cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zatura. Piedzīvojumi kosmosā
Divi brāļi tiek ierauti starpgalaktiskā piedzīvojumā pēc tam, kad abi sāk spēlēt burvju galda spēli.
Zemes iela (Jūrmala)
Zemes iela ir iela Jūrmalā, Kauguru apkaimē. Zemes iela sākas krustojumā ar Talsu šoseju un beidzas krustojumā ar Mazā Nometņu ielu. Kopējais ielas garums ir 140 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Zemes ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Erbīla
Erbīla (, Arbīl) vai Hevlēra (, Hewlêr) ir pilsēta Irākas ziemeļos, 80 km uz austrumiem no Mosulas. 2009. gadā pilsētā dzīvoja aptuveni 1,29 miljoni iedzīvotāju, un pēc šī rādītāja tā ir ceturtā lielākā pilsēta Irākā. Erbīla ir Irākas Kurdistānas autonomā reģiona administratīvais centrs.
Tā ir viena no pasaules vecākajām pilsētām. Pirmie iedzīvotāji šajā vietā apmetās uz dzīvi 6000 gadus pirms mūsu ēras.
2014. gadā pilsētu Arābu Tūrisma padome oficiāli atzina par Arābu tūrisma galvaspilsētu. 2014. gada jūlijā UNESCO to atzina par Pasaules mantojuma objektu.
Alans Hansens
Alans Deivids Hansens (en, dzimis ) ir bijušais Skotijas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Skotijas futbola izlases dalībnieks.
Savu karjeru sācis Partick Thistle komandā, taču Hansens ir pazīstams no sava laika Anglijas komandā Liverpool, kur pavadījis 13 sezonas. Izcīnījis astoņus Pirmās divīzijas titulus, divus FA kausus, četrus Līgas kausus, trīs Eiropas kausa trofejas un vienu UEFA kausu.
Skotijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1979. līdz 1987. gadam. Kopumā aizvadījis 26 mačus. Piedalījies 1982. gada FIFA Pasaules kausā.
No 1992. līdz 2014. gadam bijis viens no futbola raidījuma Match of the Day vadītājiem.
Sasniegumi
Liverpool
Filips Makss
Filips Makss (de, dzimis ) ir vācu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Vācijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Makss pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu Frankfurtes "Eintracht". Iepriekš Makss ir spēlējis Gelzenkirhenes "Schalke 04", Karlsruher SC un FC Augsburg un PSV Eindhoven.
Phantom Breaker
Phantom Breaker ir 2D cīņas spēle, kuru izstrādājis un publicējis 5pb.. Sākumā spēli bija plānots izdot 2011. gada aprīlī, bet tā tika atstumta uz 2011. gada jūniju. Vēlāk tika paziņots, ka 7Sixty (SouthPeak Games meitas uzņēmums) publicēs spēli Ziemeļamerikā 2012. gada pirmajā ceturtdaļā, kopā ar ierobežota daudzuma paku, kurai līdzi nāk miniatūras stratēģija katram spēles tēlam, kuriem blakus ir to zīmējumi Hiro Suzuhira izpildījumā, galda kalendārs, un divi plakāti, kuri ir apdrukāti no abām pusēm. Dēļ lielo spēles defektu skaita Xbox Live režīmā, izdošanas datums tika atstumts uz 2012. gada 8. maiju.
Dienvidčehijas apgabals
Dienvidčehijas apgabals ir viens no četrpadsmit Čehijas apgabaliem valsts dienvidu daļā, Bohēmijas vēsturiskajā reģionā. Robežojas ar Plzeņas apgabalu ziemeļrietumos, ar Centrālčehijas apgabalu ziemeļos, ar Visočinas apgabalu un ar Dienvidmorāvijas apgabalu austrumos, kā arī ar Austriju dienvidos un ar Vāciju dienvidrietumos.
Apgabala administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Česke Budejovice. Dienvidčehijas apgabala kopējā platība ir 10 056,79 km², pēc 2013. gada datiem apgabalā dzīvo 636 459 iedzīvotāji. Tas ir otrais lielākais Čehijas apgabals pēc platības un septītais lielākais pēc iedzīvotāju skaita. Dienvidčehijas apgabals ir sīkāk sadalīts septiņos rajonos. Apgabala augstākā virsotne atrodas 1378 metrus virs jūras līmeņa.
Tartu mākslas muzejs
Tartu mākslas muzejs (et) ir valstij piederošs mākslas muzejs Tartu, Igaunijā.
Dibināts 1940. gadā pēc vietējās mākslas skolas locekļu privātas iniciatīvas. Lielākais mākslas muzejs valsts dienvidos. Lielākā daļa darbu ir saistīti ar Igauniju, muzeja kolekcijā ir gan vietējo, gan ārzemnieku mākslas darbi, kas veidoti kopš 18. gadsimta. Kopā kolekcijā atrodas ap 23 tūkstoši vienību. Kopš 1988. gada muzejs atrodas Šķībajā namā pilsētas rātslaukumā.
Kails Palmeri
Kails Palmeri (en; dzimis ) ir amerikāņu hokejists, labās malas uzbrucējs. Pašlaik (2016) Palmeri spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Ņūdžersijas "Devils" sastāvā.
Maksimilians Šells
Maksimilians Šells (de; dzimis, miris ) bija Austrijas un Šveices aktieris.
Kails Palmeri
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Palmeri sāka 2010.—11. gada sezonā AHL komandā Sirakjūsas "Crunch". Tiesa, jau 3. novembrī Palmeri tika izsaukts uz Ņūdžersijas "Devils" un aizvadīja savu debijas spēli NHL, tajā pārspējot Tampabejas "Lightning" vārtsargu Denu Elisu un gūstot arī savus debijas vārtus. Kopumā 2010.—11. gada sezonā NHL Palmeri aizvadīja 11 spēles. "Crunch" sastāvā savukārt Palmeri sezonu noslēdza kā komandas rezultatīvākais spēlētājs. Arī nākamajā sezonā Palmeri spēles laiku dalīja starp "Crunch" un "Ducks". Palmeri vairs nebija "Crunch" rezultatīvākais spēlētājs, taču sezonas noslēguma tika iekļauts līgas simboliskajā izlasē.
Maksimilians Šells
Pēc 1938. gada Anšlusa kopā ar ģimeni no Vīnes pārcēlās uz Cīrihi Šveicē. Pēc Otrā pasaules kara piedalījies vairākās vācu filmās, pēc tam pārcēlies uz Holivudu.
Kails Palmeri
Spēlētāja karjera
2012.—13. gada sezonā Palmeri Anahaimas "Ducks" rindās aizvadīja jau 42 spēles, tajās gūstot 21 rezultativitātes punktu. Arī nākamajās divās sezonās Palmeri guvi vidēji 30 punktus sezonā, līdz 2015. gada vasarā tika aizmainīts uz Ņūdžersijas "Devils". Tās rindās Palmeri aizvadīja spožu 2015.—16. gada sezonu, to ar 57 punktiem noslēdzot kā rezultatīvākais "Devils" spēlētājs.
ASV hokeja izlases rindās spēlējis 2012. gada Pasaules čempionātā.
Maksimilians Šells
Par savu otro lomu Holivudā saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais aktieris galvenajā lomā par lomu filmā "Nirnbergas prāva" (Judgment at Nuremberg). Tēlojis vairākās antinacisma filmās, jo prata gan vācu, gan angļu valodu, piemēram, The Man in the Glass Booth (1975) un "Džūlija" (1977). Par lomām šajās filmās nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai. Tēlojis arī vairākas ievērojamas personības, par Vladimira Ļeņina tēlojumu televīzijas filmā Stalin (1992) saņēmis Zelta globusa balvu. Tēlojis arī teātrī.
Alazeja (polārstacija)
Polārā stacija «Alazeja» (ru) ir slēgta PSRS polārā hidrometeoroloģiskā stacija Arktikā. Izvietojusies Alazejas upes grīvā, upes labajā krastā 7 km no tās ietekas Austrumsibīrijas jūrā. Administratīvi ietilpst Sahas Republikas Ņižņekolimskas ulusā.
The Game of Death
The Game of Death (zh) ir nepabeigta Honkongas cīņas mākslu filma, kas filmēta 1972. gadā no augusta līdz oktobrim. Filmas režisors, scenārija autors, producents un galvenās lomas atveidotājs ir Brūss Lī, kuram šī ir pēdējā filma. Lī nomira filmas veidošanas laikā. Pirms viņa nāves paspēja safilmēt vairāk nekā 100 minūtes filmas materiāla. Safilmētie filmas kadri ar Lī oriģinālo kantoniešu un angļu teksta celiņu iekļauti dokumentālajā filmā Bruce Lee: A Warrior's Journey. Lielākā daļa no uzņemtā materiāla ir no filmas beigu daļas.
Filmēšanas laikā Lī saņēma piedāvājumu piedalīties filmā Enter the Dragon, kas ir pirmā kung fu filma, ko producējusi Holivudas studija (Warner Bros.), un ar šim žanram nepieredzētu budžetu. Lī nomira no smadzeņu tūskas pirms filmas iznākšanas. Savas nāves brīdī viņš plānoja atsākt filmas The Game of Death filmēšanu. Pēc Lī nāves filmas Enter the Dragon režisoru Robertu Klūzu nolīga, lai pabeigtu filmu, izmantojot divus Lī dublierus; to studija Golden Harvest izdeva 1978. gadā, piecus gadus pēc Lī nāves, ar nosaukumu Game of Death.
Konsekvenciālisms
Konsekvenciālisms ir normatīvās ētikas paveids, kas balstās uz to, ka katrai rīcībai ir savas sekas. Tas nozīmē, ka jo labāka rīcība, jo labākas tai būs sekas. Konsekvenciālisms parasti bieži tiek aprakstīts kā “mērķis attaisno līdzekļus”, ko nosaka viens no konsekvenciālisma paveidiem – makjavellisms.
Konsekvenciālisms parasti tiek pretstatīts normatīvās ētikas vēl vienam paveidam – deontoloģijai jeb pienākumu ētikai. Deontoloģijā galvenais ir darbību un normu izvērtējums, uzmanība tiek pievērsta tam, kā morāliem jautājumiem vajadzētu tikt atrisinātiem, spriežot pēc likumiem un noteikumiem.
Daži apgalvo, ka konsekvenciālisma un deontoloģijas teorijas ne vienmēr ir savstarpēji izslēdzošas. Piemēram, filozofs T.M. Scanlons izvirza domu, ka cilvēktiesības, ko parasti piedēvē deontoloģijas jēdzienam, var būt tikai attaisnotas ar atsauci uz konsekvenciālisma rīcību seku izmantošanu.
Roberts Nozicks apgalvo par teoriju, kas ir lielākoties konsekvenciāla, tajā ir neaizskarami “sānu ierobežojumi”, kuri ierobežo darbības, kuras cilvēkiem ir atļauts darīt.
Pastāv vairāku veidu konsekvenciālismi – makjavellisms, utilitārisms, hēdonisms, ētiskais egoisms un ētiskais altruisms.
Makjavellisms
Makjavellisms ir vairāk pazīstams kā varas iegūšanas un noturēšanas filozofija – mērķis attaisno līdzekļus
Utilitārisms
Kā uzsver Džeremijs Bentams, utilitārisms norāda, ka cilvēkus vada viņu intereses un viņu bailes, bet viņu intereses ir svarīgākas pār viņu bailēm, un viņu intereses tiek īstenotas saskaņā ar to, kā cilvēki apskata sekas, kas varētu būt saistītas ar viņu interesēm. “Laime” šajā kontekstā tiek definēta kā prieka maksimizēšana un sāpju mazināšana. Respektīvi rīcība ir pareiza, ja tā spēj apmierināt lielāko daļu cilvēku.
Hēdonisms
Džons Stuarts Mills savā hēdonisma utilitārisma izteiksmē stāsta par prieka hierarhiju, kas nozīmē to, ka dažu izpriecu baudīšana tiek vērtēta vairāk nekā citu cilvēku prieku sasniegšana.
Ētiskais egoisms
Ētiskais egoisms var tikt saprasts kā konsekvenciālisma teorija, uz kuras pamata konsekvenciālisms priekš individuālas personas ir ņemts vairāk nekā citu cilvēku rezultāts vai intereses. Tādējādi egoisms nosaka darbības, kas var būt noderīgas, kaitīgas vai neitrālas citu cilvēku labklājībai. Piemēram, Henrijs Sidgvicks apgalvo, ka zināmā mērā egoisms veicina vispārējo sabiedrības labklājību divu iemeslu dēļ: pirmkārt, cilvēki zina, kā vislabāk gūt baudu sev un otrkārt, ja visi būtu stingri altruisti, tad vispārējā labklājība samazinātos. Cilvēkiem ir pienākums rīkoties savās interesēs un, ja visi gūst labumu sev, tad arī sabiedrība gūst labumu sev.
Ētiskais altruisms
Ētiskais altruisms tiek uzskatīts par konsekvenciālisma ētiku, kas nosaka, ka indivīdam ir jāveic pasākumi, kas vislabāk ietekmēs ikvienu, nevis viņu pašu. Altruisma ieviesējs Ogists Konts uzsver, ka šo ētikas paveidu apraksta teikums “Dzīvo citu dēļ!”
Latvijas Šaha savienība
Latvijas Šaha savienība (LŠS) bija 1924. gada 13. aprīlī dibināta šaha organizācija.
Dibināšana
1924. gads bija nozīmīgs gads Latvijas šaha dzīvē, 13. aprīlī, 1. Latvijas šaha kongresa atklāšanas dienā, nodibināja Latvijas Šaha savienību.Tās dibinātāji bija 2. Rīgas Šaha biedrība, Rīgas Šaha biedrība, Liepājas Šaha klubs, Ventspils Šaha biedrība un Kuldīgas latviešu jaunatnes biedrība. Par pirmo savienības priekšsēdētāju ievēlēja toreizējo finansu ministru, kongresa organizācijas komitejas priekšsēdētāju Ringoldu Kalningu.
LŠS darbība
Latvijas Šaha kongresi bija pirmais LŠS iedibinātais pasākums. Pirmajā kongresā uzvarēja H. Matisons un kā pirmais izcīnīja Latvijas Šaha meistara titulu. Beidzoties katram nākamam Latvijas Šaha kongresam, meistaru sarakstu papildināja jauns šī nosaukuma ieguvējs: 1926. gadā — F. Apšenieks, 1930. — V. Petrovs, 1932. — M. Feigins, 1934. — E. Krūmiņš un 1936. T. Bergs. Tomēr liedzot jau meistara nosaukumu ieguvušajiem šahistiem dalību nākamos kongresos, šī Latvijas meistara titula izcīņas kārtība neparedzēja iespēju periodiski noskaidrot Latvijas labāko šahistu. Tāpēc LŠS nolēma, sākot ar 1934. gadu, gan kārtējā kongresa ietvaros, gan kā atsevišķu turnīru rīkot Latvijas šaha čempionātus. 1934. gadā Latvijas čempionu godā tika Apšenieks, 1935., 1937. un 1939. gadā Petrovs.
1937. gada 10. aprīlī iznāca Latvijas Šaha savienības žurnāls "Šaha Māksla". Tam bija liela loma šaha popularitātes celšanā. Diemžēl, finanšu trūkuma dēl, tā mūžs bija neilgs. 1939. gada 15. augustā tika iespiests tā pēdējais 52. numurs.
Lai gan pēc Latvijas okupācijas LŠS centās pielāgoties jaunajām ideoloģiskām prasībām, tā ar Tautas Komisāru padomes priekšsēdētāja vietnieka 1940. gada 6. novembra lēmumu tika slēgta.
Latvijas Šaha savienība (1990—2010)
1990. gada 8. aprīlī Latvijas PSR Šaha federācijas ārkārtas plēnums pieņēma lēmumu atjaunot Latvijas Šaha savienību. Pēc plēnuma notika Latvijas Šaha savienības 8. kongress.
1990. gada 20. oktobrī notika LŠS 9. kongress. Par savienības jauno prezidentu ievēlēja Olafu Kronlaku.
Apollo 5
Apollo 5 jeb AS-204 bija ASV kosmosa aģentūras NASA Apollo programmas nepilotējamais lidojums, pirmais Mēness nolaižamā aparāta Apollo Lunar Module izmēģinājumu lidojums.
AS-204 lidojuma mērķis bija izmēģināt Apollo Lunar Module (LM-1) kosmiskajā vidē. Bija jāpārbauda pacelšanās un nolaišanās pakāpju sistēmas, spēju pakāpēm atdalīties. Nolaišanās pakāpes dzinējam bija jākļūst par pirmo droselējamu raķešdzinēju, kas darbināts kosmosā.
Mēness moduļa palaišanai tika izmantota tā pati nesējraķete Saturn IB, kas bija starta laukumā, kad izcēlās ugunsgrēks Apollo 1 komandmodulī, un tā apkalpe gāja bojā.
Lidojuma gaita
Apollo 5 tika palaists 22:48:09 UTC ar nesējraķeti Saturn IB no Kenedija kosmosa centra starta laukuma LC-37A. Otrā pakāpe mēness moduli ievadīja 163 x 222 km orbītā. 43 minūtes 52 sekundes pēc starta tika nomests raķetes plūsmvirzis, un Lunar Module atdalījās no adaptera.
Pēc diviem apriņķojumiem bija plānots uz 39 sekundēm darbināt nolaišanās pakāpes dzinēju, bet 4 sekundes pēc iedarbināšanas to pārtrauca Apollo vadības dators (AGC). Neilgi pirms starta radās aizdomas par degvielas noplūdi, un tika pieņemts lēmums aizkavēt dzinēja ieslēgšanu līdz aizdedzes laikam. Šīs izmaiņas palielināja laiku, lai degvielas tvertnēm paceltu vajadzīgo spiedienu un vilci līdz vajadzīgajam līmenim. NASA šo izmaiņu nebija paziņojusi AGC programmētājiem. Tas noveda pie tā, ka AGC nenovērtēja nekādu vilci iepriekš noteiktā laikā un pārtrauca manevru.
Zemes vadības inženieri izveidoja alternatīvu plānu, un nolaišanās pakāpe veica divus manevrus. Pēc tam tika veikts "uguns caurumā" izmēģinājums jeb nolaišanās pārtraukšanas tests. Tajā pacelšanās pakāpes dzinējs tika iedarbināts pirms atdalīšanās no nolaišanās pakāpes.
11 stundas 10 minūtes pēc starta lidojuma plāns bija izpildīts, un mēness moduļa abu pakāpju vadība tika izslēgta. Pakāpes Zemes atmosfēras pretestības dēļ pazemināja orbītu. Pacelšanās pakāpe iegāja Zemes atmosfēras blīvajos slāņos un sadega. Nolaišanās pakāpe atmosfērā sadega 12. februārī.
NASA uzskatīja, ka LM-1 lidojumā veiksmīgi izmēģinātas visas mēness moduļa sistēmas, tāpēc otrais bezpilota LM-2 lidojums tika atcelts. Ar LM-3 tika atļauts veikt pirmo pilotējamo mēness moduļa lidojumu, kas realizēts Apollo 9.
Silava
Silava var būt:
Šells
Šells var būt:
Butriks
Butriks var būt:
Viljams Remzijs
Viljams Remzijs (en, ; dzimis, miris ) bija skotu ķīmiķis.
Remzijs ir pazīstams kā cēlgāzu atklājējs. 1904. gadā saņēmis Nobela prēmiju ķīmijā par inerto gāzu elementu atklāšanu gaisā un to vietas periodiskajā sistēmā noteikšanu.
Laikā no 1866. līdz 1869. gadam studējis Glāzgovas Universitātē, 1869. gadā — Andersona institūtā Glāzgovā un 1873. gadā ieguvis filozofijas doktora grādu Tībingenes Universitātē. Strādājis Glāzgovas Universitātē (1874—1880), Universitātes koledžā Bristolē (1880—1887) un Universitātes koledžā Londonā (1887—1913).
Božidars Džuraševičs
Božidars Džuraševičs (sr; dzimis, Belgradā, miris ) bija Serbijas starptautiskais meistars šahā (1957).
Biogrāfija
Pēc izglītības jurists. Vēlākajos gados daudz laika veltījis savai profesionālai darbībai un šaha turnīros piedalījies reti.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Balvu novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Balvu novadā.
Trials Evolution
Trials Evolution ir lejupielādējama 2.5D platformas sacensību spēle. Spēle ir turpinājums 2009. gada kritiķu izslavētajai spēlei Trials HD. Izdota priekš Xbox 360 caur Xbox Live Arcade 2012. gada 18. aprīlī. Spēlētājs vada motociklistu, pārvarot šķēršļus. Spēlē iekļauta tāda pati karšu rediģēšanas programma, ar kādu spēles izstrādātāji veidoja spēles karti.
Evolution ieguva daudzu kritiķu atzinību. Mājaslapa MetaCritic ziņo par vērtējumu 91/100, bet mājaslapa GameRankings ziņo par rezultātu 91.50/100%. Kritiķi atzina spēles kopējo atmosfēru, sacensības, izskatu un iespēju spēlētājam rediģēt vai veidot pašam savas trases. Galvenā kritika spēlē tika veltīta tās skaņas celiņam.
HBO
Home Box Office (HBO) ir ASV televīzijas kanāls, kas pieder kompānijas WarnerMedia divīzijai Home Box Office Inc. Televīzijas kanāla programma pamatā satur filmas, televīzijas seriālus, dokumentālās filmas, sporta tiešraides un koncertu tiešraides.
Televīzijas kanāla populārākie seriāli ir "Troņu spēle" un "Soprano ģimene". 2010. gadā HBO prezentēja interneta pakalpojumu HBO Go, kurā ar kabeļtelevīzijas operatora pieslēgšanos ir iespējams skatīties HBO seriālus un filmas. 2015. gadā HBO prezentēja interneta straumēšanas servisu HBO Now, kurā par mēneša maksu ir iespējams skatīties HBO veidoto saturu.
HBO televīzijas kanāli
HBO : Cinemax:
Pēdējais vakarēdiens (Tintoreto)
"Pēdējais vakarēdiens" ir itāļu renesanses gleznotāja Tintoreto glezna. Tā gleznota uz audekla ar eļļas krāsām un tapusi laikā no 1592. līdz 1594. gadam. Tā atrodas Sandžordžo Madžores bazilikā, Venēcijā, Itālijas ziemeļos.
Pārskats
Tintoreto pēdējo vakarēdienu mākslinieka karjeras laikā attēlojis vairākkārt. Viņa agrākās gleznas Sanmarkuolas (1547) un Sanfeličes baznīcai (1559) ainu attēlo no frontālas perspektīvas, tēliem sēžot pie galda, kas novietots paralēli attēla plaknei. Šādi pēdējais vakarēdiens gleznots visbiežāk, kā zināmākais piemērs ir Leonardo da Vinči 1490. gadu beigu sienas gleznojums Milānā, Itālijā.
Tintoreto 1592.—1594. gada glezna, kas tapusi viņa dzīves pēdējos gados, ievērojami atkāpjas no šīs kompozīcijas. Ainas centru aizņem nevis apustuļi, bet otršķirīgi tēli, tādi kā sieviete, kas nes ēdienu un kalpi, kuri paņem šķīvjus no galda. Galds, pie kura sēž apustuļi, pa stāvu diagonāli atvirzās attēla dziļumā. Tintoreto ar gaismas attēlojumu radījis personīgu atmosfēru, tai nākot gan no griestu lampas, gan Jēzus oreola. Virs ainas lidinās vairāki eņģeļi.
Belkommunmaš
Belkommunmaš, pilns nosaukums Atvērta akciju sabiedrība "Holdinga pārvaldošā kompānija "BELKOMMUNMAŠ" (ru) ir Baltkrievijas mašīnbūves uzņēmums. Tas ražo tramvajus, trolejbusus un specializēto tehniku. Uzņēmuma galvenais birojs atrodas Minskā.
Rūpnīca dibināta 1973. gada 1. jūlijā ar nosaukumu Minskas tramvaju un trolejbusu remonta rūpnīca. Sākotnēji tajā tikai remontēja trolejbusus ZiU-9. 1993. gadā izlaists pirmais pašu izstrādāts trolejbusa modelis.
Pīlādži (Sventes pagasts)
Pīlādži ir ciems Sventes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 237 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Dzērvju ozols, ūdenstilpes Latišonku ezers, Sventes ezers.
Džuraševičs
Džuraševičs (sr, no personvārda Džurašs (Ђураш/Đuraš); sieviešu dzimtē Džuraševiča) ir serbu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Gravitācija (nozīmju atdalīšana)
Gravitācija var būt:
Melnais KKKlanmens
"Melnais KKKlanmens" (en) ir 2018. gada kriminālfilma, kas balstīta uz Rona Stalvorta 2014. gada memuāriem Black Klansman. Filmas režisors, kā arī viens no scenārija autoriem un producentiem ir Spaiks Lī. Galvenās lomas filmā atveido Džons Deivids Vašingtons, Ādams Draivers, Lora Heriera un Tofers Greiss. Filmas pirmizrāde notika Kannu filmu festivālā.
Filma ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu nominācijā "Labākais adaptētais scenārijs"; tāpat filma tika nominēta kategorijās "Labākā filma", "Labākais režisors", "Labākais aktieris otrā plāna lomā", "Labākā oriģinālmūzika" un "Labākā montāža".
Filma tika nominēta arī vairākām citām balvām, tajā skaitā četrām Zelta globusa balvām, piecām BAFTA kino balvām, kā arī tika nosaukta par vienu no desmit labākajām 2018. gada filmām Amerikas Kinoinstitūta skatījumā.
Rons Stalvorts ir afroamerikāņu policists no Kolorādospringsas, kuram veiksmīgi izdodas iefiltrēties vietējā Kukluksklana atzarā.
Žaks Luijs Davids
Žaks Luijs Davids (fr; dzimis, miris ) bija franču gleznotājs, neoklasicisma pārstāvis. Tiek uzskatīts par vienu no savas ēras izcilākajiem pārstāvjiem glezniecībā. Bijis aktīvs Lielās franču revolūcijas atbalstītājs un Maksimiljēna Robespjēra draugs, pirmās Republikas laikā bija mākslas dzīves organizētājs. Ž. L. Davidam ir bijuši ļoti daudz skolēnu, tādējādi viņš bija ietekmīgākā persona Francijas mākslā 19. gadsimta sākumā.
Tūresens
Tūresens (no — 'Tūra dēls'; sieviešu dzimtē Tūresena) ir norvēģu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Vana Tallinn
Vana Tallinn ir uz ruma bāzes veidots liķieris, kura receptūra izstrādāta 20. gadsimta sešdesmitajos gados. Tiek ražots Tallinā bāzētajā uzņēmumā Liviko. Klasiskais Vana Tallinn liķieris ir ar 40%, 45% vai 50% etilspirta daudzumu. Pudele tradicionāli veidota Tallinas vecpilsētas torņa formā.
Liķieris visvairāk izplatīts Baltijas valstīs, Krievijā, Somijā, Ukrainā.
Paveidi
Pamatveidi:
Anakondas
Anakondas (Eunectes) ir viena no žņaudzējčūsku dzimtas (Boidae) ģintīm, kas apvieno 4 mūsdienās dzīvojošas čūsku sugas. Tās mājo Dienvidamerikas tropu joslā un mitinās ūdenī. Šai grupai pieder viena no pasaules lielākajām čūskām - anakonda (Eunectes murinus).
Ģints nosaukums atvasināts no grieķu valodas un latviski nozīmē "labs peldētājs".
Dzīves veids un barošanās
Visām anakondām raksturīgs ūdens dzīves veids, labpratāk apmetas stāvošos, aizaugušos un ne pārāk dziļos ūdeņos. Lietus sezonā anakondas var novērot arī krasta alās, īpaši bieži krastā novērojamas grūsnas mātītes. Tās medī ūdenī dzīvojošus vai daļēji dzīvojošus dzīvniekus, piemēram, zivis, ūdensputnus, kaimanus, kapibaras un tapirus. Reizēm tās uzbrūk sauszemes dzīvniekiem, kas atnākuši pie ūdenstilpes padzerties, piemēram, kazām.
The Runaways (filma)
The Runaways ir 2010. gada ASV biogrāfiska drāma, kuras režisore un scenārija autore ir Florija Zigismondi. Galvenās lomas atveido Dakota Faninga, Kristena Stjuarta un Maikls Šenons. Filmas pirmizrāde notika Sandensas kinofestivālā.
Filma veidota par 20. gadsimta 70. gados populāro pusaudžu meiteņu rokgrupu "The Runaways", kā arī grupas dalībnieču Čerijas Karijas un Džoanas Džetas savstarpējām attiecībām.
Obervīzentāle
Obervīzentāle (, no 1935. gada - oficiāli Kurort Oberwiesenthal) ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Rūdu kalnu apriņķī uz robežas ar Čehiju. Ziemas sporta centrs. Pilsētai blakus atrodas 1214,6 metrus augstais Fihtelbergs - augstākā virsotne Saksijā. Pilsētu ar apkārtējām vietām savieno Fihtelberga šaursliežu dzelzceļa līnija (Fichtelbergbahn).
Izglītība, kultūra, tūrisms un sports
Obervīzentāle ir ievērojams ziemas sporta centrs. Šeit atrodas kalnu slēpošanas trases un tramplīni. 1924. gadā uzceltais pacēlājs no Obervīzentāles uz Fihtelbergu ir senākais Vācijā.
Laura Atelsone
Laura Atelsone (dzimusi 1989.gada 8. janvārī Rīgā) ir latviešu aktrise, modele un uzņēmēja.
2013. gadā absolvējusi Latvijas Kultūras akadēmijas aktierkursu pie Indras Rogas un Mihaila Gruzdova. Kopš 2016. gada strādā Rēzeknes teātrī Joriks.
Kerems Demirbajs
Kerems Demirbajs (de, dzimis ) ir vācu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, bijis Vācijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Demirbajs pārstāv Turcijas Superlīgas komandu Stambulas "Galatasaray".
Vācijas futbola izlases sastāvā Demirbajs ir spēlējis 2017. gada FIFA Konfederāciju kausā.
Sasniegumi
Vācija
SKS 62. ekspedīcija
'''SKS 62. ekspedīcija' (Экспедиция МКС-62; Expedition 62 jeb ISS-62'') bija Krievijas un ASV kosmonautu pastāvīgā ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) no 2020. gada 6. februāra līdz 17. aprīlim
Apkalpe
Sākotnēji Sojuz MS-16 pamatapkalpē (un tātad arī SKS-62 beigu posmā) bija apstiprināti Nikolajs Tihonovs, Andrejs Babkins un Akihiko Hošide, bet dublieru apkalpē Anatolijs Ivaņišins, Ivans Vagners un Kriss Kesidijs. 2019. gada 30. oktobrī NASA paziņoja, ka Kesidijs pārcelts uz pamatapkalpi. 2020. gada 19. februārī Roskosmos paziņoja, ka medicīnisku iemeslu dēļ pamatapkalpes Krievijas pārstāvji Tihonovs un Babkins nomainīti pret dublieriem.
Domašņija
Domašņija (ru) ir Krievijai piederoša neapdzīvota sala Ziemeļu Ledus okeānā Severnaja Zemļas arhipelāgā. Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu—Ņencu rajonā.
Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Karas jūras austrumos Severnaja Zemļai pieskaitītā Sedova arhipelāga ziemeļrietumos. 0,8 km platais Sergeja Kameņeva šaurums ziemeļaustrumos to atdala no Sredņijas salas. Sala ir šaura un gara, izstiepta 4,2 km garumā ziemerietumu—dienvidaustrumu virzienā. Augstākais punkts 20,7 m vjl atrodas salas ziemeļrietumos.
Sala iekļauta Severozemeļskas dabas liegumā kā atsevišķs Domašņijas iecirknis.
Vēsture
Salu 1930. gada augustā atklāja padomju polārpētnieku ekspedīcija ar ledlauzi Georgij Sedov Oto Šmita vadībā. Salas dienvidaustrumu galā tika ierīkota polārpētnieku Georgija Ušakova un Nikolaja Urvanceva vadītās ekspedīcijas bāze, kas vēlāk tika pārveidota par pastāvīgu Ostrovdomašņijas polārstaciju. Stacijas vieta nebija izraudzīta optimāli un 1954. gadā to pārcēla uz līdzās esošo Golomjannijas salu, kur tā darbojas joprojām. Salā saskaņā ar viņu pašu testamentiem apglabāti polārpētnieks Georgijs Ušakovs un bijušais stacijas priekšnieks Boriss Kremers.
Lamy
Lamy ir Vācijas uzņēmums Heidelbergā, Vācijā, kas ražo rakstāmrīkus. Lamy ražo tintes pildspalvas, lodīšu pildspalva, tintes kasetes un mehāniskos zīmuļus.
Pārskats
Orthos Füllfederhalter-Fabrik C. J. Lamy dibināja C. Jozefs Lami 1930. gadā, kurš pirms tam bija Parker Pen Company pārstāvis. 1948. gadā uzņēmums tika pārdēvēts par C. Josef Lamy GmbH. Manfreds Lami uzņēmumā sāka strādāt 1962. gadā kā komercdirektors. Uzsākot Lamy Exact ražošanu 1964. gadā, uzņēmums sāka ražot lodīšu pildspalvas. 1973. gadā Manfreds Lami kļuva par Lamy vadītāju. 1986. gadā Lamy, Montblanc un Parker kopā piederēja 70—80 procentu Rietumvācijas tirgus. 1989. gadā uzņēmums sāka ražot savu tinti.
2006. gadā Bernhards Rēsners (de) nomaina Manfredu Lami. Kopš 2018. gada jūnija uzņēmumu vada Tomass Traps, Beāte Oblava and Peters Utšs, pēc tam, kad Bernhards Rēsners pameta uzņēmumu.
Pīnupi
Pīnupi ir ciems Pelēču pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 226 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Rumēlijas priede.
Novāras province
Novāras province ir viena no Itālijas provincēm valsts ziemeļrietumu daļā, Pjemontas reģionā. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Novāra. Novāras province sīkāk iedalās 87 komūnās.
Distanču slēpošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — sprints vīriešu komandām
Sprints vīriešu komandām bija viena no 12 disciplīnām distanču slēpošanā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Džandzjakou, Džandzjakou slēpošanas centrā 2022. gada 16. februārī. Tajā bija pārstāvēti 50 sportisti (25 komandas) no 25 valstīm. Vienu komandu veidoja divi distanču slēpotāji. Katram no sportistiem bija jāveic 6 slēpojuma apļi 1,5 kilometru garumā.
Olimpisko zelta nedaļu šajā disciplīnā ieguva Norvēģijas sportisti Ēriks Valness un Juhanness Hesflots Klēbo (finiša laiks — 19:22.99), sudraba medaļu ieguva Somijas sportisti Īvo Niskanens un Joni Meki (finiša laiks — 19:25.45), bet bronzas medaļu ieguva Krievijas Olimpiskās komitejas sportisti Aleksandrs Bolšunovs un Aleksandrs Terentjevs (finiša laiks — 19:27.28).
Šajā disciplīnā startēja arī Latvijas slēpotāju komanda Raimo Vīgants un Roberts Slotiņš. Viņi startēja otrajā pusfināla kārtā, kur ieguva 11. vietu (finiša laiks — 21:06.82).
Pusfināli
Pusfinālā startēja visas 25 slēpotāju komandas. Komandas bija sadalītas divos pusfināla braucienos. No katra pusfināla brauciena 4 labākās komandas automātiski kvalificējās fināla kārtai. Vēl divas kvalifikācijas vietas finālam tika piešķirtas komandām ar labākajiem laika rezultātiem no tām kas nebija kvalificējušās finālam.
— automātiskā kvalifikācija finālam; — kvalifikācija fināla kārtai pēc labākā laika.
Fināls
Finālā startēja 12 slēpotāju komandas.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Sacensībās startēja 50 sportisti (25 komandas) no 25 valstīm.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Džo Džordans
Džozefs Džordans (en, dzimis ) ir Skotijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Skotijas futbola izlases dalībnieks.
Vislabāk pazīstams no sava laika Leeds United, Manchester United un AC Milan komandās. Bijis daļa no Leeds United veiksmīgā posma, kad komanda 1974. gadā izcīnīja Pirmās divīzijas čempionu titulu.
Skotijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1973. līdz 1982. gadam. Kopumā aizvadījis 52 mačus, kuru laikā guvis 11 vārtus. Piedalījies 1974., 1978. un 1982. gada FIFA Pasaules kausā. Viņš ir vienīgais skotu futbolists, kurš ir guvis vārtus trīs Pasaules kausos.
Pēc spēlētāja karjeras vadījis vairākas komandas gan Anglijā, gan Skotijā.
Spēlētāja karjera
Leeds United
Milan
Bohdans Kovalenko
Sasniegumi
Riga
Latvieši un Latvija (rakstu krājums)
"Latvieši un Latvija" ir 2013. gadā Latvijas Zinātņu akadēmijas izdots akadēmisku rakstu krājums četros sējumos Jāņa Stradiņa vadībā.
Luijs Filips
Luijs Filips I (fr, dzimis, miris ) bija Francijas karalis no 1830. līdz 1848. gadam.
Bērnība
Luijs Filips piedzima 1773. gada 6. oktobrī Palais Royal pilī Parīzē. Viņa tēvs bija karaļa brālēns un viens no bagātākajiem cilvēkiem valstī, Orleānas hercogs Luijs Filips, viņa māte — Luīze Marija Adelaide Burbone. 1785. gadā Luijs Filips ieguva Šartras hercoga titulu. Viņa tēvs, neskatoties uz radniecību ar karali Luiju XVI, aktīvi iesaistījās Franču revolūcijā un 1793. gadā pat nobalsoja par nāvessodu gāztajam Luijam, ar ko sanaidoja uz troni pretendējošās Burbonu un Orleānu līnijas. Par spīti atbalstam revolūcijai, Orleānas hercogu aprīlī arestēja un 6. novembrī giljotinēja. Glābjot savas dzīvības viņa ģimene, tai skaitā jaunais Luijs Filips, bēga no Francijas uz Šveici.
Trimda
1795. gadā Luijs Filips no Šveices devās uz Somijas lielhercogisti un pēc tam uz ASV, kur pavadīja 4 gadus. Neilgu laiku viņš dzīvoja spāņu kolonijā Kubā, tad atkal atgriezās ASV un 1800. gadā devās uz Lielbritāniju, kur pavadīja 15 gadus. 1809. gadā Luijs Filips apprecējās ar Neapoles un Sicīlijas princesi Mariju Amāliju, Neapoles un Sicīlijas karaļa Ferdinanda IV meitu. Laulībā piedzima 10 bērni, no kuriem 8 pārdzīvoja bērnību. Pēc Napoleona I sakāves 1815. gadā Francijas tronī atgriezās Burbonu dinastijas pārstāvis Luijs XVIII. Luijs Filips šai laikā atgriezās Francijā un atsāka dzīvot Palais Royal.
Franču karalis
Pēc Luija XVIII nāves 1824. gadā tronī kāpa viņa brālis Šarls X, kurš mēģināja atjaunot absolūtismu un apspiest parlamentāro demokrātiju, tāpēc 1830. gada jūlijā Parīzē sākās Jūlija revolūcija, kuras rezultātā Šarls X atteicās no troņa un bēga trimdā uz Lielbritāniju. 1830. gada 9. augustā Orleānas hercogs Luijs Filips tika proklamēts par Francijas karali Luiju Filipu I. Karaļa varu turpmāk lielā mērā ierobežoja liberālā 1830. gada konstitūcija. Savas valdīšanas 17 gados viņš pārdzīvoja 7 atentātus.
Valdīšanas beigas un nāve
Luija Filipa I un viņa valdības nespēja un nevēlēšanās veikt liberālas reformas, uz kurām bija radušās cerības pēc 1830. gada Jūlija revolūcijas, izraisīja 1847. gada krīzi. Trūkums radīja tautā neapmierinātību pret karali. 1848. gada 22. februārī Parīzē sākās demonstrācijas pret karaļa varu — sākās Februāra revolūcija. Luijs Filips 24. februārī atteicās no troņa un bēga uz Lielbritāniju kā misters Smits un palika tur līdz savai nāvei 1850. gada 26. augustā. Pēc karaļa gāšanas Francijā pasludināja Otrās republikas izveidošanu.
Pītrāni
Pītrāni ir ciems Kombuļu pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 275 km attālumā no Rīgas.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi ciema apkārtnē: Pītrānu - Vanagu senkapi (Holēras kalns).
Edžus
Edžus var būt:
Sieviešu valstībā
Slinkam rakstniekam rodas iespēja sevi parādīt no citas puses pēc tam, kad viņš uz kādu laiku paliek pie savas vecmāmiņas un sadraudzējas ar kaimiņiem.
Latvju enciklopēdija
Latvju enciklopēdija ir enciklopēdija, ko no 1950. līdz 1956. gadam trīs sējumos izdeva trimdas latviešu Stokholmas izdevniecība "Trīs zvaigznes" Arveda Švābes redakcijā. 1962. gadā iznāca papildinājumi ceturtajā sējumā.
No 1983. līdz 1990. gadam Amerikas Latviešu apvienības Latviešu institūts Edgara Andersona redakcijā izdeva tās papildinājumu Latvju enciklopēdija 1962-1982 četros sējumos (A-Šm). 2006. gadā iznāca Latvju enciklopēdijas piektais sējums (Šn-Ž).
2005. gadā izdevniecība "Antēra" izdeva Latvju enciklopēdijas atkārtotu izdevumu.
Tartu šķībais nams
Tartu šķībais nams (et), arī Barklajas de Tolli nams (Barclay de Tolly maja), ir ēka Tartu rātslaukumā, Igaunijā.
Ēkas pret upi vērstais sāns piekļaujas pilsētas mūrim, savukārt otru balsta pāļu pamatne. Tāpēc ēka ir sašķiebusies. Pēc poļu ekspertu veiktās restaurācijas ēkas šķiebšanās beigusies. Ēka dažkārt tiek saukta par Tartu Pizas torni. Ēka ir sašķiebusies par 5,8 grādiem (Pizas tornim ir mazāk).
URAL (autoražotājs)
AO Avtomobilˈnyj zavod URAL (АО Автомобильный завод «УРАЛ», Automobiļu rūpnīca URAL) ir Krievijas autobūves uzņēmums, smago kravas mašīnu ražotājs. Rūpnīca ir dibināta 1941. gadā. Uzņēmuma galvenā rūpnīca un birojs atrodas Čeļabinskas apgabala Miasā. AZ URAL īpašnieks ir pārvaldītājsabiedrība Obˈedinënnaja mašinostroitelˈnaja gruppa (Объединенная машиностроительная группа), kā patiesā labuma guvējs ir Dmitrijs Steržņovs.
URAL ražo kravas mašīnas un speciālo tehniku, to skaitā paaugstinātas pārgājamības. 2018. gadā URAL tirgus daļa Krievijā kravas mašīnas ar kravnesību virs 14 tonnām bija aptuveni 4 %.
Vēsture
Otrā pasaules kara laikā 1941. gada oktobrī, kad Vērmahts bija pietuvojies Maskavai, Staļina 1. valsts automobiļu rūpnīcu (ZIS) evakuēja uz Uļjanovsku. 30. novembrī PSRS Valsts aizsardzības komiteja pieņēma lēmumu par rūpnīcas pārvietošanu no Uļjanovskas uz Urālu pilsētu Miasu. Šī diena tiek uzskatīta par URAL dibināšanu. Uļjanovskā tika atstāts kravas mašīnu šasiju cehs, un vēlāk tur tika uzcelta Uļjanovskas automobiļu rūpnīca (UAZ).
Miasā 1939. gadā bija uzsākta aviobumbu rūpnīcas Nr. 316 celtniecība, un līdz šejienei bija paspēts uzbūvēt dzelzceļa atzaru. 1941. gada ziemā notika iekārtu montāža un ēku celtniecība. Pirmais rūpnīcas cehs darbu sāka 1942. gada martā, un aprīlī tika izlaista pirmā produkcijas partija. Sākotnēji Staļina Miasas automotoru rūpnīca ražoja dzinējus, pārnesumu kārbas un pakaļējos tiltus (arī tankiem) Maskavas un Uljanovskas rūpnīcām, un piegādāja lējumus ZIS Šadrinas filiālei. Tā kā valstij bija ļoti nepieciešamas automašīnas, Valsts aizsardzības komiteja 1943. gada 14. februārī pieņēma lēmumu kravas mašīnu ražošanu pilnībā pārcelt no Uļjanovskas uz Miasu.
1944. gada 8. jūlijā tika izlaista pirmā trīs tonnu kravnesības 73 ZS mašīna ZIS-5V, kas bija vienkāršota ZIS-5 modifikācija. 1944. gada 30. septembrī bija saražots tūkstots automašīnu.
1951. gadā Urāla rūpnīcā sāka ražot uzlabotu modeli ZIS-5M (UralZIS-5M) ar 77 ZS dzinēju (dzinēja jauda vēlāk tika palielināta līdz 85 ZS). Uz UralZIS-5M šasijas bāzes sāka izlaist specializētās mašīnas: pašizgāzēju UralZIS-351, laistīšanas mazgāšanas mašīnu MPM-1, atkritumu vedēju MS-1, ugunsdzēsības mašīnu PMZ-11A. 1956. gadā ZIS-5M tika veiktas modifikācijas, un to sāka izlaist ar indeksu UralZIS-355.
1958. gadā tika izlaista UralZIS-355 uzlabota versija UralZIS-355M, kam bija metāla kabīne un 95 ZS dzinējs. Šīs mašīnas plaši pielietoja Kazahijā neskarto zemju apgūšanā un citos lauku rajonos. UralZIS-355M šasija tika izmantota dažāda aprīkojuma uzstādīšanai. 1958. gada 17. aprīlī PSRS Ministru Padome pieņēma lēmumu rekonstruēt Urāla autorūpnīcu augstas pārgājamības kravas mašīnu ražošanai. 1959. gadā Staļina Urāla automobiļu rūpnīca tika pārdēvēta par Urāla automobiļu rūpnīcu.
1961. gadā rūpnīca sāka ražot jaunas konstrukcijas mašīnu Ural-375. Šim modelim ar 5 t kravnesību bija trīs asu pilnpiedziņa (6 × 6), 40 cm klīrenss, ZIL ražots benzīna dzinējs ar 180 ZS jaudu. Kabīne tam bija ar noņemamu brezenta jumtu. Ural-375 sērijas mašīnas un ZIL-131 līdz 1979. gadam nomainīja PSRS bruņoto spēku galveno kravas mašīnu ZIL-157. 1964. gadā tika izlaists modelis Ural-375D ar vienlaidmetāla kabīni un metāla kravas platformu. Tika izlaists sedlu vilcējs Ural-375S. 1965. gadā tika izlaista modifikācija Ural-377 ar diviem velkošajiem tiltiem (6 × 4), kas bija paredzēts uzlabota seguma ceļiem, kā arī sedlu vilcējs Ural-377S.
1976. gadā uz Urāla automobiļu rūpnīcas bāzes tika izveidota Urāla kravas automašīnu ražošanas apvienība (Уральское объединение по производству грузовых автомобилей), Tajā iekļaujot galveno uzņēmumu, Čeļabinskas kalšanas presēšanas rūpnīca, Ceļabinskas autotraktoru piekabju mašīnbūves rūpnīca un Posevinas rezerves daļu rūpnīca. 1977. gadā rūpnīca sāka ražot modeli Ural-4320 ar dīzeļdzinēju un kravnesību 7 tonnas. Dzinēju tam piegādāja KAMAZ rūpnīca.
1981. gadā tika izlaists kāpurķēžu sniega un purvu transportieris Ural-5920. 1980. gados tika izlaists lauksaimniecības pašizgāzējs Ural-5557. 1986. gada 21. februārī tika saražota Urāla rūpnīcas miljonā automašīna. 1989. gadā rūpnīca izlaida četrasu (8 × 8 / 4) modeli Ural-5323 ar KAMAZ unificētu kabīni.
Pēc PSRS sabrukuma 1990. gados rūpnīca piedzīvoja ražošanas kritumu. 1990. gadu sākumā tā tika privatizēta, daļu uzņēmuma kapitāldaļu ieguva rūpnīcas darbinieki. 1992. gadā tika izlaists modelis Ural-5322 ar modernāku kabīni un KDZ ražoto gaisa dzesēšanas dīzeļdzinēju pēc Deutz licences. 1993. gada pavasarī KAMAZ dzinēju rūpnīcā notika ugunsgrēks, tādēļ pārtrūka dzinēju piegādes. URAL mašīnām sāka uzstādīt Jaroslavļas motoru rūpnīcā ražotos dīzeļdzinējus.
1992. gadā tika sākta sadarbība ar Itālijas autoražotāju Iveco, Urāla rūpnīcā montējot Iveco kravas mašīnas. 1993. gada janvārī tika izlaists pašizgāzējs Iveco UralAZ 330-30ANW ar 306 ZS Deutz dzinēju. 1994. gadā AZ Ural, Iveco un Gazprom dibināja kopuzņēmumu Iveco-UralAZ (kopš 2009. gada Iveco-AMT) lielas kravnesības mašīnu ražošanai.
1999. gadā rūpnīcā tika sākta ražošanas rekonstrukcija. 2000. gadā uzņēmums tika reorganizēts par atvērtu akciju sabiedrību OAO Avtomobilˈnyj zavod URAL. 2001. gadā tā 51 % kapitāldaļu ieguva pārvaldītājsabiedrība RusPromAvto, kuras direktors bija Dmitrijs Steržņovs. No 2003. gada sākās ražošanas pieaugums par 30 % gadā.
2005. gadā RusPromAvto tika restrukturizēts, un uz tā ražošanas aktīvu bāzes tika izveidota uzņēmumu grupa GAZ (Группа ГАЗ), kuras 65 % kapitāldaļu ieguva Oļegam Deripaskam piederošais uzņēmums Russkie mašiny.
2012. gadā tika izlaista jauna paaugstinātas kravnesības mašīnu saime Ural-6370 (6 × 6) ar dzinēju zem kabīnes 2014. gadā uzņēmums sāka ražot jaunu mašīnu saimi Ural-M uz Ural-4320 šasijas bāzes ar dažādām riteņu formulām: 6 × 6, 4 × 4 kā ar tradicionālo motora pārsegu, tā arī ar dzinēju zem kabīnes. 2016. gadā tika izlaista jauna paaugstinātas pārgājamības mašīnu saime URAL NEXT (6 × 6 un 6 × 4), kas paredzēta civilajiem lietotājiem. 2016. gadā AZ Ural sāka ciest zaudējumus.
2018. gada aprīlī ASV sankciju sarakstā iekļāva uzņēmumu Russkie mašiny par Oļega Deripaskas dalību Krievijas iejaukšanās ASV prezidenta vēlēšanās. 2018. gada decembrī GAZ nolēma pārdot AZ Ural un speciālās tehnikas nodaļu RM-Tereks. 2020. gada 28. februārī GAZ grupa pabeidza 100 % AZ Ural, 100 % RM-Tereks un 47,2 % Jaroslavļas motoru rūpnīcas kapitāldaļu pārdošanu uzņēmumam Obˈedinënnaja mašinostroitelˈnaja gruppa, kas piederēja Dmitrijam Steržņovam, kurš bija Oļega Deripaskas draugs no augstskolas laikiem.
Sekijerves polka
Sekijerves polka (fi,, burtiskā vietvārda tulkojumā — ‘Maisu ezera polka’) ir plaši pazīstama somu polka, kas sākotnēji veidota no trim Sekijerves reģiona tautas melodijām. Melodija ir ļoti populāra starp somu akordeonistiem. Pirmo reizi melodiju 1928. gadā ASV ierakstīja Somijas norvēģu akordeonists Viljams ("Villijs") Larsens, taču slavena tā kļuva pēc Viljo Vesterinena un Lases Pihlajamā ierakstiem.
Tautas melodija
Polkas melodija tolaik Krievijas impērijas teritorijā esošajā Karēlijā zināma vismaz kopš 19. gadsimta beigām, kad tai vēl nebija nosaukuma. Pārsvarā to spēlēja vijolnieki no Sekijerves (mūsdienās — Kondratjevo ciems Krievijas Ļeņingradas apgabalā), un no tā viņa ieguva nosaukumu. Pēc Sekijerves skolotāja Veino Sepes vārdiem, Sekijerves baznīcas kantors Primuss Lepenens (1872—1934) pirmais uz papīra pierakstīja polkas notis, apzīmējot to kā tautas melodiju.
Sākotnēji polkas melodija bija divdaļīga, bet vietējie vijolnieki tai pievienoja papildu daļas, kuras mēs zinām mūsdienu versijā.
Klasiskās melodijas rašanās
Svarīga loma polkas izveidē ir bijusi Veinem Keherem (Väinö Kähärä), Sekijerves muzikantam, kurš apvienoja sava reģiona trīs polkas melodijas vienā. Pēc pārcelšanās uz Amerikas Savienotajām Valstīm 1927. gadā Kehere devās uz Ņujorku, lai kļūtu par norvēģu izcelsmes Somijā, bet vēlāk Amerikā dzīvojošā akordeonista Viljama Larsena audzēkni, kuram Kehere no savas puses iemācīja viņam zināmās somu deju melodijas. Sekijerves polku pirmo reizi Larsens ierakstīja Ņujorkā 1928. gada oktobrī uz taustiņu akordeona ar nosaukumu Säk'järven polkka kompānijā Columbia Records.
Viljo Vesterinena versijas
Viljo Vesterinens (Viljo Vesterinen) ierakstīja to kā dziesmu četras reizes. Pirmais Vesterinena ieraksts tika izdarīts 1930. gadā kopā ar Somijas Džeza orķestri. Ieraksts vairs nebija akordeona solo, bet tekstu iedziedāja Kurts Londens (ar pseidonīmu Ilmari Rae), ar R. R. Rīnenena (Ryynänen) vārdiem. Viņš to ierakstīja arī instrumentālā formā 1939. gadā kopā ar Dalapē orķestri, 1947. gadā un visbeidzot kopā ar Lasi Pihlajamā (Lasse Pihlajamaa) 1952. gadā.
1930. gada ierakstā vēl nebija iekļautas visas pašreizējās daļas, tāpat kā pārējos tā laika ierakstos. Tiek domāts, ka Vesterinens bija dzirdējis Larsena 1930. gadu sākumā ierakstīto versiju un pamazām attīstījis aranžējumu tā, lai tas būtu piemērots viņa stilam, padarot to garāku un sarežģītāku.
Pēckara versijas
Otrā pasaules kara rezultātā Somija zaudēja Sekijerves reģionu, un dzejnieks Reino Helismā uzrakstīja jaunu tekstu, kurā teikts, lai gan Sekijerve var būt zaudēta, tomēr polka somiem vēl palikusi.
PSRS un vēlāk Krievijā melodija tika saukta par "karēļu-somu polku" atbilstoši 1940. gadā izveidotās Karēļu-somu PSR nosaukumam un bieži tika spēlēta uz bajāna.
Polka Vīpuri aizsardzībā
"Vasaras kara" laikā 1941. gadā Somijas armija atklāja, ka atkāpušies padomju spēki bija mīnējuši Vīpuri pilsētu. Sākotnēji somi pieņēma, ka dažādos pilsētas rajonos sprāgstošās mīnas darbina pulksteņa mehānisms, taču 28. augustā zem tilta tika atrasta 600 kg smaga mīna, kuras mehānisms bija radiovadāms — mīna sprāga, ja trīs noteiktās frekvencēs tika noraidīts signāls. Drīz no padomju karagūstekņiem somi uzzināja, ka mīnas izvietotas pa visu pilsētu un katrai ir savs signāls.
1. septembrī somu ģenerālštābs no valsts apraides tīkla YLE saņēma automašīnu, no kuras varēja raidīt plašā frekvenču joslā, lai noslāpētu padomju signālu. Par slāpējošo signālu tika izvēlēts Vesterinena 1939. gada "Sekijerves polkas" ieraksts, kuru izraudzījās tā ātrā ritma dēļ.
Trīskāršais punkts
Trīskāršais punkts termodinamikā ir vielas temperatūras un spiediena vērtības, pie kurām vienlaicīgi pastāv trīs agregātstāvokļa fāzes (šķidrā fāze, gāzveida fāze un cietā fāze), tādējādi starp tām pastāv termodinamiskais līdzsvars. Par trīskāršo punktu sauc arī līdzsvaru starp trim fāzēm, kas var visas nebūt atsevišķi agregātstāvokļi, piemēram, divas vai visas trīs no tām var būt vielas cietās polimorfās vai alotropās fāzes. Vispārīgi sistēmai ar p iespējamām fāzēm ir trīskāršie punkti.
Ūdens trīskāršais punkts ticis izmantots kelvina, termodinamiskās temperatūras SI pamatvienības, definēšanai. Ūdenim šis punkts atrodas 273,16 K (0,01 °C) lielā temperatūrā un 611,73 paskālus lielā spiedienā.
Klusā pasaule
Filma tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā skaņas montāža".
Intelsat II F-1
Intelsat II F-1 (saukts arī par Blue Bird) bija Intelsat sakaru pavadonis, kas 1966. gada oktobrī kļūmes dēļ ievadīts nepareizā orbītā.
Kosmisko aparātu izgatavoja ASV uzņēmuma Hughes Aircraft Company kosmosa un sakaru nodaļa (tagad ietilpst Boeing) uz platformas HS-303A bāzes. Tas bija cilindra formas (142 × 67 cm), stabilizācija nodrošināta ar rotāciju ap centrālo asi. Bija apgādāts ar diviem raidītājiem.
Intelsat II F-1 tika palaists 23:05:00 UTC ar nesējraķeti Delta E1 (Thrust Augmented Delta) no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas. No ģeosinhronās pārejas orbītas pēdējai pakāpei SVM-1 vajadzēja pavadoni nogādāt ģeostacionārajā orbītā, kur tiktu izvietots virs Klusā okeāna. Dzinējbloks sabojājās četras sekundes pēc iedarbināšanas, tādējādi Intelsat II F-1 atstājot pārejas orbītā, kur tas nespēja veikt sākotnējos mērķus. To tomēr izmantoja testēšanai un ierobežoti arī sakaru nodrošināšanai.
Stūres iela
Stūres iela var būt:
Pītreiši
Pītreiši ir ciems Augšdaugavas novada Ambeļu pagastā. Atrodas 237 km attālumā no Rīgas.
Hinlopena šaurums
Hinlopena šaurums (no) ir jūras šaurums Svalbāras ziemeļaustrumos. Tas atdala Špicbergenu rietumos no Ziemeļaustrumu Zemes austrumos un savieno Ziemeļu Ledus okeānu ar Barenca jūru. Šaurums ir 167 km garš un 10—60 km plats.
Krasti līčaini, stipri izroboti, piekrastē nelielas saliņas un klintis. Šauruma dienvidu daļā daudz salu, lielākās no kurām ir Vilhelma sala (120 km²) un Vālberga sala (48 km²). No austrumiem šaurumam piekļaujas Vālenberga fjords un Mērčisona fjords, no rietumiem — Lomfjords. Viss šaurums ietilpst Ziemeļaustrumu Svalbāras dabas rezervātā. Šaurums grūti kuģojams, jo tajā bieži sastopams peldošs ledus un spēcīgas straumes.
Šaurums ap 1617. gadu nosaukts par godu holandiešu kompānijas Noordsche Compagnie vadītājam Timenam Jakobsam Hinlopenam (Thymen Jacobsz Hinlopen), bet vaļu medniekiem bijis zināms jau agrāk un bieži jaukts ar tālāk rietumos esošo Veidefjordu.
Nadīms Amiri
Nadīms Amiri (de, dzimis ) ir vācu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Vācijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Amiri pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu Leverkūzenes "Bayer". Iepriekš Amiri ir spēlējis TSG 1899 Hoffenheim.
Viļāni (stacija)
Viļāni ir dzelzceļa stacija, kas atrodas Rēzeknes novada, Viļānu pagastā, Viļānu pilsētas ziemeļu daļā netālu no Jaunviļāniem. Stacija atrodas dzelzceļa līnijā Krustpils—Rēzekne II. Tajā pietur maršruta Rīga—Zilupe dīzeļvilcieni, kā arī brīvdienu ekspresvilciens Rīga—Rēzekne.
Vords
Vords var būt: