cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Efektīvais altruisms
Izmaksu efektivitāte
Efektīvo altruistu organizācijas izmanto nejaušinātus, kontrolētus pētījumus (angļu val. — randomized controlled trials), kā primāro pierādījumu (angļu val. — evidence) avotu, jo tie tiek uzskatīti par uzticamiem zinātniskiem datiem pēc pierādījumu hierarhijas (angļu val. — hierarchy of evidence). Pēc šādiem pierādījumiem vadās veselības aprūpes politikā un praksē, jo tie samazina rezultātu nobīžu un neprecīzi secinātu cēloņsakarību risku. Noteikti medicīniskie pasākumi (piemēram, vakcinācija) jau tiek balstīti uz augstas kvalitātes pētījumiem medicīnā, tāpēc labdarības organizācijām ar šāda veida labdarības programmām ir zemāka pierādījuma nasta (angļu val. — burden of proof). Uzskatāmas akadēmiskās grupas, kas veic nejaušinātus, kontrolētus pētījumus dažādu pasākumu ietekmes izvērtēšanai ir Poverty Action Lab un Innovations for Poverty Action.
Efektīvo altruistu organizācijas apgalvo, ka atsevišķas labdarības organizācijas ir daudz efektīvākas par citām, kuras nesasniedz uzstādītos mērķus vispār vai tos sasniedz ar relatīvi augstākām izmaksām. Ietekmīgi projekti var būt 100 reižu efektīvāki tai ziņā, cik daudz tie uzlabo cilvēku veselību, nekā mazāk ietekmīgi projekti.
Administratīvās izmaksas
Izvērtējot labdarības organizācijas, tradicionāli par efektīvākām atzītas tās, kurām ir pēc iespējas mazākas administratīvās jeb pieskaitāmās izmaksas un proporcionāli augstākas projektu izmaksas (angļu val. — overhead cost). Taču efektīvo altruistu organizācijas šo standartu uzskata par vienkāršotu un nepilnīgu. Dens Palota (Dan Pallotta) norāda, ka labdarības organizācijām vajadzētu tērēt vairāk naudas, lai rīkotu līdzekļu piesaistīšanas kampaņas, ja tas kopumā nodrošinātu vairāk līdzekļu, ko ieguldīt labdarības pakalpojumos. Dīna Karlana (Dean Karlan) pētījums vēsta, ka efektīvākās labdarības organizācijas tērē lielāku budžeta daļu administratīvajiem izdevumiem nekā to mazāk efektīvās konkurentes, iespējams, tāpēc, ka administratīvajos izdevumos tiek iekļauti arī konkrētu darbību izvērtējumi ar mērķi noskaidrot to efektivitāti. Tādēļ papildu izdevumi administratīvai darbībai var palīdzēt novirzīt resursus vērtīgākajām aktivitātēm.
Robežietekme
Efektīvo altruistu organizācija GiveWell, kas izvērtē labdarības, uzsver to, cik svarīgs ir katras labdarības papildu finansējuma potenciāls (angļu val. — funding gap jeb room for more funding) jeb cik daudz papildu līdzekļu labdarības organizācija spēj efektīvi izmantot. Kopumā efektīvie altruisti uzskata, ka mērķi un labdarības iniciatīvas jāizvēlas, vadoties pēc robežvērtības (angļu val. — marginal value), ko resursi spēj pievienot papildus jau panāktajam.
Neitralitāte
Efektīvie altruisti noraida uzskatu, ka dažas dzīvības ir pēc būtības vērtīgākas par citām. Piemēram, tie uzskata, ka personai attīstības valstī ir vienlīdzīga vērtība personai attīstīto valstu sabiedrībā. Kā Pīters Singers (Peter Singer) uzsver:
"Nav atšķirības, vai persona, kam es palīdzu, ir kaimiņa bērns 10 jardu attālumā no manis vai bengālis, kura vārdu es nekad neuzzināšu, desmit tūkstoš jūdžu attālumā. [...] Šis morālais skatpunkts pieprasa mūs skatīties pāri mūsu pašu sabiedrības interesēm. Agrāk [...] to būtu grūti iztēloties, bet tagad tas ir visai iespējams. No morāles skatpunkta bada novēršanai miljoniem ļaužu ārpus mūsu sabiedrības vajadzētu tikt uzskatītai par vismaz tikpat svarīgu kā īpašumtiesību normu ievērošanu mūsu sabiedrībā."
Daudzi efektīvie altruisti arī uzskata, ka nākotnes paaudzēm ir vienlīdzīga morāla vērtība ar tagadnē eksistējošām personām, tāpēc tie vērš uzmanību cilvēces eksistenciālā riska jeb cilvēces bojāejas varbūtības samazināšanai. Citi uzskata, ka dzīvnieku interesēm vajadzētu piešķirt līdzvērtīgu morālo svaru kā līdzīgām cilvēku interesēm, tāpēc šie efektīvie altruisti strādā, lai samazinātu dzīvnieku ciešanas, piemēram, industriālajās fermās.
Hipotētiskā spriešana
Hipotētiskā spriešana (angļu val. — counterfactual reasoning) ir metode, kā izvēlēties rīcību, aplūkojot iespējamās alternatīvās sekas katras rīcības gadījumā. Efektīvie altruisti uzsver, ka hipotētiska spriešana ir svarīga, lai noteiktu, kura rīcība maksimizē pozitīvo ietekmi. Daudzi cilvēki pieņem, ka labākais veids, kā palīdzēt citiem, ir izmantojot tiešas metodes, piemēram, strādājot labdarībā vai darot sociālo darbu. Tā kā labdarības un sociālo pakalpojumu piedāvātāji parasti var atrast spējīgus darbiniekus, efektīvie altruisti salīdzina karjerā panākto labumu ar to, cik daudz laba būtu panākts, ja nākamais labākais kandidāts būtu pieņemts šajā pozīcijā. Pēc šādas spriešanas, tipiskās altruistiskās karjeras ietekme var būt daudz mazāka nekā šķiet.
"Pelnīšana, lai ziedotu" ir stratēģija, ko bieži efektīvie altruisti praktizē, izvēloties strādāt augstu atalgotā karjerā ar skaidri definētu mērķi ziedot lielas naudas summas labdarībai. Bendžamins Tods (Benjamin Todd) un Viljams Makaskils (William MacAskill) ir norādījuši, ka robežietekme kādām potenciāli neētiskām rīcībām šādā karjerā būtu maza, jo kāds cits viņu vietā visticamāk tāpat šīs potenciāli neētiskās rīcības būtu veicis, bet nebūtu radījis lielu pozitīvu ietekmi caur ziedojumiem.
Papildu finansējuma potenciāls
Papildu finansējuma potenciāls (angļu val. — funding gap jeb room for more funding) ir kritērijs, pēc kura novērtē to, cik lielu papildu labumu labdarība var panākt ar papildu finansējumu. Piemēram, labdarības organizācijai var būt daudz finansiālo līdzekļu, bet nepietiekams ekspertu darbaspēks, lai visus līdzekļus efektīvi pielietotu. Šādā gadījumā papildu ziedojumi neradīs lielu ietekmi un papildu finansējuma potenciāls būs mazs. Šo konceptu izmanto arī citas efektīvo altruistu organizācijas, piemēram, Giving What We Can un Animal Charity Evaluators. Atsaucoties uz GiveWell darbu, koncepts ir ticis aprakstīts arī Trinity University publikācijā "The Expositor", žurnālos "The Chronicle of Philanthropy" un "The Huffington Post".
Karjeras izvēle
Karjeras izvēle būtiski nosaka to, cik laba kāds var panākt, gan tieši (ar paša veikto darbu, kas uzlabo pasauli), gan netieši (ar karjerā nopelnītās naudas un līdzekļu ziedošanu efektīvākajām intervencēm). 80,000 Hours piedāvā karjeras ieteikumus cilvēkiem ar efektīvi altruistiskiem mērķiem un palīdz tiem maksimizēt savu pozitīvo ietekmi. 80,000 Hours apgalvo, ka karjeru vajadzētu izraudzīties gan pēc tūlītējās ietekmes (piemēram, caur veikto darbu vai ziedoto peļņu), gan pēc iegūtā karjeras kapitāla (piemēram, prasmēm, kuras var tālāk izmantot citviet).
Ziedošana
Efektīvais altruisms iedrošina ievērojamus ziedojumus labdarībai, tāpēc bieži popularizēšanas centieni fokusējas uz to, lai palielinātu daudzumu, ko cilvēki ziedo, vai lai identificētu organizācijas, kas vislabāk atbilst efektīvā altruisma kritērijiem. Labdarību izvērtētājs GiveWell lielākoties identificē labākās ziedošanas iespējas un labdarības organizāciju spēju izmantot papildu finansējumu. Giving What We Can tiecas uzsvērt abus aspektus, aicinot cilvēkus ziedot 10% no saviem mūža ienākumiem un iesakot noteiktas labdarības iniciatīvas, kurām ziedot. Giving What We Can labāko labdarības iniciatīvu ieteikumi palīdz cilvēkiem izlemt, kur ziedot.
Daudzi efektīvie altruisti ziedo ievērojami vairāk, nekā ierasts viņu apkārtējā sabiedrībā. Daži par morālu pienākumu uzskata mazināt ciešanas ar ziedojumiem, ja, atteicoties no noteiktiem pirkumiem, ietaupītie līdzekļi nerada sev salīdzināmas ciešanas. Šī iemesla dēļ daļa efektīvo altruistu ietur pieticīgu dzīvesstilu, lai spētu ziedot vairāk. Citi efektīvie altruisti tiecas palielināt savus kopējos ienākumus, lai ziedotu vairāk, nevis palielināt relatīvo ziedotā proporciju.
Piemērs
Apmācīt vienu suni par pavadoni aklai personai izmaksā 38 000 eiro. Savukārt veikt operāciju, lai ārstētu trihiāzi (trahomas stadiju), kas izraisa aklumu, bieži izmaksā 25 eiro attīstības valstīs. Šāda ķirurģiskā operācija 80% gadījumos ir efektīva. Tāpēc redzi var atjaunot aptuveni 1500 cilvēkiem par viena pavadoņsuņa izmaksām.
Mērķu prioritātes
Efektīvie altruisti principā ir gatavi atbalstīt jebkuru jomu, kurā ir potenciāls radīt lielāko labumu. Praksē cilvēki efektīvā altruisma kustībā ir izteiktāk prioritizējuši dažas noteiktas jomas, kurām veltīt uzmanību.
Globālā nabadzība
Dažām no agrākajām un ievērojamākajām ar efektīvo altruismu saistītajām organizācijām globālās nabadzības mazināšana ir bijusi populārākā joma, kam veltīt uzmanību. Labdarības izvērtētājs GiveWell ir apgalvojis, ka panāktais labums pret naudas vienību ir augstākais globālās nabadzības mazināšanas un attīstības valstu veselības problēmu risināšanas jomā, tāpēc tā vadošie ieteikumi ir bijuši saistīti ar šīm iniciatīvām.
Giving What We Can, The Life You Can Save un citas organizācijas vairāk vai mazāk koncentrējas uz globālās nabadzības mazināšanu, kā ticis uzsvērts Pītera Singera (Peter Singer) grāmatā "The Life You Can Save" (organizācijas nosaukuma avots), kas apgalvo, ka mums ir morāls pienākums ziedot vairāk galējās nabadzības mazināšanai.
Sākotnēji galvenais uzsvars tika likts uz tiešām stratēģijām, piemēram, veselības pasākumiem, naudas pārskaitījumiem, mikromaksājumiem un mikroaizdevumiem, taču efektīvajiem altruistiem interesē sistemātiskākas sociālās, ekonomiskās un politiskās reformas, kas veicinātu lielāku nabadzības samazinājumu ilgtermiņā.
Dzīvnieku labklājība
Daudzi efektīvie altruisti uzskata, ka dzīvnieku ciešanu samazināšana ir vērtīgs mērķis un ir ļoti lēti veidi, kā tās samazināt. Galvenā organizācija šajā jomā, kas ir saistīta ar efektīvo altruismu, ir Animal Charity Evaluators (ACE jeb agrāk saukta Effective Animal Activism), kas izvērtē un salīdzina dažādas dzīvnieku labdarības iniciatīvas. Efektīvo altruistu vidū ievērojami variē ieinteresētība dzīvnieku labklājībā. Vairums iestājas pret dzīvnieku industriālajām fermām, daudzi popularizē veģetāru vai vegānisku uzturu. Citiem arī rūp samazināt savvaļas dzīvnieku ciešanas, pat bezmugurkaulnieku, piemēram, kukaiņu, ciešanas. Ir arī efektīvie altruisti, kas atbalsta līdzcietīgu dabas pārvaldīšanu, lai samazinātu visu savvaļas dzīvnieku ciešanas.
Katastrofiskie riski un nākotne
Daudzi efektīvie altruisti uzskata, ka tālā nākotne ir ļoti svarīga. Tie uzskata, ka kopējai vērtībai jebkuram jēgpilnam rādītājam (piemēram, ciešanu vai laimes potenciālam) vajadzētu ņemt vērā nākotnes paaudzes, kas kopsummā ievērojami pārsniedz tagadnē eksistējošo personu vērtību. Šis ir arguments, ko ir uzsvēruši divi ar efektīvā altruisma kustību cieši saistīti filozofi:
Kā īpaši svarīgi tiek uzsvērti eksistenciālo risku radītie draudi, piemēram, saistībā ar nanotehnoloģijām, biotehnoloģijām, globālo sasilšanu un vispārīgā mākslīgā intelekta izstrādi, kuri tiek bieži izcelti un aktīvi pētīti. Bostroms uzsver, ka ir vairāk akadēmisku pētījumu par mēslu mušu dzīves ieradumiem nekā par eksistenciālajiem riskiem, kas apdraud cilvēci.
Dažas organizācijas, kas ir saistītas ar efektīvā altruisma kustību un aktīvi strādā tālās nākotnes uzlabošanas pētniecībā un aizstāvībā, ir Future of Humanity Institute, Centre for the Study of Existential Risk un Future of Life Institute. Savukārt Machine Intelligence Research Institute fokusējas uz šaurāku, bet ne maznozīmīgāku mērķi izstrādāt pasaulei draudzīgu mākslīgu intelektu agrāk par nedraudzīgu.
Meta
Tā vietā, lai fokusētos uz darbībām ar tūlītēju ietekmi, daļa efektīvo altruistu cenšas attīstīt spēju palīdzēt nākotnē (tādējādi potenciāli kopumā vairāk). Otro pieeju dēvē par "meta". Daži efektīvie altruisti meklē veidus, kā panākt vislielāko ietekmi, palielinot pašas efektīvā altruisma kustības kapacitāti. Tas iekļauj efektīvā altruisma kustībā iesaistīto cilvēku skaita palielināšanu, kustības attīstību (efektīvo altruistu organizāciju efektivitātes un darbaspējas uzlabošanu) un mērķu pētīšanu (pētījumu veikšanu, lai noskaidrotu, kuri mērķi ir visefektīvākie).
GiveWell
Labdarības iniciatīvu izvērtētājs GiveWell tika aizsākts 2007. gadā. Tas galvenokārt identificē daudzsološākos mērķus un labdarības iniciatīvas, kam ziedot, un lielākā daļa tā ieteikumu bijuši veselības un nabadzības situācijas uzlabošanā attīstības valstīs. GiveWell ir daļa no efektīvā altruisma kustības, un tā spēja pārvietot līdzekļus efektīvākām labdarības iniciatīvām ir ievērojami uzlabojusies, pateicoties citu efektīvo altruistu organizāciju popularizēšanas centieniem.
2011. gada septembrī GiveWell paziņoja par GiveWell Labs dibināšanu, lai izvērtētu mazāk pētītus mērķus. 2014. gada augustā GiveWell paziņoja par projekta nosaukuma maiņu uz "Open Philanthropy Project", kas tapa kā sadarbības projekts starp GiveWell un Good Ventures, filantropisko biedrību, ko dibināja Facebook līdzdibinātājs Dastins Moskovics (Dustin Moskovitz) un viņa sieva Kari Tuna (Cari Tuna).
Pēteris Oliņš
Pēteris Ziedonis Oliņš (1890—1962) bija latviešu diplomāts, Dr. phil. (1927). Latvijas sūtnis (pilnvarotais lietvedis) Buenosairesā (1933—1946) un Riodežaneiro (1946—1961).
Efektīvais altruisms
Giving What We Can
Giving What We Can (GWWC) ir kopiena ar cilvēkiem, kas ir ieinteresēti maksimizēt labumu, ko tie panāk ziedojot. Organizāciju 2009. gada novembrī līdzdibinājuši morāles filozofi Tobijs Ords (Toby Ord) un Viljams Makaskils (William MacAskill), un tā koncentrējas uz globālās nabadzības mazināšanu. Lai gan GWWC paši arī nodarbojas ar pētniecību, izvērtējot mērķus un labdarības iniciatīvas, tā lielākoties balstās uz citu organizāciju pētījumiem, piemēram, GiveWell. Giving What We Can solījums (angļu val. — pledge) ir iespēja cilvēkiem apņemties ziedot vismaz 10% no to mūža ienākumiem pašu izvēlētiem mērķiem, kas, viņuprāt, ir visefektīvākie. Giving What We Can pārvalda labdarības jumtorganizācija Centre for Effective Altruism.
Pēteris Oliņš
Dzīvesgājums
Dzimis 1890. gada 3. aprīlī Bauņu pagastā Utikās zemnieka ģimenē. Mācījās Bauņu pagasta skolā un Valmieras pilsētas skolā, kā eksterns nokārtoja ģimnāzijas gala pārbaudījumus un studēja filozofiju Petrogradas Universitātē (1910-1914). Pēc Pirmā pasaules kara sākuma viņu mobilizēja Krievijas impērijas armijā, nonācis vācu gūstā. 1918. gada decembrī viņš atgriezās Latvijā un virsleitnanta pakāpē sāka dienestu Latvijas armijas štābā, no 15. decembra valsts kancelejā. Bermontiādes laikā 1919. gada 15. oktobrī viņu iecēla par Latvijas armijas štāba sakaru virsnieku ar Antantes valstu misijām. 1919. gada 16. novembrī viņu iecēla par Latvijas sūtniecības Varšavā 1. sekretāru, bet 1920. gada 1. oktobrī par sūtniecības padomnieku. No 1922. gada 1. februāra viņš bija Latvijas Republikas Ārlietu ministrijas Rietumu nodaļas vadītājs.
Efektīvais altruisms
80,000 Hours
80,000 Hours ir Oksfordā, Lielbritānijā bāzēta organizācija, kas pēta karjeras ar pozitīvu sociālo ietekmi un sniedz karjeras ieteikumus. Grupa uzsver, ka pozitīvo ietekmi, izvēloties noteiktu nodarbošanos, vajadzētu mērīt, spriežot hipotētiski, pēc izvēles rezultātā pievienotā labuma, nevis pēc tiešā veidā panāktā labuma. Tā izvērtē netiešus veidus, kā uzlabot pasauli, piemēram, saņemot augstu atalgojumu ierastā karjerā un daļu ziedojot, kā arī tiešus veidus, piemēram, zinātnisku pētniecību. Organizācijas nosaukums cēlies no 80 000 stundām, kuras persona vidēji pavadīs savas karjeras laikā.
Pēteris Oliņš
Dzīvesgājums
1922. gadā viņš atsāka filozofijas studijas Latvijas Universitātē, līdztekus no 1923. gada 1. aprīļa bija Latvijas sūtniecības 2. sekretārs Londonā, no 16. oktobra Ārlietu ministrijas Rietumu nodaļas sekretārs, no 6. novembra Rietumu nodaļas vadītājs. 1925. gada 21. maijā viņu iecēla par Latvijas sūtniecības padomnieku Vašingtonā.
Efektīvais altruisms
Raising for Effective Giving
Raising for Effective Giving (REG) ir līdzekļu vākšanas (angļu val. — fundraising) organizācija, kuras mērķis ir aicināt veiksmīgus pokera un citu sporta veidu spēlētājus ziedot efektīvākajām labdarības organizācijām. REG biedri sola ziedot vismaz 2% no turnīros izcīnītās naudas un vismaz 3% no saviem spēlēs gūtajiem ienākumiem katru ceturksni ievērojami efektīvām labdarības iniciatīvām. 2016. gadā REG paplašināja savu līdzekļu piesaistes darbību arī finanšu industrijā.
Pēteris Oliņš
Dzīvesgājums
1926. gadā viņš LU aizstāvēja filozofijas maģistra, bet 1927. gadā Amerikas Universitātē Vašingtonā ieguva Dr. phil. grādu. No 1927. gada 5. novembra atkārtoti Ārlietu ministrijas Rietumu nodaļas vadītājs, no 1929. gada 15. janvāra Latvijas sūtniecības padomnieks Maskavā, no 1930. gada 20. marta Ārlietu ministrijas Austrumu nodaļas vadītājs. 1933. gada 1. martā Oliņu iecēla par Latvijas ģenerālkonsulu Riodežaneiro.
Efektīvais altruisms
Citas organizācijas
Vairākas citas organizācijas ir saistītas ar efektīvā altruisma kustību:
Ieteiktās labdarības iniciatīvas
Labdarības izvērtētājs GiveWell iesaka šādas labdarības iniciatīvas:
Pēteris Oliņš
Dzīvesgājums
Pēc Ulmaņa apvērsuma viņš atgriezās Latvijā un no 1934. gada 24. jūlija bija Latvijas Republikas Finanču ministrijas tirdzniecības un rūpniecības departamenta direktors. 1935. gada 3. februārī Oliņu no jauna iecēla par Latvijas ģenerālkonsulu Riodežaneiro, bet 1935. gada 1. aprīlī par Latvijas lietvedi Argentīnā un Brazīlijā ar sēdekli Buenosairesā.
Efektīvais altruisms
Ieteiktās labdarības iniciatīvas
No šīm labdarības iniciatīvām AMF, SCI un DtWI iesaka arī Giving What We Can.
Sociālās kustības vēsture
Idejas, kurās balstās efektīvais altruisms, ir bijušas zināmas praktiskajā ētikā (angļu val. — applied ethics), it īpaši konsekvenciālisma ētikā ilgu laiku, un tikušas atspoguļotas tādu filozofu kā Pītera Singera (Peter Singer) un Pītera Ungera (Peter Unger) darbos. Taču par kustību ar nosaukumu "efektīvais altruisms" tā kļuvusi tikai 2000. gadu beigās.
Pēteris Oliņš
Dzīvesgājums
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 23. jūlijā Pēteris Oliņš iesniedza protestu pret Latvijas okupāciju un Kirhenšteina valdība viņu atlaida no amata. Tā kā Argentīnas un Brazīlijas valdības Latvijas inkorporāciju Padomju Savienībā oficiāli neatzina, tad viņš turpināja savu diplomātisko darbību Buenosairesā līdz 1946. gada novembrim, kad Argentīnas valdība slēdza Baltijas valstu sūtniecības. 1946. gada decembrī sūtnis Oliņš pārcēlās uz Riodežaneiro, kur vadīja sūtniecību pilnvarotā lietveža pakāpē. Kad arī Brazīlijas valdība PSRS spiediena ietekmē 1961. gada martā paziņoja par oficiālo attiecību pārtraukšanu ar Baltijas valstu sūtniecībām, P. Oliņš saglabāja tiesības kārtot savas valsts pilsoņu lietas.
Efektīvais altruisms
Sociālās kustības vēsture
Trīs agrākās organizācijas, kas iemiesojušas efektīvā altruisma ideālus, ir:
Pēc Viljama Makaskila (William MacAskill) teiktā, nosaukums "efektīvais altruisms" tika ieviests vēlīnā 2011. gadā, kad "Centre for Effective Altruism" (CEA) tika izvēlēts kā nosaukums jumtorganizācijai, zem kuras darbotos Giving What We Can un 80,000 Hours. Šis lielākoties bija iekšēji lietots nosaukums, taču tie, kas sekoja līdzīgai pieejai, sāka arvien vairāk izmantot nosaukumu un identificēties kā "efektīvie altruisti". Pīters Singers (Peter Singer) uzstājās ar TED runu par efektīvo altruismu 2013. gada martā, kas radīja ieinteresētības uzplūdumu par terminu un ideju.
2015. gadā par efektīvo altruismu kopā tika izdotas 4 grāmatas. Pirmā no tām bija "The Most Good You Can Do", ko sarakstījis ievērojamais filozofs Pīters Singers (Peter Singer) un recenzējis Nikolass Kristofs (Nicholas Kristof) žurnālā "The New York Times". Otrā grāmata bija Viljama Makaskila (William MacAskill) "Doing Good Better", kuru recenzējis LinkedIn līdzdibinātājs Reids Hofmans (Reid Hoffman).
Pīters Singers
Filozofs Pīters Singers (Peter Singer) ir sarakstījis vairākas grāmatas, kuras ir saistītas ar efektīvo altruismu, ieskaitot:
"Ja tas ir mūsu spēkos novērst kaut kā slikta notikšanu, tādējādi neziedojot neko ar salīdzināmu morālu svarīgumu, no morāles skatpunkta mums to vajadzētu darīt."
Viņš ir dibinājis efektīvā altruisma bezpeļņas organizāciju, ko arī sauc "The Life You Can Save", kas aicina ziedot efektīvām labdarības iniciatīvām. Viņš ir Giving What We Can biedrs un Animal Charity Evaluators valdes loceklis, kā arī ziedo vismaz 33% savu ienākumu vairākām efektīvām labdarības iniciatīvām.
Tobijs Ords
Tobijs Ords (Toby Ord) ir Oksfordas Universitātes ētiķis. Viņš atbalsta konsekvenciālismu jeb seku ētiku un interesējas par globālo nabadzību un katastrofiskiem riskiem. Viņš ir līdzdibinājis organizāciju Giving What We Can, kas aicina cilvēkus ziedot 10% no saviem ienākumiem labdarības iniciatīvām. Viņš pārtiek no £ 18 000 (21 000 eiro) gadā un atlikušo naudu ziedo labdarībai.
Viljams Makaskils
Viljams Maksaskils (William MacAskill) ir asociētais profesors filozofijā Oksfordas Universitātē. Viņš ir 80,000 Hours līdzdibinātājs un prezidents, līdzdibinātājs un viceprezidents Giving What We Can un autors grāmatai "Doing Good Better: Effective Altruism and a Radical New Way to Make a Difference". Makaskils ir solījis ziedot visus līdzekļus, kurus viņš nopelna virs $ 35 000 gadā (koriģējot atbilstoši inflācijai un dzīves izmaksām), organizācijām, kuras, pēc viņa uzskatiem, panāks vislielāko labumu.
Kritika
Liela daļa efektīvā altruisma kritikas līdzinās tai, kas vēsturiski izteikta pret dažādām utilitārisma formām. Tiek apšaubīta spēja pilnā un precīzā apmērā aprēķināt jebkuras rīcības sekas, jo mēs ļoti ierobežoti spējam paredzēt nākotni.
Liela daļa mūsdienu domstarpību par efektīvo altruismu ir saistīta ar ideju, ka var būt ētiski doties augsti pelnošā karjerā potenciāli neētiskās industrijās, ja tas ļauj ziedot vairāk naudas. Deivids Brukss (David Brooks), "The New York Times" žurnālists, ir kritizējis efektīvos altruistus, kas praktizē pelnīšanas stratēģiju, lai ziedotu, tas ir, doties pelnošā karjerā, lai ziedotu vairāk naudas. Viņš uzskata, ka lielākā daļa, kas strādā finanšu un citās augsti atalgotās industrijās, vērtē naudu savtīgu iemeslu dēļ, tāpēc šādu cilvēku vidū efektīvie altruisti kļūtu mazāk altruistiski. Citi efektīvie altruisti arī min šādu iespēju, tāpēc tie cenšas samazināt šo risku caur tiešsaistes kopienām un publiskiem solījumiem. Brukss arī apšauba, vai pret bērniem tālākās valstīs vajadzētu izturēties ar līdzvērtīgu morālo vērtību kā pret tuvāk esošiem bērniem. Viņš apgalvo, ka morālei vajadzētu būt "iekšēji cildinošai", kas ir līdzīgi tikumu ētikai.
Ziņu žurnālā "The Week" Paskāls Emanuels Gobri (Pascal-Emmanuel Gobry) apšaubījis, vai efektīvais altruisms spētu mainīt pasauli, apgalvojot, ka tas nav objektīvs skatījums uz filantropijas vērtību, bet tās vietā efektīvais altruisms esot metode ar pārlieku daudz filozofiskiem pieņēmumiem.
Žurnālā "Jacobin" Metjū Snovs (Mathew Snow) raksta, ka efektīvais altruisms lūdz indivīdus izmantot savu naudu, lai sagādātu nepieciešamāko tiem, kuriem to izmisīgi vajag, bet tas neko nesaka par sistēmu, kura nosaka, kā nepieciešamākās preces tiek ražotas un izplatītas.
Slepkavupīte
Slepkavupīte ir Iecavas labā krasta pieteka Bauskas novadā.
Iztece - uz dienvidiem no Taurkalnes Aklezera. Tek dienvidu virzienā. Ietek Iecavā mežainā apvidū. Lielākā pieteka - Pogupīte.
Upi šķērso valsts autoceļš P87 (Bauska—Aizkraukle), tās krastos neatrodas lielākas apdzīvotās vietas.
Naņdzjinas slaktiņš
Naņdzjinas slaktiņš bija japāņu karavīru pēc Naņdzjinas ieņemšanas veikta pilsētas iedzīvotāju masveida nogalināšana Otrajā Ķīnas—Japānas karā. Tā notika sešu nedēļu garumā no. Šajā periodā tika nogalināti civiliedzīvotāji un atbruņoti karavīri, kuru kopējais skaits svārstās no 40 000 līdz 300 000. Vēl notika plaša izvarošana un laupīšana.
Japānas valdība atzīst, ka slaktiņš ir noticis, un to apstiprinājuši arī japāņu kara veterāni. Tomēr daļa Japānas sabiedrības uzskata, ka nogalināto skaits bijis karam "atbilstošs" un notikušais nav uzskatāms par noziegumu.
Bengtsons
Bengtsons (sv — 'Bengta dēls'; sieviešu dzimtē Bengtsone) ir zviedru cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Ludvigs Relštābs
Ludvigs Relštābs (de; Berlīne -  Vēdele) bija Vācijas šahists, FIDE starptautiskais meistars (IM, 1950) un starptautiskais arbitrs (1951).
Biogrāfija
Vairākkārt pārstāvējis Vācijas izlasi lielākajos komandu šaha turnīros:
Daudzu šaha mācību grāmatu autors.
Veceļi (Kalniešu pagasts)
Veceļi ir ciems Kalniešu pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 281 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Noviku ezers, Stirns.
Oskars Desomvills
Oskars Šarls Desomvills (fr; dzimis, miris ) bija beļģu airētājs, izcīnījis divas olimpiskās sudraba medaļas 1900. gada un 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs , kā arī vairāku medaļu ieguvējs Eiropas čempionātā airēšanā.
Desomvills 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja airēšanas astoņnieku sacensībās. Viņš bija viens no Beļģijas airētāju komandas Royal Club Nautique de Gand pārstāvjiem. Komanda šajās sacensībās izcīnīja sudraba medaļu.
Arī 1908. gada Londonas olimpiskajās spēlēs Desomvills bija Beļģijas airētāju komandas pārstāvis airēšanas astoņnieku sacensībās. Arī šajā reizē viņi izcīnīja sudraba medaļu.
Horoševa (Zaļesjes pagasts)
Horoševa (arī Horošova) ir ciems Zilupes novada Zaļesjes pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos 10,6 km no pagasta centra Zaļesjes, 11,1 km no novada centra Zilupes un 310,4 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V538 (Zilupe–Pasiene).
Viljams Klains
Viljams Klains (en; dzimis, miris ) bija ASV dzimis franču fotogrāfs un filmu veidotājs, kas bija pazīstams ar savu ironisko skatījumu uz medijiem un neparastu fotografēšanas paņēmienu izmantošanu fotožurnālistikas un modes fotogrāfijās. Viņš ierindojās 25. vietā Professional Photographer veidotajā 100 visietekmīgāko fotogrāfu sarakstā.
Stonas mūri
Stonas mūri (hr) ir viduslaiku nocietinājumu mūri Horvātijas dienvidos, Peļešacas pussalas sākumā pie Stonas pilsētas.
Mūri sākti celt 1358. gadā, aizsargājot Raguzas republikas teritoriju, kā arī sāls ieguves vietas pie Stonas pilsētas. Celtniecība tika pabeigta 15. gadsimtā. Savulaik mūri bija izbūvēti vairāk nekā 7 kilometru garumā, no kuriem mūsdienās saglabājušies 5,5 kilometri, savienojot Stonas un Mali Stonas apdzīvotās vietas. Plānojumā ir 40 torņi (no kuriem saglabājušies 20), kā arī 5 cietokšņi.
Grendze (upe)
Grendze ir Laucesas labā krasta pieteka Augšdaugavas novada Medumu pagastā. Sākas no Robežas ezera netālu no Lietuvas robežas, tek ziemeļu virzienā. Pie Kščevas ciema uz Grendzes uzstādināts Verbovkas ezers. Ietek Laucesā pie Avotiņiem. Upei vairākas vārdā nenosauktas pietekas. Lielākā apdzīvotā vieta krastos ir Kščeva.
Pogupīte
Pogupīte ir Slepkavupītes kreisā krasta pieteka Bauskas novadā.
Iztece - uz dienvidiem no Taurkalnes. Tek rietumu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Slepkavupītē mežainā apvidū. Upi nešķērso valsts autoceļi, tās krastos neatrodas lielākas apdzīvotās vietas.
Kubsakne
Kubsakne matemātikā ir trešās pakāpes sakne no skaitļa. To pieraksta kā \sqrt[3]{x} vai x1/3. Kubsakne no skaitļa x ir skaitlis a, kuru, reizinot pašu ar sevi trīs reizes, iegūst skaitli x, tas ir,.
Visiem reālajiem skaitļiem (izņemot nulli) ir viena reāla kubsakne un divas kompleksi saistītas saknes. Visiem nenulles kompleksajiem skaitļiem ir trīs dažādas kompleksas kubsaknes.
Piemēram, kubsakne no skaitļa 8 ir 2, jo 23 = 8. Visas skaitļa −27i kubsaknes ir
Otrās pakāpes sakni sauc par kvadrātsakni.
Ziemeļblāzma (Skultes pagasts)
Ziemeļblāzma ir ciems Limbažu novada Skultes pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā 32 km no novada centra Limbažiem un 64 km no Rīgas. Ziemeļblāzmā ir divi veikali Elvi un Andrjū un tā robežojas ar Saulkrastu novada Zvejniekciemu.
Ziemeļblāzmā dzīvo aktieris Gunārs Placēns.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Herberts Džemisons
Herberts Brotersons Džemisons (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu vieglatlēts, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1897. gadā Džemisons pabeidza Prinstonas Universitāti un pievienojās ģimenes biznesam lauksaimniecībā. Septiņus gadus vēlāk viņš dzimtajā pilsētā Peorijā nodibināja apdrošināšanas aģentūru, kuru vadīja līdz pat savai nāvei.
1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Džemisons 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja 400 metru skriešanas disciplīnā. Priekšskrējienā viņš distanci veica 56.8 sekundēs un kā labākais sava priekšskrējiena dalībnieks kvalificējās finālam. Fināla skrējienā viņa rezultāts bija 55.2 sekundes, izcīnot otro vietu no četriem fināla sportistiem. Viņš zaudēja tikai savam tautietim Tomasam Bērkam.
Rezultāti
Q — Kvalifikācija fināla kārtai
Rūdolfs
Rūdolfs ir populārs vīriešu personvārds, īsais variants Rūdis. Seno ģermāņu valodā nozīmējis "slavens vilks", "apveltīts ar vilka slavu" (*χrōþi, Hrōþ vai Hrōð — 'slava', 'varenība', 'gods' un *olf — 'vilks'). Latviešu kalendārā Rūdolfa vārdadiena ir 17. aprīlī.
Izplatība Latvijā
Viens no mūsdienu populārākajiem latviešu personvārdiem. Pēc Latvijas Republikas Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes datiem Latvijas Iedzīvotāju reģistrā ir reģistrētas 2352 personas ar vārdu Rūdolfs.
Sadedzināt pēc izlasīšanas
"Sadedzināt pēc izlasīšanas" (en) ir 2008. gada ASV, Apvienotās Karalistes un Francijas melnā komēdija, kuras režisori, producenti un scenārija autori ir Džoels un Ītans Koeni. Galvenās lomas atveido Frānsisa Makdormanda, Džordžs Klūnijs, Džons Malkovičs, Tilda Svintone, Ričards Dženkinss un Breds Pits. Filmas pirmizrāde notika Venēcijas filmu festivālā.
Disks, kas satur noslēpumainu informāciju no CIP aģenta, nonāk divu negodīgu un nervozu sporta zāles darbinieku rokās, kuri mēģina disku pārdot.
Corythucha
Corythucha Stål, 1873 ir tīklblakšu ģints, kurā ietilpst aptuveni 80 sugas. Corythucha dzimtene ir Dienvidamerika un Ziemeļamerika, dažas sugas nejauši introducētas Eiropā un Āzijā, piemēram, Corythucha ciliata, Corythucha arcuata un dažas citas.
Sugas:
Vecie Mozuļi
Vecie Mozuļi ir ciems Saunas pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 207 km attālumā no Rīgas.
BT-7
BT-7 (pilnais nosaukums: krievu:Быстроходный танк, Bystrokhodny tank) bija padomju tanks, kas tika ražots no 1935. līdz 1940. gadam. Tā prototips bija amerikāņu inženiera Voltera Kristija tanks, kas tika uzlabots un pārveidots BT-2 un BT-5 sērijās. BT-7 bija viens no pēdējiem BT sērijas Padomju Savienības tankiem.
Kara pieredze
BT-7 sāka pamazām aizvietot BT-2 tankus. Tie pirmo reizi parādījās karadarbībā, kad notika sadursmes uz Mongolijas un Ķīnas robežas.
1941. gada vasarā BT-7 tanki izrādijās spējīgāki cīņās pret vācu ofensīvu, nekā lēnākie T-26, izvirzoties par galvenajiem Sarkanās armijas tankiem. Tomēr cīņās pret Panzer tankiem BT-7 veicās slikti. Operācijas "Barbarosa" pirmajos 12 mēnešos Sarkanā armija zaudēja apmēram 2000 BT-7 tanku.
Visus pamestos un vēl nesabojātos BT-7 vācieši vēlāk izmantoja papildus misijām, bet Sarkanās armijas rīcībā palikušie BT-7, lai gan tos aizvietoja T-34, tika iesaistīti dažādās misijās līdz kara beigām.
Bruņas
BT-7 tankam bija viens liels taktisks trūkums — tas bija viegli bruņots. Visās BT sērijās bruņu aizsardzība bija upurēta ātrumam un mobilitātei, ieskaitot BT-7, kas izrādījās pārsteidzoši neaizsargāti pret prettanku ieročiem. Lai gan par spīti tam, ka palielināja BT-7 bruņu biezumu, tas tomēr tāpat neizrādījās pietiekami, kas pierādījās Ziemas karā.
Agrajās ražošanas formās BT-7 tanka kniedes dizains atnesa jaunu bīstamības līmeni apkalpei. Ja saņemtu tiešu triecienu no pretinieka čaulas, tad pretinieka šāviņš izdarītu nopietnus bojājumus apkalpei, munīcijaiun kā arī svarīgām sistēmām. Vēlāk šī iemesla dēļ, ražošana neizbēgami mainījās uz metināšanas sistēmu. Ārpusēji, BT-7 saglabāja daudz no orģinālā Kristijas tanka izskatu.
Ieroči
Lai gan par spīti tās vieglam bruņojumam, BT-7 bija tam laikam labi apbruņots ar 45 mm galveno lielgabalu ar noapaļotu šķērsu torni, padarot to par līdzvērtīgu ar daudziem citiem laikabiedriem. Galvenais bruņojums tika tālāk atbalstīts ar 7,62 mm pretkājinieku ložmetēju bruņu tornī kā uzstādāmu ieroci. Kopumā, 172 līdz 188 x 45 mm šāviņi tika pārvadāti tankā kopā ar 2394 munīcijas lodēm. Daži BT-7 modeļi tika aprīkoti ar papildu 7,62 mm ložmetēju, kas bija vērsts uz aizmuguri, lai aizsargātu tanka aizmuguri no kājinieku uzbrukumiem. Vēlāk, izmantojot tanku kopā ar kājinieku vienībām, kas varēja aizsargāt BT-7 no tiešiem un tuviem uzbrukumiem, šis aprīkojums izrādījās diezgan nederīgs.
Dzinējs un piedziņa
BT-7 svēra 13,5 tonnas, to darbināja viens M-17 V12 dīzeļa dzinējs ar 450 ZS jaudu. Šis dzinējs ļāva attīstīt ātrumu līdz 60 km/h ar 217 jūdžu plašu diapazonu. Pateicoties tanka vieglajam bruņojumam, tas spēja attīstīt samērā lielu ātrumu.
Balstiekārta
Šī tanka piedziņa atradās tuvu zobratiem un aizmugurējiem riteņiem, kamēr priekšējie riteņi tika izmantoti tanka stūrēšanai.
Tanka apkalpe
Tanka vadītājs sēdēja korpusa priekšapuses centrā ar izejas lūku, ko izmantoja, kā spraugu, lai redzētu, kas notiek priekšā.
Tieši aiz vadītāja vietas bija tornis, kurā atradās galvenais ierocis.
BT-7 tanku darbināja 3 cilvēku apkalpe, iekļaujot vadītāju, un divus citus apkalpes locekļus, kuri bija izvietoti pie torņiem, lai izmantotu bruņojumu.
Corythucha ciliata
Corythucha ciliata ir invazīva tīklblakšu suga, kuras dzimtene ir Ziemeļamerika. Tagad suga ir ievesta Eiropā, Āzijā, Dienvidamerikā un Austrālijā.
Izplatība
Corythucha ciliata dzimtene ir Ziemeļamerika, kur tā izplatīta austrumu un centrālajos štatos. 1964. gadā atklāta Itālijā. Kopš tā laika tīklblaktis plaši izplatījušās Eiropā. Īsā laika periodā pēc 1990. gada tā veiksmīgi izplatījās Dienvidamerikā, Āzijā un Austrālijā.
Invāzijas vēsture
Nonākot Eiropā, Corythucha ciliata ātri izplatījās Centrāleiropas un Ziemeļeiropas valstīs: Horvātijā (atklāts 1970. gadā), Slovēnijā (1972. gadā), Serbijā (1973. gadā), Francijā, ieskaitot Korsiku (1974. gadā), Šveicē (1975. gadā), Ungārijā (1976. gadā), Spānijā (1978. gadā), Austrijā (1982. gadā) un Vācijā (1983. gadā), tad arī citur: Bulgārijā (1987. gadā), Grieķijā (1988. gadā), Slovākijā (1997. gadā), Melnkalnē (1998. gadā), Krievijā (2001. gadā), Apvienotā Karalistē (2005. gadā), Beļģijā (2006. gadā), Portugālē (2007. gadā), Itālijas dienvidos — Sicīlijā (2008. gadā), Sardīnijā (2008. gadā), Nīderlandē (2009. gadā) un Polijā (2009. gadā). Tād Turcijā Corythucha ciliata atzīmēta 2009. gadā, kā arī tālāk uz austrumiem — Austrumāzijā un Ķīnā. 2003. gadā atrasta Japānā, 1990 gadā — Čīlē un 2008. gadā — Austrālijā.
Apraksts
Pieauguša kukaiņa ķermenis ir līdz 4 mm garumā. Paplašināti laukumi apkārt galvai un tās aizmugurē un spārni ir daļēji caurspīdīgi ar tīklveida struktūrām.
Ekoloģija
Corythucha ciliata barības augi (saimniekaugi) ir galvenokārt platānas, it īpaši uz rietumu platānas (Platanus occidentalis). Tīklblaktis kaitē platānām, barojoties uz koka lapām, samazinot fotosintēzes spēju un attīstot slimības. Tās ir kļuvušas par galvenajiem platānu kaitēkļiem. Starp citiem novērotiem barības augiem ir papīra zīdkoks (Broussonetia papyrifera), plēkšņmizas kārija (Carya ovata), kasandras (Chamaedaphne), osis (Fraxinus) un laurlapu ozols (Quercus laurifolia).
Corythucha ciliata barojas uz auga lapām no apakšpuses, no kā lapas sāk žūst. No sākuma žūst netālu no lapas dzīslām, pēc tām izžūst visa lapa, no kā arī notiek lapas nesavlaicīga nobiršana. Kukaiņi izdala šķidru ekskrementus uz lapas apakšējas virsmas, kuras pēc izžūšanas kļūst melni un lapas tie redzami, ka melni punkti. Mātītes dēj olas dzīslu garumā. Vienā mātīte spēj sadēt 350 olu. Tīklblatis iziet cauri piecām attīstīšanas stadijām. Jaunas nimfas (nenobriedis īpatnis) no sākuma turas kopā, tikai nonākot ceturtā attīstīšanas stadijā kukaiņi sāk meklēt svaigas lapas. Gadā attīstās divas paaudzes. Pirmās paaudzes pieaugušos īpatņus var sastapt jūnijā, otras — jūlijā-augustā.
Dabiskie ienaidnieki
Corythucha ciliata dabisko ienaidnieku sarakstā ir zirnekļi, sarkanās ērcītes, kukaiņi (ieskaitot circeņus, sienāžus, blaktis), vīrusi, nematodes. Balarin Inoslava un Maceljski Milan atklājuši, ka entomopatogēna sēnīte Beauveria bassiana spēj iznīcināt ziemojušos pieaugušos īpatņus. Letalitāte no šīs sēnītes ir 10—15% no visiem īpatņiem. Ir arī citas entomopatogēnas sēnītes, kas spēj inficēt kukaiņus, tās ir Vertillium lecanii un Paecilomyces farinosus, kurus izdalīja no ziemojošam nimfām un pieaugušiem īpatņiem dažādās fenofāzēs. No minētam sēnītēm viruletāka ir Beauveria bassiana, bet viss mazāk virulenta ir Paecilomyces farinosus.
Aleksandrs Kallass
Aleksandrs Kallass bija Latvijas Republikas Valsts kontroles kolēģijas loceklis un Valsts darbinieku kredītbiedrības valdes priekšsēdētājs. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.
Dzīves gājums
Dzimis Tērbatā. Pārcēlies uz Valmieru un tur 1909. gadā beidzis pilsētas skolu. 1914. gadā Pēterburgā beidzis augstākos komerckursus. Strādājis par grāmatvedi dažādās vietās. 1919. gadā iestājies Latvijas armijā. 1920. gadā maijā ieguvis Latvijas pilsonību un pēc atvaļināšanas no armijas strādājis kontrolieri Valsts kontrolē. 1925. gadā iecelts par Valsts Kontroles kolēģijas locekli.
1944. gadā devies bēgļu gaitās uz Vāciju. 1947. gada 29. oktobrī no Baireitas bēgļu nometnes pārcēlies uz Heidelbergu.
Kurbada ledus halle
Projektu izstrādājis Vents Grietēns, arhitektu biroja SIA “Projektu birojs Grietēns&Kagainis”, būvkompānija - SIA "Būvkore".
Baltazars fon Kampenhauzens
Baltazars fon Kampenhauzens (de) var būt:
Dambi
Dambi ir ciems Cēsu novada Mārsnēnu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
Vietējās nozīmes aizsargājamie kultūras pieminekļi ciema apkārtnē: Dambju viduslaiku kapsēta (Mēra kapi).
Povils Vaitonis
Povils Vaitonis (lt, en; Užpala —  Hamiltona) bija Lietuvas un Kanādas starptautiskais meistars šahā (1952).
Biogrāfija
1930. un 1940. gados bijis viens no Lietuvas vadošajiem šahistiem. Piecas reizes uzvarējis Lietuvas šaha čempionātos (1934, 1937, 1938, 1942, 1944). Trīs reizes sacenties mačos ar tā laika Lietuvas spēcīgāko šahistu Vladu Mikenu, taču visos piedzīvojis zaudējumus: 2:6 (1934), 4½:5½ (1937), 3:9 (1938).
Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā, Sarkanai armijai tuvojoties Lietuvai, devies bēgļu gaitās. 1948. gadā no Vācijas pārcēlies uz Kanādu, kur apmeties Ontārio provinces Hamiltonas pilsētā. No 1953. līdz 1955. gadam vadījis iknedēļas šaha nodaļu vietējā laikrakstā The Hamilton Spectator. Sekmīgi piedalījies Kanādas šaha čempionātos, kuros divas reizes kļuvis par uzvarētāju (1951, 1957). 1952. gadā kā Kanādas zonālā turnīra uzvarētājs piedalījies Stokholmas starpzonu turnīrā, kurā ieņēmis 19. vietu.
Vecgailumi
Vecgailumi ir ciems Ilzeskalna pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 258 km attālumā no Rīgas.
Povils Vaitonis
Biogrāfija
Pārstāvējis Lietuvas un Kanādas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
Vecgailumi
Ciema apkārtnē atrodas keramiķa Pētera Gailuma un floristes Maijas Gailumas darbnīca, Gailumu ezers.
Povils Vaitonis
Biogrāfija
Par panākumiem turnīros FIDE 1952. gadā Vaitonim piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. 2011. gada 9. jūlijā Toronto uzņemts Kanādas šaha slavas zālē.
Vecgailumi
Vecgailumos dzimis izcilais fotomākslinieks Jānis Gleizds (1924_2010).
Janovole
Janovole ir ciems Zilupes novada Zaļesjes pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļrietumos 12,5 km no pagasta centra Zaļesjes, 8,4 km no novada centra Zilupes un 297 km no Rīgas.
Skaistule un briesmonis (1991. gada filma)
"Skaistule un briesmonis" (en) ir 1991. gadā uzņemta ASV animācijas filma. Filmas režisori ir Gērijs Truzdeils un Kērks Vaizs. Filmas sižets balstīts uz franču pasakas "Skaistule un briesmonis" motīviem. Tā ir 30. Walt Disney Pictures pilnmetrāžas animācijas filma.
Janovole
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts nozīmes autoceļiem.
Skaistule un briesmonis (1991. gada filma)
"Skaistule un briesmonis" bija pirmā animācijas filma, kas ieguva Zelta globusa balvu kategorijā "Labākā komēdija vai muzikālā filma". Tā tika nominēta arī Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākā filma, kā arī citās nominācijās. Ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu par labāko oriģinālmūziku (komponists Alans Menkens) un labāko dziesmu. Labākās dziesmas kategorijā tika nominētas pavisam trīs dziesmas no šīs filmas, bet balvu ieguva tituldziesma Beauty and the Beast. Dziesmu komponists bija Alans Menkens, teksta autors Hauards Ešmens. Hauards Ešmens, kas bija arī filmas izpildproducents, nomira no AIDS komplikācijām astoņus mēnešus pirms filmas iznākšanas. Filma tika veltīta viņa piemiņai. Ešmenam balva tika piešķirta pēc nāves.
AAUSAT5
AAUSAT5 ir Dānijas studentu pavadonis. Pavadoni izgatavoja un apkalpoja studenti no Ālborgas universitātes. Tas kosmosā nogādāts 2015. gada 19. augustā, brīvā lidojumā palaists 5. oktobrī
Līdzīgi kā AAUSAT3, arī AAUSAT5 veidots CubeSat 1U formā ar izmēriem 100 × 100 × 114 mm un masu 875 grami. Tam ir iebūvēts modernizēts Automātiskās identifikācijas sistēmas uztvērējs, kas uztver ziņojumus no kuģiem jūrās un okeānos. Ar AAUSAT5 tika izmēģināts atvērtā koda sakaru protokols Cubesat Space Protocol (CSP).
AAUSAT5 palaišana notika Eiropas Kosmosa aģentūras studentu nanopavadoņu palaišanas projekta Fly Your Satellite! (FYS) ietvaros un ar NASA atbalstu.
AAUSAT5 kosmosā tika palaists 11:50:49 UTC no Tanegasimas kosmosa centra ar nesējraķeti H-IIB kravas kuģī Kounotori 5. Tas kopā ar 16 nanopavadoņiem nogādāts Starptautiskajā kosmosa stacijā.
brīvā lidojumā palaisti pavadoņi AAUSAT5 un GomX-3. 14:05 UTC tie tika izsviesti no NanoRacks pavadoņu izmešanas iekārtas, kuru turēja Japānas Kibo moduļa manipulators.
Elektroniskais komponents
Elektroniskais komponents ir jebkura atsevišķa diskrēta pamata ierīce vai fiziska vienība elektroniskā sistēmā, ko izmanto, lai ietekmētu elektronus un ar tiem saistītos laukus. Elektroniskie komponenti galvenokārt ir rūpnieciski izstrādājumi, kas ir pieejami individuālā formā, un tos nevar jaukt ar elektriskiem elementiem, kas ir konceptuālas abstrakcijas, kas pārstāv idealizētus elektroniskos komponentus, kā rezistorus, kondensatorus un induktorus, pielietotus elektrisko ķēžu analīzē.
Pirāti!
"Pirāti!" (en) ir 2012. gada Apvienotās Karalistes un ASV kopražojuma datoranimācijas leļļu filma. Filmas sižets balstīts uz rakstnieka Gideona Defo grāmatu sērijas "Pirāti!". Galvenos varoņus filmā ieskaņojuši ir Hjū Grānts, Salma Hajeka, Džeremijs Pivens, Imelda Stontone un Deivids Tenants.
Elektroniskais komponents
Elektroniskajiem komponentiem ir vairākas elektriskās spailes vai vadi. Šie vadi savienojas ar citiem elektriskiem komponentiem, bieži vien pa vadu, lai izveidotu elektronisku shēmu ar noteiktu funkciju (piemēram, pastiprinātāju, radio uztvērēju vai oscilatoru). Pamata elektroniskos komponentus var iepakot diskrēti, kā blokus vai līdzīgu komponentu tīklus, vai integrēt tādos iepakojumos kā pusvadītāju integrētās shēmas, hibrīdās integrālās shēmas vai biezās-plēves (thick film) ierīces. Šajā elektronisko komponentu sarakstā galvenā uzmanība tiek pievērsta šo komponentu diskrētajai versijai, uzskatot šādus iepakojumus par komponentiem atsevišķi.
Nara
Nara (ja, Nara-shi) ir pilsēta Japānā, Naras prefektūras administratīvais centrs. 2017. gadā pilsētā dzīvoja 357 tūkstoši cilvēku.
Elektroniskais komponents
Klasifikācija
Komponentus var klasificēt kā pasīvus, aktīvus vai elektromehāniskus Striktajā fizikas definīcijā pasīvie komponenti tiek uzskatīti par tādiem, kas paši nespēj piegādāt enerģiju, turpretī akumulators tiktu uzskatīts par aktīvu komponentu, jo tas patiešām darbojas kā enerģijas avots.
Pirāti!
Filmu nominēja 85. Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākā animācijas filma".
Elektroniskais komponents
Klasifikācija
Tomēr elektronikas inženieri, kas veic ķēžu analīzi, izmanto restriktīvāku pasivitātes definīciju. Ja tas attiecas tikai uz signālu enerģiju, ir ērti ignorēt tā saukto līdzstrāvas ķēdi un izlikties, ka barošanas komponentu, piemēram, tranzistoru vai integrālo shēmu, nav (it kā katram šādam komponentam būtu iebūvēts savs akumulators) to faktiski var piegādāt līdzstrāvas ķēde. Tad analīze attiecas tikai uz maiņstrāvas ķēdi - abstrakciju, kas ignorē līdzstrāvas spriegumus un strāvas (un ar tām saistīto jaudu), kas atrodas reālās dzīves ķēdē. Piemēram, šī daiļliteratūra ļauj mums uztvert oscilatoru kā "enerģijas ražošanu", lai gan patiesībā oscilators patērē vēl vairāk enerģijas no līdzstrāvas avota, kuru mēs esam izvēlējušies ignorēt. Saskaņā ar šo ierobežojumu ķēdes analīzē lietotos terminus definē kā:
Lielāko daļu pasīvo komponentu ar vairāk kā divām spailēm var raksturot ar divpolu parametriem, kas atbilst savstarpīguma principam, lai gan ir reti izņēmumi. Turpretī aktīvajām sastāvdaļām (ar vairāk kā divām spailēm) šī īpašība parasti nav.
Tranzistori
Tranzistori tika uzskatīti par divdesmitā gadsimta izgudrojumu, kas uz visiem laikiem mainīja elektroniskās shēmas. Transistors ir pusvadītāju ierīce, ko izmanto, lai pastiprinātu un pārslēgtu elektroniskos signālus un elektrisko jaudu.
Diodes
Vada elektrību vienā virzienā, viena no specifiskākām īpašībām.
Displeja tehnoloģijas
Pašreizējais:
Novecojis:
Sudmaļupīte (Iecavas pieteka)
Sudmaļupīte ir Iecavas labā krasta pieteka Bauskas novadā.
Elektroniskais komponents
Vakuuma lampas (vārsti)
Vakuuma lampas (caurules) pamatā ir strāvas vadīšana caur vakuumu (sk. Vakuuma lampa).
Sudmaļupīte (Iecavas pieteka)
Iztece - uz austrumiem no Taurkalnes. Tek uz dienvidiem, vidustecē pagriežoties uz dienvidrietumiem. Ietek Iecavā lejpus Tenteniem. Upi šķērso valsts autoceļš V935 (Taurkalne–Dobelnieki) un dzelzceļa līnija Jelgava—Krustpils, tās krastos neatrodas lielākas apdzīvotās vietas.
Elektroniskais komponents
Vakuuma lampas (vārsti)
Optiskie detektori vai izstarotāji
Vecie Tokari
Vecie Tokari ir ciems Višķu pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 225 km attālumā no Rīgas.
Elektroniskais komponents
Izlādes ierīces
Novecojis:
Vecie Tokari
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V681.
Elektroniskais komponents
Barošanas avoti
Elektrības avoti:
Taijuaņa
Taijuaņa ir pilsēta Šaņsji provincē, Ķīnā. Provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta.
Elektroniskais komponents
Pasīvie komponenti
Komponentus, kas nespēj kontrolēt strāvu, izmantojot citu elektrisko signālu, sauc par pasīvām ierīcēm. Rezistori, kondensatori, induktori un transformatori tiek uzskatīti par pasīvām ierīcēm.
Taijuaņa
Vēstures gaitā Taijuaņa bijusi vairāku dinastiju galvaspilsēta. Mūsdienās — nozīmīgs rūpniecības centrs, pilsētas nomalē izveidoti vairāki rūpnieciskie rajoni. Reģiona komunikāciju centrs. Taijuaņa ir arī izglītības un pētniecības centrs. 1902. gadā dibināta Šaņsji Universitāte, kopš 1953. gada atsevišķa iestāde ir Taijuaņas Tehnoloģiju universitāte (līdz tam tā atradās Šaņsji Universitātes sastāvā).
Elektroniskais komponents
Rezistori
Pāriet strāvu proporcionāli spriegumam (Ohma likums) un pretstatiet strāvai.
Kondensatori
Kondensatori uzglabā un atbrīvo elektrisko lādiņu. Tie tiek izmantoti strāvas padeves līniju filtrēšanai, rezonanses ķēžu noskaņošanai un līdzstrāvas spriegumu bloķēšanai, vienlaikus nododot maiņstrāvas signālus.