cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aleksandrs Šaļimovs
Pirmā publikācija par Ļeņingradas jaunatni laikrakstā "Maiņa" 1956. gadā.
Pirmā zinātniskās fantastikas publikācija, stāsts «Ночь у мазара» 1959. gadā.
Aleksandrs Šaļimovs zinātniskās fantastikas literatūrā izvērš arī antiutopijas žanru stāstā "Pievienošana vairākumam" (Приобщение к большинству), kas iznāk 1975. gadā. Autors ir viens no retajiem, kas 80. gados PSRS pievēršas apcerējumiem par pasauli pēc kodolkara savā stāstā "Mūris" (Стена) (1982). Stāsta varoņi piedzīvo dramatisku sižeta pagriezienu, uzzinot, ka kodolkarš nav skāris visu pasauli, bet tikai ierobežotu teritoriju.
Krājumi
‎
Datizrace
Datizrace (en) ir datu analīzes process ar mērķi identificēt apslēptus, atkārtotus šablonus (angļu: patterns) kādā datu grupā, izmantojot īpašas metodes. Atkārtotu šablonu identificēšana datos ir vērtīga, jo tie var liecināt par savstarpēju saistību jeb korelāciju starp datu punktiem / novērojumu vienībām. Vienlaikus, neprasmīga datizraces pielietošana var novest pie nederīgu vai pat maldīgu saistību atklāšanas, ko nereti dēvē par datu bagarēšanu (angļu: data dredging).
Datizrace ir daļa no plašāka zināšanu atklāšanas / iegūšanas procesa (angļu: knowledge discovery / extraction), kurā no datiem tiek iegūtas jaunas, netriviālas, praktiski lietderīgas zināšanas, kas nepieciešamas lēmumu pieņemšanā dažādās sfērās. Šīs metodes plaši izmanto tādās jomās kā statistika, datu analīze, mašīnmācīšanās, datubāzes un citās interdisciplinārās, ar datorzinātnēm saistītās.jomās.
Vēsture
Termins Data mining radies 1978. gadā, bet mūsdienu traktējumā, tad guvis plašu ievērību, sākot ar 90. gadu pirmo pusi. Līdz tam datu analīzi veica ar statistikas palīdzību, un varēja apstrādāt nelielus datu apjomus. Datizrace ir plaša nozare, kas radusies un attīstījusies no tādām zinātņu jomām kā statistika, tēlu atpazīšana, mākslīgais intelekts, datubāzu teorija, mašīnapmācība utt.
Alfrēds Rasels Volless
Alfrēds Rasels Volless (en, dzimis, miris ) bija britu dabaszinātnieks, pētnieks, ģeogrāfs, antropologs un biologs.
Datizrace
Salīdzinājums ar citām datu analīzes metodēm
Tradicionalās datu analīzes metodes (statistika) un OLAP galvenokārt orientētas uz iepriekš formulētu hipotēžu pārbaudi un uz "raupju" izmeklēšanas analīzi, bet datizraces pamatā ir "ne uzreiz pamanāmu" likumsakarību meklēšana. Datizraces instrumenti var atrast šādas likumsakarības patstāvīgi, kā arī patstāvīgi izveidot hipotēzes par savstarpējām sakarībām.
Ja vairums statistisko metožu strādā ar neeksistējošiem lielumiem, izmantojot izlases vidējā koncepciju, tad datizrace darbojas ar reālām vērtībām
Ja salīdzina datizraci, statistiku un mašīnapmācību, tad statistika pamatā bāzējas uz teoriju, mašīnapmācība bāzējas uz apmācību, bet datizrace integrē teoriju un apmācību. Ja statistika koncentrējas uz hipotēžu pārbaudi, bet mašīnapamācība - uz apmācības aģentu darbības uzlabošanu, tad datizrace ir koncentrēta uz vienotu datu analīzes procesu, kas ietver datu attīrīšanu, apmācību, rezultātu integrāciju un vizualizāciju.
Datizraces process
Datizraces process parasti notiek divos vai trijos posmos:
Datizraces uzdevumi
Ar likumsakarību (šablonu) atrašanu tiek risināti datizraces uzdevumi. Pēc iegūtās informācijas tipiem, datizraces uzdevumus iedala šādās grupās:
Pēc izvēlētās statēģijas, uzdevumus iedala:
Datizraces metodes
Pastāv vairāki datizraces metožu veidi, piemēram, statistikas procedūras vai mašīnmācīšanās algoritmi.
Datizraces metodes var klasificēt dažādi. Piemēram, pēc tā, vai dati pēc datizraces tiek saglabāti vai arī tiek distilēti turpmākajai izmantošanai:
Pēc matemātisko modeļu apmācības pieejas, datizraces metodes var arī iedalīt:
Andris Līgotnis
Andris Līgotnis ( — ) bija latviešu jurists, sabiedrisks darbinieks un politiķis, LR Augstākās Padomes un 5. Saeimas deputāts. Partijas "Latvijas Ceļš" biedrs.
Izglītība, dzīves sākums
Andris Līgotnis mācības uzsācis Cēsu 2. astoņgadīgajā skolā, vienlaikus mācoties arī sporta skolas slaloma sekcijā. 1968. gadā ar māti pārcēlies uz dzīvi Rīgā, kur mācījies Natālijas Draudziņas 7. vidusskolā. Pēc 8. klases pabeigšanas devies mācīties uz Rīgas 6. vidusskolu. Par labām sekmēm un sabiedrisko darbu ieskaitīts grupā braucienam uz Vācijas Demokrātisko Republiku. Skolā veicis militāri patriotiskās audzināšanas pienākumus kā komjaunatnes biroja pārstāvis.
1977. gadā Līgotnis tika uzņemts Latvijas Valsts universitātes Juridiskajā fakultātē, paralēli mācījies arī Sabiedrisko profesiju fakultātē un ieguvis profesiju — lektors (padomju tiesību propagandists), praktizējies Čehoslovākijā. Vasaras brīvdienās strādājis sporta nometnē "Priedkalne" par pedagogu un pionieru nometnē "Liesma" par vecāko pionieru vadītāju. Ar izcilību absolvējis LVU 1982. gadā.
Jurista karjera
Īsi pēc universitātes beigšanas A. Līgotnis devās strādāt uz Balvu rajona prokuratūru. Darbu pārtraucis no 1987. līdz 1989. gadam, kad viņš Karēlijā dienēja PSRS armijā obligātā militārā dienesta ietvaros. Pēc atgriešanās sācis strādāt par advokātu Rēzeknes pilsētā.
Politiskā karjera
Trešās atmodas sākumā Līgotnis iesaistījies Latgales politiskajā dzīvē, bijis Latvijas Tautas frontes Balvu nodaļas biedrs. 1990. gadā ievēlēts LR Augstākajā Padomē, savukārt 1993. gadā ievēlēts 5. Saeimā. Bijis Aizsardzības un iekšlietu komisijas loceklis, vēlāk tās priekšsēdētājs, kā arī Nacionālās drošības padomes loceklis. Pēc tam kļuvis par Aizsardzības ministrijas parlamentāro sekretāru. Partijas "Latvijas ceļš" biedrs no 1993. gada.
Pēc Centrālās vēlēšanu komisijas priekšsēdētāja Ata Kramiņa nāves LC virzīja Līgotni par kandidātu uz brīvo vietu komisijā, kā arī priekšsēdētāja amatu.
Nāve
, būdams savā Rīgas dzīvoklī, Andris Līgotnis izdarīja pašnāvību nošaujoties. Līķis tika atrasts ap pulksten sešiem no rīta. Saeimas sēdē viņš tika pieminēts ar klusuma brīdi.
Privātā dzīve
Andris Līgotnis sadzīvē bija noslēgts cilvēks. Nodarbojies ar skriešanu, vēlāk ar soļošanu, dažkārt piedalījies arī smaiļošanas sacensībās. Daudz darba ieguldījis vectēva zemnieku saimniecības atjaunošanā. Vairākus gadus viņu mocījusi smaga slimība, arī politikā un sadzīvē nereti juties vientuļš.
Endokrīnā sistēma
Endokrīnā sistēma ir iekšējās sekrēcijas sistēma. Šiem organisma dziedzeriem nav izvadkanāla, izstrādātos produktus tie ievada tieši asinīs.
Iekšējās sekrēcijas dziedzeri:
Regbijs
Regbijs ir komandu sporta veidu grupa, kuras pirmsākumi meklējami Anglijas pilsētā Ragbi. Sporta veida nosaukums ir radies no šīs pilsētas nosaukuma. 1895. gadā regbijs sadalījās divās atsevišķās formās — regbijā-13 (en) un regbijā-15 (en). Katrā no tām ir atšķirīgi spēles noteikumi, kā arī katrai no tām pastāv sava pārvaldes organizācija. Abu regbiju formu galvenais mērķis ir piezemēt ovālo bumbu aiz gala līnijas. Abu galveno pārvaldes organizāciju pakļautībā atrodas arī citi regbija paveidi (t. sk. sniega regbijs, ratiņregbijs, miniregbijs ar mazāku bumbu un laukumu, kas domāts bērniem, pludmales regbijs). Regbijā nedrīkst dot piespēles uz priekšu. Vasaras olimpiskajās spēlēs notiek sacensības regbijā-7, kas ir regbija paveids ar septiņiem laukuma spēlētājiem.
Atšķirības starp regbiju-13 un regbiju-15
1895. gadā regbijs sadalījās divās atsevišķās formās — regbijā-13 un regbijā-15. Katrā no tām ir atšķirīgi spēles noteikumi. Kā jau nosaukums norāda, regbijā-13 vienas komandas laukuma spēlētāju skaits ir 13, bet regbija-15 — 15. Spēles parasti notiek futbola laukumā, kas pielāgotas regbija vajadzībām. Regbijā-13 laukuma izmēri ir no 112 līdz 122 metriem garumā un 68 metri platumā, savukārt regbijā-15 laukuma garuma ierobežojums ir 144 metri, bet platumā nedrīkst būt vairāk par 70 metriem. Abās regbija formās attālums starp tā dēvēto try line ir 100 metri.
Spēle ilgst 2 puslaikus, katrs no tiem ir 40 minūšu garš. Katras komandas mērķis ir iegūt pēc iespējas vairāk punktu, kurus var gūt dažādā veidā. Punktu gūšanas veids katrā no regbija paveidiem mazliet atšķiras. Arī bumbas izspēle un auta izspēle katrā no formām ir atšķirīga.
Čivava
Čivava (, izrunā: ) ir štats Meksikas ziemeļrietumos. Rietumos no tā atrodas Sonora, dienvirietumos Sinaloa, dienvidos Durango, austrumos Koavila de Saragosa, bet ziemeļos tas robežojas ar ASV Teksasas un Ņūmeksikas štatiem.
Regbijs
Regbija starptautiskās sacensības
Regbijā-15 iepriekš medaļas sadalīja četrās vasaras olimpiskajās spēlēs — Parīzē 1900. gadā, Londonā 1908. gadā, Antverpenē 1920. gadā un Parīzē 1924. gadā. Regbijs-7, kur laukumā atrodas septiņi spēlētāji, kopš 2016. gada iekļauts vasaras olimpiskajās spēlēs.
Nozīmīgākās regbija-13 sacensības ir Regbija līgas četras nācijas (Rugby League Four Nations), kurā piedalās pārstāvji no Austrālijas, Anglijas, Jaunzēlandes un Francijas. 1954. gadā notika pirmās Regbija līgas pasaules kausa sacensības. Regbija-15 pirmās Pasaules kausa sacensības notika 1987. gadā. Tās norisinās ik pēc četriem gadiem.
Regbijs Latvijā
Latvijā tiek spēlēts kopš 1960. gada. Latvijas spēlētāji ir spēlējuši gan Padomju Savienības izlasē, gan arī ārzemju klubos. Latvijā regbiju vada Latvijas Regbija federācija, kuras vadītājs kopš 2022. gada ir Kārlis Vents, nomainot Aivaru Pilenieku. Latvijā spēlējamie regbija paveidi ir regbijs-15, regbijs-7, pludmales, sniega un pieskārienregbijs, Latvijas Regbija līga agrāk organizējusi arī regbija-13 sacensības un izlasi. Galvenie Latvijas klubi koncentrējušies valsts centrālajā daļā — Rīgā, Garkalnē, Jelgavā, Valmierā, Elejā, Jūrmalā, Baldonē.
2021. gadā Rīgā notika regbija-7 valstu izlašu Eiropas čempionāta Trophy, t.i. otrās pēc spēka divīzijas, sacensības junioriem (līdz 18 gadu vecumam). 2022. gadā jūlijā tās atkal notiks Rīgā.
Volless
Volless ir izplatīts angļu cilmes uzvārds (sieviešu dzimtē Volesa). Cilvēki ar šo uzvārdu:
Kotdivuāras futbola izlase 2010. gada Pasaules kausa finālturnīrā
Treneris: Svens Jērans Ēriksons
Pazudušie ieraksti Vol. 1
Pazudušie ieraksti Vol. 1 ir latviešu repera Nātres debijas miksteips, kas tika izdots 2009. gada 15. jūnijā. Tajā kā viesmākslinieki piedalās Janers, JeeKaa, Lauris, Reiks un Ritvars. Nātre par savu miksteipu 2009. gada 26. decembrī saņēma Street TV Gada balvu nominācijā "Gada miksteips".
Sokoļņiku arēna
1980. gada olimpisko spēļu laikā Sokoļņikos tika izspēlēts handbola turnīrs. Šī iemesla dēļ jau 1975. gadā arēnā sākās nozīmīgi rekonstrukcijas darbi.
1975. gada traģēdija
1975. gada 10. martā arēnā noritēja spēle starp PSRS junioru izlasi un kanādiešu komandu Berijas "Cap" - to klātienē vēroja 4500 skatītāju. Kanādiešu komandas galvenais sponsors bija košļājamo gumiju ražotājs Wrigley, un mača gaitā laukuma viesi tribīnēs meta košlājamo gumiju iepakojumus un krāsainas uzlīmes, iemūžinot arī padomju jauniešu pūļus, kas par tām cīnījās.
Spānijas autonomie apgabali
Spānijas autonomie apgabali ir Spānijas Karalistes pirmā līmeņa politiskais iedalījums, kas izveidots saskaņā ar Spānijas konstitūciju. Konstitūcijas otrais pants atzīst visu "reģionu un tautību" tiesības uz pašpārvaldi un pasludina "Spānijas nācijas nesaraujamo vienotību."
Spānija ir sadalīta 17 autonomos apgabalos. Šīs reģionālās valdības ir atbildīgas par skolām, izglītību, veselības aprūpi, sociālo nodrošinājumu, kultūru, pilsētu un lauku attīstību, un dažos apgabalos, policiju. Ir arī divas autonomas pilsētas. Kopumā, saskaņā ar autonomiju sistēmu, Spānija tiek uzskatīta par "ārkārtīgi decentralizētu valsti", ar centrālo valdību, kas veido tikai 18% no valsts izdevumiem.
Glitter
Glitter ir amerikāņu popmūzikas un ritmblūza dziedātājas Meraijas Kerijas desmitais albums un septītais studijas albums, kas tika izdots ASV 2000. gada 11. septembrī Columbia Records aizgādībā.
Meža pūce
Meža pūce (Strix aluco) ir vidēja izmēra naktsaktīva pūce, kas sastopama lielākajā daļā Eirāzijas un ir visbiežāk sastopamā pūču suga Latvijā. Izdala 7 meža pūču pasugas, Latvijā sastopama nominālā pasuga S. a. aluco.
Meža pūces populācija kopumā sasniedz 2—6 miljonus, Eiropā ir apmēram 960 000—2 000 000 īpatņu. Tās izplatība ir stabila, un ir novērojams skaita pieaugums gandrīz visās Eiropas valstīs (Eiropā dzīvo apmēram puse no sugas pasaules populācijas).
Izplatība
Meža pūce ir nometniece visā tās areālā. Labprāt ligzdo ne vien mežos, bet arī parkos, alejās, kapsētās, pat pilsētās - jebkurā vietā, kur pieejami koki ar pietiekoši lieliem dobumiem ligzdošanai un barība. Īpaši šī suga iecienījusi lauksaimniecībā izmantotas teritorijas un mozaīkveida ainavu. Tai patīk, ja tuvumā ir pieejams ūdens.
Meža pūce pamatā mājo zemienēs, kalnos tā ligzdo līdz 550 metriem virs jūras līmeņa Skotijā, 1600 m Alpos, 2350 m Turcijā un līdz 2800 metriem virs jūras līmeņa Birmā.
Latvijā
Meža pūce ir parastākā no 13 Latvijā reģistrētajām pūčveidīgajām sugām, kas bieži sastopama mozaīkveida ainavās, bet ne pārāk bieži mežu masīvos. Iespējamais iemesls šādai biotopu izvēlei ir ligzdošanai piemērotu lielu un dobumainu koku trūkums mežaudzēs. Lai izpētītu šo problēmu un, izvietojot būrus, palīdzētu pūcēm atkal apgūt mežus, 2011. gadā Latvijas Ornitoloģijas biedrība meža pūci izraudzījās par Gada putnu Latvijā.
Izskats un īpašības
thumb|left|220px|Baloža un pūces (pa labi) redzes leņķa salīdzinājums, Meža pūce ir vidēji liels, masīvi veidots putns. Tās augums ir 37—43 [[centimetrs|cm, spārnu plētums 81–96 cm, masa 420—520 g. Meža pūcei ir liela galva bez ausu pušķiem, un lielas, tumši brūnas vai melnas acis, kuras ieskauj sejas disks. Knābis bāli pelēks. Nominālpasugai ir divas krāsu iespējas: tumši rūsganbrūna vai gaiši pelēka. Pavēdere gandrīz balta ar brūnganām, gareniskām un vertikāli novietotām svītriņām. Svītriņas ir bultveidīgas, ar sānu zarojumu — katru svītriņu veido vienas spalviņas centrālā ass. Lai gan visā Eiropā var novērot abas krāsu morfas, tomēr Eiropas rietumos dominē brūnās meža pūces, bet pelēkās Eiropas austrumos. Ziemeļteritoriju meža pūces ir zilganpelēkas. Sibīrijas un Centrālāzijas pasugām ir raksturīgs pelēks ar baltu apspalvojums. Meža pūcei ir raksturīgs dzimumdimorfisms — mātītes ir lielākas par tēviņiem. Tās ir apmēram 5% lielākas un 25% smagākas. Arī Skandināvijas un Sibīrijas pasugas ir lielākas nekā Rietumeiropā dzīvojošās meža pūces. Tās ir apmēram 12% lielākas un 40% smagākas. Pētījumos ir noskaidrots, ka pelēkās meža pūces ir reproduktīvākas nekā brūnās, tās ir arī veselīgākas un izturīgākas pret parazītiem. Varētu šķist, ka laika gaitā brūnā morfa ar laiku varētu izzust, tomēr pārojoties pūces nedod priekšroku kādai no krāsu variācijām.
Redze
Meža pūces acis atrodas sejas priekšējā plaknē, un abu acu redzes leņķis pārklājas par apmēram 50—70%. Tādējādi pūcei ir samērā laba binokulārā redze, salīdzinot ar dienas plēsīgajiem putniem, kuriem acu redzes leņķi pārklājas par 30—50%. Meža pūces tīklenes 1 mm² ir apmēram 56 000 fotoreceptoro šūnu. Pirms kāda laika valdīja uzskats, ka pūces spēj redzēt infrasarkano staru spektrā, bet mūsdienās šī hipotēze ir noraidīta. Joprojām valda uzskats, ka pūce redz 10—100 reizes labāk kā cilvēks pie vāja apgaismojuma. Tomēr eksperimenti pierāda, ka šis apgalvojums ir pārspīlēts. Patiesībā pūces redze ir tikai nedaudz jutīgāka kā cilvēkam, un pūces labākās redzes īpašības balstās vairāk uz optiskajiem faktoriem, nekā uz tīklenes gaismas jutību.
Tā kā pūce ir nakts putns, tās acis ir piemērojušās maksimālai gaismas uztveršanai: tās ir lielas, cilindriskas, un tīklenē ir milzīgs skaits blīvi novietotu nūjiņu, bet nav vālīšu, līdz ar to pūces acis ir īpaši gaismasjutīgas. Meža pūce, kā visi pūčveidīgie, ir tālredzīga – tā neko nespēj saskatīt sava knābja galā.
Dzirde
Meža pūcei kā visiem pūčveidīgajiem ir ļoti laba dzirde. Abas ausis ir asimetriski novietotas un atšķiras ar iekšējo struktūru, līdz ar to pūce spēj ļoti precīzi noteikt skaņas avotu. Abu ausu bungādiņas cauri galvaskausam ir savienotas ar kanālu, un nelielā skaņas uztveres nobīde katrā ausī ļauj pūcei precīzi noteikt skaņas avota atrašanās vietu. Kreisās auss atvere galvā ir novietota augstāk, bet labās auss atvere ir lielāka un orientēta uz leju, uzlabojot dzirdamību skaņām no apakšas. Abu ausu atveres ir noslēptas zem sejas diska spalvām, kuras ir sakārtotas tā, lai būtu skaņas caurlaidīgas. Ausu atveres visapkārt apņem īpaša ādas kroka. Uz tās aug cietas spalviņas. Kroka kopā ar spalviņām veido ap pūces ausīm zīdītāju ausu gliemežnīcām analogu pielāgojumu skaņas labākai uztveršanai. Citiem putniem šādas krokas nav.
Medības un barība
Meža pūce ir aktīva nakts laikā. Tā sēž uz kāda koka zara un ieklausās apkārtnes skaņās, tad nedzirdami slīd lejup un satver savu upuri. Retos gadījumos meža pūce medī dienas laikā. Tā medī pārsvarā grauzējus, arī citus nelielus dzīvniekus, kas var būt līdz pat jauna truša lielumā. Meža pūce medī arī putnus. Tie var būt pat samērā lieli, kā meža pīle vai trīspirkstu kaija. Tā medī arī mazākus medījumus, piemēram, vardes, vaboles un sliekas.
Nomedīto upuri pūce aiznes kāda koka zarā, mirkli izbauda veiksmīgo medību prieku un tad nodur ar saviem asajiem nagiem. Tā kā pūce neko neredz knābja galā, tā, pirms apēd upuri, to aptausta ar īpašajām, sarveidīgajām taustes spalviņām, kas aug knābja kaktiņos. Upuris, ja nav pārāk liels, parasti tiek norīts vesels, ar galvu pa priekšu. Ja medījums ir lielāks, vai, ja tas paredzēts mazo putnēnu barošanai, pūce to saplosa gabalos, bet nenoplūc. Pūce aprij medījumu ar visām spalvām, nagiem un kauliem. Visu, kas nesagremojas, pūce atrij. Atrijas ir kamolā savēlušās nesagremotās paliekas. Tās ir spalvas, kauli un reizēm pat veseli galvaskausi.
Ligzdošana
Gada vecumā meža pūces veido monogāmus pārus un parasti paliek kopā visu mūžu. Ligzdojošs pāris nostiprina savu teritoriju, kas gadu no gada var nedaudz mainīties. Dienas laikā pūce sēž kādā zarā, pēc iespējas tuvāk stumbram. Laikā no jūlija līdz oktobrim pāris guļ šķirti viens no otra. Guļošās pūces reizēm atklāj sīkie putni, kuri cenšas pūci padzīt, bet tā parasti uzbrukumus ignorē. Pūce ligzdu nevij, tā olas dēj koka dobumā, bet lieto arī žagatas ligzdas, vāveru migas, nišas ēku konstrukcijās un cilvēku veidotus speciālos būrus. Dienvidos meža pūce olas dēj februārī, bet ziemeļos ne ātrāk kā marta vidū. Meža pūcei ir spīdīgas, baltas olas. Dējumā ir 2 - 3 olas. Tās ir 48 x 39 mm lielas un sver apmēram 39 g. Olas perē tikai mātīte, apmēram 30 dienas. Mazuļi pēc izšķilšanās, apmēram 10 dienas, ir klāti ar baltām pūkām, bet augot kļūst gaiši pelēki. Spalvas pūcēniem izaug pēc 35 - 39 dienām. Ligzdu tie atstāj, pirms tiem izaug spalvas. Tie uzturas koku zaros ligzdas tuvumā. Vecāki rūpējas par mazuļiem 2 - 3 mēnešus vēl pēc tam, kad tiem ir izaugušas spalvas. Laikā no augusta līdz novembrim jaunās pūces pamet vecāku teritoriju, lai atrastu savu vietu. Ja jaunajiem putniem neizdodas atrast brīvu teritoriju, tie parasti cieš badu.
Sistemātika
Meža pūcei ir 7 pasugas:
Mūrmuižas pagasts
Mūrmuižas pagasts (līdz 1925. gadam Mūru pagasts) bija viena no Valmieras apriņķa administratīvajām teritorijām tā dienvidaustrumos. Likvidēts 1933. gadā, teritorija pievienota Kauguru pagastam.
Starptautiskā dzimtās valodas diena
Starptautiskā dzimtās valodas diena ir 1999. gada novembrī UNESCO izveidota dzimtās valodas piemiņas diena, kuru katru gadu atzīmē 21. februārī. Tas izveidošanas mērķis ir veicināt valodu un kultūru daudzveidību un daudzvalodību, jo aptuveni puse no valodām ir apdraudētas, un vairums no tām stāv uz izmiršanas sliekšņa.
Pēc 2009. gada UNESCO ziņojuma visvairāk valodu (196 valodas) ir apdraudētas Indijā, otrajā vietā atstājot Amerikas Savienotās Valstis (192 valodas), bet trešajā vietā — Brazīlija (190 valodas).
Stambulas "Fenerbahçe"
Stambulas "Fenerbahçe" (tr — Fenerbahčes sporta klubs) ir viens no spēcīgākajiem Turcijas sporta klubiem, kura bāzes vieta ir Kadikējas rajons Stambulā. Klubs dibināts 1907. gadā un visvairāk pazīstams ar futbola komandu, kas spēlē Turcijas Superlīgā. Fenerbahçe futbolisti ir 19 reizes kļuvuši par valsts čempioniem, kā arī sešas reizes izcīnījuši Turcijas kausu. Mājas spēles aizvada Šikri Saradžoglu stadionā, kura ietilpība ir 47 834 vietas.
Klubā ietilpst arī vīriešu un sieviešu basketbola, volejbola un citu sporta veidu sekcijas.
1337. gads
1337. gads bija parastais gads, kurš pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.
Hormoni
Hormoni ir bioloģiski aktīvas vielas, ko izstrādā iekšējās sekrēcijas dziedzeri un arī audi citos orgānos.
Hormoni ar asinīm nokļūst visos orgānos un piedalās šūnu specifisko funkciju regulācijā, tādējādi ietekmējot organisma augšanu, fizisko un psiholoģisko attīstību, dzimumsistēmas stāvokli, vielmaiņu un citus procesus. Pubertātes sākumā starpsmadzenes ar hormonu starpniecību iedarbojas uz smadzeņu piedēkli jeb hipofīzi un tā sāk pastiprināti izdalīt hormonus. Tie ierosina dzimumhormonu veidošanos dzimumdziedzeros — sēkliniekos un olnīcās.
Hormoni ir viens no ķīmisko signālu veidiem. Tie izplatās organisma šķidrajā vidē un regulē tā darbību, piesaistoties pie noteiktu šūnu receptoriem, aizsākot ķīmisko reakciju virkni. Taču informācijas pārraide ar hormonu starpniecību notiek lēnāk nekā pārraide pa nervu šūnām.
Ar hormonu starpniecību notiek sazināšanās starp orgāniem un audiem fizioloģisko procesu regulēšanai un uzvedības aktivitātēm, tādām kā gremošana, vielmaiņa, elpošana, miegs, ekskrēcija, stress, augšana un attīstība, kustība, vairošanās, garastāvoklis u.c.
1990.—1991. gada NBA sezona
'''Nacionālās basketbola asociācijas 1990.—1991. gada sezona''' bija 45. NBA sezona. Šajā sezonā piedalījās 27 komandas (visas no ASV).
Par NBA čempioniem kļuva Čikāgas "Bulls" spēlētāji, kas piecu spēļu finālsērijā pieveica Losandželosas "Lakers" ar 4—1. Finālsērija ilga no līdz. Šis bija "Bulls" pirmais izcīnītais NBA čempionu tituls (turpmākajās 90. gadu sezonās klubs izcīnīja vēl 5 NBA čempiontitulus). Par regulārās sezonas un finālsērijas vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Maikls Džordans ("Bulls"), kurš bija arī sezonas rezultatīvākais spēlētājs.
1990. gada NBA drafts notika, tajā Ņūdžersijas "Nets" ar pirmo numuru izvēlējās Deriku Koulmanu. 41. NBA Visu zvaigžņu spēle notika Charlotte Coliseum arēnā Šarlotā, Ziemeļkarolīnas štatā. Tajā Austrumu komanda uzvarēja Rietumus ar 116—114. Par spēles vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Filadelfijas "76ers" spēlētājs Čārlzs Bārklijs.
Pa konferencēm
Piezīmes
Mišela Viljamsa
Mišela Viljamsa (en; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise.
Tīrasiņu zirgs
Tīrasiņu zirgs ir viena no retajām tīrasiņu šķirnēm pasaulē. Tīrasiņu zirgs tiek saukts arī par pilnasini. Pasaulē tikai dažas šķirnes sauc par tīrasiņu šķirnēm, bet tikai vienu šķirni apzīmē ar vārdiem "tīrasiņu zirgs" — tā ir angļu zirgu šķirne, kura tiek izmantota zirgu skriešanas sacīkstēs. Lai arī termins — tīrasiņu zirgs — ir attiecināms tikai uz šo šķirni, to dažreiz izmanto, lai apzīmētu tīrasiņu dzīvnieku, t.i. zirgu, kura izcelsme ir dižciltīga. Tīrasiņu zirgs tiek pieskaitīts pie karstasiņu zirgiem un ir slavens ar savu ātrumu, veiklību un enerģiju. Tīrasiņu zirgs īsās distancēs var sasniegt 72 km/h un aizlēkt 10 m tālumā.
Pielietojums
Galvenais tīrasiņu zirgu pielietojums ir ātruma sacīkstes, bet to lieto arī konkūrā, kombinētās disciplīnās, iejādē, polo sacīkstēs un lapsu medībās. Tos bieži krusto ar citām šķirnēm, lai veidotu jaunas šķirnes vai lai uzlabotu esošās. Tīrasinis pēcnācējiem dod savai šķirnei tik raksturīgo ātrumu un temperamentu. Tīrasiņu zirgs ir ietekmējis tādu šķirņu izveidi kā kvarterzirgs (angliski - Quarter Horse), angloarābu zirgs un citas. Arī Latvijas zirgu šķirnes uzlabošanai ir lietoti tīrasiņu šķirnes zirgi. Viens no Latvijas zirgu sporta līnijas ciltstēviem ir tīrasiņu zirgs Darlings.
Tīrasiņu zirgu lielais ātrums un spēja maksimāli atdoties ātrumam rezultējas ļoti augstos rādītājos traumu statistikā. Zirgiem pārmērīgo slodžu dēļ ir dažādas veselības problēmas, kā, piemēram, viegli asiņojošas plaušas, zema dzimtspēja, ļoti mazas sirdis, un mazas pēdas, salīdzinot ar lielo augumu un masu, kas ir jābalsta. Nevienai šķirnei nav tik daudz nāves gadījumu sacīkšu laikā kā tīrasiņu zirgiem. Anglijas zirgu audzētāji analizē tīrasiņu šķirnes problēmas un cenšas tās atrisināt, turpinot pilnveidot šķirni.
Izskats
Tīrasiņu šķirnes zirga augstums skaustā ir 1,57—1,73 m, vidējais tipiskais augstums — 1,63 m. Visbiežāk tie ir bēri, tumši bēri, rudi, melni un sirmi. ASV ir sastopami arī retākas krāsas zirgi, kā palsi un salni. Ļoti reti ir balti tīrasiņu zirgi. Uz sejas un uz kājām zem ceļgala var būt baltas zīmes. Baltas zīmes nekad nebūs uz ķermeņa. Tīrasiņu šķirnei nav tādas krāsas kā dārka un lāsumaina. Labam tīrasiņu šķirnes zirgam ir garš kakls, skaista un smalka galva, augstas lāpstiņas, kas ir augstākas par krustiem, platas krūtis un krusti, īsa mugura, slaids augums un garas kājas.
Vēsture
Tiek uzskatīts, ka pirmās ātruma sacīkstes notika jau 1174. gadā pēc Anglijas karaļa Ričarda I (Ričarda Lauvassirds) pavēles Epsoma augstienē, kas mūsdienās ir slavenā Derbija mājvieta. Karalis Džeimss I iedibināja pirmo treniņu sistēmu, lai sagatavotu zirgus ātruma sacīkstēm, un totalizatoru uzvarētāja uzminēšanai. Ātruma sacīkstes kļuva par pamatu tīrasiņu šķirnes izveidei. Anglijas karaļi vairākās paaudzēs ir pievērsuši uzmanību ātruma sacīkstēm un ātru zirgu izaudzināšanai.
Šķirnes izveide sākās 17. gadsimta beigās un 18. gadsimta sākumā Anglijā. Tā laika zirgi bija jaukti vietējie Īrijas un Skotijas zirgi ar spāņu zirgiem un barbiem. Zirgi bija izturīgi un spēcīgi, bet to ātrums nebija pietiekami liels. Tika nolemts ievest izcilus arābu šķirnes ērzeļus. Vārds tīrasinis ir cēlies no arābu tīrasiņu zirga vārda, tādā veidā tika akcentēts fakts, ka vietējās ķēves pēcnācējs ir no ievestā arābu ērzeļa. 18. gadsimtā tīrasiņu šķirnes zirgi izplatījās pasaulē: Austrālijā, Eiropā, Japānā un Dienvidamerikā.
Boixos Nois
Boixos Nois ir ultraradikāls, vardarbīgs FC Barcelona fanklubs. Grupējumam ir izvēlēts šāds nosaukums, jo katalāņu valodā "Boixos Nois" nozīmē - "Trakie zēni", turklāt, tā pirmsākumi ir meklējami Barselonas rajonā - Bojšeresā. Lai vēl vairāk uzsvērtu savu agresivitāti, par fankluba simbolu ir izvēlēts zobus atņirdzis buldogs. Boixos Nois radās 1981. gadā, veiksmīgi apvienojoties vairākiem fanklubiem, kurus, neatkarīgi piederībai kādam no politiskajiem spārniem, vienoja Katalonijas separātisma ideja. Tiek lēsts, ka tā biedru skaits pārsniedz tūkstoti. Par tradicionāli niknākajiem Boixos Nois pretiniekiem tiek uzskatīts Madrides "Real" grupējums - Ultras Sur un mazākā mērā R.C.D. Espanyol - Brigadas Blanquiazules.
Tīrasiņu zirgs
Vēsture
Tīrasiņu šķirnes zirgiem (apmēram 93%) var izpētīt radu rakstus līdz pirmajiem trīs ērzeļiem, kas tika ievesti Anglijā un kas ir ciltstēvi šai šķirnei: Baierlija turku zirgs, Derlija arābu zirgs un Godolfīna arābu zirgs. Zirgiem ir to īpašnieku vārdi. Baierlija turku zirgs ir bijis vai nu arābu šķirnes zirgs vai ahalteke zirgs. To kapteinis Roberts Baierlijs atveda no Turku kara Ungārijas teritorijā. Tiek uzskatīts, ka zirgs tika sagūstīts kā kara trofeja. Baierlija turku zirgs ir devis daudzus slavenus sacīkšu uzvarētājus.
Tomasa Derlija arābu zirgs tika nopirkts Sīrijā 1704. gadā. Derlija arābam ir visu laiku slavenākais tīrasiņu šķirnes pēcnācējs — Eklipse, kas, iespējams, ir visslavenākais ātruma sacīkšu zirgs pasaulē. Tas ir bijis čempions 18 reizes.
Ir uzskats, ka Godolfīna arābu zirga pēcnācējs ir katrā Anglijas stallī, lai gan iesākumā ērzelis tika lietots kā "pārbaudes" ērzelis ķēvēm t.i. ērzelis, ko tur ķēvju bara tuvumā, lai pēc ķēvju uzvedības varētu noteikt īsto dienu pārošanai, dienu, kurā ķēvei ir jāatved "īstais" ērzelis. Bet visu izmainīja gadījums, kad Godolfīna zirgs sīvā cīņā ar atvesto ērzeli izcīnīja tiesības pāroties ar ķēvi Roksana. Viņiem piedzima Kade, kas kļuva par tēvu ērzelim Matčem, un tas savukārt kļuva par galveno ciltstēvu sacīkšu zirgu attīstības vēsturē. Leģenda vēsta, ka Godolfīna ērzelis tika atrasts Francijā, velkot karieti. To nopirka Edvards Koks un atveda uz Angliju 1728. gadā. Anglijā zirgs tika pārdots grāfam Godolfīnam.
Mūsdienu tīrasiņu zirgu DNS izpēte, ņemot vērā tēva un mātes līniju, sniedz pilnu statistisko ainu. Godolfīna arāba pēcnācēji mūsdienās ir 13,8%, Derlija arāba pēcnācēji — 6,5%, Karvena bērā barba — 4,2% un Baierlija turku zirga — 3,3%. Visi mūsdienu tīrasiņi ir pēcnācēji 27 vai 28 ērzeļiem no 18. un 19. gadsimta.
Islāms
Islāms (, IPA: ) ir monoteistiska reliģija un dzīvesveids, kura 7. gadsimtā radās Arābijas pussalā. Islāmticīgie vairākumā ir Tuvajos Austrumos, Ziemeļāfrikā, Rietumāfrikas valstīs, Vidusāzijā un Dienvidaustrumāzijā. Indijas subkontinentā islāmticīgie ir vairākums Pakistānā un Bangladešā un ir liela minoritāte pārējā Indijā. Aptuveni 31% musulmaņu dzīvo Indijas subkontinentā, 20% dzīvo arābu valstīs, bet 13% dzīvo Indonēzijā. Lielas musulmaņu kopienas atrodas arī Ķīnā, Austrumāfrikā un Krievijā. Vairākās Eiropas valstīs islāms ir otra lielākā reliģija, piemēram, Francijā (vislielākā musulmaņu kopiena Eiropā) un Apvienotajā Karalistē.
Raksturojums
Korāns apgalvo, ka islāms nesākās ar Muhamedam atklāto vēsti 7. gadsimtā, bet ar Ādamu. No Ādama līdz Muhamedam bijuši citi pravieši, kuri ir pieminēti Korānā (kā, piemēram, Noass, Ābrahāms, Mozus, Dāvids, Jēzus un citi pravieši). Tā islāmā skata "vispārīgo islāmu", kurā ietilpst visu Dieva praviešu vēsts un "konkrēto (vai specifisko) islāmu", par kuru sauc tieši pravieša Muhameda mācīto islāmu ar tā atšķirībām pielūgsmes praksēs no iepriekšējo Dieva praviešu mācībām. Konkrētais islāms balstās uz Korānu — atklāsmi svēto rakstu veidā un paša pravieša Muhameda paskaidrojumu, kā pareizi saprast Korānu. Paskaidrojums ir Muhameda norādījumi sakot vai noklusējot, darot vai nedarot formā — Sunna. Arābu valodā vārds islām nozīmē pakļaušanos, jeb padošanos, apzīmējot ticības pamata vērtību – pilnīgu padošanos Dievam. Arābu valodā Dievu sauc par Allāhu. Šādi Dievu sauc arī arābu kristieši. Šo vārdu paralēli vietējam vārdam (ja tāds ir) lieto arī visas musulmaņu tautas. Par musulmaņiem tiek saukti islāma sekotāji un tas nozīmē "tāds, kurš ir padevies [Dievam]". Pēc sekotāju skaita islāms ir otra lielākā reliģija pasaulē (lielāka ir vienīgi kristietība). Tiek lēsts, ka musulmaņu kopējais skaits ir no 1,2 līdz 1,57 miljardiem. No nemusulmaņu viedokļa islāms ir viena no Ābrama reliģijām. No islāmticīgo viedokļa tikai islāms (arābiski — "padevība Dievam") ir Ābrama reliģija, bet ne kristietība vai jūdaisms, kuri tiek skatīti kā sagrozīti atvasinājumi no Dieva atklāsmēm un iepriekšējo praviešu skaidrojumiem. Visi iepriekšējie Dieva sūtītie zināmie un nezināmie Svētie raksti laika gaitā cietuši no tahrīf (bojāšanās). Allāhs nesargāja tās iepriekšējās vēstis no patvaļīgām cilvēku veiktajām izmaiņām, jo tās bija paredzētas tikai noteiktai tautai, ciltij, reģionam, pilsētai vai laika posmam. Rakstu saglabāšana bija uzticēta cilvēkiem, kuri sagrozīja tekstus. Savukārt Muhameds tiek izvēlēts kā pēdējais vēstnesis ("Vēstnešu zīmogs") un viņam tiek dota universāla vēsts visai cilvēcei līdz pat Tiesas Dienai. Muhameda islāms no iepriekšējo praviešu islāmiem neatšķiras ticības uzskatos, bet gan tikai reliģiskajos un sociālajos likumos (Šariātā).
Islāmā islāmu nedēvē par "reliģiju" šī koncepta rietumu izpratnē, bet gan par "dīn" (دين) (piemēram, Korānā 48:27, 9:33, 61:9) ko var iztulkot kā "reliģija—dzīvesveids". Tas nozīmē islāma valdīšanu islāmticīgā dzīvesveidā un nepieļauj ticības uzskatu un praktizēšanas šķiršanu no praktiskās dzīves.
Lai gan jau drīz pēc Muhameda un viņa skolnieku nāves islāma likumi tika aizvien plašāk ignorēti, tomēr daļa no tiem reģionāli tika ievēroti. Tā islāms būdams "dīn" (reliģija, kas nosaka dzīvesveidu) ietekmēja dažādas dzīves jomas, ieskaitot kultūru un mākslu, radot unikālus mākslas paņēmienus un stilus. Islāmticīgo sabiedrības un valstis bija attīstītākās un vadošās zinātnē tā sauktajā "Islāma zelta laikmetā" no 8. līdz 13. gadsimtam.
Islāma rašanās
Muhameda islāma pirmsākumi ir meklējami Arābijā. Arābija bija nabadzīgs, tuksnešains reģions ar nelielām oāzēm, tāpēc to romieši un persieši vērtēja kā iekarošanas un pārvaldīšanas neizdevīgu. Izņemot Jemenu, kuru periodiski kā vasaļvalsti pārvaldīja Persija vai Etiopija. 6. gadsimta beigās, kad caur Arābiju gāja cauri tirdzniecības ceļš no Jemenas uz Bizantiju, palielinājās ekonomiskais nozīmīgums un turīgums oāzēm karavānu maršrutā. Šajā maršrutā bija Meka, kurā 570. vai 571. gadā kureišu (, Qureiš) cilts tirgotāju ģimenē dzima Muhameds. Saskaņā ar islāmu, 40 gadu vecumā Muhameds saņēma no Dieva pirmo atklāsmi, kuru tam sniedza erceņģelis Gabriels. Nākamajos 23 dzīves gados Muhameds saņēma erceņģeļa sniegtās atklāsmes. Tās bija āju (آية) (arābiski — "zīme" vai "brīnums") "vārsmu" formā. Atklāsmes teksts varēja būt garš vai pat tikai dažas rindiņas. Ājas ir apkopotas sūrās (سورة‎) un viss kopā Korānā atbilstoši Muhameda norādījumiem.
Islāma būtība
Islāma būtība ir pakļaušanās Dievam un Muhamedam. Tāpēc divi nozīmīgākie koncepti islāmā ir "tauhīd" ("islāma monoteisms") un "ibāda" — padevība un paklausība Dievam.
Islāma mācība jau no paša sākuma bija universāla. Tā vienlīdz vērsās pie visām tautām, nācijām, abiem dzimumiem. Viens no galvenajiem islāma pamatpostulātiem ir, ka visi musulmaņi ir brāļi un māsas. Muhameda dzīves laikā islāms nosodīja valdošās elites privilēģijas, sievietes apspiešanu, cilšu asinsatriebības tradīcijas. Viņa aicinājumi ievērot ekonomisko, sociālo un politisko godīgumu, būt žēlsirdīgiem un veikt labdarību, bija kaitinoši vietējai elitei un apkārtējās valstīs pastāvošajai iekārtai.
Islāma monoteisms
Tiešs Muhameda vēsts izaicinājums bija saukšana pie islāma monoteisma (Tauhīd توحيد). Tomēr Muhameds sauca viņus pie monoteisma, nevis vienkārši ticības Dievam. Vietējie pagāni, jūdaisti, kristieši atzina monoteismu Dieva Kundzībā — to, ka Dievs ir visas radības Radītājs, Pārvaldītājs un Aprūpētājs. Tomēr gan pagāni, gan jūdaisti, gan kristieši neatzina divas nākamās monoteisma kategorijas, tas ir, monoteismu Dieva vārdos un atribūtos (Tauhīd al-Asma vas-Sifāt) un monoteismu Pielūgsmē un Paklausībā (Tauhīd al-Ibāda). Monoteisms Dieva vārdos un atribūtos nozīmēja nepiedēvēt Radītājam radības īpašības un atribūtus, bet Muhameda noliedzēji atteicās to atzīt. Tauhīdā Dievs ir viens pats savās īpašībās un vārdos. Radības īpašības ir citādas nekā Radītāja, kurš ir brīvs no trūkumiem.
Muhameda vēsts noliedzēji noliedza arī monoteismu Dieva pielūgsmē un paklausībā. Tas nozīmē, ka pielūgsme un paklausība ir tikai Dievam. Muhameds aicināja apkārtējos uz monoteismu un pielūgt tikai Dievu un bez starpniekiem un līdziniekiem. Atteikšanās no elkiem nozīmētu Mekai lielas finansiālās grūtības. Meka tajā laikā bija pagānu svētceļojumu mērķis. Viņi ceļoja uz Kaabu slavināt Dievu un elkus.
Otrs šīs monoteisma kategorijas aspekts ir tas, ka par paklausības objektu jāatzīst tikai Dievu. Tas nozīmē, ka Dievs ir vienīgais, kurš nosaka atļauto un aizliegto. Tas nozīmē, ka vietējā vara un cilvēki individuāli savās dzīvēs, nevar noteikt, kas ir atļauts un kas ir aizliegts. Šādi monoteismā tiek atzīts, ka Dievs ir vienīgais likumdevējs un ka nekas nav pielūgsmes un paklausības vērts kā vien Dievs.
Tā bija revolūcija un monoteisma atjaunotne plašas sabiedrības uzskatos un apziņā, bet sākotnēji Muhamedu noraidīja, jo vairākumam nāktos pilnībā mainīt savu dzīvi, vērtības un dažkārt pat ienākumu avotu. Elite bija apjukusi un dusmīga uz Muhamedu. Muhameds bija zināms kā viens no uzticamākajiem un cienījamākajiem tās sabiedrības locekļiem. Lielākai daļai ebreju traucēja nacionālisms, jo, lai gan viņi gaidīja parādāmies jaunu Dieva pravieti šajā reģionā, viņi domāja, ka jaunais pravietis būs ebrejs un nevis arābs. Islāmam pamazām izplatoties, pagāni un ebreji uzsāka dažādas nerezultatīvas kampaņas islāma ticīgo izkaušanai un Muhameda nogalināšanai. Noslēdzot Hudeibijas pamieru, miera apstākļos islāms izplatījās visā Arābijas pussalā un Mekas pagāni padevās bez kaujas.
Pēc 23 gadiem sludināšanas, Arābijas pussala atteicās no pagānisma par labu Muhameda sludinātajam monoteisma apliecinājumam: Nekas nav pielūgsmes un paklausības vērts kā vien Dievs (لا إله إلاَّ الله).
Ibādas (pielūgsmes, paklausības un kalpošanas) koncepts Islāmā
Pielūgsme ir visaptverošs termins tam, kas Dievam tīkams cilvēka iekšējā un ārējā teiktajā un darītajā.
Pielūgsme ir vārds, kas aptver visu ko mīl Allāhs un ar ko Viņš ir apmierināts, no vārdiem un darbiem, atklātiem vai paslēptiem (redzamiem vai neredzamiem).
Pielūgsme ir viss, kas (mums) tika pavēlēts (no Allāha), bez vērtēšanas, vai to pieņem mūsu prāts, un vai tas atbilst konkrētas vietas un laika tradīcijām.
Tā pielūgsme islāmā ir dzīvot tā, kā Dievs vēlas lai cilvēks dzīvotu. Islāma skatījumā, cilvēka visa dzīve var būt ibāda. Pielūgsme ir tad, kad cilvēks dara to, ko Dievs norādījis viņam darīt, un nedara to, ko Dievs viņam norādījis nedarīt. Tādā ziņā šī kalpošana ir arī pielūgsme. Tādā ziņā katra darbība, kuru islāmticīgais veic pareizi — tā kā Dievs vēlas lai cilvēks dzīvotu — ir ibāda (pielūgsme—kalpošana). Katra lieta, kuru islāmticīgais nedara, jo zina, ka Dievs nevēlas lai viņš to darītu, — ir ibāda (pielūgsme—kalpošana). Tāpat kaut kā nedarīšana ir Dieva pielūgsme. Tā pielūgsme var būt arī ienākumu gūšana, labas attiecības ar līdzcilvēkiem, gulēšana, ēšana, smaids, atturēšanās no grēkiem un izdarīto grēku nožēla, utt. — visa dzīve var būt ibāda.
Šādi dzīvošana atbilstoši tam kādam cilvēku dzīvesveidam ir iecerējis un novēlējis viņu Radītājs, arī ir dzīves piepildījums un iemesls. Korānā 51:56 ir teikts: "Es neradīju džinus un cilvēkus, izņemot lai viņi veiktu ibādu (pielūgsmi, paklausību un kalpošanu) Man (vienam pašam)!" Tāpat islāmā ir paskaidrots, ka Dievam nevajag šo pielūgsmi, jo Dievs ir pilnīgs un brīvs no jebkurām vajadzībām. Šis pielūgsmes dzīvesveids ir nepieciešams pašiem cilvēkiem, jo viņi ir radīti šādam dzīvesveidam un tas viņiem ir piemērotākais. Ja viņi nekalpo Radītājam, tad viņi kalpo radībai, piemēram, pašu ego un tā iegribām. Islāms ir pielūgsme, un tam ir 5 pīlāri, bet tie nav vienīgie punkti. Cita obligātā prakse ir labā pavēlēšana un nosodāmā aizliegšana, pūles Dieva ceļā (džihāds), Dieva slavēšana un piesaukšana.
Islāma ticības uzskati — Akīda
Islāmā ir 6 ticības pamatuzskati.
Par islāma monoteismu ir izskaidrots augstāk sadaļā "Islāma būtība". Islāmā tic vienam Dievam (arābu valodā: ﷲ [alla:h]), Kurš ir visa Radītājs, Uzturētājs un Pārvaldītājs. Neviens cits nepārvalda radību kā vien Dievs. Radītājs ir citāds nekā radība (piemēram, islāmā ir sveša doma, ka Dievs līdzinās Ādamam), Viņš stāv tālu prom no radības trūkumiem. Dievs ir aiz septītajām debesīm. Islāmā ar visas septiņas debesis nenozīmē mūsu planētas atmosfēru. No aprakstiem Korānā un hadīsos ir viedoklis, ka pirmo debešu robeža varētu būt kaut kur Visumā vai arī Visuma robežā. Dievs ir vienīgais atļautā un aizliegtā noteicējs, un šī monoteisma daļa nozīmē, ka vienīgie leģitīmie likumi ir Dieva noteiktie. (Satiksmes noteikumi, pārtikas ražošanas regulas ir atļautas kā vispārējo Dieva norādījumu īstenošana.) Dievs ir vienīgais radības Radītājs, tāpēc Dievam ir tiesības noteikt kā šai radībai dzīvot.
Dievam ir daudz vārdu, daļa ir atklāta Dieva Grāmatā. Pretēji pārpratumam, islāmā neapgalvo, ka Dievam ir tikai 99 vārdi. "Allāh" ir viens no Dieva vārdiem.
Islāmā eņģeļi ir Dievam bezierunu paklausīgas būtnes, kuras bez ierunām izpilda Dieva pavēles. Islāmā Sātans nav "kritušais eņģelis", bet gan no džiniem (gariem), cilvēkiem paralēli dzīvojošām būtnēm, kurām tāpat kā cilvēkiem ir izvēles brīvība paklausīt vai nepaklausīt Dievam. Džini ir mums neredzami, izņemot kad Dievam nepaklausīgi džini pārkāpj šo robežu un veic dažādas paranormālas parādības, spoku parādības.
3. Ticība Dieva Grāmatām.
Cilvēces gaitā Dievs ir sūtījis cilvēcei Tekstus kā vadību. Slavenākās no tām ir Mozus Tora, Dāvida Psalmi, Jēzus Evaņģēlijs un Korāns. Atšķirībā no Korānā, pārējie nav saglabājušies, bet gan ir nozaudēti un sagrozīti. Tāpēc islāmticīgie tic visām zināmajām un nezināmajām grāmatām to oriģinālajā saturā, un noraida to mūsdienu sagrozītās versijas. Tikai Korāns esot saglabāts līdz mūsdienam oriģinālā stāvoklī.
4. Ticība Dieva praviešiem.
5. Ticība Nākamajai dzīvei.
Šis ticības punkts ietver ticību kapa dzīvei, kad standarta gadījumā cilvēkam būs kapa dzīve starp viņa nomiršanu un Tiesas Dienas pienākšanu. Kapa dzīve tiek pavadīta labos sapņos vai briesmīgos murgos. Pirms Tiesas Dienas, būs Pasaules Gals, kurš iesāksies Dievam pilnībā izmainot šo planētu un liekot nomirt visiem tajā laikā esošajiem (un ļoti pārbijušajiem) cilvēkiem, kuri tajā laikā būs neticīgi un smagi grēcinieki. Pēc tam, kad visi būs nomiruši, tad Dievs augšāmcels visus jebkad dzīvojošos cilvēkus un tiesās viņus atbilstoši viņu ticības uzskatiem, labajiem un sliktajiem darbiem, grēkiem un grēku nožēlai. Neticēt Dievam monoteismā ir grēks pret Dievu, un ir vērtēts kā lielākais grēks.
Pēc Tiesas Dienas daļa cilvēku būs Paradīzē, bet daļa Ellē. Tie, kuriem bija pareizie ticības uzskati, bet viņi bija šausmīgi grēkotāji un Dievs izlēma viņiem nepiedot uzreiz viņu grēkus, viņi pavadīs kādu laiku Ellē. Tie, kuri noliedza un atsacījās no ticības Dievam monoteismā, tie būs Ellē mūžīgi. Ellē ir briesmīga. Savukārt Paradīze ir brīnišķīga. Tās kvalitāte ir tik pāri cilvēkiem zināmajai radībai, ka viss ko cilvēki var iedomāties par Paradīzi būs kļūdaini. Kurānā un hadīsos ir Paradīzes apraksti, bet kļūdaini ir vizualizēt Paradīzē esošo, jo tas ir pāri cilvēku pieredzei. Paradīzes iemītnieki būs attīrīti no negācijām. Priekš augšāmceltajiem cilvēkiem būs radīts citāds ķermenis, tas būs lielāks un jūtīgāks. Paradīzes iemītnieki būs skaisti un bez daudziem tagadējā ķermeņa trūkumiem.
6. Ticība Kodaram.
Šis ir viens no dažiem Islāma teoloģiskiem konceptiem, kuru saprast nav viegli. Tas nozīmē, ka Dievs nolemj realitāti. Dievs zina visu kas bijis, kas ir, kas būs, un kas varētu būt, bet nebūs. Dievs nosaka kā piepildās realitāte, bet vienlaikus cilvēkiem ir dota brīvā izvēle. Tas nozīmē, ka cilvēki savos nodomos brīvi izvēlamies un par to arī atbildēsim. Savukārt, vai cilvēku nodomi piepildīsies realitātē — to nenosaka attiecīgais nodoma veicējs, bet gan Dievs.
Bez šiem 6 ticības pamatuzskatiem ir vairāki citi ticības uzskati, piemēram, ticība džinu pastāvēšanai. Atbilstoši islāmam, džini ir paralēli dzīvojošas, neredzamas būtnes ar citām fiziskām īpašībām un ar brīvu izvēli tāpat kā cilvēkiem, tāpēc tie var būt gan ticīgi, gan neticīgi. Pasaka par burvju lampu neatspoguļo islāma ticības uzskatus par džiniem. Tā pat nav arābu, bet gan ķīniešu pasaka, kura pārstāstīta arābu vidē. Atbilstoši islāmam, Sātans ir no džiniem un nevis no eņģeļiem, kuri ir Dievam bezierunu paklausīgas būtnes. Džini var arī iemiesoties cilvēkos, kas ir plaši zināms fenomens. Tas ir aprakstīts arī Bībelē, piemēram, Jēzus Bībelē ir aprakstīts kā nelabo garu izdzinējs no kāda cilvēka.
Muhameda islāma vēsture
40 gadu vecumā Mekas tirgonis Muhameds saņēma pirmo atklāsmi, kura pavēlēja viņam saukt cilvēkus uz monoteismu. Nākamo 13 gadu laikā viņš pavadīja saucot uz islāmu Mekas un tuvāko reģionu iedzīvotājus. Lēnām pieaugot islāmticīgo skaitam, Mekas pagānu elite sāka aizvien nežēlīgāk vērsties pret Muhameda vēsts atzinējiem spīdzinot, nogalinot vai ekonomiski boikotējot viņus. Pamazām Muhameda sekotāji aizbēga uz Etiopiju vai Medīnu. 13—tajā sludināšanas gadā arī Muhameds aizbēga no Mekas, kad viņu mēģināja nogalināt. Nākamos 10 gadus viņš pavadīja Medīnā. Islāmam turpinoties izplatīties, Mekas pagāni kopā ar Medīnas ebreju atbalstu vairākkārt rīkoja karagājienus ar mērķi izkaut islāmticīgos un nogalināt Muhamedu. Tomēr tas neizdevās un tika noslēgts Hudeibijas pamiers. Pamiera laikā islāms strauji izplatījās un Mekas pagāni padevās bez kaujas.
Islāma izplatīšanās
Vēl Muhamedam dzīvam esot, Bizantijas un Persijas valdnieki bažīgi vēroja Arābijas pussalas arābu cilšu apvienošanos valstī. Bizantija izlēma iebrukt un, nogalinot Muhamedu un viņa sekotājus, pārtraukt šo procesu. Tikmēr Persija nogalināja islāmticīgo vēstniekus šādā veidā piesakot karu. Muhamedam 62 gadu vecumā nomirstot, daļa tikko islāmu pieņēmušās arābu ciltis ārpus Mekas un Medīnas atteicās no islāma un pirmais kalifs, Muhameda tuvākais draugs, Abū Bekrs, pavadīja lielu daļu savas valdīšanas divus gadus karojot ar viņiem un ar tā laika lielvalstīm Bizantiju un Persiju. Pēc Abū Bekra sāka valdīt cits Muhameda tuvs draugs Umars, kura laikā islāmticīgo arābu armijas iekaroja no Bizantijas Sīriju, Palestīnu, Ēģipti, un Irāku un Persiju no Persijas. Pēc viņa valdīja Usmāns, kuru nogalināja nemiernieki. Sarežģītos apstākļos pie varas nonākušais Alī pavadīja savu valdīšanas laiku nemiernieku pārņemtā valstī. Galu galā, havāridžu sekta nogalināja Alī, bet viņiem neizdevās nogalināt otru pretendentu uz varu Muāviju. Muāvija bija iepriekšējā kalifa Usmāna radinieks, kurš pārvaldīja Sīriju. Viņš pārmeta Alī, ka viņš nav notiesājis Usmāna slepkavas, ignorējot Alī sarežģīto situāciju. Muāvija uzsāka vairāk kā 100 gadus valdošo Umaijīdu dinanstiju, kuras laikā tika iekarota pārējā Ziemeļāfrika, daļa Spānijas, Kaukāza, Vidusāzijas, Afganistānas un Pakistānas. Protestējot pret dažādām netaisnībām, pie varas nonāca Abbasīdu dinastija, bet Umaijīdu dinastija turpināja pārvaldīt Spāniju. Abbasīdu dinastijas laikā kalifāts pamazām sabruka, līdz 1258. gadā mongoļi nogalināja pēdējo kalifu, kurš gan bija nekas vairāk kā simboliska figūra. Vēlāk islāma militāru ekspansiju veica turki, jo sevišķi Otomāņu impērija, dažādas dinastijas, kuras iebruka Indijā. Tomēr lielākā daļa teritoriju kļuva par islāmticīgo apdzīvotām nemilitāras ekspansijas rezultātā. Tā bija ar Volgas Bulgāriju, Zelta Ordu (pārējiem Krievijas tatāriem), Indonēziju un Malaiziju, Dienvidfilipīnām, Dienvidindiju, Rietumāfriku, Centrālāfriku un Austrumāfriku, kur islāms izplatījās jo iedzīvotāji un valdnieki saskārās ar islāmticīgu tirgotāju vai misionāru sludināšanu. Tas, ka viduslaiku Eiropas baznīcas apgalojums, ka islāms ir izplatīts to uzspiežot iekarotajās teritorijās, mūsdienās ir vispāratzīts par kļūdainu un ačgārnu.
Mūsdienās islāms ir visstraujāk augošā lielā reliģija pasaulē. Lai gan islāmu masveidā pieņem Centrālajā un Rietumāfrikā, tomēr lielākoties tas ir izskaidrojams ar augsto dzimstību valstīs, kur galvenā reliģija ir islāms. Tas uztrauc citu reliģiju piekritējus un ateistus. Piemēram, Vācijā gandrīz trīs ceturtdaļas iedzīvotāju ir satraukti par islāma izplatību valstī.
Musulmaņu skaits
Musulmaņu skaits pasaulē: