cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hjū Grānts
1990. gados viņš filmējās tādās filmās kā "Rūgtais mēness" (1992), "Zilacainais Mikijs" (1999) un "Notinghilla" (1999). 21. gadsimta sākumā viņš apliecināja sevi kā vadošais aktieris ar satīriska komiķa talantu. H. Grānts pēc tam filmējās tādās kritiķu labi vērtētās filmās kā "Bridžitas Džonsas dienasgrāmata" (2001), "Par puiku" (2002), "Tāda ir mīlestība" (2003), "Amerikāņu sapnis" (2006), "Florense Fostere Dženkinsa" (2016), "Lācēna Padingtona piedzīvojumi 2" (2017), "Džentlmeņi" (2019). Tēlojis lomas arī TV seriālos A Very English Scandal (2018) un "Posts" (The Undoing, 2020).
Edgars Mūkins
Spricis Edgars Mūkins (1915—1984) bija latviešu sabiedriskais un politiskais darbinieks.
Dzīvesgājums
Dzimis 1915. gada 11. aprīlī Naukšēnu pagastā Spriča Mūkina ģimenē. Darbojās nelegālajā Latvijas komjaunatnē, pēc Ulmaņa apvērsuma bija ieslodzīts Valmieras cietumā un Rīgas Termiņcietumā (24.08.1934 — 10.05.1937). Pēc Latvijas okupācijas Spricis Edgars Mūkins bija LKP CK propogandists, 1940. gada 30. jūnijā viņu nosūtīja uzstāties ar aģitācijas runu Kirhenšteina dzimtās Mazsalacas "tautas sapulcē", vēlāk viņš darbojās Talsu apriņķa LKP komitejā, no 1941. gada 7. februāra bija laikraksta "Talsu Apriņķa Ziņotājs" redaktors.
Pēc Staļina nāves viņš kā LKP Daugavpils pilsētas komitejas sekretārs 1953. gada 22.-23. jūnija LKP CK plēnumā kritizēja Latvijas austrumu rajonu pārkrievošanas politiku. Iecelts par Latvijas PSR Valsts plāna komitejas priekšsēdētāja vietnieku, bet nacionālkomunistu vajāšanu laikā 1959. gada augustā atlaists no amata un iecelts par Liepājas Pedagoģiskā institūta (LPI) direktoru. Pēc safabricētas LPI darbinieku vēstules sakarā ar Mūkina nacionālistiskiem uzskatiem viņu atcēla arī no šī amata un 1960. gada septembrī iecēla par Liepājas kokapstrādes kombināta "Baltija" direktoru. Miris 1984. gada 21. novembrī Liepājā, apglabāts Liepājas Centrālkapos.
Oldržihs Mahačs
Spēlētāja karjera
Lielāko daļu karjeras Mahačs aizvadīja Čehoslovākijas hokeja līgas komandā Brno "Kometa", no 1973. līdz 1978. gadam pildot arī tās kapteiņa pienākumus. Karjeras nogalē četras sezonas aizvadīja Rietumvācijas hokeja līgā.
Endrū Kārnegijs
Endrū Kārnegijs (en; dzimis, miris ) bija skotu izcelsmes amerikāņu uzņēmējs, viens no visu laiku bagātākajiem pasaules iedzīvotājiem un ievērojams mecenāts.
Dzimis Skotijā, audēju ģimenē. 1848. gadā, kad Endrū bija 12 gadu, ģimene pārcēlās uz ASV. Pirmais Kārnegijs darbs bija aušanas rūpnīcā, 1850. gadā sāka strādāt Pitsburgas telegrāfā, strauji kāpjot pa karjeras kāpnēm. 1855. gadā veica savu pirmo kapitālieguldījumu. Veiksmīgi ieguldot līdzekļus iesākumā dzelzceļa biznesā, vēlāk tērauda rūpniecībā, kļuva par milzīgu kapitālu īpašnieku. Plaši nodarbojās ar mecenātismu — ar Kārnegija finansējumu radīta Kārnegija zāle Ņujorkā, Kārnegija Zinātnes institūts, domnīca Kārnegija fonds, Kārnegija-Melona Universitāte Pitsburgā un citas institūcijas.
Iegurņa josla
Vīriešiem un sievietēm atšķiras iegurņa kaulu savstarpējie proporcionālie izmēri. Parasti sievietes iegurnis ir īsāks un platāks par vīrieša iegurni, tāpat arī sievietēm sēžas kaulu pauguri atrodas tālāk viens no otra un zarnkaulu spārni ir vairāk atliekti uz sāniem. Sievietes iegurnim ir raksturīgs arī lielāks leņķis starp kaunuma kauliem zem simfīzes, salīdzinot ar vīrieša iegurni. Tāpat mazā iegurņa dobums un tā atveres sievietēm ir lielākas nekā vīriešiem.
Srebarnas dabas rezervāts
Srebarnas dabas rezervāts (bg) ir dabas rezervāts, kas ietver 638 ha lielo Srebarnas ezeru Bulgārijas ziemeļaustrumos 2 kilometrus uz dienvidiem no Donavas. 1 līdz 3 metrus dziļajā ezerā ligzdo 99 putnu sugas, bet vēl ap 80 sugu sastopamas migrācijas periodā.
Dabas rezervāts dibināts 1948. gadā, kopš 1975. gada tā ir Rāmsaras vieta, bet 1983. gadā tā kļuva par UNESCO Pasaules mantojuma objektu.
Modernā aizsardzība
Modernā aizsardzība ir šaha atklātne, kas sākas ar gājieniem: '''1. e2-e4 g7-g6'''.
To klasificē pie pusatklātām atklātnēm ar Šaha atklātņu enciklopēdijas kodu B06.
Stratēģiskā ideja
Modernā aizsardzība ir šaha atklātne, kurā melnie ļauj baltiem izveidot bandinieku centru d4 un e4, lai turpinājumā šo "ideālo" centru censtos sagraut. Modernā aizsardzība ir cieši saistīta ar Pirca aizsardzību, primārā atšķirība ir tā, ka melnie atliek zirdziņa attīstību uz f6, lai pēc Lg7 izdarītu spiedienu pret d4. Tomēr šai uzbūvei ir arī trūkumi. Neuzbrūkot e4 melnie atstāj baltiem plašas iespējas turpmākā plāna izvēlē. Transformācijas iespējas starp abām atklātnēm ir izplatīta.
Galvenie varianti
Pēc visbiežākā balto gājiena 2. d2-d4 modernā aizsardzība bieži transformējas uz kādu citu atklātni, visbiežāk uz Pirca aizsardzību. Citi turpinājumi 2. d2-d4 vietā ir retāk sastopami:
Ludmila Gurčenko
Ludmila Gurčenko (ru, uk; dzimusi Ludmila Gurčenkova, mirusi ) bija padomju un krievu aktrise, dziedātāja un kinorežisore.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1935. gadā Harkivā kā Ludmila Gurčenkova. Abi vecāki bija no Smoļenskas Krievijā, katrs savā laikā pārcēlies uz Harkivu. Tēvs Marks Gurčenkovs bija no Smoļenskas zemniekiem, pārcēlies uz Harkivu darba meklējumos. Māte Jeļena (dzim. Simonova) bija no Smoļenskas muižnieku dzimtas. Dzīvojot Ukrainā, uzvārds dokumentos pārtapa par Gurčenko.
1953. gadā Ludmila Gurčenko pabeidza vidusskolu Harkivā. 1958. gadā absolvēja Vissavienības valsts kinematogrāfijas institūtu Maskavā. Debitēja 1956. gada filmā "Patiesības ceļš" (Дорога правды), slavu iemantoja ar lomu Eldara Rjazanova režisētajā filmā "Karnevāla nakts" (Карнавальная ночь, 1956). Nākamā loma filmā "Meitene ar ģitāru" nebija vairs tik populāra. Aktrise sāka bieži uzstāties ar koncertiem, braucot pie rūpnīcu strādniekiem un ogļračiem. Tas tika uztverts negatīvi, vairākos padomju laikrakstos parādījās kritika, ka aktrise nodarbojas ar naudas pelnīšanu, viņa tika apsūdzēta patriotisma trūkumā. Iespējams, ka īstais iemesls kritikai bija Gurčenko atteikšanās strādāt KGB labā, kad viņai 1957. gadā to piedāvāja. Toreizējais PSRS kultūras ministrs Nikolajs Mihailovs uz to reaģēja asi, un nozīmīgas lomas Gurčenko vairs netika piedāvātas 10 gadus. Tikai 1973. gadā režisors Viktors Tregubovičs piedāvāja Gurčenko galveno lomu filmā "Vecās sienas" (Старые стены). Pēc tam sekoja citas lomas. Gurčenko karjera nostabilizējās, viņa kļuva par ievērojamu aktrisi, ko aicināja filmēties galvenajās lomās gan komēdijas žanrā, gan arī dramatisku tēlu atveidošanā.
Starp pēdējām Gurčenko lomām bija galvenā loma muzikālā filmā Пёстрые сумерки (2009). Šai filmai viņa bija arī režisore (kopā ar Dmitriju Korobkinu), dziesmu komponiste un izpildītāja.
Bijusi precējusies kopumā sešas reizes, bija viena meita, kas dzimusi laulībā ar otro vīru Borisu Andronikašvili. Ceturtais vīrs bija pazīstamais estrādes dziedātājs Josifs Kobzons.
Apbalvojumi
Saņēmusi vairākus apbalvojumus, tai skaitā PSRS Tautas skatuves mākslinieces goda nosaukumu (1983). 2010. gadā saņēma otrās pakāpes ordeni "Par nopelniem tēvzemes labā".
Mīkstā meduszāle
Mīkstā meduszāle (la) ir graudzāļu dzimtas suga, kura ir sastopama Eiropā, neiekļaujot kontinenta ziemeļu-ziemeļaustrumu daļu. Latvijā mīkstā meduszāle ir sastopama nereti, sastopamības biežums samazinās virzienā no valsts rietumiem uz austrumiem un ziemeļiem.
Dažāda lieluma grupas aug sausās un mēreni mitrās pļavās un atmatās, ceļmalās, skrajos krūmājos un atklātās, smilšainās vietās ar skraju veģetācijas segumu.
Apraksts
Mīkstā meduszāle ir daudzgadīgs, 30-80 cm garš lakstaugs. Tas parasti neveido ceru un tam ir ložņājoši sakneņi. Lapas un lapu makstis ir kailas vai gandrīz kailas. Apmatoti tikai stiebra mezgli. Lapas ir plakanas, 0,3-0,8 cm platas. Ziedkopa ir diezgan šaura skara, tai parasti ir zaļgana vai brūni zaļgana nokrāsa. Vārpiņas ir 0,3-0,5 cm īsas, to vārpiņas plēksnes ir vārpiņas garumā, apmatotas, gals smails vai ar smailīti. Augšējā zieda ārējā zieda plēksne ir ar 0,3-0,4 cm īsu, lauzītu akotu, kas manāmi pārsniedz vārpiņas garumu. Auglis ir grauds. Zied no jūnija līdz augustam.
Parūķis
Parūķis ir ciems Dobeles novada Krimūnu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļrietumu daļā 3 km no novada centra Dobeles un 82 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V1098, Bērzes upes krastā.
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Dobeles rajonā.
Bērzieši (ciems)
Bērzieši, arī Bierzīši, ir ciems Balvu novada Bērzpils pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 1 km no pagasta centra Bērzpils, 38 km no novada centra Balviem un 231 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P36 (Rēzekne–Gulbene), Dziļaunes upes krastā.
Būkšti
Būkšti ir ciems Maļinovas pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 238 km attālumā no Rīgas.
Kajaks
Kajaks (Larus canus) ir vidēja auguma kaiju dzimtas (Laridae) putnu suga, kurai ir 4 pasugas. Tas ligzdo Eirāzijas un Ziemeļamerikas ziemeļu daļā. Lielākā daļa populācijas, izņemot Islandes, Ziemeļu jūras un Baltijas jūras piekrastes populācijas un dažas Kanādas krasta populācijas, ziemot dodas uz dienvidiem.
Izplatība
Kajaks izplatīts Eiropas ziemeļrietumos, Centrāleiropā, areāls plešas tālāk uz austrumiem pāri Sibīrijai līdz Kamčatkai. Eiropas migrējošie putni dodas uz Atlantijas okeāna krastu Francijā un Portugālē, uz Vidusjūras, Melnās jūras un Persijas līča krastiem. Āzijas populācijas ziemo Kaspijas jūras dienvidpiekrastēs un Klusā okeāna krastos Āzijā, sasniedzot Vjetnamu, bet Ziemeļamerikas ligzdotāji dodas uz Klusā okeāna krastu Ziemeļamerikas dienvidu daļā, sasniedzot Lejaskaliforniju Meksikā. Lielākā kajaku populācija mājo Eiropā, sastādot 80—90% no sugas kopējās populācijas. Tas ir apmēram viens miljons pāru. Salīdzinoši Aļaskas populācijas kopējais lielums ir apmēram 10 000 pāru.
Latvijā
Kajaks Latvijā ir samērā parasts ligzdotājs, ligzdo ap 500—600 pāru. Šī suga ir arī ļoti parasta ceļošanas laikā un ziemas sezonā piejūras zonā. Latvijā sastopama nominālpasuga Larus canus canus. Rudens migrācijā, kā arī uz ziemošanu var ieceļot Krievijas pasuga L.c.heinei, tomēr šīs pasugas novērošana nav droši pierādīta.
Izskats
Kajaks ir vidēji liels jūrasputns, kas ārēji ir ļoti līdzīgs sudrabkaijai, bet ir par to pamanāmi mazāks. Otra līdzīgā suga ir gredzenknābja kaija, par kuru kajaks ir tikai nedaudz mazāks. Kajaka ķermeņa garums ir 40—46 cm, spārnu plētums nominālpasugai ir 110–125 cm, svars 290—480 g. Lielākā ir Kamčatkas pasuga, kuras svars var sasniegt 586 g. Kajaka mugura un spārni ir gaiši pelēki, spārnu gali melni ar baltiem spoguļiem, viss pārējais ķermeņa apspalvojums balts. Visgaišākā no pasugām ir nominālpasuga, bet vistumšākā Krievijas kajaks. Kājas un knābis ir zaļganīgi dzelteni, uz knābja lielai daļai īpatņu pašā galā ir vāji saskatāma, tumša josliņa. Galva apaļa. Ziemā uz baltās galvas ir tumšāku spalvu svītrojums. Jauno putnu muguras ir brūngani, melni raibumotas, kājas pelēkas un spārnu spoguļi vāji izteikti.
Uzvedība un barošanās
Kajaks ir ļoti enerģisks un aktīvs lidotājs, bet nekad neielido tālu prom no krasta jūrā. Samērā bieži tās lielos baros ieklejo iekšzemē, lai barotos lauksaimniecības tīrumos. Kā visas kaijas arī šie putni ir visēdāji. Tas barojas ar zivīm, maziem zīdītājiem, kukaiņiem, maitu un bieži sastopams arī pilsētu izgāztuvēs, īpaši ziemā. Viena no iecienītām barībām ir sliekas, kuru dēļ kajaki mēdz apmeklēt tikko artas aramzemes.
Ligzdošana
Kajaki veido monogāmus pārus un parasti apvienojas ligzdošanai kolonijās, kurās var būt 2—320 pāri. Reizēm tie ligzdo pa vienam vai kopīgā kolonijā ar sudrabkaijām. Pāri izveidojas pirms putni ierodas ligzdošanas vietās. Kolonija parasti atrodas ūdenskrātuvju krastā vai purvos. Ligzda ir liela, kuru parasti būvē tikai mātīte. Tā tiek sakrauta no dažādiem materiāliem: jūras zālēm, smalkiem zariņiem, sūnām, mizas un sausas zāles. Tēviņš reizēm pienes būvēšanai kādu materiālu, bet parasti atrodas nelielā attālumā un procesā nepiedalās. Tā tiek būvēta uz zemes, nelielā kokā vai uz ēku jumtiem. Dējumā ir 2—5 gaiši brūnas vai olīvzaļas olas ar raibumiņiem. Perē abi vecāki, kā arī par putnēniem rūpējas abi vecāki. Inkubācijas periods ilgst 24—26 dienas. Pirmās 4 dienas vecāki baro putnēnus tikai ar kukaiņiem un mazām zivtiņām. Kad jaunie putni sasniedz 20 dienu vecumu, tie sāk barību meklēt arī paši, bet vecāki tos turpina barot, līdz jaunie kajaki sasniedz 8 nedēļu vecumu. Jaunie putni apspalvojas 30—35 dienu vecumā. Kajakam ir salīdzinoši garš mūžs, kas var sasniegt 24 gadus.
Sistemātika
Kajakam ir 4 pasugas (Ziemeļamerikas kajaks bieži tiek sistematizēts kā atsevišķa suga):
Artūrs Mickevičs
Karjera
Karjeru sācis 2006. gadā Liepājas "Metalurgs" U-18 komandā, kuras sastāvā spēlēja Latvijas U-18 čempionātā. 2008. gadā debitēja Latvijas čempionātā "Metalurga" otrā sastāva komandā. 2009.—2010. gada sezonā pārstāvēja "Metalurgu" Baltkrievijas Ekstralīgā. Lielāko daļu 2010.—2011. gada sezonas A.Mickevičs pārstāvēja HK Rīga komandu Jaunatnes līgā, taču tad atgriezās "Metalurga" sastāvā.
Pēc "Metalurga" izjukšanas, 2013. gada vasarā Mickevičs pievienojās VHL klubam Ņeftekamskas "Toros", tā sastāvā aizvadot nākamo pusotru sezonu. 2014.—15. gada sezonas vidū pievienojās HK Liepāja rindām, taču tad četras sezonas aizvadīja Francijas hokeja līgā. 2020. gadā Mickevičs atgriezās HK Liepāja sastāvā.
Latvijas hokeja izlases rindās debitējis 2012. gada 9. februārī.
Rums
Rums (en, es, fr) ir stiprais spirtotais dzēriens, ko iegūst pārtvaicējot saraudzētu cukurniedru sulu vai melasi un iegūto šķidrumu parasti 4—5 gadus izturot ozolkoka mucās. Izplatīts ir arī mākslīgais rums, ko mucās nenogatavina. Neskatoties uz to, ka rumu ražo Austrālijā, Indijā, Reinjonā un vēl daudzās citās pasaules valstīs, lielāko daļu ruma saražo Karību reģionā un Dienvidamerikā.
Pastāv vairāki ruma veidi. Gaišo rumu bieži izmanto kokteiļos, zelta un melnais rums lieti noder gan kulinārijā, gan kokteiļu pagatavošanā. Ilgi izturētu rumu (añejo) lieto tīrā veidā vai kopā ar ledu.
Rumam ir liela nozīme lielākās daļas Karību reģiona salu kultūrā un tas bieži asociējas ar britu karalisko floti un pirātismu. Rums senāk bija populārs maiņas līdzeklis un veicināja verdzības attīstību, kā arī bija par iemeslu Austrālijas ruma streikam 19. gadsimta sākumā.
Etimoloģija
Vārda rums (en) izcelšanās nav īsti noteikta. Lielākā daļa pētnieku ir pārliecināti, ka vārds cēlies no angļu vārda rumbullion (lv).
Cits vārda izcelsmes variants ir no lielu alkoholam paredzētu glāžu rummers nosaukuma, ko lietoja holandiešu jūrasbraucēji, jeb no dāņu valodas vārda roemer (glāze).
Starp citiem vārda izcelsmes variantiem ir arī latīņu valodas vārda saccharum (cukurs) saīsinājums vai franču valodas vārds arôme (aromāts).
Neatkarīgi no tā izcelsmes, dzēriena nosaukumu masveidā publicēja jau 1657. gada maijā, kad Masačūsetsas ģenerālā padome aizliedza stipro spirtoto dzērienu, zināmu kā rums, stiprais ūdens, vīns, brendij s un citu tirdzniecību.
Mūsdienās ruma nosaukums bieži vien ir atkarīgs no tā izcelsmes vietas. Spāņvalodīgajās valstīs rumu apzīmē ar vārdu ron. Nosaukums ron añejo norāda, ka rums ir labi izturēts. Rhum ir ruma nosaukums frančvalodīgajās valstīs, bet rhum vieux ir labi izturēts franču rums, kas atbilst noteiktām prasībām.
Ruma izcelsme
Tiek uzskatīts, ka raudzētos dzērienus no cukurniedru sulas pirmo reizi sāka izgatavot senajā Indijā un Ķīnā, bet pēc tam arī citās pasaules daļās. Viens no senajiem šāda paveida dzērieniem ir brams. Brama, ko izgatavoja malajieši, vēsture sniedzas vairāk nekā tūkstoš gadu senā pagātnē. Ceļotājs Marko Polo savos 14. gadsimta pierakstos ir pieminējis "ļoti labu cukura vīnu", ar ko viņu pacienāja tagadējās Irānas teritorijā.
Pirmo reizi rumu iegūt ar destilēšanu uzsāka 17. gadsimtā cukurniedru plantācijās Karību reģionā. Plantāciju vergi pamanīja, ka cukura ražošanas blakusprodukts ierūgst par alkoholu. Sekojošā šī alkoholiskā blakusprodukta destilācija padarīja to stiprāku un palīdzēja atbrīvoties no nevajadzīgajām piedevām, kā rezultāts bija visīstākais rums. Daži uzskata, ka pirmo reizi rumu uzsāka iegūt Barbadosā. Neatkarīgi no izcelsmes vietas, pirmie Karību rumi neizcēlās ar augstu kvalitāti.
Rums koloniālajā Amerikā
Lai varētu nodrošināt ruma ražošanas pieaugumu vienlaicīgi ar cukura pieprasījuma pieaugumu Eiropā 17. un 18. gadsimtā, darbam cukurniedru plantācijās Karību salās bija nepieciešams darbaspēks. Lai nodrošinātu šīs vajadzības, tika organizēta trīspusēja apmaiņa starp Āfriku, Karību reģionu un Amerikas kolonijām. Vergu un ruma plūsma bija ļoti ienesīga nodarbe, savukārt tirdzniecības attiecību saraušana, ko izraisīja 1764. gadā Anglijas parlamenta pieņemtais Cukura likums, kļuva par vienu no Amerikas revolūcijas iemesliem.
Ruma popularitāte nemazinājās arī pēc Amerikas neatkarības iegūšanas. Tā popularitāte kritās, tikai attīstoties amerikāņu viskija ražošanai.
Jūras rums
Sakarā ar dzeramā ūdens glabāšanas ierobežojumiem (dzeramais ūdens ilgos jūras braucienos iestāvējās), bieži tālajiem jūras braucieniem dzeramā ūdens rezervju vietā ņēma rumu, alu vai vīnu. Asociācija ar pirātismu sakņojas angļu pirātu augstajā peļņā, ko viņi ieguva, tirgojot nolaupīto rumu. Šī tradicionālā saikne nostiprinājās, pateicoties Roberta Luisa Stīvensona stāstam "Bagātību sala" (1881).
Britu karaliskā flote saskārās ar rumu 1655. gadā, kad iekaroja Jamaikas salu. Vietējā ruma pārpilnība noveda pie franču brendija, kā spirtotā dzēriena, kas bija jūrnieku ikdienas sastāvdaļa, nomaiņas. Iesākumā rumu lietoja tīrā veidā vai arī atšķaidīja ar citronu sulu, bet ap 1740. gadu rumu sāka atšķaidīt ar ūdeni. Lai mazinātu alkohola ietekmi uz jūrniekiem, admirālis Edvards Vernons pavēlēja atšķaidīt rumu pirms tā lietošanas. Par godu apmetnim (en), ko admirālis valkāja sliktos laikapstākļos, ruma un ūdens sajaukumu iesauca par groku. Karaliskās flotes jūrnieku ikdienas ruma deva pastāvēja līdz 1970. gada 31. jūlijam, kad šis likums tika atcelts.
Rums koloniālajā Austrālijā
Kad 1806. gadā Viljams Blajs kļuva par kolonijas gubernatoru, viņš mēģināja izskaust dzeršanas problēmu, izdodot likumu, kas aizliedza izmantot rumu kā maiņas līdzekli. Kā atbildi par šo un vēl dažiem izdotajiem likumiem viņš saņēma bruņotu uzbrukumu un arestu. Dumpinieki kontrolēja koloniju līdz pat gubernatora Laklana Makkūrija atbraukšanai 1810. gadā.
Karību gaišais rums
Viens no ruma uzlabotājiem bija Dons Fakundo Bakardi Masso, kurš 1843. gadā no Spānijas pārcēlās uz Santjago de Kubu. Viņa eksperimenti ar destilācijas tehnoloģijām, stūra filtrēšana, īpašas šķirnes rauga izveidi un izturēšanu Amerikas ozolu mucās noveda pie daudz maigāka dzēriena izveides, mūsdienās zināma kā gaišais rums. Sava ruma ražošanai Dons Fakundo 1862. gadā izveidoja kompāniju Bacardi-Martini.
Rumu iedalījums
Rumu iedalījums noteiktās grupās nav iespējams, jo nepastāv vienots ruma standarts. Tā vietā rums tiek iedalīts dažādās grupās atkarībā no dzēriena izgatavotājvalstu likumdošanas. Rumu iedala pēc dzēriena stipruma, minimālā izturēšanas laika un apzīmējuma.
Kā piemērs par dzēriena stiprumu var kalpot Kolumbija, kuras likumdošana nosaka, ka rumam, kas izgatavots šajā valstī, dzēriena stiprība nedrīkst būt mazāka par 50%, savukārt Čīlē un Venecuēlā minimālā dzēriena stiprība drīkst būt 40%. Meksikā prasība dzēriena izturēšanas laikam ir vismaz astoņi mēneši, Dominikānā šis laiks ir viens gads, Venecuēlā — divi gadi, Kubā — trīs gadi zelta rumam, 7 gadi tumšajam, bet rumam Blanc (baltajam jeb gaišajam) ierobežojumu nav, tas var tikt tirgots uzreiz pēc izgatavošanas. Apzīmējumu standarti arī atšķiras. Argentīnā rumu iedala "baltajā" (en), "zelta" (en), "gaišajā" (en) un "ekstra gaišajā" (en). Barbadosā tiek izmantoti apzīmējumi "baltais" (en), "stiprais" (en) un "izturētais" (en), bet ASV — "rums" (en), "ruma liķieris" (en) un "aromatizētais rums" (en).
Atšķirības pēc reģiona
Karību reģionā dažādās salās un dažādās apdzīvotās vietās ir savs īpatnējs ruma izgatavošanas veids. Šos veidus var iedalīt pēc valodām, kādās tradicionāli runā vietējie iedzīvotāji.
Brazīlijā izgatavo spirtoto dzērienu kašasa, kas ļoti līdzinās rumam. Indonēzijas spirtotais dzēriens Batavia Arrack jeb Arrak, kā izgatavošanai izmanto rīsus, arī ļoti līdzinās rumam.
Centrālamerikā un Dienvidamerikas ziemeļos tiek izgatavots spirtotais dzēriens Aguardiente. Tas pirms destilācijas tiek nostādināts anīsā, bet pēc destilācijas tam pievieno cukurniedru sulu. Kolumbijas anīsa Aguardiente stiprība ir 30%.
Antoniu di Oliveira Salazars
Antoniu di Oliveira Salazars (pt, dzimis, miris ) bija Portugāles ekonomists un politiķis, faktiskais Portugāles diktators no 1932. līdz 1968. gadam. 1933. gadā viņš izveidoja korporatīvu autoritāru valsts iekārtu, kas ar nosaukumu Estado Novo (Jaunā valsts) pastāvēja līdz 1974. gada Neļķu revolūcijai. 1968. gadā Salazars pakrītot vannasistabā gūst asinsizplūdumu smadzenēs. Viņš tiek atcelts no premjerministra amata un līdz savai nāvei 1970. gadā ir daļējā bezsamaņā.
Jaunība
Dzimis neliela zemes īpašnieka ģimenē. No 11 gadu vecuma astoņus gadus pavada mācoties garīgajā seminārā. Lai arī Salazars apsvēra iespēju kļūt par priesteri, tomēr 1910. gadā viņš iestājās Koimbras universitātē, lai studētu jurisprudenci. Universitātē viņš sāka interesēties par finansēm un pabeidza Universitāti ar specializāciju finanšu un ekonomikas jurisprudencē. 1918. gadā Salazars kļūst par finanšu doktoru.
Portugāles Pirmās Republikas laiku (1910—1926) raksturoja ārkārtēja politiskā nestabilitāte un ekonomikas sabrukums. 16 gadu laikā nomainījās 44 valdības, 8 prezidenti un notika 21 valsts apvērsums. Salazars iesaistījās kristīgo demokrātu kustībā un 1921. gadā tiek ievēlēts parlamentā, taču zaudē ilūzijas par tā spēju strādāt.
Ceļš uz varu
Pēc 1926. gada 28. maija valsts apvērsuma, kas izbeidza nestabilitātes māktās Portugāles Pirmās republikas pastāvēšanu, Salazars un piecām dienām ieņēma finanšu ministra amatu. Tā kā viņa ierosinātie valsts tēriņu samazināšanas piedāvājumi tika noraidīti, viņš atkāpās no amata un atgriezās mājās.
1928. gada 26. aprīlī, Portugāles finanšu sabrukuma un defolta priekšvakarā Salazars piekrīt kļūt par finanšu ministru, taču ar noteikumu, ka viņam vienīgajam pieder kontrole pār valsts budžetu. Gada laikā Salazaram izdodas sabalansēt budžetu, nostabilizēt Portugāles valūtas kursu un pat sasniegt budžeta pārpalikumu. 1929. gada 3. jūlijā Salazars iesniedz atlūgumu, taču pēc personīga Valsts Prezidenta Karmona lūguma paliek amatā, saņemot vēl papildus pilnvaras. Turpmākajos gados, lai arī premjerministri turpina mainīties, Salazars ar Karmona atbalstu saglabā savu ietekmīgo amatu, līdz 1932. gada 5. jūlijā Prezidents Karmona viņu ieceļ par Portugāles premjerministru.
Estado Novo
Salazars savu politisko ideoloģiju balstīja katoļu baznīcas sociālajā doktrīnā, kas aizstāvēja trešo ceļu starp kapitālismu un sociālismu — korporatīvismu, kurā iedzīvotāju intereses pārstāv un aizstāv nevis politiskās partijas, kas cīnās par savas šķiras interesēm, bet nozaru korporācijas, arodkameras. 1933. gada 19. aprīļa referendumā apstiprinātā Portugāles konstitūcija izveidoja divkameru parlamentu, kura Nacionālajā Asamblejā tika ievēlēti deputāti no vienīgās valstī legālās partijas pārstāvjiem, bet Korporāciju palātā tika iekļauti korporāciju pārstāvji. Valsts Prezidents tika ievēlēts uz septiņiem gadiem. Šo amatu līdz savai nāvei 1951. gadā ieņēma Karmona, kas kalpoja tikai kā aizsegs Salazara diktatūrai.
Kā pretreakcija haotiskajam parlamentārās republikas posmam, Salazara režīms bija konservatīvs un nacionālistisks, atbalstīja katoļu baznīcas lomu sabiedrībā, taču nekļuva fašistisks. Lai arī Salazara Portugāle atbalstīja Francisko Franko nacionālistus Spānijas pilsoņu kara laikā, Otrajā pasaules karā tā saglabāja neitralitāti un vēlāk iestājās NATO.
Estado Novo laiku raksturo stingra policijas kontrole pār sabiedrību, preses cenzūra un nebrīvas vēlēšanas. Tā kā Estado Novo par Portugāles pamatideoloģiju izvirzīja plurikontinentālismu (ideju, ka Portugāle ir viena nacionālā valsts, kas pastāv vairākos kontinentos), Salazara režīms līdz pašām beigām ar militāru spēku cīnijās par Portugāles impērijas aizjūras valdījumu saglabāšanu.
Ekonomika
Kā finanšu ministrs un vēlāk premjerministrs, Salazars piekopa stingras taupības politiku, budžeta deficītu likvidējot ar jauniem nodokļiem. Lai arī budžeta stāvoklis bija stabils tas neveicināja izaugsmi, līdz pat 1950to gadu sākumam Portugāle bija mazattīstīta un nabadzīga valsts, kuras iedzīvotāji devās emigrācijā labākas dzīves meklējumos. 50. un 60. gados Portugālē, līdzīgi kā citur Rietumeiropā, bija ekonomikas izaugsmes laiks. No 1950. gada līdz Salazara nāvei 20 gadus vēlāk, Portugāles IKP katru gadu vidēji pieauga par 5,66%. 1960. gadā Portugāle piedalās Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas un 1961. gadā Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas dibināšanā. 1960. gadā Portugāles IKP bija 38% no Eiropas kopienas 12 valstu vidējā IKP. 1968. gadā tas bija 48%, bet 1973. gadā sasniedza 56.4%.
Spānijas pilsoņu karš
1936. gadā, sākoties Spānijas pilsoņu karam, Salazars uzņēmās arī Kara ministra un Ārlietu ministra pienākumus, turpinot saglabāt Finanšu ministra amatu. Viņš atbalstīja Francisko Franko nacionālistus, ļaujot tiem izmantot Portugāles ostas bruņojuma saņemšanai. 1936. gada 8. septembrī uz diviem portugāļu karaflotes kuģiem sākās matrožu dumpis. Komunistiski noskaņotie matroži vēlējās doties karot Spānijas pilsoņu karā pret Franko. Salazars pavēlēja abus kuģus apšaudīt, un sagūstītos matrožus ieslodzīt koncentrācijas nometnē portugāļu Kaboverdē. 1939. gada 17. martā Portugāle un Francija parakstīja Ibērijas paktu, savstarpējās draudzības un neuzbrukšanas līgumu.
Kaledonijas krokojums
Kaledonijas krokojums (Caledonia — Skotijas latīniskais nosaukums) ir tektoģenēzes ēra, laikā no kembrija līdz devonam, kad notika Zemes garozas krokošanās, kalnu (kaledonīdu) veidošanās, un granitizācijas cikls. Terminu 1887. gadā ieviesa franču ģeologs M. Bertrāns. Kaledonīdu raksturīgas īpatnības ir slāņu nesaderība silūra vai devona pamatnē, biezu kontinentālo sarkanīgu nogulumu uzkrāšanās (Britu devona senais sarkanais smilšakmens (Old Red Sandstone) un tā analogi, piemēram, Baltijas devona sarkanie smilšakmeņi).
Antoniu di Oliveira Salazars
Otrais Pasaules karš
1940. gada jūlijā, kad visi Gibraltāra civiliedzīvotāji tika evakuēti, Portugāle 2500 bēgļiem visus kara gadus ļāva pavadīt Madeiras salā. 1943. gadā Salazars atļāva Lielbritānijas un ASV kara aviācijai un kara flotei izmantot bāzes portugāļu Azoru salās. Portugāle saņēma palīdzību pēckara Māršala plāna ietvaros un 1949. gadā bija viena no NATO dibinātājvalstīm.
Pēckara opozīcija
Lai arī 1945. gadā režīms atļāva opozīcijas kustības veidošanos, 1948. gadā to aizliedza kā komunistisku. 1958. gada Valsts Prezidenta vēlēšanās neatkarīgais kandidāts ģenerālis Humberto Delgado ieguva ~25% balsu. 1965. gadā Portugāles slepenpolicija Delgado nogalināja.
Kaledonijas krokojums
Kaledonīdi
Klasiskie kaledonīdi ir Lielbritānijas, Skandināvijas un Austrumgrenlandes tektoniskās struktūras. Tipiski kaledonīdi izplatīti Centrālajā Kazahstānā un Ziemeļtjanšanā, dienvidaustrumu Ķīnā un Austrālijas austrumos. Svarīga nozīme Kaledonijas krokojumam ir Kordiljeru attīstībā, īpaši Dienvidamerikā, arī Ziemeļu Apalačos, Vidustjanšanā un citās vietās.
Antoniu di Oliveira Salazars
Koloniālā impērija
Gadsimtu gaitā Portugāle bija ieguvusi virkni koloniju. Lielākā no tām — Brazīlija, tika zaudēta 19. gadsimta sākumā. 1945. gadā Portugāles impēriju veidoja Kaboverde, Santome un Prinsipi, Angola, Gvineja-Bisava, Mozambika, Makao, Austrumtimora un vairākas teritorijas Indijā, zināmākā no kurām ir Goa, kas Indijas militārā uzbrukuma rezultātā tika zaudēta 1961. gadā. Koloniju iedzīvotāji tika pakļauti smagai ekspluatācijai un līdz ar vispārējo dekolonizāciju Āfrikā, arī portugāļu kolonijās sākās nacionālās atbrīvošanās kustības un Portugāles koloniālais karš. Lai arī Portugāles armija spēja šīs partizānu kustības lielā mērā apspiest, armijas vadība saprata militārā risinājuma neiespējamību un 1961. gadā centās īstenot neveiksmīgu valsts apvērsumu, lai gāztu Salazaru no amata. Koloniālie kari beidzās tikai pēc 1974. gada, kad revolucionārā valdība kolonijām piešķīra neatkarību. Rezultātā gandrīz miljons Portugāles pilsoņu pameta kolonijas un atgriezās Portugālē.
Fazer
Oy Karl Fazer Ab, zināms ar zīmolu Fazer, ir Somijas pārtikas rūpniecības uzņēmums. Tas ir dibināts 1891. gadā. Galvenais birojs atrodas Helsinkos. Uzņēmuma īpašnieki ir Faceru ģimene.
Kaledonijas krokojums
Krokojuma fāzes
Vissenākās attīstības fāzes attiecas uz kembrija vidu un beigām (Salairas jeb Sardas fāze, kuru daži autori attiecina uz Baikāla krokojumu vai pat izdala kā atsevišķu krokojuma ciklu). Galvenās fāzes ietver ordovika beigas līdz silūra sākumam (Takonas) un silūra beigas līdz devona sākumam (vēlā Kaledonijas (Ēri) fāze), bet nobeidzas vidusdevonā (Orkadas jeb Svalbāras fāze).
Baltijā
Kaledonijas krokojuma sākumā intensīvu tektonisko kustību rezultātā Baltijas rietumu daļā radās plaša iegrimuma zona (Baltijas monoklināle). Vēlāk tā pārveidojās par reģiona galveno struktūru (Baltijas sineklīzi), kuras attīstība turpinājās vairākos posmos. Vidējā un vēlajā kembrijā Latvijas austrumu daļa sāka celties, kā rezultāta izveidojās Valmieras-Lokno izcilnis, kā arī ziemeļaustrumu virziena konsedimentācijas lūzumi, kuru amplitūda kembrijā sasniedza 20-30 metrus, bet vēlajā silūrā un agrajā devonā palielinājās līdz 100 metriem. Ar lūzumzonām ir saistītas lokālās struktūras, kuru iedīgļi bija radušies jau Baikāla tektoģenēzes posmā.
Derīgie izrakteņi
Ar Kaledonijas tektoģenēzi ir saistītas dzelzs rūdu, titāna, zelta un daļēji arī molibdēna atradnes. Serpentinizētos peridotītu un gabbro masīvos ir zināmas azbesta, talka, magnezīta atradnes, kā arī sīki hroma, platīna, titanomagnetītu, niķeļa un vara tīrradņu atradumi. Ar Salairas platogranītiem ir saistītas hidrosilikātu dzelzs rūdu atradnes. Ar Takonas granodiorītiem sasitītas hidrotermālās zelta atradnes. Ēri leikokratu granītu intrūzijas pavadīja pegmatītu, albītu, greizenu un kvarca dzīslu veidošanos ar volframītu un molibdenītu.
Fazer
Fazer ražo maizes izstrādājumus, konfektes, šokolādi, cepumus un citu konditoreju.
Vēsture
1891. gada 17. septembrī zviedru izcelsmes uzņēmējs Karls Facers (Karl Fazer) Helsinku centrā atvēra franču — krievu konditoreju. 1894. gadā tā sāka ražot šokolādi un konfektes. 1895. gadā tika izlaista ledene Pihlaja, kas ir uzņēmuma vecākais līdz šim ražotais produkts. 1897. gadā tika sākta saldumu rūpnieciska ražošana. 1898. gadā Helsinkos tika atvērta jauna fabrika. 1908. gadā reģistrēta Fazer tirgus marka.
1920. gados Fazer atvēra veikalu Stokholmā, Zviedrijā. 1924. gadā tika sākta biskvītu ražošana. 1927. gadā tika nopirkts Somijas un Anglijas biskvītu ražošanas kopuzņēmums Hanko. 1930. gadā lakricas ražošana tika pārcelta no Hanko uz Helsinkiem. 1935. gadā Fazer nopirka restorānu Kalastajatorppa. 1938. gadā tika atvērtas divas maiznīcas.
1940. gadā, sakarā ar PSRS kara bāzes izveidošanu Hanko pussalā, no tās tika pārcelta biskvītu ražotne. 1947. gadā biskvītu fabrika tika pārsaukta par Hanko Biscuits. 1952. gadā Fazer savu produkcijas izplatīšanu sāka nodot ārējiem tirgotājiem. 1955. gadā Vantā tika atklāta fabrika Fazerila. 1958. gadā uzņēmums nopirka Oululainen maizes ceptuvi.
1962. gadā Oululainen sāka ražošanu jaunā fabrikā Lahti. 1963. gadā šokolādes un saldumu ražošana tika pārcelta uz Fazerila. 1966. gadā Hanko Biscuits tika apvienots ar Karl Fazer Oy. 1967. gadā Zviedrijā tika izveidots meitas uzņēmums Karl Fazer AB.
1970. gadā Fazer iegādājās uzņēmumu Colombia. 1971. gadā Oululaisen Mylly Lahti uzcēla dzirnavas. 1975. gadā Zviedrijas pilsētā Malmē tika nopirkts uzņēmums Mazetti AB. 1976. gadā tika izveidota ēdināšanas nodaļa Fazer Catering (kopš 1988. gada Amica). 1978. gadā Fazer Catering pārņēma ēdināšanas uzņēmumus Työmaahuolto un Ravintohuolto. 1979. gadā Fazer Turku nopirka uzņēmumu J.R. Lehtinen.
1982. gadā Zviedrijas komūnā Lindčepingā tika dibināts meitas uzņēmums Fazer Bröd AB 1989. gadā tika izveidotas trīs operatīvās nodaļas: Fazer Confectionery, Fazer Bakeries un Fazer Biscuits. Konfekšu nodaļa kļuva starptautiska. Fazer Somijā izveidoja maiznīcu tīklu.
2000. gadā Fazer Confectionery apvienojās ar Zviedrijas Cloetta AB, izveidojot atsevišķu uzņēmumu Cloetta Fazer AB. Fazer ieguva Krievijas uzņēmuma Hlebnyj Dom vairākuma kapitāldaļu. 2001. gadā Amica ieguva Dānijas uzņēmuma Wip Personalerestauranter A/S vairākuma kapitāldaļu. Fazer sākta darbību Latvijā. Fazer Bakeries sāka darbību Latvijā un Lietuvā. 2002. gadā Fazer Bakeries iegādājās Zviedrijas maizes cepēju Lövångerbröd AB. Francijas grupa Danone nopirka Fazer Keksit Oy (Vantā cepumu rūpnīca) atlikušās kapitāldaļas (vēlāk tas tika pārdēvēts par LU Suomi Oy, un 2007. gadā nonāca ASV uzņēmuma Kraft Foods īpašumā). Amica sāka darbību Norvēģijā. 2003. gadā Amica ieguva vairākumu Norvēģijas ēdināšanas pakalpojumu uzņēmumā Adviso Meny AS. 2004. gadā Fazer izstrādāja jaunu darbības modeli un atjaunoja zīmola stratēģiju. 2005. gadā Maskavā tika nopirkta maizes ceptuve Zvjozdnij. 2006. gadā Fazer iegādājās Sanktpēterburgā bāzēto Abela Services CIS, SIA Nokroko A Latvijā un KantineRingen As Norvēģijā. 2007. gadā maizes bizness Krievijā tika atdalīts Fazer Russia atsevišķā nodaļā. 2008. gadā uzņēmums Cloetta Fazer AB (publ) tika sadalīts divos uzņēmumos: [Cloetta]] un Fazer Confectionery, kas kļuva par Fazer grupas nodaļu. 2008. gadā Fazer nopirka košļājamo gumiju ražotāju Fennobon. 2009. gadā Zviedrijā tika iegādāts Lantmännen Färskbröd.
2011. gadā tika pārdots Fazer Amica ēdināšanas un restorānu bizness Igaunijā un Latvijā; Zviedrijā nopirkts maizes ceptuvju tīkls Gateau. 2012. gadā Krievijā tika pārtraukts ēdināšanas pakalpojumu bizness. Tika iegādāts Zviedrijas sabiedriskās ēdināšanas uzņēmums Scandinavian Facility Management (SFAB). 2012. gada novembrī no ASV uzņēmuma Kraft Foods tika nopirkta Vantā cepumu rūpnīca (agrākā Fazer Keksit). 2017. gada 17. martā tika nopirkts fermentētu auzu produktu ražotājs Bioferme Oy (zīmols Yosa). 6. novembrī Fazer iegādājās vadošo Ziemeļvalstu smūtiju zīmolu Froosh. 2019. gada janvārī tika nolemts slēgt Oulu ceptuvi un izveidot jaunu ražotni Lahti. 2019. gada 11. jūnijā Fazer paziņoja, ka pārdos Fazer Food Services restorānu biznesu Apvienotās Karalistes uzņēmumam Compass Group kā daļu no stratēģijas koncentrēties uz patēriņa precēm; darījums pabeigts 2020. gada 1. februārī. 2019. gada vasarā Fazer iegādājās Somijas uzņēmumu Kaslink Foods, kas specializējies augu izcelsmes pārtikas produktu ražošanā.
Antoniu di Oliveira Salazars
Nāve
Pēc kritiena vannasistabā 1968. gada augustā, 79 gadus vecais Salazars pārcieta asinsizplūdumu smadzenēs. Tā kā viņa izveseļošanās netika paredzēta, viņa vietā 27. septembrī tika iecelts jauns premjerministrs Marselo Kaetano. Brīžos, kad Salazars atguva samaņu, viņa apkopēji uzturēja vecajā vīrā pārliecību, ka viņš joprojām ir premjerministrs. Sekojot viņa izteiktajām vēlmēm, Salazars tika apglabāts savā dzimtajā pilsētā Vimeiro parastā kapā.
Kardžali
Vēsture
Pilsēta attīstījusies kā apmetne tirdzniecības ceļā. Kirdžali iekļāvās Bulgārijas sastāvā Pirmā Balkānu kara rezultātā. Kopš 20. gadsimta sākuma Kirdžali bija ievērojams tabakas rūpniecības centrs. 1955. gadā ar PSRS atbalstu pie pilsētas tika uzbūvēts svina un cinka ražošanas uzņēmums (ОЦК Кърджали), kas bija pirmais lielais krāsainās metalurģijas uzņēmums valstī. 2012. gadā uzņēmums pārtrauca darbu.
Fazer
Vēsture
2020. gada 17. janvārī tika iegādāts Vuohelan Herkku maizes ceptuvju un dzirnavu bizness, kas specializējies bezglutēna produktu ražošanā. 25. februārī tika slēgta Kārinas ražotne, 24. septembrī slēgta Karkilas ražotne. 2021. gada 13. decembrī Fazer vienojās no Profuragruppen pirkt uzņēmumu Trensums Food AB, kas ir Zviedrijas vadošais augu dzērienu ražotājs, stratēģiski koncentrējoties uz auzu dzērieniem; darījums pabeigts 2022. gada 1. martā.
Pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā 2022. gada 4. martā Fazer paziņoja, ka aptur savas produkcijas eksportu uz Krieviju, bet 6. martā paziņoja, ka pārtrauks darbību Krievijā (uzņēmumam bija trīs ceptuves Sanktpēterburgā un viena Maskavā; neto pārdošanas apjoms Krievijā 2021. gadā bija aptuveni 157 miljoni eiro, kas veidoja 13 % Fazer pārdošanas apjoma). 27. martā Krievijas mediji informēja, ka Fazer turpinās savu meitas uzņēmumu darbību Krievijā, nomainot uzņēmuma un zīmola nosaukumu Fazer pret Hlebnyj dom, kas līdz šim jau ticis izmantots produkcijai. 28. martā Fazer paziņoja, ka uzņēmums nav atcēlis savu lēmumu aiziet no Krievijas, bet meitas uzņēmuma pārdēvēšana ir daļa no iziešanas procesa, lai pēc īpašumtiesību nodošanas Fazer zīmolu Krievijā nevarēt likumīgi izmantot.
Fazer Latvijā
2001. gada 7. augustā dibināta SIA Amica Latvia. 2005. gada 16. martā tā pārdēvēta par SIA Fazer Amica. 2011. gadā to pārdeva, un 2011. gada 12. septembrī pārdēvēja par SIA Baltic Restaurants Latvia.
2001. gada decembrī Fazer Bakeries nopirka Lavijas maizes ražotāju SIA Ogres maiznieks, kas dibināta 2000. gada 24. novembrī. 2002. gada 1. oktobrī SIA Ogres maiznieks pārdēvēta par SIA Fazer maiznīca "Druva", bet 2005. gada 21. februārī ieguva nosaukumu SIA Fazer maiznīcas. 2012. gada 26. martā tā pārdēvēta par SIA Fazer Latvija.
2014. gada maijā izveidota struktūrvienība Fazer Bakery Baltic, kura apvienoja Igaunijas (Tallinā), Latvijas (Ogrē) un Lietuvas (Kauņā) maizes ceptuves. Tika nolemts ražošanu no Igaunijas pārcelt uz Latviju un Lietuvu, Ogrē izveidojot jaunu ražotni un esošo maiznīcu paplašinot. Novembrī sākta jaunās ražotnes celtniecība, kas specializēsies saldētu kūku, rulešu un citu konditorejas izstrādājumu ražošanā. Ražotne atklāta 9. septembrī; tajā investēti 4,5 miljoni eiro. Sākotnēji visa saražotā produkcija tika eksportēta.
Struktūra
Fazer nodarbina vairāk nekā desmit tūkstošus darbinieku Somijā, kā arī Zviedrijā, Norvēģijā, Dānijā, Baltijas valstīs, Apvienotajā Karalistē un Krievijā.
Uzņēmuma grupas darbība sadalīta četros sektoros:
Zīmoli
Fazer grupa darbojas ar zīmoliem:
Beidou M2
Beidou M2 (zh 北斗M2; zināms arī kā Beidou DW 14; daļā publikāciju saukts par Beidou M5 ) ir Ķīnas navigācijas sistēmas Beidou pavadonis, kas palaists 2012. gada septembrī vidējā orbītā.
Kosmiskais aparāts izgatavots uz DFH-3 platformas un ir apgādāts ar dzinējsistēmu nepieciešamās orbītas sasniegšanai.
Beidou M5 tika palaists 19:10:04 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 3B/E (sērijas numurs Y15) no Sjičanas pavadoņu palaišanas centra. Kopā ar to orbītā tika ievadīts Beidou M5.
Ričmonda
Ričmonda (en) ir pilsēta ASV, Virdžīnijas štata administratīvais centrs. Tāpat kā pārējās štata pilsētas, arī Ričmonda ir neatkarīga pilsēta, un tā neietilpst neviena apgabala sastāvā. Pilsētā ir 204 214 iedzīvotāji, savukārt Ričmondas metropoles areālā dzīvo 1 231 675 iedzīvotāji. Pilsētas ekonomika balstās uz jurisprudences, finanšu un valdības iestādēm. Pilsētā atrodas viena no 13 ASV apelācijas tiesām un viena no 12 federālajām rezervju fondu bankām. Pilsētā ir arī attīstīts tūrisms, pilsētas apkārtnē atrodas vairāki vēsturiskie objekti. Amerikas pilsoņu kara laikā Ričmonda bija Amerikas Valstu Konfederācijas galvaspilsēta.
Valters fon Holchauzens
Valters fon Holchauzens (de; dzimis, miris ) bija vācu šahists un šaha problēmists.
Fon Holchauzens dzimis 1876. gadā kā Austrijas virsnieka dēls. Viņš bija Austrijas pilsonis, lai gan viņa ģimene dzīvoja Frankfurtē pie Mainas. Šeit viņš beidza arī ģimnāziju.
Militārā dienestā (1895—1896) viņš apguva militārās prasmes un militārā karjera tapa par viņa dzīves sastāvdaļu. 1898. gadā viņš kļuva par Austrijas rezerves virsnieku. 1900. gadā iestājās Prūsijas militārā dienestā. Viņš bija virsleitnants kājnieku pulkā Hānavā, pēc tam pārcēlās uz kadetu skolu Naumburgā, kur strādāja kā pedagogs par matemātikas skolotāju. Viņam bija dabas dotības uz matemātiskiem pētījumiem. Tās radīja interesi par dambreti un no 1893. gada arī par šaha kompozīciju.
Akaviņa
Akaviņa, vidustecē arī Volkova, augštecē — Letetepere (et), ir Pededzes labā krasta pieteka Alūksnes novadā un Igaunijā. Sākas no Lautri ezera Miso pagastā Igaunijā 176,1 m virs jūras līmeņa. Plūst dienvidu—dienvidaustrumu virzienā pa Alūksnes augstienes Vaidavas pazeminājumu un Malienas pauguraini. Kopējais kritums 32 metri. Upe ļoti līkumaina, dažās vietās upes pārpurvotā paliene nosusināta. Lielākās pietekas ir Maltupīte un Siberupīte. Lejtecē upi šķērso autoceļš P40.
Valters fon Holchauzens
Pasaules kara laikā V. fon Holchauzens bija bataljona komandieris, tika ievainots gan rietumu un gan austrumu frontē un pabija krievu gūstā. 1917.—1918. gada ziemā viņam izdevās aizbēgt. Pēc tam viņš karoja tikai rietumu frontē. V. fon Holchausens beidza karu 1921. gadā kā majors un pēc tam strādāja Nacionālā arhīvā Magdeburgā.
Šahs
1898. un 1899. gadā viņš uzvarēja Leipcigas šaha kluba Augustea ziemas turnīrā. Vēlākos gados, viņš piedalījās daudzos Vācijas Šaha federācijas lielākajos turnīros. 1922. gada ieguva 4. godalgu Bādoeinhauzenes turnīra galvenajā grupā, 1924. gadā dalīja pirmo vietu ar Berlīnes meistaru Oto Vegemundu Vartburgas turnīrā. Lielāko panākumu viņš guva gadu vēlāk Vroclavā uzvarot Vācijas meistarsacīkstēs un kļūstot par čempionu.
Šaha kompozīcija
V. fon Holchauzena sastādīja tiešā mata uzdevumus, galvenokārt daudzvilčus. Viņa šaha kompozīcijas stils veidojās jaunvācu skolas dibinātāju Johanesa Koca un Kārļa Kokelhorna 1903. gadā izdotās grāmatas "Indiešu problēma" ietekmē. Viņš būtiski paplašināja loģiskās skolas robežas, ieviesa jaunus definējumus — manevra, gājiena relatīvās mērķa tīrības jēdzienu, precīzi izdalīja galveno un sagatavošanas plānus. Viņa grāmatas "Kritiskais punkta problēma" (1926) un "Jaunvācu šaha uzdevumu loģika un mērķa tīrība" (1928) tiek uzskatītas par loģiskās skolas pamatdokumentiem.
Piemērs
Uzdevuma risinājums:
'''1. Tf8! Txf8 2. Zd1 Taf5''' Tagad torņi pārsedz viens otru. '''3. Zdf2+ Txf2 4. Zg5#'''
Volkova
Volkova var būt:
Uzvārds
Krievu cilmes uzvārds (ru, no во́лк — 'vilks'; vīriešu dzimtē Volkovs (Во́лков)). Cilvēki ar šo uzvārdu:
Džeikobs Čikruns
Džeikobs Čikruns (en, dzimis ) ir ASV dzimis Kanādas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2023) Čikruns pārstāv NHL komandu Otavas "Senators".
2016. gada NHL draftā Čikrunu ar kopējo 16. numuru izvēlējās Arizonas "Coyotes". Savas karjeras sākumā Čikruns spēlēja Ontārio hokeja līgā. NHL viņš spēlē kopš 2016. gada.
2023. gada 1. martā "Coyotes" aizmainīja Čikrunu uz Otavas Senators apmaiņā pret vairākām drafta izvēlēm.
Misdežņova
Vēsture
2. Starptautiskā polārā gada programmas ietvaros bija paredzēts ierīkot polāro observatoriju Ueļenas ciemā Čukču jūras krastā. Aprīkojuma piegādes kavējuma un ledus apstākļu dēļ nofraktētais tvaikonis nespēja šķērsot Beringa šaurumu un stacija tika ierīkota dienvidos no Dežņova raga pie Kenikskunas (ckt) čukču ciema 24 km no Ueļenas. Novērojumu programma tika sadalīta — okeanogrāfiskos novērojumus veica Ueļenā, bet pārējos — Misdežņovā. Pēc Starptautiskā polārā gada programmas nobeiguma 1933. gadā stacija pilnībā tika pārcelta uz Ueļenu.
Bee Movie Game
Bee Movie Game ir darbības spēle balstīta uz DreamWorks filmu "Par bitēm", ko izstrādājis Beenox un izdevis Activision, PlayStation 2, Nintendo DS, Wii, Xbox 360 konsolēm, kā arī PC. Spēlētājam ir jāiejūtas filmas galvenā varoņa Berija lomā, lai izglābtu citas bites. Spēle izdota 2007. gada oktobrī.
Reitings
Reitings (no ), ir kaut kā salīdzinošs skaitlisks vai pakāpjveida novērtējums kvalitātes, kvantitātes vai abu apvienojuma ziņā. Reitingus plaši izmanto dažādās dzīves sfērās, piemēram, ekonomikā, sportā, populārajā kultūrā, valsts pārvaldē utt.
Pakalpojumu reitingi
Viesnīcu un restorānu biznesā tiek pielietots "zvaigznīšu reitings", kur piešķirto zvaigznīšu daudzums apzīmē pakalpojumu klāsta formālu daudzveidību un kvalitāti.
Dažādu valstu salīdzinājumi
Valstis un to reģioni tiek salīdzināti un klasificēti pēc dažādiem kritērijiem, lai izvērtētu to attīstības pakāpi un informētu par stāvokli tajos vai lai propagandētu savu attieksmi pret tiem. Šādu klasifikāciju veic gan valsts iestādes, gan privātas organizācijas, no tūrisma aģentūrām līdz masu medijiem un citām politiski orientētām grupām. Bieži tie pēc nosaukuma nav atšķirami no indeksiem un sarakstiem, tā, Tautas attīstības indekss un Valstu saraksts pēc Tautas attīstības indeksa ar iekļautu nevienlīdzību ir valstu reitingi pēc to attīstības līmeņa dažādās jomās. Pēc šā paša tipa stādītais žurnāla Newsweek valstu saraksts tiek saukts par reitingu.
Valsts iestāžu veidotie uzņēmumu un organizāciju reitingi
Valsts iestādes bieži klasificē tām pakļautos vai citādi saistītos ar tām uzņēmumus un organizācijas pēc to atbilstības izraudzītiem kritērijiem, lai realizētu dažādu attieksmi pret tiem. Tā, Latvijas Sporta federāciju padome izstrādājusi kritērijus, kuri sporta federācijām jāpilda un no izpildes līmeņa atkarīgs finansējums, kādu LSFP tām piešķir.
Valsts veiktie skolu novērtējumi nosaka skolu prestižu un finansējumu un Latvijā noveduši pie daudzu mazo skolu slēgšanas, tādējādi pasliktinot kvalitatīvas izglītības saņemšanas iespējas. Mazajās skolās pietiek ar vienu īpaši labu skolēnu, lai radikāli mainītu skolas reitingu.
Stanka Zlateva
Stanka Zlateva (bg; dzimusi ) ir bulgāru cīkstone, startē brīvajā cīņā. Divkārtēja olimpiskā vicečempione, pieckārtēja pasaules un seškārtēja Eiropas čempione.
Karjera
Ar brīvo cīņu nodarbojās kopš 1997. gada. Pirmais treneris bija Demirs Demirevs sporta klubā "Herkuless". Beigusi Pjēra de Kubertēna vārdā nosaukto Jambolas sporta vidusskolu. Pēc tam Kjustendilā viņa trenējās pie Valērija Raičeva un nacionālajā izlasē pie Ogņana Nikolova. Pārstāvēja klubus Борба и самбо (Jambola) un Васил Илиев (Kjustendila). No 2006. gada pārstāvēja sporta klubu Левски (Sofija), kurā trenējās pasaules un trīskārtējā Eiropas čempiona cīņas sportā Simeona Štereva vadībā.
Pirms 2016. gada olimpiskām spēlēm paziņoja, ka traumas dēļ pārtrauc savu sportistes karjeru un turpmāk būs trenere.
Reitings
Vecuma reitingi
Vecuma reitingus daudzās valstīs pielieto, lai novērtētu informācijas piekļuves pieļaujamību nepieaugušām personām. Tā, daudzās valstīs junioriem tiek bloķēta vai neieteikta piekļuve erotiskai, varmācīgai vai rupjai kultūras daļai, ASV ir ļoti populāri reitingi kino un video produkcijai, kurus ieviesa jau 1968. gadā, Krievijā jaunatne tiek centīgi pasargāta no informācijas par narkotikām, pašnāvībām un rupjībām. Piemēram, Krievijas Tīmekļa vietne par mikoloģiju izvieto savās lapās brīdinājumus par to, ka to drīkst lasīt tikai no 16 gadu vecuma. Eiropā izveidota videospēļu reitinga novērtēšanas sistēma PEGI, kas ir līdzīga Krievijā eksistējošai aizliegumu sistēmai. Šie aizliegumi darbojas arī Latvijā.
Sporta reitingi
Sportā papildus pie konkrēto sacensību rezultātiem tiek veidoti sportistu līmeņa reitingi, kuri tiek izmantoti vairākos veidos: gan sportistu izsēšanai, gan variantā, kurā stiprākie spēlētāji intrigas uzturēšanai nevar tikties turnīra sākumā, gan pretējā variantā, kurā spēlētāji jau iepriekš tiek sadalīti līgās pēc to spēka. Savukārt līgu iekšpusē atkal var tikt pielietots pirmais variants. Reitings tāpat nepieciešams sportistu reklāmas mērķiem.