cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
1995.—1996. gada UEFA Čempionu līgas sezona
A grupa
Dynamo Kyiv uzvarēja kvalifikācijas kārtā Aalborg BK komandu, bet, savā pirmajā grupu turnīra spēlē pret Panathinaikos, viņi tika apsūdzēti par mēģinājumu uzpirkt tiesnesi. Dynamo Kyiv komanda tika diskvalificēta un Aalborg BK komanda viņus aizvietoja.
Zeļonaja Gora
Zeļonaja Gora (arī Zeļonija Gora) ir ciems Kaunatas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 277 km attālumā no Rīgas.
Inkuļi
Inkuļi ir ciems Cēsu novada Priekuļu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.
Zeļonaja Gora
Ciema apkārtnē atrodas Antropovas ezers.
Inkuļi
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem. Uz dienvidrietumiem no ciema ir Cēsu vecais lidlauks.
Dabas pieminekļi ciema apkārtnē: Kazu grava. Uz ziemeļiem no ciema atrodas Septiņavotu ūdenskritumi.
Danjels Lavjēls
Danjels Lavjēls (fr) bija franču vingrotājs, startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs un 1906. gada neoficiālajās olimpiskajās spēlēs.
Viņš 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja vingrošanas individuālajā daudzcīņā. Šajā disciplīnā viņš ieguva 263 punktus, izcīnīja dalīto 21. vietu.
1905. gada pasaules čempionā sporta vingrošanā Bordo viņš izcīnīja zelta medaļu komandu daudzcīņā būdam Francijas vingrošanas komandas loceklis. Kā arī izcīnīja sudraba medaļu individuālajā daudzcīņā un vingrošanā uz zirga.
1906. gada neoficiālajās olimpiskajās spēlēs Lavjēls startēja vingrošanā, kur individuālajā daudzcīņā ar 5 disciplīnām ieguva dalīto 7. vietu un individuālajā daudzcīņā ar 6 disciplīnām ieguva dalīto 10. vietu.
Saules apžilbinātie
"Saules apžilbinātie" (en) ir 2015. gada Itālijas un Francijas psiholoģiska drāmas filma, kuras režisors ir Luka Gvadanjīno. Filmā galvenās lomas atveido Reifs Fainss, Matiass Shunartss, Tilda Svintone un Dakota Džonsone. Filma ir balstīta uz Žaka Dereja 1969. gada filmu "Baseins" (La Piscine).
Slavenas rokzvaignes un viņa drauga brīvdienas tiek iztraucētas, ierodoties rokzvaigznes bijušajam draugam un viņa meitai.
Filmas "Saules apžilbinātie" pirmizrāde notika Venēcijas kinofestivālā, kur Gvadanjīno nominēja Zelta lauvas balvai. Šī ir otrā daļa Gvadanjīno Desire triloģijai, pēc "Es esmu mīlestība" (2009) un pirms "Sauc mani savā vārdā" (2017). Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes.
Māra Brašmane
Māra Brašmane (dzimusi Liepājā) ir latviešu fotomāksliniece un pedagoģe.
Kopš 1964. gada fotografē mākslas darbus, arhitektūru, portretus un pilsētvidi, viņas darbi atrodami vairāku muzeju kolekcijās − Madonas, Talsu, Rundāles pils un Latvijas Fotogrāfijas muzejā, Rīgā, kā arī privātkolekcijās Latvijā, Francijā, Kanādā un ASV. Viņas profesionālā dzīve galvenokārt saistīta ar muzeju.
Biogrāfija
1962. gadā absolvēja Rīgas 36. vidusskolu un sāka apgūt fotogrāfiju pašmācības ceļā. 1964. gadā iestājās Fotoklubā "Rīga" un līdz 1974. gadam radījusi lielāko daļu no izstādē "Manas jaunības pilsētā" redzamajām fotogrāfijām.
1973. gadā uzsāk profesionālu darbību kā fotolaborante Rundāles pils muzejā, kur fotografējusi restaurējamos objektus vienpadsmit gadus.
Pedja (upe)
Pedja (et) ir upe Igaunijā. Upe iztek no Katkuallikas avota Simūnā, tad tā tek cauri Rietumviru, Jegevas un Tartu apriņķim, līdz ietek Vertsjerva ezera ziemeļaustrumos. Šī ir ceturtā garākā upe Igaunijā — tās garums sasniedz 122 km. Pēdējos 4 km, pēc satekas ar Peltsamā, upes nosaukums ir Pede. Lielākā apdzīvotā vieta upes krastos ir Jegeva. No Pedjas arī ir cēlies Alamas-Pedjas dabas rezervāta, Igaunijas lielākā dabas rezervāta, nosaukums.
Māra Brašmane
Biogrāfija
1984. gadā absolvēja Rīgas kultūras darbinieku tehnikumu, foto - kino nodaļu. No Pilsrundāles pārcēlās atpakaļ uz Rīgu un pieņēma darbu Valsts Mākslas muzejā (šobrīd Latvijas Nacionālais mākslas muzejs, LNMM), kur strādāja divdesmit gadus kā štata fotogrāfe. 2005. gadā Brašmane izveidoja fotoizstādi "Muzejnieki", veltītu trīsdesmit gadu laikā sastaptajiem muzeju darbiniekiem.
1991. gadā dažādās Rīgas vietās dokumentēja janvāra notikumus, pēc kuriem izveidoja fotogrāfiju ciklu "Barikādes".
No 1995. gada Rīgas Celtniecības koledžā topošajiem restauratoriem pasniedz foto dokumentāciju.
Brašmane 2015. gadā apbalvota ar ceturtās šķiras Atzinības krustu par nopelniem Latvijas kultūrā, izcilu mūža radošo ieguldījumu melnbaltās fotogrāfijas mākslā un kultūrvēsturiskā mantojuma saglabāšanā.
Kopš 1991. gada ir Latvijas Dizaineru savienības biedre un 2005. gadā iestājusies Latvijas Mākslinieku savienībā. Līdzdarbojusies Latvijas Kultūras fonda Fotoapvienībā (1988-1998).
Bokāni (Dekšāres pagasts)
Bokāni (arī Bokoni) ir ciems Rēzeknes novada Dekšāres pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā 7,3 km no pagasta centra Dekšārēm, 41,4 km no novada centra Rēzeknes un 202,6 km no Rīgas.
Recidīvs (krimināltiesības)
Recidīvs krimināltiesībās ir nozieguma atkārtota veikšana pēc notiesāšanas par iepriekšējo noziegumu. Vairākkārtējus noziedzniekus neoficiāli sauc par recidīvistiem. Parasti par recidīvu tiek pastiprināta kriminālatbildība.
2017. gada Milāna—Sanremo
2017. gada Milāna—Sanremo bija šosejas riteņbraukšanas viendienas sacensības, kuras notika 18. martā. Tā bija 108. reize, kad notika Milāna—Sanremo sacensības un tās bija astotās sacensības 2017. gada UCI World Tour kalendārā.
Pēc veiksmīga atrāviena sacensību pēdējā kāpumā — Poggio di San Remo — sacensībās uzvarēja ' pārstāvošais Mihals Kvjatkovskis, kurš triju dalībnieku sprintā pārspēja pasaules čempionu Peteru Saganu (') un  braucēju Žiljēnu Alafilipu.
Sacensībās startēja arī Latvijas sportisti — Toms Skujiņš () finišēja 82. vietā, bet Aleksejs Saramotins () 179. vietā.
Komandas
Tā kā Milāna—Sanremo bija UCI World Tour sacensības, visas 18 UCI WorldTeam komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Papildus tika uzaicinātas septiņas UCI profesionālās kontinentālās komandas.
Brengūžu ezers
Brengūzis var būt:
Pielaide (inženierija)
Pielaide inženierijā ir starpība starp lielāko un mazāko novirzes robežvērtību. Novirze ir reālās parametra vērtības atšķirība no uzdotās parametra vērtības: nominālā izmēra, masas vai citiem parametriem. Pielaide var tikt uzstādīta izstrādājumu ģeometriskajiem izmēriem — ģeometriskā pielaide, kā arī mehāniskajām, fiziskajām, ķīmiskajām īpašībām — funkcionālā pielaide. Pieļaujama ir jebkura parametra vērtība, kas ietilpst ar pielaidi noteiktajā intervālā. Parasti ar pielaides jēdzienu saprot ģeometrisko pielaidi.
Nikolajs Zikovs
Nikolajs Zikovs (dzimis 1983. gadā) ir Latvijas jurists, notiesāts par slepkavību. Ievērību un plašsaziņas līdzekļu uzmanību guva pēc 2011. gada 19. februārī izdarītās slepkavības Forum Cinemas kinoteātrī "Citadele", filmas "Melnais gulbis" seansa noslēgumā. Zikovs slepkavībai izmantoja pusautomātisko pistoli Glock 19.
Par slepkavības motīvu tiek uzskatīta pārāk skaļa popkorna ēšana, ko Zikovam aizrādīja viņa upuris. Vēlāk izcēlās konflikts, un Zikovs trīs reizes sašāva aizrādījuma izteicēju, kurš turpat notikuma vietā mira. Zikovs tika notiesāts ar brīvības atņemšanu uz 17 gadiem.
Pielaide (inženierija)
Pielaides lauks
Pielaides tiek attēlotas grafiski ar pielaižu laukiem. Horizontāli tiek novilkta nulles līnija, kas atbilst nominālizmēram, no tās nogriežņu veidā tiek atliktas izmēru novirzes: pozitīvās virs nulles līnijas, negatīvās — apakš tās. Zona starp augšējo un apakšējo robežnovirzi ir pielaides lauks. Šo lauku nosaka pielaides lielums un tās novietojums attiecībā pret nominālizmēru (robežpielaides var būt novietotas pretējās pusēs no nulles līnijas un var arī abas atrasties vienā pusē). Pielaides lauks tiek zīmēts mērogā, noviržu lielumi tiek uzrādīti mikrometros.
Kvalitāte
Izmēru precizitāti nosaka kvalitātes, kurās pielaides mainās pēc noteikta likuma atkarībā no nominālā diametra. (Vītņotiem salāgojumiem u.c. pastāv precizitātes klases.) Katrai kvalitātei ir savs savs kārtas numurs, jo tas lielāks, jo lielāka pielaide. Kvalitāšu pielaides apzīmē ar burtiem IT (angļu international tolerance) kopā ar kvalitātes numuru, piemēram, IT2. Ir noteiktas 20 kvalitātes. Pielaides lielumu no 5. līdz 18. kvalitātei nosaka pēc formulas IT=i\cdot a, kur i (nominālizmēriem līdz 500 mm i mazais, virs 500 mm — I lielais) ir pielaides vienība, a ir pielaides vienību skaits — katrai kvalitātei pastāvīgs lielums. Pielaides vienība izsaka pielaides atkarību no nominālizmēra, izmēriem līdz 500 mm (μm), izmēriem virs 500 mm  (μm), kur Dm ir intervāla ģeometriskais vidējais diametrs (mm).
Virsmas formas un novietojuma pielaide
Virsmu novietojuma pielaides var būt atkarīgas vai neatkarīgas. Novietojuma atkarīgās pielaides lielums mainās atkarībā no salāgojamo virsmu faktiskajiem izmēriem. Neatkarīgā pielaide ir nemainīga visām viena nosaukuma detaļām un nav atkarīga no salāgojamo virsmu faktiskajiem izmēriem.
Marcins Gortats
Marcins Janušs Gortats (pl; dzimis Lodzā, Polijā) ir bijušais poļu basketbolists, spēlēja centra pozīcijā, Polijas basketbola izlases dalībnieks. Nozīmīgāko karjeras daļu pārstāvēja NBA klubu Vašingtonas "Wizards".
NBA
Pēc pāris sezonām Vācijas basketbola Bundeslīgas klubā Ķelnes "RheinEnergie" M. Gortatu Fīniksas "Suns" izvēlējās 2005. gada NBA drafta otrajā kārtā ar kopējo 57. numuru un uzreiz aizmainīja uz Orlando "Magic". Spēlētājs arī pēc drafta turpināja spēlēt Vācijas klubā, līdz 2007. gadā pārcēlās uz ASV, kur sākotnēji spēlēja Attīstības līgā, bet decembrī debitēja "Magic" sastāvā. Ar "Magic" viņš sasniedza NBA finālsēriju, kļūdams par pirmo Polijas basketbolistu, kas to paveicis.
2010. gada 18. decembrī M. Gortats tika aizmainīts uz viņu savulaik draftējušo Fīniksas "Suns" plašā maiņas darījumā kopā ar Vinsu Kārteru, Mikelu Pjetrusu, nākotnes drafta izvēli un naudas kompensāciju pret Džeisonu Ričardsonu, Īrlu Klārku un Hedo Turkoglu. 2011.—2012. gada NBA sezonā viņš bija vienīgais "Suns" spēlētājs, kas piedalījās visās 66 spēlēs (sezona bija lokauta dēļ īsāka), devās tajās sākuma pieciniekā, gūstot vidēji 15,4 punktus un 10 atlēkušās bumbas spēlē, kas ir viņa karjeras augstākie rādītāji.
2013. gada 25. oktobrī M. Gortats tika aizmainīts kopā ar Šenonu Braunu, Malkolmu Lī un Kendalu Māršalu uz Vašingtonas "Wizards" pret Emeku Okaforu un nākamās sezonas pirmās kārtas drafta izvēles tiesībām. 2014. gada vasarā viņš noslēdza jaunu līgumu ar "Wizards" uz piecām sezonām par 60 miljoniem dolāru. "Wizards" sastāvā M. Gortats bija vadošais centra spēlētājs, komanda šajā laika posmā bija viena no vadošajām Austrumu konferencē.
2018. gada jūnijā M. Gortats tika aizmainīts uz Losandželosas "Clippers" pret Ostinu Riversu. 2019. gada februārī komanda atbrīvoja spēlētāju, bet vēl pēc gada M. Gortats oficiāli paziņoja par profesionālā sportista karjeras beigām.
2022. gada oktobrī M. Gortats atgriezās "Wizards" kā pagaidu trenera asistents.
Hidžāzs
Hidžāza reģionā ietilpst četras Saūda Arābijas provinces — Mekas province, Medīnas province, Tabūkas province un Bāhas province.
Imants Magone
Imants Magone (1936—2008) bija horeogrāfs, dejas pedagogs, amatieru mākslas atbalstītājs un ilggadējais tautas deju ansambļa «Liesma» vadītājs.
Biogrāfija
Imants Magone dzimis 1936. gada 18. aprīlī Balvu rajona Taureskalnā deviņu bērnu ģimenē. Balvos 1. vidusskolā beidzis astoņas klases. Kad māte ar bērniem 1953. gadā pārcēlās dzīvot uz Cēsu rajonu, turpinājis mācības Cēsu 1. vidusskolā, ko beidza 1955. gadā.
Kā savu pirmo deju skolotāju min Alīdu Pušpuri no Balviem, bet pa īstam nodoties dejai Imants sāka Cēsīs. Toreiz māsa strādāja par Cēsu rajona kultūras nama direktori, un, dzīvodams pie viņas, Imants drīz vien kļuva par jauniešu deju kolektīva dalībnieku. Mildas Letiņas vadībā tur tika nodejoti visi vidusskolas gadi. Tad nāca liktenīgais koncerts Rīgā, kurā pārējo cēsnieku pulkā tika pamanīts dejotāju pāris - Imants Magone ar partneri Valdu Freimūti. Viņus uzaicināja dejot Valsts deju ansamblī "Sakta".
1955. gada septembrī Magone iestājās Latvijas Valsts universitātes Juridiskajā fakultātē, pabeidza četrus kursus, taču trūcīgo ģimenes apstākļu dēļ bija spiests strādāt, lai palīdzētu uzturēt mazākos brāļus un māsas, tādēļ studijas pārtrauca.
Tomašs Jodlovecs
Klubu karjera
2006. gadā Jodlovecs debitēja Ekstraklasā Belsko-Bjalas "Podbeskidzie" komandā. 2009. gadā viņš bija tuvu pārejai uz A Sērijas klubu Napoli FC, bet transfēra nenotika, jo Jadlovecam bija problēmas ģimenē. 2013. gada 19. februārī viņš pievienojās Varšavas "Legia". Ar "Legia" viņš ir uzvarējis Ekstraklasā.
Imants Magone
Biogrāfija
Studiju laikā Magone dejoja tautas deju ansamblī «Dancis» pie Harija Sūnas (1955–1958), Latvijas Nacionālās operas baleta trupā (1958–1959), vadīja Rīgas Pionieru pils deju kolektīvu (1958–1961). Kad bērni pārauga pionieru vecumu, ar visu bijušo pionieru kolektīvu pārgāja strādāt uz Poligrāfiķu kultūras namu, kas uzskatāms par tautas deju ansambļa «Liesma» sākumu 1961. gadā.
Tomašs Jodlovecs
Karjera izlasē
2008. gada 11. oktobrī viņš debitēja izlasē pret Čehiju. Savus vienīgos vārtus izlasē viņš ir guvis tieši pret Čehiju. Viņš arī piedalijās 2016. gada Eiropas čempionātā futbolā.
Imants Magone
Biogrāfija
Poligrāfiķu kultūras namā Magone izveidoja bērnu tautas deju ansambli «Dzirkstelīte», ko vadīja līdz 1993. gadam. Rīgas rajona kolhozā «Ādaži» 1973. gadā izveidoja tautas deju ansambli «Sprigulītis», ko vadīja 17 gadus.
Tomašs Jodlovecs
Sasniegumi
Dyskobolia Grodzisk Wielkopolski
Imants Magone
Biogrāfija
Pēc tam kad Latvija atguva neatkarību, 1992. gadā, izjūkot Poligrafiķu kultūras namam, Magone nodibināja privāto tautas deju un mūzikas klubu «Liesma», kurā dzied, dejo un spēlē deviņi amatieru mākslas kolektīvi ar vairāk nekā 600 dalībniekiem.
Tomašs Jodlovecs
Sasniegumi
Śląsk Wrocław
Imants Magone
Biogrāfija
Dzīves laikā Magone bijis četru Deju svētku virsvadītājs (1980., 1990., 1993., 1998.) un Deju svētku goda virsvadītājs 2008.gadā Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieks, daudzu starptautisku atzinību laureāts, Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieris, KKF mūža stipendiāts Ilona Brūvere ir izveidojusi portretfilmu "Horeogrāfs Imants Magone". Visa viņa dzīve bija veltīta latviešu kultūras un mākslas apguvei un tālākai nodošanai visām paaudzēm.
Neikšāni (Svariņu pagasts)
Neikšāni ir ciems Dagdas novada Svariņu pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 4 km no pagasta centra Svarinciem, 15 km no novada centra Dagdas un 245 km no Rīgas.
Tomašs Jodlovecs
Sasniegumi
Piast Gliwice
Neikšāni (Svariņu pagasts)
Ciema teritorijā atrodas vietējās nozīmes arheoloģiskais piemineklis - Neikšānu senkapi.
Imants Magone
Biogrāfija
Imanta Magones dejiskā fantāzija allaž atnākusi kā devītais vilnis, aptverot visu aktuālo dejas dzīvē un nereti paredzot to, ko deju grīda, skatuve, estrāde prasīs rīt.
TDA „Liesma” biogrāfija ir arī Imanta Magones biogrāfija. Brīvības ielas nama direktors, „Liesmas” tempļa saimnieks ar bezkompromisa prasīgumu gan pret citiem, gan pret sevi pašu, ar redzīgu aci, stratēģa prātu un viegli ievainojamu mākslinieka dvēseli. Viņa vadībā no kādreizējā „Jautrā pāra” izaugusi vesela tautas deju un mūzikas skola ar astoņiem kolektīviem un vairāk nekā sešiem simtiem dalībnieku. „Liesmā” tapušas skaistākās Imanta Magones dejas – „Skani, mana tēvu zeme”, „Alsungas polka”, „Svētku solis”, „Sanāciet, sadancojiet”, „Sanāciet, sadziediet, sadancojiet”, „Spēlē, spēlmani”, „Dancī savu nolūkoju” un citas.
Guļkeviči
Guļkeviči (ru) ir pilsēta Krasnodaras novadā, Krievijā. Pilsēta atrodas 5 km attālumā no Kubaņas upes un 176 km no novada centra Krasnodaras. Pārsvarā tajā dzīvo krievi (92,78 %), armēņi (2,14 %) un ukraiņi (1,66 %).
Vēsture
Guļkeviču ciemats dibināts 1875. gada 15. jūlijā. 1959. gada 24. martā tas tika pārveidots par strādnieku ciematu. 1961. gada 21. jūlijā strādnieku ciematam tika piešķirts pilsētas statuss.
Andrejs Zadonskis
Andrejs Zadonskis (1893-1941) bija Latvijas ukraiņu un vācbaltiešu izcelsmes rakstnieks.
Dzīvesgājums
Dzimis 1893. gada 21. oktobrī Kuldīgā ukraiņu cilmes agronoma Vasīlija Zadonska un vācbaltiešu cilmes luterāņu mācītāja meitas Marijas Birgeres (Bürger) ģimenē. Bērnību pavadīja tēva muižā Harkivas guberņā Ukrainā. Mācījās Žitomiras pilsētas ģimnāzijā, sacerēja pirmos daiļdarbus. Pēc Pirmā pasaules kara 1920. gadā viņš atgriezās Latvijā, dzīvoja Kuldīgā, pelnīja iztiku ar dziedāšanu un stāstu rakstīšanu, ko publicēja laikrakstā «Сегодня». 1928. gadā izdeva Andreja Zadonska romānu «Ступени» („Pakāpieni”), 1930. gadā stāstu krājumu «Зоин роман» („Zojas romāns”) un 1931. gadā romānu «Ми и её танцор» („Mi un viņas dejotājs”) ar autobiogrāfiskiem motīviem. 1934. gadā apprecējās ar Kuldīgas skolotāju E. Lihtenšteinu.
Vācbaltiešu izceļošanas laikā 1939. gada beigās Andrejs Zadonskis kopā ar sievu pārcēlās uz dzīvi Polijas vācu okupētajā daļā, kur mira 1941. gada 28. oktobrī Vrešenā (tagad Vžesņa).
Anna Marija Davida
Anna Marija Davida (dzimusi 1952. gada 23. maijā) ir franču dziedātāja, kura uzvarēja 1973. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā.
Dziedātāja ir dzimusi Arlā. Savu muzikālo karjeru sākusi 18 gadu vecumā Parīzē, iesaistoties muzikālajā teātrī. 1972. gadā sarakstīja savu pirmo dziesmu "Un peu romantique", kas tika iekļauta 1972. gada Francijas nacionālajā Eirovīzijas atlasē un iekļuva topa desmitniekā.
1973. gadā dziedātāja tika izvēlēta par Luksemburgas pārstāvi 1973. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā. 1973. gada Eirovīzijā bija sīva cīņa starp trim dziesmām, kuras ir kļuvušas par Eirovīzijas dziesmu klasiku: Davidas "Tu te reconnaîtras", Spānijas "Eres tú" un Lielbritānijas "Power to All Our Friends", galu galā uzvarēja Davida, kuru šķīra 4 punkti no 2. un 6 punkti no 3. vietas.
Koržeņevskas smaile
Koržeņevskas smaile ir kalns Pamirā, Tadžikistānā, trešā augstākā valsts virsotne. Izvietojusies masīva ziemeļdaļā Zinātņu Akadēmijas grēdas ziemeļrietumu atzarā. Kalna austrumu nogāzē sākas Mušketova šļūdonis. Kalnu 1910. gadā atklāja ģeogrāfs un ceļotājs Nikolajs Koržeņevskis un nosauca savas dzīvesbiedres Jevgēņijas vārdā. Virsotnē pirmā uzkāpa ekspedīcija A. Ugarova vadībā 1953. gadā.
Brenkūža ezers
Brengūzis var būt:
Bengāzī
Bengāzī (, Binġāzī, izrunā: ) ir Lībijas otra lielākā pilsēta pēc iedzīvotāju skaita. Pilsēta atrodas valsts ziemeļaustrumos, Sidras līča krastā.
Vēsture
Pilsētu dibināja senie grieķi ar nosaukumu Hesperides (Ἑσπερίδες). Ēģiptiešu faraona Ptolemaja III valdīšanas laikā tās nosaukums bija Berenice. 3. gadsimtā pilsēta kļuva nozīmīgāko pilsētu reģionā. No 1912. līdz 1942. gadam, kad Itālija bija okupējusi Lībiju, tā bija maza pilsētiņa, kas nīkuļoja. Otrā pasaules kara laikā Bengāzī ļoti cieta, tā stipri tika izpostīta. Kara laikā piecas reizes mainījās pilsētas "īpašnieki", līdz 1942. gada novembrī palika britu kontrolē. 1951. gadā, kad Lībija ieguva neatkarību, tā strauji attīstījās un kļuva par valsts otru lielāko pilsētu pēc iedzīvotāju skaita.
Zeļonščina
Zeļonščina ir ciems Indras pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 303 km attālumā no Rīgas.
Mihals Bedržickis
Mihals Bedržickis, arī Miķels Bedržickis (1874—1962) bija Latgales ārsts.
Dzīvesgājums
Dzimis 1874. gada 14. oktobrī Viļānos. Studēja medicīnu, 1899. gadā ieguva Maskavas Universitātes ārsta diplomu un kā lauku ārsts tika nosūtīts uz Neveļas apriņķi. 1905. gada septembrī kļuva par Ludzas apriņķa ārstu Ludzas apriņķa slimnīcas vadītāju. Pirmā pasaules kara laikā vadīja Ludzas kara lazareti. Vēlāk bija Ludzas apriņķa slimnīcas vadītājs (1920-1934) un ārsts (1934-1936), Eversmuižas (1936-1937), Pildas (1937-1941), Zvirgzdenes (1941-1944) lauku iecirkņa ārsts.
Pēc Otrā pasaules kara beigām bija Ludzas ambulances ārsts (1944-1958). Miris 1962. gada 2. martā Ludzā, apbedīts Ludzas pilsētas kapos.
Jānis Slaidiņš
Jānis Slaidiņš (dzimis 1974. gada 19. maijā Rīgā) ir latviešu militārpersona, Zemessardzes štāba virsnieks, majors.
Dzīvesgājums
No mazām dienām J. Slaidiņš zināja, par ko vēlējās kļūt. Ļoti paticis lasīt. Pirmā bija militārā literatūra, kas bijis visa sākums.
No 1995. līdz 1997. gadam bijis Zemessardzes Štāba bataljona obligātajā dienestā.
2008. gada 18. novembra Valsts svētku parādes laikā Rīgā komandēja NBS karoga vadu.
2013. gadā organizēja ekspedīciju pa Kurzemes kauju vietām.
NBS nodienējis gandrīz 20 gadus, veicis politikas un militāro analīzi. Karadarbības laikā Ukrainā nereti parādījies dažādos medijos, komentējot un skaidrojot tās gaitu.
2022. gada 14. septembrī valsts prezidents Egils Levits izdeva pavēli paaugstināt J. Slaidiņu majora dienesta pakāpē.
Personīgā dzīve
Paralēli dzīvei bruņotajos spēkos J. Slaidiņš 17 gadus nodarbojies ar hokeju un pievērsies militārās vēstures pētījumiem – Otrajam pasaules karam un latviešu leģionam. Viņa vectēvs Voldemārs Slaidiņš Otrā pasaules kara laikā cīnījās latviešu leģiona rindās.
Aptumsuma cikls
Aptumsumi var notikt atkārtoti, tos atdala noteikti laika intervāli. Šos intervālus sauc par aptumsuma cikliem.
Aptumsuma apstākļi
Aptumsumi var notikt, kad Zeme un Mēness ir vienā līnijā ar Sauli, un viena ķermeņa ēna, ko projicē Saule, krīt uz otru. Tātad jaunā mēness laikā, kad Mēness atrodas kopā ar Sauli, Mēness var pāriet Saules priekšā, skatoties no šaura reģiona uz Zemes virsmas, un izraisīt Saules aptumsumu. Pilnmēness laikā, kad Mēness atrodas opozīcijā Saulei, Mēness var iziet cauri Zemes ēnai, un no Zemes nakts puses ir redzams Mēness aptumsums. Mēness savienojumam un opozīcijai kopā ir īpašs nosaukums: syzygy (grieķu valodā — "krustojums"), jo šīs Mēness fāzes ir svarīgas.
Aptumsums nenotiek katrā jaunā vai pilnmēness laikā, jo Mēness orbītas plakne ap Zemi ir noliekta attiecībā pret Zemes orbītas plakni ap Sauli (ekliptika): tā, skatoties no Zemes, kad Mēness parādās vistuvāk Saule (jaunā mēness laikā) vai vistālāk no tās (pilnmēness laikā), trīs ķermeņi parasti neatrodas vienā līnijā.
Atkārtošanās
Aptumsums nenotiek katru mēnesi, jo mēnesi pēc aptumsuma ir mainījusies Saules, Mēness un Zemes relatīvā ģeometrija.
Mēness aptumsums 2007. gada augustā
'''2007. gada 28. augustā notika pilnīgs Mēness aptumsums''', kas ilga nedaudz vairāk par 90 minūtēm. Mēness ienāca Zemes pusēnā pie 7:53:40 UTC. Pirmā daļējā fāze sākās pulksten 8:51:16 UTC, kad Mēness ienāca Zemes ēnā. Tas izgāja no pusēnas pulksten 13:20:57 UTC.
Tas ir salīdzinoši rets centrālais aptumsums, kur Mēness iet Zemes ēnas centra priekšā. Tas bija "garākais un dziļākais Mēness aptumsums, kāds redzams 7 gadu laikā". Salīdzinot ar 2000. gada 16. jūlija pilnīgajā Mēness aptumsumu, kur Mēness pagāja divu loka minūšu laikā no Zemes ēnas centra, šis joprojām ļoti "dziļais" aptumsums bija ārpus centra vairāk nekā 12 minūtes loka. Nākamais ilgākais Mēness aptumsums bija 2011. gada 15. jūnijā.
28. augusta Mēness aptumsums bija otrais 2007. gadā. Pirmais notika 2007. gada 3. martā.
Novērošana
Skats no Okeānijas bija labvēlīgs aptumsumam, jo lielākā aptumsuma brīdī (10:37:22 UTC) Mēness atradās Francijas Polinēzijas zenītā. Kanādas Klusā okeāna reģioni un Amerikas Savienoto Valstu kontinentālā daļa (ieskaitot visu Aļasku) piedzīvoja visu notikumu, kā arī lielākā Austrālijas austrumu daļa, Jaunzēlande un visi Klusā okeāna salu reģioni (izņemot Jaungvineju un Čukču pussalas galu, kas ietver Ueļenas pilsētu Krievijā). Lielākā daļa Amerikas kontinenta novēroja saīsinātu aptumsumu, un mēness noriets parādījās kādā aptumsuma laikā. Sibīrija, Krievijas Tālie Austrumi, Dienvidāzijas austrumi, Ķīna, pārējās Āzijas austrumu un dienvidaustrumu daļas, Jaungvineja un Austrālija nokavēja aptumsuma sākumu, jo aptumsums notika šajos reģionos mēness lēkta laikā vai tuvu tam.
Lusona Filipīnās, īpaši Manila, pilnībā izlaida reto aptumsumu, jo lietus sezonas dēļ šajā apgabalā bija mākoņi. Aptumsumu neredzēja arī Jaungvinejā, īpaši Portmorsbi mākoņu dēļ. Grenlande, Eiropa (ieskaitot Krievijas rietumdaļu), Āfrika, Rietumāzija, rietumu Centrālāzija un rietumu Dienvidāzija aptumsumu neredzēja.
Apine
Apine (vīriešu dzimtē Apinis) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Avārijas kontracepcija
Avārijas kontracepcija ir metode, ko lieto ārkārtas situācijās, lai novērstu neplānotu grūtniecības iestāšanos pēc dzimumakta bez izsargāšanās. Tāpēc to sauc arī par "nākamā rīta tableti" jeb "nākamās dienas tableti”. Avārijas kontracepcija nespēj pārtraukt jau iestājušos grūtniecību, tā: Visbiežāk izmantotā avārijas kontracepcija ir levonorgestrels tabletēs, kas var būt atpazīstams ar kādu no tā komercnosaukumiem — Elistrel, Escapelle, Labella, Levidon, Ramonna, Levonorgestrel Actavis, Postinor-Duo. Šis avārijas kontracepcijas veids ir sabiedrībai brīvi pieejams, jo to var iegādātes aptiekās bez receptes. Ulipristals arī tiek izmantots kā avārijas kontracepcija. Tas var būt sabiedrībai pazīstams ar saviem komercnosaukumiem — ellaOne vai Esmya. Šie ir recepšu preparāti, tādēļ to pieejamība ir ierobežota un iegādāties nevar jebkurš.
Efektīva avārijas kontracepcijas metode ir vara intrauterīnā ierīce. To ievietot dzemdē var tikai apmācīts speciālists, tādēļ par spīti savai augstajai efektivitātei, šī avārijas kontracepcijas metode tiek izmantota salīdzinoši reti.
Vēsture
Pirmās ziņas par avārijas kontracepciju parādījās ap 1920. gadu, kad pētnieki dzīvnieku modeļos pierādīja, ka estrogēns traucē grūtniecības iestāšanos. Vēlāk veterinārārsti pierādīja, ka estrogēnu ievadīšana pēc dzimumakta, novērš grūtniecības iestāšanos. Savukārt ap 1970.gadu parādījās nehormonāla avārijas kontracepcijas metode, kas pieejama arī šobrīd ¬— vara intrauterīna spirāle. Šī ierīce izraisa endometrija izmaiņas, kas kavē implantāciju.
Pirmais avārijas kontracepcijas medikaments, kas parādījās Eiropā 80. gadu sākumā, bija Postinor, kuru ražoja Gedeon Richter. Šobrīd Latvijā pieejami divi Gedeon Richter ražotie avārijas kontracepcijas medikamenti — Postinor-Duo un Escapelle, bet ir arī citu ražotāju medikamenti, kuru aktīvā viela ir tā pati, piemēram, Elistrel, Labella, Levidon, Ramonna, Levonorgestrel Actavis.
Indikācijas
Avārijas kontracepcija tiek lietota, ja ir bijis neaizsargāts dzimumakts, vai arī ja izmantotā kontracepcijas metode nav bijusi veiksmīga, bet grūtniecības iestāšanās nav vēlama. Ļoti retos gadījumos hormonālā avārijas kontracepcija var tikt lietota regulārai grūtniecības novēršanai, ja pastāvīgo kontraceptīvo līdzekļu lietošana kādu organisma vai slimības īpatnību dēļ nav pieļaujama, jeb tā ir kontrindicēta. Priekšroka šādās situācijās vienmēr tiek dota citiem kontracepcijas līdzekļiem, piemēram, prezervatīviem.
Darbības mehānisms
Vara intrauterīnā sistēma (IUS) — izdaloties vara joniem, tiek aktivizēta iekaisuma reakcija un paaugstinās prostaglandīnu līmenis, kas ir toksisks spermatozoīdiem. To dzīvotspēja tiek samazināta un apaugļošanās nevar notikt. Paaugstinot gludās muskulatūras aktivitāti, tiek ietekmēts olšūnas pārvietošanās ātrums, kas rezultējas neveiksmīgā olšūnas implantācijā.
Kontrindikācijas
Avārijas kontracepcijas lietošana nav pieļaujama, ja ir zināms, ka aktīvā viela izraisa smagas blakusparādības (individuāla nepanesamība), kā arī gadījumā, ja ir jau iestājusies grūtniecība vai ir aizdomas par to. Hormonālos kontracepcijas līdzekļus (levonorgestrelu un ulipristalu) nedrīkst lietot arī smagu aknu darbības traucējumu, kā arī kuņģa-zarnu trakta darbības traucējumu gadījumā. Intrauterīno spirāli aizliegts lietot, ja ir kādas anatomiskas izmaiņas, infekcijas vai iekaisuma procesi dzemdē.
Progresīvisms
Progresīvisms ir politiska ideoloģija, kas paredz, ka attīstība zinātnē, tehnoloģijā, tautsaimniecībā un sabiedrības struktūrā ir nepieciešama cilvēku dzīves līmeņa uzlabošanai.
Progresīvisms aizsākās apgaismības kustības laikā no idejas, ka cilvēce var attīstīties no barbarisma uz civilizētāku un humānāku sabiedrību, par tās pamatu ņemot empīrismu. Tomēr laika gaitā progresīvisma nozīme ir bijusi dažāda.
Avārijas kontracepcija
Efektivitāte
Levonorgestrela efektivitāte attiecībā uz grūtniecības novēršanu ir pierādīta vairākos pētījumos. Lietojot levonorgestrelu gan vienā devā (1,5 mg), gan lietojot divās devās ar 12 stundu starplaiku (0.75 mg x 2), evektivitāte būtiski neatšķiras. Visaugstākā efektivitāte grūtniecības novēršanā ir, lietojot levonorgestrelu nekavējoties, bet pietiekami augsta efektivitāte saglabājas vēl arī 72 stundas pēc dzimumakta. Pētījums, kurā tika iesaistītas 3022 sievietes, uzrāda, ka levonorgestrela 1.5 mg tabletes lietošana novērš grūtniecību 99.36% gadījumu.
Progresīvisms
Pašreizējajā Rietumu kultūras izpratnē progresīvisms radās 19. gadsimtā, industriālās revolūcijas laikā, no uzskata, ka ekonomiskā nevienlīdzība un neregulēta brīvā tirgus ekonomika traucē attīstībai. Mūsdienās to asociē ar kreisiem un centriski kreisiem uzskatiem ekonomikā un liberāliem uzskatiem sociālos jautājumos.
Avārijas kontracepcija
Efektivitāte
Intrauterīnā vara spirāle ir viena no visefektīvākajām kontracepcijas metodēm, bet tās neērtās izmantošanas dēļ, tā netiek plaši pielietota. Apkopojot 42 pētījumu rezultātus, kuros kopumā piedalījās 7034 sievietes, tika uzrādīts, ka šāda veida avārijas kontracepcija ir efektīva 99.76% gadījumu.
Boltais grāvis
Boltais grāvis ir Īdeņas kanālā ietekošās Suļkas upes labā krasta pieteka Rēzeknes novadā.
Ietek Suļkā netālu no autoceļa V592 (Varakļāni–Nagļi–Žogoti), apdzīvotu vietu krastos nav.
Ivars Rutmanis
Ivars Rutmanis (dzimis 1950. gada 6. oktobrī Smiltenē) ir latviešu dziedātājs un dziesmu autors, kurš bija populārs 1980. gados.
I. Rutmanis uzaudzis Smiltenē, kur mācījies pamatskolā un mūzikas skolā. Pēc tam mācījies Cēsu mūzikas vidusskolas pūšamo instrumentu nodaļas trombona klasē. Tajā laikā aizrāvies ar rokmūziku un sācis darboties vietējās grupās.
1979. gadā izveidojis rokgrupu Vecpiebalgas kultūras namā, kas vairākkārt uzvarējusi Cēsu rajona pašdarbības ansambļu skatēs. Kultūras iestādes neatļāva oficiāli apstiprināt grupas nosaukumu "IR" - Rutmaņa vārda un uzvārda pirmos burtus.
Tatjana Vasiļeviča
Tatjana Vasiļeviča (uk; dzimusi Eipatorijā) ir Ukrainas starptautiskā lielmeistare šahā (1996).
Ivars Rutmanis
80. gadu beigās Rutmanis atgriezās Cēsīs un atjaunoja grupu "IR". Tās ģitārista I. Krilova dziesma "Sadosimies rokās" ieguva 10. vietu 1989. gada "Mikrofona" aptaujā, kļūstot par Atmodas laika noskaņu izteicēju.
Tatjana Vasiļeviča
Biogrāfija
Vairākkārt pārstāvējusi Ukrainu Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās. 1992. gadā Dīsburgā izcīnījusi sudraba medaļu Pasaules jauniešu šaha čempionātā U16 meiteņu vecuma grupā. 1996. gadā Žagaņā izcīnījusi bronzas medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā U20 meiteņu vecuma grupā. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte, tajā skaitā uzvarējusi Belgradā (1997), Drēzdenē (2000). Trīskārtējā Ukrainas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāja (2002, 2007, 2009).
Ivars Rutmanis
90. gadu sākumā Rutmanis iepazinās ar kontrtenoru Gintu Ristamecu un sāka kopīgu muzikālo darbību, ierakstīti duetu albumi "Gaisma" (1994) un "Sauc mani atpakaļ" (2004). Šajā laikā viņš pievērsās mūzikas pedagoga darbam. Viņš strādāja par pūšamo instrumentu un ģitāras spēles skolotāju Dzērbenes mūzikas skolā un dzīvoja Cēsīs. 2014. gadā akcijas "Baltijas ceļš" 25. jubilejā uzstājies ar grupas "IR" dziesmām.
Tatjana Vasiļeviča
Biogrāfija
Pārstāvējusi Ukrainu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1996. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2002. gadā saņēmusi arī vīriešu starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Krimas Republikas šaha federācijas viceprezidente.
Saross (astronomija)
Saross ir precīzi 223 sinodisku mēnešu periods, aptuveni 6585,3211 dienas vai 18 gadi, 10, 11 vai 12 dienas (atkarībā no garo gadu skaita) un 8 stundas, ko var izmantot, lai prognozētu Saules un Mēness aptumsumus. Vienu sarosa periodu pēc aptumsuma Saule, Zeme un Mēness atgriežas aptuveni tādā pašā relatīvajā ģeometrijā, gandrīz taisnā līnijā, un notiek gandrīz identisks aptumsums, ko sauc par aptumsuma ciklu.
Aptumsumu sēriju, ko atdala viens saross, sauc par sarosu sēriju. Tas atbilst:
19 aptumsuma gadi nozīmē, ka, ja ir Saules aptumsums (vai Mēness aptumsums), tad pēc viena sarosa tajā pašā Mēness orbītas mezglā būs jauns mēness, un šādos apstākļos var notikt vēl viens aptumsums.
Anneja
Anneja (no, se) ir sala Norvēģu jūrā, Norvēģijas ziemeļrietumu piekrastē. Vesterolu salu grupas otra lielākā sala tās pašos ziemeļos. Administratīvi ietilpst Nūrlannes filkes Annejas komūnā. Izstiepta 57 km garumā ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā; no kontinenta to atdala Annfjorda līcis. Salā valda mērens jūras klimats. Ainavā pārsvarā kūdras purvi un pļavas, vietām pundurbērzu meži, reljefs paugurains. Lielākā apdzīvotā vieta ir Andenese salas ziemeļu galā. Sala ar autoceļu savienotas ar Hinneju. Pie Andeneses atrodas Norvēģijas gaisa spēku bāze un Annejas kosmosa centrs, kā arī ALOMAR observatorija.
Budenbroka
Budenbroka ir mazciems Valmieras novada Dikļu pagastā. Budenbroka atrodas Briedes upes pietekas Zundas krastā, kuras teritorija Dikļu pagastā atradusies jau sākoties 17.gs. Mazciemā ir Budenbrokas muiža kura celta 19. gadsimtā, kuras pēdējais īpašnieks ir grāfs Mellins.
Hidrogrāfija
Upes: Zunda (10km)
Zeļteņi (Ciblas pagasts)
Zeļteņi ir ciems Ciblas pagastā, Ciblas novadā. Atrodas 284 km attālumā no Rīgas.
Ekstrakorporālā membrānveida oksigenācija
Ekstrakorporālā membrānveida oksigenācija (ECMO), saukta arī par ekstrakorporālo dzīvības uzturēšanu (ECLS), ir ekstrakorporāla metode, ar kuras palīdzību tiek nodrošināta ilgstoša sirds un elpošanas palīdzība cilvēkiem, kuru sirds un plaušas nespēj nodrošināt pietiekamu gāzu apmaiņu vai perfūziju, lai uzturētu dzīvību. ECMO tehnoloģija lielā mērā ir atvasināta no kardiopulmonālā apasākuma, kas nodrošina īslaicīgāku atbalstu ar apstādinātu dabisko asinsriti. Izmantotā ierīce ir membrānas oksigenators, ko dēvē arī par mākslīgajām plaušām.
ECMO darbojas, uz laiku no organisma izsūknējot asinis, lai nodrošinātu mākslīgu sarkano asinsķermenīšu apasiņošanu ar skābekli un oglekļa dioksīda izvadīšanu. Parasti to izmanto vai nu pēc sirds un plaušu apasiņošanas, vai arī vēlīnā stadijā, ārstējot personu ar dziļu sirds un/vai plaušu mazspēju, lai gan tagad dažos centros to sāk izmantot sirdsdarbības apstāšanās ārstēšanai, ļaujot ārstēt apstāšanās pamatcēloni, kamēr tiek atbalstīta asinsrite un skābekļa padeve. ECMO izmanto arī, lai palīdzētu pacientiem ar akūtu vīrusu izraisītu pneimoniju, kas saistīta ar COVID-19, gadījumos, kad mākslīgā ventilācija nav pietiekama, lai uzturētu skābekļa līmeni asinīs.
Lietošana medicīnā
Vadlīnijas, kurās aprakstītas ECMO indikācijas un prakse, publicē Ekstrakorporālās dzīvības uzturēšanas organizācija (ELSO). ECMO uzsākšanas kritēriji atšķiras atkarībā no iestādes, bet parasti tie ietver akūtu smagu sirds vai plaušu mazspēju, kas ir potenciāli atgriezeniska un nereaģē uz parasto ārstēšanu. Klīnisko situāciju piemēri, kas var būt par iemeslu ECMO uzsākšanai, ir šādi:
Šķiet, ka pacientiem ar sirdsdarbības apstāšanos vai kardiogēnu šoku tas uzlabo izdzīvošanu un labus iznākumus.
Lietošana COVID-19 pacientiem
Sākot ar 2020. gada februāra sākumu, ārsti Ķīnā arvien biežāk izmanto ECMO kā papildu atbalstu pacientiem ar akūtu vīrusu pneimoniju, kas saistīta ar SARS-CoV-2 infekciju (COVID-19), kad pat pēc ventilācijas skābekļa līmenis asinīs joprojām ir pārāk zems, lai uzturētu pacientu. Sākotnējie ziņojumi liecina, ka tā palīdz atjaunot pacientu asins piesātinājumu ar skābekli un samazina mirstību aptuveni 3 % smagu gadījumu, kad tā ir izmantota. Smagi slimu pacientu mirstība samazinās no aptuveni 59-71 %, izmantojot parasto terapiju, līdz aptuveni 46 %, izmantojot ekstrakorporālo membrānu oksigenāciju. Los Angeles Times 2021. gada marta laikraksta virsrakstā ir atspoguļota ECMO efektivitāte ārkārtīgi sarežģītā COVID pacienta gadījumā.
Rezultāti
Agrīni pētījumi bija pierādījuši izdzīvošanas ieguvumus, izmantojot ECMO cilvēkiem ar akūtu elpošanas mazspēju, jo īpaši akūta elpošanas distresa sindroma gadījumā. ELSO uzturētā reģistrā, kurā iekļauti gandrīz 51 000 cilvēku, kas saņēmuši ECMO, ir ziņots par rezultātiem: 75 % izdzīvošanas jaundzimušo elpošanas mazspējas gadījumā, 56 % izdzīvošanas gadījumā bērnu elpošanas mazspējas gadījumā un 55 % izdzīvošanas gadījumā pieaugušo elpošanas mazspējas gadījumā. Citos novērojumos un nekontrolētos klīniskajos pētījumos ir ziņots par izdzīvošanas rādītājiem no 50 līdz 70 %. Šie ziņotie izdzīvošanas rādītāji ir labāki nekā vēsturiskie izdzīvošanas rādītāji. Lai gan ECMO izmanto dažādu stāvokļu ar atšķirīgu mirstības rādītāju gadījumā, lai novērstu stāvokļa pasliktināšanos un palielinātu izdzīvošanas rādītājus, galvenais ir agrīna atklāšana.
Apvienotajā Karalistē vēnu-venu ECMO izmantošana ir koncentrēta noteiktos ECMO centros, lai potenciāli uzlabotu aprūpi un veicinātu labākus rezultātus.
Kontrindikācijas
Lielākā daļa kontrindikāciju ir relatīvas, līdzsvarojot procedūras riskus un iespējamos ieguvumus. Relatīvās kontrindikācijas ir šādas:
Neiroloģiskas
Bieži sastopamas sekas pieaugušajiem, kas ārstēti ar ECMO, ir neiroloģiski bojājumi, kas var ietvert intracerebrālu asiņošanu, subarahnoidālu asiņošanu, išēmiskus infarktus jutīgās smadzeņu zonās, hipoksiski išēmisku encefalopātiju, neizskaidrojamu komu un smadzeņu nāvi. Asiņošana rodas 30 līdz 40 % no tiem, kam tiek veikta ECMO, un tā var apdraudēt dzīvību. To izraisa gan nepieciešamā nepārtrauktā heparīna infūzija, gan trombocītu disfunkcija. Rūpīga ķirurģiskā tehnika, trombocītu skaita uzturēšana virs 100 000/mm3 un mērķa aktivētā recēšanas laika uzturēšana samazina asiņošanas iespējamību.
Asinis
Heparīna izraisīta trombocitopēnija (HIT) arvien biežāk sastopama cilvēkiem, kuri saņem ECMO. Ja ir aizdomas par HIT, heparīna infūziju parasti aizstāj ar antikoagulantu bez heparīna.
Ja VA (Veno-Arterial) ECMO tiek izmantota augšstilba artērija un vēna, notiek retrogrādā asins plūsma lejupejošajā aortā. Ja netiek uzturēta kreisā kambara jauda, var rasties asins stāze, kas var izraisīt trombozi.
Tilts uz palīgierīci
VA ECMO gadījumā personas, kuru sirds darbība neatjaunojas pietiekami, lai tās varētu atvienot no ECMO, var pārvietot uz kambaru palīgierīci (VAD) vai transplantāciju. Kanolizācijas laikā var rasties dažādas komplikācijas, tostarp asinsvada perforācija ar asiņošanu, artēriju disekcija, distālā išēmija un nepareiza atrašanās vieta (piemēram, venozā kanila ievietota artērijā), taču šie gadījumi notiek ļoti reti.
Bērni
Priekšlaicīgi dzimušiem zīdaiņiem ir nepieņemami augsts intraventrikulāras hemorāģijas (IVH) risks, ja ECMO tiek ievadīta grūtniecības vecumā, kas mazāks par 32 nedēļām.
Veidi
Pastāv vairāki ECMO veidi; divi izplatītākie ir venozā-artriālā (VA) ECMO un venozā (VV) ECMO. Abos veidos asinis, kas izvadītas no venozās sistēmas, tiek skābekļotas ārpus organisma. VA ECMO gadījumā šīs asinis atgriežas arteriālajā sistēmā, bet VV ECMO gadījumā asinis atgriežas venozajā sistēmā. VV ECMO netiek nodrošināta sirdsdarbība.
Veno-artēriju
Veno-artēriju (VA) ECMO gadījumā venozo kaniulu parasti ievieto labajā vai kreisajā kopīgajā augšstilba vēnā, lai uzsūktu asinis, un arteriālo kaniulu infūzijai parasti ievieto labajā vai kreisajā augšstilba artērijā. Šūdera venozās kangulas gals jātur pie apakšējās vena cava un labā priekškambara savienojuma, bet augšstilba arteriālās kangulas gals jātur gūžas artērijā. Pieaugušajiem priekšroka tiek dota piekļuvei augšstilba artērijai, jo ievietošana ir vienkāršāka. Centrālo VA ECMO var izmantot, ja jau ir izveidots kardiopulmonālais šuntēšana vai ir veikta neatliekama resternotomija (ar kannulām labajā priekškambarī (vai SVC/IVC trikuspidālās sistēmas gadījumā) un augšupejošajā aorta).
VA ECMO parasti izmanto tikai tad, ja dzimtā sirds funkcija ir minimāla, lai mazinātu palielinātu sirdsdarbību, kas saistīta ar sūknēšanu pret aortas kangulas piegādāto retrogrādo plūsmu.
Veno-venozes
Veno-venozā (VV) ECMO gadījumā kangulas parasti ievieto labajā kopīgajā augšstilba vēnā drenāžai un labajā iekšējā jūga vēnā infūzijai. Alternatīvi labajā iekšējā jūga vēnā ievieto divu lūmenu katetru, kas drenē asinis no augšējās un apakšējās vena vena cavae un atgriež tās labajā priekškambarī.
Iniciācija
ECMO jāveic tikai ārstiem, kas ir apmācīti un kuriem ir pieredze tās uzsākšanā, uzturēšanā un pārtraukšanā. ECMO ievietošanu operāciju zālē parasti veic kardioķirurgs. ECMO pārvaldību parasti veic reģistrēta medicīnas māsa, elpošanas terapeits vai perfuzionists. Kad ir nolemts uzsākt ECMO, pacientu antikoagulē ar intravenozi ievadītu heparīnu, lai novērstu trombu veidošanos no skābekļa oksigenatora trombu veidošanās. Pirms EKMO uzsākšanas intravenozi ievada heparīna bolusu un izmēra, lai nodrošinātu, ka aktivētais recēšanas laiks (ACT) ir no 300 līdz 350 sekundēm. Tiklīdz ACT ir starp šīm vērtībām, var sākt ECMO un pēc tam sāk ievadīt heparīna pilienu kā uzturošo devu.
Kannulācija
Kangulu var ievadīt perkutāni, izmantojot Seldingera metodi, kas ir salīdzinoši vienkārša un izplatīta metode piekļuves iegūšanai asinsvadiem, vai ar ķirurģisku griezumu. Lai maksimāli palielinātu plūsmu un samazinātu bīdes spriegumu, izmanto vislielākās kanulas, ko var ievietot asinsvados.
ECMO, kas nepieciešama komplikāciju gadījumā pēc sirds operācijas, var ievadīt tieši attiecīgajās sirds kamerās vai lielajos asinsvados. Centrālā kanolizācija, izmantojot sānu torakotomiju, ļauj pacientiem, kas gaida plaušu transplantāciju, palikt nepiesēdušiem un ambulatoriem.
Titrācija
Pēc kanilēšanas un pieslēgšanas ECMO kontūram, izmantojot hemodinamiskos parametrus un fizikālo izmeklēšanu, tiek noteikts atbilstošs asins plūsmas daudzums caur ECMO kontūru. Mērķi uzturēt gala orgānu perfūziju, izmantojot ECMO ķēdi, tiek līdzsvaroti ar pietiekamu fizioloģisku asins plūsmu caur sirdi, lai novērstu stāzi un tai sekojošu asins recekļu veidošanos.
Uzturēšana
Kad ir sasniegti sākotnējie elpošanas un hemodinamiskie mērķi, asins plūsma tiek uzturēta tādā pašā ātrumā. Biežu novērtēšanu un regulēšanu atvieglo nepārtraukta venozā oksimetrija, kas tieši mēra asins piesātinājumu ar oksihemoglobīnu ECMO ķēdes venozajā daļā.
Īpaši apsvērumi
VV ECMO parasti izmanto elpošanas mazspējas gadījumā, savukārt VA ECMO izmanto sirds mazspējas gadījumā. Katram ECMO veidam ir unikāli apsvērumi, kas ietekmē ārstēšanu.
Asins plūsma
Lai optimizētu skābekļa piegādi, VV ECMO laikā parasti ir vēlams gandrīz maksimāls plūsmas ātrums. Turpretī VA ECMO laikā izmantotajam plūsmas ātrumam jābūt pietiekami lielam, lai nodrošinātu pietiekamu perfūzijas spiedienu un venozo oksihemoglobīna piesātinājumu (mēra drenāžas asinīs), bet pietiekami mazam, lai nodrošinātu pietiekamu priekšslodzi kreisā kambara izsviedes uzturēšanai.
Diureze
Tā kā lielākajai daļai cilvēku, uzsākot ECMO, ir šķidruma pārslodze, agresīva diurēze ir pamatota, tiklīdz pacients ir stabils ECMO. Ja pacientam ir nepietiekams urīna izvads, ECMO kontūru var viegli papildināt ar ultrafiltrāciju. ECMO "čatteris" jeb ECMO viļņu formas nestabilitāte liecina par nepietiekamu reanimāciju, un tas ir pamats agresīvas diurēzes vai ultrafiltrācijas pārtraukšanai.
Kreisā kambara monitorings
VA ECMO laikā stingri uzrauga kreisā kambara izsviedi, jo kreisā kambara funkciju var pasliktināt palielināta pēcslodze, kas savukārt var izraisīt trombu veidošanos sirdī.
Atvienošana un pārtraukšana
Personām ar elpošanas mazspēju rentgenoloģiskā izskata, plaušu atbilstības un arteriālā oksihemoglobīna piesātinājuma uzlabojumi liecina, ka persona var būt gatava pārtraukt ECMO atbalstu. Personām ar sirds mazspēju pastiprināta aortas pulsatilitāte korelē ar kreisā kambara izejas apjoma uzlabošanos un norāda, ka var būt gatavs pārtraukt ECMO atbalstu. Ja visi rādītāji ir labā stāvoklī, ECMO asins plūsma tiks lēnām samazināta, un šajā laikā tiks novēroti pacienta parametri, lai pārliecinātos, ka pacients var panest izmaiņas. Kad plūsmas ir mazākas par 2 litriem minūtē, tiek mēģināts veikt pastāvīgu atvienošanu, un pacientu šajā laikā turpina uzraudzīt, līdz kangulas var noņemt.
Veno-venozās ECMO atbrīvošanas izmēģinājums
VV ECMO izmēģinājumus veic, likvidējot visu pretplūsmas izplūdes gāzi caur oksigenatoru. Ekstrakorporālā asins plūsma paliek nemainīga, bet gāzes pārnese nenotiek. Pēc tam tos novēro vairākas stundas, kuru laikā nosaka ventilatora iestatījumus, kas nepieciešami, lai uzturētu atbilstošu skābekļa līmeni un ventilāciju ārpus ECMO, kā to norāda arteriālās un venozās asins gāzu rezultāti.
Veno-artriālās ECMO atbrīvošanas pētījums
VA ECMO izmēģinājumos nepieciešams uz laiku aizspiest gan drenāžas, gan infūzijas līnijas, vienlaikus ļaujot ECMO kontūram cirkulēt caur tiltu starp arteriālo un venozo ekstremitāti. Tas novērš EKMO ķēdē sastingušo asiņu trombozi. Turklāt arteriālās un venozās līnijas nepārtraukti jāskalo ar heparinizētu fizioloģisko šķīdumu vai ar pārtraukumiem ar heparinizētām asinīm no ķēdes. Kopumā VA ECMO izmēģinājumi ir īsāki nekā VV ECMO izmēģinājumi, jo ir lielāks trombu veidošanās risks.
Vēsture
ECMO 20. gadsimta 50. gados izstrādāja Džons Gibons un pēc tam K. Voltons Lillehei. Pirmo reizi jaundzimušajiem tā tika izmantota 1965. gadā.
Banning Gray Lary pirmais pierādīja, ka ar intravenozi ievadītu skābekli var uzturēt dzīvību. Viņa rezultāti tika publicēti žurnālā Surgical Forum 1951. gada novembrī. Lary komentēja savu sākotnējo darbu 2007. gada prezentācijā, kurā viņš raksta: "Mūsu pētījumi sākās ar aparāta montāžu, kas pirmo reizi uzturēja dzīvus dzīvniekus, elpojot tīru slāpekli. Tas tika panākts, ievadot asinsritē ļoti mazus skābekļa burbulīšus. Šos burbulīšus radīja, pievienojot "mitrinošu vielu" skābeklim, kas caur porcelāna filtru tika iepūsts venozajā asinsritē. Neilgi pēc sākotnējās prezentācijas Amerikas Ķirurgu koledžā šo aparātu pārskatīja Valtons Lillehei, kurš kopā ar DeWall izgatavoja pirmo praktisko sirds plaušu aparātu, kurā izmantoja burbuļu oksigenatoru. Šādus aparātus ar variācijām izmantoja nākamos divdesmit gadus."
Pētniecība
2014. gadā veikts pētījums parādīja, ka XIIa faktoru inhibējoša antiviela nodrošina tromboprotekciju ekstrakorporālajā asinsritē, nepalielinot asiņošanas risku. Eksperimenti ar jaundzimušajiem dzīvniekiem parādīja, ka ECMO ārstēšana var izraisīt enterocītu apoptozi, zarnu gļotādas barjeras bojājumus un baktēriju pārvietošanos. Tas varētu izskaidrot sistēmiskās iekaisuma atbildes reakcijas sindroma smaguma pakāpi jaundzimušajiem. ECMO izmantoja arī kadaveros, jo tā varēja palielināt transplantēto orgānu dzīvotspēju.
Kokaīna lācis
Filmu iedvesmoja patiess stāsts par "Kokaīna lāci", Amerikas melno lāci, kas 1985. gadā uzņēma aptuveni 34 kilogramus pazuduša kokaīna.