cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Progresējošā osificējošā fibrodisplāzija
Slimības gaita
Kad bērns sāk patstāvīgi pārvietoties, ja kustību ierobežojoša osifikācija jau ir sākusies, viņš bieži nerāpo uz rokām un ceļgaliem, bet slīd uz priekšu sēdus. Tad pieceļas un staigā kā pārējie bērni.
Redzamā kaulu veidošanās parasti sākas pirmās dzīves desmitgades laikā, bet dažreiz vēlāk. Slimības progresēšanu veicina traumas, injekcijas, tetovēšana, kukaiņu kodumi, virālas infekcijas un pat ilgstoša piepūle. Piemēram, ilgstoša atvērtas mutes turēšana pie zobārsta var izprovocēt žokļu locītavu pārkaulošanās epizodi. Katrs slimības uzliesmojums ir ļoti sāpīgs. To laikā bieži kļūst nepieciešama morfija preparātu lietošana.
Šķiet, ka otra skeleta veidošanās atkārto embrioģenēzes kaulu veidošanās shēmu. Bojājumi bieži sākas kakla un plecu joslā, un progresē pa ķermeņa muguras pusi ekstremitāšu virzienā. Parasti pēdējie paliek brīvi krūšu kurvja muskuļi un roku pirksti. Dažiem slimība progresē strauji, citiem lēnāk. Tā "iesaldē" ķermeņus visdažādākās neparedzamās pozās.
Daži muskuļi nekad netiek skarti: acu un acu plakstiņu muskuļi, sejas muskuļi, mēle, barības vads, zarnas, diafragma. Miokards nekad nav iesaistīts. Sfinkteri arī necieš, tāpēc zarnu un urīnpūšļa kontrole nav traucēta.
Dzirdes pavājināšanās piemeklē aptuveni 50% pacientu. Tā sākas bērnībā vai pusaudža gados un lēni progresē. Dzirdes zudums parasti ir saistīts ar vidusauss pārkaulošanos. Dažu pacientu dzirdes traucējumiem ir neiroloģisks raksturs.
Gada scenogrāfs (Spēlmaņu nakts)
Gada scenogrāfs ir viena no nominācijām Spēlmaņu nakts balvu pasniegšanas ceremonijā.
Progresējošā osificējošā fibrodisplāzija
Slimības gaita
Neiroloģiskie traucējumi, tādi kā migrēna, jušanas traucējumi ekstremitātēs (rokās un kājās), neiropātiskas sāpes un mioklonijas, ir raksturīgi sievietēm pēc pubertātes iestāšanās. Demielinizācijas process centrālajā nervu sistēmā var piemeklēt abu dzimumu slimniekus.
No sekundāriem simptomiem novēro plaušu hipertenziju, intersticiālo plaušu slimību. Nepietiekams uzturs izpaužas kā sekas žokļu pārkaulošanās procesam un nespējai normāli uzņemt barību. Tā pati problēma ierosina zobu un mutes dobuma infekcijas.
Progresējošā osificējošā fibrodisplāzija pati par sevi nav cilvēku nāves cēlonis. Slimnieki mirst no komplikācijām: sirds un elpošanas nepietiekamības (54%), pneimonijas (15%), kritieniem (11%).
Diferenciālā diagnoze
2005. gadā, no 138 Amerikas Pediatrijas akadēmijā (American Academy of Pediatrics) izjautātiem slimniekiem no 25 dažādām valstīm 87% sākumā tika uzstādīta nepareiza diagnoze. Lielas nenorobežotas audu masas vairumā gadījumu liek domāt par audzējiem, arī ļaundabīgiem, visbiežāk tādiem kā Apmēram 67% gadījumu slimniekiem tiek veikta biopsija. Apmēram 49% gadījumu tiek konstatēts slimības sāasinājums pēc šīs procedūras ne tikai audu parauga noņemšana vietā, bet arī citās ķermeņa daļās.
Leonīds Isajevs
Leonīds Isajevs (ru; dzimis, miris ) bija padomju šaha problēmists, žurnālists. L. Isajevs bijis Centrālās šaha kompozīcijas komisijas sekretārs (1930—1932), krājumu Задачи и этюды (1927—1930) redkolēģijas loceklis, Žurnāla Шахматы (1922—1929) un laikraksta «64» (1925—1932) šaha uzdevumu nodaļas redaktors.
Briuveri
Briuveri var būt:
Leonīds Isajevs
Šaha kompozīcija
Kopš 1922. gada publicējis 120 šaha uzdevumus, galvenokārt divvilčus, aptuveni 50 no tiem ieguvuši atzinības konkursos, tai skaitā 15 pirmās godalgas. L. Isajevs ir viņa vārdā nosauktās šaha kompozīcijas tēmas autors. Sarakstījis vairākus rakstus par divvilču tematiku.
Uzdevumu piemēri
Uzdevuma risinājums:
4. tramvaju maršruts (Daugavpils)
Maršruts atklāts 2022. gada 24. janvārī. Nauda maršrutam tika iegūta, pateicoties tam, ka Rīgā tika apturēts t.s. "Skanstes tramvaja" projekts.
Maršruts
Maizes kombināts — Stacija kursē pa šādām ielām: Jāņa iela, Andreja Pumpura iela, Aglonas iela, Ventspils iela, 18. novembra iela, Vienības iela, Parādes iela, Maizes iela un Stacijas iela.
Pieturvietas
4. tramvaju maršrutā kopumā ir 30 pieturas virzienā Maizes kombināts — Stacija ir 16 pieturas, bet virzienā Stacija — Maizes kombināts ir 14 pieturas.
Pēdējais raganu mednieks
"Pēdējais raganu mednieks" (en) ir 2015. gada ASV asa sižeta filma, kuras režisors ir Breks Eisners. Galvenās lomas atveido Vins Dīzels, Elaidža Vuds, Džūlija Engelbrehta, Rouza Leslija un Maikls Keins. Filmas pirmizrāde notika Ņujorkā.
Pēdējais raganu mednieks ir viss, kas stāv starp cilvēci un vēsturē šausminošāko raganu apvienotajiem spēkiem.
Dienvidu Tules salas
Dienvidu Tules salas (en) ir neapdzīvotu vulkānisku salu grupa Atlantijas okeāna dienvidos Dienvidsendviču salu arhipelāgā. Sastāv no trim galvenajām salām — Kuka salas, Tules salas un Belinshauzena salas, un vairākām sīkām saliņām un klintīm. No ziemeļaustrumos esošās Bristola salas tās atdala Fostera šaurums. Visas trīs salas tiek uzskatītas par aktīviem vulkāniem, kas, iespējams, agrāk bijusi vienota zemes masa. Duglasa šaurums starp Kuka un Tules salām ir applūdusi vulkāna kaldera, vēl viena applūdusi kaldera ir dienvidos no Morisa šauruma Kuka salas austrumu piekrastē.
Vēsture
Salas 1775. gada 31. janvārī atklāja britu jūrasbraucēja Džeimsa Kuka ekspedīcija, bet laikapstākļu dēļ nespēja noteikt, vai tās ir atsevišķas salas, vai daļa no lielākas zemes masas un nosauca to par Dienvidu Tuli pēc mītiskās Tules Atlantijas okeāna ziemeļos. Salu atsevišķo statusu 1819. gadā noteica Krievijas ekspedīcija jūrasbraucēja Fabiāna fon Belinshauzena vadībā.
No 1955. gada janvāra līdz 1956. gada sākumam Tules salā darbojās argentīniešu vasaras polārstacija Tenjente Eskivela, bet no 1976. gada līdz 1982. gadam — vissezonas stacija Korveta Urugvaja.
Rietumu salons
Rietumu salons ir sava veida bārs, kas raksturīgs mežonīgajiem rietumiem. Šajos salonos mēdza apkalpot kovbojus, medniekus, mežstrādniekus, karavīrus, uzņēmējus, juristus, kalnračus un spēlmaņus.
2019. gada UEFA Eiropas U-21 čempionāts
Iepriekšējie Eiropas U-21 čempioni bija Vācijas izlase.
Čempionātā uzvarēja Spānijas U-21 izlase, kas finālā ar 2:1 pārspēja Vāciju. Čempionāts kalpoja arī kā kvalifikācijas sacensības 2020. gada vasaras olimpiskajām spēlēm, kur iekļuva četras izlases, kas saniedza pusfinālu.
Tvrdošīna
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1111. gadā. 1369. gadā kļuva par karaļa brīvpilsētu. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā, pilsētas ungāriskais nosaukums ir Tudošina (hu). Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada — Slovākijas sastāvā.
Cilvēki
Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (99,03 %). Pēc reliģiskās piederības — katoļi (92,10 %), nereliģiozi (4,84 %).
Viduči
Viduči var būt:
Numea
Numea (fr, ) ir Francijas aizjūras teritorijas Jaunkaledonijas administratīvais centrs. Tā atrodas Jaunkaledonijas lielākās salas dienvidos. 2019. gadā Numeā dzīvoja 94 285 tūkstoši cilvēku.
Ivans Klasničs
Ivans Klasničs (hr, dzimis ) ir bijušais Horvātijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, pārstāvējis Horvātijas futbola izlasi.
Savu karjeru Klasničs sāka Vācijas 2. Bundeslīgas komandā FC St. Pauli. Klasničs palīdzēja komandai 2000–01. gada sezonā iekļūt Vācijas Bundeslīgā. Vēlāk viņš pārcēlās uz Werder Bremen. 2003–04. gada sezonā Klasničs ar Brēmenes komandu uzvarēja Vācijas Bundeslīgā. 2008. gadā Klasničš pievienojās Francijas komandai FC Nantes, kur nospēlēja vienu sezonu līdz pievienojās Anglijas Premjerlīgas komandai Bolton Wanderers. Savu karjeru noslēdza Mainz 05.
Horvātijas futbola izlases sastāvā Klasničs ir piedalījies 2004. un 2008. gada Eiropas čempionātā, kā arī 2006. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
FC St. Pauli
Eduards Dalmanis
Eduards Dalmanis (de; dzimis, miris ) bija vācu vaļu mednieks, jūrasbraucējs un pirmatklājējs.
Biogrāfija
No 1867. līdz 1870. gadam vadījis vaļu medību kuģi Count Bismarck Klusā okeāna tropos, kā arī Beringa un Čukču jūrās. No 1872. līdz 1874. gadam, kad Arktikas jūrās vaļi jau bija izmedīti un kļuva reti sastopami, Dalmani nolīga par tvaikoņa Grönland kapteini Antarktikas piekrastes izpētei. Ekspedīcijas laikā Dalmaņa vadībā tika veikti daudzi atklājumi Antarktīdas pussalas piekrastē, cita starpā Bismarka šaurums un Anveras, Brabantes, Lježas salas un Vilhelma arhipelāgs.
1876. gadā Dalmanis ar to pašu kuģi Grönland medīja vaļus Bafina līcī un Deivisa šaurumā. No 1877. līdz 1884. gadam Krievijas barona fon Knopa uzdevumā veicis ikgadējus mēģinājumus gar Ziemeļu Ledus okeāna piekrasti sasniegt Obas un Jeņisejas grīvas graudaugu transportēšanai. Sakarā ar sarežģītajiem ledus apstākļiem Karas jūrā tikai četri no septiņiem mēģinājumiem bija veiksmīgi.
Pēc Arktikas pamešanas Dalmanis 1884. gadā kļuva par tvaikoņa Samoa kapteini un līdz 1893. gadam piedalījās vairākās ekspedīcijās uz Jaungvinejas piekrasti, kur daudzām salām un jūrasšaurumiem ir viņa dotie nosaukumi. Miris 1896. gadā Brēmenes piepilsētā Blūmentālē.
Pagodinājumi
Eduarda Dalmaņa vārdā nosaukti:
V Padomju Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētki
V Padomju Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētki bija Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētki, kas norisinājās Rīgā 1984. gadā. Šajos svētkos piedalījās 19 000 dalībnieki. Tie bija veltīti V. Ļeņina 115. dzimšanas dienai. Šie ir bijuši vieni no lietainākajiem svētkiem Jaunatnes dziesmu svētku vēsturē.
Koru virsdiriģenti
Koru virsdiriģenti bija:
Deju svētku virsvadītājs
Deju svētku virsvadītājs Uldis Žagata.
Pūtēju orķestru diriģenti
Pūtēju orķestru diriģenti:
Peneroplis planatus
Peneroplis planatus ir bentisku foraminiferu suga peneroplīdu dzimtā. Šo sugu aprakstīja austriešu paleontologi Leopolds Fičtels un Johans Molls. Suga izplatīta Klusajā un Indijas okeānā, Vidusjūrā, Sarkanajā un Melnajā jūrā, Persijas līcī u.c. P. planatus veido endosimbiozi ar sarkanjām aļģēm (Porphyridium purpureum).
Andželika Hjūstone
Andželika Hjūstone (en, dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, režisore, producente un bijusī modele. Viņa ir meita režisoram Džonam Hjūstonam un mazmeita aktierim Volteram Hjūstonam.
Kinodebiju piedzīvojusi filmā A Walk with Love and Death (1969). Vēlāk pārcēlusies no Londonas un Ņujorku, kur viņa strādāja par modeli visus 70. gadus. Kļuva pazīstama, piedaloties sava tēva režisētajā filmā "Prici ģimenes gods" (Prizzi's Honor, 1985), par ko viņa saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā labākā aktrise otrā plāna lomā. Hjūstone kļuva par trešo no ģimenes pēc vectēva Voltera un tēva Džona, kura ir saņēmusi Kinoakadēmijas balvu.
Hjūstone vēl tika nominēta Kinoakadēmijas balvām par filmām Enemies, A Love Story (1989) un The Grifters (1990). Tikusi nominēta BAFTA kino balvām par lomām Vudija Allena filmās "Noziegumi un likumpārkāpumi" (1989) un "Manhatanas slepkavības noslēpums" (1993), kā arī Zelta globusa balvām par lomām filmā "Adamsu ģimene" (1991) un tās turpinājumā "Adamsu ģimenes dārgumi" (1993).
Regulāri sadarbojusies ar režisoru Vesu Andersonu, piedaloties viņa filmās "Karaliskie Tenenbaumi" (2001), "Ūdensdzīve ar Stīvu Zisū" (2004), "Ceļojums uz Dardžilingu" (2007) un "Francijas Vēstnesis" (2021). Piedalījusies arī tādās filmās kā "Šis ir "Spinal Tap"" (This Is Spinal Tap, 1984), The Dead (1987), "Raganas" (The Witches, 1990), "Pelnrušķītes stāsts" (Ever After, 1998), Buffalo '66 (1998), "Tēti rīkojas" (Daddy Day Care, 2003), "50/50" (2011) un "Džons Viks 3: Parabellum" (2019).
Nezināmais (filma)
"Nezināmais" (en) ir 2011. gada ASV, Vācijas, Apvienotās Karalistes un Francijas kopražojuma trillera filma, kuras režisors ir Žaume Kolets-Serra. Filmā galvenās lomas atveido Liams Nīsons, Diāna Krīgere, Dženuarija Džounsa, Eidens Kvinns, Frenks Landžella un Bruno Gancs. Filma ir balstīta uz franču rakstnieka Didjē Van Kovelēra 2003. gada romāna Hors de moi.
Filma stāsta par profesoru Mārtinu Herisu (Nīsons), kurš pamostas no četru dienu ilgas komas un vēlas pierādīt savu identitāti pēc tam, kad neviens viņu neatpazīst, ieskaitot viņa paša sievu, un kāds cits vīrietis apgalvo, ka ir viņš.
Galvasnauda
Galvasnauda, galvas nodoklis (en) jeb kapitācija (no la — 'galva') ir nodoklis, ar kuru parasti aplika ikvienu pieaugušu cilvēku, kam pēc tam bija jāmaksā fiksēta summa valsts kasē neatkarīgi no nodarbošanās vai ienākumu līmeņa. Vēsturiski atsevišķās sabiedrībās galvas nodoklis bija arī obligāts maksājums, lai indivīdam būtu tiesības balsot.
Galvas nodoklis kalpoja par vienu no svarīgākajiem ienākumu veidiem līdz pat 19. gadsimtam. Mūsdienās galvas nodoklis kā tāds vairs nepastāv. No ekonomiskā viedokļa tas tiek definēts kā salīdzinoši regresīvs nodoklis, kas vēsturiski ir izsaucis lielu nepatiku un vairākas sacelšanās.
Senie laiki
Galvas nodoklis bija viens no obligātajiem maksājumiem Senajā Romā, ar ko galvenokārt tika aplikti tās provincēs dzīvojošie pavalstnieki.
Krievija
Galvasnauda bija galvenais tiešais nodoklis Krievijā 18.—19. gadsimtā. Ar galvasnaudu tika aplikti visi nodokļu maksātāji vīrieši. Kopējo nodokļa lielumu noteica karaspēka uzturēšanai nepieciešamie līdzekļi. Krievijas Eiropas daļā galvasnaudu atcēla 1889. gadā, Sibīrijā — 1899. gadā.
18. gadsimta otrajā pusē Vidzemē sākās galvasnaudas nemieri, kas bija saistīti ar naturālo nodokļu (staciņa) aizstāšanu ar galvasnaudu.
Austrālija un Jaunzēlande
Galvas nodoklis pastāvēja Austrālijā un Jaunzēlandē, kad 19. gadsimtā to pakāpeniski ieviesa visas tā laika britu kolonijas, kas pastāvēja šajā reģionā, lai tādejādi ierobežotu ķīniešu imigrantu plūsmu šo zemju teritorijās.
Austrālijā galvasnaudu 1855. gadā kā pirmā no britu kolonijām ieviesa Viktorija, lai tādejādi sadārdzinātu dzīvi tiem ķīniešu ieceļotājiem, kas bija nolēmuši nodarboties ar zelta meklēšanu tās teritorijā, kurai 1861. gadā sekoja Jaundienvidvelsa un 1877. gadā Kvīnslenda, līdz 1887. gadam visas Austrālijas kolonijas bija ieviesušas galvas nodokli ķīniešu izcelsmes ieceļotājiem. 1881. gadā līdzīgu lēmumu pieņēma arī Jaunzēlande, kas sevī ietvēra 10 mārciņu ieceļošanas nodevu ikvienam ķīniešu indivīdam neatkarīgi no viņa esošās dzīves vai izcelsmes vietas.
Kaspars Zāle
Kaspars Zāle (dzimis Rīgā) ir latviešu teātra un kino aktieris, modelis. Darbojies funkcionālajā dizainā un mēbeļu restaurācijā.
Māras kambari
Māras kambari ir smilšakmens un lodīšu smilšakmens atsegums ar trīs alām un ūdenskritumu. Atsegums atrodas Ģibuļu pagastā, Talsu novadā. No Sabiles—Kuldīgas ceļa mežā ved ceļš līdz autostāvvietai, no kuras līdz Māras kambariem jāiet aptuveni 850 metrus. Māras kambaros ir trīs alas: Garā ala, Lielā ala un Mazā ala. Šīs alas ir veidojušās sufozijas procesos, bet tagad visas alas ir sausas. Alas kādreiz ir bijušas svētvietas, kur ziedoja naudu.
Kaspars Zāle
Filmējies latviešu seriālos "Būt mīlētai", "Eņģeļu iela", "Sarkanais mežs", "Viņas melo labāk" un "Nemīlētie". Filmējies režisora Aika Karapetjana 2017. gada filmā "Pirmdzimtais" un par tēlojumu nominēts Nacionālajai kino balvai "Lielais Kristaps" kā Labākais otrā plāna aktieris. Filmējies 2018. gada režisora Aigara Graubas filmā "Nameja Gredzens". Galvenās lomas atveidotājs režisora Kārļa Lesiņa 2019. gada filmā "Izmisums". Zāle piedalījies arī dažādos mūzikas videoklipos - grupas "The Bad Tones" dziesmas "Hot Headed Woman" video, grupas "Cradle of Filth" dziesmas "Heartbreak and Seance" video. Kā modelis piedalījies mākslinieka Artūra Bērziņa darbos un filmējies Bērziņa īsfilmā "Strupceļš". 2021. gadā atveidojis Jāni Ziemeļnieku miniseriālā "Emīlija. Latvijas preses karaliene".
Jānis Zutis
Dzīvesgājums
Dzimis Sērenes pagasta Kalniņos 1893. gada 16. (pēc vecā stila — 4.) augustā kalpa Jēkaba Zuša ģimenē.
1918. gadā iestājās Maskavas Tautas universitātē, 1924. gadā absolvēja Maskavas Valsts universitātes Sabiedrisko zinātņu fakultāti.
1929. — 1937. gadā bija Voroņežas Valsts Universitātes un Voroņežas Valsts Pedagoģijas institūta docents, no 1937. līdz 1940. gadam — Maskavas Filozofijas, literatūras un vēstures institūta docents, no 1940. līdz 1946. gadam — PSRS ZA Vēstures institūta vecākais zinātniskais darbinieks, no 1946. līdz 1962. gadam — Latvijas Valsts universitātes profesors un LPSR ZA Vēstures nodaļas vadītājs.
1950. gadu sākumā Jānis Zutis kopā ar Jāni Krastiņu un Kārli Strazdiņu izstrādāja trīssējumu Latvijas PSR vēstures izdevumu, kas tika publicēts 1952.—1959. gadā.
LPSR AP 3. un 4. sasaukuma (1951—1962) deputāts, LPSR AP Prezidija loceklis (no 1959).
Miro Āltonens
Miro Āltonens (fi, dzimis ) ir somu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2021) Āltonens pārstāv KHL komandu Sanktpēterburgas SKA. Iepriekš Āltonens ir spēlējis Somijas hokeja līgas klubā Espo "Blues" un Oulu "Kärpät", kā arī AHL klubā Toronto "Marlies" un KHL klubā Podoļskas "Vityaz".
Somijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2017. gada Pasaules čempionātā.
Gailītis (ezers)
Dibens - dūņains. Krasti - lēzeni, grūti pieejami, ziemeļrietumos - zemi. Ūdens caurredzamība lielāka par dziļumu. Ezeru caurtek Viļķenupīte (Gailīšupīte). Makrofīti - kosas, niedres, vilkvālītes, lēpes, ūdensrozes, hāras, trejdaivu ūdensziedi, elši, elodejas. Ezerā dzīvo līdakas, asari, raudas, karūsas un līņi.
Atēnu pilsētas transporta organizācija
Atēnu pilsētas transporta organizācija jeb OASA S.A. ir lielākā Grieķijas sabiedriskā transporta sistēma, un tā apkalpo visu Atēnu pilsētas un arī piepilsētas teritoriju.
Kompānijas
2011. gada janvārī Grieķijas valdība ierosināja sabiedriskā transporta reorganizāciju, kura paredzēja daudzo kompāniju skaita samazināšanu tikai līdz divām: vienu sliežu transportam un vienu autobusiem un trolejbusiem. Valdība 2011. gada martā pieņēma likumu Nr. 3920, kurš atļāva Atēnu metro uzņēmumam AMEL pievienot Atēnu-Pirejas elektrisko dzelzceļu un Atēnu tramvaju un izveidot jaunu uzņēmumu „STASY S.A. ”. Arī ETHEL S.A. un ILPAP S.A. tika apvienotas "OSY S.A." . Apvienošanās tika oficiāli izziņota 2011. gada 10. jūnijā. Lai gan apvienošanās augstākajā vadības līmenī notika ātri, bijušo uzņēmumu integrācija norisinājās lēnāk.
No 2011. gada jūlija Atēnu pilsētas transporta organizācija sastāv no:
TrainOSE S.A., kas 2007. gadā radīja Proastiakos S.A., kļuva neatkarīga no OSE grupas 2008. gadā un tagad ir atsevišķa kompānija.
Sojuz-9
Sojuz-9 (Союз-9) bija PSRS Sojuz sērijas pilotējams kosmosa kuģis. Tas orbītā tika palaists. Apkalpe Andrijans Nikolajevs un Vitālijs Sevastjanovs kosmosā pavadīja gandrīz 18 diennaktis, pārspējot piecu gadu seno Gemini 7 kosmiskā lidojuma ilguma rekordu. Šis kosmosa kuģa autonoma lidojuma (bez saslēgšanās ar orbitālo staciju) ilgums līdz šim vēl nav pārspēts.
Apkalpe
Kuģa Sojuz-9 apkalpe augšupceļā un lejupceļā:
Dublējošā apkalpe:
Rezerves apkalpe:
Lidojuma gaita
Sojuz-9 tika palaists 19:00:00  UTC ar nesējraķeti Sojuz no Baikonuras kosmodroma 31. starta laukuma 6. palaišanas iekārtas.
Apkalpe kosmosā veica dažādus fizioloģiskus un biomedicīniskus eksperimentus, kā arī pētīja pagarinātā kosmosa lidojuma sociālās sekas. Viņi fotografēja Zemi, veica astronomiskus novērojumus un tehniskus eksperimentus. Kosmonautiem bija iespējams sazināties ar savām ģimenēm divvirzienu televīzijas seansos, vērot 1970. gada FIFA Pasaules kausa futbola spēles, spēlēt šahu (tā bija pirmā šaha spēle, ko spēlēja starp Zemi un kosmosu) ar Lidojumu vadības centru, un balsot padomju vēlēšanās.
Čans Sontheks
Čans Sontheks (, dzimis, miris ) bija augsta ranga Ziemeļkorejas valsts un partijas darbinieks. Viņš bija Ziemeļkorejas valsts vadītāja Kima Čenira svainis (māsas Kimas Kjonhijas vīrs), taču viņa dēla, nākamā līdera Kima Čonina valdīšanas laikā krita nežēlastībā un tika sodīts ar nāvessodu.
Āžupe
Āžupe (arī Ažupe) ir Tulijas labā krasta pieteka Cēsu novadā.
Čans Sontheks
Studējis Kima Irsena universitātē Phenjanā, kā arī Maskavas Valsts universitātē. Pēc atgriešanās no studijām Maskavā apprecēja valsts vadītāja Kima Irsena meitu Kimu Kjonhiju. Viņas brāļa Kima Čenira valdīšanas laikā Čans Sontheks ieņēma augstus amatus Ziemeļkorejas valsts un valdošās Korejas Strādnieku partijas struktūrās. Kopš 2009. gada bija Ziemeļkorejas Aizsardzības komitejas priekšsēdētāja vietnieks, kas pēc būtības ir otrais augstākais amats valstī.
Sojuz-9
Lidojuma gaita
Lidojumam bija negaidīta fiziska ietekme uz kosmonautiem; lai taupītu orientācijas kontroles dzinēju gāzi ilgstošā lidojuma laikā orbītā, Soyuz-9 tika ievadīts rotācijas stabilizācijas režīmā, kas Nikolajevam un Sevastjanovam radīja reiboņus un kosmisko slimību. Kad beidzot apkalpe nolaidās, viņiem bija nepieciešama palīdzība, lai izkāptu no nolaižamā aparāta, un dažas dienas viņi faktiski nevarēja paiet.
Āžupe
Iztece - pie Brektiem. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Tulijā augšpus Jānēniem.
Čans Sontheks
2013. gada decembrī tika atbrīvots no visiem amatiem, arestēts, kā iemeslus minot korupciju, narkotiku lietošanu, necienīgas attiecības ar sievietēm, aizraušanos ar azartspēlēm un citu likumu pārkāpšanu. Šāda detāla sabiedrības informēšana par aresta iemesliem un pat aresta brīža fotoattēlu publiskošana ir bezprecedenta gadījums KTDR vēsturē. 12. decembrī kara tribunāls apvainoja Čanu Sontheku mēģinājumā gāzt pastāvošo valsts iekārtu un piesprieda viņam nāvessodu, kas tai pašā dienā arī tika izpildīts.
Sojuz-9
Lidojuma gaita
Pēc atgriešanās uz Zemes abi kosmonauti izjuta lielas grūtības pierast pie Zemes gravitācijas un bija nepieciešama medicīniskā palīdzība. Apmēram sešas dienas pēc atgriešanās abi apkalpes locekļi atradās slimnīcā ārstu uzraudzībā. Kosmonautu veselība atjaunojās, taču no medicīnas viedokļa negatīvi pirmā ilgtermiņa lidojuma rezultāti lika zinātniekiem pārskatīt daudzus uzskatus par cilvēka veselībai drošas uzturēšanās ilgumu kosmosā. Tika izstrādātas metodikas, kas nodrošina fizioloģisku slodzi uz organismu, lai saglabātu apkalpes veselību, ko izmantoja ilgtermiņa ekspedīcijās orbitālajās stacijās. 1971. gadā tika izstrādāts slodzes kostīms Pingvin, kura adaptētās versijas arī mūsdienās tiek lietotas atjaunojošajā medicīnā, pacientu rehabilitācijai ar kustību aparāta funkciju traucējumiem.
19. jūnijā Sojuz-9 veica nolaišanos. Nolaižamais aparāts nosēdās 11:58:55 UTC 75 km uz rietumiem no Karaghandi.
Āžupe
Āžupi nešķērso valsts autoceļi, tā krastos nav lielāku apdzīvoto vietu.
Gruzijas karogs
Gruzijas karogs, saukts arī par Piecu krustu karogu ir viens no Gruzijas nacionālajiem simboliem. Tas tika pieņemts. Karogā ir attēloti pieci sarkani krusti uz balta fona. Šis karogs tika plaši izmantots Rožu revolūcijā, 2003. gadā.
Žans Bosežūrs
Žans Bosežūrs (fr; dzimis ) ir Čīles futbolists, kas var spēlēt malējā pussarga vai aizsarga pozīcijā. Kopš 2016. gada spēlē Santjago "Universidad de Chile" sastāvā.
Sasniegumi
Birmingham City
Wigan Athletic
Colo-Colo
Universidad de Chile
Čīle
Vašingtona laukums (Rīga)
Vašingtona laukums ir laukums Rīgā starp Eksporta, Ausekļa, Hanzas un Valkas ielām.
Vēsture
1902. gadā izbūvētā Hanzas iela no Ķeizardārza atdalīja atsevišķu parka daļu, ko nosauca par Hanzas laukumu. 1932. gadā par godu ASV prezidenta Džordža Vašingtona 200. dzimšanas dienai to pārdēvēja par Vašingtona laukumu, jo laukuma malā, Ausekļa ielā 22, tolaik atradās ASV vēstniecība.
Vācu okupācijas laikā to pārdēvēja par Ludendorfa laukumu (‘’Ludendorffplatz’’), bet 1944. gadā tas atkal kļuva par Vašingtona laukumu. 1950. gadā laukumu nosauca Jāņa Fabriciusa vārdā par Fabriciusa laukumu, bet 1991. gadā tas atguva Vašingtona laukuma nosaukumu.
Viduči (Medņevas pagasts)
Viduči (latgaliski: Vyduči) ir ciems Viļakas novada Medņevas pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 4,4 km no pagasta centra Semenovas, 9,9 km no novada centra Viļakas un 247,7 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
2003. gada Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkurss
2003. gada Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkurss bija 1. Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkurss, kas norisinājās Dānijā, Kopenhāgenā,. Konkursā uzvarēja 11 gadus vecais Horvātijas pārstāvis Dino Jelušičš. Konkursā var piedalīties bērni no astoņu līdz 15 gadu vecumam. Konkursu rīkojot, tika pieņemts lēmums, ka uzvarētāja valstij nav obligāti jāorganizē nākamā gada konkurss.
2017. gada Saldus novada domes vēlēšanas
2017. gada pašvaldību vēlēšanās tika vēlēta Saldus novada dome. Vēlēšanās kandidēja 9 saraksti, no kuriem 8 iekļuva domē. Tajās piedalījās 44,25% balsstiesīgo, kas ir vairāk nekā 2013. gada vēlēšanās.
Pēc vēlēšanām mainījās domes priekšsēdētājs un valdošā koalīcija. 20. jūnijā par domes priekšsēdētāju ievēlēja Reini Doniņu no Latvijas Zemnieku savienības (LZS). Par viņu balsoja divi no četriem LZS deputātiem, visi Latvijas Zaļās partijas un Jaunās konservatīvās partijas deputāti, kā arī Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas, KPV LV un Nacionālās apvienības un deputāts (10 par, 7 pret).
Meandropsinīdas
Apraksts
Čaula agrīnā stadijā ir planispirāla, bet tālāk augšanas gaitā var attīties, izplesties, iegūt vēdekļveida, cilindrisku, konisku vai diskveidīgu formu. Čaulas ārējo kameru zona ir ar stabiņiem un septulām. Atveri veido poras, sarindotas vienā vai vairākās rindās.
Sistemātika
Dzimtas dalījums ģintīs :
Milans Rastislavs Štefāniks
Milans Rastislavs Štefāniks (, dzimis, miris ) bija slovāku astronoms, lidotājs, karavīrs un politiķis. Viens no Čehoslovākijas (Slovākijas) pamatlicējiem. Pirmais Čehoslovākijas aizsardzības ministrs, Francijas armijas ģenerālis. Viens no čehoslovāku leģiona dibinātājiem.
Biogrāfija
Dzimis 12 bērnu luterāņu mācītāja ģimenē. Skolā gājis Presburgā, Šopronā, Servašā. 1898. gadā Prāgā sāka studēt inženieriju, vēlāk Kārļa Universitātē studēja astronomiju, fiziku, optiku, matemātiku un filozofiju. Universitātē viņa pasniedzejs bija Tomāšs Gariks Masariks. 1904. gada ieguva doktora grādu.
1904. gadā devās uz Parīzi, kur strādāja Parīzes observatorijā. 1905. gada vasarā uzkāpa Monblānā. Kopš 1908. gada veica astronomiskus pētījumus daudzās pasaules valstīs visā pasaulē, vienlaicīgi Francijas valdības uzdevumā veicot spiegošanu un diplomātiskus uzdevumus.
Uldis Roga
Uldis Roga (dzimis 1941. gada 28. septembrī Dobeles rajona Bukaišu pagastā) ir latviešu gleznotājs-akvarelists un pedagogs.
Biogrāfija
Uldis Roga dzimis 28. septembrī Dobeles rajona Bukaišu pagastā Arnolda un Vilmas Rogas (dzimušas Skābardes) ģimenē. Pēc Ulda Vilmai un Arnoldam piedzima divas meitas — Dzintra un Aija.
Uldis Roga pabeidza Bēnes pamatskolu, un pēc tam strādāja par krāsotāju Dobeles remontu un celtniecības pārvaldē. 1962. gadā uzsāka mācības Rīgas Lietišķās mākslas vidusskolas Dekoratīvās noformēšanas nodaļā, ko pabeidza 1966. gadā. No 1966. līdz 1977. gadam strādāja Jelgavas pilsētas kultūras namā par dekoratoru noformētāju. 1964. gadā 31. decembrī appriecējas ar Intu, ar kuru laulībā piedzima trīs bērni — Inga Raudinga, Indra Roga un Kaspars Roga. Kopš 1977. gada vada zīmēšanas kursus, Ulda Rogas zīmēšanas studijas vadītājs.
Kopš 1986. gada Roga ir Latvijas Mākslinieku savienības biedrs un kopš 2009. gada — arī Jelgavas Mākslinieku biedrības biedrs.
2011. gadā izdevniecība "Mansards" izdeva Māra Branča grāmatu "Jelgavas gleznotājs Uldis Roga".
Māksla
Glezno Zemgales ainavas, piepilsētas, senās Jelgavas motīvus, ievērojamu kultūras darbinieku dzimtās vietas ("Sprīdīši", "Zilēni", "Auči"). 1970. gadu sākuma darbos bieži izmantojis formu stilizāciju, tā veidojot gleznas ar dekoratīvu raksturu. 1980. gados atgriezies pie reālistiska tēlojuma, uzsverot noskaņas dabā, diennakts un gadalaiku raksturīgo apgaismojumu. Ulda Rogas akvareļos un pasteļos, vēlākos gados arī eļļas gleznās ir atrodama visa Jelgava četros gadalaikos.
Izstādes
Uldis Roga profesionālo mākslinieku izstādēs piedalās kopš 1973. gada. Viņam ir bijušas vairākas personālizstādes Ģederta Eliasa Jelgavas Vēstures un mākslas muzejā (1991, 2005, 2013, 2020), Daugavpils Pedagoģiskajā institūtā (1995), Latvijas Republikas vēstniecībā Tallinā, Igaunijā (1995), Talsu novada muzejā (1997), Noršēpingā, Zviedrijā (1998), Rīgas Svētā Pētera baznīcā (2007, kopā ar Ivaru Klaperu), Jelgavas pilsētas kultūras namā (2011), Jelgavas Svētās Trīsvienības baznīcas galerijā (2012), Dobeles novadpētniecības muzejā, Jelgavas pilsētas bibliotēkas izstāžu zālē (2015), Saldus Kapellera namā (2017), viesnīcā "Jelgava" un citur.
Buksbauma grīslis
Buksbauma grīslis (la) ir grīšļu dzimtas suga. Tā ir nevienmērīgi sastopama Ziemeļu puslodes ziemeļu apgabalos, gan Ziemeļamerikā, gan Eirāzijā, purvainās, kaļķainās pļavās, zāļu purvos ar skraju veģetācijas segumu un izcirtumos. Latvijā retumis visā teritorijā. Ierakstīts Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 3. kategorijā.
Apraksts
Buksbauma grīslis ir daudzgadīgs, 30—80 cm garš lakstaugs, kurš pieder dažādvārpu grīšļu grupai, jo tam ir raksturīgi sievišķie ziedi ar 3 drīksnām un augļa pūslītis ar ļoti īsu knābīti.
Augs veido skraju ceru. Tā stublājs ir spēcīgs, stingrs un trīsšķautņains. Lapas ir blīvi izvietotas pie stublāja pamata, tās ir 0,2—0,4 cm šauras un kopumā ir īsākas nekā stublājs. Apakšējo lapu makstis ir šķeldrainas, sarkanīgas. Galotnes vārpiņas augšdaļā ir izvietoti sievišķie ziedi, bet apakšdaļā vīrišķie ziedi. Zemākās vārpiņas visas ar sievišķajiem ziediem. Vārpiņas ir olveidīgas, 0,5—2 cm garas un 0,8—1,2 cm platas, ziedkopā ir 3—5 vārpiņas. Apakšējās vārpiņas seglapa ir aptuveni ziedkopas garumā. Augļa pūslītis ieapaļš, pelēkzaļš, ar īsu, pēkšņi sašaurinātu, divzobainu knābīti. Pūslīša segplēksne brūna, gari akotaini nosmailota, ar zaļganu joslu vidū, pārsniedz pūslīša garumu. Zied jūnijā.
Biodegviela
' Biodegviela' ir degviela, kas tiek ražota no atjaunīgajiem resursiem, tādiem kā biomasa, augu eļļas, kā arī ražošanā izmantoti sadzīves un rūpniecības atkritumi. Biodegviela tiek uzskatīta kā neitrāla attiecībā uz oglekļa dioksīda emisijām, kas rodas, degvielu sadedzinot. To līdzsvaro augi, jo tie augot absorbē oglekļa dioksīdu. Biodegvielu biežāk izmanto kā piedevu uz naftas bāzes radītai degvielai, lai samazinātu kaitīgo gāzu emisijas. Biomasas krājumu apjoms uz Zemes tiek vērtēts ap 18 tonnām. Ar šādu biomasas enerģiju iespējams segt tikai nelielu daļu no enerģētikas pieprasījuma globālā griezumā. Augu biomasas izmantošana varētu palīdzēt risināt svarīgas problēmas, kas saistītas ar apkārtējās vides saudzēšanu.
Pašreizējā situācija biodegvielas jomā Latvijā
Lai gan šobrīd Latvijā biodegviela netiek plaši izmantota, pasaulē arvien vairāk tiek domāts par dabai draudzīgiem enerģijas avotiem. Līdzīgi kā citās Eiropas Savienības valstīs, tika plānots, ka arī Latvijai līdz 2020. gadam transporta nozarē jāsasniedz atjaunīgās enerģijas 10% daļa. Tas ir diezgan augsts rādītājs, ņemot vērā to, ka 2011. gadā Latvija sasniedza 3,24% atjaunīgās enerģijas daļu transporta nozarē, 2012. gadā — 3,10% un 2013. gadā — 3,08%. Kā viens no skaidrojošajiem faktoriem ir tehnoloģiskie izaicinājumi, kā arī iedzīvotāju ieradumi, kas nosaka to, ka valstī galvenais pārvietošanās veids ir automašīnas. Šie faktori tiešā veidā ietekmē enerģijas patēriņa struktūru transporta nozarē.
Lai sasniegtu noteiktās Eiropas Savienības kvotas, 2005. gadā Latvijā tika ieviests biodegvielas likums, kura mērķis ir veicināt biodegvielas apriti, tādējādi atbalstot videi draudzīgu, piegādei drošu, atjaunīgu energoresursu izmantošanu. Līdz ar to Ekonomikas ministrija izveidoja Biodegvielas attīstības konsultatīvo padomi, kuras galvenais uzdevums ir  koordinēt Biodegvielas likuma īstenošanā iesaistīto institūciju darbu.
Visbiežāk pazīstamās pirmās paaudzes biodegvielas veidi ir bioetanols, biodīzeļdegviela un biogāze. Rapšu eļļa Latvijā ir biodīzeļdegvielas ražošanas pamata sastāvdaļa. Biodīzeļdegviela tiek izmantota tikai no maija līdz septembrim (5 mēneši) klimata ierobežojumu dēļ, jo vēsākā laikā šī degviela sasalst. Saskaņā ar Eiropas biodīzeļdegvielas pārvaldes datiem biodīzeļdegvielas ražošanas jauda ir 156 000 tonnas (MT), bet faktiskā izmantošana 2015. gadā tiek lēsta 70 000 M. Arī Latvijā ir tikai viena lielāka biodegvielas stacija un dažas mazākas. Vēl viens biodegvielas paveids ir bioetanols, kuru ražo Latvijā ražo no rudziem un tritikāles. Bioetanola izmantošana Latvijā notiek mazā apjomā, pat mazākā apjomā nekā Lietuvā. Tas skaidrojams ar iedzīvotāju skaitu. Latvijā biogāzes staciju skaits ir lielāks nekā Lietuvā, bet šeit biogāze tiek ražota vienīgi elektroenerģijas ražošanai.
Otrās paaudzes biodegviela (ražota no lauksaimniecības atliekām) Latvijā netiek ražota vai realizēta.
Neviena no degvielas uzpildes stacijām Latvijā nepārdod 100% biodegvielu, bet mazumtirdzniecībā visu veidu degviela ietver vismaz 5% biodegvielas svešķermeņa. Degvielas mazumtirdzniecības uzņēmums "Neste" privāto automašīnu vadītājiem un autoparka operatoriem piedāvā "Neste Pro Diesel" — dīzeļdegvielu, kurā ir vismaz 15% no atjaunojamās degvielas, kas ražota no taukvielām, atliekām un augu eļļām, kas klasificēta kā hidrogenēta augu eļļa.
Daļa no Latvijā saražotās biodegvielas tiek eksportēta uz Mažeiķu naftas pārstrādes rūpnīcu Lietuvā, kur biodegviela tiek sajaukta ar fosilo kurināmo (5% obligātais biodegvielas ieguvējs Latvijā) un pēc tam importēta atpakaļ realizācijai Latvijas tirgū.
Pēc tam, kad Eiropas Savienība izvirzīja mērķi radīt videi draudzīgāku degvielu, Latvijas valdība pieņēma lēmumu finansiāli atbalstīt biodegvielas ražotājus laikposmā no 2005. līdz 2010. gadam. Vietējā tirgus ražotāji izmantoja šo iespēju, ieguldot biodegvielas ražošanas procesā, tādēļ Latvijā bija 8 uzņēmumi, kas ražoja biodīzeļdegvielu. Pēc 2010. gada šī atbalsta sistēma tika pārtraukta un minimālajam biodegvielas ražošanas apjomam tika ieviestas finansiālās palīdzības kvotas, kas nebija pietiekamas, lai atbalstītu biodegvielas ražotājus.
Pasaules biodegvielas tirgu negatīvi ietekmēja straujš naftas cenu kritums. Tas ir galvenais iemesls, kāpēc biodegvielas ražošana nav iespējama bez valsts finansiālā atbalsta. Ja ražotāji nesaņem atbalstu un kvotas, tad uzņēmums ir spiests bankrotēt.
Tāpēc, ņemot vērā neorganizēto tiesību sistēmu un nepārprotamu attieksmi pret biodīzeļdegvielas ražošanas jomu, bez solītā finansējuma uzņēmumi bija spiesti pārtraukt savu darbību. Latvijas valdība atteicās subsidēt šo jomu un nebija definēti citi palīdzības mehānismi, piemēram, nodokļu atlaides, tāpēc tika atstāti tikai trīs uzņēmumi, kas varētu veikt ražošanu. Mūsdienās "Bio-Venta" var pilnībā funkcionēt un reproducēt biodīzeļdegvielu. Pārējie divi ir "Latraps" un "Mežrozīte", bet uzņēmumi ražo biodīzeļdegvielu kā blakusproduktu.
Ņižina
Ņižina (uk) ir pilsēta Ukrainas ziemeļos, Čerņihivas apgabalā. Izvietojusies apgabala vidusdaļā, Osteras upes krastos 80 km no apgabala centra Čerņihivas. Ņižinas rajona centrs (rajonā neietilpst).
Vēsture
Rakstiskajos avotos pirmoreiz minēta 1078. gadā Hipatija hronikā kā Ņežatina (Ņižatina), bet 1147. gadā minēta kā Čerņigovas kņazistes nocietinājums Uņeņeža (Uneņiža). 1239. gadā mongoļu karaspēks Uņeņežu nopostīja. Kopš 1320. gada Lietuvas Lielkņazistes sastāvā. Pēc 1500.—1503. gada Krievijas-Lietuvas kara nonāk Maskavas Lielkņazistes sastāvā. 1514. gadā saukta par Ņežinu (Ņižinu) un tur izveidots kazaku pulks. 1618. gadā nonāk Polijas īpašumā, 1625. gadā piešķirtas Magdeburgas tiesības. 1648. gadā Bohdana Hmeļnicka karaspēks padzen poļus un izvieto pilsētā kazaku pulku. 1654. gadā Ņižinā dzīvoja 11 600 cilvēku (Kijivā tajā pat laikā — 7800). 1668. gadā pilsētu ieņēma Krievijas karaspēks. 17.—18. gadsimtā pilsētā attīstījās tirdzniecība, tur apmetas ievērojamas grieķu, bulgāru, turku, persiešu, ebreju un vācu tirgotāju un amatnieku grupas. 1746. gadā grieķi bija 7% no pilsētas iedzīvotāju skaita, tiem bija savs maģistrāts, baznīca, tiesa un skola. 1780. gados pilsētas ikgadējas tirdzniecības apgrozījums bija ap 1 800 000 rubļu. Mūsdienās-mašīnbūves, medicīnas aparatūras un pārtikas rūpniecības centrs.
Cilvēki
Ņižina ir aktiera undziedātāja Marka Bernesa (Марк Наумович Берне́с, 1911—1969), baletdejotājas Olgas Hohlovas (Olga Khokhlova, 1891—1955), jūrasbraucēja Jurija Lisjanska (Юрий Фёдорович Лисянский, 1773—1837) un vieglatlētes Žannas Pintusevičas-Blokas (Жанна Пінтусевич-Блок, 1972) dzimtā pilsēta.
No 1820. līdz 1828. gadam Ņižinā ģimnāzijā mācījās Nikolajs Gogolis. Ņižinā bērnībā dzīvoja dzejniece Zinaida Gipiusa (Зинаида Гиппиус, 1869—1945). Šeit bērnību pavadījis raķeškonstruktors Sergejs Koroļovs (Сергей Павлович Королёв; 1907—1966).
No 1905. līdz 1909. gadam mūža pēdējos četrus gadus pilsētā dzīvoja gleznotājs Jūlijs Feders kopā ar sievu Olgu un dēlu Georgu. Kopš 1905. gada dēls Georgs studēja Vēstures un filozofijas institūtā.
Mārtiņš Zībarts
Mārtiņš Zībarts (dzimis 1974. gada 15. februārī Rīgā) ir Latvijas basketbola treneris, šobrīd Rīgas TTT galvenais treneris. Bija Latvijas sieviešu basketbola izlases galvenais treneris no 2015. gada līdz 2019. gada 1. jūlijam, kad atkāpās pēc zaudējuma Eiropas čempionāta astotdaļfinālā, Latvijas izlasei neizpildot izvirzītos mērķus.
Niklāvs Kurpnieks
Niklāvs Kurpnieks (dzimis Jelgavā) ir latviešu aktieris.
Mācījies Jelgavas 3. pamatskolā, Jelgavas Spīdolas ģimnāzijā un Jelgavas 1. ģimnāzijā. Jelgavas Mūzikas skolā mācījies sitaminstrumentu klasē. 2017. gadā beidzis Latvijas Kultūras akadēmijas dramatiskā aktiera specialitātē; bijis Māras Ķimeles un Elmāra Seņkova kursā.
2017. gadā kļuvis par Dailes teātra štata aktieri, lai gan izrādēs piedalās jau kopš 2014. gada. Ir filmējies televīzijas seriālā "Svešā seja" (2017—2018), kurā atveidoja Bruno tēlu. Piedalījies arī seriālā "Ēnu spēlēs" un filmā "Wild East. Kur vedīs ceļš" (2021). Tēlo Pāvelu Markinu tet Studio seriālā "Bezvēsts pazudušās" (2020—2022). Atveido Oskaru Tirsu daudzsēriju filmā "Nelūgtie viesi" (2023—).
Kārlis Freimanis (aktieris)
Kārlis Freimanis (dzimis Siguldā) ir latviešu aktieris.
2002. gadā beidzis Siguldas mūzikas skolu, iegūstot tenora un trombonista specialitāti. 2003. gadā beidzis Siguldas 2. vidusskolu, bet 2009. gadā - Rīgas Purvciema amatu skolu. 2009. gadā absolvējis Dailes teātra 9. studiju; tajā pašā gadā sācis strādāt Dailes teātrī. Trīs gadus vēlāk pārgājis uz Valmieras teātri, kur strādā arī šobrīd.
Filmējies vairākos latviešu seriālos, kā arī 2012. gada filmā "Sapņu komanda 1935".
Mareks Hriviks
Mareks Hriviks (sk, dzimis ) ir slovāku hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2022) Hriviks pārstāv Zviedrijas hokeja līgas komandu Leksands IF. Iepriekš Hriviks ir spēlejis AHL komandās Hartfordas "Wolf Pack" un Stoktonas "Heat", kā arī NHL komandās Ņujorkas "Rangers" un Kalgari "Flames".
Slovākijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2014. gada Pasaules čempionātā.
Ustjoļeņoka (polārstacija)
Meteoroloģiskā stacija «Ustjoļeņoka» (ru) ir Krievijas polārā meteostacija Arktikā. Izvietojusies Ustjoļeņokas ciemā Oļeņokas upes labajā krastā 1 km no upes deltas. Administratīvi ietilpst Sahas Republikas Bulunas ulusā. Stacija izveidota 1938. gadā. Ziemas periodā polārstacijas apkalpe ir vienīgie ciema iedzīvotāji.
Aleksejs Kosigins
Aleksejs Kosigins (ru; dzimis, miris ) bija krievu izcelsmes padomju politiķis un saimnieciskais darbinieks. Aukstā kara laikā no 1964. līdz 1980. gadam bija PSRS valdības vadītājs (PSRS Ministru padomes priekšsēdētājs).
Tika uzskatīts par PSRS vadības liberālākā spārna pārstāvi, vairāk darbodamies pragmatiski, nevis ideoloģiski. No 1965. līdz 1970. gadam centās īstenot pamatā neveiksmīgas ekonomiskās reformas, rosinot uzņēmumu lielāku patstāvību un uz peļņu orientētu darbību.
Indriķis Palēvičs
Indriķis Palēvičs (1862—1940) bija latviešu skolotājs un mūziķis. Bērnu muzikālās dzirdes attīstībai konstruējis instrumentu "Skanošās notis".
Dzīvesgājums
Dzimis 1862. gada 29. maijā Gaviezes pagasta Īliķos kā kalpa dēls. Mācījās Augenberga privātģimnāzijā Liepājā, ieguva skolotāja izglītību Baltijas skolotāju seminārā Rīgā (1880—1884). Strādāja Lielezeres ministrijas skolā, izdeva rokasgrāmatu Dziedāšanas mācība tautas skolām (1890), bija Lielezeres kora vadītājs. Vadīja Ropažu nepilngadīgo noziedznieku koloniju (1896—1905), tad bija Ķeniņu ģimnāzijas skolotājs Rīgā (1905—1915).
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1915. gadā devās bēgļu gaitās uz Krievijas Tālajiem Austrumiem, pēc atgriešanās Latvijā bija Irlavas mazgadīgo noziedznieku kolonijas direktors (1921—1925).
Miris 1940. gada 24. augustā, apglabāts Rīgas Meža kapos.
Balga
Balga (arī Balgas strauts, Griškas upe, Griškupīte) ir Taunā ietekoša upe Cēsu novadā. Lielākā daļā no tecējuma ir Vecpiebalgas ciema teritorijā.
Iztece - pie Smeiļiem. Tek ziemeļu virzienā, vidustecē pagriežoties uz rietumiem. Ietek Tauna ezera rietumu krastā.
Balgu šķērso valsts autoceļš P30 (Cēsis—Vecpiebalga—Madona) un divreiz - V307 (Vecpiebalga–Skujene), tās krastos atrodas Smeiļi, Vecpiebalga, Kaikaiši.
Ajonora
Ajonora (el, Agion Oros) jeb Atona ir pussala Grieķijas ziemeļos, pareizticīgo mūku apvienības īpašums. Autonomā apgabala administratīvais centrs ir Karjesa. Pussala ir viens no trim Halkidikes pussalas izvirzījumiem. Tajā atrodas 20 Austrumu Pareizticīgās baznīcas klosteri. Pussala ir 50 km gara, lielākais platums sasniedz 10 km. Augstākais kalns — Atona kalns (2033 m; el, Οros Αthos), pazīstams arī kā "Svētais kalns".
Pussala tikusi apdzīvota jau senajos laikos, gandrīz 1800 gadus to apdzīvo kristieši. Pussala pazīstama ar ilgām senajām klosteru tradīcijām. Mūsdienās te uz dzīvi apmetušies vairāk nekā 2000 mūku no Grieķijas un citām Austrumu pareizticīgās baznīcas valstīm, tai skaitā Bulgārijas, Serbijas un Krievijas.
Artūrs Dimiters
Artūrs Dimiters (dzimis Vitebskā, miris  Rīgā) bija padomju un latviešu teātra un kino aktieris.
Ajonora
1988. gadā iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Artūrs Dimiters
Biogrāfija
Artūrs Dimiters piedzima Pirmā pasaules kara laikā Vitebskā, Krievijas Impērijas Vitebskas guberņā. Viņa māte bija Berta Ede Dimiters (dzimusi Zemītes pagastā; 1884—1973).
Latvijas teātra darbinieku savienības biedrs no 1950. gada, Latvijas PSR Nopelniem bagātais skatuves mākslinieks (1955), Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieks (1983). Saņēmis nacionālās teātra balvas: Andreja Pumpura balvu (1981) un Eduarda Smiļģa balvu (1986).
Miris Rīgā, apbedīts Raiņa kapos.
Sēlija (nozīmju atdalīšana)
Sēlija var būt:
George Hadži
George Hadži (ro; dzimis ) ir bijušais rumāņu futbolists, spēlējis uzbrūkošā pussarga pozīcijā. Tiek uzskatīts par vienu no 20. gadsimta 80. un 90. gadu labākajiem uzbrūkošajiem pussargiem, kā arī visu laiku labāko Rumānijas futbolistu. Iekļauts FIFA 100 sarakstā.
Pseidopodijas
Bez vienšūņiem pseidopodijas mēdz būt arī daudzšūnu organismu šūnām. Tā cilvēkiem imunitātes nodrošināšanā piedalās baltie asins ķermenīši jeb leikocīti, kas ar pseidopodiju palīdzību aizsargā ķermeni no svešu baktēriju iedarbības, līdzīgi, kā to dara amēbas. Vienīgi atšķirībā no amēbām leikocītu darbība uz svešķermeni ir vienreizīga, pēc kuras šūna iet bojā veidojot strutas.
George Hadži
Karjeru sācis Rumānijā, vairākus gadus spēlējis Bukarestes "Sportul Studențesc" un Bukarestes "Steaua" klubā. Turpmāko karjeru aizvadījis Spānijas, Itālijas un Turcijas klubos. Karjeru noslēdzis Turcijas klubā Stambulas "Galatasaray". Spēlētāja karjeras laikā trīs reizes kļuvis par Rumānijas un četras reizes par Turcijas čempionu. "Galatasaray" sastāvā 1999.—2000. gada sezonā izcīnījis uzvaru UEFA kausā.
Izlases sastāvā trīs reizes spēlējis Pasaules kausa izcīņā (1990, 1994, 1998), 1994. gadā ASV iekļauts turnīra simboliskajā izlasē. Trīs reizes piedalījies Eiropas čempionāta finālturnīrā (1984, 1996, 2000).
Septiņas reizes atzīts par Rumānijas gada labāko futbolistu. Rumānijas Futbola federācija 2003. gadā UEFA jubilejas svinībām izraudzījās Hadži kā labāko futbolistu pēdējos 50 gados. 2004. gadā bijušais Brazīlijas futbolists Pelē viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.
Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri.
Spēlētāja karjera
Steaua București
Real Madrid
Barcelona
Galatasaray
Individuālie sasniegumi
Trenera karjera
Galatasaray
Viitorul Constanța
Euhenio Mena
Euhenio Estevans Mena Reveko (es; dzimis ) ir Čīles futbolists, aizsargs, Čīles futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada spēlē Argentīnas kluba Racing Club sastāvā.
Argosas līdzenums
Argosas līdzenums (grc) ir viens no lielākajiem Peloponēsas līdzenumiem (platība ap 250 km² ). Tā garums ir 16-19 km (10-12 jūdzes). No trim pusēm to ierobežo kalni, bet dienvidos apskalo Argolīdas līcis. Austrumos tas ir nedaudz augstāks, nekā rietumos. Tāpēc senatnē austrumu daļā bija ūdens deficīts, bet rietumu daļā paaugstināts mitruma līmenis. Par austrumu daļu senie autori rakstīja, ka upju akmeņainās gultnes atdeva ūdeni aramzemei. Epitetu "ļoti slāpstošs" (πολυδίψιον) Homērs attiecināja uz Argosas zemi. Savukārt, līdzenuma rietumu daļu apūdeņoja daudzi strauti, un līdzenuma dienvidrietumu galu pie līča bagātīgie ūdens avoti pārvērta purvā, un vēl senāk tur atradās liels lagūnveida ezers. Tieši šeit atradās Lernas purvs un Alkiopnas baseina bezdibenis, kur pēc leģendas Hērakls uzvarēja Hidru. Daži rakstnieki uzskata mītu, kurā Hērakls uzvarēja piecdesmitgalvaino ūdens čūsku, kā līdzību, kurā Argosas līdzenuma valdnieki purvaino teritoriju ar daudzo grāvju palīdzību nosusināja un izveidoja par auglīgu aramzemi. Aristoteļa laikā šī līdzenuma daļa bija labi drenēta un auglīga. Taču vēlāk tā atkal pārpurvojās. Mūsdienās šeit tiek audzēta kukurūza, bet kur mitrums ir lielāks, vīnogas un kokvilna. Senie autori piemin, ka Argosas līdzenums bija slavens ar labiem, šeit audzētajiem zirgiem.
Argosas līdzenumu šķērso vairākas upes. Lielākās ir Inahosa un Erasina. Upes šeit, izņemot Erasinu, kas atrodas līdzenuma dienvidrietumos, lielāko gadalaika daļu ir izžuvušas.
Argosas līdzenums jau no neolīta laika ir bijis sens zemkopības centrs. Tāpēc gar tā malām atrodas daudzas senas pilsētas un apmetnes, tādas, kā Argosa, Mikēnas, Tirinta, Mideja, Lerna, Nauplija u.c. Argosas līdzenuma auglīgo zemju dēļ senatnē notika daudzi kari.
Vīksnīne
Vīksnīne ir ciems Viļakas novada Medņevas pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 2,1 km no pagasta centra Semanovas, 8,9 km no novada centra Viļakas un 246,4 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies uz rietumiem no pagasta centra Semenovas, nomaļus no valsts autoceļiem, pie Bušmas upes.