cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rozanna Ārkete
Par lomu televīzijas filmā The Executioner's Song (1982) Ārkete tika nominēta Emmy balvai, savukārt par lomu filmā Desperately Seeking Susan (19895) viņa ieguva BAFTA kino balvu kā labākā aktrise otrā plāna lomā. Pazīstama arī ar savām lomām filmās "Pēc darba" (1985), The Big Blue (1988), "Lubene" (1994), "Sadursme" (Crash, 1996) un "Visi deviņi jardi" (2000).
Franču Indoķīna
Franču Indoķīna bija Francijas kolonija, kas oficiāli pastāvēja no 1887. gada 17. oktobra līdz 1954. gada 21. jūlijam mūsdienu Vjetnamas, Laosas, Kambodžas, kā arī nelielās Taizemes un Ķīnas teritorijas daļās. No 1887. līdz 1947. gadam oficiālais nosaukums bija Indoķīnas Savienība, pēdējos pastāvēšanas gados — Indoķīnas Federācija.
1887. gadā tika apvienota Kambodža un trīs moderno Vjetnamu veidojošās provinces — Tonkina, Annama un Končinķīna. 1893. gadā tika pievienota Laosa. Kolonijas galvaspilsēta sākotnēji atradās Saigonā, 1902. gadā pārcelta uz Hanoju, 1939. gadā uz Dalatu, bet 1945. gadā atpakaļ uz Hanoju.
Franču vadībā tika izbūvēta apūdeņošanas kanālu sistēma, kas ļāva attīstīt rīsa laukus un palielināt ražas. Sākās gumijas izejvielu vākšana. Sāka iegūt dabīgos izrakteņus – antracīta ogles, cinku un alvu. Uzbūvēja vairāk nekā 30 000 km ceļu, no kuriem puse bija asfaltēti vai bruģēti, kā arī 3000 km dzelzceļa. Tas viss nodrošināja Vjetnamas iedzīvotāju skaita dubultošanos līdz Otrā pasaules kara sākumam. Papildus administratīvajai galvaspilsētai Hanojai, franči attīstīja dienvidu centru – Saigonu. 1863. gadā pasludinātais franču protektorāts saglabāja Kambodžu no pilnīgas sadalīšanas starp Vjetnamas un Taizemes valdniekiem, kas ilgstošās cīņās bija pakļāvuši khmeru zemes. Franči nodrošināja valsts robežas, nodrošināja mieru un attīstīja Pnompeņu, kuras iedzīvotāju skaits sasniedza pusmiljonu.
Vējupe
Vējupe (arī Rijkalnu atteka, Gaujas atteka, Ādažu atteka ) ir viens no lielākajiem Gaujas vecupju ezeriem. Izvietojies Ādažu novada Ādažu pagastā, Gaujas kreisajā krastā Ādažu pilsētas teritorijā. Vēl 20. gadsimta 70. gados bija sekls, piesērējis, aizaugošs dīķis; tagad iztīrīts, iedobe padziļināta, tiek veidots par caurplūdes ūdenskrātuvi. Krasti apbūvēti, atsevišķās vietās (austrumu galā un ziemeļrietumu gala kreisajā krastā) atsevišķi mežu puduri. Šķērso divas ielas un viens gājēju tilts. Caurteka zem Gaujas ielas vecupes ziemeļrietumu galā to savieno ar Gauju. Krastā peldētava, aktīvās atpūtas zona.
Gruzijas Pareizticīgā baznīca
Gruzijas Pareizticīgā baznīca, oficiāli Gruzijas apustuliska autokefāla ortodoksā baznīca (ka, sakartvelos samotsikulo avt’ok’epaluri martlmadidebeli ek’lesia) ir autokefāla Austrumu Pareizticīgā baznīca, kas ir eiharistiskā kopībā ar citām Austrumu Pareizticīgajām baznīcām. Tā ir galvenā Gruzijas baznīca un tās draudzēs lielāko vairākumu sastāda paši gruzīni. Gruzijas Pareizticīgā baznīca ir viena no senākajām pasaules baznīcām. Baznīcas saknes sniedzas Ibērijas Karalistes un Kolhīdas kristietības pirmsākumos, attiecīgi pie Svētā Andreja un Svētās Ņinas.
Līdzīgi kā citās autokefālās pareizticīgās baznīcās, baznīcas augstākā valdība ir bīskapu Svētā sinode. Baznīcu vada Katolikoss, visas Gruzijas patriarhs, kas kopš 1977. gada ir Elija II.
Gandrīz visu Gruzijas vēsturi pareizticība bija valsts reliģija, līdz 1921. gadam, kad Sarkanā armija iebruka Gruzijā un sākās Padomju—Gruzijas karš, kā rezultātā Gruziju kļuva par Padomju Savienības daļu. Mūsdienu Gruzijas konstitūcijā Gruzijas Pareizticīgajai baznīcai ir iezīmēta svarīga loma valsts vēsturē, kā arī ir noteikta neatkarība no valsts.
Baznīca ir visuzticamākā iestāde valstī. Saskaņā ar 2013. gada pētījumu, 95% aptaujāto bija apmierināti ar tās darbību. Tai ir ļoti liela ietekme publiskajā vidē un tā tiek uzskatīta par ietekmīgāko institūciju Gruzijā.
I. Mečņikova Odesas Nacionālā universitāte
I. Mečņikova Odesas Nacionālā universitāte (uk) ir viena no vecākajām augstākās izglītības iestādēm Ukrainā, kas atrodas Odesā.
Matmut Atlantique
Matmut Atlantique, zināms arī kā Jaunais Bordo stadions (fr), ir futbola stadions Bordo, Francijā. Stadions atklāts, tajā savas mājas spēles aizvada Francijas futbola 1. līgas klubs Bordo "Girondins". Stadiona ietilpība ir 42 115 skatītāju vietas.
Stadionā tika aizvadītas piecas 2016. gada Eiropas futbola čempionāta spēles, ieskaitot vienu ceturtdaļfinālu.
I. Mečņikova Odesas Nacionālā universitāte
Vēsture
Kopš tās dibināšanas 1865. gada Odesas Nacionālā universitāte ir bijusi viena no vadošajām iestādēm izglītības sistēmas veidošanā, zinātniskās un kultūras attīstībā Ukrainā. Tā ir viena no vecākajām Ukrainas universitātēm un kopā ar Kijivas, Harkivas un Ļvivas universitātēm faktiski nosaka izglītības, zinātnes un kultūras stāvokli un perspektīvas valsts izglītības tīklā.
Druskininku pašvaldība
Druskininku pašvaldība ir viena no 60 Lietuvas pašvaldībām. Pašvaldība atrodas vēsturiskajā Dzūkijas novadā. Tā robežojas ar Lazdiju rajona, Alītas rajona un Varēnas rajona pašvaldībām, kā arī Baltkrieviju.
Ingus Jakovičs
Ingus Jakovičs (dzimis Madonā) ir latviešu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. 2022. gadā pārstāv Francijas klubu CSP Limoges. Latvijas basketbola izlases spēlētājs.
M. Steics
M. Steics (fr) bija franču riteņbraucējs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja treka riteņbraukšanas sprinta braucienā. Šajā disciplīnā viņš startēja priekšsacīkšu kārtas braucienā, kur nebija starp trim labākajiem sportistiem, kas kvalificējās nākamajai kārtai, un turpmāko cīņu neturpināja.
Ingus Jakovičs
Karjera
Basketbola gaitas pieaugušo komandā sāka Gulbenē, pārstāvot Gulbenes "Buki" Latvijas Basketbola otrajā līgā. 2010. gadā pārcēlās uz Rīgu, kur pārstāvēja BAA Riga, spēlējot Rīgas 49. vidusskolā, izcīnīja VEF Rīgas skolu superlīgas kausu. 2011. gadā pārcēlās uz Liepāju, pievienojoties Liepājas "Lauvas", kur pakāpeniski kļuva par vienu no komandas līderiem.
TOYP
TOYP (Ten Outstanding Young Persons, latviešu valodā – Desmit Izcili Jauni Cilvēki) ir starptautisks goda titula apbalvojums izciliem, jauniem cilvēkiem (vecumā no 18 līdz 40 gadiem). Balva tiek pasniegta par ievērojamiem panākumiem savā izvēlētajā darbības jomā un pozitīvu pārmaiņu veikšanu sabiedrībā. Apbalvojuma piešķiršanu organizē starptautiskā bezpeļņas organizācija JCI (Latvijā - JCI Latvia). Žūriju veido ievērojami, sabiedrībā atzīti dažādu jomu eksperti.
Ingus Jakovičs
Karjera
2014. gada 3. janvārī I. Jakovičs pievienojās Rīgas VEF, noslēdzot līgumu uz trim gadiem. Lielāku spēles laiku izpelnījās 2014.—2015. gada sezonā, kad par VEF galveno treneri kļuva Nikolajs Mazurs. 2015. gada 21. februārī piedalījās arī Latvijas Basketbola līgas Zvaigžņu spēlē.
TOYP
Pirmo reizi starptautiskā TOYP pasaules balvas apbalvošanas ceremonija notika 1983. gadā Taivānā, JCI Pasaules kongresa laikā. Starp apbalvotajām personām ir Nelsons Rokfellers, Geralds Fords, Benigno Augino, Elviss Preslijs, Džons Kenedijs un daudzi citi. Starptautiski apbalvotie Baltijas valstu pārstāvji – Igaunijas politiķis un vēsturnieks Marts Lārs (1993), Lietuvas pilsētas Viļņas mērs Artūras Zuokas (2003), Igaunijas IT speciālists Tarvi Martens (2007).
Katru gadu tiek izvēlēti 10 laureāti (gan starptautiski, gan Latvijā) kādā no 10 kategorijām:
Ingus Jakovičs
Karjera
2019. gada vasarā I. Jakovičs noslēdza līgumu ar Itālijas komandu Pallacanestro Varese. 2021. gaadā pievienojās Ukrainas klubam Kijivas "Budivelnyk", bet sezonas gaitā pārcēlās uz Valmieru, lai spēlētu Valmiera Glass ViA. 2022. gada 1. februārī pievienojās Francijas klubam CSP Limoges.
TOYP
TOYP Latvijā
2004. gadā pirmo reizi tika organizēts konkurss Latvijā.
Ingus Jakovičs
Izlase
Ingus Jakovičs spēlējis vairāka vecuma Latvijas jauniešu izlasēs, tostarp U-18 un U-20 izlasē. Lielākais panākums saistās ar Latvijas U-20 izlasi, kas 2013. gadā izcīnīja sudraba medaļas Eiropas čempionātā Tallinā. I. Jakovičs bija viens no komandas līderiem, vidēji spēlē gūdams 13,6 punktus un izpildot 3,5 rezultatīvas piespēles.
TOYP
TOYP Latvijā
2015., 2016. un 2018. gadā Latvijas apbalvošanas ceremonijā piedalījās Valsts prezidents Raimonds Vējonis.
2012. gads
Reinis Ziļevs (2013. gada starptautiskajā konkursā bija iekļuvis starp TOP20 kandidātiem)
Žūrija
2014. gads: Vitālijs Skrīvelis, Aigars Rostovskis, Igors Graurs
2015. gads: Aigars Rostovskis, Aivars Garančs, Artūrs Irbe, Ģirts Rungainis, Ģļebs Panteļējevs, Igors Graurs, Māra Lāce, Normunds Bergs, Prof. Mārcis Auziņš, Rūta Dimanta, Vitālijs Skrīvelis
2016. gads: Aigars Rostovskis, Andris Vilcmeiers, Liega Bernota, Ojārs Spārītis, Dr. Vjačeslavs Dombrovskis, Liene Dambiņa, Ivars Ijabs, Māris Sirmais, Juris Binde
2018. gads: Aigars Rostovskis, Ģirts Rungainis, Dr. Vjačeslavs Dombrovskis, Igors Graurs, Māra Lāce, Viesturs Silenieks, Dainis Šēnbergs, Elīna Egle, Elīna Rītiņa, Pēteris Vasks, Jānis Ancāns
.mp
.mp ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar Ziemeļu Marianas Salām. Domēns izveidots 1996. gadā. Domēna sponsors ir Saipan DataCom, Inc., kas nodrošina arī domēnu reģistrēšanu.
Barbāni
Barbāni ir ciems Tilžas pagastā, Balvu novadā. Atrodas 258 km attālumā no Rīgas.
.mp
Ārējās saites
Toppdomän
Ford Cougar
Tehniski Ford Cougar bija būvēts uz Ford Mondeo bāzes. Tas bija pieejams ar 2.0 L un 2.5 L V6 dzinējiem, kas spēja attīstīt attiecīgi 128 un 168 zirgspēku jaudu.
Damarkuss Bīzlijs
Damarkuss Lemonts Bīzlijs (en, dzimis ) ir bijušais ASV futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis ASV futbola izlases dalībnieks.
Savas karjeras sākumā pārstāvējis MLS komandas Losandželosas "Galaxy" un Čikāgas "Fire". 2004. gadā pievienojies Nīderlandes komandai PSV Eindhoven. 10 gadus spēlējis ārzemju klubos Nīderlandē, Anglijā, Skotijā, Vācijā un Meksikā. 2014. gadā atgriezies MLS un pievienojies Hjūstonas "Dynamo". Savu karjeru noslēdzis pēc 2019. gada sezonas.
ASV futbola izlases sastāvā laika posmā no 2001. līdz 2017. gadam aizvadījis 126 mačus un guvis 17 vārtus. Piedalījies 2002., 2006., 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā. Ar izlasi uzvarējis piecos CONCACAF Zelta kausos.
Sasniegumi
Chicago Fire
PSV Eindhoven
Rangers
Houston Dynamo
ASV
Tamara Lempicka
Tamara Lempicka (pl, dzimusi Marija Gorska (Maria Górska), mirusi ) bija poļu gleznotāja, kas lielu daļu no dzīves pavadīja Francijā un Amerikas Savienotajās Valstīs. Viņai bija arī ASV pilsonība. Dzīves nogali pavadīja Meksikā. Viņa vislabāk ir zināma kā Art Deco mākslas virziena pārstāve, tiek dēvēta arī par Art Deco karalieni. Tamara de Lempicka gleznoja aristokrātu un bagātnieku lielformāta portretus, kā arī stilizētas kailbildes. Starp slavenākajiem viņas darbiem ir La belle Rafaëla, Portrait de la Duchesse de la Salle un Autoportrait.
1937. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm (turnīrs)
1937. gada Pasaules šaha čempionāts sievietēm, kas notika dažas nedēļas pēc mača Vera Menčika — Soņa Grafa, bija otrās titula izcīņas sacensības 1937. gadā. Pasaules čempione Vera Menčika sekmīgi aizstāvēja savu titulu, uzvarot visas partijas Šveices sistēmas turnīrā, kurā izspēlēja 14 kārtas. Turnīrs notika no 1937. gada 31. jūlija līdz 14. augustam Stokholmā, vienlaicīgi ar šaha olimpiādi.
Turnīrā piedalījās arī 1937. gada Latvijas sieviešu šaha čempionātā uzvarētāja Milda Lauberte. Astoņpadsmitgadīgās šahistes debija bija veiksmīga - kopā ar Soņu Grafu tika dalīta 3.-4. vieta, atpaliekot tikai no uzvarētājas Veras Menčikas un otrās vietas ieguvējas Klaričes Benini.
! Vieta !!Spēlētāja !! Punkti
1943. gada Latvijas čempionāts šahā
1943. gada Latvijas šaha čempionāts - Latvijas meistarsacīkstes šahā vīriešiem un sievietēm.
Turnīra gaita
Turnīrā piedalījās tikai tie šahisti, kas karam sākoties bija palikuši Latvijas teritorijā, tomēr dalībnieku sastāvs bija pietiekami spēcīgs. Par turnīra līderiem izvirzījās Igors Ždanovs un Zigfrīds Solmanis. Izšķirošā partija starp viņiem notika 10. kārtā, kurā uzvaru guva Ždanovs. Solmanis palika otrajā vietā, lai gan viņa vietu nopietni apdraudēja Nikolajs Engaličevs, kuram tikai zaudējumi pēdējās 2 kārtās liedza sasniegt labāku rezultātu. Vairāk gaidīts tika no Latvijas pirmskara šaha izlases dalībniekiem Kārļa Ozola un Volfganga Hāzenfusa, taču abi bija iesaistījušies vācu armijas darbībā, un tas atstāja iespaidu uz viņu spēli.
Vienlaicīgi ar vīriešu čempionātu risinājās arī Latvijas meistarsacīkstes sievietēm, kurā nebija nopietnas konkurences spēcīgākajai Latvijas šahistei Mildai Laubertei. Turnīrā piedalījās tikai 4 dalībnieces, kas sacentās divu apļu turnīrā, un par uzvarētājas galveno sāncensi kļuva viņas 9 gadus vecākā māsa Ella Lauberte, kura ieņēma 2. vietu.
Latvijas vīriešu šaha čempionāta turnīra tabula
! !! Dalībnieks !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! 8 !! 9 !! 10 !! 11 !! 12 !! 13 !! 14 !! Punkti !! Vieta
Latvijas sieviešu šaha čempionāta turnīra tabula
! !! Dalībniece !! colspan=2 |1 !! colspan=2 |2 !! colspan=2 |3 !! colspan=2 |4 !! Punkti !! Vieta
Bērzs tīrelī
Bērzs tīrelī ir Jāzepa Vītola pirmā kora dziesma ar Vensku Edvarta vārdiem jauktajam korim, kas dziedāta Trešajos Vispārīgajos latviešu Dziedāšanas svētkos 1888. gadā.
Tapšanas vēsture
Dziesmas teksts ņemts no Vensku Edvarda tulkota dzejoļa. Pēterburgas konservatorijas speciālās kompozīcijas klases students Jāzeps Vītols dziesmu komponēja 1885. gadā, kad jau bija pabeidzis savu pirmo b-molla klavieru sonāti.
Vītola dziesmas pirmatskaņojums latvju mūzikas vēsturē tapis par robežstabu, runājot par jaunās, modernās latvju kordziesmas dzimšanu. Jēkabs Graubiņš vēlāk rakstīja, ka tai piemīt „visas (tās) galvenās muzikālās raksturības, ar ko ievērojamas Vītola labākās kordziesmas". Šo vārdu patiesību apliecina ir dziesmas plaši izvērstā arhitektoniski skaidrā forma, ir tās teksta un mūzikas konģeniālitāte un tēlainība, kurā kā svarīgi izteiksmes līdzekļi jau figurē tiklab zīmīgi hiomatismi, kā modulācijas un novirzieni, tā dodot mūzikai nepieciešamo iekšējo spēku un dinamiku. Tāpat Vītola "galvenām muzikālām raksturībām" pieskaitāma dziesmas neierobežotā, "vītoliski" tīrā un izslīpētā koriskā apdare, kas toreiz likās tik neparasta, ka satrūcināja ne vien dziedātājus, bet arī diriģentus. Ne par velti Zīle, kam kā vecākajam virsdiriģentam bija lemts "Bērzu tīrelī" ievadīt tautās, pārmetis autoram: "Kāda grūta dziesma! Koriem vajag rakstīt vienkāršāk!" Salīdzinot ar pārējām tā laika dziesmām, "Bērzs tīrelī" patiešām bij ciets rieksts, un pat jaunākos laikos tas sagādājis grūtības, kā to vēlreiz pierādīja VIII dziesmu svētki, kad Vītola jaunības darbs lielo svētku programmā parādījās otrreiz.
1316. gads
1316. bija garais gads, kas sākās ceturtdienā.
Pēteris Laķis
Pēteris Laķis (1952—2003) bija latviešu filozofs, sociologs, mākslas zinātnieks (Dr. habil. art., 1998) un politiķis. Rīgas Latviešu biedrības priekšsēdētājs (1989—1991). Latvijas Kultūras akadēmijas dibinātājs un pirmais rektors (1991).
Dzīvesgājums
Dzimis 1952. gada 1. novembrī Rīgā. Mācījās Rīgas 3. vidusskolā, studēja Latvijas Valsts Universitātes (LVU) Vēstures un filozofijas fakultātē. Strādāja LVU par lektoru (1976—1985), 1982. gadā Ļeņingradas Valsts universitātē aizstāvēja filozofijas zinātņu kandidāta disertāciju "Dabaszinātņu teorijas prognostiskā funkcija". Paaugstināts par docentu un LVU Lietišķās socioloģijas un sociālās psiholoģijas katedras vadītāju (1985–1990). Bijis Komjaunatnes biedrs.
Atmodas kustības laikā 1989. gada 4. oktobrī ievēlēts par Rīgas Latviešu biedrības priekšsēdētāju. Pēc Latvijas Tautas Frontes (LTF) dibināšanas aktīvi darbojās LTF 2. kongresa redakcijas komisijā (1989), kā LTF loceklis ievēlēts par Latvijas Republikas Augstākās Padomes deputātu Gulbenes vēlēšanu apgabalā, bija tās Izglītības, zinātnes un kultūras komisijas priekšsēdētājs (1990–1993). Balsojis par deklarāciju par Latvijas neatkarības atjaunošanu.
Līdztekus nodibināja Latvijas Kultūras akadēmiju (1990), bija tās pirmais rektors (1991) un profesors (1992). Pēc nostrifikācijas Latvijas Republikas Zinātnes Padomē ieguva filozofijas doktora grādu (1992). 1997. gadā dibināja Latvijas sabiedrības konsolidācijas fondu, bija tā valdes priekšsēdētājs. 1998. gadā ar darbu "Laiks un cilvēka pasaule" aizstāvēja habilitētā mākslas doktora grādu.
2000. gadā iestājās Latvijas Demokrātiskajā partijā, bija partijas priekšsēdētāja vietnieks. 2001. gada martā viņu ievēlēja par Rīgas domes deputātu.
Miris pēc ilgstošas slimības 2003. gada 14. novembrī Rīgā.
Kārlis Pētersons (mākslinieks)
Kārlis Pētersons ( — ) bija latviešu gleznotājs, viens no pirmajiem akadēmiski izglītotiem latviešu māksliniekiem.
Biogrāfija
Kārlis Pētersons pieder pie mākslinieku paaudzes, kas bija spiesta dzīvot un strādāt ārpus dzimtenes, kurā sociālie apstākļi un nacionālie spaidi nebija labvielīgi daiļradei. Pēterburgas Mākslas akadēmijā viņš mācījas kā brīvklausītājs (1855--1866) vienlaikus ar A.Dauguli, K.Hūnu, J.Federu. Mācību gaitā K.Pētersons ieguva sudraba medaļas par gleznām "Vidzemes tirgus" un "Rekrušu iesaukšana Vidzemē".
Mākslinieciskā darbība
Kārlis Pētersons attēlojis Vidzemes tirgus skatus un smagos rekrušu laikus sadzīviskā žanra gleznās, bet diemžēl to atrašanas vieta nav zināma. Latvijas Mākslas muzejā glabājas tikai viens darbs -- "Drēbnieka D.Kuškes portrets", kas liecina par mākslinieka labām raksturotāja spējām un profesionālu izpildījuma līmeni.
Banoņeja
Banoņeja ir ciems Zvirgzdenes pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 269 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Lielais Ludzas ezers. Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi ciema apkārtnē: Jurizdikas pilskalns.
Milans Velimirovičs
Šaha kompozīcija
Milans Velimirovičs savu pirmo šaha uzdevumu sastādījis 1967. gadā. Viņš ir publicējis ap 400 šaha kompozīcijas, no kurām vairāk nekā puse ieguvusi atzinības sastādīšanas konkursos. No 1977. gada viņš ir starptautiskais tiesnesis šaha kompozīcijā, 1977. gadā iegūst titulu lielmeistars šaha kompozīciju risināšanā, bet 2010. gadā arī lielmeistara titulu šaha kompozīciju sastādīšanā. FIDE albumos ir 86 viņa kompozīcijas.
Viņš bija arī laikraksta Mat Plus redaktors un šaha kompozīciju risināšanas datorprogrammas MatPlus Librarian autors.
Šaha uzdevuma piemērs
Atrisinājums
Lesjas Ukrainkas Volīnijas Nacionālā universitāte
Lesjas Ukrainkas Volīnijas Nacionālā universitāte (ukraiņu: Волинський національний університет імені Лесі Українки) ir augstākās izglītības iestāde Luckā, Ukrainā.
Universitāte ir nosaukta ukraiņu rakstnieces Lesjas Ukrainkas vārdā.
Vēsture
1940. gadā tika dibināts Luckas Valsts skolotāju institūts. Pirmajā kursā iestājās 135 studenti. 1993. gada 6. jūlijā tika izveidota Lesjas Ukrainkas Volīnijas Valsts universitāte.
2007. gada 26. septembrī universitātei tika piešķirts nacionālās universitātes statuss.
2012. gada 24. augustā ar Ukrainas prezidenta Viktora Janukoviča rīkojumu universitāte tika pārdēvēta par Lesjas Ukrainkas Austrumeiropas Nacionālo universitāti.
2020. gada jūnijā tika nolemts atjaunot iestādes iepriekšējo nosaukumu.
Hosē Antonio Rejess
Hosē Antonio Rejess Kalderons (es, dzimis, miris ) bija Spānijas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks.
Savu debiju 16 gadu vecumā Rejess piedzīvoja Sevilla komandā. 2004. gadā pievienojies Anglijas komandai Arsenal, ar kuru viņš izcīnīja Anglijas Premjerlīgas titulu un FA kausu. 2006. gadā viņš atgriezās Spānijā un ar Real Madrid komandu uzvarēja La Liga turnīrā. Vēlāk pievienojies citai Madrides komandai Atletico Madrid, ar kuru viņš divreiz uzvarēja UEFA Eiropas līgā. Vēlāk spēlējis Portugāles komandā Benfica. 2012. gadā Rejess atgriezās Sevilla komandā. Palīdzējis komandai izcīnīt trīs UEFA Eiropas līgas kausus. Viņš kļuva par rekordistu, kopumā piecas reizes uzvarot UEFA Eiropas līgas turnīrā.
Spānijas futbola izlases sastāvā piedalījies 2006. gada FIFA Pasaules kausā.
, 35 gadu vecumā gājis bojā autoavārijā.
Sasniegumi
Sevilla
Arsenal
Real Madrid
Benfica
Hosē Muhika
Hosē Alberto Muhika Kordano (, dzimis ), zināms kā Pepe Muhika (Pepe Mujica), ir Urugvajas politiķis un Urugvajas prezidents no līdz 2015. gada 1. martam. No 2005. līdz 2008. gadam bija Urugvajas lauksaimniecības un zvejošanas ministrs.
Hosē Muhika tiek saukts par "pasaulē nabadzīgāko prezidentu". 90% savas algas viņš ziedoja nabadzīgajiem un trūkumcietējiem.
Kanclers (valsts sekretārs)
Kanclers (valsts sekretārs) bija Krievijas cara Pētera I 1709. gadā ieviests augstākais civilais amats, ko piešķīra valdības vadītājam. Krievijas Impērijas ķeizariene Katrīna II 1773. gadā šajā amatā iecēla īsteno slepenpadomnieku Ņikitu Paņinu, kura amatu pielīdzināja kanclera amatam, ieviesdama jaunu augstāko civilo amatu, ko nosauca par Pirmās klases īsteno slepenpadomnieku (действительный тайный советник 1-го класса).
1378. gads
1378. bija parastais gads, kas sākās piektdienā.
Kanclers (valsts sekretārs)
Ierēdņi ar Pirmās klases īsteno slepenpadomnieka titulu bija valdības vadītāji vai ieņēma vadošo ministru amatus, bija Valsts padomes vadītāji.
Fenetilamīns
Fenetilamīns (arī PEA, β-feniletilamīns) ir organiska viela, monoamīns un alkaloīds. Fenetilamīns ir sastopams augos un dzīvniekos, tai skaitā arī cilvēka organismā. Tas cilvēka organismā darbojas kā neiromediators un stimulē CNS darbību.
Fenetilamīns ir vairāku pārtikas produktu sastāvā, it īpaši šokolādē, kā arī ir nopērkams kā uztura bagātinātājs. Tam mēdz piedēvēt garastāvokli uzlabojošas un svaru mazinošas īpašības.
Fenetilamīna iedarbības mehānisms ir līdzīgs amfetamīnam — tas darbojas kā noradrenalīna un dopamīna atbrīvošanas aģents. Fenetilamīnu ieēdot, organisms to ļoti ātri pārstrādā par feniletiķskābi un līdz smadzenēm paspēj nonākt tikai neliela daļa no fenetilamīna, līdz ar to psihoaktīvā iedarbība nav sevišķi izteikta.
Gala Gadota
Gala Gadota (he; dzimusi ) ir Izraēlas aktrise un modele.
Stīvs Čerandolo
Stīvens Emils Čerandolo (en, dzimis ) ir ASV futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis ASV futbola izlases dalībnieks.
Gala Gadota
18 gadu vecumā kļuva par Miss Israel 2004. Pēc tam divus gadus dienējusi Izraēlas aizsardzības spēkos. Pirmā kinoloma bija Žizelas Jašaras loma četrās "Ātrs un bez žēlastības" filmās (no "Ātrs un bez žēlastības 4" līdz "Ātrs un bez žēlastības 7"). 2016. gadā guva ievērību ar Brīnumsievietes lomu DC Extended Universe filmās "Betmens pret Supermenu: Taisnības rītausma" (2016), "Brīnumsieviete" (2017), "Taisnības līga" (2017), "Brīnumsieviete 1984" (2020).
Stīvs Čerandolo
Visu savu spēlētāja karjeru no 1999. līdz 2014. gadam pavadījis Vācijas komandā Hannover 96. Hannover 96 komandā aizvadījis 16 sezonas, no kurām 12 spēlējis Vācijas Bundeslīgā. Kopumā aizvadījis 423 mačus un guvis 8 vārtus.
Gala Gadota
2018. gadā Gadota tika iekļauta Time 100 ietekmīgāko cilvēku sarakstā.
Stīvs Čerandolo
ASV futbola izlases sastāvā piedalījies 2006. un 2010. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Hannover 96
ASV
Einars Gerhardsens
Einars Henri Gerhardsens (no; dzimis, miris ) bija norvēģu politiķis, Darba partijas līderis no 1945. līdz 1965. gadam.
Trīs reizes bijis Norvēģijas premjerministra amatā: no 1945. līdz 1951. gadam, no 1955. līdz 1963. gadam un no 1963. līdz 1965. gadam. Gerhardsens ir visilgāk premjerministra amatā bijušais cilvēks (kopā 17 gadi) kopš valstī ieviesta parlamentārā sistēma. 1954. gadā bijis otrais Ziemeļu padomes prezidents. Divas reizes (1940, 1945) ieņēmis Oslo mēra amatu.
Daudzi norvēģi Gerhardsenu sauc par "nācijas tēvu" (Landsfaderen). Tiek uzskatīts par vienu no galvenajiem Norvēģijas pārbūves arhitektiem pēc Otrā pasaules kara un Norvēģijas nozīmīgāko 20. gadsimta politiķi.
Kašmiriešu valoda
Kašmiriešu valoda ir indoāriešu valoda, kurā galvenokārt runā cilvēki, kas dzīvo Kašmīras ielejā, Džammu un Kašmīras savienības teritorijā. To lieto arī kašmiriešu diaspora, kas dzīvo ārpus Kašmīras, galvenokārt Pakistānā. Pēc 2011. gada tautas skaitīšanas datiem kašmiriešu valodu prot aptuveni 7,1 miljoni cilvēku. Tā ir viena no 22 Indijas oficiālajām valodām.
2020. gadā Indijas parlaments pieņēma likumprojektu, kas paredz kašmiriešu valodu padarīt par oficiālo valodu Džammu un Kašmirā.
Barinauci
Barinauci ir ciems Ķepovas pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 289 km attālumā no Rīgas.
Tomass Musters
Tomass Musters (dzimis ) ir profesionāls austriešu tenisists, bijušais ATP pasaules ranga līderis. Profesionāļa karjeru uzsāka 1985. gadā. T. Musters par ATP ranga līderi kļuva, viņa labākais sasniegums ATP tūres dubultspēļu rangā ir sasniegtā 94. vieta.
Karjerā T. Musters ir uzvarējis 44 ATP vienspēļu turnīros, bet lielāko panākumu Grand Slam sacensībās viņš guva 1995. gada Francijas atklātajā čempionātā, kurā guva uzvaru.
1999. gadā viņš beidza spēlēt tenisu profesionālā līmenī, taču 2010. gada jūlijā austriešu tenisists atgriezās, divu gadu laikā uzvarot divos "Chellenger" kategorijas turnīru mačos. Par oficiālo karjeras beigšanu viņš paziņoja gadu vēlāk, 2011. gada oktobrī, dzimtajā Austrijā notiekošajā Erste Bank Open, kur pirmajā kārtā divos setos zaudēja savam 18 gadīgajam tautietim Dominikam Thiemam.
Žaks Droeti
Žaks Droeti (it) bija itāļu riteņbraucējs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja treka riteņbraukšanas sprinta braucienā. Šajā disciplīnā viņš startēja priekšsacīkšu kārtas braucienā, kur nebija starp trim labākajiem sportistiem, kas kvalificējās nākamajai kārtai, un turpmāko cīņu neturpināja.
Fēlikss Lūkins
Dzīvesgājums
Dzimis 1875. gada 6. februārī Mālpils pagasta „Ģērķēnos” tirgotāja un muižas zemes rentnieka Teņa Lūkina un viņa sievas Marietas ģimenē, kas bija ienācēji no Mazsalacas pagasta Jaunates muižas. Mācījās Mālpils draudzes skolā, Vietalvas ministrijas skolā un Rīgas Aleksandra zēnu ģimnāzijā (1886—1894). Studēja Tērbatas Universitātes medicīnas fakultātē, iestājās studentu korporācijā “Lettonia”. Pēc studiju beigšanas 1899. gadā papildinājās Kēnigsbergā, Berlīnē un Vīnē. 1901. gadā apprecējās ar Antoniju Melderi-Milleri (vēlāk pazīstama kā Ivande Kaija), atvēra acu ārsta privātpraksi Rīgā, bija arī skolas ārsts. Pirmā pasaules kara Fēlikss Lūkins pildīja dzelzceļa līnijas Rīga—Orla ārsta pienākumus, bet sieva ar trim bērniem devās bēgļu gaitās uz Krieviju.
1918. gada 1. oktobrī Lūkins atgriezās Latvijā, 1919.—1921. gadā ārstējās Davosas tuberkulozes sanatorijā Šveicē. Pēc atgriešanās Latvijā viņš strādāja par homeopātu un iridodiagnostu. 1923. gadā nodibināja Latvijas Tuberkulozes biedrību, pabeidza iekārtot Biķernieku sanatoriju. 1930. gada vasarā Lūkins Parīzē tikās ar Nikolaju Rērihu un kļuva par Latvijas Rēriha biedrības pirmo vadītāju.
Miris 1934. gada 28. martā Rīgā, apglabāts Rīgas Meža kapos.
Arī viņa dēls Haralds Lūkins (1906—1991) bija ārsts homeopāts un fitoterapeits.
Uzskati
F. Lūkinu interesēja slimību izcelšanās, viņš uzskatīja, ka ārstējot nedrīkst neievērot pacienta apziņu un psihi, ka kontakts ar slimnieku ir galvenais izveseļošanās nosacījums. Ārstniecības augi ir tuvāki cilvēka organismam nekā ķīmiskie preparāti. Viņš studēja botāniku, Austrumu tautas medicīnas praksi, īpaši Ājurvēdiskos materiālus, Tallinā pie ārsta Rozendorfa apguva elektrohomeopātiju.
Piemiņa
Fēliksa Lūkina piemiņai Rēriha biedrības apgāds „Uguns” 1937. gadā izdeva rakstu krājumu „Sirds Gaisma”, kurā bija ietverti 60 autoru darbi: gan F. Lūkina tuvinieku un biedrības biedru atmiņas, gan viņa kolēģu — ārstu un pateicīgo pacientu raksti. H. un N. Rērihi no Indijas atsūtīja atmiņu rindas, kurās uzsvēra viņa uzskatu nesatricināmību, dzīvi, kas atdota, sadegot „par savu tuvāko”.
Katažina Toma
Katažina Toma (pl; dzimusi Čenstohovā) ir Polijas starptautiskā lielmeistare šahā (2012), kas kopš 2018. gada šaha turnīros pārstāv Angliju.
Biogrāfija
2000. gadā Vislā uzvarējusi Polijas junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā. Pēc gada Bžegdolnī izcīnījusi bronzas medaļu Polijas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. 2001. gadā pirmo reizi piedalījusies Polijas sieviešu šaha čempionāta finālā.
Kopš junioru šaha turnīru laikiem ir parādījusi sevi kā lieliska ātrā šaha un šaha ātrspēles speciāliste. 2001. gadā Novisadā uzvarējusi Eiropas junioru ātrā šaha čempionātā, kā arī Polijas junioru ātrā šaha čempionātā. Divus gadus pēc kārtas (2000, 2001) bijusi labākā Polijas junioru šaha ātrspēles čempionātā. 2007. gadā kļuvusi par Eiropas vicečempioni ātrajā šahā.
Sieviešu lielmeistares normu izpildījusi divos turnīros Frīdekmīstekā (2004, 2007), turnīrā Krakovā (2011), kā arī uzvarot dāmu konkurencē Rīgas starptautiskajā šaha festivālā Rīgas Tehniskās universitātes Open 2011. 2008. gadā izcīnījusi divas zelta medaļas Polijas komandu čempionātā šahā Ribņikas pilsētas komandas sastāvā.
2014. gadā izcīnījusi 2. vietu Blumfonteinas šaha turnīrā South African Open.
Pārstāvējusi Polijas un Anglijas komandas Eiropas komandu šaha čempionātos, kuros piedalījusies 3 reizes (2011, 2013, 2019). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (2011) medaļu.
Par panākumiem turnīros FIDE 2003. gadā Tomai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2012. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
2014. gadā kļuvusi par FIDE treneri un Trumsē bijusi Dienvidāfrikas republikas sieviešu šaha izlases trenere 41. šaha olimpiādē.
Pieezere
[[Attēls:Рэгіёны_Беларусі.svg|thumb|300px|Baltkrievijas etnogrāfiskie reģioni:
{{legend|#e6d4d5|Pienemuna (Панямонне)}} {{legend|#d1e0d7|Pieezere (Паазер'е)}} {{legend|#f1ddcc|Piedņepra (Падняпроўе)}} {{legend|#e0d4de|Rietumpaļesje (Заходняе Палессе)}} {{legend|#f1e3c9|Austrumpaļesje (Усходняе Палессе)}} {{legend|#dfe0c5|Vidusbaltkrievija (Цэнтральная Беларусь)}} ]] Pieezere, arī Piedzvina (be) ir Baltkrievijas vēsturisks un etnogrāfisks reģions. Atrodas valsts ziemeļos, aizņem lielāko daļu no Vitebskas apgabala. Dienvidaustrumos, gar Dņepras—Dzvinas (Daugavas) ūdensšķirtni, tas robežojas ar Piedņepras reģionu, dienvidos un dienvidrietumos — ar Vidusbaltkrieviju un Paņamoni (Pienemunu).
Kā vēsturisks un etnogrāfisks reģions Pieezere atbilst galvenajam kādreizējo Polockas zemju masīvam (Polockas kriviči) un Daugavas vidusteces baseinam, un ir vienīgais Baltkrievijas reģions, kurš robežojas ar Latviju. Pieezeres vietējie dialekti veido baltkrievu valodas ziemeļaustrumu dialekta grupu.
Daži avoti iedala reģionu sīkāk, izšķirot Vitebskas novadu austrumos un Braslavas — rietumos.
Vēsture
Teritorijas hidronīmi galvenokārt ir jauktas baltu un slāvu cilmes, vietām kā senāki relikti saglabājušies Baltijas somu nosaukumi. Ar Baltijas somiem identificējamā ķemmes-bedrīšu keramika reģionā parādās 3. gadu tūkstotī p.m.ē., 2. gadu tūkstoša sākumā p.m.ē. parādās auklas keramika, kas raksturīga baltiem, pamazām balti kļūst par vairākumu. Ap 4. m.ē. gadsimta beigām uz reģionu sāk migrēt slāvi, pēc 8. gadsimta viņu migrācija pieaug un viņi, sajaucoties ar baltiem, izveido jauktas izcelsmes kriviču etnisko grupu ar slāvu dominanci.
Kā daļa no Kijivas Krievzemes valsts Polockas kņaziste bija viena no neatkarīgākajām, kurai bija gadsimtiem senas sociālpolitiskās sistēmas tradīcijas un savdabīga kultūra. 11. gadsimtā kņazistes teritorijā bija vairāki tiem laikiem lieli reģionālie un ekonomiskie centri: Polocka, Vitebska, Drucka, Lukomļa, Braslava. Politiskā un ekonomiskā vienotība veicināja vienotas un īpašas kultūras veidošanos.
Pieezerei kopā ar daļu no Piedņepras novada visus viduslaikus un līdz 19. gadsimta otrajai pusei bija saglabājies etnogrāfiskais nosaukums "Baltā Krievija", kas vēlāk tika izplatīts uz visu mūsdienu Baltkrievijas teritoriju.
Polijas—Lietuvas kopvalsts dalīšanas (1772. un 1793.) rezultātā Pieezere tika pievienota Krievijai un kļuva par Polockas guberņas daļu, no 1796. gada — Baltkrievijas, no 1802. gada — Vitebskas guberņas; rietumu daļa tika pievienota Viļņas guberņai.
Pēc 1917.—1920. gada kariem un Baltkrievijas PSR izveidošanās ziemeļu Pieezere palika tās sastāvā; Dzvinas kreisā krasta daļu nokļuva Polijā, bet 1939. gadā pēc Polijas iekarošanas to pievienoja Baltkrievijai.
Dabas apstākļu raksturojums
Pieezere ir mežaina, purvaina, visumā līdzena teritorija. Ap puse no kokiem ir priedes. Salīdzinot ar pārējo Baltkrieviju, daudz laukakmeņu. Ziemeļu novietojuma dēļ, īsākais veģetācijas periods valstī. Reģionā nav nopietnu dabas šķēršļu, kas apgrūtinātu iekšējos sakarus.
Saimnieciskās tradīcijas
Sulīgās pļavas un ganības veicināja lopkopības attīstību. Zemnieka saimniecībā galvenais un parasti arī vienīgais darba dzīvnieks bija zirgs. Kopš 19. gadsimta beigām liellopu audzēšanai ir izteikts gaļas un piena produktu virziens.
Attīstoties kapitālismam un dzelzceļa transportam, izplatījās mežsaimniecība un migrācijas darbi, kad strādnieki uz laiku devās piestrādāt citos reģionos. Daudzi bijušie zemnieki pārgāja uz celtniecību un amatniecību: Pieezeres akmeņkaļus, mūrniekus, galdniekus varēja atrast daudzās Krievijas guberņās.
Ēkas
Visizplatītākais viensētas veids bija vainags: gar pagalma perimetru atradās dzīvojamā un saimniecības ēkas. Bija arī kompakts variants, kad saimniecības telpas atradās cieši blakus mājokļiem, veidojot vienotu ēku kompleksu ar segtu pagalmu (Baltkrievijā tādi zināmi tikai šajā reģionā). Sētas nomalē 50–60 m attālumā tika būvētas maltuve un pirts. Maltuve vietējā izpratnē sastāvēja no labības kulšanas laukuma, žāvētavas, siena šķūņa salmiem un sienam un nojumes. Atklātās vietās reizēm tika uzstādīta nelielas vējdzirnavas.
Tipisks mājokļa plānojums bija dzīvojamā ēka + nojume + apsildāma klēts. Mājas sienas veidoja no apaļiem priedes vai egles baļķiem, kurus savienoja stūros, nenozāģējot atlikušos galus. Jumti parasti divslīpņu, sākot ar 19. gadsimta otro pusi — rāmja ("uz spārēm"); parasti tika klāti ar salmiem, retāk ar lubām.
Apģērbs
Pieezeres iedzīvotāju tradicionālo vīriešu apģērbu raksturo taisns, vaļīgs griezums. Visbiežāk apģērba krāsas ir baltas un gaiši pelēkas. No virsdrēbēm, papildus parastajām baltkrievu "svitām" — īsiem halātiem un aitādas mēteļiem ar vilnu uz iekšpusi — "kažuhiem", plašā lietošanā bija auduma sarafāns — "nasovs".
Sieviešu apģērbs, īpaši zemjostas, atšķīrās ar ievērojamu tipoloģisko daudzveidību. Dekorēšanas tehnikā dominēja izšuvumi un reljefi krāsu spiedumi, kas sieviešu apģērbā (kreklos, priekšautos) tika harmoniski apvienoti ar mežģīnēm. Izšuvumos dominēja sarkanā krāsa uz balta fona, krāsu spiedumos — zilā un gaiši zilā.
Podniecība
Pieezeres keramikai raksturīgas masīvas formas, rūpīga apstrāde un rotājumu uzlipināšana.
Folklora
Reģionālā izolācija parādās vietējā mutvārdu dzejā un tradicionālo rituālu izpildē. Kopā ar kopīgajām baltkrievu lauku darbu kalendāra un ģimenes rituālajām dziesmām ir plaši izplatīti tie dziesmu žanri, kuri citos reģionos ir reti vai vispār nepastāv — pirmslieldienu māju apstaigāšanas, masļeņicas, talkas, linu apstrādes un kāzu tuvināšanas dziesmas. Pieezeres dziesmu folklorai raksturīgs solo izpildījums; dziesmu melodija ir vienmērīga, nesteidzīga, ar plūstošām pārejām un brīva.
Ādmiņu dižakmens
Ādmiņu dižakmens vai Ādmiņu kalna dižakmens ir dižakmens Aizkraukles novada Staburaga pagastā. Izvietojies pagasta dienviddaļā Ādmiņu kalna austrumu pakājē 230 m uz ziemeļiem no Staburaga dzelzceļa pieturas. Līdz 1995. gadam bija atsegta tikai viena 3,8 m augsta un 6 m plata mala, tagad atrakts 4,15 m augstumā, atsedzot arī stateniskās plaknes stūrus. Kopš 2000. gada aizsargājams dabas piemineklis — ģeoloģisks veidojums.
Pikusola
Pikusola (arī Pikusala) ir ciems Viļakas novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta austrumu daļā 7,5 km no pagasta centra Rekovas, 18,6 km no novada centra Viļakas un 254,4 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.
Ieva Lazdāne
Ieva Lazdāne (dzimusi ) ir latviešu skolotāja, diriģente un ērģelniece.
Biogrāfija
Pēc studijām strādājusi Daugavpilī un Pļaviņās. Tā kā pēc ērģeļspēles apgūšanas konservatorijā nebija kur spēlēt, 1990. gadā aizgāja uz katoļu baznīcas ērģelnieku kursiem. Drīz pēc kursiem (1992. gadā) pārcēlās uz Aglonu, kur sāka strādāt par ērģelnieci Aglonas bazilikā.
1992. gadā nodibinājusi Aglonas bazilikas Kora skolu (vienīgā tāda veida skola Latvijā). 2015. gadā Kora skolā mācījās 55 bērni. Ieva Lazdāne ar bērniem runā latgaliski (arī skolā).
Popularizējusi Aglonas novada un Latvijas vārdu pasaulē, ar Aglonas bazilikas kori un Aglonas bazilikas Kora skolu piedaloties festivālos un koncertos Polijā, Austrijā, Vācijā, Spānijā, Francijā, Itālijā. Attīstījusi kultūras dzīvi Aglonas novadā.
Dakota Kai
Čherī "Čārlija" Džordžīna Kroulija (dzimusi 1988. gada 6. maijā) ir īru un samoiešu izcelsmes Jaunzēlandes profesionāla cīkstone. 2022. gada aprīlī beigusi sadarbību ar WWE, kur viņa uzstājas ar ringa vārdu Dakota Kaja (Dakota Kai), bet tā paša gada 30. jūlijā viņa atsāka savu karjeru piedaloties WWE pasākumā SummerSlam 2022. Viņa ir pazīstama arī pateicoties tam, ka cīnījusies NXT, kur viņa uzveica  Sieviešu Dusty Rhodes Tag Team Classic atklāšanas cīņās 2021. gada 14. februārī, un ir bijusī divkārtējā NXT sieviešu komandu cīņu čempione.
Neatkarīgās reklāmas Jaunzēlandē un Austrālijā.(2007–2016)
2011. gada septembrī viņa debitēja Sidnejā, Austrālijā bāzētajā "Pro Wrestling Alliance Australia  (PWA Australia) ikgadējajā šovā, kurā uzveica Kelliju Skeiteri (Kellie Skater). 2012. gada augustā Īvija kļuva par pirmo Impact Pro Wrestling NZ sieviešu čempioni, trīskāršā apdraudējuma spēlē uzveicot Britenaju un Meganu Foksu. Nedēļu vēlāk viņa uzveica PWWA Interim'' čempionātā, finālā uzveicot Džesiju Makkeju (Jessie McKay). Viņa saglabāja savu titulu pirmajā aizsardzībā pret Kelliju Skeiteri 6. oktobrī, gūstot neizšķirtu laika limita dēļ.
Oto Velinks
Oto Velinks (de, 1649—1708) bija Zviedrijas armijas ģenerālmajors, grāfs. Ingrijas ģenerālgubernators (1698—1703).
Dakota Kai
Neatkarīgās reklāmas Jaunzēlandē un Austrālijā.(2007–2016)
2013. gada decembrī uzveica IPW sieviešu čempionātā un pievienojās jaunai frakcijai ar nosaukumu "The Investment". (tulk. ieguldījums)
Oto Velinks
Dzīvesgājums
Dzimis 1649. gadā Jamburgā vācbaltu izcelsmes zviedru armijas pulkveža Oto Velinka un viņa sievas Kristīnas, dzimušas Maneršeldas (Mannersköld), ģimenē. Cēlies no Velingu dzimtas, viņa vectēvs bija Rīgas rātskungs un birģermeistars Gothards Velings (1579—1656), bet vecvectēvu Rīgas sindiku Gothardu Velingu nemiernieki 1586. gadā nogalināja Kalendāra nemieru laikā.
Dakota Kai
Neatkarīgās reklāmas Jaunzēlandē un Austrālijā.(2007–2016)
2014. gadā Japānā viņa noslēdza trīs mēnešu ilgu līgumu pēc piedalīšanās Japānas Pro Wrestling Zero1 sacensībās un kļuva par pirmo sievieti, kas ir saņēmusi šādu līgumu. Esot Japānā, īvija sadarbojās ar Madisonu Īglu (Madison Eagles) cīņā pret  Global Green Gangsters  duo - Kelliju Skeiteri un Tomoku Nakagavu(Tomoka Nakagawa) "Shimmer Tag Team '' čempionātā Joshi4Hope šova ietvaros.
Oto Velinks
Dzīvesgājums
1664. gadā viņš bija Brēmenē-Ferdenā stacionēta pulka leitnants, 1666. gadā sāka dienēt Francijas armijā, 1670. gadā paaugstināts pulkveža pakāpē. Piedalījās dāņu-zviedru karā, pēc tam dienēja Somijā, 1683. gadā viņu paaugstināja kavalērijas ģenerāļa pakāpē.
Dakota Kai
Neatkarīgās reklāmas Amerikā. (2013–2016)
2013. gada 6. aprīlī Īvija debitēja amerikāņu 53. "Shimmer Women Athletes  reklāmsacensībās piedaloties pieccīņā, kurā viņa zaudēja Kristīnai Fon Īrijai (Christina Von Eerie). 54. sacensībās Īvija uzveica Kimberu Lī (Kimber Lee), bet nākamajā dienā 56. sacensībās viņu uzveica Mija Jima(Mia Yim). 2014. gada aprīlī viņa sacentās "Shimmer '' 62. sacensībās'' ar Hikaru Shidu (Hikaru Shida) un cieta sakāvi. Īvija guva uzvaru 63. sacensībās pret Riju Oreilunu (Rhia O'Reillyun) un 64. pret Nikolu Matjevsu (Nicole Metthews).
2013. gada 19. aprīlī Īvija debitēja Shine Wrestling Shine 9 turnīrā, zaudējot cīņā pret Mersedesu Martinezu (Mercedes Martinez). Shine 18 iPPV  turnīra  Shine Tag Team  čempionātā 2014. gada 20. aprīlī Īvija un Skeitere zaudēja čempionēm "Lucha Sisters '' - Levai Beitei (Leva Bates) un Miai Jimai.
"World Wonder Ring Stardom" (2015–2016)
2015. gada 6. decembrī Īvija debitēja Japānas "World Wonder Ring Stardom" reklāmsacensībās. Savā pirmajā mačā viņa kopā ar Hirojo Matsumoto (Hiroyo Matsumoto) un Kelliju Skeiteri uzveica Artist of Stardom čempionātā. Viņas zaudēja titulu Jo Širai (Io Shirai), Kairijai Hodžo (Kairi Hojo) un Maju Ivatani (Mayu Iwatani) savā trešajā aizsardzībā 2016. gada 28. februārī.
Oto Velinks
Dzīvesgājums
Lielā Ziemeļu kara sākumā viņš 1700. gada 17. (6.) maijā sakāva sakšus kaujā pie Mazjumpravas un krievus kaujā pie Narvas 30. (20.) novembrī. Piedalījās Daugavas kaujā 1701. gada 19. (9.) jūlijā, kaujā pie Klišovas 1702. gada 19. (8.) jūlijā un kaujā pie Poņecas 1704. gada 28. oktobrī.
Dakota Kai
Agrīnās parādīšanās (2015–2017)
Kroulija parādījās 2015. gada 14. oktobra NXT sērijā ar ringa vārdu Īvija un zaudēja debitējošajai Niai Džaksai (Nia Jax). 2016. gada 15. decembrī Kroulija parakstīja līgumu ar WWE, un dažus mēnešus vēlāk viņa tika pasludināta par dalībnieci Mae Young Classic  ar ringa vārdu Dakota Kai. Saskaņā ar Kroulijas teikto, viņa vēlējās, lai viņas jaunais ringa vārds izklausītos nedaudz puiciski un atspoguļotu viņas samoiešu izcelsmi. Vārds Kai nozīmē  jūra  polinēziešu valodā un pretēji plaši izplatītam uzskatam nav atsauce uz Leilaniju Keju (Leilani Kai). Kaja turnīrā piedalījās 13. jūlijā, pirmajā kārtā uzveicot Kavitu Deviju (Kavita Devi) un otrajā kārtā Reju Ripliju (Rhea Ripley), bet ceturtdaļfinālā viņu no cīņām izslēdza sakāve pret Kairiju Sani (Kairi Sane).
Oto Velinks
Dzīvesgājums
1705. gadā viņu iecēla par kroņa padomnieku, 1706. gadā iecēla grāfa kārtā. Miris 1708. gadā Stokholmā.
Dakota Kai
Karjeras sākums NXT (2017–2020)
2017. gada 25. oktobrī Kaja atgriezās televīzijā, sacenšoties sieviešu battle royal turnīrā, kurā viņu izslēdza Seidža Beketa (Sage Beckett). 10. janvārī Kaja zaudēja debitējošajai Šainai Bašlerei (Shayna Baszler). 2018. gada 14. martā Kaja guva savu pirmo TV uzvaru, uzveicot Leisiju Evansu (Lacey Evans). Mēnesi vēlāk Kaja debitēja  WrestleMania  turnīrā WrestleMania 34, kopā ar vairākām citām NXT dalībniecēm startējot WrestleMania Women's Battle Royal turnīrā, kļūstot par pirmo jaunzēlandieti, kas sacentās WrestleMania. Kaja piedalījās arī  WrestleMania Axxess  turnīrā, kurā viņa uzveica, iegūstot sev maču NXT sieviešu čempionātā, tajā viņu uzveica tikko kronētā čempione Šaina Bašlere. Maijā Kaja guva vēl vienu iespēju piedalīties čempionātā un atkal tika uzveikta. Visu atlikušo gadu Kaja turpināja startēt individuālajās sacensībās, cīnoties pret tādām konkurentēm, kā Santana Gareta (Santana Garett), Bjanka Belēra (Bianca Belair), Leisija Evansa un  Alija  (  Aliyah  (Nhooph Al-Areebi)).
Paralēli savām aktivitātēm NXT, Kaja parādījās arī jaunizveidotajā  NXT UK . Oktobrī Kaja piedalījās pirmajā sieviešu maksas pārraidē Evolution, kurā viņa neveiksmīgi izaicināja Reju Ripliju (televīzijā nepārraidītā cīņā) dalībai NXT Apvienotās Karalistes sieviešu čempionātā. Pirms titula spēles Kaja piedalījās turnīrā, kas tika ierakstīts vasarā, bet tika pārraidīts novembrī, par vietu čempionātā, kur viņa pirmajā kārtā uzveica Ninu Samuelsu (Nina Samuels), bet pusfinālā viņu izslēdza Riplija. Pēc dažu mēnešu prombūtnes, 17. novembrī, Kaja atgriezās  NXT TakeOver: WarGames , kur viņa kopā ar Jo Širu palīdzēja Kairijai Sanei viņas mačā ar Šainu Bašleri, uzbrūkot Bašleras sabiedrotajām Džesamīnai Djūkai un Marinai Šafirai, kuri jau agrāk traucēja. 2019. gada 17. janvārī Kaja savā Twitter lapā paziņoja, ka NXT tiešraides pasākumā decembrī viņa sastiepa muskuli, kas viņai turpmākos dažus mēnešus neļaus piedalīties sacensībās.
Pēc vairāk nekā deviņu mēnešu neaktivitātes un pāris vinjetēm Kaja 25. septembrī savā atgriešanās mačā uzveica Teināru Konti (Taynara Conti). Neilgi pēc tam Kajas ilggadējā komandas partnere Tegana Noksa arī atgriezās NXT, un abas ātri apvienojās komandā ar nosaukumu "Team Kick". 30. oktobrī NXT Team Kick neveiksmīgi izaicināja The Kabuki Warriors ( Asuku  un Kairiju Sani) par dalību WWE sieviešu komandu čempionātā. Novembrī Kaja debitēja galvenajā sarakstā kā daļa no NXT talantiem. 23. novembra mačā  NXT TakeOver: WarGames , tieši pirms mača, Kaja aizstāja Miju Jimu Reas Riplijas komandā cīņā pret Šainas Bašleres komandu, jo Džimai uzbruka aizkulisēs. Tomēr, pirms viņa ienāca ringā, Kaja uzbruka savai regulārajai komandas partnerei Tīganai Noksai. Pēc atgriešanās decembrī, Mija Jimaatklāja, ka Kaja bijā tā, kas aizkulisēs uzbruka Džimai, tas izraisīja maču starp abām, kurā Kaja  uzvarēja. 2020. gada 26. janvārī Royal Rumble turnīrā Kaja piedalījās savā pirmajā Royal Rumble mačā ar 15. numuru, bet neveiksmīgi, jo viņu izslēdza cīņā pret Čelsiju Grīnu (Chelsea Green). 29. janvārī Kaja zaudēja Noksai pēc tam, kad viņa bija izmantojusi ceļa stiprinātāju Kendisas Lereas (Candice LeRae) uzmanības novēršanas.
Dakota un Reičela Gonzalesa (2020–2022)
2020. gada 16. februārī  NXT Takeover: Portland   Portlendā Kaja  uzvarēja Noksu ielu cīņā pēc debitējošās Reičelas Gonzalesas iejaukšanās. 4. martā Kaja uzveica Noksu tērauda būra mačā pēc Gonzalesa iejaukšanās. 7. jūnijā,  TakeOver: In Your House   mačā Kaja  apvienojās ar Gonzalesu un Kandisu Līreju, zaudējot Noksai, Mijai Jimai un Šocijai Blakhārtai sešu sieviešu komandas spēlē. 1. jūlijā Kaja, Lerea un Jima zaudēja Noksai NXT sieviešu čempionāta izslēgšanas mačā ar pirmo numuru. Divas nedēļas vēlāk, 15. jūlijā, Kaja uzbruka Jo Širai pēc tam, kad Šira bija veiksmīgi nosargājusi savu titulu pret Noksu. 5. augustā Kaja uzveica Ripliju, gūstot iespēju tikt pie   NXT TakeOver XXX' '' ' titula. 22. augustā iepriekš minētajā pasākumā Kaja sakāva Širu. Novembrī Kaja sāka strīdēties ar Emberu Mūnu(Ember Moon), pazīstamu arī, kā "Atēna", kā rezultātā 4. novembrī norisinājās mačs pret Mūnu, kurā Kaja uzvarēja pēc Gonzalesas iejaukšanās. Pēc tam Kaja un Gonzalesa apvienojās komandā ar Lerau un Toniju Stormu (Toni Storm), un piedalījās mačā pret Blakhārtu, Mūnu, Širu un Ripliju   NXT TakeOver: Wargames   6. decembrī, kur Kaja s komanda guva uzvaru. Kaja un Gonzalesa nesen tika pasludinātas par konkurentēm pirmajās Women's Dusty Rhodes Tag Team Classic cīņās.
NXT TakeOver: Vengeance Day finālā un sieviešu  Dusty Rhodes Tag Team Classic  finālā kopā uzveica Šotziju Blakhārtu un Emberu Mūnu. Ar uzvaru  Dusty Rhodes Tag Team Classic  finālā Kaja un Gonzalesa nopelnīja iespēju cīnīties ar WWE sieviešu komandas maču čempionēm Niju Džeksu un Šainu Bašleri. Cīņa, 2021. gada 3. martā, beidzās ar skandālu, jo Bašlere nebija likumīga čempionāta dalībniece. Nākamajā nedēļā, Kaja un Gonzalesa saņēma apbalvojumu par piedalīšanos čempionātā, ko viņām piešķīra NXT ģenerālmenedžeris Vilijams Regāls, atzīmējot Kaja s pirmo čempionātu WWE. Tomēr abas tovakar zaudēja savus titulus Blakhārtai un Mūnai.