cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sniedze Prauliņa
Biogrāfija
2017. gada 8. aprīlī iznāca dziedātājas pirmais soloalbums Inkrustācija. Albums tika nominēts 2017. gada Austras balvai. Kopā ar dzīvesbiedru mūziķi Edgaru Šubrovski un multiinstrumentālistu Oskaru Jansonu izveidoja grupu Juuk, kas izpilda dziesmas ASV un Rietumeiropas tautas mūzikas un kantrimūzikas tradīcijās, Trijotne ir arī galvenie dziesmu autori šajā kolektīvā. 2019. gadā Juuk izdeva savu pirmo albumu "Indulgenču tirgotāji".
2018. gadā mūziķe komponēja Evijas Vēberes izpildīto dziesmu Andra Gaujas filmai "Nekas mūs neapturēs".
Sandro Macola
Karjera
Macola nereti tiek dēvēts par vienu no visu laiku labākajiem itāļu futbolistiem, kā arī savas paaudzes labāko spēlētāju. Visu savu 17 gadus ilgo karjeru pavadījis Internazionale komandā. Ar klubu viņš izcīnīja četrus Itālijas Serie A titulus, divus Eiropas kausa trofejas, divus Starpkontinentālos kausus, kā arī 1964–65. gada sezonā bijis labākais vārtu guvējs.
Ar Itālijas futbola izlasi Macola uzvarēja 1968. gada Eiropas čempionātā, kurā viņš tika iekļauts turnīra simboliskajā izlasē. Piedalījies arī 1966., 1970. un 1974. gada FIFA Pasaules kausā.
Sandro ir dēls itāļu futbolistam Valentīno Macolam.
Sasniegumi
Internazionale
Itālija
Individuālie sasniegumi
Tolses pils
Tolses ordeņa pils (et) jeb Tolsburgas pils (de) bija Livonijas ordeņa būvēta Tolsburgas fogta pils, kas kontrolēja Somu līča tirdzniecības ceļus.
Līdz mūsdienām ir saglabājušās cietokšņa drupas Rietumviru apriņķī Kundas tuvumā Igaunijas ziemeļu piekrastē.
Vēsture
Livonijas hronikās minēta kā "Miera pils" (Vredeborch), ko 1471. gadā Viruzemē cēlis Johans Volthūss fon Herze ar mērķi aizsargāt tuvumā esošo ostu un ceļu uz Rakveres pili. Livonijas kara laikā to 1558. gadā ieņēma Krievijas caristes karaspēks. 1581. gadā Zviedrijas armija Pontusa de la Gardija vadībā cietoksni atkaroja. 1582. gada Jamas Zapoļskas miera līguma krievu tekstā Tolsburgas pils pieminēta kā Толщабора. Pieminēta 1595. gada Teusinas miera līgumā starp Krieviju un Zviedriju kā Tolsborgh, kas kalpoja kā Zviedru Igaunijas austrumu daļas cietoksnis.
Pilnībā pils sagrauta Lielā Ziemeļu kara laikā 18. gadsimta sākumā.
Mēlanenivelīna
1900. gada un 1924. gada vasaras olimpisko spēļu laikā komūnas teritorijā, Sēnā notika olimpiskās burāšanas regates.
Trippie Redd
Biogrāfija
Vaitam ir jaunāks brālis ar iesauku "Hippie Redd", un viņam bija vecākais brālis, kurš muzicēja ar nosaukumu "Dirty Redd". Dirty Redd gāja bojā autoavārijā 2014. gadā, un Vaits sarunājās ar Rolling Stone par laiku pēc liktenīgās avārijas. Vaits uzauga Kantonā, lai gan vairākas reizes pārcēlās uz Kolumbusu, Ohaio štatā. Viņa interese par mūziku sākās, kad viņa māte spēlēja Ašanti, Bejonsē, Tupaku un Nas, kamēr Vaits auga. Vēlāk viņš klausījās tādus māksliniekus kā T-Pain, Kiss, Nirvana, Gucci Mane, Fountains of Wayne, Ataris, Green Day, The Offspring, Cute Is What We Aim For, Simple Plan, Summer Set, Hit the Lights, Merilina. Mensons un Lil Wayne. Vaits sāka repot pēc tam, kad iedvesmojies no Taevions Viljamss, cita repera, kura skatuves vārds bija Lil Tae. Vaits sāka nopietni uztvert savu mūzikas karjeru un sāka ierakstīt mūziku, 2014. gadā izdodot "Sub-Zero" un "New Ferrari", bet drīz vien šīs dziesmas izdzēšot.
Pēc vidusskolas beigšanas Vaits pārcēlās uz Atlantu, kur iepazinās ar reperi Lil Wop, un galu galā viņam tika piedāvāts līgums ar ierakstu kompāniju.
2016–2018: karjeras sākums un Life's A Trip
Lil Wop palīdzēja Vaitam sākt darbu ar profesionālu ierakstu studiju. Viņi sāka strādāt ar Kodie Shane un ierakstīja trīs projektus: Awakening My Inner Beast, Beast Mode un Rock the World Trippie. Vaits beidzot parakstīja līgumu ar izdevniecību Strainge Entertainment (tagad pazīstams kā Elliot Grainge Entertainment) un pārcēlās uz Losandželosu.
2017. gada 26. maijā Vaits izdeva savu debijas miksteipu A Love Letter To You ar galveno singlu "Love Scars", kas vairāku mēnešu laikā saņēma vairāk nekā 8 miljonus skatījumu vietnē YouTube un vairāk nekā 13 miljonus pakalpojumā SoundCloud. Vaits tika iekļauts XXXTentacion albumā 17, dziesmā "Fuck Love", kas Billboard Hot 100 topā ieņēma 28. vietu.
2017. gada 6. oktobrī Vaits izdeva savu otro miksteipu A Love Letter To You 2. Albums debitēja 34. vietā Billboard 200. Vēlāk tajā pašā mēnesī Vaits izdeva sadarbības EP ar Lil Wop, Angels & Demons.
Intervijā ar Billboard 2018. gada martā Vaits teica, ka viņa debijas studijas albumā būs sadarbība ar Lil Wayne un Erykah Badu. 2018. gada jūlijā Vaits paziņoja, ka albuma nosaukums būs Life's A Trip un tajā būs 26 ieraksti; vēlāk viņš to apgrieza līdz 16 ierakstiem. Vaits izdeva singlus "Me Likey" un "How You Feel" 2018. gada 22. jūnijā un "Taking a Walk" 2018. gada 6. augustā. Life's A Trip tika izdots 2018. gada 10. augustā un debitēja Billboard 200 albumu topa ceturtajā vietā, bet singls "Taking a Walk" debitēja Billboard Hot 100 topa 46. vietā. Vēlāk, 2018. gadā, Trippie Redd izdeva A Love Letter to You 3, kas sasniedza trešo vietu Billboard 200.
2019–2020: !, A Love Letter To You 4 un Pegasus
2019. gada 29. maijā Vaits izdeva “Under Enemy Arms”, kas ir sava otrā studijas albuma singls !. 2019. gada 24. jūlijā Vaits izdeva otro albuma singlu “Mac 10”, kurā piedalās amerikāņu reperi Lil Baby un Lil Duke. Albums tika izdots 2019. gada 9. augustā un debitēja ASV Billboard 200 trešajā vietā ar 51 000 albumam līdzvērtīgu vienību. Albums saņēma remdenu atsaucību, un, ņemot vērā kritiku, Vaits no albuma izņēma dziesmu "They Afraid Of You", kurā piedalās Playboi Carti. Vaits novembrī izdeva A Love Letter to You 4. Miksteips debitēja Billboard 200 pirmajā vietā, kļūstot par viņa pirmo topa albumu.
Pēc tam 2020. gada pirmajā pusē Vaits piedalījās vairākās dziesmās. Viņš piedalījās angļu YouTube lietotāja, mediju personības un repera KSI singlā “Wake Up Call”, kas tika izdots 2020. gada 31. janvārī. Dziesma kalpo kā otrais singls. uz pēdējās debijas studijas albumu Dissimulation. Dziesma sasniedza 11. vietu Apvienotās Karalistes singlu topā. Viņš arī izdeva sadarbību ar Juice WRLD ar nosaukumu "Tell Me U Luv Me", kas sasniedza Billboard Hot 100 labāko 40. 2020. gada 15. maijā Vaits izdeva singlu "Excitement" ar PartyNextDoor kā galveno viņa singlu. trešais studijas albums Pegasus. 18. jūnijā, kas bija viņa 21. dzimšanas diena, viņš izdeva vēl vienu singlu ar nosaukumu "Dreamer", kas ir singls Neon Shark, Pegasus luksusa izdevumam, kas būs viņa "roka albums". 18. augustā viss albums noplūda pēc tam, kad Vaits bija paziņojis, ka atliks albumu vēl vairāk, ja vairāk viņa mūzikas turpinās nopludināt tiešsaistē. 11. septembrī viņš izdeva singlu "I Got You", kurā piedalījās Busta Rhymes, kā otro singlu no Pegasus. 7. oktobrī viņš izdeva trešo un pēdējo singlu "Sleepy Hollow" no albuma. Albums tika izdots 2020. gada 30. oktobrī, un tas debitēja Billboard 200 otrajā vietā.
2021–2022: Trip At Knight
Vaits sāka gadu, izdodot Pegasus luksusa izdevumu — roka atkārtotu izdevumu ar nosaukumu Neon Shark vs Pegasus. Vēlāk viņš paziņoja par savu ceturto studijas albumu Trip At Knight, kuru bija paredzēts izdot vēlāk šajā gadā. Pirms albuma izdošanas Vaits izdeva divus augsta līmeņa sadarbības darbus. Pirmais, "Miss The Rage", kurā piedalās Playboi Carti, debitēja Billboard Hot 100 topa 11. vietā, kļūstot par Vaitas karjeras augstāko singlu. Otrais vadošais singls bija "Holy Smokes", kurā piedalījās Lil Uzi Vert, kas sasniedza 50. vietu Hot 100. 11. augustā Vaits paziņoja par albuma dziesmu sarakstu, kā arī turneju, kas sāksies 25. augustā. Izlaists Trip At Knight 2021. gada 20. augustā ar dziesmu “Betrayal”, kurā piedalījās Drake, albuma dziesmu sarakstam pievienojot dienu vēlu 2021. gada 21. augustā.
2021. gada 9. septembrī kāds bija atklājis uguni uz Vaita tūrisma autobusu, trāpot vadītājam.
2023: Mansion Musik
Vaits 2023. gada 20. janvārī izdeva savu piekto studijas albumu Mansion Musik. Albuma izpildproducents ir Chief Keef, kurš ir iekļauts divos ierakstos. Paredzams, ka 2023. gadā Vaits izdos savu piekto miksteipu ar nosaukumu A Love Letter To You 5.
Makss
Makss var būt:
Eiropas autoceļš E462
Eiropas autoceļš E372 ir daļa no Starptautiskā E ceļu tīkla B klases maršrutiem. Tā sākums ir Brno, Če hijā un beigas Krakovā, Polijā. Autoceļš ir aptuveni 323 kilometrus garš.
Katra diena simtgadē. Gadalaiki
"Katra diena simtgadē. Gadalaiki" ir 2019. gada Latvijas dokumentālā filma. Filmas režisore ir Dzintra Geka. Filma sastāv no četrām atsevišķām daļām: "Ziema", "Pavasaris", "Vasara", "Rudens".
Filmas uzņemšana uzsākta un turpinājās katru dienu gada garumā. Pēc safilmētā materiāla daudzuma tika nolemts sadalīt filmu četrās daļās. Katras daļas montāžai pieaicināja citu montāžas režisoru: Andru Doršu ("Ziema"), Artu Gigu ("Pavasaris"), Armandu Zvirbuli ("Ziema") un Madaru Didrihsoni ("Rudens"). Katrai filmas daļai ir pievienota atbilstoša Pētera Vaska klavieru cikla "Gadalaiki" mūzika, kuru izpildījuši pianisti Georgijs Osokins, Vestards Šimkus, Reinis Zariņš un Rihards Plešanovs. Visu filmas daļu pirmizrāde norisinājās kinoteātrī Splendid Palace.
Stupeļu pilskalns
Stupeļu pilskalns ir pilskalns Sēlijā, kas atrodas Jēkabpils novada Rites pagastā pie bijušajām Kalnastupeļu mājām, ap 0,5 km uz dienvidiem no Margaskalna pilskalna. Tas ir viens no lielākajiem Sēlijas pilskalniem (platība 34002 m) un viens no nedaudzajiem seno sēļu pilskalniem kurš bijis apdzīvots arī 13. gadsimtā.
Apraksts
Stupeļu pilskalns ir savrups, iegarens, A - R virzienā orientēts, kokiem apaudzis, ap 30 m augsts kalns, kura nogāzes visapkārt plakumam ir mākslīgi pastāvinātas. A - R virzienā orientētais pilskalna plakums (garums 82 m, platums līdz 55 m) ir ar nolaideniem, sašaurinātiem galiem. Plakuma centrālajā daļā ir ap 3 m augsts kumpums. Pilskalna nogāzēs, 6 m zem plakuma līmeņa, ir terase, kas aptver visu pilskalnu. D pusē zem pirmās ir vēl otrās terases paliekas. Ap pilskalnu pletusies apmetne (senpilsēta) kuras kultūrslānis konstatēts vairāk kā 3 ha.lielā platībā. Uz R no pilskalna atrodas liels, iespējams, kulta akmens.
Pilskalna kultūrslānis līdz 1,6 m biezs stipri akmeņains, viendabīgs. Satur švīkātās, gludās un apmestās keramikas lauskas. Kultūrslānis apmetnē vietām sniedzas pat 1,3 m dziļi.
Pilskalnu pirmais reģistrējis Augusts Bīlenšteins 1882. gadā kurš tur veicis arī nelielus pārbaudes izrakumus. 1926. gadā savas Zemgales pilskalnu apzināšanas ekspedīcijas laikā pilskalnu apsekojis un uzmērījis Ernests Brastiņš. 1968. gadā Jāņa Graudoņa vadībā pilskalnā izdarīti nelieli šurfējumi kultūrslāņa un tā datējuma noskaidrošanai. Sakarā ar gāzes vada izbūvi pilskalna tiešā tuvumā, 1976 - 79. gadā Ādolfa Stubava vadībā notika plaši izrakumi apmetnē un pilskalnā. Lai arī izrakumu materiāli pilnībā nav tikuši publicēti, tie parādīja, ka pilskalns bijis apdzīvots divos dažādos periodos. Pirmais periods attiecas uz 1.g.t.p.m.e otro pusi līdz m.e. 3. gadsimtam. Otrais periods attiecināms uz vēlo dzelzs laikmetu 10. - 13. gadsimtā. Arī apmetnes apdzīvotība attiecināma uz vēlo dzelzs laikmetu. Stupeļu pilskalnu var uzskatīt par ievērojamu kādu senās sēļu zemes centru. A. Bīlenšteins savulaik rakstījis, ka A no pilskalna atrodas senkapi tomēr mūsdienās to atrašanās vieta vairs nav nosakāma. Gan A. Bīlenšteins, gan E. Brastiņš aprakstot pilskalnu fiksējuši vairākas pilskalniem raksturīgās teikas par nogrimušu pili un caurumu kalnā.
Antropogēns
Antropogēns var būt:
Neobaltia
Neobaltia bija Tērbatas Universitātes vācbaltiešu studentu korporācija, kas dibināta 1879. gada 28. maijā. Pieņēma arī igauņu, latviešu un krievu izcelsmes studentus. Tās krāsas — zils-balts-oranžs.
Korporācijas darbība apturēta 1939. gada 15. oktobrī Otrā pasaules kara sākumā pēc vācbaltiešu piespiedu izceļošanas.
Brūnspārnu ķauķis
Brūnspārnu ķauķis (Sylvia communis) ir maza auguma ķauķu dzimtas (Sylviidae) dziedātājputns, kas ligzdo Eiropā, Āzijā un Ziemeļāfrikā, ziemo Āfrikā uz dienvidiem aiz Sahāras. Tam ir 4 pasugas.
Izplatība
Brūnspārnu ķauķis izplatīts visā Eiropā, izņemot tās tālākos ziemeļus un Islandi. Ārpus Eiropas tas ligzdo arī Ziemeļāfrikas rietumos, Turcijā, Aizkaukāzā, nelielā teritorijā Vidējos Austrumos un Āzijā līdz Baikālam, Altajam un Tjanšanam (joslā starp taigas zonas dienvidmalu un stepes zonas ziemeļmalu). Ziemo Āfrikā aiz Sahāras.
Latvijā
Latvijā brūnspārnu ķauķis ir parasts un izplatīts ligzdotājs. Tā ir tipiska Latvijas lauku ainavas suga, kas iekļauta Eiropas lauku putnu indeksā Latvijai. Sastopama nominālpasuga Sylvia communis communis. Pēdējā desmitgadē brūnspārna ķauķa populācija Latvijā pieaugusi par apmēram 30%, kas tiek vērtēts kā mērens pieaugums.
Izskats
Brūnspārnu ķauķis ir maza auguma, slaids dziedātājputns ar salīdzinoši lielu galvu un garu asti. Salīdzinot ar zvirbuli, brūnspārnu ķauķis ir mazāks par to. Toties salīdzinot ar ļoti līdzīgo gaišo ķauķi, tas ir nedaudz lielāks un ar garāku asti. Ķermeņa garums 13—15 cm, spārnu plētums 18—23 cm, svars 12—21 g.
Tēviņa mugurpuse pelēkbrūna, vasaras sezonā galva un virsaste pelēkas, spārni rūsganbrūni ar platu, rudu malu, rīkle balta, vēderpuse bāla. Ap aci balts gredzens. Spārnu apakšas pelēkas. Riesta laikā uz krūtīm un sāniem var būt rozīgi brūns tonējums (tāds nekad nav mātītei). Astes malējās spalvas baltas. Acis gaiši brūnas.
Mātīte kopumā ir līdzīga tēviņam, tikai tās galva vasaras sezonā ir brūngana. Astes malējās spalvas – gaiši brūnas, acis tumši brūnas. Ziemas sezonā abi dzimumi kļūst tumši brūni, vēders dzeltenbrūns. Abiem dzimumiem kājas gaiši brūnas, knābis pelēkbrūns ar zilganrozīgu knābja pamatni. Jauno putnu apspalvojums mugurpusē rūsganbrūns, vēderpusē – pelēkbalts.
Uzvedība
Brūnspārnu ķauķis ir gājputns. Uzturas galvenokārt atklātā ainavā – krūmainās pļavās ar garu zāli, apdzīvotās vietās, dārzos, jauktu koku un lapu koku mežmalās. Sastopams gan jūras līmenī, gan kalnos līdz 3200 m virs jūras līmeņa. Pavasarī ligzdošanas areālā ierodas pa vienam vai pa pāriem, arī nelielās grupās. Atkarībā no izplatības areāla sezona sākas dažādos mēnešos. Jo putni ligzdo tālāk uz ziemeļiem, jo ligzdošana sākas vēlāk (kopumā tas var būt no aprīļa beigām līdz maija beigām). Rudens migrācija sākas augustā vai septembra sākumā.
Barība
Lizgdošanas laikā barojas galvenokārt ar kukaiņiem, īpaši daudz ar vabolēm, to kāpuriem un blaktīm. Vasras otrā pusē sāk baroties arī ar augļiem un ogām. Ziemas periodā gandrīz tikai ar augļiem un ogām. Barību meklē krūmos, dažreiz koku lapotnē, kur kukaiņus uzknābā no zariem un lapām, diezgan bieži barojas arī atklātās vietās uz zemes.
Ligzdošana
Brūnspārnu ķauķi veido monogāmus pārus, kas izveidojas ligzdošanas vietās. Tēviņi galvenokārt atgriežas iepriekšējā gada ligzdošanas teritorijā, tomēr ne visi tēviņi. Mātītes vēl retāk atgriežas iepriekšējā gada teritorijās. Toties jaunie putni nekad neatgriežas savā dzimtajā vietā.
Pāri ligzdo atstatus viens no otra, vismaz 50 m attālumā. Kausveida ligzda tiek būvēta biezā krūmā vai garā zālē, var atrasties arī uz zemes zem kupliem zāles ceriem. Tā tiek vīta no sausas zāles un no iekšpuses izklāta ar ļoti smalkiem zāles stiebriņiem, saknītēm un matiem. Ļoti bieži tēviņi ligzdošanas vietā ierodas pirms mātītes, pat divas nedēļas agrāk. Šajā laikā tēviņš savā teritorijā viens pats iesāk būvēt divas vai vairākas ligzdas, kas, mātītei ierodoties, joprojām nav pabeigtas. Mātīte pabeidz kādu no iesāktajām ligzdām vai arī pāris sāk būvēt jaunu ligzdu.
Dējumā ir 3—7 olas. Inkubācijas periods ilgst 11—13 dienas, perē abi vecāki (bet nakts laikā tikai mātīte). Par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Jaunie putni izlido 9—14 dienu vecumā.
Sistemātika
Brūnspārnu ķauķim ir 4 pasugas:
Fomalhauts
Fomalhauts (no arābu: فم الحوت fam al-hut – 'Zivs mute' ), pazīstams arī kā Dienvidu Zivs Alfa jeb Dienvidu Zivs α (α PsA, Alpha PsA, Alpha Piscis Austrini), ir spožākā zvaigzne Dienvidu Zivs zvaigznājā, kā arī astoņpadsmitā spožākā zvaigzne nakts debesīs. Fomalhauts, tāpat kā Vega, atrodas aptuveni 25,1 gaismas gadu attālumā un tiek klasificēts kā A3V tipa zvaigzne. Diametra ziņā Fomalhauts ir gandrīz 1,8 reizes lielāks par Sauli, arī masas ziņā tas ir gandrīz divas reizes lielāks par Sauli — 1,92 Saules masas. Fomalhauta vidējā virsmas temperatūra ir aptuveni 8500 K, līdz ar to tas ir arī vismaz 16 reizes spožāks par Sauli. Savukārt tā vecums tiek mērīts ap 450 miljoniem gadu. 2008. gadā pie Fomalhauta tika atklāta citplanēta, kurai tika dots nosaukums Fomalhauts b. Vēlāk tika nolemts, ka šī atklātā planēta patiesībā ir kosmisko putekļu mākonis, kura centrā varētu atrasties vai neatrasties pundurplanēta vai asteroīds.
Nakts debesīs Latvijā Fomalhautu var ieraudzīt tikai ļoti zemu pie apvāršņa.
Fomalhauts b
Fomalhauts b jeb Dagons ir kosmisks objekts - putekļu mākonis, kas atrodas orbītā ap zvaigzni Dienvidu Zivs Alfu jeb Fomalhautu A.
Fomalhauta sistēma
Fomalhauts, cik zināms 2020.gadu sākumā, ir trīskārša zvaigzne, taču tās komponenti atrodas visai tālu viens no otra. Oranžais punduris Fomalhauts B (spektra klase K4V) atrodas no galvenās zvaigznes 0,9 gaismas gadu attālumā, bet sarkanais punduris Fomalhauts C (spektra klase M4Ve) - 2,5 gaismas gadu attālumā un pašlaik 3,2 gaismas gadus no B komponenta, turklāt pašlaik atrodas pat ne Dienvidu Zivs, bet Ūdensvīra zvaigznājā. Redzamais C komponenta attālums no galvenās zvaigznes ir 5,7 grādi, t.i. ap 11 Mēness redzamajiem diametriem, un tikai 2013. gadā pēc viņa attāluma no Zemes, kustības ātruma un ķīmiskā sastāva tika nospriests, ka šī zvaigzne ir Fomalhauta sistēmas daļa. Pateicoties tam, Fomalhauta sistēma Zemes novērotāja skatījumā ir visplašākā debesīs pēc leņķiskā izmēra, apsteidzot Centaura Alfas sistēmu, kuras tālākā zvaigzne ir 2,2 grādus no centra. Agrāk tika pieņemts, ka C komponents pats ir dubultzvaigzne, tomēr līdz šim pētījumi to nav apstiprinājuši, tās vietā norādot uz putekļu mākoni ap arī šo zvaigzni. Redzamais C komponenta zvaigžņu lielums, t.i. spožums 12,6 ļauj to saredzēt tikai teleskopā.
Kapčamiesta seņūnija
Kapčamiesta seņūnija ir seņūnija Lietuvā, Alītas apriņķa Lazdiju rajona pašvaldībā, tās dienvidos. Seņūnija sastāv no 5 seņūnaitijām, tajā ir 1 pilsētciemats (Kapčamiests) un 38 ciemi.
Anni Frīzingere-Postma
Anni Frīzingere-Postma (Anni Friesinger-Postma; dzimusi Anna Kristīne Frīzingere (de) ) ir bijusī vācu ātrslidotāja.
Frīzingere ir piedalījusies četrās ziemas olimpiskajās spēlēs. 1998. gadā Nagano izcīnījusi bronzu 3000 m distancē, pēc četriem gadiem Soltleiksitijā guva savu vienīgo uzvaru Olimpiskajās spēlēs individuālajās distancēs (1500 m). 2006. gadā Turīnā un 2010. gadā Vankūverā izcīnīja zeltu komandu stafetē, vēl Turīnā izcīnīja bronzas medaļu 1000 m distancē.
Pasaules čempionātos kopumā ir izcīnījusi 16 zelta, 12 sudraba un 2 bronzas medaļas. Pasaules čempionātos daudzcīņā Frīzingere ir viena no veiksmīgākajām sportistēm sacensību vēsturē, izcīnīdama trīs zelta medaļas un pa vienai sudraba un bronzas medaļai. Pasaules čempionātos sprinta daudzcīņā ir izcīnījusi vienu zelta un divas sudraba medaļas. Pasaules čempionātos atsevišķās distancēs vāciete ir medaļām bagātākā sportiste gan starp sievietēm, gan vīriešiem — ir izcīnījusi 22 medaļas, no kurām 12 ir zelta, 9 sudraba un 1 bronzas.
Veiksmīgi startējusi arī Pasaules kausa izcīņas sacensībās, izcīnījusi 59 uzvaras. Divas reizes triumfēja 1000 m distances kopvērtējumā (2006, 2008), četras reizes 1500 m distancē (2001, 2002, 2004, 2006), kā arī vienu uzvaru guvusi 3000/5000 m distancē (2002).
Emanuēls Diparkē
Emanuēls Diparkē (fr, 1869—1933), bija Francijas armijas pulkvežleitnants, piedalījās Pirmajā pasaules karā. Latvijas brīvības cīņu laikā bija Francijas militārās misijas vadītājs (1919—1920).
Darbība Latvijā
Par Francijas militāras misijas Latvijā vadītāju Emanuelu Diparkē iecēla 1919. gada pavasarī, 20. maijā viņš ieradās Liepājas ostā, dažas dienas pirms Rīgas atbrīvošanas operācijas. Pēc Cēsu kaujām 1919. gada 30. jūnijā Sabiedroto misijas pārstāvji Liepājā uzticēja Diparkē rīkot pamiera sarunas starp Niedras valdībai pakļautajām karaspēka vienībām un Igaunijas armiju.
1. jūlijā Diparkē ar auto iebrauca Rīgā un devās uz fon der Golca štābu. Vācieši izvirzīja savus noteikumus — Niedras valdībai pakļautās landesvēra un Dzelzsdivīzijas daļas paliek savās pozīcijās no Gaujas grīvas gar Baltezeru līdz Salaspils muižai, bet igauņu daļas jāatvelk uz Skultes baznīcas — Inčukalna — Jumpravmuižas līniju. Diparkē šo ideju noraidīja, un panāca jaunu piedāvājumu — Dzelzsdivīzija atkāpsies uz Daugavas kreiso krastu, Rīgā kontroli pārņems Jānis Balodis, Anatols Līvens un no Vācijas pilsoņiem attīrītais Baltijas landesvērs, dodot fon der Golcam divas nedēļas dažādu karamateriālu izvešanai no Rīgas, bet igauņiem jāpaliek tā brīža pozīcijās. 1. jūlijā Diparkē sasniedza igauņu priekšējo līniju aiz Juglas tilta, no kurienes devās uz Igaunijas armijas 3. divīzijas komandiera ģenerāļa Pedera štābu Ropažu stacijā. Peders paziņoja, ka līgumu slēgs tikai ar Ulmaņa Pagaidu valdību. Diparkē šiem noteikumiem nepiekrita, norādot, ka Antante nepiekritīs igauņu ieiešanai Rīgā. Sarunas Strazdumuižā sākās 2. jūlija vakarā un nesaskaņu dēļ tās pāris reizes pārtrauca, vispirms no vāciešu, tad no igauņu puses. 3. jūlijā tomēr tika noslēgts Strazdumuižas pamiers.
Bermontiādes laikā 1919. gada 3. novembrī E. Diparkē nosūtīja Latvijas pagaidu valdības vadītājam K. Ulmanim maršala F. Foša telegrammas izklāstu par sankcijām pret Vāciju, militāra rakstura un pārtikas piegādēm, kā arī aizdevuma solījumiem:
"Pagodinos nosūtīt Jums norakstu no telegrammas, kura saņemta no Parīzes kā atbilde uz lūgumu, ar kuru Jūs caur mūsu starpniecību griezāties pie sabiedroto valdības: Sabiedroto valdības ir iepazinušās ar Latvijas valdības paziņojumu, kurš viņām nodots caur Jūsu telegrammu no 29. oktobra un caur Rīgas angļu misijas telegrammu. Viņu atbilde uz dažādiem punktiem, kuri šinī paziņojumā aizkustināti, tiek formulēta šeit tālāk: 1) Aktīvs pabalsts pret Vāciju. Šis pabalsts tiek praktiski izvests dzīvē sekošiem līdzekļiem: A) Starpsabiedrotas misijas sūtīšana uz Baltijas provincēm, lai nodrošinātu un kontrolētu evakuāciju un lai spertu visus soļus viņas paātrināšanai. Šī misija ar ģenerāli Niselu priekšgalā atstās Parīzi ap 5. novembri. B) Vācijai tiek liegta katra apgādāšana ar pārtiku un jēlvielām, un viņai netiek doti nekādi atvieglinājumi finansiālā ziņā, kamēr viņa nebūs izpildījusi evakuācijas priekšrakstu. C) Tiek apturēta vācu kuģniecība Baltijas jūrā, tiks ievērotas vienīgi neitrālo tirdzniecības intereses. D) Sabiedrotās un Savienotās valdības bez tam sev rezervē tiesības spert vajadzības gadījumā visus nepieciešamos soļus, lai piespiestu Vāciju izpildīt viņas solījumus. 2) Ieroču un kara materiāla došana. Sabiedrotās un Savienotās valdības ir jau atvēlējušas ievērojamus kara materiāla un pārtikas sūtījumus Latvijas valdībai. Sākot ar novembra pirmajām dienām, kara materiāls un kara apģērbs priekš 10 000 vīriem tiks sūtīts no Buloņas uz Latviju. Latvijas valdības jaunais lūgums priekš 40 000 vīru liela karaspēka tiek pašlaik aplūkots. 3) Aizlienējums divi miljonu mārciņu sterliņu aizņēmuma veidā un jauni pārtikas vielu sūtījumi. Šie divi jautājumi ir pašlaik iesniegti valdībām apspriešanai. 4) Aizliegums vāciešiem sūtīt uz Vāciju Latvijas pārtikas vielas. Ģenerālis Nisels ir saņēmis pavēli skatīties uz to, ka pamiera noteikumi no 11. novembra, kuros skaidri izteikts šis aizliegums, tiktu stingri ievēroti. 5) Vācu kara materiāla atstāšana Latvijā. Nav tiesības paģērēt šī kara materiāla atstāšanu; par šo jautājumu varētu vēlāk vest sarunas ar vācu valdību. Bet Latvijas armija varēs nākotnē dabūt priekš savām vajadzībām attiecīgu daļu no krievu kara materiāla, kurš atrodas Vācijas noliktavās un kuru starpsabiedroto kontroles komisijai Berlīnē būs tiesība saņemt un dot rīkojumu par atdošanu. 6) Vācijas robežas slēgšana. Vācu valdība savās notās no 16. oktobra ir formāli apsolījusi dot rīkojumu par savas robežas slēgšanu, lai apturētu to vācu un vācu-krievu korpusu apgādāšanu ar pārtiku, munīciju un kara materiālu, kuri atrodas Baltijas provincēs. Nisela misijai būs precīzs uzdevums sekot šī priekšraksta stingrai izvešanai dzīvē. Mēmeles teritorijas okupācija, kura izvedama tūliņ pēc miera līguma ratifikācijas, atvieglinās šo kontroli caur to, ka Sabiedroto karaspēks būs noslēdzis visus ceļus uz Latviju. 7) Rīgas—Liepājas dzelzceļa nodošana latviešu iestādēm. Tiks vērsta ģenerāļa Nisela uzmanība uz to, ka šis jautājums nepieciešami atrisināms visdrīzākā laikā."
Savas misijas laikā, kas beidzās 1920. gada vasarā, viņš pārstāvēja Francijas valdību, rakstīja Francijas Aizsardzības ministrijai ziņojumus un notas. Savos memumāros viņš raksturoja Latviju kā “modru priekšposteņa sargkareivi — uzticamu un bezgala spējīgu pildīt miera saglabāšanas lomu Eiropā”.
Piemiņa
1919. gada 7. oktobrī Latvijas Kara muzejā notika Emanuēla Diparkē grāmatas latviskā tulkojuma "Franču pulkvežleitnanta Emanuela Diparkē atmiņas. Misija Latvijā 1919—1920" atvēršana sakarā ar izstādes “Francijas un sabiedroto ieguldījums cīņā par Latvijas neatkarību (1918—1921)” un Eiropas vēsturnieku konferenci “Cīņa par Latvijas neatkarību un tās atzīšanu. Eiropas valstu viedokļu krustpunkti”. Grāmata tulkota un izdota ar Francijas vēstniecības Latvijā, Francijas institūta Latvijā, Valsts kultūrkapitāla fonda un Rīgas domes atbalstu.
Šaha Māksla
"Šaha māksla" ("Šacha māksla") ir Latvijā izdots šaha žurnāls, tas bijis Latvijas Šaha savienības (1924—1940) oficiāls izdevums. Iznāca divreiz mēnesī laika posmā no 1937. gada aprīļa līdz 1939. gada augustam. Pavisam iznāca 52 žurnāla numuri, katrs 16 lappušu biezs. Žurnāla atbildīgais redaktors bija advokāts Alberts Melnbārdis, bet galvenie redaktori Laimons Mangalis, Aleksandrs Koblencs (līdz 24. numuram) un Jānis Frīde (no 30. numura). Žurnālam bija vairākas pastāvīgās nodaļas: Partiju nodaļa, nodaļas "Problēmas" un "Hronika". Žurnālā regulāri tika atspoguļoti šaha notikumi ārzemēs, Rīgā un Latvijas provincēs. Tajā regulāri aprakstus par šaha vēsturi publicēja žurnālists Kārlis Knauts. Tur varēja atrast spēcīgāko ārzemju un mūsu meistaru rakstus.
Žurnāli Nr. 1—41 ir digitalizēti un pieejami LNB digitālās bibliotēkas periodikas nodaļā.
Gunārs Freidenfelds
Gunārs Freidenfelds (dzimis ) ir latviešu estrādes komponists un trompetists.
Biogrāfija
60. gadu beigās tapa pirmās Freidenfelda estrādes dziesmas, popularitāti guva Zdzislava Romanovska un vēlāk Andreja Lihtenberga dziedātā "Zilos svārkos meitene" (1969), vēlāk Viktors Lapčenoks debitēja uz skatuves ar G. Freidenfelda dziesmu "Skopa vīra kāzas".
70. gados iznāca divas "Melodijas" mazās skaņuplates (EP): 1972. gadā ar Margaritas Vilcānes un Ojāra Grīnberga skandētajiem hitiem "Kaktuss", "Kādēļ vēlu nāci tu", "Atmiņu lietus" un "Zaļā kļava", divus gadus vēlāk Noras Bumbieres un Viktora Lapčenoka iedziedātās melodijas "Ūdensnesējs", "Saules kalēji", "Dzeguzīte", "Pie sveces".
1991. gadā sadarbībā ar aktieri Rolandu Zagorski veidoja dziesmu ciklu ar Friča Bārdas dzeju. Strādāja Latvijas Radio, kopš 1995.gada — Latvijas Radio 2. 2000. gadā iznāca Freidenfelda dziesmu izlase "Kādēļ vēlu nāci tu", 2001. gadā albums "Laimes laiks".
Fraternitas Academica Dorpatensis
Fraternitas Academica Dorpatensis bija Tērbatas Universitātes studentu korporācija, kas dibināta 1857. gada 30. oktobrī. Tās krāsas — zaļš-sarkans-dzeltens.
Viens no studentu korporācijas dibinātājiem bija Krišjānis Valdemārs, tajā iestājās arī citi tolaik Tērbatā studējošie latviešu studenti, arī teoloģijas students Frīdrihs Freibergs.
Par korporācijas pirmsākumu var uzskatīt 1856. gada februārī dibināto studentu kopu, kas pulcējās uz t. s. "Tērbatas latviešu vakariem". Lai arī no 31 dibinātāja tikai septiņi bija latvieši (pēc tam pievienojās vēl 11), taču Krišjānis Valdemārs, Jānis Zakranovičs, E. Grīnhofs, Krišjānis Barons tika ievēlēti tās vadošajos amatos. Kad 1858. un 1859. gadā lielākā vakarnieku daļa beidza studijas un atstāja Tērbatu, latviešu elements korporācijas dzīvē zaudēja svaru. Jaunā korporācija nespēja piemēroties pārējo vācbaltiešu studentu korporāciju principiem un 1861. gada 28. februārī to izslēdza no Tērbatas šaržēto konventa.
1881. gadā Tērbatas Universitātē izveidoja jaunu korporāciju, ko nosauca par Fraternitas Academica, bet 1925. gadā Latvijas Universitātē līdzīga nosaukuma latviešu studentu korporāciju Fraternitas Academica (Fraternitas Academica Latviensis, 1927-1933).
Kajs
Kajs (la, miris ) bija Romas bīskaps no līdz nāvei 296. gadā un līdz ar to katoļtticībā tiek uzskatīts par vienu no Romas pāvestiem. Viņš tika ievēlēts par pēcteci Eitihiānam. Ļoti maz ir zināms par viņa dzīvi, ko apstiprinātu droši avoti. Viņš it kā esot bijis Romas imperatora Diokletiāna radinieks.
Pjetro Badoljo
Pjetro Badoljo (dzimis, miris ) bija itāļu karavīrs un politiķis. Itālijas premjerministrs pēc Benito Musolīni atcelšanas no amata.
Armijas dienestā no 1892. gada. Piedalījies Itālijas karadarbībā Eritrejā un Lībijā. Karoja Pirmajā pasaules karā, kuru pabeidza ar ģenerāļa dienesta pakāpi. Iesākumā bija opozīcijā Musolīni, tāpēc tika nosūtīts par vēstnieku Brazīlijā, tomēr 1924. gada 4. maijā iecelts par armijas štāba priekšnieku. 1926. gada 25. jūnijā kļuva par Itālijas maršalu.
Badoljo atkāpās no amata pēc Itālijas armijas vājajiem panākumiem Grieķijas-Itālijas karā (no 1940. gada 28. oktobra) Balkānu kampaņas ietvaros. Pēc Sabiedroto iebrukuma Sicīlijā Lielā Fašisma padome atcēla Musolīni no amata, un par premjeru tika iecelts Badoljo. 3. septembrī tika parakstīts pamiers ar sabiedrotajiem, bet tikai 8. septembrī tas tika paziņots radio. 9. septembra rītā karalis un Badoljo pameta Romu un ieradās Brindizi. Neskaidrības ar pamieru un tā noteikumiem ļāva vācu spēkiem daudzviet atbruņot Itālijas armiju un pārņemt kontroli pār to. Pieaugot opozīcijai pret Badoljo, 1944. gada 9. jūnijā Badoljo tika atcelts no amata.
Aukstā kara kontekstā Badoljo nekad nav tiesāts par kara noziegumiem Āfrikas teritorijā.
Pēdējais varonis
"Pēdējais varonis" (en) ir 1993. gada ASV asa sižeta filma, kuras režisors ir Džons Maktirnans. Filmā galvenās lomas atveido Arnolds Švarcenegers, F. Marijs Ābrahams, Arts Kernijs, Čārlzs Denss, Frenks Makrē, Toms Nūnens, Roberts Proskis, Entonijs Kvinns, Mersedesa Rūla un Ostins O'Braiens.
Filma ir par jaunu zēnu Deniju (O'Braiens), kurš ar maģiskas kinobiļetes palīdzību nokļūst otrpus ekrānam, filmā par Losandželosas policistu Džeku Sleiteru (Švarcenegers).
"Pēdējais varonis" pirmizrāde notika. Filma neguva gaidītos komerciālos panākumus, kā arī nebija kritiķu atzīta. Laika gaitā tā ir kļuvusi par kulta filmu. Šī ir pēdējā filma, kurā piedalās Arts Kernijs.
Terciārs
Terciārs jeb terciārais periods ir novecojis Zemes ģeoloģiskās vēstures laika intervāls no krīta-paleogēna izmiršanas (kad izmira dinozauri) līdz pēdējā ledus laikmeta sākumam (ap 1,8 Ma). Tas skaitījas viens no diviem kainozoja ēras periodiem.
Terminu 1759. gadā ieviesa itāļu ģeologs Džovanni Arduino, kurš, pamatojoties uz Ziemeļitālijas ģeoloģiju sadalīja laika skalu primārajā, sekundārajā un terciārajā periodā. Nedaudz vēlāk tiem tika pievienots kvartārais periods. 1828. gadā skotu ģeologs Čārlzs Laiels iekļāva terciāru savā detalizētāk izstrādātajā klasifikācijas shēmā. Viņš sadalīja terciāru četrās epohās, pamatojoties uz fosilo molusku procentuālo sastāvu stratās pēc līzības ar mūsdienu sugām. Epohu nosaukumiem Laiels izmantoja grieķu terminus: Eocēns, Miocēns, Senais Pliocēns un Jaunais Pliocēns. Kaut arī šāds dalījums bija adekvāts zinātnieka pētāmajam reģionam (Itālijas Alpu un līdzenumu daļa), bet mēģinot to pielietot citām Eiropas un Amerikas daļām tas izrādījās nederīgs, sakarā ar ko fosilo molusku izmantošana epohu noteikšanai beidzās, bet epohas tika pārsauktas un to sastāvs izmainīts. Saskaņā ar ar pašreizējo ģeohronoloģisko skalu laika intervāls, kas bija pazīstams kā terciārs, ietver sevī paleogēnu, neogēnu un antropogēna daļu.
Baldones ielu uzskaitījums
Baldones pilsētas ielu uzskaitījumā iekļautas Baldones 122 ielas.
Andrejs Čemiševs
Andrejs Čemiševs (ru, dzimis ) ir valodnieks un mariešu valodas aktīvists no Krievijas Marijelas Republikas. Mariešu Valodas, Literatūras un Vēstures institūta zinātniskais darbinieks.
Tarbatonia
Tarbatonia bija Tērbatas Universitātes vācbaltiešu studentu korporācija, kas dibināta 1884. gada 2. novembrī. Tās krāsas — zils-dzeltens-balts.
1887. gada 8. maijā korporāciju izslēdza no Tērbatas šaržēto konventa.
Sajuri Jamaguči
Sajuri Jamaguči (ja; dzimusi ) ir bijusī japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Lāčupe (stacija)
Lāčupe ir dzelzceļa stacija Rīgā, Kurzemes rajonā, līnijā Zasulauks—Bolderāja. Stacija atrodas starp Imantas un Iļģuciema apkaimēm. Lāčupē pastāv tikai kravas satiksme. Lāčupes staciju šķērso 2 pārbrauktuves — Slokas iela un Buļļu iela. Pie Slokas ielas gar Mellužu ielu no stacijas atzarojas mazizmantots pievedceļš uz uzņēmumu ABAVA un citiem Kleistu ielas tuvumā esošiem uzņēmumiem. Pie stacijas sliežu izvērsuma Bolderājas virzienā atzarojas pievedceļi uz vairumtirdzniecības bāzi, atzars uz Iļģuciema Kravas staciju, kā arī 2013. gadā uzbūvētais Nordeka pievedceļš.
Vēsture
Stacija atklāta 1951. gadā ar nosaukumu 4. kilometra ceļa postenis. Postenis paredzēts atzara uz Iļģuciemu apkalpošanai. 1970. gados tā statuss mainīts uz izmaiņas punktu, bet 1980. gados stacija pārdēvēta par Lāčupi.
Bencions Harels
Bencions Harels (dzimis kā Bencions Hiršovics, miris ) bija Kuldīgā dzimis ebreju ārsts un politiķis. Kneseta deputāts no Vispārējo cionistu partijas.
Studējis ķīmiju Cīrihes universitātē un medicīnu Bernes universitātē. Studiju gados iesaistījies cionistu kustībā. 1921. gadā pārcēlās uz Palestīnu. Vairāku slimnīcu dibinātājs.
Emīls Skubiķis
Emīls Eduards Skubiķis (1875—1943) bija latviešu inženieris un politiķis. Tautas padomes loceklis un Satversmes sapulces deputāts.
Dzīves gājums
Dzimis 1875. gada 3. februārī Dzērves pagastā. Absolvējis Liepājas ģimnāziju, piedalījies Jaunās strāvas kustībā, pēc tās sagrāves devies trimdā, kur kopā ar Ernestu Rolavu un Miķeli Valteru dibinājis Vakareiropas latviešu sociāldemokrātu savienību. Studēja Cīrihes Universitātē, kuru pabeidza ar ģeologa kvalifikāciju. Apprecējās ar ārsti Klāru Hibšmani.
Pēc atgriešanās dzimtenē 1918. gadā bija Tautas padomes sekretāra biedrs no Latvijas Revolucionāro sociālistu partijas, 1918. gada 18. novembrī piedalījās Latvijas valsts pasludināšanas aktā. Satversmes sapulces loceklis.
Miris 1943. gada 11. oktobrī Rīgā.
Harels
Harels (he (Harel); sieviešu dzimtē Harela) ir ivrita cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Teutonia
Teutonia bija Tērbatas Universitātes vācbaltiešu studentu korporācija, kas dibināta 1908. gada 17. februārī kā universitātē studējošo Besarābijas vācu studentu korporācija. Tās krāsas — zaļš-rozā-balts, devīze "Ciets un Uzticams!" (Fest und Treu!).
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1915. gada 1. aprīlī korporācijas darbību apturēja.
Ludzas igauņu dialekts
Ludzas igauņu dialekts, jeb Ludzas igauņu izloksne, arī Ludzas igauņu valoda (Ludzī kīļ) ir dienvidigauņu valodas dialekts, kuru lietoja Ludzas igauņi, kas dzīvoja Ludzas apkārtnē. Visvairāk Ludzas igauņu dialekts ir līdzīgs setu dialektam. Šobrīd Ludzas igauņu dialekts ir izmiris. Pēdējais cilvēks, kuram Ludzas igauņu dialekts bija kā dzimtā valoda, ir miris 2006. gadā. Vēl joprojām ir cilvēki, kuriem ir dialekta pamatu zināšanas, bet neviena tekoša valodas runātāja šobrīd vairs nav.
Briežu krāču atsegums
Briežu krāču atsegums ir dolomīta atsegums Ventas kreisajā krastā Kuldīgas novada Snēpeles pagastā. Izvietojies iepretī bijušajām Briežu mājām (upes pretējā krastā) pie Briežu dzirnavām, krācēm un brasla. Kopš 1977. gada aizsargājams ģeoloģisks piemineklis. Atsegums ir augšdevona Kursas svītas stratotips, to veido raibkrāsaini, zaļganpelēki, kavernozi un violetbrūni dolomīti un dolomītmerģeļi. Dolomītos ir daudz šai svītai raksturīgo brahiopodu atlieku.
Spacewar!
Spacewar! ir 1961. gadā izstrādāta datorspēle PDP-1 datoram. Tiek uzskatīta par vienu no pirmajām datorspēlēm. Tajā ir divu spēlētāju kosmosa kuģi, kuri, manevrējot ap centrālo zvaigzni, mēģina viens otru iznīcināt.
2017. gada Dwars door Vlaanderen
2017. gada Dwars door Vlaanderen bija šosejas riteņbraukšanas viendienas sacensības, kuras notika 22. martā. Tā bija 72. reize, kad notika Dwars door Vlaanderen sacensības un tās bija desmitās sacensības 2017. gada UCI World Tour kalendārā un pirmā reize, kad tās iekļautas UCI World Tour kalendārā.
Sacensībās uzvarēja vietējais braucējs Īvs Lampārts, kurš pārstāvēja  komandu. Lampārts veica izšķirošo izrāvienu vienatnē pēc tam, kad kopā ar komandas biedru Filipu Žilbēru, Alekseju Lucenko (') un Lūku Dērbridžu (') bija veikuši atrāvienu no lielās grupas. Lampārts uzbruka 7,5 kilometrus līdz finišam un finišēja 39 sekundes pirms Žilbēra, kurš sprintā par otro vietu pārspēja Lucenko un Dērbridžu.
Komandas
Tā kā sacensības bija jaunums UCI World Tour kalendārā, tika ielūgtas visas 18 UCI WorldTeam komandas, bet dalība nebija obligāta. Sacensībās piedalījās sešpadsmit no astoņpadsmit WorldTeam komandām, visas, izņemot ' un '. Piedalījās deviņas UCI profesionālās kontinentālās komandas, veidojot 25 komandu pelotonu.
Elīna Bojarkina
Elīna Bojarkina ir Latvijas aktrise. Viņa ir absolvējusi Liepājas Valsts 1. ģimnāziju, kā arī Latvijas Kultūras akadēmiju un ieguvusi humanitāro zinātņu bakalauru mākslās. Pašlaik ir Latvijas Leļļu teātra un Willa teātra aktrise. Filmējusies TV3 seriālā “Nemīlētie” un “Nemīlētie: Svešie”, kur atveido Ievas Vanagas tēlu, kā arī Helio seriālā “Lielie Muļķi”, kur atveido Keitiju.
Kaprakota
Vēsture
Kaprakota pirmoreiz rakstos minēta 1091. gadā kādā baznīcu sarakstā kā Capra Cocta.
Arheoloģisko izrakumu laikā atrasti neandertāliešu medību rīki liecina par cilvēka klātbūtni Kaprakotas apkaimē jau paleolīta laikmetā, taču pirmā pastāvīgā apmetne šeit veidojusies tikai 9. gadsimtā p.m.ē., par kuru liecina izrakumos atrasts apļveida būdu komplekss un atsevišķu marmora ēku paliekas. Mūsdienās redzamās ciema aprises veidojušās m.ē. 6. gadsimta beigās laikā, kad Apenīnu pussalas dienvidu daļu iekaroja langobardi. Ciems attīstījās nomadisma paveida transhumances (transumanza) ceļā kā ziemas ganību vieta — ziemā mājlopi tika ganīti Apūlijas līdzenumos, savukārt vasarā — Molizes kalnainajā daļā.
Otrā pasaules kara laikā nacistiskās Vācijas karaspēka grupējums, atkāpjoties Sangro upes ielejas virzienā, ciemu noposta pilnībā. Desmit gadus pēc tam ciems tika atjaunots, tajā izveidojot jaunu slēpošanas trasi Kapraro kalna pakājē, kas palīdzēja ciemam ekonomiski atkopties. Kaprakotas vārds kļuva atpazīstams pēc tam, kad tika pieminēts Alberto Sordi filmā "Grāfs Makss" (Il Conte Max). Cita lieta, kas sekmēja ciema atpazīstamību, ir tā bargais klimats un biezā sniega sega ziemās. 2015. gada martā Kaprakotā 17 stundu laikā uzsniga 2 metru bieza sniega kārta. Šī parādība ierakstīta Ginesa rekordu grāmatā kā vēsturē biezākā sniega sega īsākajā laika periodā.
Nosaukuma izcelsme
Burtiskā tulkojumā no itāļu valodas ciema nosaukums Capracotta nozīmē "cepta kaza", šis vārdu salikums saistīts ar kazu kautķermeņu atstāšanu saulē žūšanai, salīdzinot šo procesu ar cepšanu. Lai gan šo teoriju stiprina ciema vēsturiskā saikne ar lopkopību, nosaukuma izcelsme tiek piedēvēta arī langobardiem, kuri jaunapgūtās vietās kā ziedojumu dievībai Toram uz uguns upurēja kazas. Nosaukuma langobardiskā izcelsme pamatojama ar faktu, ka Itālijā ir citi četri ciemi ar tādu pašu nosaukumu, kuri atrodas langobardu savulaik iekarotās teritorijās. Mazāk populāra teorija postulē, ka ciema nosaukums saistāms ar kazu dāvināšanu romiešu ģenerālim Gajam Aurēlijam Kotam (Caius Aurelius Cotta), un tādējādi radies no frāzes latīņu valodā "Capræ Cottæ", jeb "Kotas kazas".
Sidrs
Sidrs ir vājš alkoholisks dzēriens (ar alkohola saturu no 2% līdz 8,5%), ko spirta rūgšanā iegūst no dažādu augļu (piemēram, ābolu, bumbieru, persiku u.c.) sulas.
1960. gados dibināta ES sidra un augļu vīna ražotāju asociācija (L'Association des Industries des Cidres et Vins de fruits de l’U.E), kurā apvienojusies Beļģija, Dānija, Somija, Francija, Vācija, Īrija, Nīderlande, Spānija, Zviedrija un Anglija.
Valentīno Macola
Valentīno Macola (it, dzimis, miris ) bija itāļu futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā.
Karjera
Savu karjeru sācis vairākās Itālijas amatieru komandās. 1939. gadā viņš pievienojās Venezia. Kopā ar Venezia viņš 1941. gadā izcīnīja Coppa Italia. 1942. gadā Macola pārcēlās uz Torino. Viņš bija komandas kapteinis simbols komandai, kura 40. gadu otrajā pusē tika uzskatīta par vienu no pasaules spēcīgākajām. Macola kopā ar komandu izcīnīja piecus Itālijas Serie A titulus.
Pārstāvējis Itālijas futbola izlasi, kur divus gadus viņš bija arī kapteinis.
Nāve
, 30 gadu vecumā Macola, kopā ar pārējo Torino komandu, gāja bojā aviokatastrofā.
Sasniegumi
Venezia
Torino
Individuālie sasniegumi
Jolanta Daiga
Jolanta Daiga (dzimusi Damska, 1920—1984) bija latviešu arheoloģe, vēstures zinātņu kandidāte. Pētīja dzelzs laikmeta sēļu un citu Daugavas ielejas iedzīvotāju metāla ieguves tehnoloģijas un materiālo kultūru.
Žaks Plante
Žozefs Žaks Omers Plante (fr; dzimis, miris ) bija kanādiešu hokejists, spēlēja vārtsarga pozīcijā. Plante visplašāk pazīstams kā pirmais vārtsargs, kas izmantoja vārtsarga maskas. Plante izcīnījis Harta balvu, septiņas reizes ieguvis Vezinas balvu, sešas reizes Monreālas "Canadiens" sastāvā izcīnījis Stenlija kausu.
Jolanta Daiga
Dzīvesgājums
Dzimusi Rīgā 1920. gada 30. maijā dzelzceļa strādnieka un kantorista Vilhelma Damska ģimenē. Mācījās Rīgas 3. ģimnāzijā (1934-1939). No 1939. gada viņas uzvārds bija Daiga. Studēja Latvijas Universitātes Filoloģijas un filozofijas fakultātes Vēstures nodaļā, vēlāk Pedagoģijas nodaļā un līdztekus Fiziskās audzināšanas institūtā (1943–1944). 1944. gada oktobrī devās bēgļu gaitās uz Vāciju, bet pēc Otrā pasaules kara beigām 1945. gada septembrī atgriezās Latvijā un iestājās LVU Vēstures fakultātē. Studiju laikā 1947. gada vasarā pirmo reizi piedalījās Elvīras Šnores vadītajos arheoloģiskajos izrakumos Ludzas Nukšu un Daugavas Oglenieku kapulaukā un sāka strādāt par laboranti LVU Vēstures fakultātes Vispārējās vēstures nodaļā, bet 1948. gadā par jaunāko zinātnisko līdzstrādnieci LPSR ZA Vēstures un materiālās kultūras institūta Arheoloģijas nodaļā. Piedalījās E. Šnores vadītajos izrakumos Kivtu kapulaukā (1948), Lubānā (1949) un Abrenē (1951). 1950. gadā viņa beidza studijas un turpināja piedalīties Elvīras Šnores vadītajos izrakumos Asotes pilskalnā (1949–1954), veica pilskalnā atrasto vairāk nekā 500 stikla kreļļu un aproču klasifikāciju.
Žaks Plante
Spēlētāja karjera
Laikā no 1953. līdz 1963. gadam viņš pārstāvēja "Canadiens", ar ko izcīnīja sešus Stenlija kausus, no kuriem pieci tika izcīnīti pēc kārtas. Septiņas reizes saņēma Vezinas balvu, astoņas reizes piedalījās NHL Visu zvaigžņu spēlē. Trīs reizes tika iekļauts līgas simboliskajā pirmajā izlasē un četras reizes — otrajā izlasē. Karjerā kopumā aizvadīja 837 regulārās sezonas spēles, viudēji spēlē ielaida 2,38 ripas.
Jolanta Daiga
Dzīvesgājums
1952. gadā viņa piedalījās G. Debeca un N. Čeboksarova rīkotajā antropoloģiskajā ekspedīcijā un apstrādāja Nukšu kapulauka antropoloģisko materiālu. 1954. gadā J. Daigu uzņēma PSRS ZA Materiālās kultūras vēstures institūta aspirantūrā un viņa piedalījās arheoloģiskajos izrakumos Smoļenskā un Novgorodā, kā arī E. Brīvkalnes, E. Šnores un Ā. Stubava vadītajās ekspedīcijās Tērvetē, Ludzas Šelupinkos, Kivtu kapulaukā, veica pirmos patstāvīgos izrakumus Grobiņas apmetnē (1955) un Priedienā (1957) un aizstāvēja vēstures zinātņu kandidātes grādu ar disertācijas darbu "Latgaļu amatniecība 9.–12. gadsimtā". 1950. gadu beigās veica izrakumus Saldus viduslaiku pils kapsētā, Kapenieku uzkalniņu kapulaukā (1958), Dobeles senpilsētā un priekšpilī (1958-1959).
1961.-1963. gadā Jolanta Daiga vadīja Sēļu I (Lejasdopelēs, Pungās) un Sēļu II (Sēlpils Spietiņos un Plāteros) ekspedīcijas būvējamās Pļaviņu hidroelektrostacijas ūdenskrātuves zonā, kur Spietiņu apmetē atklāja vairākas senās dzelzs ieguves krāsnis. Ekspedīcijā konstatēto finansiālo pārkāpumu dēļ J. Daigu atlaida no darba institūtā un viņa strādāja par bērnudārza audzinātāju (1963-1966), piedaloties Ēvalda Mugurēviča vadītajos arheoloģiskajos izrakumos Matkules pilskalnā un Jāņa Graudoņa vadītajos Buļļumuižas uzkalniņu kapu izrakumos pie Limbažiem.
Žaks Plante
Spēlētāja karjera
1998. gadā spēlētājs ierindojās 13. vietā The Hockey News veidotajā 100 visu laiku izcilāko hokejistu sarakstā. 1978. gadā viņš tika uzņemts Hokeja slavas zālē.
Jolanta Daiga
Dzīvesgājums
1966. gadā viņa atsāka strādāt Zinātņu akadēmijas Vēsture institūtā, piedalījās Augšzemes un Latgales arheoloģiskajās ekspedīcijās, 1970. gadā J. Daigu iecēla par Vēstures institūta arheoloģiskā materiāla fondu glabātāju. No 1971. gada veica arheoloģiskos pētījumus Rīgas hidroelektrostacijas celtniecības zonā Raušu ciemā, Kābeļu apmetnē, Ankeršmitu kapsētā, Lipšu ciemā un kapulaukā. 1970. gadu otrajā pusē viņa veica savus pēdējos izrakumus Ludzas viduslaiku pilī (1976), Kamārdes pilskalnā (1978) un Dobeles viduslaiku kapsētā (1979–1982).
Mirusi 1984. gada 14. decembrī, apglabāta Rīgā, Miķeļa kapos.
Darbi
Jolanta Daiga piedalījās apakšnodaļu sagatavošanā par krāsainā un melnā metāla apstrādi grāmatai "Latvijas PSR arheoloģija" (1974). Ņēma dalību Baltijas arheoloģijas jautājumiem veltītajos plēnumos Tartu (1951) un Viļņā (1955), konferencēs Maskavā (1961, 1962, 1971), Ļeņingradā (1972), Tallinā (1980) un Viļņā (1981).
Kņāvu pilskalns
Kņāvu pilskalns ir pilskalns Sēlijā, kas atrodas Jēkabpils novada, Rites pagastā pie pašas pagasta robežas. Tuvākās mājās Drīzumi pēc kurām orientējot pilskalns minēts kā Elkšņu pagastā esošs. Aptuveni 1 km uz dienvidiem no pilskalna tek Dienvidsusējas upe.
Raksturojums
Pilskalns ierīkots 20 m augstā, daļēji kokiem apaugušā, savrupā grants kalnā, kam mākslīgi pastāvinātas nogāzes. Pilskalna plakuma izmēri 60x40 m, un tam ir neliels kritums pret ziemeļrietumiem. Pilskalna ziemeļu nogāze ir nedaudz lēzenāka, tāpēc šeit ierīkota terase. Pilskalna ziemeļaustrumu stūris savulaik norakts grantī, bet grantsbedre tagad pilnībā aizaugusi. Pilskalna plakums 19. gadsimtā arts.
Kultūrslānis konstatēts gan pilskalnā (līdz 0,6 m biezs), gan arī plašā teritorijā ap to, kur tas sasniedz pusmetra biezumu. Tādējādi secināms, ka visapkārt pilskalnam senatnē pletusies apmetne (senpilsēta). Apmetnes kultūrslānis visintensīvākais pilskalna ziemeļrietumu pakājē. Kultūrslānis satur bezripas švīkātās un gludās keramikas lauskas. Pārbaudes izrakumos konstatētas arī vairākas pavardu vietas. Atrastās keramikas lauskas ļauj datēt pilskalna apdzīvotību ar mūsu ēras 1. gadu tūkstoti. 1948. gadā apmetnē atrasts dzelzs izkapts fragments, kas attiecināms uz vidējo dzelzs laikmetu. Ir izteikti pieņēmumi par eventuālu kulta kalnu uz rietumiem no pilskalna.
Biezpiens
Vēsture
Par Latvijas un pārējās Ziemeļaustrumeiropas iedzīvotāju piena olbaltumvielu atdalīšanas prasmi netieši liecina arheoloģiskajos izrakumos atrasti ap 1000 gadu p.m.ē. māla kāstuvju fragmenti.