cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vidzemes landtāgs
Zviedru Vidzemes laikā
Landtāga satversmes grozījumi tika apstiprināti 1647. gada 5. septembrī, kas piešķīra Vidzemes landtāgam tiesības dot atzinumu par ģenerālgubernatora priekšlikumiem un sūtīt deputāciju pie Zviedrijas karaļa. Landtāgus sasauca ģenerālgubernators, vienodamies par vietu un laiku ar Vidzemes Landrātu kolēģiju. Kā starpnieki starp landtāgu un ģenerālgubernatoru bija Vidzemes landmaršali. Balsis skaitīja pēc apriņķiem (Cēsu, Pērnavas, Tērbatas), balsojumu izšķīra balsu vairākums divos apriņķos. Landtāga lēmumus uzrakstīja tā sekretārs, apzīmogoja landmaršals un dažu deputātu pavadībā nodeva ģenerālgubernatoram. Landtāgos drīkstēja piedalīties vienīgi dzimtmuižu īpašnieki, bet valsts muižu nomniekiem tas bija liegts.
Vidzemes guberņas laikā
Pirmā pasaules kara laikā Vidzemes landtāgu vairs nesasauca, pēc Februāra revolūcijas tā funkcijas pārņēma Vidzemes Zemes padome (1917). 1918. gadā Vācijas okupētajā Vidzemē tika sasaukta Vidzemes Zemes sapulce, kuras delegāti atbalstīja Apvienotās Baltijas hercogistes izveidošanu. Pēdējā Vidzemes landtāga sēde notika 1920. gada 5. aprīlī. Pēc tam, kad Latvijas Satversmes sapulce 1920. gada 29. jūnijā atcēla Vidzemes bruņniecības privātās un publiskās tiesības un priekšrocības, landtāgi vairs netika sasaukti.
Veekmas
Veekmas Oy ir Somijas greideru ražotājs. Uzņēmumam pieder greideru zīmoli Lokomo, Lännen, Nord-Verk, Mattsson, Vammas un Veekmas. Uzņēmums izlaiž arī specializētus greiderus, kas paredzēti darbam pazemē.
Vēsture
Uzņēmuma dibinātājs Esa Haltunens 1970. gadu beigās sāka nodarboties ar vecu greideru atjaunošanu tālākai pārdošanai. 1982. gadā viņš nodibināja komandītsabiedrību Veekmas Ky, bet 1984. gadā dibināja kapitālsabiedrību Veekmas Oy, par kuras īpašniekiem kļuva četri viņa ģimenes locekļi. Līdz 1990. gadiem uzņēmums no Zviedrijas iepirka nolietotus Nord-Verk greiderus, pilnībā tos atjaunojot un pārdodot Somijas tirgū.
Pirmais pašu izstrādāts greidera modelis tika izlaists 1993. gadā. Pazīstamākais modelis FG 2327 S tika izlaists 2000. gadā.
2007. gada oktobrī Veekmas no valsts uzņēmuma Patria iegādājās Vammas greideru biznesu. Tajā pašā laikā Zviedrijā tika dibināts meitas uzņēmums Veekmas Svenska AB. Veekmas kļuva par vienīgo greideru ražotāju Ziemeļvalstīs.
Kārlis Vendlingers
Viņš debitēja F1. gada ar Leyton House formulu. Pirmajā sacīkstē austrietis izstājās, bet otrajā finišēja divdesmitais. Komanda tika pārveidota par March. gadā, tomēr Kārlis saglabāja savu vietu. Kanādā viņam izdevās izcīnīt ceturto vietu. Vendlingers pārcēlās uz Sauber. gadā. Tur viņš spēja izcīnīt punktus četras reizes sezonā un kopvērtējumā bija divpadsmitais ar septiņiem punktiem. . gadā viņš spēja saglabāt savu vietu, tomēr viņš piedzīvoja smagu avāriju un kādu laiku bija komā. Sezona austrietim bija beigusies. Viņš atgriezās. gadā, tomēr nespēja atgūt savu iepriekšējo ātrumu un pārcēlās uz salonautomobiļu sacensībām.
Ozolu pagasts
Ozolu pagasts bija viena no Valmieras apriņķa pašvaldībām tā vidienē. Robežojās ar Puikules, Vilzēnu, Bauņu, Dikļu un Pociema pagastiem. Pagasta valde atradās tagadējā Buivā.
Vēsture
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. Tas atradās Vidzemes guberņas Valmieras apriņķa Dikļu-Augstrozes draudzes novada teritorijā. Ozolu muižas (Lappier) kungu māja celta 18. gadsimta beigās, agrīnā klasicisma stilā grāfam Georgam Johanam Mellinam. 1889. gadā ēkai piebūvēja grāfa kabinetu. Pēc 1920. gada agrārās reformas Ozolu muižu 1480 ha kopplatībā sadalīja 112 vienībās un piešķīra zemnieku saimniecībām.
1945. gada 10. septembrī pagastā izveidoja Brīvzemnieku un Ozolu ciema padomes. 1947. gada 16. oktobrī pagastu iekļāva jaunizveidotajā Limbažu apriņķī. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Alojas rajonā. Mūsdienās Ozolu pagasta teritorija iekļauta Limbažu novada Brīvzemnieku pagastā.
Ļeņingradas sala
Ļeņingradas sala (ru) ir 30 km garš un līdz 12 km plats leduskupols šelfa ledājā Antarktīdas piekrastē, Princeses Astridas krastā. Kupols par 100 m paceļas virs apkārtējā ledāja, kas to apņem no austrumu (Lazareva šelfa ledājs), dienvidu un rietumu (Nivlisens) pusēm. Ziemeļu pusē salu apskalo Lazareva jūras Ļeņingradas līcis. Kupolu 1961. gadā nokartēja padomju antarktiskā ekspedīcija un nosauca pēc tās ziemeļu krastu apskalojošā līča.
10 km uz ziemeļiem no salas austrumu gala uz šelfa ledāja no 1959. līdz 1961. gadam darbojās padomju polārstacija Lazareva. 16 km uz rietumiem no 1983. līdz 1990. gadam darbojās Indijas polārstacija Dakšingangotri.
Latvijas Mūzikas ierakstu gada balva 2008
Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvas 2008 ceremonija notika Latvijas Nacionālajā operā. Ceremoniju vadīja Baiba Sipeniece-Gavare un Valters Krauze. Balvas tika pasniegta 16 nominācijās. Visvairāk balvu (četras) saņēma grupa Prāta Vētra.
Nabla
Nabla jeb Hamiltona operators ir diferenciāls operators, ko lieto vektoru analīzē. To var pierakstīt kā formālu vektoru: kur apzīmē parciālo atvasinājumu pēc mainīgā x.
Pielietojums
Operatoru nabla var izmantot, lai kompakti pierakstītu sarežģītas vektoru analīzes izteiksmes, kā arī atvieglotu darbības ar tām. Ar tā palīdzību var definēt citus svarīgus vektoru analīzes jēdzienus, piemēram, gradients, diverģence, rotors, atvasinājums norādītajā virzienā un Laplasa operators jeb Laplasiāns. Šos jēdzienus plaši izmanto matemātiskajā fizikā, hidrodinamikā un kvantu mehānikā.
Gradients
Skalāra lauka ƒ(x,y,z) gradientu var pierakstīt kā vektora un skalārās funkcijas ƒ formālu reizinājumu:
Diverģence
Ja ir vektoru lauks, kura komponentes apraksta skalāras funkcijas,  un , tad šī lauka diverģenci var pierakstīt kā vektoru  un \vec{v} formālu skalāro reizinājumu:
Rotors
Vektoru lauka rotoru var pierakstīt kā vektoru  un \vec{v} formālu vektoriālo reizinājumu:
Atvasinājums norādītajā virzienā
Skalāra lauka ƒ(x,y,z) atvasinājumu vektora virzienā aprēķina pēc formulas Ar operatora nabla palīdzību šo izteiksmi var pierakstīt divos ļoti līdzīgos veidos: Pirmajā gadījumā vispirms tiek aprēķināts vektoru \vec{a} un formāls skalārais reizinājums un tad ar iegūto operatoru iedarbojas uz funkciju ƒ, formāli sareizinot abus objektus kā skalārus lielumus. Otrajā gadījumā aprēķina vektora \vec{a} formālu skalāro reizinājumu ar vektoru.
Laplasiāns
Laplasa operators ir skalārs operators, ko, līdzīgi operatoram nabla, var pielietot gan skalāriem, gan vektoru laukiem. To var definēt kā operatora nabla formālu skalāro reizinājumu pašam ar sevi: Saīsināti šo sakarību mēdz pierakstīt arī šādi:
Atšķirības no parasta vektora
Lielākoties ar operatoru nabla var darboties kā ar parastu vektoru, taču dažos gadījumos ir jābūt uzmanīgam. Piemēram, ja ir vektoru lauks, tad tā skalārais reizinājums ar operatoru nabla nav komutatīvs: jo pirmā izteiksme ir vienāda ar lauka \vec{v} diverģenci, taču otra izteiksme ir vienāda ar operatoru kas aprēķina lineāru kombināciju no atvasinājumiem.
Volters Lipmens
Volters Lipmens (en, dzimis, miris ) bija amerikāņu intelektuālis, žurnālists un politiskais komentētājs, divkārtējs Pulicera balvas ieguvējs.
Viens no cilvēkiem, kurš politikā ieviesa apzīmējumu Aukstais karš. Pazīstamākais darbs ir 1922. gadā izdotā grāmata Public Opinion, kurā Lipmens cita starpā ieviesa mūsdienās pazīstamo stereotipa jēdzienu. 1958. gadā ieguva Pulicera balvu par avīzes sleju Today and Tomorrow, bet 1962. gadā — par interviju ar Ņikitu Hruščovu. Viens no žurnāla "The New Republic" dibinātājiem.
Ledus laikmets 3: Dinozauru ēra
"Ledus laikmets 3: Dinozauru ēra" (en) ir 2009. gada 3D animācijas filma, kuras režisors ir Karloss Saldana. Tā ir trešā daļa "Ledus laikmeta" filmu sērijā.
Filmā Sidu (pēc olu nolaupīšanas) nolaupa tiranozaura mātīte, viņa draugi dodas Sidu glābt tropiskā dinozauru apdzīvotā vietā. Filmā lomas ieskaņojuši Rejs Romāno, Kvīna Latifa, Deniss Līrijs, Džons Ledžizamo, Šons Viljams Skots, Džošs Peks un Saimons Peggs. "Ledus laikmets 3: Dinozauru ēra" ir ceturtā visu laiku ienesīgākā animācijas filma.
Animāciju varoņu lomas ir latviešu valodā ieskaņojuši Kaspars Upacieris jeb Ufo, Aivars Čivželis jeb Čižiks, Jana Kalniņa, Pēteris Šogolovs, Edgars Lipors, Ainārs Ančevskis, Andris Freidenfelds jeb Fredis, Artūrs Skrastiņš un citi.
Dānijas pilsētu uzskaitījums
Dānijā par pilsētām tiek sauktas apdzīvotās vietas, ja tām iedzīvotāju skaits ir virs 200 iedzīvotājiem un starp blakus esošajām dzīvojamām mājām nav lielākas distances kā 200 metri, ja vien to teritorijā neatrodas sabiedriskās vietas, kapsētas u.c. objekti.
Klaivs Bārkers
Klaivs Barkers (en, dzimis ) ir angļu šausmu literatūras rakstnieks, kinorežisors un ilustrators.
Dzimis Liverpūlē, Anglijā, kur studēja angļu valodu un filozofiju.
Ievērību guva, 1984. gadā sākdams publicēt stāstu krājumus Books of Blood (kopumā iznāca 6 krājumi). 1987. gadā uzņēma filmu Hellraiser, kura kļuvusi par žanra klasiku.
Pauls Lācarsfelds
Pauls Fēlikss Lācarsfelds (Paul Felix Lazarsfeld; 1901. gada 13. februāris — 1976. gada 30. augusts) bija Vīnē dzimis ebreju izcelsmes amerikāņu sociologs. Pazīstams ar jaunu pētniecības metožu izmantošanu un uzskata, ka teorijām jābūt stingri balstītām uz faktiem, kas iegūti ar empīriskām pētniecības metodēm, popularizēšanu. Lielākā daļa viņa pētījumu bija par plašsaziņas līdzekļu ietekmi uz indivīdu. Viņš uzskatīja, ka plašsaziņas līdzekļiem ir tikai neliels iespaids uz to, kā indivīdi izdara izvēli un, ka izvēli vairāk ietekmē viedokļu līderi, kas izfiltrē no masu medijiem iegūto informāciju un nodod saviem sekotājiem tikai to daļu informācijas, kas saskan ar viņu personīgo viedokli.
Katrīna Amerika
Katrīna Amerika (dzimusi kā Katrīna Šķiņķe Jelgavā) ir Latvijas starptautiskā meistare šahā (2009), Latvijas 2014. gada sieviešu šaha čempionāta uzvarētāja.
Šahu sākusi spēlēt no 4 gadu vecuma. Pirmais treneris - Viktors Krūmiņš (Jelgava), turpmāk Līga Ungure un lielmeistars Jānis Klovāns. Kopš 2000. gada pārstāvējusi Latviju dažādās Eiropas un Pasaules jauniešu šaha čempionātu grupās. Beigusi Rīgas 2. vidusskolu. Ieguvusi maģistra grādu telpiskās attīstības plānošanā Latvijas Universitātes Ģeogrāfijas un Zemes zinātņu fakultātē. Strādā uzņēmumā Latvijas Valsts meži.
Katrīna Amerika ir vairākkārt izcīnījusi godalgotās vietas Latvijas sieviešu šaha čempionātos (2004, 2009, 2010, 2011, 2013, 2014) un pārstāvējusi Latvijas komandu šaha olimpiādēs un Eiropas šaha komandu čempionātos (2008, 2010, 2011, 2012, 2014, 2015).
Segeda
Segeda (hu) ir pilsēta Ungārijas dienvidos Tisas upes krastos, netālu no Rumānijas un Serbijas robežas. Čongrādas meģes centrs. Ar vairāk nekā 150 000 iedzīvotāju Segeda ir trešā lielākā Ungārijas pilsēta.
Ekonomikā pazīstama kā pārtikas rūpniecības centrs. Izceļas ar savu papriku un salami. Apkaimē naftas ieguve.
Pilsētā atrodas Segedas Universitāte. Katru vasaru šeit notiek teātra festivāls.
Vēsture
Segedas apkaimē, iespējams, bija huņņu kagana Atilas rezidence. Pilsēta pirmoreiz pieminēta 1183. gadā Ungārijas karaļa Bēlas III dokumentos. Mongoļu iebrukuma laikā pilsēta tika nopostīta, tomēr ātri atplauka.
16. gadsimtā, karaļa Lajoša I laikā, Segeda kļuva par ievērojamāko Dienvidungārijas pilsētu. 1498. gadā tai tika piešķirts impērijas brīvpilsētas statuss. 1526. gada 28. septembrī pilsētu izpostīja osmaņi, bet 1543. gadā viņi to ieņēma un Segeda kļuva par turku pilsētu. 1686. gadā pilsētu atguva Hābsburgu impērijas karaspēks, un 1715. gadā tā atguva impērijas brīvpilsētas statusu.
1848. gada revolūcijas laikā Segeda bija ievērojams ungāru revolucionāru centrs. 1849. gada jūlijā tā bija pēdējā revolucionārās valdības rezidence.
1879. gadā Segeda stipri cieta plūdos — neskarti palika tikai 5% apbūves.
Pēc Pirmā pasaules kara Segeda kļuva par pierobežas pilsētu, 1921. gadā uz šejieni pārcēlās universitāte no Klužas-Napokas (mūsdienās Segedas Universitāte), bet 1923. gadā — bīskapa rezidence no Timišoaras.
1965. gadā Segedas apkārtnē sāka iegūt naftu.
Vestiena
Vēsture
Apdzīvotā vieta veidojusies ap kādreizējo Vestienas muižas (Festen) centru. Zviedru Vidzemes laikā 1696. gadā pēc ģenerālgubernatora Ērika Dālberga projekta uzcelta Vestienas baznīca.
Pēc Otrā pasaules kara gados bija padomju saimniecības "Vestiena" centrālais ciemats. Muižas apbūve (18. gadsimta 2. puse — 19. gadsimts) ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.
Hausmūzika
Hausmūzika jeb hauss (en) ir elektroniskās deju mūzikas apakšžanrs, kura saknes ir meklējamas Čikāgā (ASV) 1980. gadu vidū.
Etimoloģija
Vārds „hauss”, iespējams, pārņemts no Čikāgas kluba The Warehouse, kura nosaukums tika saīsināts kā The House, kas tika pārņemts sarunvalodā un ar ko turpmāk tika apzīmēta šajā klubā atskaņotā mūzika. Nelegālo noliktavu pasākumi drīz vien kļuva ļoti populāri, un viena no šādām vietām, ko galvenokārt apmeklēja geji, bija klubs The Warehouse.
The Warehouse pastāvīgais dīdžejs bija Frenkijs Nakls, kurš miksēja disko, sintpopa, jaunā viļņa, industriālās un pankmūzikas ierakstus.
Viens no house klasiskajiem skaņdarbiem ir Mr. Fingers Can you feel it, kas vislabāk atspoguļo hausmūzikas pamatnostādnes. Starp citu, pats Mr. Fingers (jeb Lerrijs Herds) uzskata, ka house mūzikas nosaukums ir radies tā saucamo „guļamistabas producentu” dēļ, kas mūziku radīja mājās.
House producenti mūzikas radīšanā izmantoja elektroniskas ierīces, tostarp sintezatorus, bungmašīnas, piemēram, Roland 808, basa sintezatorus, piemēram, Roland TR 303, kas vēlāk iesaukti par „acid machine” (lv), no kā veidojās tālākās Acid House kustības nosaukums.
Šobrīd hausmūzikā lielu lomu ņem tādi mākslinieki kā Kalvins Heriss, Martin Garrix, Zedd.
Mūzikas elementi
Vienojošais house mūzikas elements ir 4/4 taktsmērs, ko galvenokārt veidoja ar bungmašīnu vai citiem elektroniskajiem līdzekļiem, piemēram, samplotājiem.
Hausmūzika arī izmanto elektroniski veidotu, atkārtotu basa līniju, kam pievienotas elektroniski radītas skaņas un dažādi skaņas fragmenti (jeb tā sauktie sempli) no citiem mūzikas stiliem, piemēram, džeza, blūza un sintpopa, kā arī perkusijas.
Taliban
Taliban, arī Taleban (puštu: طالبان — teoloģijas studenti, kas piedalās dievkalpojumos, bet vēl nav mullas statusā) ir radikāla islāma fundamentālistu kustība Afganistānā un Pakistānā, kas radās 1994. gadā pēc Afganistānas kara (1979—1989) beigām. 1996. gadā Taliban izveidoja Afganistānas Islāma Emirātu un pasludināja Muhamedu Omāru par emīru. Pēc 11. septembra terora akta ASV sākās ASV un to sabiedroto iebrukums Afganistānā, kas beidzās ar Taliban valdības gāšanu. Pēc NATO spēku izvešanas atsākās Afganistānas pilsoņu karš, kurā talibiem 2021. gadā izdevās atgūt varu valstī.
Vēsture
Kustības sākotnējais kodols bija 30 Kandahāras medreses studenti, kurus vadīja mulla Muhameds Omārs. Tiem pievienojās studenti no citām skolām (no tā radies nosaukums "studenti"), kā atšķirības zīmi izvēloties melnus turbānus un baltu apģērbu. Būdami izglītotāki un disciplinētāki, kā arī spējot būt pāri cilšu un klanu asinsradniecības saitēm, talibi visai īsā laikā uzvarēja "veco modžahedu" koalīciju pilsoņu karā un līdz 1996. gadam talibiem izdevās pakļaut lielāko daļu Afganistānas teritorijas un iegūt pietiekamu spēku, lai gāztu Rabani valdību un pārņemtu varu valstī. Pēc 11. septembra terora akta ASV sākās ASV iebrukums Afganistānā, kas beidzās ar Taleban valdības gāšanu. Dzīvi palikušie valdības locekļi evakuējās uz Pakistānu un uzskata sevi par likumīgo Afganistānas valdību emigrācijā.
Taliban kontrolētajās teritorijās darbojas šariata normas. Aizliegta tēlotāja māksla, mūzika, azartspēles, televīzija, alkoholiskie dzērieni, narkotiku audzēšana, lietošana un tirdzniecība — viss, kas saskaņā ar reliģijas dogmām ir "grēcīgs" un noved cilvēkus no "pareizā" ceļa. Kustības pārstāvji uzstāj arī uz sieviešu izglītības aizliegšanu (aizliegts meitenēm, kas vecākas par desmit gadiem, turpināt mācīties) un tradicionālā dzīvesveida saglabāšanu. Par talibu uzbrukumu mērķiem kļūst skolas, ja tajās ir "rietumnieciska" mācību programma (tikai 2008. gada laikā viņu uzbrukumos cieta vairāk nekā 150 skolu Pakistānā).
Taliban Pakistānā
2007. gada decembrī tika paziņots par vienotas Tehrik-e-"Taleban" Pakistan jeb Pakistānas Taliban kustību (kā paraugu ņemot Afganistānas talibu kustību) — pirms tam Pakistānas puštunu islāmistu vidū pastāvēja dažādas, bieži vien savstarpēji nesaistītas organizācijas. Ideoloģiski Pakistānas talibi, tāpat kā to ticības un tautas brāļi Afganistānā, pieder pie sunītu-salafītu radikālā islāma virziena. Par savu augstāko mērķi tie uzskata visas islāma kopienas jeb ummas apvienošanu vienotā kalifātā, kas tiktu pārvaldīts saskaņā ar šariāta likumiem.
Oma (Irtišas pieteka)
Oma (ru, tt) ir Sibīrijas upe, Irtišas labā krasta pieteka Krievijas Federācijas Omskas un Novosibirskas apgabalā. Omas garums ir 1091 km, Galvenās pietekas: Iča, Ugurmanka, Uzakla, Tartasa. Pilsētas upes krastos ir Kuibiševa, Kalačinska, Omska. Uzskata, ka upes nosaukums cēlies no vietējo tatāru valodu vārda "klusā".
Taliban
Taliban Pakistānā
Augstākā "Taliban" pārvaldes struktūra ir četrdesmit cilvēku liela padome jeb Šura, kurā ir pārstāvji no visiem talibu kontrolētajiem reģioniem. Par Pakistānas "Taliban" spēku augstāko vadītāju tiek uzskatīts ietekmīgais kaujinieku komandieris Baitulla Mehsuds, kurš pastāvīgi uzturas Afganistānas pierobežā esošajā Dienvidvaziristānā un kura rīcībā ir aptuveni 20 000 kaujinieku. Ar viņu tiek saistīta liela daļa valstī notikušo pašnāvnieku spridzinātāju veikto teroraktu, tostarp arī opozīcijas līderes Bēnazīras Bhuto nogalināšana. Par otro cilvēku Pakistānas "Taliban" tiek dēvēts Ziemeļvaziristānu kontrolējošais Hafizs Gul Bahdurs.
Pēc 2008. gada datiem organizācijas militārais spēks bija no 7000 līdz 11 000 vīru.
Bīlefelde
Bīlefelde Vācijas pilsēta, kas atrodas valsts rietumos pie Teitonburgas Meža, Ziemeļreinā-Vestfālenē, uz ziemeļaustrumiem no Reinas-Rūras aglomerācijas. Pēc 2013. gada datiem pilsētas teritorijā dzīvo 328 864, bet tās aglomerācijā dzīvo 591 862 iedzīvotāji. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir Vācijas astoņpadsmitā lielākā pilsēta un 91. lielākā Eiropas Savienības pilsēta.
Liels pārtikas un tekstilrūpniecības centrs.
Cilvēki
Bīlefeldē ir dzimuši:
Karels Rahūneks
Karels Rahūneks (cs, dzimis 1979. gada 27. augustā, miris 2011. gada 7. septembrī) bija čehu hokejists, aizsargs, Čehijas hokeja izlases dalībnieks.
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Rahūneks uzsāka, kad 1997-98 sezonā iekļuva Čehijas Ekstralīgas kluba HK Zlīna pieaugušo klubā, aizvadot tajā 27 spēles. 1997. gadā viņu draftēja arī NHL - viņu, ar kopējo 229. numuru, izvēlējās Otavas "Senators", kura rindās Rahūneks pirmoreiz spēlēja 1999-00 sezonā. "Senators" rindās viņš spēlēja līdz pat 2003-04 sezonas vidum, kad tika aizmainīts uz Ņujorkas "Rangers". Tiesa, 2002-03 sezonā 9 spēles Karels aizvadīja arī Krievijas Superlīgas klubā Jaroslavļas "Lokomotiv". 2004-05 sezonas NHL lokauta laikā Rahūneks atgriezās dzimtenē, sezonas pirmo pusi aizvadot HK Znojmo "Orli", bet sezonas otro pusi - "Lokomotiv" rindās. Jaroslavļas kluba rindās Rahūneks spēlēja arī 2005-06 sezonā, bet 2006-07 atgriezās "Rangers" sastāvā. 2007-08 sezonu Rahūneks aizvadīja Ņūdžersijas "Devils" vienībā. 2008. gada decembrī Karels tika atzīts par mēneša labāko KHL aizsargu. 2009. gada 10. janvārī spēlēja Pirmajā Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēlē. 2010.—11. sezonu Rahūneks noslēdza kā līgas rezultatīvākais aizsargs.
2011. gada 7. septembrī spēlētājs gāja bojā Jaroslavļas aviokatastrofā.
Čehijas hokeja izlases rindās Rahūneks spēlējis trijos Pasaules čempionātos, 2010. gadā kopā ar izlasi izcīnot Pasaules čempiona titulu.
Pociema pagasts
Pociema pagasts bija viena no Valmieras apriņķa pašvaldībām tā vidienē. Robežojās ar Puikules, Ozolu, Dikļu, Vainižu, Katvaru un Pāles pagastiem. Pagasta valde atradās Pociemā.
Vēsture
Pociema pagasts izveidojās pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu, apvienojoties Ķipēnu (Eck) un Pociema (Posendorf) muižu pagastiem.
1475. gads
1475. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.
Dobene
Dobenes pilsnovads jeb Dubene bija zemgaļu pilsnovads Zemgales rietumu daļā starp zemgaļu un kuršu apdzīvotajām zemēm tagadējā Dobeles novada rietumu daļā (Vītiņu pagasts, Lielauces pagasts, Zebrenes pagasts, Bikstu pagasts). Pilsnovada ziemeļrietumu daļu tagad aizņem Saldus novada Blīdenes pagasts.
Pilsnovada pārvaldes centrs atradās Dobes pilskalnā, kur tagad pie Kokmuižas atrodams Incēnu pilskalns (vācu: Dobelsberg vai Dobesberg). Dobenes pārvaldei tika iecelts savs fogts, kuru padzina 1259. gada Zemgaļu sacelšanās laikā.
Robežas
Zemgaļu Dobenes pilsnovads robežojās ar zemgaļu Žagares, Spārnenes un Dobeles pilsnovadiem, kā arī žemaišu Knituvas zemi. No kuršu pakļautībā esošās zemes starp Skrundu un Zemgali to šķīra grūti caurejamu mežu josla.
Vēsture
Pēc Zemgales sadalīšanas līguma 1254. gada aprīlī Dobenes zemi piešķīra Rīgas arhibīskapijas domkapitulam, kas nosūtīja uz novadu savus garīdzniekus un soģus nodevu ievākšanai. Zemgaļu sacelšanās laikā soģi tika padzīti. 1259. gada ziemā Livonijas konfederācijas karaspēks iebruka Zemgales rietumu daļā ar nolūku izveidot militāro bāzi zemgaļu sacelšanās apspiešanai. Pēc sakāves pie Tērvetes pils ordeņa mestrs pieņēma uzcelt pili Dobes kalnos pie Kokmuižas. 1260. gada 13. janvārī Dobes pils ordeņa garnizona uzturēšanas vajadzībām Rīgas domkapituls atdeva ordeņa pārvaldē Dobenes pilsnovadā 150 arklus lielu teritoriju ar šādiem ciemiem: Velsene (32 arkli), Segeme (43 arkli), Augegoge (13 arkli), Wancule (23 arkli), Padouge (35 arkli)
Drīz vien ordeņa garnizonam uzbruka žemaišu karaspēks, bet kaujā pie Dobes nespēja to ieņemt. Pēc Durbes kaujas zaudējuma 1260. gadā krustneši paši pameta Dobes pili. Lai apspiestu zemgaļu sacelšanos un atgūtu varu pār zaudētajām zemēm ar ordeņa karaspēka palīdzību, 1271. gada 27. augustā Rīgas domkapituls apņēmās atdot ordenim vienu no saviem pilsnovadiem - Dobeni vai Spārneni. Livonijas ordenim gada laikā, sākot no 29. septembra, zemgaļu atkalpakļaušanai bija jāuzceļ savu pili pie Tērvetes pilskalna. Pēc ordeņa cietokšņa uzcelšanas Tērvetes Svētkalnā (Heiligenberg) 1272. gada 7. oktobrī Dobenes novadu Rīgas arhibīskaps piešķīra Livonijas ordenim.
Dobenes pilsnovada teritorija
Dobenes pilsnovada teritorija ir nosakāma pēc 1272. gada 7. oktobrī Rīgā noslēgtā līguma starp Rīgas domkapitulu un Livonijas ordeni, kurā domkapituls atteicās no Dobenes, bet turpināja pārvaldīt Spārnenes pilsnovadu. Dobenes pilsnovadā šajā laikā ietilpa šādas apdzīvotas vietas:
Eglonene (tagad Aglounai Lietuvā), Wancule, Augegua, Padaugua, Velsene, Sigemoa, Iusa, Aren, Batsenen, Babutua, Paliten, Sateigalen, Scemua, Pelliseden, Dravenen, Blidenen (tagadējā Blīdene)
Novada dienvidu daļa ietiepās tālu Lietuvas Akmenes rajona teritorijā, ietverot Papiles pilskalnu pie Ventas.
Desert Eagle
Desert Eagle ir ASV kompānijas Magnum Research Inc. izstrādāta lielkalibra, pusautomātiskā pistole.
Vēsture
Magnum Research Inc. vēlējās radīt jaunu lielkalibra, pusautomātisko pistoli ar pulver-gāzu pārlādes mehānismu. 1979. gadā sākās darbs pie Desert Eagle. 1980. gadā Magnum Research Inc. patentēja šā tipa pistoli un pirmais prototips radās 1981. gadā. 1982. tika prezentēts pirmais Eagle 357. Šim ierocim piemita 80% no funkcionalitātes, salīdzinot ar pēdējo prototipu. Modifikācijas — rotējoš aizbīdnis, pulver gāzes pārlādes mehānisms un labas šaušanas īpašībās. Tika izgatavotas 1000 šādas pistoles. Drīz vien šā ieroča patentu iegādājās Izraēlas kompānija Israel Military Industries jeb (IMI) un pilnveidoja šo ieroci līdz pilnībai. Jaunā kompānija sāka darbu pie jaunā šā ieroča prototipa un izstrāde sākās.
1985. gadā. Israel "Military Industries (IMI)" uzlaboja stobru. No parastā vītņstobra uz daudzkanšu vītņstobru. 1986. gadā tika prezentēts jaunais Desert Eagle - Magnum 44, kurš jau bija pusautomātiskais. 1987. gadā tika prezentēts Magnum 41 modelis, kuram sāka masveida ražošanu. 1989. gadā tika prezentēts Mark VII modelis, kurš tehniskā ziņā kalpo par bāzi visiem pārējiem modeļiem. Uzlabojumi - palielināts aizsardzības plecs, palielināta gaiļa izslīde (uzlabo šaušanas precizitāti - atļauj precīzāk tēmēt) un divpakāpienu sprūds.
1996. gadā tika prezentēts Mark XIX, kuram jau izmanto lielāka kalibra patronas .50 Action Express jeb (.50 AE). Šis modelis tika radīts vairāk priekš Šaušanas/Medībām. Šis modelis ir pasaulē spēcīgākā pistole, visi pārējie konkurenti neizdzīvoja un Desert Eagle Mark XIX palika par vienīgo visspēcīgāko lielkalibra pistoli masveida ražošanā.
Raksturojums
Desert Eagle konstruktori šo ieroci nemaz nebija paredzējuši izmantot kaujas nolūkiem un nekur arī netika izmantots. Viņa tika radītā priekš Šaušanas/Medībām. Desert Eagle ir jaudīga, taču ļoti skaļa, lielā atsitiena dēļ viņai ir zema ātršāvība un viņa ir smaga. Kā arī viņai nepieciešama bieža apkope. Aptveres apjoms arī neliels. Desert Eagle vietā var paņemt līdzi 2 pistoles ar divtik lielāku aptveres apjomu, un ar tām būs vieglāk darboties. Līdz ar to arī militāristi viņu neizmanto. Tāpēc Desert Eagle vairāk ir kā izklaides ierocis, ko izmanto datorspēļu un filmu veidotāji.
Peru pilsētu uzskaitījums
Visas Peru pilsētas ar iedzīvotāju skaitu virs 500 000 iedzīvotājiem 2006.gadā.
Localhost
Datorikā ar localhost apzīmē šobrīd lietoto sistēmu. Tā ir atgriezeniskā ierīce, kurai piešķir IP adresi 127.0.0.1 IPv4 adresācijā vai ::1 IPv6 adresācijā, un kuru var lietot TCP/IP lietojumprogrammas, lai sazinātos pašas ar sevi, vai citām uz tā paša datora palaistām lietojumprogrammām. Ja uz datora ir uzstādīta tīmekļa servera programmatūra, ievadot pārlūkprogrammas adreses laukā  http://localhost  atvērsies lapa.
Iespēja sazināties ar lokālo mašīnu tādā pašā veidā, kā ar attālinātu resursdatoru, ir ērta testēšanai, kā arī ļauj sazināties ar dažādiem servisiem uz lokālās mašīnas (piemēram, spēļu serveriem), kuri ir paredzēti kā attālināti.
Olkiluoto atomelektrostacija
Olkiluoto atomelektrostacija jeb Olkiluoto AES ir viena no divām Somijas atomelektrostacijām. Tā atrodas Olkiluoto salā, Eurajoki pagastā pie Somijas rietumu krasta. Olkiluoto atomelektrostacija sastāv no diviem BWR tipa energoblokiem (jauda 880 MW katram) un viena 1600 MW jaudas PWR tipa reaktora (tā darbību pilnā ražošanas režīmā sāka 2023. gada 1. maijā, un tas ir Eiropā lielākais kodolreaktors). Olkiluoto AES pārvalda uzņēmums Teollisuuden Voima Oy.
Pirmais un otrais energobloks
Pirmie divi energobloki sastāv no BWR tipa kodolreaktoriem ar jaudu 880 MW (1.) un 890 MW (2.).
Tos uzbūvēja Zviedrijas ASEA-Atom (tagad ABB). Elektroaprīkojumu piegādāja Oy Strömberg Ab (tagad ABB Oy). Pirmā energobloka Olkiluoto 1 celtniecība sākās 1974. gadā, un 1978. gadā sākta elektrības ražošana. Olkiluoto 2 celtniecība sākta 1975. gadā, un tas tika pieslēgts valsts energotīklam 1980. gadā.
2010. un 2011. gadā abiem energoblokiem veikta modernizācija, nomainot turbīnas, ģeneratorus, izolācijas ventiļus, elektriskos slēdžus un jūras ūdens sūkņus. Rezultātā elektroenerģijas ieguve palielinājās par 20 MW un sasniedza 880 MW. 2017. gadā tika uzlabots un modernizēts 2. energobloks, jaudu palielinot līdz 890 MW. 2018. gadā arī 1. energobloka jauda tika palielinata līdz 890 MW.
Trešais energobloks
Trešajā energoblokā Olkiluoto 3 tiek izmantots saspiestā ūdens reaktora (PWR) veida trešās paaudzes reaktors European Pressurized Reactor (EPR). Tā jauda ir 1600 MW. Šis energobloks ir pirmais jaunais reaktors Eiropā (izņemot Krieviju un Baltkrieviju) kopš Čornobiļas atomelektrostacijas avārijas 1986. gadā.
Energobloka galvenais uzņēmējs ir Framatome. Sākotnēji tas bija Francijas Areva un Vācijas Siemens kopuzņēmums ar nosaukumu Areva NP, bet vēlāk mainīja īpašniekus.
Olkiluoto 3 sāka būvēt 2005. gada 12. septembrī. Vēlāk Siemens izstājās no projekta. Sākumā tika plānots, ka šo reaktoru pabeigs būvēt 2009. gadā, bet tā pabeigšanas datums vairākkārt pārcelts. Reaktors beidzot tika iedarbināts 2021. gada 21. decembrī, un elektroenerģijas ražošana sākās 2022. gada 12. martā. Paredzams, ka regulāra ražošana sāksies 2022. gada jūlijā, pēc ražošanas testēšanas posma. 2022. gada 30. septembrī reaktors sasniedza savu projektēto izejas jaudu. 2022. gada oktobrī tika atklāti bojājumi padeves ūdens sūkņos, un 3. bloks tika apturēts izmeklēšanai, tādējādi aizkavējot palaišanas testu beigas. 2022. gada 28. oktobrī tika paziņots, ka visos četros padeves ūdens sūkņu lāpstiņratos ir atrastas dažus centimetrus garas plaisas. Visiem četriem padeves ūdens sūkņiem uzstādīja izturīgākus lāpstiņratus. Pēc izmēģinājuma ražošanas 2023. gada 16. aprīlī elektrostacija sāka regulāru elektroenerģijas ražošanu, bet 2023. gada 1. maijā — komerciālu ekspluatāciju.
Šajā reaktorā izkušanas risks būs samazināts vismaz desmitkārt, un, pat ja tas notiek, iespējamās nelabvēlīgās sekas ir būtiski ierobežotas. Ja reaktora dzesēšanas sistēma sabojājas, tā serdenis ar kodoldegvielu strauji sakarstu līdz 3000 °C temperatūrai un tad tas sāktu kust. Tas atomelektrostacijā ir pats lielākais iespējamais negadījums, taču, ja Olkiluoto atomelektrostacijas trešajā reaktorā rastos šāda situācija, izkusušais metāls ar radioaktīvajām vielām iztecētu un tiktu savākts lielā betona tvertnē ar īpašu pārklājumu, kas spēj izturēt augstu temperatūru. Tādējādi tiktu novērsta radioaktīvo vielu izplatīšanās un vienlaikus būtu iespējams atdzesēt metālu ar ūdeni no reaktora baseina. Lai novērstu jebkādus izkušanas draudus, reaktors ir aprīkots ar četrām savstarpēji savienotām dzesēšanas iekārtām, kas katra atrodas savā celtnē.
Reaktors, vadības telpa, betona tvertne un divas no dzesēšanas iekārtām turklāt tiks ievietotas divos dzelzsbetona apvalkos ar kopējo biezumu līdz 2,6 m. Katrs apvalks spēj izturēt gan tiešu lidmašīnas trāpījumu, gan augsto temperatūru kušanas laikā. Lai nodrošinātos pret zemestrīci, reaktors būvēts uz sešus metrus biezas betona pamatnes. Jaunais reaktors spēs nodrošināt ar elektroenerģiju apmēram divus miljonus iedzīvotāju.
Ceturtais energobloks (atcelts)
Teollisuuden Voima 2007. gada 28. martā paziņoja, ka uzsākta ietekmes uz vidi novērtēšana sakarā ar Olkiluoto atomelektrostacijas iespējamā ceturtā reaktora būvi. Bija plānots, ka ceturtā reaktora elektriskā jauda būtu 1000—1800 MW, siltumjauda — 2800—4600 MW. Jaunam kodolreaktoram bija nepieciešams valsts padomes veikts un parlamenta pieņemts principiāls lēmums, ka kodolreaktors ir sabiedrībai nepieciešams. 2010. gadā Somijas parlaments atbalstīja Olkiluoto ceturtā energobloka būvi. To būtu plānots uzcelt līdz 2020. gadam.
2014. gada septembrī, aizkavējoties Olkiluoto trešā energobloka celtniecībai, Somijas valdība atcēla plānu būvēt ceturto energobloku.
Radiācija uz apkārtni
2006. gadā atmosfērā un jūrā no izmešiem saņemtās radiācijas devas apkārtnes iedzīvotājiem bija aptuveni 0,27 mikrozīverti uz cilvēku. Olkiluoto atomelektrostacijas izmešu pieļaujamā maksimālā radiācijas deva ir 100 mikrozīvertu gadā.
Aizkaukāza FPSR ģerbonis
Aizkaukāza FPSR ģerboni par republikas simbolu atzina Aizkaukāza FPSR pārvalde, taču nav zināms precīzs laiks, kad tas noticis. Ģerboņa ornamentā izmantoti, gan islāma mākslas elementi, gan komunisma simbolika.
Biznesa simulācijas spēles
Biznesa simulācijas spēles ir saprotamas kā mākslīgi radīta uzņēmējdarbības vide, kuras darbībā var iejusties maksimāli pietuvināti dzīvei. Spēles ir paredzētas kā mācību līdzeklis - izglītības kvalifikācijas celšanai uzņēmējdarbības studentiem un jau esošajiem uzņēmējiem. Tās organizē kā skolās un augstskolās, tā arī uzņēmumos.
Biznesa simulāciju spēļu attīstība Latvijā
Biznesa simulācijas ir ieguvušas ievērojamu popularitāti kopš 2000. gada. Tās ir pieprasītas un atzītas par noderīgu mācību metodi. Tiek rīkotas arī ikgadējas sacensības vairākās kārtās, kā piemēram, Global Management Challenge Latvia, Bizness24h, Peak Time.
Inese Galante
Inese Galante (dzimusi Rīgā) ir Latvijas ebreju izcelsmes operdziedātāja, soprāns. Kopš 2005. gada Inese Galante Jūrmalas Dzintaru koncertzālē rīko starptautisku mūzikas festivālu Summertime.
Biogrāfija
Inese Galante ir augusi mūzikālā ģimenē. Pēc vidusskolas beigšanas viņa iestājās Medicīnas skolas Farmācijas nodaļā, bet paralēli sāka mācības J. Mediņa mūzikas vidusskolā. 1982. gadā Inese absolvēja profesores Ludmilas Braunas vokālo klasi Latvijas Mūzikas akadēmijā.
Ineses Galantes pirmā operas loma bija Violeta Verdi operā "Traviata" Mūzikas Akadēmijas iestudējumā. Kopš tā laika mākslinieces repertuārā ir tādas lomas kā Sniegbaltīte (Rimska-Korsakova "Sniegbaltīte"), Lūčija (Doniceti "Lucia di Lammermoor"), Adīna ("Mīlas dzēriens"), Margarēta (Guno "Fausts"), Rozīna (Rosīni "Seviljas Bārddzinis"), Mikaēla (Bizē "Karmena"), Magda (Pučīnī "Bezdelīga"), Mīmī ("Bohēma"), Liu ("Turandota"), Manona ("Manona Lesko"), Čo-čo-sana ("Madama Butterfly"), Aīda ("Aīda"), Violeta ("Traviata"), Džilda ("Rigoleto"), Leonora ("Trubadūrs"), Liza (Čaikovska "Pīķa dāma"), Donna Elvīra (Mocarta "Dons Žuāns"), Neda ("Pajaci"), Freija (Vāgnera "Reinas Zelts"), Najāda (Štrausa "Ariadne Naksā").
No 1991. līdz 1999. gadam Inese Galante bija Manheimas Operas un Diseldorfas Deutsche Oper am Rhein soliste. 2009./2010. sezonas pirmo pusi Inese Galante pavadīja Stokholmas Karaliskajā Operā. 2010. gadā māksliniece bija dzirdama Igaunijas Nacionālajā Operā. 2010. gada pavasarī Inese Galante uzstājās Helsinku Operā.
Pulkarne (Baldones pagasts)
Pulkarne ir apdzīvota vieta Ķekavas novada Baldones pagastā 10 km no pagasta centra Baldones, 9 km no novada centra Ķekavas un 25 km no Rīgas. Neliela daļa atrodas arī Ķekavas pagastā. Izvietojusies pie autoceļa P89 Sūnupes krastos. Pulkarnē ir ādu apstrādes uzņēmums un veikals (Ķekavas daļā).
Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies bijušās Pulkarnes muižas centrā, kas atradās pie Rīgas—Bauskas lielceļa netālu no Vidzemes un Kurzemes robežas. Līdz 1960. gadu beigām ciemā darbojās Pulkarnes pamatskola, kurā tagad iekārtota daudzdzīvokļu māja.
Edijs Brahmanis
Edijs Brahmanis (dzimis 1983. gada 17. novembrī) ir latviešu hokejists, uzbrucējs. Pašlaik (2021) Brahmanis spēlē Latvijas čempionāta vienībā Rīgas "Olimp".
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Brahmanis uzsāka 1999. gadā, kad spēlēja Latvijas hokeja līgas klubā Rīgas "Prizma", kā arī aizvadīja 10 spēles HK Ogres "Essamika" rindās. 2000.—01. gada sezonā aizvadīja trīs spēles HK Rīgas 2000 sastāvā, lai gan līdz pat 2001.—02. gada sezonas beigām spēlēja "Prizmā".
2001.—02. gada sezonas noslēgumā Brahmanis devās uz Ziemeļameriku, kur spēlēja EJHL līgā. Turpat viņš uzsāka arī 2002.—03. gada sezonu, bet tad, pēc 24 aizvadītām spēlēm, atgriezās Latvijā, pievienojoties ASK/Zemgales rindām. No 2003. līdz 2005. gadam Brahmanis spēlēja ASK/Ogres rindās, 2004.—05. gada sezonā gūstot visvairāk vārtus Latvijas hokeja līgā.
2005.—06. gada sezonu Edijs aizvadīja Lielbritānijas klubā Bizonas "Basingstoke", bet 2006.-07. sezonā, spēlējot Latvijas hokeja līgas kluba HK Rīga 2000 sastāvā, kļuva par Latvijas čempionu. Sezonas izšķirošajā finālspēlē piedalījās kautiņā un saņēma diskvalifikāciju no Latvijas hokeja federācijas līdz 2007. gada 15. oktobrim. 2007.-08. sezonā Brahmanis atkal spēlēja ASK/Ogres rindās.
2008.-09. gada sezonu hokejists aizvadīja Baltkrievijas un Latvijas hokeja līgas klubā HK Liepājas Metalurgs, kļūstot par Latvijas čempionu. Viņš kļuva arī par Baltkrievijas Ekstralīgas labāko vārtu guvēju un trešo rezultatīvāko spēlētāju. Sezonas gaitā Brahmanis aizvadīja arī četras spēles KHL kluba Rīgas "Dinamo" rindās.
2011. gada vasarā hokejists pārcēlās uz Kazahstānu, pievienojties Karaghandi "Sary-Arka" rindām. Tās sastāvā hokejists izcīnīja Kazahstānas bronzas medaļas. 2012.—13. gada sezonu aizvadīja Temirtau "Arystan" rindās, taču tad pievienojās Baltkrievijas Ekstralīgas klubam HK Gomeļa. 2015. un 2016. gadā kļuva par līgas labāko vārtu guvēju. 2017.—18. gada sezonā bija Gomeļas komandas kapteinis.
2021. gadā Brahmanis Rīgas "Olimp" sastāvā kļuva par Latvijas čempionu.
Latvijas izlases sastāvā viņš piedalījies divos Pasaules čempionātos junioriem un divos Pasaules čempionātos U-18 jauniešiem.
Uzbekijas PSR ģerbonis
Uzbekijas PSR ģerboni republikas valdība 1937. gada 14. februārī atzina par Uzbekijas PSR simbolu. 1992. gadā ģerbonī tika veiktas nelielas izmaiņas, saglabāta liela daļa no padomju ēras simbolikas, un tas kļuva par Uzbekistānas valsts simbolu.
Stīvens Baksters
Stīvens Baksters (en, dzimis ) ir britu fantastikas rakstnieks.
Studējis matemātiku un inženierzinātnes.
Darbi:
Vairākus darbus sarakstījis līdzautorībā ar Arturu Klārku.
Kantora putekļi
Šo kopu pirmais aprakstījis vācu matemātiķis Georgs Kantors 1883. gadā.
Fraktālā dimensija
Nav grūti saprast, ka Kantora putekļiem piemīt šāda īpašība: tos var sadalīt tādās divās daļās, ka katra daļa ir kļuvusi tieši 3 reizes mazāka par sākotnējo figūru. Izmantojot to, varam aprēķināt Kantora putekļu fraktālo dimensiju:
Roberts Milikens
Roberts Endrū Milikens (Robert Andrews Millikan, - ) bija ASV fiziķis. Pazīstams ar elektrona lādiņa lieluma noteikšanu, pētījumiem par fotoefektu un ar kosmiskā starojuma pētījumiem. 1923. gada Nobela prēmijas fizikā laureāts.
Dzimis mācītāja ģimenē. 1891. gadā ieguva bakalaura grādu klasiskajās zinībās. Vēlāk pievērsās fizikai un 1896. gadā ieguva doktora grādu fizikā Kolumbijas Universitātē.
Pēc universitātes beigšanas strādāja par pasniedzēju dažādās augstskolās (arī Berlīnē un Getingenē), bet 1896. gadā sāka strādāt Čikāgas Universitātē. 1910. gadā Milikens publicēja pirmos pētījumu rezultātus par elektrona lādiņa lielumu, veicot eļļas pilienu lādiņa mērījumus. Kaut arī eksperimenta metodika vēlāk tika apstrīdēta, Milikena iegūtais rezultāts bija tuvs mūsdienās pieņemtajam. Milikena rezultāts bija 1,592 × 10−19, bet mūsdienās elektrona lādiņš tiek uzskatīts par vienādu ar 1,602 176 487 × 10−19 C.
Milikens centās eksperimentāli pārbaudīt Einšteina teorētiskās atziņas. Milikena veiktie eksperimenti nebija pretrunā ar Einšteina teoriju, tomēr daudzus gadus Milikens nepiekrita Einšteina atziņām.
No 1921. līdz 1945. gadam Milikens bija jaunizveidotā Kalifornijas Tehnoloģiju institūta vadītājs. Šajā laikā viņš nodarbojās ar kosmiskā starojuma pētniecību. Dzīves otrajā pusē interesējās arī par kristietības jautājumiem.
ECHELON
ECHELON apkalpo ASV, Apvienotās Karalistes, Kanādas, Austrālijas un Jaunzēlandes specdienesti.
Turkmēnijas PSR ģerbonis
Turkmēnijas PSR ģerboni par Turkmēnijas PSR simbolu atzīst republikas valdība 1937. gada 2. martā. 1992. gadā ģerbonī tiek veiktas nelielas izmaiņas un saglabāta daļa no padomju ēras simbolikas un tas kļūst par Tukmenistānas valsts simbolu.
Patrīcija Kāsa
Patrīcija Kāsa (fr, dzimusi Forbahā, Francijā) ir franču dziedātāja un aktrise. Kāsa ir viena no veiksmīgākajām franču valodā dziedošajiem mūziķiem. Stiliski viņas mūzika ir vairāk tendēta uz džeza, popa un šansona sajaukumu nevis klasisko šansonu.
Pēc pirmā albuma izdošanas 1988. gadā, Kāsas ieraksti ir pārdoti vairāk nekā 16 miljonos kopiju.
Viņa ir guvusi lieliskus panākumus dažādās valstīs, piemēram, Vācijā, Šveicē, Beļģijā, Kanādā, Krievijā, Korejā un daudzās citās valstīs.
Kāsa ir saņēmusi arī 20 apbalvojumus laikposmā no 1988. līdz 2008. gadam.
2002. gadā Patrīcija debitēja kā aktrise filmā „And now... Ladies and Gentlemen” (lv). Kāsa bija Francijas pārstāve 2009. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Maskavā, Krievijā ar dziesmu "Et s'il fallait le faire".
Biogrāfija
Patrīcija Kāsa ir dzimusi kā jaunākā meita 7 bērnu ģimenē netālu no Francijas robežas ar Vāciju. Viņas tētis Jāzeps bija francūzis, bet viņas māte Irmgarda bija vāciete. Līdz 6 gadu vecumam viņa runāja tikai vācu akcentā. Jau septiņu gadu vecumā viņas balss bija neparasta. Jau 8 gadu vecumā viņa dziedāja Silvijas Vartanas, Dalidas, Klaudijas Francois un Merilijas Metjū izpildītās dziesmas. Dziedāja arī savu brāļu kāzās. Mūzikas industrijā viņa ienāca 13 gadu vecumā. Patrīcijas vecāki, īpaši māte, labprāt atbalstīja meitas vēlēšanos dziedāt un veicināja attiecīgas izglītības un iemaņu apgūšanu. Vienpadsmit gadu vecumā viņa jau regulāri kāpa uz respektēta Zārbrikenes kluba skatuves. Šajā klubā viņa septiņus gadus valdzināja klausītājus ar savu zemo balss tembru, mistisko šarmu, kas uzbūra Marlēnai Dītrihai radniecīgas noskaņas. Ne velti pirms pāris gadiem francisko Patrīciju uzaicināja piedalīties filmā par šo vācu dīvu. 1985. gadā, komponista Fransuā Bernheima uzaicināta uz noklausīšanos, Kāsa ieguva īpaši viņai rakstītu dziesmu, kuru izdeva kā singlu. Tā producents bija Žerārs Depardjē. Milzu slava uzreiz neatnāca, taču daudzi Patrīcijā saklausīja potenciālu zvaigzni. Arī Didjē Barbelivjēns, kurš 1987. gadā uzrakstīja viņai dziesmu "Mademoiselle chante le blues" — Patrīcijas Kāsas vizīkarti līdz šai dienai —, un vienā mirklī šī dziesma kļuva populāra visā Francijā. Pēc gada iznāca debijas albums "Mademoiselle chante..." Tas kļuva par debiju ne vien Francijā, bet — visā pasaulē.
Jau desmit gadus viņa spēj būt par Francijas un tās kultūras eksportpreci, kas dara godu saviem izdevējiem, valstij, nopelnot ne tikai naudu, bet iegūstot arī sirdis. 1990. gadā viņa sāka savu koncertturneju, kas ilga 16 mēnešus, tās laikā viņa sniedza 196 koncertus 12 valstīs. Biļetes uz koncertiem tika izpirktas mēnešiem ātrāk pirms koncerta.
Purva ozols
Purva ozols ir daudzgadīgs dižskābaržu dzimtas koks. Šis ozols savvaļā aug Ziemeļamerikas austrumdaļā. Ozols ir introducēts arī Austrālijā un Argentīnā. Koks ir vidēji liels, sasniedz 18-22 m augstumu, stumbra diametrs līdz 1 m. Lapas 5-16 cm garas, 5-12 cm platas, ar 5-7 daivām. Daivu gali asi. Jauniem kokiem lapas paliek pie koka visu ziemu, nobirst, kad pavasarī aug jaunās lapiņas. Zīles nelielas, 1-1,6 cm garas un 0,9-1,5 cm platas. Nogatavojas 18 mēnešu laikā. Zīles ir rūgtas.
Purva ozolu mūža ilgums ir ap 90-120 gadiem. Koki aug mitrās vietās. To sakņu sistēma ir sekla, sazarota, nav mietsakņu. Patīk skābas augsnes.
Mihails Bogdanovs
Mihails Bogdanovs (dzimis Rīgā) ir bijušais latviešu hokejists, aizsargs, agrāk arī Latvijas hokeja izlases spēlētājs. Karjeras lielāko daļu aizvadījis Latvijas komandās HK Liepājas Metalurgs un HK Ozolnieki/Monarhs. 1999. gadā atzīts par Austrumeiropas hokeja līgas labāko aizsargu, Latvijas čempionāta labākā aizsarga balvu ieguvis divreiz.
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru viņš uzsāka 1993.—1994. gada sezonā, spēlējot Latvijas hokeja līgas kluba HK Rīgas "Pārdaugava" sastāvā. Tajā viņš aizvadīja 2 sezonas un pārcēlās uz Rīgas "Juniors" vienību. 1997.—98. gada sezonu Bogdanovs uzsāka "Juniorā" rindās, bet sezonas otro pusi viņš aizvadīja 30 spēles WPHL līgas klubā Wako "Wizards". No 1998. līdz 1999. gadam spēlēja HK Liepājas Metalurgs rindās Austrumeiropas hokeja līgā. 1998.—99. gada sezonā ieguva līgas labākā aizsarga titulu. 1999.—2000. gada sezonā pēc astoņām HK Liepājas Metalurgs rindās aizvadītām spēlēm devās uz Zviedriju, kur aizvadīja divas sezonas Nyköpings Hockey rindās.
2001.—02. gada sezonu viņš uzsāka HK Rīga 2000 rindās, bet, pēc aizvadītām četrām spēlēm, devās uz Zviedriju, kur spēlēja Tingsrids AIF rindās. Lielāko daļu 2002.—03. gada sezonas aizvadīja "Metalurga" sastāvā, bet uz sezonas beigām, pievienojās Dānijas hokeja līgas klubam Vojens IK. 2003. gadā atgriezās Liepājas "Metalurga" sastāvā un spēlēja tajā līdz pat 2006.—07. gada sezonai.
2008. gadā Bogdanovs atgriezās hokejā, pievienojoties HK Ozolnieki/Monarhs vienības rindām. 2009.—10. gada sezonā Bogdanovs bija līgas rezultatīvākais aizsargs, savukārt 2010.—11. un 2011.—12. gada sezonās ieguva līgas labākā aizsarga titulu. "Monarhs" sastāvā Bogdanovs spēlēja līdz pat 2013.—14. gada sezonas noslēgumam, pēc kura klubs pārtrauca savu darbību. 2014. gada novembrī pievienojās Rīgas "Prizma" rindām, tās sastāvā aizvadot nākamās trīs sezonas.
Latvijas izlases sastāvā viņš piedalījies 1999. gada Pasaules čempionātā, kur 6 spēlēs atzīmējās ar 2 soda minūtēm.
Tadžikijas PSR ģerbonis
Tadžikijas PSR ģerboni par Tadžikijas PSR simbolu atzīst republikas valdība 1937. gada 1. martā. 1992. gadā ģerbonī tiek veiktas nelielas izmaiņas un saglabāta liela daļa no padomju ēras simbolikas un tas kļūst par Tadžikistānas valsts simbolu.
AES
AES var būt:
1996. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti 1996. gada notikumi Latvijā.
1409. gads
1409. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.
Puikules pagasts
Vēsture
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1945. gada 10. septembrī pagastā izveidoja Puikules un Uzkalniņa ciema padomes. 1947. gada 16. oktobrī pagastu iekļāva jaunizveidotajā Limbažu apriņķī. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Alojas rajonā. Mūsdienās Puikules pagasta teritorija iekļauta Limbažu novada Brīvzemnieku un Alojas pagastos.
Gruzijas PSR ģerbonis
Gruzijas PSR ģerboni kā padomju republikas simbolu pieņēma Gruzijas PSR valdība 1922. gada 28. februārī. Saistībā ar lēmumu par Gruzijas izstāšanos no PSRS 1990. gada 11. decembrī Gruzijas valdība nomainīja to pret jaunu valsts ģerboni.
Klinšu ozols
Klinšu ozols ir daudzgadīgs dižskābaržu dzimtas koks. Šis ozols savvaļā aug lielākajā daļā Eiropas, kā arī Mazāzijā. Koks ir liels, sasniedz 20-40 m augstumu. Pēc skata ir līdzīgs parastajam ozolam. Lapas 7-14 cm garas, 4-8 cm platas, ar 5-6 vienmērīgām daivām abās lapas pusēs. Lapas kātiņš ap 1 cm garš. Zīles ir 2-3 cm garas un 1-2 cm platas. Nogatavojas 6 mēnešu laikā.
Klinšu ozola izplatības areāls ir līdzīgs kā parastajam ozolam. Vienīgi augstākās vietās ar lielāku nokrišņu daudzumu, biežāk ir sastopams klinšu ozols. Bieži krustojas ar parasto ozolu, veidojot hibrīdus.
Klinšu ozola koksni izmanto kokmateriālu iegūšanai, kuģu būvniecībā, vīna mucu izgatavošanā.
Klinšu ozols ir arī Velsas nacionālais koks.
Vidri
Vidri (ltg) ir izzudusi apdzīvotā vieta Ciblas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidaustrumos Zilezera krastā 16 km no pagasta centra Līdumniekiem, 32 km no novada centra Blontiem un 299 km no Rīgas. Ciemā neietilpst neviena (2012) adrešu vienība (māja).
Kima Ketrola
Kima Viktorija Ketrola (Kim Victoria Cattrall, dzimusi Liverpūlē) ir angļu aktrise.
Dzimusi Liverpūlē, bet jau mazāk kā gada vecumā kopā ar ģimeni emigrēja uz Kanādu. 11 gadu vecumā atgriezās Anglijā un mācījās Londonā, Mūzikas un drāmas akadēmijā (LAMDA), bet no 16 gadu vecuma - Amerikas Drāmas akadēmijā Ņujorkā.
Pasaules atpazīstamību izpelnījās ar piedalīšanos HBO kabeļtelevīzijas seriālā "Sekss un lielpilsēta" (Sex and the City) Samantas Džonsas lomā.
Igo Japiņš
Igo Japiņš (dzimis Rīgā) ir bijušais latviešu riteņbraucējs, riteņbraukšanas treneris, funkcionārs un uzņēmējs. Viņa tēvs Harijs Japiņš arī ir bijis riteņbraucējs.