cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jānis Voris
Jānis Voris (dzimis ) ir latviešu hokejists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Pašlaik (2021) Voris pārstāv Kontinentālās hokeja līgas komandu Rīgas "Dinamo". Spēlējis dažādu vecumu Latvijas jauniešu izlasēs.
Jauniešu gados spēlējis SK Rīga. Vēlāk spēlējis MHL komandā HK Rīga. 2018. gadā Voris pārcēlās uz Ziemeļameriku, bet gadu vēlāk atgriezās HK Rīga komandā. Voris Rīgas "Dinamo" sastāvā debitēja KHL, zaudējumā pret Helsinku "Jokerit". Savu pirmo pilno spēli KHL Voris aizvadīja, kurā viņš vārtus nezaudēja un palīdzēja komandai ar 1–0 uzvarēt Astanas "Baris". Nākamo sezonu Voris iesāka Dānijas hokeja līgas komandā Redovres "Mighty Bulls", kur nospēlēja 11 spēles, līdz atgriezās Rīgas "Dinamo".
Alhambra
Alhambra (ar, Al-Ḥamrā'  — ‘sarkanais cietoksnis’,, es, ) ir pils un cietokšņa komplekss Granadā, Andalūzijā, Spānijā. Mūsdienās Alambra ir viena no iecienītākajiem tūristu apskates vietām Spānijā. 1984. gadā tā tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. 2007. gada 31. decembrī nacionālais parks atzīts par vienu no Divpadsmit Spānijas dārgumiem.
Vēsture
Ahlambra lielākoties tika celta laika posmā no 1238. līdz 1358. gadam, lai gan jau no 889. gada tur atradās neliels cietoksnis. Alhambru uzcēla Granadas mauru valdnieki. Pili izmantoja arī pedējais musulmaņu Granadas emīrs Muhameds XII (spāniski zināms kā Boabdils). Ar to saistītā leģenda vēsta, ka Boabdils, nododot Granadas Emirātu spāņiem un dodoties prom, apstājās tālākājā vietā, no kuras vēl varēja saskatīt Alhambras pili, lai pēdējo reizi aplūkotu savu valsti. Kalnu pāreja, kur tas notika, šodien saucas Suspiro del Moro, kas tulkojumā nozīmē "Maura nopūta". Pēc mauru padzīšanas 1492. gadā Alhambra tika izlaupīta un daļēji nopostīta. 16. gadsimtā Spānijas karalis Kārlis V (Spānijā zināms kā Karloss I) daļu no pils pārbūvēja renesanses stilā. 1812. gadā pili daļēji nopostīja franči, kas Napoleona Bonaparta vadībā karoja ar spāņiem. 1821. gadā Alhambra cieta arī zemestrīcē. Pils atjaunošanas darbi sākās 1828. gadā un turpinājās līdz pat 20. gadsimtam.
Virtuve
Virtuve ir īpaša telpa mājā vai dzīvoklī, kur notiek ēdiena gatavošana un bieži arī tā apēšana. Mūsdienās virtuves tipiskās mēbeles un iekārtas ir galds, krēsli, ledusskapis, skapīši pārtikas uzglabāšanai, izlietne, gāzes plīts, mikroviļņu krāsns, trauku mazgājamā mašīna un citas iekārtas, kas nepieciešamas ēdiena pagatavošanai.
Pāvels Bučņevičs
Pāvels Bučņevičs (ru, dzimis ) ir krievu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2022) Bučņevičs pāstāv NHL komandu Sentluisas "Blues" un Krievijas hokeja izlasi.
Sniegbaltīte un mednieks
"Sniegbaltīte un mednieks" (en) ir 2012. gada ASV mākslas filma. Filmas režisors ir Rūperts Sanderss un tā uzņemta pēc brāļu Grimmu pasakas motīviem. ASV filmas pirmizrāde norisinājās 2012. gada 1. jūnijā, bet Latvijā septiņas dienas vēlāk. Ar šo filmu Bobs Hoskinss noslēdza savu aktiera karjeru. 85. Kinoakadēmijas balvai filma tika izvirzīta divās nominācijās: "Labākie vizuālie efekti" un "Labākie kostīmi".
Sižets
Taboras karalistē iebrūk stikla kareivju armija. Karalis Magnuss uzvar iebrucējus, atbrīvo daiļo gūstekni Rovenu un apprecas ar viņu. Pirmajā laulības naktī Rovena nogalina karali, atver pils vārtus sava brāļa Fina armijai un pārņem varu karalistē. Asiņainā slaktiņa laikā hercogam Hamondam un viņa dēlam Viljamam izdodas izglābties aizbēgot, bet karaļa meita Sniegbaltīte nokļūst Rovenas gūstā. Ļaunā burve jau neskaitāmus gadus uztur savu mūžīgo jaunību, izsūcot no meitenēm dzīvības spēkus. Viņas māte, uzliekot meitai lāstu, brīdināja, ka viņa mirs no par viņu skaistākas sievietes rokas. No burvju spoguļa uzzinot, ka Sniegbaltīte ir kļuvusi daudz skaistāka, Rovena vēlas pameitu upurēt, bet tai izdodas izbēgt no torņa uz apburto Melno mežu. Burve pavēl medniekam Ērikam atvest Sniegbaltīti, bet kā atlīdzību apsola atdzīvināt viņa sievu. Uzzinot, ka Sniegbaltīte ir dzīva, arī Viljams dodas viņai pakaļ uz Melno mežu.
Ēriks atrod Sniegbaltīti, bet Fins apgalvo, ka Rovena nespēj atdzīvināt mirušos. Apmānītais mednieks nolemj aizvest meiteni pie Hamonda un iegūt atlīdzību. Viņi sasniedz ciematu, kur mitinās bēgļi, bet naktī ciematam uzbrūk Fina karaspēks. Varoņi sastop astoņus rūķus, no kuriem viens rūķis apgalvo, ka tikai Sniegbaltīte var uzveikt Rovenu. Ēriks apjauš, ka ir iemīlējies Sniegbaltītē. Fina kareivji atkal panāk varoņus, rūķis Gass upurē sevi, aizsedzot ar savu miesu Sniegbaltīti no ienaidnieka bultām, Ēriks nogalina Finu. Varoņiem pievienojas Viljams. Rovenai izdodas pārvērsties par Viljamu un pierunāt Sniegbaltīti apēst saindēto ābolu, bet burvei pabeigt iesākto iztraucē Ēriks un īstais Viljams. Varoņi nogādā princesi uz Hamonda pili, kur Ērikam izdodas atmodināt Sniegbaltīti ar skūpstu. Sniegbaltīte ved hercoga armiju uz Rovenas pili. Rūķi iekļūst pilī caur kanalizācijas tuneli un atver vārtus. Atbrīvotāji pilī nokļūst Rovenas slazdā un uzsākas asiņaina cīņa. Tikmēr Sniegbaltīte atrod burvi, un starp viņām sākas divcīņa. Burve mēģina nogalināt Sniegbaltīti, lai beidzot pilnībā iegūtu nemirstību, bet princese, nodurot pamāti ar dunci, uzvar un sāk valdīt karalistē.
Aktieru atlase
Filmas producenti iesākumā Sniegbaltītes lomai meklēja mazāk pazīstamu aktrisi, starp kandidātēm bija Railija Kio, Felisita Džonsa, Bella Hītkota, Alisija Vikandere un Reičela Maksvela. Vēlāk iespējamām lomas atveidotājām pievienoja arī Dakotu Faningu un Kristenu Stjuartu, pēdējā arī tika izvēlēta galvenai lomai. Loma tika piedāvāta arī dziedātājai Teilorai Sviftai, tomēr viņa atteicās, jo bija aizņemta pie jaunā albuma veidošanas.
Pirms Šarlīzes Teronas, Vinona Raidere tika uzskatīta par labāko kandidāti Rovenas lomai. Mednieka Ērika loma tika piedāvāta Tomam Hārdijam, pēc viņa atteikuma lomu piedāvāja Džonijam Depam, bet arī viņš atteicās aizbildinoties ar darbiem citos projektos. Vēl loma tika piedāvāta Vigo Mortensenam un Hjū Džekmenam.
Filmēšana
Filmas uzņemšana norisinājās Lielbritānijā, laika posmā no 2011. gada 19. septembra līdz 10. decembrim. Pludmales ainas tika filmētas Pembrūkšīrā.
Angļu dziedātāja Florence and the Machine speciāli filmai ierakstīja dziesmu Breath of Life.
Iškodras vilājets
Iškodras vilājets (turku: İşkodra Vilayeti) bija Osmaņu impērijas province 1867.–1913. gadā, aptvēra mūsdienu Melnkalnes un Albānijas teritorijas. Tā platība 19. gadsimta beigās bija 13 800 km².
1911. gadā vilājeta iedzīvotāju skaits bija 349 455 cilvēku, lielākā etniskā grupa bija albāņi, musulmaņi.
1912. gadā un 1913. gada sākumā šo teritoriju Pirmā Balkānu kara laikā okupēja Balkānu savienības dalībvalstis. 1914. gadā gandrīz visa Iškodras vilājeta teritorija kļuva par Albānijas sastāvdaļu.
Conan (datorspēle)
Conan ir 2007. gada spriedzes-piedzīvojumu spēle, kurā spēlētājs vada izslavēto varoni Konanu Barbaru. Šo tēlu ir radījis fantāzijas literatūras autors Robert E. Howard. Spēli publicēja THQ platformām Xbox 360 un PlayStation 3. Tās veidotājus Nihilistic Software radīt piedzīvojumu ar grafisku vardarbību un atkailināšanos iespaidoja video spēles God of War un Ninja Gaiden.
Spēlē Conan varonim ir misija atgūt savas zaudētās bruņas un uzveikt ļaunu burvi. Konans var cīnīties ar zobenu un vairogu, divroku ieročiem vai ar ieroci katrā rokā. Varonis spēli sāk ar vairākiem pamata uzbrukumiem un nogalinot ienaidniekus iegūst pieredzes punktus. Šos punktus spēlētāji var apmainīt pret papildus uzbrukuma veidiem, tādejādi uzlabojot varoņa cīņas spējas. Papildus tam, Konanam ir pieejamas arī maģiskas spējas, kuras iekļauj spēju pārvērst ienaidniekus akmenī un radīt uguns vētras. Spēlē ir iekļautas arī konteksta jutīgas spriedzes sekvences, kurās spēlētājam jānospiež ekrānā parādīta pogu virkne, lai pabeigtu darbības kā spēcīgu pretinieku nonāvēšana un mijiedarbība ar apkārtējo vidi.
Kritiķiem patika Conan cīņas sistēma un brutālās nāves, tomēr tie atzina, ka spēle nespēja mēroties ar pieredzi, kuru piedāvāja God of War. Reakcijasuz to, kā tika attēlots Konana visums, variēja. Vairāki kritiķi slavēja Frank Frazetta slavenā mākslasdarba emulāciju, toties citiem spēles grafikas šķita garlaicīgas un zemas izšķirtspējas. Audiālā ziņā, Zelta globusa balvas ieguvējs, aktieris Rons Pērlmans tika gan slavēts, gan kritizēts par savu sniegumu kā Konana balss. Komponists Mike Reagan saņēma suminājumus par spēles mūziku un vēlāk to izpildīja klātienē Video Games Live šovos. Neskatoties uz lielākoties pozitīvām recenzijām un komerciālajiem panākumiem kādi ir Conan franšīzei, Conan bija financiāls zaudējums THQ.
Optibet Latvija
Optibet ir interaktīvo azartspēļu uzņēmums, kas pieder Enlabs AB grupai (nosaukums no en). Optibet piedāvā dažādus tiešsaistes azartspēļu produktus, piemēram, kazino, sporta likmes, LIVE likmes un pokeru.
Optibet vēsture aizsākās 1999. gadā. Šobrīd Optibet galvenais tirgus ir Baltijas valstis un Skandināvija, taču tiek apgūta arī Dienvidamerika.
Vēsture
Uzņēmums tika dibināts 1999. gadā Latvijā kā SIA "Tele Toto", bet pašreizējais nosaukums Optibet tirgū tika ieviests tikai 2008. gadā, tieši pēc tam, kad 2007. gadā uzņēmumu nopirka Redbet Holding AB.
Optibet zīmols tika prezentēts Latvijas tirgum, uzsākot tiešsaistes spēles vietnē optibet.lv. Sākumā darbība tika vērsta uz sporta totalizatoru. 2010. gada FIFA pasaules kausa izcīņas laikā, pirmo reizi tika ieviestas LIVE likmes. 2012. gadā Optibet savā platformā sāka piedāvāt tiešsaistes kazino spēles.
2013. gadā grupas struktūra mainījās un sākās lieli paplašināšanās plāni. 2014. gadā tika iegūta Igaunijas licence un līdz 2014. gada beigām tika uzsākta darbība Igaunijā, paplašinot arī Optibet spēļu piedāvājumu tirgū.
2017. gadā tika iegādāts Lietuvas azartspēļu spēļu operators Baltic Bet un pēc gadu ilgas sagatavošanās arī Lietuvā tika uzsākta Optibet darbība.
2018. gada beigās Optibet iegādājās Zviedrijas uzņēmums Enlabs AB.
Optibet Latvija
Līdz 2019. gadam Optibet bija Latvijā apmeklētākā azartspēļu vietne licencēto azartspēļu operatoru tirgū.
2020. gada sākumā Optibet uzsāka tiešraides galvenajiem pasaules sporta notikumiem.
2020. gadā optibet.lv pārgāja uz jaunu platformu.
Optibet Latvijā atbalsta un sponsorē sporta nacionālās līgas un komandas.
Sponsorēšana
Optibet sponsorē dažādas Baltijas, tai skaitā Latvijas, sporta līgas. Viens no Optibet stratēģiskajiem mērķiem ir pulcēt vietējos sporta atbalstītājus, veicināt sporta attīstību, kā arī nostiprināt sportu par konkurētspējīgu izklaides nozares produktu un izklaidi līdzjutējiem.
Felikss Deičs
Felikss Deičs (dzimis Rostovā pie Donas, miris ) bija  ebreju izcelsmes latviešu teātra režisors, aktieris, un inženieris. Iestudējis izrādes vairākos Latvijas teātros. 2012. gadā saņēmis Spēlmaņu nakts balvu par mūža ieguldījumu teātra mākslā.
Dzīvesgājums
Dzimis 1937. gadā Rostovā pie Donas. 1962. gadā absolvēja Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Hidromeliorācijas un mehanizācijas fakultāti, bet 1964. gadā Rīgas Krievu drāmas teātra studiju. No 1964. gada līdz 1992. gadam strādāja par aktieri un režisora asistentu Jaunatnes teātra krievu trupā. 1977. gadā pievērsās patstāvīgai režijai. No 1992. gada strādāja par režisoru Valmieras Drāmas teātrī.
Miris 2019. gadā, apbedīts Rīgas Jaunajos Ebreju kapos.
Brukāni
Brukāni ir ciems Dricānu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 246 km attālumā no Rīgas.
Tramvaju satiksme Melburnā
Pirmā zirgu tramvaja līnija Melburnā ierīkota 1884. gadā, bet darbojās neregulāri un īsi. Pilsētas tramvaju tīklu sāka būvēt 1885. gadā: līdz 1891. gadam uzbūvēta 75 km gara divceļu trošu tramvaju sistēma ar 17 maršrutiem, kas tobrīd kļuva par vienu no lielākajām pasaulē. 1889. gadā pilsētā parādījās pirmais elektriskais tramvajs, kurš darbojās tikai dažus gadus. 1906. gadā elektrisko tramvaju līnijas ierīkotas Sentkildas un Esendonas piepilsētās, 1924.—1940. gadā trošu tramvajus pamazām nomainīja elektriskie.
Ar laiku Melburnas tramvaji, it sevišķi W klase, kļuva par vienu no pilsētas simboliem un tūrisma objektiem.
Sākums
1877. gadā Melburnas uzņēmēji nodibināja Melburnas tramvaju un omnibusu sabiedrību (Melbourne Tramway & Omnibus Company, MTOC), kurai Viktorijas valdība 1883. gadā piešķīra tiesības organizēt tramvaju satiksmi Melburnas ielās. Ierīkot tramvaju infrastruktūru ar to pašu lēmumu uzticēts no 12 Melburnas pašvaldībām izveidotam Melburnas tramvaju trestam (Melbourne Tramway Trust). Bija paredzēts uzbūvēt trošu tramvaju tīklu, ņemot par paraugu Amerikas Savienotajās Valstīs, Sanfrancisko, ierīkoto trošu tramvaju sistēmu. Kamēr tika klātas sliedes un celtas spēkstacijas trošu vilkšanai, pilsētā parādījās dažas atsevišķas, privātu sabiedrību ierīkotas zirgu tramvaja līnijas. Pirmā no tām sāka darboties 1884. gada 20. decembrī no Fērfīldas dzelzceļa stacijas līdz Tornberi (Thornbury) piepilsētai. Kopumā pilsētā tika ierīkotas 7 zirgu tramvaja līnijas, pēdējā no tām tika slēgta 1923. gadā.
Trošu tramvajs
Pirmais trošu tramvajs Melburnā sāka darboties 1885. gada 11. novembrī, kad tika atklāta 6 km gara Spensera ielas—Ričmondas līnija. Klājot sliedes, ielās izraktas 1,2 m dziļas tranšejas, kurās ierīkoti tuneļi tērauda trosēm. Trošu vilkšanai uzcelta spēkstacija ar jaudīgiem tvaika dzinējiem. Līdz 1891. gadam pilsētā uzbūvēts 75 km garš divceļu trošu tramvaju tīkls un ierīkotas 12 spēkstacijas. Pilsētā bija 1200 tramvaju sastāvu, kas kursēja 17 maršrutos; tajā laikā tā bija viena no lielākajām trošu tramvaju sistēmām pasaulē.
Trošu tramvaja sastāvu veidoja divi vagoni: pirmais bija atklāts, ar 20 sēdvietām un 22 stāvvietām, aprīkots ar mehānismu kustīgās troses saķeršanai un atlaišanai, otrais — slēgts, ar 22 sēdvietām un 34 stāvvietām. Pirmos sastāvus ieveda no Ņujorkas, vēlāk tramvajus ražoja Melburnā. Sastrēgumstundās noslogotākajos maršrutos tramvaji kursēja ik pēc 2 minūtēm. 1916. gadā beidzās MTOC sabiedrības darbības licence, un tramvaju saimniecību pārņēma Viktorijas valdība.
Pēdējā trošu tramvaja līnija ierīkota 1891. gada 27. oktobrī, bet, sākot ar 1924. gadu, trošu tramvajus pamazām sāka nomainīt pret elektriskajiem vai autobusiem. Pēdējās trošu tramvaja līnijas slēgtas 1940. gadā.
Elektriskais tramvajs
Pirmā 3,6 km gara elektriskā tramvaja līnija atklāta 1889. gadā, bet darbojās tikai līdz 1896. gadam. Sākot ar 1906. gadu, elektrisko tramvaju pilsētā kļuva arvien vairāk: dažādas sabiedrības ierīkoja sliežu ceļus Melburnas galvenā, trošu tramvaju tīkla, perifērijās. 1919. gadā dibināta valsts "Melburnas un metropoles tramvaju pārvalde" (Melbourne & Metropolitan Tramways Board). Pārvaldei nodots trošu tramvaju tīkls, sešas no septiņām elektrisko tramvaju līnijām un vienīgā vēl esošā zirgu tramvaja līnija (darbojās līdz 1923. gadam). Elektrisko tramvaju tīkls paplašināts, nomainot trošu tramvaja līnijas un būvējot jaunas. Prestonas darbnīcās no 1923. gada uzsākta ikonisko W klases tramvaju ražošana.
Atšķirībā no citām Austrālijas pilsētām, pēc Otrā pasaules kara Melburnā tramvaju sliedes nost nejauca, tramvaji netika aizstāti ar autobusiem, pat otrādi — Berka ielā tramvaji nomainīja autobusus. Uzbūvētas jaunas līnijas Austrumprestonā (East Preston), Austrumbransvikā (Brunswick East). Pēc rekordliela 260 milj. pārvadāto pasažieru skaita 1949. gadā, līdz pat 1970. gadam pārvadājumu apjoms lēnām ruka, bet tramvaju satiksme tika saglabāta; Melburna palika vienīgā Austrālijas pilsēta ar plašu tramvaju tīklu. Tramvaji Melburnā saglabāti, pateicoties vairākiem iemesliem: platas ielas un to ģeometriski precīzs plānojums mazāk traucēja autotransportam; tramvaju slēgšanai pretojās arodbiedrības; betona pamatā nostiprinātu sliežu izjaukšanai vajadzēja pārāk daudz līdzekļu; tramvaju infrastruktūra un ritošais sastāvs bija salīdzinoši jauni, ierīkoti un ražoti 1920.—1940. gadā, mainot trošu tramvaju sistēmu pret elektrisko.
1978. gadā pēc vairāk kā 20 gadu pauzes tramvaju tīkls paplašināts — pagarināta līnija pa Bervudas šoseju. 1970-tajos gados W klases tramvajus pamazām nomainīja ar Z klases, 1980-tajos — A klases un lielākiem B klases tramvajiem. 1987. gadā pārbūvētajos Sentkildas (Sent Kilda) un Portmelburnas (Port Melbourne) dzelzceļu iecirkņos ierīkotas pirmās ātrgaitas tramvaju līnijas. 1996.—1998. gadā tramvajos ierīkota automatizēta biļešu pārdošanas sistēma.
Kopš 1999. gada tramvaju saimniecības pārvadājumu daļa privatizēta, par tramvaju operatoriem kļuva privātas Swanston Trams un Yarra Trams sabiedrības (Swanston Trams darbojās īsu laiku, kopš 2004. gada visus pārvadājumus pārņēma Yarra Trams). Pēc privatizācijas abas sabiedrības iegādājās jaunus, zemās grīdas D klases Siemens un C klases Alstom tramvajus, bet kopš 2013. gada pilsētai tiek piegādāti E klases Bombardier Transportation ražotie tramvaji. 2003.—2005. gadā pagarinātas līnijas Doklandsā (Docklands), kā arī uz Bokshilu un Dienvidvermontu (Vermont South). 2018. gadā Viktorijas valdība paziņoja par jaunas 18 km garas līnijas būvniecības plāniem no Kolfildas (Caulfield) uz Rouvilu (Rowville).
Maršruti
2020. gada sākumā pilsētā darbojās 25 tramvaju maršruti:
Vairumā maršrutu darba dienās tramvaji kursē līdz pusnaktij; sastrēgumstundās — ik pēc 5—15 min, citā laikā — ik pēc 8—20 min, vakaros — ik pēc 20 min (82. maršrutā — ik pēc 30 min). Nedēļas nogalēs tramvaji kursē ik pēc 8—20 min, vakaros — ik pēc 20—30 min; 19., 67., 75., 86., 96. un 109. maršrutos tramvaji kursē arī naktīs (ik pēc 30 min), citos maršrutos — līdz 1:30. Visu maršrutu posmi pilsētas centrā — bezmaksas.
Sporta ir kultūras pasākumu laikā darbojas papildus maršruti uz pasākumu norises vietām.
Ritošais sastāvs
2020. gadā Melburnā bija vairāk kā 500 tramvaju. Visi tramvaji piemēroti braukšanai abos virzienos (kā vilcieni): vadītāja kabīnes un attiecīgu krāsu lukturi atrodas abos tramvaja galos, durvis — abos sānos, vecāku modeļu tramvajiem ir divi dažādu virzienu stieņi strāvas uztveršanai. Tramvaju galapunktos nav apgriešanās loku, tramvajs maina virzienu, pa pārmijām pārbraukdams uz pretēja virziena ceļu. Tramvajus dala klasēs pēc Melburnas tramvaju un omnibusu sabiedrības 1921. gadā iedibinātās klasifikācijas.
W klases tramvaji — vecākie tramvaju parkā. Ietilpība — 75 pasažieri. Sākti ražot 1923. gadā Melburnā, kopumā līdz 1956. gadam saražoti 756 tramvaji. Līdz 1980-tajiem gadiem W klases tramvaji Melburnā bija visizplatītākie, bet kopš 1990-tajiem gadiem neatkarīga "National Trust of Australia" organizācija tos atzīst par Austrālijas kultūras mantojuma sastāvdaļu. Pēc tam, kad W klases tramvajus nomainīja jaunāks ritošais sastāvs, vairākus no tiem pārdeva ārvalstīm: pilsētām (Kopenhāgenai, Sietlai, Memfisai, Edmontonai), muzejiem, kolekcionāriem. Kopš 1993. gada tramvaju pārdošana ārvalstīm ierobežota. Šobrīd pilsēta izmanto 7 W8 sērijas un 1—6 SW6 sērijas tramvajus: 35. (loka) tūristu maršrutā un restorānvagoniem.
Z klases tramvajus ieviesa W klases nolietoto tramvaju nomaiņai. Tos ražoja Melburnā pēc Gēteborgas M28 tramvaju dizaina no 1975. līdz 1984. gadam, kopumā saražoti 230 tramvaji. Z1 un Z2 sēriju tramvaji nebija ērti pasažieriem: tiem bija tikai pa divām durvīm, vienas iekāpšanai, otras izkāpšanai. Iekāpjot pasažieriem nācās gaidīt rindā pie konduktora, tramvaji pieturās kavējās ilgāk nekā tiem paredzēts. Z3 sērijas tramvaji aprīkoti ar papildus, trešajām durvīm. Līdz 2016. gadam visus Z1 un Z2 sērijas tramvajus nomainīja jaunāki, pilsētas maršrutos kursē 111 Z3 sērijas tramvaji. Ietilpība — 70 pasažieru.
A klases tramvajus ražoja Melburnā 1984.—1987. gadā. Kopumā saražoti 70 A klases (A1 un A2 sēriju) tramvaji, 69 no tiem joprojām tiek izmantoti. A1 un A2 sēriju tramvaji atšķiras tikai ar tehniskām niansēm, no kurām būtiskākā ir tā, ka A1 tramvajos elektrisko strāvu piegādā caur stieņiem, bet A2 tramvajos — caur pantogrāfu. A klases tramvaji pilsētā vismazākie, to ietilpība — 65 pasažieri.
B klases tramvaji bija paredzēti Melburnas pirmajām ātrgaitas tramvaju līnijām, kas ierīkotas, pārbūvējot bijušos dzelzceļus. Ražoti Melburnā 1984.—1994. gadā. Eksperimentālās B1 sērijas tramvaji nav saglabājušies, šobrīd tiek izmantoti visi 130 saražotie B2 sērijas tramvaji. B klases tramvaji ir pirmie divu sekciju un ar gaisa kondicionieriem aprīkotie tramvaji pilsētā. Ietilpība — 110 pasažieru.
C klases tramvaji aizstāja daļu nolietoto Z klases tramvaju. C1 sērijas zemās grīdas, trīs sekciju Citadis tramvaji ražoti Francijā, Alstom rūpnīcā, 2001.—2002. gadā. Kopumā Melburnai piegādāti 36 tramvaji, visi tiek izmantoti. Pieci C2 sērijas piecu sekciju Citadis tramvaji 2008. gadā izīrēti no Miluzas pilsētas, vēlāk Viktorijas valdība tos nopirka. Visi 5 joprojām tiek izmantoti. Tramvaju ietilpība — 180 pasažieru.
D klases zemās grīdas Combino tramvaji ražoti Siemens rūpnīcā Vācijā 2002.—2004. gadā. Melburnai piegādāti 38 trīs sekciju D1 sērijas un 21 piecu sekciju D2 sērijas tramvaji, šobrīd pilsētas maršrutos tiek izmantoti 37 D1 un 20 D2 sērijas tramvaji. Tramvaju ietilpība — 90 (D1) un 140 (D2) pasažieru.
E klases Flexity tramvaji — visjaunākie, Bombardier Transportation ražojuma, salikti Melburnā. Trīs sekciju tramvaji ir 33 m gari, 2,65 m plati, aprīkoti ar gaisa kondicionieriem un elektronisko informācijas sistēmu, spēj uzņemt līdz 210 pasažieriem — lielākie no visiem Melburnas tramvajiem. Pirmos divus E klases tramvajus sāka izmantot 2013. gadā, kopumā līdz 2017. gadam saražoti 50 tramvaji. No 2017. gada līdz 2020. gada aprīlim saražoti vēl 35 no 40 pasūtītajiem nedaudz modificētas E2 sērijas tramvajiem.
Infrastruktūra
Pēc operatora Yarra Trams sniegtajiem datiem, Melburnas tramvaju tīkls ir 250 km garš, divceļu, ar 1700 pieturām. Ap 75 % līniju ierīkotas ielu braucamajā daļā, ap 25 % — atsevišķi no citiem transporta veidiem (pārsvarā tās ir ātrgaitas posmiem pārbūvētās dzelzceļa līnijas). Tramvajus izvieto un remontē 8 depo Bransvikā, Kambervelā (Camberwell), Esendonā (Essendon), Glenhantlijā (Glenhuntly), Kjū (Kew), Malvernā (Malvern), Prestonā un Sautbenkā (Southbank), vēl 2 depo — Austrumprestonā un Ziemeļficrojā (North Fitzroy) paredzēti tikai tramvaju izvietošanai.
Melburnas tramvaju sistēma izmanto 600 voltu sprieguma līdzstrāvu, ko piegādā kontakttīklam caur 50 pa visu tramvaju tīklu sadalītām apakšstacijām. Apakšstacijas saņem 6 600, 11 000 vai 22 000 voltu sprieguma maiņstrāvu, kuru pārveido 600 voltu līdzstrāvā. Kontakttīkls sadalīts 100 neatkarīgos sektoros sprieguma vienmērīgai uzturēšanai un visas sistēmas aizsardzībai no iespējamiem bojājumiem. Visbiežāk bojājumus kontakttīklā izraisa ārpusgabarīta autotransports, nolauzti koki, bojāti balsta stabi vai tuvumā izcēlušies ugunsgrēki.
Populārajā kultūrā
Melburnas tramvaji, it īpaši, W klase, tiek uzskati par vienu no pilsētas simboliem un svarīgu Melburnas vēstures un kultūras sastāvdaļu. Kopš pēckara gadiem tramvaji tiek bieži pieminēti plašsaziņas līdzekļos un Melburnas tūrisma ceļvežos. Tramvajus rāda 1986. gada austrāliešu kulta komēdijā "Malcolm" un vienā 1973. gada austrāliešu kinofilmas Alvin Purple epizodē, kā arī Beasty Boys The Rat Cage un AC/DC It's a Long Way to the Top dziesmu videoklipos.
Theather Works teātris 1982. gada Moomba festivāla laikā 109 maršruta tramvajā rādīja izrādi. 2006. gada Nāciju Sadraudzības spēļu atklāšanas ceremonijas uzvedumam tika izmantots pēc rasējumiem un fotogrāfijām speciāli izgatavots "lidojošais" W klases tramvaja vagons. Spēļu laikā pilsētas centrā pa Loka maršrutu kursēja pakistāniešu dekoratoru Karači autobusu stilā izdekorēts Z klases tramvajs.
No 1978. līdz 1993. gadam saskaņā ar Transporting Art projektu pilsētas ielās kursēja 36 vietējo mākslinieku dekorēti W klases tramvaji. Projektu atjaunoja 2013. gadā Melburnas starptautiskā mākslas festivāla laikā. Katru gadu tiek atlasīti 8 Melburnas mākslinieki, pēc kuru sagatavotā dizaina tiek izdekorēti 8 "Melburnas mākslas tramvaji" (Melbourne Art Trams), pa vienam no katra depo.
Gulbītis (Beļavas pagasts)
Gulbītis ir ciems Gulbenes novada Beļavas pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P35.
Nevens Subotičs
Karjeru sācis Vācijas komandā 1. FSV Mainz 05, bet 2008. gadā pārcēlies uz Borussia Dortmund, kur pavadījis savas karjeras lielāko daļu. Deviņu sezonu laikā aizvadījis 263 mačus un guvis 18 vārtus, kā arī divas reizes kļuvis par Vācijas Bundeslīgas uzvarētāju. Vēlāk spēlējis Francijas komandā Saint-Étienne, Vācijas komandā Union Berlin, Turcijas komandā Denizlispor un Austrijas komandā Rheindorf Altach.
Serbijas futbola izlasi pārstāvējis no 2009. līdz 2013. gadam. Piedalījies 2010. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Borussia Dortmund
Vaidavas muiža
Vaidavas muiža (arī Vaidavmuiža) ir ciems Valmieras novada Vaidavas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V192, Vaidavas ezera krastā.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Vaidavas muižas (Waidau). Muižas apbūve, kungu māja un klēts ar pagrabu ir valsts nozīmes arhitektūras pieminekļi.
Frēdriks Modins
Frēdriks Modins (dzimis 1974. gada 8. oktobrī) ir bijušais zviedru hokejists, kreisās malas uzbrucējs. Modins, izcīnījis Olimpiskā čempiona titulu, Pasaules čempiona titulu, kā arī Stenlija kausu, ir viens no neformālā Trīs zeltu kluba biedriem.
Muguras traumas nomocīts, par savu aiziešanu no profesionālā hokeja Modins paziņoja pēc 2010.—11. sezonas beigām.
Tala
Tala (en) ir pilsēta Kenijas dienvidu daļā, uz austrumiem no valsts galvaspilsētas Nairobi. Parasti to uzskata par vienu pilsētu ar Kangundo. Vairums pilsetas iedzīvotāju ir bantu tauta kambi.
Giritas vilājets
Giritas vilājets (turku: Vilayet-i Girit) bija Osmaņu impērijas province Krētas salā 1864.–1897. gadā. 1897. gadā to okupēja Grieķija.
Saskaņā ar pēdējo Osmaņu impērijas tautas skaitīšanu 1881. gadā 76 % iedzīvotāju bija pareizticīgie kristieši (grieķi) un 24 % bija musulmaņi. Musulmaņi veidoja vairāk nekā 60% iedzīvotāju trīs lielākajās pilsētās salas ziemeļos.
Brunavišķi
Brunavišķi ir ciems Gailīšu pagastā, Bauskas novadā. Atrodas 81 km attālumā no Rīgas.
Pilota Pirksa tests
"Pilota Pirksa tests" (pl, ru, et) ir PSRS un Polijas 1979. gadā kopīgi uzņemtā zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors ir Mareks Piestraks. Filma balstīta uz Staņislava Lema stāstu no viņa īso stāstu kolekcijas par pilotu Pirksu.
Sižets
Cilvēkveidīgo robotu ražotājs "Cybertron Electronics" uzdod pilotam Pirksam novērtēt dažu robotu-androīdu piemērotību izmantošanai par apkalpes locekļiem nākotnes kosmiskajos lidojumos. Pirkss un viņa komanda, kuras sastāvā ir gan cilvēki, gan androīdi, ar kosmosa kuģi "Goliāts" dodas uz Saturna gredzeniem, lai palaistu divus satelītus. Nav zināms, kurš no apkalpes locekļiem ir robots, kurš — cilvēks, kas izslēdz iespējamos aizspriedumus pret robotiem. Nevienam apkalpes loceklim nav informācijas par pārējiem.
Misija ir tuvu katastrofai, un apkalpe gandrīz iet bojā. Pēc atgriešanās uz Zemes notiek izmeklēšana, lai noskaidrotu, vai par incidentu bija atbildīgs Pirkss. Taču tiek atklāts, ka vienam no robotiem bijuši darbības traucējumi, tas mēģinājis nogalināt apkalpes locekļus — cilvēkus, un visas apsūdzības pret Pirksu tiek atceltas.
Šajā stāstā Lems izvirza domu, ka cilvēka vājums uzskatāms par priekšrocību salīdzinājumā ar mašīnas perfektumu. Pirkss uzvar androīdu, jo cilvēks var šaubīties, vilcināties, pieņemt nepareizus lēmumus, bet robots to nevar. Līdzīga doma atrodama arī Aizeka Azimova darbos par robotiem, kur robots tiek nostādīts tādā situācijā, ka viņa pozitronu smadzenes nespēj izvēlēties, kad jāizšķiras par rīcību, ievērojot Trīs robotikas likumus.
Filma atšķiras no stāsta ar notikumu hronoloģisko secību.
1979. gadā filma "Pilota Pirksa tests" ieguva "Zelta asteroīda" Lielo balvu XVIII Starptautiskajā kinofestivālā Triestē.
Sanedo SK
Sanedo sporto klubas (VšĮ Saned; Sporto klubas Saned; Saned) ir Lietuvas futbola komanda no Jonišķu pilsētas. Šobrīd spēlē Lietuvas čempionāta otrajā spēcīgākajā — 2. līgā.
Mājas spēles tas aizvada Jonišķu stadionā (ietilpība 1000 skatītāju).
Saules svētki (dziesma)
Saules svētki ir Jāzepa Vītola kora dziesma ar Friča Bārdas dzejoļa vārdiem, kas atskaņota Septītajos latvju vispārējos dziesmu svētkos 1931. gadā.
Dziesmas raksturojums
Vienīgais ceļš paliek tīri formāla pieeja, kas vismaz ļauj ieskatīties atsevišķos izteiksmes līdzekļos. Un tā ir atkal Vītola formas virtuozitāte, kas "Saules svētkos" parādās vēl jaunos veidos, jaunā gaismā un kāpinājumā. Mēs redzam, kā autors visu skaņdarba saturu koncentrē ap vienu pašu motīvu, vienu vārdu, kas vijas cauri visai dziesmai, un tas ir — pavasars! Parādīts vienkāršākajā izteiksmes līdzeklī, gaišajā mažora trijskanī, šis vārds te ieguvis tik suģestīvu spēku, ka viens pats izteic turpat visu galveno domu, un reti mūzikā būs tādi gadījumi, kad parasts trijskanis izskanētu tik pilnīgi, kā "Saules svētkos". Bet lai tā triumfu izceltu, tas bija jāsagatavo. Cik meistarīgi tas panākts, rāda jau dziesmas ievaddaļa, kurā, meklējot pirmo spilgtāko kontrastu, izvēlētā stāstītāja tēma veidota pavisam vienkāršā unisona gājienā, kas sākumā pat it kā neved nekur tālāk un tikai otrā, melodiski tālāk attīstītajā atkārtojumā parāda savu iekšējo spēku, kam tad nu seko dziesmas pirmā galotne, gavilējošo akordu virkne — pavasars, pavasars, pavasars!
Ar šo meistarīgo ekspozīciju skaisti kontrastē liriskā dziesmas vidus daļa, kas veidota rotaļīgās imitācijās un savukārt sagatavo klausītāju nākamajai, vēl varenākai kulminācijai. Ja pirmoreiz galvenais motīvs pavasars tika parādīts tikai statiski, tad tagad tas jau ir izvērsts spožā sešbalsīgā kadencā, kuras vareno iespaidu vēl izceļ tai sekojošie nonakordi. Tālāk sagaidāmā da capo vietā Vītols atkal sniedz jaunu mūziku, kā to arī prasa citā noskaņā veidotais turpmākais teksts ("Sēd sirmgalvis gultā un klusi sāk raudāt..."), un tikai pašās beigās ar dziestošo diminuendo klausītājs tiek atgriezts atpakaļ pie dziesmas galvenā motīva — vārda pavasars, kas šoreiz parādās atkal statiskajā sākuma veidā — vispirms tercas melodiskajā stāvoklī sieviešu balsīs un tad kā tāla atbalss ppp tai pašā stāvoklī vīru balsīs. Ar šiem skaistajiem noslēguma akordiem visa dziesma ieguvusi ļoti vienotu gredzena formu, lai gan atsevišķos posmos tās materiāls bija dažāds. Tāpat apbrīnojams "Saules svētku" lielo līniju līdzsvars: lai novērstu neizbēgamo skaņdarba īsumu, ko vēl izceļ tematikas dažādība, autors dziesmas vidus daļu liek pilnīgi atkārtot, kas jaunlaiku mūzikā ir reta parādība. Vītola audzēkņi zina stāstīt, ka meistars koncentrētības dēļ ne vienu vien viņu „sirds asinīm" rakstīto lappusi dažkārt apcirpis līdz nežēlībai, taču "Saules svētki" ir zīmīgs pretējs piemērs, un pieminētā reprīze šoreiz patiešām nav nevietā.
Vjačeslavs Ivanovs
Vjačeslavs Ivanovs (dzimis, miris ) bija krievu simbolisma dzejnieks, filozofs, tulkotājs, dramaturgs un literatūrkritiķis.
No 1884. līdz 1886. gadam studēja Maskavas Universitātes vēstures - filoloģijas fakultātē, vēlāk studēja Berlīnes Universitāte (pie Teodora Momzena), vēlāk daudz ceļoja par Eiropu. 1905. gadā apmetās Sankpēterburgā un kļuva par vienu no simbolistu ideologiem. Ivanova dzīvoklis, dēvēts par "torni", kļuva par vienu no Pēterburgas intelektuāļu centriem. 1912. gadā atkal pameta Krieviju (daļēji skandalozās trešās laulības rezultātā - viņš apprecējā savu pameitu), tomēr 1913. gadā atgriezās Maskavā, kur satuvinājās ar vietējām intelektuāļu aprindām. Pēc Oktobra revolūcijas strādāja Baku. Nepieņemdams revolūciju, devās emigrācijā uz Itāliju. 1926. gadā pārgāja katolismā. Pasniedza slāvu valodas un kultūru katoļu mācību iestādēs Pāvijā un Romā.
Carnikavas novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Carnikavas novada pašvaldības vadītāji. Carnikavas novads tika izveidots 2006. gada 21. martā, pārveidojot Carnikavas pagastu par novadu.
Maurīcijas savvaļas fonds
Maurīcijas savvaļas fonds (angl. Mauritian Wildlife Foundation, MWF) ir nevalstiska, bezpeļņas organizācija, kas vērsta uz endēmās floras un faunas saglabāšanu Maurīcijā.
Viens no Maurīcijas dabiskās vides aizsardzības iesācējiem bija dabaspētnieks Džeralds Darels, kurš 1976. gadā pirmo reizi apmeklēja salu. 1984. gadā viņa vadībā izveidoja fondu, kas iesāka sārtā baloža, Telfēra scinka, Raundas boa un citu apdraudētu vai kritiski apdraudētu sugu aizsardzību. Grāmatā "Zeltainie sikspārņi un sārtie baloži" Darels iepazīstina ar šīs aizsardzības programmas pirmsākumiem.
Dzīvnieku sugu aizsardzība
Putnu sugas, kuru aizsardzībā iesaistīts MWF:
Rāpuļu sugas, kuru aizsardzībā iesaistīts MWF:
Zīdītāju sugas, kuru aizsardzībā iesaistīts MWF:
Get Nice!
Get Nice! ir amerikāņu poppanka grupas Zebrahead devītais studijas albums. Albums izdots 2011. gada 27. jūlijā.
Ofers Komajs
Ofers Komajs (en; dzimis 1957. gadā) ir Izraēlas starptautiskais lielmeistars šaha kompozīciju risināšanā (1986).
Biogrāfija
Skolas gados uzvarējis Izraēlas jauniešu matemātikas olimpiādē. Beidzis universitāti Telavivā ar maģistra grādu matemātikā. Kopā ar tēvu nodibinājis programmatūras kompāniju, kas specializējās dokumentu attēlu apstrādē. Brīvajā laikā nodarbojās ar matemātiskām mīklām un šahu.
1985. gadā pirmo reizi uzvarējis Pasaules čempionātā šaha kompozīciju risināšanā individuālajā vērtējumā. Par šo panākumu tajā pašā gadā saņēmis starptautiskā lielmeistara nosaukumu šaha kompozīciju risināšanā. 1999. gadā kļuvis par divkārtēju Pasaules čempionu šaha kompozīciju risināšanā individuālajā vērtējumā. Pazīstams arī kā šaha kompozīciju sastādītājs.
Ungurpils
Ungurpils ir ciems Limbažu novada Alojas pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļā Joglas krastos pie autoceļa P15 6 km no Alojas un 126 km no Rīgas.
Vēstures avotos apdzīvotā vieta pirmoreiz minēta 1306. gadā, kad Pirkules ciemu Rīgas arhibīskaps izlēņoja savam vasalim Ostinhuzenam. Pirkules pils (Pürkeln) pirmoreiz minēta 1326. gadā. 1399. gadā Pirkuli nopirka Gothards Ungerns — no dzimtas uzvārda cēlies Ungurpils latviskais nosaukums. 17. gadsimtā vecās pils vietā izveidoja muižu, uzbūvēja kungu māju un ierīkoja parku, daļēji iznīcinot vecās pils nocietinājumu sistēmu. Muižas kungu māja nodedzināta 1944. gadā.
Mūsdienu apdzīvotā vieta izaugusi Latvijas PSR laikā kā padomju saimniecības «Aloja» ciemats. Ungurpilī atrodas bibliotēka, veikals. Uz Joglas uzpludināts Ungurpils dzirnavu ezers. Ungurpils senkapi (Čūsku kalniņš) un Pirkules (Perkeles, Pirkeles) viduslaiku pils drupas ir valsts nozīmes arheoloģijas pieminekļi. Dabas pieminekļi ir dzirnavezers un bijušais muižas parks.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Tramplīnlēkšana 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Tramplīnlēkšanā  tika sadalīti 4 medaļu komplekti — 3 vīriešiem un 1 sievietēm. Sacensības notika no 8. līdz. Šīs bija pirmās Olimpiskās spēles, kurās tramplīnlēkšanā sacenšas arī sievietes.
Parīzes birža
Parīzes birža (Bourse de Paris) bija Francijas fondu birža Parīzē. Dibināta 1724. gadā. Kopš 2000. gada tā zināma kā Euronext Paris.
Birža atradās ēkā Palais Brongniart, Place de la Bourse laukumā.
2014.—2015. gada Spānijas futbola čempionāta Pirmās divīzijas sezona
2014.—2015. gada Spānijas futbola čempionāta Pirmā divīzijas sezona bija 84. La Liga sezona. Tā sākās un noslēdzās.
Čempionātā uzvarēja Barcelona futbolisti. Sezonas rezultatīvākais bija Real Madrid pārstāvošais Krištianu Ronaldu, kas sezonā guva 48 vārtus.
Parīzes birža
Vēsture
1900. gadā biržā tirgoja vairāk nekā 800 vērtspapīru (akcijas un obligācijas).
1986. gadā Parīzes biržā sāka darbu elektroniskā tirdzniecības sistēma САС (Cotation Assistée en Continu). Drīz vien tirgošanās ar balsi tika pārtraukta. Pamazām tika slēgtas provinces biržas, tājās tirgotie vērtspapīri tika iekļauti Parīzes biržas sistēmā. 1991. gadā Parīzes birža kļuva par vienīgo fondu biržu Francijā.
1990. gadu beigās Parīzes birža ierosināja apvienot Eiropas biržas. 2000. gadā tā apvienojās ar Amsterdamas un Briseles biržām, izveidojot uzņēmumu Euronext, kas reģistrēts Nīderlandē. Parīzes birža pārdēvēta par Euronext Paris.
Hīdavendigāras vilājets
Hīdavendigāras vilājets (turku: Vilâyet-i Hüdâvendigâr) bija Osmaņu impērijas province 1867.–1922. gadā. Tās galvaspilsēta bija pilsēta Bursa.
Pirms Pirmā pasaules kara vilājetā dzīvoja 1 844 637 cilvēki. Līdz ar monarhijas gāšanu un Osmaņu impērijas sabrukumu Hīdavendigāras vilājets beidza pastāvēt.
Pēc grieķu—turku kara grieķu tautības iedzīvotāji tika pārcelti uz Grieķiju. Pēc armēņu un grieķu iedzīvotāju masveida iznīcināšanas Pirmā pasaules kara laikā bijušajā vilājetā praktiski nepalika iedzīvotāju, kas nebija musulmaņi.
Visspēcīgais Kristus
“Visspēcīgais Kristus” ir viens no Kristus Pantokrators ikonogrāfijas veidiem, parasti centrālā ikonostasa ikona.
Šī ikona ir īsts teoloģijas traktāts krāsās. Tās ikonogrāfija ir balstīta uz Jāņa Teologa Atklāsmi. Kristus attēlots tāds, kāds Viņš nāks laika beigās. "“(...) goda krēsls celts debesīs; goda krēslā kāds sēdēja. Tas, kas sēdēja, pēc skata līdzīgs dārgakmeņiem (...) Ap goda krēslu divdesmit četri krēsli, krēslos sēdēja divdesmit četri vecaji, apģērbti baltās drēbēs, viņiem galvā zelta vainagi. No goda krēsla nāk zibeņi, balsis, pērkoni; septiņas uguns lāpas dega goda krēsla priekšā, kas ir septiņi Dieva gari. Goda krēsla priekšā kā stikla jūra, līdzīga kristālam. Goda krēsla vidū un goda krēslam apkārt četras dzīvas būtnes pilnas acīm, no priekšas un muguras puses. Pirmā līdzīga lauvam, otra līdzīga vērsim, trešai kā cilvēka seja un ceturtā līdzīga skrejošam ērglim. Un četras dzīvas būtnes, kam katrai pa seši spārni, kas pilni acīm visapkārt un iekšpusē un bez mitēšanās dienu un nakti sauc: 'Svēts, svēts, svēts Kungs Dievs, Visuvaldītājs, kas bija, kas ir un kas nāks.'” (Atkl. 4:2-8)"Kristus sēž tronī tērpts himātijā un hitonā uz sarkana kvadrāta (ar izstieptiem stūriem) fona. Viņš labo roku pacēlis svētībai, otrā tur Evaņģēliju. Kvadrāts ir zemes simbols. Četros kvadrāta stūros var būt attēloti eņģelis (cilvēks), lauva, vērsis un ērglis. Tie ir ir evaņģēlistu Mateja, Marka, Lūkas un Jāņa simboli, apustuļi, kas Kristus mācību sludina visās zemes malās. Virs sarkanā kvadrāta ir attēlots zils aplis - garīgā pasaule. Zilajā aplī attēloti eņģeļi - debesu spēki. Virs zilā apļa - sarkans rombs - neredzamās pasaules simbols. Visa kompozīcija tiek balstīta uz sarkanā un zilā attiecībām, tas simbolizē cilvēcīgā un dievišķā apvienošanos Kristū, žēlastības un patiesības Svētā Gara uguns un Dzīvā ūdens savienošanos.
Podoljas ejālets
Podoljas ejālets (turku: Podolya Eyaleti) bija Osmaņu impērijas teritoriāla vienība, kas pastāvēja no 1672. līdz 1699. gadam un ieņēma Podolijas teritoriju (Ukrainas dienvidrietumos un Moldovas ziemeļaustrumos).
1699. gadā Osmaņu impērija atdeva Podoliju Polijai.
Pols (filma)
"Pols" (en) ir 2011. gada zinātniskās fantastikas komēdija, kas balstīta uz Džordža V. Trendla un Frena Straikera izveidotu tāda paša nosaukuma varoni. Filmas režisors ir Gregs Motola, bet scenārija autori un vien no galveno lomu atveidotājiem ir Niks Frosts un Saimons Pegs. Citas lomas filmā atveido Džeisons Beitmens, Kristena Viga, Bills Heiders, Džons Kerols Linčs, Blaits Danners, Sigurnija Vīvere un Sets Rogens. Filmas pirmizrāde notika Apvienotajā Karalistē.
Degunragputni
Degunragputni, degunragputnu ģints (Buceros) ir viena no degunragputnu dzimtas (Bucerotidae) ģintīm, kas apvieno 3 mūsdienās dzīvojošas sugas. Zinātniskais nosaukums — Buceros — ir atvasināts no grieķu valodas un latviski nozīmē "govs rags". Visas šīs ģints sugas mājo Āzijā, un tām ir plaši izplatības areāli.
Pols (filma)
Grems Villijs un Klaivs Gollingss ir divi komiksu grāmatu entuziasti, kuri ceļā uz San Diego Comic-Con satiek citplanētieti. Grems un Klaivs palīdz citplanētietim aizbēgt no FIB aģentiem un atgriezties viņa dzimtajā planētā.
Degunragputni
Kopīgās īpašības
Degunragputnu ģints sugas ir vienas no lielākajām visā degunragputnu dzimtā, bet vislielākais ģintī ir lielais degunragputns (Buceros bicornis). Tā ķermeņa garums lielākajiem īpatņiem var sasniegt 120 cm, spārnu plētums 150 cm, svars 4 kg. Šīm sugām raksturīgi, ka abiem dzimumiem ir vienādi lieli knābji un to izaugumi. Knābji ir koši sarkani, dzelteni un oranži, jo tie iekrāsojas no krāsainā, eļļainā sekrēta, kas izdalās no dziedzera pie astes pamatnes. Ar šo eļļaino sekrētu, izmantojot knābi, putni tīra spalvas.
Baiersa
Baiersa (es) ir Spānijas sezonāla lauka nometne Antarktikā. Izvietojusies Dienvidšetlendas salu arhipelāgā, Livingstona salas rietumos, Baiersa pussalas dienvidu piekrastē 36 km no Spānijas vasaras stacijas Huankarlosas I. Nometne izveidota 2001. gada decembrī un sastāv no divām stiklaplasta iglu, vienā no kurām ierīkota laboratorija, bet otrs kalpo par kambīzi, kopkajīti un lazareti. Pie iglu parasti tiek izveidota telšu nometne.
Gregors I
Pāvests Gregors I vai Pāvests Grēgorijs I (dzimis aptuveni 540. gadā Romā, miris Romā), pazīstams arī kā Gregors (Grēgorijs) Lielais, Gregors (Grēgorijs) I Lielais un Gregors (Grēgorijs) Dialogists, no  līdz savai nāvei bija Romas pāvests, Romas Katoļu baznīcas un Vatikāna galva.
Viņš ir pazīstams ar saviem darbiem, kas bija daudz bagātīgāki nekā viņa priekštečiem. Būdams pāvests, viņš kopumā uzrakstījis vairāk nekā vēstuļu. Viņš tiek uzskatīts par ievērojamāko agro Viduslaiku Romas pāvestu, kā arī par universālās Rietumu baznīcas izveidotāju. Viņš ieviesa gregorisko korāli, kas kļuva par garīgās mūzikas pamatu.
Uzreiz pēc nāves viņš tika kanonizēts. Gregors I ir mūziķu, dziedātāju, studentu un skolotāju svētais aizbildnis.
Bārtas luterāņu baznīca
Bārtas luterāņu baznīca bija Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atradās Dienvidkurzemes novada Dunikas pagastā uz dienvidiem no Bārtas, valsts autoceļa P113 (Grobiņa—Bārta—Rucava) malā, Bārtas upes kreisajā krastā. Mūsdienās saglabājušās baznīcas drupas.
Baznīca Bārtā bijusi jau pirms 1560. gada. 1749. gadā šeit tika uzcelta pēc skaita jau piektā koka baznīca. Mūra baznīca pēc Liepājas galvenā arhitekta Paula Maksa Berči (pēc citām ziņām — viņa dēla Maksa Berči) projekta tika uzcelta 1901. gadā. Baznīcā bijušas 700 sēdvietas. Tā nopostīta Otrā pasaules kara laikā. Pēc kara draudze to pamazām atjaunoja, tomēr 1961. gadā tika izdots ciema izpildkomitejas lēmums, kas faktiski aizliedza turpināt baznīcas atjaunošanu un tā pamazām sagruva.
Barisavas BATE
No 2015. gada februāra līdz 2017. gadam klubu pārstāvēja Latvijas izlases spēlētājs Kaspars Dubra.
Aukliniški
Aukliniški ir ciems Biķernieku pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 254 km attālumā no Rīgas.
Algonkini
Vārds "algonkini" atvasināts no malesītu cilts vārda elakómvik : "viņi ir mūsu radinieki/sabiedrotie". Kopīgais apzīmējums algonkinu valodās runājošajām, kultūras ziņā neviendabīgajām indiāņu ciltīm, kuras dzīvoja no Virdžīnijas līdz Klinšu kalniem un ziemeļos līdz Hudzona līcim, ir cēlies no šīs cilts nosaukuma.
Lielākā daļa algonkinu dzīvo Kvebekā. Deviņi atzari šajā provincē un viens Ontārio veido cilti.
Valoda
2006. gadā algonkinu valodu prata 2680 algonkinu, no kuriem mazāk nekā 10% tā bija vienīgā saziņas valoda. Algonkinu valoda, kuru parasti dēvē par anicinàpemowin vai omàmiwininìmowin, ir viens no vairākiem atšķirīgiem anišinabes valodas dialektiem. Gados jaunāko valodas pratēju vārdu krājumā ir daudz aizguvumu no krī valodas.
Kultūra
Tradicionālais algonkinu mājoklis bija no bērza tāss un koka karkasa veidoti vigvami. Algonkinu sākotnējā reliģija bija midevivinisms (patiesā taka). Viņi ticēja ka dabā pastāv liels skaits garu (manitū). 17. un 18. gadsimtā franču misionāri lielu daļu algonkinu pievērsa katoļticībai. Mūsdienās daudzi šīs cilts indiāņi praktizē tradicionālo "midevivinismu", dažkārt midevivinisma un kristietības savienojumu.
Mihails Judovičs
Mihails Judovičs (ru; Roslavļa —  Maskava) bija PSRS starptautiskais meistars šahā (1950), ICCF starptautiskais lielmeistars (1973).
Biogrāfija
Ar šahu nopietni sācis nodarboties 14 gadu vecumā. 1930. gadā dalījis 5.-9. vietu Maskavas pilsētas šaha čempionātā. Pēc gada bijis ceturtais Maskavas pilsētas šaha čempionātā, kā arī dalījis 3. vietu PSRS šaha čempionāta finālā. Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā viņam kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. 1951. gadā kļuvis arī par FIDE starptautisko arbitru. Vēlākajos gados nopietni pievērsies korespondencšaham. Uzvarējis 7. PSRS korespondencšaha čempionātā (1965—1966). PSRS izlases sastāvā kļuvis par pieckārtējo Pasaules korespondencšaha komandu čempionāta uzvarētāju. 1961. gadā kļuvis par ICCF starptautisko meistaru (IMC), bet 1973. gadā par ICCF starptautisko lielmeistaru korespondencšahā (GMC). Bijis pazīstams kā šaha žurnālists. No 1945. līdz 1987. gadam strādājis par PSRS šaha žurnāla Shakhmaty v SSSR galvenā redaktora vietnieku. Daudzu šaha grāmatu autors. Pazīstams arī kā šaha treneris. Bijis Jeļizavetas Bikovas sekundants 1953. gada mačā par pasaules čempiones titulu un 1959. gada mačā par pasaules čempiones titulu. 1958. gadā apbalvots ar Krievijas PFSR nopelniem bagātā trenera nosaukumu.
Emulsija
Emulsija ir šķidrā vielā izkliedētas citu šķidru vielu daļiņas. Emulsijas rodas no rupjām dispersām sistēmām, kurās daļiņu izmērs ir lielāks par 100 nm. Lai emulsija būtu stabila un neslāņotos divos atsevišķos šķidrumos, ir nepieciešams pievienot emulgatoru.
Emulsijas ir līdzīgas suspensijām un aerosoliem, bet suspensija ir šķidruma izkliedēšanās cietu vielu daļiņās un aerosols ir gāzveida vielu izkliedēšanās šķidru vai cietu cielu daļiņās.
Lielais dzeltencekula kakadu
Lielais dzeltencekula kakadu (Cacatua galerita) ir liela auguma kakadu dzimtas (Cacatuidae) papagailis, kas sastopams Austrālijas, Jaungvinejas un dažu Indonēzijas salu mežos. Izdala 4 pasugas. Dzeltencekula kakadu ir viens no populārākajiem un atpazīstamākajiem Austrālijas putniem. Tas ir gudrs, skaists un skaļš papagailis, uzturas lielos baros. Visā pasaulē pazīstams kā ļoti draudzīgs putns, kuru viegli audzēt nebrīvē, taču savvaļā šīs sugas īpatņi ir ļoti piesardzīgi un tiem ir grūti pietuvoties.
Izplatība
Lielais dzeltencekula kakadu sastopams Austrālijas ziemeļu un austrumu teritorijās, sākot ar Kimberliju, bet dienvidos areāls sasniedz Tasmaniju. Putns izvairās no sausiem un karstiem iekšzemes reģioniem ar dažiem kokiem. Toties tas ir plaši izplatīts pilsētu vidē, piemēram, Adelaidā, Melburnā, Kanberā, Sidnejā un Brisbenā.
Izņemot augstkalnus, lielais dzeltencekula kakadu sastopams lielākajā daļā Jaungvinejas un netālu esošajās saliņās, piemēram, Vaigeo, Misolā un Aru salās, kā arī daudzajās saliņās Čendravasihas un Milnes līčos.