cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Žanis Grīva
Dzīvesgājums
Dzimis 1910. gada 7. decembrī Aizupes pagasta „Ķirpjos” muižas kalpa Kārļa Folmaņa ģimenē. Tēvs piedalījās 1905. gada revolūcijā. No 1929. gada mācījās Rīgas 2. arodskolas poligrāfiskajā nodaļā, bet vakaros Raiņa ģimnāzijā, pirmos dzejoļus publicējis 1931. gadā. Pirmie darbi iespiesti žurnālā "Domas", "Strādnieku kalendārā un laikrakstā "Jaunā Diena", "Jaunā Dzīve" u. c. ar pseidonīmiem Jānis Aizupnieks, Jānis Aizpurnieks, Žanis Grīva. Pēc skolnieku streika izmests no skolas, 1934. gadā iestājās nelegālajā Latvijas Komunistiskajā partijā, piedalījās Spānijas pilsoņu karā (1937-1939), kur darbojās Internacionālo brigāžu frontes žurnālā Fuegol („Ugunī”). Pēc Spānijas Republikas sakāves bēga uz Franciju, kur tika internēts (1939-1941). PSRS-Trešā Reiha sadarbības periodā ar PSRS izlūkdienesta palīdzību tika atbrīvots no internēto nometnes okupētajā Francijā un 1941. gada maijā atgriezās Latvijā, kur sāka strādāt laikrakstā „Jaunais Komunārs”. Vācu uzbrukuma laikā 1941. gada jūnija beigās piedalījās kaujā pie Rīgas tiltiem, vēlāk bija 1. Latviešu strēlnieku pulka baterijas komandieris kaujās pie Tallinas, 201. latviešu strēlnieku divīzijas izlūku vienības komandieris. 1943. gadā pēc smaga ievainojuma kaujā pie Staraja Rusas atbrīvots no aktīvā dienesta.
Pēc kara beigām darbojās komjaunatnē, bija Latvijas VĻKJS CK loceklis, strādāja laikrakstā „Cīņa” (1945-1947), bija Drāmas teātra literārās daļas vadītājs (1947-1949), 1947. gadā uzņemts Latvijas PSR Rakstnieku savienībā. 1948. gadā iznāca viņa stāstu krājums "Viņpus Pirenejiem", pēc tam pilnībā nodevās rakstniecībai. No 1961. gada atkal iesaistījās politiskajā darbībā, bija Latvijas Komunistiskās partijas CK loceklis (1961-1966) un PSRS Augstākās Padomes deputāts (1962-1966), pēc tam Latvijas PSR Augstākās Padomes deputāts (1967-1982).
Literārie darbi
Literārajos darbos daudz izmantojis Spānijas motīvus, rakstījis arī par Otro pasaules karu, jūrniekiem un zvejniekiem. Rakstījis arī literatūru bērniem. Sākotnēji izmantojis arī citus pseidonīmus: Ž. Aizupnieks, Ž. Aizpurnieks, J. Vaivars, Vaivars, Ačuks, Don Kučiljo.
Vladislavs Gavrikovs
Vladislavs Gavrikovs (ru, dzimis ) ir krievu hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2023) Gavrikovs pārstāv NHL komandu Losandželosas "Kings".
Seržs Orjē
Seržs Orjē (fr, dzimis ) ir Kotdivuāras futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2023) Orjē pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Notingemas "Forest" un Kotdivuāras futbola izlasi.
Kotdivuāras izlases sastāvā Orjē debitēja pret Gambiju. Orjē ir piedalījies 2014. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2015. gada, 2017. gada un 2019. gada Āfrikas Nāciju kausā.
Sasniegumi
Paris Saint-Germain
Vladislavs Gavrikovs
Krievijas hokeja izlasē spēlējis 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, kur ir izcīnijis zelta medaļu.
Seržs Orjē
Sasniegumi
Tottenham Hotspur
Kotdivuāra
Trakšēni
Trakšēni ir ciems Aiviekstes pagastā, Aizkraukles novadā. Atrodas 118 km attālumā no Rīgas.
Hospitālis "Britānija"
"Hospitālis "Britānija"" (en) ir 1982. gada Apvienotās Karalistes melnā kinokomēdija, kuras režisors ir Lindsijs Andersons. Filmā galvenās lomas atveido Leonards Rositers, Greiems Kroudens un Malkolms Makdauels.
Filmu "Hospitālis "Britānija"" izrādīja 1982. gada Kannu kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta palmas zaru. Filmu izdošanas brīdī pārsvarā kritizēja.
Dudari
Dudari ir ciems Feimaņu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 240 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Rušons.
Alkšņupes sausgultne un karsta kritenes
Alkšņupes sausgultne un karsta kritenes ir aizsargājams ģeoloģisks objekts (kopš 1977. gada) Smiltenes novada Gaujienas pagastā. Izvietojies Gaujienas ciema teritorijā uz austrumiem no Gaujienas muižas pils Ziemeļgaujas aizsargājamā ainavu apvidus teritorijā.
Alkšņupes sausgultne un karsta kritenes ir savdabīgas karsta procesu izpausmes formas augšdevona dolomītos, veidojoties līdz 6 m garām, 4 m platām un 2 m dziļām karsta piltuvēm — ūdensrijējiem, pa kurām Alkšņupīte ieplūst pazemē un tālāk 200 m garumā zemes virspusē novērojama līdz 2,5 m plata un 1 m dziļa sausgultne. Gaujai tuvākais sausgultnes posms stipri pārveidots.
Meredits Kolkets
Meredits Braits Kolkets (en; dzimis, miris ) bija ASV vieglatlēts, kārtslēcējs, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Dzīvesgājums
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē Kolkets startēja kārtslēkšanas disciplīnā. Astoņu sportistu konkurencē viņš, ar rezultātu 3,25 metri, ieguva sudraba medaļu, piekālpjoties tikai citaam ASV sportistam Ērvingam Baksteram.
Kolkets bija 1901. gada Pensilvānijas Universitātes absolvents un Phi Gamma Delta studentu korporācijas loceklis. Viņš organizēja pirmo tenisa komandu Pennā. Strādāja par advokātu Vispārējo nelaimes gadījumu apdrošināšanas sabiedrībā.
1947. gada 7. jūnijā viņš nomira no sirdslēkmes un tika apglabāts ģimenes kapos Laurelhillas kapsētā, Filadelfijā.
Pēteris Bolšaitis
Pēteris Bolšaitis (dzimis, miris ) bija latviešu ķīmiķis, sabiedriskais darbinieks, tulkotājs un mecenāts.
Dzīvesgājums
Dzimis Daugavpilī kapteiņa Aleksandra Bolšaita (1900—1942, miris izsūtījumā Noriļskā) un zobārstes Elzas Bolšaites (dzimusi Grīnbergs) ģimenē. Otrā pasaules kara laikā kopā ar māti devās bēgļu gaitās uz Austriju, bet pēc tam uz Venecuēlu, kur pavadījis skolas gadus.
Līns Ifu
Līns Ifu (zh; dzimis Taivānā) ir Ķīnas ekonomists. 1979. gadā pārbēdzis no Taivānas uz Ķīnu. Kļuvis par Pekinas Universitātes profesoru, dibinājis Ķīnas Ekonomisko pētījumu centru. Bijis Pasaules Bankas galvenais ekonomists un vecākais viceprezidents (2008—2012). Izstrādājis akadēmisko teoriju, sauktu par Jauno strukturālo ekonomiku.
Pēteris Bolšaitis
Dzīvesgājums
Ieguvis Mobil Oil Co stipendiju, P. Bolšaitis studēja Kalifornijas Tehnoloģiju institūtā, kur 1960. gadā ieguva bakalaura grādu praktiskajā ķīmijā, bet 1961. gadā maģistra grādu ķīmijas inženierzinātnēs un 1964. gadā arī doktora grādu Delavēras Universitātē. Vēlāk papildināja zināšanas Maksa Planka Fizikālās ķīmijas institūtā Getingenē Vācijā (1964.—1965. gadā). Atgriezies ASV, zinātniskajā laboratorijā Lindenā pētījis polimēru īpašības (1965.—1967. gadā).
No 1967. līdz 1975. gadam strādāja kā profesora asistents Mērilendas Universitātē.
Līns Ifu
Biogrāfija
Līns Ifu piedzima 1952. gadā Taivānas Ilanas provincē. Pēc vidusskolas beigšanas 1971. gadā uzsāka mācības Taivānas Nacionālās universitātes lauksaimniecības skolā, lai studētu  hidroloģiju Lauksaimniecības inženierijas fakultātē. Tomēr vēlāk iestājās armijā un pārgāja uz Ķīnas Republikas Militāro akadēmiju, ko pabeidza 1975. gadā. Pēc tam mācījās Čzenčži Nacionālās universitātes biznesa administrācijas maģistra programmā, ko pabeidza 1978. gadā. Atgriezās militārajā dienestā kā kapteinis. Bet 1979. gada maijā, būdams rotas komandieris, Līns Ifu pameta savu karaspēka daļu uz Cziņmeņas salas, un peldus nokļuva līdz kontinentam, tuvējā Ķīnas Fudzjaņas provincē. Taivānā viņam palika sieva un bērns. Sākumā Līns Ifu tika uzskatīts par bezvēsts pazudušu, sieva no Taivānas valdības saņēma kompensāciju 31 000 dolāru apmērā. bet pēc tam Līns Ifu tika pasludināts par dezertieri un 2000. gadā Taivānā izdots viņa aresta orderis. Skaidrojot savu rīcību, Līns Ifu minējis "vēsturisku nepieciešamību" un "vislabāko izvēli", izvairoties no plašāka skaidrojuma. Par pamudinājumu varēja kļūt tā laika notikumi Ķīnā — pusgadu pirms Līna Ifu bēgšanas Ķinā partijas plēnumā 1978. gada decembrī Dens Sjaopins pasludināja kursu uz ekonomiskām reformām un atvērtību. Likumīgas iespējas pārcelties uz Ķīnu nebija — tajos gados starp Ķīnu un Taivānu bija kara stāvoklis, braucieni uz kontinentu bija aizliegti.
Pēteris Bolšaitis
Dzīvesgājums
No 1975. līdz 1982. gadam strādāja Venecuēlas zinātnisko pētījumu institūtā Karakasā kā vecākais zinātniskais līdzstrādnieks, vadīja Rūpniecisko procesu un datu apstrādes nodaļu. Bolšaitis organizēja ap 100 līdzstrādnieku darbu, nodarbojās ar pētījumu finansiālā atbalsta meklēšanu. Zinātniskajā darbībā bija iesaistīts svarīgos pētījumos par boksītu attīrīšanas metodēm, sekmējot augstvērtīga alumīnija iegūšanu.
1997. gadā ar ģimeni pārcēlies uz Latviju, aktīvi darbojies Latvijas Okupācijas muzeja biedrībā (bijis valdes priekšsēdētājs, vēlāk finanšu pārraugs) un studentu korporācijā Fraternitas Lettica, sekmējis tās aktīvas darbības atjaunošanu. Kopā ar sievu nodibinājuši stipendiju studentiem Vītolu fondā. Bijis arī studenšu korporācijas Varavīksne goda filistrs.
Līns Ifu
Biogrāfija
Lai saprastu, kā strādā Ķīnas plānveida tautsaimniecība, Līnam Ifu kā cilvēkam no citas sistēmas bija nepieciešams studēt marksistisku politisko ekonomiku. Līns Ifu iestājās Pekinas Universitāte — ekonomikas fakultātē. Īsā laikā Līns Ifu kļuva par Ķīnā ietekmīgu ekonomisko padomnieku. Līns Ifu saņēma prestižus amatus nacionālās politiskās un sabiedriskās organizācijās.
Nagļi (Rugāju pagasts)
Nagļi ir ciems Rugāju novada Rugāju pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 10 km no pagasta centra Rugājiem, 10 km no novada centra Rugājiem un 174 km no Rīgas.
Līns Ifu
Profesionālā karjera
Mācījās Nacionālajā Čženčži universitātē Taipejā, kur 1978. gadā saņēma lietu pārvaldes maģistra grādu. Pēc tam iestājās Pekinas Universitātes Ekonomikas fakultātē. 1982. gadā Pekinā Līns Ifu saņēma maģistra grādu politiskās ekonomijas specialitātē. 1986. gadā Līns Ifu saņēma Čikāgas un. iversitātes doktora grādu ekonomikā, pēc kā gadu pavadīja Jeila Universitātes Ekonomikas izaugsmes centrā pēcdoktoranta statusā.
Nagļi (Rugāju pagasts)
Apdzīvotā vieta atrodas Bolupes krastā.
Līns Ifu
Profesionālā karjera
1987. gadā Līns Ifu ieņēma direktora vietnieka amatu vienā no Valsts padomes lauku attīstības pētnieciskā centra institūtiem. 1990. gadu sākumā Līns Ifu kļuva par Ķīnas Tautas politiskās konsultatīvās apspriežu padomes (ĶTPKAP) biedru, kurā atradās četrus termiņus pēc kārtas. Līns Ifu bija ĶTPKAP ekonomikas komitejas priekšsēdētāja vietnieks, kā arī Ķīnas rūpnieku un uzņēmēju asociācijas priekšsēdētāja vietnieks. Līns Ifu ir Ķīnas 11. sasaukuma tautas pārstāvju sanāksmes deputāts. Šī ir vispārnacionāla likumdošanas institūcija, kas izveidojās 2008. gada pavasarī.
Pēteris Bolšaitis
Dzīvesgājums
2016. gadā saņēmis Triju Zvaigžņu ordeni (IV šķira). Apbalvots arī ar Venecuēlas Andresa Bello ordeni (Orden de Andrés Bello).
Miris 2021. gada 11. septembrī. Testamentā Vītolu fondam novēlējis nepilnus 100 000 eiro.
Līns Ifu
Darbs Pasaules Bankā
No 2008. līdz 2012. gadam Līns Ifu strādāja Pasaules Bankā. Viņš bija galvenais ekonomists un vecākais viceprezidents, pirmais Ķīnas pārstāvis tik augstā Pasaules Bankas amatā. Līnam Ifu tika uzticēta Pasaules Bankas pētniecisko struktūru pārvalde, kurās izstrādā attīstības stratēģiju, kā arī nodrošina lielu projektu zinātnisko pamatojumu. Ieņemot šo posteni, zinātniekam bija iespēja piedalīties valstu attīstību problēmu risināšanā un projektu izvērtējumā. Pasaules Bankā Līns Ifu darbojas kā pieredzējis un izglītots ekonomists no valsts ar veiksmīgi attīstītu ekonomiku, kurš ir spējīgs radīt jaunas idejas Pasaules Bankas darbā, kuru bieži kritizē jaunattīstības valstis. Ķīnas pārstāvja darbs Pasaules Bankā varēja sekmēt savstarpējas uzticības atmosfēras radīšanu starp Pasaules Banku un jaunattīstības valstīm, sadarbības projektu efektivitātes paaugstināšanu. Līns Ifu bija iespēja pielietot savu zinātnisko teoriju valstīs, kuras tikai vēl stājas uz reformu ceļu.
Pēc kontrakta beigām 2012. gadā Līns Ifu atgriezās darbā Pekinas Universitātes Ķīnas ekonomisko pētījumu centrā.
Ekonomikas studijas ASV
1980. gadā Pekinas Universitāti apmeklēja 1979. gada Nobela prēmijas laureāts ekonomikā, Čikāgas Universitātes Ekonomiskas fakultātes profesors Teodors Šulcs. Viņa uzstāšanos tulkoja Līns Ifu, kurš uz amerikāņu profesoru atstāja tik labvēlīgu iespaidu, ka, atgriežoties ASV, tas atsūtīja Ķīnas studentam vēstuli ar piedāvājumu turpināt ekonomikas izglītību Čikāgā.
1982. gadā Līns Ifu devās uz Amerikas Savienotajām Valstīm. Šulca pētījumu tematikai bija tiešs sakars ar Ķīnas reformas sākuma perioda galveno problēmu — lauksaimniecību. Viņš nodarbojās ar agrāras ekonomikas problēmām atpalikušajās valstīs un šā sektora ietekmi uz ekonomiskas pieaugumu un industrializāciju. Līns Ifu par savas doktora disertācijas tēmu izvēlējās reformas Ķīnas laukos, pamatoti uzskatot, ka tieši tās tajos gados noteica Ķīnas modernizācijas gaitu. Bez Šulca būtisku ietekmi uz Līnu Ifu izrādīja arī Roberts Lūkass — viens no racionālās gaidīšanas teorijas pamatlicējiem, par ko viņš 1995. gadā saņēma Nobela prēmiju ekonomikā. Ja citi profesori piedāvāja studentiem jau gatavus «ēdienus», tad Lūkass, pēc Līna Ifu vārdiem, mācēja atvērt saviem skolniekiem piekļuvi uz ekonomisko «virtuvi». Tie kopā meklēja atbildes uz jautājumiem «kā un kādu ēdienu gatavot, kurš ēdiens ir galvenais, bet kurš papildus, kurus ingredientus izmantot, bet kurus — nē». Tieši Lūkass ieinteresēja Līnu Ifu par ekonomikas zinātnes metodoloģijas jautājumiem un viņš pievērsās patstāvīgam pētnieciskam darbam. Jaunajam Ķīnas zinātniekam piedāvāja palikt ASV. Tolaik Ķīnā runāja tikai par «plānveida preču ekonomiku» un tas varēja ierobežot iespējas brīvam pētnieciskam darbam. Bet Līns Ifu nolēma atgriezties Ķīnā — tas bija tajā laikā unikāls gadījums. Līns Ifu paskaidroja, ka Čikāgā viņš iemācījās ekonomisko parādību pētījuma metodes, apguva instrumentu, ko var pielietot. Radās jautājums, kā šo instrumentu pielietot ar lielāku efektivitāti — ASV problēmu pētīšanai, vai, lai pētītu problēmas, kas pastāv Ķīnā. Atbilde zinātniekam bija acīmredzama — Ķīnā viņš var dot ievērojami lielāku labumu.
Ieguldījums Ķīnas ekonomikas zinātnē
Līns Ifu pirmais ieviesa divus institucionālās ekonomikas jēdzienus, kas plaši tiek lietoti mūsdienu Ķīnas ekonomikā — «inducētās institucionālās izmaiņas» un «vardarbīgas institucionālas izmaiņas». Šīs idejas zinātnieks attīstīja 1988. gadā pēc atgriešanās no ASV. Līns Ifu brīdināja reformatorus no nepamatotām ilūzijām attiecībā uz stihiskām «inducētām» institucionālām izmaiņām. Viņš uzskatīja — ja izmaiņas attiecināt tikai uz tirgus «neredzamās rokas» lomu, tās nebūs optimālas, bet optimālu institucionālu izmaiņu formēšanai ir nepieciešamas valdības «vardarbīgas» darbības. Tomēr, Līns Ifu brīdināja, valdības centieni saglabāt neefektīgus institūtus var kļūt par politikas sabrukuma cēloni. Pie neveiksmes var novest nesaprātīgas valdības darbības, pievēršanās stingrai ideoloģijas varai, kā arī birokrātijas pašlabuma nodrošinājuma centieni un interešu grupu konflikti. Bez tam, bīstama ir sabiedrisko zinātņu ierobežošana, veicinot neefektīgu institūtu ieviešanu — tā bija 1950. gados, kad daudzas valstis aizguva padomju centralizēto plānveida ekonomikas sistēmu. Šīs idejas izsauca nozīmīgu rezonansi zinātniskajās Ķīnas aprindās, skāra svarīgas problēmas valsts attīstībā. 1990. gados tieši ekonomisku institūtu atjaunošana kļuva par vienu no galvenajiem reformas virzieniem.
Jau 1990. gadu vidū Ķīnas zinātnieku starpā radās doma, ka reformu panākumi nodrošinās ekonomiskas zinātnes starptautiskās ietekmes palielināšanos. Viens no iniciatoriem un diskusijas aktīviem dalībniekiem kļuva Līns Ifu. Viņš atzīmēja, ka no Ādams Smita laikiem ekonomikas ideju centrs vienmēr sakritis ar pasaules ekonomikas centru. Līdz 20. gadsimta 30. gadu sākumam, kad Anglija bija kļuvusi par īpaši attīstītās ekonomikas lielvalsti, paši pazīstamākie ekonomisti bija angļi vai tie, kas strādāja Anglijā — stingrā saskaņā ar Ķīnas parunu: «Māja, kas atrodas ūdens tuvumā, agrāk ierauga mēnesi». Kad pasaules ekonomikas centrs pārvietojās ASV, turpat pārvietojās arī ekonomiskas zinātnes centrs. Bet tā kā Ķīna 21. gadsimta sākumā pārvērtās vienā no vadošajām ekonomiskas pasaules lielvalstīm, tad arī 21. gadsimts kļūs par Ķīnas ekonomistu gadsimtu. Viņu ekonomiskā pieredze Ķīnā dod tiem «dabiskas priekšrocības».
Pagājušās desmitgades vidū Līns Ifu noformulēja galvenos uzdevumus, ar kuriem mūsdienās saskaras Ķīnas ekonomikas zinātne: tas saistās ar Rietumvalstu teoriju, tās savienojumu ar vietējo materiālu, sekošanu stingrām akadēmiskām normām un integrāciju pasaules ekonomiskājā zinātnē. Zinātnieks pamatojās uz to, ka rietumu teorētiķi strādā valstīs ar attīstītu tirgus ekonomiku un izpēta tās reālijas, kuras no Ķīnas visai ievērojami atšķiras. Tādēļ nepieciešams pētīt ekonomikas reālijas savā valstī un saprast, kādi faktori, kuri ir būtiski Ķīnai, netiek ņemti vērā rietumu ekonomikas teorijās.
Ķīnas ekonomikas attīstības analīze
Savās lekcijās Līns Ifu skaidro: tas, kas dogmatiski seko vienai vienīgai teorijai, ir līdzīgs cilvēkam laivā, kam ūdenī iekritis šķēps, un viņš iezīmē nokrišanas vietu uz borta, lai pēc tās sameklētu, kur tas pazudis. Sabiedrība mainās, un pat pati labākā teorija nevar būt patiesa uz visiem laikiem un visām tautām. Zinātnieks sakarā ar to piemin slavenu frāzi no senā «Ceļa un sludinājuma Kanona»: «Dao, kurš var būt pausts ar vārdiem, nav pastāvīgs dao». Un tomēr, pēc Līna Ifu domām, ekonomiskā zinātnē ir mūžīgs un nemainīgs dao, kuru var paust ar vārdiem — tas ir ekonomiska subjekta racionālas uzvedības bāzes priekšnoteikums.
Lai ķīniešu ekonomistu panākumi tiktu uztverti pasaules zinātnē, savus rezultātus nepieciešams izklāstīt profesionālajā valodā saskaņā ar starptautiskajiem standartiem. Nav mazāk svarīgs, atzīmēja Līns Ifu, panākt metodoloģijas «standartizāciju» un atbilstību vispārpieņemtajiem noteikumiem zinātniskajās diskusijās. Ķīniešu sociologiem ir jāiemācās izpildīt formālas prasības, kas ir uzrādāmas zinātniskajos publicējumos, atbrīvoties no pieraduma neņemt vērā zinātnisko aparātu un izbeigt ar plaģiāta praksi. Zinātnieks mudināja studēt rietumu teorijas «ņemot vērā to pielietojamību valsts sabiedriskajām, vēsturiskajām un kulturālajām reālijām» un uzskatot, ka «tikai tā Ķīnas ekonomikas zinātne var dot ieguldījumu pasaules ekonomiskas domas attīstībā».
Apskatot mūsdienu Ķīnas ekonomikas realitātes, Līns Ifu neaprobežojas tikai ar sociālisma periodu, bet gan pieņem par atskaites punktu 1901. gadu, kad Ķīnā iznāca Ādama Smita darba tulkojums «Tautu bagātība». Pirms Ķīnas Tautas Republikas (ĶTR) izveidošanās 1949. gadā, ķīniešu ekonomikas zinātne attīstījās vienlaikus divos virzienos. Pirmo pārstāvēja zinātnieki, kas bija mācījušies Eiropā un ASV, kuri pēc atgriešanas dzimtenē iepazīstināja Ķīnas zinātnisko sabiedrību ar pasaules ekonomikas zinātnes pamatiem. Otru virzienu izveidoja marksisma piekritēji, kura ātru izplatīšanos sekmēja sociālu pretrunu saasinājums Ķīnā un padomju industrializācijas panākumi. Pirmsrevolūcijas 1930.—1940. gadi, pēc Līna Ifu domām ir ķīniešu ekonomikas zinātnes uzplaukuma periods. Gomindāna Ķīnā sāka «sistemātiski un vispusīgi apgūt mūsdienu ekonomiskas rietumu teorijas». Tika izdota tulkotā literatūra, specializētie zinātniskie žurnāli, ķīniešu studentus nosūtīja mācīties rietumu (parasti ASV) universitātēs.
Mūsdienu ĶTR vadošajos mācību centros kursus lasa jaunās paaudzes ekonomisti, kas atgriezušies no mācībām ārzemēs, bet mācību grāmatas, no kurām mācās studenti, pamatā ir tās pašas, kas ASV. Tomēr Līns Ifu brīdina no vienpusīgas aizraušanās ar rietumu idejām, tā kā tās pamatā apraksta ekonomisku vidi, kas krasi atšķiras no Ķīnas. Bet pasniegšana, kura ir atdalīta no reālām valsts problēmām, riskē pārvērsties jaunā ideoloģiskā dogmatisma variantā. Studentiem, uzskata Līns Ifu, vispirms ir jāizstrādā ekonomiskā intuīcija. Bez tam, studentiem ir nepieciešama vēl arī laba matemātiska sagatavotība, kas ļauj strādāt ar medelēšanu. Pēc Līna Ifu domām, matemātiskās zināšanas ir nepieciešams nosacījums, lai iestātos starptautiskajā ekonomistu klubā.
Alfrēda Kalniņa iela (Jūrmala)
Alfrēda Kalniņa iela ir iela Jūrmalā, Krastciema apkaimē. Alfrēda Kalniņa iela sākas meža rajonā un beidzas krustojumā ar Mežmalas ielu. Kopējais ielas garums ir 215 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Alfrēda Kalniņa ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Līns Ifu
Ķīnas ekonomikas attīstības analīze
Māršala lekcijā Līns Ifu brīdināja kolēģus no «Ķīnas brīnuma» vienkāršotās sapratnes — tas nebūt nav tikai izmēģinājumu un kļūdu metodes secīgā pielietojuma rezultāts vai, kā saka Ķīnā, «pāreja caur upi, uztaustot akmeņus». Zinātnieks uzsvēra svarīgu ideju lomu politiskās sistēmas un ekonomisku institūtu izveidošanā. Ja valdība izprot atpalicības cēloņus un būvē politiku uz šo zināšanu pamata, valsts iegūst iespēju izmantot salīdzinošās priekšrocības ekonomiskas attīstības paātrinājumam.
Māršala lekcija
Savu koncepciju par ekonomiskas attīstību un pāreju uz tirgus ekonomiku Līns Ifu izklāstīja 2007. gada oktobrī Māršala lekcijā Kembridžas Universitātē (viņš kļuva par pirmo Ķīnas zinātnieku, kas uzstājies šajā forumā). Ziņojumā «Attīstība un pāreja: ideja, stratēģija un dzīvotspēja» Līns Ifu, izvairoties no ideoloģiskām klišejām un pretstatījumiem, ekonomiskās zinātnes valodā apkopoja Ķīnas pieredzi. Zinātnieks noformulēja attīstības problēmas, nemēģinot uzspiest citām valstīm Ķīnas pieredzi vai pretstatīt «Pekinas konsensusu» «Vašingtonai». Tomēr daudzas no viņa lekcijām satur kritiku par «tirgus fundamentālistiem», uzsverot nepieciešamību valstij iesaistīties tirgus transformācijas procesā.
Transnistras gubernatorija
Transnistras gubernatorija (ro) bija Rumānijas Karalistes armijas okupēta un pārvaldīta Moldāvijas PSR un Ukrainas PSR teritorija starp Dņestras un Bugas upēm ar administratīvo centru Odesā. Teritorijas lielums bija 42 000 km2, iedzīvotāju skaits 1941. gada decembrī bija 2,32 miljoni. Izveidotas 13 grāfistes, kas sīkāk sadalītas pilsētās un rajonos.
Latvijas basketbolisti NBA
Nacionālajā basketbola asociācijā ir spēlējuši septiņi Latvijas basketbolisti, kā arī pirmais latviešu izcelsmes basketbolists, kas spēlējis NBA — ASV dzimušais Alekss Stivriņš.
Transnistras gubernatorija
Oficiāli pastāvēja no 1941. gada 19. augusta līdz 1944. gada 29. janvārim. Lai arī juridiski nepievienota Rumānijai, to pārvaldīja rumāņu administrācija un tā tika uzskatīta par teritoriālu „kompensāciju” 1940. gadā Ungārijai atdotās Ziemeļtransilvānijas un Bulgārijai atdotās dienvidu Dobružas vietā.
Latvijas basketbolisti NBA
1992.—1993. gada sezonā 13 spēles Minesotas "Timberwolves" sastāvā aizvadīja Gundars Vētra, bet no 2004. līdz 2013. gadam līgā spēlēja Andris Biedriņš, kas gandrīz visu karjeru pārstāvēja Goldensteitas "Warriors" (karjeras noslēgumā arī Jūtas "Jazz"), kopumā piedaloties vairāk nekā 500 spēlēs. Viņš tika draftēts kā pirmais no latviešu basketbolistiem 2004. gada NBA draftā ar kopējo 11. numuru.
Transnistras gubernatorija
Iekarošana
Līdzīgi kā Somija, Rumānija 1941. gada 22. jūnijā iesaistījās karā pret PSRS kopā ar Vāciju, lai atgūtu PSRS 1940. gada jūnijā okupētās teritorijas: Ziemeļbukovinu un Besarābiju, teritoriju starp Prutas un Dņestras upēm, ko arī paveica līdz 26. jūlijam. Karam veiksmīgi attīstoties, vācieši rumāņu diktatoram Jonam Antonesku ierosināja iznīcināt nelielo padomju armijas kontingentu skaidri ģeogrāfiski definētā zonā starp Dņestru un Bugu.
Latvijas basketbolisti NBA
2011. gada NBA draftā ar kopējo 42. numuru tika draftēts Dāvis Bertāns (viņu draftēja Indiānas "Pacers", taču tiesības uz spēlētāju tika atdotas Sanantonio "Spurs"). 2013. gada NBA draftā ar kopējo 60. numuru tika draftēts Jānis Timma (viņu draftēja Memfisas "Grizzlies"; pagaidām nav spēlējis NBA).
Līns Ifu
Māršala lekcija
Pēc zinātnieka domām, visas valstis, kas pēckara periodā strauji attīstījās, panāca panākumus pateicoties salīdzinošo priekšrocību izmantošanai. Tika veicināts darbietilpīgu nozaru kāpums, un tikai, uzkrājot nepieciešamos resursus, pakāpeniski pārgāja pie kapitālietilpīgajām nozarēm. Pie tādas stratēģijas uzņēmumi saglabā dzīvotspēju un var iztikt bez valsts, kuras loma ir tirgus institūtu veidosana un rūpnieciskas politikas realizācija. Ja valdība izvēlas kapitālietilpīgo nozaru attīstības stratēģiju, vēloties atdarināt attīstīto valstu ekonomisku struktūru, uzņēmumi, kuri ir radīti ar valsts atbalstu, izrādās dzīvotnespējīgi atvērtajā konkurences tirgū. Ilgāku laiku to izdzīvošana būs atkarīga no valsts subsīdijām un atbalsta. Tāda politika noved pie cenu orientieru sagrozījuma, tirgus subjektu aktivitātes pazemināšanas, kas neizbēgami izpaužas augšanas tempu samazinājuma. Tieši tas notika Ķīnā 20. gadsimta vidū, kad valdība koncentrējās uz smagās rūpniecības attīstību. Ar tirgus mehānisma palīdzību atrisināt kapitāla trūkuma problēmu bija neiespējami, un tāpēc valsts trīs desmitgades mākslīgi pazemināja cenas uz izejvielu, darbaspēku un ikdienas pieprasījuma precēm.
Transnistras gubernatorija
Iekarošana
Rumānijas armija ieņēma Transnistras teritoriju un aplenca Odesu, kur 60 000 rumāņu kareivjiem sākotnēji pretojās tikai 34 000 padomju karavīru. Taču neveiksmīgi īstenotais uzbrukums izgāzās, asiņainas cīņas par Odesu ievilkās līdz 16. oktobrim un rumāņi zaudēja 92 545 kareivju. Visu rumāņu okupācijas laiku gandrīz 600 km garajās Odesas pazemes katakombās darbojās vairāki simti padomju partizānu.
Rumāņu administrācija atvēra visas padomju varas gados slēgtās baznīcas, darbojās 2200 pamatskolas, no kurām 1677 bija ukraiņu, 311 rumāņu, 150 krievu, 70 vāciešu un 6 bulgāru. Darbojās arī augstākās izglītības iestādes, teātri, muzeji. 1941. gada 7. decembrī atsāka darboties Odesas Universitāte ar sešām fakultātēm.
Ebreju slaktiņi
Pēc pilsētas okupācijas divas rumāņu divīzijas izvietoja savu štābu NKVD ēkā, kuru padomju karaspēks atkāpjoties bija mīnējis. Ēka uzsprāga 21. oktobrī, nogalinot vairāk nekā 50 virsniekus un 50 kareivjus. Kā atriebību Rumānijas diktators Jons Antonesku pavēlēja par katru bojā gājušo kareivi nošaut 100 ebrejus, bet par katru virsnieku 200 ebrejus. Soda akcija izvērtās par Odesas slaktiņu, kura rezultātā tika nogalināti gandrīz 100 000 reģiona ebreju.
Rumāņi pašu spēkiem, kā arī sadarbībā ar vācu karaspēku un vietējo vāciešu vienībām iekarotajā teritorijā veica Holokaustu. Papildus vietējo ebreju iznīcināšanai uz Transnistru nogalināšanai tika deportēti gandrīz 200 000 ebreji no Besarābijas un Rumānijas austrumiem.
Pastāvēšanas beigas
Pēc rumāņu armijas lielajiem zaudējumiem Staļingradas kaujā, visu 1943. gadu notika rumāņu atkāpšanās uz rietumiem. 1944. gada 11. martā padomju armija šķērsoja Bugas upi un līdz marta beigām ieņēma visu Transnistras teritoriju, izņemot ielenkto Odesu, kurā vācu un rumāņu armijas iznīcināja visus infrastruktūras objektus. Odesa tieka ieņemta 19. aprīlī.
Latvijas basketbolisti NBA
2015.—2016. gada sezonā līgā debitēja Kristaps Porziņģis, kuru 2015. gada NBA draftā ar kopējo 4. numuru draftēja Ņujorkas "Knicks". K. Porziņģis kļuva par visaugstāk izvēlēto Latvijas un Baltijas valstu spēlētāju NBA drafta vēsturē. Viņš aizvadīja lielisku sezonu "Knicks" sastāvā, tiekot atzīts par mēneša debitantu Austrumu konferencē, piedalījās Uzlecošo zvaigžņu spēlē Visu Zvaigžņu spēles nedēļas nogales ietvaros un sezonas noslēgumā tika iekļauts debitantu simboliskajā pirmajā pieciniekā.
2016.—2017. gada sezonā Sanantonio "Spurs" sastāvā spēlēja D. Bertāns un šī kļuva par pirmo sezonu, kad NBA spēlē divi basketbolisti no Latvijas (K. Porziņģis turpināja spēlēt "Knicks" sastāvā). 2017. gada NBA draftā ar kopējo 25. numuru tika draftēts Anžejs Pasečņiks (viņu draftēja Orlando "Magic" un uzreiz aizmainīja uz Filadelfijas "76ers").
2018. gada NBA draftā ar kopējo 40. numuru tika draftēts Rodions Kurucs, kurš vasarā noslēdza līgumu ar viņu draftējušo klubu Bruklinas "Nets". Tādējādi 2018.—2019. gada NBA sezona kļuva par pirmo, kad trīs latviešu basketbolisti ir iekļauti NBA komandu sastāvā: K. Porziņģis (sezonas laikā ārstējās pēc smagas traumas un nepiedalījās nevienā spēlē, tās laikā tika aizmainīts no "Knicks" uz Dalasas "Mavericks"), D. Bertāns ("Spurs") un R. Kurucs. R. Kurucs kļuva par otro latviešu basketbolistu, kas piedalījies Uzlecošo zvaigžņu spēlē Visu Zvaigžņu spēles nedēļas nogales ietvaros. 2019. gada 10. martā debiju Ņūorleānas "Pelicans" sastāvā NBA spēlē piedzīvoja Dairis Bertāns, kļūdams par sesto Latvijas basketbolistu NBA. Tādējādi šajā sezonā NBA komandu sastāvos bija četri spēlētāji no Latvijas.
2019. gada decembrī debiju NBA kluba Vašingtonas "Wizards" sastāvā piedzīvoja A. Pasečņiks, kļūdams par septīto Latvijas basketbolistu NBA, un, tā kā vasarā uz šo komandu bija aizmainīts arī Dāvis Bertāns, tad viņi abi kļuva par pirmajiem diviem latviešiem, kas vienlaikus spēlējuši vienas komandas sastāvā. Arī šajā 2019.—2020. gada sezonā NBA spēlēja četri Latvijas basketbolisti (vēl arī K. Porziņģis, kurš atgriezās laukumā "Mavericks" sastāvā, un R. Kurucs "Nets"). Arī 2010.—2021. gada NBA sezonā līgā spēlēja četri Latvijas basketbolisti, taču R. Kurucs tika aizmainīts no "Nets" vispirms uz Hjūstonas "Rockets", bet pēc tam uz vēlāko čempioni Milvoki "Bucks", taču jau pēc dažām spēlēm komanda viņu atbrīvoja, savukārt A. Pasečņiks "Wizards" sastāvā piedalījās tikai vienā oficiālā spēlē un arī tika izslēgts no komandas sastāva.
2019.—2020. gada NBA sezonā līgā spēlēja divi basketbolisti no Latvijas — K. Porziņģis un D. Bertāns, un 2022. gada februārī, īsi pirms spēlētāju maiņu perioda beigām, "Mavericks" un "Wizards" veica maiņas darījumu, kura rezultātā latviešu spēlētāji tika apmainīti viens pret otru.
825. gads
825. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.
Johans Ādams Hillers
Johans Ādams Hillers (de, 1728—1804) bija vācu komponists, diriģents, mūzikas pedagogs un kritiķis, vācu agrīnās operas ("dziesmuspēles" jeb Singspiel) radītājs. Leipcigas Gewandhaus orķestra pirmais kapelmeistars. Kā pēdējā Kurzemes un Zemgales hercoga Pētera Bīrona galma kapelmeistars Jelgavā sacerēja pirmo sakrālo skaņdarbu, kas tulkots latviešu valodā (kantāti "Tā simtā dziesma").
Dzīves gājums
Johans Ādams Hillers ir dzimis 1728. gada 25. decembrī Saksijas ciemā Vendu Osigā (tagad Lužicas Oseka, Zgoželecas apriņķis Polijā). 1734. gadā nomira viņa tēvs. Mācījās Gērlicas (Görlitz) ģimnāzijā (1740-1745), vēlāk Drēzdenes Krusta ģimnāzijā, kur apguva klavierspēli. 1751. gadā Hillers uzsāka studēt tieslietas Leipcigas Universitātē, bet līdzekļu trūkuma dēļ tas pārtrauca un strādāja mājskolotāja darbu grāfa Brīla (von Brühl) ģimenē Drēzdenē (1754-1760). 1754. gadā Berlīnē publicēta viņa eseja Abhandlung über die Nachahmung der Natur in der Musik.
1759. gadā Hillers izveidoja pirmo vācu mūzikas laikrakstu Der musikalische Zeitvertreib un 1763. gadā vadīja Leipcigas Lielā koncerta (Leipziger Großes Koncert) programmas veidošanu. Šajā laikā Hillers sarakstīja vairākas simfonijas, baznīcas kantātes un pirmās dziesmuspēles. No 1766. līdz 1770. gadam viņš izdeva iknedēļas mūzikas laikrakstu Wöchentlichen Nachrichten, die Musik betreffend. 1771. gadā viņš sāka vadīt Leipcigas dziedāšanas skolu, 1775. gadā atvēra savu koncertu rīkošanas biedrību Die Musikübende Gesellschaft, 1778. gadā tika iecelts par Leipcigas Universitātes baznīcas Paulinerkirche kapelmeistaru. 1781. gadā viņš apmeklēja Kurzemes hercoga galmu Jelgavā, kur izveidoja galma kapellu, 1783. gadā viņā bija arī Leipcigas Jaunās baznīcas (Neukirche) kapelmeistars.
Golsene
Golsene (de, wen) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Dāmes-Šprēvaldes apriņķī Lejaslauzicas apvidū, pie Dāmes upes.
Johans Ādams Hillers
Dzīves gājums
Viņa dibinātā koncertu rīkošanas biedrība sākumā rīkoja koncertus Leipcigas Karaliskajā namā (Leipziger Königshaus), bet no 1781. gada Leipcigas Gewandhaus, būdams šī vēlāk pasaulsslavenā koncertnama (organizācijas) pirmais diriģents jeb kapelmeistars.
Golsene
Vēsture
Apdzīvotā vieta radās 11. gadsimtā. Rakstos pirmoreiz minēta 1276. gadā. 1367. gadā imperators Kārlis IV Golseni iekļāva Bohēmijas kroņa zemēs. Trīsdesmitgadu kara laikā tā tika iekļauta Saksijā, pamatojoties uz 1635. gada Prāgas miera līgumu. Pēc Napoleona kariem Golseni iekļāva Prūsijā, bet vēlāk - Vācijas impērijā. Pēc Otrā pasaules kara Golsene bija VDR sastāvā.
Ekonomika
Golsenes apkaime ir tradicionāls gurķu ražošanas un pārstrādes rajons, kas pazīstami ar Eiropā aizsargātu nosaukumu "Šprēvaldes gurķi" (Spreewälder Gurken).
Johans Ādams Hillers
Dzīves gājums
Miris 1804. gada 16. jūnijā Leipcigā.
Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijas Senās mūzikas katedras vadītājs, diriģents Māris Kupčs, 2000. gadā Liepājas Svētās Trīsvienības katedrāles arhīvā atrada vairākus baroka laika mūzikas nošu materiālus, starp kuriem bija arī Kurzemes hercoga kapelmeistara J. Ā. Hillera kantāte, kas ir pirmais zināmais skaņdarbs, kura teksts tulkots latviešu valodā.
Mediolanum Forum
Mediolanum Forum ir 1990. gadā atklāta daudzfunkcionālā arēna Itālijas ziemeļos, Lombardijā, Asadžo pilsētā uz dienvidrietumiem no Milānas (faktiski līdzās lielpilsētai). Galvenokārt izmantota basketbolam, hokejam, tenisam un koncertiem. Pašreizējais arēnas nosaukums ir no 2009. gada, kad tā tika nosaukta ģenerālsponsora, finanšu kompānijas Mediolanum, vārdā. Šeit bāzējas basketbola komanda Milānas "Olimpia".
Jožin z bažin
Jožin z bažin (tulkojumā Jožins no purviem) ir čehu dziesma, kuras autors ir Zdeņeks Navrātils. Dziesma tika izdota 1977. gadā, to izpilda Ivans Mlādeks un grupa Banjo Band. 2008. gadā dziesma kļuva par interneta fenomenu. 2018. gadā dziesmu izpildīja grupa "Metallica".
Mareks Djaloga
Mareks Djaloga (sk, dzimis ) ir Slovākijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2021) Djaloga pārstāv Čehijas Ekstralīgas komandu HC Kometa Brno.
Iepriekš Djaloga ir spēlējis Slovākijas komandās HKM Zvolen, HC 07 Detva, HK Orange 20 un HK Spisska Nova Ves, Čehijas Ekstralīgas komandās HC Pardubice un Prāgas "Sparta", KHL komandās Kazaņas "Ak Bars", Bratislavas "Slovan", Pekinas "Kunlun Red Star" un Rīgas "Dinamo", kā arī Zviedrijas hokeja līgas komandā Mora IK.
Slovākijas hokeja izlases sastāvā Djaloga ir piedalījies 2013., 2014., 2015., 2018. un 2019. gada Pasaules čempionātā, kā arī 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.
Pārapdzīvotība
Pārapdzīvotība ir pārāk liels iedzīvotāju blīvums kādā vietā vai teritorijā, kā arī demogrāfiskā krīzē, ko raksturo iedzīvotāju pārpalikums attiecībā uz iztikas līdzekļiem (resursu trūkums, lai uzturētu higiēniskus dzīves standartus) vai iedzīvotāju pārpalikums attiecībā uz darbaspēka pieprasījumu. Izpaužas sociālekonomiskajās pretrunās un konfliktos: dzīves līmeņa pazemināšanās lielākajai iedzīvotāju daļai, augsts bezdarba līmenis, bads, kari.
Iedzīvotāju skaita pieauguma temps dažādās valstīs ir ļoti atšķirīgs. Lielākā daļa pasaules iedzīvotāju skaita pieauguma (aptuveni 97 %) notiek Āfrikas, Latīņamerikas, Dienvidaustrumāzijas un Indijas subkontinenta jaunattīstības valstīs.
Metjū Makonahijs
Metjū Deivids Makonahijs (en; dzimis ) ir amerikāņu aktieris un kinoproducents.
Pirmo ievērību guvis ar lomu filmā "Reibumā un neziņā" (1993). Vēlāk filmējies dažāda žanra filmās, tai skaitā "Motorzāģa slaktiņš Teksasā: Atgriešanās" (1994), "Laiks nogalināt" (1996), Stīvena Spīlberga drāmā "Amistada" (1997), "Kontakts" (1997), EDtv (1999) un U-571 (2000).
2000. gados pievērsies lomām romantiskajās komēdijās, tai skaitā "Kāzu rīkotāja" (2001), "Kā zaudēt puisi 10 dienās" (2003), "Laukā no ligzdas" (2006) un "Bijušo draudzeņu rēgi" (2009). Kopš 2010. gada ir filmējies tādās kritiķu atzinīgi novērtētās filmās kā "Ielu advokāts" (2011), "Bērnijs" (Bernie, 2011), Killer Joe (2011), "Mads" (2012), "Maģiskais Maiks" (2012), "Dalasas pircēju klubs" (2013), "Volstrītas vilks" (2013), "Starp zvaigznēm" (2014). Tēlojis lomas arī tādās filmās, kā "Koku jūra" (2015), "Džounsa brīvība" (2016), "Zelts" (2016), "Tumšais tornis" (2017), "Baltais puisis Riks" (2018), "Pirms vētras" (2019), "Pludmales slaists" (2019), "Džentlmeņi" (2019).
Par lomu filmā "Dalasas pircēju klubs" Makonahijs saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais aktieris, kā arī Zelta globusa balvu.
Rita Trence
Rita Trence (dzimusi 1956. gada 12. jūnijā Liepājā) ir latviešu estrādes dziedātāja, kas popularitāti ieguva 20. gadsimta 80. gados.
Biogrāfija
1990. gados uzstājusies kopā ar dziedātāju Andri Daņiļenko un aktieri Imantu Skrastiņu.
Amerikāņu imperiālisms
Amerikāņu imperiālisms ir termins, ko lieto, lai kritiski izteiktos pret Amerikas Savienoto Valstu īstenoto ārpolitiku un ekonomisko, politisko, militāro un kulturālo ietekmi uz citām valstīm.
Par Amerikāņu imperiālismu dēvē gan 19. gadsimtā notikušo ASV teritoriālo izplešanos uz rietumiem — teritoriju nopirkšanu no Francijas un atņemšanu Spānijas Impērijai un Meksikai —, gan vēlāk īstenoto ārpolitiku, piemēram, Vjetnamas karu, Irākas karu, kā arī citas militāras un politiskas iejaukšanās.
Imperiālisma atzīšana
ASV pirmais prezidents Džordžs Vašingtons Savienotās Valstis sauca par „mazuli — impēriju” (Infant empire). "Bez šaubām pienāks diena, kad šajai valstij būs kāds svars impēriju mērogā."
- Džordžs Vašingtons
Viens no Savienoto Valstu dibinātājiem, Tomass Džefersons, 18. gadsimta beigās gaidīja Spānijas Impērijas sabrukumu „līdz mūsu iedzīvotāji var kļūt pietiekami attīstīti, lai to iegūtu gabalu pa gabalam.” Savukārt Bendžamins Franklins rakstīja: „Princis, kas iegūst jaunu teritoriju [..] aizvāc pamatiedzīvotājus, lai atbrīvotu vietu saviem cilvēkiem, [..] var pareizi tikt dēvēts par nācijas [tēvu].” Noams Čomskis runā Bostonas Universitātē 2008. gadā sacīja, ka „Savienotās Valstis ir vienīgā pastāvošā valsts, cik es zinu, vienīgā tāda, kas jebkad pastāvējusi, kas ir nepārprotami radīta kā impērija”.
ASV prezidenta Džordža V. Buša vecākais padomnieks un galvenais politiskais stratēģis Karls Rovs 2004. gadā sacīja:
"Mēs tagad esam impērija, un kad mēs rīkojamies, mēs radām savu realitāti. Un kamēr jūs pētīsiet šo realitāti — saprātīgi jūs to darīsiet — mēs atkal rīkosimies un radīsim citas, jaunas realitātes, kuras jūs arī varēsiet pētīt, un tā lietas turpmāk notiks. Mēs esam vēstures aktieri... un jūs, visi jūs, paliksiet tikai, lai pētītu, ko mēs darām."
Antenas iela
Antenas iela šķērso Daugavas ielejas nogāzi, tādēļ tajā ir visai izteikts kritums (ap 7 m) virzienā uz Mūkusalas ielu un Daugavas atteku Bieķengrāvi.
Amerikāņu imperiālisms
Imperiālisma atzīšana
Savukārt Džordža V. Buša aizsardzības sekretārs Donalds Ramsfelds noliedza Savienoto Valstu imperiālismu.
"Mēs necenšamies kļūt par impērijām. Mēs neesam imperiālistiski. Un nekad neesam bijuši. Nevaru iedomāties, kāpēc būtu pat jāuzdod tāds jautājums."
- Donalds Ramsfelds
Antenas iela
Ielu savienojumi
Antenas iela ir savienota ar šādām ielām:
Amerikāņu imperiālisms
Teritoriālā izplešanās
1845. gadā ASV anektēja Teksasas Republiku, kuras robežas ar Meksiku bija noteiktas Velasko līgumā. Toreiz anektētās teritorijas atrodas mūsdienu ASV štatos Teksasā, Ņūmeksikā, Oklahomā, Kanzasā, Vaiomingā un Kolorādo. Tā kā Teksasas Republika bija kādreizējā Meksikas teritorija, Meksikas prezidents Antonio Lopess de Santa Anna aneksiju nosauca par "līdzvērtīgu kara pieteikumam". ASV prezidents Džons Tailers aneksijas līgumu parakstīja 1844. gada aprīlī, bet kongress to apstiprināja 1845. gada 28. februārī.
1867. gadā par 7,2 miljoniem dolāru ASV no Krievijas iegādājās Aļasku.
1898. gadā, uzsprāgstot ASV karakuģim USS Maine, sākās Spānijas—ASV karš. ASV uzvarēja un tika noslēgts Parīzes līgums, kas paredzēja, ka Spānija dod neatkarību Kubai, atdod Puertoriko un Guamu Savienotajām Valstīm, kā arī par 20 miljoniem dolāru pārdod Savienotajām Valstīm Filipīnas. Nespēdama aizsargāt savas atlikušās kolonijas Okeānijā — Marianas salas, Karolīnu salas un Palau —, Spānija tās par 25 miljoniem dolāru pārdeva Vācijai. Pēc Pirmā pasaules kara tās pārvaldīja Japānas impērija, bet pēc Otrā pasaules kara — ASV.
1893. gadā grupa amerikāņu gāza Havaju Karalisti un izveidoja Havaju Republiku. 1897. gadā ASV prezidents Viljams Makinlijs parakstīja Havaju aneksijas līgumu ar Havaju Republiku.
1903. gadā ASV armija ieradās Kolumbijas provincē Panamā, ieņēma to un pasludināja neatkarīgu republiku. Tajā pašā gadā jaunā Panamas Republika Savienotajām Valstīm atdeva daļu savas teritorijas — Panamas kanāla zonu —, lai tajā varētu izbūvēt Panamas kanālu. Panamas kanāla zonu Panama atguva 1999. gadā.
Politiskais imperiālisms
Pēc vairākiem avotiem ASV izmanto militāras iejaukšanās, militāru grupējumu atbalstīšanu un apvērsumu organizēšanu, lai atbrīvotos no sev nevēlamiem režīmiem un aizstāvētu savas intereses ārzemēs.
Sākot no 1823. gadā ASV noteica savas tiesības uz Latīņameriku ar Monro doktrīnu, kas paredzēja, ka Eiropas valstu mēģinājumi kontrolēt Latīņamerikas valstis uzskatāmi par "nedraudzīgu nostāšanos pret Savienotajām Valstīm". 1904. gadā prezidents Teodors Rūzvelts doktrīnu papildināja ar Rūzvelta papildinājumu (Roosevelt Corollary), kas paredzēja, ka Savienotās Valstis iejauksies Eiropas un Latīņamerikas konfliktos un īstenos Eiropas leģitīmos mērķus Latīņamerikā.
Latīņamerika
ASV savas pastāvēšanas vēsturē ir regulāri iejaukušās Latīņamerikas valstīs. Daži no piemēriem ir ASV Nikaragvas okupācija, Gvatemalas pilsoņu karš, Cūku līča iebrukums, ASV Centrālās izlūkošanas pārvaldes atbalstītais Čīles 1973. gada apvērsums, kontru trenēšana Nikaragvas revolūcijā, 2002. gada Venecuēlas apvērsuma mēģinājums, 2004. gada Haiti apvērsums un 2009. gada Hondurasas apvērsums.
Amerikas skola
1946. gadā ASV Aizsardzības departaments izveidoja Amerikas skolu (School of Americas) — iestādi, kurā trenēt armijniekus cīņai Latīņamerikā pret kreisajiem grupējumiem un valdībām. No skolas, kurā 1980. gados mācīja spīdzināšanu, nākuši vairāki Latīņamerikas diktatori, brutālo režīmu un to armiju vadoņi, kā arī nāves vienību līderi un biedri. Zināmākie absolventi ir Argentīnas diktatori Horhe Rafaels Videla, Leopoldo Galtjeri un Roberto Edvardo Viola, Bolīvijas diktators Ugo Bansers, Pinočeta diktatūras laika Čīles slepenpolicijas direktori Rauls Iturjaga un Manuels Kontrerass, Ekvadoras diktators Giljermo Rodrigess, Salvadoras nāves vienību vadītājs Roberto Daubvisjons, Gambijas autoritārais prezidents Jahja Džamehs, Gvatemalas diktatori Efraīns Rioss Monts un Oto Peress Molina, kā arī Panamas diktators Manuels Norjega.
Tuvie Austrumi
Tuvajos Austrumos zināmākās ASV iejaukšanās ir CIP atbalstītais Irānas 1953. gada apvērsums, Afganistānas karš (1979.—1989.) (kurā ASV atbalstīja islāmistu ekstrēmistus modžahedus), Irānas—Irākas karš, kura laikā ASV sniedza atbalstu Irākai, Līča karš, Iebrukums Afganistānā (2001.), Iebrukums un okupācija Irākā, iebrukums Lībijā un islāmistu ekstrēmistu atbalstīšana Sīrijas pilsoņu karā.
Sēdrakvarkens
Sēdrakvarkens (sv — ‘Dienvidu Kvarkens’) vai Ahvenanrauma (fi) ir kuģojams jūras šaurums Baltijas jūras ziemeļdaļā, Olandes jūras šaurākā un dziļākā vieta. Atdala Somijai piederošo Olandes arhipelāgu no Zviedrijas krasta un savieno Botnijas līci ar pārējo Baltijas jūras daļu. Šaurumā vairākas salas un klintis, piekrastē šēras. Šaurumu šķērso prāmja līnija no Ekeres salas Olandē uz Grislehamnu Zviedrijā. Aukstākās ziemās šaurums aizsalst, siltākās — pildīts ar peldošu ledu.
Amerikāņu imperiālisms
Austrumāzija
Viens no viszināmākajiem ASV kariem Austrumāzijā ir Vjetnamas karš, kurā ASV cīnījās gan pret Ziemeļvjetnamu, gan pret Dienvidvjetnamas kreiso partizānu organizāciju Vjetkongu. ASV izmantoja toreiz vēl neaizliegtus ķīmiskos ieročus, piemēram, oranžo aģentu. Lai iznīcinātu lauksaimniecības zemi un mežus, kur slēpties partizāniem, ASV ar ķīmiskajiem ieročiem apsmidzināja 10% Dienvidvjetnamas teritorijas jeb 20% Dienvidvjetnamas mežu teritorijas. Tā kā Vjetkongs darbojās arī amerikāņiem sabiedrotajā Dienvidvjetnamā, tad reāli Savienotās Valstis veica uzbrukumus visā Vjetnamā. Dienvidvjetnamā lauku iedzīvotājus Stratēģisko ciemu programmas (Strategic Hamlet Program) ietvaros pārvietoja uz īpašām nometnēm, lai tiem nebūtu saskarsmes ar partizāniem. Karš beidzās ar Ziemeļvjetnamas uzvaru, tomēr Savienoto Valstu izmantoto ķīmisko ieroču sekas Vjetnamā ir jūtamas vēl joprojām.
ASV bija iesaistītas arī Korejas karā, Laosas pilsoņu karā, Kambodžas pilsoņu karā.
Arnolds Jansons
Arnolds Jansons (1885—), bija latviešu inženieris.
Arnolds Heinrihs Jansons dzimis (pēc vecā stila) Krimuldas muižas dārznieka Dāvja un Matildes Jansonu ģimenē. Liepājas Karostas darbnīcu nodaļas vadītājs (1920–1938), vēlāk AS mašīnu fabrikas un kuģu būvētavas "Tosmāre" valdes priekšsēdētājs un direktors rīkotājs (1938-1940).
Pēc Latvijas okupācijas ievēlēts par Tautas Saeimas deputātu (1940). Kad 1940. gada augustā AS "Tosmare" pārņēma savā pārziņā PSRS Kara Jūras Flotes Tautas Komisariāts, A. Jansonu atlaida no amata.
Nīls Teilors
Nīls Teilors (en, dzimis ) ir Velsas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2021) Teilors pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Aston Villa F.C. un Velsas futbola izlasi.
Velsas futbola izlases sastāvā ir spēlējis 2016. gada Eiropas čempionātā un Lielbritānijas futbola izlases sastāvā ir piedalījies 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Zubki
Zubki ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada dienvidu daļā 13 km no novada centra Baltinavas un 286 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P45, Kūkovas upes krastā.
Baļbinova (Indras pagasts)
Baļbinova ir ciems Indras pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 299 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas vairākas apskates vietas (Indras parks, Baļbinovas katoļu baznīca), Šņokovas dīķis, mūzikas un mākslas skola.
Jaunāmuiža (Liezēres pagasts)
Jaunāmuiža ir ciems Liezēres pagastā, Madonas novadā. Atrodas 130 km attālumā no Rīgas. Pēc LĢIA klasifikācijas pieder pie skrajciemiem.
Ikonostass
Ikonostass (no el, eikonostasō: (eikon) — ‘attēls’,  (stas) — ‘vieta, kur atrodas’) ir siena ar noteiktā, iepriekš izstrādātā kārtībā izvietotām ikonām pareizticīgajā baznīcā. Ikonostass atdala altāra daļu no lūgšanu telpas. Ikonostass pārsvarā sastāv no 6 daļām. Tā centrālajā daļā ir izvietotas griezumiem rotātas durvis jeb valdnieka vārti. Ikonas ikonostasā izkārtotas vairākās rindās pēc stingri reglamentētas reliģisko sižetu hierarhijas, kas nosaka arī rindas augstumu un ikonas lielumu.
Vēsture
Arheoloģiskās liecības no Sv. Jānim Kristitājam veltītā klostera Konstantinopolē (Stambulā) liek domāt, ka ikonostass ir aizgūts no agrīno tempļu altāru iekārtojuma (bazilika, veltīta Jānim Kristītājam tika celta 463. g. p. m. ē.) Sākotnēji par ikonostasu dēvēja tikai šo ikonu novietošanas vietu. Vēlāk ar šo jēdzienu tika saprasta kārtība, kādā uz ikonostasa tika izvietotas ikonas.