cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ansis Brūns
2005. gada Pasaules čempionātā jauniešiem viņš izcīnīja 21. vietu (61,59 m). 2007. gada Eiropas čempionātā junioriem A. Brūns ierindojās 13. vietā ar rezultātu 67,33 m. 2008. gada Pasaules čempionātā junioriem latvietis izcīnīja bronzas medaļu ar rezultātu 75,31 m. Tā bija pirmā Latvijas šķēpa metēju medaļa Pasaules čempionātā junioriem (vīriešiem). 2009. gada Eiropas U-23 čempionātā A. Brūns ieņēma 24. vietu (65,98 m). 2011. gada Universiādē ieņēma 9. vietu (74 91 m).
Mandžūru valoda
Mandžūru valoda (, manju gisun) ir viena no tungusu valodām. Tā ir apdraudēta valoda. 2007. gadā tā bija dzimtā valoda 20 cilvēkiem, bet kā otro valodu to prot vairāki tūkstoši mandžūru. Mūsdienās lielākā daļa mandžūru runā mandarīnu valodā. Savulaik mandžūru valoda bija viena no Cjinu dinastijas oficiālajām valodām. Valodā ir daudz aizguvumu no mongoļu un ķīniešu valodas.
Tembrs
Tembrs jeb skaņas nokrāsa ir īpašība, pēc kuras atšķir vienāda augstuma skaņas, kuras var būt dažādu mūzikas instrumentu vai cilvēka balss radītas. Tembrs ir nosacīts jēdziens, jo skaņas uztvere ir subjektīva. Skaņas svārstības tikai retos gadījumos mēdz būt harmoniskas, visbiežāk to raksturs ir komplicēts, līdz ar to skaņas tembru nosaka svārstību sastāvs. Katra cilvēka balsij ir individuāls tembrs. Skaņas tembrs var būt vēss, silts, spalgs, griezīgs, samtains, metālisks, sulīgs, spožs u.c.
810. gads
810. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.
Andreja Pumpura Rīgas 11. pamatskola
'''Andreja Pumpura Rīgas 11. pamatskola''' ir pamatskola Rīgā, kurā mācības notiek no 1. līdz 9. klasei. Tā atrodas Maskavas ielā 197 un no 2020. gada arī Maskavas ielā 178.
Skolas vēsture
1897. gada 19. maijā Rīgas pilsētas domes sēdē Rīgas Tautas skolu inspektors Fricis Brīvzemnieks pieprasīja atvērt jaunu skolu pie Jāņavārtiem. 1898. gadā pilsēta skolas būvei par 1200 rubļiem nopirka no Celma un Bēma firmas gruntsgabalu. 1898. gada septembrī atklāja skolas ēku, kurā līdz Pirmajam pasaules karam darbojās Jāņavārtu zēnu un meiteņu elementārskolas. Sākumā tajās bija četras klases un strādāja četri skolotāji.
No 2005. līdz 2007. gadam pārbūves dēļ skola atradās Slāvu ielā 2.
No 2020. gada 1. septembra skolai piešķirtas papildus telpas Maskavas ielā 178 (bijusī Rīgas Lastādijas pamatskolas ēka). Šajās telpās mācības uzsāk 1.-3. klases skolēni, bet Maskavas ielā 197 mācības notiek 4.-9. klases skolēniem.
Skolas ēka
Skolas ēkas arhitekts ir Jānis Rengarts, virs ieejas durvīm atradās Niklāva Strunkes vitrāža "Uz skolu". Ēkas sienā bija iekalts Andreja Pumpura bareljefs ar vārdiem "Vēl mūsu tautiešos varoņi rodas", kas izgatavots par bijušo audzēkņu saziedoto naudu un atklāts 1940. gada 6. maijā. Kāpņu telpu, zāles kroņlukturu un katedras ar Lāčplēša ciļņa griezumu metu autors bija mākslinieks Ansis Cīrulis.
Vecā skolas ēka tika nojaukta 2005. gada renovācijas darbu laikā, skolas jaunā korpusa pamatos ievietoja kapsulu ar vēstījumu nākamajām paaudzēm. 2007. gada vasarā celtniecības darbi tika pabeigti un Andreja Pumpura Rīgas 11. pamatskola atgriezās savās vēsturiskajās telpās Maskavas ielā 197.
Skolas himna
Gatavojoties skolas simtgadei, 1998. gadā, projekta nedēļās ietvaros, 7. klases skolniece Sarmīte Duntava uzrakstīja dzejoli "Veltījums skolai". Mūzikas skolotājs – diriģents Daumants Reiters piekomponēja mūziku un šis dzejolis kļuva par skolas himnu.
Skolēni
Skolēnu skaits mācību gados.
Malmežnieki
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.
Jaseņeci
Jaseņeci ir ciems Alūksnes novada Pededzes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 11 km no pagasta centra Pededzes, 36 km no novada centra Alūksnes un 237 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V402, Šepicas upes krastā, aptuveni kilometru no Latvijas—Krievijas robežas. Jaseņecos atrodas valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis — Jaseņicu senkapi.
Ilze Bērziņa
Ilze Bērziņa (dzimusi Rīgā) ir Latvijas starptautiskā lielmeistare šahā (2009).
Biogrāfija
1996. gada septembrī Ilze Bērziņa uzsāka mācības Rīgas Valsts 1.ģimnāzijā, absolvējot vidusskolu 2002.gada jūnijā. Beigusi Rīgas Tehniskās universitātes inženierekonomikas un vadības fakultāti, kā arī Latvijas Universitātes juridisko fakultāti. Ilze Bērziņa ir četras reizes uzvarējusi Latvijas sieviešu šaha čempionātos (2004, 2008, 2012, 2019), vairākkārt pārstāvējusi Latvijas komandu šaha olimpiādēs un Eiropas šaha komandu čempionātos. 2010. gadā 39. šaha olimpiādē Hantimansijskā izcīnījusi individuālo bronzas medaļu pie trešā galdiņa, kas ir labākais Latvijas individuālais panākums šaha olimpiādēs pēc neatkarības atjaunošanas 1991. gadā. Ilze Bērziņa ir bijusi Latvijas šaha federācijas ģenerālsekretāre.
Pilsētas meitenes
"Pilsētas meitenes" (en) ir 2003. gada ASV komēdija, kuras režisors ir Boazs Jakins. Galvenās lomas atveido Britānija Mērfija, Dakota Faninga, Mārlija Šeltona, Donalds Feisons un Hetere Loklīra. Filmas pirmizrāde notika.
Mollija Ganna ir bezrūpīga sieviete, kura vēl arvien nav līdz galam pieaugusi. Kādu dienu Mollija uzzina, ka viņas slavenā tēva grāmatvedis ir piesavinājies visu viņas naudu, tāpēc Mollijai ir jāmeklē darbs. Mollija sāk strādāt par auklīti astoņgadīgajai Rejai, kura savam vecumam liekas ļoti pieaugusi un kuras tēvs atrodas komā. Laika gaitā Mollija un Reja sadraudzējas, kā rezultātā Mollija kļūst atbildīgāka, bet Reja atgūst savu bērnišķību.
Tomāšs Pavelka
Tomāšs Pavelka (sk; dzimis Malacki ) ir Slovākijas basketbolists, spēlē centra pozīcijā. 2023. gadā pārstāv Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas klubu no Tartu Tartu Ülikool Maks & Moorits. Slovākijas basketbola izlases spēlētājs.
Karjera
T. Pavelka jauniešu līmenī trenējies spēlējis Spānijas basketbola sistēmā, vienā no atzītākajām skolām Canarias Basketball Academy, tostarp pārstāvot vairākas Spānijas otrā līmeņa (LEB Oro) komandas. 2022. gada vasarā T. Pavelka pievienojās vienam no vadošajiem Igaunijas basketbola klubiem Tartu Ülikool Maks & Moorits, ieņemot komandas starta piecinieka centra spēlētāja lomu.
T. Pavelka ir spēlējis Slovākijas U-18 izlasē, bet kopš 2021. gada ir pieaugušo Slovākijas basketbola izlases spēlētājs.
IPhone 4S
iPhone 4S ir Apple Inc. ražots viedtālrunis ar skārienjutīgu ekrānu. Tas ir piektās paaudzes iPhone produkts un tas ir arī saglabājis tādu pašu ārējo dizainu kā iepriekšējās paaudzes modelis, taču šajā versijā ir uzlabotas iekšējās tehniskās daļas un operētājsistēma. Tālruņa programmatūrā iekļauta iCloud datu glabātuve un Siri balss atpazīšanas programma, kas ļauj dažas tālruņa funkcijas pārvaldīt ar balsi.
Par iPhone 4S ražošanu Apple paziņoja 2011. gada 4. oktobrī. 2011. gada 7. oktobrī Apple paziņoja, ka iPhone 4S varēs iepriekš pasūtīt septiņās valstīs (ASV, Kanādā, Austrālijā, Lielbritānijā, Francijā, Vācijā un Japānā) un tie tiks piegādāti 2011. gada 14. oktobrī un tajā pašā datumā tie būs pieejami arī veikalos. 28. oktobrī iPhone 4S kļuva pieejams arī divdesmit divās citās valstīs, bet līdz 2012. gada janvārim valstu skaits, kurās šis produkts pieejams, jau bija pieaudzis līdz 70.
Ogastuss Mongrediens
Ogastuss Mongrediens (en; Londona —  Londona) bija Lielbritānijas šahists un rakstnieks.
Biogrāfija
Piedzimis franču virsnieka ģimenē, kas pārcēlusies uz Angliju pēc Franču revolūcijas. Bijis pazīstams kā veiksmīgs graudu tirgotājs, kas daudz interesējies par politiku un ekonomiku. Bijis arī šaha amatieris, kas daudz darījis šaha dzīves attīstībai Anglijā. Bijis Londonas un Liverpūles šaha klubu prezidents (1839—1870), popularizējis šahu arī citās pilsētās. 1845. gadā spēlējis mačus ar Berlīnes plejādes šahistiem: uzvarējis Vilhelmu Hanšteinu (+3, -1, =2), nospēlējis neizšķirti ar Kārli Maietu (+3, -3, =1) un piekāpies Ludvigam Bledovam (+4, -7, =1). Pret tā laika vadošajiem šahistiem nav spējis uzrādīt labus rezultātus. Piedzīvojis sagrāves mačos ar Polu Morfiju ar ½:7½ (1859), Danielu Harvicu ar ½:7½ (1860) un Vilhelmu Steinicu ar 0:7 (1863).
Literārie darbi
Mongrediens ir daudz rakstījis par ekonomikas, brīvās tirdzniecības un dabaszinātņu problēmām. Viņa svarīgākie darbi:
Rubins
Rubins var būt:
Sisu Auto
Vēsture
Otrais pasaules karš radīja jaunus izaicinājumus SAT, jo daudzas ārvalstu komplektējošās daļas nebija vairs pieejamas. Lai gan ar lielu piepūli, iekšzemes ražošana tika palielināta līdz 90 %. Liels solis uz priekšu bija ar ASV Hercules dzinēju ražošanas uzsākšana saskaņā ar licenci. No 1941. līdz 1945. gadam, Turpinājuma kara laikā, Sisu tika ražota munīcija. Kara laikā Suomen Autoteollisuus klienti pamatā bija Somijas aizsardzības spēki un citas valdības institūcijas. SAT sāka jaunas rūpnīcas celtniecību Karjā, kur tā būtu mazāk pakļauta padomju gaisa uzlidojumiem nekā Helsinkos. Ražošana uz to tika pārcelta 1944. gadā.
1949. gadā Sisu sāka ražot kravas mašīnas ar aizmugurējā borta pacēlāju. 1950. gadu beigās par Sisu dzinējiem tika izvēlēti Leyland dīzeļi, kas mašīnas masu ļāva palielināt līdz 20 tonnām. 1958. gadā tika izlaista SISU 6x2 mašīna ar paceļamu atbalsta riteņu asi, kas ļāva pārvietot svaru uz velkošajiem riteņiem. Šāda sistēma vēlāk tika plaši adaptēta daudzās citas valstīs. 1950. gadu ražošanas apjomi četrkāršojās līdz 800 transportlīdzekļiem gadā. Papildus kravas automobiļu un autobusu šasijas ražošanai uzņēmums piegādāja tramvajus un Somijas Valsts dzelzceļam dzelzceļa transportlīdzekļus.
1960. gadā Sisu sāka savu produkciju eksportēt uz Dienvidameriku, Kolumbijā dibinot uzņēmumu Sisu de Colombia Limitada. 1961. gadā atklāts jauns cehs (150 000 m²). 1962. gadā izlaists modelis KB-112, kas bija pirmais Eiropā sērijveida ražošanā ar hidrauliski paceļamu kabīni. 1964. gada sākta militārā visurgājēja KB-45 ražošana. 1965. gadā Sisu pirmais Eiropā sāka ražot kabīņu jumtus un spārnus no stiprinātas plastmasas.
SAT vadošajam vietējam konkurentam Vanajan Autotehdas 1960. gadu beigās radās finansiālas problēmas. Neslings ierosināja Vanajan Autotehdas apvienot ar SAT, jo viņš baidījās, ka ārvalstu konkurenti, piemēram, Volvo vai Scania, varētu pārņemtu Vanajan Autotehdas. 1968. gadā Oy Suomen Autoteollisuus Ab tika pievienots Vanajan Autotehdas Oy; sākta autoceltņu platformu ražošana; valsts daļas Sisu sastādīja 17,2 %.
1970. gadu sākumā Sisu ražoja 14 modeļu smagās mašīnas ar tradicionālo un priekšējo piedziņu, kā arī "puskabīņu" terminālu traktorus šķirotavām. Smagākajām mašīnām izmantoja Rolls Royce dzinējus. Lielākā Sisu mašīna bija 6x6 ar 180 t kravnesību un 500 ZS. 1970. gada jūnijā Tors Neslings paziņoja par savu atkāpšanos no Suomen Autoteollisuus ģenerāldirektora amata, vadot uzņēmumu gandrīz četras desmitgades. 1971. gada februārī par jauno ģenerāldirektoru tika iecelts Ēriks Gillbergs (Erik Gillberg).
1974. gadā valsts iegādājās visas Oy Suomen Autoteollisuus Ab akcijas. Leyland un Rolls Royce dzinēju vietā tika izvēlēti ASV ražotāja Cummins dzinēji. 1976. gadā pēc trīspusējas vienošanās Leyland Motors un Saab-Scania ieguva 10 % akciju katrs. 1979. gadā sāka eksportēt kravas mašīnu kabīnes.
1981. gadā Oy Suomen Autoteollisuus Ab nomainīja nosaukumu uz Oy Sisu-Auto Ab. 1985. gadā Sisu atkal kļuva pilnībā valsts īpašums. 1985. gadā Sisu Racing pievienojās FIA rīkotajām kravas mašīnu sacensībām, kļūstot par Eiropas čempioniem 1991., 1992. un 1993. gadā.
1994. gada 1. maijā Sisu tika pievienotas Valmet transporta aprīkojuma, meža mašīnu un traktoru ražotnes. Lai pārvaldītu visas nozares, tika izveidota menedžmenta uzņēmums Ab Oy Sisu. 1995. gadā visu militāro transportlīdzekļu (Misu, Nasu, Pasi, Rasi un Raisu) operācijas tika apvienotas vienā apakšuzņēmumā Sisu Defence Oy. Ašu ražošanai tika izveidots apakšuzņēmums Sisu Akselit Oy. 1996. gadā Sisu Defence Oy tika pārdots valstij piederošajam Suomen Puolustusväline Oy; nākamajā gadā tie apvienojās, izveidojot uzņēmumu Patria Vehicles Oy.
1997. gadā Somijas uzņēmums Partek ieguva vairākumu Oy Sisu Auto Ab akciju. Valmet traktoru rūpnīca tika nosaukta par Sisu Traktorit Oy un drīz pēc tam par Valtra Oy. Valmet dīzeļdzinēju ražotne tika nosaukta par Sisu Diesel Oy. Sisu noslēdza vienošanos ar Francijas uzņēmumu Renault par komplektējošo daļu iegādi no tās, kā arī Renault automašīnu importu un pārdošanu Somijā. Sisu atsāka militāro transportlīdzekļu ražošanu 1999. gadā Sisu Akselit Oy tika pārdots privātiem investoriem.
2002. gadā Somijas uzņēmums Kone nopirka Partek kopā ar Sisu. 2003. gadā Valmet mežizstrādes nodaļa tika pārdota Japānas Komatsu Forest. 2004. gadā ASV uzņēmumam AGCO tika pārdots traktoru ražotājs Valtra, kā arī Sisu Diesel; Sisu Auto tika pārdots Somijas investoru grupai.
2005. gadā tika izveidots apakšuzņēmums Sisu Defence Oy, kas ir atbildīgs par militāro transportlīdzekļu ražošanu un pārdošanu. 2007. gadā Sisu apkalpošanas un pēcpārdošanas operācijas tika pārdotas Veho Group Oy Ab.
2010. gada Sisu Auto īpašumā ieguva Olofs Eleniuss un Timo Korhonens. Uzņēmums sastāv no trīs meitas uzņēmumiem: Sisu Auto Trucks Oy, Sisu Defence Oy un Sisu Engineering Oy. Sisu Auto un Vācijas Daimler AG noslēdza vienošanos par Mercedes-Benz komponenšu izmantošanu Sisu transportlīdzekļos. 2014. gadā Sisu Auto piedāvāja nopirkt Serbijas kravas auto ražotāju FAP, bet, nespējot vienoties ar Serbijas valdību par tālāko uzņēmuma stratēģiju, darījums nenotika.
Produkcija
Sisu kopējais gadā izlaisto transportlīdzekļu skaits 1960.—1970. gados bija vairāk nekā 1000. 1980. gados tas nokritās līdz 750, bet 1990. gadu sākumā — vēl par trešdaļu. Pēdējos gados uzņēmums izlaiž 500—550 transportlīdzekļu gadā. No tiem aptuveni 85 % paliek Somijā. Sisu daļa vietējā tirgū kravas mašīnām ar masu virs 16 t ir aptuveni 25 %. Mašīnas tiek komplektētas ar Caterpillar un Renault dzinējiem, ZF, Allison un Fuller transmisijām, Steyr pārnesumkārbām, Spicer sajūgiem. Sisu ražotās mašīnas ir pielāgotas ziemas apstākļiem: degvielas, eļļošanas u.c. sistēmas ir apsildāmas; izmantots sala izturīgs tērauds, plastmasas un gumijas; kabīnes pārklātas ar vairāku slāņu antikorozijas pārklājumu, palielināta siltumizolācija un apsildīšana.
Civilie transportlīdzekļi
Visi transportlīdzekļi tiek ražoti ar dažādām dzinēju un velkošo tiltu konfigurācijām.
Twice
Twice (Hangils: 트와이스: ja) ir Dienvidkorejas meiteņu grupa, kura tika izveidota JYP Entertainment kompānijā caur realitātes šovu Sixteen. Grupa sastāv no 9 dalībniecēm: Najonas, Džongjonas, Momo, Sanas, Džihjo, Minas, Dahjunas, Čejongas un Tzujū
Grupa debitēja 2015. gada 20. oktobrī ar minialbumu The Story Begins. 2016 beigās tika pārdotas vairāk nekā 1 000 000 albuma kopijas. 2017. gadā grupa kļuva vēl populārāka ar dziesmu 'Likey', kura 10 nedēļas pēc kārtas bija topā Korean Broadcasting System mūzikas televīzijas programmā 'Music Bank'. Tā kļuva par gada populārāko dziesmu. Grupa ir visvairāk pazīstama ar tādiem hitiem kā 'TT', 'Knock Knock' un 'Signal'.
2017. gada 28. jūnijā grupa parakstīja līgumu ar Warner Music Japan, lai uzsāktu darbību Japānas mūzikas industrijā. Viņi debitēja ar albumu '#Twice', kurš iekļuva Oricon Weekly Chart topā. Pēc 7 dienām tika pārdotas 136,157 albuma kopijas. Grupa arī izlaida dziesmu '1 More Time', un ar 250 000 pārdotām kopijām kļuva par pirmo Dienvidkorejas meiteņu grupu, kura ieguva Recording Industry Association of Japan dubulto Platīna sertifikātu. Twice ieguva 3. vietu 'Top Artist' kategorijā (Billboard Japan's 2017 Year-End Rankings).
Džastins Šulcs
Džastins Šulcs (dzimis ) ir kanādiešu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2020) Šulcs spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Vašingtonas "Capitals" sastāvā.
Spēlētāja karjera
Pēc vairākām NCAA čempionātā aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Šulcs sāka 2012.—13. gada sezonā, tajā spēles laiku dalot starp NHL klubu Edmontonas "Oilers" un AHL vienību Oklahomsitijas "Barons". "Oilers" Šulcs aizvadīja 48 spēles, savukārt AHL kļuva par līgas rezultatīvāko aizsargu, tiekot atzīts arī par līgas labāko aizsargu. 2013.—14. gada sezonu Šulcs jau pilnībā aizvadīja "Oilers" sastāvā.
Pēc neveiksmīga 2015.—16. gada sezonas ievada Šulcs tika aizmainīts uz Pitsburgas "Penguins". Tās sastāvā 2016. un 2017. gadā viņš izcīnīja Stenlija kausu. "Penguins" sastāvā spēlēja līdz 2020. gadam, kad pievienojās Vašingtonas "Capitals".
Denjels Peils
Denjels Peils (en; dzimis 1984. gada 15. aprīlī) ir kanādiešu hokejists, kreisās malas uzbrucējs. Pašlaik (2016) pārstāv Zviedrijas hokeja līgas klubu Brynäs IF.
Spēlētāja karjera
Kanādas hokeja izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļas 2003. un 2004. gada Pasaules čempionātos junioriem. 2004. gadā viņš pildīja komandas kapteiņa funkcijas.
2008. gada Pasaules čempionāts hokejā junioriem
2008. gada Pasaules čempionāts hokejā junioriem norisinājās no 2007. gada 26. decembra līdz 2008. gada 5. janvārim Pardubicē un Liberecā, Čehijā. Tas bija jau 32. oficiālais Pasaules čempionāts hokejā junioriem.
Vietu sadalījums un statistika
{| style="float:right;"
Lidija Liepiņa
Lidija Liepiņa (dzimusi, mirusi ) bija latviešu fizikālķīmiķe.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1891. gada 4. aprīlī Pēterburgā mežziņa Kārļa Liepiņa (1864-1942) un viņa sievas Katrīnas, dzimušas Šelkovskas (1867-1956) ģimenē. Vēlāk viņas tēvs kļuva par kņaza Goļicina īpašumu pārvaldnieku. Mācījās L. Rževskas privātajā sieviešu ģimnāzijā, 1909. gadā ieguva krievu valodas un literatūras, matemātikas un franču valodas mājskolotājas tiesības un uzsāka studijas Maskavas Augstāko sieviešu kursu Fizikas un matemātikas nodaļā. Pirmā pasaules kara laikā no 1915. līdz 1917. gadam strādāja Krievijas impērijas armijas Rietumu frontes Ķīmiskās aizsardzības laboratorijā, pētot gāzu absorbciju gāzmaskās. 1917. gada novembrī Liepiņa absolvēja Maskavas Augstākos sieviešu kursus ar pētījumu par tauku katalītisko sadalīšanu ar sulfonaftēnskābēm.
No 1920. līdz 1932. gadam viņa docēja Maskavas Augstākajā tehniskajā skolā, līdztekus Berlīnes Universitātes profesora Maksa Bodenšteina laboratorijā pētīja neorganisko slāpekļa savienojumu sintēzi. 1930. gadā viņa sāka strādāt Maskavas Valsts universitātes Ķīmijas institūtā. 1934. gadā viņu ievēlēja par profesori, bet 1937. gadā piešķīra ķīmijas zinātņu doktora grādu. Otrā pasaules kara laikā Liepiņa vadīja Koloīdķīmijas katedru Sarkanās armijas Ķīmiskās aizsardzības kara akadēmijā, tad vadīja Vispārīgās ķīmijas katedru Maskavas Valsts Universitātē (1942-1946).
Darbi
Liepiņa ir publicējusi vairāk nekā 200 zinātnisko rakstu.
Piemiņa
Kopš 1991. gada Rīgas Tehniskās universitātes Neorganiskās ķīmijas institūts piešķir Lidijas Liepiņas medaļu. Pie nama Tērbatas ielā 5 atrodama L. Liepiņas piemiņas plāksne.
Draugiem Group
AS Draugiem Group ir Latvijas pārvaldītājsabiedrība, kas apvieno sociālo mediju un tehnoloģiju uzņēmumus. Tās galvenais birojs atrodas Rīgā, Ojāra Vācieša ielā 6B. Uzņēmums ir dibināts 2017. gadā.
Grupas uzņēmumi
Draugiem Group uzņēmumi un projekti:
Gaujas svīta
Gaujas svīta (D3gj) ir augšdevona Frānas stāva stratigrāfiskā vienība Latvijā, kas ir izplatīta gandrīz visā valsts teritorijā, izņemot Latvijas ziemeļu un dienvidaustrumu malu. svītas slāņu biezums svārstās no 59-119 metriem. Nosaukums veidots no Gaujas upes, kuras baseina upju krastos ir nozīmīgākie svītas atsegumi (Launagiezis, Spriņģu iezis, Ērgļu klintis, Ķūķu klintis u.c.). Gaujas svītas griezuma stratotipi ir Gaujas atsegumi senlejā starp Siguldu un Cēsīm. Tāpat šīs svītas nogulumi atsedzas Braslas, Līgatnes, Amatas, Raunas, Daugavas, Abavas, Ventas u.c. upju krastos. Gaujas svītu (D3gj) 1951. gadā izdalīja P. Liepiņš horizonta a3 [E. Krauss, 1927., 1934.] apjomā. Svītas nogulumi ieguļ uz izskalotās vidusdevona iežu (Burtnieku svīta) virsas. Svīta veido sedimentācijas ciklu. Tā pamatā ir konglomerāti ar aleirolīta, māla, kvarca oļu, fosforītu konkrēciju, zivju kaulu, pārkramotas nematofikusa koksnes ieslēgumiem. Tālāk apakšdaļu un vidusdaļu veido sārti un rūsgani smilšakmeņi, bet augšdaļu sarkani aleirolīti un māli. Svītas nogulumus sedz Amatas svītas smilškmeņi.
Faciālais iedalījums
Gaujas svītas nogulumi ir veidojušies seklā jūrā no materiāla, ko upes pārnesušas galvenokārt no Eiroamerikas kontinenta centrālās daļas uz tā nomales jūrām. Svītā var izdalīt trīs faciālās zonas:
Paleontoloģiskais raksturojums
Gaujas svītas bezmugurkaulnieku komplekss caurmērā ir samērā nabadzīgs. To veido bezslēdzenes pleckāji Bicarinatina aff. parva, slēdzenes pleckāji: Cyrtospiriferidae gen. indet., "Camarotoechiidae" gen. indet., kā arī reti koraļļu un stromatoporu artefakti. Pēdējos bija pētījis H. Nestors un bija noteikti Hermatostroma aff. verhovense, Syringostromella aff. pskovensis, Taeniodictyon sp. indet. Daudz bagātāks ir Lodes svītas bezmugurkaulnieku komplekss no Lodes māla karjera. To pārstāv vēžskorpioni un dažādi vēžveidīgie, parazītiskie plakantārpi (senākie zināmie), dažādas dūņēdāju ejas. Tāpat tur tika atrastas sauszemes augu Archaeopteris un Rhacophyton paliekas, kā arī divas harofītu aļģu sugas. Bez to vēl Sietiņu svītas nogulumos (Bāles smilšu karjers) ir atrodami pārkramotas nematofikusa koksnes fragmenti.
Derīgie izrakteņi
Gaujas svītas nogulumi tiek izmantoti kā vairāku derīgo izrakteņu ieguves vieta. Plaši pazīstamas ir Lodes māla raktuves, kur no devona māla tiek gatavoti dekoratīvie apdares ķieģeļi, bet padomju laikā drenu caurules. Šī atradne ir pazīstama arī kā paleontoloģisko izrakumu vieta. Daļa no raktuvju teritorijas ir ņemta aizsardzībā, kā bruņuzivju mazuļu u.c. unikālu fosiliju atradnes vieta.
Bez māliem Gaujas svītas nogulumi tika izmantoti kā kvarca smilšu ieguves vieta stikla ražošanai. Sietiņu svītas smiltis tika iegūtas Bāles smilšu raktuvēs.
Mukuļi
Mukuļi (arī Mukules) ir ciems Viļānu novada Viļānu pagastā. Izvietojies pagasta austrumos 7,2 km no pagasta un novada centra Viļāniem un 219,3 km no Rīgas.
Oļa
Oļa (arī Ola, Ole) ir Rūjas kreisā krasta pieteka Valmieras novada dienvidos. Iztece no Stirnas purva. Tek ziemeļrietumu virzienā. Lielākās pietekas - Jungas grāvis, Purupīte. Ietek Rūjā augšpus bijušajiem Rūjas dīķiem. Oļu šķērso valsts autoceļi P17 (Valmiera–Rūjiena–Igaunijas robeža (Unguriņi)), V206 (Krustiņi–Ārgaļi) un V171 (Krogzemji–Sēļi–Rūjiena). Tās krastos atrodas Oleri un Oleru muiža.
Mukuļi
Apdzīvotā vieta izvietojusies netālu no autoceļa A12 (Jēkabpils–Rēzekne–Ludza–Krievijas robeža (Terehova)).
Brigāde
Brigāde ir taktiskā līmeņa karaspēka apakšvienība, kura sastāv no vairākiem pulkiem (vismaz 2) vai bataljoniem (parasti 3—6). Vairākas brigādes var veidot divīziju. Vienā brigādē parasti dienē no 1000 līdz 8000 karavīru. Vairāku valstu armijās šī ir augstākā militārā organizācijas vienība.
Zīlīte
Zīlīte var būt:
Pastinaks
Pļavas pastinaks jeb pastinaks (la) ir sakņu dārzenis, kas ir tuvi radniecīgs ar burkāniem un pētersīļiem un pieder čemurziežu dzimtai.
Augs ir divgadīgs, taču to bieži audzē kā viengadīgu. Tam ir gara, ēdama, krēmkrāsas mietsakne, kura pēc pārziemošanas zemē iegūst saldenu garšu. Taču pēc tam, kad augs ir pārziedējis un nogatavinājis sēklas, tā sakne kļūst neēdama. Rīkojoties ar pastinaka ar kātu un lapotni, jāievēro piesardzības pasākumi, jo pastinaka sula saules gaismā, saskaroties ar ādu, var izraisīt izsitumus.
Pastinaki parasti tiek termiski apstrādāti, bet tos var ēst arī neapstrādātus. Saknes mīkstumam ir salda garša. Tas satur daudz vitamīnu, antioksidantu un minerālvielas (īpaši kālija); kā arī satur gan šķīstošās, gan nešķīstošās šķiedrvielas. Pastinakus vislabāk audzē dziļā, bezakmeņu augsnē. Augam mēdz uzbrukt burkānu muša un citi kaitēkļi, kā arī augu vīrusi un sēnīšu slimības, no kurām visnopietnākā ir koka vēzis.
Izplatība
Augu suga ir plaši sastopama Eiropā. Pļavas pastinaka sākotnējais areāls ir kontinenta dienvidu un vidus daļā, no kurienes tas plaši izplatījies citur. Latvijā pļavas pastinaks ir nereti sastopams visā valsts teritorijā, kur atsevišķi eksemplāri un nelielas grupas aug sausās pļavās, upju krastu terasēs, grants ieguves karjeros un dzelzceļa uzbērumos.
Apraksts
Pļavas pastinaks ir divgadīgs, 40—110 cm garš lakstaugs ar baltu, resnu, ēdamu sakni. Viss augs ir dzeltenīgi zaļš. Stublājs ir stāvs, stingrs, rievaini šķautņains, zarains, īsi apmatots. Lapas ir vienkārt plūksnainas, 7—20 cm garas, dalītas, sastāv no 2-7 pāriem olveidīgu, sēdošu plūksnu ar lielzāģzobainu malu. Stublāja apakšējās lapas kātainas, augšējās ir sēdošas, piestiprinājums stublājam nedaudz makstveidīgs. Ziedkopas čemurā staru nedaudz. Vīkala un vīkaliņa nav. Zieda vainaglapas ir tumšdzeltenas. Auglis ir plati eliptisks, 0,5—0,8 cm garš dvīņsēklenis ar šauru spārnu. Zied jūlijā un augustā.
Sāra Lāšone
Sāra Marīa Lāšone (sv; dzimusi 1997. gada 16. decembrī) ir zviedru dziedātāja. Viņa saņēma nacionālu atzinību par uzvaru Talangas talantu šova (populārā šova Got Talent zviedru versija) 2008. gada sezonā. 2010. gadā Sāra Lāšone parakstīja līgumu ar ierakstu kompāniju Ten Music Group. 2013. gada janvārī viņa ierakstīja savu debijas EP albumu. Viņas singls Uncover Zviedrijā un Norvēģijā tika augstu novērtēts. Gan singlu Uncover, gan arī albumu Introducing mūzikas korporācija Universal Music Group (UMG) Zviedrijā 2013. gada jūlijā sertificēja ar trīskāršu platīna disku. S. Lāšone parakstīja arī trīs gadu līgumu ar Epic Records ASV 2013. gada aprīlī. Trīs no Sāras Lāšones singliem Zviedrijā ir ieņēmuši augstas vietas. Platīna diska statuss Uncover piešķirts 7 reizes, Lush Life 4 reizes, arī Never Forget You ir ieguvis platīna diska statusu.
Personīgā dzīve
Sāra Lāšone dzimusi Stokholmā, Zviedrijā 1997. gada 16. decembrī. Viņa dzīvo kopā ar māti, tēvu un jaunāko māsu Hannu.
Karjeras sākums (2007—2011)
2007. gadā Lāšone iekļuva Zviedrijas talantu šova Stjärnskott finālā. 2008. gadā (10 gadu vecumā) Lāšone uzvarēja Talangas talantu šova atlasē un saņēma naudas balvu 500,000 SEK. My Heart Will Go On vēlāk tika izdots kā Lāšones debijas singls. YouTube video par viņas sniegumu finālā skatīts vairāk nekā 35 miljonus reižu.
Otrais studijas albums (2015)
2015. gada 5. jūnijā Lāšone izdeva savu debijas singlu Lush Life no otrā studijas albuma. Dziesma kļuvusi par viņas otro singlu "numur 1", tā 4 reizes tika saņēmusi platīna diska statusu. Dziesma atradās top 5 Dānijā un Norvēģijā, iekļuva top 10 Somijā, Vācijā, Beļģijā un Nīderlandē. 2015. gada 22. jūlijā Lāšone sadarbībā ar Grammy nominēto britu dziedātāju Uzo Emenike (MNEK) izdeva jaunu singlu Never Forget You. Dziesma sasniedza vērtējumu Nr.1 Zviedrijā un Nr.5 Apvienotajā Karalistē, kā arī bija Nr.1 Zviedrijas Spotify sarakstā. Dziesma kā platīna disks tika pārdota Zviedrijā jau pēc divām nedēļām.
Eiropas autoceļš E263
Eiropas autoceļš E263 ir daļa no Starptautiskā E ceļu tīkla B klases maršrutiem. Tas ved cauri tikai Igaunijai, no Tallinas uz Luhamā, Veru apriņķī. E263 pilnībā dublē Igaunijas galvenā autoceļa 2 maršrutu. Autoceļa kopējais garums ir 293 kilometri.
Dinamika (mūzika)
Dinamika ir apzīmējums mūzikas atskaņošanas skaļumam, kas tiek izmantots partitūrās, lai apzīmētu skaļuma izmaiņas. Parasti dinamiku apzīmē ar itāļu valodas skaļuma apzīmējuma vārdu abreviatūrām. Dinamikas līmeņi nav precīzi nesakāmi, jo tie ir atkarīgi no tā, cik skaļi atskaņota mūzika, instrumenta, atskaņošanas telpas un tamlīdzīgi, bet tiem ir jābūt pareizā attiecībā cits pret citu.
Baroka laika komponisti, kā, piemēram, Johans Sebastiāns Bahs vai Volfgangs Amadejs Mocarts diezgan reti pielietoja dinamikas apzīmējumus, visbiežāk izmantojot forte vai piano, tādā veidā ļaujot izpildītājam pašam interpretēt skaņdarba atskaņošanu, bet jau 19. gadsimtā komponisti sāka vairāk pielietot šos apzīmējumus.
Dinamikas apzīmējumi crescendo un diminuendo (reizēm arī decrescendo) nozīmē pakāpenisku skaļuma palielināšanos vai samazināšanos. Šos apzīmējumus reizēm dēvē par "matadatām" — "matadata", kas atveras, ir crescendo, bet tāda, kas aizveras, ir diminuendo.
Simone Indzagi
Simone Indzagi (it; dzimis Pjačencā) ir itāliešu futbola treneris un bijušais futbolists. Lielāko daļu spēlētāja karjeras pārstāvējis Romas "Lazio", spēlējis uzbrucēja pozīcijā, aizvadījis trīs spēles Itālijas izlasē. Kopš 2021. gada ir Milānas "Internazionale" galvenais treneris.
Viņa vecākais brālis Filipo Indzagi arī ir bijušais futbolists un treneris.
Futbolista karjera
Profesionālo karjeru sāka dzimtās pilsētas klubā Piacenza. Sākumā tika izīrēts zemāko līgu klubiem Carpi, Novara, Lumezzane un Brescello. 1998.—1999. gada sezonā Piacenza rindās 30 spēlēs A sērijā guva 15 vārtus. 1999. gadā pārgāja uz Romas "Lazio". 1999.—2000. gada sezonā kļuva par A sērijas uzvarētāju un Itālijas kausa ieguvēju. 2004. gadā ar Lazio vēlreiz uzvarēja Itālijas kausa izcīņā. 2005. gadā tika izīrēts Sampdoria, 2007.—2008. gada sezonu pavadīja īrē Atalanta vienībā. 2008. gadā atgriezās Lazio, taču spēlēja vien epizodiski. 2010. gadā noslēdza spēlētāja karjeru.
Itālijas izlasē debitēja draudzības spēlē pret Spānijas izlasi. Vēlāk tajā pašā gadā piedalījās spēlē pret Angliju, trešo un pēdējo spēli izlases rindās aizvadīja pret Rumāniju.
Trenera karjera
Pēc spēlētāja karjeras beigām sāka strādāt par treneri Lazio kluba sistēmā ar jauniešu komandām. pēc Steāno Pioli atlaišanas tika iecelts par galvenā trenera pienākumu izpildītāju, nostrādaja līdz sezonas beigām. Pirms 2016.—2017. gada sezonas par Lazio galveno treneri tika apstiprināts Marselo Bjelsa, taču viņš amatu atstāja jau pēc divām dienām, un Simone Indzagi kļuva par galveno treneri. 2017. gadā S. Indzagi vadībā Lazio izcīnīja Itālijas superkausu, uzvarot Turīnas "Juventus" ar 3:2. 2019. gadā uzvarēja Itālijas kausa izcīņā, finālā pieveicot Atalanta.
2021. gada jūnijā kļuva par Milānas "Internazionale" galveno treneri.
Latvijas—Igaunijas Basketbola līga
Latvijas—Igaunijas Basketbola līga, šobrīd nosaukta tās galvenā sponsora vārdā PafBet Latvijas—Igaunijas Basketbola līga, ir basketbola čempionāts, kurā piedalās Latvijas un Igaunijas spēcīgākie vīriešu basketbola klubi, bet kopš 2022. gada arī Ukrainas vadošais klubs. Līga tika izveidota 2018. gadā, un par tās čempioniem ir kļuvuši BK Ventspils (2019), Tallinas "Kalev/Cramo" (2021) un VEF Rīga (2022). Vienā sezonā uzvarētāji netika noskaidroti, jo 2020. gadā čempionātu pārtrauca Covid-19 pandēmija.
Pēc Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas sezonas noslēguma Latvijas un Igaunijas klubi noskaidro savas valsts čempionus, izspēlējot, attiecīgi Latvijas Basketbola līgas un Igaunijas Basketbola līgas izslēgšanas spēles.
2022.—2023. gada sezonā čempionātā spēlē 9 komandas no Igaunijas, 6 komandas no Latvijas (VEF Rīga, BK Ventspils, BK Ogre, BK Liepāja, BK Latvijas Universitāte, Valmiera Glass VIA), kā arī Ukrainas vadošais klubs Slobožanskes "Prometey".
Aisena
Aisenas ģenerāļa Karlosa Ibanjesa del Kampo reģions ir viens no Čīles 16 reģioniem. Izvietojies valsts dienviddaļā Klusā okeāna krastā. Ziemeļos robežojas ar Loslagosas reģionu, dienvidos — ar Magaljanesas reģionu, bet austrumos — ar Argentīnu. Administratīvi reģions dalās četrās provincēs — Kojaike, Aisena, Heneralkarrera un Kapitanprata. Reģiona administratīvais centrs ir Kojaikes pilsēta. Otra lielākā pilsēta un osta ir Puertoaisena.
Banduna
Banduna ir pilsēta Indonēzijā, Rietumjavas provinces administratīvais centrs. 2010. gadā pilsētā dzīvoja 2,39 miljoni iedzīvotāju, un pēc šī rādītāja tā ir trešā lielākā Indonēzijas pilsēta. Savukārt tās aglomerācijā dzīvoja 7,41 miljoni iedzīvotāju. Pēc šī rādītāja tā ir otra lielākā aglomerācija Indonēzijā.
Aisena
Reģionā ir vairāki nacionālie parki, tostarp Bernardo O'Higinsa nacionālais parks un Serro Kastiljo nacionālais parks.
Banduna
Banduna atrodas Javas salas iekšzemē, aptuveni 140 km uz dienvidaustrumiem no Indonēzijas galvaspilsētas Džakartas. 1810. gadā nīderlandieši tai piešķīra pilsētas statusu. Bandunu ieskauj vulkāniski kalni. Tā ir sundu etniskās grupas kultūras dzīves centrs.
Vidēji gaisa temperatūra visu gadu ir 23–24 °C. Nokrišņu daudzums svārstās no 1000 līdz 3500 mm. Vislietainākais periods, līdzīgi kā citur Indonēzijā, ir no novembra līdz aprīlim.
Sjerranevada
Sjerranevada (es) ir kalnu grēda Spānijas dienvidos, Andalūzijā. Stiepjas rietumu — austrumu virzienā 42 kilometru garumā. Trešā augstākā kalnu sistēma Eiropā, aiz Kaukāza un Alpiem, augstāka nekā Pireneji Spānijas ziemeļos.
Kalnu grēda ir populārs tūrisma objekts. Lielā daļā no kalnu grēdas ierīkots Sjerranevadas nacionālais parks. Veletas kalna ziemeļu nogāzē ierīkots slēpošanas kūrorts Estación de esquí de Sierra Nevada, kas ir vistālāk uz dienvidiem esošais Eiropā. Slēpošanas sezona parasti ir no vēla novembra līdz maija sākumam, kas sezonas beigās ļauj peldēties Vidusjūrā un slēpot sniegā vienas dienas ietvaros. Tāpat ziemeļu nogāzē 2896 metru augstumā atrodas Sjerranevadas observatorija un IRAM radioteleskops. Uz ziemeļrietumiem no Sjerranevadas atrodas Granada.
Lavazza
Lavazza ir Itālijas kafijas produktu ražotājs. Uzņēmumu 1895. gadā dibinājis Luidži Lavaca Turīnā, Itālijā. Pašlaik uzņēmumu vada jau trešā un ceturtā Lavacas ģimenes paaudze. Šī ir vispirktākā kafija Itālijā, kuru izvēlas 16 no 20 kafijas lietotājiem. 2011. gadā Lavazza ienākumi sasniedza 1,2 miljardus €. Uzņēmumā ietilpst arī kafejnīcu tīkls.
Lavazza ir četras ražotnes Itālijā un septiņas filiālēs visā pasaulē, kā Francija, Vācija, Spānija, Lielbritānija, Portugāle, Austrija un ASV. Uzņēmums piedāvā savu produkciju astoņdesmit valstīs, tostarp arī Latvijā.
Adele Neihauzere
Adele Neihauzere (de, dzimusi ) ir austriešu aktrise. Savu karjeru viņa uzsāka kā teātra aktrise, bet vēlāk sāka darboties arī televīzijā un kino.
Biogrāfija
Pēc šķiršanās no vīra, Neihauzere atgriezās Vīnē. Viņai ir dēls, kurš Grācā studē džeza ģitāras spēli.
Karjera
Neihauzere gribēja būt aktrise kopš sešu gadu vecuma. No 1976. līdz 1978. gadam viņa mācījusies par aktieri teātra skolā Schauspielschule Krauss. Divdesmito gadu sākumā viņa pārcēlās uz Vāciju un sāka spēlēt teātros Minsterē, Esenē, Rēgensburgā, Maincas Staatstheater un reizēm arī Vīnē.
Neihauzere ieguva valsts mēroga uzmanību, atveidojot sievietes Mefisto lomu Gētes "Faustā" Rēgensburgas pilsētas teātrī. Viņa filmējusies filmās (Helden in Tirol, Gone — eine tödliche Leidenschaft, "Kur ir Freds?" (Wo ist Fred), The Perlmutterfarbe, 3faltig) un televīzijas seriālos (Tatort, Polizeiruf 110 un Sinan Toprak ist der Unbestechliche). Tāpat plašu atpazīstamību ieguvusi ar savu īpatnējo balsi, jo īpaši pateicoties fermera sievas Džūlijas Zirbneres lomai ORF veidotajā Vier Frauen und ein Todesfall.
2008. gadā Neihauzerei veica balss saišu operāciju, jo viņai balss saitēs izveidojās Reinkes tūska. Pēc operācijas viņas balss augstums nedaudz palielinājās.
Kopš 2010. gada viņa atveido alkohola atkarīgo bijušo izmeklētāju Bibi Felneri, kura cieš no izdegšanas sindroma un strādā pie Haralda Krasnicera ORF veidotajā seriālā Tatort.
Silvija Šimfa
Silvija Šimfa (dzimusi Staru ciemā ) ir latviešu žurnāliste, teoloģe, politiķe un sabiedriskā darbiniece. Bijusi 12. Saeimas deputāte, ievēlēta no No sirds Latvijai saraksta. Pašlaik pārstāv Latvijas Reģionu apvienību.
Mēness redzamā puse
Mēness redzamā puse ir Mēness daļa, kas redzama no Zemes.
Silvija Šimfa
Strādājusi kā Latvijas Pašvaldību savienības eksperte Norvēģijas finanšu instrumenta projektā “Lietpratīga pārvaldība un Latvijas Pašvaldību veiktspējas uzlabošana” un bijusi Latvijas Pašvaldību savienības padomniece sociālajos un veselības jautājumos, kā arī Latvijas Universitātes Sociālo zinātņu fakultātes lektore. Bijusi Latvijas Republikas Augstākās padomes deputātes Itas Kozakevičas palīdze.
Mēness redzamā puse
Mēness rotācijas periods sakrīt ar Mēness apriņķojuma periodu, tāpēc no Zemes ir redzama tikai viena Mēness puse. Šāda Mēness orbītas īpatnība tiek skaidrota ar paisuma spēku iedarbību Mēness dzīlēs un Mēness masas nevienmērīgu sadalījumu.
Virsma
Aplūkojot Mēnesi pat ar neapbruņotu aci, uz tā virsmas var redzēt tumšākas un gaišākas vietas. Agrīnie astronomi domāja, ka lielie tumšie apgabali uz Mēness ir jūras (Mare), bet gaišie laukumi – sauszeme (terra). 17. gs. itāļu astronoms Džovanni Batista Ričoli (Giovanni Battista Riccioli) kopā ar jezuītu priesteri Frančesko Maria Grimaldi (Francesco Maria Grimaldi), izmantojot agrākos Johannesa Hevēlija un Mihaela van Langrēna darbus, sastādīja Mēness karti, piešķirot nosaukumus daudziem objektiem, liekot pamatu Mēness nomenklatūrai. Mēness jūrām Ričoli izvēlējās ar laikapstākļiem saistītus vārdus, piemēram Vētru okeāns, Mitruma jūra, Tvaiku jūra. Krāterus viņš nosauca nozīmīgu astronomu vārdos, piemēram Agripa, Hiparhs, Ptolemajs, u.c.
Silvija Šimfa
Gaitas žurnālistikā sākušās Kazahijas PSR Aktjubinskas apgabala Televīzijas un radiokomitejā un strādājot kā Jēkabpils rajona laikraksta “Brīvā Daugava” žurnālistei, nodaļas vadītājai.
Mēness redzamā puse
Librācija
Vienkārši paskatoties uz Mēnesi, redzam 50 % tā virsmas, tomēr to ilgstoši novērojot, kopumā iespējams apskatīt apmēram 59 % Mēness virsmas. Šāda iespēja rodas Mēness librāciju dēļ. Mēness orbīta ir nedaudz eliptiska (ekscentricitāte e = 0,0549), tāpēc tā leņķiskais ātrums pa orbītu nav vienāds. Tuvāk perigejam ātrums palielinās, tuvāk apogejam - samazinās. Rotācijas ātrums paliek nemainīgs. Rezultātā iespējams redzēt nelielu daļu no Mēness neredzamās puses austrumu un rietumu malas. Mēness rotācijas ass nav perpendikulāra tā orbītas plaknei, bet atrodas 5,145° slīpumā. Tāpēc reizi mēnesī no Zemes var redzēt nelielu daļu no Mēness neredzamās puses ziemeļdaļas un vēl pēc 2 nedēļām, daļu no neredzamās puses dienviddaļas.
Silvija Šimfa
1977. gadā ieguvusi bakalaura grādu komunikācijas zinātnē Latvijas Universitātē un 2013. gadā bakalaura grādu teoloģijā Laterāna Pontifikālās Universitātes filiālē – Rīgas Augstākajā Reliģijas zinātņu institūtā.
Mēness redzamā puse
Orientācija
Mēness orientācija debesīs mainās, atkarībā no novērotāja atrašanās vietas uz Zemes:
Irina Turova
Irina Turova (ru; dzimusi kā Irina Slavina (ru) ) ir Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (2001).
Biogrāfija
Piedzimusi Baltkrievijā, kur viņas vecāki strādājuši par šaha treneriem. Pēc Čornobiļas AES katastrofas vecāki pārcēlušies uz Arhangeļsku, kur Irina astoņu gadu vecumā izcīnījusi otro vietu Arhangeļskas apgabala šaha čempionātā sievietēm. Vienpadsmit gadu vecumā ieņēmusi 3. vietu Krievijas jauniešu šaha čempionātā U16 meiteņu vecuma grupā, bet trīspadsmit gadu vecumā uzvarējusi Krievijas junioru šaha čempionātā U20 meiteņu vecuma grupā. 2000. gadā ieņēmusi otro vietu Krievijas sieviešu šaha čempionātā, bet 2003. gadā uzvarējusi šajā turnīrā. 2004. gadā ieņēmusi 4. vietu Eiropas individuālajā šaha čempionātā. 2009. gadā kļuvusi par Krievijas šaha kausa izcīņas sievietēm finālisti, bet 2010. gadā par šī kausa uzvarētāju. 2011. gadā uzvarējusi Krievijas ātrā šaha čempionātā sievietēm.
Piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas:
Par panākumiem turnīros FIDE 2000. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 2001. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2004. gadā saņēmusi arī vīriešu starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Vilcienu kustības organizācija
Vilcienu kustības organizācija ir dzelzceļa infrastruktūras pārvaldītāja pārvadājumu loģistika pa dzelzceļa infrastruktūru. Tā risina tādus jautājumus, kā pārvadājumu (pasažieru un kravu) plānošanu, vilcienu formēšanas kārtību, vilcienu pieņemšanas un nosūtīšanas kārtību, vilcienu kustības grafika sastādīšanu un caurlaides spējas aprēķinu u.c. Vilcienu kustības organizāciju galvenie pārstāvošie speciālisti ir: stacijas dežuranti un vilcienu dispečeri, manevru dispečeri, pārmiju posteņu dežuranti, pārmijnieki, ātruma regulētāji (bremžu kurpju licēji), operatori, inženiertehniskais personāls un daudzi citi darbinieki. Lokomotīvju vadītāji vienmēr pilda vilcienu kustības organizācijas darbinieku (stacijas dežuranti un vilcienu dispečeri) prasības un dotos signālus attiecībā uz tiesībām veikt vilciena kustību stacijā vai atļauju vilcienam pamest staciju un iebraukt posmā. Tāpat arī attiecībā uz manevru darbu stacijā. Jo lielāks ir apkalpojamo vilcienu skaits dzelzceļa tīklā, jo pamatīgāki līdzekļi tiek novirzīti vilcienu kustības organizācijai. Darbinieku skaita optimizācijai un veiktspējas operativitātei izmanto mūsdienīgas SCB sistēmas, kuras vienlaicīgi maksimāli ierobežo cilvēciskās kļūdas varbūtību un automatizē virkni procesus.
Pārvadājumu process iekļauj pasažieru pārvadāšanas un apkalpošanas, kravu iekraušanas un izkraušanas, vagonu padošanas un novākšanas, to ievietošanas vilcienā un kustības pa iecirkni, kā arī citas operācijas. Tas prasa zinātnisku pieeju vagonplūsmu organizācijā, rūpīgi izstrādāt formēšanas plānus atbilstībā ar grafiku, veikt tehnisko normēšanu, vilcienu un kravas darba operatīvu plānošanu un regulēsanu u.c.
Pārvadājumu procesa un vilcienu kustības organizācijas pamatā ir vairāki svarīgi principi: kustības drošības un kravu saglabāšanas nodrošināšana, inteliģentas pārvadājumu loģistikas pārvalība, kas ļauj iesaistītajām personām nodrošināt pārvadājumus -, kā arī veikt infrastruktūras remontu un uzturēšanu ar minimālām izmaksām. Šo principu ievērošana lauj veikt pārvadājumus ar minimālām izmaksām un noteikto ātrumu.
Dzelzceļa ekspluatācijas metodes nepārtraukti attīstās. Vēl nesen dzelzceļa pārvadājumi nebija stingri nodalīti no dzelzceļa infrastruktūras pārvaldības funkcijām. Līdz ar jaunu ES pakotņu ieviešanu, dzelzceļa infrastruktūrām tiek noteiktas jaunas prasības un precizētas infrastruktūras pārvaldītāju funkcijas.
Pamata definīcijas
Atsēdināšana - sastāva stumšana ar ritekļiem pa priekšu un vilces līdzekli beigās.
Caurlaides spēja - vilcienu skaits, kuru pa iecirkni var caurlaist noteiktā laika vienībā, atkarībā no iecirkņa tehniskajām ierīcēm un vilcienu kustības  organizācijas līdzekļiem.
Caurvedes spēja - kravu apjoms tonnās, kuru var pārvest noteiktā laika vienībā dotā līnijā.
Darbīgais vagonu parks, kuru  drīkst izmantot kravu darbā.
Iecirkņa stacija - ir sadales punkts ar kuru norobežo iecirkni, lai tajā veiktu vilcienu apkalpošanu un lokomotīvju brigāžu darbu, ritošā sastāva tehnisko apkopi, ekipēšanu un remontu, iecirkņa un savācējvilcienu formēšanu un izformēšanu. Pamatraksts: Iecirkņa stacija.
Lokomotīvju ekpluatējamais parks - lokomotīves, ko izmanto braukšanas un manevru darbos.
Manevri – ritošā sastāva pārvietošana ar vilces līdzekļiem vai bez tiem, lai saformētu un izformētu vilcienu, pārvietotu ritošo sastāvu uz iekraušanas, izkraušanas, remonta un apkopes vietām vai stāvvietām, kā arī atsevišķu vilces līdzekļu pārvietošanās pa ceļiem.
Šinobu Ono
Šinobu Ono (ja; dzimusi ) ir japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Vilcienu kustības organizācija
Pamata definīcijas
Stacijas pārstrādes spēja - vagonu skaits, kurus stacija spēj pārstrādāt noteiktā laika vienībā.
Šķirošanas stacija - kravas vilcienu masveida izformēšanas un formēšanas mezgla sadales punkts. Pamatraksts: Šķirošanas stacija.
Tehniskā stacija ir vispārināts sadales punktu apzīmējums, kurā veic vismaz minimālā apjomā (neatkarīgi no apjoma) tādus pakalpojumus, kā lokomotīves brigāžu maiņa, lokomotīves maiņa, lokomotīvju un pasažieru vagonu ekipēšana, mazgāšana, vilcienu izformēšana un formēšana, ritošā sastāva (vagoni, lokomotīves) tehnisko apkopi un remontu u.c. funkcijas. Pamatraksts: Tehniskā stacija.
Vilcienu formēšanas plāns - nosaka vagonu plūsmas organizācijas sistēmu.
Vilcienu kustības grafiks - grafisks vilcienu kustības attēlojums pa iecirkņiem un virzieniem.
Pēc formēšanas noteikumiem
Kravas vilcienus klasificē pēc formēšanas noteikumiem tādierm kā: nosūtīšanas maršrutiem; pakāpju un tehniskajiem maršrutiem.
Pakāpju maršruts - vairāki kravas nosūtītāji gatavo maršrutu.
Tehniskais maršruts - gatavo bez kravas nosūtītāja līdzdalības.
Pēc braukšanas nosacījumiem
Kravas vilcienus pēc braukšanas nosacījumiem līdz galastacijām iedala:
savācējvilciens - brauc ar darbu iecirknī savācot vai atstājot vagonus;
pārdeves vilcieni - kuri brauc mezgla robežās.
Pēc braukšanas attāluma un ātruma
Ātrie kravas ar unificētu masu visā braukšanas laikā (refrižeratorvagoni).
Paātrinātie - dzīvkravu pārvadāšanai.
Pēc vagonu stāvokļa
Krautie (visi krauti), tukšie (visi tukši), kombinētie (ietipst gan krauti, gan tukši vagoni).
Ekspluatācijas darba rādītāji
Ekspluatācijas rādītāji ļauj veikt turpmāku pārvadājumu ekonomisko analīzi un aprēķināt pārvadājumu pašizmaksu, noteikt tarifus, izmantojot izdevumu likmju metodi, proti, katra rādītāja ražošanu uzskata par preci un nosaka tās maksu. Vērā ņem arī maršruta pasūtījuma maksu (piemēram, ja valsts veic pasažieru pasūtījumus pārvadātājam), infrastruktūras izmantošanas maksu (nosaka saskaņojot ar likumos paredzēto regulējošo valsts institūciju), dotācijas u.c.
Tāpat dzelzceļa elspluatācijas rādītājus iedala kvantitatīvajos un kvalitatīvajos. Kvantitatīvie rādītāji ir: nobrauktie tonnu kilometri un pasažieru kilometri. Ne vienmēr liels tonnkilometru un pasažieru kilometru daudzums ir labi (kvalitatīvi). Jo tos var izstrādāt ne tikai braucot pa vistaisnāko loģistikas maršrutu, bet arī pa apkārtceļiem. Dažkārt infrastruktūras remontdarbi vai pēkšņi bojājumi vai arī tās pārslodze ar citiem vilcieniem neļauj braukt pa vistaisnāko maršrutu, publiskās infrastruktūras pārvaldītājs kritiskā situācijā savu iespēju robežās meklē alternatīvu(-as).
Savukārt kvalitatīvie ekspluatācijas rādītāji raksturo, piemēram: vagonu noslodzi - kravas masa vienā vagonā; vagona apgrozījuma laiku no iekraušanas līdz nākamai iekraušanai; kustības ātrumu: tīrgaitas jeb gaitas; tehnisko, iecirkņa un maršruta.
Tīrgaitas jeb gaitas - ņem vērā tikai braukšanas ātrumu, atskaitot laiku ātruma palielināšanai un palēnināšanai (bremzēšanai), stāvēšanai kustības pārtraukumu laikā starpstacijās (piemēram, vilciena apdzīšana, krustošana u.tml.).
Tehniskais - ņem vērā tīrgaitas ātrumu kopā ar palēninājumiem un paātrinājumiem un neņem vērā stāvēšanas laiku.
Iecirkņa - ņem vērā visu bruto laiku, ko vilciens pavadījis iecirknī no brīža, kad vilcienu uz iecirkni nosūta līdz pienākšanai iecirkņa stacijā.
Maršruta - kas kādā apskatāmā maršrutā (piemēram, no Liepājas līdz kādai valsts robežas šķērsošanas vietai) ņem vērā visu pavadīto bruto laiku un tajā var ietilpt vai neietilpt vairāk par vienu tehnisko staciju.