cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Viktors Krols
Viktors Krols (dzimis 1947. gadā Rīgā) ir latviešu būvinženieris un sabiedriskais darbinieks, bijušais Latvijas Republikas Augstākās padomes deputāts (1990—1993), ievēlēts no 118. Vecpils vēlēšanu apgabala, apsteidzot mediķi Andri Saulīti.
Pēc nodarbošanās — būvinženieris, pirms vēlēšanām bija Daugavpils rajona Tautas deputātu padomes izpildkomitejas priekšsēdētājs (kopš 1987. gada) un PSKP biedrs. Bija starp tiem deputātiem, kas nebalsoja par Latvijas neatkarības deklarāciju, tomēr neiesaistījās frakcijā "Līdztiesība" un darbojās kā neatkarīgais deputāts.
Pēc deputāta pilnvaru beigām V. Krols bija AS “SEB banka” Daugavpils filiāles pārvaldnieks un Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības kameras padomes loceklis (kopš 2007).
Jošiharu Habu
Jošiharu Habu (ja; dzimis Tokordzavā) ir Japānas FIDE meistars šahā (2004) un japāņu tradicionālā šaha veida šogi meistars.
Biogrāfija
Drīz pēc dzimšanas kopā ar ģimeni pārcēlies uz Tokijas priekšpilsētu. 1985. gadā kļuvis par šogi spēles profesionāli. No 1993. gada nepātraukti atrodas Japānas augstākajā šogi līgā. 1994. gadā saņēmis 9. danu šogi spēlē. Savas šogi spēlētāja karjeras laikā ir piedalījies pāri par 130 finālos un ieguvis aptuveni 100 titulus.
Paralēli nodarbojis arī ar šahu, kurā sasniedzis FIDE meistara spēles līmeni. 2001. gadā izpildījis vienu starptautiskā šaha meistara normu. 2014. gada 28. novembrī nospēlējis divu partiju šaha maču ar bijušo Pasaules šaha čempionu Gariju Kasparovu, kurās abās cietis zaudējumus.
1995. gadā apprecējies ar aktrisi Rie Hatadi. 1997. gadā ģimenē piedzimusi pirmā meita, bet 1999. gadā - otrā. .
Daugavpils apvedceļš
Daugavpils apvedceļš var būt:
Tīrums
Tīrums, arī lauks, ir zemes daļa, kas paredzēta lauksaimniecības kultūru audzēšanai. Parasti vienā tīrumā audzē vienu noteiktu kultūru, bet var audzēt arī vairāku augu kopu, piemēram, zirņus ar lēcām, kuriem ir līdzīgi augšanas apstākļi. Labības laukus mēdz saukt par druvu.
Lītaunīki (Preiļu pagasts)
Lītaunīki ir ciems Preiļu pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 208 km attālumā no Rīgas.
Krimska
Krimska (krievu: Крымск) ir pilsēta Krievijas dienvidos, Krasnodaras novadā. Krimskas pilsētas apdzīvotas vietas administratīvais centrs.
Vēsture
1858. gadā čerkesu izsūtīšanas laikā pamestā Hatujehablas aula vietā uzcelts Krimskas cietoksnis; nosaukts par godu Krimas kājnieku pulkam. 1862. gadā dibināta Krimskas (Крымская) staņica. 1866. gadā Krimskas apvidū sākās naftas ieguve. 1885. gadā sākās dzelzceļa līnijas būvniecība no Jekaterinodaras uz Novorosijsku. 1926. gadā tika uzcelta Krimskas vīndarītava. No 1930. līdz 1934. gadam Krimskas staņica bija Grieķu Nacionālā rajona centrs. No 1942. gada 20. augusta līdz 1943. gada 5. maijam vācu okupācijā. 1958. gada 28. maijā staņicai tika piešķirts pilsētas statuss un nosaukums Krimska (Крымск).
Totus vaka
Vaka atradās 13. gadsimta līvu ciema Totisile vietā, kas atradās Krimuldā netālu no "Stenderiem" un "Upīšiem". Iespējams, ciems nosaukts kāda līvu vecākā vārdā. 17. gadsimtā te izvietojās Totus un Mindres ciemi.
Rubiju madara
Rubiju madara (Galium rubioides) ir augu suga rubiju dzimtas madaru ģintī. Savvaļā tā sastopama Dienvideiropā un Rietumeiropā, kā arī dažviet Āzijā. Ziemeļeiropā, tostarp Latvijā, šī ir uzskatāma par ļoti retu, adventīvu sugu.
Morfoloģija
Rubiju madara ir daudzgadīgs, 40—90 cm garš lakstaugs ar stāvu, stingru, raupju stublāju.
Lapas ir izvietotas neīstā mieturī pa 4. Lapām ir trīs saskatāmas dzīslas, lapu forma ir plati lancetiska, tās ir aptuveni 3—7 cm garas un 1—2 cm platas. Lapu mala ir gluda un raupja, gals strups.
Ziedi ir izvietoti blīvā, daudzziedainā ziedkopā stublāja vai augšējo zaru galā. Ziedkāts ir mazliet garāks nekā vainags. Ziedi ir balti vai zaļganbalti, to vainaglapu platums ap 0,3—0,4 cm. Auglis ir kails, sīkrievains riekstiņš divu riekstiņu skaldauglī. Zied jūlijā, augustā.
No citām Latvijā sastopamajām madaru sugām var atšķirt pēc masīvā stublāja un platajām lapām.
Stēfans Levēns
Šells Stēfans Levēns (, dzimis ) ir zviedru sociāldemokrāts. No 2014. līdz 2021. gadam viņš bija Zviedrijas premjerministrs.
Biogrāfija
Šells Stēfans Levēns ir dzimis Stokholmā; desmit mēnešu vecumā atstāts patversmē. Viņš auga audžuģimenē Vesterbotenas lēnē. Pēc 48 nedēļu metinātāju kursiem neilgu laiku viņš studēja augstskolā Ūmeo.
Darba gaitas Levēns uzsāka 1979. gadā, strādājot par metinātāju vienā no Zviedrijas aizsardzības uzņēmumiem. Pēc diviem gadiem viņu ievēlēja par vietējās arodbiedrības pārstāvi, kam sekoja karjera arodbiedrību organizācijā. 1995. gadā Levēns tika iecelts par metālstrādnieku arodbiedrības ombudu, 2001. gadā ievēlēts par viceprezidentu. 2005. gadā Lēfvens tika izvēlēts par jaunizveidotās arodbiedrības IF Metall priekšsēdētāju.
2006. gadā Levēnu iebalsoja Zviedrijas Sociāldemokrātiskā Strādnieku partijas valdē, savukārt 2012. gada janvārī pēc iepriekšējā līdera aiziešanas Lēfvens kļuva par partijas jauno līderi.
Zviedrijas parlamenta vēlēšanās 2014. gada 14. septembrī sociāldemokrāti ieguva lielāko mandātu skaitu. Jaunievēlētais parlaments 2014. gada 2. oktobrī apstiprināja Levēna izveidoto (mazākuma) valdību.
Naudaskalns
Naudaskalns (ltg) vai Naudišova (Naudyšova) ir ciems Balvu novada Balvu pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta dienviddaļā pie autoceļa P47 5 km no novada centra Balviem un 228 km no Rīgas. Naudaskalnā atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, kultūras un sporta centrs, bibliotēka, veikals. Apbūvē dominē individuālās mājas, dienvidu daļā viena daudzdzīvokļu māja.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Grafika
Grafika ( — 'zīmējums, rasējums, raksts') ir tēlotājas mākslas veids, kas aptver zīmējumu un uz zīmējumu balstītus iespieddarbus — novilkumus. Mākslas tēli tiek atveidoti plaknē ar līnijām un melnbalto laukumu attiecībām, izmantojot papīru kopā ar zīmuļa, ogles vai tušas palīdzību.
Galvenie grafikas izteiksmes līdzekļi ir līnija un melno un balto laukumu savstarpējās attiecības, ietverot svītras un plankumus. Ar to palīdzību iespējams panākt arī tonālās gradācijas. Atšķirībā no gleznojumiem, kuros visa kompozīcijas plakne parasti tiek nosegta ar krāsu, veidojot toņos savstarpēji niansētus un saskaņotus laukumus, grafikā dominē kontrastējošas attēla laukumu un tumšo līniju attiecības pret papīra, retāk auduma vai cita materiāla gaišo, visbiežāk balto virsmu. Ar krāsu nosegtā fona plakne grafikā var palīdzēt radīt gan attēla telpiskuma škietamību, gan izcelt plakanību. Šīs īpatnības neizslēdz daudzkrāsainību — pastāv grafikas veids kā krāsainā grafika. Grafikā liela nozīme ir ornamentam un burtveidolam.
Grafikas veidi
Grafikas tehnika ir dalāma divās pamatgrupās: zīmējuma tehnikā, kurā izmanto grafīta, ogles vai tušas tehnikas un poligrāfiskā jeb grafikas iespiedtehnikā — novilkuma tehnikā, ar kuras palīdzību attēlus var pavairot.
Pēc funkcijām tiek izšķirti vairāki grafikas veidi: stājgrafika, grāmatu grafika, ekslibris, plakāts un dizaina jeb lietišķā grafika. Īpaši nodalīts grāmatu grafikā ir novirziens — karikatūra.
Stājgrafika
Tie ir mākslas darbi jebkurā tehnikā, kuros mākslinieks jeb grafiķis izsaka savas jūtas, pārdomas vai pašu sevi, kā arī savu pasaules redzējumu. Melnbaltās stājgrafikas papīra lapas ir grafiķa iecerētas un nereti tehniski ļoti sarežģīti tapušas kompozīcijas, kas domātas skatītāja vērtējumam un uztverei. Tas var būt gan zīmējums, tušas mazgājums vai gravīra.
Ekslibris
Tas ir mākslas darbs — grāmatzīme, mākslinieciska grāmatas īpašuma zīme, ko grafiķis veido kādam īpašniekam. Ekslibris tiek gatavots kādā no novilkuma tehnikām.
Plakāts
Tas ir viens no jaunākajiem grafikas mākslas veidiem, kur grafiķis izmanto gan grafiskos tēlošanas līdzekļus un materiālus kā līniju, laukumu, papīru, tā arī gleznieciski dekoratīvos līdzekļus, piemēram, krāsu, fotogrāfiju, aplikāciju un tamlīdzīgi. Plakātu grafiku var iedalīt trijās lielās grupās:Politiskie plakāti, reklāmas plakāti un kultūras pasākumu (teātra izrāžu, izstāžu u.c.) plakāti.
Dizaina jeb lietišķā grafika
Tā ir visciešāk saistīta ar praktisko dzīvi, ikdienā lietotiem priekšmetiem, kas var būt: etiķetes, ražotājfirmu zīmes, pastmarkas, uzlīmes, aploksnes, vēstuļu papīrs un citi. Tie tiek gatavoti kādā no novilkuma tehnikām.
Karikatūra
Tas ir galvenokārt poligrāfiski iespiests zīmējums, taču var būt izmantota arī kāda no grafikas iespiedtehnikām. Karikatūra var likt kā padomāt par nopietnām politiskām kļūdām, tā arī smieties par kādu muļķību. Dažas karikatūras, kas ir labsirdīgi, humoristiski zīmējumi, izraisa jautrību, bet var būt arī satīra jeb izsmejošā karikatūra, kas vērtē un nosoda. Par karikatūru sauc arī šaržu, kam raksturīgs uzsvērts pārspīlējums un visai nosacīta forma. Bieži karikatūra tiek papildināta ar tekstu, kam svarīga nozīme satura atklāsmē.
Grafikas tehniku grupas
Tiek izšķirti trīs grafikas tehniku grupas: augstspiedums, gludspiedums, serigrāfija un dobspiedums.
Augstspiedums
Augstspieduma tehnikā attēlu iegūst, augstspieduma klišejās padziļinot tās vietas, kas attēlā iecerētas baltas. Zīmējuma tumšajām līnijām un laukumiem saglabā iespiedformas sākotnēji gludo virsmu, uzvalcējot uz tās tipogrāfijas krāsu un vēlāk piespiežot to pie papīra.
Augstspieduma tehnikas
Augstspieduma tehnikas ir kokgrebums, kokgriezums un linogriezums.
Gludspiedums
Gludspiedumā ir tikai viena klasiskā tehnika – litogrāfija. Litogrāfijā novilkumu iegūšanai izmanto ūdens un taukainu vielu īpašību savstarpējās attiecības. Mūsdienās grafikā popularitāti ieguvusi sietspiedums jeb serigrāfija, kas principiāli ir jauna attēlu tiražēšanas tehnika, kā arī dažādi fotomehāniski iespiešanas paņēmieni.
Dobspiedums
Tas ir vispārējs termins, apzīmējot iespiedumu no plātnes, kam iedobumos vai gropēs iepildīta iespiedkrāsa. Tiek izmantotas tērauda, vara, cinka vai jebkura cita cieta metāla plātnes. Iedobumu plātnēs izveido, iegravējot, vai iekodinot ar skābi, piemēram, ofortos, gravīrās, ka arī akvatintas un sausā adatas tehnikās. Krāsa tiek iepildīta iedobumā un plātnes virsma tīri noslaucīta. Prese papīru piespiež plātnei, un tas saskaras ar krāsu, no kā rodas uz plātnes iestrādātā zīmējuma spoguļattēls. Dobspieduma tehnikās izpildītajām grafikas lapām klišejas malās izveidojas papīrā iespiedums.
Grafikas žanri
Žanrs ir mākslā vēsturiski izveidojusies daiļrades forma, kas raksturo katra mākslas veida savdavīgās kompozīcijas struktūras. Grafikā tāpat kā glezniecībā žanrus var iedalīt divējādi, tas ir, pēc tās satura un attēlojamā objekta. Ar grafikas žanriem pēc satura tiek saprasti tādi žanru veidi kā sadzīves žanrs, klusā daba, akts, ainava, portrets, vēsturiskais žanrs, kulta žanrs, kas sevī ietver mitoloģisko un reliģiozo grafiku; animālistiskais, arhitektūras, dekoratīvais, ar to saprotot, dekoratīvo, monumentālo, alegorisko grafiku un līdzīgus un, visbeidzot, abstraktais žanrs.
Tā kā tēlotājmākslā attēlojamais objekts nosaka žanru sistēmu, tad grafikas žanri ir arī aplūkojami un izdalāmi atkarībā no objekta, kas ir attēlots un redzams. Pēc šī iedalījuma pastāv šādi grafikas žanri: ainava, portrets, klusā daba, figurālā kompozīcija, batālija, akts, analītiskais žanrs.
Mūsdienu tēlotājmākslā ir saskatāma žanru savstarpēja mijiedarbība un sintēze, tāpēc nereti pēc mākslas darbiem ir grūti klasificēt kādu vienu noteiktu žanru, jo mākslinieks var pēc savas iedvesmas var zīmēt jebko, sākot no ainavas un beidzot ar iedomām un fantāzijām.
Grāmatu grafika
Tā ir pakļauta īpašām prasībām saistībā ar uzdevumu, ko izvirza grāmata kā priekšmets, kā arī literārais darbs. Nereti mākslinieks — ilustrators rada tik pārliecinošu, veiksmīgu tēlu, ka tas spēj dzīvot patstāvīgi, ārpus grāmatas lappusēm, kļūstot par stājgrafikas darbu. Grāmatu grafikas darbi var būt: vinjetes, ilustrācijas, burtveidoli, iniciāļi, titullapas, vāku kompozīcija.
Sventes tilts
Sventes tilts ir dzelzceļa un autoceļa tilts pār Daugavu Augšdaugavas novadā. Tas savieno Sventes un Līksnas pagastus, un pa to iet Daugavpils apvedceļa dzelzceļa līnija un autoceļš A14. Sventes tilts atrodas ap 10 km uz leju no galvenā dzelzceļa tilta Daugavpilī. Abas braukšanas joslas — autoceļa un dzelzceļa — atrodas cieši blakus uz kopējiem balstiem un norobežotas ar kopnēm (autoceļa tilts ir platāks nekā dzelzceļa). Tas ir metāla kniedētu kopņu konstrukcijas tilts, tā garums 324,8 m.
1996. gadā tilta virsbūve rekonstruēta.
Autoceļa tilts pilnībā rekonstruēts 2020. gadā.
Kaņivas dabas rezervāts
Kaņivas dabas rezervāts (uk) ir aizsargājams dabas rezervāts Ukrainā, kas aptver daļu no Dņepras upes labā krasta un divas palienes salas pašā upē. Rezervāts atrodas Ukrainas centrā, gar Dņepras augstienes ziemeļaustrumu malu. Tas tika izveidots, lai aizsargātu vērtīgu meža stepju un palieņu dzīvotni. Vietne ir pazīstama ar daudzām arheoloģiskajām vietām, apmetnēm, kuras datējamas līdz pat paleolītam. Rezervāts ir Kijevas Tarasa Ševčenko Nacionālās universitātes struktūrvienība un atrodas Čerkasu apgabalā.
Klains
Klains var būt:
Kaņivas dabas rezervāts
Topogrāfija
Lielāko daļu rezervāta veido mežaini pauguri Dņepras labajā (rietumu) krastā. Lielākās palieņu salas ir Serpentīna salas (116 ha) Kaņivas ūdenskrātuvē, Šeļesta sala (394 ha) Dņeprā un Krugļika sala Dņeprā. Ap rezervāta robežām ir aizsargjosla 1353 hektāru platībā. 1923. gadā rezervātu sākotnēji izveidoja kā Valsts meža stepju rezervātu un tas vairākas reizes nomainīja pārvaldes iestādes, līdz 1986. gadā kļuva par Tarasa Ševčenko Nacionālās universitātes struktūrvienību.
Šite
Šite var būt:
Kaņivas dabas rezervāts
Klimats un ekoreģioni
Kaņivā ir mitrs kontinentālais klimats, silta vasara (Kepena klimata klasifikācija (Dfb)). Šim klimatam raksturīgas lielas sezonālās temperatūras starpības un silta vasara (vismaz četrus mēnešus vidēji virs 10 °C, bet neviena mēneša vidējā temperatūra nav lielāka par 22 °C).
Kaņivas rezervāts šķērso pārejas zonu starp Centrāleiropas jauktajiem mežiem un Austrumeiropas mežu stepju ekoreģioniem.
Flora un fauna
85% no rezervāta ir mežaini, tajā visbiežāk sastopami goba un ozols. Dzīvnieki ir tie, kas raksturīgi meža stepei, ieskaitot stirnas, āpšus un caunas. Šeit ir novērotas 233 putnu sugas.
Publiskā lietošana
Kā stingram dabas liegumam Kaņivai galvenais mērķis ir dabas aizsardzība un zinātniski pētījumi. Publiska piekļuve ir iespējama noteiktos kultūras objektos, piemēram, Tarasa kalnā, ukraiņu dzejnieka Tarasa Ševčenko pieminekļa vietā. Rezervātā atrodas arī sabiedrībai atvērts Dabas muzejs, kurā ir 2000 eksponātu, kas saistīti ar Kaņivas rezervāta paleontoloģiju, arheoloģiju, mežsaimniecību, botāniku, zooloģiju un vēsturi. Divās muzeja istabās atrodas veltījums ukraiņu zinātniekam Mikolam Biļašivskim. Rezervāta darbinieki nodrošina ekskursijas apmeklētājiem pa trim ekoloģisko ekskursiju maršrutiem caur rezervātu; šie maršruti ir atvērti tikai gada siltajos mēnešos. Uz vietas ir pieejama arī ierobežotas naktsmītnes.
Milāna—Sanremo
Milāna—Sanremo (it), "pavasara klasika" (la classica di Primavera), ir ikgadējas šosejas riteņbraukšanas sacensības Itālijā no Milānas uz Sanremo. Tās ar 298 km trases garumu ir garākās profesionālās viendienas sacensības. Pirmās sacensības notika 1907. gadā, kad uzvarēja Lisjēns Petī-Bretons. Mūsdienās tās ir vienas no Eiropas riteņbraukšanas klasikām un rezultāti tiek iekļauti UCI Pasaules tūres kopvērtējumā. Līdz 2007. gadam tās bija UCI ProTour kalendārā. No 1999. līdz 2005. gadam īsākā distancē tika organizētas arī sieviešu sacensības Primavera Rosa.
Milāna—Sanremo bieži tiek saukta par sprinteru klasiku, kamēr citas Itālijas sacensības Giro di Lombardia, kas notiek rudenī, sauc par kalnu braucēju klasiku.
Sacensību uzvarētājs bieži vien izšķiras Podžo kāpumā.
Vauts Pūlss
Vauters Pūlss (nl; dzimis ) ir Nīderlandes šosejas riteņbraucējs, kas šobrīd pārstāv UCI WorldTeam komandu .
Karjera
Pēc ilgstošas karjeras Vacansoleil—DCM komandā no 2009. gada pirms 2014. gada sezonas Pūlss pārgāja uz Omega Pharma—Quick-Step komandu.
2012. gada Tour de France laikā viņš piedzīvoja smagu kritienu un tika apsvērta nieres amputācija.
2014. gada septembrī tika paziņots, ka nākamajā sezonā Pūlss pārstāvēs Team Sky komandu. Viņa pirmā uzvara jaunajā komandā bija 2015. gada Tirreno–Adriatico, kur viņš kļuva par komandas līderi pēc Krisa Frūma izstāšanās. Pūlss uzvarēja 4. posmā ar finišu Kastelraimondo, veicot izrāvienu pēdējā kāpumā un vienatnē veicot nobraucienu līdz finišam. Viņš kļuva par sacensību līderi un kopvērtējumā finišēja septītais. Vēlāk viņš finišēja otrais Tour of Britain kopvērtējumā, uzvarot sacensību kalnainākajā posmā.
2016. gadā Pūlss uzvarēja savās pirmajās viendienas sacensībās, esot pirmais no četru sportistu grupas Ljēža—Bastoņa—Ljēža sacensību finišā. Tā bija pirmā klasikas pieminekļu uzvara gan Team Sky, gan pašam Pūlsam.
Lītaunīki (Bērzgales pagasts)
Lītaunīki (arī Lītaunieki) ir ciems Bērzgales pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 261 km attālumā no Rīgas.
Vauts Pūlss
Karjera
2019. gada septembrī Pūlss paziņoja par pievienošanos  komandai līdz ar nākamo sezonu, ar mērķi ieņemt līdera lomu.
Vlads Daskelu
Daskelu sportista karjeru sāka 14 gadu vecumā, startējot nobraucioena sacensībās, bet vēlāk sāka startēt MTB krosa sacensībās, kur U23 vecuma grupā 2019. gadā kļuva par Eiropas un Pasaules čempionu.
Pjērs Savornjāns de Braza
Pjērs Pols Fransuā Kamills Savornjāns de Braza (, dzimis kā Pjetro Paolo Savornjans di Braca, miris ) bija itāliešu izcelsmes Āfrikas apceļotājs. Dzimis Pāvesta valstī mūsdienu Itālijā, bet vēlāk kļuvis par Francijas pilsoni
Franču Centrālafrikas koloniju pamatlicējs. Francijas uzdevumā devās ekspedīcijā pa Kongo upes labo krastu, 1880. gadā nodibinot Kongo Republikas galvaspilsētu Brazavilu, kas nosaukta viņa vārdā.
1886. gadā tika iecelts par Franču Kongo ģenerālgubernatoru, tomēr 1897. gadā tika atcelts, jo kolonija nenesa vajadzīgo peļņu, toties vietējo iedzīvotāju stāvokli daži žurnālisti aprakstījuši kā "pārāk labu". Braza bija pazīstams ar savu humāno izturēšanos pret pamatiedzīvotājiem, tāpēc pēc Kongo Republikas neatkarības iegūšanas pilsēta saglabāja savu nosaukumu. 2006. gadā no Alžīrijas, kur pirms tam atradās Brazas mirstīgās atliekas, viņa pīšļi tika svinīgi pārvesti uz speciāli ierīkotu mauzoleju Brazavilā.
Pauls Gebauers
Pauls Gebauers (de) bija vācu ūdenspolo spēlētājs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs viņš startēja ūdenspolo turnīrā, kur bija Vācijas komandas, Berlīniešu peldēšanas klubs, biedrs. Komanda pirmās kārtas mačā zaudēja Francijas komandai — Pupilles de Neptune de Lille #2.
Voldemārs Kukainis
Voldemārs Kukainis (dzimis, miris ) bija latviešu šaha problēmists.
Dzīves gaitas
Voldemārs Kukainis dzimis 1922. gadā Valkā. 1936. gadā beidzis pamatskolu un iestājies J. Cimzes ģimnāzijā. Šaha spēli apguvis 12 gadu vecumā. 1937. gada pavasarī skolas meistarsacīkstēs šahā ieguvis 2. vietu. 1940. gadā pēc Latvijas okupācijas iestājies komjaunatnē, bijis vecākais pionieru vadītājs. Pēc vācu iebrukuma 1941. gada 15. jūlijā brīvprātīgi iestājies Sarkanā armijā. Miris no kaujās iegūtajiem ievainojumiem 1943. gada 21. aprīlī.
Šaha kompozīcija
Šaha uzdevumus sācis sastādīt 1937. gadā. Viņa pirmais uzdevums ticis publicēts žurnālā "Skolu Dzīve" 1937. gada janvārī. Sastādījis vairāk nekā 100 šaha kompozīcijas. Viņā trīsvilcis ieguvis 1. godalgu 1938. gada Latvijas Šaha problēmistu biedrības nacionālajā konkursā. Publicējis vairākus rakstus par šaha kompozīcijas teorijas jautājumiem. Kukainis ir viena Novotnija aizsegšanās tēmas paveida izstrādātājs, kurš vēlāk tika nosaukts par "Latviešu Novotniju".
"Īss bija apdāvinātā problēmista V. Kukaiņa darbs šaha kompozīcijā, tomēr viņa labākajiem uzdevumiem ir paliekoša vērtība", tā Kukaiņa paveikto novērtējis Alfreds Dombrovskis.
Piemērs
Uzdevuma risinājums:
Augšgaujas pazeminājums
Augšgaujas pazeminājums ir dabas apgabals Vidzemes augstienes austrumos. Stiepjas ziemeļu—dienvidu virzienā 42 km garumā gar Gaujas, Tirzas un Palsas ielejām. Ziemeļos un ziemeļaustrumos robežojas ar Trapenes līdzenumu, dienvidaustrumos — ar Gulbenes paugurvalni. Rietumos pa Gaujas un Tirzas upju ielejām 35—40 km garumā ietiecas Vidzemes augstienē, atdalot Mežoles, Piebalgas un Vestienas pauguraines.
Ģeoloģija
Augšgaujas pazeminājuma pamatā ir samērā līdzena, dienvidu virzienā slīpa subkvartāra virsa ar absolūto augstumu 100—110 m vjl. To veido galvenokārt augšdevona terigēnie ieži un karbonātieži. Pamatiežus klāj vidēji 70—80 m biezi kvartāra nogulumi, galvenokārt morēnu slāņkopas, ko bieži sedz līdz 10 m biezi fluvioglaciāli smilts un grants nogulumi.
Reljefs
Pazeminājums izveidojies vairākos attīstības posmos, tādēļ tam izveidojās triju stāvu reljefa struktūra, kuru raksturīgās iezīmes ir kēmi, kēmu terases un ieplakas.
Pazeminājuma vidējo stāvu veido nelielu pauguru (galvenokārt kēmu) joslas un grupas. Augšējam stāvam gar pazeminājuma nogāzēm raksturīgi iegareni fluviokēmi vai atsevišķi morēnas pauguri.
Klimats
Klimats sausāks nekā pārējos Vidzemes augstienes apvidos. Gada vidējā temperatūra 4,0—4,5 °C, janvāra — –7 °C, jūlija — 16,5 °C. Bezsala periods 120 dienas, nokrišņu daudzums — 550—620 mm gadā, rietumu un centrālajā daļā 650—700 mm.
Hidrogrāfija
Augšgaujas pazeminājuma hidrogrāfiskā tīkla pamatā ir Gauja un tās augšteces lielākā pieteka Tirza. Gauja uzņem apkārtējo pauguraiņu un to ezeru ūdeņus. Lielākās Gaujas pietekas pazeminājuma posmā ir Dzērbe, Ubeja un Tulija, bet Tirzas lielākās pietekas ir Vilaune un Azanda. Pazeminājumā ezeri nelieli, galvenokārt Gaujas augštecē pie Taurenes, lielākie no tiem ir Stupēnu ezers (37,5 ha) un Taurenes ezers (31,6 ha).
Dabas aizsardzība
Ziemeļos no Rankas atrodas 1976. gadā dibinātais Lielā purva dabas liegums.
Ruta Štelmahere
Ruta Štelmahere (dzimusi 1965. gada 11. janvārī Jelgavā) ir latviešu dzejniece un māksliniece.
Biogrāfija
R. Štelmahere dzimusi un uzaugusi Jelgavā, kur beigusi Jelgavas 2. vidusskolu. Absolvējusi Latvijas Mākslas akadēmijas maģistratūru Vizuālās mākslas apakšnozarē, A. Naumova un K. Zariņa gleznošanas meistardarbnīcu (2001). No 1985. līdz 1988. gadam māksliniece noformētāja LLA “Vecauce”. Kopš 1988. gada dzīvo Jēkabpilī. No 1988. līdz 1993. gadam pulciņu vadītāja Jēkabpils Skolēnu interešu namā. Kopš 1993. gada Jēkabpils mākslas skolas pedagoģe. Aktīvi piedalās izstādēs.
Dzejoļu publikācijas kopš 1983. gada. Izdoti dzejoļu krājumi "Ieskaties sēklai acīs" (1998), "Klēpis" (2011, autores ilustrācijas) un "Krekls" (2016). Krājumam "Klēpis" piešķirta Literatūras gada balva dzejā, krājums "Krekls" tai nominēts.
Ārijs Hāns
Ārends "Ārijs" Hāns (nl, dzimis ) ir Nīderlandes futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Nīderlandes futbola izlases dalībnieks.
Savu lielāko daļu spēlētāja karjeras pavadījis Nīderlandes komandā Ajax un Beļģijas komandā Anderlecht. Ar Ajax komandu izcīnījis trīs Eredivisie titulus un trīs Eiropas kausus, savukārt ar Anderlecht komandu kļuvis par Beļģijas Pirmās divīzijas čempionu, kā arī izcīnījis divus Eiropas Kausu ieguvēju kausus. Divas reizes par Beļģijas čempionu kļuvis arī ar Standard Liège.
Nīderlandes futbola izlases sastāvā spēlējis no 1972. līdz 1980. gadam. Piedalījies 1974. un 1978. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1980. gada Eiropas čempionātā.
Spēlētāja karjera
Ajax
Anderlecht
Standard Liège
Seiko
Vilma Paulauskiene
Vilma Paulauskiene (lt; dzimusi, Šauļos kā Vilma Domkute) ir Lietuvas šaha meistare, kas uzvarējusi Lietuvas sieviešu šaha čempionātā (1990).
Kas Krievijai jādara ar Ukrainu?
"Kas Krievijai jādara ar Ukrainu?" (ru) ir Krievijas Federācijas ziņu aģentūras RIA Novosti 2022. gada 3. aprīlī izdots Timofeja Sergejceva raksts, kurā viņš aicina iznīcināt Ukrainas valstiskumu un izskaust ukraiņu identitāti saskaņā ar Vladimira Putina pasludināto Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā mērķi "veikt Ukrainas denacifikāciju".
Ārijs Hāns
Trenera karjera
Anderlecht
Standard Liège
Tianjin Teda
Stāmeriene
Stāmeriene ir pieturas punkts šaursliežu dzelzceļa līnijā Gulbene—Alūksne. Tas atrodas Gulbenes novada Stāmerienas ciemā. Pieturas punktā saglabājusies sākotnējā stacijas ēka no sarkaniem ķieģeļiem, tajā ir uzgaidāmā telpa pasažieriem.
Vēsture
Stacija atklāta reizē ar dzelzceļa līnijas Pļaviņas—Valka uzbūvēšanu. 20. gadsimta sākumā Stāmerienē plānots izveidot mezgla staciju, pagarinot līdz šejienei līniju Abrene—Sita, tomēr tas netika īstenots (Sitas līnija tika savienota ar Gulbeni 1916. gadā). No 1919. līdz 1927. gadam stacija saukta par Stāmeri. Vēlāk stacija pārveidota par pieturas punktu un tās ceļi nojaukti, tomēr kravas rampas uzbērums pretim stacijas ēkai ir daļēji saglabājies (tiek izmantots kā estrāde).
Vilma Paulauskiene
Biogrāfija
Bijusi viena no spēcīgākajām Lietuvas šahistēm 1980. gadu beigās un 1990. gadu sākumā. Lietuvas sieviešu šaha čempionātā izcīnījusi zelta (1990), 2 sudraba (1986, 1987) un bronzas (1989) medaļas. 1990. gadā piedalījusies Latvijas 1. atklātajā šaha čempionāts, kurā ar 4½ punktiem no 9 iespējamiem dalījusi 64.-88. vietu. 1992. gadā Lietuvas izlases sastāvā piedalījusies Eiropas komandu šaha čempionātā Debrecenā, kur pie 1. rezerves galdiņa ieguvusi 1½ punktus 4 partijās (+1, =1, -2). Pēc profesijas ir pedagoģe: matemātikas skolotāja un šaha trenere.
Vasils Spasovs
Vasils Spasovs (bg; dzimis Varnā) ir Bulgārijas starptautiskais lielmeistars šahā (1990).
Biogrāfija
No 1990. gadu sākuma līdz 2000. gadu vidum bijis viens no vadošajiem Bulgārijas šahistiem. 1989. gadā uzvarējis Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. Piecas reizes uzvarējis Bulgārijas šaha čempionātos (1990, 1997, 2000, 2003, 2008).
Divas reizes piedalījies Pasaules šaha čempiona izcīņas cikla starpzonu turnīros. 1990. gadā Manilā ieņēmis 23. vietu. 1993. gadā pēc uzvaras zonas turnīrā Budapeštā (kopā ar Veselinu Topalovu, apsteidzot Lajošu Portišu) starpzonu turnīrā Bīlē nostartējis neveiksmīgi, ierindojoties tikai 46. vietā.
Pārstāvējis Bulgārijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1990. gadā Spasovam piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Portugāles administratīvais iedalījums
Portugāles administratīvo iedalījumu veido 18 distrikti (portugāļu: distritos) un 2 autonomie reģioni (portugāļu: regiões autónomas). Distrikti un autonomie reģioni sikāk iedalās 308 municipalitātes (portugāļu: concelhos). Savukārt municipalitātes sīkāk iedalās 3092 pagastos (portugāļu: freguesias). Pašreizējais administratīvais iedalījums pastāv kopš 1976. gada.
Zīdastes
Zīdastes, zīdastu ģints (Bombycilla) ir vienīgā zīdastu dzimtas (Bombycillidae) ģints, kas apvieno 3 dziedātājputnu sugas. Atkarībā no sugas sastopamas Eiropā, Āzijā, Ziemeļamerikā un Dienvidamerikā.
Latvijā
Latvijā sastopama viena zīdastu ģints suga — zīdaste (Bombycilla garrulus), kas bieži novērojama ceļošanas laikā rudenī. Tā novērojama arī ziemā un pavasara ceļošanas laikā, bet mazākā skaitā nekā rudenī.
Kopīgās īpašības
Zīdastes atkarībā no sugas ir gaiši brūnas vai gaiši pelēkas ar mīkstu, zīdainu apspalvojumu. Apakšpuse gaišāka nekā mugurpuse, zemaste kontrastaini koša, kā arī koša, plata josla uz astes gala. Zīdastes raksturo melna acu maska ar baltu kontūru aiz acs, melna pazode, smails galvas cekuls, taisnstūrveida aste un smaili spārni. Kājas ir īsas un spēcīgas.
Abi dzimumi izskatās līdzīgi, bet mātītes ir nedaudz pelēcīgākas nekā tēviņi. Jaunie putni ir vēl pelēcīgāki nekā mātītes, arī to cekuls ir īsāks, sejas melnā maska mazāka, un tiem nav melnās pazodes. Pavēdere ir gaišāka, bieži balta vai gaiši dzeltena ar tumšām svītrām. Parasti iztrūkst arī sarkanie, vaskainie spalvu gali vai tie ir ļoti mazi.
Ķermeņa garums visām sugām ir apmēram vienāds, 15—23 cm. Zīdastei un ciedru zīdastei dažām spārnu sekundārajām lidspalvām ir sarkani gali — raga plātnītes kā spalvu pagarinājumi, atgādinot zīmogu vasku. Toties Japānas zīdastei šādi sarkani spārnu gali novērojami reti.
Uzvedība
Zīdastes neveic garu distanču pārlidojumus. Tās tikai klejo, meklējot barību. Zīdastes galvenokārt barojas ar augļiem, sākot ar ķiršiem, mellenēm un avenēm un beidzot ar mežrozīšu augļiem, kadiķogām un āboliem, kā arī vasaras periodā ar kukaiņiem. Kad augļu trūkst, barojas arī ar augu sulu, pumpuriem, ziediem un kukaiņiem, tos ķerot gan gaisā, gan uzlasot no zariem un lapām. Mazuļus baro tikai ar kukaiņiem. Ārpus vairošanās sezonas uzturas gan mežos, gan apdzīvoto vietu parkos un dārzos.
Sistemātika
Zīdastu dzimta (Bombycillidae)
DNS-Tvind
DNS-Tvind (Dāņu: Det Nødvendige Seminarium) ir starptautiska koledža Dānijā, kas sagatavo topošos skolotājus, sniedzot iespēju iegūt bakalaura grādu pedagoģijā. Studiju process tiek organizēts vadoties pēc neformālās izglītības principiem, studiju gaitā studenti autobusos apceļo Āfrikas kontinentu, strādā kādā no Eiropas Savienības valstīm, trīs mēnešus nodarbojas ar to, ko paši uzskata par vissvarīgāko, u.c. Atšķirībā no citām augstākās izglītības iestādēm Dānijā, koledža nesaņem finansiālu atbalstu no valdības, studentiem ar izglītības iegūšanu saistītās izmaksas jāsedz pašiem, taču skola piedāvā stipendiju programmu.
Antarktikas cirkumpolārā straume
Antarktikas cirkumpolārā straume vai Rietumvēju straume ir aukstā okeāna straume, kas pulksteņa rādītāju virzienā no rietumiem uz austrumiem pilnībā apliec Antarktīdas kontinentu. Straume ir dominējošā ūdens cirkulācija Dienvidu okeānā un ar 125—147 sverdrupiem ir pasaules lielākā okeānu straume.
Jūrasbraucējiem straume ir zināma jau vairākus gadsimtus — tur valdošie rietumu vēji ļauj stipri paātrināt kuģošanu no rietumiem uz austrumiem, bet stipri apgrūtina kuģošanu no austrumiem uz rietumiem. Tā saucamais «kliperu ceļš», kas, sekojot Rietumvēju straumei rēcošajos četrdesmitajos, apliec triju kontinentu galējos dienvidu zemesragus — Adatas ragu Āfrikā, Sautīstkeipu Tasmanijas salā un Hornas ragu Dienvidamerikā, ir ātrākais burukuģu ceļš apkārt pasaulei.
Valdošie rietumu vēji ir galvenais spēks, kas nodrošina ūdens masu pārvietošanos. Cirkumpolārās straumes nepārtrauktā plūsma varēja sākties pēc Tasmanijas jūrasceļa starp Austrāliju un Austrumantarktīdu izveidošanās pirms aptuveni 33,5 miljoniem gadu un Dreika šauruma starp Dienvidameriku un Rietumantarktīdu atvēršanās pirms 20—40 miljoniem gadu. Nepārtraukti cirkulējošas aukstas straumes izveidošanās eocēnā izsauca Antarktīdas apledošanos.
Straume savieno Kluso, Atlantijas un Indijas okeānus un ir galvenais ūdens masu cirkulēšanas ceļš starp tiem. Straumes ātrums augšējos slāņos ir 0,4—0,9 km/h, dziļākajos slāņos — līdz 0,4 km/h. Straumei ir diezgan izteiktas ziemeļu un dienvidu frontes, pie kurām ūdens temperatūra var atšķirties no 12—15 °C ziemeļos līdz 1—2 °C dienvidos. Gar straumes ziemeļu fronti izveidojusies Antarktiskā konverģence, kas ir Dienvidu okeāna dabīgā ziemeļu robeža.
No Antarktikas cirkumpolārās straumes ziemeļu virzienā atzarojas vairākas aukstās straumes, lielākās no kurām ir Peru straume pie Dienvidamerikas dienvidrietumu krasta, Bengelas straume pie Āfrikas dienvidrietumu krasta un Rietumaustrālijas straume pie Austrālijas rietumu krasta.
Vo Thi Kimfuna
Vo Thi Kimfuna (vi; dzimusi Hue) ir Vjetnamas starptautiskā lielmeistare šahā (2017).
Biogrāfija
2007. gadā izcīnījusi otro vietu Āzijas junioru šaha čempionātā U14 meiteņu grupā. Divas reizes uzvarējusi Āzijas junioru šaha čempionātā U20 meiteņu grupā (2010, 2013). 2012. gadā uzvarējusi Dienvidaustrumāzijas junioru šaha čempionātā U20 meiteņu grupā. 2017. gadā uzvarējusi Āzijas 3.3 zonas turnīrā un ieguvusi tiesības piedalīties Pasaules sieviešu šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas 2018. gadā. Tāpat 2017. gadā uzvarējusi Āzijas sieviešu šaha čempionātā. 2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā zaudējusi Belai Hotenašvili.
Pārstāvējusi Vjetnamas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2010. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 2017. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Aleksejs Zotovs
Aleksejs Zotovs (dzimis 1949. gada 3. jūnijā Rjazaņā) ir Krievijas Pareizticīgo baznīcas garīdznieks un sabiedriskais darbinieks, bijušais Latvijas Republikas Augstākās padomes deputāts (1990—1993), ievēlēts no 30. Rīgas vēlēšanu apgabala. A. Zotovs bija vienīgais deputāts, kurš atturējās balsojumā par Latvijas neatkarības deklarāciju un ierosināja to vienīgi pasludināt, bet nepieņemt kā konstitucionālu dokumentu. Viņš neiesaistījās frakcijā "Līdztiesība" un darbojās kā neatkarīgais deputāts.
Lehaja
Lehajas osta nodrošināja Korintas sakarus ar Vidusjūras rietumu reģioniem, un bija viena no lielākajām senās pasaules mākslīgajām ostām. Iespējams tā pastāvēja vēl no 8. gadsimta pr.Kr. Ostas atrašanās tikai 12 stadiju attālumā no senās pilsētas (tuvāk par Kenhrejas ostu 70 stadiju attālumā) sekmēja tās straujai attīstībai. 5. gadsimtā pr.Kr. osta kalpoja par bāzi Korintas flotei un bija aprīkota ar dokiem.
Ostu ar pilsētu savienoja Lehajas ceļš un Garās sienas (390. g.pr.Kr.). Vēlāk tā kļuva par maķedoniešu jūras bāzi, bet kad Korintā tika dibināta romiešu kolonija, šī osta tika īpaši attīstīta. Ostas drošību un ietilpību nodrošināja dažādas inženiertehniskās celtnes. Agrajā arhaiskajā periodā, lai sekmētu Korintas koloniālo ekspansiju uz rietumiem, purvainajā apvidū tika ierīkota osta. Tai bija ārējā un iekšējā daļa. Senatnē ostas gultnes padziļināšanas rezultātā tika izveidoti trīs mākslīgi pauguri. Viļņlauzis, kuru mūsdienās sedz dūņas, ar kanālu tika savienots ar diviem iekšējiem baseiniem, kas savā starpa tika savienoti ar vēl vienu kanālu. Šo baseinu malās izvietojās ārējā osta no diviem mākslīgiem baseiniem, kurus no jūras puses norobežoja divi moli, kuru drupas ir saglabājušās līdz mūsdienām. Tie aizsargāja kuģus no bīstamajiem ziemeļrietumu vējiem, kamēr tie tuvojās iekšējās ostas mierīgajiem ūdeņiem. Lehajā izauga atsevišķs ciemats. Senajos avotos ir minētas Poseidona un Afrodītes svētnīcas. Pausānijs min, ka Poseidona svētnīcā atradās Poseidona vara statuja. Bet Plutarhs, kurš norāda Peniandru, kā septiņu gudro simpozija organizētāju, piemin, ka šis pasākums notika Lehajas ostā netālu no Afrodītes svētnīcas, kur atradās "estiatorija" (dzīru vieta).
5. gadsimtā Lehajas ostā, vietā, kur tika paglabāti ar nāvi sodītie kristiešu mocekļi, Leonīds un septiņas sievietes (noslīcināti Korintas līcī), tika uzcelta liela trīsjomu bazilika, dekorēta ar bagātīgiem rotājumiem. Bazilika gāja bojā 551. gada zemestrīcē.
Pasta indeksi Latvijā
Pasta indeksi Latvijā ir četrciparu kodi, pirms kuriem tiek lietots ISO 3166-1 alfa-2 valsts kods (LV). To formāts ir "LV-NNNN".
Basovs
Basovs var būt:
Federatīva republika
Federatīva republika ir federācija ar republikas pārvaldes formu. Federatīvā republikā pastāv varas dalīšana starp federatīvajām un vietējām iestādēm, atšķirībā no unitāras republikas, kur vara ir centralizēta.
Longailenda
Longailenda (en — ‘Garā sala’) ir sala Ņujorkas štatā, ASV. Tā sastāv no četriem apgabaliem, no kuriem divi — Bruklina un Kvīnsa — ir Ņujorkas pilsētas rajoni, savukārt abi pārējie (Nasava, Sufolka) ir Ņujorkas piepilsētas. Saskaņā ar 2010. gada ASV tautas skaitīšanas datiem salā dzīvo vairāk nekā 7,5 miljoni cilvēku, tādējādi tā ir apdzīvotākā sala ASV teritorijā. Tāpat tā ir 17. apdzīvotākā sala pasaulē, ar vairāk iedzīvotājiem nekā Īrijā (6,4 miljoni) vai Jamaikā (2,9 miljoni). Ja Longailenda būtu štats, tad tas būtu 13. lielākais ASV štats pēc iedzīvotāju skaita. Longailenda ir 190 km gara un 37 km plata. Uz salas atrodas divas no Ņujorkas galvenajām lidostām: Lagardijas lidosta un Džona Kenedija lidosta. Bruklinu un Kvīnsu (tādējādi arī Longailendu) ar pārējiem trim Ņujorkas rajoniem savieno 9 tilti un 13 tuneļi. Longailendā atrodas vairāki sporta klubi, tai skaitā MLB beisbola klubs Ņujorkas "Mets", NBA basketbola klubs Bruklinas "Nets", NHL hokeja klubs Ņujorkas "Islanders".
Jaunā Rīgas teātra izrāžu saraksts
Sarakstā hronoloģiski apkopotas Jaunajā Rīgas teātrī iestudētās izrādes kopš tā pastāvēšanas pirmsākumiem.
Forste
Forste (de, dsb) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Šprē-Neises apriņķa centrs uz austrumiem no Kotbusas pie Neises upes. Upes pretējā krastā ir Polijas teritorija.
Vēsture
Pilsēta radusies ap 1150. gadu pie upes pārceltuves. 1815. gadā pēc Vīnes kongresa iekļauta Prūsijas Karalistes sastāvā. Pēc Otrā pasaules kara līdz 1990. gadam ietilpa VDR. Forste attīstījusies kā tekstilrūpniecības centrs, tāpēc pēc Vācijas apvienošanās piedzīvoja saimniecības lejupslīdi un bezdarbu. Mūsdienās visi pilsētas tekstilrūpniecības uzņēmumi ir slēgti.
WTA Finals
WTA Finals (agrāk WTA Tūres čempionāts) ir otras nozīmīgākās sacensības sieviešu tenisā uzreiz aiz četriem Grand Slam turnīriem, ko organizē Sieviešu tenisa asociācija (WTA). Tas ir sezonas noslēdzošais turnīrs, kurā iekļūst 8 labākās WTA ranga spēlētājas vienspēlēs un 8 pāri dubultspēlēs.
No 2014. līdz 2018. gadam turnīrs katru gadu norisinājās Singapūrā. 2019. gadā tas notika Šeņdžeņā.
Vēsture
Čempionāts pirmo reizi notika 1972. gada oktobrī Bokaratonā, (Florida, ASV) kā kulminācijas pasākums gada turnīru beigām, kurus sponsorēja Virginia Slims un sauca par Virginia Slims Circuit.
Oficiālie nosaukumi
Šīm tenisa turnīram ir vairāk nekā 40 gadu korporatīvā sponsorēšanas vēsture, un tas tika nosaukts sponsorējošā uzņēmuma vārdā.
Uģis Olte
1999. gadā beidzis Ērgļu vidusskolu. No 1992. līdz 1995. gadam mācījies Ērgļu mākslas skolā. 2003. gadā absolvējis Latvijas Universitātes Sociālo zinātņu fakultātes Komunikācijas zinātnes nodaļu. 2000. gadā sācis strādāt Vides filmu studijā. Ir Klipu filmu darbnīcas īpašnieks. Ir veidojis vairākus TV raidījumus, kā arī strādājis pie vairākām filmām un īsfilmām.
Viņa vecākais brālis Māris Olte ir biologs, žurnālists un raidījumu vadītājs.
Staņislavs Novikovs
Staņislavs Novikovs (ru; dzimis ) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (2004).
Vanesa Meja
Vanesa Meja Vanakorna Nikolsone (Vanessa-Mae Vanakorn Nicholson; dzimusi ) ir Singapūrā dzimusi tajiešu-ķīniešu izcelsmes vijolniece, kas dzīvo Apvienotajā Karalistē.
Četru gadu vecumā pārcēlusies dzīvot no Singapūras uz Apvienoto Karalisti. Kļuvusi pazīstama jau bērnībā, kad regulāri piedalījās dažādos televīzijas raidījumos. Desmit gadu vecumā debitēja ar koncertu kopā ar Filharmonijas orķestri Londonā. 13 gadu vecumā kļuva par jaunāko solisti, kas ierakstījusi Ludviga van Bēthovena un Pētera Čaikovska vijoļu koncertus. 2006. gadā viņa bija Apvienotajā Karalistē bagātākā izklaides industrijas pārstāve zem 30 gadiem. Mūziķes karjeras laikā izdevusi 14 studijas albumus.
Sporta karjera
Kopš četru gadu vecuma nodarbojas ar kalnu slēpošanu. Vanakorna pārstāvēja Taizemi milzu slalomā ar vārdu Vanesa Vanakorna. Viņa finišēja pēdējā – 67. – vietā, lai gan 23 no 90 dalībniecēm nefinišēja vispār. Sportistes vājais sniegums radīja šaubas par viņas kvalificēšanos Olimpiskajām spēlēm, un veiktā izmeklēšana pierādīja, ka sacensībās Slovēnijā, kur viņa izpildīja kvalifikācijas normu, Vanesas Mejas rezultāts tika viltots, par ko vairākas šīs valsts sporta amatpersonas vēlāk saņēma diskvalifikāciju.
Ķīmiskais tankkuģis
Ķīmiskais tankkuģis ir tankkuģa veids, kurš paredzēts ķīmisko vielu pārvadāšanai izlietā veidā. Atbilstoši MARPOL konvencijas II pielikumam, ķīmiskais tankkuģis ir kuģis, kurš būvēts vai pielāgots jebkura Starptautiskā ķīmisko lejamkravu kodeksa 17. nodaļā uzskaitītā šķidrā produkta pārvadāšanai lejamkravas veidā. Bez rūpnieciskajām ķimikālijām un tīrajiem naftas produktiem, šie kuģi bieži pārvadā arī citas sensitīvas kravas, kurām nepieciešama augsta tanku tīrīšanas kvalitāte. Šādas kravas ietver palmu eļļu, augu eļļas, taukus, kaustisko sodu un metanolu.
Okeāna ķīmisko tankkuģu izmērs svārstās no 5000 dedveita (en) tonnām līdz 35 000 DWT, kas ir mazāk nekā citu tankkuģu tipu vidējais izmērs. Tas ir tādēļ, ka ķīmisko tankkuģu krava ir specializēta un ostu termināļos, kur tajos iekrauj un izkrauj kravu, ir kuģu izmēru ierobežojumi.
== Klasifikācija == Kuģus, kas pārvadā ķīmiskās vielas izlietā veidā, pēc Starptautiskā ķīmisko lejamkravu kodeksa iedala trīs dažādos tipos:
1. tips
Tankkuģi, kas paredzēti, lai pārvadātu produktus ar ļoti nopietnu apdraudējumu videi un drošībai. Šādi produkti prasa maksimālus preventīvos pasākumus, lai novērstu jebkādu kravas noplūdi.
2. tips
Tankkuģi, kas paredzēti, lai pārvadātu produktus ar ievērojami smagu apdraudējumu videi un drošībai. Šādi produkti prasa ievērojamus preventīvos pasākumus, lai novērstu kravas noplūdi.
3. tips
Tankkuģi, kas paredzēti, lai pārvadātu produktus ar pietiekami nopietniem draudiem videi un drošībai. Šādi produkti prasa vidēja līmeņa kravas ierobežošanu, lai palielinātu kuģa negrimstību bojātā stāvoklī. Ķīmisko tankkuģu tipus sauc arī par Starptautiskās Jūrniecības organizācijas tipiem 1,2 un 3 (International Maritime Organization Type 1, 2, 3 (IMO 1, 2, 3) — angļu val.). Starptautiskā ķīmisko lejamkravu kodeksa 17. nodaļā ir uzskaitīti šķidrie produkti un katram šādam produktam minēts arī ķīmiskā tankkuģa tips, kurš drīkst attiecīgo produktu pārvadāt. Tā kā ar IMO 1 tankkuģiem pārvadājamo kravu apjoms ir ļoti mazs, lielākā daļa ķīmisko tankkuģu ir IMO 2 un 3.
Ķīmisko tankkuģu raksturojums
Bieži ķīmiskie tankkuģi ir apgādāti ar kravas sildīšanas sistēmu, lai uzturētu nepieciešamo viskozitāti dažām kravām. Parasti sildīšana notiek, laižot zem spiediena esošu tvaiku caur nerūsējošā tērauda sildīšanas spirālēm kravas tankos. Tādā veidā siltums tiek nodots kravai, kura tālāk cirkulē tankā konvekcijas rezultātā. Visi modernie ķīmiskie tankkuģi ir dubultā korpusa kuģi un lielākajai daļai ir viens iegremdēts, hidrauliski piedzenams kravas sūknis katrā tankā ar neatkarīgu cauruļvadu sistēmu. Tas nozīmē, ka katrā tankā var pārvadāt citu kravu, nebaidoties par kravu sajaukšanos. Daudzi okeāna ķīmiskie tankkuģi var pārvadāt dažādas kravas šķirnes vienā reisā, bieži iekraujot un izkraujot šīs partijas dažādās ostās vai terminālos. Tādēļ ķīmisko tankkuģu maršrutu plānošana, kravas izvietošanas plānošana un šo kuģu ekspluatācija prasa augsta līmeņa koordināciju un īpašas zināšanas gan jūrā, gan krastā.
Tanku tīrīšana pēc kravas izkraušanas ir ļoti svarīgs ķīmisko tankkuģu darbības aspekts, jo kravas pārpalikumi var negatīvi ietekmēt nākamās iekraujamās kravas tīrību. Pirms tanku tīrīšanas tos ir pienācīgi jāventilē un jāpārliecinās, vai tie ir brīvi no potenciāli sprādzienbīstamām gāzēm. Parasti ķīmiskajiem tankkuģiem klāja šķērssijas izvietotas uz klāja, nevis kravas tanku iekšpusē, lai padarītu tanku sienas līdzenas un tādējādi vieglāk tīrāmas ar pastāvīgi izvietotām tanku mazgājamajām mašīnām. Kravas tankus, neatkarīgi no tā, vai tie ir tukši vai piepildīti, parasti aizsargā no sprādzieniem ar inertās gāzes spilveniem. Bieži kā inerto gāzi izmanto slāpekli, kuru padod vai nu no pārvietojamiem saspiestas gāzes cilindriem, vai no slāpekļa ģeneratora.
Lielākā daļa jauno ķīmisko tankkuģu ir būvēti kuģu būvētavās Japānā, Korejā vai Ķīnā. Tos būvē arī Turcijā, Itālijā, Vācijā un Polijā. Japānas kuģu būvētavās ir būvēta lielākā daļa ķīmisko tankkuģu ar nerūsējošā tērauda tankiem, jo nerūsējošā tērauda metināšana ar tādu precizitāti, kāda nepieciešama kravas tanku būvei, ir grūti apgūstama prasme.
Ievērojamas, lielākās ķīmisko tankkuģu kuģniecības ir Stolt-Nielsen, Odfjell, Navig8 un Mitsui O.S.K. Lines. Fraktētāji, kuri ir kuģu gala lietotāji, pārstāv lielos naftas uzņēmumus, industriālos patērētājus, preču tirgotājus un specializētus ķīmiskās rūpniecības uzņēmumus.
Francijas Pirmā republika
Francijas Pirmā republika, oficiāli Franču republika (franču: République française), ir vēsturnieku dots nosaukums republikānisko režīmu varas posmam (Nacionālais konvents, Direktorija, Konsulāts), kas pastāvēja revolucionārajā Francijā starp 1792. gada 21. septembri un 1804. gada maiju, kad tika pasludināta Pirmās Franču impērijas izveidošana. Republikas politisko sistēmu raksturo pāreja no parlamentāras pūļa varas uz Napoleona vadītu militāro diktatūru.
Schneider Electric
Schneider Electric SE ir Francijas uzņēmums, kas piedāvā elektrības sadales un automatizācijas risinājumus. Tas ir dibināts 1981. gadā. Galvenais birojs atrodas Rueil-Malmaison.
Francijas Pirmā republika
Atbilstoši politiskā režīma maiņām, tik izstrādātas un pieņemtas jaunas konstitūcijas. 1791. gada konstitūcijas vietā tika pieņemta 1793., 1795., 1799., 1802., un 1804. gada konstitūcija.
Nacionālais konvents
Franču revolūcijas rezultātā izveidotā Francijas Likumdošanas sapulce pēc Parīzes radikāļu īstenotās karaļa gāšanas 10. augustā, izsludināja Nacionālā konventa vēlēšanas. 20. septembra franču uzvara Valmī kaujā izbeidza bailes, ka prūšu-austriešu iebrucēji varētu ieņemt Parīzi. 1792. gada 21. septembrī uz pirmo sapulci sanāca Nacionālais konvents ar 745 deputātiem, kas pasludināja monarhiju par gāztu un izveidoja republiku. Pēc tiesas procesa 1793. gada 21. janvārī ar nāvi tika sodīts gāztais karalis Luijs XVI. Sākās konflikti starp jakobīņu frakcijām - mērenajiem žirondistiem un radikālajiem "kalniešiem", kas noveda pie žirondistu sagrāves un Robespjēra terora režīma.
Schneider Electric
Uzņēmums izgatavo zema un vidēja sprieguma elektrosadales un drošības ierīces, nepārtrauktas barošanas avotus, rūpnieciskos robotus, viedo tīklu risinājumus un citas elektroiekārtas.
Francijas Pirmā republika
Žirondistu vara
Pirmās uzvaras pār revolūcijas pretiniekiem pastiprināja revolucionāro sajūsmu iedzīvotāju un deputātu vidū. Taču pārtikas problēmas un inflācija izraisa žirondistu valdības popularitātes krišanos. Ziemā no 1792. uz 1793. gadu Francijā pieauga bads un pūļa nekārtības, kamēr bruņotie spēki primāri koncentrējās uz valsts robežu aizsargāšanu. Novembrī franču armijas ieņēma Habsburgu Nīderlandi (Beļģiju). Franči iebrūk Svētās Romas impērijas zemēs un sasniedz Reinu. 1793. gada 1. februārī Francija piesaka karu Lielbritānijai un Nīderlandei, bet 7. martā Spānijai. 3. martā armijā papildus iesauc 300 000 vīrus, kas aizsāk pretestības kustību reģionos, sākas Vandejas dumpis. Iedzīvotāju kontrolei 10. martā izveido Revolucionāro tribunālu.
Schneider Electric
Schneider Electric akcijas tiek kotētas Euronext Paris biržā. Lielākie akciju turētāji ir (2020. gada augustā): Sun Life Financial (8,5 %), BlackRock (6,2 %), Autodetention (5,3 %), darbinieki (3,7 %).
Gustavs Ērenpreiss
Gustavs Ērenpreiss (dzimis Mazsalacā, miris 1956. gadā) bija latviešu velosipēdu izgatavotājs, uzņēmējs, izveidojis un vadījis lielāko velosipēdu ražotni Baltijas valstīs — „Gustava Ērenpreisa velosipēdu fabriku”.