cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Progērija
Simptomi
Bērni ar progēriju parasti piedzimstot šķiet normāli. Izmaiņas parādās pirmo divu gadu laikā, kad tiek atzīmēta augšanas aizture. Kaut gan dažādiem indivīdiem simptomu smagums un to parādīšanās ātrums ir atšķirīgi, visus slimniekus var atpazīt pēc ārējā izskata. Viņiem ir raksturīgi: mazs augums, trausla ķermeņa uzbūve, maza galva (akromikrija) uz tieva kakla ar sīkiem sejas vaibstiem, izvelbtām acīm un apakšžokļa hipoplāziju. Āda atgādina pergamentu. Laikā no pirmā līdz ceturtajam dzīves gadam notiek daļēja vai pilnīga matu izkrišana (alopēcija), zemādas tauku zudums, nagu distrofija, aizkavēta piena zobu šķilšanās. Vēlāk novēro zemas frekvences dzirdes zudumu, daļēju pastāvīgo zobu iztrūkumu un osteoporozi. Dažiem, bet ne visiem, konstatē fotofobiju, pārmērīgu acu asarošanu un Reino sindromu, kam ir raksturīgi asinsrites traucējumi mazajās artērijās, visbiežāk kāju vai roku pirkstos. Daudzi piedzīvo augšstilba kaula kakliņa lūzumu vai šī kaula galviņas avaskulāro nekrozi. Organisma novecošanu raksturo visas kaites, ko parasti sastop cilvēkiem ap 70-75 gadu vecumu. No tām visbīstamākās ir progresējošā ateroskleroze, miokarda infarkts un smadzeņu trieka, kas ir visbiežākie šo slimnieku nāves cēloņi.
Ārstēšana
Šobrīd (2014) ārstēšana ir tikai simptomātiska. Īpaša uzmanība tiek veltīta sirds un asinsvadu slimību profilaksei.
Akcidence
Akcidence (la — 'gadījuma, nejaušība') ir nesvarīgais, mainīgais, nejaušais, kas var būt neievērots bez lietas būtības maiņas (lietas mazsvarīgums).
Pirmais to izmantoja Aristotelis savas pasaules vielas skaidrojumiem. Visa izskats atkarīgs no akcidences. Nākamais to lietoja Akvīnas Toms, kas akcidenci izmantojis, lai pierādītu vīna un maizes pārvēršanos. Modernajā filozofijā tā ir apstākļu un iespējamības apvienojums.
Akcidences pretstats ir substance.
3D modelēšana
3D modelēšana (zināma arī kā meshing) ir process, kurā izgatavo precīzu attēlojumu jebkurai 3 dimensiju objekta virsmai (nedzīvai vai dzīvai) ar specializētu programmatūru. Iegūtais produkts tiek saukts par 3D modeli. Tas var tikt izstrādāts kā divdimensionāls attēls, ko veic ar procesu, kas tiek saukts par 3D renderēšanu, vai lietots kā fizisks ķermenis datorsimulācijās. Modelis var tikt arī radīts izmantojot 3D drukas iekārtu.
Modelis var tikt radīts automātiski un manuāli. Manuālais modelēšanas process ģeometrisko datu sagatavei trīsdimensiju datorgrafikas izstrādei ir līdzīgs vizuālajai mākslai, piemēram, tēlniecībai.
Modeļi
3D modelis reprezentē 3D objektu lietojot punktu savākšanu 3D telpā, savienojot ar dažādiem ģeometriskiem objektiem, piemēram, trijstūriem, līnijām, izliektām virsmām, u.c. Esošos datu kopumus, (punkti un cita informācija), 3D modeļus var izveidot manuāli, ar algoritmu (procesuālā modelēšana), vai tos skenēt.
3D modeļi plaši tiek pielietoti visā 3D projektēšanā. Īstenībā, 3D modeļus sāka lietot vēl pirms to plašās izmantošanas personālajos datoros. Daudzās datorspēlēs tika lietotas pirms tam renderētas bildes no 3D modeļiem kā aizvietojums tiem, pirms dators varēja šos modeļus norenderēt reālā laikā. Šodien, 3D modeļi tiek izmantoti dažādās nozarēs. Medicīnas nozarē izmanto detalizētus orgānu modeļus. Filmu industrijā tie tiek izmantoti kā personāži un objekti kā reālās dzīves, gan animētās kinofilmās. Videospēļu nozarē 3D modeļi tiek plaši izmantoti kā galvenie instrumenti datoru un videospēļu izstrādē. Zinātnes nozare izmanto tos, izstrādājot ļoti detalizētus ķīmisko savienojumu modeļus. Arhitektūras nozarē tos izmanto, lai demonstrētu piedāvāto ēku un ainavu ar programmatūras arhitektūras modeli. Inženierzinātņu speciālistu kopiena šos modeļus izmanto jaunu ierīču, transportlīdzekļu un struktūru dizaina attēlojumam, kā arī daudzām citām vajadzībām. Pēdējo gadu desmitu laikā zemes zinātņu kopiena ir sākusi standartizēti būvēt 3D ģeoloģiskos modeļus.
Attēlojums
Gandrīz visus 3D modeļus var sadalīt divās kategorijās:
Tā kā tas, kā izskatās objekts lielā mērā ir atkarīgs no tā ārējā izskata, čauļu modeļi ir visbiežāk izmantotie datorgrafikas izstrādē. Divdimensiju virsmas ir laba analoģija objektu attēlošanai grafiski, lai gan diezgan bieži šie objekti ir vienveidīgi. Tā kā virsmām nav noteiktas robežas, ir nepieciešams ieviest diskrētu digitālu robežu noteikšanu: poligonu tīkls (un sīkāk iedalot, sekundārās virsmas) ir visplašāk izmantotais attēlojums, lai gan pēdējo gadu laikā uz punktu bāzes balstītais attēlojums arī ir ieguvis popularitāti. Līmeņu kopnes ir lietderīgs attēlojums deformējamām virsmām, piemēram, šķidrumu virsmas, kuras tiek pakļautas daudzām topoloģiskām izmaiņām.
Par Teselāciju sauc procesu, kurā objekta attēlojums mainās no sfēras viduspunkta koordinātas uz šī paša punkta attēlojuma uz sfēras virsmas, kurš ir attēlots poligonu tīkla formā. Šis solis tiek izmantots uz poligoniem balstītā renderēšanā, kurā objekti no abstrakta atainojuma (tā saucamie primitīvie objekti), piemēram, sfēras vai konusi, tiek sadalīti tā saucamajos tīklos (mesh), kuri sastāv no savstarpēji savienotiem trīsstūriem. Šie trīsstūru tīkli (piemēram, kvadrātu vietā) guvuši popularitāti, jo tie ir sevi pierādījuši kā viegli renderējamus, izmantojot scanline renderēšanas metodi. Poligonu atainojums netiek izmantots visās renderēšanas tehnikās, tāpēc bieži vien teselācijas netiek iekļautas pārejā no abstrakta atainojuma uz renderētu ainu.
Svarīgi jēdzieni un saīsinājumi
3D projektēšanā atkārtojas jēdzieni, kas parasti tiek lietoti kā saīsinājumi. Daži no jaunākajiem:
Modelēšanas process
Ir 3 tipu ciparu tēlniecības paveidi:
Pārvietojuma metode izmanto cietu ķermeni (bieži ģenerēts no mazākas nozīmes virsmām, kuras sastāv no poligonu kontroltīkliem) un saglabā jaunās adreses virsmu pozīcijām, izmantojot 32 bitu attēla karti, kurā saglabā izmainītās punktu atrašanās vietas. Tilpuma digitālā metode, kura balstās uz tā saucamajiem vokseļiem, ir līdzvērtīga pārvietojuma metodei, bet necieš no poligonu izstiepšanas, kad trūkst poligonu kādā reģionā, lai panāktu deformāciju. Dinamiskā teselācija ir līdzīga vokseļiem, tomēr sadala virsmu izmantojot triangulāciju, tādā veidā saglabājot gludu virsmu un atļauj izcelt sīkākas detaļas. Visi šie modeļi atļauj veidot ļoti māksliniecisku atainojumu, jo izveidotā modeļa virsmai tiek izveidota jauna topoloģija, kura atklāj daudz sīkākas objekta virsmas iezīmes. Jaunais tīkls parasti oriģinālo augstas izšķirtspējas tīkla informāciju būs pārveidojis aizvietojuma datos vai arī normālās kartes datos, kas paredzēti spēles dziņa.
Modelēšanas posms sastāv no individuālu objektu veidošanas, kurus vēlāk izmanto paredzētajā ainā. Ir vairākas modelēšanas metodes, tai skaitā:
Modelēšanu var veikt, izmantojot specializētas programmas (piemēram, forma Z, Maya, 3DS max, Blender, Lightwave, Modo, Solidthinking, SolidWorks) vai lietojumu kopnes (formētājs, 3DS Max) vai arī dažas ainu aprakstošas valodas (kā POV-Ray). Dažos gadījumos nav striktu robežu starp izstrādes fāzēm; šādos gadījumos modelēšana ir tikai daļa no ainas radīšanas procesa (tas ir, piemēram, ar Caligari trueSpace un Realsoft 3D).
Kompleksus materiālus, kā piemēram plūstošas smiltis, mākoņus un šķidrumu aerosolu modelē ar daļiņu sistēmām un ir trīsdimensiju koordināšu kopums, kurš sastāv vai nu no punktiem, poligoniem, tekstūru daļām vai spraitiem.
Special Purpose Dexterous Manipulator
Special Purpose Dexterous Manipulator jeb SPDM (no en "īpašu uzdevumu izveicīgais manipulators") ir Starptautiskās kosmiskās stacijas tālvadības manipulators ar divām "rokām", kas ir daļa no Mobile Servicing System. Tas paredzēts cilvēku aizvietošanai dažās operācijās, kuru izpildei citādi būtu jāveic iziešana kosmosā. Tas tika palaists Space Shuttle misijā STS-123.
3D modelēšana
2D metožu salīdzinājums
Trīsdimensiju fotoreālistisko efektu bieži vien var panākt bez telpiskas modelēšanas un dažreiz ir neatšķirami gala rezultātā. Dažas grafiskās mākslas programmas sevī ietver filtrus, kurus var pielietot divdimensiju vektoru grafikai vai divdimensiju rastra grafikai uz caurspīdīga slāņa.
Special Purpose Dexterous Manipulator
SPDM izgatavojis Kanādas uzņēmums MDA Space Missions pēc Kanādas kosmiskās aģentūras pasūtījuma. Tā izmaksas tiek lēstas ap 200 miljoniem USD.
3D modelēšana
2D metožu salīdzinājums
Trīsdimensiju modelēšanas priekšrocības, salīdzinot ar divdimensiju metodēm iekļauj arī:
Special Purpose Dexterous Manipulator
Manipulatoru reizēm sauc arī par Dextre (no en "[pirkstu] veiklība, izveicība") vai Canada hand ("Kanādas plauksta") pēc analoģijas ar citiem Kanādā izgatavotiem kosmiskajiem manipulatoriem Canadarm ("Kanādas roka") un Canadarm2.
3D modelēšana
2D metožu salīdzinājums
Trūkumi, salīdzinot ar divdimensiju fotoreālistisko renderēšanu iekļauj sevī programmatūras apguvi un grūtības panākt noteiktus fotoreālisma efektus. Dažus fotoreālisma efektus var panākt, izmantojot speciālus renderēšanas filtrus, kuri ir iekļauti 3D modelēšanas programmatūrā. Apvienojot labāko no abām metodēm, daži mākslinieki lieto 3D modelēšanu, kurai seko iegūto attēlu 2D apstrāde.
Special Purpose Dexterous Manipulator
Uzbūve
Manipulatora pamats ir 3,5 m garumā, kuram vidū ir piestiprinātas divas kustīgas rokas. Tam apakšdaļā ir saķeršanas fiksējums, pie kura to var saņemt stacijas manipulators Canadarm2 un pārvietot uz dažādām Orbital Replacement Unit (ORU) darbavietām, kas izvietotas pa visu staciju. Otrā galā tam ir tāds pats satvērējmehānisms, kā Canadarm2, līdz ar to SPDM var izmantot arī kā stacijas manipulatora pagarinājumu.
3D modelēšana
3D drukāšana
3D drukāšana ir ražošanas veids, kurā trīsdimensionāli objekti tiek izgatavoti, klājot darba materiālu vairākos slāņos vienu virs otra.
Special Purpose Dexterous Manipulator
Uzbūve
Divas 3 m garas rokas sastāv no septiņiem savienojumiem, kas padara manipulatoru ļoti kustīgu un precīzāku nekā Canadarm2. Katras rokas galā ir sistēma Orbital Replacement Unit/Tool Changeout Mechanism (OTCM). Tajā ietilpst spīles, ievelkama uzmava, melnbaltā TV kamera, apgaismes spuldzes un savienotājkonektors, kas var nodrošināt elektroenerģiju, datu un videosignālu uz un no apkalpojamās aparatūras.
3D modelēšana
Cilvēku modeļi
Pirmais plaši pieejamais komerciālais cilvēka Virtuālo Modeļu izmantošanas gadījums parādījās 1998. gadā Land's End tīmekļa vietnē. Cilvēka virtuālo modeli veidoja My Virtual Model Inc kompānija, un ļāva lietotājiem izveidot pašiem savu modeli un mēģināt uzlaikot 3D apģērbu. Ir arī vairākas modernas programmas, kas ļauj izveidot virtuālo cilvēku modeļus (Poser ir viens piemērs).
Special Purpose Dexterous Manipulator
STS-123
Special Purpose Dexterous Manipulator kosmosā tika palaists Space Shuttle misijā STS-123. 13. martā Endeavour saslēdzās ar Starptautisko kosmisko staciju.
13. martā ar stacijas manipulatoru Canadarm2 no kosmoplāna kravas telpas tika izcelta Spacelab palete ar tai piestiprināto Dextre, un tika pārnesta uz īslaicīgas atrašnās vietu uz Mobile Base System. Sākotnējie mēģinājumi pievadīt elektroenerģiju izjauktajam SPDM nedeva rezultātus. Kanādas speciālisti uz zemes domāja, ka vainīga ir programmatūra, un sāka strādāt pie programmas ielāpa izstrādes.
15. martā ar Canadarm2 tika saņemts Special Purpose Dexterous Manipulator, lai pārbaudītu tā darbību, un tas darbojās kā paredzēts. Otrajā iziešanā 15.—16. martā, kurā piedalījās Ričards Linehens un Maikls Formens, tika veikta Dextre "roku" piemontēšana pie tā "ķermeņa". Iziešanas beigās kosmonauti arī noņēma no SPDM termopārklājus, kas bija nepieciešami tā uzstādīšanas laikā.
17. martā ar Special Purpose Dexterous Manipulator tika veikti dažādi testi, lai pārbaudītu tā darbību. izmēģinajumi bijs sekmīgi. 17.—18. martā trešās iziešanas laikā Ričards Linehens un Roberts Bēnkens pabeidza Dextere manipulatora montāžu — pievienoja instrumentu turētāju, kā arī kameras un apgaismojuma iekārtu (Camera Light Pan Tilt Assembly, CLPA).
19. martā ar stacijas manipulatoru Special Purpose Dexterous Manipulator tika pārvietots uz Destiny laboratorijas augšpusi pie viena no manipulatora satveršanas vietām, kurai ir elektroenerģijas un datu savienojums. 21. martā četrutās iziešanas laikā bez citiem darbiem kosmoanuti arī noņēma atlikušo pārklāju no Dextre.
STS-127
STS-127 misijā iziešanas laikā kosmosā Tomass Maršbērns nostiprināja izolācijas pārklājus uz Dextre.
Izmēģinājumi
2010. gada 23. un 24. decembrī notika Dextre treniņi, gatavojoties Japānas kravas kuģa HTV-2 izkraušanas operācijai, kas paredzēta janvāra beigās. 23. decembrī Dextre tika pievienots pie Canadarm 2. Pēc tam tas no stacijas fermas noņēma 442 kg konteineru Cargo Transport Container un pārvietoja uz citu darba vietu. Nākamajā dienā ar Dextre kravas transporta konteiners tika pārvietots citā vietā uz fermas, lai atbrīvoyu vietu Alpha Magnetic Spectrometer, kuru stacijā paredzēts nogādāt aprīlī.
Kounotori 2 izkraušana
2011. gada 2. februārī Dextre tika izmantots ar Japānas kuģi Kounotori 2 atgādātās kravas paletes izkraušanai, kam agrāk būtu nepieciešams kosmonautiem veikt iziešanu kosmosā. Vispirms stacijas manipulators Dextre pārcēla pie iepriekšējā dienā izņemtās paletes. Kamēr stacijas apkalpe gulēja, lidojuma vadītāji no zemes komandēja Dextre izņemt no paletes divas rezerves daļas. Vispirms tika satverta dzesēšanas sistēmas cauruļvadu uzmava FHRC (Flex Hose Rotary Coupler), tad atlaisti paletes stiprinājumi un visbeidzot tā pārcelta uz Dextre darbavietu. 4. februārī Dextre tika pārvietots uz pastāvīgo vietu pie Destiny moduļa. Cauruļvada uzmava un konteiners palika pie Dextre, jo tiem paredzētā platforma Express Logistics Carrier vēl atradās uz zemes sakarā ar STS-133 misijas aizkavēšanos. Šeit tika pagaidām nodrošināta arī rezerves daļu nodrošināšana elektropiedāde.
STS-133
Space Shuttle misijā STS-133 ārpuskuģa aktivitātes laikā 2. martā astronauts Stīvens Bovens DEXTRE uzstādīja otru kameru un aizsarglēcas.
Mahārāštra
Mahārāštra (mr, Mahārāṣṭra, ) ir viens no Indijas štatiem, atrodas valsts rietumos. Mahārāštra ir trešais lielākais Indijas štats pēc platības. 2011. gadā štatā dzīvoja 112 miljoni iedzīvotāju. Tas ir otrs lielākais Indijas štats pēc iedzīvotāju skaita. Mahārāštra robežojas ar Gudžarātu, Madhju Pradēšu, Čhatīsgarhu, Telangānu, Karnātaku un Gou. Rietumos to apskalo Arābijas jūra. Mahārāštras lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Mumbaja. Nākamās lielākās pilsētas ir Pune, Nāgpura, Thāne un Pimpri-Činčvada.
Vēsture
Mahārāštra dibināta pēc aptuvenas marathu valodas izplatības no Bombejas štata dienvidu un rietumu zemēm, kā arī no Amravati un Vidarbhas.
Iedzīvotāji
Pēc 2011. gada tautskaites datiem lielākās Mahārāštras pilsētas pēc iedzīvotāju skaita ir:
2. trolejbusu maršruts (Rīga)
2. trolejbusu maršruts bija Rīgas sabiedriskā transporta trolejbusu maršruts, kas kursēja no Sarkandaugavas (Tilta ielas, Viestura prospekta un Meža prospekta krustojums) cauri Mežaparkam līdz Saules dārza apkārtnei (Ezermalas un Annas Sakses ielas krustojums).
2. trolejbusu maršruta kopējais garums sasniedza 6,4 km. Virziena Sarkandaugava — Saules dārzs kopējais garums bija 3,2 km, bet virziena Saules dārzs — Sarkandaugava kopējais garums bija 3,2 km.
Obzerkalns
Obzerkalns ir pilskalns Madonas novada Dzelzavas pagastā. Paceļas 14 m virs tuvējās apkārtnes Liedes kreisajā krastā. Pilskalna 60 m garo plakumu abos galos norobežo 3 m plati grāvji un uzbērumi, bet plakuma malas ir mākslīgi nostāvinātas. Arheoloģiskajos izrakumos šajā pilskalnā konstatētas trauku lauskas, ogles un dzīvnieku kauli. 1928. gadā pilskalnu uzmērīja Ernests Brastiņš. Kopš 1998. gada aizsargājams valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis.
2. trolejbusu maršruts (Rīga)
Vēsture
Trolejbusu satiksme otrajā izveidotajā līnijā Rīgā tika atklāta 1948. gada 17. jūlijā, trolejbusi jaunizveidotajā maršrutā kursēja no Centrālās stacijas apkārtnes līdz Sarkandaugavai (galapunkts atradās pirms dzelzceļa pārbrauktuves). 1948. gadā atklātā līnija sakrīt ar mūsdienu 3. trolejbusu maršrutu.
1949. gada septembrī tika nolemts pagarināt maršrutu pāri Rīgas—Skultes dzelzceļam pa jaunizbūvēto trolejbusu līniju Mežaparkā līdz Kultūras un atpūtas parkam (galapunkts atradās netālu no Rīgas Zooloģiskā dārza). Tajā pašā gadā tika pieņemts lēmums par 2. un 3. trolejbusu maršrutu apvienošanu, izveidojot līniju no Lauvas ielas apkārtnes līdz Zooloģiskajam dārzam Mežaparkā.
1957. gadā, elektroficējot Rīgas —Skulte dzelzceļu, maršrutus atkal sadalīja un 2. maršruts sāka kursēt no Mežaparka līdz Sarkandaugavas galapunktam Tilta ielas, Viestura prospekta un Meža prospekta krustojumā. Lai tiktu uz parku trolejbusus pāri dzelzceļam vilka tehniskās palīdzības mašīna. 1960. gados maršrutu pagarināja līdz Saules dārzam.
2. trolejbusu maršruts tika slēgts 2002. gada 1. aprīlī. Tā reisus pārņēma 48. autobusu maršruts.
2. maršruta trolejbusi kursēja no Sarkandaugavas līdz Mežaparkam 2005. gada dziesmu un deju svētku laikā.
Pieturvietas
2. trolejbusu maršrutā bija 22 pieturas, katrā virzienā pa 11 pieturām.
Herberts Brenons
Herberts Brenons (en, dzimis, miris ) bija amerikāņu kinorežisors, mēmā kino laikā līdz pat 1930. gadiem. Herberts Brenons piedzima Dublinā, Īrijā, izglītību ieguvis Londonā. Pirms kļuva par režisoru, viņš kopā ar sievu uzstājās vodeviļas izrādēs.
Pie viņa nozīmīgākajām filmām var pieskaitīt pirmo grāmatu kino adaptāciju filmās "Pīters Pens" (1924) un Beau Geste (1926), filmu Sorrell and Son (1927) par kuru Brenonu izvirzīja 1. Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākais režisors" (Drāma), Laugh, Clown, Laugh (1928) ar Lonu Čeiniju galvenajā lomā, kā arī viņa pēdējo filmu The Flying Squad (1940). Herberts Brenons nomira 1958. gadā Losandželosā un tika apbedīts privātā mauzolejā Vūdlonas kapos, Bronksā, Ņujorkā.
1555. gads
1555. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.
Miheils Saakašvili
Miheils Saakašvili (ka; dzimis ), arī Mihails Saakašvili, ir gruzīnu politiķis, bijušais Gruzijas prezidents (2004-2013) un Ukrainas Odesas apgabala administrācijas priekšsēdētājs (2015-2016).
Dzīvesgājums
Dzimis Tbilisi ārsta un universitātes pasniedzējas ģimenē. 1992. gadā pabeidza starptautisko attiecību studijas Kijivas Universitātē. Pēc prezidenta Zviada Gamsahurdijas gāšanas īsu laiku strādāja par valdības ierēdni. Vēlāk ar ASV Valsts departamenta atbalstu studēja Kolumbijas Universitātē un Džordža Vašingtona Universitātē. 1995. gada sākumā viņa sens draugs Zurabs Žvanija, ar Eduarda Ševardnadzes atbalstu, pierunāja darboties Gruzijas politikā un 1995. gada decembrī Saakašvili tika ievēlēts Gruzijas parlamentā.
2000. gada oktobrī kļuva par Ševardnadzes valdības tieslietu ministru, tomēr 2001. gada septembrī demisionēja, publiski apsūdzot valdību korupcijā. 2001. gada oktobrī nodibināja opozicionāro Apvienoto Nacionālo kustību. 2003. gada 2. novembrī Gruzijā notika parlamenta vēlēšanas, kuru rezultātus starptautiskie novērotāji atzina par viltotiem. Saakašvili deklarēja, ka pēc aptauju datiem pie vēlēšanu iecirkņiem vēlēšanas uzvarējis viņš, tāpēc aicināja uz demonstrācijām un nepakļaušanās akcijām. Aicinājums izraisīja plašas protesta demonstrācijas valstī, uzsākot tā saucamo Rožu revolūciju. 2003. gada 22. novembrī pūlis ielauzās Gruzijas parlamentā un paralizēja tā darbu. 23. novembrī Eduards Ševardnadze demisionēja un par pagaidu prezidenti līdz prezidenta vēlēšanām kļuva Nino Burdžanadze.
2004. gada 4. janvārī Miheilu Saakašvili ievēlēja par Gruzijas prezidentu ar 96% balsu. Viņa programmas galvenie punkti bija cīņa pret korupciju un Gruzijas iestāšanās ES un NATO. 25. janvārī, tūlīt pēc inaugurācijas Saakašvili izdeva dekrētu par jaunu valsts karogu. 26. decembrī atļāva pirmā pēcpadomju Gruzijas prezidenta Zviada Gamsahurdijas pārapbedīšanu no Groznijas uz Gruziju un reabilitēja Gamsahurdijas piekritējus. 2004. gada aprīlī — maijā spēja atgūt Gruzijas valdības kontrolē pusneatkarīgo Adžāriju vietējā līdera Aslana Abašidzes vadībā, kurš 6. maijā demisionēja.
2007. gada beigās valstī izcēlās politiska krīze. Atkal ielās bija demonstrācijas, šoreiz pret Saakašvili, kurš tika kritizēts par autoritāru stilu un masu mediju ierobežošanu. 7. novembrī demonstrācijas ar policijas palīdzību tika izdzenātas, bet Saakašvili izsludināja jaunas, ārkārtas prezidenta vēlēšanas.
Pirms vēlēšanām Miheils Saakašvili veica lielas izmaiņas valdības sastāvā. Vēlēšanas notika 2008. gada janvārī un Miheils Saakašvili ieguva 52,21% balsu. 2008. gada 8. augustā pēc savstarpējiem incidentiem vairāku mēnešu garumā, Gruzijas karaspēks iebruka Dienvidosetijā un ieņēma Chinvali. Krievijas karaspēks savukārt iegāja Dienvidosetijā, padzina Gruzijas armiju un iegāja Gruzijas valdības kontrolētajā valsts daļā, ieņemot vairākas pilsētas, militārās bāzes un bloķējot ceļus. Iejaucoties starptautiskajai sabiedrībai (uz Tbilisi kopā ar Baltijas valstu un Polijas līderiem devās arī Ivars Godmanis), izdevās vienoties par Krievijas spēku izvešanu no valsts, tomēr Krievija atzina Dienvidosetijas un Abhāzijas netkarību. 2013. gadā beidzās prezidentūras termiņš.
Miheils Saakašvili atbalstīja Ukrainas Eiromaidanu, kura rezultātā 2014. gada februārī tika gāzta prezidenta Viktora Janukoviča vara. 2015. gada 30. maijā viņu iecēla par Odesas apgabala administrācijas priekšsēdētāju. 29. maijā Saakašvili bija jau ieguvis Ukrainas pilsonību. 2015. gada 4. decembrī viņam atņēma Gruzijas pilsonību.
2016. gada 7. novembrī Saakašvili paziņoja par atkāpšanos no Odesas apgabala administrācijas priekšsēdētāja amata. 2017. gada 26. jūlijā viņam atņēma Ukrainas pilsonību; formāli pamatojot ar to, ka aizpildot pilsonības saņemšanas dokumentus, Saakašvili nebija norādījis informāciju par sodāmību.
2018. gadā Gruzijas tiesa bez Saakašvili klātbūtnes atzina viņu par vainīgu ļaunprātīgā pilnvaru izmantošanā un piesprieda sešu gadu cietumsodu. Neraugoties uz to, 2021. gadā bijušais valsts prezidents atgriezās dzimtenē un tika ieslodzīts cietumā. Pēc tam, kad starptautiska ārstu komisija paziņoja, ka viņa analīzēs atrodami arsēna un dzīvsudraba sāļi, Saakašvili apgalvoja, ka Krievijas prezidents Vladimirs Putins ir devis rīkojumu viņu cietumā nogalināt. 2023. gada februāra sākumā Gruzijas tiesa noraidīja Saakašvili aicinājumu viņu atbrīvot veselības apsvērumu dēļ.
Relatīvais mitrums
Gaisa relatīvais mitrums ir procentos izteikta ūdens tvaika parciālspiediena attiecība pret piesātināta tvaika parciālspiedienu dotajā temperatūrā. Gaisa mitrumu mēra ar higrometru.
Gaisa relatīvo mitrumu aprēķina, izdalot ūdens tvaika masas daļu gaisā ar maksimālo iespējamo ūdens tvaika masas daļu šajā temperatūrā. To izsaka procentos un aprēķina pēc formulas:
kur: RH_{\,_\,} — relatīvais mitrums; — ūdens tvaika parciālspiediens; — atbilstošs maksimālais ūdens tvaika spiediens.
Maksimālais ūdens tvaika spiediens stipri pieaug, paaugstinoties gaisa temperatūrai. Tāpēc, atdziestot gaisam un paliekot nemainīgam mitrumam, pienāk brīdis, kad gaisā mitrums ir maksimālais un tas nevar saturēt vēl vairāk ūdens tvaiku. Šo brīdi sauc par rasas punktu. Liekais tvaiks tad kondensējas miglas vai ledus kristāliņu veidā. Ūdens tvaiku kondensācijai ir liela nozīme atmosfērā, jo tieši tādā veidā veidojas lielākā daļa mākoņu, atmosfēras fronšu, bet siltums, kurš rodas ūdens tvaiku kondensēšanās laikā, nodrošina tropisko ciklonu rašanās enerģētisko mehānismu.
Gaisa mitruma noteikšana
Gaisa relatīvo mitrumu var aprēķināt, ja ir zināma tā temperatūra (T) un rasas punkts (Td). Kad T un Td izteikti Celsija grādos, tad patiesa ir vienādība:
kur ūdens tvaika parciālspiediens ir e_p :
Ūdens daudzums uz 1 kg gaisa, 100% mitrumā
Lai iegūtu attiecīgus datus par ūdens daudzumu pie mazāka gaisa mitruma, vajadzīgais mitruma daudzums (procenti) jāreizina ar dotajiem datiem un jādala ar 100, tādā veidā iegūstot, cik daudz ūdens var saturēt gaiss pie dažāda mitruma daudzuma.
Vlhkost vzduchu
Koscjana
Koscjana ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz dienvidrietumiem no Poznaņas pie Obras upes.
Rakstos pirmoreiz minēta 1242. gadā. 1410. gadā ar Jagaiļa lēmumu Koscjanā sākās klostera celtniecība. Otrā Ziemeļu kara ("Plūdu") laikā 1655. gada oktobrī Koscjanā poļu vienība uzbruka vietējam garnizonam un nogalināja Zviedrijas karaļa sievasbrāli, tas bija vieni no pirmajiem poļu militārajiem panākumiem karā. No 1793. līdz 1920. gadam (ar pārtraukumu no 1807. līdz 1815. gadam, kad tā atradās Varšavas hercogistes sastāvā) ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.
10. decembris
10. decembris ir gada 344. diena pēc Gregora kalendāra (345. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikusi 21 diena.
Koscjana
Koscjanas gminā dzimis poļu ģenerālis Dezidērijs Hlapovskis (Dezydery Chłapowski, 1788 - 1879).
10. decembris
Vārda dienas
Guna, Judīte
Turkmenistānas futbola izlase
Turkmenistānas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Turkmenistānas valsti starptautiskās futbola sacensībās. Turkmenistānas futbola izlasi pārvalda Turkmenistānas Futbola federācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1992. gadā cīnoties pret Kazahstānas izlasi. Āzijas kausa izcīņā izlase ir piedalījusies 2 reizes.
Čempiņa
Čempiņa ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz dienvidaustrumiem no Koscjanas.
Borisenko
Borisenko (uk, no personvārda Boriss (Борис)) ir ukraiņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Ādolfs Liepaskalns
Ādolfs Liepaskalns (dzimis, miris ) bija latviešu vieglatlēts, startējis soļošanas distancēs.
Mācījies Karvas Kaktiņu skolā un Jaunlaicenes Kantora skolā. 1934. gadā sācis piedalīties soļošanas sacensībās, šajā pašā gadā arī guvis pirmo uzvaru. Nākamajā gadā izcīnījis pirmo medaļu Latvijas čempionātā, savukārt 1938. gadā Latvijas čempionātā izcīnījis uzvaru. 1938. gadā Ā. Liepaskalns uzstādīja pasaules rekordu 25 km un 30 km soļošanā. Laikā no 1946. līdz 1952. gadam labojis piecus pasaules un 21 PSRS rekordus dažādās distancēs. Vairākas reizes uzvarējis PSRS čempionātā 50 km soļošanā (1946, 1947, 1949). 1950. gadā kļuva par PSRS Nopelniem bagāto sporta meistaru.
Soļotājs apglabāts Opekalna kapsētā.
Sportista piemiņa
Četrus gadus pēc sportista nāves — 1976. gada 25. jūlijā Opekalna kapsētā Ā. Liepaskalnam atklāja kapa pieminekli ar granītā cirstu lāpu. Atzīmējot soļotāja 110. dzimšanas dienu, sportista un viņa ģimenes kapa vieta tika atjaunota un labiekārtota.
1976. gadā pirmo reizi Alūksnē notika Ādolfa Liepaskalna piemiņas sacensības ar ceļojošās balvas izcīņu trīs kategorijās — 10 km vispārējā klasē, 5 km senioru klasē un 5 km jauniešu klasē. Sacensībās piedalījās soļotāji no visas Latvijas un sportista līdzgaitnieki — A. Krūkliņš, P. Zeltiņš, A. Menģis un V. Lauzējs. Sacensības kļuva par ikgadēju tradīciju.
1986. gadā netālu no Liepaskalna mājām, sportista treniņu taku tuvumā, atklāja tēlnieka Aināra Zelča veidoto Ādolfa Liepaskalna piemiņas akmeni, kurā iekalts soļotāja portrets.
Zālamans
Zālamans, arī Salamans (he, Šlomo; turku Süleyman; arābu سليمان Sulaymān; grieķu Σολομών Solomōn), atbilstoši Bībelei bija ķēniņa Dāvida dēls un trešais Izraēlas ķēniņvalsts ķēniņš.
Viņa valdīšanas laikā uzcelts pirmais Jeruzalemes templis. Vecajā Derībā aprakstīts kā gudrs, bagāts un varens ķēniņš, taču viņš apņēmis simtiem sievu un ne pārāk rūpīgi ievērojis Dieva baušļus, kas bijis iemesls tam, ka jau viņa dēla valdīšanas sākumā Izraēlas valsts sašķēlās.
Antinomija
Antinomija (sengrieķu: αντι-, pret; νομος, likums) ir paradoksāls rezultāts, kas izriet no divu vienlīdz likumsakarīgu tomēr savstarpēji pretrunīgu secinājumu pāra.
Kants savā epistemoloģijā izmantoja četras antinomijas, lai pierādītu, ka tīrais (spekulatīvais) prāts nonāk konfliktā pats ar sevi, ja ar to mēģina iegūt zināšanas par "lietām par sevi" jeb nomeniem, un viņš to atrisināja, sakot, ka tīrais prāts darbojas pēc principiem, kas ir regulatīvi, nevis konstitutīvi, proti, tie nosaka tikai to, kā mēs domājam, nevis to, kā lietām ir jābūt. Kanta prāt, tas nozīmēja, ka visām metafiziskajām spekulācijām ir lemts ciest neveiksmi.
V. Kvains nošķīra antinomijas no tādiem paradoksiem, kas bija patiesību vai aplamību vēstoši (veridical un falsidical).
Līdzskanis
Svešvārds konsonants cēlies no latīņu valodas vārdiem con (līdz, ar) un sonare (skanēt), no kā atvasināts pierastākais latviskais termins «līdzskanis». Konsonanta ideja bija tā, ka tā ir skaņa, kura pati par sevi, bez patskaņa, skanēt nevar; vismaz tā tas ir latīņu valodā. Tomēr šī koncepcija nav vispārīga, jo tādās valodās, kā nuhalku, vārdā var būt līdzskaņi bez neviena patskaņa.
Līdzskaņu pazīmes
Katru līdzskani var atšķirt pēc vairākām pazīmēm:
Visvairāk un vismazāk līdzskaņu
Bugenvilas salas rotoku valodā ir tikai seši līdzskaņi.
Latviešu valodā ir 23 līdzskaņi (un četras afrikātas).
Ubihu valodā ir lielākais neklikšķu līdzskaņu skaits — 84. Dažās hoisu valodās var būt līdz pat 115 līdzskaņiem, bet to skaits var variēties atkarībā no tā, kā tiek analizēti klikšķi.
Avoti
Ian Maddieson, Patterns of Sounds, Cambridge University Press, 1984. ISBN 0-521-26536-3
Latvijas Padomju enciklopēdija, Galvenā enciklopēdiju redakcija, Rīga, 1985.
Jaunais laiks
"Jaunais laiks" bija labēja politiska partija Latvijā. Partija ir bijusi pārstāvēta gan 8., gan 9., gan 10. Saeimā (apvienības "Vienotība" sastāvā). Tā tika dibināta 2002. gada 2. februārī pēc Einara Repšes iniciatīvas un 2011. gada 11. novembrī kopā ar partijām "Pilsoniskā savienība" un "Sabiedrība citai politikai" darbību turpinājusi saplūstot partijā "Vienotība".
Darbība
Dibināta pirms 8. Saeimas vēlēšanām.
Lielāko krīzi partija piedzīvoja 2008. gada janvārī, kad vienlaicīgi izstājušies 22 biedri — 8 pilsētu un pagastu vadītāji, 7 līdzšinējie partijas nodaļu vadītāji un vairāki citi pašvaldību deputāti (t.sk. Staiceles mērs Jānis Bakmanis, Limbažu mērs Juris Žūriņš, Saldus mērs Didzis Konuševskis, Skultes pagasta vadītāja Velta Puriņa, Apes pilsētas vadītāja Astrīda Harju, Aronas pagasta vadītājs Andrejs Piekalns, Rūjienas mērs Guntis Gladkins un Smiltenes vicemēre Ilze Vergina).
2008. gada 2. martā par partijas vadītāju kļuva Solvita Āboltiņa.
2011. gada 11. novembrī kopā ar partijām "Pilsoniskā savienība" un "Sabiedrība citai politikai" darbību turpinājusi saplūstot reorganizācijas ceļā partijā "Vienotība".
UNA (žurnāls)
"UNA" ir žurnāls sievietēm latviešu valodā, iznāk kopš 1997. gada reizi mēnesī. Žurnāla izdevējs SIA Izdevniecība "Dienas žurnāli". Galvenā redaktore - Džina Briška.
Andrejs Borisenko
Andrejs Borisenko (Андрей Иванович Борисенко, dzimis ) ir Krievijas kosmonauts.
UNA (žurnāls)
Žurnālā tiek publicētas intervijas, raksti par attiecību sarežģījumiem un to risinājumiem, kā arī psihologa komentāri par aktuālām problēmām. Katru mēnesi tiek publicēti raksti šādās rubrikās: dzīvesstils, veselība, mode, zvaigznes un leģendas, ceļojumi un jaunumi kultūrā.
Andrejs Borisenko
Otro reizi kosmosā Andrejs Borisenko devās 2016. gada oktobrī ar kosmosa kuģi Sojuz MS-02. Viņš bija Starptautiskās kosmosa stacijas 49. un 50. ekspedīcijas lidojuma inženieris. 2017. gada aprīlī atgriezās uz zemes.
Kosmisko lidojumu kopsavilkums:
UNA (žurnāls)
Žurnāla moto – par tevi pasaulē un pasauli tevī. UNAS mērķauditorija ir inteliģentas un aktīvas sievietes vecumā no 30 gadiem.
Sorrell and Son
Sorrell and Son ir 1927. gada ASV mēmā filma. Filmas režisors ir Herberts Brenons, kurš tika izvirzīts 1. Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākais režisors" (drāma). Filma balstīta uz Vorvika Dīpinga tāda paša nosaukuma darba motīviem, kas bija bestsellers kopš tā izdošanas 1925. gadā. Filma tika uzņemta Anglijā.
Filma divas reizes ir pārfilmēta, pirmā reize bija 1933. gadā, kurā H. B. Vorners vēlreiz filmējās Sorela lomā, un otrā reize kā Britu televīzijas seriāls 1984. gadā.
1927. gada filma ilgus gadus tika uzskatīta par zudušu. Tomēr 2005. gadā Filmu akadēmijas arhīvs prezentēja to daļēji atjaunotu.
Avilis
Avilis (lt) ir ezers Lietuvas ziemeļaustrumu daļā, Zarasu rajonā, ap 10 km rietumos no Zarasiem. Septītais lielākais ezers Lietuvā. Ezerā 30 salas ar kopējo platību 60 ha. Radies ledāja darbības rezultātā.
Kšiviņa
Kšiviņa - pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz dienvidaustrumiem no Lešnos pie Obras upes.
Rakstos pirmoreiz minēta 1181. gadā.
Antverpene
Antverpene (fr, nl, de) ir Beļģijas pilsēta valsts ziemeļu daļā Šeldes upes grīvā, Flandrijā. Antverpenes provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta. Atrodas 50 kilometrus uz ziemeļiem no Beļģijas galvaspilsētas Briseles. Pilsētas kopējā platība ir 204,51 km², pēc 2013. gada datiem pilsētā dzīvo 502 604 iedzīvotāji. Tā ir Flandrijas reģiona lielākā pilsēta un otrā lielākā Beļģijas pilsēta.
Antverpene ir slavena kā pasaules dimantu tirdzniecības centrs, kurš tradicionāli ir dažu hasīdu ebreju ģimeņu rokās. Antverpenē atrodas viens no vecākajiem un slavenākajiem zoodārziem pasaulē. Kopš 20. gadsimta 90. gadiem Antverpene ir slavena kā modes dizaina centrs (skat. Antverpenes sešinieks). Antverpenes osta ir otrā lielākā osta (aiz Roterdamas ostas) Eiropā.
Antverpene ir dibināta 1825. gadā. Pilsētā 1920. gadā norisinājās vasaras olimpiskās spēles, kuras bija pirmās Olimpiskās spēles pēc Pirmā pasaules kara beigām. Antverpenei tiesības rīkot spēles tika piešķirtas par pilsētas iedzīvotāju paciestajām sāpēm Pirmā pasaules kara laikā.
Slavenākā Antverpenes baznīca ir Onze-Lieve-Vrouwekathedraal, kurā atrodami šeit lielāko mūža daļu pavadījušā Rubensa darbi.
Vēsture
Pirmoreiz pieminēta IV gs. kā vieta Germānijā. XI gs. Pirmā Krusta kara vadonis Godfreijs de Buljons (Godefroy de Bouillon) pieminēts kā Antverpenes marķīzs.
Tomēr Antverpenes strauja attīstība sākās XV gs. beigās, kad Brige zaudēja savu nozīmību. Osta strauji auga un 1560. gadā Antverpene kļuva par otro lielāko Eiropas pilsētu uz ziemeļiem no Alpiem. Dažādos laikos ostas galvenās preces bija garšvielas, sudrabs, tekstils.
1566. gadā Antverpenē sākās reformācija, kura izvērtās svētbilžu grautiņos, un Antverpene kļuva par Nīderlandes revolūcijas centru. 1576. gada 4. novembrī spāņu karaspēks ieņem Antverpeni un nogalina 6000 iedzīvotāju. 1585. gadā no pilsētas tiek padzīti visi protestantu iedzīvotaji, un Amsterdama Antverpenes vietā pamazām sāk kļūt par svarīgāko tirdzniecības centru.
Kad izveidojas Nīderlande, Antverpenes nozīme pamazām samazinās, jo Šeldas upes estuārs nokļūst Nīderlandē, kurai jāmaksā muita. Samazinās arī pilsētas iedzīvotāju skaits (vismazākais tas ir ap 1800. gadu - zem 40 000).
Pirmā pasaules kara laikā Antverpeni pēc smagām cīņām ieņem vācu armija, piespiežot beļģu armiju atiet uz rietumiem.
1920. gadā Antverpenē notiek vasaras olimpiskās spēles.
Otrā pasaules kara laikā pilsētu okupē vācu karaspēks. 1944. gada 4. septembrī to ieņem kanādiešu karaspēks. Vācieši, cenšoties iznīcināt svarīgo Antverpenes ostu, smagi bombardē to ar V-2 raķetēm.
Otfrīds Preislers
Otfrīds Preislers (dzimis, miris ) ir Sudetu izcelsmes vācu bērnu literatūras rakstnieks.
Pazīstamākie darbi, izdoti arī latviski, ir "Mazā raganiņa" (Die kleine Hexe, 1957) un "Krabats" (Krabat, 1971). Dzimis un bērnību pavadījis Liberecā. Otrā pasaules kara laikā iesaukts Vācijas armijā. Karoja Austrumu frontē. 1944. gadā kritis padomju gūstā. Pavadījis 5 gadus ieslodzījumā Tatarstānā. 1949. gadā atbrīvots. Apmetās uz dzīvi Rozenheimā, Bavārijā, kur strādāja par skolotāju. Pirmais darbs publicēts 1951. gadā.
Latviski izdoti:
Čārlija leduskupols
Čārlija leduskupols, saukts arī par C kupolu (, Dome Charlie, Dome Circe), ir viens no Polārā plato paaugstinājumiem jeb ledus kupoliem Austrumantarktīdā. Augstāko punktu 3233 m vjl kupols sasniedz Konkordijas polārstacijas apkaimē. Kupola nosaukums sākotnēji bija "C kopols", jo polārā plato virsmas paaugstinājumiem tika piešķirti latīņu alfabēta burtu kodi (A, C, F kupoli un B grēda). Nosaukums "Čārlija kupols" radies pēc NATO fonētiskā alfabēta apzīmējuma burtam "C" Charlie, ko radiosakaros lietoja 1970. gados ierīkoto lauka nometņu personāls.
Vide
Kupols atrodas pasaulē lielākā tuksneša Polārā plato vidū. Vienīgie augu un dzīvnieku valsts pārstāvji ir klijkaijas, kas retumis novērotas pārlidojam polārstaciju, domājams, šķērsojot kontinentu tā vietā, lai to aplidotu.
Vēsture
Kopš 1970. gadiem uz Čārlija ledus kupola tiek veiktas vairāku valstu ledus vairoga dziļurbumu programmas. Pirmā nometne tika ierīkota 1974./1975. gada vasarā (29. decembris - 15. janvāris). Jaukta franču - amerikāņu ekspedīcija izpētīja apstākļus dziļurbumu veikšanas piemērotībai. Pametot nometni, paceļoties avarēja lidmašīna LC-130 Hercules. Cilvēki necieta un tika evakuēti. Nākamajā vasarā tika atsūtīta ekspertu komanda, lai novērtētu iespēju avarējušo lidmašīnu izremontēt. Šīs komandas LC-130 lidmašīna arī pacelšanās laikā avarēja (cilvēki necieta).
1976. gadā ASV Jūras spēki ierīkoja speciālu nometne (septiņas saliekamās mājas un lidlauks) avarējušo lidmašīnu remontam (Dome C Camp; koordinātas 74°39'S, 124°10'E). Lidmašīnas izremontēja un nogādāja atpakaļ Makmerdo stacijā. Remontdarbu laikā avāriju cieta trešā LC-130 lidmašīna. Divu speciāli ar sliecēm aprīkotu LC-130 cena tajā laikā bija 19 miljoni USD (šādas lidmašīnas lietoja tikai ASV Jūras spēki un tās netika pārdotas citām valstīm), bet glābšanas misija izmaksāja tikai 3 miljonus.
1977. gadā amerikāņu pamestajā stacijā ieradās 13 cilvēku franču ekspedīcija un veica ledus vairoga dziļurbumu līdz 980 m dziļumam, iegūstot 45 līdz 50 tūkstošus gadu vecus paraugus.
1979. gadā turpinājās dziļurbumu programma, nometne tika paplašināta. Tika uzstādīta ar radioizotopiem darbināma automātiska meteostacija. Nometne pēdējo reizi tika izmantota 1981./1982. gada sezonā.
1992. gadā Francijas institūcijas pieņēma lēmumu par vissezonas stacijas būvniecību uz Čārlija ledus kupola 40 km no amerikāņu vasaras nometnes. 2004. gadā Konkordija tika nodota ekspluatācijā.
Hēta
Hēta (Ͱ, ͱ;gr) - grieķu alfabēta burts. Cēlies no feniķiešu burta — hets.
World of Warcraft
World of Warcraft (saīsinājumā WoW) ir Blizzard Entertainment izdota datorspēle. Tā ir ceturtā spēle Warcraft sērijā un viena no populārākajām daudzspēlētāju tiešsaistes spēlēm pasaulē. Tā ir MMORPG tipa spēle, kas norisinās slavenās reāllaika stratēģijas spēles Warcraft pasaulē. World of Warcraft darbība notiek Azerotas pasaulē, četrus gadus pēc Blizzard iepriekšējās spēles Warcraft III: The Frozen Throne notikumu beigšanās. Blizzard Entertainment paziņoja par to, svinot Warcraft desmitgadi.
Pirmais papildinājums, The Burning Crusade, tika izlaists 2007. gada 16. janvārī. Otrais papildinājums, Wrath of the Lich King, 2008. gada 13. novembrī Par trešo papildinājumu — Cataclysm — tika paziņots 2009. gada BlizzCon.
Ar vairāk nekā 11,5 miljoniem ikmēnēša maksājošajiem spēlētāji, kas World of Warcraft padara to par MMORPG ar visvairāk maksājošajiem spēlētājiem un tai pieder Ginesa pasaules rekords kā populārākā MMORPG. 2008. gada aprīlī, World of Warcraft pārvaldīja apmēram 62 procentus no MMORPG (MMOG) tirgus.
Papildinājumi
Spēles saturs tiek atjaunots un papildināts, izdodot papildinājumu pakas. Izmaiņas esošajā saturā un spēles plūsmā ir spēkā visiem spēlētājiem, bet jaunumi (piemēram, jaunas zonas, jaunas spēlējamās rases, klases, augstākie līmeņi) lielākoties ir pieejami tikai spēlētājiem, kas nopirkuši jauno paku.
Līdz 2011. gadam spēlētājam bija secīgi jānopērk visas papildinājumu pakas, lai tiktu līdz jaunākajam spēles saturam. Sākot ar 2011. gada jūniju vecākie papildinājumi tika pamazām iekļauti spēles pamatkomplektā un kļuva pieejami visiem spēlētājiem. Warlords of Draenor un Legion tika iekļautas pamatspēlē jau pirms nākamā papildinājuma iznākšanas.
Džunšaņa (polārstacija)
Stacijā tiek veikti novērojumi un pētījumi jūras bioloģijā, glacioloģijā, ģeoloģijā, atmosfēras zinātnēs un meteoroloģijā. Džunšaņa ir bāzes stacija iekškontinentālajām ekspedīcijām, kā arī Arga leduskupolā izvietotās Kuņluņas stacijas apgādei.
Papīrfabrika "Līgatne"
1815. — 1915. gadā
1814. gada 13. novembrī Rīgas tirgotāji Justus Štorhs un Kārlis Kibers saņēma rentē Patmales muižas dzirnavas un zemes gabalu pie Līgatnes upītes, un nosauca to par Konrādsrūe (Conradsruhe). Gada laikā dzirnavas tika pārbūvētas, lai ražotu papīru. Dzirnavās sāka strādāt papīra ražošanas meistars un septiņi zeļļi, kuri 1815. gadā ar roku darbu izgatavoja pirmos 1050 pudus papīra.
Pēc papīrfabrikas īpašnieka Dītriha Kārļa Kibera (Kyber, 1771—1823) nāves uzņēmumu Kyber und Co pārņēma viņa atraitne Margareta Jakobīne Kibere un trīs dēli. 1827. gadā manufaktūrā strādāja 33 muižas un 18 brīvie latviešu strādnieki, 11 krievu strādnieki, viens vācu meistars un viens kalējs. Augstākās šķiras rakstāmpapīra ražošanai sāka izmantot ķimikālijas.
1830. gadā darbu uzsāka galvenā jeb vidus fabrika. Papīra gludināšanai izmantoja gludināmo mašīnu ar vara veltņiem un papīra slīpējamo mašīnu. 1849. gadā darbu sāka pirmā ar ūdens turbīnu darbināmā papīrmašīna.
1856. gadā Paltmales muižu un papīrfabriku (Papierfabrik Ligat, genannt Conradsruhe) no Kibera dēliem par 42 000 sudraba rubļu nopirka Vidzemes zemestiesas asesors Kārlis Georgs fon Grothuss, kas uzstādīja otro papīrmašīnu un nodibināja akciju sabiedrību "Līgatnes papīru fabriku kompānija". 1863. gadā Līgatnes papīrfabriku nopirka tās akcionārs un direktors Artūrs fon Freitāgs-Loringhofens, 1864. gadā Rīgas tirgotājs Džons Armitsteds, bet 1865. gadā AS "Rīgas rakstāmpapīru fabriku kompānija", kas Līgatnē uzsāka kokmasas ražošanu, līdz tam papīru ieguva no lupatām. Uzņēmumu pārdēvēja par "Rīgas papīrfabriku AS" (Aktien-Gesellschaft Rigaer Papierfabrike), kuras galvenā ražotne bija Juglas papīrfabrika, kurai bija trīs direktori — Džons Armitsteds, N. Kimmels un Aleksandrs Mencendorfs.
1879. gadā Viskrievijas manufaktūru izstādē Sanktpēterburgā Līgatnes papīrs saņēma sudraba medaļu. 1876. gadā akciju sabiedrības kontrolpaketi ieguva Mencendorfu dzimta. 1884. gadā papīrfabrika nodega, bet gada laikā nopirka jaunu papīrmašīnu no Vācijas uzņēmuma Hemmer. 1892. gadā darbu uzsāka otrā papīrmašīna, bet 1895. gadā trešā papīrmašīna. 1894. gadā Viskrievijas izstādē Sanktpēterburgā Līgatnes papīrs saņēma Lielo Zelta medaļu. 1896. gadā rūpniecības un mākslas izstādē Ņižņijnovgorodā Līgatnes papīrfabrikai piešķīra tiesības uz produkcijas attēlot valsts ģerboni. Līdz 1913. gadam Līgatnē ražoja īpaši augstas kvalitātes papīru svarīgiem valsts dokumentiem.
1914. gadā atklāja fabrikas viesu namu, ko bija projektējis un cēlis arhitekts un būvuzņēmējs Pēteris Meņģelis. Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1915. gadā papīrmašīnas izveda uz Krieviju.
1921. — 1944. gadā
1920. gadā Latvijas valdība papīra ražošanas atjaunošanai Līgatnē piešķīra 20 miljonus Latvijas rubļu. Akciju sabiedrības "Ziemeļu papīra un celulozes fabrikas" ģenerāldirektors Emīls Fāle 1920. gadā nopirka akciju sabiedrības "Rīgas rakstāmpapīru fabrikas kompānija" akciju kontrolpaketi. Viņa brālis Vilhelms Fāle kļuva par fabrikas direktoru. 1921. gada maijā ražošanu atsāka pirmā papīrmašīna, 1923. gadā uzstādīja otro papīrmašīnu un atsāka kokmasas ražošanu. 1924. gadā uzsāka kreppapīra ražošanu. 1929. gadā sākušās ekonomiskās krīzes iespaidā Emīls Fāle 1930. gadā „Rīgas Rakstāmpapīru fabrikas kompānijas” akciju kontrolpaketi pārdeva Vācijas un Beļģijas baņķierim Mendelsonam. 1936. gadā sāka darboties trešā papīrmašīna. 1937. gadā papīra ražošanā Līgatnes papīrfabrika sasniedza saražotās produkcijas maksimumu — ap 6200 tonnu papīra gadā. Tajā laikā Līgatnē ražoja aptuveni 100 dažādu papīra veidu, apmēram pusi produkcijas eksportēja uz ārzemēm. Pēc Otrā pasaules kara sākuma un vācbaltiešu repatriācijas Līgatnes papīrfabriku nacionalizēja.
1945. — 1990. gadā
Vācu armijas atkāpšanās laikā 1944. gada oktobra sākumā vairākas fabrikas ēkas uzspridzināja. 1945. gada februārī atsāka papīra ražošanu ar trim papīrmašīnām, pirmajā gadā 421 strādnieks saražoja 2103 tonnas papīra. Ceturto papīrmašīnu uzstādīja 1952. gadā. 1957. gadā 1057 strādnieki saražoja 11 253 tonnas papīra un 2203 tonnas kokmasas. Vecās papīrmašīnas ar jaunām nomainīja 1974. un 1978. gadā. 1977. gadā Līgatnes papīrfabrika kļuva par "Latvijas papīrrūpniecības apvienības" struktūrvienību.
1990. — 2013. gadā
Pēc PSRS sabrukuma fabrikā turpināja darboties tikai viena papīra mašīna. Sākumā fabrika galvenokārt ražoja iesaiņojuma papīru no makulatūras, gadā pārstrādājot apmēram 16 000 tonnu otrreizējo izejvielu. 1993. gada 5. novembrī Līgatnes papīrfabrika daļēji nodega, to atjaunoja arī ar iedzīvotāju ziedojumiem. Pakāpeniski uzņēmums sāka ražot vērtīgāku produkciju: zīmēšanas papīru, čaulu papīru un čaulas. Papīra ražošanas mašīna, kurai sākotnēji plānotā jauda bija 20 t diennaktī un papīra ražošanas ātrums 120 m/min, tika uzlabota un rekonstruēta.
1997. gada 22. martā papīrfabriku privatizēja un tās akciju kontrolpaketi (74%) ieguva fabrikas direktors Andris Segliņš. 2001. gada 9. augustā to pārdēvēja par AS Papīrfabrika "Līgatne". 2011. gadā papīrfabrika strādāja ar 5,13 miljonu EUR apgrozījumu un cieta 292 030 EUR zaudējumus, 2012. gadā samazināja nerentablo papīru izstrādājumu ražošanu. Fabrikā strādāja 150 cilvēki. 2012. gadā saražotā papīra apjoms sasniedza 9154 tonnas, tai skaitā eksporta tirgiem — 7735 tonnas. 2012. gadā uzņēmuma apgrozījums bija 4,49 miljoni EUR un peļņa.
2013. gadā uzņēmumam bija sakrājušies parādi, izjuka katlumāja un nebija līdzekļu, ar ko to atjaunot. Papīra ražošana tika apturēta. 2013. gada augustā riska kapitāla investīciju uzņēmums BaltCap pārdeva Džērsijā reģistrētā Baltic Investment Fund III C.V. (49,23 %) un Nīderlandē reģistrētā Baltic Investment Fund III L.P. (8,79 %) piederošās AS Papīrfabrika "Līgatne" kapitāla daļas (58,02 %) uzņēmumiem AS Valsts papīru spiestuve un AS Rīgas zīmogu fabrika.
2013. gada novembrī Rīgas pilsētas Centra rajona tiesā ierosināja AS Papīrfabrika "Līgatne" tiesiskās aizsardzības procesu un 2014. gada 10. februārī tiesa iecēla tiesiskās aizsardzības procesa administratoru, 23. maijā apstiprināja tiesiskās aizsardzības procesa pasākumu plānu. Darbības atjaunošanas plāns paredzēts diviem gadiem. 17. jūnijā Papīrfabrika "Līgatne" izbeidza tiesiskās aizsardzības procesu un pasludināja maksātnespējas procesu. Papīrfabrikai piederošo ēku un zemi iegādājās tās kreditors Norvik banka. 2016. gada 2. martā uzņēmumu likvidēja.