cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Krievijas—Ukrainas kara austrumu fronte
Krievijas uzbrukums
14. maijā Ukrainas karaspēks apturēja Krievijas armijas mēģinājumu aplenkt Severodoneckas pilsētu un pārgāja pretuzbrukumā Izjumas virzienā. 20. maijā Krievijas karaspēks Donbasā apšaudīja apmēram 50 apdzīvotas vietas un Ukrainas bruņotie spēki atvairīja 14 pretinieka uzbrukumus. Krievijas armija turpināja Severodoneckas apšaudi ar smago artilēriju. 25. maijā turpinājās kaujas pie Severodoneckas, Krievijas karaspēks uzbruka arī Limanas un Bahmutas virzienā.
5. jūnijā Severodoneckas pilsētā turpinājās ielu kaujas, Krievija bija ieņēmusi apmēram pusi no pilsētas teritorijas. 8. jūnijā Ukrainas karaspēks atkāpās uz Severodoneckas piepilsētām, Ukrainas prezidents Volodimirs Zelenskis paziņoja, ka cīņa par Severodonecku var kļūt izšķiroša Donbasa liktenim. 15. jūnijā Ukrainas armijas ģenerālštābs vēstīja, ka Ukrainas spēki veiksmīgi atvaira uzbrukumus Severodoneckā, kaujas noritēja ķīmiskās rūpnīcas "Azot" teritorijā. 24. jūnijā kļuva zināms, ka Ukrainas Bruņotie spēki ir saņēmuši pavēli atkāpties no Severodoneckas. 25. jūnijā Krievijas lidmašīnas "Tu-22M3" pacēlās gaisā no Šaikovkas lidlauka Kalugas apgabalā, ielidoja Baltkrievijas gaisa telpā un 50—60 kilometrus no Baltkrievijas un Ukrainas robežas ar raķetēm "X-22" apšaudīja Čerņihivas, Kijivas un Žitomiras apgabalus Ukrainā. 25. jūnijā Ukrainas karaspēks atkāpās no Severodoneckas, bet 3. jūlijā no Lisičanskas. 21. jūlijā Krievijas karaspēks nespēja ieņemt Vuhlehirskas termoelektrostaciju, lai pēc tam virzītos tālāk uz priekšu Kramatorskas un Slovjanskas virzienā. Krievijas apšaudēs cieta Mikolajiva, Harkiva un Sumu apgabals, Dņipropetrovskas apgabalā Krievijas tanks apšaudīja ražas novākšanas kombainus.
Pēc atkāpšanās no Hersonas un mobilizācijas novembra beigās Krievijas bruņoto spēku uzbrukuma smaile vērsās pret Bahmutu, tomēr no 1. oktobra līdz 20. decembrim Doneckas apgabala ofensīvā Krievijas karaspēks nespēja izpildīt uzdevumu ieņemt visu apgabalu un iekaroja vien 192 kvadrātkilometru plašu teritoriju. 28. decembrī Ukrainas armija paziņoja, ka tās karavīri veic spēcīgas darbības Kreminnas virzienā ar mērķi to atbrīvot no okupantiem, okupācijas pavēlniecība no Kreminnas esot jau pārcēlusies uz Rubižni.
Raunaks Sadhvani
Raunaks Sadhvani (mr; dzimis, Nāgpurā) ir Indijas starptautiskais lielmeistars šahā (2019).
Biogrāfija
2015. gadā uzvarējis Nāciju Sadraudzības valstu jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā. 2016. gadā uzvarējis Mumbajas jauniešu šaha čempionātā U13 vecuma grupā, bijis otrais Āzijas jauniešu šaha ātrspēles čempionātā U12 vecuma grupā un trešais Indijas jauniešu šaha čempionātā U19 vecuma grupā. 2018. gadā uzvarējis starptautiskā šaha turnīrā Rumānijā Felix Cup.
Krievijas—Ukrainas kara austrumu fronte
Krievijas uzbrukums
13. martā prezidents Zelenskis pauda uzskatu, ka Ukrainas valsts nākotne ir atkarīga no tā, vai bruņotajiem spēkiem izdosies uzvarētu kauju par Bahmutu un, ka jādara viss, lai iznīcinātu ienaidnieka militāro spēku. Krievijas puse paziņoja, ka Bahmutas ieņemšana tai ir svarīga, lai varētu sagrābt visu Doneckas apgabalu, kas esot galvenais Kremļa mērķis šajā karā. 2. aprīlī Krievija apšaudīja Kostjantiņivkas centrālo daļu ar "S-300" raķetēm, nogalinot vismaz sešus cilvēkus un nodarot bojājumus daudzām dzīvojamām ēkām.
Raunaks Sadhvani
Biogrāfija
2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 57. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.
Krievijas—Ukrainas kara austrumu fronte
Krievijas uzbrukums
ASV Kara studiju institūts secināja, ka Krievijas ziemas ofensīva līdz 31. martam nespēja sasniegt uzdoto mērķi ieņemt visu Doneckas un Luhanskas apgabalu teritoriju.
Ukrainas pretuzbrukumi
No 6. septembra līdz 11. septembrim Ukrainas bruņotie spēki atbrīvoja aptuveni trīs tūkstošus kvadrātkilometru teritorijas. Atsevišķās vietās tie pavirzījās uz priekšu par 70 kilometriem, un atbrīvoja Balakļijas un Kupjanskas pilsētas, tad Izjumas pilsētu, ko Ukrainas puse nodēvēja par lielāko militāro sasniegumu kopš uzvaras kaujā par Kijivu. 12. septembrī Ukrainas Robežsardzes preses dienests ziņoja, ka Harkivas apgabala ziemeļos Ukrainas armija sasniedza valsts robežu. 18. septembrī kļuva zināms, ka Ukrainas armijas 92. mehanizētās brigādes bruņutehnikas un artilērijas iznīcināšanai Harkivas apgabalā Krievijas bruņotie spēki sākuši izmantot Irānas piegādātos bezpilota lidaparātus Shahed 136, kas bija pārkrāsoti un pārdēvēti par ГЕPAНЬ-2.
30. septembrī Ukrainas karaspēks aplenca apmēram 5000 lielu pretinieka grupējumu Limanas pilsētā Doneckas apgabalā, savukārt Krievijas Aizsardzības ministrija apgalvoja, ka karaspēks no Limanas ir atvilkts. 2. oktobrī pienāca ziņas, ka Ukrainas bruņotie spēki ir atbrīvojuši Limanas pilsētu. 5. decembrī sākās kaujas par stratēģiski svarīgo Tavilžankas ciemu.
2022. gada 31. decembra naktī Ukrainas armija ar HIMARS raķetēm sagrāva Makijivkas arodskolas ēku kompleksu Doneckas piepilsētā. Ukrainas armijas Stratēģisko komunikāciju centrs paziņoja, ka šajā triecienā nogalināti ap 400 mobilizēto krievu karavīru, bet vēl ap 300 esot ievainoti. Krievijas Aizsardzības ministrija atzina, ka uzbrukumā nogalināti 63 karavīri.
Krievijas Aizsardzības ministrija paziņoja, ka Ukrainas bruņotie spēki 4. jūnijā no rīta esot uzsākuši plaša mēroga pretuzbrukumu vairākos frontes sektoros Doneckas apgabala dienvidos, apgalvojot, ka Ukraina šajā kaujā ir zaudējusi vairāk nekā 250 karavīru un vairākus desmitus bruņutehnikas vienību.
10. jūnijā Ukrainas Bruņotie spēki sāka pretuzbrukumu četros frontes sektorosː Luhanskas apgabala Belohorivkā, Doneckas apgabala Bahmutā, pie Zaporižjas apgabala Orihivas. kā arī pie Doneckas un Zaporižjas apgabalu robežas.
21. jūnijā Ukrainas prezidents Zelenskis paziņoja, ka valsts dienvidos notiekot karaspēka virzība uz priekšu, bet Kupjanskas virzienā ukraiņu spēki aizstāvot savas pozīcijas no pretinieku uzbrukumiem. Luhanskas valsts administrācijas priekšsēdētājs informēja, ka Ukrainas karaspēks Luhanskas apgabalā atbrīvojis 14 Krievijas okupētās apdzīvotās vietas jeb 5-7% apgabala teritorijas.
3. jūlijā Ukrainas aizsardzības ministrija pavēstīja, ka Ukrainas armija pamazām virzās uz priekšu Berdjanskas un Melitopoles virzienos, tikmēr krievi mēģina uzbrukt Avdijivkas, Marjinkas, Svatoves un Limanas virzienos.
Preses brīvība
Preses brīvība ir konstitucionālas garantijas plašsaziņas līdzekļu neatkarīgai darbībai attiecīgajā valstī. Tai ir būtiska nozīme demokrātijas veidošanā un pilsoniskās līdzdalības veicināšanā.
Preses brīvība tiek interpretēta kā pilsoņu tiesības brīvi izveidot plašsaziņas līdzekli un izplatīt informāciju. Tā ir viena no senākajām konstitucionāli nostiprinātajām personas tiesībām un ir neatņemama informācijas brīvības sastāvdaļa. Pirmo reizi tā tika pasludināta Francijas Cilvēka un pilsoņa tiesību deklarācijā 1789. gadā.
Demokrātiskās valstīs preses brīvība tiek uzskatīta par īpašu vārda brīvības gadījumu, un to regulē līdzīgs tiesību aktu kopums.
Uvis Jānis Balinskis
Spēlētāja karjera
No 2013. līdz 2015. gadam Balinskis spēlēja dažādās Vācijas junioru līgās, taču tad pievienojās MHL vienībai HK Rīga, sezonas gaitā aizvadot vienu spēli arī KHL kluba Rīgas "Dinamo" sastāvā. 2016.—17. gada sezonā "Dinamo" rindās aizvadīja jau 21 spēli. 2018.—19. gada sezonā Balinskis nostiprinājās komandas pamatsastāvā.
Vēlāk ilgstoši spēlēja Čehijā, Litvinovas un Liberecas klubos, bet 2023. gada 18. aprīlī parakstīja līgumu ar ASV Floridas "Panterām".
Latvijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2017., 2018., 2019., 2021. un 2023. gada Pasaules čempionātos.
Manstera
Manstera (ga, ; en) ir viena no četrām Īrijas provincēm. Tā atrodas Īrijas salas dienvidos un dienvidrietumos. Ģeogrāfiski Mansteras platība ir 24 675 km2, un tur dzīvo aptuveni 1,36 miljoni iedzīvotāju. Lielākās pilsētas ir Korka, Limerika un Voterforda.
Sofjāns Amrābats
Sofjāns Amrābats (ar, dzimis ) ir Marokas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Marokas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Amrābats pārstāv Itālijas A sērijas komandu ACF Fiorentina.
Sasniegumi
Feyenoord
Club Brugge
Fiorentina
Medzilaborces apriņķis
Medzilaborces apriņķis ir Slovākijas Prešovas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Prešovas apgabala Humennes un Stropkovas apriņķiem, kā arī Poliju.
Atšķirībā no pārējās Slovākijas, vairums rajona iedzīvotāju ir grieķu katoļi un šeit dzīvo ievērojama rusīnu/ukraiņu minoritāte.
Twenty One Pilots
Twenty One Pilots ir amerikāņu mūzikas duets, no Kolumbusas, Ohaio, ASV. Grupu 2009. gadā izveidoja galvenais solists Tailers Džozefs un bijušie grupas dalībnieki Niks Tomass un Kriss Saliha. Tagad grupa sastāv no solista/taustiņinstrumentālista Tailera Džozefa un bundzinieka Džošua Duna. Grupa izdeva 2 pašpublicētus albumus — Twenty One Pilots 2009. gadā un Regional at Best 2011. gadā, pirms viņi parakstīja līgumu ar ierakstu kompāniju Fueled by Ramen 2012. gadā. Ar šo ierakstu kompāniju viņi izdeva albumu Vessel 2013. gadā un Blurryface 2015. gadā. 2018 gadā tika izdots albums Trench.
Vēsture
2009. gadā grupu izveidoja koledžas draugi Tailers Džozefs, Niks Tomass un Kriss Saliha. 2009. gada 29. decembrī viņi izdeva grupas debijas albumu Twenty One Pilots, un sāka tūri pa Ohaio. 2011. gadā Niks Tomass un Kriss Salihs pameta grupu aizņemtu grafiku dēļ. 2011. gadā grupai pievienojās bundzinieks Džošs Duns. 2011. gada 8. jūlijā jaunajā sastāvā tika izdots albums, Regional at Best. Pēc izpārdota šova novembrī, Ņūportas Mūzikas halle, Kolumbusā, grupai tika pievērsta dažādu ierakstu kompāniju uzmanība. Twenty One Pilots izvēlējās parakstīt līgumu ar Fueled by Ramen, kuru subsidē Atlantic Records.
2012. gada 17. jūlijā, kopā ar Fueled by Ramen viņi izdeva EP ar nosaukumu Three Songs. Augustā grupu uzsāka īsu turneju kopā ar grupām Neon Trees un Walk the Moon. 2012. gada 8. janvārī tika izdots albums Vessel, kuru veidojot grupa strādāja kopā ar Gregu Vellsu, kurš ir producējis Keitijai Perijai un Adelei. Albums sasniedza 58. vietu Billboard 200 topā, 42. vietu Digital Albums topā, 17. vietu Internet Albums topā, 15. vietu Rock Albums Chart un 10. vietu Alternative Albums Chart.
Grupas pirmais radio hits Amerikā bija "Holding on to You", kas sasniedza 11. vietu Billboard Alternative Songs topā, kā arī singli "Guns for Hands" un "Lovely" sasniedza 21. un 67. vietu Japan Hot 100 topā. 2012. gada 12. novembrī tika izdots oficiālais mūzikas videoklips singlam "Holding on to You", tam 2013. gada 7. janvārī un 19. aprīlī sekoja videoklipi dziesmām "Guns for Hands" un "Car Radio". 2013. gada maijā, grupa Fall Out Boy paziņoja, ka Twenty One Pilots tūrēs kopā ar viņiem kā iesildošie mākslinieki priekš viņu tūres Save Rock and Roll, kas noritēja 2013. gada rudenī. 2013. gada 31. decembrī tika izdots mūzikas videoklips dziesmai "Truce".
Grupas slava auga un 2014. gadā viņi uzstājās tādos slavenos mūzikas festivālos un pasākumos kā Lollapalooza, Bonnaroo, Boston Calling un Firefly. Rezultātā viņi pieņēma uzstāšanās piedāvājumus no dažādām pilsētām un apvienoja tos Quiet Is Violent pasaules tūres ietvaros, kas sākās 2014. gada septembrī. 2014. gada 13. aprīlī Twenty One Pilots uzstājās ar "Car Radio" 2014. gada MTV Movie Awards, bet 28. aprīlī Late Night with Seth Meyers. 2014. gada 31.decembrī grupa izdeva mūzikas videoklipu dziesmai "Ode to Sleep".
2015. gada 16.martā tika izdots albuma Blurryface pirmais singls "Fairly Local". Otrais albuma singls "Tear in My Heart" un tā mūzikas videoklips tika izdots 5. aprīlī. 27. aprīlī tik izdots singls "Stressed Out" un tā videoklips. Gada beigās "Stressed Out" ieguva lielu popularitāti, dziesma sasniedza 2. vietu Billboard Hot 100 topā un 1. vietas Alternative Songs un Hot Rock Songs topos. Blurryface tika izdots 2015. gada 17. maijā, divas dienas pirms paredzētā laika un pirmajā nedēļā pārdeva vairāk ka 134 000 kopijas. Šis bija grupas pirmais albums, kas sasniedza 1. vietu Billboard 200 topā. 2016. gada 22. maijā Blurryface ieguva uzvaru Billboard Music Awards "Top Rock Album" kategorijā, un grupa uzvarēja arī "Top Rock Artist" kategorijā. 2015. gada 11. maijā grupa uzsāka Blurryface pasaules tūri kopā ar grupām Echosmith un Finish Ticket. 2016. gada 31. maijā grupa uzsāka Emotional Roadshadow pasaules tūri.
Hanss Hatebūrs
Hanss Hatebūrs (nl, dzimis ) ir nīderlandiešu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2017. gada Hatebūrs pārstāv Itālijas Serie A komandu Bergamo "Atalanta".
Nīderlandes futbola izlases sastāvā Hatebūrs debitēja mačā pret Angliju.
Sasniegumi
Groningen
Bodrjē
Bodrjē (fr) var būt:
Klements I
Svētais Klements I, arī Klements no Romas (Clemens Romanus, dzimis ap 50. gadu, miris 97., 99. vai 101. gadā), bija ceturtais Romas bīskaps no 88. līdz 97. gadam vai no 92. līdz 101. gadam, un līdz ar to katolisma tradīcijā tiek uzskatīts par vienu no Romas pāvestiem.
Žaks Bodrjē
Žaks Bodrjē (fr; dzimis, miršanas datums nav zināms) bija franču burātājs, olimpiskās sudraba un divu bronzas medaļu ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Bodrjē 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas sacensībās. Open klases sacensībās viņš nefinišēja. 0,5 līdz 1 tonnu laivu klases pirmajā braucienā viņš izcīnīja sudraba medaļu, savukārt otrajā braucienā — bronzas medaļu. Bet 1 līdz 2 tonnu laivu klases pirmajā braucienā ieguva bronzas medaļu, savukārt otrajā braucienā — 4. vietu.
Pseudomonas aeruginosa
Pseudomonas aeruginosa ir gramnegatīva obligāti aeroba kustīga baktērija. Patogēns zīdītājiem, arī cilvēkiem, bet arī augu patogēns. Baktērijas dzīvo augsnē, ūdenī, ir ādas floras daļa. Viena no intrahospitālām infekcijām.
Taisnas nūjiņas formā, pēc dalīšanās paliek pa vienai, pāris vai īsas ķēdes; 1—5 × 0,5—1,0 µm. Baktērijai ir viena vai divas viciņas. Producē piocīnu.
Antonija valnis
Antonija valnis (la, en) bija Romas impērijas nocietinājumu sistēma pāri Skotijas vidienei no Fērtofklaidas līča rietumos līdz Fērtoforta līcim austrumos 63 kilometru garumā. Vaļņa atliekas ir daļa no UNESCO Pasaules mantojuma objekta Romiešu pierobežas nocietinājumi, kurā bez Antonija vaļņa ietilpst Adriāna valnis un Augšģermānijas - Rētijas valnis.
Atšķirībā no dienvidos esošā Adriāna vaļņa, kas tika izveidots no akmens, Antonija valnis tika izveidots no zemes un apklāts ar velēnām, akmeņus ieklājot tikai vaļņa pamatos, tāpēc tas līdz mūsdienām saglabājies mazāk. Vaļņa ziemeļu pusē tika izraksts grāvis, bet augša nostiprināta ar palisādi. Tas bija apmēram 5 metrus plats un 3 metrus augsts. Valnī ietilpa arī 16 forti un nelieli nocietinājumi starp tiem.
Valnis tika sākt celt m.ē. 142. gadā pēc imperatora Antonija Pija pavēles un pabeigts 12 gadu laikā. Valnis tika uzcelts, lai aizsargātu impēriju no kaledoniešu uzbrukumiem. Valnis funkcionēja tikai 8 gadus, pēc tam garnizoni tika pārcelti uz Adriāna valni.
Boncāni
Boncāni ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada dienvidu daļā 7 km no novada centra Baltinavas un 215 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P45.
Sarkanrīklīšu apakšdzimta
Sarkanrīklīšu apakšdzimta (Erithacinae) ir mušķērāju dzimtas (Muscicapidae) apakšdzimta, kas apvieno 9 neliela auguma dziedātājputnu ģintis. Lielākā daļa šīs grupas putnu dzīvo Āfrikā. Viena suga sastopama Eirāzijā, kura mājo arī Latvijā — sarkanrīklīte (Erithacus rubecula).
Izskats un īpašības
Sarkanrīklīšu apakšdzimtas sugas ir maza auguma putniņi ar kompaktu uzbūvi. Lielākajai daļai sugu ir rudi sarkana pakakle un krūtis. Sarkanrīklīšu sugām ir spēcīgas kājas, jo pa zemi tās pārvietojas, lecot uz abām kājām.
Šie putniņi mājo mežos. Tie būvē smalkas, bļodveida ligzdas uz zemes vai koka dobumā, celma plaisā vai citā iedobē. Ģints sugas barojas ar kukaiņiem, kāpuriem un citiem bezmugurkaulniekiem. Tās apmetas uz zema zara un vēro apkārtni, noskatot upuri. Barošanās pamatā notiek uz zemes. Medījums tiek meklēts arī, izlēkājot un pārskatot teritoriju.
Jūrascūciņveidīgie
Jūrascūciņveidīgie, jūrascūciņveidīgo sīkkārta (Caviomorpha) ir viena no grauzēju kārtas (Rodentia) sīkkārtām, kas apvieno visas Dienvidamerikas dzeloņcūku infrakārtas (Hystricognathi) sugas. To apstiprina gan fosilie atradumi, gan molekulārie pētījumi.
Īpašības
Jūrascūciņveidīgajiem grauzējiem, no Vecās pasaules sasniedzot Dienvidameriku, eksplozijas veidā izveidojās liela zālēdāju sugu dažādība, sākot ar žurkas izmēra grauzējiem un beidzot ar bizona izmēra izmirušās Phoberomys ģints sugām. Jūrascūciņveidīgās sugas dzīvo alās (tukotuko), kokos (asspalvainās žurkas), uz zemes (maras) un ūdenī (kapibaras un nūtrijas), tās mājo plašos, atklātos līdzenumos (maras) un augstkalnos (šinšillas un šinšillžurkas), mežmalās (tvērējastes dzeloņcūkas) un dziļos tropu mežos (pakas un akuči).
Izcelsme
Senākās Dienvidamerikas sugu fosilijas ir saglabājušās no eocēna beigām un oligocēna sākuma. Sākot ar oligocēna beigām Dienvidamerikā ir dzīvojuši pārstāvji jau no visām mūsdienās sastopamajām jūrascūciņveidīgo sīkkārtas dzimtām. Šajā laikā Dienvidamerikas kontinents bija izolēts no visas pārējās pasaules. Pastāv vairākas hipotēzes par to, kā dzeloņcūkveidīgie grauzēji ir ieņēmuši šo kontinentu. Visu dzeloņcūkveidīgo priekšteči mājoja Āfrikā un Dienvidamerikā tie ieradās, pārpeldot tajos laikos daudz šaurāko Atlantijas okeānu. Lielākā daļa zinātnieku piekrīt hipotēzei, ka grauzēji ieradās, dreifējot uz kāda mangrovju sakņu kamola vai kādas koka atlūzas. Šo saistību ar Āfrikas senajiem dzeloņcūkveidīgajiem dzīvniekiem apstiprina arī molekulārie pētījumi. Faktiski, kamēr netika atklāta Laosas klinšu žurka, visi mūsdienu dzeloņcūkveidīgie dzīvnieki dzīvoja tikai Āfrikā un Dienvidamerikā.
Principiāli atšķirīgu hipotēzi atbalsta tie zinātnieki, kas uzskata, ka dzeloņcūkveidīgie grauzēji radās Āzijā, ko pierāda Laosas klinšu žurka. Atbilstoši šai hipotēzei grauzēji no Āzijas caur Ziemeļameriku ieradās Dienvidamerikā. Grauzēju migrācijas laikā Āzija un Ziemeļamerika bija vienotas, bet Dienvidamerika atradās daudz tuvāk Ziemeļamerikai nekā Āfrikai, līdz ar to pārpeldēt šo attālumu bija daudz vieglāk nekā šķērsot Atlantijas okeānu, lai arī tas bija daudz šaurāks.
Vēl viena alternatīva hipotēze atbalsta dzeloņcūkveidīgo grauzēju izcelsmi Āzijā, bet uzskata, ka dzīvnieki iespējams ceļoja no Āzijas uz Āfriku, tad uz Antarktīdu un tad uz Dienvidameriku vai arī no Āzijas uz Austrāliju, Antarktīdu un tad uz Dienvidameriku. Līdz ar grauzēju ierašanos Dienvidamerikā ieradās arī Jaunās pasaules pērtiķi un daudzi zinātnieki uzskata, ka abas dzīvnieku grupas ceļoja līdzīgā veidā.
Kamikadze
Kamikadzes (神風), oficiāli Tokubetsu Kōgekitai (特別攻撃隊) bija daļa no Japānas militārās aviācijas speciālā uzbrukuma vienībām, kas Otrā pasaules kara Klusā okeāna kampaņas noslēguma posmos Japānas impērijā uzsāka pašnāvnieku uzbrukumus sabiedroto kara flotes kuģiem un bija paredzētas karakuģu iznīcināšanai efektīvāk, nekā iespējams ar parastajiem gaisa uzbrukumiem. Kara laikā gāja bojā aptuveni 3800 pilotu kamikadzu, taču vairāk nekā 7000 pretinieka jūras spēku karotāju tika nogalināti kamikadzu veiktajos uzbrukumos.
Jēdziena definīcija un etimoloģija
Japāņu vārds kamikaze parasti tiek tulkots kā “dievišķais vējš” (kami - “dievs”, “gars” vai “dievišķība”, kaze - “vējš”). Vārds atsaucas uz taifūniem, kas 1274. un 1281. gadā esot iznīcinājuši mongoļu floti, kas lielhana Hubilaja vadībā iebruka Japānā.
Kamikadzu lidaparāti
Kamikadzu lidmašīnas būtībā bija bumbas ar reaktīvajiem dzinējiem, speciāli konstruētas vai pārveidotas no parastajām lidmašīnām. To piloti bija gatavi ietriekt savas sprāgstvielām pildītās lidmašīnas ienaidnieka kuģos. Tās piekabināja parastajam bumbvedējam un vajadzīgajā momentā kamikadzes vadītā mazā lidmašīna, strauji uzņemot ātrumu, triecās mērķī. Trāpījumu precizitāte bija daudz augstāka nekā parasto uzbrukumu gadījumā, sprādziena spēks bija lielāks; aptuveni 19% no kamikadzu veiktajiem uzbrukumiem bija veiksmīgi.
Kamikadze var ciest zaudējumus, kas padarītu kaujas nespējīgu parasto uzbrucēju, taču joprojām sasniegt savu mērķi. Japānas impērijā uzskatīja, ka mērķis sabojāt vai iznīcināt lielu skaitu sabiedroto kuģu, īpaši kuģus lidmašīnu pārvadātājus, attaisno pilotu un lidmašīnu upurēšanu.
Rašanās
Pēc cīņas zaudēšanas Midveja atolā 1942. gada 4. jūnijā Japāna sāka zaudēt iniciatīvu Klusā okeāna karā. Laikā no 1943. līdz 1944. gadam sabiedroto spēki, kurus atbalstīja ASV rūpnieciskā vara, soli pa solim devās uz Japānas salām.
Japāņi jau sen bija zaudējuši izredzes uzvarēt, jo tiem bija novecojuši gaisa kuģi un tie bija zaudējuši daudz pieredzējušu pilotu. Japānas kara spējas un rūpniecības jauda salīdzinājumā ar sabiedrotajiem strauji saruka. Japāna arī zaudēja pilotus ātrāk, nekā varētu apmācīt jaunus pilotus to nomaiņai. Turklāt rezerves daļu un degvielas trūkuma dēļ jebkuras nozīmīgas aviācijas operācijas veikšana Japānā kļuva par problēmu.
Šie faktori, kā arī Japānas nevēlēšanās padoties, sabiedroto spēkiem virzoties uz Japānas salu arhipelāgu, noveda pie kamikadzu taktikas.
Pirmie kamikadzes
Pirmās pilotu-kamikadzu brigādes tika izveidotas 1944. gada oktobrī uz jūras aviācijas vienību bāzes, kurās visi piloti bija gatavi upurēt savu dzīvību savas valsts labā. Pirmais kamikadzes uzbrukums tika veikts 1944. gada 21. oktobrī pret Austrālijas flotes flagmani - smago kreiseri "Austrālija". Apbruņota ar 200 kilogramus smagu bumbu, lidmašīna, kuras pilots tā arī palika nezināms, ietriecās "Austrālijas" virsbūvē, izmētājot atlūzas un degvielu lielā apgabalā, taču kreiserim paveicās un bumba nesprāga. Tika nogalināti vismaz 30 cilvēki, ieskaitot kuģa komandieri. 25. oktobrī “Austrālija” saņēma vēl vienu triecienu, pēc kura kuģis bija jānosūta remontam (kreiseris atgriezās dienestā 1945. gada janvārī, un līdz kara beigām “Austrālija” pārdzīvoja sešus kamikadzu lidmašīnu triecienus).
Pastāv arī viedoklis, ka pirmie kamikadzes bija leitnants Takeši Kosai un nezināms seržants, kuri, piekāruši divas 100 kilogramu bumbas savām lidmašīnām, 1944. gada 13. septembrī izlidoja no Negrosas salas Boholas jūrā (Filipīnas), lai taranētu amerikāņu kuģus. Abi lidotāji neatgriezās, taču amerikāņi tajā dienā neziņoja, ka šajā apgabalā būtu noticis uzbrukums, kurā bojāti viņu kuģi.
Rezultāti
Kamikadzu uzbrukumu maksimālā intensitāte tika sasniegta Okinavas kaujas laikā — uzbrukumos kopumā piedalījās 1 455 lidmašīnas.
Pēc kaujas par Okinavu ASV Jūras spēki bija zaudējuši 26 kuģus, 225 kuģi, no kuriem 27 bija lidmašīnu pārvadātāji, tika sabojāti. Neskatoties uz to, amerikāņu veiktie pasākumi, lai pasargātu sevi no kamikadzēm, deva rezultātu — 90% japāņu lidmašīnu tika notriektas gaisā.
Līdz Otrā pasaules kara beigām Japānas jūras aviācija bija apmācījusi 2525 kamikadzu pilotus, bet vēl 1387 pilotus deva armija. Saskaņā ar Japānas paziņojumiem kamikadzu uzbrukumu rezultātā tika nogremdēts 81 kuģis, bet 195 kuģi bija sabojāti. Pēc Amerikas datiem, zaudējumi sasniedza 34 nogrimušus un 288 bojātus kuģus. Turklāt nozīmīgs bija arī uz amerikāņu jūrniekiem atstātais psiholoģiskais efekts.
Tradīcijas
Pirms izlidošanas notika īpašas ceremonijas, tai skaitā sakē glāzes iztukšošana un hatimaki (balts pārsējs uz pieres) aplikšana. Kamikadzes simbols bija krizantēmas zieds. Saskaņā ar leģendu, jaunie piloti-kamikadzes, dodoties misijā, pārlidoja Kaimona kalnu Japānas dienvidrietumos. Piloti pēdējo reizi apskatīja savu dzimteni un salutējot no tās atvadījās.
Nāves tradīcija sakāves, sagūstīšanas un kauna vietā bija dziļi iesakņojusies Japānas militārajā kultūrā. Viena no galvenajām tradīcijām jau samuraju dzīvē un Bušido kodeksā bija lojalitāte un gods līdz nāvei.
Kamikadzes bija vienīgi brīvprātīgie, dažkārt pat tikai 15-17 gadus veci.
Japānas pieredzes pielāgošana ārzemēs
Sākumā par kamikadzēm tika dēvēti tikai japāņu piloti, kas veica objektu taranēšanu. Taču samērā drīz šā vārda nozīmi paplašināja, ar to saprotot vairs ne tikai lidotājus, bet jau visus japāņu karavīrus nāviniekus. Vēlāk terminu sāka izmantot vēl plašākā nozīmē, apzīmējot cilvēkus, kas gatavi pašupurēties, neatkarīgi no piederības valstij.
Arī citas valstis ir mēģinājušas savos nacionālajos bruņotajos spēkos organizēt līdzīga tipa vienības, balstoties uz vietējām reliģiskām vai ideoloģiskām mācībām.
Jūrascūciņu dzimta
Jūrascūciņu dzimta (Caviidae) ir jūrascūciņveidīgo (Caviomorpha) grauzēju dzimta, kas apvieno 21 mūsdienās dzīvojošas sugas 6 ģintīs. Pazīstamākās sugas ir kapibara un domesticētā jūrascūciņa.
Jūrascūciņu dzimtas sugas ir sastopamas visā Dienvidamerikas kontinentā, tās mājo gan atklātos, zālainos līdzenumos, mitrās savannās, akāciju mežos un tuksnešu krūmājos.
Izskats un ipašības
Izņemot maras, kuras ir līdzīgas trušiem, lielākajai daļai jūrascūciņu dzimtas sugu ir nelieli, smagnēji veidoti ķermeņi un lielas galvas. Lielākajai daļai astes ir ļoti īsas un gandrīz nesaskatāmas. Mazākā dzimtā ir Andu kalnu jūrascūciņa (Microcavia niata), kuras mazākās mātītes var svērt tikai 81 g, bet lielākā ir kapibara (Hydrochoerus hydrochaeris), kas ir arī lielākais grauzējs pasaulē. Tās ķermeņa garums var sasniegt 134 cm, svars 66 kg.
Jūrascūciņu dzimtas sugas ir zālēdāji un atkarībā no sugas barojas ar zāli vai dažādu augu lapām. Savstarpējās attiecības atkarībā no sugas var būt ļoti dažādas. Ir sugas, kuras veido īslaicīgus barus, ir sugas, kuru tēviņi veido harēmus ar divām vai vairākām mātītēm, bet maras veido monogāmus pārus. Toties kapibaras veido baru (10 vai vairāk dzīvnieki), kuru vada dominants tēviņš. Barā ir gan mātītes, gan citi tēviņi un jaunie dzīvnieki.
Vasifs Durarbejli
Vasifs Durarbejli (az; dzimis, Sumgajitā) ir Azerbaidžānas starptautiskais lielmeistars šahā (2010).
Biogrāfija
Šahu sācis spēlēt septiņu gadu vecumā. Daudzkārtējais Azerbaidžānas jauniešu šaha čempionātu laureāts dažādās vecuma grupās. Sekmīgi pārstāvējis savu valsti Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos. 2006. gadā izcīnījis sudraba medaļu Eiropas jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā. 2010. gadā Batumi uzvarējis Pasaules jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā. 2010. gadā turpat uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā. Divas reizes (2006, 2008) bijis Azerbaidžānas izlases sastāvā Pasaules jauniešu šaha olimpiādēs U16 vecuma grupā, kurās izcīnījis individuālo sudraba medaļu (2008).
Azerbaidžānas šaha čempionātos divas reizes izcīnījis bronzas medaļas (2010, 2015). 2021. gada maijā uzvarējis Azerbaidžānas šaha čempionātā.
2013. gadā piedalījies Pasaules kausa izcīņā šahā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā zaudējis Antonam Korobovam. 2015. gada Pasaules kausa izcīņā atkārtojis šo rezultātu, 1. kārtā zaudējot Le Kuan Ljemam.
2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 86. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.
Pārstāvējis Azerbaidžānu komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2007. gadā Durarbejli piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2010. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Beidzis Azerbaidžānas Valsts Fiziskās kultūras un sporta akadēmiju (Baku).
Arkādijs Eglītis
Arkādijs Eglītis ( — ) bija Latvijas politiķis. Bijis 2., 3. un 4. Saeimas deputāts, Latvijas Jaunsaimnieku un sīkgruntnieku partijas biedrs.
Biogrāfija
Arkādijs Eglītis piedzima Mērsragā skolotāja ģimenē. Pēc pamatskolas beigšanas iestājies garīgā seminārā Rīgā.
Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā devies uz Ņižņijnovgorodu, kur iestājies evakuētajā Varšavas politehnikumā un beidzis agronomijas fakultāti. Paralēli studijām pasniedzis botāniku Ņižņijnovgorodas Skolotāju institūtā. Pēc atgriešanās Latvijā, no 1923. līdz 1926. gadam bija Talsu apriņķa agronoms. 1926. gadā kļuva par zemkopības ministra biedru.
Bijis 2., 3. un 4. Saeimas deputāts, pārstāvējis Latvijas Jaunsaimnieku un sīkgruntnieku partiju.
pēcpusdienā pārvietojās pa Daugavu buru laivā kopā ar savu sievu Lidiju un Jaunsaimnieku un sīkgruntnieku partijas sekretāru Veinbergu. Netālu no AB dambja laiva apgāzās, no tās tika izglābti Veinbergs un Lidija Eglīte. Deputāta mirstīgās atliekas tika atrastas ap plkst. 20 vakarā pie CD dambja. Apbedīts Rīgas Meža kapos.
Alo Matīsens
Alo Matīsens (et;  — ) bija igauņu komponists un dziedātājs, plašāk pazīstams ar savām patriotiskajām melodijām, vairākas no kurām bija populāras Dziesmotās revolūcijas laikā.
1983. gadā Matīsens nomainīja Erki Svenu Tīru igauņu progresīvā roka ansamblī In Spe. Tīrs pameta grupu un meklēja aizvietotāju. Pirmā Matīsena uzstāšanās kopā ar grupu bija 1984. gada janvārī.
Matīsens nomira 1996. gada 30. maijā Tallinā.
Ogres Trīsvienības baptistu baznīca
Ogres Trīsvienības baptistu baznīca ir Latvijas Baptistu draudžu savienībā ietilpstošās Ogres Trīsvienības baptistu draudzes baznīca Ogrē.
Imantas 18. līnija
Vēsturiski ielas sākums bija mūsdienās neesoša Rikšotāju ielas daļa (tās vietā uzcelts Zolitūdes daudzstāvu namu masīvs).
Ielu savienojumi
Imantas 18. līnija ir savienota ar šādām ielām:
Oulu lidosta
Oulu lidosta (fi, sv) ir lidosta Somijas centrālajā daļā, 10,6 kilometrus uz dienvidrietumiem no Oulu pilsētas centra. Pēc apkalpotajiem pasažieriem otrā lielākā lidosta valstī, tie ir galvenokārt iekšzemes pasažieri uz/no Helsinkiem.
Dieva Jērs
Dieva Jērs ir viens no kristietības pamatsimboliem. Bībelē tas pirmo reizi parādās apustuļa Jāņa evaņģēlijā. Kad Jānis Kristītājs ieraugām nākam Jēzu, sacīja: Redzi, Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus (Jņ.1:29). Tas būtībā simbolizē Jēzus Kristus nesto upuri, lai atpestītu cilvēci no bojāejas. Jērs simbolizē gan nevainību, gan ievainojamību. Jūdaisma agrīnajās tradīcijās ietilpa dedzināmais upuris, par ko parasti izvēlējās jēru. Tas tika veikts, lai upura dēļ tiktu piedoti cilvēka grēki. Vecajā Derībā par to var izlasīt 1. Mozus grāmatas 22. nodaļā, 4. Mozus grāmatas 7. nodaļā un citās vietās. Jaunajā Derībā jēra upuris vairs netiek uztverts kā dzīvnieka upurēšana, bet sevi kā upuri par cilvēku grēku dzēšanu nodevis Jēzus Kristus. Baznīcā tas bieži vien tiek attēlots kā jērs ar karogu, kurā ir sarkans krusts.
Beness Aijo
Beness Aijo (dzimis Rēzeknē) ir Latvijā dzimis Nacionālboļševiku partijas aktīvists un kaujinieks, kas piedalās Krievijas karā pret Ukrainu un kopš 2022. gada ir Krievijas pilsonis.
Dzīvesgājums
Dzimis Rēzeknē jauktā krievu un ugandiešu ģimenē. Viņa tēvs esot bijis lauksaimniecības un bioloģijas zinātnieks, kurš papildinājis zināšanas Maskavā un Rīgā, bet atgriežoties Ugandā smagi saslimis un nomiris.
Mācījās Rēzeknes 2. vidusskolā, līdz 2001. gadam studēja bioloģiju Latvijas Universitātē.
2005. gadā viņu arestēja par provokācijas gatavošanu Džordža Buša vizītes laikā Latvijā, administratīvi sodīts ar piecām aresta dienām. Vēlāk notiesāts uz 9 mēnešiem cietumā par aicinājumu vardarbīgi mainīt Latvijas politisko sistēmu. Pēc piecu ar pusi mēnešu ieslodzījuma atbrīvoja cukura diabēta dēļ un viņš pārcēlās uz dzīvi Londonā. Viņš strādāja par celtnieku Hītrovas lidostā un piedalījās politiskajos mītiņos, iestājās Lielbritānijas Komunistiskajā partijā.
2013. gadā dzīvoja Palestīnā, bet Krimas aneksijas laikā 2014. gadā B. Aijo devās uz Krimu, piedalījās prokrieviskās demonstrācijās Donbasā, kur Ukrainas varas iestādes viņu arestēja un deportēja uz Latviju. 2015. gadā Aijo aizbēga no Latvijas un piedalījās Donbasa karā, izplatīja uzsaukumu, kurā draudēja kopā ar saviem cīņu biedriem atgriezties Latvijā, izveidot Latgales tautas atbrīvošanas kustību un galu galā uzcelt tur sociālismu.
2020. gadā viņš ar Doneckas Tautas Republikas pasi ieceļoja Krievijā, kur saņēma politisko patvērumu un pievienojās Krievijas Federācijas Komunistiskajai partijai. 2021. gada 17. maijā Latvijas tiesa atzina prombūtnē esošo Aijo par vainīgu aicinājumā uz vardarbīgu valdības gāšanu, Latvijas neatkarības likvidāciju un Latvijas teritoriālās vienotības graušanu, piespriežot divu gadu un sešu mēnešu cietumsodu.
2022. gadā iesaistījās kā kaujinieks Krievijas karā pret Ukrainu. Rudenī izplatījās informācija, ka B. Aijo ir gājis bojā karadarbībā, tomēr vēlāk informācija tika atspēkota. Drīz pēc tam B. Aijo apliecināja, ka ieguvis Krievijas pilsonību.
Arvīds Kucins
Arvīds Kucins (dzimis ) ir Augšdaugavas novada domes priekšsēdētājs, šo amatu viņš ieņem kopš. Pārstāv Daugavpils novada partiju un ir tās priekšsēdētājs.
Pirms tam bijis Daugavpils novada domes priekšsēdētājs un Daugavpils rajona padomes priekšsēdētājs.
Vestminsteras pils
<mapframe text="Vestminsteras pils" width=260 height=260 zoom=15 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q62408" }
Vestminsteras pils (en) jeb Parlamenta nams (Houses of Parliament) ir Apvienotās Karalistes parlamenta, valsts likumdevēja, sanāksmes vieta.
Tā atrodas Temzas kreisajā, ziemeļu krastā, Londonā. Netālu no Vestminsteras pils atrodas vēsturiskā Vestminsteras abatija. Vestminsteras pils tika uzcelta viduslaikos. 1834. gadā ēka nodega, savukārt laikā no 1840. līdz 1870. gadam tā tika atjaunota. Pils pulkstenis Bigbens ir viens no Londonas un Apvienotās Karalistes simboliem. Vestminsteras pils kopā ar Vestminsteras abatiju un Svētās Margaritas baznīcu (St Margaret's, Westminster) 1987. gadā tika iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma objektu sarakstā.
Vladislavs Urtāns
Vladislavs Urtāns (dzimis, miris ) bija latviešu vēsturnieks, arheologs.
Biogrāfija
Vladislavs Urtāns ir dzimis 1921. gada 4. janvārī Ludzā Antona un Veronikas Urtānu ģimenē. Agri zaudēja tēvu un kopā ar māti, māsu un brāli pārcēlās uz Rīgu, kur Vladislavs mācījās Rīgas pilsētas 1. ģimnāzijā. Pēc absolvēšanas 1939. gadā uzsāka vēstures un klasiskās filoloģijas studijas Latvijas Universitātes Filoloģijas un filozofijas fakultātē. Kļuva par latviešu studentu korporācijas Lacuania biedru. Jau studiju laikā piedalījās vairākos Elvīras Šnores vadītajos arheoloģiskajos izrakumos Vecrīgā, kā arī Ludzas Nukšu kapulaukā.
1941. gada 14. jūnija deportāciju laikā Vladislavs tika izsūtīts uz Sibīriju. 5 gadus pavadījis Gulaga nometnēs. 1946. gadā, piesakoties pavadīt vagonu ar 112 latviešu bāreņiem, viņam izdevās puslegāli atgriezties Latvijā.
1947. gadā sāka strādāt Centrālā valsts vēstures muzeja Arheoloģijas nodaļā. Atsāka arī izsūtījuma dēļ pārtrauktās vēstures studijas, kuras pabeidza ar izcilību 1949. gadā. 1950. gadā draudēja jaunas represijas, un viņš, no tām izvairoties, devās uz Madonu, kur līdz 1958. gadam strādāja par zinātnisko līdzstrādnieku Madonas novadpētniecības muzejā. Madonā arī iepazinās un apprecējās ar Stefāniju Nadricku un abu ģimenē piedzima dēli — nākamais arheologs un kultūrvēsturnieks Juris, kā arī nākamais biologs Andris. 1958. gadā atgriezās Centrālajā valsts vēstures muzejā kā vecākais zinātniskais līdzstrādnieks.
1971. gadā aizstāvēja vēstures zinātņu kandidāta disertāciju. 1986. gadā uzsāka rakstīt savas atmiņas par izsūtījuma gadiem, kuras vēlāk sakārtoja dēls Juris un 2017. gadā izdeva grāmatā "Par ko?".
Zinātniskā darbība
Vladislava Urtāna intereses un darbība bija plaša. Strādājot Madonas novadpētniecības muzejā, sarakstījis publikācijas par 1905. gada revolūciju, kā arī novada kultūras pieminekļiem. Izstrādājis arī jaunu ekspozīcijas plānu un vairākus tūrisma maršrutus.
Strādājot Centrālajā valsts vēstures muzejā, vadījis daudzus arheoloģiskos izrakumus. Piemēram, Aizkraukles, Daugmales un Madalānu pilskalnos. 1961. gadā kopā ar Jāni Graudoni sarakstīta populārzinātniskā grāmata "Senatnes pēdās". Bija vēstures un arheoloģijas redaktors Latvijas Padomju enciklopēdijas redakcijā arī vairāku rakstu autors un konsultants.
Aktīvi iesaistījies pedagoga darbā. Kopā ar sievu vairāk kā 20 gadus vadījis arheoloģijas pulciņu Rīgas pionieru pilī, vēlāk Republikāniskajā jauno tūristu stacijā. Vadījis arī arheoloģiskās prakses mākslas vēstures studentiem. Kopumā sarakstījis ap 70 zinātnisku rakstu, kā arī 1977. gadā monogrāfiju "Senākie depozīti Latvijā".
Gars (filma)
"Gars" (en) ir 2008. gada ASV supervaroņu filma, kuras režisors ir Frenks Millers. Filmas sižets balstīts uz DC Comics tāda paša nosaukuma komiksu.
Jauns policists Denijs Kolts atgriežas no viņpasaules kā Gars, lai cīnītos ar ļaundariem.
Arjauns Erigaisi
Arjauns Erigaisi (te; dzimis, Karimnagarā) ir Indijas starptautiskais lielmeistars šahā (2018).
Biogrāfija
2015. gadā izcīnījis 2. vietu Āzijas jauniešu šaha čempionātā U12 vecuma grupā. 2017. gadā uzvarējis Āzijas jauniešu šaha čempionātā un izcīnījis 2. vietu Pasaules jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupās. 2019. gadā uzvarējis Nāciju Sadraudzības valstu jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā.
2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 58. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.
Par panākumiem turnīros FIDE 2018. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) un starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumus. Kļuvis par lielmeistaru 14 gadu, 11 mēnešu un 13 dienu vecumā.
Frenks Razgals
Frenks Razgals (dzimis ) ir latviešu hokejists, malējais uzbrucējs. Pašlaik (2021) pārstāv Polijas hokeja līgas vienību JKH GKS Jastrzebie.
Viņa tēvs, Aigars Razgals, ir bijušais hokejists, tagad treneris.
Spēlētāja karjera
Karjeru sāka 2012.—13. gada sezonā Latvijas čempionāta komandas HS Rīga sastāvā. 2014. gadā pievienojās MHL vienībai HK Rīga. 2015.—16. un 2016.—17. gada sezonās pa piecām spēlēm aizvadīja arī KHL kluba Rīgas "Dinamo" sastāvā. Līdz 2019. gadam Razgals spēlēja Kontinentālās hokeja līgas kluba Rīgas "Dinamo" sastāvā. 2019.—20. gada sezonas vidū pievienojās Čehijas Ekstralīgas klubam HK Vitkovice.
Latvijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2017. un 2018. gada Pasaules čempionātos.
Akūta sirds mazspēja
Akūta sirds mazspēja ir no jauna radušies vai būtiski pasliktinājušies sirds mazspējas simptomi, kas tipiski ietver elpas trūkumu, tūskas, nogurumu un prasa neatliekamu ārstniecību. Akūta sirds mazspēja var rasties aritmiju, išēmijas, perikarda slimību, sirds vārstuļu u.c. slimību dēļ. Tai ir raksturīgs arī asins sastrēgums mazajā asinsrites lokā, audu nepietiekama apasiņošana (hipoperfūzija) un pavājināta sirds izsviede. Visbiežāk ārstē, samazinot šķidruma daudzumu organismā ar diurētiķiem un uzlabojot sirds funkciju ar nitrātiem.
Cēloņi
Akūta sirds mazspēja bieži ir hroniskas sirds mazspējas dekompensācija (paasinājums), ko var izraisīt nepietiekama medikamentu lietošana, infekcijas, ķirurģiskas manipulācijas, nieru slimības, alkohola pārmērīga lietošana u.c. iemesli. Citi iemesli ir:
Togg
Togg jeb Türkiye'nin Otomobili Girisim Grubu A.Ş. ir Turcijas autobūves uzņēmums, kas 2018. gadā izveidots kā kopuzņēmums.
Uzņēmums paziņoja, ka viņu pirmais auto būs gatavs sērijveida ražošanai 2022. gadā.
Pjotrs Zeliņskis
Pjotrs Zeliņskis (pl; dzimis ) ir Polijas futbolists, pussargs, Polijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2016. gada spēlē Itālijas A sērijas kluba SSC Napoli sastāvā.
Sasniegumi
Napoli
Debesu templis
Debesu templis jeb Tjeņtaņs ir budistu templis Pekinā, Ķīnā.
Debesu templis
Debesu templis jeb Tjeņtaņs tika uzcelts Minu dinastijas laikā un ir viens no lielākajiem tempļu kompleksiem Ķīnā. Tas ir arī spilgts piemērs harmonijas un simbolisma nozīmei ķīniešu arhitektūrā. Tieši šeit imperators veica ziedojumus, kā arī godināja debesis un senčus ziemas saulgriežu laikā. Plāksnītes templī simbolizēja dievu garus. Būdams Debesu dēls, imperators aizlūdza šos dievus par savu tautu un labas ražas sezonu. Minu un Cinu dinastiju laikā templī netika ielaisti parastie ļaudis. Mūsdienās tā plašajā parkā agrās rīta stundās ir novērojami taiči praktizētāji.
Kompleksa apraksts
Sarkanais soļu tilts, kas savieno galvenās tempļa kompleksa daļas, stiepjas no ziemeļiem uz dienvidiem (vislabvēlīgākais virziens arhitektūrā pēc fen šui principiem) un veido parka centrālo ainavu. Apaļais altāris ir veidots no koncentriskiem akmens plākšņu riņķiem. Plākšņu skaits katrā riņķī ir tāds, kas dalās ar deviņi, - vislabvēlīgākais skaitlis. Apaļā Atbalss siena spējot atbalsos čustus no vienas sienas puses otrā.
Trīs vārti - imperatoram (austrumos), valsts ierēdņiem (rietumos) un dieviem (pa vidu). Imperatora debesjums glabā dievu garu piemiņas plāksnes. Apaļais altāris ir imperatora ziedojumu vieta.
Cjinjeņdjeņa
Cjinjeņdjeņa jeb Labas ražas lūgšanu zāle tika uzcelta 1420. gadā un bieži vien to kļūdaini dēvē par Debesu templi. Patiesībā nevienai celtnei Tjeņtaņa kompleksā nav šāda nosaukuma. Tjeņtaņšs tulkojumā nozīmē "Debesu altāris" un tas attiecas uz visu kompleksu. Cjinjeņdjeņā imperators aizlūdza par labu ražu. Zelta smaile ir 38 m augsta un ir pakļauta zibens spēriena draudiem.
Zāles jumtu balsta 28 smalki izgreznoti pīlāri. Vidū ir četras lielas kolonnas, ko dēvē par Pūķa alas pīlāriem un kas simbolizē gadalaikus.
Krāšņo apaļo kesona griestu vidū ir attēlots apzeltīts pūķis un fēnikss. Zāle ir celta tikai no koka, neizmantojot nevienu naglu.
Ārējās saites
A Dorling Kindersley Book, Eyewitness Travel Guide, China
Pētniecība
Pētniecība jeb pētīšana ir abstrakts jēdziens, kuru var definēt kā zināšanu meklēšanu vai jebkādu sistemātisku izmeklēšanu, izmantojot zinātniskas metodes, lai konstatētu jaunus faktus, atrisinātu kādu problēmu, pierādītu jaunas idejas vai attīstītu jaunas teorijas. Šāda procesa gala rezultātu sauc par pētījumu. Fundamentālie pētījumi balstās uz atklāšanu un izskaidrošanu. Savukārt lietišķie pētījumi tiek veikti, lai atrastu veidu, kur izmantot jauniegūtās zināšanas.
Pētniecībā parasti izšķir zinātnisko pētniecību, māksliniecisko pētniecību un vēsturisko pētniecību.
Hinata Mijadzava
Hinata Mijadzava (ja; dzimusi ) ir japāņu futboliste, Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Burkholderia mallei
Burkholderia mallei ir gramnegatīva aeroba nekustīga baktērija. 1—3 × 0,3 µm. Izraisa ļaunos ienāšus; baktērijas ir patogēnas cilvēkiem un zīdītājiem (zirgiem, ēzeļiem). Infekcija izplatīta Ziemeļamerikā, Eiropā, Vidējos Austrumos, Āzijā un Āfrikā.
71. Berlīnes starptautiskais kinofestivāls
71. ikgadējais Berlīnes starptautiskais kinofestivāls notika no 2021. gada 1. līdz 5. martam kā virtuāls festivāls COVID-19 pandēmijas dēļ. Jūnijā bija paredzēts arī pasākums klātienē, gaidot COVID-19 problēmas atrisināšanu.
Zelta lāci ieguva Rumānijas filma Babardeală cu bucluc sau porno balamuc, kuras režisors ir Radu Žude. Šī ir trešā Rumānijas uzvara pēdējo deviņu gadu laikā.
Balvas
Konkurss
Starptautiskā īsfilma
Kazeīns
Kazeīns (no de, kas savukārt no la — 'siers' ) ir fosfoproteīnu grupa, kas zīdītāju pienā veido līdz pat 80% no kopējā olbaltumvielu daudzuma.
Uzbūve
Uzbūves ziņā kazeīns ir no 10 dažādām aminoskābēm veidotu olbaltumvielu un minerālvielu koloidāls komplekss — kalcija kazeināta-kalcija fosfāta komplekss, ko parasti, atkarībā no tā aminoskābju sastāva, fosfātu daudzuma un īpašību atšķirībām, iedala 4 frakcijās — αS1-, αS2-, β- un κ-kazeīnā. Frakciju savstarpējo skaitlisko attiecību pienā lielākoties ietekmē ģenētiski faktori un tā dažādām govīm var būt diezgan atšķirīga. Kazeīna daļiņas viegli apvienojas polimēru aglomerātos — 20—300 nm diametru lielās lodveida (ja piens ir svaigs) micellās, ko veido vairāki tūkstoši sīkāku submicellu (diametrs: 10—15 nm), ko savstarpēji kopā saista kalcija fosfāta tiltiņi. κ-kazeīns vairāk ir izvietojies micellas virspusē, kur tā brīvās hidrofilās grupas atrodas uz micellas virsmas kustīgu posmu veidā un, piesaistot ūdeni, veido micellu stabilizējošu hidratācijas apvalku, savukārt α-kazeīns un β-kazeīns kā hidrofobas kazeīna frakcijas atrodas micellu iekšpusē. Uzglabāšanas laikā, jo īpaši zemās temperatūrās, pienā esošie fermenti hidrolizē β-kazeīnu, veidojot piekto frakciju — γ-kazeīnu, kas ir nevēlama atsevišķu piena produktu (jo īpaši siera ražošanā), jo mazina kazeīna micellu stabilitāti.
Izmantošana
Polimerizējot tehnisko kazeīnu, iegūst sintētiskās šķiedras un plastmasas izstrādājumus. To lieto arī papīra rūpniecībā, ādu miecēšanā, līmes, krāsvielu un kosmētikas rūpniecībā. Savukārt no pārtikas kazeīna ražo kazeinātus, ko tāpat kā pašu pārtikas kazeīnu dažnedažādiem nolūkiem izmanto daudzās pārtikas rūpniecības nozarēs — maizes rūpniecībā un miltu konditorejā (kā uzturvērtības un struktūras uzlabotāju un emulgatoru) piena produktu rūpniecībā (kā emulgatoru, stabilizētāju, garšas un smaržas bagātinātāju un olbaltumvielu bāzi kombinētajiem produktiem), dzērienu rūpniecībā (kā stabilizētāju, gāzēto dzērienu putu veidotāju, krēmu emulgatoru un alus un vīna dzidrinātāju), saldo ēdienu rūpniecībā (kā stabilizētāju, uzputojamības uzlabotāju, emulgatoru un glazūras veidotāju), kā arī salātu un citām mērcēm (kā emulgatoru).
Sprektīši
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V402, pie pašas Latvijas—Krievijas robežas. Blakus atrodas Sprektīšu purvs.
Medzilaborce
Medzilaborce ir pilsēta Slovākijas austrumos, Prešovas apgabala Medzilaborces apriņķa centrs tradicionālajā Zemplīnas novadā pie Laborecas upes.
Pilsētā atrodas Endija Vorhola mākslas muzejs (Múzeum Andyho Warhola Medzilaborce), jo Vorhola ģimene ir cēlusies no šī reģiona.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1543. gadā. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā. Kalpojusi kā tirdzniecības pilsēta ceļā caur Lupkovas pāreju uz Poliju.
Cilvēki
Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (56,42 %), rusīni (34,16 %), ukraiņi (6,13 %). Pēc reliģiskās piederības - grieķu katoļi (41,15 %), pareizticīgie (40,07 %), katoļi (10,15 %), bez reliģiskās piederības (4,94 %).
Dangus
Dangus (no lietuviešu valodas — 'debesis') ir Ugņus Ļoges 1993. gadā Lietuvā izveidota mūzikas izdevniecība, kas lielākoties izdod Lietuvas tradicionālās un mūsdienu tautas, gotiskās, ambientās mūzikas un smagā metāla ierakstus. Izdevniecība rīko arī vairākus ikgadējus mūzikas pasākumus — baltu kultūras, mūsdienu/tradicionālās tautas mūzikas un alternatīvās mūzikas festivālu Mėnuo Juodaragis, gotiskās un industriālās mūzikas festivālu Kunigunda Lunaria, jauno grupu festivālu Naujas Kraujas un Lietuvas neatkarības atjaunošanas dienai veltītu koncertu Auszra 16.
Pazīstamākie mūziķi, kuru ierakstus izdevis Dangus: Kūlgrinda, Atalyja, Žalvarinis, Donis, Pievos, Mano Juodoji Sesuo, Andaja, Ženklas X, Siela, Ruination.
Ukrajinka
Ukrajinka (uk) ir pilsēta Ukrainas ziemeļos Kijivas apgabala Obuhivas rajonā. Izvietojusies apgabala vidusdaļā Dņepras un tās pietekas Stuhnas krastos 20 km no galvaspilsētas Kijivas.