cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Trolejbusu satiksme Tallinā
Trolejbusu satiksme Tallinā tika atklāta 1965. gada 11. jūlijā, līdz ar to Tallina bija pēdējā Padomju Savienības galvaspilsēta, kurā tika atklāta trolejbusu satiksme. Tallinā ir četras trolejbusu līnijas un tajās pavisam brauc 53 trolejbusi, no kuriem lielākā daļa ir Solaris ražotie trolejbusi (25 Solaris Trollino 12 un 12 Solaris Trollino 18). Agrāk izmantoja arī ЗиУ-5, Škoda 9Tr, Ikarus 280.93, Ikarus 415.T1, Ikarus 412.82, ЮМЗ Т1, Škoda 14Tr un Škoda 15Tr trolejbusu modeļus.
Esošie trolejbusu maršruti
Šobrīd Tallinā eksistē šādi trolejbusu maršruti.
Iļķene
Iļķene ir ciems Ādažu novada Ādažu pagastā, izvietojies pagasta austrumdaļā, 11 km no novada un pagasta centra Ādažiem un 39 km no Rīgas.
Ciems atrodas Gaujas labajā krastā, iepretim citam pagasta ciemam Āņiem. Kādreiz uz Gaujas darbojusies pārceltuve, kas to savienojusi.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
1972. gads kosmonautikā
Šeit apkopoti 1972. gada nozīmīgākie notikumi kosmonautikā.
Uzmanības centrā
"Uzmanības centrā" (en) ir 2015. gada ASV biogrāfiskā drāmas filma, kuras režisors ir Toms Makārtijs. Filmas sižets veidots pēc patiesiem notikumiem.
Filma ir par The Boston Globe izmeklējošās žurnālistikas komandu, kas izmeklē bērnu pedofilijas skandālu katoļu baznīcā. Tajā galvenās lomas attēlo Marks Rafalo, Maikls Kītons, Reičela Makadamsa, Līvs Šreibers, Džons Sleterijs un Stenlijs Tuči.
Valentīna Matvijenko
Valentīna Matvijenko (ru; dzimusi Šepetivkā, Ukrainā) ir ukraiņu izcelsmes Krievijas politiķe, pašreizējā Krievijas Federācijas padomes priekšsēdētāja. Krievijas Federācijas Drošības padomes pastāvīgā locekle.
Dzīvesgājums
Politisko karjeru sākusi 1980. gados Sanktpēterburgā, laikā no 1984. līdz 1986. gadam bijusi Ļeņingradas Krasnogvardeiskas rajona PSKP komitejas pirmā sekretāre. 1990. gados Matvijenko bija Krievijas vēstniece Maltā (1991—1995) un Grieķijā (1997—1998). 2003. gadā kļuva par Sanktpēterburgas gubernatori, kļūdama par pirmo Sanktpēterburgas līderi sievieti, kā arī pirmo gubernatori Krievijas vēsturē. 2011. gada augustā viņa atkāpās no pilsētas vadītājas amata. Tā paša gada septembrī kā partijas Vienotās Krievijas locekle tika ievēlēta par Krievijas Federācijas padomes priekšsēdētāju, kļūstot par pirmo šajā amatā ievēlēto sievieti.
Edijs Zalaks
Edijs Zalaks (dzimis Jēkabpilī) ir latviešu aktieris.
Izglītību ieguvis Jēkabpils pamatskolā un Jēkabpils Valsts ģimnāzijā. Paralēli gājis arī Līvānu kikboksa sporta klubā „SKITS". 2014. gadā absolvējis Maskavas Dailes teātra skolu-studiju; mācījies pie Igora Zolotovicka un Sergeja Zemcova.
Dailes teātra aktieris kopš 2014. gada.
Kotāni (Lendžu pagasts)
Kotāni ir ciems Lendžu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 258 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Sedzeris.
Pīsrivera
Pīsrivera (en, fr — 'miera upe') ir upe Kanādā. Upe iztek no FInlejas upes, bet ietek Sleivas upē. Tās garums ir 1923 km. Upes baseins ir 306 000 km2. Upe plūst cari Britu Kolumbijas un Albertas provincēm.
Austrumu iela (Rīga)
Austrumu iela ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Teikā. Tā sākas pie krustojuma ar Vāveres ielu un beidzas krustojumā ar Ropažu ielu. Ielas garums ir 131 metrs.
Ielu savienojumi
Austrumu iela krustojas ar:
Kotleri
Kotleri ir ciems Pelēču pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 228 km attālumā no Rīgas.
Gribētos būt aplim
"Gribētos būt aplim" ir 2018. gadā izdota Latvijas dokumentālā filma. Filmas režisors ir Roberts Rubīns.
Sižets
Filmas galvenais varonis ir baletdejotājs Aleksejs Avečkins, kurš negaidīti nomira 2013. gadā. Filmas stāsts ir par iedvesmu, radošajiem meklējumiem un sakāvēm.
Batņi
Batņi ir ciems Rēzeknes novada Kaunatas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 2 km no pagasta centra Kaunatas, 22 km no novada centra Rēzeknes un 222 km no Rīgas.
Ciema teritorijā atrodas valsts nozīmes arheoloģiskais piemineklis - Batņu senkapi (Kapu kalns, Kara kapi).
Andrejs Škuro
Andrejs Škuro (ru, dzimis Paškovskas staņicā, miris  Maskavā, PSRS) bija Krievijas karavadonis, Kubaņas kazaks, vērmahta un Dienvidkrievijas bruņoto spēku ģenerālleitnants. Abu pasaules karu un Krievijas pilsoņu kara dalībnieks.
Otrā pasaules kara laikā Škuro kopā ar bijušo Donas atamanu Krasnovu nostājās Vācijas pusē. Pēc izdošanas PSRS Škuro piesprieda nāvessodu ar pakāršanu.
Turijskas rajons
Turijskas rajons ir Volīnijas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Volīnijas apgabala Staras Viživkas, Koveļas, Rožiščes, Lokaču, Volodimiras-Volinskas un Ļubomļas rajoniem.
Venoms
"Venoms" (en) ir 2018. gada amerikāņu supervaroņu filma, kuras režisors ir Rubens Fleišrs. Filma ir balstīta uz Marvel Comics tāda paša nosaukuma tēlu. Galvenās lomas filmā atveido Toms Hārdijs, Mišela Viljamsa, Rizs Ahmeds, Skots Heizs un Rīds Skots. Filmas pirmizrāde notika Losandželosā.
Kad žurnālists Edijs Broks iegūst spējas no simbiota, viņam jāsadarbojas ar savu alter ego Venomu, lai izglābtu savu dzīvību.
Ieroču SS latviešu lauku papildinājumu depo
Ieroču SS latviešu lauku papildinājumu depo bija Latviešu leģiona rezerves vienība, kas tika izmantota papildinājumu sagatavošanai 15. ieroču SS grenadieru divīzijai un 19. ieroču SS grenadieru divīzijai, kā arī nocietinājumu izbūvei Tornā. Pēckara atmiņās tās aprakstīšanai bieži izmantots apzīmējums Tornas būvpulki. Dienesta depo vienības lielākoties beidza ar padošanos rietumu sabiedrotajiem 1945. gada maijā.
Izveidošana
Ieroču SS latviešu lauku papildinājumu depo izveidoja ar SS vadības pavēli 1944. gada 29. novembrī no 15. divīzijai piekomandētajiem 1. Rīgas latviešu brīvprātīgo policijas pulka un 2. Kurzemes latviešu brīvprātīgo policijas pulka vīriem, kā arī 1925. un 1926. gadā dzimušajiem jauniesauktajiem, kas bija pagaidu kārtā bija iedalīti 5 būvpulkos, kopskaitā ap 10 000 vīru. Depo tika iekļauti arī ap 400 no Štuthofas nometnes atbrīvotie kurelieši.
Par depo komandieri iecēla vācu SS pulkvedi Georgu Martinu. Plānotais depo uzdevums bija apkopot pie atsevišķām vienībām nepiederošos latviešu leģiona vīrus, dienestam derīgos nosūtit 15. divīzijai, bet pārējos saformēt būvniecības vienībās. Tika saformēti 3 pulki, katrā iekļaujot 5 bataljonus, katrā bataljonā savukārt 4 rotas, katru 200 vīru sastāvā. 1. un 2. būvpulka pamatā bija, attiecīgi, 1. un 2. policijas pulks. Depo uzbūve un vadība bija šāda:
Pulki, par spīti oficiālajam nosaukumam, praksē tika saukt par būvpulkiem, arī to apgāde neatspoguļoja grenadieru pulka titulu. 1. un 2. pulks bija novietoti Tornā, bet 3. - Pomerānijā. Pulku vīriem trūka drēbju un apavu, telpu novietošanai, trūka segu, dažām vienībām pat nebija katlu ēdiena vārīšanai. Ieroču nebija. Par spīti nepietiekošajam uzturam, pulku vīrus ik dienas nodarbināja grāvju rakšanā nocietinājumu izbūvei.
Dienesta gaitas
1. un 2. būvpulku Torunā 1945. gada 12. janvārī pārsteidza ienaidnieka tanku smaile, spiežot tos steigā, smaga sniegputeņa apstākļos 20. janvārī atiet uz Brombergu. Dezorganizētās atiešanas laikā 22. janvārī pie Neiheimas ciema 1. pulka V bataljonu pulkvežleitnanta Veckalniņa vadībā pārtvēra ienaidnieka tanki; ap 70 vīru, kas padevās gūstā, nekavējoties tika nošauti. Naktī uz 23. janvāri ienaidnieka spēki ielenca Immenheimu, tur gūstā krita ap 1000 2. būvpulka vīru, taču, kad nāvessoda izpilde bija tikai sākušās, pilsētu atbrīvoja 15. fizilieru bataljons, aiztaupot būvpulka vīriem skarbāku likteni.
Pēc šīs izglābšanās 1. un 2. būvpulka vienības caur Cempelburgu un Šlohavu atgāja uz Hammeršteinu, to sasniedzot janvāra beigās. Šeit būvpulki tika izmantoti 15. divīzijas vienību papildināšanai, paliekot šeit līdz 19. februārim. Tālāk depo vienības nosūtīja uz Štetīni, 1. būvpulku norīkojot nocietinājumu izbūvē Volinas salā Baltijas jūrā. 3. būvpulks bija nodarbinātas nocietināšanas darbos pie Vislas Polnovā un Sidovā, kur to pārsteidza ienaidnieka lieluzbrukums. Pulks, izvairoties no ielenkšanas, caur Keslinu un Kolbergu 8. martā sasniedza Altdamu pie Štetīnes. Marta beigās pulkvežleitnantu Meiju iecēla par 32. grenadieru pulka komandieri un 1. pulka vadību pārņēma kāds vācu pulkvedis.
16. aprīlī sākās ienaidnieka lieluzbrukums Oderas telpā, taču papildinājumu depo pulki tikai 27. aprīlī saņēma pavēli atiet uz rietumiem. Nesekmīgi cenšoties izvairīties no ienaidnieka spēkiem un ciešot smagus zaudējumus 3. būvpulks atgāja caur Tesinu un Švanu, taču pie Lāges sadūrās ar ienaidnieka spēkiem un tika izklīdināts, lielai daļai vīru krītot PSRS gūstā. Abiem pārējiem būvpulkiem izdevās sasniegt Vismāras, Dasovas, Travemindes rajonu un tur padoties rietumu sabiedroto gūstā.
Rihards Jakovels
Rihards Jakovels (dzimis Rīgā) ir latviešu aktieris.
2007. gadā beidzis Rīgas 64. vidusskolu. 2011. gadā absolvējis Latvijas Kultūras akadēmiju dramatiskā teātra aktiera specialitātē. Studiju laikā papildus mācījies meistarklasēs pie Dāvida Džovanzanas, Rišarda Olesinska un Vojceha Koščeļnaka. 2011. gadā kļuvis par Valmieras drāmas teātra aktieri.
2013. gadā par savu lomu monoizrādē "Bask@bols" ieguvis Valmieras Drāmas teātra balvu nominācijā "Labākais aktieris".
Staņislavs Kons
Staņislavs Kons (pl; 1895 — 1940) bija ebreju izcelsmes Polijas meistars šahā.
Biogrāfija
Bijis viens no Polijas spēcīgākajiem šahistiem laika posmā starp Pirmo un Otro pasaules karu. 1924. gadā Parīzē pārstāvējis Poliju pirmajā neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē. 1925. gadā uzvarējis Varšavas pilsētas šaha čempionātā. 1926. gadā dalījis 3. vietu pirmajā Polijas šaha čempionātā (uzvarēja Dāvids Pšepjurka). 1927. gadā dalījis 5.-7. vietu Polijas šaha čempionātā Lodzā un 1.-2. vietu Varšavas pilsētas šaha čempionātā. 1929. gadā Varšavas komandas sastāvā uzvarējis pirmajā Polijas komandu čempionātā šahā.
Pēc profesijas bijis ārsts. Nacistu okupācijas laikā Konu arestēja Gestapo. 1940. gada janvārī nošauts Palmiru ciemā Čosnovas gminā (tagad Novi Dvoras apriņķis Mazovijā).
Memoria
Memoria ir 2021. gada fantāzijas drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Apičhatpons Vīrasethakuls. Filmā galvenās lomas atveido Tilda Svintone, Elkins Diass, Žanna Balibara, Huans Pablo Urrego un Daniels Himeness Kačo.
Filma stāsta par sievieti no Skotijas, kura, ceļojot pa Kolumbiju, sāk dzirdēt neizskaidrojamas un dīvainas skaņas.
Filmas Memoria pirmizrāde notika 2021. gada Kannu kinofestivālā. Filma saņēma festivāla žūrijas balvu. Memoria izvēlēta kā Kolumbijas kandidatūra par labākā starptautisko spēlfilmu 94. Kinoakadēmijas balvai, tomēr to nenominēja. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, tīmekļa vietnē Rotten Tomatoes saņemot 89% vērtējumu.
Baldones vidusskola
Skolai ir sava atribūtika: logo, karogs, skolas žetons. Darbojas jauniešu koris «Hora». Vidusskolas telpās izvietojas arī Baldones mākslas skola un bērnu pēcpusdienas centrs «Baltais ērglis».
Vēsture
Pēc tam, kad 1923. gadā apvienojās Baldones un Mercendorfas pagasti, bijušo Baldones pagasta skolu pārveidoja par 1. pakāpes pamatskolu, kurā mācījās 1.—4. klašu skolēni, bet 5. un 6. klasē viņi mācījās jaunuzceltajā Baldones 6 klašu pamatskola ēkā Rīgas ielā 99. 1935. gada janvārī mācības sākās jaunā skolas ēkā Iecavas ielā 2, uz kuru pārcēlās gan Baldones 6 klašu pamatskolas skolēni, gan Baldones 1. pakāpes pamatskolas skolēni.
Pēc Otrā pasaules kara 1946. gadā Baldones skolu pārveidoja par divplūsmu skolu, kurā mācības notika latviešu plūsmas un krievu plūsmas klasēs. 1955./1956. mācību gadā Baldones septiņgadīgo skolu pārveidoja par vidusskolu 8.-11. klasēm, pirmais izlaidums notika 1959. gadā. Baldones vidusskolas telpās mācības uzsāka arī vakara vidusskola, kuru no 1960./1961. mācību gada pārveido par konsultācijas punktu, bet 1997./1998. mācību gadā par Baldones vidusskolas neklātienes grupu. 1961. gadā Baldones vidusskolas ēkai uzcēla piebūvi, bet 1999. gadā — otru piebūvi.
Vidusskolas direktori
Gunārs Gulbis, Jānis Tīkmers, Dzidra Goldberga, Dzintars Taurenis, Indra Vīksna, Gunārs Feldbergs, Sandra Goldberga, Dita Starta, Dzintra Knohenfelde, Indra Šmite
Mācību priekšmeti
Papildus standarta mācību programmai Baldones vidusskolā iespējams apgūt vairākus mācību priekšmetus.
Astronomija
Baldones vidusskolā tiek apgūta astronomija, kuras padziļinātu apguvi atļauj Latvijas Universitātes observatorijas Šmita teleskops. Teleskops ir unikāls liela redzeslauka instruments, lielākais Baltijā un divpadsmitais lielākais šādas sistēmas teleskops pasaulē.
Programmēšana
Programmēšanas pamatus fakultatīvi iespējams apgūt skolas 8.-12. klašu skolniekiem. Tiek piedāvāts apgūt programmēšanas valodas C++, JavaScript, kā arī algoritmu pamatus.
Sports Baldones vidusskolā
Baldones vidusskola piedalās arī dažādās sporta aktivitātēs. 2017/2018. gada sporta sacensībās skriešanā Riekstukalnā tika izcīnītas arī godalgotās trešās vietas. Sadarbojoties ar skolas vadību, tiek rīkoti dažādi sporta turnīri sporta kompleksā gan pamatskolniekiem, gan vidusskolēniem. Katru gadu tiek rīkota florbola spēle starp vidusskolniekiem un pamatskolniekiem, kas parasti piesaista daudz skolēnu un līdzjutēju. Tiek rīkotas arī telpu futbola sacensības pamatskolēniem, kas ir ieguvušas lielu atsaucību bērnu vidū.
<mapframe latitude="56.7413" longitude="24.3909" zoom="13" width="260" height="211" align="right"> { "type": "FeatureCollection", "features": [ {     "type": "Feature", "properties": {}, "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [ 24.38968062400818,         56.74242480650091        ]      }    }  ] }
Talasas apgabals
Talasas apgabals (ky) ir viena no Kirgizstānas pirmās pakāpes administratīvajām vienībām. Izvietojusies valsts ziemeļrietumos, austrumos robežojas ar Čujas apgabalu, dienvidos — Džalalabadas apgabalu, dienvidrietumos — Uzbekistānas Taškentas vilajetu, bet rietumos un ziemeļos — ar Kazahstānas Dienvidkazahstānas un Žambilas apgabaliem. Apgabala centrs ir Talasas pilsēta. Iedzīvotāju lielākā daļa ir kirgīzi (91,9%; 2009), kā arī kurdi (2,4%), krievi (1,9%), kazahi (1,3%) u. c.
Ģeogrāfiski apgabals izvietojies starp Kirgīzu Alatau ziemeļos un Talasas Alatau grēdu dienvidos, starp kurām atrodas Talasas upes ieleja. Ceļi, kas ved pāri kalnu pārejām uz dienvidiem un austrumiem, ziemā nav izbraucami, un satiksme ar pārējo Kirgizstānas teritoriju iespējama tikai caur Kazahstānu.
Apgabals pirmoreiz izveidots 1944. gadā, bet 1956. gadā likvidēts, pārveidojot to par republikas pakļautības rajoniem. Atjaunots 1997. gadā.
Džoja
"Džoja" (en) ir 2015. gada amerikāņu daļēji biogrāfiska kinokomēdija, kuras režisors ir Deivids Rasels. Filmas pirmizrāde notika.
Filma ir par Džoju Mangano, kas izveidoja savu biznesa impēriju un kļuva par miljonāri, 20. gadsimta 90. gados viņa izgudroja Miracle Mop slotu. Galvenās lomas tajā attēlo Dženifere Lorensa, Roberts De Niro, Edgars Ramiress, Daiena Leda, Virdžīnija Mādsena, Izabella Roselīni un Bredlijs Kūpers. Dž. Lorensa par Mangano lomu saņēma Zelta globusa balvu, kā arī tika nominēta 88. Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākā aktrise galvenajā lomā".
Naukšēnu novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Naukšēnu novada pašvaldības vadītāji. Naukšēnu novads tika izveidots 2009. gada 1. jūlijā, apvienojot Ķoņu un Naukšēnu pagastus.
Ildzenieku ezers
Ildzenieku ezers (saukts arī Ilzenieku ezers, Ilzes ezers, Ilcenieku ezers, Ilosnieku ezers) ir saldūdens dabīgs ezers Jēkabpils novada Kūku pagastā. Ezers atrodas 8 km no Jēkabpils un Vīpes. Ezers ietilpst dabas parka "Laukezers" teritorijā.
Raksturojums
Ildzenieku ezers ir mezotrofs ezers, kura kopējais aizaugums ir 35%, kuru veido niedru josla, kosas, meldri, glīvenes un puplakši. Ezerā ir gludsporu ezerenes  (Isoetes  lacustris) atradne. Gada vidējā notece ir 200 mm. Ezera krastu slīpums pamatā ir zems, bet vietām stāvs. No ezera iztek grāvis uz Šumānu strautu, kas ietek Daugavā. Ezeram ir peldvieta. Zvejas tiesības pieder valstij, ezerā mīt līdaka, rauda, karūsa, plaudis, ķīsis un asaris. Ir konstatēti arī vēži.
Purusa
Purusa (pt) ir upe Peru un Brazīlijā. Tā ir Amazones upes pieteka. Upe sākas Ukajali reģionā Peru. Tās garums ir 2960 km. Upes baseins ir 371042 km2.
Būtijas pussala
Būtijas pussala (en) vai Kinnailapa (iu, Kinngailap Nunanga) ir mazapdzīvota pussala Kanādas ziemeļos. Tās ziemeļos esošais Mērčisona rags ir Ziemeļamerikas kontinenta vistālākais ziemeļu kontinetālais punkts. Administratīvi pieder Nunavutas teritorijas Kitikmeotas reģionam. Vienīgā apdzīvotā vieta ir Talurjuaka pussalas dienvidrietumos.
Vēsture
Salu kopš seniem laikiem apdzīvojuši inuiti. Pirmais no eiropiešiem salu 1829. gadā apmeklēja britu kuģotājs Džeimss Klārks Ross, kurš to nodēvēja par godu ekspedīcijas sponsoram, džina rūpniekam Feliksam Būtam (Felix Booth) un sākotnēji dēvēta Boothia Felix.
HK Donbass
HK Donbass ir hokeja klubs, kas bāzēts Družkivkā, Ukrainā un spēlē Ukrainas hokeja līgā. Tas dibināts 2005. gadā. Līdz 2014. gadam klubs bija bāzēts Doneckā.
HK Donbass ir izcīnījis divus Ukrainas (2011, 2012) čempiontitulus. No 2011. līdz 2012. gadam "Donbass" spēlēja Krievijas Augstākajā līgā. No 2012. līdz 2014. gadam "Donbass" spēlēja Kontinentālajā hokeja līgā. Pēc 2010.—2011. gada sezonas klubs tika sadalīts divās komandās, fārmklubs spēlēja Ukrainas profesionālajā līgā, bet pirmā komanda- KHL. 2014. gadā klubs pārcēlās uz Doneckas apgabala pilsētu Družkivku. 2015. gadā tas uzsāka dalību Ukrainas hokeja līgā.
Porolepīdi
Porolepīdi (Porolepididae) ir viena no ripidistiju klases (Rhipidistia) dzimtām. Dzimtu izdalīja 1891. gadā angļu paleontologs Arturs Vudvards. Šīs kārtas aizvēsturiskie pārstāvji dzīvoja paleozoja ērā, apakšdevonā un vidusdevonā. Dzimtas tipveida ģints ir Porolepis.
Apraksts
Maza un vidēja izmēra zivis (līdz 1 m), kuru heterocerkālajai astes spurai ir palielināta apakšējā daiva. Tām ir salīdzinoši zema un gara etmosfenoīdā daļa; tās garums bazipterigoīdā izauguma līmenī var apmēram 2,5 reizes pārsniegt augstumu. Parietālais vairogs pilnībā apklāj etmosfenoīdu un ir 1,2-1,5 reizes garāks par postparietālo vairogu. Priekšējā un aizmugurējā nāsis ir plati atvirzītas. Priekšējā var atrasties relatīvi dorsālā stāvoklī virs asaru-žokļu iedobes priekšējās malas un no augšpuses ir redzama. Aizmugurējā ir izvietota zemu un veido izgriezumu lacrimale priekšējā malā, ir satuvināta ar infraorbitālo sensoro kanālu un nav saistīta ar acu dobumu. Uz postnazālās sienas ekzohoanālais izgriezums ventrāli paturpina ventrolaterālo logu. Acu orbītas ir nelielas, izvietotas dorsolaterāli parietālā vairoga priekšējā pusē un daļēji ir redzamas no augšas. Pineālajam orgānam varētu atbilst neliels pauguriņš vairoga postorbitālajā daļā. Šuves starp galvas vairoga kauliem parasti nav saskatāmas kosmīna parketa dēļ. Ja šo slāni novāc, tad redzams, ka postorbitālā sērija sastāv no daudziem sīkiem elementiem, bet nazālā no 5—6 kauliem. Nazo-rostrālās sērijas garums sastāda vairāk kā pusi no galvas vairoga garuma, sasniedzot pineālo apgabalu. Postorbitale ir garš un veido orbītas aizmugurējo malu. Prespirakulārā plātne un extratemporale ir gara, un veido spirakulārā izgriezuma malu, atdalot no tās tabulare. Prespiraculare ir bez sensorā kanāla. Operculum ir liels. Priekšējā aukslēju bedre ir vairāk vai mazāk dziļa un ar biezu endokraniālo dibenu. Apakšžoklis ir augsts (garums 3,5-5 reizes lielāks par augstumu), bez sensorajiem izgriezumiem uz ārējās virsmas. Simfīza kauli ir nelieli. Apakšžoklim ir divi līdz trīs koronoīdi. Prekoronoidālā bedre ir liela. Preartikulārais izaugums ir vāji attīstīts. Prearticulare ir prekoronoīda līmenī, var būt klāts ar kosmīna slāni vai arī ar zobotu virsmu, un stiepjas līdz simfīzam. Spleniale izvirzās no prearticulare šaura infradentālā flanga veidā. Simfīzu veido mentomandibulare un dentale. Parasimfīzais laukums ir šaurs, izstiepts aiz simfīza. Labā un kreisā gularia lateralia uzguļ viena otrai. Apakšžoklim ir viena līdz divas gularia mediale. Suprapterigoīdais un savienojošais izaugums ir vidēji attīstīti. Ķermeni klāj rombiskas zvīņas, uz kuru iekšējās virsmas ir attīstīts masīvs gareniskais locītavas izcilnis. Zvīņas un dermālie kauli ir klāti ar rupji poraina kosmīna slāni, kuru veido ādas zobu parkets ar saplacinātām virsotnēm. Zem parketa ir izsekojamas divas līdz trīs dentīna zobu ģenerācijas ar noapaļotām virsotnēm. Zvīņu ārējā brīvā virsma ir gluda vai arī ornamentēta ar smalkām ribiņām. Zobu ārējo virsmu veido lielas saplacinātas krokas, atdalītas ar šaurām vadziņām. Zobu dendrodontais krokojums ir salīdzinoši vienkāršs. Pulpas dobums ir brīvs. Sensoro kanālu poras ir lielas un izvietotas vienā vai vairākās rindās. Papildus sensoro kanālu uz galvaskausa kauliem nav.
Conura albifrons
Conura albifrons ir plēvspārņu suga no Chalcididae dzimtas. Sastopama Ziemeļamerikā un Nearktikas reģionā.
Ekoloģija
Conura albifrons ir hiperparazitoīds, kas medī vairākus kukaiņus. Primārie saimnieki ir no vaboļu un zvīņspārņu kārtām, kā arī sekundārie no divspārņu un plēvspārņu kārtām.
Primāri saimnieki:
Sekundāri saimnieki:
Bormaņi (Raunas pagasts)
Bormaņi (agrāk arī Bormaņu muiža) ir ciems Smiltenes novada Raunas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V234.
Valmieras stikla šķiedra
AS VALMIERAS STIKLA ŠĶIEDRA (VSŠ) ir Latvijas uzņēmums, kas ražo stikla šķiedru un tās produktus. Uzņēmuma galvenais birojs ir Valmierā. Par uzņēmuma dibināšanu uzskata 1963. gadu, kad Valmieras stikla šķiedras rūpnīcā tika izlaista pirmā produkcija.
VALMIERAS STIKLA ŠĶIEDRA produkciju realizē vairāk nekā 50 pasaules valstīs, kopējam eksporta apjomam sasniedzot ap 96 %. Galvenie eksporta tirgi: Eiropas Savienība, Ziemeļamerika, NVS. Tam ir meitas uzņēmums Apvienotajā Karalistē Šerbornā (Dorsetā) Valmiera Glass UK Ltd.. Uzņēmums ir lielākais darba devējs Vidzemē, Valmierā nodarbinot aptuveni 1160 darbinieku, savukārt Valmiera Glass UK Ltd. tiek nodarbināti aptuveni 115 darbinieku.
Akciju sabiedrības lielākais akciju turētājs (2022. gada februārī) ir Luksemburgas alternatīvo ieguldījumu uzņēmums Duke I S.à r.l. (97,18 %).
Vēsture
Valmieras stikla šķiedras rūpnīcas celtniecība tika sākta 1959. gadā. Par tās dibināšanas datumu tiek uzskatīts 1963. gada 18. jūlijs, kad tika izlaista pirmā gatavā produkcija. 1972. gadā tika atvērts dekoratīvo audumu cehs.
1991. gadā Valmieras stikla šķiedras rūpnīca pārgāja no Maskavas pakļautības Latvijas Republikas Rūpniecības un enerģētikas ministrijas pakļautībā. 1991. gada 30. septembrī tā tika reorganizēta par valsts uzņēmumu Valsts Valmieras stikla šķiedras rūpnīca. Pēc PSRS sabrukuma samazinājās ražošanas apjomi un bija smags finanšu stāvoklis.
1993. gadā Latvijas Republikas valdība nolēma Valmieras stikla šķiedras rūpnīcu privatizēt, piesaistot ārvalstu kapitālu. 1996. gadā uzņēmums tika privatizēts, 49 % akciju ieguva Vācijas uzņēmums Glasseiden GmbH Oschatz Heinca Jirgena Preisa-Daimlera vadībā. 1996. gada 18. decembrī uzņēmums tika reorganizēts par akciju sabiedrību VALMIERAS STIKLA ŠĶIEDRA.
2001. gada septembrī ekspluatācijā tika nodota moderna vienstadijas stikla šķiedras ražotne. 2002. gadā Vācijas kapitālsabiedrība Vitrulan Textilglas GmbH ieguva 30,8 % uzņēmuma akciju un kļuva par otru lielāko akcionāru. 2006. gadā tika atklāta jauna stikla tekstilšķiedras ražotne. Ražotnes celtniecības izmaksas bija 24,3 miljoni latu (36 miljoni EUR), un tās platība bija aptuveni.
2012. gadā tika sākta jaunas stikla kausēšanas krāsns būvniecība, ar kuras palīdzību iespējams iegūt augstas temperatūras izturības stikla šķiedru. 2013. gadā VALMIERAS STIKLA ŠĶIEDRA iegādājās Lielbritānijas uzņēmumu P-D Interglas Technologies Ltd, kas tika pārdēvēts par VALMIERA GLASS UK Ltd; tur tika ražoti stikla šķiedras audumi aviācijas rūpniecībai, siltumizolācijai un arhitektūrai.
2015. gadā ASV Džordžijas štata Dublinā tika dibināts otrs meitas uzņēmums P-D VALMIERA GLASS USA Corp. (52 % kapitāldaļu), izveidojot ražotni stikla šķiedras un to produktu ražošanai. 2018. gadā līdzās esošajai filcu ražotnei tika atklāta otrā P-D VALMIERA GLASS USA Corp. ražotne ar stikla kausējamo krāsni un stikla šķiedras pārstrādi.
ASV Otrās fāzes ražotnes īstenošanas gaitā radās vairāki neparedzēti šķēršļi, rūpnīca nespēja sasniegt nepieciešamās ražošanas jaudas, tādējādi radīja zaudējumus. 2019. gada 10. jūnijā ASV banka pieprasīja uzņēmumam nekavējoties atmaksāt aizdevuma pamatsummu un uzkrātos procentus aptuveni 3 miljonu ASV dolāru apmērā, jo ASV ražotne nebija spējusi izpildīt no kredītlīnijas līguma izrietošās saistības. 2019. gada 17. jūnijā "AS Valmieras stikla šķiedra" Vidzemes rajona tiesā Valmierā iesniedza pieteikumu tiesiskās aizsardzības procesa ierosināšanai. ASV otrajā ražotnē tika apturēts darbība un no darba atbrīvoti vairāk nekā 350 darbinieku.
2019. gada nogalē Valmierā tika pabeigta augsta silīcija oksīda satura stikla kausēšanas krāsns Nr. 3.0 rekonstrukcija; šajā projektā ieguldot 1,8 miljonus eiro. 2020. gada 4. februārī 80 gadu vecumā mira uzņēmuma padomes priekšsēdētājs Heincs Jirgens Preiss-Daimlers. 2020. gada 3. martā tika paziņots, ka ASV meitas uzņēmums P-D VALMIERA GLASS USA Corp. ir parakstījis vienošanos par Pirmās un Otrās fāzes ražotņu Džordžijā pārdošanu Saint-Gobain Adfors America, Inc. par 17,5 miljoniem ASV dolāru plus papildu atlīdzība saskaņā ar līgumu; darījums tika pabeigts 2. jūnijā.
2020. gada 28. oktobrī vairākuma akcionāri nolēma pārdot 83,14 % "AS Valmieras stikla šķiedras" akciju Luksemburgas alternatīvo ieguldījumu uzņēmumam Duke I S.à r.l., kas ir Londonā bāzētā ieguldījumu pārvaldnieka Warwick Capital Partners pārvaldītā ieguldījumu fonda European Opportunities Fund meitas uzņēmums. Līdz tam laikam lielākie akcionāri bija P-D Glasseiden GmbH Oschatz (26,07 %), P-D Management-Industries-Technologies GmbH (23,93 %), P-D Aircraft Composites GmbH (22,82 %), Beatrise Preisa-Daimlere (Beatrix Preiss-Daimler, 17,47 %).
2021. gada februārī tika pabeigts ASV meitas uzņēmumu P-D Valmiera Glass USA Corp. un Valmiera Glass USA Trading Corp. likvidācijas process. 18. februārī tika pabeigts akciju pārdošanas darījums Duke I. Otrs lielākais kapitāldaļu turētājs bija P-D Management Industries-Technologies GmbH (10,50 %). 29. martā AS "Valmieras stikla šķiedra" akcionāri atbalstīja uzņēmuma akciju izslēgšanu no biržas. 14. aprīlī Finanšu un kapitāla tirgus komisija atļāva Duke I izteikt "Valmieras stikla šķiedras" obligāto akciju atpirkšanas piedāvājumu. Pēc obligātā akciju atpirkšanas piedāvājuma noslēgšanās Duke īpašumā bija 84,07 % VSŠ akciju. Ar 2021. gada 18. jūniju AS "Valmieras stikla šķiedras" akcijas tika izslēgtas no Nasdaq Riga biržas Baltijas Otrā saraksta. . 2021. gada 13. jūlijā Vidzemes rajona tiesa pieņēma lēmumu izbeigt tiesiskās aizsardzības procesu. 2021. gadā apgrozījums pieauga par 8,8 %, un gads noslēgts ar 4,5 miljonu eiro peļņu pretēji zaudējumiem kopš 2018. gada.
Produkcija
Galvenie darbības virzieni ir stikla šķiedras pētniecība un stikla šķiedras produktu izstrāde, ražošana un pārdošana. VSŠ ir specializējusies stikla šķiedras un tās produktu ražošanā no trim dažādiem stiklu veidiem: no E-stikla ar temperatūras izturību 600 °C, HR-stikla ar temperatūras izturību 800 °C un SiO2-stikla ar temperatūras izturību vairāk nekā 1000 °C. Ražotā stikla šķiedras produkcija tiek izmantota tālākai pārstrādei, tehniskās (elektrības, siltuma un skaņas) izolācijas materiālos un kā gatavi materiāli mašīnbūvē, celtniecībā un citur.
Meitassabiedrība Valmiera Glass UK Ltd. Apvienotajā Karalistē ražo stikla šķiedras produktus avioindustrijai, termoizolācijai un arhitektūrai. Tā ir specializējusies stikla šķiedras aušanā un audumu apstrādē (pārklāšanā un laminēšanā).
Bonava Latvija
SIA Bonava Latvija ir nekustamo īpašumu attīstītājs, kura mātes uzņēmums ir zviedru Bonava AB — vadošais Ziemeļeiropas dzīvojamo māju attīstītājs. Uzņēmuma Bonava darbības pamatbūtība ietverta tā nosaukumā — zviedru vārds "Bo" nozīmē “dzīvošana” un "Nav" — "uzmanības centrā".
Bonava AB
Bonava Latvija mātes uzņēmuma Bonava AB darbības pirmsākumi meklējami Zviedrijas būvkompānijā NCC AB, kas 1997. gadā pārņēma būvuzņēmumu SIAB. 2009. gadā tika izveidots atsevišķs uzņēmums „NCC Housing”, kura pamatdarbība bija dzīvojamo māju attīstīšana. Tagad uzņēmums zināms kā Bonava — tajā pašlaik strādā 2300 darbinieku Zviedrijā, Vācijā, Somijā, Dānijā, Norvēģijā, Sanktpēterburgā, Igaunijā un Latvijā. Kopš 2016. gada Bonava akcijas tiek kotētas Nasdaq biržā Stokholmā. 2019. gada uzņēmuma pārdošanas rezultāti sasnieguši 15,5 miljardus SEK.
Bonava Latvija
Uzņēmums Latvijā darbojas kopš 2000. gada, darbību uzsākot kā NCC grupas uzņēmums ar nosaukumu SIA „NCC Konstrukcija”. Sākotnēji uzņēmuma pamatdarbība bija dzīvojamo un sabiedrisko ēku būvniecība, vēlāk pozicionējoties kā dzīvojamo māju projektu attīstītājam un būvniekam. 2009. gadā tiek izveidots neatkarīgs NCC grupas atzars „NCC Housing”, pārņemot dzīvojamo māju attīstību.
2016. gadā SIA "NCC Housing" mainīja savu nosaukumu un pārtapa par Bonava Latvija, pārņemot uzņēmuma aizsāktās korporatīvās vērtības un misiju ar jaunu veidolu. Pašlaik uzņēmumu vada Maikls Bjorklunds, Bonava reģiona vadītājs Baltijas valstīs un Sanktpēterburgā. Savukārt Bonava Latvija valdes priekšsēdētājs ir Mareks Kļaviņš.
Apbalvojumi
SIA „NCC Konstrukcija” attīstītie daudzdzīvokļu nami „Lauras” Upeņu ielā, Purvciemā tika labi novērtēti 2007. gadā rīkotajā jauno projektu konkursā, kur tika iegūta uzvara vairākās nominācijās, tostarp "Labākā māja", "Labākais mājas projekts Rīgas mikrorajonos" un "Pārdomātākais projekts".
Projekts „NCC Mājas Biķernieku ielā 160” Mežciemā kļuva par laureātu konkursā „Energoefektīvākā ēka Latvijā 2011” kā energoefektīvākā daudzdzīvokļu ēka Latvijā. Projekts pilnībā tika pabeigts 2015. gadā, un šajā mājoklī dzīvoja aptuveni 1000 iemītnieku.
2018. gadā konkursā „Latvijas Būvniecības Gada balvā 2017” Bonava Latvija daudzdzīvokļu projekts Bultu ielā 2 ieguva 2. vietu kategorijā „Jaunbūve — dzīvojamā ēka”.
Kotļarova
Kotļarova ir ciems Silajāņu pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 220 km attālumā no Rīgas.
Fati (seriāls)
Fati ir 2022. gadā veidots kriminālkomēdijas žanra televīzijas seriāls, pirmais seriāls latgaliešu valodā. Seriāla režisors ir Vadims Bogdanovs, operators - Konstantīns Simanovs, bet producenti ir Arnis Slobožaņins, Pīters Ragaušs, Kristīne Veinšteina, Latvijas Televīzija, SIA Tet.
Seriāla scenārija autore ir Ieva Pastare. Tas balstīts uz patiesiem notikumiem (kontrabandas skandālu un cilvēka nolaupīšanu) Ludzas novada Kārsavā.
Galvenās lomas seriālā attēlo Daugavpils teātra aktieri Māris Korsietis un Ritvars Gailums, citās lomās Zanda Mankopa, Jurijs Djakonovs, Liene Šmukste, Kristīne Veinšteina, Ūga.
Nosaukums
"Fati" ir latgaliešu valodas vārds, kas apzīmē jaunus, nepieredzējušus un naivus cilvēkus, kam īsti neveicas.
Jaunlutriņi
Jaunlutriņi, agrāk arī Jaunmuiža, ir ciems Latvijā, Saldus novada Jaunlutriņu pagasta centrs pie autoceļa V1429 (Jaunpils - Ošenieki).
Apdzīvotā vieta veidojusies ap vēsturisko Jauno muižu (Gut Neuhof). Jaunlutriņi ir strēlnieku komandiera Jukuma Vācieša (1873 - 1938) dzimtais ciems.
Kļuču sopka
Kļuču sopka (ru) ir aktīvs stratovulkāns Krievijā, Kamčatkas pussalā. Augstākais kalns pussalā un augstākais aktīvais vulkāns Eirāzijā. Tuvākā apdzīvotā vieta ir Kļuču ciemats 30 km uz ziemeļrietumiem, kas devis kalnam nosaukumu. Ciematā atrodas Kamčatkas vulkanoloģiskā stacija.
Kļuču sopka ir viens no kontinenta aktīvākajiem vulkāniem, tā izvirdumi novēroti vairāk kā 50 reizes kopš 1697. gada. Kalnā pirmoreiz uzkāpa Daņiils Gauss ar diviem pavadoņiem 1788. gadā, bet kopš tās reizes tas atkārtots tikai retumis, jo pastāv nepārtrauktas izvirduma briesmas. 1931. gadā alpīnistu grupa gāja bojā lavas izvirdumā.
1996. gadā Kļuču sopka kopā ar citiem vulkāniem un vairākiem rezervātiem iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā Kamčatkas vulkāni.
Kotoriški
Kotoriški ir ciems Andrupenes pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 256 km attālumā no Rīgas.
Kušneri (Kaunatas pagasts)
Kušneri ir ciems Rēzeknes novada Kaunatas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 3 km no pagasta centra Kaunatas, 24 km no novada centra Rēzeknes un 224 km no Rīgas.
Ciema teritorijā atrodas vietējās nozīmes arheoloģiskais piemineklis - Kušneru senkapi.
Rūta Holendere
Rūta Holendere (dzimusi Rūta Dišlere ) ir latviešu aktrise.
2008. gadā beigusi Tukuma Mūzikas skolas klavierspēles nodaļu, bet 2009. gadā — Tukuma Raiņa ģimnāziju. 2013. gadā absolvējusi Latvijas Kultūras akadēmijas Dramatiskā teātra aktiera specialitātē; tajā pašā gadā kļuvusi par Valmieras Drāmas teātra aktrisi.
Studiju laikā spēlējusi nozīmīgas lomas Nacionālā teātra izrādēs, kuras režisējuši viņas kursa vadītāji Mihails Gruzdovs un Indra Roga.
Dundagas novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Dundagas novada pašvaldības vadītāji jeb Dundagas novada domes vadītāji vai Dundagas novada mēri. Dundagas novads tika izveidots 2009. gadā, apvienojoties bijušā Talsu rajona Dundagas un Kolkas pagastam.
Uzskaitījums
{{legend| yellow| Apvienība "Novadnieki" |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #BA55D3| Tavam novadam|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #99CC44| Strādāsim kopā |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| brown| Mūsu cilvēkiem |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| pink| Mūsu novadam |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend|#FFEC00| Attīstībai/Par |border=1px solid #AAAAAA}}
Znojmo
Znojmo (cz) ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Znojmo apriņķa centrs pie Dijes upes.
Vēsture
Pilsēta veidojusies ap 11. gadsimtā celto Znojmo pili. 1226. gadā Znojmo tika piešķirtas pilsētas tiesības. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. 1809. gada 10./11. jūnijā pilsētā tika noslēgts Cnaimas pamiers starp Napoleonu un Austrijas erchercogu Kārli, kas pēc Agramas kaujas izbeidza Piektās koalīcijas karu starp Franciju un Austriju. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Otrā pasaules kara gados Znojmo kā Sudetu apgabala daļa ietilpa Trešā reiha sastāvā. Pamatojoties uz Beneša dekrētiem, pēc kara pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Saimniecība
Pilsētas apkaimē — vīnkopība.
Cilvēki
1437. gadā pilsētā mira Svētās Romas imperators Sigismunds (1368—1437). Znojmo ir amerikāņu žurnālista Čārlza Sīlsfīlda (Charles Sealsfield, 1793—1864) dzimtā pilsēta.
Albrehts fon Rons
Albrehts Teodors Emils grāfs fon Rons (, dzimis, miris ) bija Prūsijas valsts darbinieks un karavīrs. Būdams Prūsijas kara ministrs no 1859. līdz 1873. gadam, kopā ar Oto fon Bismarku un Helmutu fon Moltki vecāko bija viens no ietekmīgākajām personām valstī. Albrehts fon Rons vadīja Prūsijas armijas modernizāciju, kas palīdzēja gūt uzvaras pār Austriju, Dāniju un Franciju, šādi nodrošinot Vācijas apvienošanos ap Prūsijas valsti.
Hipstokrātija
Hipstokrātija ir 2013. gada beigās Rīgā izveidots Latvijas sintpopa duets, kuru veido producents Kristaps Zirnis un daudzinstrumentālists Mārtiņš Strautiņš. Līdz šim duets ir izdevis vienu studijas albumu un trīs mazalbumus.
Vēsture
2015. gadā Melo Records izdeva dueta 10 skaņdarbu garu pilnmetrāžas albumu „Te nav Amerika”. Albuma atvēršanas koncerts notika 2015. gada 23. maijā klubā Nabaklab. Pēc tam duets devās koncertturnejā pa Latviju. 2015. gada 20. novembrī duets digitāli izdeva savu trešo četru skaņdarbu garo mazalbumu „Zemes izšķirtspējas sapņi”.
Kovališki (Rundēnu pagasts)
Kovališki ir ciems Rundēnu pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 300 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Audeļu ezers.
Cimza
Cimza (agrāk arī Cimzas muiža) ir ciems Smiltenes novada Raunas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V298, Cimziņas upes krasta.
Saru meldrs
Saru meldrs (la) ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eirāzijā, visbiežāk Viduseiropā. Latvija atrodas ārpus auga vienlaidus izplatības areāla, taču tas ir atrasts valsts dienvidrietumu daļā. Grupas ir sastopamas smilšaini granšainās, atklātās un pusatklātās (meža ceļi, veci grants karjeri), mēreni mitrās vietās.
Ierakstīts Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 1. kategorijā.
Apraksts
Saru meldrs ir viengadīgs vai daudzgadīgs, 3—15 cm garš, ceru veidojošs lakstaugs. Stublājs ir stāvs, stīvs, cilindrisks. Pie stublāja pamata ir sārti brūnas lapu makstis. Lapas ir sarveidīgas, tikai pie stublāja pamata. Dažreiz lapu nav. Ziedkopa ir iegareni galviņveida no 1—5 vārpiņām stublāja galotnē vai galviņveida vārpiņas kopā pa divām. Pie ziedkopas pamata ir stāva seglapa, kas atgādina stublāja turpinājumu, tādēļ izskatās, ka ziedkopa atrodas sānos stublāja augšdaļā. Apziedņa matiņu nav. Ziediem ir 2 putekšņlapas un 3 drīksnas. Auglis ir asribains, brūns riekstiņš (garumā ap 0,08 cm). Zied no jūlija līdz septembrim.
Kazimirs Špoģis
Kazimirs Špoģis ( — ) bija latviešu lauksaimnieks, ekonomists, profesors un politiķis. Pazīstams kā Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas rektors (1976—1980), Latvijas PSR lauksaimniecības ministrs (1980—1984) un LPSR un LR Augstākās Padomes deputāts (1985—1993).
Izglītība
1941. gadā pabeidza Vārkavas pamatskolu, 1943. gadā — Tirdzniecības un kooperācijas skolu Rīgā, bet 1949. gadā — Višķu dārzkopības tehnikumu. 1956. gadā Kazimirs Špoģis absolvēja Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Agronomijas fakultāti, bet 1959. gadā — aspirantūru. 1967. gadā kļuva par lauksaimniecības zinātņu kandidātu, 1976. gadā — par doktoru, bet 1992. gadā — par habilitēto lauksaimniecības zinātņu doktors. No 1978. gada bija lauksaimniecības ekonomikas profesors.
Darbs PSRS
K. Špoģis darba gaitas uzsācis 1949. gadā Rankas lauksaimniecības skolā par skolotāju. Pēc tam bijis Gaujienas rajona izpildkomitejas priekšsēdētāja vietnieks (1952—1953), Piebalgas un Iecavas MTS direktors (1953—1958), Baldones rajona lauksaimniecības inspekcijas priekšnieks (1958—1959), Smiltenes un Valkas rajona izpildkomitejas priekšsēdētājs (1959—1961), Latvijas PSR sagādes ministra pirmais vietnieks (1961—1962).
Tas bijis Rīgas Teritoriālās kolhozu un padomju saimniecību ražošanas pārvaldes priekšnieks (1962—1963), lauksaimniecības ministra vietnieks (1963—1965), Latvijas Zemkopības zinātniski pētnieciskā institūta direktors (1965—1973), Latvijas Zemkopības un lauksaimniecības ekonomikas zinātniski pētnieciskā institūta direktora vietnieks (1973—1976), Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas rektors (1976—1980), LPSR Lauksaimniecības ministrs (1980—1984), LPSR Ministru Padomes priekšsēdētāja Jurija Rubeņa vietnieks (1984—1985), LPSR Agrorūpnieciskās komitejas priekšsēdētājs (1985-1986). Bijis PSKP biedrs.
Atmoda un darbs Latvijā
Sākoties Trešajai atmodai 1987. gadā, Kazimirs Špoģis pameta amatus valsts pārvaldē un atgriezās zinātnē. No 1987. līdz 1988. gadam strādāja Latvijas Zinātņu akadēmijas Ekonomikas institūtā par galveno zinātnisko līdzstrādnieku, bet, sākot ar 1989. gadu, atgriezās Latvijas Lauksaimniecības akadēmijā un aktīvi iesaistās sabiedriskajos procesos, kas virzījās uz agrāro reformu. Būdams LPSR Augstākās Padomes deputāts, darbojās AP Lauksaimniecības komisijā, pārstāvot LLA zinātnieku viedokli likuma "Par zemnieku saimniecībām" izstrādē un vadīja šī likuma pieņemšanu AP sēdē.
Iesaistījies Atmodas laika sabiedriskajos procesos un 1990. gadā Viļānu vēlēšanu apgabalā ievēlēts LPSR Augstākās Padomes 12. sasaukumā, kas pirmajās dienās pēc sanākšanas tika pārsaukts par LR Augstāko Padomi. Viens no AP deputātiem, kuri 1990. gada 4. maijā nobalsoja par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanas deklarāciju. Darbojies Ekonomikas komisijā, bijis šīs komisijas priekšsēdētāja vietnieks un Uzņēmējdarbības apakškomisijas vadītājs. Vadījis daudzu uzņēmējdarbības likumu sagatavošanu un pieņemšanu. Pēc LR AP deputāta pilnvaru izbeigšanās 1993. gadā sācis strādāt Latvijas Lauksaimniecības universitātes Ekonomikas fakultātē, izveidojis un vadījis šīs fakultātes Uzņēmējdarbības katedru (1993—1995), bija profesors, kopš 2004. gada — emeritēts LLU profesors.
Križini
Križini ir ciems Rēzeknes novada Lendžu pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 2 km no pagasta centra Lendžiem, 15 km no novada centra Rēzeknes un 215 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie vietējā autoceļa V550 (Bērzgale_Sarkaņi_Greiškāni).
Ciema teritorijā atrodas vietējās nozīmes arheoloģiskais piemineklis - Križanu senkapi (Moku saliņa).
Karakija
Karakija (kk — ‘melnā krauja’) ir ieplaka Kazahstānas rietumos Kaspijas jūras austrumu piekrastē, Kazahstānas zemākā sausā ieplaka un trešā zemākā Āzijā.
Sanfransišku
Sanfransišku (pt) ir upe Brazīlijā. Tā ir garākā upe, kas plūst tikai Brazīlijas teritorijā. Upe sākas Kanaštras grēdā, bet ietek Atlantijas okeānā. Tās garums ir 2830 km. Upes baseins ir 641 000 km2.
Karakija
Izvietojusies Manghistau pussalas dienviddaļā ap 50 km no Aktau pilsētas. Ieplakai in neregulāra ovāla forma, izstiepta ziemeļrietumu—dienvidaustrumu virzienā. Veidojusies karsta procesa rezultātā, izskalojoties sāļajiem iežiem. Ieplakas zemākajā vietā atrodas Batira ezers, kura ūdens līmenis ir stipri mainīgs. Ezeram izžūstot, tas ielejas dibens pārvēršas par solončaku.
Ieplaka kopš 2001. gada iekļauta Karakijas—Karakola dabas lieguma teritorijā.
1930. gados bija plāni par ieplakas pārpludināšanau ar Kaspijas jūras ūdeni, izbūvējot hidroelektrostaciju, kas izmantotu 100 m augstuma starpību ar jūru.
Naglīši
Naglīši ir ciems Balvu novada Krišjāņu pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 3 km no pagasta centra Krišjāņiem, 48 km no novada centra Balviem un 245 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V493 (Ruskulova–Bērzpils), Ičas upes krastā.
Kerola
"Kerola" (en) ir 2015. gada Lielbritānijas un ASV romantiskā drāma, kuras režisors ir Tods Heinss. Filmas sižets veidots pēc Patrīcijas Haismitas romāna The Price of Salt.
Filma ir par jaunu fotogrāfi un viņas attiecībām ar gados vecāku sievieti, kas piedzīvo šķiršanos. Tajā galvenās lomas attēlo Keita Blanšeta, Rūnija Mara, Sāra Polsone un Kails Čāndlers.
Filmas pirmizrāde notika Kannu kinofestivālā, kur Mara dalīja labākās aktrises balvu, pati filma tika nominēta Zelta palmas zaram. Daudzi kritiķi šo ierindoja starp 2015. gada labākajām filmām, Amerikas Kinoinstitūts to nosauca par vienu no desmit gada labākajām filmām. "Kerola" tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai sešās nominācijās, nevienu no tām gan neiegūstot.
Baltvaigu zoss
Izplatība
Baltvaigu zosīm ir trīs lielas ligzdošanas populācijas: Grenlandes austrumos (apmēram 40 000 īpatņi), kas ziemo Skotijas un Īrijas rietumos, Svalbāras salās (apmēram 24 000 īpatņi), ziemo Solvejfērtā (Lielbritānijā), un Novaja Zemļa salās, kā arī Krievijas ziemeļrietumu arktiskajā krastā (apmēram 130 000 īpatņi), ziemo Nīderlandē un Vācijas rietumos. Baltijas jūras salās un krastā (Igaunijā, Somijā, Dānijā un Zviedrijā), atdaloties no Novaja Zemļa populācijas, izveidojusies ceturtā baltvaigu zosu populācija (apmēram 8000 īpatņu), kas arī ziemo Nīderlandē.
Ziemas periodā baltvaigu zosis reizēm aizklejo arī tālāk uz dienvidiem, sasniedzot pat Maroku, Tunisiju un Ēģipti, vai rietumu virzienā sasniedzot Ņūfaundlendu Ziemeļamerikā.
Meteor-M № 2-2
Meteor-M № 2-2 (Метеор-М № 2-2) ir Krievijas Meteor-M sērijas meteoroloģiskais pavadonis. Tas orbītā tika palaists 2019. gada jūlijā.
Baltvaigu zoss
Latvijā
Baltvaigu zoss Latvijā regulāri novērojama ceļošanas laikā, tomēr tā sastopama ievērojami mazākā skaitā nekā pelēkās zosis. Visbiežāk to var novērot Latvijas rietumu daļā. Pēdējās pāris desmitgadēs zosu skaits pastāvīgi pieaug. Tiek novērots aizvien lielāks skaits baltvaiga zosu, un rudens migranti novērojami līdz pat decembra sākumam. Latvijā ir zināmi arī vairāki ziemošanas gadījumi.
Meteor-M № 2-2
Pavadonis tika izgatavots uzņēmumā NPP VNIIEM pēc Roskosmos un Rosgidromet pasūtījuma.
Baltvaigu zoss
Izskats
Baltvaigu zoss ir vidēji liela zoss. Tās ķermeņa garums ir 55—70 cm, spārnu plētums 130—145 cm, svars 1,4—2,2 kg. Salīdzinot ar citām zosīm, baltvaigu zosij ir relatīvi īsāks kakls. Tās galva ir melnbalta (balta vai krēmīgi balta seja un melns pakausis), kakls un krūtis koši melni, mugura un spārni sudraboti pelēki ar melnām un baltām šķērssvītrām, bet vēders gaiši pelēks, zemaste balta. Kājas un īsais knābis melni. Jaunie putni ir pelēcīgāki, un uz spārniem tiem melno svītru vietā ir tumši brūnas svītras.
Meteor-M № 2-2
Lidojuma gaita
Meteor-M № 2-2 tika palaists 05:41 UTC ar nesējraķeti Sojuz-2.1b / Fregat-M no Vostočnija kosmodroma starta laukuma 1S. Ar to kopā startēja arī 32 mikropavadoņi. Meteor-M № 2-2 tika ievadīts solārsinhronā orbītā.
Baltvaigu zoss
Uzvedība
Baltvaigu zoss galvenokārt ligzdo nelielu salu akmeņainos un klinšainos krastos, tomēr reizēm to var novērot vairāku kilometru attālumā no krasta iekšzemē. Kad mazuļi ir izšķīlušies, baltvaigu zosis pamet mazās ligzdošanas saliņas un dodas uz lielākām salām vai kontinenta krastiem tundrā baroties. Piemēram, Svalbārā ligzdošanas un barošanās vietas atrodas 5—25 km attālumā viena no otras. Pieaugušie putni apspalvojumu maina pēc ligzdošanas sezonas. Šajā laikā zosis nespēj lidot, tādēļ uzturas lielos ezeros vai jūrā. Pēc apspalvojuma nomaiņas baltvaigu zosis pulcējas īpašās vietās, klinšainos krastos, barojoties un pamazām gatavojoties rudens migrācijai. Svalbārā šādas pulcēšanās vietas atrodas arhipelāga dienvidos.
Meteor-M № 2-2
Lidojuma gaita
2019. gada 10. decembrī pavadonis tika nodots ekspluatācijā.
2019. gada 18. decembrī Meteor-M № 2-2 negaidīti izmainīja orbītu (perigejs bija pazeminājās par 2 km) un zaudēja orientāciju. Speciālisti par visticamāko iemeslu min ārēja objekta (mikrometeorīda) triecienu. Kad pavadonis nonāca radioredzamības zonā, ar to tika atjaunoti sakari. Kosmiskais aparāts bija iegājis drošajā stāvoklī, tas nekontrolēti griezās un tā siltuma uzturēšanas sistēmā bija sūce. Līdz 25. decembrim speciālistiem izdevās atjaunot pavadoņa vadības sistēmu kontroli. Līdz 2020. gada janvārim vēl nebija atjaunota tā pilna darbība. 2020. gada 13. maijā tika paziņots, ka Meteor-M № 2-2 ir atjaunota darbība, un tas tiek pilnvērtīgi izmantots.
Baltvaigu zoss
Barība
Baltvaigu zoss, līdzīgi kā citas zosis, galvenokārt barojas ar dažādiem augiem. Ligzdošanas vietās zosis meklē no sniega brīvas vietas un barojas ar augu saknēm un sūnām. Vasarā, attīstoties dažādiem augiem, barībā dominē grīšļi un zāle, kā arī dažādi lakstaugi. Ziemas periodā zosis barojas arī dažādos lauksaimniecības tīrumos.
Ligzdošana
Baltvaigu zosis veido monogāmus pārus uz mūžu. Tās ligzdo ciešās kolonijās, bieži kopīgās kolonijās ar parasto pūkpīli (Somateria mollissima). Vairošanās sezonas sākums katru gadu ir atšķirīgs, jo tas ir atkarīgs no sniega daudzuma. Gados, kad sniegs nokūst vēlu, daudzi pāri neligzdo. Ligzda ir sekla iedobe zemē, kas izklāta ar zāli un dūnām, malas tiek paceltas nedaudz uz augšu. Lai izvairītos no lapsām, tā bieži atrodas uz klints malas, grūti pieejamā vietā. Katru gadu baltvaigu zosis ligzdo vienā un tajā pašā vietā.