cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
1978. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm
1976. gada starpzonu turnīri
No turnīra Rozendālā kvalificējās J. Ahmilovska un trīskārtējā maču par pasaules čempiones nosaukumu dalībniece A. Kušnira (tagad pārstāvot Izraēlu), kuras dalīja pirmo-otro vietu, trešo ceļazīmi uz pretendentu mačiem ieguva T. Lemačko, kas pārspēlē par trešo vietu pieveica nīderlandieti A. van der Meie.
Tbilisi uzvarēja J. Fataļibekova par puspunktu apsteidzot V. Kozlovsku un 15 gadus veco M. Čiburdanidzi.
! !! Spēlētāja !! Valsts !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! 8 !! 9 !! 10 !! 11 !! 12 !! 13 !! 14 !! Punkti !! BK
! !! Spēlētāja !! Valsts !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! 8 !! 9 !! 10 !! 11 !! Punkti !! BK
1977.-78. gada pretendentu mači
Mačiem kvalificējās astoņas spēlētājas — trīs spēlētājas no katra starpzonu turnīra un divas iepriekšējo pretendentu maču finālistes Aleksandrija un Levitina. Šīs astoņas spēlētājas sacentās mačos pēc izslēgšanas sistēmas. Sešpadsmit gadu vecā Čiburdanidze uzvarēja Kušniru un ieguva tiesības spēlēt maču par pasaules čempiones nosaukumu ar toreizējo titula īpašnieci Gaprindašvili.
1978. gada mačs par pasaules čempiones titulu
Pasaules čempiones N. Gaprindašvili un pretendentes M. Čiburdanidzes mačs notika no 1978. gada 18. augusta līdz 5. oktobrim Picundā. Mača galvenā tiesnesis bija Jaroslavs Šaitars. Dalībnieču sekundanti: Čiburdanidzei — T. Georgadze, Gaprindašvili — A. Gipslis un S. Makaričevs.
Uzvarot 4. un 5. mača partiju, Čiburdanidze kļuva par līderi. Turpmākā mača gaitā viņa šo vadību saglabāja un uzvarot maču — 8½ : 6½ (+4 −2 =9) kļuva par 6. pasaules šaha čempioni.
! Dalībnieces ||width=20| 1 ||width=20| 2 ||width=20| 3 ||width=20| 4 ||width=20| 5 ||width=20| 6 ||width=20| 7 ||width=20| 8 ||width=20| 9 ||width=20| 10 ||width=20| 11 ||width=20| 12 ||width=20| 13 ||width=20| 14 ||width=20| 15 || ||+ ||− ||= ||Punkti
Mode 19. gadsimta vidū
19.gs. vidus- Sieviete, kas seko modei. Pēc tam, kad Īzaks Singers patentēja šujmašīnu (1846) un mode kļuva pieejama ne tikai bagātajām dāmām, vidusšķiras sievietes centās atdarināt augsto modi. 1860.gadā Semjuela Bītona izdotais žurnāls The Englishwoman's Domestic Magazine sāka tirgot sieviešu ģērbu papīra piegrieztnes, kuras varēja pasūtīt pa pastu. 1863.gadā Ebenīzers Bateriks Amerikā piedāvāja vīriešu ģērbu piegrieztnes, bet 1866.gadā — arī kleitu piegrieztnes.
Sieviešu mode 19.gs. vidū
19.gadsimta vidū sieviešu modē dominēja pārspīlēts smilšu pulksteņa siluets. Plecus atsedzošais dekoltē, cieši sažņaugtais viduklis un milzīgie, kustīgie stīpotie svārki izskatījās ļoti koķeti un sievišķīgi kontrastēja ar akurāto džentlmeni frakveida mētelī. 19.gs. 60.gadu sākumā krinolīns sasniedza savu maksimālo platumu un svārku dēļ lēdijas pavadonim vairs nebija iespējas iet viņai blakus. Dāmas ķermeņa augšdaļa bija vienkārši neaizsniedzama, tāpēc pasniegto roku pirkstu gali bija vienīgā vieta pieklājīgam skūpstam.
Vēl kāds 19.gs. dīvaino piedienības ideju paraugs bija pantaletes jeb apakšbikses, kas bija viens no pantalonu veidiem un paredzētas valkāšanai zem krinolīna. Bērnu pantaloni ar mežģīņu apmalēm, kas bija ārišķīga smalkuma pazīme, kļuva pieejamāki, kad tika ieviestas pantaletes. Tās bija no balta linu auduma šūtas bikses, ko tieši virs ceļa sasēja ar prievīti.Vakarkleitām vienmēr bija dekoltē, un pat bērnu kleitas atsedza plecus. Pelerīni ar rišām, ko dēvēja par bertu, nereti piestiprināja pie kleitas, tā nosedzot krūšu augšdaļu un augšdelmus. Parasti tas bija koķeti dekoratīvs mežģīņu un lenšu veidojums, bet vienlaikus arī zināma norāde uz kautrību pretrunīgajā viktoriānisma gaumē.
The Englishwoman's Domestic Magazine bija pirmais ne visai dārgais žurnāls vidusšķiras sievietēm. Tur tika publicēti sociāli progresīvi raksti ar mājas dzīvi un citiem sievieti interesējošiem jautājumiem. Kopš 1860.gada tas sadarbojās ar Parīzes žurnālu Le Moniteur de la Mode un publicēja krāsainas Parīzes modes paraugu lapas ar valdzinošiem aprakstiem. Universālveikala Bon Marche atvēršana Parīzē 1852.gadā bija globālās universālveikalu ēras iestašanās priekšvēstnesis, un jau 19.gs 60.gados sievietes varēja vienā vietā iegādāties visu tērpam nepieciešamo. Valkāšanai gatavie tērpi kļuva pieejamāki, un to mūžu paildzināja, mainot jaunākajai modei atbilstošus rotājumus. Vorta tērpi rosināja pircējus vērsties galantērijas tirgotavās, lai mēģinātu saviem spēkiem atdarināt viņa lenšu izšuvumus.19.gs. 60.gadu sākumā modes dāmas bija iecienījušas šinjonus- viņas vakara frizūras bieži vien papildināja ar sprogām galvas abās pusēs. 60. gadu beigās šinjonus sāka stiprināt vairāk virzienā uz augšu. Aubes atbilstoši frizūras izmaiņām kļuva mazākas, un tās valkāja atbīdītas pakausī. Desmitgades beigās aubes nomainīja platmales.
Vīriešu mode 19.gs. vidū
Šujmašīnas ieviešana ievērojami palielināja vīriešu gatavo apģērbu ražošanu. 1818.gadā Ņujorkā tika nodibināta brāļu Bruksu kompānija, kuras galvenais mērķis bija tiekties pēc nevainojamas apģērbu kvalitātes. Anglijā gatavie apģērbi nebija tik perfekti un vīriešu apģērbu veikali, kas tirgoja fabrikās un kooperatīvos šūtas drēbes, tika atvērti tikai 19.gs. 60.gados, kad izmainījās mode. Pirms 19.gs vidus nebija pieņemts no viena auduma šūt gan svārkus, gan vesti, gan arī bikses. Vārds ‘uzvalks’ (suit angļu val.) ir radies no franču vārda suivre (‘sekot’) — tātad bikses ‘seko’ audumam, no kura šūta žakete.
19.gs. otrajā pusē vīriešu tērpa siluets kopumā kļuva brīvāks. Īsā žakete pamazām pārtapa par dienas uzvalku, un vīriešu apģērba modernizējums bija skaidri redzams. Frakveida mēteļa formas kļuva mīkstākas, un tas pārveidojās par uzvalku, kura bikses šūtas no viena auduma, bet svārki un veste- no cita, pieskaņota auduma. Īpaši šādi bija iecienījuši ģērbties vīrieši Amerikā.
Tā kā industriālā revolūcija bija izmainījusi žaketes formu, bija vajadzīga arī jauna veida kaklasaite. Arī tās dizains radās strādnieku vidē, un nosaukums The Four in Hand bija saistīts ar kaklasaites līdzību karietes grožiem. To pieņēma kā komfortablu un vieglu alternatīvu kravatei, kas neiederējās neformālās īsās žaketes modē.
Valters fon Engelharts
Barons Valters fon Engelharts (, dzimis, miris ) bija vācbaltiešu parku un dārzu arhitekts. Projektējis Apes, Burtnieku, Kazdangas, Lielstraupes un Ungurmuižas parkus, kā arī Skrīveru dendroloģisko parku. Pirmais Diseldorfas parku direktors.
Dzimis Tartu, teoloģijas profesora ģimenē. No 1883. līdz 1887. gadam studēja botāniku Tērbatas universitātē. No 1891. līdz 1892. gadam papildinājies Potsdamā, vēlāk ceļoja pa Vāciju, Šveici un Itāliju. Atgriezies Baltijā, kopā ar Maksimiliānu fon Zīversu Rēmerhofā (mūsdienu Skrīveros) iekārtoja dendrāriju un kokskolu - Skrīveru dendroloģisko parku. No 1892. līdz 1905. gadam strādāja par parku arhitektu Baltijā. 1906. gada sākumā pārcēlās uz Vāciju, kur 14. martā tika iecelts par Diseldorfas parku direktoru, par ko strādāja līdz 1931. gadam.
Hobro
Hobro (dk, ) ir pilsēta Ziemeļjitlandes reģionā, Dānijā. 2019. gadā pilsētā dzīvoja 12 083 iedzīvotāji. Pilsētā bāzējas futbola klubs Hobro IK, kas spēlē Dānijas futbola Superlīgā.
Hromoplasti
Hromoplasti ir augu plastīdas, kas lielā daudzumā satur karotinoīdu grupas pigmentus kā ksantofils, karotīns un likopēns. Hromoplasti ir sastopami ziedos, augļos un saknēs, atkarībā no pigmenta veida tiem piešķirot dzeltenu (ksantofils), oranžu (karotīns) vai sarkanu (likopēns) krāsu. Augļiem nogatavošanās stadijā hloroplastos notiek hlorofila degradēšana, bet palielinās karotinoīdu biosintēze. Pētījumos konstatēts, ka hromoplastu bioģenēze palielina karotinoīdu sintēzi, respektīvi, pieaugot hromoplastu skaitam, palielinās karotinoīdu sintēze un uzkrāšanās šūnās. Daudzu pigmentu molekulas var atrasties arī šūnu vakuolās, tāpēc ziedu vai augļu galējo krāsu nosaka hromoplastu un vakuolu pigmentu optiskā mijiedarbība.
Rudenī novecojošās lapās noārdās hlorofils, šūnās paliek karotinoīdi, tāpēc lapas maina krāsu. Parasti hloroplastus novecošanās stadijā ar noārdītu hlorofilu sauc par gerontoplastiem, nevis hromoplastiem.
Evolucionārā attīstība un nozīme augos
Hromoplastu evolucionārā izcelšanās ir saistīta ar endosimbiozes teoriju, kad fotosintezējošs prokariots iekļuva nefotosintezējošā eikariotu šūnā, veidojot simbiotiskas attiecības. Sākumā izveidojās hloroplasti, no kuriem vēlāk attīstījās pārējie plastīdu veidi, tajā skaitā hromoplasti.
Hromoplastu galvenais mērķis ir ar spilgtām krāsām piesaistīt dzīvniekus, lai panāktu ziedu apputeksnēšanos un sēklu izplatīšanos. Papildus karotinoīdu biosintēzei un uzkrāšanai hromoplastos notiek ogļhidrātu, taukskābju, vitamīnu un fitohormonu sintēze. Tas izskaidro šo organoīdu nozīmi dažu augu pazemes orgānos, kuri neveic vairošanos ar dzīvnieku palīdzību.
Pieaugošā interese par karotinoīdiem, kā A vitamīna un citu veselību veicinošu savienojumu avotu uzturā, ir rosinājusi tādu pārtikas kultūru izstrādi, kas bagātas ar šīm vielām. Ir izveidotas šķirnes ar paaugstinātu kopējo karotinoīdu līmeni rīsos, tomātu augļos, kartupeļu bumbuļos un rapšu sēklās.
Uzbūve un klasifikācija
Hromoplastiem, tāpat kā citām plastīdām, apvalks sastāv no divām membrānām. Organoīdu iekšējo telpu sauc par stromu, kurā atrodas vājāk attīstīta tilakoīdu membrānu sistēma nekā hloroplastiem. Hromoplastu forma un izmērs dažādu augu šūnās atšķiras. Formu ietekmē karotinoīdu molekulu sakārtojums noteiktās struktūrās, rezultātā plastīdas var būt neregulāras, daudzšķautnainas, ovālas vai adatveida. Struktūras veidošanā piedalās proteīns fibrillīns, kas saista karotinoīdu un lipīdu molekulas. Hromoplastu klasifikācijai izmanto struktūras, kurās tiek uzglabāti karotinoīdi. Izdala piecus galvenos hromoplastu tipus: globulārus, kristāliskus, membrānas, fibrillārus un retikulo-tubulārus. Vienā un tajā pašā orgānā var līdzās pastāvēt dažāda veida hromoplasti.
Globulāri jeb lodveida hromoplasti uzkrāj pigmentu globulas stromā. Tādi hromoplasti ir vairākiem augļiem un dārzeņiem kā, piemēram, dzeltenajiem un oranžajiem pipariem, ķirbim, dzeltenajai papajai un citrusaugļiem.
Kristālu formā hromoplastos notiek β-karotīna un likopēna uzkrāšana. Tāda veida hromoplastus var atrast sarkanajā papajā, burkānu saknē, tomātā un arbūzā.
Membrānos hromoplastos ir paplašinātas koncentriskas iekšējās membrānas, kur nelielā daudzumā atrodas plastoglobulas. Tipiskais piemērs šādiem hromoplastiem ir narcišu ziedi.
Fibrillāriem hromoplastiem ir raksturīga lipoproteīnu fibrillu klātbūtne. Piemēram, sarkanajiem pipariem 95% no karotinoīdiem atrodas hromoplastu fibrillās.
Retikulo-tubulāri jeb cauruļveida hromoplasti satur savītu fibrillu tīklu. Daudz to ir safrānā un banānos.
Bieži hromoplasti ir heterogēni, jo vienā organoīdā var atrast vairākus apakšstruktūru veidus, tas apgrūtina hromoplastu klasifikāciju. Viens no piemēriem ir mango, kuru augļa mezofila šūnas satur gan globulas, gan fibrillu tīklu, tāpēc mango hromoplastiem tiek piešķirts retikulo-tubulārais tips papildus globulāram tipam. Hromoplastu struktūru ietekmē lipīdu-olbaltumvielu attiecība un fibrillīna klātbūtne tajos.
Hromoplastu veidošanās
Visplašāk zināmais hromoplastu veidošanās ceļš ir to rašanās no zaļajām plastīdām – hloroplastiem. To var novērot augļu nogatavošanas laikā, piemēram, tomātam mainot krāsu no zaļas uz sarkanu. Hromoplastu diferenciācija no hloroplastiem sākas ar to, ka noārdās hlorofils. Tālāk notiek hloroplastu tilakoīdu struktūras dezorganizācija, iekšējo membrānu pārveidošana un karotinoīdu uzkrāšana. Lai gan tomātu un piparu augļos hromoplasti vairs nevar pārvērsties atpakaļ par hloroplastiem, tas ir iespējams citrusaugļiem un ķirbjiem.
Plastīdu pārveidošanās laikā notiek izmaiņas gēnu aktivitātē. Salīdzinot hloroplastu DNS no lapām un hromoplastu DNS no tomātu augļiem, atklājās, ka tajās nav pārkārtojumu, zudumu vai ieguvumu. Ir veikti vairāki pētījumi par gēnu ekspresiju hromoplastu veidošanās laikā tomātiem, papajai, safrānam, burkāniem un citrusaugļiem. Pētījumos konstatēta karotinoīdu sintēzē iesaistīto gēnu aktivēšana un fotosintēzi veicinošo gēnu kavēšana. Izšķiroša nozīme hromoplastu diferenciācijā ir dažiem gēniem, kas atrodas kodolā.
Cits hromoplastu attīstības ceļš ir to veidošanās no nediferencētām plastīdām – proplastīdām, kuras lielā skaitā sastopamas meristematiskajos audos.
Ir pierādīts, ka hromoplasti var attīstīties arī no amiloplastiem un leikoplastiem. Piemēram, papajas nenobriedušiem augļiem dominējošās plastīdas ir leikoplasti, no kuriem augļa nogatavošanās laikā bez hloroplastu starpniecības veidojas hromoplasti. Savukārt safrāna ziedu sarkanajās drīksnās hromoplasti veidojas no amiloplastiem.
Neviss
Neviss (en) vai Ņīvešs (gd) ir kalns Skotijas rietumos, Lielbritānijas salas un Apvienotās Karalistes augstākā virsotne. Izvietojies Grempjanu kalnu rietumdaļā Skotijas augstienē uz dienvidiem no Kaledonijas kanāla. Kalna virsotni, kas ir sena vulkāna iebrucis krāteris, gadā apmeklē ap 100 000 tūristu.
Kalna nosaukums cēlies no skotu gēlu valodas un nozīmē vai nu ‘Ļaunais, indīgais kalns’, vai arī ‘Kalns ar galvu mākoņos’. Pirmo zināmo uzkāpšanu kalnā veicis Edinburgas botāniķis Džeimss Robertsons 1771. gada 17. augustā. No 1883. līdz 1904. gadam kalna virsotnē darbojās meteoroloģiskā observatorija.
Kviešu lauks ar vārnām
Kviešu lauks ar vārnām ir Vinsenta van Goga 1890. gada jūlijā radīta eļļas krāsas glezna. Vairāku kritiķu skatījumā tas ir viens no viņa labākajiem darbiem.
Bieži tiek apgalvots, ka tā ir pēdējā van Goga radītā glezna. Tomēr mākslas vēsturnieki par to nav pārliecināti, jo nepastāv vēsturisku pierakstu par viņa darbiem. Van Goga sūtītās vēstules liecina, ka "Kviešu lauks ar vārnām" tika pabeigti ap 10. jūliju, t.i. pirms tādiem darbiem kā "Overas domes ēka 14. jūlijā" un "Dobiņī dārzs". Turklāt van Goga pētnieks Jans Hilserks norāda, ka gleznai, kurā attēloti novāktie kvieši "Lauks ar kviešu kūļiem" (F771), būtu jābūt tapušai vēlāk.
Izcelsme
"Kviešu lauks ar vārnām" glezna tapusi 1890. gada jūlijā, van Goga dzīves pēdējās nedēļās. Daudzi apgalvojuši, ka tas ir viņa pēdējais darbs, bet tomēr iespējams, ka pēdējais darbs ir bijis "Koka saknes" vai iepriekš minētais "Dobiņī dārzs".
"Kviešu lauks ar vārnām" rāmis veidots no divām dažādām franču standarta rāmju komplektu daļām, lai iegūtu malu attiecību 2:1. Gleznā attēlota dramatiska, mākoņu pilna debess un kviešu lauks, pār kuru lido vārnu bars. Izolācijas sajūtu pastiprina centrālais ceļš, kurš nekur neved un neskaidrais vārnu lidojuma virziens. Kviešu lauks aizpilda divas trešdaļas no gleznas. Ketlīna Eriksone uzskata, ka glezna izsaka gan nožēlu, gan dzīves beigu tuvošanos. Van Gogs vārnas izmanto kā nāves un pārdzimšanas vai augšāmcelšanās simbolu. Ceļš, kas ir kontrastējoši zaļā un brūnā krāsā Eriksones uzskatā ir metafora no sprediķa, kas balstīts Džona Banjana darbā "Svētceļnieka taka", kur svētceļnieks ir apbēdināts, ka ceļš ir tik ilgs, taču priecājas par to, ka ceļojuma galā gaida Mūžīgā pilsēta.
Visas šīs gleznas ir piemēri van Goga pagarinātajam dubultā kvadrāta audekla izmēram, ko viņš izmantoja savas dzīves pēdējās nedēļās 1890. gada jūnijā un jūlijā.
Glezna atrodas Van Goga muzejā Amsterdamā tāpat kā darbs Mākoņainas debesis virs kviešu lauka.
Imants Draiska
Imants Draiska (dzimis, miris ) bija šaha problēmists, Latvijas meistars šaha kompozīcijā.
Šaha uzdevumi
'''Uzdevuma Nr. 1 risinājums:'''
Vehandu
Vehandu (et) ir garākā upe, kas pilnībā plūst Igaunijas teritorijā. Augšpus Vagulas ezera upi sauc arī par Pihajegi (Pühajõgi), bet lejtecē - par Vo (Voo jõgi).
Iztece - pie Savernas ciema. Līdz Vagulas ezeram Veru pievārtē līkumojot tek dienvidu-dienvidaustrumu virzienā. Tālāk tek uz austrumiem, bet pie Lasvas pagriežas uz ziemeļaustrumiem. Augštecē pie Kanepiem caurtek Jeksi ezeru, bet vidustecē - Vagulas ezeru. Lielākā pieteka - labā krasta Iskna. Ietek Lemmijerva ezerā pie Vēpsu ciema.
Vehandu pie Veru šķērso valsts autoceļš A2 (Tallina - Tartu - Veru - Luhamā). Vehandu krastos atrodas Kanepi un Repina, tās pievārtē - Veru.
1967. gadā mūsdienu Repinas pagastā, kur upe izgrauzusi iežu atsegumus, tika izveidots Vehandu ielejas dabas liegums (Võhandu jõe ürgorg).
Rūdupe (upe)
Iztece - no no Kalnienas ezera ziemeļu krasta. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Paparzē uz Stāmerienas un Paparzes pagasta robežas.
Frānsiss Leins
Frānsiss Adonijahs Leins (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu vieglatlēts, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Leins 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja 100 metru skriešanā. Savā priekšskrējienā Leins uzvarēja ar rezultātu 12.2 sekundes, savukārt fināla skrējienā viņa rezultāts bija 12.6 sekundes, kas ļāva ieņemt trešo vietu. Viņam bija identisks rezultāts ar Ungārijas sportistu Alajošu Sokoji, bet abi piekāpās amerikānim Tomasam Bērkam (zelta medaļas ieguvējs) un vācietim Fricim Hofmanim (sudraba medaļas ieguvējs).
Leina brālēns bija Alberts Tailers, kurš 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja sudraba medaļu kārtslēkšanā.
Rezultāti
Q — kvalifikācija fināla kārtai; OR — olimpiskais rekords.
Vēlākā dzīve
1897. gadā Leina absolvēja Prinstonas Universitāti un devās uz medicīnas skolu Vašingtonas Universitātē Sentluisā. Vēlāk viņš kļuva par oftalmoloģijas nodaļu vadītāju Raša medicīnas koledžā un Čikāgas Presbiterāņu un Ilionoisas centrālajā slimnīcā.
Noslēpumu upe
"Noslēpumu upe" (en) ir 2003. gada ASV mistērijas filma. Tās režisors ir Klints Īstvuds. Filmā galvenās lomas atveido Šons Penns, Tims Robinss, Kevins Beikons, Lorenss Fišbērns, Mārša Geja Hārdena un Lora Linnija. Filma ir balstīta uz 2001. gada Denisa Lehena tāda paša nosaukuma romāna. Tā ir pirmā Īstvuda filma, kurā viņš ir arī mūzikas autors.
2012.—2013. gada Pasaules kauss biatlonā
2012.—2013. gada Pasaules kauss biatlonā bija vairāku posmu biatlona turnīrs, kas sākās Estešundā, Zviedrijā, un beidzās  Hantimansijskā, Krievijā. Pasaules kausu rīkoja Starptautiskā biatlona savienība.
Noslēpumu upe
Filma "Noslēpumu upe" nominēta sešām Amerikas Kinoakadēmijas balvām par labāko filmu, labāko režisoru, labāko aktieri galvenajā lomā (Šonam Pennam), labāko adaptēto scenāriju, labāko aktrisi otrā plāna lomā (Māršai Gejai Hārdenai) un labāko aktieri otrā plāna lomā (Timam Robinsam). Tā ieguva divas balvas, par labāko aktieri un labāko aktieri otrā plāna lomā, padarot to par pirmo filmu, kopš 1959. gada "Ben-Hurs", kura ir uzvarējusi šajās divās nominācijās.
2012.—2013. gada Pasaules kauss biatlonā
Vīriešu ieskaitē uzvarēja francūzis Martēns Furkads, sieviešu ieskaitē — norvēģiete Tūra Bergere.
Džīna Roulendsa
Virdžīnija Ketrina "Džīna" Roulendsa (en; dzimusi ) ir amerikāņu kino, teātra un televīzijas aktrise, kuras karjera izklaides industrijā jau turpinās sešas desmitgades. Roulendsa ir četrkārtēja Emmy balvas un divkārtēja Zelta globusa balvas ieguvēja, sadarbojusies ar savu vīru, kinorežisoru un aktieri Džonu Kasavetisu desmit kinofilmās. Par filmām "Glorija" un A Woman Under the Influence viņa tika izvirzīta Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākā aktrise galvenajā lomā". 2015. gada augustā tika paziņots, ka Roulendsa saņems Kinoakadēmijas goda balvu.
Zaļezers
Zaļezers (citos avotos Zāļezers) ir ezers Bauskas novada Bārbeles pagastā uz ziemeļrietumiem no Bārbeles un dienvidiem no Gaismas, Ezera purva austrumos.
Ezers ietilpst dabas lieguma "Zaļezera purvs" teritorijā.
Nida (Latvija)
Nida (agrāk arī Nidas ciems, Nidasciems) ir vēsturisks zvejnieku ciems Kurzemes galējos dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Rucavas pagastā starp Nidas tīreli un Baltijas jūru, pie Latvijas—Lietuvas robežas. Centrālo Nidas ciema daļu tradicionāli sauc par Nidu, dienvidu galu par Božu ciemu, ziemeļu galu - par Brustu ciemu (nav saglabājusies neviena ēka).
Ciems atrodas Papes dabas parka teritorijā. Nidā atrodas Latvijai neraksturīga oļaina pludmale, kas ir ģeoloģisks liegums. Oļainais krasta valnis ir 25-30 m plats un 0,5 m augsts dabīgs krāvums, kas radies atkāpjoties Litorīnas jūrai. Sastopami piena kvarca oļi. Nidas "Gaigalu" mājās ir izveidots jūras izskaloto priekšmetu muzejs.
Ciems pirmoreiz rakstos minēts 1561. gadā kā Nidaw. 18. gadsimtā Nidas un Papes ciemiem bija tiesības tāpat kā Sventājai "ar četrām lielām laivām (šūtēm ) vest zivis uz Dancigu un atpakaļbraucienā ņemt no turienes līdzi citas preces". Ciems piederēja Būtiņģes muižai, kas tagad ir Lietuvas teritorijā. 1919. gadā Nidas ciemā nodibinājās skola, kas slēgta 20. gadsimta sešdesmitajos gados. Nidas skolā Eduards Rozenštrauhs esot sacerējis dziesmu "Zilais lakatiņš". 20. gadsimta 30. gados Nidas ciemā bija vairāk nekā 300 iedzīvotāju un ciema 70 saimniecības aizņēma piecus kilometrus garu piekrastes joslu.
Selmāns Āl Saūds
Selmāns bin Abdulazīzs Āl Saūds (ar, Salmān bin ʿAbd al-ʿAzīz ʾĀl Saʿūd; dzimis ) ir Saūda Arābijas karalis kopš 2015. gada, kad sāka valdīt pēc sava pusbrāļa Abdullas nāves.
48 gadus bijis Rijādas provinces gubernators pirms kļūšanas par aizsardzības ministru 2011. gadā un kroņprinci gadu vēlāk. Jau pirms kļūšanas par karali uzņēmies karaļa pienākumus līdz ar Abdullas veselības stāvokļa pasliktināšanos.
Nida (Latvija)
Nidā dzimuši gleznotājs Miķelis Golts (1922—2007) un Balvu mūzikas skolas dibinātājs Ilmārs Sležis (1935—1997).
Makss Fleisigs
Makss Fleisigs (de; Čengera — ) bija Austrijas šahists.
Biogrāfija
19. gadsimta beigās bijis viens no Vīnes šaha meistariem. 1873. gada Vīnes šaha turnīrā dalījis 7.—8. vietu (uzvarējuši Vilhelms Steinics un Džozefs Blekbērns). Piedalījies arī 1875. gada Vīnes šaha turnīrā, kurā uzvarējis Filips Meitners, bet 1882. gada Vīnes šaha turnīrā dalījis 4.—7. vietu (uzvarējis Vincencs Hrubijs).
Makša Fleisiga jaunākais brālis Bernhards Fleisigs arī bija šaha meistars.
Abazīni
Abazīni (pašnosaukums — Абаза) ir etniskā grupa, kas ir cieši saistīta ar abhāzu un adigu tautām, vēsturiski runā abazīnu valodā. Tie pārsvarā ir sunnītu musulmaņi.
Abazīni dzīvo galvenokārt Turcijā, Sīrijā, Libānā, Jordānijā, Ēģiptē un Krievijas Ziemeļkaukāza reģiona Karačaja-Čerkesijā un Stavropoles novadā. Kopējais abazīnu skaits nav zināms. Saskaņā ar 2021. gada Krievijas tautas skaitīšanas datiem Krievijā dzīvoja 43 793 abazīni. Turcijā pastāv ievērojama abaziņu dispora (aptuveni 150 000 cilvēku)
Āfrikas placentāļi
Āfrikas placentāļi (Afrotheria) ir zīdītāju klases (Mammalia) augstākā kārta, kas pieder placentāļu infraklasei (Eutheria). Tā apvieno 2 virskārtas. Šīs augstākās kārtas mūsdienu sugas ir sastopamas Āfrikā vai to izcelsme ir saistīta ar Āfriku. Šajā grupā ir apvienoti zeltainie kurmji, Āfrikas skudrulāči, ziloņi un sirēnas. Visu šo dzīvnieku kopējais priekštecis nebija atklāts līdz beigām. Vēsturiski snuķaiņi tika iedalīti pie nagaiņiem, bet Āfrikas kukaiņēdāji pie kukaiņēdājiem.
Vēsture
Balstoties uz DNS pētījumiem, Āfrikas placentāļu iedalījums tika izveidots 1998. gadā. Ja nebūtu mūsdienu zinātnes iespējas veikt molekulāros pētījumus, Āfrikas kukaiņēdāju grupa nekad nebūtu iekļauta Āfrikas placentāļu kārtā, tomēr ģenētiskie pētījumi pierāda, ka visi Āfrikas placentāļi ir attīstījušies no viena priekšteča. Āfrikas placentāļi kļuva izolēti no pārējiem dzīvniekiem pirms vairāk kā 105 miljoniem gadu, kad Āfrikas kontinents atdalījās no pārējās sauszemes masas. Nākamā kontinentu sadalīšanās Āfrika-Dienvidamerika vairs neatbilst fosilo atradumu savstarpējām ģenētiskajām sakarībām, lai gan pēdējo gadu atklājumi rosinājuši izvirzīt hipotēzi, ka Āfrikas placentāļi un Amerikas placentāļi ir tuvāk radniecīgi kā pārējās placentāļu grupas.
Kaimiņos ar spiegiem
"Kaimiņos ar spiegiem" (en) ir 2016. gada ASV spraiga sižeta kinokomēdija, kuras režisors ir Gregs Motola. Filmā galvenās lomas atveido Zaks Galifjanakis, Džons Hamms, Aila Fišere un Gala Gadota.
Āfrikas kukaiņēdāji
Āfrikas kukaiņēdāji (Afroinsectiphilia) ir zīdītāju klases (Mammalia) virskārta, kas pieder Āfrikas placentāļiem (Afrotheria). Tā apvieno 3 mūsdienās dzīvojošu sugu kārtas. Šīs virskārtas sugas ir sastopamas Āfrikā vai to izcelsme ir sastīta ar Āfriku. Virskārta ir izveidota, balstoties uz pēdējo gadu molekulārajiem pētījumiem. Lielākā daļa šīs grupas kārtu vēl nesenā pagātnē tika iedalītas pie kukaiņēdājiem. Starp šīs grupas sugām nav morfoloģiskas līdzības, to radniecību var noteikt, tikai izmantojot DNS pētījumus.
Kaimiņos ar spiegiem
Filma stāsta par piepilsētas pāri, kuriem rodas aizdomas, ka viņu jaunie kaimiņi ir slepenie aģenti.
Filmas "Kaimiņos ar spiegiem" pirmizrāde notika un to izplatīja 20th Century Fox. Filma saņēma negatīvas kritiķu atsauksmes un bija kases ieņēmumu izgāšanās, nopelnot tikai 29,9 miljonus ASV dolāru pie 40 miljonu budžeta.
Meitners
Meitners vai Meitnere var būt:
Šumkova
Šumkova ir ciems Lazdulejas pagastā, Balvu novadā. Atrodas 240 km attālumā no Rīgas.
Marks Janko
Savu karjeru Janko sāka Austrijas Bundeslīgas komandā Admira Wacker, bet nākamajā sezonā viņš pievienojās Red Bull Salzburg. Zalcburgas komandā Janko aizvadīja savu labāko posmu karjerā, iegūstot trīs Austrijas čempionu titulus. 2008.–2009. gada sezonā Janko guva 39 vārtus, kļūstot par sezonas labāko vārtu guvēju Austrijas līgā. 2010. gadā Janko pievienojās Eredivisie komandai Twente, kur viņš pavadīja divas sezonas. 2012. gadā Janko spēlēja Porto, kur gan pavadīja tikai pusi sezonas. Vēlāk viņš spēlēja tādos klubos kā Trabzonspor, Sydney FC, Basel un Sparta Prague. Savu karjeru Janko noslēdza Šveices Superlīgas komandā Lugano.
Austrijas futbola izlases sastāvā Janko spēlēja 2016. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Red Bull Salzburg
Twente
Porto
Basel
Individuālie sasniegumi
Vasilijs Ļivanovs
Vasilijs Ļivanovs (ru, dzimis ) ir krievu aktieris, kinorežisors, scenārists un rakstnieks. Krievijas PFSR Tautas skatuves mākslinieks (1988).
Tēces strauts
Tēces strauts ir Misas kreisā krasta pieteka Bauskas novadā.
Vasilijs Ļivanovs
Ieguva atpazīstamību atveidojot Šerloka Holmsa lomu Igora Masļeņikova pēc Artura Konana Doila darbu motīvu veidotā TV filmu ciklā "Šerloka Holmsa un Doktora Vatsona piedzīvojumi". 2006. gadā saņēma par šo lomu Britu impērijas ordeni. Viņš ir vienīgais krievu aktieris, kas ir saņēmis šo balvu.
Tēces strauts
Iztece - uz ziemeļaustrumiem no Zemitāniem. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Misā pie Stelpes un Bārbeles pagasta robežas.
Vasilijs Ļivanovs
Biogrāfija
Dzimis Maskavā PSRS Tautas skatuves mākslinieka Borisa Ļivanova (1904—1972) un viņa sievas Jevgeņijas ģimenē. 1954. gadā pabeidza Maskavas Dailes vidusskolu, bet vēlāk abslovēja Borisa Ščukina vārdā nosaukto teātra institūtu (1958) un Augstākus režijas kursus (1966).
Tēces strauts
Upi nešķērso valsts autoceļi, pie upes neatrodas lielākas apdzīvotās vietas. Upe regulēta visā tecējumā.
Vasilijs Ļivanovs
Biogrāfija
No 1966. līdz 1973. gadā strādāja par režisoru studijā Sojuzmuļtfiļm. Ierunājis ap 300 animācijas tēlu, kuru vidū ir Karlsons, krokodils Gena un Žņaudzējčūska no filmas "38 papagaiļi". Kopā ar Juriju Etinu un Genadiju Gladkovu veidoja animācijas filmas "Brēmenes muzikanti" un "Brēmenes muzikantiem pa pēdām".
No 1979. līdz 1986. gadam tēloja Šerloka Holmsa lomu TV filmu ciklā "Šerloka Holmsa un Doktora Vatsona piedzīvojumi". Pēc tam aizvien rētāk sāka parādīties spēlfilmās, pievēršoties animācijas filmu ieskaņošanai. Atveidoja Dona Kihota lomu filmā Дон Кихот возвращается (1997) un profesora Stravinska lomu seriālā "Meistars un Margarita" (2005). Pēdējā spēlfilma, kurā piedalījās Ļivanovs ir 2007. gada filma "Lāča medības" (Медвежья охота).
Politiskie uzskati
Atbalstījis Krievijas iebrukumus Ukrainai 2014. un 2022. gadā. 2017. gadā aicināja Vladimiru Putinu palikt amatā, kad tas paziņoja par iespēju to atstāt.
2022. gada 13. maijā iekļauts Latvijai nevēlamo personu sarakstā.
Billijs Raits
Sasniegumi
Wolverhampton Wanderers
Ņevinnomiska
Ņevinnomiska (ru) ir pilsēta Krievijā, Stavropoles novadā. 2023. gadā pilsētā dzīvoja 115,8 tūkstoši iedzīvotāju.
2010. gadā pilsētā dzīvoja krievi (89,90 %,) ukraiņi (1,99 %) un armēņi (1,84 %).
Ņevinnomisska atrodas 55 km uz dienvidiem no Stavropoles. Caur pilsētu ved Ziemeļkaukāza dzelzceļš un federālā automaģistrāle Kaukāzs.
Vienoti Latvijai
Vienoti Latvijai var būt:
Kaļķis (ciems)
Kaļķis (arī Plostmuiža) ir ciems Jelgavas novada Kalnciema pagastā. Izvietojies Lielupes kreisajā krastā autoceļu A9 un P101 krustojumā 5,5 km no pagasta centra Kalnciema, 27 km no novada centra Jelgavas un 42 km no Rīgas centra.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Plostmuižas (Fährenhof) centra. 20. gadsimta pirmajā pusē Plostmuižas dolomīta lauztuvēs bija spaidu darbu nometne notiesātajiem. Kaļķī darbojas dolomīta šķembu ražotne SIA «Gneiss».
Iedzīvotāju skaita dinamika
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Auliki Ristoja
Auliki Ristoja (fi; dzimusi ) ir Somijas ICCF starptautiskā meistare korespondencšahā (1998).
Biogrāfija
1970. un 1980. gados bijusi viena no vadošajām Somijas šahistēm. Somijas sieviešu šaha čempionātos izcīnījusi trīs zelta (1979, 1988, 2000), piecas sudraba (1976, 1981 (dalīta 2.—3. vieta), 1983, 1987, 1997 (dalīta 2.—3. vieta)) un četras bronzas (1978, 1980, 1985, 1999) medaļas. .
Vēlākajos gados nopietni pievērsusies korespondencšaham. Auliki Ristoja kļuva par pirmo somu šahisti, kurai tika piešķirts starptautiskaās meistares korespondencšahā nosaukums (LIMC, 1998). Tāpat viņa bija pirmā somu šahiste, kas piedalījās Pasaules čempionātā korespondencšahā sievietēm. 6. sieviešu pasaules korespondencšaha finālā (2000—2005) ieņēmusi 11. vietu.
Lūkass Klostermanis
Lūkass Manuels Klostermanis (de, dzimis ) ir Vācijas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Vācijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2014. gada Klostermanis pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu RB Leipzig.
Sasniegumi
Vācija
Silkeborga
Silkeborga (dk) ir pilsēta Vidusjitlandes reģionā, Dānijā. 2019. gadā pilsētā dzīvoja 46 179 iedzīvotāji. Silkeborga atrodas Jitlandes pussalas vidienē. Pilsētā bāzējas futbola klubs Silkeborg IF, kas spēlē Dānijas futbola Superlīgā.
Sadraudzības pilsētas
Silkeborgai ir sadraudzības attiecības ar šādām pilsētām:
Cilvēki
Silkeborgā dzimuši:
Filips Meitners
Filips Meitners (de; Vīne —  Vīne) bija Austrijas šahists. Austriešu fiziķes Līzes Meitneres tēvs.
Biogrāfija
Beidzis Vīnes politehnisko institūtu, pēc tam no 1870. gadiem strādājis kā jurists. No jaunības aizrāvies ar šahu, tajā skaitā spēlējis ar savu studiju biedru Vilhelmu Steinicu. Vairāk nekā 40 gadus bijis Vīnes šaha kluba biedrs, piedalījies Vīnes šaha turnīros. Tajos lielāko panākumu guvis 1875. gadā, kad bijis labākais. 1873. gada Vīnes starptautiskajā šaha turnīrā dalījis 7.—8. vietu (uzvarējuši Vilhelms Steinics un Džozefs Blekbērns). 1878. gadā uzvarējis mačā Ādolfu Švarcu ar 6½:3½. 1882. gada Vīnes starptautiskajā šaha turnīrā palicis 14. vietā (uzvarējuši Vilhelms Steinics un Šimons Vinavers). 1882. gadā citā Vīnes turnīrā dalījis 8.—9. vietu (uzvarējis Vincencs Hrubijs). 1895. gadā Vīnes šaha turnīrā bijis 8. vietā (uzvarējis Georgs Marko). 1908. gadā Vīnes šaha turnīrā bijis 4. vietā (uzvarējis Rihards Rēti). 1909./1910. gada gadumijas turnīrā dalījis 6.—7. vietu (uzvarējis Rihards Rēti).
Šaha vēsturē iegājis ar savu 1872. gadā nospēlēto "nemirstīgo neizšķirtu" pret Kārli Hampe.
EUTELSAT 9B
EUTELSAT 9B ir Francijas uzņēmuma Eutelsat sakaru pavadonis. Palaists 2016. gada janvārī ģeostacionārajā orbītā. Tas nodrošina sakaru un datu pārraides pakalpojumus Eiropai un Tuvajiem Austrumiem. Tas ir optimizēts Direct-to-Home televīzijas pakalpojumiem.
Kosmisko aparātu izgatavoja Airbus Defence and Space uz platformas Eurostar E3000 bāzes. Pavadonis apgādāts ar 66 Ku joslas raidītājiem. Papildus pamatraidītājiem pavadonim uzstādīta aparatūra EDRS A datu retranslācijas sistēmai European Data Relay Satellite
EUTELSAT 9B palaists 22:20 UTC ar nesējraķeti Proton-M/Briz-M no Baikonuras kosmodroma 200. laukuma 39. palaišanas iekārtas. Pavadonis no dzinējbloka Briz-M atdalīts 9 stundas 12 minūtes pēc starta.
Ģeostacionārajā orbītā tas tika novietots punktā 9° austrumu garuma.
Tropical Rainfall Measuring Mission
Lidojuma gaita
Pavadonis tika palaists 21:27 UTC ar nesējraķeti H-II no Tanegasimas kosmosa centra. Kā sekundārā krava tam bija divi eksperimentāli kosmiskie aparāti KIKU-7.
2014. gada jūlijā TRMM izbeidzās degvielas krājumi, un tās orbītas augstums pamazām samazinājās. 2015. gada 9. aprīlī NASA izslēdza zinātniskos instrumentus. 15. jūnijā 03:55 UTC TRMM nekontrolēti iegāja atmosfēras blīvajos slāņos virs Indijas okeāna un sadega.
Mikels Sanhose
Mikels Sanhose (dzimis ) ir Spānijas futbolists, pussargs, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Anglijas kluba Birmingham City sastāvā.
Sanhose ir uzvarējis U21 un U19 Eiropas čempionātus futbolā. Viņš arī pārstāvēja spāniju 2012. gada Olimpiskajās spēlēs. 2014. gadā debitēja pieaugušo izlasē un piedalījās 2016. gada Eiropas čempionātā futbolā.
Sasniegumi
Athletic Bilbao
Starptautiskā brīvprātīgo diena
Starptautiskā brīvprātīgo diena ir 1985. gadā ANO izveidota starptautiski atzīmējama diena, kuru atzīmē 5. decembrī.
Šīs dienas mērķis ir pateikties brīvprātīgajiem par viņu ieguldījumu un palielināt sabiedrības informētību par devumu sabiedrībai. Dienu atzīmē vairumā pasaules valstu.
Starptautiskā brīvprātīgo dienu atzīmē dažādas nevalstiskas organizācijas, ieskaitot Sarkano Krustu, skauti un citas. To atbalsta arī ANO brīvprātīgo programma.
Bruno Sordiano
Bruno Sordiano (dzimis ) ir bijušais Spānijas futbolists, pussargs, Spānijas futbola izlases dalībnieks.
Sordiano visu karjeru ir pavadījis Spānijas klubā Villareal. Šobrīd viņš jau ir aizvadījis vairāk nekā 400 oficiālas spēles klubā.
Spānijas izlasē debitēja 2010. gadā spēlē pret Meksiku un piedalījās 2016. gada Eiropas čempionātā futbolā.
Viljams Pougs
Viljams Rīds Pougs (William Reid Pogue; dzimis, miris ) bija NASA astronauts, ASV Gaisa spēku pulkvedis, izmēģinātājpilots.
Pirmo un vienīgo lidojumu kosmosā Viljams Pougs sāka 1973. gada 16. novembrī, esot Skylab orbitālās stacijas trešās ekspedīcijas Skylab 4 pilotam. Kopā ar viņu apkalpē bija Džeralds Kārs un Edvards Gibsons. Viņš veica trīs iziešanas kosmosā. Apkalpe uz zemes atgriezās 1974. gada 8. februārī. Lidojuma ilgums bija 84 dienas 1 stunda 15 minūtes, uzstādot jaunu rekordu, kas bija nepārspēts līdz 1978. gada martam.
Pougs no Gaisa spēkiem un NASA atvaļinājās 1975. gada 1. septembrī.
Ilgas muiža
Ilgas muižas kungu māja atrodas Augšdaugavas novada Skrudalienas pagasta Ilgā, netālu no Baltkrievijas robežas. Līdz 1920. gada agrārajai reformai tā kalpoja kā medību pils. Bijusī muižas ēka mūsdienās pieder Daugavpils Universitātei. Blakus esošajā parkā aug dižozoli 4,2 m un 4,5 m apkārtmērā.
Vēsture
Ilgas muižas kungu māja celta historisma stilā 1890. gados (arhitekts Vilhelms Neimanis). Pirmā pasaules kara laikā pils postīta, bet nav nodedzināta. Starpkaru laikā tā bija Silenes pagasta teritorijā. Samērā labi uzturētājā ēkā tagad saimnieko Daugavpils Universitātes Studiju un pētniecības bāze "Ilgas".
Dabas liegums
Bijusī muižas ēka atrodas dabas parkā “Silene”, kas dibināts 1977. gadā un tā teritorijā ir 24 ezeri un vairāki nelieli purvi. 1999. gadā tam piešķīra Valsts nozīmes dabas lieguma statusu, bet 2005. gadā liegums tika iekļauts Eiropas nozīmes aizsargājamo teritoriju "Natura 2000" sarakstā.
Dabas liegumā “Ilgas” sastopami reti dzīvnieki — meža susurs (Dryomis nitedula), dīķa naktssikspārnis (Myotis dasycneme) un meža sicista (Sicista betulina). Šeit ir konstatētas deviņas abinieku un piecas rāpuļu sugas, no kurām Eiropas nozīmes aizsargājamās sugas ir sarkanvēdera ugunskrupis (Bombina bombina), lielais tritons (Triturus cristatus) un purva bruņurupucis (Emys orbicularis), viena Eiropas nozīmes aizsargājama augu suga — spilvainais ancītis (Agrimonia pilosa) un deviņas Eiropas nozīmes aizsargājamās putnu sugas.
Heinrihs IV
Heinrihs IV (de; dzimis, miris ) bija Vācijas karalis no 1056. gada, no 1084. līdz 1105. gadam Svētās Romas impērijas imperators. Dēla dumpja rezultātā spiests atteikties no troņa.
Tika kronēts par Vācijas karali nepilnu četru gadu vecumā 1054. gadā, vēl tēvam, imperatoram Heinriham III dzīvam esot. Pēc tēva nāves 1056. gadā par reģenti kļuva Heinriha IV māte Puatjē Agnese. 1062. gadā, kad Heinriham IV bija 11 gadi, viņu no mātes nolaupīja augstmaņu grupa Ķelnes arhibīskapa Anno II vadībā, un turpmāk Heinrihs auga bez mātes, kas devās klosterī.
Gandrīz viss Heinriha IV valdīšanas laiks pagāja konfliktos un pilsoņu karos gan Vācijā, gan Itālijā. Būtiskākais no konfliktiem bija investitūras strīds starp imperatoru un pāvestu par to, kurai varai ir tiesības iecelt bīskapus un abatus. Cīņā Heinrihs IV atzina sevi par zaudētāju, 1077. gadā vienkāršās drēbēs devās uz Kanosas pili, kur lūdza pāvestu Gregoru VII uzņemt atpakaļ baznīcas rindās. Tomēr investitūras strīds turpinājās arī Heinriha V valdīšanas laikā līdz Vormsas konkordāta noslēgšanai 1122. gadā.
Turpmākos gadus Heinrihs IV pavadīja cīņās pret dumpiniekiem Vācijā, kas bija pasludinājuši cita karaļa ievēlēšanu. 1080. gadā Gregors VII Heinrihu IV atkal izslēdza no baznīcas, bet pret Gregoru VII tika izvirzīts antipāvests Klements III. Heinrihs IV devās karagājienā uz Itāliju, kur 1084. gadā beidzot kronējās par imperatoru. 1093. sacēlās dēls un troņmantinieks Konrāds, kas pasludina sevi par Itālijas karali. 1104. gadā pret Heinrihu IV sacēlās jaunākais dēls un troņmantinieks Heinrihs V, kas 1105. gada decembrī piespieda Heinrihu IV atteikties no varas. Heinrihs IV turpināja cīņu, 1106. gada martā viņa karspēks smagi sakāva Heinriha V spēkus. Tomēr 1106. gada 7. augustā Heinrihs IV pēkšņi nomira.
Jaroslavs Šilhavijs
Futbolista karjera
Spēlētāja karjeru sāka Plzeņas "Škoda" (tagad "Viktoria"). Desmit gadus nospelēja klubā RH Cheb. 1990. gadā pārgāja uz Prāgas "Slavia". Karjeru noslēdza 1999. gadā, pārstāvot Žižkovas "Viktoria". 1998. gadā saņēma Līgas gada personības balvu.
Šilhavijs ir nospēlējis četras spēles Čehoslovākijas izlasē. Pirmo spēli aizvadīja pret Somiju. Divās spēlēs 1991. gadā bija komandas kapteinis.
Trenera karjera
Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuva par treneri. 2000. gadā darbu sāka kā Žižkovas "Viktoria" trenera asistents. No 2001. līdz 2009. gadam bija trenera asistents Čehijas izlasē. Vadījis vairākus klubus Čehijas futbola 1. līgā. 2011.—2012. gada sezonā ar Liberecas "Slovan" izcīnīja Čehijas čempiontitulu. Šo panākumu atkārtoja 2016.—2017. gada sezonā kā Prāgas "Slavia" galvenais treneris.
2018. gada septembrī tika apstiprināts par Čehijas izlases galveno treneri.
Helsinku IFK
Helsinku IFK var būt:
Konors Koudijs
Konors Deivids Koudijs (en, dzimis ) ir angļu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Anglijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Koudijs pārstāv Anglijas čempionāta komandu Leicester City.
Karjera
Anglijas futbola izlases sastāvā piedalījies 2020. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Wolverhampton Wanderers
Anglija U17 Izlase
Anglijas izlase
RLV-TD
RLV-TD (Reusable Launch Vehicle — Technology Demonstration) ir Indijas Kosmosa pētījumu organizācijas daudzkārt izmantojama kosmiskā nesēja prototips.
RLV-TD sastāv no divām pakāpēm:
Paveiktie eksperimenti
RLV-TD pirmais lidojums, saukts par HEX (Hypersonic Flight Experiment, "hiperskaņas lidojuma eksperiments), suborbitālā trajektorijā veikts 2016. gada 23. maijā. Šajā reizē bija paredzēts izmēģināt tikai navigācijas un vadības sistēmu, kā arī karstumaizsardzības vairogu, tāpēc otrās pakāpes vietā izmantots kosmoplāna makets. Raķete startēja 01:30 UTC no Satiša Dhavana kosmosa centra Šriharikotā. 56 km augstumā kosmoplāns atdalījās no raķetes. Maksimālais lidojuma augstums bija 65 km. Pēc tam lidaparāts atgriezās atmosfēras blīvajos slāņos un iekrita Indijas okeānā, aptuveni 450 km attālumā no starta vietas. Kosmoplānu nebija paredzēts atgūt.
Caurplūdes reaktīvā dzinēja izmēģinājums, saukts par SPEX (Scramjet Propulsion Experiment), notika 2016. gada 29. augustā. Divpakāpju cietās degvielas raķete ATV (Advanced Technology Vehicle) startēja 00:30 UTC no Satiša Dhavana kosmosa centra. Otrajai pakāpei bija piemontēti divi caurplūdes reaktīvie dzinēji. Raķešpakāpei sasniedzot nepieciešamo ātrumu, tika iedarbināti abi dzinēji. Tie darbojās piecas sekundes, iztērējot visu ūdeņraža degvielu. Pēc tam dzinēju pakete iekrita Bengālijas līcī aptuveni 200 km no Šriharikotas.
2023. gada 2. aprīlī ISRO sekmīgi veica autonomās nolaišanās misiju LEX (Landing Experiment) Aeronavigācijas poligonā (ATR) Čitradurgā, Karnātakā. RLV tika iekarināta Indijas Gaisa spēku helikoptera Boeing CH-47 Chinook apakšā. Helikopters pacēlās 01:40 UTC. 4,5 km augstumā tika nomesta krava. RLV veica autonomus nolaišanās un nosēšanās manevrus, izmantojot integrēto navigācijas vadības un kontroles sistēmu, un 02:10 UTC nosēšanās ATR lidlaukā.
Alkšņvalks (Porupes pieteka)
Alkšņvalks ir Porupes kreisā krasta pieteka Kuldīgas novadā.
Ietek Porupē mazapdzīvotā, mežainā apvidū. Alkšņvalku nešķērso valsts autoceļi.
Roberts Saboličs
Roberts Saboličs (sl, dzimis ) ir slovēņu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcījā. Pašlaik (2020) Saboličs ir bez kluba.
Spēlētāja karjera
Iepriekš Saboličs ir spēlējis Austrijas hokeja līgas klubā HK Jesenice, Allsvenskan līgas klubā Södertälje SK, Slovākijas hokeja līgas klubā HK Poprad, Vācijas hokeja līgas klubā ERC Ingolstadt, Čehijas Ekstralīgas klubā Prāgas "Sparta" un KHL klubā Vladivostokas "Admiral".
Slovēnijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis četros Pasaules čempionātos un divās ziemas olimpiskajās spēlēs.
Šusti
Šusti ir ciems Ezernieku pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 286 km attālumā no Rīgas.
Ivans Biļibins
Ivans Biļibins (ru; dzimis, miris ) bija krievu gleznotājs un scenogrāfs. Apvienības "Mir Isskustva" dalībnieks. Darbos krievu folkloras motīvi un ietekme.
Dzimis Sanktpēterburgas pievārtē kara flotes ārsta ģimenē. 1900. gadā beidza Sanktpēterburgas Universitātes Juridisko fakultāti. Apguva zīmēšanu Imperatora mākslas veicināšanas biedrībā (Императорское общество поощрения художеств), papildinājās pie Antona Ažbes Minhenē un Iļjas Repina Sanktpēterburgā. Vairākkārt apceļoja Krievijas ziemeļus, ietekmējoties no to arhitektūras un folkloras.
Kļuva slavens 1899. gadā, kad publicēja ilustrācijas krievu pasaku izdevumiem. Pēc Oktobra revolūcijas devās emigrācijā. Apmetās Parīzē, kur radīja dekorācijas izrādēm. 1936. gadā atgriezās PSRS, kur strādāja par pasniedzēju Repina institūtā. Miris Ļeņingradas blokādes laikā, apglabāts kopējā kapā.
Vienoti Latvijai (partija)
"Vienoti Latvijai" ir centriska politiskā partija Latvijā. Tā dibināta Rēzeknē 2011. gadā. Partijas galveno kandidātu sastāvs ievērojami mainās pirms katrām vēlēšanām.
Vēsture
2013. gadā partijā "Vienoti Latvijai" iesaistījās Ainārs Šlesers, kļuva par tās priekšsēdētāju un līderi 2014. gada 12. Saeimas vēlēšanās, taču saraksts, neraugoties uz vairāku pieredzējušu politiķu piesaistīšanu, nepārvarēja 5% barjeru.
2022. gada Saeimas vēlēšanās par partijas saraksta līderēm kļuva vakcinācijas pretinieces tērpu māksliniece Madara Gobziņa un Anita Mitriķe, no 28 saraksta kandidātiem 8 bija bezdarbnieki. Vēlēšanās partija ieguva 0,15% balsu un neiekļuva 14. Saeimā.
Priekšsēdētāji
No 2013. gada decembra līdz 2016. gada februārim partijas priekšsēdētājs bija Ainārs Šlesers.
No 2016. gada februāra līdz 2018. gada septembrim partijas priekšsēdētāja bija Inese Muhamberga.
2013. gada pašvaldību vēlēšanas
Latvijas pašvaldību vēlēšanās 2013. gadā partija ieguva sekojošus mandātus:
2020. gadā Rīgas domes ārkārtas vēlēšanās partija ieguva 0,34% un nepārvarēja 5% barjeru.
2021. gada pašvaldību vēlēšanas
Partija pašvaldību vēlēšanās piedalījās Ķekavas, Madonas un Ropažu novadā.
2023. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas
2023. gada Latvijas Valsts prezidenta vēlēšanas notika 2023. gada 31. maijā. Par valsts prezidentu tika ievēlēts Edgars Rinkēvičs.
Valsts prezidenta ievēlēšanas likuma 6. pants paredz, ka kārtējām Valsts prezidenta vēlēšanām Saeimas Prezidijs sasauc Saeimas sēdi ne agrāk kā 40 dienas un ne vēlāk kā 30 dienas pirms esošā Valsts prezidenta pilnvaru laika beigām.
Kandidātu izvirzīšana
Kandidatūras Valsts prezidenta amatam iesniedzamas Saeimas Prezidijam rakstveidā ne agrāk kā 60 dienas un ne vēlāk kā 55 dienas pirms esošā Valsts prezidenta pilnvaru laika beigām.
2023. gada 11. aprīlī "Apvienotais saraksts" paziņoja, ka virzīs Uldi Pīlēnu kā savu prezidenta kandidātu. Vēl pirms oficiāli kandidatūra tika izvirzīta, Ainārs Šlesers paziņoja par savu un partijas Latvija pirmajā vietā atbalstu U. Pīlēna kandidatūrai, atzīmējot, ka partijai būtu arī savs spēcīgs kandidāts Vilis Krištopāns, kuram tomēr nepietiktu deputātu balsu ievēlēšanai.
17. aprīli Nacionālā apvienība paziņoja, ka atkārtoti virzīs pašreizējo valsts prezidentu Egilu Levitu. Jau iepriekš, "Jaunā Vienotība" pauda atbalstu E. Levitam, ja Nacionālā apvienība viņu virzītu atkārtotai ievēlēšanai. Neesot citu politisko spēku atbalstam bija saprotams, ka Saeimas vairākuma atbalsta E. Levita ievēlēšanai nebūtu, lai gan tam, iespējams, pietrūktu tikai dažu balsu.
Nominētie kandidāti
Pēc E. Levita paziņojuma par lēmumu tomēr nekandidēt vēlēšanās, LTV jau tajā pašā dienā, 10. maijā, ziņoja par aizkulisēs neoficiāli izskanējušām baumām par Ārlietu ministru Edgaru Rinkēviču kā iespējamo kandidātu. 11. maijā "Jaunās Vienotības" Saeimas frakcijas priekšsēdētājs Ainars Latkovskis intervijā ar TV3 atklāja, ka apvienība varētu prezidentu amatam izvirzīt E. Rinkēviču, Valdi Dombrovski, Sandru Kalnieti vai vēl kādu citu. Tajā pašā dienā partija paziņoja, ka kā Valsts prezidenta kandidātu virzīs Edgaru Rinkēviču.
11. maijā "Progresīvie" paziņoja, ka kā savu prezidenta amata kandidātu virza Elīnu Pinto.