cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Megalopole
Megalopole (grc) ir neliela pilsēta Arkādijā, Grieķijā, Megalopoles dēma administratīvais centrs. Atrodas Peloponēsas centrālajā daļā, 430 metrus v.j.l., 154 km uz dienvidrietumiem no Atēnām. 2011. gadā šeit dzīvoja 5748 iedzīvotāji. Uz dienvidaustrumiem no pilsētas iet 7. autostrāde. Nacionālais ceļš Nr.76 savieno Megalopoli ar Krestenu. Megalopole ir viens no svarīgākajiem Grieķijas enerģētikas centriem. Šajā rajonā ir uzstādītas četras lielas TEC, kas darbojas uz brūnoglēm, ar kopējo jaudu 850 megavati. un viens 700 megavatu bloks, kas darbojas ar dabasgāzi. Megalopoles līdzenumā ir lielas platības, kur tiek iegūts lignīts (brūnogles). Tas rada būtiskas ekoloģiskas problēmas. Tāpēc tiek izstrādāts infrastruktūras attīstības projekts, kas paredz ekoloģiskākas enerģētikas izveidi. Megalopolē ir vairākas skolas, veikali, baznīcas, viesnīcas u.c. iestādes.
Vēsture
Sengrieķu pilsēta Megalopole tika dibināta 371. gadā pr.Kr. Epaminonda aktīvas darbības rezultātā apvienojot Arkādijā 35 apdzīvotas vietas. Pilsēta uz ilgu laiku kļuva par Spartas pretinieku un antispartiešu spēku atbalsta punktu Peloponēsā līdz pat Romas iebrukumam Grieķijā. Ir zināmi Megalopoles tirāni: Aristodems, Artila dēls (valdīja līdz 253. gadam pr.Kr.), tad Lidiāds. Pilsētas nosaukums ar laiku ieguva negatīvu kontekstu un pārveidojās terminā "megapole".
Naval War: Arctic Circle
Naval War: Arctic Circle (NWAC) ir reālā laika jūras stratēģijas spēle, kuru izstrādājis Turbo Tape Games un izdevis Paradox Interactive. Tā tika izdota 2012. gada 10. aprīlī. Naval War: Arctic Circle tika izziņots 2011. gada Paradox Interactive sanāksmē, kura notika Ņujorkā. Spēli atbalsta Norvēģijas Filmu institūts, Inovācijas Norvēģijai un Norvēģu Pētniecības padome, un tā tikusi izstrādāta ciešā sadarbībā ar Karalisko Norvēģu Kara Floti.
Ibisu apakšdzimta
Ibisu apakšdzimta (Threskiornithinae) ir ibisu dzimtas (Threskiornithidae) pelikānveidīgo putnu apakšdzimta, kas apvieno 28 mūsdienās dzīvojošas sugas un vairākas izmirušas sugas.
Kopīgās īpašības
Barības meklēšanai ibisi izmanto garo knābi, ar to iztaustot dūņas un dubļus. Barojas ar dažādiem bezmugurkaulniekiem (ūdens kukaiņiem un vēžveidīgajiem). Ibisi veido monogāmus pārus, ligzdo kolonijās, bieži kopā ar gārņiem un karošknābjiem. Ligzda parasti tiek vīta kokos, ūdenstilpes krastā. Visas mūsdienās dzīvojošās ibisu sugas spēj lidot, bet lielākā daļa izmirušo sugu (Havaju ibisi (Apteribis) un Jamaikas ibisi (Xenicibis)) bija nelidojoši putni.
Patriks Stjuarts
Sers Patriks Stjuarts (en; dzimis ) ir angļu teātra, kino, televīzijas un balss aktieris. Savas ilgās aktiera karjeras laikā vairākas reizes ticis nominēts Olivjē, Zelta globusa, Emmy, Ekrāna aktieru ģildes un Saturna balvām.
Savu karjeru uzsāka un ilgstoši strādāja Karaliskajā Šekspīra kompānijā. Stjuarts 1979. gadā saņēma Lorenca Olivjē balvu kā labākais otrā plāna aktieris par tēlojumu Vestendas teātra izrādē "Antonijs un Kleopatra". Pirmās nozīmīgās Stjuarta ekrāna lomas bija BBC televīzijas seriālos un filmās 1970. gadu vidū un beigās, tajā skaitā arī filmā Hedda un miniseriālā I, Claudius.
1980. gados Patriks Stjuarts sāka filmēties ASV televīzijā un kinofilmās. Lielāko atpazīstamību viņš iemantoja ar kapteiņa Žana Lūka Pikāra lomu filmā Star Trek: The Next Generation un turpmākajās "Zvaigžņu ceļa" filmās, ar Profesora Čārlza Ksavjēra lomu "X-cilvēku" filmu sērijā, ar galveno lomu kabeļtelevīzijas kanāla Starz seriālā Blunt Talk, kā arī ar ierunātajām lomām — CIP direktora vietnieku Eiveriju Buloku seriālā "Amerikāņu tētuks" un stāstnieku filmā "Teds". Turpinot sadarbību ar Karalisko Šekspīra kompāniju, 2008. gadā Stjuarts atveidoja karaļa Klaudija lomu Vestendas teātra izrādē "Hamlets" par ko saņēma savu otro Olivjē balvu.
1993. gadā izdevums TV Guide nosauca Stjuartu par labāko 1980. gadu dramatisko lomu televīzijas aktieri. viņš saņēma zvaigzni Holivudas Slavas alejā. 2010. gadā kariene Elizabete par izciliem sasniegumiem aktiermākslā iesvētīja Stjuartu bruņinieku kārtā.
Lieliskais septiņnieks (1960. gada filma)
"Lieliskais septiņnieks" (en) ir 1960. gada ASV vesterna filma, kuras režisors un producents ir Džons Stērdžiss. Filmā galvenās lomas atveido Juls Briners, Īlaijs Volahs, Stīvs Makvīns, Čārlzs Bronsons, Roberts Vons, Horsts Buholcs, Breds Deksters un Džeimss Kobērns. Filma ir rīmeiks Akiras Kurosavas filmai "Septiņi samuraji" (1954).
Filma stāsta par septiņiem bruņotiem vīriem, kas tiek nolīgti, lai aizsargātu Meksikas ciemu no bandītiem.
Filmas "Lieliskais septiņnieks" pirmizrāde notika un to izplatīja United Artists. Filma guva gan kritiķu atzinību, gan komerciālus panākumus un bieži tiek uzskatīta par vienu no visu laiku labākajām vesterna žanra filmām. Elmers Bērnstīns nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā oriģinālmūzika". Amerikas Kinoinstitūts filmas skaņu celiņu iekļāva savā 25 labāko filmu mūziku sarakstā. 2013. gadā filma iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".
2016. gadā filmai iznāca rīmeiks ar tādu pašu nosaukumu.
Sižets
Nabadzīgu meksikāņu ciematu regulāri apdraud un aplaupa banda, kuru vada Kalvera. Daži ciema iedzīvotāji dodas uz ASV pierobežas pilsētu, lai iegādātos ieročus savai aizsardzībai. Tur viņi no amerikāņa Krisa uzzina, ka bez kaujas pieredzes ieroči viņiem neder. Viņš viņiem iesaka uz noteiktu laiku nolīgt vīrus ar ieročiem. Kriss piekrīt apsargāt ciemu, atrodot vēl piecus spējīgus vīrus. Grupā vēlāk pieņem arī jauno karstgalvi Čiko.
Ierodoties ciematā, grupa kopā ar ciema iedzīvotājiem būvē nocietinājumus un apmāca viņus lietot šaujamieročus. Viņi veiksmīgi atvaira Kalveras bandas sākotnējo uzbrukumu. Tomēr vairāki meksikāņi ir nobijušies un liek visiem septiņiem pamest ciematu. Tomēr grupa uzstāj uz cīņu ar Kalveru un cenšas uzbrukt bandai viņu nometnē. Tajā pašā laikā daži ciema iedzīvotāji sadarbojas ar bandītiem. Kad viņi atgriežas ciematā, viņi pārsteigti sastop Kalveru un tiek atbruņoti. Viņi vēlāk piekrīt atgriezties ciematā un atkal cīnīties.
Pēdējā kaujā, kurā beidzot piedalās ciema iedzīvotāji, bandīti, kuru skaits ir daudz lielāks par viņiem, tiek uzvarēti un gandrīz pilnībā sakauti. Tomēr ir nogalināti arī četri no septiņiem kaujiniekiem, Bernardo O'Railijs, Lī, Harijs Laks un Brits. Kriss un Vins pamet ciematu ar vārdiem "Uzvarēja tikai zemnieki. Mēs zaudējām. Mēs vienmēr zaudējam." Čiko paliek ciemā pie jaunās sievietes Petras, kurā viņš iemīlējās.
Piedos tikai Dievs
"Piedos tikai Dievs" (en) ir 2013. gada Dānijas un Francijas asa sižeta filma, kuras režisors un scenārija autors ir Nikolass Vindings Refns. Filmā galvenās lomas atveido Raiens Goslings, Kristīna Skota Tomasa un Vithaja Pansringarms.
Filma vēsta par Bangkokā dzīvojošu narkotiku dīleri Džulianu, kura māte liek atrast un nogalināt to, kurš ir atbildīgs par viņa brāļa nāvi.
"Piedos tikai Dievs" pirmizrāde notika Kannu kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta palmas zaru. Filma tika filmēta Bangkokā, Taizemē un, tāpat kā Refna iepriekšēja filma "Draivs", tā ir veltīta režisoram Alehandro Hodorovskim.
ISDN
Integrēto pakalpojumu cipartīkls (en) jeb tīkls ISDN ir starptautiskās Telesakaru savienības komitejas ITU-T izstrādāts datu pārraides tīkla standarts, kas nodrošina datu, audio un video informācijas pārraidi pa vienotu cipartīklu. Latviski tā apzīmēšanai tiek lietoti arī termini integrētais pakalpojumu cipartīkls, integrētā servisa cipartīkls un integrēto pakalpojumu digitālais tīkls. Kā šo pakalpojumu piemērus var minēt telefonu, faksu, Interneta pieslēgumu.
Megalopoles vēsture
Megalopoles vēsture atspoguļo Megalopoles dibināšanu un attīstību visā tās pastāvēšanas laikā.
Antīkais periods
Pilsētu dibināja Arkādijas līga, apvienojot divdesmit līdz četrdesmit apdzīvotas vietas laika posmā starp 371. un 368. gadu pr.Kr., kā politisku pretspēku Spartai. Megalopole bija Arkādijas līgas locekle no tās dibināšanas brīža līdz tās likvidācijai 362. gadā pr.Kr. 331. gadā pr.Kr. Megalopolē ielauzās spartieši un notika kauja ar maķedoniešiem, kas atnāca palīgā Megalopolei. 317. gadā pr.Kr., Otrā Diadohu kara sākumā, Poliperhons, jaunais Maķedonijas impērijas reģents, aplenca Megalopoli, kas nostājās viņa ienaidnieka, Kasandra pusē. Aplenkums neizdevās. 270. gados pr.Kr. Aristodems Labais ar Maķedonijas atbalstu spēja paņemt pilsētu savā kontrolē kā tirāns. 235. gadā pr.Kr. otrais pilsētas tirāns, Lidiads, atteicās no kontroles pār Megalopoli, un pilsēta kļuva par Ahajas līgas locekli. 222. gadā pr.Kr. spartiešu valdnieks Kleomens III nodedzināja pilsētu, taču pēc vairākiem gadiem tā tika atjaunota. Kā Ahajas līgas loceklis, Megalopole atstāja lielu iespaidu uz federālo politiku un kļuva par dzimto pilsētu vairākiem slaveniem ahajiešu līderiem, tādiem kā Filopoemens, Likorts, Polībijs. Kad Roma iekaroja Grieķiju, pilsēta joprojām palika apdzīvota, taču 6. gadsimtā tika pilnībā pamesta.
Viduslaiki un mūsdienas
Bizantijas periodā un pēc tam osmaņu laikā pilsēta sāka saukties Sinano (Σινάνο). Pēc Grieķijas neatkarības kara 1836. gadā tā tika pārdēvēta senajā nosaukumā Megalopole. No 1834. gada tā kļuva par Megalopoles provinces administratīvo centru. 1960. gados šajā rajonā sāka iegūt brūnogles un uzcēla lielas termoelektrostacijas. 1965. gada 5. aprīlī Peloponēsā notika spēcīga zemestrīce. Vairāki cilvēki, ieskaitot bērnus, gāja bojā. No zemestrīces cieta 80% māju, kā arī tika iznīcināti apkārtnē esošie ciemi.
Daniels Zīberts
Daniels Zīberts (de; dzimis Berlīnē) ir Vācijas futbola tiesnesis.
Ar futbola spēļu tiesāšanu sāka nodarboties 1998. gadā. 2007. gadā tika apstiprināts par Vācijas Futbola asociācijas tiesnesi. 2009. gadā sāka tiesāt 2. Bundeslīgas spēles, bet 2012.—2013. gada sezonā arī Vācijas Bundeslīgā. 2015. gadā kļuva par FIFA kategorijas tiesnesi.
Par pirmajām starptautiskajām spēlēm viņa karjerā kļuva 2015. gada Eiropas U-19 čempionāta kvalifikācijas spēles. Tā paša gada 9. jūnijā tiesāja savu pirmo pieaugušo izlašu spēli starp Luksemburgu un Moldovu. 2016. gada 18. aprīlī tiesāja UEFA Jaunatnes līgas finālu.
2021. gada aprīlī Zīberts tika apstiprināts par vienu no 19 tiesnešiem 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.
Zāmuēla Ministru kabinets
Voldemāra Zāmuēla vadībā Latvijas Republikas Ministru kabinets darbojās laika posmā no līdz.
Latvijas ģeoloģija
Latvijas ģeoloģija ir zinātne par Latvijas ģeoloģisko uzbūvi un tās attīstības vēsturi, un ir daļa no Ziemeļeiropas ģeoloģijas. Latvijas ģeoloģiskajai uzbūvei ir divi atšķirīgi stāvi — senā Baltikas kontinenta kristāliskais pamatklintājs un platformas sega, kas galvenokārt ietver ordovika, silūra, devona un kvartāra nogulumus. Latvijas reljefa detaļas nosaka kvartāra perioda apledojumu laikā radušies smilšainie, aleirītiskie un mālainie nogulumi, senākie ieži zemes virspusē atsedzas vienīgi dziļākajās upju ielejās.
Nogulumiežu biezums ir atšķirīgs, tas krasi palielinās no aptuveni 300 metriem Latvijas ziemeļaustrumos līdz pat 1900 metriem dienvidrietumos.
CF Os Belenenses
Clube de Futebol Os Belenenses ir Portugāles futbola klubs no valsts galvaspilsētas Lisabonas.
Daimler
Daimler var būt:
Oktobra Revolūcijas sala
Oktobra Revolūcijas sala (ru) ir Krievijai piederoša neapdzīvota sala Ziemeļu Ledus okeānā Severnaja Zemļas arhipelāgā. Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu—Ņencu rajonā.
Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Karas jūras austrumos Severnaja Zemļas arhipelāga vidienē, tā lielākā sala. Šokaļska šaurums dienvidaustrumos to atdala no Boļševikas, Sarkanās Armijas šaurums ziemeļrietumos un ziemeļos — no Komsomoļecas un Pioņeras, bet Austrumu šaurums rietumos — no Sedova arhipelāga. Krasta līnija stipri izrobota, daudz līču un pussalu. Krasti galvenokārt lēzeni, izņemot vietas, kur jūrā no ledājiem noplūst ledus. Piekrastē daudz nelielu salu, lielākā no kurām ir Naidjoniša ziemeļaustrumu piekrastē Šokaļska šaurumā. Apmēram 50% salas teritorijas klāj ledāji, lielākie no kuriem ir Karpinska ledājs ar salas augstāko punktu 963 m vjl, Rusanova ledājs, Universitātes ledājs, Vavilova ledājs un Aļbanova ledājs. Reljefu veido platoveidīga kalniene. Daudz upju, kas ziemā izsalst, lielākā no kurām ir arhipelāga garākā upe Ozjornaja (65 km). Vairāki nelieli ezeri, lielākais no kuriem ir Fjordu ezers (57 km²) Karpinska ledāja pakājē.
Sala atrodas arktiskā tuksneša dabas zonā. Augājs nabadzīgs, galvenokārt ķērpji un sūnas. Mīt baltais lācis, ziemeļbriedis, polārlapsa, lemingi, krastos valzirgu kolonijas. Salas ziemeļu un austrumu krastā putnu tirgi — alki, kaijas, sniedzes.
Parīzes Komūnas pussala rietumos un Matuseviča fjorda apkārtne salas ziemeļos ietilpst Severozemeļskija dabas liegumā.
Vēsture
Salas austrumu krastu 1913. gada 3. septembrī atklāja Krievijas hidrogrāfiskā ekspedīcija Borisa Viļkicka vadībā. Nākamajā gadā pēc atklāšanas ar 1914. gada 23. janvāra Jūras ministra pavēli salu kopā ar tālāk dienvidos esošo tagadējo Boļševiku nosauca par Nikolaja II Zemi (Земля Императора Николая II).
No 1930. līdz 1933. gadam padomju polārpētnieki Georgija Ušakova un Nikolaja Urvanceva vadībā detāli izpētīja Severnaja Zemļas arhipelāga salas, cita starpā veicot aerofotografēšanu ar dirižabli Graf Zeppelin. Pēc ekspedīcijas rezultātiem galvenajām arhipelāga salām tika piešķirti tagadējie nosaukumi.
2006. gadā Taimiras (Dolganu-Ņencu) autonomā apvidus Dome pieņēma lēmumu atgriezt arhipelāgam 1919. gadā nogalinātās Krievijas cara ģimenes vārdus, tajā skaitā Oktobra Revolūcijas salu pārdēvēt par Svētās Aleksandras salu. Pēc Taimiras autonomā apvidus pievienošanas Krasnojarskas novadam 2007. gadā tā vadība šo ierosmi neatbalstīja.
Līkaiņu ezers
Līkaiņu ezers ir caurteces ezers Tukuma novada Sēmes pagasta rietumos. Ezera ziemeļu krastā atrodas Līkaiņi. Ezera rietumu krastā - autoceļš P131 (Tukums—Ķesterciems—Mērsrags—Kolka). Novērojama bebru darbība, ezerā ieplūst purva ūdeņi.
Keress
Keress var būt:
Himedži pils
Himedži pils (ja, Himeji-jō) ir pils komplekss Himedži, Hjogo prefektūrā, Japānā. Tiek uzskatīta par vislabāko Japānas piļu arhitektūras piemēru, kas saglabājies līdz mūsdienām. Komplekss sastāv no 83 ēku tīkla un aizsardzības sistēmas no feodālā perioda.
Pils tika uzcelta 14. gadsimtā, turpmākajos gadsimtos komplekss tika paplašināts. Vairāk nekā 400 gadus pils palika neskarta, īpaši bojājumi netika nodarīti arī Himedži pilsētas bombardēšanā Otrā pasaules kara laikā un dabas katastrofu rezultātā.
Šī ir Japānā lielākā un visvairāk apmeklētākā pils. 1993. gadā pils tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā (viens no pirmajiem Japānas objektiem, kas iekļauts UNESCO sarakstā). Piecas struktūras kompleksā atzītas par Japānas valsts dārgumiem. Kopā ar Macumoto un Kumamoto pili šī tiek uzskatīta par vienu no trim Japānas galvenajām pilīm.
Opuļi
Opuļi ir ciems Brigu pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 308 km attālumā no Rīgas.
Labākā populārā filma (Amerikas Kinoakadēmijas balva)
Kinoakadēmijas balva par izciliem sasniegumiem populārajā filmā jeb Kinoakadēmijas balva par labāko populāro filmu bija Kinoakadēmijas ierosināta balva, ko pasniegtu ikgadējā Amerikas Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas ceremonijā. tika paziņots par jaunas kategorijas izveidi. Jau nākamajā mēnesī Kinoakadēmija paziņoja, ka balva netiks pasniegta 91. Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas ceremonijā, kā bija plānots iepriekš. Kategorijas ieviešana tika atlikta, lai "papildu izpētītu un apkopotu informāciju par jauno kategoriju".
Vēsture
Kinoakadēmija izsūtīja tās locekļiem ziņu, kurā bija teikts: "Jauna balvas kategorija — mēs izveidojām jaunu kategoriju par izciliem sasniegumiem populārajā filmā. Atbilstības prasības un citi svarīgie kritēriji tiks publicēti". Tā bija pirmā jaunas kategorijas izziņošana kopš "Labākā animācijas filma" kategorijas prezentācijas 74. Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas ceremonijā. Filmas, kas nominētas kā labākās populārās filmas, var tikt nominētas arī kā "Labāka filma".
2018. gada novembrī, Kinoakadēmijas prezidents Džons Beilijs apstiprināja, ka kategorijas izveide ir saistīta ar ceremonijas translācijas zemajiem reitingiem. Viņš izteica cerību, ka nākotnē sanāks ieviest šo kategoriju. Beilijs šo kategoriju salīdzināja ar dalītu labākās filmas balvu 1. Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas ceremonijā, kad Wings ieguva balvu kā labākā jeb izcilākā filma, savukārt Sunrise: A Song of Two Humans ieguva balvu par unikālāko māksliniecisko izpildījumu.
Atsauksmes
Paziņojums par populārās filmas kategoriju saņēma negatīvu kritiku gan no žurnālistiem, gan Kinoakadēmijas locekļiem. Daudzi tajā saskatīja mēģinājumu izmantot skatītāju pamatauditoriju, tādējādi palielinot ceremonijas TV reitingus. Tika izteikta arī kritika, ka kategorijas izveidošana samazinātu blokbāstera žanra filmu izredzes saņemt nomināciju kategorijā "Labākā filma". Kategorijas nosaukums arī tika kritizēts, jo ar nosaukumu "popularā" varētu saprast, ka filmas, kas nominētas citās kategorijās, ir nepopulāras vai nav iemantojušas pamatauditorijas interesi. Bobs Čipmans no žurnāla The Escapist atzīmēja, ka potenciālais balvas saņēmējs būtu "Melnā Pantera", filma, kuras aktieru pamatsastāvs ir afroamerikāņi un tajā ir izcilas atsauces uz afroamerikāņu kultūru, tādēļ filma būtu pelnījusi "atsevišķu, bet līdzvērtīgu" labākās filmas balvu.
Turpretī Džīns Del Vekkio no USA Today atbalstīja kategoriju par tās potenciālu atpazīt kases grāvēju filmas, kā arī režisoriem pievērsties mākslinieciskumam, kas uzrunā lielāko daļu skatītāju. Bez tā viņš atzīmēja, ka populārās filmas kategorija būtu Kinoakadēmijas balvas "atgriešanās pie tās saknēm". Laika posmā no 1940. gada līdz 1970. gadam "Labākās filmas" balvas saņēmējas bija gada ienesīgāko filmu desmitniekā. Salīdzinājumam, pēdējo reizi filma, kas saņēma balvu kategorijā "Labākā filma" un vienlaikus bija arī gada ienesīgāko filmu desmitniekā, bija 2004. gadā.
Mellene (ezers)
Mellene (arī Melleņu ezers, Melnenes ezers, Melnenis) ir caurteces ezers Tukuma novada Sēmes pagasta ziemeļos starp Balteni un Ciemeni. Ezera austrumu krastā atrodas Mazbrizules kapi.
Vitālijs Halberštats
Vitālijs Halberštats (Vitaly Halberstadt; dzimis, miris ) bija Francijas meistars šaha kompozīcijā un šaha teorētiķis.
Biogrāfija
Piedzimis tagadējās Ukrainas pilsētā Odesā. Krievijas pilsoņu kara laikā viņa ģimene emigrēja uz Franciju. Tur arī sācis nodarboties ar šahu. 1925. gadā dalījis pirmo vietu Parīzes pilsētas šaha čempionātā. Šaha etīdes sācis sastādīt no 1924. gada. Bijis starptautiskais meistars un starptautiskās kategorijas tiesnesis šaha kompozīcijā (1957). No 1956. līdz 1966. gadam bijis Francijas šaha žurnāla Thèmes-64 etīžu nodaļas redaktors. Kopumā publicējis apmēram 200 etīdes un 25 uzdevumus, no kuriem 20 kompozīcijas ir saņēmušas pirmās godalgas dažādos konkuros, bet 19 kompozīcijas tika iekļautas izdevumā "FIDE Albums". Halberštats, tāpat kā viņa draugs Andrē Šerons, šaha kompozīcijā deva priekšroku analītiska rakstura tēmām, daudzas no viņa sastādītajām etīdēm bijušas nozīmīgas arī galotņu teorijā. Pēc sievas nāves 1960. gadu sākumā pamazām atstājis šaha kompozīciju. Apglabāts Parīzes kapsētā Auteuil.
Etīdes
1.f5-f6+ Kg7-h8!
'''2.Lg8-d5! Ze2-d4''' Variantu 2. … Ze2-f4 skatīties zemāk.
3.Ld5-e4 Zh2-g4
4.f6-f7 Zh4-f5+!
5.Le4:f5 Zg4-h6
6.f7-f8T+! ar uzvaru.
Cits variants:
4.f6-f7 Zf4-g6+!
Ruta Muceniece
Ruta Muceniece (dzimusi kā Ruta Zīle 1950. gada 24. martā Lejasciema pagastā) ir latviešu farmakoloģe, Latvijas Universitātes profesore. Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenā locekle (2008).
Vitālijs Halberštats
Etīdes
5.Le4:g6 Zg4-h6
6.f7-f8L!! ar uzvaru. Nevar 6.f8T+? Kg7! 7.Lc2 Zg8+ 8.Ke8 Zf6+ ar mūžīgo šahu.
Ruta Muceniece
Dzīves gājums
Studēja farmāciju Rīgas Medicīnas institūta Farmācijas fakultātē (1970-1976). Turpināja studijas aspirantūrā Latvijas Organiskās sintēzes institūtā (1979-1982). 1982. gadā Tartu Universitātē aizstāvēja bioloģijas zinātņu kandidāta disertāciju "Īso peptīdu ietekme uz smadzeņu monoaminerģiskajiem procesiem". Bija zinātniskā līdzstrādniece OSI (1982-1999), papildinājās Segedas universitātē (1987), Ūmeo universitātē (1992) un Upsālas Universitātes Biomedicīnas centrā (1993-2000). 1999. gadā Latvijas Universitātē aizstāvēja habilitētā bioloģijas doktora grādu ar disertāciju "Melanokortīna receptori: no klonēšanas līdz selektīviem ligandiem". Pēc atgriešanās dzimtenē 2000. gadā sāka strādāt par LU Medicīnas fakultātes asociēto profesori, tad profesori (2005). LU MF Farmācijas programmu direktore.
Kopš 1998. gada ir Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes profesore, Medicīnas bioķīmijas katedras vadītāja.
Lielezeres iela
Lielezeres iela ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, vēsturiskajā Iļģuciemā, Dzirciema apkaimē. Lielezeres iela sākas krustojumā ar Slokas ielu un Nordeķu ielu un beidzas krustojumā ar Dzirciema ielu. Kopējais ielas garums ir 360 metri un tā sastāv no 2 braukšanas joslām ar asfalta segumu. Lielezeres ielā atrodas dažāda veida dzivojamā apbūve, kā arī šobrīd neizmantota tirdzniecības centra ēka (Dzirciema iela 42).
Vēsture
Iela izveidota ap 1889. gadā ar nosaukumu Ezermuižas iela (ru). 1923. gadā pārsaukta tagadējā vārdā.
Ielu savienojumi
Dzegužu iela ir savienota ar šādām ielām:
Totnava
Totnava (de) ir pilsēta Lērahas rajonā, Freiburgas apgabalā, Bādenē-Virtembergā, Vācijā. Tā atrodas 20 km uz dienvidaustrumiem no Freiburgas.
Gandeļi
Gandeļi ir ciems Krāslavas novada Kaplavas pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā, vairāk uz ziemeļiem. Ietilpst īpaši aizsargājamajā dabas teritorijā Augšdaugavas aizsargājamo ainavu apvidū.
Blakus ciemam austrumu pusē atrodas Daugava. 0,6 km uz rietumiem no ciema atrodas valsts vietējais autoceļš (V633) Krāslava— Varnaviči—Robeždaugava, pa kuru kursē sabiedriskais transports autobusu maršrutā Krāslava - Varnaviči — Krāslava. Aptuveni 1,6 km uz ziemeļiem no Gandeļiem atrodas novada centrs Krāslava, bet 2 km uz dienvidiem ciems Dvorišči. Ciemā darbojas uzņēmums, kas nodarbojas ar lauku tūrismu — zemnieku saimniecība ar viesu namu "Arkādija".
Mežgaļi
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V1199, uz austrumiem no Pleces purva.
Oto Frideriks Felkerzāms
Oto Frideriks Felkerzāms (pl; miris ) bija Žečpospolitas valsts darbinieks no Felkerzāmu dzimtas, karavīrs un diplomāts, Inflantijas vaivads no 1696. līdz 1705. gadam, daudzu muižu īpašnieks Polijā, Lietuvā un Kurzemē.
Dzimis Nīgrandes muižas īpašnieka Jana Felkerzāma ģimenē. Jaunībā Polijas karaļa militārajā dienestā. 1667. gadā kļuva par pirmo Inflantijas kastelānu. Kopā ar ģimeni pāriedams katoļticībā, Felkerzāms nostiprināja pozīcijas Polijas karaļa Jana III Sobeska galmā.
Mercedes-Benz Group
Mercedes-Benz Group AG (agrākie nosaukumi Daimler-Benz, DaimlerChrysler, Daimler) ir Vācijas autobūves uzņēmumu grupa. Tās galvenais birojs atrodas Štutgartē. Uzņēmums id dibināts 1998. gadā, Daimler-Benz apvienojoties ar Chrysler. Pazīstamākais grupas zīmols ir Mercedes-Benz.
Uzņēmuma akcijas tiek kotētas Frankfurtes fondu biržā (kods DAI). Lielākie akcionāri (2022. gada februārī): Ķīnas BAIC Group (9,98 %), Ķīnas investoram Li Šufu (Geely īpašnieks) piederošais Tenaciou3 Prospect Investment (9,68 %), Kuwait Investment Authority (Kuveitas suverēnais fonds, 6,84 %).
Vēsture
Uzņēmuma vēsture sniedzas līdz 19. gadsimtam. 1883. gadā Karls Bencs dibināja autobūves uzņēmumu Benz & Cie, savukārt 1890. gadā Gotlībs Daimlers un Vilhelms Maibahs dibināja Daimler Motoren Gesellschaft. 1926. gadā abi uzņēmumi apvienojās ar nosaukumu Daimler-Benz AG. Automašīnas tika izlaistas ar zīmolu Mercedes-Benz.
1998. gadā Daimler-Benz apvienojās ar ASV autobūves uzņēmumu grupu Chrysler; jaunā uzņēmuma nosaukums DaimlerChrysler AG; darījuma summa 38 miljardi USD.
2000. gadā DaimlerChrysler meitas uzņēmums DASA apvienojās ar citiem Eiropas aerokosmiskās un aizsardzības jomas uzņēmumiem, izveidojot EADS.
2007. gada 3. augustā Chrysler tika pārdots ASV privātajam investīciju uzņēmumam Cerberus Capital Management; uzņēmuma nosaukums mainīts uz Daimler AG. 2013. gadā pārdotas kapitāldaļas uzņēmumā EADS.
2022. gada 1. februārī Daimler AG mainīja nosaukumu uz Mercedes-Benz Group AG.
Zīmoli
Daimler visā pasaulē pārdod transportlīdzekļus ar zīmoliem:
La Beaujoire-Louis Fonteneau
La Beaujoire-Louis Fonteneau ir stadions Nantē, Francijā. Stadionā ir 38 128 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada FC Nantes.
Hamburgas osta
Hamburgas osta (de) ir osta Hamburgā, Vācijā, kas atrodas Elbas upē, apmēram 110 kilometru attālumā no Elbas ietekas Ziemeļjūrā. Ostas kopējā teritorija ir 73,99 km², no kuras 43,31 km² aizņem sauszemes teritorija, bet 30,68 km² ūdens teritorija.
Pēc 2014. gada datiem ostā tika pārkrauti 145,7 miljoni tonnu kravas, kas to padara par Vācijas lielāko ostu pēc pārkrauto kravu daudzuma un otro lielāko ostu Eiropā aiz Roterdamas ostas pēc pārkrauto kravu daudzuma. Tā ir arī piecpadsmitā noslogotākā osta pasaulē.
Pēc 2014. gada datiem ostā ir iebraukuši 589 000 pasažieru, kas to padara par vienu populārākajām kruīza kuģu piestātnēm Eiropā. Hamburgas ostā ir divas kruīza kuģu piestātnes.
Opūgi
Opūgi ir ciems Riebiņu pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 208 km attālumā no Rīgas.
Atlético Tucumán
Club Atlético Tucumán ir profesionāls Argentīnas sporta klubs no Sanmigelas de Tukumanas. Klubs ir vislabāk pazīstams ar savu futbola komandu, kas piedalās Argentīnas pirmajā divīzijā.
Atlético Tucumán ir dibināts 1902. gadā un savas mājas spēles aizvada Estadio Monumental José Fierro stadionā, kurā ir 35 200 skatītāju vietas.
Klubam ir komandas arī šādos sporta veidos: basketbolā, šahā, lauka hokejā, rokasbumbā, telpu futbolā un karatē.
Aptiekas iela (Rīga)
Aptiekas iela ir iela Rīgas Ziemeļu rajonā, Sarkandaugavā. Aptiekas iela sākas krustojumā ar Tilta ielu un beidzas uz Kundziņsalas tilta pār Sarkandaugavu, turpinoties kā Kundziņsalas 6. šķērslīnija. Savieno Sarkandaugavu ar Kundziņsalu.
Aptiekas ielā ir dažāda veida, pārsvarā dzīvojamā, apbūve. Šeit atrodas Sarkandaugavas filiālbibliotēka (Aptiekas iela 14A) un Rīgas psihiatrijas un narkoloģijas centrs (Aptiekas 7/9), kā arī pirmsskolas izglītības iestāde.
Vēsture
Aptiekas iela sākotnēji bijusi daļa no Aleksandra ielas. Dibinot Aleksandra Augstumu slimnīcu, 1824. gadā pie tās ierīkoja aptieku, kas devusi ielas nosaukumu (aptieka pastāv līdz mūsdienām, lai gan tagad atrodas Patversmes ielā 1). 1885. gada 18. martā Aleksandra ielas daļu no Tilta ielas līdz Tvaika ielai pārdēvēja par Aptiekas ielu (Apotheke Straße, Аптекарская улица). Latviešu valodā šo ielu sākumā dēvēja par Aptieķeru ielu. 1947. gada 16. aprīlī tika pieņems lēmums rezervēt zemi Aptiekas ielas turpinājumam aiz Tvaika ielas, bet 1956. gada 14. septembrī tika apstiprināts projekta uzdevums tilta celtniecībai no Aptiekas ielas pāri Sarkandaugavai uz Kundziņsalu (tilta celtniecība pabeigta 1959. gadā).
Turkmenbaši plato
Turkmenbaši plato (tk), agrāk Krasnovodskas plato (ru) ir kalnu masīvs Turkmenistānas rietumos. Aizņem Turkmenbaši pussalas lielāko daļu. Stiepjas ziemeļrietumu—dienvidaustrumu virzienā 160 km garumā. Lēzenas augstienes ar plašiem pazeminājumiem. Veidots no kaļķakmeņiem un merģeļiem ar ģipšakmeni. Dienvidos plato norobežo Kireninkires krauja ar plato augstāko punktu Kaskirbulaku (308 m vjl). Dienvidaustrumos grēda savienojas ar Balkana grēdu. Ainavā dominē māla un akmeņu tuksnesis.
Kupolvavilova
Kupolvavilova (ru) ir bijusī Krievijas pētniecības polārstacija Arktikā. Izvietojusies Severnaja Zemļas arhipelāga lielākās Oktobra Revolūcijas salas rietumu daļā, Vavilova ledāja virsotnē.
Vēsture
Stacija izveidota 1974. gadā un tā piederēja Arktikas un Antarktikas zinātniski pētnieciskajam institūtam. Stacija izvietojās Vavilova ledus kupola virsotnē un izvietojās vairākās ledājā iedziļinātās ēkās, virspusē atstājot tikai ieejas tamburu un transporta infrastruktūtu. Stacijas pastāvīgais personāls bija ap 11 cilvēkiem, bet intensīvo pētījumu laikā tas varēja ievērojami palielināties. Stacijas apgāde notika ar aviācijas palīdzību tieši uz ledus aerodromu uz kupola, vai arī no Sredņijas lidlauka caur Misvatutinas polārstaciju piekrastē. Stacija slēgta 1989. gadā.
Stacijā tika veikti nepārtraukti kompleksi vides pētījumi 15 gadu garumā, specializējoties glacioloģijā, klimatoloģijā, meteoroloģijā, veikta ledāja radiozondēšana un termiskā urbšana.
Vārsberģi
Vārsberģi bija apdzīvota vieta Dienvidkurzemes novada Lažas pagastā, atradās pagasta austrumu daļā 16 km no pagasta centra Apriķiem, 47 km no novada centra Grobiņas un 186 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atradās pie autoceļa P112, Alokstes upes krastā.
Ovidiu Hacegans
Ovidiu Alins Hacegans (ro; dzimis Aradā) ir Rumānijas futbola tiesnesis.
Par FIFA kategorijas tiesnesi kļuva 2008. gadā. Par pirmajām starptautiskajām spēlēm viņa karjerā kļuva 2008. gada Eiropas U-17 čempionāta kvalifikācija. 2008. gadā aizvadīja arī vienu Intertoto kausa spēli un debitēja UEFA kausā. 2011.—2012. gada sezonā sāka tiesāt arī UEFA Čempionu līgas spēles.
2016. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā tiesāja divas grupu turnīra spēles. Viņš bija arī viens no pieciem UEFA tiesnešiem 2016. gada vasaras olimpisko spēļu vīriešu futbola turnīrā.
2021. gada aprīlī Hacegans tika apstiprināts par vienu no 19 tiesnešiem 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.
Leptoglossus
Leptoglossus ir ornamentblakšu ģints, kurā ietilpst vairāk nekā 50 sugas. Tās ir lielas blaktis ar raksturīgiem paplašinātiem mugurējo kāju stilbiem.
Izplatība
Gandrīz visas Leptoglossus ir izplatītas Nearktikas un Neotropu reģionos — no Kanādas līdz Čīlei un Argentīnai. Tikai vienas sugas (Leptoglossus gonagra) pamata areāls ir ārpus rietumu puslodes; tā ir sastopama Āfrikā, Dienvidaustrumāzijā (tai skaitā Ķīnā, Taizemē un Japānā), Klusā okeāna salās un Austrālijā. Cita suga, Leptoglossus occidentalis, ir invazīva, tās pamata areāls ir bijis Ziemeļamerikas rietumi, bet tagad tā ir sastopama Ziemeļamerikas lielākajā daļā, Centrālamerikā (Kostarikā) un Dienvidamerikā (Čīlē un Argentīnā), kā arī ir ieceļojusi Eiropā, kur plaši izplatījusies, sastopama arī Āzijā un Ziemeļāfrikā.
Stade de la Mosson
Stade de la Mosson ir stadions Monpeljē, Francijā. Stadionā ir 32 900 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada Monpeljē HSC.
Leptoglossus
Klasifikācija un taksonomija
Leptoglossus ģints ir iekļauta Anisoscelini cilnī Coreinae apakšdzimtā. Tajā ietilpst 56 sugas. 2001. gadā Packauskas un Schaefer veikuši ģints revīziju, kurā ģintī esošās sugas tika sadalītas sešās sugu grupās, tai skaitā alatus, chilensis, cinctus, clypealis, gonagra un zonatus.
Leptoglossus ietilpst šādas sugas:
Atslēgu izplatīšanas centrs
Kriptogrāfijā atslēgu izplatīšanas centrs jeb pakalpojums KDC ir kriptogrāfiskas sistēmas daļa, kuras mērķis ir mazināt atslēgu un koplietojamo noslēpumu apmaiņas riskus.
Džons Kārpenters
Džons Hauards Kārpenters (en, dzimis ) ir amerikāņu kinorežisors, scenārists, producents, aktieris un komponists.
Lai gan Kārpenters ir strādājis vairākos filmu žanros, vislabāk viņš ir pazīstams ar savām šausmu, asa sižeta un zinātniskās fantastikas filmām no 70. un 80. gadiem. Kārpenters tiek dēvēts par vienu no labākajiem šausmu žanra kinorežisoriem.
Lielākā daļa Kārpentera filmu sākotnēji bija gan komerciālā, gan kritiska neveiksme, izņemot filmas "Helovīns" (1978), The Fog (1980), "Bēgšana no Ņujorkas" (Escape from New York, 1981) un Starman (1984). Vairums Kārpentera 70. un 80. gadu filmas, kā Dark Star (1974), Assault on Precinct 13 (1976), "Radījums" (1982), "Kristīne" (Christine, 1983), "Lielais tracis mazajā Ķīnā" (Big Trouble in Little China, 1986), Prince of Darkness (1987), They Live (1988) un In the Mouth of Madness (1994), ir kļuvušas par kulta filmām. Kārpenters ir arī mūzikas autors vairums savām filmām. Bijis komponists un izpildproducents filmai "Helovīns" (Halloween, 2018).
Brūnie ibisi
Kopīgās īpašības
Visām brūno ibisu ģints sugām ir tumšs apspalvojums, garas kājas un kakls, garš, izliekts knābis ar smailu galu. Ārēji brūnie ibisi atgādina gārņus, un tiem ir daudz kopīgu īpašību. Tomēr lidojumā ibisiem kakls ir izstiepts.
Brūnie ibisi parasti barojas seklās ūdenstilpēs, ar knābi iztaustot dūņas un dubļus, uzlasot arī no ūdens virsmas dažādus ūdens kukaiņus, moluskus un vardes. Tie barojas arī uz sauszemes, ķerot, piemēram, ķirzakas, scinkus un tārpus. Brūnie ibisi ligzdo kolonijās, kas jauktas ar citiem ūdensputniem. Ligzdai ir sekla bļodas forma, būvēta no žagariem, zāles un niedrēm. Tā parasti atrodas kokā tuvu krasta līnijai, tomēr ligzda var atrasties arī uz klints vai starp akmeņiem. Dējumā parasti ir 2—4 olas. Viena un tā pati ligzda tiek izmantota vairākus gadus.
Ceļes Barbara
Ceļes Barbara (de, sl, hu, cs; dzimusi 1392. gadā, mirusi ) bija Svētās Romas imperatora Sigismunda sieva no Ceļes dinastijas. Aktīvi iesaistījās sava laika politikā un iesaistījās valsts pārvaldē. Lielu daļu no valdīšanas laika pavadīja Ungārijā un veica Ungārijas reģenta pienākumus. Pēc vīra nāves 1437. gadā tika atbīdīta no varas, un no 1438. līdz 1441. gadam pavadīja Polijas galmā. Pēc Albrehta II nāves apmetās Bohēmijā, kur nodzīvoja līdz mūža beigām, nepretendējot uz varu.
Straumīte
Straumīte ir Mellupītes labā krasta pieteka Saldus novadā uz rietumiem no Frančiem. Tek rietumu virzienā, lielākā pieteka - Pirtsgaru grāvis. Ietek Mellupītē pie Lauklapuķu mājām.
Zeidenbergs
Zeidenbergs var būt:
Mets Leinarts
Metjū Stīvens Leinarts (en; dzimis Santanā, Kalifornijas štatā, ASV) ir ASV amerikāņu futbola spēlētājs, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. Pašlaik (2012) pārstāv NFL klubu Oklendas "Raiders".
Universitātes laikā viņš pārstāvēja Dienvidkalifornijas universitātes komandu, divas reizes tika atzīts par gada labāko saspēles vadītāju visā līgā. 2006. gada NFL draftā viņu Arizonas "Cardinals" izraudzījās pirmajā kārtā ar kopējo 10. kārtas numuru.
2010. gada septembra sākumā viņš parakstīja līgumu ar Hjūstonas "Texans", kā sastāvā aizvadīja vienu sezonu, pēc tam pārgājis uz Oklendas "Raiders".
Dženovas bāka
Dženovas bāka (it, arī zināma ar nosaukumu Lanterna) ir augstākā bāka Vidusjūras reģionā, kā arī otrā augstākā tradicionālā un piektā augstākā bāka pasaulē. Bāka atrodas Dženovas ostā, Itālijā. Kopā ar Kepu bāku Igaunijā un Herkulesa torni Akoruņā Spānijā šī ir viena no vecākajām bākām pasaulē. Dženovas bāka ir 77 m augsta, bet kopā ar ēkas pamatu daļu tā ir 117 m augsta. Bāka pirmo reizi tika celta ap 1128. gadu, bet arī dažos informācijas avotos par celšanas gadu tiek uzskatīts 1161. gads. Ēka tika pārbūvēta vairākas reizes, kā arī tā cieta vairākos uzbrukumos, bet bāka savu pašreizēju izskatu ieguva 1543. gadā un no tā brīža, līdz Īle Vierges bākas uzcelšanai, šī bija augstākā bāka pasaulē. Dženovas bāka ir viens no pilsētas simboliem, kā arī tā ir svarīga kuģošanai naktī Dženovas apkārtnē. Bākas gaisma ir redzama 46 km attālumā un tā iedegas divas reizes baltā krāsā ar piecu sekunžu pauzi katras 20 sekundes.
Krimas tilts
Krimas tilts (ru, crh) jeb tilts pāri Kerčas šaurumam (uk) ir apmēram 19 kilometrus garš automobiļu un dzelzceļa satiksmes pārvads, kas savieno Krievijas Federācijas Tamaņas pussalu ar Ukrainas Kerčas pussalu netālu no Kerčas pilsētas. Tilta centrālā daļa ir novietota uz estakādēm un tam ir 227 metrus garš un 35 metrus augsts pacēlums, kas domāts kuģu satiksmes nodrošināšanai pa Kerčas šaurumu. Pārvadu veido uzbrauktuves, dambji, uzbērums uz Tuzlas salas un divi tilti ar kopēju garumu 7,5 km.
Vēsture
Pēc Krimas okupācijas Otrā pasaules kara laikā Hitlers 1943. gada 7. martā izdeva pavēli sākt tilta būvi pāri Kerčas šaurumam, celtniecības darbi noritēja no 1943. gada aprīļa līdz septembrim, bet netika pabeigti. 1944. gada vasarā uz vecajiem balstiem PSRS inženieri uzbūvēja 4,5 km garu dzelzceļa tiltu pāri šaurumam, kas 1945. gada februārī ledus spiediena ietekmē sabruka.
Pēc Krimas aneksijas 2014. gada februārī Krimas krīzes laikā 2015. gada janvārī Krievijas valdība noslēdza tilta būves kontraktu ar Krievijas prezidentam Putinam pietuvinātajam uzņēmējam Arkādijam Rotenbergam piederošo Стройгазмонтаж kompāniju. 2018. gada 15. maijā prezidents Putins vadīja tilta atklāšanas ceremoniju, bet satiksme pa to tika atklāta 16. maijā. Ukrainas valdība kritizēja projektu, sakot, ka tā būvniecība nodarījusi kaitējumu dabai un ka lieli kuģi tilta dēļ nevarēs no tās ostām iziet Azovas jūrā.
Kerčas šauruma incidents
2018. gada 25. novembrī netālu no Krimas tilta notika Kerčas šauruma incidents, kad Krievijas robežapsardzes kuteris atklāja uguni uz Ukrainas Jūras spēku kuģu grupu, kas cauri Kerčas šaurumam devās uz Mariupoles ostu Azovas jūras ziemeļu krastā. Pārkāpjot 2003. gadā noslēgto vienošanos par pieeju Kerčas šaurumam un Azovas jūrai, Krievijas īpašo uzdevumu vienība sagrāba ukraiņu kuģus.
2022. gada sprādziens
Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā laikā 2022. gada 8. oktobrī tilts cieta nopietnā sprādzienā, kas sagrāva divus autoceļa tilta laidumus. Aizdegušās arī degvielas cisternas uz dzelzceļa tilta.
Roazhon Park
Roazhon Park ir stadions Rennā, Francijā. Stadionā ir 29 778 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada Stade Rennais F.C..
They Live
They Live ir 1988. gada ASV zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors, scenārija autors un mūzikas autors ir Džons Kārpenters. Filmā galvenās lomas atveido Rodijs Paipers, Kīts Deivids un Mega Fostere. Filma ir balstīta uz Reja Nelsona 1963. gada īso stāstu Eight O'Clock in the Morning.
Filma ir par klaidoni, kurš caur īpašām saulesbrillēm atklāj, ka pār pasauli valda citplanētieši, kas slēpj savu izskatu un manipulē ar cilvēkiem, izmantojot zemapziņu ietekmējošus vēstījumus masu medijos.
They Live pirmizrāde notika. Filma sākotnēji saņēma negatīvas kritiķu atsauksmes, kritizējot tās politisko kontekstu, scenāriju un aktierspēli, tomēr, kā citas Kārpentera filmas, tā vēlāk kļuva par kulta filmu.
Autoceļš V1198
V1198 autoceļš Ilmāja—Priekule bija Latvijas vietējais autoceļš, kas savienoja autoceļu A9 Mazilmājā ar autoceļiem P106 un P114 Knīveros. Autoceļa kopējais garums bija 15,3 km un tas maršruta lielākajā daļā bija klāts ar grants segumu, bet pie dzelzceļa pārbrauktuves līnijā Jelgava—Liepāja un Krotē — ar asfaltbetona segumu. Ceļš šķērsoja Durbes novada Vecpils pagastu un Priekules novada Bunkas un Priekules pagastus. 2014. gada 17. oktobrī ar Ministru kabineta noteikumiem Nr. 617 pievienots autoceļam P114.
Pakuļezers
Pakuļezers var būt:
Kriptogrāfiska sistēma
Kriptogrāfiska sistēma ir dokumentācija, ierīces un iekārtas, kā arī paņēmieni, ko izmanto, lai izveidotu šifrēšanas un atšifrēšanas līdzekļus.
Kā kriptogrāfiskas sistēmas piemērus var minēt Cēzara šifru vai RSA šifrēšanas algoritmu.
Orbeidāni
Orbeidāni ir ciems Vaboles pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 219 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Orbidānu ezers.
Mucenieku ezers (Sēmes pagasts)
Mucenieku ezers (arī Mucnieku ezers) ir noteces ezers Tukuma novada Sēmes pagasta centrālajā daļā uz ziemeļiem no Sēmes.
Uz dienvidiem no ezera atrodas Lodes ezers. Ezerā dzīvo plauži, līņi, līdakas, raudas, pliči un vēži.
Boavista FC
Boavista FC (port. Boavista Futebol Clube) ir Portugāles futbola klubs no Portu pilsētas.
Vents
Vents var būt:
Strazdupīte (Zaņas pieteka)
Strazdupīte (arī Puteņu grāvis) ir Zaņas labā krasta pieteka Saldus novadā. Iztece pie Strazdiem. Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Zaņā pie Cērpju mājām. Strazdupīti šķērso valsts autoceļi P105 (Butnāri–Saldus–Ezere) un V1178 (Ēvarži–Dubaskrogs).
Klīves
Klīves, arī Klīvji vai Klīvi, ir ciems Mārupes novada Babītes pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā abpus autoceļam A9 pie Miglupītes ietekas Babītes ezerā 9 km no pagasta centra Piņķiem, 20 km no novada centra Mārupes un 29 km no Rīgas centra. Apdzīvotā vieta izveidojusies pie Annas baznīcas un kroga. Baznīca ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Lēvenšteina
Lēvenšteina (de) ir pilsēta Heilbronnas rajonā, Štutgartes apgabalā, Bādenē-Virtembergā, Vācijā. Tā pirmo reizi minēta 1123. gadā. 1634. gadā pili iznīcināja Svētās Romas impērijas spēki.
Vlašičs
Vlašičs (hr; sieviešu dzimtē Vlašiča) ir horvātu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Alberts Grīns
Frīdrihs Vilhelms Alberts Grīns (de; dzimis, miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes Latvijas luterāņu mācītājs. Nogalināts 1906. gadā.
Dzimis Kandavas tirgotāja ģimenē. No 1868. līdz 1871. gadam mācījās privātskolā Kandavā, no 1871. līdz 1879. gadam - Bergmaņa privātskolā Dobelē, bet no 1874. līdz 1879. gadam - Jelgavas ģimnāzijā. No 1880. līdz 1884. gadam studēja teoloģiju Tartu Universitātē. No 1886. gada - Balgales mācītājs, bet no 1891. gada - lielajā Ārlavas draudzē ar filālbaznīcām Valdemārpilī un Rojā. 1885. gadā apprecējās ar Valentīnu Freibergu, ģimenē bija 3 meitas un 5 dēli, to vidū reliģijas psihologs Verners Grīns. Atbalstīja leprozorija izveidi un darbību.
Sākoties 1905. gada revolūcijai, attiecās pamest draudzi, kā arī attiecās no kazaku apsardzes. 1906. gada 24. maijā revolucionāru nogalināts pa ceļam uz Roju.
Sanpedru un Sanpaulu salas
Sanpedru un Sanpaulu salas (pt) ir Brazīlijai piederošs neliels neapdzīvots vulkānisks arhipelāgs Atlantijas okeānā. Atrodas ap 940 km no Dienvidamerikas piekrastes un administratīvi ietilpst Riugrandi du Norti štatā. Arhipelāgs sastāv no 15 maziņām saliņām un klintīm, kas izvietojušās ekvatoriālajā konverģences zonā. Salās nav saldūdens avotu, veģetācija nabadzīga.
Salas 1511. gada 20. aprīlī nejauši atklāja portugāļu flotile Garsijas di Noroņas vadībā, kas sešu kuģu sastāvā devās uz Indiju. Nakts laikā viens no flotiles kuģiem, São Pedro, uzskrēja uz klints līdz tam neizpētītā apvidū. Nākamajā dienā São Pedro apkalpi izglāba cits flotiles kuģis, São Paulo. Atklātais arhipelāgs tika nosaukts par godu šiem abiem kuģiem. Pēc citiem datiem, salas 1511. gadā atklāja portugāļu kuģotājs Manuels di Kaštru Alkoforadu.
1930. gadā salās tika uzbūvēta bāka, kas tika bojāta zemestrīcē 1931. gadā un tika pamesta 1933. gadā. Jauna bāka tika uzbūvēta 1995. gadā. 1998. gadā salās tika izveidota Brazīlijas kara flotes pētniecības stacija, ko 15 diennakšu maiņās apdzīvo 4 cilvēku komanda. Pastāvīgi apdzīvotas stacijas izveidošana ļāva ievērojami paplašināt Brazīlijas speciālo ekonomisko zonu.
Skrien Latvija
«Skrien Latvija» ir skriešanas sacensību seriāls Latvijā. Tas tiek rīkots kopš 2011. gada. Pirmās divas sezonas seriāls sastāvēja no sešiem posmiem, bet kopš 2013. gada tas sastāv no septiņiem. Kopš 2015. gada «Skrien Latvija» ģenerālsponsors ir «Bigbank».
2012. gada Latvijas kausa izcīņa orientēšanās sportā
Latvijas kausa posmu uzvarētāji elites grupās
Piezīme: Latvijas kausa izcīņā piedalās tikai LOF datu bāzē reģistrētie sportisti, tādēļ tajās sacensībās, kur uzvarējuši ārvalstu sportisti, nosaukts arī labākais Latvijas pārstāvis.
Stade de la Meinau
Stade de la Meinau ir stadions Strasbūrā, Francijā. Stadionā ir 29 320 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada Strasbūras "Racing".
Ozarki
Ozarki jeb Ozarku plato (en) ir kaļķakmens plakankalne ASV vidienē Misūri, Ārkanzasas, Oklahomas štatos un, neliela daļa, Kanzasā.
Velkopopovický Kozel
Velkopopovický Kozel ir čehu alus, ko ražo kopš 1874. gada. Tiek ražots Velkepopovices (Velké Popovice) pilsētā. Vārds Kozel čehu valodā nozīme "āzis".
Apraksts
Ar licenzi tiek ražots arī Ungārijā, Polijā, Krievijā, Slovākijā, Moldovā, Kazahstānā un Ukrainā. Šis ir viens no populārākajiem čehu alus zīmoliem ārpus Čehijas.
Asortiments
Pēc 2019. gada datiem Čehijā ražo šādu produkciju :
Manhunter
Manhunter ir 1986. gada ASV neo-noir psiholoģiska trillera filma, kuras režisors un scenārija autors ir Maikls Manns. Filmā galvenās lomas atveido Viljams Pītersens, Kima Greista, Džoana Allena, Braians Kokss, Deniss Farina, Stīvens Langs un Toms Nūnens. Filma ir balstīta uz 1981. gada Tomasa Herisa romānu "Sarkanais pūķis".
Bijušais FIB aģents Vils Greiems (Viljams Pītersens) atgriežas darbā, lai palīdzētu atrast sērijveida slepkavu "Zobu Feju". To darot viņam jāsatiekas ar Hanibālu Lekteru (Braians Kokss).
Manhunter pirmizrāde notika un tā ir pirmā Herisa grāmatu par Hanibālu Lekteru ekranizācija. Filma bija finansiāla neveiksme un sākotnēji saņēma pārsvarā negatīvas atsauksmes. Tomēr laika gaitā filma ir saņēmusi daudz labākus vērtējumus, jo gan aktierspēle, gan vizuālais stils vēlākos gados ir novērtēts labāk.
Slavko Vinčičs
Slavko Vinčičs (sl; dzimis Mariborā) ir Slovēnijas futbola tiesnesis.
Par FIFA kategorijas tiesnesi kļuva 2010. gadā. 2011. gada novembrī tiesāja savu pirmo pieaugušo izlašu spēli starp Maķedoniju un Albāniju. Bijis kā papildu tiesneša asistents Damira Skominas komandā 2012. un 2016. gada Eiropas čempionātā.
2021. gada aprīlī Vinčičs tika apstiprināts par vienu no 19 tiesnešiem 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā. Tajā viņš tiesāja divas grupu turnīra spēles un ceturtdaļfinālu starp Itāliju un Beļģiju.
tiesāja 2021.—2022. gada UEFA Eiropas līgas finālu starp Frankfurtes "Eintracht" un Glāzgovas "Rangers".
Fantastiskā simfonija
Fantastiskā simfonija: epizode mākslinieka dzīvē… piecās daļās (fr) Op. 14, ir franču komponista Ektora Berlioza 1830. gadā sarakstītā programmātiskā simfonija. Tas ir nozīmīgs agrīnā romantisma skaņdarbs. Pirmais šīs simfonijas atskaņojums notika Parīzes konservatorijā 1830. gada 5. decembrī. 1833. gadā Ferencs Lists veica šīs simfonijas klavieru transkripciju (S. 470).
1831. gadā Berliozs uzrakstīja mazāk pazīstamu darba turpinājumu Lélio aktierim, solistiem, korim, klavierēm un orķestrim.
Pārskats
Pirmajā partitūrā no 1845. gadā, viņš raksta: "Komponista mērķis ir bijis radīt un attīstīt dažādas epizodes mākslinieka dzīvē tik daudz, cik tās pašas atdevās muzikālajai apstrādei. Tā kā darbs nevar balstīties uz runas palīdzību, tad instrumentālās drāmas plānam ir jābūt gatavam jau iepriekš. Tālāk esošā programma jāuztver kā operas runāts teksts, kas iepazīstina ar simfonijas daļām un attīsta to tēlu un izteiksmi. Tā kā darbs nevar balstīties uz runas palīdzību, tad instrumentālās drāmas plānam ir jābūt gatavam jau iepriekš. Tālāk esošā programma jāuztver kā operas runāts teksts, kas iepazīstina ar simfonijas daļām un attīsta to tēlu un izteiksmi."
1855. gada priekšvārdā Berliozs ir izveidojis atšķirīgu skatu par darba programmātisko pieskaņu: "Tālāk esošai programmai būtu jābūt izdalītai klausītājiem katru reizi, kad Symphonie fantastique tiek atskaņota dramatiski, un tai seko monodrāma Lelio, kas pabeigs šī mākslinieka dzīves epizodes. Šajā gadījumā neredzamais orķestris tiek novietots uz skatuves aiz nolaista priekškara. Ja simfonija tiek atskaņota pati par sevi, kā koncertskaņdarbs, tad šie iestatījumi vairs nav nepieciešami: var pat neizdalīt programmas un atstāt tikai 5 daļu nosaukumus. Autors cer, ka simfonija pati par sevi spēj radīt pietiekošu muzikālo interesi neatkarīgi no dramatiskajiem iecerējumiem."
Instrumentācija
Partitūra prasa vairāk nekā 90 instrumentu: