cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ivars Ijabs
Biogrāfija
No 1997. līdz 2003. gadam studējis Latvijas Universitātes Vēstures un filozofijas fakultātē. Ieguvis maģistra grādu filozofijā (2003). Pēc tam sācis pasniegt Latvijas Universitātē. 2007. gadā ieguvis politikas zinātnes zinātņu doktora grādu. Ar Ministru kabineta rīkojumu iecelts LPSR VDK zinātniskās izpētes komisijā.
Latvijas Politologu biedrības priekšsēdētājs. Vairāku pētniecisko rakstu un grāmatu autors. I. Ijabs ir publicējies vairākos žurnālos.
No 2013. gada 30. aprīļa līdz 2019. gada 17. janvārim bija Sorosa fonda — Latvijā valdes loceklis ar tiesībām pārstāvēt to atsevišķi.
Precējies ar vijolnieci Terēzi Zīberti-Ijabu, ģimenē auguši trīs bērni.
Politiskā darbība
2019. gada sākumā tika paziņots, ka I. Ijabs plāno kandidēt Eiropas Parlamenta vēlēšanās, un maijā notikušajās vēlēšanās viņš bija apvienības "Attīstībai/Par!" saraksta līderis, nebūdams apvienību veidojošo politisko partiju biedrs. I. Ijabs kā vienīgais no sava saraksta tika ievēlēts Eiropas Parlamentā.
2019. gada oktobrī iestājās partijā "Latvijas attīstībai".
Eiropas Parlamentā strādā Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejā un Delegācijā attiecībām ar Amerikas Savienotajām valstīm, kā arī ir aizstājējs Ekonomikas un monetārājā komitejā, Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejā, Delegācijā attiecībām ar Andu Kopienas valstīm, Delegācijā attiecībām ar Dienvidaustrumāzijas valstīm un ar Dienvidaustrumāzijas valstu asociāciju (ASEAN) un Delegācijā Eiropas un Latīņamerikas parlamentārajā asamblejā. 2020. gadā kļuva arī par Īpašās komitejas attiecībā uz vēža uzveikšanu locekli.
Pēc tam, kad Juris Pūce reputācijas skandāla rezultātā atkāpās no partijas "Latvijas attīstībai" valdes priekšsēdētāja un apvienības "Attīstībai/Par!" līdzpriekšsēdētāja amata, I. Ijabs pārņēma šos amatus. 2022. gada decembrī ievēlēts par vienu no partijas "Latvijas attīstībai" līdzpriekšsēdētājiem.
Ropi
fon der Ropi (de, la — 'no Straupes') ir sena vācbaltu dzimta, kuras priekšteči Livonijas konfederācijā izsekojami līdz 13. gadsimta sākumam.
1620. gadā fon der Ropi tika imatrikulēti Kurzemes bruņniecības sarakstos. Pēc Krievijas impērijas senāta 1853. un 1862. gada lēmumiem dzimtas locekļi ieguva tiesības lietot mantojamu baronu titulu. Fon der Ropi bija uzņemti arī Novgorodas un Pēterburgas muižnieku dzimtu sarakstos.
Vēsture
Fon der Ropu dzimta par savu priekšteci uzskata Livonijas bīskapa Alberta fon Bukshēvdena vecāko brāli Teoderihu, kas pirmo reizi pieminēts Indriķa hronikas tekstā 1203. gadā. Livonijas krusta karu laikā viņš piedalījās daudzos karagājienos pret igauņiem. No hronikas zināms, ka 1212. gada Autines sacelšanās laikā viņš bija Idumejas fogts, kura sieva bija Pleskavas kņaza Vladimira meita. 1217. gadā pēc Otepē kaujas viņš nokļuva krievu gūstā. 1221. gadā Teoderihs pirmo reizi nosaukts par bīskapa Alberta vasali Theodoricus de Raupena (Teoderihu no Straupes). 1224. gadā viņš pārcēlās uz dzīvi pie sava jaunākā pusbrāļa Johana uz Otepē, bet vēl 1259. gadā tika dēvēts par Straupes kungu (Dominus Theodoricus de Ropa). Nav ziņu par Teoderiha no Straupes pēctečiem, tomēr valda uzskats, ka fon der Ropu dzimtas locekļi ir Teoderiha de Rope vai de Raupena pēcnācēji.
Kā nākamie ar līdzīgu uzvārdu 1291. gada dokumentā pieminēts Straupes kungs Johaness (dominus Johannes de Ropa) un 1329. gada kaujā pret lietuviešiem kritušais Nikolajs de Ropa. 1366. gadā un vēlāk pieminēts Tērbatas bīskapa vasalis Frederiks van der Rope, bet no 1391. līdz 1419. gadam Frederik de Rope bija Tērbatas draudzes prāvests. 1442. gadā cits Frederik de Rope bija Tērbatas bīskapa vasalis. 1493. gadā Dītrihs fon der Rope (Diderick von der Rope) bija Tērbatas bīskapa sūtnis pie Maskavijas lielkņaza Joana III. Biežo karu dēļ viņu īpašumi tika izpostīti un pēdējais Tērbatas Ropu dzimtas pārstāvis Otmārs fon der Rope (Othmar von der Rope) 1557. gadā pārdeva savu īpašumu un vēlāk krita Livonijas kara laikā.
Tomēr jau 1516. gadā Livonijas ordeņa mestrs Valters fon Pletenbergs izlēņoja Veselim fon der Ropam (Wessel von der Ropp) zemi un muižu pie Mēmeles upes (Memelhof — Vecmēmeles muižu), kas dzimtas īpašumā bija līdz 1760. gadam. Ropu dzimtas atzariem līdz 1735. gadam piederēja arī Zalves muiža (Salwen) un Susējas muiža (Sussei).
18. gadsimta beigās un 19. gadsimta sākumā fon der Ropu dzimta iegādājās vairākas muižas Zemgalē (Autzenbach, Planen, Birten, Neu-Autz), Kurzemē (Fischröden, Sernaten, Pormsahten, Paplacken) un Lietuvā.
Pēdējais Jaunauces muižas īpašnieks bija Teodora dēls Kārlis fon der Rops, kuram pēc 1920. gada zemes reformas muižu atsavināja un tās vietā piešķīra "Āžu" mājas. Viņa dēls Joahims Rops par piedalīšanos Latvijas brīvības cīņās ieguva 59,34 pūrvietas zemes, kuras iznomāja Fricim Slūtiņam, bet pats dzīvoja Jelgavā. pēc pārcelšanās uz dzīvi Vācijā, viņš 1930. gadā nodibināja un līdz 1978. gadam vadīja baronu Ropu ģimenes asociāciju Vācijā.
Dzimtai piederošās muižas (1920)
Līdz 1920. gada agrārajai reformai fon der Ropu dzimtai Zemgalē piederēja šādas muižas:
Hilda Žīgure
Hilda Žīgure (dzimusi, mirusi ) bija latviešu aktrise.
Biogrāfija
Apguvusi aktiermākslu Latvijas dramatiskajos kursos (1936—1938). 1942. gadā Hilda Žīgure, atrodoties bēgļu gaitās Ivanovā, kopā ar savu brāli Jāni Žīguru, dzejnieci Mirdzu Ķempi un vēl citiem latviešiem izveidoja "leļļinieku" ansambli. 1944. gadā no ansambļa izveidojās leļļu teātris. Beidzoties bēgļu gaitām, teātris atgriezās Latvijā. Jānis Žīgurs kļuva par leļļu teātra direktoru, Mirdza Ķempe – par māksliniecisko vadītāju, bet Hilda Žīgure – par vienu no vadošajām aktrisēm. Tādējādi Žīgure bija viena no Latvijas Leļļu teātra dibinātājām, strādājusi tajā līdz 1986. gadam.
1967. gadā saņēmusi Latvijas PSR Nopelniem bagātās skatuves mākslinieces goda nosaukumu.
Mirusi 2022. gada 6. septembrī 104 gadu vecumā.
Buzdi
Buzdi ir ciems Mežvidu pagastā, Kārsavas novadā. Atrodas 265 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa A13.
Iļja Šumovs
Iļja Šumovs (ru; Arhangeļska - 1881. gada jūlijs Sevastopole) bija Krievijas šahists.
Biogrāfija
Līdz 1847. gadam astoņpadsmit gadus dienējis Krievijas impērijas Baltijas flotē. Pēc tam strādājis Sanktpēterburgā kā ierēdnis. Bijis viens no 18. gadsimta talantīgākajiem Krievijas šahistiem. Kā lielākā daļa tā laika šahistu piedalījies galvenokārt mačos, kuros sacenties ar Kārli Janišu (1850. gads - 2:1, 1864. gads - 3:5 un 7:5), Sergeju Urusovu (1853. gads - 3:4, 1854. gads - 9:12, 1859. gads - 4½:8½ un 2½:6½), Hermani Klemencu (1870. gads - 1:1), Šimonu Vinaveru (1875. gads - 2:5). Kā vienam no tā laika spēcīgakajiem šahistiem Šumovam bija atsūtīts ielūgums piedalīties pirmajā starptautiskajā šaha turnīrā Londonā 1851. gadā, taču viņš no tā atteicies.
Džeiks Bīns
Džeiks Bīns (en, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2023) Bīns pārstāv NHL komandu Kolumbusas "Blue Jackets".
Iļja Šumovs
Biogrāfija
1869. gadā Šumovs bijis viens no Sanktpēterburgas šaha kluba dibinātājiem. Šajā pašā gadā viņš kļuvis arī par šaha nodaļas redaktoru tolaik populārajā Krievijas žurnālā "Всемирная иллюстрация" ("Vispasaules ilustrācija") un darbojies tajā līdz pat savai nāvei, kad tās vadību pārņēmis Mihails Čigorins.
Džeiks Bīns
2016. gada NHL draftā Bīnu ar kopējo 13. numuru izvēlējās Karolīnas "Hurricanes". 2019. gadā ar Šarlotas "Checkers" komandu izcīnīja Kaldera kausu.
Kanādas jauniešu hokeja izlases sastāvā Bīns ir spēlējis 2017. gada Pasaules junioru čempionātā, kurā tika izcīnīta otrā vieta, kā arī 2018. gadā, kad Kanāda ieguva pirmo vietu.
Iļja Šumovs
Šaha uzdevumu autors
Šumovs bijis arī viens šaha kompozīcijas pamatlicējiem Krievijā, kurš savas dzīves laikā bija sastādījis vairāk nekā 200 šaha uzdevumu. Viņa uzdevumiem bija raksturīga atsaukšanās uz tā laika aktuālo tematiku, piemēram, Krievu—turku karu (1877—1878), kuru autors ietvēra vizuāli saprotamā formā:
Atrisinājums:
1. Zg8+! Ke6 2. Zc7+ Ke5 3. Te8+ Ze7 4. De1+ Kf5 5. Ld3+ Kg4 6. Zxf6+ Kh3 (Kf3) 7. Lf1 (vai Le4) mats
Uzdevums ataino Pļevnas aplenkumu krievu — turku kara laikā 1877. gadā. Pļevna attēlota krievu burta "П" veidā. Melno karalis atkal simbolizē turku armijas komandieri Osmanu Nuri Pašu.
Aivars Kalējs
Aivars Kalējs (dzimis ) ir latviešu komponists, ērģelnieks un pianists.
Biogrāfija
Dzimis Rīgā tēlnieka Oto Kalēja ģimenē. 1958—1969 mācījies Emīla Dārziņa mūzikas skolas kora un speciālajā mūzikas teorijas klasē, apguvis kompozīciju pie Ģederta Ramaņa, no septiņu gadu vecuma līdz balss lūzumam dziedājis skolas zēnu korī. Astoņpadsmit gadu vecumā sācis spēlēt ērģeles. 1969. gadā iestājies Jāzepa Vītola Latvijas Valsts Konservatorijā (JVLVK). Absolvējis Ādolfa Skultes kompozīcijas klasi (1974) un Nikolaja Vanadziņa ērģeļu klasi (1977). Studējot JVLVK, bijis viens no pēdējiem, kurš mācījies speciālo harmoniju un polifoniju pie Lūcijas Garūtas. Papildinājis zināšanas pie Ēvalda Koimana un Leo Krēmera.
"Ērģeles man patika, jau mazam esot. Atceros, ka tie bija lieli svētki, ka svētdienās toreizējais demokrātu vācu radio pa garajiem viļņiem atskaņoja Baha kantāti. To vienmēr gaidīju.  — Aivars Kalējs"
Rīgas Doma koncertērģelnieks, Jaunās Sv. Ģertrūdes baznīcas ērģelnieks (kopš 1989. gada) un Rīgas Doma kora skolas zēnu kora ērģelnieks.
Koncertējis gandrīz visās Eiropas valstīs, ASV, Kanādā, Kolumbijā, Sibīrijā un Japānā, tajā skaitā piedaloties nozīmīgos starptautiskos ērģeļmūzikas festivālos. Uzstājies tādās vietās kā Parīzes Dievmātes katedrāle, Musikverein koncertzāle Vīnē un Vestpointas Militārās akadēmijas kapellā ar lielākajām ērģelēm pasaulē. Kalējs regulāri pievēršas gan jaunai, gan pagātnē nenovērtētai mūzikai. Spēlējot koncertos, tā bieži vien nokļūst citu mūziķu repertuāros.
Žīgure
Žīgure var būt:
Aivars Kalējs
Biogrāfija
Aivars Kalējs ir rādījis vairāk par 100 simfonisko, kora, ērģeļu, klavieru un citas kamermūzikas opusu. Viņa mūzika tikusi vairākkārt apbalvota, piemēram, Musica Dolente simfoniskajam orķestrim - veltīta 2001. gada 11. septembra notikumu nevainīgo upuru piemiņai. Komponista mūziku ierakstījuši tādi mākslinieki kā Iveta Apkalna, Andris Nelsons, Maksims Novikovs un Latvijas Nacionālais simfoniskais orķestris. 2017. gadā, Rīgas Domā JVLMA ērģeļu klases vadītāja, prof. Vita Kalnciema ieskaņoja retrospektīvu Aivara Kalēja ērģeļmūzikas CD albumu Uzliesmojumi.
1980—1985 strādājis Latvijas Kultūras ministrijas Muzeju un Kultūras pieminekļu padomē, pievēršoties Latvijas baznīcu ērģeļu izpētei un panākot 250 ērģeļu iekļaušanu aizsargājamo kultūras pieminekļu sarakstā. Mūzikas leksikonos un periodikā lasāmi Aivara Kalēja raksti par ērģeļu vēsturi.
Daiļrade
Rakstu mūziku, kas ir labāka par mani. Pierakstu to tikai tad, kad no skaņām netieku vaļā. Tas man ir kaut kas īpašs, tāpēc pret šo darbu jūtu bijību."Ko parasti saprot ar jēdzienu – 'mūsdienu mūzika'? To, ka tai jāattēlo apkārtnes problēmas, samezglojumi. Bet tas ir ļoti piezemēts skatījums! Manuprāt, jābūt gluži otrādi – cilvēks jāizrauj no vides, kurā viņš atrodas ikdienā, un jāceļ uz augšu  — Aivars Kalējs
Aivara Kalēja darbu saraksts
Savas daiļrades laikā Aivars Kalējs aptvēris daudzus mūzikas žanrus, kopumā uzrakstot ap 100 opusiem ērģelēm, klavierēm, kameransambļiem, korim un orķestrim. Komponista mūzikā sastopamas visdažādākās tematikas — aktuālie un latviešu tautai nozīmīgie notikumi ("Musica dolente" simfoniskajam orķestrim - 2001. gada 11. septembra notikumu nevainīgo upuru piemiņai;  Solitudinem Faciunt  - Zolitūdes traģēdijas upuru piemiņai;  Via Dolorosa  - 1941. un 1949. gadu deportācijās izvestajiem), reliģija (Tokāta par korāļa "Gods Dievam augstībā" tēmu), daba (klavieru cikls "Gadalaiki pusbalsī"), kā arī raksturīgas ir stilizācijas un veltījumi (Tokāta vijolei solo; klavierminiatūru cikls "Francijas albums", kas veltīts deviņiem franču komponistiem).
Koncertdarbība
Šobrīd Aivars Kalējs koncertē ar ērģeļmūzikas un kamermūzikas priekšnesumiem.
Uzstājies ar neskaitāmiem nacionālajiem simfoniskajiem orķestriem, kā arī tādiem kolektīviem kā Valsts akadēmiskais koris Latvija un orķestris Kremerata Baltica.
1998. gadā ar Kremerata Baltica koncertējis ASV, Šveicē, Austrijā, Vācijā un Krievijā. 2001. gadā Japānā Kalējs astoņu dienu koncertturnejas laikā sniedza piecus koncertus trīs pilsētās — Jokohamā, Niigatā un Šizuokā, ar lieliem panākumiem atskaņojot četras dažādas programmas (vienā no tām pilnībā J. S. Baha mūzika), ik koncertu pulcējot vismaz 1000 klausītāju. Ar vairākiem simfoniskajiem orķestriem atskaņojis F. Pulenka koncertu ērģelēm ar orķestri. 2009. gadā XXIII Tallinas starptautiskajā ērģeļfestivālā kopā ar Tallinas kamerorķestri Andresa Mustonena vadībā izpildīja trīs (5., 14., 13.) Hendeļa ērģeļkoncertus. Sākot ar 2015. gadu, Aivars Kalējs regulāri sniedz koncerttūres visā Krievijā (Maskavā, Kaukāzā, Sibīrijā). Piemēram, 2016. gada rudenī ar solokoncertiem Krievijā atklāja Omskas un Altaja filharmoniju koncertsezonas un atzīmēja Baškīrijas filharmonijas ērģeļu 30. gadadienu. Kalējs ir vienīgais latvietis, kurš sniedzis trīs solokoncertus Parīzes Dievmātes katedrālē. Pēdējo reizi 2016. gada nogalē. 2017. gadā jūlijā koncertēja VI starptautiskajā garīgās mūzikas festivāla ietvaros Bogotā, Kolumbijā.
Aivars Kalējs bieži atskaņo Lūcijas Garūtas kantāti "Dievs, Tava zeme deg!", tai skaitā 1988. gada aprīlī — Ingus Pētersons, Aivars Krancmanis un Aivars Kalējs, kopā ar kamerkori Ave Sol un diriģentu Imantu Kokaru, bija pirmie, kuri, pēc 44 gadiem Latvijā, atkal atskaņoja Kantāti.
Apbalvojumi
Nominēts 2008. gada Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvai.
Umberto Kaligāriss
Umberto Kaligāriss (it, dzimis, miris ) bija itāļu futbolists un futbola treneris, spēlēja kreisās malas aizsarga pozīcijā, pārstāvējis Itālijas futbola izlasi.
Itālijas futbola izlasi pārstāvējis no 1922. līdz 1934. gadam, kopumā aizvadot 59 mačus. Ar izlasi izcīnījis bronzas medaļu 1928. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Amsterdamā. Ar izlasi uzvarējis arī 1934. gada FIFA Pasaules kausā.
Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri. Trenējis Juventus komandu no 1939. gada līdz savai nāvei. , mačā starp bijušajām Juventus zvaigznēm, pēc dažām nospēlētām minūtēm Kaligāriss bija spiests pamest laukumu. Viņš tika nogādāts slimnīcā, kur mira no aneirismas.
Spēlētāja karjera
Juventus
Itālija
Marija Konopņicka
Marija Konopņicka (pl, dzimusi Vasilovska (Wasiłowska), mirusi ) bija poļu dzejniece, romānu rakstniece, bērnu literatūras rakstniece, literatūrkritiķe un tulkotāja. Viņa ir zināma arī ar pseidonīmu Jana Sava (Jan Sawa). Viena no nozīmīgākajām 19. gadsimta beigu poļu dzejniecēm.
Šigeloze
Šigeloze jeb bakteriālā dizentērija ir infekcijas saslimšana, kura raksturojas ar resnās zarnas invāziju ar kolīta attīstīšanos un organisma intoksikāciju. Saslimšana raksturojas ar smagu patogenitātes sākumetapu.
Patoģenēze
Izejot cauri M-šūnām uz zemgļotādas iekšieni, šigellas iedarbojas ar makrofāgiem, izraisot to apoptozi. Rezultātā sākas citokīna IL-8 (interleikīna-8) izdalīšanās, kas iniciē iekaisuma procesu zemgļotādā, līdz ar ko attīstās iekaisuma dizentērija.
Fagocītu apoptoze ļauj šigellām iekļūt epitēlijšūnu bazālajā pusē. Šigellu starpšūnu migrācija izraisa audu eroziju. Šigellu nāves gadījumā sākas šigatoksīna un pseidošigatoksīna izdalīšanās, no kuru iedarbības fēcēs parādās asinis. Patoloģiskais process ierobežojas ar resno zarnu. Bakterēmiju šigelozē nenovēro. Pirmā serovara Shigella dysenteriae šigatoksīns var nonākt asinīs un ar asinsriti tas var sasniegt nieres, kur izraisa nieru glomerulu bojājumus. Šajā gadījumā iekaisušais endotēlijs sašaurina asinsvadus, paātrinot asinsriti. Tas savukārt paaugstina dinamisko spiedienu, izraisot receptoru atkailināšanos Villebranda faktoram, kas savukārt izraisa trombocītu agregāciju (salipšanu), novedot pie asinsvadu oklūzijas un urēmijas attīstības.
Imunitāte
Aizsardzībā pret infekciju galvenā nozīme ir sekrēcijas imūnglobulīnam IgA, kas novērš adhēziju, un intraepiteliālo limfocītu citotoksiskā antiķermeņatkarīgā aktivitāte, kuri kopīgi sadarbojoties iznīcina šigellas.
Profilaktika
Specifisko profilaktisko līdzekļu nav. Ārstējas ar klebsiellu bakteriofāgu un antibiotiku lietošanu. Ir nepieciešama antibiotikogrammu kontrole.
Lemonija Sniketa nelaimīgo notikumu virkne
"Lemonija Sniketa nelaimīgo notikumu virkne" (en) ir 2004. gada ASV komēdija, kas balstīta uz Lemonija Sniketa grāmatu sērijas "Nelaimīgo notikumu virkne" pirmajām trim grāmatām. Filmas režisors ir Breds Silberlings. Galvenās lomas atveido Džims Kerijs, Emīlija Brauninga, Liams Aikens, Timotijs Spols, Ketrina O'Hāra, Billijs Konolijs un Dženifera Kūlidža. Filmas pirmizrāde notika.
Pēc tam, kad ugunsgrēks nogalina trīs bērnu vecākus, bāreņi tiek nogādāti tēvoča un skatuves aktiera Grāfa Olafa aizbildniecībā. Olafs tikmēr slepeni plāno nozagt mirušo vecāku lielo bagātību.
Lenijs Kravics
Leonards Alberts "Lenijs" Kravics (en; dzimis Ņujorkā, ASV) ir amerikāņu dziedātājs, dziesmu autors, ierakstu producents, multiinstrumentālists un aranžētājs. Ierakstu laikā viņš ne tikai iedzied vokālu, bet bieži vien arī pats spēlē ģitāru, basģitāru, bungas, sintezatoru un perkusijas. Viņš ir pazīstams ar rūpīgi izstrādāto uzstāšanos un mūzikas videoklipiem.
L. Kravics četrus gadus pēc kārtas ieguva labākā vīriešu roka vokāla izpildījuma Grammy balvu no 1999. līdz 2002. gadam, uzstādīdams jaunu rekordu kopējā uzvaru skaitā šajā kategorijā un visvairāk saņemtajās balvās pēc kārtas starp vīriešiem. Tāpat mākslinieks ir ticis nominēts daudzām citām balvām, tai skaitā Amerikas mūzikas balvai, MTV Video mūzikas balvai, radio mūzikas balvai, BRIT balvai un Blockbuster Entertainment balvai. Viņš arī ir filmējies filmā "Bada spēles".
Kāpu iela (Jūrmala)
Kāpu iela ir iela Jūrmalā, kas savieno Mellužu, Asaru un Vaivaru apkaimes. Kāpu iela sākas krustojumā ar Dārzu ielu un beidzas krustojumā ar Skautu ielu. Kopējais ielas garums ir 3520 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Kāpu ielā satiksmes kustība noris divās joslās, posmā no Silu ielas līdz Stūrmaņu ielai joslas ir atdalītas. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve. Dažas no mājām ir iekļautas kultūrvēsturiskajā apbūvē un vēl dažas ievērojamo celtņu sarakstā.
Ielu savienojumi
Kāpu iela ir savienota ar šādām ielām:
Tateva Abrahamjana
Tateva Abrahamjana (hy, en; dzimusi Erevānā) ir Armēnijā dzimusi starptautiskā lielmeistare šahā (2011), kas kopš 2002. gada pārstāv ASV.
Biogrāfija
2000. gadā pārstāvējusi Armēniju Pasaules junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā. Pēc pārcelšanās uz ASV 2003. gadā piedalījusies ASV junioru šaha čempionātā, kurā ieņēmusi 5. vietu. No 2004. līdz 2008. gadam piecas reizes pārstāvējusi ASV Pasaules junioru šaha čempionātos dažādās vecuma grupās. 2006. gadā Ekvadorā ar simtprocentīgu rezultātu (9 punkti no 9 iespējamiem) uzvarējusi Panamerikas valstu junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. Daudzkārtēja ASV sieviešu šaha čempionātu finālu dalībniece, kuros izcīnījusi piecas medaļas: trīs sudraba (2005, 2011, 2014) un divas bronzas (2010, 2013). 2019. gadā dalījusi 2.-3. vietu ASV šaha čempionātā. 2021. gada oktobrī dalījusi 4.-6. vietu ASV sieviešu šaha čempionātā.
Piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kuros 2012. gadā 1. kārtā zaudējusi Aleksandrai Kosteņukai, bet 2015. gadā 1. kārtā zaudējusi Dronavalli Hārikai.
Pārstāvējusi ASV komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2011. gadā Abrahamjanai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Buzinkova
Buzinkova ir ciems Malnavas pagastā, Kārsavas novadā. Atrodas 285 km attālumā no Rīgas.
Frīdrihs Hlubna
Hlubna pēc profesijas bija finansists.
Šaha kompozīcija
Jau 13 gadu vecumā Hlubna sāka sastādīt šaha uzdevumus. Sākotnēji viņu mācīja tēvs, vēlāk austriešu komponists Jozefs Halumbireks. Kopumā viņš publicēja apmēram 530 kompozīcijas: tiešā mata daudzvilčus, palīgmata, pašmata un pasaku šaha uzdevumus. FIDE albumos viņš ieguva 58,5 punktus un kopš 1979. gada bija starptautiskais meistars šaha kompozīcijā. Pirms tam, 1971. gadā viņš bija jau ieguvis starptautiskā tiesneša titulu.
1980.gadā viņš kļuva par Austrijas žurnāla Schach-Aktiv šaha uzdevumu nodaļas redaktoru. No 1983. līdz 1986.gadam viņš vadīja šaha uzdevumu nodaļu žurnālā Deutschen Schachblätter.
Sarakstījis vairākas grāmatas par šaha kompozīciju.
Piemērs
Uzdevuma risinājums:
Markuss Vinogradovs
Markuss Vinogradovs (dzimis Siguldā) ir latviešu ziemeļu divcīņas sportists.
Karjera
Treniņus ziemeļu divcīņā uzsācis jau agrā bērnībā vectēva Agra Kumeliņa vadībā. Savu pirmo lēcienu no tramplīna veicis piecu gadu vecumā Vācijā. Deviņu gadu vecumā lēcis jau no K90 tramplīna. 15 gadu vecumā guva traumu kritienā, bet pēc atveseļošanās atgriezās sportā. 2019. gadā pēc skolu apmaiņas programmas nonāca Tronheimā, Norvēģijā, un varēja trenēties klubā Granåsen Skiteam.
16 gadu vecumā piedalījās 2019. gada Pasaules čempionātā Zēfeldē. Viņš kļuva par pirmo Latvijas sportistu, kurš ir startējis pasaules čempionātā ziemeļu divcīņā. Tramplīnlēkšanā ar 81 metru tālu lēcienu ierindojās 56. vietā no 59. sportistiem. Arī pēc slēpošanas daļas saglabāja 56. vietu, apsteidzot divus konkurentus, bet viens no dalībniekiem izstājās. Dažas nedēļas vēlāk viņš debitēja Kontinentālajā kausā, piedaloties sacensībās Ņižņijtagilā, Krievijā. Nevienā no trim startiem punktus izcīnīt neizdevās, augstākā vieta bija 49. 2020. gada Pasaules čempionātā junioriem Obervīzentālē ieņēma 50. vietu.
2020.—2021. gada sezonas sākumā piedalījās Kontinentālā kausa izcīņas posmos Pārksitijā, ASV. Visos trīs startos izcīnīja punktus — pirmajās sacensībās ieņēma 26. vietu, bet nākamajās divās ierindojās 27. vietā. 2020.—2021. gada Kontinentālā kausa kopvērtējumā ar 13 punktiem ieņēma 68. vietu. 2021. gada februārī viņš atkal startēja Pasaules čempionātā junioriem, kas norisinājās Lahti, aiz sevis atstāja piecus sportistus un ieņēma 44.vietu. 2021. gada Pasaules čempionātā pieaugušajiem Oberstdorfā sacensībās pēc Gundersena sistēmas ierindojās 50. vietā.
Otepē debitēja Pasaules kausā. Sacensībās, kurās 10 km slēpojumam ar kopēju startu sekoja lēcieni no normālā tramplīna, ieņēma 47. vietu, bet nākamajā dienā sacensībās pēc Gundersena sistēmas bija 48. vietā.
2022. gada janvārī tika apstiprināts, ka M. Vinogradovs ir kvalificējies 2022. gada ziemas olimpiskajām spēlēm Pekinā. Olimpiskajās spēlēs ieņēma 44. vietu sacensībās uz normālā tramplīna, bet nefinišēja sacensībās uz lielā tramplīna.
Ūdens (filma)
"Ūdens" ir 2007. gadā izdota Latvijas īsfilma. Filmas režisore ir Laila Pakalniņa.
Sižets
Marija no baseina apmeklēšanas neatsakās, lai gan Mariju brīdina par aukstu ūdeni un viņa baseinā ir vienīgā. Tomēr, nokļūstot ūdenī, Marija ir spiesta rēķināties ar savām sajūtām.
Pētertāle
Pētertāle ir apdzīvota vieta Tukuma novada Irlavas pagastā. Atrodas pagasta dienvidos 8,5 km no pagasta centra Irlavas, 20,1 km no novada centra Tukuma un 85,5 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P104 (Tukums—Auce—Lietuvas robeža (Vītiņi)), pie Šķiltu strauta, uz rietumiem no Vasku dīķiem. Veidojusies ap vēsturisko Pētertāles muižu (Gut Petertal).
Plociņi (Rožkalnu pagasts)
Plociņi (latgaliešu: Pluocini) ir ciems Vārkavas novada Rožkalnu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2,9 km no pagasta centra Rimicāniem, 4,6 km no novada centra Vecvārkavas un 209,2 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V682 (Špoģi–Arendole–Vecvārkava–Sīļi), Dubnas upes kreisajā krastā.
Saplūde
Filmas rediģēšanas un video rediģēšanas pēcapstrādē ar saplūdi apzīmē pakāpenisku pāreju no viena attēla otrā attēlā. Termins uzplūst tiek lietots, lai apzīmētu tukšuma pāreju attēlā, savukārt ar izdzist — attēla pāreju tukšumā. Saplūde ir efekts, kura laikā pārklājas divi attēli, parasti ainas beigās vai ainas sākumā, taču saplūde var tikt izmantota arī starp kadriem vienā ainā. Saplūde ir pretēja griezumam, jo cietā griezumā vienu kadru nomaina otrs kadrs un šajā gadījumā pakāpeniskas pārejas nav.
Filmā saplūdes efekts parasti tiek panākts ar optisko printeri, pakļaujot kadrus dubultai ekspozīcijai. Lineārā video montāžā vai televīzijas tiešraidē saplūdes efekts tiek radīts, interpolējot video signālus. Nelineārā video montāžā saplūdi panāk ar programmatūru, pakāpeniski interpolējot attēlu pikseļu RGB vērtības. Papildus sapludina arī skaņas celiņu.
Griezums un saplūde tiek lietoti atšķirīgi. Ar griezumu mainās kameras novietojums, atklājot citu skatupunktu, no kuras aina tiek rādīta. Šādi skatītājs momentāni nokļūst citā vietā un var aplūkot ainu no citas perspektīvas.
Pārejas un saplūdes parasti ilgst 1 līdz 2 sekundes (24-48 kadri), lai gan to ilgums var mainīties atkarībā no režisora un montāžista iecerēm. Īsas saplūdes (6-12 kadri) var tikt izmantotas, lai mīkstinātu pamanāmus cietos griezumus vai lēciena griezumus, kas varētu pārsteigt skatītāju. Filma A Place in the Sun ir ievērojama ar īpaši garām pārejām un saplūdēm.
Slančevbrjaga
Slančevbrjaga jeb Saulainais krasts (bulgāru: Слънчев бряг) ir lielākais piejūras kūrorts Bulgārijā starp Varnas (90 km) un Burgasas (36 km) pilsētām un ir daļa no Nesebaras pilsētas.
Atrodas pie Melnās jūras līča ar 10 km garu un līdz 100 m platu pludmali centrālajā daļā.
Rodtauna
Rodtauna (en) ir Britu aizjūras teritorijas Britu Virdžīnu galvaspilsēta un lielākā pilsēta, kas atrodas Britu Virdžīnu lielākās salas Tortolas dienvidu daļā, Karību jūras krastā. Pilsēta vidēji atrodas 10 metrus virs jūras līmeņa. Pēc 2012. gada datiem pilsētā dzīvo 12 603 iedzīvotāji.
Pilsēta ir populārs tūrisma galamērķis. Rodtauna ir Britu Virdžīnas galvenais transporta un finanšu centrs. Šeit atrodas Britu Virdžīnu galvenās valsts institūcijas un valdība.
Kazustrauts
Kazustrauts ir ūdenstilpe Tukuma novada Irlavas pagasta dienvidos, uz ziemeļrietumiem no Struteles.
Vīnes Galvenā stacija
Vīnes Galvenā stacija (de), saīsinājumā Wien Hbf, ir 2015. gadā pabeigta dzelzceļa stacija Austrijas galvaspilsētā Vīnē, Favorītenes rajonā. Tā ir galvenā pilsētas dzelceļa stacija, uzcelta vietā, kur pirms tam atradās Vīnes Dienvidu stacija un Vīnes Austrumu stacija. Bez dzelzceļa transporta infrastruktūras stacijā iekļaujas tirdzniecības centrs, bet stacijas tiešā tuvumā atrodas Österreichische Bundesbahnen un Erste Group galvenās mītnes.
Savienojumi ar Vīnes pilsētas transportu
Vīnes Galvenā staciju apkalpo arī vairāki Vīnes pilsētas transporta veidi :
Bieči (Riebiņu pagasts)
Bieči ir ciems Riebiņu pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 209 km attālumā no Rīgas.
Patimata Bagomedova
Patimata Bagomedova (az; dzimusi ) ir Azerbaidžānas brīvā stila cīkstone, Pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece.
Biogrāfija
Patimata Bagomedova dzimusi 1993. gada 6. augustā Mahačkalas pilsētā, Krievijā. Viņas treneris ir viņas tēvs Aidamirs Bagomedovs. Arī Patimatas Bagomedovas vecākā māsa Marzigeta Bagomedova ir Azerbaidžānas izlases cīkstone. Pirmos nopietnos panākumus Patimata guva 2008. gadā pārstāvot Krieviju. Eiropas kadetu čempionātā Daugavpilī viņa ieguva sudraba medaļu.
No 2010. gada Bagomedova sacensībās piedalījās Azerbaidžānas valstsvienības sastāvā. 2010. gada jūnijā Eiropas junioru čempionātā viņa ieguva bronzas medaļu. Mēnesi vēlāk Singapūrā notikušo 1. vasaras jaunatnes olimpisko spēļu finālā ar rezultātu 5:3 pieveica ķīnieti Juaņu Juaņu un izcīnīja zelta medaļu. Bet septembrī Pasaules pieaugušo čempionātā pusfinālā sīvā cīņā ar rezultātu 0:2 zaudēja Krievijas cīkstonei Lorisai Oržakai, bet cīņā par bronzu arī ķīnietei Šašai Džao, taču iegūtā piektā vieta arī bija liels septiņpadsmitgadīgās juniores panākums.
2011. gada pasaules čempionātā Bagomedova, pēc zaudējuma astotdaļfinālā nākamajai vicečempionei mongolietei Davāsihinai Otgoncecegai, pirmajā gandarījuma cīņā pieveica vācieti Aleksandru Engelharti un cīņā par trešo vietu indieti Nehu Rathi, iegūstot bronzas medaļu.
2013. gadā Bagomedova ieguva bronzas medaļu Eiropas čempionātā. Trešā viņa bija arī universiādē Kazaņā.
Aizkraukles purvs
Aizkraukles purvs jeb Aklais purvs ir augstā tipa purvs Aizkraukles novada Aizkraukles pagastā un Kokneses pagastā. Izvietojies uz dienvidiem no autoceļa P80, platība 2662 ha. Kopējie kūdras krājumi ap 77,6 mlj m³, rūpnieciski izmantojami 43,4 mlj m³, 450 ha platībā notiek kūdras ieguve. Purvs atrodas ūdensšķirtņu rajonā un veidojies, pārpurvojoties sauszemei. No Aizkraukles purva sākas vairākas Daugavas baseina upes: Brasla, Maizīte, Atradze.
Aizkraukles purvs ir augstais purvs ar pārejas un zemā purva elementiem. Purvā vairākas salas ar dažādiem meža tipiem — gāršu, vēri, dumbrāju. Lielākajā purva salā veca liepu gārša mistrojumā ar ošiem. Ligzdo vairāku retu sugu putni. Daudz retu augu un bezmugurkaulnieku sugu. Kopš 1999. gada purva centrālā un rietumu daļa 1532 ha platībā iekļauta dabas liegumā «Aizkraukles purvs un meži». Natura 2000 teritorija.
Purva veidošanās
Aizkraukles purva attīstība sākusies pēcleduslaikmeta agrajā boreāla periodā. Pirms apmēram 8000–9000 gadu plašās ieplakas dziļākajās vietās izveidojās sekli ezeri. Iestājoties siltam un mitram klimatam, ezeri aizauga, un no atmirušajām augu daļām sāka veidoties kūdra. Visintensīvākā kūdras slāņa veidošanās sākusies subatlantiskajā periodā pirms aptuveni 2800 gadiem un joprojām turpinās mūsdienās, sasniedzot 7,9 metru biezumu.
Senākās ziņas par Aizkraukles purvu minētas 17. gadsimta zviedru laiku kartēs. Vēl 20. gadsimta sākumā purvs bijis daudz plašāks un klajāks.
Purvs ir veidojies gan aizaugot seklām ūdenstilpēm purva ieplakas pazeminājumos, jo vietām zem kūdras ir sastopams sapropelis, gan arī pārpurvojoties minerālgruntij uz ieplakas pacēlumiem. Lielākais konstatētais kūdras slāņa biezums sasniedz 6,5 m, vidējais aprēķināts 4,4 m, bet pēc 2010. gada vasaras pētījumiem konstatēts, ka tas sasniedz pat 7,9 m biezumu.
Klimats
Dabas lieguma “Aizkraukles purvs un meži” teritorija pēc klimatiskās rajonēšanas atrodas Vidzemes augstienes klimatiskā rajona dienvidrietumu daļā. Rajona vidējais nokrišņu daudzums gadā sastāda 745 mm, no tiem siltajā periodā (aprīlī - septembrī) izkrīt - 502 mm. Gada vidējā temperatūra ir 3,5 °C, visaukstākais mēnesis ir janvāris, kad gaisa vidējā temperatūra ir – 5,9 °C. Absolūtais temperatūras minimums ir – 38 °C, kas ir novērots februārī. Gada siltākais mēnesis ir jūlijs ar gaisa vidējo temperatūru +17,1 °C un absolūto maksimumu + 34 °C. Pēdējās pavasara salnas vidēji novērotas 19. maijā, pirmās rudens salnas - 29. septembrī. Bezsala periods ilgst vidēji 130-140 dienas.
Vienlaidus sniega sega izveidojas decembra otrajā dekādē un pastāv vidēji 117 dienas, līdz marta trešās dekādes vidum. Augsnes sasalšanas vidējais dziļums ir 48 cm, maksimālais – 118 cm.
Ģeoloģija un ģeomorfoloģija
Purva ieplaka izveidojusies ledāja darbības rezultātā, jo purva ieplaku zem kūdras klāj pēdējā apledojuma morēna un tās kušanas ūdeņu veidoti nogulumi.
Ģeoloģiskās izpētes urbumos atsegti zemkvartāra virsā atsegti devona sistēmas jūras, lagūnu un kontinentālie nogulumi. Augšdevona nogulumi veido nelīdzenu pirmskvartāra virsmu, absolūtās atzīmes svārstās robežās no 60 m līdz 80 m v. j. l., atsegti Gaujas, Amatas, Pļaviņu, Daugavas un Ogres svītas nogulumi.
Nogulumiežu slāņkopu pārsedz kvartāra nogulumi, kuru biezums mainās robežās no 10 – 20 m. Zem Aizkraukles purva nogulumiem ieguļ ledāju kušanas ūdeņu veidots smiltāju līdzenums. Purva ieplakas nelīdzenais reljefs nosaka atšķirīgus ģeoloģiskos apstākļus un reljefu pat nelielā attālumā.
Purva veidošanās sākusies jau holocēna sākumā pirms apmēram 9000 gadu, kad dziļākajās ieplakas daļās pārmitros apstākļos sāka uzkrāties zemā tipa kūdra, mainoties augu barošanās apstākļiem, zāļu, grīšļu un koku zemā tipa kūdras nomainīja augstā tipa sūnu kūdras.
Dzelzs vārti
Dzelzs vārti (ro, hbs, hu, de, tr) ir kanjons Donavas upē. Veido daļu no Serbijas un Rumānijas robežas.
Aizkraukles purvs
Hidroloģija
Aizkraukles purvs un meži atrodas Daugavas lielbaseinā, pārsvarā Daugavas baseinā, un tikai lieguma austrumu mala iestiepjas Ogres upes baseinā, Lantupītes apakšbaseinā. Daugavas baseinā Aizkraukles purvs atrodas uz ūdensšķirtnes starp Braslas – Dīvajas apakšbaseinu un Maizītes apakšbaseinu.
Purvi ir ievērojami mitruma uzkrājēji, purvā ir 89–94% ūdens un tikai 6-11% sausnas, ko veido kūdra. Ūdens ir saistīts ar kūdru veidojošo sausnu, un smaguma spēka iespaidā aizplūst tikai kūdrā esošais brīvais ūdens. Purvi, atkarībā no to veida, ūdeni saņem no atmosfēras nokrišņiem un gruntsūdeņiem. Augstajiem purviem, kāds ir arī Aizkraukles purvs, ir raksturīga papildināšanās ar atmosfēras ūdeņiem kupola daļā, un virszemes un pazemes ūdeņiem un atmosfēras nokrišņiem perifērijā, kupolam piegulošajās zemā vai pārejas purva daļās.
Dzelzs vārti
Plašākā nozīmē Dzelzs vārti ir 134 km gari, šaurākā nozīmē tā ir pēdējā daļa no šiem 134 km, posms aiz Rumānijas pilsētas Oršovas. Te atrodas divas hidroelektrostacijas. Rumānijas pusē atrodas Dzelzs vārtu dabasparks, Serbijas pusē — Džerdabas nacionālais parks. Rumānijā atrodas arī Dzelzs vārtu muzejs. Donava šaurākajā vietā ir 150 m plata (un 53 m dziļa). Netālu no šīs vietas Romas imperatora Trajāna valdīšanas laikā tika uzcelts ievērojams tilts, kas vairāk nekā 1000 gadu bija pasaulē garākais arku tilts.
Aizkraukles purvs
Augsne
Aizkraukles purvs un meži atrodas Viduslatvijas zemienes un Sēlijas paugurvaļņa augšņu rajonā, Vidus un Ziemeļlatvijas zemienes lielu un vidēju augstā tipa kūdrāju kūdras rajonā. Purva teritorijā, atbilstoši Latvijā lietotajai augšņu klasifikācijai, sastopamas zemā, pārejas un augstā purva kūdraugsnes, pēc FAO klasifikācijas – histosoli, kurās kūdras slānis biezāks par 30 cm, bet piegulošajos mežos sastopamas pushidromorfās jeb purvainās augsnes (glejaugsnes un podzolētās glejaugsnes) un velēnu podzolētās augsnes. Augsnes Aizkraukles purva teritorijā veidojušās pastāvīga lieka mitruma apstākļos, pārpurvojoties sauszemei un pārkūdrojoties galvenokārt sfagnu sūnām. Purvā dominē augstā purva kūdraugsnes, un tām raksturīga stipri skāba vides reakcija (pH 2,0-3,5), mazs pelnvielu (ap 1%) un slāpekļa (ap 1%) saturs, un tās ir maz piemērotas iekultivēšanai.
Antropogēnā slodze uz teritoriju
Antropogēnā slodze uz teritoriju ir neliela – tikai rudeņos tā pieaug, jo purvu apmeklē ogotāji - pēc mednieku kolektīva novērojumiem dzērveņu laikā purvu apmeklē apm. 1000 ogotāju, kas tomēr ir būtisks nemiera faktors dzīvniekiem, bet netika novērota īpaša negatīvā ietekme uz purva biotopiem. Teritorijai raksturīgi pārmitri un purvaini meži, kas nav piemēroti rekreācijai, turklāt pārvietošanos apgrūtina daudzie meliorācijas grāvji, bebru darbības pārmitrās vietas. Zināms, ka tuvākajā nākotnē tiks paplašināti kūdras ieguves lauki, kas robežojas ar dabas liegumu, un tas atstās zināmu negatīvu ietekmi uz dabas lieguma teritoriju tās austrumu daļā. Uz ziemeļiem no dabas lieguma notiek intensīva jaunā ceļa E22 būvniecība Rīga-Koknese, kas, iespējams, palielinās rekreācijas slodzi uz teritoriju.
Ainavas
Dabas liegumā “Aizkraukles purvs un meži” dominē nozīmīgas augstā purva un meža ainavas, kuru raksturu mūsdienās nosaka to veidošanās apstākļi, attīstoties augstajam purvam. Teritorija atrodas salīdzinoši mazapdzīvotā vietā. Purva ainavai kopumā ir raksturīga augstā purva ainava ar pārejas purva elementiem. Purva teritorija austrumos robežojas ar ekspluatācijā esošiem kūdras ieguves laukiem.
Purva ieplakas sarežģītā uzbūve nosaka to, ka arī mūsdienās purva ainavā ir vērojamas izteiktas atšķirības. Purva hipsometriski augstāko augstā purva tipa daļu, kas atrodas lieguma austrumos, veido klaja, slapja, akačaina teritorija un plakans, reljefā vāji izteikts kupols. Tā apkārtnei ir raksturīga atklāta augstā purva ainava ar nelielām, skraji augošām priedītēm un izteiktu ciņu– lāmu un ciņu-ieplaku reljefu.
Reihenbaha Fogtlandē
Reihenbaha Fogtlandē ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Fogtlandes apriņķī.
Aizkraukles purvs
Ainavas
Purvā ir vairākas minerālzemes salas, uz kurām izveidojusies salīdzinoši slēgta dažādu meža tipu – gāršas, vēra, dumbrāja – ainava. Lielākajā purva salā slēgtu ainavu veido liepu gārša mistrojumā ar ošiem. Apkārtējo mežu ainavas raksturu nosaka daudzveidīgi meža augšanas apstākļi, kā rezultātā izveidojusies mozaīkveida ainava, kurā dažādas ainavas nomaina cita citu. Atklātas purvu ainavas nomaina meža ainavas, kuras savā starpā arī ir atšķirīgas, bet kopumā veido noslēgtu ainavu. Aptuveni 25% purva platības apaugusi ar kokiem un krūmiem, bet purva apkaimē stiepjas plaši mežu masīvi. Tiem raksturīgi ļoti daudzveidīgi meža augšanas apstākļu tipi, kas nomaina cits citu un kuros ir liela meža augšanas apstākļu tipu daudzveidība.
Reihenbaha Fogtlandē
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1212. gadā kā franku apmetne. No 19. gadsimta attīstījās kā rūpniecības centrs. No 1902. līdz 1904. gadam pilsētā atradās Augusta Horha (August Horch, 1868-1951) autobūves uzņēmums. Kaut arī Otrā pasaules kara laikā pilsētu ieņēma ASV armija, no 1949. līdz 1990. gadam tā atradās VDR sastāvā.
Cilvēki
Reihenbahā Fogtlandē dzimis autosportists Rūdolfs Krauze (Rudolf Krause, 1907-1987).
Džampjēro Kombi
Džampjēro Kombi (it, dzimis, miris ) bija itāļu futbolists, spēlējis vārtsarga pozīcijā, pārstāvējis Itālijas futbola izlasi.
Visu savu karjeru pavadījis Juventus komandā, kur izcīnījis piecus Itālijas A sērijas titulus. Itālijas futbola izlases rindās aizvadījis 47 mačus, kuru laikā izcīnījis uzvaru 1934. gada FIFA Pasaules kausā un ieguvis bronzas medaļu 1928. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Kombi 1930. gados, kopā ar Rikardo Samoru un Františeku Plāničku, tika uzskatīts par vienu no pasaulē labākajiem vārtsargiem. 1999. gada IFFHS aptaujā viņš tika atzīts par 20. gadsimta otru labāko itāļu vārtsargu, atpaliekot tikai no Dino Dzofa.
Sasniegumi
Juventus
Nūstiņu ezers
Nūstiņu ezers (arī Nustiņu ezers) ir ezers Tukuma novada Irlavas pagasta austrumos.
Petršvalda
Petršvalda (cz) ir pilsēta Čehijā, Morāvijas-Silēzijas apgabala Karvinas apriņķī. Vēsturiski ogļu ieguves centrs.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1305. gadā. Ilgus gadus bija Hābsburgu impērijas sastāvā, un tās vēsturiskais vāciskais nosaukums ir Pētersvalde (de). 19. gadsimta trīsdesmitajos gados apkārtnē tika sākta ogļu ieguve. Pēc Pirmā pasaules kara — Čehoslovākijas sastāvā. Pēc 1938. gada Minhenes vienošanās pilsētu ieņēma poļu karaspēks, bet pēc Otrā pasaules kara sākuma — vācieši. Pēc kara, pamatojoties uz Beneša dekrētiem, pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti. Kopš 1993. gada — Čehijas sastāvā. 1998. gadā apkārtnē ogļu ieguve tika pilnīgi pārtraukta.
Greifsvaldes Universitāte
Ernsta Morica Arndta Greifsvaldes Universitāte (de) ir sabiedriski finansēta universitāte Greifsvaldē, Vācijā. Tā tika dibināta 1456. gadā un skaitās otrā vecākā universitāte kontinentālajā Ziemeļeiropā un Baltijas reģionā (pēc Rostokas Universitātes).
Filozofijas fakultātes ietvaros darbojas Baltistikas, Fennistikas, Slāvistikas un Skandināvistikas pētniecības centri.
Vēsture
Universitāte dibināta 1456. gadā kā "Grifu akadēmija" (Academia Gryphica), tās patrons bija Grifu dinastijas Pomerānijas hercogs Vartislavs IX (Herzog Wartislaw IX. von Pommern-Wolgast). Sākotnēji augstskolai nebija pastāvīga nosaukuma, tā latīniski tika dēvēta par Academia Gryphica, Academia Gryphiswaldensis, Universitas Gryphiswaldensis (1610), Alma (Mater) Gryphiswaldensis (1674), Pomeranorum Universitas (1685), vāciski par Akademie zu Greifswald, Königliche Akademie zu Greifswald. Pēc Trīsdesmitgadu kara (1648. gadā) tā kļuva par Zviedru Pomerānijas universitāti, bet pēc Vīnes kongresa 1815. gadā par Prūsijas Pomerānijas universitāti.
Kopš tā laika dēvēta par Königliche Universität zu Greifswald (1815-1921), Preußische Universität zu Greifswald (1921-1933), Ernst-Moritz-Arndt-Universität Greifswald (1933-1945), Universität Greifswald (1945–1954). 1954. gadā atjaunots pašreizējais nosaukums.
Kandavas novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Kandavas novada pašvaldības vadītāji.
Novads tika izveidots 1999. gada 9. februārī, taču pirmās teritoriālās reformas notika jau 1996. gada 20. martā, kad Kandavas pilsēta apvienojās ar Kandavas pagastu. Tā paša gada 1. septembrī pievienojās arī Cēres pagasts. 1997. gada 24. aprīlī tika pievienots arī Zemītes pagasts, 22. maijā — Matkules pagasts. Savukārt 2008. gada 18. decembrī novadam tika pievienoti Vānes un Zantes pagasti.
Uzskaitījums
{{legend| #87CEEB| Latvijas Ceļš |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #258B4C| Latvijas Zemnieku savienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #92D050| Pilsoniskā savienība, Latvijas Zemnieku savienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #ADFF2F| Latvijas Zaļā partija |border=1px solid #AAAAAA}}
Autoceļš P99
P99 autoceļš Jelgava—Kalnciems ir Latvijas reģionālais autoceļš, kas savieno Jelgavas centru caur Valgundi ar autoceļu A9 Tīreļos. Autoceļa kopējais garums ir 23,3 km un tas visā garumā klāts ar asfaltbetona segumu. Ceļš šķērso Jelgavas pilsētu un Jelgavas novadu.
Vēsture
2015. gada 20. februārī tika izsludināts konkurss par autoceļa P99 posma Kalnciema skola-Tīreļi (19,3-23,3km) seguma periodiskās uzturēšanas darbiem. 2020. gada martā tika uzsākti tilta pār Klīves kanālu remonts. Tiltam stiprinās balstus un atjaunos hidroizolāciju, kā arī ieklās jaunu asfaltbetona segumu un uzstādīs jaunas drošības barjeras, jo kopš tilta celtniecības 1963. gadā tam nav veikti nopietni remonti.
Ploņi
Ploņi (latgaliešu: Pluoni) ir ciems Vārkavas novada Rožkalnu pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 7,1 km no pagasta centra Rimicāniem, 3 km no novada centra Vecvārkavas un 213,4 km no Rīgas.
Aizpeisas purvs
Aizpeisas purvs vai Aizpeisa purvs («peiss» — mitraiņu priežu meža vietējais nosaukums) ir zemā tipa purvs Madonas novada Ošupes pagastā. Izvietojies Lubāna dienvidrietumu piekrastē abpus Lisiņas vecupes lejtecei. Pēc Lubāna hodrotehniskā kompleksa izbūves Aizpeisa purvu ziemeļos norobežo Tropupe, rietumos — Zvidzes kanāls, dienvidrietumos un dienvidos — Meirānu kanāls, bet austrumos — Ciska un Salenieku purvs. Purva masīvu divās daļās dala Lubāna izvadkanāls un Lisiņas vecupe.
Purvs veidojies, Lubāna regulāras pārplūšanas dēļ pārpurvojoties sauszemei. Apaugumā pārsvarā priedes, kas izaugušas pēc Īdeņas kanāla izbūves. 1999. gadā purva teritorija iekļauta 2520 ha plašajā dabas liegumā «Lubānas ieplakas», bet 2009. gadā, apvienojot vairākus ap Lubāna ezeru izveidotos liegumus — Lubāna mitrāju dabas liegumā. Natura 2000 teritorija.
Bimini (filma)
"Bimini" ir 1981. gadā divās daļās izdota Latvijas animācijas filma. Filmas režisors ir Arnolds Burovs.
Sižets
Kāda veca indiāņu sieviete dzied par Bimini krastu. Šajā krastā atrodas kāda aka, kurā esošais ūdens cilvēkam var atgriezt jaunību un spēku.
Rosejka
Ciemats ir balneoloģiskais kūrorts, ko no trim pusēm ieskauj ūdenstilpes.
Rosejkas kūrortā ir vairāk nekā 50 atpūtas vietu. Rosejkas kāpas garums ar pludmalēm ir aptuveni 50 km, platums 100-300 m. Kūrortu ar Melnās jūras krastu savieno koka tiltiņi pāri ezeram.
Ciemata centrā atrodas veikali, kafejnīcas, bāri, tirdzniecības stendi, tirgi. Daudzas kūrorta kafejnīcas piedāvā dzīvo mūziku.
Būbini
Būbini ir ciems Blontu pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 275 km attālumā no Rīgas.
Lūks Kanins
Lūks Kanins (en, dzimis ) ir ASV hokejists, spēlē centra uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2022) Kanins pārstāv NHL komandu Sanhosē "Sharks".
2016. gada NHL draftā Kaninu ar kopējo 15. numuru izvēlējās Minesotas "Wild". Kanins Wild komandā nospēlēja trīs sezonas. 2020. gadā viņš tika aizmainīts uz Našvilas "Predators".
ASV hokeja izlases sastāvā Kanins ir spēlējis 2019. gada Pasaules čempionātā. Kā komandas kapteinis, Kanins palīdzēja ASV jauniešu hokeja izlasei 2017. gada Pasaules junioru čempionātā izcīnīt zelta medaļas.
Donalds Bartelms
Donalds Bartelms (en; dzimis Filadelfijā, ASV, miris  Hjūstonā, ASV) ir amerikāņu postmodernisma rakstnieks.
Biogrāfija
D. Bartelma nozīmīgākais devums ir īsproza. Viņa stāstiem raksturīgi spēles elementi, humors un ironija, sirreāli elementi un radoša attieksme pret valodu.
20. gadsimta 80. un 90. gadu mijā D. Bartelma īsproza ietekmē latviešu jauno autoru paaudzi, publicēti vairāki viņa stāstu tulkojumi.
Kalpone
"Kalpone" (en) ir 2011. gada amerikāņu drāma, kuras režisors ir Teits Teilors. Filmas sižets veidots pēc Ketrinas Stoketas 2009. gadā sarakstīta tāda paša nosaukuma romāna (latviešu valodā izdots ar nosaukumu "Kalpones").
Filmas darbība notiek 1960. gadu vidū Džeksonā, Misisipi štatā. "Kalpone" ir stāsts par jaunu baltādaino sievieti, žurnālisti vārdā Eižēniju "Moskītu" Fīlanu, kas izlemj rakstīt grāmatu no kalpoņu skatupunkta, atklājot rasismu ar kuru viņas saskaras, strādājot baltādaino ģimenēs. Filmā galvenās lomas attēlo Emma Stouna, Vaiola Deivisa, Oktāvija Spensere, Braisa Dalasa Hauarda, Džesika Česteina, Anna O'Railija, Kriss Lovels, Sisija Speiseka, Maiks Fogels, Siselija Taisone, LaChanze un Elisone Dženija.
Filma tika nominēta četrām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, un Spensere to saņēma kā labākā otrā plāna aktrise.
Hindustāņu valoda
Hindustāņu valoda, arī hindi-urdu (हिन्दुस्तानी, ), ir indoāriešu saimes valoda, kas Indijas ziemeļos un Pakistānā ir veidojusies kā lingua franca, balstoties uz hindi un urdu valodām. Zem termina "hindustāņu valoda" mēdz iekļaut arī Fidži hindi un Karību hindi valodas.
Pāvilostas novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Pāvilostas novada pašvaldības vadītāji. Pāvilostas novads tika izveidots 2009. gada 1. jūlijā, apvienojot Sakas ar Vērgales pagastu un Pāvilostas pilsētu.
Uzskaitījums
{{legend| gold| Mēs savam novadam |border=1px solid #AAAAAA}}
Rusudana Goletiani
Rusudana Goletiani (ka, en; dzimusi Suhumi) ir Gruzijā dzimusi starptautiskā lielmeistare šahā (1999), kas kopš 2001. gada pārstāv ASV.
Biogrāfija
1990. gadā uzvarējusi PSRS junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā. Bijusi Gruzijas junioru šaha čempione U14 vecuma grupā. Vairākkārt pārstāvējusi Gruziju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos, kuros izcīnījusi trīs zelta (Pasaules junioru šaha čempionātos: 1994. gadā - U14 vecuma grupā, 1995. gadā - U16 vecuma grupā, 1997. gadā - U18 vecuma grupā) un sudraba (Eiropas junioru šaha čempionātā 1998. gadā - U20 vecuma grupā).
2003. gadā Venecuēlā uzvarējusi Amerikas kontinenta valstu sieviešu šaha čempionātā, bet 2005. gadā šajā turnīrā izcīnījusi sudraba medaļu. ASV sieviešu šaha čempionātos izcīnījusi trīs medaļas: zelta (2005), sudraba (2006) un bronzas (2012).
Pārstāvējusi ASV komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1997. gadā Goletiani piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 1999. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2009. gadā saņēmusi starptautiskā meistara vīriešiem (IM) nosaukumu.