cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sparta (pilsēta)
Vēsture
Pēc Spartas atjaunošanas daudzi Mistras iedzīvotāji pārcēlās dzīvot uz Spartu. 1907. gadā Spartā sāka būvēt dzelzceļu. 1930. gados tika noasfaltētas ielas un izveidots ūdensvads. Tādējādi tā pārvērtās par mūsdienīgu pilsētas centru. Mūsdienās Sparta ir raksturīga provinciāla pilsēta, kuras ekonomika balstās uz lauksaimniecības produktu pārstrādi, kā arī uz tūrismu. Tā kļuva par Lakonijas ekonomisko, administratīvo un kultūras centru.
Lundas Universitāte
Vēsture
Lundas Universitātē ietilpst 8 fakultātes, ārpus Lundas Universitātes struktūrvienības ir Malmē un Helsingborjā. Universitātei ir apmēram 270 programmas un 1300 atsevišķi kursi. Pie Lundas atrodas MAX IV sinhrotons, 2019. gadā jaudīgākais pasaulē.
Sparta (pilsēta)
Tūrisms
Pilsētas centrā atrodas arheoloģijas muzejs. Uzcelts 1874—1876 gados (arhitekts G. Kacaross), lai eksponētu Panajotisa Stamatakisa vietējo arheoloģisko atradumu koekcijas, tas bija pirmais grieķu muzejs provinciālā pilsētā.
Pilsētas katedrāle atrodas Spartas dienvidrietumu daļā.
Senās Spartas drupas atrodas pilsētas ziemeļu daļā. Ieejot caur akropoles dienvidu vārtiem, rietumos atrodas rotonda, teātris un Atēnas Halkiojkas templis. Pie akropoles ziemeļu izejas atrodas pilsētas seno mūru paliekas, Astrabaka heroons un Likurga svētnīca, bet austrumos atrodas Artemīdas Ortijas svētnīca.
Uz ziemeļiem atrodas Osiosa Nikonasa klostera baznīca (10. gadsimts).
"Leonīda kaps" jeb Leonidajons ir 5. gadsimta pr.Kr. kaļķakmens celtne, iespējams Leonīda I vārdā nosaukts templis, kas atrodas 19. gadsimtā izplānotās jaunās pilsētas teritorijā.
Bez arheoloģijas muzeja Spartā ir Olīvu un grieķu olīveļļas muzejs, Manousakejo pilsētas un tautas sadzīves muzejs, kā arī divas mākslas galerijas (Kumantarejos un Angakis).
Kaijciems
Kaijciems (agrāk Sārumi) ir ciems Limbažu novada Limbažu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos Sāruma ezera ziemeļu krastā 14 km no pagasta pārvaldes un 13 km no novada domes Limbažos un 85 km no Rīgas.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Baltijas operācija
Baltijas operācija (ru) bija Sarkanās armijas uzbrukums Otrajā pasaules karā no 1944. gada 14. septembra līdz 24. novembrim. Operācijas mērķis bija atkarot Baltijas valstu teritoriju no Vērmahta. Tā ietvēra četras mazāku uzbrukumu operācijas: Rīgas, Tallinas, Monzunda un Mēmeles.
Operācija ilga 41 dienu, frontes platums sasniedza 1000 kilometrus, bet dziļums — 400 km.
Baltijas operācijā no Vērmahta tika atkarota Igaunija, Lietuva un Latvija (izņemot Kurzemes katlu). Bija sagrautas karaspēka grupa "Ziemeļi" un pilnībā iznīcinātas 3 divīzijas. Palikušās divīzijas nobloķēja Kurzemē. Vācu karaspēks zaudēja vairāk nekā 200 000 cilvēku, no kuriem 33,5 tūkstoši tika sagūstīti.
112 Sarkanās armijas kareivji par dalību kaujās tikuši apbalvoti ar PSRS Varoņa nosaukumu, no kuriem trīs saņēma divas šādas balvas. Vairāk nekā 332 tūkstošus apbalvoja ar medaļām un ordeņiem. 131 tūkstotis saņēma atkaroto pilsētu goda nosaukumus Tallina, Rīga, Valga u.c.
Markuss Lauridsens
Markuss Lauridsens (dk, dzimis ) ir dāņu hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2019) Lauridsens pārstāv Zviedrijas hokeja līgas klubu HV71. Iepriekš Lauridsens ir spēlējis AHL komandā Lake Erie Monsters, Allsvenskan komandā Stokholmas "AIK Ishockey", Zviedrijas hokeja līgas komandā Leksands IF un Vācijas hokeja līgas komandā Minhenes "Red Bull". 2018. gadā ir kļuvis par Vācijas čempionu.
Dānijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis sešos Pasaules čempionātos.
Viņa brālis Olivers arī ir hokejists.
Karloss Sančess
Karloss Alverto Sančess Moreno (es; dzimis ) ir Kolumbijas futbolists, pussargs, Kolumbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada spēlē Anglijas čempionāta kluba Watford sastāvā.
Redžo Kalabrijas metropole
Redžo Kalabrijas metropole (it) ir Itālijas provinces līmeņa administratīvā iedalījuma vienība valsts dienvidos, Kalabrijas reģionā. Tās lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Redžo Kalabrija, citas lielākās pilsētas ir Palmi, Džoija Tauro, Siderno un Taurianova. Metropole administratīvi sīkāk dalās 97 komūnās. Izveidota 2016. gada 7. augustā, par metropoli reorganizējot Redžo Kalabrijas provinci.
Edvins Kardona
Edvins Andress Kardona Bedoja (es; dzimis ) ir Kolumbijas futbolists, pussargs, Kolumbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Argentīnas kluba Buenosairesas "Boca Juniors" sastāvā, kas viņu īrē no Meksikas kluba Club Tijuana.
Ļevs Bukovskis
Ļevs Bukovskis (1910—1984) bija Latvijas tēlnieks, kas plašāk pazīstams kā Otrā pasaules kara pieminekļu un memoriālu autors.
Dzīvesgājums
Dzimis 1910. gada 12. jūnijā Rīgā apriņķa poļu izcelsmes tiesneša Vladimira Bukovska un viņa vācbaltiešu izcelsmes sievas Almas Grīnervaldes ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā dzīvoja Petrogradā (1915-1918), mācījās Rīgas Pilsētas krievu skolā, studēja Latvijas Universitātes Arhitektūras fakultātē (1932—1935). 1937. gadā Ļevs Bukovskis ar darbu „Puškins un aukle” pirmo reizi piedalījās izstādē. Papildinājās Florences Mākslas akadēmijā (1938–1939). Otrā pasaules kara laikā iestājās tikko dibinātajā tēlotājmākslas meistaru kooperatīvā, 1944. gadā Ļ. Bukovski iesauca Latviešu leģionā, 1945. gadā NKVD viņu apcietināja, tomēr viņam izdevās izvairīties no represijām.
Ļ. Bukovskis pēc kara sāka veidot pieminekļus Otrā pasaules kara upuriem un 1905. gada revolūcijas cīnītājiem, bet tikai 1957. gadā viņu uzņēma Latvijas PSR Mākslinieku savienībā. Viņš piedalījās Salaspils memoriāla izveidē (1961—1967). 1973. gadā Dziesmu svētku simtgades parkā atklāja viņa pieminekli Vispārējo latviešu dziesmu svētku simtgadei. 1976. gadā ieguvis Latvijas PSR Tautas mākslinieka goda nosaukumu.
Miris Rīgā 1984. gada 18. martā.
Svetlana Ļipatova
Biogrāfija
Svetlana Ļipatova dzimusi 1993. gadā Kazaņā. Ar cīņas sportu nodarbojas kopš 2001. gada. Krievijas izlasē no 2013. gada. Pirmās starptautiskās sacensības viņai bija 2008. gada Eiropas kadetu čempionāts Daugavpilī, kur viņa izcīnīja bronzas medaļu. Kadetu un junioru čempionātos arī turpmākajos gados viņa izcīnīja vairākas medaļas, tajā skaitā zelta 2013. gada Pasaules un Eiropas junioru čempionātā. Tajā pašā gadā viņa piedalījās arī pieaugušo pasaules čempionātā, bet zaudēja jau pirmajā cīņā un palika 25. vietā. Gadu vēlāk dalība Eiropas čempionātā ir daudz cerīgāka, viņa cīņā par bronzas medaļu zaudēja Bulgārijas cīkstonei Taibei Juseinai un ieņēma 5. vietu. 2015. gads atnesa pirmās medaļas pieaugušo čempionātos. Viņa izcīnīja sudraba medaļas Eiropas U23 čempionātā un Eiropas spēlēs Baku. 2018. gada Eiropas čempionātā Kaspijskā viņa ieguva bronzas medaļu. Gadu vēlāk, 2019.gada Eiropas čempionātā — sudraba medaļu.
Alfrēds Riekstiņš (politiķis)
Alfrēds Riekstiņš ( — ) bija Latvijas inženieris, uzņēmējs un sabiedrisks darbinieks. Bijis Latvijas finanšu ministrs no 1922. gada septembra līdz 1923. gada janvārim.
Biogrāfija
Alfrēds Riekstiņš piedzima Mazsalacas pagasta Ungurmuižā. Beidzis Mazsalacas draudzes skolu, tad mācījies Pērnavas zēnu ģimnāzijā, kuru beidzis 1896. gadā. 1904. gadā absolvējis Rīgas Politehnisko institūtu.
1923. gadā kļuvis par Liepājas Drāšu fabrikas tehnisko direktoru, bet 1927. gadā — par Liepājas Biržas komitejas priekšsēdētāju. Abos amatos palika līdz nāvei. Miris no sirdstriekas ap plkst. 14. Apglabāts Rīgas Meža kapos.
Tadaši Nakamura
Tadaši Nakamura (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||16||0
Beverīnas dziedonis
Beverīnas dziedonis ir latviešu kora dziesma ar Ausekļa vārdiem jauktajam korim un orķestrim, ko 1891. gadā sacerēja komponists Jāzeps Vītols. Tā ir vēsturiski patriotiska jauktā kora balāde episki dramatiskā raksturā. Sākas stāstoši, vidusposmā sasniedz spraigu attīstību, beidzas himniski vienvārda mažorā.
Tapšanas vēsture
Dziesmas teksts ņemts no Ausekļa dzejoļa "Beverīnas dziedonis", kuru viņš 1876. gadā sacerēja 1208. gada Beverīnas pils aplenkuma apraksta iespaidā. Jāzeps Vītols no 1891. gada kopā ar Jurjānu Andreju piedalījās folkloras vākšanas darbā un balāde "Beverīnas dziedonis" bija viņa pirmā šajā periodā radītā koradziesma ("Gaismas pils" uzrakstīta tikai 1899. gadā). Emīls Dārziņš savos apcerējumā par Vītolu, pieminēdams viņa kordarbu vidū "Beverīnas dziedoni" un "Gaismas pili", rakstīja: "Ar šīm kompozīcijām Vītols parādījis, kādai vajaga izskatīties latviešu mūzikai; viņas ir tie stūrakmeņi, uz kuriem jāceļ tālāk mūsu mūzikas ēka."
Pēc pirmatskaņojuma Jelgavā Beverīnas dziedonis drīz atrada ceļu arī ārpus Latvijas, un jau nākamajā sezonā to atskaņoja kādā Somu akadēmiskās koru apvienības koncertā Helsinkos, pēc kam tas Somijā dziedāts vairākkārt arī vēlāk. Tāpat Beverīnas dziedoni atskaņoja Pēterpilī un jaunā versijā ar orķestra pavadījumu kā Vītola 28. opusu 1901. gadā to laida klajā Beļājevs Leipcigā.
Dziesma kopš 1895. gada Jelgavas IV Vispārējiem latviešu Dziesmu un Mūzikas svētkiem vairākkārt bijusi iekļauta Vispārējo latviešu dziesmu un deju svētku programmā.
Ilgtermiņa finanšu ieguldījumi
Ilgtermiņa finanšu ieguldījumi
Ilgtermiņa finanšu ieguldījumi ir uzņēmuma ieguldījumi finanšu instrumentos ilgāk par gadu un no kuriem ienākumus ir paredzēts iegūt procentu, dividenžu veidā, kā maksu par izmantošanas tiesībām.
Ilgtermiņa finanšu ieguldījumu veidi
-ilgtermiņa vērtspapīru iegāde (akcijas, obligācijas uc.); -ilgtermiņa monetārie instrumenti (noguldījumi bankās, aizdevumi citām organizācijām utt.); -līdzdalība citu organizāciju kapitālā.
Līdzdalības novērtēšanas metodes
Līdzdalību kapitālā novērtē un norāda finanšu pārskatā saskaņā ar izmaksu vai pašu kapitāla metodi. Saskaņā ar izmaksu metodi finanšu ieguldījumus kapitālsabiedrībās un citus finanšu ieguldījumus uzskaita to iegādes vērtībā. Uzskaites vērtību veido: 1) sākotnēji atzīstot: - pamatkapitālā iemaksātā nauda; - pamatkapitālā ieguldītā manta. 2) katra pārskata perioda beigās: - nosaka līdzdalības vērtības samazinājumu Pēc pašu kapitāla metodes uzskaites vērtību veido: 1) sākotnēji atzīstot: - pamatkapitālā iemaksātā nauda; - pamatkapitālā ieguldītā manta. 2) katra pārskata perioda beigās: - līdzdalību palielina vai samazina atbilstoši līdzdalības daļas vērtības izmaiņām kapitālsabiedrību pašu kapitālā, pamatojoties uz kapitālsabiedrības gada pārskatā norādīto informāciju; - Līdzdalības vērtību nosaka, reizinot kapitālsabiedrības pašu kapitāla vērtību ar iestādei piederošo daļu procentu.
Ilgtermiņa finansu ieguldījumi ir riskanti, jo pieprasa stratēģisko prognozi uz ilgu laiku.
Nellija Blaja
Nellija Blaja (en; dzimusi kā Elizabete Džeina Kohrena (Elizabeth Jane Cochran), mirusi ) bija amerikāņu žurnāliste, ceļotāja un rakstniece. Pazīstama ar savu 1889. un 1890. gadā veikto ceļojumu apkārt pasaulei 72 dienās, mēģinot izpildīt slavenajā Žila Verna romānā "Astoņdesmit dienās ap Zemeslodi" aprakstīto. Ceļojuma laikā Francijā N. Blaja satika pašu Ž. Vernu, bet 1890. gadā iznāca viņas sarakstītā ceļojumu grāmata "72 dienās ap Zemeslodi".
1880. gadā vēlākās žurnālistes ģimene pārcēlās uz Pitsburgu, un 1885. gadā viņa sāka darbu vietējā laikrakstā Pittsburgh Dispatch. 1887. gadā pārcēlās uz Ņujorku un kļuva par laikraksta New York World reportieri. Viņu uzskata par pētnieciskās žurnālistikas pionieri. Šajā jomā viens no spilgtākajiem piemēriem bija garīgas saslimšanas simulācija, lai nokļūtu psihiatriskajā klīnikā un atmaskotu tur esošos apstākļus un ārstniecības metodes. Pēc šīs reportāžas viņa guva lielu popularitāti, kas palīdzēja nonākt līdz ceļojumam apkārt Zemeslodei.
Ceļojums sākās 1889. gada 14. novembrī Ņujorkā un noslēdzās turpat pēc 72 dienām, 6 stundām un 10 minūtēm.
Pēc žurnālistes karjeras beigām N. Blaja apprecējās ar miljonāru Robertu Saimonu, pēc kura nāves darbojās biznesā, taču piedzīvoja bankrotu un atgriezās žurnālistikā.
Alīdas strauts
Alīdas strauts ir Ķerkliņu ezera pieteka Saldus novadā.
Tek rietumu virzienā pa mežainu, purvainu apvidu. Ietek Ķerkliņu ezera dienvidaustrumu krastā.
Itālijas Karaliste (1805—1814)
Itālijas Karaliste (itāļu: Regno d'Italia vai Regno Italico) bija valsts Ziemeļitālijā Napoleona I laikā (1805. gada 17. marts — 1814. gada 11. aprīlis).
Itālijas Karaliste tika dibināta 1805. gada 17. martā no Itālijas Republikas, kuru tobrīd vadīja Napoleons Bonaparts. Jaunizveidotajā Itālijas Karalistē Napoleonam tika piešķirts karaļa tituls, bet viņa padēlam Ežēnam de Boarnē — vicekaraļa tituls. Faktiski Karaliste bija pakļauta Francijas impērijai, to izmantoja, lai iegūtu tai labvēlīgus resursus un kā atspēriena punktu pret Austrijas Impēriju.
Pēc Napoleona sakāves 1812. gada karā vicekaralis de Boarnē bija faktiskais Itālijas valdnieks, un 1813.–1814. gada kara laikā viņam bija cieši sakari ar Franciju. Taču līdz ar Parīzes miera noslēgšanu 1814. gadā un pirmskara robežu atjaunošanu Vīnes kongresā Itālijas Karaliste tika likvidēta.
Kongo Demokrātiskās Republikas administratīvais iedalījums
Kongo Demokrātiskās Republikas administratīvo iedalījumu veido 11 departamenti. Provinces sīkāk iedalās 26 distriktos. Savukārt distrikti sīkāk iedalās 192 teritorijās, kuras veido cilšu padomes un sektori
Kārlis Šics
Biogrāfija
Kārlis Šics piedzima Ungurpils pagastā. Beidzis pamatskolu, pēc tam strādājis dažādās darbnīcās. 1927. gadā sāka darboties Latvijas Komunistiskajā partijā, neilgi pēc tam pārcēlās uz Rīgu.
1929. gadā kļuva par Komunistiskās partijas biedru un tika ievēlēts par kurpnieku šūniņas sekretāru. No 1931. līdz 1933. gadam iecelts dažādos partijas amatos. 1934. gadā par pretvalstisku darbību ieslodzīts. Pēc atbrīvošanas atsācis pagrīdes darbību. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā kļuva par nedemokrātiski ievēlētās Tautas Saeimas deputātu un prezidija locekli. Bija viens no divdesmit parlamenta delegātiem, kas Maskavā lūdza Latvijas iekļaušanu PSRS. Pēc tās kļuva par vieglās rūpniecības tautas komisāru jaunajā valdībā.
Pēc Otrā pasaules kara beigām 1945. gadā paralēli darbam valdībā kļuva par Ražošanas kooperācijas valdes priekšsēdētāju un Latvijas PSR Tautas saimniecības padomes Vietējās rūpniecības pārvaldes priekšnieku.
Miris.
Apbalvots ar diviem Darba Sarkanā Karoga ordeņiem un vairākām medaļām.
Tadatoši Masuda
Tadatoši Masuda (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||1||0
Arnikaišu strauts
Arnikaišu strauts ir Druves labā krasta pieteka Saldus novadā.
.vi
.vi ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar ASV Virdžīnām. Domēns izveidots. Domēna sponsors ir Virgin Islands Public Telecommunication System, kas nodrošina arī domēnu reģistrēšanu. Domēnus var reģistrēt gan otrajā līmenī, gan trešajā līmenī zem šādiem otrā līmeņa domēniem: .co.vi, .org.vi, .com.vi, .net.vi un .k12.vi.
Ārējās saites
Toppdomän
Romas Galvaspilsētas metropole
Romas Galvaspilsētas metropole (it) ir Itālijas provinces līmeņa administratīvā iedalījuma vienība valsts centrālajā daļā, Lacio reģionā. Rietumos to apskalo Tirēnu jūra. Metropoles administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Roma. Romas metropole sīkāk iedalās 121 komūnā. Izveidota 2014. gada 8. aprīlī, par metropoli reorganizējot Romas provinci.
Monss Selmerlēvs
Monss Pēters Alberts Sālens Selmerlēvs (sv; dzimis ) ir zviedru dziedātājs un TV raidījumu vadītājs. 2015. gada Eirovīzijas uzvarētājs.
2005. gadā ieņēmis 5. vietu zviedru Idol talantu šovā, nākamajā gadā pārī ar Marīu Kārlsoni izcīnījis uzvaru Let's Dance deju šova pirmajā sezonā. No 2011. līdz 2013. gadam vadījis Allsång på Skansen raidījumu.
Karjeras laikā izdevis septiņus studiju albumus, debijas albums Zviedrijā ticis sertificēts ar platīna disku, savukārt otrais — zelta disku. Trīs reizes piedalījies Zviedrijas nacionālajā atlasē Eirovīzijai — Melodifestivalen: 2007., 2009. un 2015. gadā. 2015. gadā uzvarējis nacionālajā atlasē ar dziesmu Heroes, tādējādi kļūstot par savas valsts pārstāvi 2015. gada Eirovīzijā Vīnē, Austrijā. Eirovīzijā pirmā vieta tika iegūta gan pusfinālā, gan finālā. Finālā uzvara tika gūta ar 365 punktiem, kas ir trešais lielākais uzvarētājvalsts punktu skaits konkursa vēsturē. Šī bija sestā reize, kad konkursā uzvar Zviedrijas pārstāvis, tādējādi Zviedrija kļuva par otru visu laiku veiksmīgāko valsti Eirovīzijas vēsturē (septiņas uzvaras ir izcīnījuši Īrijas pārstāvji). Kā arī kopā ar Petru Mēdi vadīja 2016. gada Eirovīzijas dziesmu konkursu, kas norisinājās Stokholmā.
2016. gada augustā izdeva dziesmu Hanging Onto Nothing, kas Zviedrijā un citās Eiropas valstīs guva labus panākumus. Tā paša gada 2. decembrī izdeva savu septīto studijas albumu Chameleon. Tā trīs singli ir jau minētais Hanging Onto Nothing, Glorious un Fire In The Rain.
2004. gada decembrī kopā ar savu ģimeni atradies atvaļinājumā Taizemē, izdzīvojis Indijas okeāna zemestrīcē.
2016. gadā sācis tikties ar angļu aktrisi, balsu ierakstītāju Kiaru Jansoni. 2017. gada jūlijā pāris saderinājies.
Telesakaru infrastruktūras koplietošana
Telesakaru infrastruktūras koplietošana ir organizatoriski un tehnoloģiski risinājumi, kuri ļauj vairākiem sakaru pakalpojumu sniedzējiem izmantot kopēju infrastruktūru. Tas tiek darīts, lai samazinātu tīkla izveides un uzturēšanas izdevumus. Infrastruktūras koplietošanas apjoms un metodes atšķiras dažādās valstīs atkarībā no likumdošanas un konkurences.
Līdzīga ir viesabonēšana, kur tīkla abonents izmanto citu tīklu pakalpojumus ārpus sava operatora tīkla. Šajā gadījumā savs operators nekontrolē cita operatora aparatūru. Atšķirībā no viesabonēšanas, telesakaru infrastruktūras koplietošanā operators kontrolē kāda cita operatora aparatūru.
Veidi
Telesakaru infrastruktūras koplietošanas veidi:
Horvātijas futbola izlase 2014. gada Pasaules kausa finālturnīrā
Treneris: Niko Kovačs
Krišjānis Kundziņš
Krišjānis Kundziņš (dzimis, miris ) bija latviešu grieķu-romiešu stila cīkstonis, seškārtējs Latvijas meistars, 1936. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.
Biogrāfija
Krišjānis Kundziņš dzimis Rīgā. Jaunību pavadījis Čiekurkalnā. Ar sportu sācis nodarboties 15 gadu vecumā, vasarā spēlējis futbolu, ziemā bendiju. Beidzis Rīgas 4. vidusskolu un V. Olava komercskolu. Strādāja V. Ķuzes fabrikā par konditoru.
1924. gadā iestājās sporta biedrībā "Krauze" un sāka nodarboties ar grieķu-romiešu cīņu. Pēc divu gadu treniņiem, 1926. gadā, izcīnīja sudraba medaļu spalvas svarā Latvijas meistarsacīkstēs. Vēlāk seškārtējs Latvijas meistars (1931, 1932, 1935, 1936, 1937, 1940) un trīskārtējs Latvijas Olimpisko spēļu uzvarētājs (1931, 1935, 1939).
Starptautiskās sacensībās lielākais panākums 5. vieta spalvas svarā (līdz 65 kg) 1936. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Berlīnē. Četras reizes piedalījies Eiropas čempionātos (1935, 1937, 1938, 1939), bet godalgotas vietas izcīnīt nav izdevies.
Pēc Otrā pasaules kara Kundziņš savu cīkstoņa karjeru turpināja, piedalījies PSRS un sporta biedrības "Dinamo" čempionātos. Savas aktīvās sporta gaitas beidza 1953. gadā. 1953. gadā, pēc ūdenslīdēju kursu beigšanas, sāka strādāt glābšanas stacijā "Bābelīte". 1957. gadā apbalvots ar medaļu "Par slīcēju glābšanu".
Kundziņš miris 1993. gada 23. februārī Rīgā.
Artūrs Kupaks
Artūrs Kupaks (dzimis ) ir bijušais latviešu hokejists, aizsargs, Latvijas hokeja izlases dalībnieks. Ilgus gadus pavadījis Rīgas "Pārdaugava" sastāvā, vēlāk spēlējis dažādos Ziemeļamerikas hokeja līgu klubos.
Spēlētāja karjera
1994. gada vasarā aizsargs pārcēlās uz Ziemeļameriku, pievienojoties Austrumkrasta hokeja līgas vienības Grīnsboro "Monarchs" rindām. Nākamās divas sezonas aizvadīja IHL vienībās Hjūstonas "Aeros" un Lasvegasas "Thunder", taču 1997.—98. gada sezonā aizvadīja vairākas spēles arī Amerikas hokeja līgas vienībā Springfīldas "Falcons".
Turpmākajos gados spēlēja dažādos ECHL, WPHL, WCHL un CHL līgu klubos, līdz 2006. gadā beidza spēlētāja karjeru.
Latvijas hokeja izlases rindās spēlējis 1993., 1994., 1997. un 2001. gada Pasaules čempionātos.
Sariarka
Kalnu sistēmas garums no austrumiem uz rietumiem ir ap 1200 km, bet platums ziemeļu—dienvidu virzienā ir no 900 km rietumos līdz 400 km austrumos. Sastāv no vairākām atsevišķām kalnu grēdām:
Asīšu grāvis
Asīšu grāvis (vidustecē arī Benaišu strauts, augštecē arī Benkavas grāvis) ir Benaišu strauta labā krasta pieteka Saldus novadā.
Tek rietumu virzienā. Lielākā pieteka - Ražuku grāvis. Ietek Benaišu strautā pie autoceļa V1175 (Jaunauce–Vadakste).
Alpīnisma pirmsākumi Latvijā
Alpīnisma attīstība Latvijā
20. gadsimta 60. — 80. gados Latvijas alpīnisti un kalnu tūristi kļuva par profesionāļiem un atklājējiem uzkāpjot daudzās neatklātās virsotnēs un izpētot arvien jaunas ielejas. Vēl šajā laikā tiek izdoti daudzi informatīvi materiāli un periodiski izdevumi, kas sniedz jaunāko informāciju par inovācijām šajā jomā, kā arī par kāpšanas pamatprincipiem. Dažādu izdzīvošanas pamācību piemērus un ieteikumus, lai izdzīvotu dažādās situācijās kalnos un virsotnēs.
Alpīnisma aizsācēji Latvijā
1948. gadā izveidoja pirmās alpīnistu grupas, kā arī ražošanas kooperatīvu pārvaldē nodibināja alpīnisma sekciju, to vadīja instruktors Ivans Lukins. 1949. gada 13. februārī nodibina Fiziskās kultūras un sporta komitejas Republikānisko alpīnisma sekciju. Par tās valdi ievēlēja Jāni Jaunrodziņu (vadītājs), Ivanu Lukinu (vietnieks), Arvīdu Ozoliņu, Lidiju Lāčkāju, Zinaidu Bondari un citus. Tā paša gada 4. martā tika izveidota vēl viena organizācija — Latvijas Valsts universitātes alpīnisma sekcija ar E. Celhertu priekšgalā vēlāk viņu nomainīja Leontīne Ruhmane un Edgars Vē. Toties 1949. gadā tika uzsāktas treniņnodarbības Oliņkalna dolomīta klinšu atsegumos netālu no pļaviņām. Bet jau jūnijā "Spartaka" topošie alpīnisti devās uz centrālā Kaukāza alpīnistu nometni "Šhelda", kur Ivana Lukina vadībā tika apmācīti veselu mēnesi. Jau 1950. gadā uz šo pašu nometni devās otrā "Spartaka" grupa un pirmie pārstāvji no sporta biedrības "Daugava". Šoreiz grupu vadītāji ir Arvīds Ozoliņš un Lidija Lāčkāja. Šajā gadā Latvija iegūst pirmo alpīnisma instruktoru Arnoldu Bahmani, kas savas zināšanas ieguvis Kaukāzā. 1951. gadā alpīnisms pamazām izsīkst un dažas no sekcijām beidz pastāvēt organizāciju neatsaucības dēļ.
1952. gads sākas jauna alpīnisma atmoda. Rudenī notiek pirmās oficiālās republikas klinšu kāpšanas sacensības Oliņkalnā, uzvarētāji ir Edgars Vē un Malvīne Kaupuža. Vasarā tiek veikts pirmais oficiāli reģistrētais kalnu pārgājiens Latvijā Elbrusa apkārtnē.
1954. gadā pirmie 12 LVU sportisti dodas kopā ar "Spartak" uz "Aibeka" alpīnistu nometni. Tika izveidota Republikāniskā tūrisma un alpīnisma sekcija par kuras vadītāju ieceļ LVU Tūrisma un alpīnisma sekcijas vadītāju Gvido Saksu, kurš to turpināja vadīt līdz 1959. gada 17. janvārim. 1955. gadā abu sekciju alpīnisti bija sasnieguši augstus rezultātus. Daudzi bija alpīnista nozīmes nēsātāji, dažiem bija izpildījuši 3. klases normatīvus, bija arī dažas 1. sporta klases. šajā gadā tika iziets arī 5A grūtības kategorijas travers gar BU-Uļgena virsotni. Toties 1956. gadā notika Latvijas 1. alpiniāde, ko organizēja LVU alpīnisti. Šajā gadā A. Romānovs bija pirmais alpīnists, kas bija izgājis 5B kategorijas maršrutu un kļuva par sporta meistaru, šo panākumu gūstot 5 gadu laikā.
Oliņkalns pirmais treniņš
Oliņkalns, kas atrodas 5 km no Pļaviņām, ar 20 m augstu dolomītu sienu (Andreja klints) bija pirmā treniņu un sacensību vieta latviešu alpīnistiem. Jau kopš 1949. gada pavasaros un rudeņos notika regulāri treniņi. Pirmās sacensības datētas ar 1952. gada rudeni. Maršrutu sagatavošanā un izveidē tika nozīmēti Imants Mihaļskis un Osvalds Lūkins. No 1956. gada rudens līdz 1962. gadam notika Rīgas pilsētas meistarsacīkstes klinšu kāpšanā. Toties 1957. gada maija sacensībās piedalījās ne tikai Latvijas alpīnisti, bet arī Lietuvas un Igaunijas. Šajās sacensībās maršrutos tika iekļautas tādi elementi kā traversi, vairākkārtēja pārāķēšanās un noeja pa klintīm "dulferējot". Kopš 1958. gada sadarbība starp kaimiņvalstīm kļuva ciešāka un nākamos 8 gadus līdz Oliņkalna appludināšanai dalībnieku un skatītāju skaits pieauga. Šo gadu laikā Oliņkalnā notika dažādu veidu sacensības gan vietēja mēroga, gan republiku starpā. Notika arī dažādu balvu un kausu izcīņu sacensības, viena no ievērojamākām "Sudraba leduscirtnis". 1965. gadā notika pēdējās Latvijas klinšu kāpšanas sacensības. Oliņkalnā 1991. gadā notika Baltijas alpīnisma veterānu salidojums, kurā piedalījās visu Baltijas valstu alpīnisti. Tur tika pieminēti aizsaulē aizgājuši alpīnisti un katru gadu tur notiek Oliņkalna sakopšanas talkas pieminot Andreja klinti.
Masaaki Savanobori
Masaaki Savanobori (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||16||3
Benaišu strauts
Benaišu strauts var būt:
Asūnes baznīca
Asūnes Svētā Krusta paaugstināšanas Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Krāslavas novada Asūnes pagasta centrā apdzīvotā vietā Asūnē.
Amālija Materna
Amālija Materna (de, dzimusi, mirusi ) bija austriešu operdziedātāja, soprāns. Savas trīsdesmit gadus ilgās karjeras laikā, kopā ar savu jaudīgo balsi viņai izdevās saglabāt arī jauneklīgu, spilgtu vokālo tembru. Vislabāk pazīstama ar lomām vairākās Riharda Vāgnera operās.
Asūnes baznīca
Vēsture
Asūnes pirmā katoļu koka baznīca ar jezuītu gādību par Polijas karaļa Jāņa III līdzekļiem tika uzcelta 1680. gadā. To uzbūvēja bez muižas palīdzības, pašiem draudzes locekļiem gādājot strādniekus, materiālus, pārtiku un malku.
Amālija Materna
Karjera
Debitēja kā operdziedātāja 1865. gadā Grācā. Vēlāk apprecējās ar aktieri Karlu Frīdrihu un kopā ar viņu dziedāja operetes piepilsētas teātros netālu no Vīnes, kā arī Vīnes Karlteātrī. 1869. gadā debitēja uz Vīnes Valsts operas skatuves, dziedot Selikas lomu Džakomo Meijerbēra operā L'Africaine. Iegūstot atpazīstamību sāka regulāri uzstāties nākamo 25 gadu laikā. Viņas ievērojamāko darbu vidū ir loma operas "Aīda" Vīnes pirmizrādē 1874. gadā un titulloma Karla Goldmarka operas "Sābas ķēniņiene" pirmizrādē 1875. gada 10. martā.
Asūnes baznīca
Vēsture
Pašreizējā mūra baznīca vecās, pussabrukušās baznīcas vietā ir uzcelta 1816. gadā par draudzes, prelāta Višomirska un kanoniķa Kupreviča līdzekļiem. 1819. gadā bīskaps V. Kamionka to konsekrēja Svētā Krusta paaugstināšanas godam. Baznīcas dārzā ir apbedīti priesteri Ignācijs Šidlovskis un Aleksandrs Meškovskis.
Amālija Materna
Karjera
Ieguva atpazīstamību par lomām Riharda Vāgnera operās. Viņa dziedāja Brunhildes lomu operu ciklā "Nībelunga gredzens", piedalījās operās "Valkīra" un "Zigfrīds". 1882. gadā būdama Baireitā atveidoja Kundri lomu "Parsifālā". Šo lomu tēloja ikgadēji līdz 1891. gadam.
Asūnes baznīca
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Pāvels Turonoks. Asūnes draudze veidojās jau 17. gadsimtā, par ko liecina metriku grāmatas, kas iznāk no 1695. gada. Draudzei ir astoņas kapsētas — Asūnes kapsēta, Dūķeļu kapsēta, Perveļovas kapsēta, Kromanišku kapsēta, Kriškinovas kapsēta, Vorzovas kapsēta, Veteraucu kapsēta un Melkeru kapsēta.
Amālija Materna
Karjera
1884. gadā devās tūrē uz ASV kopā ar Hermanu Vinkelmanu un Emīlu Skaria. Nākamajā gadā ar Elizabetes lomu operā "Tanheizers" debitēja uz Metropoles operas skatuves. Vēl atveidoja lomas operās Les Huguenots, La Juive un "Valkīre". V. Dž Hendersons laikrakstā The New York Times raksturoja Maternas atveidoto Brinnhildi kā "pasaules slavenības attēlojumu".
1885. gadā atgriezās Vīnē un nākamo 9 gadu laikā piedalījās daudzos iestudējumos. Viņas pēdējā uzstāšanās Vīnē notika 1894. gada 31. decembrī. Pēc aiziešanas pensijā pasniedza dziedāšanu. Pēdējo reizi publiski uzstājās 1913. gadā Vīnē, dziedot Kundri lomu Riharda Vāgnera dzimšanas simtgadei veltītajā koncertā.
Asūnes baznīca
Draudzes lielākie svētki
Draudzes lielākie svētki un atlaidu dienas ir Jaungads, Svētā Izidora — arāja diena, Vasarsvētki, Svētā Pētera un Pāvila diena, Kunga Jēzus apskaidrošanas svētki, Svētā Krusta paaugstināšana.
Tehniska informācija
Asūnes baznīca ir mūra viennavas krustveida celtne ar skārda jumtu, 38 metrus gara un 19 metrus plata. Baznīcas solos var novietoties 128 cilvēki. Ieejas vārtos ir liels mūra zvanu tornis ar trim zvaniem. Ap baznīcu ir mūra žogs.
Interjers
Baznīcā ir četri altāri. Galvenajā altārī ievietotas Jaunavas Marijas un Svētās Helēnas gleznas, kā arī Svētā Antonija un Svētā Franciska skulptūras, citos altāros redzamas Kristus transfigurācijas, Svētā Jura, Svētā Izidora, Svēto Pētera un Pāvila gleznas.
Iespējams aplūkot "Asūnes evaņģēliju", pirmo latgaliešu valodā izdoto grāmatu, kas Asūnē apkopota 1730. gadā, vēl darbojoties vecajai baznīcai. Baznīcā atrodas ērģeles lietošanas kārtībā.
Sikspārņi
Asūnes baznīcā notiek dīķu naktssikspārņu uzskaite, jo tajā atrodas sikspārņu kolonija.
Benkavas grāvis
Benkavas grāvis var būt:
Aleksejs Froļikovs
Aleksejs Froļikovs (dzimis Maskavā, miris ) bija Latvijas hokejists, uzbrucējs, Latvijas hokeja izlases dalībnieks. Ilgus gadus pavadījis Maskavas "Dinamo", Rīgas "Dinamo" un Pori "Ässät" rindās.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Froļikovs sāka 1978.—79. gada sezonā PSRS čempionāta kluba Maskavas "Dinamo" sastāvā. 1981. gadā pārcēlās uz Rīgas "Dinamo" vienību, turpmākajos gados kļūstot par vienu no rezultatīvākajiem komandas spēlētājiem, 1988. gadā kopā ar komandu izcīnot čempionāta sudraba medaļas. Līdz 1989. gadam Rīgas "Dinamo" sastāvā 370 spēlēs guva 142 vārtus.
No 1989. līdz 1992. gadam spēlēja SM līgas vienībā Pori "Ässät". 1992.—93. un 1994.—95. gada sezonās spēlēja Starptautiskās hokeja līgas klubā Rīgas "Pārdaugava".
Latvijas hokeja izlases rindās spēlējis 1993. un 1994. gada Pasaules čempionātos.
Bernards Tomičs
Bernards Tomičs (Bernard Tomic, dzimis Štutgartē, Vācijā) ir dienvidslāvu izcelsmes Austrālijas tenisists. Augstāko 17. vietu ATP rangā sasniedzis 2016. gada 11. janvārī. Piedalījies 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Ieguvis Grand Slam junioru titulu 2008. gada Austrālijas atklātajā čempionātā tenisā un 2009. gada ASV atklātajā čempionātā tenisā.
Pēc spēles pret Mišu Zverevu 2017. gada Vimbldonas čempionātā Tomičs izteicās, ka laukumā ir garlaikots un medicīnisko pauzi ņēmis, lai traucētu pretiniekam, par ko saņēma 15 tūkstošu naudas sodu un zaudēja sponsoru.
Žetisu apgabals
Žetisu apgabals (kk) ir viens no Kazahstānas apgabaliem valsts dienvidaustrumos. Tā administratīvais centrs ir Taldikorghana. Apgabals robežojas ar Abaja apgabalu ziemeļos, Karaghandi apgabalu ziemeļrietumos, Almati apgabalu rietumos un dienvidos un Ķīnu austrumos.
Apgabals izveidots 2022. gadā, atdalot no Almati apgabala teritoriju, kurā no 1944. līdz 1997. gadam pastāvēja Taldikorghanas apgabals. Jaunais apgabals nodēvēts pēc reģiona vēsturiskā nosaukuma Žetisu vai Semirečje, kas nozīmē ‘Septiņas upes’ (Ile, Karatala, Bujena, Aksu, Lepsi, Baskana, Sarkanda).
Bāliņstrauts
Bāliņstrauts ir Veldzes kreisā krasta pieteka Saldus un Kuldīgas novados.
Tek ziemeļrietumu virzienā mazapdzīvotā apvidū.
Go Oiva
Go Oiva (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||3||0
Brīvprātīgo maršs
"Brīvprātīgo maršs" (zh, ) ir Ķīnas oficiālā himna. Tā ir arī Honkongas un Makao himna. Šīs dziesmas vārdus 1934. gadā sarakstīja Tiaņs Haņs, bet mūziku 1935. gadā sakomponēja Nie Ers. "Brīvprātīgo maršs" 1949. gadā kļuva par Ķīnas pagaidu himnu, bet 1982. gadā tā tika apstiprināta oficiāli. 2004. gadā Ķīnas konstitūcijā tika iekļauts punkts, ka "Brīvprātīgo maršs" ir Ķīnas himna.
Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — tāllēkšana vīriešiem
Tāllēkšana vīriešiem bija viena no 23 disciplīnām, kas tika aizvadīta vieglatlētikas sacensību ietvaros 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē. Sacensības notika 1900. gada 14. un 15. jūlijā Kruakatelānā, Buloņas meža teritorijā. Tajās startēja 12 sportisti no sešām valstīm.
Azerbaidžāna 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Azerbaidžāna piedalījās 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas notika Austrālijas pilsētā Sidnejā no 2000. gada 15. septembra līdz 1. oktobra. Šī bija otrā reize, kad Azerbaidžāna piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs, kopš Padomju Savienības sabrukuma.
Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — tāllēkšana vīriešiem
Sacensības tika sadalītas divās kārtās. 14. jūlijā tika aizvadīta kvalifikācijas kārta, kurā startēja 12 sportisti, no kuriem 5 labākie kvalificējās fināla kārtai. Fināla kārta notika 15. jūlijā.
Zelta medaļu, ar rezultātu 7,185 metri, ieguva Alvins Krencleins. Sudraba medaļu, ar rezultātu 7,175 metri ieguva Maiers Prinšteins, bet bronzas medaļu izcīnīja Patriks Līhijs, kura rezultāts bija 6,950 metri.
Azerbaidžāna 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Azerbaidžāna šajās vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja 3 olimpiskās medaļas (2 zelta un 1 bronzas medaļas), ierindojoties 61. vietā pēc iegūto medaļu kopskaita. Šīs bija pirmās vasaras olimpiskās spēles, kurās Azerbaidžāna izcīnīja zelta medaļas. Zelta medaļas izcīnīja sporta šāvēja Zemfira Meftahatdinova un cīņas sporta pārstāvis Namiks Abdullajevs, bet bronzas medaļu bokseris Vugars Alekperovs.
Azerbaidžānas karognesējs olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija cīņas sporta pārstāvis Namiks Abdullajevs.
Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — tāllēkšana vīriešiem
Sacensību laikā divas reizes tika labots olimpiskais rekords šajā disciplīnā. Sākotnēji to kvalifikācijas kārtā izdarīja ASV sportists Maiers Prinšteins, ar rezultātu 7,175 metri. Vēlāk, finālā, šo rezultātu uzlaboja Alvins Krencleins, viņa fināla rezultāts un jaunais olimpiskais rekords bija 7,185 metri.
Pārtuksnešošanās
Pārtuksnešošanās ir cilvēku saimnieciskās darbības izraisīta zemes noplicināšanās, kas noved pie augsnes auglības straujas samazināšanās un vēlāk augsnes segas pilnīgas iznīcināšanas. Procesa gaitā izmainās augsnes mitruma režīms un notiek augsnes sasāļošanās un sablīvēšanās. Galvenie pārtuksnešošanās iemesli ir mežu un krūmāju izciršana, uguns izmantošana zemes apsaimniekošanā, ekstensīva zemes apstrāde un iedzīvotāju skaita pieaugums.
Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — tāllēkšana vīriešiem
Pirmoreiz tāllēkšanas sacensībās olimpiskajās spēlēs bija pārstāvēta Lielbritānija un Ungārija.
Pārtuksnešošanās
Vienu trešdaļu no Zemes virsmas jeb 4 miljardus hektāru apdraud pārtuksnešošanās, un tas tiešā veidā skar vairāk nekā 250 miljonus cilvēku. Lai mazinātu pārtuksnešošanos, ANO paspārnē izveidota Konvencija par cīņu pret pārtuksnešošanos, kurā ir iesaistījusies arī Latvija.
Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — tāllēkšana vīriešiem
Rekordi
(*) — neoficiālais pasaules rekords
Pārtuksnešošanās
17. jūnijs ir pasaulē atzīta kā diena cīņai pret pārtuksnešošanos un sausumu.
Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — tāllēkšana vīriešiem
Pārstāvētās valstis un sportisti
Tāllēkšanas sacensībās startēja 12 sportisti no 6 valstīm. Lielbritānija un Ungārija pirmo reizi bija pārsrāvētas tāllēkšanas sacensībās.
Pārtuksnešošanās
Pārtuksnešošanās ierobežošana
Pārtuksnešošanos var ierobežot ar dažādu vietējo augu sugu mākslīgu stādījumu ierīkošanu, apūdeņoto platību pareizu ierīkošanu un apsaimniekošanu, kā arī augsnes mehānisku nostiprināšanu un mākslīgu terašu veidošanu.
Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — tāllēkšana vīriešiem
Pārstāvētās valstis un sportisti
Iekavās norādīts startējošo sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Itālijas Republika (1802—1805)
Itālijas Republika (itāļu: Repubblica Italiana) bija īslaicīgs (1802–1805) valsts veidojums Ziemeļitālijā, Francijas vasaļvalsts Napoleona laikā.
Valdība veica vairākas reformas, kas bija līdzīgas Francijas reformām: izveidoja Nacionālo gvardi, Nacionālo žandarmēriju, Finanšu policiju, ieviesa metrisko sistēm u un plānoja ieviest vienotu valsts valūtu. Ar 1802. gada 13. maija dekrētu tika pieņemts valsts ģerbonis, tā paša gada 10. jūnijā tika parakstīts draudzības un tirdzniecības līgums ar Sanmarīno Republiku, 1803. gada 16. septembrī tika parakstīts konkordāts ar Svēto Krēslu.
1805. gadā, kad Napoleons Bonaparts kļuva par Francijas imperatoru, Itālijas Republika tika pārveidota par Itālijas Karalisti.
Turīnas metropole
Turīnas metropole (it, fr, pms) ir Itālijas provinces līmeņa administratīvā iedalījuma vienība valsts ziemeļrietumos, Pjemontas reģionā. Rietumos robežojas ar Franciju. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Turīna. Metropole sīkāk iedalās 312 komūnās. Izveidota 2014. gada 8. aprīlī, par metropoli reorganizējot Turīnas provinci.
Komorovskis
Komorovskis var būt:
Olivers Lauridsens
Olivers Lauridsens (dk, dzimis ) ir dāņu hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2020) Lauridsens pārstāv Zviedrijas hokeja līgas komandu Malmes "Redhawks".
Spēlētāja karjera
Dānijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis septiņos Pasaules čempionātos.
Baltgalvas grifs
Baltgalvas grifs (Gyps fulvus) ir vanagu dzimtas (Accipitridae) maitas putns, kas pieder pie tipisko grifu ģints (Gyps). Tas mājo Eirāzijā, sākot ar Dienvideiropu un virzienā uz austrumiem līdz Indijas ziemeļu daļai un Pakistānai, tas sastopams arī nelielās, sadrumstalotās populācijās Ziemeļāfrikā. Eiropā ligzdo 19 000 līdz 21 000 šo putnu pāru, un to skaits pēdējos gados ir pieaudzis.
Izplatība
Lielākā daļa Eiropas baltgalvas grifu mājo Spānijā (vairāki 10 000), bet tie sastopami arī Francijas Pirenejos un Centrālā masīva reģionā, kur tie pēdējos gados veiksmīgi reintroducēti (apmēram 500 putni), Balkānos (lielākās populācijas mājo Grieķijā), Sardīnijā, Krētā un Kiprā. Baltgalvas grifs veiksmīgi reintroducēts Itālijas centrālajā daļā Apenīnos un to skaits šajā reģionā lēnām pieaug. Baltgalvas grifi sastopami arī ziemeļrietumu Āfrikā, Tuvajos Austrumos, Centrālāzijā, Indijā un Himalaju dienvidos. Eiropas populācijas ziemo ligzdošanas areālā.
Jaunie, neligzdojošie putni mēdz klejot. Tos arvien biežāk var novērot Eiropas ziemeļu pusē. 2007. gada vasarā Beļģijā un Nīderlandē uzturējās apmēram 100 baltgalvas grifi.
Latvijā
Latvijā baltgalvas grifs ir rets ieceļotājs – līdz šim reģistrēti 7 novērošanas gadījumi, pēdējais no tiem – 2012. gadā Aizkraukles novadā. Pirms tam tas novērots 2003. gadā Kuldīgas novada Vārmē, 2000. gadā Dienvidkurzemes novada Otaņķos, savukārt 1949. gadā viens putns nošauts Saldus novada Lutriņos. Senākie novērojumi veikti 1910. gadā Dienvidkurzemes novada Priekules apkārtnē, 1914. gadā Ogres novada Krapē un 1939. gadā Rēzeknes novada Dricēnos. Visbiežāk Latvijas teritorijā ieklejo jauni, nepieauguši putni.
Izskats un īpašības
Baltgalvas grifs ir liela auguma plēsīgais putns. Tā ķermeņa garums ir 95—105 cm, spārnu izplētums 225—280 cm. Mātītes ir nedaudz lielākas nekā tēviņi. Tēviņa masa ir 6,2—10,5 kg, mātītes 6,5—11,3 kg. Indijas pasuga (G.f.fulvescens) ir lielāka un tās mātīte var sasniegt 7,1 kg. Nebrīvē dzīvojošie baltgalvas grifi var izaugt vēl lielāki, sasniedzot pat 15 kg masas.
Baltgalvas grifam ir plati, gari spārni, garš kakls, maza ar gaišām dūnām klāta galva un īsa, melna aste. Spārnu apakšpuse divkrāsaina – spārnu segspalvas gaišākas par melnajām lidspalvām, uz segspalvām vāji izteiktas baltas svītras. Planējot spārnus tur nedaudz uz priekšu un mazliet V veidā paceltus. Spārna aizmugurējā mala izliekta – spārns pie locītavas ir šaurāks. „Pirksti” ļoti gari. Pieaugušajiem putniem ķermeņa apspalvojums var būt no riekstu brūna līdz bāli pelēkam. Tam ir arī balta vai gaiši ruda apkakle un baltām vai krēmīgi dzeltenām pūkām klāts kakls. Kaklu lidojot un reizēm arī sēžot putns tur ierautu plecos. Knābis dzeltenīgs, jaunajiem putniem – pelēks. Jaunie putni ir līdzīgi pieaugušajiem, tikai spārnu apakšpuses segspalvas vienkrāsainākas, daudz gaišākas un izteiktāk kontrastē ar melnajām vai tumši brūnajām lidspalvām. Mugurpuse mazliet tumšāka nekā pieaugušajiem, apkakle gaiši brūna. Jaunajiem putniem acis tumši brūnas, bet ar laiku kļūst gaišākas, pieaugušajiem – dzeltenīgi brūnas. Gan jaunajiem, gan pieaugušajiem putniem kājas ir pelēkas. Jaunie putni pieaugušā putna apspalvojumu iegūst 4 gadu vecumā.
Kosovas karogs
Kosovas Republikas karogs (sq, sr) ir viens no oficiālajiem daļēji atzītās Kosovas Republikas simboliem.
Baltgalvas grifs
Izskats un īpašības
Baltgalvas grifs ir lielisks lidotājs, kas spēj ilgstoši planēt, tikpat kā nekustinot spārnus, izmantojot siltās gaisa straumes. Paceļoties tas dažas reizes spēcīgi sasit spārnus un uzķer gaisa straumes, kas to paceļ gaisā.
Atašienes baznīca
Atašienes Sāpju Dievmātes Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Jēkabpils novada Atašienes pagasta centrā, apdzīvotajā vietā Atašienē. Baznīca ir vietējās nozīmes arhitektūras piemineklis.
Baltgalvas grifs
Uzvedība un barība
Šie putni ir maitēdāji un barību meklē, lidojot un vērojot apkārtni. Viņi pārtiek galvenokārt no vidēju un lielu zīdītāju mīkstajiem audiem. No rīta kolonijas putni izlido vienā virzienā. Barības meklējumos katrs putns riņķo virs kādas teritorijas redzamības attālumā no kaimiņa. Karstā laikā putni paceļas maksimāli iespējamā augstumā, nenovēršot skatu no zemes. Ja kāds no kolonijas pamana barošanās iespējas un laižas lejup, pārējie tam seko. Nolaišanās notiek pakāpeniski, riņķojot virs noskatītā dzīvnieka un daļēji sakārtojot bara hiererhiju. Ļoti bieži pie kritušajiem dzīvniekiem pirmie ierodas Ēģiptes grifi un kraukļi, kas apēd mīkstākās daļas, piemēram, mēli, acis utt.
Kosovas karogs
Karogs tika pieņemts 2008. gada 17. februārī, to pieņēma Kosovas Asambleja pēc Kosovas Republikas neatkarības pasludināšanas no Serbijas.
Atašienes baznīca
Vēsture
Atašienes pirmā katoļu koka baznīca tika uzcelta 1804. gadā par draudzes un muižtura Borha līdzekļiem, veltot to Svētā Kārļa Boromeja godam. 1869. gadā ar Atašienes grāfa Borha un Augusta Višņevska atbalstu to prāvests J. Visockis pārveidoja un paplašināja. Pēc pārbūves tā kļuva 223 m² liela viennavas celtne ar diviem torņiem. Baznīcas fasādē bija strupināts zelmenis, virs kura atradās kubs, bet virs tā — piramīda. Dievnamam bija vairākas ieejas durvis — galvenā ieeja, ieeja no sāniem un ieeja no sakristejas. Tai bija nelieli logi, dēļu grīda, bet kora telpas balstījās uz koka pīlāriem. Baznīcā atradās divi ar kokgriezumiem greznoti koka altāri. Galvenajā altārī bija Jaunavas Marijas glezna, bet sānu altārī Jēzus Kristus tēls. Evaņģēlija pusē bija biktskrēsls, virs kura atradās ambona.
Kosovas karogs
Daudzas valstis, piemēram, Serbija, Krievija un Ķīna, neatzīst Kosovas valsti un Kosovas karogu.
Baltgalvas grifs
Uzvedība un barība
Pirmais baltgalvas grifs no bara beidzot nolaižas zemē apmēram 100 metru attālumā no mirušā dzīvnieka. Pārējie tam seko. Uz zemes izceļas neliels ķīviņš par hierarhisko kārtību un, kad dominance noskaidrota, dominējošie grifi pirmie tuvojas kritušajam upurim. Tie atver dzīvnieka vēderu, pārplēšot ādu, un sāk ēst. Pēdējie pie kritušā dzīvnieka tuvojas hierarhijā zemāk esošie īpatņi, kuriem visu laiku jāuzmanās. Savstarpējās cīņas un ķildas izceļas arī jau ēdot. Lai arī no malas cīņas reizēm izskatās nežēlīgas, tomēr baltgalvas grifi pa īstam nekad nesakaujas. Cīņa aprobežojas ar spārnu izplešanu, knābšanu pretinieka virzienā un citādiem iebiedēšanas paņēmieniem. Dominējošs putns barā nekad nav dominējošs ilgu laiku, tā agresīvā uzvedība ir cieši saistīta ar izbadēšanās stiprumu. Ir zināms, ka tajā brīdī, kad grifs noliec galvu, lai ēstu, tam kuņģī izdalās kuņģa sula. Jo galva tuvāk upurim, jo vairāk sulas izdalās. Iespējams, agresivitāte ir saistīta ar izdalījušos sulu daudzumu kuņģī. Baltgalvas grifi mēdz pieēsties tā, ka nav spējīgi pēc tam palidot.
Atašienes baznīca
Vēsture
Par jaunas Atašienes baznīcas celtniecību sāka rūpēties prāvests Boļeslavs Grišāns, kurš ar draudzes locekļu atbalstu sagādāja celtniecības materiālus, kā arī lūdza arhitektam Pavlovam izstrādāt projektu. 1931. gadā tika likti jaunās baznīcas pamati, kurus iesvētīja bīskaps Jāzeps Rancāns. 1932. gadā prāvests Grišāns tika pārcelts uz Krāslavas draudzi, bet viņa vietā nāca prāvests Vladislavs Jankovskis, kurš turpināja iesāktos darbus. Dievnama mūrēšanas darbus vadīja Rēzeknes meistars Kulakovs, bet namdara darbus veica Prezmas meistars Romančuks. Baznīcu uzcēla 1937. gadā, to septembra pēdējā svētdienā konsekrēja bīskaps Jāzeps Rancāns, veltot Sāpju Dievmātes un Svētā Kārļa Boromeja godam.
Baltgalvas grifs
Uzvedība un barība
Pēc mielasta putna kakls, galva un apkakle ir nosmērēta ar asinīm un gaļas sulām. Ja tuvumā ir ūdenstilpe, baltgalvas grifs dodas uz to nomazgāties, iemērcoties ūdenī pilnībā. Pēc tam tas ilgstoši izplestiem spārniem saulē žāvējas.
Ligzdošana
Baltgalvas grifi veido monogāmus pārus uz mūžu. Riesta laikā pāra attiecības tiek nostiprinātas ar riesta lidojumu. Pāris augstu debesīs riņķo cieši viens otram blakus, it kā būtu savienoti ar neredzamu saitīti. Spārni abiem atrodas pilnīgi paralēli. Kad pāris apliecinājis viens otram uzticību, tas sāk nakšņot nākamās ligzdas atrašanās vietā. Baltgalvas grifi ligzdo kolonijās, kurās parasti ir daži pāri, bet var būt arī ļoti lielas kolonijas ar apmēram simts pāriem. Ligzdošanas kolonija atrodas kalnos, stāvās klintīs, kur putnus nevar iztraucēt nedz cilvēki, nedz sauszemes plēsēji. Parasti kolonijas atrodas 1000—1300 metrus virs jūras līmeņa, bet reizēm tās atrodas 1600—1800 metru augstumā.
Atašienes baznīca
Draudzes lielākie svētki
Draudzes lielākie svētki ir Jaungads, Jaunavas Marijas šķīstīšanas svētki, Svētā Jāzepa diena, Debeskāpšanas svētki, Kristus Miesas svētki, Svētās Annas diena, Jaunavas Marijas sāpju svētki, Svētā Kārļa diena.
Tehniska informācija
Atašienes baznīca ir divtorņu laukakmeņu mūra celtne ar skārda jumtu un flīžu grīdu. Lietošanas kārtībā ir fisharmonijs. Galvenajā altārī iespējams aplūkot Sāpju Dievmātes svētbildi.