cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lielais lēciens uz priekšu
Lielais lēciens uz priekšu (1957—1958)
Jaundibinātās komūnas dažu mēnešu laikā pārņēma visu zemnieku privāto zemi, lopus un darbarīkus. Par viņu ēdināšanu turpmāk rūpējās komūnas ēdnīcas. No zemniekiem šādi iegūtos graudus valsts varēja pārdot, lai iegūtu naudu industrializācijai. Zemkopībā uzsvaru lika uz dziļo aršanu un ciešāku rīsa stādīšanu, kas it kā ļaušot dubultot ražas 1958. un 1959. gadā. Nākamā bija rūpniecības kārta. Sekojot Mao 1958. gada augustā izteiktajam aicinājumam celt dzelzs un tērauda ražošanu, visā valstī ap 50 miljoni cilvēku būvēja primitīvas kausētavas, kurās sameta visus metāla priekšmetus un instrumentus, tās kurinot ar koka mēbelēm. Rezultātā viņi ieguva bezvērtīgu dzelzi, kas nebija tālāk izmantojams. Tā vietā, lai apstrādātu laukus, zemnieki kurināja kausētavas, izraisot darbaspēka trūkumu lauksaimniecībā. Lai arī valdība informēja, ka Ķīna ir dubultojusi tērauda ieguvi, valstij nācās Rietumeiropā iepirkt pusmiljonu tonnu augstas kvalitātes tērauda. 1958. gada beigās pat lielākajiem entuziastiem šo kampaņu izgāšanās bija acīmredzama, un lielāku uzmanību steidzami atkal pievērsa lauksaimniecībai. Dziļās lauku aršanas vietā komūnām tagad ieteica koncentrēties uz tradicionālajām aršanas metodēm un vairāk pievērsties dabīgā mēslojuma ražošanai, zvejošanai un dārzeņu audzēšanai.
Atkāpšanās (1958—1959)
Bezjēdzīgās metāla kausētavas sāka kritizēt lielo metalurģijas uzņēmumu vadītāji, un drīz šo kampaņu izbeidza. Novembrī sāka samazināt arī lauksaimniecības ambiciozos plānus. Sākās neapmierinātība ar jaunizveidotajām komūnām. Partijas zemākā līmeņa darbinieki izrādīja pasīvu pretestību, nevēloties tajās iestāties un ignorējot komunālās ēdnīcas.
1958. gada decembra sākumā, ņemot vērā visu kampaņu neveiksmi un sarežģīto situāciju tautsaimniecībā, partijas vadība publiski paziņoja, ka attīstītas sociālistiskās valsts celtniecība tomēr aizņems 15, 20 vai vairāk gadus. Komūnas vairs neuzskatīja par īsāko ceļu uz komunismu. Ideoloģiskā un praktiskā Mao ideju izgāšanās arī noveda pie viņa atkāpšanās no Ķīnas Tautas Priekšsēdētāja (formālā valsts prezidenta) amata, ko ieņēma Lju Šaoči, taču Mao saglabāja daudz svarīgāko partijas vadītāja amatu. Presē sākās zemākā līmeņa partijas darbinieku kritika, kas esot pārspīlējuši pozitīvos sasniegumus un izgāzuši visu kampaņu. Izrādījās, ka komūnu organizēšanu esot veikuši daži utopisti, bet Mao vienmēr esot vēlējies lēnāku attīstību.
Partijas publisko atteikšanos no Lielā lēciena radikālajiem mērķiem PSRS uztvēra pozitīvi, un 1959. gadā sāka strauji palielināt rūpniecisko objektu un militāro tehnoloģiju piegādes Ķīnai. Pie varas atkal atgriezās kampaņas laikā apklusinātie mēreno attīstības kursu aizstāvošie politiķi Džou Eņlaja vadībā, kurš savās runās uzsvēra PSRS vadošo piemēru komunisma celtniecībā un atļāvās kritizēt dažādus Lielā lēciena ideoloģiskos aspektus. Arī Mao atbalstīja šo kursu, iesakot daudz mērenākus attīstības mērķus, privāto zemnieku saimniecību atjaunošanu un komūnas ēdnīcu likvidēšanu. 1959. gada maijā viņš atzina, ka lauksaimniecības uzlabošanā būs nepieciešama iepriekš noniecinātā mehanizācija, nevis mobilizētu masu darbs. Spiedienu uz Ķīnu atjaunoja PSRS, kas pēkšņi pārtrauca ieroču modernizācijas programmu.
Pasaules čempionāts starptautiskajā dambretē sievietēm
Pasaules čempionāts starptautiskajā dambretē sievietēm ir ikgadējas sacensības, kas notiek Pasaules dambretes federācijas (FMJD) paspārnē. Pirmais čempionāts notika 1973. gadā Amsterdamā, Nīderlandē. Tajā uzvarēja PSRS pārstāve Jeļena Mihailovska, kura uzvarēja piecas reizes pēc kārtas. Kopš 1981. gada čempionāts tiek rīkots reizi divos gados, un starplaikos čempione savu titulu aizstāv mačā. Čempionāts notiek pēc apļveida sistēmas. Visvairāk titulu ir Latvijas dambretistei Zojai Golubevai — 15. Kopš 1999. gada pasaules čempionāti notiek ar saīsinātu spēles laiku — ātrspēles formātā, bet kopš 2013. gada ātrās dambretes formātā (rapidā). Pašreizējā pasaules čempione ir krieviete Matrjona Nogovicina (1. tituls).
Lielais lēciens uz priekšu
Atkāpšanās (1958—1959)
Lai arī propaganda Lielā lēciena neveiksmes turpināja dažādi slēpt, lielo solījumu izgāšanās bija tik acīmredzama, ka 1959. gada vidū Mao pozīcijas partijas vadībā sašķobījās. Jūlija beigās sākās Centrālkomitejas sapulce Lušanā, kas iezīmēja svarīgu pagrieziena punktu. Ar asu Lielā lēciena un Mao kritiku negaidīti uzstājās politbiroja loceklis, aizsardzības ministrs, maršals Pens Dehuajs. Partijas vadība saliedējās ap Mao, maršala kritiku nosodot kā labējo oportūnismu, kas ir līdzvērtīgs modernajam revizionismam (Hruščovam). Partija pasludināja Mao idejas par īsto marksismu-ļeņinismu un izbeidza iepriekšējo mēnešu laikā pieciesto Lielā lēciena kritiku. Strauji pastiprinājās Mao personības kults, viņu pasludinot par spožāko marksisma-ļeņinisma teorētiķi un revolucionāru.
Pasaules čempionāts starptautiskajā dambretē sievietēm
Mačs par pasaules čempiones titulu
Pasaules čempionāts notiek reizi divos gados, nepāra gados. Mačs par pasaules čempiones titulu notiek nākamā (pāra) gadā pēc pasaules čempionāta. Ja titula īpašniece paliek nemainīga, tad mačā piedalās čempione un otro vietu ieguvušā sportiste. Ja titula īpašniece ir mainījusies, tad mačā piedalās jaunā un bijusī pasaules čempione.
Lielais lēciens uz priekšu
Ilgais lēciens (1959—1960)
Komunistiskā režīma ideoloģija ņēma pārsvaru pār veselo saprātu, partijas un valdības vadītājiem atkal atkārtojot tās pašas kļūdas, kuras viņi paši bija pieļāvuši un kritizējuši 1958. gadā. Neilgi pēc Lušanas konferences tika publicēts lozungs, ka Lielais lēciens turpināsies visu nākamo desmitgadi. Jaunais aizsardzības ministrs Liņs Bjao publiski solīja lojalitāti Mao, presē sākās Mao slavināšana. Kulta pastiprināšanās no vienas puses bija vērsta uz Mao varas pozīcijas atjaunošanu, bet no otras, tā iezīmēja ideoloģisko saišu saraušanu ar PSRS, Mao kļūstot par neatkarīgu marksisma-ļeņinisma ideologu, kas vairs necieta padomju kritiku. Tika uzsvērts viņa "atklājums", ka cilvēku ideoloģiskais entuziasms straujā sociālisma celtniecībā ir daudz svarīgāks par materiālo kompensāciju.
1959. gada beigās sākās partijas tīrīšana no konservatīvajiem "labējiem oportūnistiem", kurus pasludināja par Lielā lēciena pretiniekiem. Tai sekoja iedzīvotāju sociālistiskās izglītošanas kampaņa, lai celtu entuziasmu, un sasniegtu izvirzīto 50% pieaugumu tērauda ražošanā un 10% pieaugumu graudu un kokvilnas ražošanā. Jaunais Ķīnas Statistikas pārvaldes vadītājs paziņoja, ka statistikai jākalpo partijas līnijai, un nepārsteidzoši, izrādījās, ka 1959. gada graudu raža tiešām pieaugusi par 10%, sasniedzot 275 miljonus tonnu. Vēlāk nācās atzīt, ka raža bija tikai 160 miljoni tonnu.
Atkal atjaunotās zemnieku komūnas, kurās strādājošo skaits sasniedza 70 miljonus, nodarbināja apūdeņošanas projektos un mēslojuma gatavošanai nākamajai sezonai. Tika īstenotas visdīvainākās idejas, lai ātri sasniegtu izvirzītos produkcijas ražošanas apjomus. Aizsākās plaša cūku audzēšanas kampaņa, lai iegūtu ne tikai gaļu, bet arī trūkstošos mēslus lauksaimniecībai. Lauku mēslošanā plaši izmantoja arī cilvēku fekālijas. Zemniekus atkal sadzina komūnās, atjaunojot komūnu ēdnīcas. Atsākās mēģinājumi komūnas veidot arī pilsētās.
Pēc 1959. gada beigās Hruščova uzsāktās ķīniešu iekšpolitikas un ārpolitikas kritikas, 1960. gada aprīlī, atzīmējot Ļeņina dzimšanas dienu, Ķīnas komunistiskā partija atbildēja ar vairākām publikācijām, kurās kritizēja padomju uzvedību. 1960. gada Polijas un Rumānijas kompartiju kongresos Hruščovs turpināja ķīniešu, un personīgi Mao kritiku, un augustā pavēlēja visiem padomju speciālistiem nekavējoties pamest Ķīnu. Iesāktās rūpnīcas palika pusuzceltas. 1960. gada vidū neraža, kampaņu izgāšanās un Hruščova veiktā tehnisko speciālistu atsaukšana izraisīja badu un tautsaimniecības krīzi.
Atkāpšanās (1960—1962)
Reaģējot uz pārtikas trūkumu, 1960. gada beigās pārtikas graudu normas samazināja par 10%. Oktobra beigās atkal pieņēma lēmumu par zemnieku komūnu režīma atvieglošanu, ļaujot zemniekiem vismaz daļēji nodarboties ar privāto saimniekošanu un brīvo tirdzniecību. Lai pārliecinātu zemniekus, ka pēc dažiem mēnešiem šo politiku atkal nemainīs, viņiem izsniedza rakstisku apliecinājumu, ka privāto zemi viņi drīkstēs apsaimniekot vismaz septiņus gadus. Pārtikas trūkums un plašais bads dažās provincēs izraisīja zemnieku nemierus. 1961. gada sākumā valsts iztērēja valūtas rezerves, lai ārzemēs iepirktu pārtiku. Uz bada skartajiem valsts ziemeļu un austrumu reģioniem nosūtīja medicīnas studentus, lai daļēji ierobežotu slimību epidēmijas novārdzināto iedzīvotāju vidū. Armijas lojalitāti nodrošināja, palielinot kareivju pārtikas normas. Aizsardzības ministru Liņu Bjao presē sāka cildināt arī kā ideologu, un dažu gadu laikā viņš apsteidza oficiālo Mao varas mantinieku Lju Šaoči, kļūstot par jauno mantinieku. Lju Šaoči zaudēja visu varu un dzīvību Kultūras revolūcijas laikā.
Tā kā Mao un partijas vadība nespēja atzīt savas kļūdas, badu un pārējās neveiksmes novēla uz buržuāziskajiem sabotieriem, sliktajiem elementiem un šķiras ienaidniekiem. Atsākās plašas tīrīšanas provinču partijas kadru vidū, uz kuriem novēla visu atbildību un nespēju izprast Mao vadošos norādījumus. Vietējos partijas darbiniekus apvainoja datu pārspīlēšanā, tā maldinot augstāko vadību, kas "pazaudēja ceļu" un pieņēma kļūdainus lēmumus. Dažviet zemākā līmeņa darbiniekus sodīja ar nāvi, vairākus provinču vadītājus atcēla no amatiem.
1961. gadā zemnieku komūnas atkal sāka sabrukt, plaši atjaunojās individuālā saimniekošana un tirdzniecība. Zemnieki sāka atteikties pārdot valstij graudus par noteiktajām cenām. Pilsētās likvidēja daudzas ar zaudējumiem strādājošās rūpnīcas, pakāpeniski nosūtot līdz 30 miljoniem pilsētu strādnieku darbā uz laukiem. Atjaunojās režīma sadarbība ar zinātniekiem un inženieriem, kam pēc PSRS atbalsta zaudējuma vajadzēja nodrošināt valsts industriālo attīstību. Viņiem 5/6 sava laika turpmāk bija jāvelta savam tiešajam darbam un tikai 1/6 politiskajām studijām.
Šajā laikā Ķīna turpināja ideoloģisko konfliktu ar PSRS, kas nepārtraukti svārstījās starp vēlmi atjaunot attiecības, un abpusējiem apvainojumiem. PSKP 22. kongresā Hruščovs kritizēja savus pretiniekus kā staļinistus, un aicināja visas komunistiskās partijas atbrīvoties no staļinistiem. Mao dzimšanas dienas priekšvakarā "Pravda" rakstīja, ka viņš cieš no senilitātes. No savas puses Ķīna Hruščovu kritizēja par Ķīnas ekonomikas graušanu, padomju lauksaimniecības kampaņu neveiksmēm un jauna personības kulta veidošanu.
1962. gada sākumā partija atjaunoja mērenu kursu, publiski veicot paškritikas kampaņu un atvainojoties iedzīvotājiem par kļūdām. Ideoloģiskais konflikts ar PSRS pierima, abām pusēm uzsākot jaunas sarunas. Ekonomiskās nestabilitātes un bada nomocītie Siņdzjanas iedzīvotāji bēga uz PSRS, bet dienvidos izvērsās bēgšana uz Honkongu. Šīs problēmas pastiprināja bailes, ka ķīniešu nacionālisti no Taivānas varētu veikt desantu Ķīnā. 1962. gada jūnija beigās ASV pa diplomātiskajiem kanāliem informēja, ka tā neatbalstīs nacionālistu militārās operācijas. Mao atguva pašpārliecinātību un atkal radikalizēja valsts politiku.
Lielā gaita uz priekšu (1962—1963)
1962. gada septembra beigās Centrālkomitejas plēnumā pieņēma trīs galvenos lēmumus: atsākt ideoloģisku uzbrukumu PSRS "revizionistiem", īstenot šķiru cīņas kampaņu valsts iekšienē un uzsākt no PSRS neatkarīgas ekonomikas attīstības programmu. Ieilgušās nesaskaņas ar Indiju 1962. gada oktobrī atrisināja ar īsu un uzvaru nesošu Ķīnas—Indijas karu.
Virkne mēreni noskaņoto partijas vadītāju šajā laikā izskaidroja iepriekšējos gados pieļautās kļūdas. Pārliekā koncentrēšanās uz industrializāciju un metalurģiju noveda pie tā, ka 1/3 no saražotā tērauda bija nederīga. Tehniskās pieredzes un detaļu trūkums traucēja pilnā apjomā izvērst ražošanu PSRS celtajās rūpnīcās. Badu izskaidroja ar trīs neražas un klimata katastrofu gadiem. Tādējādi valsts ekonomikai atkal būs jākoncentrējas uz lauksaimniecības attīstīšanu. Komūnas, lai arī laba ideja, esot radītās pārāk ātri un pārāk lielas. Par gaveno ekonomikas grāvēju pasludināja Hruščovu. Lielā lēciena neveiksmes, kā arī partijas kursa nepārtrauktās izmaiņas bija nopietni iedragājušas partijas prestižu iedzīvotāju vidū. Pret cinisko noskaņojumu 1963. gada pavasarī sākās jauna šķiru cīņas kampaņa, kuras mērķis bija apklusināt visas kritikas izpausmes kā naidīgas valstij. Atkal sākās cīņa pret pēdējos divos gados atļauto privāto zemkopību un tirdzniecību, kas bija sasniegusi 25% no kopējās lauksaimniecības. Valsts iepirka ap 5 miljoniem tonnu graudu ārzemēs. 1962. gada novembrī noslēdza tirdzniecības līgumu ar Japānu, un pastiprinājās tirdzniecības kontaktu veidošana ar Rietumiem.
Pēc tam, kad 2. piecgades plāns bija ignorēts, 1962. gada novembri valdība paziņoja, ka izstrādās 3. piecgades plānu (1963—67), kas noteiks jauno, stabilo attīstības kursu. Ar jaunu spēku atsākās Mao kults. Gada sākumā partija pielika visus propagandas spēkus labas ražas sasniegšanai. Lai risinātu pārapdzīvotības un bezdarba problēmu, 1963. gada februārī sākās plaša dzimstības ierobežošanas kampaņa, atņemot pabalstus ģimenēm, kurās bija vairāk par trīs bērniem. Nestabilās lauksaimniecības ražas nespēja izturēt situāciju, kurā iedzīvotāju skaits katru gadu palielinājās par 15 miljoniem. Ņemot vērā kārtējo neražu un nespēju laicīgi radīt 3. piecgades plānu, rožaino straujās izaugsmes propagandu nomainīja reālāks tonis par to, ka izaugsmei būs nepieciešamāks ilgs laiks. 1965. gadā Ķīnas nacionālais kopprodukts sasniedza 1958. gada līmeni.
Redzot Mao veikto ideoloģiskās kontroles pastiprināšanu, CIP analītiķi 1964. gadā prognozēja, ka 1966. gadā varētu sākties jauns radikālas attīstības posms. Mao vēlme nostiprināt savu varu noveda pie Kultūras revolūcijas 1966. gadā, kas primāri bija vērsta pret partijas centrālo aparātu un augstākajiem valsts vadītājiem, ar kuriem viņam bija radušās nesaskaņas Lielā lēciena laikā.
2021. gada Lielā Kristapa balva
2021. gada Lielā Kristapa balvu pasniegšanas ceremonija bija plānota. Tomēr sakarā ar valdības noteiktajiem COVID-19 pandēmijas ierobežošanas pasākumiem 2021. gada balvas pasākumi tika pārcelti uz 2022. gada 24.—27. februāri. 27. februārī noslēguma ceremonijā Latvijas Kinematogrāfistu savienība pasniedza balvas labākajām 2020./2021. gada filmām 25 kategorijās. Balvu par mūža ieguldījumu latviešu kino mākslā saņēma kostīmu māksliniece Ieva Kundziņa.
Lielais lēciens uz priekšu
Izgāšanās iemesli
Neņemot vērā to, ka lielākā daļa komunistisko kampaņu parasti izgāžas, Lielā lēciena izgāšanos var izskaidrot ar vairākiem iemesliem:
2021. gada Lielā Kristapa balva
Nomināciju paziņošana
"Lielā Kristapa" balvām tika pieteiktas 92 filmas. kinoteātra Splendid Palace Velvju zālē paziņoja balvas nominantus. Visvairāk nominācijas, vienpadsmit, saņēma Dāvja Sīmaņa spēlfilma "Gads pirms kara". Desmit nominācijas saņēma trīs filmas — Martas Elīnas Martinsones debijas filma "Tizlenes", Lailas Pakalniņas filma "Spogulī" un daudzsēriju filma "Emīlija. Latvijas preses karaliene".
Ceremonija
Ceremonija norisinājās 2022. gada 27. februārī kultūras un izklaides centrā "Hanzas perons". Pasākumu vadīja aktrises Marija Linarte un Iveta Pole. Visvairāk balvu (astoņas) saņēma Dāvja Sīmaņa filma "Gads pirms kara", tai skaitā balvu "Labākā pilnmetrāžas spēlfilma". Trīs balvas saņēma daudzsēriju filma "Emīlija. Latvijas preses karaliene". Pa divām balvām saņēma filmas "Spogulī", "Tizlenes" un animācijas filma "Čuci, čuči".
Laureāti un nominācijas
Uzvarētāji atrodas saraksta augšgalā un ir izcelti treknrakstā.
Nikola Sedlaks
Nikola Sedlaks (sr; dzimis Suboticā) ir Serbijas starptautiskais lielmeistars šahā (2003).
Biogrāfija
2000. gadā uzvarējis Dienvidslāvijas junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā, bet 2001. gadā kļuvis par U20 vecuma grupas vicečempionu. 2002. gadā dalījis pirmo vietu Melnkalnes šaha čempionātā. 2010. gadā uzvarējis Serbijas šaha čempionātā. 2014. gadā šajā turnīrā izcīnījis bronzas medaļu.
Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Budapeštā (1999), Pulā (2003), Esbjergā (2004), Suboticā (2005), Zadarā (2007), Boras Kostiča memoriālā Vršacā (2008), Sarajevā (2009). 2007. gadā uzvarējis Eiropas Savienības 3. individuālajā šaha čempionātā.
Pārstāvējis Dienvidslāvijas un Serbijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2000. gadā Sedlakam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2003. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Igaunijas ģenerālapgabals
Igaunijas ģenerālapgabals bija nacistiskās Vācijas izveidota militārās un civilās pārvaldes struktūra okupētās Igaunijas teritorijā. Tas ietilpa Ostlandes reihskomisariātā, kas pastāvēja no 1941. gada 5. decembra līdz 1944. gada 17. septembrim. Galvaspilsēta bija Tallina, Igaunijas ģenerālkomisārs bija Karls Zigmunds Licmans (Karl-Siegmund Litzmann).
Škodrans Mustafi
Škodrans Mustafi (Shkodran Mustafi, dzimis Bādhersfeldē, Vācijā) ir albāņu izcelsmes Vācijas futbolists, La Liga kluba Levante un Vācijas futbola izlases spēlētājs. Spēlē centra aizsarga pozīcijā. 2014. gada Pasaules kausa ieguvējs Vācijas izlases sastāvā. Dzimis Bādhersfeldes pilsētiņā no Ziemeļmaķedonijas imigrējušu albāņu ģimenē. Futbolista gaitas sācis vietējā ''1. FC Bebra un vēlāk Hamburger SV'' jauniešu komandās. 2009. gadā pievienojies Anglijas klubam Everton F.C., kur spēlējis galvenokārt, iznākot uz maiņu. 2012. gada janvārī pārcēlies uz Itālijas klubu Sampdoria, bet 2014. gada augustā parakstījis piecu gadu līgumu ar Spānijas klubu Valencia CF. 2016. gadā pievienojās Arsenal FC. 2021. gada 1. februārī Mustafi pievienojās Schalke 04, bet tā paša gada septembrī pievienojies Levante.
Spēlējis dažāda vecuma Vācijas jauniešu un junioru izlasēs, ar U-17 izlasi izcīnot 2009. gada UEFA U-17 čempionu titulu. Pieaugušo izlasē debitējis 2014. gada maijā pārbaudes spēlē pret Polijas izlasi.
Sasniegumi
Arsenal
Vācija
Ņikita Trjamkins
Ņikita Trjamkins (ru, dzimis ) ir krievu hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2018) Trjamkins pārstāv KHL klubu Jekaterinburgas "Avtomobilist". Divas sezonas ir pavadījis NHL komandā Vankūveras "Canucks". Krievijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2018. gada Pasaules čempionātā.
Bulgārijas 1944. gada apvērsums
'''Bulgārijas 1944. gada valsts apvērsums, zināms arī kā 9. septembra apvērsums (bg), Bulgārijas tautas republikas laikā saukts par 9. septembra nacionālo sacelšanos vai 9. septembra sociālistisko revolūciju''', bija notikumi 1944. gada 9. septembra vakarā, kuru rezultātā tika veiktas izmaiņas Bulgārijas Karalistes administrācijā un pārvaldē. Premjerministra Konstantīna Muravijeva valdība tika gāzta un to aizvietoja Tēvzemes frontes valdība Kimona Georgijeva vadībā. Lai arī PSRS atbalstīja apvērsumu, tās bruņotie spēki nebija tieši iesaistīti un tobrīd bija tikko iegājuši Bulgārijas ziemeļaustrumu daļā. Pēc šī datuma valstī tika ieviestas arī citas lielas politiskas, ekonomiskas un sociālas izmaiņas, Bulgārijai izstājoties no Ass valstīm un nonākot PSRS ietekmes sfērā.
Bādbuhava
Bādbuhava (de, agrāk Buchau) ir pilsēta Bādenē-Virtembergā, Vācijā. Tā atrodas Federzē ezera tuvumā, kuru no pilsētas atdala plata niedru līnija.
Kristietība Ukrainā
Kristietība Ukrainā ir visizplatītākā reliģija Ukrainā. Baznīca Ukrainā pastāv jau kopš agrākajiem laikiem — kopš kņaza Volodimira veiktās Krievzemes kristīšanas 988. gadā. Arī Melnās jūras sengrieķu kolonijās jau ilgi pirms Krievzemes kristīšanas pastāvēja baznīcas kopienas. Lielākā daļa no visām reliģiskajām organizācijām ir kristiešu.
Saskaņā ar statistikas datiem 67,9 % Ukrainas iedzīvotāju uzskata sevi par ticīgiem. Lielākā daļa Ukrainas iedzīvotāju ir pareizticīgie (≈ 62,3 %). Šis skaits pastāvīgi samazinās. Vēl 2014. gadā bija 70,2 % pareizticīgo. Lielākā daļa pareizticīgo uzskata sevi par piederīgiem Ukrainas Pareizticīgajai baznīcai.
Otra populārākā konfesija ir katolicisms (≈ 9,4 %). Katoļticīgo skaits Ukrainā tiek lēsts ap 4-5 miljoniem cilvēku. Gan rietumu, gan austrumu ritu katolicisms ir vairāk izplatīts valsts rietumos, lai gan katoļu draudžu tīkls aptver visu Ukrainas teritoriju. Ukrainas grieķu katoļi veido lielāko daļu iedzīvotāju Galīcijā (Ļvivas, Ternopiļas un Ivanofrankivskas apgabalos) un Aizkarpatu apgabalā.
Protestantisms Ukrainā ir trešā lielākā kristiešu grupa pēc ticīgo skaita. Saskaņā ar dažādiem pētījumiem protestanti Ukrainā veido no 1,3 % līdz 3 % iedzīvotāju. Protestantisms Ukrainā ir sadalīts daudzās denominācijās. Tomēr pastāv vairākas organizācijas, kas koordinē protestantu baznīcas: Ukrainas evaņģēlisko protestantu baznīcu padome, Ukrainas evaņģēliskā alianse, protestanti darbojas arī Visukrainas Baznīcu un reliģisko organizāciju padomē un Ukrainas Bībeles biedrībā.
Essenmuiža
Essenmuiža ir ciems Ezernieku pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 294 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas piemineklis Jānim Baško, Ežezers.
Niklass Frimans
Niklass Frimans (fi, dzimis ) ir Somijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2022. gada Frimans spēlē Somijas hokeja līgas komandā Hemēnlinnas HPK.
Iepriekš Frimans ir spēlējis Somijas hokeja līgas komandās Turku TPS un Jiveskiles JYP, kā arī KHL komandā Helsinku "Jokerit".
Somijas hokeja izlases sastāvā izcīnījis zelta medaļu 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.
Daugavmala (Ikšķile)
Daugavmala ir Ikšķiles pilsētas daļa Ogres novadā. Izvietojies Ikšķiles pilsētas dienvidu daļā Daugavas krastā 1 km no pilsētas pārvaldes Ikšķiles centrā un 30 km no Rīgas.
2. Baltijas Šaha savienības kongress
2. Baltijas Šaha savienības kongress notika no 1901. gada 1. (14.) aprīļa līdz 8. (21.) aprīlim Tērbatā.
Atklāšana
Kongresa atklāja 1. aprīlī pulksten 12. Uz atklāšanu Sv. Marijas ģildes telpās pulcējās turnīra dalībnieki, tiesneši, reģionālo organizāciju delegāti un viesi. Kongresu atklāja vietējās šaha savienības sekretārs Arnolds Hasselblats īsā ievadrunā sveicot atbraukušos viesus. Turpinājumā tika izlemti daži ar turnīra gaitu saistīti jautājumi, ievēlēta tiesnešu kolēģija, noteikti laika limiti. Pēc tam sākās Baltijas Šaha savienībā ietilpstošo organizāciju delegātu konference. Uz to bez vietējiem bija ieradušies delegāti no Rīgas, Rēveles, Liepājas un Pērnavas šaha organizācijām. Konferences delegāti izteica pateicību Baltijas Šaha savienības sekretāram F. Amelungam    par paveikto darbu, "Rigaer Tageblatt" izdevējam V. Šefferam un "Nordlivländische Zeitung" redaktorei E. Mattīsenai par regulāro šaha dzīves atspoguļošanu savos laikrakstos. Rīkot nākamo Baltijas Šaha kongresu vēlējās Liepājas un Rēveles šahisti. Vairākums delegātu nobalsoja par Rēveli.
2021. gads kino
Šajā lapā apkopota informācija par 2021. gadā plānotajiem starptautiskajiem un vietējiem kino pasākumiem, ienesīgākajām gada filmām, kino nozares darbinieku nāvēm, kā arī 2021. gadā iznākušajām Latvijas filmām.
2. Baltijas Šaha savienības kongress
Blakusturnīra rezultāti
2.- 4. vieta - E. Finks (Rīga), A. Gīldenštube un V. Johansons (abi Tērbata) - pa 2 punkti,
2021. gads kino
Ienesīgākās filmas
Šis ir 2021. gadā izdoto desmit pasaules ienesīgāko filmu saraksts:
2. Baltijas Šaha savienības kongress
Blakusturnīra rezultāti
5. vieta - Anonīms spēlētājs - 1 punkts.
Noslēgums
Turnīru noslēdzot četriem pamatturnīra uzvarētājiem bija vienāds punktu skaits. Turnīram paredzētais laika termiņš nedeva iespēju sarīkot papildus turnīru uzvarētāja noskaidrošanai. Tāpēc uzvarētāji Maskavā dzīvojošais liepājnieks Kārlis Rozenkrancs, pērnavietis Vilhelms Zons, rīdzinieki Kārlis Bētiņš un Vilhelms fon Štamms katrs saņēma visu četru godalgu (150 + 100 + 70 + 50 rbļ.) summas ceturto daļu un sudraba žetonu. Speciālgodalgu par skaistāko partiju saņēma Teodors Germans par uzvaru pret S. Lurjē. Blakusturnīra uzvarētājs Ādolfs Ots (Tērbata) saņēma pirmo godalgu (35 rbļ.) un sudraba žetonu. Otro, trešo un ceturto godalgu (25+15+10 rbļ.) savstarpēji sadalīja E. Finks (Rīga), A. Gīldenštube un V. Johansons (abi Tērbata).
Teanīns
Teanīns jeb L-γ-glutamiletilamīds ir glutamāta un glutamīna aminoskābju analogs, kas atrodams sēnēs un augos. 1949. gadā tas tika atklāts zaļajā tējā. L-teanīns ir atrodams svaigā tējā un dažos uztura bagātinātājos, bet D-teanīns ir mazāk pētīts un tam ir racēmiskas īpašības. Teanīns uzsūcās tievajā zarnā un tam seko hidrolīze, kura var notikt arī aknās. Teanīns izkļūst asins-smadzeņu barjerai. L-teanīns kopā ar kofeīnu uzlabo kognitīvās funkcijas, paaugstina reakciju, nomierina, uzlabo garastāvokli. Teanīns smadzenēs ierosina alfa viļņu veidošanos. Teanīns paaugstina serotonīna, dofamīna, GASS, glicīna un NGF līmeni dažādos smadzeņu rajonos.
Meklēšanā
"Meklēšanā" (en) ir 2008. gada ASV, Vācijas un Krievijas kopražojuma asa sižeta trillera filma, kā pamatā ir Marka Millera un Dž. G. Džonsa tāda paša nosaukuma komiksu sērija. Filmas režisors ir Timurs Bekmambetovs. Galvenās lomas filmā atveido Džeimss Makevojs, Morgans Frīmens, Terenss Stemps, Tomass Krečmens, Common un Andželīna Džolija. Filmas pirmizrāde notika Londonā.
Ints Cālītis
Ints Cālītis (dzimis Rīgā, miris ) bija latviešu nacionālās pretošanās kustības dalībnieks, bijušais politieslodzītais. Bija Latvijas Augstākās padomes deputāts, kas 1990. gada 4. maijā nobalsoja par Latvijas neatkarības atjaunošanas deklarāciju.
Dzīvesgājums
Vācu okupācijas laikā mācījās Rīgas 49. pamatskolā. Pēc kara beigām 1947. gadā iestājās Rīgas pilsētas 1. vidusskolā, kur vadīja jauniešu pagrīdes organizāciju. Pēc proklamāciju izplatīšanas kopā ar vēl 9 dalībniekiem 1948. gada 18. novembrī viņu arestēja un notiesāja uz 25 gadiem ieslodzīgumā GULAG soda nometnē. Septiņus gadus strādāja Kolimas zelta un urāna rūdas raktuvēs (Sevvostlagā). Pēc Staļina nāves 1955. gadā ieslodzījumu nomainīja ar mūža nometinājumu, bet 1956. gadā viņam atļāva atgriezties Rīgā. Jau 1958. gadā I. Cālīti arestēja par pretpadomju aģitāciju un propagandu un notiesāja uz 6 gadiem ieslodzījumā Mordvijas soda nometnēs. Ieslodzījuma laikā viņš 1960. gadā beidza Sosnovkas vidusskolu, nometnē strādāja kā elektromontieris. 1964. gadā viņš atgriezās Rīgā un apguva rotkaļa amatu, vienlaikus strādāja kā elektromontieris dažādos valsts uzņēmumos. 1977. gadā piedalījās organizācijas “Igaunijas, Latvijas un Lietuvas Nacionālo kustību galvenā komiteja” izveidošanā. 1979. gadā kā viens no 45 baltiešiem parakstīja protesta dokumentu, ko dēvē arī par "Baltijas memorandu" vai "Baltijas hartu". 1983. gadā viņu arestēja trešo reizi un notiesāja uz 6 gadiem ieslodzījumā.
Perestroikas laikā 1986. gadā I. Cālīti atbrīvoja, atstājot nosacīto sodu. 1986. gadā viņš iestājās Starptautiskās apvienības par cilvēka tiesībām (ISHR/IGFM) Maskavas nodaļā, vēlāk Vides aizsardzības klubā. 1988. gada rudenī piedalījās Neformālās tautas frontes (NTF) dibināšanā. Pēc Latvijas Tautas Frontes dibināšanas kļuva par LTF Domes valdes locekli, piedalījās dažādu demokrātisko organizāciju dibināšanas pasākumos Maskavā, Ļeņingradā, Vladimirā, Novosibirskā, Čeļabinskā.
1990. gada martā viņu no LTF saraksta ievēlēja Augstākajā padomē, kas 1990. gada 4. maijā pieņēma Latvijas neatkarības atjaunošanas deklarāciju. Darbojās kā Tautas pašvaldības un sabiedrisko lietu komisijas sekretārs un piedalījās likumprojekta “Par politiskajām partijām” un “Administratīvo pārkāpumu kodeksa” sagatavošanā. 1992. gada janvārī I. Cālītis uzstājās ar runu ANO Cilvēktiesību komisijas 48. sesijā Ženēvā. Šajā pašā gadā piedalījās Demokrātiskā Centra partijas dibināšanā un kļuva par partijas priekšsēdētāju.
2002. gadā I. Cālītis nesekmīgi kandidēja 8. Saeimas vēlēšanās no politiskās apvienības "Centrs" saraksta, pārstāvot apvienībā Latvijas Demokrātisko partiju.
2010. gada martā piedalījās partijas "Par prezidentālu republiku" dibināšanā. un kandidēja 2011. gada 17. septembra Saeimas vēlēšanās, taču 11. Saeimā ievēlēts netika.
VDK kartotēka
I. Cālīša kartīte atrasta publiskotajā VDK savervēto aģentu kartotēkas daļā. Tajā apgalvots, ka viņš kā aģents "Žanis" savervēts 1983. gada decembrī. Tai pašā gadā padomju tiesa viņam piesprieda sešus gadus cietumā, kurā viņš nosēdēja lielāko daļu piespriestā laika. VDK datu bāzē "Delta" atradās gan aģenta Žaņa ziņojumi, gan ziņojumi par pašu Intu Cālīti. 2002. gada 16. septembrī Rīgas Ziemeļu rajona tiesa atzina, ka Ints Cālītis nav apzināti sadarbojies ar VDK. Pats Cālītis skaidroja, ka viņu 1983. gadā mēģinājuši vervēt, bet tas nav izdevies un visdrīzāk, vervētājs uzrakstījis viņa kartīti vienkārši plāna izpildes pēc.
Masspektrometrija
Masspektrometrija ir analītiskā metode, kas izmanto jonu masas un lādiņa attiecību (m/z), lai identificētu savienojumus paraugā.
Masspektrometriskā analīze sastāv no trīs soļiem:
Veicot masspektrometrisko analīzi noteiktā masas un lādiņa diapazonā tiek iegūts masas spektrs — grafiks, kas attēlo intensitātes (cik joni sasnieguši detektoru) atkarību no jona masas un lādiņa attiecības.
Valkas novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Valkas novada pašvaldības vadītāji. Valkas novads tika izveidots 2009. gada 1. jūlijā, apvienojot Ērģemes, Kārķu, Valkas, Vijciema, Zvārtavas pagastus un Valkas pilsētu.
Uzskaitījums
{{legend| #258B4C| Latvijas Zemnieku savienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #F0E68C| Vidzemes partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #1DACD6| Vidzemes partija/Latvijas Reģionu Apvienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| orange| Vidzemes partija/Latvijas attīstībai |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DDDDDD | Bez partijas / Neatkarīgais |border=1px solid #AAAAAA}}
Joels Pohjanpalo
Joels Pohjanpalo (fi, dzimis ) ir somu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Somijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2023) Pohjanpalo pārstāv Itālijas B sērijas komandu Venezia.
Sasniegumi
HJK
Loperamīds
Loperamīds ir pretcaurejas medikaments. Tas bieži tiek pielietots gastroenterīta, kairinātās zarnas sindroma, saīsinātas zarnas sindroma gadījumā. Tas netiek rekomendēts asiņainas caurejas gadījumā. Loperamīdu uzņem perorāli. Biežākās blaknes ir vēdersāpes, aizcietējumi, miegainība, vemšana un sausa mute. Tas var palielināt risku rasties toksiskai resnās zarnas dilatācijai. Nav skaidra tā drošība grūtniecības laikā. Tā opioīdais darbības princips balstās uz zarnas peristaltisko kontrakciju mazināšanu. Loperamīdu pirmo reizi sintezēja 1969.gadā un pielietoja medicīnā 1976.gadā. Tas ir bezrecepšu medikaments. Uzņemot ļoti augstas dozas tas var iziet cauri asins-smadzeņu barjerai un darboties līdzīgi, kā morfijs — izraisot eiforiju, analgēziju (sāpju mazināšanu).
Purmaļu grāvis
Purmaļu grāvis ir Abavas labā krasta pieteka Tukuma novadā.
Gangsteru mednieki
"Gangsteru mednieki" (en) ir 2013. gada ASV kriminālfilma, kuras režisors ir Rubens Fleišers. Galvenās lomas atveido Emma Stouna, Džošs Brolins, Raiens Goslings, Niks Nolte un Šons Penns. Filmas pirmizrāde notika Holivudā.
1949. gadā Losandželosā valda gangsteris Mikijs Koens. Apņēmies izbeigt korupciju, Džons O'Mara sapulcina policistu komandu, kas ir gatava cīnīties ar Koenu un pilsētā atgriezt mieru.
Žagares svīta
Žagares svīta (D3žg) ir augšdevona famenas stāva Žagares horizonta stratigrāfiskā vienība Latvijā un Lietuvā. Latvijā ir izplatīta valsts dienvidrietumos (Polijas-Lietuvas ieplakā). Tālāk tā iestiepjas Lietuvas teritorijas ziemeļrietumu daļā. Svītas atsegumi ir zināmi Svētes (pie Žagares), Tērvetes un Skujaines krastos. Par tipveida griezumu ir pieņemts Sniķeru 8. urbuma intervāls 28-44 m dziļumā.
Apraksts
Latvijā svītu veido pārsvarā karbonātiski un smilšaini karbonatiski nogulumi. Tikai pašā izplatības ziemeļaustrumu daļā (Zantes 36. urbums) starp smilšakmeņiem starpslāņus veido dolomītmerģeļi, māli un aleirolīti. Svītas biezums svārstās no 14 līdz 21 metram. Minimālais biezums ir konstatējams šaurā joslā no Liepājas līdz Dobelei, bet dienvidu un ziemeļaustrumu virzienā biezums palielinās.
PKC Group
PKC Group Oy ir Somijas uzņēmums, kas ražo elektroinstalāciju transportlīdzekļiem. Tā galvenais birojs atrodas Helsinkos. Uzņēmums ir dibināts 1990. gadā, atdaloties no Nokia. Kopš 2017. gada PKC Group ar Igaunijā reģistrēta uzņēmuma MSSL Estonia WH OÜ starpniecību pieder Indijas automašīnu komponenšu ražotājam Motherson Sumi Systems Ltd.
Žagares svīta
Apraksts
Tipiskākie svītas griezumi atrodas izplatības dienvidu un dienvidrietumu apgabalos (Sniķeru 8., Nīgrandes 2., Krotes 38., Kapsēdes 16. urbumi). Svītas pamatnē ieguļ 3-5 metrus bieza gaišu, brūnganpelēku, sīk- un smalkgraudainu smilšu un smilšakmeņu (cementēta ar dolomīta cementu) slāņkopa. Smilšakmeņos ir sastopami lēcveidīgi čaulu detrīta saskalojumi, kā arī racējorganismu darbības pēdas. Uz robežas ar sniķeres svītu gandrīz visur ir sastopami gaišzili pelēku mālainu aleirolītu oļi ar zivju kaulu lausku saskalojumiem.
PKC Group
PKC ražo elektriskās sadales sistēmas un ar to saistītās komponentes kravas mašīnām, autobusiem, ceļu būves, lauksaimniecības un meža tehnikai, kā arī dzelzceļa ritošā sastāvam. Grupas uzņēmumi darbojas Somijā, Igaunijā, Lietuvā, Krievijā, Vācijā, Polijā, Serbijā, Apvienotajā Karalistē, ASV, Meksikā, Brazīlijā, Ķīnā.
Žagares svīta
Apraksts
Svītu veido brūnganpelēki mikro- un smalkgraudaini kvarcītveidīgi, vietām marmorveidīgi ļoti cieti un kavernozi dolomīti. Nogulumos parasti ir sastopami slēdzenes pleckāju un krinoideju palieku saskalojumi. P. Liepiņš un V. Grāvītis ir konstatējuši Cyrtospirifer kapsedensis, ''C. kapsedensis var. differens, C. postarchiaci, «Camarotoechia» svetica, Productella sp., Plicatifera baltica, Athyris ex. gr. concentrica''.
PKC Group
Vēsture
1960. gadā kabeļu ražotājs Suomen Kaapelitehdas Ab Oulu dibināja meitas uzņēmumu Pohjolan Kaapeli Oy. 1967. gadā Suomen Kaapelitehdas apvienojās ar Suomen Kumitehdas Oy un Nokia Ab, izveidojot Oy Nokia Ab (tagad zināma kā Nokia Oyj). 1969. gadā Kempelē tika izveidota Pohjolan Kaapeli ražotne, kas izgatavoja elektriskos kabeļus autotransportam un piegādāja tos nesen dibinātajam autobūves uzņēmumam Saab-Valmet (tagad Valmet Automotive). 1970. gados produkciju sākta piegādāt arī citiem klientiem: Kone un IBM.
Žagares svīta
Apraksts
Jūras organismu paliekas saturošie dolomīti veido divas slāņkopas, kuras sedz brūngani dažādgraudaini, smilšaini dolomīti ar neskaidru viļņotu slāņojumu, kuros organismu fosilijas ir sastopamas ļoti reti.
PKC Group
Vēsture
1981. gadā Pohjolan Kaapeli apvienojās ar citu Nokia meitas uzņēmumu Nokia Kaapeli (tagad Prysmian Finland). 1990. gadā Pohjolan Kaapeli tika atdalīts kā patstāvīgs uzņēmums Nokia Johdinsarjat Oy, tomēr paliekot Nokia īpašumā.
Žagares svīta
Apraksts
Izplatības ziemeļaustrumu daļai (Zantes 36., Nākotnes 15. urbumi) griezumos ir raksturīgs smilšainums. Šajā virzienā notiek pakāpeniska kvarcīt- un marmoveidīgo dolomītu nomaiņa ar smilšainiem dolomītiem ar bagātīgu dolomīta cementu un ar smiltīm. Nākotnes 15. urbumā svītas nogulumus veido zaļganpelēkas sīk- un smalkgraudainas laukšpata-kvarca smiltis un smilšakmeņi ar bagātīgu dolomīta cementu. Smilšakmeņos ir satopami sīku zivju kaulu lausku saskalojumi un dūņēdāju ejas. Svītas apakšdaļā ir sastopami mālainu aleirolītu, mālu un dolomītmerģeļu starpslāņi. Augšdaļā kopā ar smilšakmeņiem ir kavernozi dolomīti, kas lielā mēra ir bagātināti ar smilšaino materiālu.
Druvas iela (Rīga)
Druvas iela ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Bieriņu apkaimē, pilsētas daļā Mārupē. Druvas iela sākas krustojumā ar Dikļu ielu un beidzas pie Rīgas robežas krustojumā ar Upesgrīvas ielu, taču iela turpinās Mārupes novada Mārupē ar tādu pašu nosaukumu Druvas iela. Kopējais ielas garums ir 740 metri un tā sastāv no 2 braukšanas joslām ar asfalta segumu. Druvas ielā ir tikai savrupmāju apbūve.
Žagares svīta
Apraksts
Žagares svītas augšējā robeža viscaur izceļas ļoti krasi pateicoties straujai litoloģiskā sastāva maiņai to sedzošajos ketleru svītas nogulumos. Uz žagares svītas izskalotās un nelīdzenās karsta procesiem pakļautās kvarcītveida un smilšainu dolomītu virsmas uzguļ ketleru svītas apakšdaļas raibi krāsoti, violeti un zilganpelēki dolomītmerģeļi, māli un mikrograudaini zemjaini dolomīti, bet uz robežas ir sastopamas vāji noapaļotas pamatnes iežu atlūzas un zivju kaulu lausku saskalojumi.
PKC Group
Vēsture
1994. gadā Pohjolan Kaapeli tika pārdots uzņēmuma vadībai un pārdēvēts par PK Cables Oy. 1997. gadā PK Cables Oyj akcijas sāka kotēt Helsinku biržā. 1990. gadu beigās uzņēmums sāka paplašināties. 1998. gadā Brazīlijā tika dibināts meitas uzņēmums. 1999. gadā Rāhē nopirkts uzņēmums Oy Raahen TH-Elektroniikka Ab (tagad PKC Electronics Oy).
Žagares svīta
Lietuvā
Lietuvā žagares svītu veido galvenokārt dolomīti. Valsts ziemeļos dolomītus griezuma apakšdaļā pakāpeniski nomaina dolomitizēti smilšakmeņi, kuros parādās dolomītmerģeļu starpslāņi. Svītas augšējā robeža ir krasa un tiek vilkta pa tumši pelēku, cietu dolomītu virsmu, kurus sedz ketleru svītas dolomītmerģeļi.
Druvas iela (Rīga)
Ielu savienojumi
Druvas iela ir savienota ar šādām ielām:
PKC Group
Vēsture
2000. gadā uzņēmuma nosaukums tika mainīts uz PKC Group Oyj. Līdz 2002. gadam uzņēmums bija sadalīts piecās biznesa nodaļās. Trīs no tām nodarbojās ar elektrisko kabeļu ražošanu transportlīdzekļiem. Viena nodaļa ražoja kabeļu aprīkojumue elektriskām ierīcēm. Pēdējā nodaļa nodarojās ar izpētes darbiem, kā arī veica pasūtījumus elektronikas rūpniecībai. Pēc reorganizācijas grupā bija divi pamata sektori: Wiring Harnesses (vadu instalācijas) un Electronics (elektronika). 2002. gadā tikaiegādāts Igaunijas AS AJT Harju Elekter (tagad PKC Eesti AS), kas līdz tam bija PKC apakšuzņēmējs. 2003. gadā tikanopirkta Carhatec Group, kurai bez ražotnēm Somijā piederēja arī rūpnīcas Krievijā, Kostomukšā (AEK un Electrokos). 2004. gadā elektronikas bizness tika izdalīts apakšgrupā; ASV tika dibināts meitas uzņēmums. 2006. gadā PKC sāka ražošanu Ķīnā. Iegādāts uzņēmums Electro Canada ar tā meitas uzņēmumiem Kanādā, ASV un Meksikā. 2008. gadā Polijā no MAN Nutzfahrzeuge AG tika iegādāts uzņēmums ''MAN Star Trucks & Buses Sp. z.o.o. (tagad PKC Group Poland Sp. z.o.o.''). 2009. gadā vadu instalācijas operācijas tika reorganizētas atsevišķā apakšgrupā.
Žagares svīta
Lietuvā
Starp fosilijām ir sastopami slēdzenes pleckāji Cyrtospirifer kapsedensis, Plicatifera baltica, «Camarotoechia» svetica, gliemenes Protoschizodus balticus, reti konodonti Polygnathus communis, Pelekysgnathus nodosa, Ozorcodina sp. u.c., kā arī nautiloīdi, ihtiofauna, u.c.Svītas biezums svārstās no 10 līdz 14 metriem.
Derīgie izrakteņi
Lietuvā Žagares svītas dolomīti tiek izmantoti kā celtniecības materiāls. Dolomīta raktuves atrodas pie Skaistgira pilsētiņas.
PKC Group
Vēsture
2011. gadā ar akciju apmaiņu tika iegādāts elektroinstalācijas ražotājs Segu ar filiālēm Vācijā, Polijā un Ukrainā. 2011. gada 9. augustā tika panākta vienošanās ar investīciju uzņēmumu Platinum Equity par AEES grupas pirkšanu, kas darbojas Amerikā. Darījums tika pabeigts 1. oktobrī. 2013. gadā PKC atvēra rūpnīcu Serbijā. 2014. gada aprīlī Lietuvā tika dibināts meitas uzņēmums UAB PKC Group Lithuania, un 1. jūnijā Panevēžā atvēra rūpnīca elektriskās sadales sistēmas ražošanai smagajam transportam. 2014. gada maijā Harju Elekter samazināja tā dalību PKC no 6,4 % līdz 4,6 %. 2015. gada 13. februārī PKC Group paziņoja, ka no Polijas uzņēmuma Groclin S.A. iegādāsies elektriskās sadales sistēmu biznesu (Kabel-Technik-Polska Sp. z o. o.); darījums pabeigts 1. jūlijā. 2015. gadā Ķīnā ar Jiangsu Huakai Wire Harness Co. Ltd. tika izveidots kopuzņēmums Jiangsu Huakai-PKC Wire Harness Co., Ltd. elektrisko sadales sistēmu ražošanai transportlīdzekļiem, galvenie klienti: Foton, King Long un Iveco. 2015. gadā PKC Group izveidoja kopuzņēmumu ar Hefei JianghuaiAutomobile Co., Ltd. meitas uzņēmumu JianghuaiAutomobile Co., Ltd (JAC). 2015. gada 25. maijā PKC Group ar Bombardier Transportation noslēdza globālu partnerības vienošanos par elektrisko sadales sistēmu piegādi.
Frīdrihs Zēmišs
Frīdrihs Zēmišs (de;, Berlīne — , Berlīne) bija Vācijas starptautiskais lielmeistars šahā (1950).
Biogrāfija
Lielākos panākumus šahā sasniedzis 20. gadsimta sākumā. 1921. gadā uzvarējis Austrijas neoficiālajā šaha čempionātā. 1922. gadā bijis pārāks mačā pret Rihardu Reti ar 5½:2½ (+4, =3, -1). 1923. gadā Kopenhāgenas šaha turnīrā dalījis otru vietu ar Saveliju Tartakoveru (uzvarējis Ārons Nimcovičs). 1925. gadā bijis trešais Bādenbādenes šaha turnīrā aiz Aleksandra Aļehina un Akibas Rubinšteina. Pārstāvējis Vācijas izlasi šaha komandu sacensībās. 1931. gada Pasaules šaha olimpiādē kopā ar komandu bijis trešais, bet 1936. gadā neoficiālajā šaha olimpiādē Minhenē atkārtojis šo panākumu. 1950. gadā FIDE kā vienam no pirmajiem Zēmišam piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) titulu. Mūža beidzamajos gados izcēlies ar to, ka nopietnu turnīru partijās regulāri pārtērējis apdomas laiku. Tā 1969. gadā divos turnīros Vācijā un Zviedrijā viņš zaudējis visas partijas (15 vienā un 13 otrā) ar laika pārtēriņu.
Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Zēmiša vārdā ir nosaukti divi bieži lietoti atklātņu varianti:
Urzula fon der Leiena
Urzula fon der Leiena (de, dzimusi Albrehta (Albrecht) ) ir vācu politiķe no Vācijas Kristīgo demokrātu apvienības (CDU). 2019. gada 16. jūlijā ievēlēta par Eiropas Komisijas prezidenti, amatā stājās 1. decembrī.
Dzīvesgājums
Dzimusi Briselē politiķa, bet tolaik Eiropas Komisijas ierēdņa ģimenē. Studējusi Getingenē, Minsterē, Londonas Ekonomikas skolā un Hannoveres Medicīnas augstskolā. 1990. gadā iestājās CDU. 2003. gadā tika ievēlēta Lejassaksijas Landtāgā. No 2003. līdz 2005. gadam bija Lejassaksijas ministre, atbildīgā par sociālajiem jautājumiem. No 2005. gada novembra līdz 2009. gada novembrim fon der Leiena bija Vācijas ģimenes un jaunatnes lietu ministre, bet no 2009. gada novembra līdz 2013. gada 17. decembrim — Vācijas darba un sociālo lietu ministre, abos gadījumos Angelas Merkeles valdībā.
Darbodamās kā Vācijas valdības ministre, ieviesa vairākus jaunumus. Reformēja dzemdību sociālā nodrošinājuma sistēmu, tai skaitā ieviešot divu mēnešu pēcdzemdību atvaļinājumu bērna tēvam (Vätermonate), nostiprināja tiesību aktus pret bērnu pornogrāfiju tīmeklī, nesekmīgi centās ieviest obligātās sieviešu kvotas uzņēmumu vadībā. Atbalstīja vēl lielāku Eiropas valstu integrāciju. No 2013. gada viņa bija Vācijas Aizsardzības ministre Angelas Merkeles trešajā kabinetā, pirmā sieviete Vācijas vēsturē, kura vadīja Aizsardzības ministriju. 2015. gada 27. septembrī parādījās baumas par ministres iespējamo plaģiātismu doktora disertācijā.
2019. gada 2. jūlijā Eiropadome izvirzīja Urzulas fon der Leienas kandidatūru Eiropas Komisijas prezidentes amatam. 16. jūlijā Eiropas Parlaments ar balsu vairākumu (383 par, 327 pret) viņu ievēlēja šajā amatā. Savus pienākumus viņa sāka pildīt 2019. gada 1. decembrī.
YMCA
YMCA var būt:
2015. gada Eiropas čempionāta basketbolā kvalifikācijas turnīrs
2015. gada Eiropas čempionāta basketbolā kvalifikācijas turnīrs norisinājās no līdz.
Kvalifikācija tika sadalīta divu kārtu turnīrā. Pirmajā kārtā komandas tika sadalītas četrās grupās. Katras grupas uzvarētājs kvalificējās izslēgšanas turnīram, kas sastāvēja no pusfināla un fināla (gan pusfinālā, gan finālā viena spēle mājās, viena — izbraukumā). Pirmās kārtas uzvarētājs kvalificējās Eiropas čempionāta finālturnīram, savukārt pārējās izlases piedalījās otrajā kārtā, kur startēja arī citas 2015. gada Eiropas čempionātam nekvalificējušās izlases.
Esti
Esti ir ciems Strūžānu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 248 km attālumā no Rīgas.
Bikovska
Bikovska (ru, sah) ir ciems Krievijas ziemeļos, Sahas Republikas Bulunas ulusā, Bikovskas evenku nacionālā naslega centrs un vienīgā pastāvīgi apdzīvotā vieta. Izvietojies Laptevu jūras krastā dienvidaustrumos no Ļenas deltas Bikovskas pussalas ziemeļos starp Buorhajas un Ņejolova līčiem. Nosaukums cēlies Ziemeļu jūras ceļa izpētes laikā no pomoru бык — ‘klinšains krasta izvirzījums’.
Vēsture
Lai arī Bikovskas apkārtne bijusi apdzīvota jau kopš paleolīta, pirmās rakstiskās liecības par apdzīvoto vietu ir no 19. gadsimta sākuma. Apdzīvotā vieta izaugusi pēc Padomju varas nodibināšanas un kolektivizācijas kā zvejnieku kolhoza «Arktika» centrs. 1936. gadā ciemā uzbūvēta dīzeļelektrostacija, 1939. gadā — skola, 1942. gadā — apvienotais bērnudārzs, klubs un bibliotēka, 1949. gadā — zivju pārstrādes rūpnīca. No 1943. līdz 1949. gadam Bikovskai bija pilsētciemata statuss.
Ciemā ir nepilnā vidusskola, bērnudārzs, kultūras nams, feldšeru punkts, veikals, Bikovmisas meteostacija.
1940. gados Bikovskā nometināja izsūtītos somus un lietuviešus. 1991. gadā Bikovskas kapsētā uzcelts tiem piemineklis.
Iedzīvotāji
Mūsdienās ciemā dzīvo ap 500 iedzīvotāju. Pēc nacionālā sastāva (2010) 47% ir evenki, 32% — jakuti, 14% — eveni un 7% — krievi.
Vērojama iedzīvotāju skaita stabilizēšanās. 1959. gadā Bikovskā dzīvoja 816 iedzīvotāju, 1989. gadā — 627, 2002. gadā — 363, 2010. gadā — 517.
Bartlomejs Maceja
Bartlomejs Maceja (pl; dzimis Varšavā) ir Polijas starptautiskais lielmeistars šahā (1998).
Biogrāfija
1991. gadā Varšavā izcīnījis bronzas medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā U14 vecuma grupā. 1994. gadā kļuvis par Polijas junioru šaha čempionāta uzvarētāju U18 vecuma grupā. 1992. gadā debitējis Polijas šaha čempionāta finālā. Polijas šaha čempionātos izcīnījis 2 zelta (2004, 2009), 4 sudraba (1998, 2002, 2008, 2012) un 2 bronzas (1999, 2000) medaļas.
Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs: Krakova (1993), Zlīna (1995), Budapešta (1996), Prešova (2000), Bermuda (2001), Oslo (2009), Ļubļina (2010). 2002. gadā Batumi uzvarējis Eiropas individuālajā šaha čempionātā.
Četras reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas (1999, 2000, 2001, 2004). Lielāko panākumu guvis 2000. gadā Ņūdelī, kur, uzvarot Džonatanu Spīlmenu, Mihailu Krasenkovu un Aleksandru Beļavski, iekļuvis 4. kārtā, kurā piekāpies Višvanatanam Anandam. Trīs reizes piedalījies Pasaules šaha kausos pēc izslēgšanas sistēmas (2002, 2005, 2007), kuros labāko panākumu guvis 2007. gadā, kad uzvarot Teimuru Radžabovu, iekļuvis 3. kārtā, kurā zaudējis Krišnanam Sasikiranam.
Pārstāvējis Polijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1995. gadā Macejam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1998. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Bangora
Bangora (en) ir pilsēta ASV, Meinas štatā. 2010. gadā pilsētā dzīvoja 33 039 iedzīvotāji. Bangora ir trešā lielākā pilsēta Meinas štatā. Pilsētā dzīvo rakstnieks Stīvens Kings.
Stūru strauts
Stūru strauts ir Krumešu dīķa pieteka Tukuma novadā.
Tek ziemeļrietumu virzienā. Nosacīti ietek nosusinātajā Krumešu dīķī, no kurienes tālāk tek kā Krumešu strauts. Stūru strautu šķērso valsts autoceļš V1462 (Zemīte–Jaunsāti).