cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Frītaunas vēsture
Frītauna kā kroņa kolonija (1808–1961)
Pirmā pasaules kara laikā Frītauna kļuva par britu spēku operāciju bāzi Atlantijas okeānā. Karakuģi ienāca ostā, lai veiktu krājumu papildināšanu, un uz turieni tika nosūtīti arī reģionā sagūstītie vācu tirdzniecības kuģi.
Arī Otrā pasaules kara laikā Lielbritānija uzturēja jūras spēku bāzi Frītaunā. Osta bija stāvvieta sabiedroto kuģiem Atlantijas okeāna dienvidu daļā un SL transporta karavānu pulcēšanās vieta. Netālu no Lungi lidlauka tika uzturēta britu gaisa spēku RAF bāze. Britu iznīcinātāji, kas izjauktā veidā tika piegādāti Frītaunas ostā, tika pārvesti pa valdības šaursliežu dzelzceļu uz Makeni Sjerraleones centrā, lai tur tos saliktu un lidotu uz Ēģipti, ap kuru notika nopietna karadarbība.
Neatkarīga valsts (1961–pašlaik)
20. gadsimta beigās pilsēta kļuva par arēnu Sjerraleones pilsoņu karam (1991–2002), kurā tika dalītas valsts dimantu atradnes.
2017. gadā meža izciršanas dēļ pilsēta cieta no zemes noslīdeņa, kas prasīja ap 300 dzīvību.
Vedads Ibiševičs
Vedads Ibiševičs (bs, dzimis ) ir bosniešu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, bijušais Bosnijas un Hercegovinas futbola izlases dalībnieks. Iepriekš Ibiševičs ir spēlējis Parīzes "Saint-Germain", Alemannia Aachen, TSG 1899 Hoffenheim, VfB Stuttgart, Berlīnes "Hertha" un Gelzenkirhenes "Schalke 04".
Bosnijas un Hercegovinas futbola izlases sastāvā Ibiševičs ir spēlējis 2014. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Individuālie sasniegumi
2017. gada Grand Prix Cycliste de Montréal
2017. gada Grand Prix Cycliste de Montréal bija šosejas riteņbraukšanas viendienas sacensības, kuras notika 10. septembrī. Tā bija 8. reize, kad notika Grand Prix Cycliste de Montréal sacensības un tās bija 34. sacensības 2017. gada UCI World Tour kalendārā.
Sacensībās uzvarēja Djego Ulisi ().
Komandas
Tā kā Grand Prix Cycliste de Montréal bija UCI Pasaules tūres sacensības, visas 18 UCI WorldTeam komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Papildus tika uzaicināta UCI profesionālā kontinentālā komanda  un Kanādas nacionālā izlase, veidojot 20 komandu pelotonu.
Frīstaila slēpošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — slēpošanas kross sievietēm
Slēpošanas kross sievietēm bija viena no 13 disciplīnām frīstaila slēpošanā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Gentinas sniega parkā, Džandzjakou 2022. gada 17. februārī. Tajās kopā startēja 26 sportistes no 11 valstīm.
Olimpisko zelta medaļu šajā disciplīnā ieguva Zviedrijas sportiste Sandra Neslunde, sudraba medaļu izcīnīja Kanādas sporiste Marjelle Tompsone, bet bronzas medaļu ieguva Vācijas sportiste Daniela Maiere.
Kvalifikācija sacensībām
Kopumā disciplīnai kvalificējās 30 sportistes. Lai sportiste varētu piedalīties sacensībās, viņai bija jābūt vismaz 80,00 FIS punktiem FIS punktu rangā uz 2022. gada 17. janvāri un 30 labāko sportistu sarakstā Pasaules kausa sacensībās vai FIS frīstaila slēpošanas 2021. gada pasaules čempionātā. No vienas valsts disciplīnā maksimāli varēra startēt ne vairāk kā četras sportistes.
Astodaļfināls
Astodaļfinālā startēja visas sportistes, kuras bija veikušas izsēšanas kārtu. Pēc izsēšanas kārtas iegūtā rezultāta viņas tika sadalītas pa 8 astodaļfināla braucieniem, kurā katrā startēja vismaz 3 sportistes. No katra astodaļfināla vrauciena nākamajai kārtai kvalificējās 2 labākās sportistes.
— kvalifikācija nākamajai kārtai.
Ceturtdaļfināls
Ceturdaļfinālā startēja 16 sportistes, kas tika sadalītas pa četriem braucieniem. No katra ceturdaļfināla brauciena nākamajai kārtai kvalificējās divas labākās sportistes.
— kvalifikācija nākamajai kārtai.
Pusfināls
— kvalifikācija nākamajai kārtai.
Fināls
Fināls bija sadalīts divās kārtās. Lielajā finālā notika cīņa par olimpiskajām medaļām, savukārt mazajā finālā tika sadalītas 5. — 8. vieta.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Sacensībās startēja 26 sportisti no 11 valstīm.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Stratēģiskā skola
Stratēģiskā skola šaha kompozīcijā ir skola, kas izveidojās 20. gadsimta sākumā uz angļu divvilču bāzes. Tā galveno uzmanību pievērš melno figūru spēlē realizētām taktiskām idejām un šo ideju atkārtošanai vairākos variantos. Izvirzot par pamatu taktiskās idejas, stratēģiskā skola nevērtē mata stāvokļu skaistumu un risinājuma grūtumu, pieļaujot duāļus blakus variantos un melno bandinieka sišanu pirmajā gājienā. Stratēģiskās skolas pamatžanri ir divvilcis (no skolas dzimšanas) un trīsvilcis (no 20. gadsimta četrdesmito gadu vidus).
Vēsture
19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā daži, galvenokārt, amerikāņu un angļu problēmisti (A. Makenzijs, M. Mārbls, A. Moslijs), neatkāpjoties no divvilču žanrā tajā laikā valdošās angļu skolas, sāka savās kompozīcijās izcelt taktiskos elementus: lauciņa bloķēšanu melno karaļa mata zonā, melnās figūras aizsegšanu, šahu balto karalim. Aktīvu šo elementu izstrādi veicināja K. Mensfīlda un A. Ellermana un citu problēmistu darbi. 1915. gadā K.Mensfīlds atklāja puspiesējuma ideju, kas sastāv no secīgas divu melno figūru piesaistīšanas, tām atrodoties starp balto tālšāvēja figūru un melno karali. (Skat. uzdevumu Nr. 1)
Jaunās tematikas propagandā redzamu lomu spēlēja 1913. gadā dibinātā biedrība Good Companion un tās sastādīšanas konkursu pastāvīgais tiesnesis A. Vaits, kura izdotās Ziemassvētku sērijas grāmatas bija veltītas jaunā virziena teorētiskām problēmām un tās ievērojamākiem pārstāvjiem. 1922. gadā Vaits kopīgi ar D. Hjūmu izdeva krājumu "The Good Companion twomover" (Good Companion divvilči). Tā satur apmēram 900 divvilčus no Good Companion konkursiem, kas sagrupēti pēc idejiskajām pazīmēm. Divus gadus vēlāk iznāca Vaita un F. Fīsta grāmata "Simple two-move themes". Abas grāmatas bija savdabīga tā laika divvilču skate. Tā liecināja, ka šai periodā (1900—1920) stratēģiskā divvilča attīstībā galveno ieguldījumu deva ASV, Anglijas, Nīderlandes, Itālijas, Dānijas, Beļģijas, Ungārijas, Rumānijas un citu valstu problēmisti. Starp Krievijas problēmistiem pirmie stratēģiskos divvilčus sāka sastādīt brāļi J. Kubbels un L. Kubbels, un arī K. Gavrilovs.
1920.—1930. gados stratēģiskā divvilča izstrādē jau aktīvi piedalījās padomju problēmisti M. Baruļins, L. Isajevs, Ļ. Lošinskis, M. Adabaševs, Ļ. Gugeļs, S. Levmans, J. Umnovs, R. Kofmans, A. Guļajevs.
20. gadsimta četrdesmito gadu sākumā tradicionālā divvilču tematika bija pamatos izsmelta. Uz iespēju paplašināt uzdevuma saturu, paralēli apvienojot divus idejiskus kompleksus, vērsa uzmanību A. Mari (1928). Viņa uzdevumi demonstrēja maiņas mehānismu galvenos tipus, tai skaitā iepriekš nezināmu spēles secīgas maiņas mehānismu. Spēles maiņas tematikas attīstību paātrināja J. Ruhlisa uzdevums (1946, skat. Ruhlisa tēma). Ievērojamu ieguldījumu jaunā virziena attīstībā deva padomju problēmisti Ļ. Lošinskis, kas publicēja rakstu par maiņas mehānismu klasifikāciju un analīzi, un L. Zagoruiko. kas piedāvāja vienas pozīcijas paralēlu sintēzi ne divās, bet trijās spēles sistēmās (Zagoruiko tēma), līdz ar to parādot jaunas stratēģiskās uzdevuma satura paplašināšanas iespējas.
Ungāru problēmistu atklātais secīgas matu maiņas princips deva iespēju trīsvilča saturā iekļaut arī balto trešo, matojošo gājienu. Trīsvilču forma izrādījās vispiemērotākā, lai praktiski realizētu daudzas asas, paradoksālas idejas — Lošinska un Umnova tēmas, aizsardzību uz drauda lauciņa un citas.
Stratēģiskais trīsvilcis 20. gadsimta vidū šaha kompozīcijā ieguva dominējošu stāvokli pateicoties daudzu valstu problēmistiem: R. Metjūsam (Lielbritānija), J. Hartongam, Ē. Visermanam (abi — Nīderlande), K. Larsenam, K. Hannemanam (abi — Dānija), N. van Deikam (Norvēģija), F. Flekam (Ungārija), N. Petrovičam, H. Bartolovičam (abi — Dienvidslāvija), M. Vukčevičam (ASV), H. Rēmam (Vācija), P. Petkovam (Bulgārija), L. Kubbelam, Ļ. Lošinskim, J. Vladimirovam, L. Zagoruiko, V. Čepižnijam, V. Rudenko (visi — PSRS) un citiem.
Pumpusala
Pumpusala ir ciems Mežāres pagastā, Jēkabpils novadā. Atrodas 167 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V814.
Čaga
Čaga var būt:
Jevno Azefs
Jevno Azefs (krievu: Евно Фишелевич Азеф, dzimis 1869. gadā Liskovā, Grodņas guberņa, Krievijas Impērija, miris 1918. gada 24. aprīlī, Berlīnē, Vācijas Impērija) bija ebreju tautības revolucionārs provokators, viens no Sociālistiskās revolucionārās partijas līderiem un vienlaikus slepenpolicijas darbinieks.
Dzīves gājums
Būdams Revolucionārās sociālistiskās cīņas organizācijas vadītājs, viņš organizēja un veiksmīgi īstenoja vairākus teroristu uzbrukumus, tostarp lielkņaza Sergeja Aleksandroviča slepkavību. Tajā pašā laikā kā slepenpolicijas aģents viņš atklāja un nodeva daudzus revolucionārus.
Pēc reakcijas sākšanās Azefs gatavoja atentātu pret Nikolaju II, kuram tika apsvērtas ļoti drosmīgas shēmas. Tomēr 1908. gadā publicists Vladimirs Burcevs atklāja Azefu kā provokatoru. Iekšpartijas tiesas prāvā Azefam piesprieda nāvessodu, taču viņam izdevās izvairīties no likvidācijas un aizbēgt uz ārzemēm. Viņš dzīvoja Berlīnē ar Krievijas Impērijas Ārlietu ministrijas izsniegtiem dokumentiem. Azefs rūpīgi izvairījās no kontaktiem ar cara varas pārstāvjiem un krievu revolucionāriem, bet 1912. gadā kādā Francijas kūrortā tikās ar Burcevu. Azefs meģināja viņam pierādīt, ka revolūcijai ir paveicis daudz vairāk laba un pieprasīja taisnīgu tiesu, bet vēlāk atkāl aizbēga.
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma Azefs kļuva par bankrotu, jo viņa iekrājumi bija ieguldīti Krievijas vērtspapīros. Lai savilktu galus, viņš Berlīnē atvēra korsetu veikalu. 1915. gada jūnijā vācu policija arestēja viņu kā bijušo krievu slepeno aģentu. Viņš tika ieslodzīts Moabitas cietumā un atbrīvots tikai 1917. gada decembrī.
Cietumā viņš saslima un 1918. gada 24. aprīlī nomira no nieru mazspējas slimnīcā Berlīnē.
Teitupīte
Teitupīte (arī Skribatupe, augštecē - Ziveņupīte) ir Rīgas līcī ietekoša upe Tukuma novadā.
Izteka - no Zivenes ezera. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Rīgas līcī pie starp Enguri un Ķesterciemu. Teitupīti šķērso valsts autoceļi P128 (Sloka—Talsi) un P131 (Tukums—Ķesterciems—Mērsrags—Kolka). Tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.
Jerupīte
Jerupīte (arī Jerumupīte) ir Pinteļa pieteka Gulbenes novadā.
Iztece uz dienvidrietumierm no Beļavas. Augštecē tek rietumu virzienā, vēlāk sagriežas uz ziemeļiem. Ietek Pinteļa ezera dienvidu krastā. Lejtecē upi šķērso valsts autoceļš V417 (Auguliena – Pilskalns – Litene).
Raians Makgovans
Raians Makgovans (dzimis ) ir Austrālijas futbolists, aizsargs, Austrālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Austrālijas kluba Sydney FC sastāvā.
Sasnieugmi
Dundee
Sydney FC
Mišels Bukē
Mišels Bukē (fr; dzimis, miris ) bija franču teātra un kino aktieris.
Laika posmā no 1947. gada līdz 2020. gadam piedalījies vairāk nekā 100 filmās. Ieguvis Eiropas Kino balvu kā labākais aktieris par lomu filmā Toto le héros (1991) un divas Cēzara balvas kā labākais aktieris par lomām filmās Comment j'ai tué mon père (2001) un Le Promeneur du Champ de Mars (2005). Vēl saņēmis divas Moljēra balvas kā labākais aktieris par lomās izrādēs Les côtelettes (1998) un Le Roi se meurt (2005). 2014. gadā par ilggadējo karjeru teātrī Bukē saņēma Moljēra goda balvu. 2018. gadā apbalvots ar Goda Leģiona ordeni.
Melnā spulgpiepe
Melnā spulgpiepe (Inonotus obliquus, vairāk zināma kā čaga vai melnā bērzu piepe) ir neēdama spulgpiepju ģints parazītsēne. Pieder pie ārstniecības sēnēm. Sastopama Eiropas ZA (tai skaitā Latvijā), Krievijā un Kanādā.
Parazitē uz bērziem, retos gadījumos arī citiem kokiem. Sporas inficē koku ievainojumu vietas, tajās sāk attīstīties micēlijs, kas uzsūc no koka barības vielas. Koks lēnām aiziet bojā. Pēc tā nāves sākas sēnes vairošanās cikls. Kokā attīstās sēnes augļķermenis, kas izplata sporas uz dzīvajiem kokiem.
Latvijā pazīstamākā ārstniecības sēne, galvenokārt tādēļ, ka gandrīz vienīgā Latvijā sastopamā, bet pasaulē tiek izmantota retāk salīdzinājumā ar Ķīnas milteni, lakas plakanpiepi vai ežu dižadateni.
Ārstnieciskās īpašības
Medicīnā izmanto micēlija ārējo cieto kārtu. Irdenā iekšpuse ir nevērtīga. Čagai piedēvē antibakteriālas, pretiekaisuma, pretaudzēju, pretvīrusu, imūnstimulējošas un aknas tonizējošas īpašības.
Sēnes sastāvā ir 7% minerālvielu, no kurām vislielākajos daudzumos ir mangāns. Tāpat kā daudzām citām ārstniecības sēnēm, arī čagai bioloģiski aktīvās vielas ir polisaharīdi un triperpenoīdi. Sēnes sastāvā ir arī melanīns (atbildīgs par melno krāsu), kā arī skābeņskābe ļoti lielos daudzumos, tāpēc to neiesaka lietot pārmērīgi.
Trench Mafia Locco
Trench Mafia Locco, zināms kā Locco, ir latviešu reperis.
Uva Segliņa
Uva Segliņa ir latviešu aktrise.
Filmējusies "Cilvēka bērns", "Zītaru dzimta", "Valsis mūža garumā", "Apstākļu sakritība" un "Emīlija. Latvijas preses karaliene", kā arī seriālā "Likteņa līdumnieki".
Eduards fon Bēms-Ermolli
Eduards fon Bēms-Ermolli (dzimis, miris ) bija Austroungārijas ģenerālis Pirmā pasaules kara laikā.
Dzimis Austrijas karavīra ģimenē. Mācījies karaskolās Sanktpeltenē un Vīnerneištatē. Sākoties Pirmajam pasaules karam, komandēja austriešu 2. armiju, kas tika pārcelta uz Krievijas fronti, un piedalījās karadarbībā Karpatos. 1918. gada janvārī kļuva par feldmaršalu. 1918. gada martā Bēma-Ermolli spēki okupēja Ukrainas teritoriju.
Pēc kara demobilizējās un apmetās Opavā, kur kļuva par Čehoslovākijas armijas ģenerāli. Kad 1938. gadā Vācija okupēja Sudetus, Bēmam-Ermolli tika piešķirta Vācijas armijas goda ģenerālfeldmaršala pakāpe.
Beatifikācija
Beatifikācija (la, no beatus — 'svētlaimīgs') ir ceremonija Romas katoļu baznīcā, kuras laikā kādu personu pasludina par svētīgu. Tā ir obligāta pirms kanonizācijas.
Ceremonija noris Svētās Mises ietvaros un pēc baznīcas likumiem tā norit Svētā Pētera bazilikā Vatikānā. Kopš 2005. gada 29. septembra beatifikācijas ceremoniju vada Kanonisko jeb Svēto lietu Kongregācijas prefekts vai kāds cits Romas pāvesta nozīmēts delegāts jaunā svētīgā izcelšanās zemē, diecēzē. Ceremonijas laikā tiek atklāts svētīgā attēls, lasīts dekrēts par jauno svētīgo un dziedāta himna "Dievs mēs tevi slavējam" (Te Deum) Bieži tiek izliktas Svētīgā relikvijas, pirms tam veicot ekshumāciju un kanonisko rekognoscēšanu. (Miruša cilvēka miesas saglabāšanās pēc Baznīcas likumiem liecina par tā svētumu.) Relikvijas vēlāk tiek ievietotas altāros. Svinīgi dievkalpojumi tiek noturēti vietējā Baznīcā.
Pasludināšana par svētīgo kā etaps ir nepieciešams tālākai personas kanonizācijai jeb pasludināšanai par svētu. Līdz 17. gadsimtam personu varēja kanonizēt bez beatifikācijas, taču 1642. gadā, pāvesta Urbāna VIII laikā šis process tika mainīts, izstrādājot un pieņemot jaunu beatifikācijas un kanonizācijas kārtību. Vienlaicīgi, sākot no šī laika beatifikācija norit Svētā Krēsla pārraudzībā. Pirmā beatifikācija pēc reformas tika veikta 1662. gadā, beatificējot Francisku no Sales, ko īstenoja pāvests Aleksandrs VII. Beatifikācijas process tika pilnveidots arī pēdējā gadsimtā, 1969. gadā pāvestam Pāvilam VI izsludinot dokumentu "Skaidrāks svētums" (Sanctitas clarior), 1983. gadā pāvestam Jānim Pāvilam II izsludinot apustulisko konstitūciju "Divinus perfectionis magister". Izmaiņas veica arī pāvests Benedikts XVI. Balstoties uz Baznīcas kanoniem, beatifikācija nevar sākties agrāk nekā 5 gadus, bet kanonizācija agrāk kā 50 gadus pēc personas nāves, taču likumā tiek atrunāti arī izņēmumi procesa ātrākai uzsākšanai un lēmumu pieņem pāvests. Pasludināšana par svētīgo apliecina, ka baznīca novērtē personas dzīves izcilību, kuru uzskata par atdarināšanas vērtu.
Priekšnosacījumi
Lai varētu notikt beatifikācija, nepieciešams veikt vairākus beatifikācijas etapus.
Svētīgā piemiņas diena
Ar īpašu dekrētu tiek noteikta diena, kurā svētīgais tiks pieminēts vietējās diecēzes, ordeņa vai kongregācijas liturģiskajā kalendārā.
Beatifikācija ir atļauja veikt oficiālu godināšanas kultu svētīgā godam vietējā baznīcā. Vietējās baznīcas ticīgie lūdzas gan par svētīgo, gan lūdz viņa aizbildniecību un palīdzību. Godināšanas kults visā Katoļu baznīcā ir iespējams pēc svētīgā kanonizācijas, to oficiāli atzīstot par Baznīcas svēto, kas var tikt realizēts, ja svētīgā svētums tiek apliecināts caur vēl vienu brīnumu.
Punculova
Punculova ir ciems Rundēnu pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 298 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Vertulovas Sv. Dievmātes Piedzimšanas pareizticīgo baznīca.
Zeltupe
Zeltupe ir ciems Balvu novada Krišjāņu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumu daļā 7 km no pagasta centra Krišjāņiem, 39 km no novada centra Balviem un 261 km no Rīgas.
Johans Pāliza
Johans Pāliza (de; dzimis, miris ) bija austriešu astronoms.
Studējis Vīnes Universitātē. Atklājis 122 asteroīdus. Pālizas vārdā nosaukts Mēness krāteris.
Mihaels fon Bulmerinks
Mihaels Eižens fon Bulmerinks (, dzimis, miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes ārsts un mežu speciālists.
Konstantīns Titovs
Konstantīns Titovs (1919—2020) bija Latvijas krievu aktieris (spēlēja Rīgas Krievu drāmas teātrī un Rīgas Jaunatnes teātrī) un teātra pedagogs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1919. gada 22. martā Ivanovovozņesenskā tekstilmākslinieka ģimenē. Lielā terora laikā 1937. gadā viņa tēvu apcietināja un nošāva. Mācījās Ivanovas pedagoģiskajā institūtā, 1940. gadā iestājās Maskavas Vahtangova teātra Ščukina teātra skolā, karoja Otrā pasaules kara frontēs.
Pēc kara 1948. gadā viņš pabeidza teātra skolu un uzsāka darbu Rīgas Krievu drāmas teātrī, 1953. gadā sāka mācīt aktiermākslu kultūras namā "Oktobris", viņa audzēkņi bija Boriss Galkins, Vladimirs Kačans, Jefims Šifrins un citi. 1959. gadā viņš pārgāja darbā Rīgas Jaunatnes teātrī, kurā strādāja līdz tā slēgšanai 1992. gada 31. jūlijā.
Miris 2020. gada 30. janvārī, apglabāts Sarkandaugavas kapos.
Akmeņkuitalas
Akmeņkuitalas jeb lielači (Burhinus) ir viena no divām akmeņkuitalu dzimtas (Burhinidae) ģintīm, kas apvieno 8 mūsdienās dzīvojošas sugas, kas, neskatoties uz to, ka pieder bridējputnu grupai, mājo sausos biotopos — savannā un pustuksnesī, kā arī akmeņainās pludmalēs, jūras un upju krastos. Tās sastopamas tropu un mērenajā joslā gandrīz visos kontinentos, iznemot Antarktīdu.
Sistemātikas izmaiņas
Nesenā pagātnē akmeņkuitalu ģintī bija 7 sugas, bet līdz ar DNS pētījumiem viena no akmeņkuitalas (Burhinus oedicnemus) pasugām mūsdienās tiek klasificēta kā suga — Indijas akmeņkuitala (Burhinus indicus).
Izskats un īpašības
Akmeņkuitalas ir vidēji lieli bridējputni ar taisnu, spēcīgu knābi un garām kājām, uz kurām izceļas mezglota locītava. Spārni gari un smaili. Pēdām iztrūkst pirksts uz aizmuguri. Visām sugām ir lielas, dzeltenas acis. Apspalvojums brūni raibumots ar gaišu vēderu.
Akmeņkuitalas ir ļoti kustīgi, enerģiski un samērā skaļi putni. Lidojot spārnu vēzieni ir ātri un enerģiski, lidojums zems, tuvu zemei. Akmeņkuitalas ir aktīvas galvenokārt nakts laikā. Ligzdo uz zemes.
Pastnieks Pets (filma)
"Pastnieks Pets" (en) ir 2014. gada ASV un Apvienotās Karalistes kopražojuma 3D datoranimācijas filma, kura ir balstīta uz animācijas seriālu "Pastnieks Pets" un kuras režisors ir Maiks Disa. Oriģinālvalodā lomas ieskaņojuši: Stīvens Mangans, Džims Brodbents, Rūperts Grints, Deivids Tenants, Ronans Kītings, Sūzana Dūrdena, Sandra Telesa, Tīdžejs Ramini un Pīters Vūdvards.
Sižets
Mazās pilsētiņas pastnieks Pets piedalās valsts televīzijas talantu konkursā, un iekļūst finālā. Pasta priekšniecība nolemj, ka Petu kādu laiku aizstās robots "Petobots 3000". Tuvojoties valsts konkursa finālam. Pets arvien skaidrāk apjauš, ka naudas un slavas dēļ viņš var zaudēt pašu dārgāko — ģimeni, draugus un cieņu.
Pīzāni
Pīzāni var būt:
Matēuss Kuņa
Matēuss Santušs Karneiru da Kuņa (pt, dzimis ) ir Brazīlijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2021. gada Kuņa pārstāv La Liga komandu Atletico Madrid. Agrāk Kuņa ir spēlējis Šveices Superlīgas komandā FC Sion un Vācijas komandās RB Leipzig un Hertha.
Vīganti
Vīganti (agrāk Lukna) ir apdzīvota vieta Augšdaugavas novada Višķu pagastā. 2009. gadā ciema nosaukums tika mainīts no Luknas uz Vīgantiem.
Matēuss Kuņa
2023. gada 1. janvārī Kuņa pievienojās Wolverhampton Wanderers, uz īres tiesībām atlikušo 2022.–2023. gada sezonu, un 2023. gada vasarā pāreja kļūs par pastāvīgu, ja tiks izpildīti daži īres līguma nosacījumi.
Sasniegumi
Brazīlija U-23
Vīganti
Vīgantos atrodas a/s „Latgales bekons”, bet pats ciems atrodas autoceļu Peipiņi — Spīki (V683) un Ostrovka — Vīgantes stacija (V684) krustojumā.
Rīga Grand Prix
Rīga Grand Prix bija profesionālas viendienas šosejas riteņbraukšanas sacensības, kuras bija iekļautas UCI Continental Circuits UCI Europe Tour sacensību kalendārā. Tās notika no 2006. līdz 2013. gadam.
Sniedze
Sniedze (Plectrophenax nivalis) ir neliela auguma Arktikas stērstu dzimtas (Calcariidae) Latvijā ziemojoša putnu suga. Tai ir četras pasugas. Ligzdo Eirāzijas un Ziemeļamerikas Arktiskajā tundrā, bet ziemot dodas salīdzinoši nelielā attālumā uz mēreno joslu. Sniedzes tuvākā radiniece ir baltā sniedze (Plectrophenax hyperboreus), ar kuru reizēm mēdz sakrustoties.
Izplatība
Sniedzei ir cirkumpolāra izplatība ziemeļu puslodē, turklāt tā ir vistālāk ziemeļos ligzdojošais zvirbuļveidīgais putns. Sniedzei ir dažas izolētas populācijas augstu kalnos Arktiskā reģiona dienvidos. Tie ir Kērngorma kalni Skotijas centrālajā daļā, Senteliasa kalns Aļaskas dienvidos un Keipbretonas salas kalni Kanādas dienvidaustrumos. Ziemā sniedzes dodas uz dienvidiem, veicot visai kompleksu pārvietošanos - dažu populāciju migrācijas trases pat krustojas, piemēram, dienvidrierumu un dienvidaustrumu virzienos.
Latvijā
Sniedzes Latviju regulāri caurceļo rudeņos un neliels skaits paliek ziemot. Lielākā skaitā tās var novērot pavasarī, reizēm caurceļo samērā lieli bari, kuros ir virs simts īpatņiem. Novērojumus vairāk var veikt piejūras zonā. Latvijā sastopama nominālpasuga - Plectrophenax nivalis nivalis.
Izskats
Sniedze ir vidēji liels zvirbuļveidīgais putns ar gariem spārniem. Tās ķermeņa garums ir 16—19 cm, spārnu izplētums 30—33 cm, svars 25—40 g. Tēviņi ir nedaudz lielāki nekā mātītes. Vairošanās sezonā tēviņš ir koši balts ar melnu muguru. Mātīte izskatās samērā līdzīga, bet tās mugura ir tumši pelēkbrūna. Ziemā abiem dzimumiem nomainās apspalvojuma krāsa, abiem mugurpuses kļūst dzeltenbrūni raibumotas ar pelēkbrūnu, bet apakšpusē baltās spalvas jauktas ar dzeltenbrūnām. Tēviņi salīdzinoši ir baltāki. Spārni gan ziemā, gan vasarā ir balti ar melniem galiem, bet tēviņiem spārnu baltais laukums ir lielāks kā mātītēm. Masīvais, īsais knābis ir dzeltens ar melnu galu, vasarā tēviņam knābis kļūst melns.
Uzvedība
Sniedzes ir sabiedriski putni un ziemas periodā veido lielus, nepārtrauktā kustībā esošus barus, kas atgādina riteņa griešanos. Putni, kas atrodas bara aizmugurē, laižas pāri visam baram, pārvietojoties uz bara priekšgalu. Barā valda stingra hierarhija. Vecākie putni dominē pār pirmā gada putniem, tēviņi pār mātītēm. Barā parasti ir tikai sniedzes, bet retos gadījumos sniedžu barā var novērot čipstes (Anthus), ausainos cīruļus (Eremophila alpestris) un Lapzemes stērstes (Calcarius lapponicus).
Ziemot tās dodas nelielā attālumā uz mēreno joslu, uzturoties jūras krastā, klajos laukos, prērijā vai kalnos nolaižoties nedaudz zemāk. Reizēm sniedzes var novērot lauku sētu vai fermu tuvumā. Aukstās ziemas naktīs, kad temperatūra noslīd līdz -40 °C, sniedzes ierokas dziļi sniega kupenās. Tām patīk pērties sausā sniegā, līdzīgi kā citi putni to dara smiltīs vai ūdenī.
Barība
Sniedzes ir visēdājas. Tās barojas uz zemes, meklējot sēklas, graudus un riekstus, arī jaunos asnus, maigas lapiņas un kukaiņus. Mazuļi tiek baroti tikai ar bezmugurkaulniekiem. Sniedzes, kas uzturas jūras krastā, barojas arī ar vēžveidīgajiem.
Ligzdošana
Sniedzes ligzdo tundrā, uz ziemeļiem no mežu līnijas vai kalnos tādā augstumā, kur vairs neaug meži. Sniedzes veido monogāmus pārus un riesta laikā starp tēviņiem veidojas asa konkurence. Nobrieduši, pieredzējuši tēviņi atgriežas ligzdošanas vietās apmēram 3—6 nedēļas agrāk par mātītēm. Šajā laikā katrs tēviņš ieņem savu teritoriju un agresīvi to aizsargā. Turklāt sniedzēm ir raksturīgi gadu no gada atgriezties vienā un tajā pašā vietā. Kad ligzdošanas teritorijās ierodas mātītes, tēviņi cenšas pievērst to uzmanību, sacenšoties dziedāšanā. Ja tuvojas mātīte, tēviņš tai izrāda aktīvu uzmanību. Kad pāris ir izveidojies, mātīte būvē ligzdu, izmantojot zāli un sūnas, beigās ligzdu izklājot ar spalviņām un dzīvnieku vilnu. Ligzda parasti tiek iekārtota akmeņainā vietā, lai to būtu grūti pamanīt.
Dējumā ir 4—6 olas. Tās ir baltas ar sarkanbrūniem raibumiem. Inkubācijas periods ilgst 10—14 dienas. Mātīte ne reizi nepieceļoties perē, bet tēviņš to baro. Ja pēkšņi uznāk aukstuma vilnis, ir ļoti svarīgi, lai olas nevienu brīdi nebūtu atstātas bez mātes siltuma. Par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Sasniedzot 10—15 dienas, jaunie putni sāk lidot. Visbiežāk sezonā ir viens perējums, bet 9 gadījumos no 19 pārim ir otrs perējums.
Sistemātika
Sniedzei ir 4 pasugas, kurām savstarpēji nedaudz atšķiras tēviņu riesta apspalvojums:
Maiji
Maiji ir etnolingvistiska Amerikas pamatiedzīvotāju grupa, kas pārsvarā dzīvo Vidusamerikā. Seno maiju civilizāciju veidoja šīs grupas pārstāvji, un mūsdienu maiji ir cēlušies no cilvēkiem, kuri dzīvoja šajā vēsturiskajā civilizācijā. Mūsdienās maiji apdzīvo Meksikas dienvidus, Gvatemalu, Belizu, Salvadoru un Hondurasu. "Maiji" ir mūsdienīgs kolektīvs apzīmējums šī reģiona tautām, tomēr paši pamatiedzīvotāji šo terminu vēsturiski neizmantoja. Maiji kā tauta bija ļoti sašķelti un starp dažādām maiju tautas populācijām, sabiedrībām un etniskajām grupām nebija kopīgas identitātes vai politiskās vienotības izjūtas, jo tām katrai bija savas īpašās tradīcijas, kā arī kultūras un vēsturiskā identitāte. Maiji cēla arī pilsētas, kuru atliekas lielos daudzumos ir atrodamas viņu apdzīvotā reģiona valstīs, kā Belizā.
Mūsdienās lielākā daļa maiju runā angliski vai spāniski, taču liela daļa maiju runā arī kādā no savstarpēji radniecīgajām maiju valodām. Daļa maiju prot arī Belizas kreolu valodu, kas ir uz angļu valodas bāzes koloniju laikā radusies kreoliskā valoda.
Pēteris Jurciņš
Biogrāfija
Dzimis Ludzas apriņķa Nautrānu pagasta Rogovkas ciemā amatnieku ģimenē. Beidzis Nautrānu vidusskolu. Pēc skolas pabeigšanas strādāja par tramvaja vadītāju Rīgā, dienēja armijā, bija mēbeļu asociācijas strādnieks.
Pēc tam uzsāka mācības speciālajā milicijas vidusskolā Kauņā. Pēc pabeigšanas sāka strādāt kā krimināllietu izmeklētājs Aucē, Liepājā, Aizputē un Tukumā. Vadīja milicijas nodaļas darbu Madonā. No 1959. gada sāka strādāt Iekšlietu ministrijā, 1968. gadā neklātienē beidza PSRS Iekšlietu ministrijas Augstāko skolu.
1970. gadā uzņemts Rakstnieku savienībā. No 1979. līdz 1985. gadam vadīja izdevniecības "Liesma" oriģinālās literatūras redakciju. No 1987. gada bija Latvijas radio literāro raidījumu komentētājs, radio programmu vadītājs un Policijas akadēmijas pasniedzējs. 1983. gadā tika pasludināts par Nopelniem bagāti kultūras darbinieku.
Miris 2004. gada 18. februārī 71 gada vecumā. Apglabāts Nautrēnu pagasta Desetnieku kapos.
Daiļrade
Laidis klajā dzejoļu krājumu: Smagums (1968), Klātbūtne (1972), Dzīvības augstums (1977), Gar doņiem ejot (1981), izlasi Man vienu mūžu taisnoties (1982), Vālodzīte (1984), Kvēpa lidojums (1986), Akmeņi un zvaigznes (1990), bērnu grāmatas Sievietes vara, Ar to dieniņu.
1974. gadā izdota Pētera Jurciņa dzejas izlase krievu valodā Magoņu pļauja. Viņa dzeja ir dziļi tautiska, daiļradei ir cieša saikne ar folkloru, vārsmas caurstrāvo dziļa cilvēku mīlestība.
Putncilvēks
"Putncilvēks" (en) ir 2014. gada amerikāņu melnā komēdija, kuras režisors, viens no scenārija autoriem un producentiem ir Alehandro Gonsaless Injaritu.
Viesnīca "Diženā Budapešta"
"Viesnīca "Diženā Budapešta"" (en) ir 2014. gada komēdija, kuras režisors ir Vess Andersons. Filmas sižets veidots pēc rakstnieka Stefana Cveiga darbiem.
Filma ir par konsjeržu (attēlo Reifs Fainss), kas cenšas pierādīt savu nevainību apsūdzībā par slepkavību.
Filmas pirmizrāde notika Berlīnes starptautiskajā kinofestivālā. Filma guva labus panākumus, tika atzīta par vienu no 2014. gada labākajām filmām (9 kritiķu vērtējumā — labākā filma ). "Viesnīca "Diženā Budapešta"" tikusi nominēta dažādiem apbalvojumiem, tai skaitā Amerikas Kinoakadēmijas, BAFTA kino balvai un Zelta globusa balvai vairākās nominācijās.
Putncilvēks
Filma ir par Holivudas aktieri, kas ir slavens ar supervaroņa lomu filmā un cenšas izveidot Reimonda Kārvera stāsta adaptāciju Brodvejā. Tajā galvenās lomas attēlo Maikls Kītons, Zaks Galifjanakis, Edvards Nortons, Andrea Raisboro, Eimija Raiena, Emma Stouna, Naomi Votsa.
Filmas pirmizrāde notika Venēcijas starptautiskajā kinofestivālā, kinoteātros ASV —, kinoteātros Latvijā —. Filma guva labus panākumus, tāpat tika atzīta par vienu no 2014. gada labākajām filmām, vairāku desmitu kritiķu vērtējumā — labākā filma. "Putncilvēks" ticis nominēts dažādiem apbalvojumiem. Filma tika nominēta 87. Kinoakadēmijas balvai 9 nominācijās, 4 nominācijās — "Labākā filma", "Labākais režisors", "Labākais oriģinālscenārijs" un "Labākais operatora darbs" — tika gūta uzvara. Amerikas Kinoinstitūts to atzina par vienu no 11 gada labākajām filmām.
Sižets
Rigans Tompsons (Maikls Kītons) ir agrāk populārs Holivudas aktieris, kas slavu iemantojis ar supervaroņa Putncilvēka attēlošanu filmās pirms dažām desmitgadēm. Riganu moka Putncilvēka balss, kas viņu kritizē. Rigans cenšas atgūt slavu, Brodvejā iestudējot Reimonda Kārvera īsā stāstā What We Talk About When We Talk About Love adaptāciju. Rigans ir izrādes autors, režisors un aktieris. Izrādes producents ir Rigana draugs un jurists Džeiks (Zaks Galifjanakis), izrādē vēl piedalās Rigana draudzene Lora (Andrea Raisboro) un Brodvejā savu pirmo lomu spēlējošā Leslija (Naomi Votsa). Rigana meita Sema (Emma Stouna), kas atkopjas no atkarības, ir tēva asistente.
Mēģinājuma laikā aktierim Ralfam, kura aktierspēli Rigans un Džeiks uzskata par briesmīgu, uzkrīt gaismas armatūra. Rigans vēlāk atzīstas, ka negadījumu izraisījis viņš, lai varētu aizstāt Ralfu. Viņš tiek aizstāts ar Maiku (Edvards Nortons). Pirmie mēģinājumi skatītāju priekšā ir visai neveiksmīgi. Kad uz skatuves džins tiek samainīts ar ūdeni, Maiku tas sanikno, viņš sāk strīdu ar Riganu izrādes laikā. Izrādes laikā, izspēlējot ainu gultā, Maiks cenšas pa īstam pārgulēt ar Lesliju, kura vēlāk sarīko skandālu. Pēc izrādes Rigans izlasa sākotnējo preses apskatu un saprot, ka Maiks ir nozadzis publikas uzmanību. Tomēr Džeiks mudina turpināt darbu. Rigans sastrīdas ar savu meitu Semu, kad pieķer viņu, lietojot marihuānu. Sema atbild ar pārmetumiem Riganam, kritizē viņa iestudējumu.
Aizkulisēs pēdējā mēģinājuma laikā pirms pirmizrādes Rigans pamana flirtējošos Semu un Maiku. Pauzes laikā Rigans uz brīdi iziet ārpus teātra un nejauši aizver durvis no ārpuses. Viņa halāts iespiežas durvīs, to nevar izvilkt un Rigans paliek puskails. Lai nokļūtu atpakaļ teātrī un paspētu laikā uz skatuves, Riganam nākas šķērsot Taimskvēru. Garāmgājēji viņu atpazīst kā Putncilvēku. Rigana popularitāte strauji ceļas tiešsaistē. Pēc mēģinājuma izrādes Rigans satiek ietekmīgu kritiķi Tabitu Dikinsoni. Viņa izturas nedraudzīgi, saka, ka ienīst Holivudas slavenības, kas izliekas par aktieriem. Riganam viņa apsola "iznīcināt" izrādi ar negatīvu recenziju. Rigans piedzeras un atslēdzas uz ielas. Nākamajā dienā viņš redz halucinācijas — viņš sarunājas ar Putncilvēku, kas cenšas pārliecināt viņu uzņemt vēl vienu filmu par Putncilvēku. Halucināciju ietekmē Riganam dažkārt arī šķiet, ka viņš var lidot kā Putncilvēks.
Pirmizrādes laikā Rigans izmanto īstu pistoli izrādes noslēdzošajai ainai, kurā viņa tēls nogalina sevi. Rigans uz skatuves iešauj sev galvā, bet īsti netrāpa. Lode sakropļo viņa degunu. Riganam visa zāle velta ovācijas, izņemot kritiķi Tabitu, kas pamet telpu aplausu laikā. Vēlāk slimnīcā Džeiks Riganam izklāsta, ka Tabita savā recenzijā pašnāvības mēģinājumu nosaukusi par jaunu tēlošanas metodi, ko apzīmējusi kā "superreālismu". Arī Sema apciemo tēvu slimnīcā. Bet kamēr Sema uz brīdi iziet, Rigans uzkāpj uz palodzes. Kad Sema atgriežas palātā, Rigans ir pazudis. Viņa satraukta paskatās lejup, bet tad augšup debesīs un pasmaida, it kā būtu tur ieraudzījusi tēvu lidojam.
Marigo
Marigo (fr) ir Francijas aizjūras teritorijas Senmartēnas administratīvais centrs un lielākā pilsēta. Pilsēta atrodas Sanmartēnas salas rietumu daļā, Marigo līča krastā. Marigo valda tropisks savannas klimats ar ļoti siltu un mitru laiku visu gadu. Pateicoties austrumos esošajiem kalniem, nokrišņu daudzums nav tik liels kā līdzīga klimata pilsētās. Lietus sezona ilgst no augusta līdz novembrim.
Kamaldiņa (upe)
Kamaldiņa (arī Lorupīte, augštecē Tauriņupe) ir Lāčupītes kreisā satekupe Gulbenes novadā.
Iztece uz ziemeļiem no Rimstavām. Tek ziemeļu-ziemeļaustrumu virzienā. Nesasniedzot valsts autoceļu P27 (Smiltene — Gulbene), satekot ar Melderupīti no labās, izveido Lāčupīti. Vidustecē upi šķērso valsts autoceļš V418 (Ozolkalns – Galgauska), kā arī dzelzceļa līnijas Ieriķi — Abrene trase.
Gui Haičao
Gui Haičao (, dzimis 1986. gada novembrī) ir Ķīnas inženieris, Ķīnas pirmais civilais kosmonauts.
Agrīnā dzīve un izglītība
Gui Haičao piedzima 1986. gada novembrī Juņnaņas provinces Baošaņas apgabala Šidiaņas apriņķa Jaoguaņā.
Kosmonauta karjera
2018. gada 23. aprīlī Ķīnas Pilotējamo kosmisko lidojumu birojs un Ķīnas kosmonautu apmācības centrs uzsāka trešās klases kosmonautu rekrutēšanas kampaņu saistībā ar tolaik topošo Ķīnas kosmosa staciju. Atšķirībā no 1998. un 2010. gada atlases grupām tika meklēti ne tikai iznīcinātāju piloti, bet arī inženieri, kas bija nepieciešami stacijas apkopei un remontam, kā arī zinātnieki no Ķīnas pētniecības institūtiem un universitātēm, kuriem bija jāuzrauga derīgās kravas. Gui Haičao pieteicās. No 2500 kandidātiem, kas tika pieņemti pēc pieteikuma dokumentu izskatīšanas, pēc trīs posmu atlases procesa, kas noslēdzās 2020. gada septembrī, tika pieņemti 18 kosmonauti, tostarp četri derīgās kravas eksperti, no kuriem viens bija Gui, neraugoties uz viņa tuvredzību vieglā formā. 2020. gada jūlijā Gui iestājās Ķīnas Komunistiskajā partijā. 2020. gada 1. oktobrī, Ķīnas nacionālajā dienā, notika oficiālā zvēresta došanas ceremonija.
2022. gada jūnijā Gui Haičao tika izraudzīts kosmosa kuģa Shenzhou 16 pamatapkalpē.
Pirmo kosmisko lidojumu Gui Haičao sāka 2023. gada 30. maijā kā kosmosa kuģa Shenzhou 16 derīgās kravas speciālists. Kosmosa kuģis uz orbitālo staciju Tiangong nogādāja 5. ekspedīciju.
Tarzāns (filma)
Tarzāns (en) ir 1999. gada animācijas piedzīvojumu filma, kas balstīta uz Edgara Raisa Barouza stāstu Tarzan of the Apes. Filmas režisori ir Kevins Lima un Kriss Baks. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Tonijs Goldvins, Minnija Draivere, Glenna Klouza, Alekss D. Lincs, Rouzija O'Donela, Braiens Bleseds, Naidžels Hotorns, Lānss Henriksens, Veins Naits un Teilore Dempsija. Filmas pirmizrāde notika Holivudā.
USA-204
USA-204 jeb WGS-2 (Wideband Global SATCOM 2) ir ASV militārais sakaru pavadonis, kas orbītā palaists 2009. gada aprīlī. Tas ir otrais Wideband Global SATCOM sistēmas pavadonis, otrais no WGS Block I sērijas. Paredzēts sakaru nodrošināšanai ASV bruņotajiem spēkiem Āzijā, kā arī Austrālijas militārajiem spēkiem.
Pavadoni izgatavoja korporācija Boeing uz platformas Boeing 702 bāzes ar masu 5987 kg. Ģeostacionārās orbītas sasniegšanai pavadonis apgādāts ar konvenciālo raķešdzinēju R-4D un jonu dzinēju XIPS-25. Tā raidītājuztvērēji darbojas X joslas un Ka joslas frekvencēs.
Lidojuma gaita
Sākotnēji tas ģeostacionārajā orbītā atradās punktā 124° rietumu garuma. Pēc tam, kad tika pabeigta pavadoņa sistēmu izmēģināšana, WGS-2 tika nodots Gaisa spēkiem. Tas novietots virs Indijas okeāna punktā 60 grādi austrumu garuma.
Puncuļi (Galēnu pagasts)
Puncuļi ir ciems Galēnu pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 226 km attālumā no Rīgas.
Armands Reinfelds
Armands Reinfelds (dzimis, miris ) bija latviešu aktieris. 1993. gadā ieguva Spēlmaņu nakts balvu kā Gada aktieris.
Biogrāfija
Absolvējis Rīgas 64. vidusskolu, kurā bija klases ar teātra novirzienu. 1990. gadā Latvijas Valsts konservatorijā beidzis tā saukto Nacionālā teātra kursu, pēc tā beigšanas Nacionālā teātra aktieris. 1993. gadā kļuva par nesen izveidotā Jaunā Rīgas teātra aktieri, veidoja tā jauno trupu. Par lomu izrādē "Kā lēna un mierīga upe ir atgriešanās" 1993. gadā aktieris saņēmis "Spēlmaņu nakts" balvu kā "Gada aktieris". Pēc izrādes režisora Alvja Hermaņa domām, Armands bijis pirmais latviešu aktieris, kurš pārstāvēja "jauno aktieru spēles veidu" un aizsāka "jaunā teātra nervu". Savukārt par sniegumu kino jau 1994. gadā viņš novērtēts "kā savas paaudzes kinotēls". Saņēmis balvu "Lielais Kristaps" kā labākais aktieris par Riharda lomu filmā "Varmācības meditācija".
Cīnijies ar atkarību no alkohola. Ilgu laiku pavadījis, dzīvojot ārzemēs. Pirmoreiz pameta Latviju 2005. gadā, aizbraucot uz Angliju, Gadu vēlāk atgriezās dzimtenē, bet 2009. gadā pārcēlās uz Losandželosu, ASV. Latvijā atgriezies 2013. gadā, vispirms dzīvojis ģimenes mājā Ropažos, savukārt pēdējos gadus dzīvojis Siguldā. Miris ar sirdslēkmi 2021. gada 22. februārī savās mājās Siguldā.
Nacionālajā teātrī
Loma (Č. Dikensa "Sīkstulis", 1990), Matjē (Ī. Žamiaka "Acālija", 1992); Frenks (K. Makkalovas "Dziedoņi ērkšķu krūmā", 1993).
Jaunajā Rīgas teātrī
Grems ("Kā lēna un mierīga upe ir atgriešanās", 1993), Karloss (B. A. Valjeho "Liesmojošā tumsā", 1995), vīrietis (N. Beikera "Kā lēna un mierīga balss", 1996), loma (A. Levina "Rozmarijas bērns", 1997), Dūdars (R. Blaumaņa "Skroderdienas Silmačos", 1998), Augusts (I. Ābeles "Tumšie brieži", 2001), loma (N. Gogoļa "Revidents", 2002).
Kinofilmās
Janka ("Parāds mīlestībā", 1984), epizodiska loma ("Aija", 1987), Vinarts Kirmužs ("Cilpā", 1991), Ēriks ("Depresija", 1991), Ēriks ("Drosme nogalināt", 1993), Rihards ("Varmācības meditācija", 1993), Stefans ("Bēgt, lai dzīvotu", Zviedrija, 1997), Fotogrāfs ("Tristans un Izolde. Trīs stāsti par...", 1999), loma ("Paslēpes", 2001), uzņēmējs ("Vogelfrei", 2007).
Televīzijā
Juris Nārbulis ("Likteņa līdumnieki"; 2003—2008).
Maiks Reilijs
Maiks Reilijs (en, dzimis ) ir ASV hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2021. gada Reilijs pārstāv NHL komandu Bostonas "Bruins". 2011. gada NHL draftā Reiliju ar kopējo 98. numuru ceturtajā kārtā izvēlējās Kolumbusas "Blue Jackets".
2015–16. gada sezonā Reilijs debitēja Minesotas "Wild" rindās. Tur viņš pavadīja trīs sezonas, līdz tika aizmainīts uz Monreālas "Canadiens". 2020. gadā viņu aizmainīja uz Otavas "Senators", bet 2021. gadā uz Bostonas "Bruins".
ASV hokeja izlases sastāvā Reilijs ir spēlējis 2015. gada Pasaules čempionātā.
Nikolajs Breikšs
Nikolajs Breikšs (dzimis Mogiļevā, miris  Rīgā) bija Latvijas gleznotājs — reālists, viens no talantīgākajiem savas paaudzes māksliniekiem, beļģu glezniecības skolas tradīciju iedzīvinātājs latviešu mākslā. Rēzeknes mākslinieku kopas biedrs.
Biogrāfija
Nikolajs Breikšs dzimis 1911. gada 10. janvārī Baltkrievijā Mogiļevā mērnieka ģimenē Mācījies Rīgas valsts tehnikuma arhitektūras nodaļā. Māksliniecisko izglītību ieguvis, Latvijas Mākslas akadēmijā, kur 1937. gadā beidzis Dabasskatu glezniecības meistardarbnīcu Vilhelma Purvīša vadībā ar diplomdarbu "Keišu ciems". Bijis zīmēšanas skolotājs Viļakas pamatskolā (1939—1940), matemātikas un kaligrāfijas skolotājs Rēzeknes ekonomikas tehnikumā (1940—1941), zīmēšanas skolotājs Rēzeknes 1. pamatskolā (1941—1942), ilgstošs Latvijas Mākslas akadēmijas pasniedzējs — pedagogs (no 1945), docents (1952), profesors no 1971. gada. 1944. gadā kļuvis Mākslinieku savienības biedrs. Veicis daudzus sabiedrisku pienākumus — bijis gleznotāju sekcijas biroja loceklis (1942—1945), valdes priekšsēdētāja vietnieks (1960—1967), Mākslas fonda mākslas padomes loceklis un priekšsēdētājs (1959—1963), Kultūras ministrijas ekspertu komisijas un izstāžu komisijas loceklis, kā arī Mākslas dienu komisijas priekšsēdētājs.
Bijis viens no Rēzeknes mākslinieku kopas organizētājiem un dalībniekiem (1934—1944) un Tēlotāja mākslas kooperatīva biedrs (1942—1945). 1971. gadā kļuvis par Latvijas PSR Tautas mākslinieku. Miris 1972. gada 1. augustā Rīgā, apbedīts Rīgas Meža kapos.
Mākslinieciskā darbība
Reālists, uzskatāms par beļģu glezniecības skolas tradīciju iedzīvinātāju latviešu mākslā. Galvenokārt strādājis klusās dabas un ainavas žanrā.
Dalība izstādēs
1935./36. Rīgā Kultūras fonda 2. Latvijas mākslas izstāde
1936./37. Rīgā Kultūras fonda 3. Latvijas mākslas izstāde
1937./38. Rīgā Kultūras fonda 4. Latvijas mākslas izstāde
1937. Kauņā Latviešu mākslas izstāde
1938.   1939. 1940. Daugavpilī Latviešu mākslas izstāde (9. — 17. jūnijs)
1943.
1944. Rīgā Rēzeknes mākslinieku kopas darbu izstāde (janvārī)
1945. Rīgā 1946. Maskavā Tretjakova galerijā Vissavienības glezniecības, tēlniecības un grafikas izstāde
Irfans Kahvedži
Karjera
Karjeru sāka klubā Gençlerbirliği. 2017. gadā pievienojās Stambulas "Başakşehir". 2019.—2020. gada sezonā kļuva par Turcijas Superlīgas čempionu. UEFA Čempionu līgas spēlē pret RB Leipzig guva trīs vārtus. 2021. gada janvārī pārgāja uz citu Turcijas klubu Fenerbahçe.
Nikolajs Breikšs
Dalība izstādēs
1947. Rīgā
Irfans Kahvedži
Karjera
Pārstāvējis dažādu vecumu Turcijas jauniešu izlases. Turcijas izlasē debitēja draudzības spēlē pret Īriju. Tika iekļauts izlases sastāvā dalībai 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā. Savus pirmos vārtus izlases labā guva Euro 2020 grupu turnīra spēlē pret Šveici.
Nikolajs Breikšs
Dalība izstādēs
1947./48. Maskavā Tretjakova galerijā Vissavienības glezniecības, tēlniecības un grafikas izstāde
1949. Rīgā Padomju Latvijas tēlotāja mākslas ceļojošā izstāde
1950.  1951. Rīgā Oktobra revolūcijas 34. gadadienai veltītā latviešu mākslas izstāde (23. novembris — 31. decembris)
1952. Rīgā Oktobra revolūcijas 35. gadadienai veltītā latviešu mākslas izstāde
1953. Rīgā 1954.  1955.  1957.  1957./58. Maskavā (Manēžā) Lietuvas, Latvijas un Igaunijas PSR tēlotāja un lietišķās mākslas darbu izstāde
1958. Rīgā
1959.  1960. Rīgā
1961.  1962.  1963.  1964. Maskavā Latvija PSR mākslinieku dabu izstāde
1965. Rīgā Padomju Latvijas 25. gadadienai veltītā republikas mākslinieku darbu izstāde
1966.  1967.  1969.  1970. Rīgā
1971.  1972.
Personālizstādes
1973. Nikolaja Breikša pēcnāves izstāde Rīgas Valsts Mākslas muzejā (maijā), Liepājas un Kuldīgas muzejos (jūlijā)
1986. Nikolajam Breikšam 75. dzimšanas dienai veltītā retrospektīvā izstāde Latvijas Mākslas akadēmijas telpās (janvāris — februāris)
2006. Nikolajam Breikšam 95. dzimšanas dienai veltītā izstāde Mākslinieku savienības galerijā Rīgā (augustā)
Kataja
Kataja (sv) jeb Inakari (fi) ir saliņa Botnijas līča ziemeļos. Caur salu iet Zviedrijas — Somijas robeža, bet pati sala ir Zviedrijas tālākais austrumu punkts. Robeža tika novilkta 1809. gadā, kad salas vietā bija divas atsevišķas saliņas. Kopš tā laika teritorijas izostāzijas (zemes pacelšanās) dēļ saliņas ir saplūdušas vienā.
Kristīna Nīberga
Kristīna Nīberga (sv; dzimusi ) ir Zviedrijas šahiste.
Biogrāfija
1980. gados bijusi viena no vadošajām Zviedrijas šahistēm. 1987. gadā Pasaules sieviešu šaha čempiones nosaukuma izcīņas cikla zonas turnīrā izcīnījusi otro vietu aiz Nīnas Heibergas un izcīnījusi tiesības piedalīties starpzonu turnīrā. Piedalījusies 1987. gada starpzonu turnīrā Smederevskā Palankā, kurā palikusi 16. vietā.
Pārstāvējusi Zviedriju Pasaules sieviešu šaha olimpiādēs:
1987. gadā Zviedrijas komandas sastāvā izcīnījusi trešo vietu Ziemeļu kausa izcīņā šahā.
Tomass Mains Rīds
Tomass Mains Rīds (Thomas Mayne Reid, dzimis ), miris ) bija skotu-īru, amerikāņu novelists. "Kapteinis Rīds" ir sarakstījis daudzas piedzīvojumu noveles līdzīgas tām, ko sarakstījuši Roberts Luiss Stīvensons un Frederick Marryat. Šo romānu darbība galvenokārt notiek Amerikas rietumos, Meksikā, Dienvidāfrikā, Himalajos un Jamaikā.
Rīgas Balss
"Rīgas Balss" (ru) ir Rīgā publicēta vakara avīze, kas iznāca latviešu un krievu valodā no 1957. līdz 2009. gadam.
Vēsture
Sāka iznākt 1957. gada 1. oktobrī kā pirmā Latvijas PSR vakara avīze redaktora Osvalda Darbiņa vadībā.
Krievu izdevumu 2001. gadā pārdēvēja par "Vakara Rīga" (Вечерняя Рига), kuru pārtrauca izdot 2004. gadā. 2002. gadā laikraksts pārtapa par rīta laikrakstu, to izdeva piecas reizes nedēļā ar pielikumiem Bode, Atpūta, Mēs, TV Programma un Jūrmala. Izdevums latviešu valodā 2008. gadā pārtapa par žurnālu un pārtrauca iznākt 2009. gadā.
Vīganti (nozīmju atdalīšana)
Vīganti var būt:
Siksts IV
Siksts IV (la; dzimis ; pilsoniskais vārds — Frančesko della Rovere (Francesco della Rovere), miris ) bija renesanses laika Romas pāvests no 1471. gada līdz nāvei 1484. gadā.
1471. gadā ziedoja antīkās bronzas kolekciju "Romas tautai", tā likdams pamatus Kapitolija muzejiem. Siksts IV ir pāvests, kurā vārdā nosaukta Siksta kapela, pēc kura rīkojuma no 1477. līdz 1480. gadam tā tika renovēta. Siksts IV ir Vatikāna arhīvu un Upsālas Universitātes dibinātājs. Modernizēja Romas arhitektūru, tai skaitā uzcēla pirmo jauno tiltu (Ponte Sisto) pār Tebru kopš Romas impērijas laikiem.
Siksts IV bija spāņu inkvizīcijas dibinātājs. Anulēja vairākus Konstances koncila lēmumus. Siksta IV laikā kūrijā valdīja nepotisms. Pāvests iesaistījās Paci sazvērestībā pret Mediči ģimeni Florencē.
Puncuļi (Saunas pagasts)
Puncuļi ir ciems Saunas pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 210 km attālumā no Rīgas.
Andrijs Heruss
Andrijs Heruss (ukraiņu: Андрій Герус, dzimis 1995. gada 10. novembrī) ir ukraiņu karavīrs, UBS Gaisa spēku kapteinis, iznīcinātāja MiG-29 pilots, Krievijas—Ukrainas kara dalībnieks. Ukrainas varonis (2022).