cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dinamika (mehānika)
Mehāniska sistēma
kur ir daļiņu relatīvais ātrums attiecībā pret ķermeni, bet  ir reaktīvais spēks.
Pēc tā iegūstams Ciolkovska vienādojums, pēc kura var aprēķināt raķetes attīstīto ātrumu, neņemot vērā Zemes pievilkšanas spēku un gaisa pretestību,
kur m_0 ir raķetes palaišanas masa, m ir raķetes atlikusī masa.
Uzbrukums Rīgai
Uzbrukums Rīgai var būt:
Vindikeišena
Vindikeišena (en — ‘Attaisnojuma sala’) ir neapdzīvota vulkāniska sala Dienvidsendviču salu arhipelāgā Atlantijas okeāna dienvidos. Administratīvi ietilpst Apvienotās Karalistes valdījumā Dienviddžordžijā un Dienvidsendviču Salās. Izvietojies arhipelāga ziemeļrietumos Kendlmasas salu grupā, 4,2 km platais Nelsona šaurums Vindikeišenu atdala no Kendlmasas salas rietumos. Sala kalnaina, lielākoties brīva no pastāvīga ledus un sniega, rietumdaļā atrodas vulkānisks masīvs ar salas augstāko virsotni Kvadranta smaili. Lai arī salā ir vulkāns, nav liecību, ka tas būtu bijis aktīvs pēdējos 10 000 gados.
Ciriša ūdenskrātuve
Ciriša ūdenskrātuve (arī Ciriša HES ūdenskrātuve, Cirīšu ūdenskrātuve, Pesku ezers) ir hidroelektrostacijas vajadzībām izbūvēta ūdenskrātuve Preiļu novada Aglonas pagastā. Uzstādināta 1960. gadā uz Tartaka Aizpurviešu ezeru virknes vietā, paceļot ūdens līmeni par 10—12 m. Applūdinātie ezeri (no rietumiem uz austrumiem) ir Dziļuksnis, Jagodku ezers, Piertspakurs, Tūleišu ezers, Raudiņu ezers un Sekļu ezers. Hidroelektrostacija atjaunota 2002. gadā, tās jauda 1000 kW.
Vindikeišena
Salu grupu 1775. gada 2. februārī, Sveču dienā, atklāja britu jūrasbraucēja Džeimsa Kuka ekspedīcija. 1930. gadā Kendlmasas salas apsekoja Discovery Investigations ekspedīcija un apstiprināja Kuka ziņojumu par divām atklātajām salām grupā, nosaucot mazāko par Vindikeišenu.
Ciriša ūdenskrātuve
Ūdenskrātuve izvietojusies subglaciālajā vagā. Krasti slīpi, zemi, dibens dūņains, dūņu slānis 0,1—0,4 m. Austrumu galā no Biešona ietek Ciriša upe, rietumos no Ciriša ezera cauri tek Tartaks. Ezerā piecas salas ar kopējo platību 4,2 ha. Mīt līdaka, asaris, rauda, līnis, karūsa, zutis, vēdzele, plaudis. Krastos vairākas atpūtas vietas un peldvietas.
Jānis Kārkliņš (tautsaimnieks)
Jānis Kārkliņš (1877—1955) bija latviešu tautsaimnieks un skolotājs. Latvijas Universitātes profesors. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.
Ciriša ūdenskrātuve
Ciriša ūdenskrātuves krastā, Sila Daukštos, atrodas valsts nozīmes arheoloģiskais piemineklis - Siladaukstu senkapi.
Jānis Kārkliņš (tautsaimnieks)
Dzīves gājums
Dzimis 1877. gada 21. septembrī Rembates pagasta lauksaimnieka Indriķa Kārkliņa un Mades (dzim. Krastiņas) ģimenē. Mācījies Lielvārdes draudzes skolā, pēc tam kā eksterns beidzis Jelgavas reālskolu. 1907. gadā pabeidzis Rīgas Politehniskā institūta Tirdzniecības fakultāti. Strādājis par skolotāju Suntažos, no 1908. līdz 1909. gadam - Jēkabpils tirdzniecības skolā, no 1909. līdz 1917. gadam - Jēkabpils tirdzniecības skolas pārzinis. Pirmā pasaules kara laikā no 1916. līdz 1918. gadam Viskrievijas bēgļu palīdzības komitejas komerczinātņu kursu vadītājs.
Latvijas Tautas padomes loceklis (1918—1920). Pēc tam Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības ministrijas Vispārīgā departamenta direktors. No 1919. gada Latvijas Universitātē, tās Tautsaimniecības un tiesību zinātņu fakultātes Tautsaimniecības nodaļas dibinātājs, docents, dekāns. 1936. gadā ieguvis ekonomikas doktora grādu, ievēlēts par profesoru. Kuģniecības sabiedrības "Katvaldis" direktors (1930—1940). Latvijas Tautsaimniecības biedrības priekšsēdētājs, Latvijas Akciju bankas valdes priekšsēdētājs, Tautsaimniecības kameras loceklis (1935—1940)
1944. gadā devies bēgļu gaitās uz Vāciju, tur organizējis un vadījis Baltijas Univesitātes Tautsaimniecības fakultāti Hamburgā un studiju centru Pinebergā (1946—1948). 1949. gadā izceļojis uz ASV. Dzīvojis un miris 1955. gada 22. jūnijā Olbani, 2004. gadā pārapbedīts Rīgas Meža kapos.
Inta
Inta var būt:
Greipkuns
Greipkuns (ja, Gurēpu-kun no en — vīnoga, ja — pagodinājuma vārds jaunam puisim) bija Humbolta (Spheniscus humboldti) sugas pingvīnu tēviņš, kas dzīvoja Tobu zoodārzā Japānā.
Greipkuns izšķīlās 1996. gadā Hamura zoodārzā, bet 2007. gadā tika pārvests uz Tobu zoodārzu. Tur dzīvojot, pingvīns ieguva popularitāti un plašu fanu loku savas neparastās pieķeršanās dēļ. Viņš izrādīja lielu interesi par zoodārza teritorijā novietoto anime seriāla Kemono Friends tēla kartona izgriezumu, stundām to vērojot vai cenšoties to aizsniegt. 2017. gada 12. oktobrī Tobu zoodārzs paziņoja, ka 21 gada vecumā Greipkuns nomira.
Mazlandziņas ezers
Mazlandziņas ezers (arī Mežezers, Mazlaudriņa ezers, Mazlaudriša ezers) ir ezers Ādažu novada Carnikavas pagastā. Tas veidojies, ceļojošai kāpai aizberot Langas upi jeb Ilgupi (Elge Uppe), tādējādi atdalot atsevišķu mazu ezeriņu — bijušo Langas upes daļu.
Aleksandrs Apsītis
Aleksandrs Apsītis var būt:
5. tramvaju maršruts (Ščecina)
5. tramvaju maršruts ir Ščecinas sabiedriskā transporta tramvaju maršruts, kas kursē no Stočnia Ščeciņska (Stocznia Szczecińska) līdz Kžekovo (Krzekowo). Šis maršruts izveidots 1905. gadā.
Kamerūnas sieviešu futbola izlase
Kamerūnas sieviešu futbola izlase ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Kamerūnu starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Kamerūnas Futbola federācija.
5. tramvaju maršruts (Ščecina)
5. tramvaju maršruta kopējais garums ir 15,14 km. Virziena Stočnia Ščeciņska — Kžekovo kopējais garums ir 7,51 km, bet virziena Kžekovo — Stočnia Ščeciņska kopējais garums ir 7,63 km.
Kamerūnas sieviešu futbola izlase
FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīrā pirmo reizi spēlēja 2015. gadā, kad iekļuva astotdaļfinālā. Arī 2019. gada Pasaules kausā sasniedza astotdaļfinālu. Vasaras olimpiskajās spēlēs izlase ir spēlējusi vienu reizi — 2012. gadā, zaudējot visās trīs grupu turnīra spēlēs. Āfrikas Nāciju kausā Kamerūnas futbolistes četras reizes (1991, 2004, 2014, 2016) ir izcīnījušas otro vietu.
5. tramvaju maršruts (Ščecina)
5. tramvaju maršrutu apkalpo "Tramwaje Szczecińskie" Pogodno un Golencin tramvaju depo.
Kamerūnas sieviešu futbola izlase
2019. gada martā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 46. vietā.
5. tramvaju maršruts (Ščecina)
Maršruts
Virzienā Stočnia Ščeciņska — Kžekovo tramvaji brauc pa šādām ielām: Teofila Firlika iela, Staņislava Dibua iela, Parka iela, Jacka Malčevska iela, Jana Matejko iela, Juzefa Pilsudska iela, Pjastu avēnija, Jogaiļa iela, Varšavas varoņu avēnija, Adāma Mickēviča iela un Karavīru iela.
Virzienā Kžekovo — Stočnia Ščeciņska tramvaji brauc pa šādām ielām: Karavīru iela, Adāma Mickēviča iela, Varšavas varoņu avēnija, Jogaiļa iela, Pjastu avēnija, Juzefa Pilsudska iela, Jana Matejko iela, Jacka Malčevska iela, Parka iela, Staņislava Dibua iela, Teofila Firlika iela, Andžeja Antoseviča iela, Tomaša Nočnicka iela un Teofila Firlika iela
Ārējās saites
Linie tramwajowe w Szczecinie
Jupiters LXV
Jupiters LXV ir neliels Jupitera pavadonis. To 2017. gadā atklāja zinātnieku komanda, kuru vadīja Skots Šepards (Scott S. Sheppard). Pēc atklāšanas pavadonim tika piešķirts pagaidu apzīmējums S/2017 J 4.
Jupiters LXV ir neliels pavadonis, diametrs tikai apmēram 3 km. Tas pieder Himalijas grupai.
Raduga-1M №1
Raduga-1M №1 (Радуга-1М №1) zināms arī kā Globus-1M 11L (Глобус-1М 11Л) ir Krievijas militārais sakaru pavadonis, pirmais no Raduga-1M sērijas. Pavadonis palaists 2007. gada decembrī, un to apkalpo Krievijas Kosmiskais karaspēks.
Oficiāli ziņas par kosmiskā aparāta parametriem netiek sniegtas, bet zināms, ka tas darbojas frekvenču joslās L, C, X un Ka. Pavadoni izgatavojis uzņēmums ISS Rešetnjova.
Raduga-1M №1 tika palaists 00:16 UTC ar nesējraķeti Proton-M/Briz-M no Baikonuras kosmodroma 81. laukuma 24. palaišanas iekārtas. 09:17 UTC pavadonis atdalījās no dzinējbloka Briz-M un ievadīts ģeostacionārajā pārejas orbītā. Nākamajā dienā Aizsardzības ministrijas oficiālajā publikācijā pavadonis tika identificēts kā Kosmos-2434, minot, ka tas ir jaunas paaudzes sakaru pavadonis bruņotajiem spēkiem un citām valdības institūcijām. Trīs dienas pēc starta NPO PM konstruktoru birojs izplatīja publikāciju, kurā minēts, ka 9. decembrī palaistais pavadonis izgatavots viņu organizācijā un identificēts kā Raduga-1M.
Ģeostacionārajā orbītā Raduga-1M №1 tika izvietots punktā 70° austrumu garuma.
2013. gada maijā parādījās neoficiālas ziņas, ka Raduga-1M ir sabojājies. rietumvalstu pavadoņu sekošanas dienesti pamanīja, ka Raduga-1M ir sācis orbītas paaugstināšanas manevrus. Mēneša beigās pavadonis jau bija 140 km virs ģeostacionārās orbītas, kur sākas apbedīšanas orbīta.
Rudupe
Rudupe var būt:
Isao Ivabuči
Isao Ivabuči (ja; dzimis, miris ) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||8||2
Dubnica pie Vāhas
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1193. gadā. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā, pilsētas ungāriskais nosaukums kopš 1899. gada bija Māriatelģeša. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. 1936. gadā šeit tika uzcelta kompānijas Škoda munīcijas rūpnīca, un līdz 20. gadsimta beigām Dubnica pie Vāhas bija ievērojams militārās rūpniecības centrs. Pēc licences ar nosaukumu BVP-1 šeit tika ražotas kājnieku kaujas mašīnas BMP-1. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā.
Cilvēki
Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (96,6 %). Pēc reliģiskās piederības - katoļi (76,7 %), nereliģiozi (16,4 %).
151. gads
151. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.
Rudupe (Ventas pieteka)
Rudupe ir Ventas labā krasta pieteka Kuldīgas novada Rumbas pagastā, Kursas zemienē. Sākas purvainos mežos starp Skudru un Galenieku mājām rietumos no Ozolu tīreļa, iztaisnota ap 300 m tek uz austrumiem, pēc tam krasi pavēršas uz ziemeļrietumiem un vēl pēc kilometra iegūst dabiski līkumotu tecējumu. Vidustecē pie Korļiem vairāki aizsprosti ar dīķiem. Tek pa mežainu mazapdzīvotu apvidu dziļā gravā, krastos skrajciems Ķūķciems. Lejtecē ap puskilometru ir dabas parka "Ventas ieleja" robeža, šķērso vietējo ceļu Palejas—Krišjāņi—Ošenieki un pēdējo puskilometru tek caur dabas parku. Upē mīt parastās mazupju zivis, ienāk migrējošās sugas (vimbas, foreles).
Ruckas ezers
Ruckas ezers, agrāk arī Vada ezers, ir ezers Limbažu viļņotajā līdzenumā, Cēsu novada Stalbes pagastā, pagasta rietumdaļā. Notece pa novadgrāvjiem un Nabi uz austrumpusē nepilna kilometra attālumā tekošo Braslu.
No ziemeļiem ezeru apliec autoceļš V126 (Rucka—Kaijciems—Rotenbergi), nepilna kilometra attālumā austrumos tas savienojas ar šoseju P14 (Umurga—Stalbe—Cēsis). Ziemeļaustrumu krastā atrodas atpūtas bāze ar laivu piestātni, dienvidos laivu bāze. Apdzīvotu vietu krastos nav, apkaime galvenokārt lauksaimnieciska. Vienu kilometru uz dienvidrietumiem atrodas Natura 2000 sarakstā iekļautais dabas mikroliegums — kaļķainais zāļu Elles purvs.
Ezera forma tuva apaļai, maz aizaudzis, dibens stāvākajos austrumos smilšains, lēzenākajos rietumos dūņains, ūdens dzidrs. Krasti zemi, ar bērzu smalci apauguši, dienvidu un rietumu krasti staigni. Uz austrumiem no ezera atrodas bijusī Ruckas pusmuiža, bet pie Braslas — Ruckas dzirnavas, kuras uz tās agrāk veidojušas Ruckas dzirnavezeru.
No zivīm sastopamas karpas, plauži, asari, pliči, karūsas, raudas, ruduļi, līdakas, līņi. No audzētavām ielaistas līdakas, līņi, karpas un sudrabkarūsas. Atzīmētas dēles. Ūdenstilpe atrodas privātīpašumā, taču zvejas tiesības tajā pieder valstij, licencētās makšķerēšanas tiesības ir iznomātas, ezera krastos izveidotas laipas makšķerniekiem. 1973. gada avots atzīmējis ziemās biežu zivju slāpšanu, mūsdienās ezerā ziemā tiek izvietoti aeratori.
Vaičiro Omura
Vaičiro Omura (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||5||0
Jānis Kārkliņš
Jānis Kārkliņš var būt:
Džetro Vilemss
Džetro Vilemss (Jetro Willems; dzimis ) ir Nīderlandes Antiļu izcelsmes Nīderlandes futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) pārstāv Vācijas Bundeslīgas klubu Frankfurtes "Eintracht".
Visu karjeru aizvadījis Nīderlandes klubu sastāvos. PSV sastāvā spēlē kopš 2011. gada. Nīderlandes izlases sastāvā debitējis 2012. gadā. Pārstāv izlasi. gada Eiropas čempionātā. Čempionātā pirmajā spēlē pret Dānijas izlasi viņš kļuva par visu laiku jaunāko spēlētāju, kas piedalījies Eiropas čempionātā (18 gadu un 71 dienas vecumā).
Sasniegumi
PSV Eindhoven
Eintracht Frankfurt
Serbija 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Serbija piedalījās  2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas notika Brazīlijas pilsētā Riodežaneiro, no 2016. gada 5. līdz 21. augustam. Šīs bija Serbijas ceturtās vasaras olimpiskās spēles, kopš tās debijas 1912. gadā. Serbijas olimpisko komandu šajās vasaras spēlēs veidoja 103 sportisti (58 vīrieši un 45 sievietes), kuri startēja 14 olimpiskajos sporta veidos.
Serbija 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja 8 olimpiskās medaļas (2 zelta, 4 sudraba un 2 bronzas medaļas), ierindojoties 32. vietā pēc iegūto medaļu kopskaita. Šis ir Serbijas labākais panākums olimpiskajās spēlēs kopš Dienvidslāvijas sabrukuma. 54 Serbijas sportisti kopā ieguva medaļas, galvenokārt Serbijai tradicionāli spēcīgajos komandu sporta veidos. Zelta medaļas izcīnīca cīņas sporta pārstāvis Davors Štefaneks un Serbijas vīriešu ūdenspolo komanda. Šī bija vīriešu ūdenspolo komandas trešā medaļa olimpiskajās spēlēs, iepriekšējās divās vasaras olimpiskajās spēlēs — 2008. gadā Pekinā un 2012. gadā Londonā — izcīnīja bronzas medaļas. Davors Štepaneks bija pirmais serbs, kurš pēc 32 gadu pārtraukuma ieguva zelta medaļu cīņas sportā. Sudraba medaļas izcīnīja tekvondo sportiste Tijana Bogdanoviča, smaiļošanas un kanoe airēšanas pārstāvji Marko Tomičevičs un Milenko Zoričs, Serbijas sieviešu volejbola komanda un Serbijas vīriešu basketbola komanda. Savukārt bronzas medaļas izcīnīja vieglatlēte Ivana Španoviča un Serbijas sieviešu basketbola komanda.
Serbijas karognesēja olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija sporta šāvēja Ivana Maksimoviča, savukārt noslēguma ceremonijā valsts karogu nesa tekvondo sportiste, olimpiskās sudraba medaļas īpašniece, Tijana Bogdanoviča.
Dalībnieki
Serbijas olimpisko komandu 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs veidoja 103 sportisti, 58 vīrieši un 45 sievietes, kuri startēja 14 olimpiskajos sporta veidos. Šī ir līdz šim otra lielākā Serbijas komanda vasaras olimpiskajās spēlēs (lielākā 2012. gada Londonas spēlēs — 116 sportisti). Pirmo reizi olimpisko spēļu vēsturē tajās startēja gan sieviešu, gan vīriešu Serbijas basketbola komanda.
Tradicionālie komandu sporta veidi veidoja gandrīz pusi no Serbijas sportistu komandas, 49 sportistus. Tomēr no individuālajiem sporta veidiem visvairāk sportistu startēja vieglatlētikā. Pavienam sportistam no Serbijas bija pārstāvēti kalnu un šosejas riteņbraukšanā, džudo un galda tenisā.
Citi ievērojami Serbijas komandas pārstāvji bija vieglatlēte un Eiropas čempione tallēkšanā Ivana Špatoviča, sporta šāvēja un Eiropas Spēļu zelta medaļniece Zorana Arunoviča, brīvā stila peldētājs un 2012. gada Londonas spēļu finālists Velimirs Stjepanovičs, vīriešu ūdenspolo komandas kapteinis Živko Gocičs un basketbolists Nikola Jokičs, kurš tajā brīdī spēlēja ASV klubā Denveras "Nuggets".
Reakcija uz Kosovas dalību
Reaģējot uz Starptautiskās Olimpiskās komitejas lēmumu pieņemt Kosovu par pilntiesīgu locekli, Serbijas ārlietu ministrs Ivica Dačičs sporta ministrs Vaņa Udovičičs pauda neapmierinātību un izteicās, ka šīs spēles vajadzētu boikotēt. Tomēr Serbijas Olimpiskā komiteja darīja visu iespējamo lai šāds lēmums netiktu pieņemts. Pirms 2016. gada vasaras olimpisko spēļu ceremonijas Vaņa Udovičičs ieteica Serbijas sportistiem izstāties no sacensībām, ja viņiem medaļu ceremonijā būtu jākāpj uz pjedestāla kopā ar sportistiem no Kosovas.
Metupīte
Metupīte ir Tebras kreisā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā.
Iztece Aizputes pagasta galējos dienvidaustrumos. Tecējumā met loku pa Šlampu purva rietumu malu. Ietek Tebrā pie Metiem.
Grīlija fjords
Grīlija fjords (en) ir līcis Kanādas Arktikā. Izvietojies Elsmīra salas ziemeļrietumos, atdala Granta Zemes rietumdaļu ziemeļos no Grinela Zemes dienvidos. Stiepjas ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā 160 km garumā, turpinās uz ziemeļrietumiem kā Nansena šaurums. Ziemeļaustrumos Grīlija fjords turpinās kā Tankari fjords uz ziemeļiem un Antuanetes līcis uz ziemeļaustrumiem. Dienviddaļā no fjorda atdalās citi mazāki fjodi, garākie no kuriem ir Kaņona fjords dienvos un Borupa fjords ziemeļos. Krasti klinšaini. Līcis lielāko daļu gada pildīts ar ledu.
Līci atklāja amerikāņa Adolfusa Grīlija ekspedīcija 1881.—1884. gada ekspedīcijas laikā, veicot pārgājienu pāri Elsmīra salai no Fortkongeras nometnes. Nosaukts ekspedīcijas vadītāja Grīlija vārdā.
Viekaži
Viekaži (arī Naglūži) ir ciems Limbažu novada Katvaru pagastā. Atrodas pagasta dienvidrietumu daļā pie Limbažu robežas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V114.
Toragajs
Toragajs jeb Torahajs ir aktīvs dubļu vulkāns Azerbaidžānā. Tas atrodas Gobustanas nacionālajā parkā (Qobustan Milli Parkı), kurā ir daudz līdzīgu, bet krietni zemāku dubļu vulkānu. Toragaja augstums virs jūras līmeņa ir ap 400 m un virs apkārtējās ainavas — ap 300 m, kas padara to par augstāko dubļu vulkānu pasaulē, iekļautu Ginesa rekordu grāmatā. Vulkāna krāteris ir 500 — 550 m diametrā, to ierobežo 8 metrus augsta dabiska siena ar izlauzumu rietumu pusē. Vulkāna apakšdaļa aizņem 754 hektārus, dubļu slāņa vidējais biezums ir 100 metru un apjoms 350 miljoni m³. Kopš novērojumu sākuma 1841. gadā vislielāko aktivitāti vulkāns parādījis 1984.—1988. gados, izvirstot 5 gados 4 reizes.
Tulkojumā vārds "Torağay" azerbaidžāniski nozīmē cīruli, un, lai izvairītos no sajaukšanas, kalnu bieži apzīmē pilnā nosaukumā "Toragaja dubļu vulkāns" (Torağay palçıq vulkanı).
Netālu no Toragaja atrodas arheoloģiskais Gobustanas valsts mākslas un vēstures rezervāts.
Azerbaidžānas dubļu vulkāni
Dubļu vulkāni, ieskaitot Toragaju, ir bieži naftas un gāzes atradņu vietās. Azerbaidžānā tādu uzskaitīts nepilni 400. Visvairāk to ir Gobustanas pilsētas apkaimē, kur 1966. gadā izveidota aizsargājama dabas teritorija, ietverot arī Toragaju. Tā tika iekļauta starp pasaules 7 jauno dabas brīnumu 28 finālistiem.
Šādu vulkānu izvirdums sākas ar pazemē uzkrājušos ogļūdeņražu gāzu sprādzienu, kas izsviež gaisā krātera sacietējušo dubļu garozu un izvirž no tā šķidru dubļu straumi, kas sajaukta ar naftu. Sprādzienu pavada zemestrīce. Izdalījušās gāzes bieži aizdegas.
Dažas dienas pēc izvirduma sākuma tas apsīkst, krāterī veidojas liels daudzums nelielu krāterīšu, kuri katrs atsevišķi izdala gāzes un šķidrumu, bieži arī naftu.
2013.—2014. gada Pasaules kauss bobslejā
2013.—2014. gada Pasaules kauss bobslejā bija vairāku sacīkšu bobsleja turnīrs, kas sākās Kalgari un beidzās  Kēnigszē. Pasaules kausu rīkoja FIBT, kas rīko arī pasaules čempionātu bobslejā, kā arī pasaules kausus un čempionātus skeletonā. Šo sezonu sauca par "īso" sezonu, jo notika 23. ziemas olimpiskās Spēles.
Vīriešu divnieku ieskaitē uzvarēja Stīvs Holkombs, četrinieku ieskaitē — Maksimiliāns Arnts, apvienotajā ieskaitē — Stīvs Holkombs. Sieviešu divnieku ieskaitē uzvarēja Keilija Hamfrīsa.
Melnupīte (Akmenes pieteka)
Melnupīte ir Akmenes kreisā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā, uz dienvidiem no Dubeņmuižas. Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Akmenē uz Aizputes un Cīravas pagastu robežas.
X-cilvēki (filma)
"X-cilvēki" (en) ir 2000. gada ASV supervaroņu filma. Filmas režisors ir Braiens Singers. Galvenās lomas spēlē Patriks Stjuarts, Hjū Džekmens, Ians Makellens, Halle Berija, Famke Jansena, Džeimss Mārsdens un Brūss Deivisons.
Filma ir par cilvēkiem, kam piemīt dažādas spējas. Ēriks savas spējas atklāja 1944. gadā, Otrā pasaules kara laikā. Tad viņš tika atņemts vecākiem. Pieaugot Ēriks pieņem vārdu Magneto. Viņš alkst atriebties un uzsākt karu starp X cilvēkiem un pārējiem cilvēkiem. Viņam ir nepieciešama meitene Rouga, kas uzsūc sevī citu X cilvēku spējas. Viņu komandā tiek arī Logans. Profesors Čārlzs Ksavjers stājas pretim Magneto iecerētajam plānam.
Vladimirs Arsentjevs
Vladimirs Arsentjevs (dzimis 1951. gada 12. aprīlī Rēzeknē) ir mākslinieks noformētājs, dizaineris. Viņš ir 1980. gada vasaras olimpisko spēļu, kas notika Maskavā, oficiālās emblēmas autors. 1975. gadā, vēl būdams Maskavas mākslas augstskolas students, viņš uzvarēja Vissavienības mākslinieciskajā konkursā par olimpisko spēļu medaļu dizainu, apsteidzot 26 000 konkursa dalībniekus. Par uzvaru konkursā V. Arstentjevs saņēma prēmiju — 1000 rubļus.
Viņa ideju vēlāk profesionāli pilnveidoja mākslinieki V. Akopovs un V. Djakonovs.
1976. gadā Starptautiskā Olimpiskā komiteja savā 78. sesijā Kanādas pilsētā Monreālā viņa ideju par olimpisko spēļu emblēmu akceptēja. Pašlaik V. Arsentjevs dzīvo Maskavā, strādājot lietišķās grafikas jomā poligrāfijā.
Give Me All Your Luvin'
Give Me All Your Luvin '  ir ASV mūziķes Madonnas pirmais singls no 2012. gadā izdotā divpadsmitā studijas albuma MDNA. Singlā piedalījās viesmākslinieki M.I.A. un Nikija Mināža, un tas tiks oficiāli izdots 2012. gada 3. februārī. Singls bija mūziķes debijas izdevums sadarbībā ar jaunu ierakstu kompāniju Interscope Records. Madonna izpildīja savu jauno singlu Superkausa XLVI izcīņas starplaika šovā, kas norisinājās Indianapolisā, ASV. Papildus mūziķe izpildīja vēl 4 savas dziesmas: "Holiday", "Vogue", "Ray of Light" un "Music". 2011. gada 8. novembrī internetā noplūda šī singla demo versija ar nosaukumu "Give Me All Your Love" ar tikai Madonnas iedziedājumu.
Mūzikas video
8. decembrī Nikija Mināža savā Twitter kontā paziņoja, ka kopā ar Madonnu atrodas filmēšanas laukumā, uzņemot mūzikas video singlam "Gimme All Your Luvin".
Pora grāvis
Pora grāvis ir Tebras kreisā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā, uz dienvidiem no Rokasbirzes. Tek dienvidaustrumu virzienā. Ietek Tebrā iepretim Tebrām.
Pretterorisms
Pretterorisms (angļu: counterterrorism), arī antiterorisms, ir terorisma apkarošanas prakse, kas, izmantojot militārus un nemilitārus paņēmienus un stratēģijas, cenšas novērst terorisma draudus, kā arī pārrauga radikalizācijas un terorisma riska līmeņus. Terorisma apkarošanā ir iesaistītas dažādas iestādes, piemēram, tiesībaizsardzības, biznesa un valsts pārvaldības institūcijas un izlūkošanas pārvaldes vai drošības dienesti.
Pretterorisma stratēģija ir valdības izstrādāts plāns par valsts nacionālo spēku izmantošanu, lai neitralizētu teroristus, terorisma draudus un novērstu terora aktus.
Vēsture
Par dažādām terorisma apkarošanas stratēģijām un mēģinājumiem ir iespējams runāt jau pirms Pirmā pasaules kara. Proti, pirmās pretterorisma grupas tika dibinātas jau 19. gadsimtā, piemēram, Lielbritānijas valdība, reaģējot uz terora kampaņām, ko īstenoja Īrijas republikāņu brālība (angļu: Irish Republican Brotherhood (IRB)), vienojās par pretterorisma grupas izveidi. Tomēr pretterorisma stratēģijas bija svarīgas arī agrāk, piemēram, 19. gadsimta beigās, reaģējot uz anarhistu terorismu, vairākas Eiropas lielvaras izveidoja starpvalstu sadarbības iestādes cīņai pret anarhismu, vai starpkaru posmā, kad Eiropā darbojās kaujinieku grupējumi, kurus valstu pārvaldes dēvēja ne tikai par nacionālistiskajiem revolucionāriem, bet arī par teroristiem. Valstu pretterorisma mērķis bija apturēt nacionālo revolucionāru un anarhistu rīcības, izstrādājot jaunas apkarošanas stratēģijas. Viens no mēģinājumiem mazināt teroristisko grupējumu iespējas bija, piemēram, 1919. gada Parīzes miera konferencē, kur tika pieņemts lēmums par ieroču izplatīšanas ierobežošanu un uzraudzību, kas nozīmēja, ka ne kurš katrs varēja sava īpašumā iegūt ieročus un to uzturēšanas tiesības. Bet 1937. gada starptautiskajā konvencijā tika lemts par valstu drošības sfēras attīstību un iespēju sodīt valsts nepiederīgos, ja tie ar savu rīcību (vardarbīgi) apstrīdēja valsts varu. Citiem vārdiem, karu un starpkaru posmā par teroristiem tika atzīti jebkuri revolucionāri, kas apgrūtināja iespēju nodalīt valstu karotājus no valsts nepiederīgiem karotājiem, tāpēc bija nepieciešams definēt gan terorismu, gan teroristu rīcības.
Līdzīgi terorisma apkarošanas mēģinājumi bija novērojami citviet pasaulē līdz pat 21. gadsimta sākumam, tomēr karu norisē bieži vien terorisms bija uzlūkots kā otršķirīga problēma, pretstatot to kara sekām un militārajām darbībām. Taču jau 1999. gadā NATO dalībvalstis stratēģiskajā koncepcijā (angļu: Strategic Concept) izstrādē atzina terorismu par vienu no riska faktoriem, kas var ietekmēt NATO drošības sfēru. Savukārt pēc 2001. gada 11. septembra uzbrukumiem Amerikas Savienotājās Valstīs ANO un NATO un citas institūcijas intensīvi pievērsās terorisma apkarošanas stratēģiju izstrādei.
Terorisma apkarošana
Lai arī vēsturiski ir bijuši vairāki mēģinājumi apkarot terorismu un apturēt tā attīstību, līdz pat 20. gadsimta beigām terorisma pētniecība bija nepilnīga. Pēc Otrā pasaules kara tika dibinātas vairākas valstu sadarbības organizācijas un institūcijas, kā ANO, NATO, ES, EDSO un Eiropas Padomes, kuru viens no pamatmērķiem ir starptautiskās drošības sfēras uzlabošana, un līdz ar to arī terorisma apkarošana un tā draudu novēršana.
Masanori Tokita
Masanori Tokita (ja; dzimis, miris ) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Pretterorisms
Terorisma apkarošana
Latvijas Ārlietu ministrija norāda: “Ņemot vērā terorisma draudu kompleksumu, kā arī arvien jaunu tā formu un izpausmju rašanos, mainoties teroristu zināšanu kopumam un modus operandi, kā arī moderno tehnoloģiju sniegtajām iespējām, vienota pieeja terorisma kā parādības interpretācijā ir būtiska.” Valstīm esot vienotām, ir iespējams izsekot terorisma raksturam un izmaiņām, kas ir būtiska priekšrocība terorisma apkarošanai.
Pēc 2001. gada 11. septembra terorakta, 24 stundas pēc uzbrukuma, NATO dalībvalstis ārkārtas sēdē aktivizēja kolektīvās aizsardzības principu jeb Vašingtonas līguma 5. pantu. Izstrādājot terorisma apkarošanas stratēģijas, 4. oktobrī NATO norādīja, ka militāro spēku, izlūkdienestu un pētnieku sadarbība ir būtiska terorisma veiksmīgākai apkarošanai. Paralēli šiem notikumiem, 7. oktobrī 2001. gadā ASV Prezidents Džordžs V. Bušs sāka lietot frāzi “Karš pret terorismu”, lai raksturotu starptautisko militāro kampaņu, kuras mērķis ir priekšlaicīgi mazināt terorisma draudus kā Tuvajos Austrumos, tā citviet pasaulē. Jau 2003. gada 11. augustā NATO militārie spēki jeb “Starptautiskās drošības atbalsta spēki Afganistānā” (ISAF, International Security Assistance Force) devās misijā uz Afganistānu, kas ietekmēja Afganistānas kara tālāko norisi. NATO ir nodrošinājusi vairākas misijas, kuru mērķis ir palielināt drošības līmeni “karsto zonu” valstīs, taču pēdējos gados katra valsts ir aicināta pievērst uzmanību terorisma apkarošanai, lai izsekotu teroristisko iebraucēju, propagandistu darbībām, apdraudējumiem un jaunu draudu rašanās brīžiem.
Masanori Tokita
Nacionālā izlase
!Kopā||12||2
Pretterorisms
Pretterorisms Latvijā
Latvijā terorisma apkarošanu un izlūkošanu veic Valsts drošības dienesta (VDD, līdz 2018. gada nogalei pazīstams kā Drošības policija). Kā tas pausts iestādes pārskatos, pretterorisma jomā tās uzdevums ir informācijas ieguve un terorisma riska subjektu analīze, iespējamo terorisma risku savlaicīga neitralizēšana, kā arī valsts un pašvaldību institūciju koordinācija un sadarbība ar partneriem. VDD kā valsts struktūras daļa atbilstoši tā uzdevumam un mērķiem rūpējas par terorisma draudu novēršanu, lai saglabātu valsts pastāvēšanu un aizsargātu valsts pilsoņu dzīvību. Savlaicīga terorisma draudu identificēšana un novēršana ir nozīmīgs (VDD) darbības virziens. VDD veic pretizlūkošanas un operatīvās darbības pasākumus, lai iegūtu apsteidzošu informāciju par personu plānotajām teroristiskajām darbībām un savlaicīgi tās novērstu. Pretterorisma risku identificēšanā un neitralizēšanā VDD cieši sadarbojas ar ārvalstu partneru dienestiem, ar kuriem notiek regulāra informācijas un situācijas analīzes apmaiņa.
Starp preventīvajiem pasākumiem var minēt personas, ar izcelsmi no valstīm, kur ir paaugstināti terorisma riski, ieceļošanas kontroli Latvijā, kritiskās infrastruktūras un cilvēku masveida pulcēšanās objektu regulāru apsekošanu, rekomendāciju sagatavošanu šo objektu fiziskās drošības pilnveidošanai, un šo objektu darbinieku izglītošanu.
Līvbērze
Līvbērze ir ciems Jelgavas novada Līvbērzes pagastā, pagasta centrs. Izvietojies Bērzes kreisajā krastā pie autoceļa P98 un Jelgavas—Tukuma dzelzceļa 15 km no novada domes Jelgavā un 62 km no Rīgas.
Pretterorisms
Pretterorisms Latvijā
VDD ir izstrādājis Nacionālo pretterorisma plānu, kā arī reaģēšanas plānus gadījumos, kad ir noticis uzbrukums civilās aviācijas, jūras satiksmes un infrastruktūras, kā arī sauszemes objektiem. Pamatojoties uz Nacionālo pretterorisma plānu un reaģēšanas plāniem, pretterorisma pasākumu nodrošināšanā iesaistītajās institūcijās ir izstrādāti apakšplāni, kas ir saskaņoti ar VDD.
Līvbērze
Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados pie bijušās Līvbērzes pagasta valdes 3 km uz dienvidiem no bijušās Līvbērzes muižas (Lieven-Bersen) kā padomju saimniecības «Jelgava» un ciema padomes centrālais ciemats. Līvbērzē atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, kultūras nams, ģimenes ārsta prakse, bibliotēka, pasta nodaļa, vairāki veikali un katoļu baznīca.
Aleksandrs Apsītis (radioinženieris)
Aleksandrs Apsītis (1907—1988) bija latviešu radioinženieris un uzņēmējs. Rūpnīcas "Radiotehnika" dibinātājs un direktors.
Dzīvesgājums
1933. gadā Aleksandrs Apsītis nodibināja radio ražošanas firmu "A. Apsītis un F. Žukovskis", izmantojot “Siemens” radiouztvērēju shēmas. Apmēram gada laikā A. Apsītis izstrādāja trīslampu uztvērēju “Toņmeistars” un darbnīcā Dārza ielā 16 izgatavoja daudzas uztvērēju detaļas, gada produkcija bija 2500-3000 uztvērēju. 1935. gadā izstrādāja tīkla uztvērēju T420, līdz 1940. gadam A. Apsīša rūpnīca izgatavoja 13 dažādu konstrukciju uztvērējus (TU-34, Toņmeistars, Koncertsupers u. c.). Rūpnīcā strādāja 70 darbinieki.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā rūpnīcu nacionalizēja un nosauca par “Radiotehniku”, A. Apsīti iecēla par tās direktoru. Latvijas vācu okupācijas laikā 1941. gadā to apvienoja ar bijušo A. Leibovica rūpnīcu, nosaucot par “Telefunken Gerätewerk Riga”, A. Apsīti iecēla par tehnisko vadītāju. 1944. gadā A. Apsītis novērsa rūpnīcas iekārtu evakuāciju, kastēs iepakojot dzelžus un akmeņus, bet tehniskās ierīces noslēpa pagrabtelpās, kas deva iespēju neilgā laikā rūpnīcu atjaunot.
1944. gada novembrī A. Apsīti atjaunoja rūpnīcas “Radiotehnika” direktora amatā, rūpnīca ražoja radiotranslācijas reproduktorus, izgatavoja pastiprinātājus un studiju iekārtas Rīgas radiofonam. 1945. gadā sāka radiouztvērēja T-689, 1947. gadā T-755 ražošanu. Vēlāk izstrādāja un ieviesa ražošanā bateriju uztvērēju B-912, kā arī aparatūru radiopārraižu translēšanai pa telefona vadiem. Uztvērēji “Rīga-6”, “Rīga-10” un “Festivāls” tika ražoti eksportam. Tomēr 1949. gadā Apsīti pazemināja amatā par galveno inženieri, bet 1952. gadā apcietināja "par brāķa ražošanu" un piesprieda 8 gadus ieslodzījuma cietumā. Pēc Staļina nāves 1953. gadā Apsīti atbrīvoja un viņš strādāja “Gorpromtorgā” par radio un televizoru remontstrādnieku, tad līdz 1956. gadam Latvijas Zinātņu akadēmijas Fizikas institūtā, tad par galveno speciālistu jaunizveidotajā Latvijas PSR Zinātnes un tehnikas komitejā.
Panamas sieviešu futbola izlase
Panamas sieviešu futbola izlase ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Panamu starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Panamas Futbola federācija.
FIFA Pasaules kausā sievietēm pirmo reizi kvalificējās 2023. gada finālturnīram. Tajā zaudēja visās trīs grupu turnīra spēlēs. CONCACAF čempionātā pirmo reizi piedalījās 2002. gadā, labākais sasniegums ir 4. vieta 2018. gada čempionātā.
2023. gada jūnijā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 52. vietā.
Artūrs Noriss
Artūrs Noriss (en) bija britu tenisists, divu olimpisko bronzas medaļu ieguvējs.
Noriss 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja divās tenisa disciplīnās, kurās abās izcīnīja bronzas medaļas. Vienspēļu turnīrā viņš izšķirošajā pusfināla cīņā piekāpās savam tautietim Haroldam Mahoni. Savukārt Dubultspēļu turnīrā viņš startēja kopā ar tautietu Haroldu Mahoni. Viņi pusfināla cīņā piekāpās britu tenisistiem Lorensam un Redžinaldam Dohertijiem.
Skudrcilvēks
"Skudrcilvēks" (en) ir 2015. gada amerikāņu supervaroņu filma, kuras režisors ir Peitons Rīds. Filma ir balstīta uz Marvel Comics tēlu ar tādu pašu nosaukumu. "Skudrcilvēks" ir Marvel Cinematic Universe 12. filma.
Filma ir par Skotu Lengu, kam ir kostīms, kas spēj samazināt viņu un palielināt spēku. Viņš palīdz doktoram Henkam Pimam novērst draudus pasaulei. Galvenās lomas filmā attēlo Pols Rads, Evandželīna Lilī, Korijs Stols, Bobijs Kenaveils, Maikls Penja, Džūdija Grīra un Maikls Daglass.
Filmas pirmizrāde notika Losandželosā. 2018. gada 6. jūlijā tika izdots filmas turpinājums "Skudrcilvēks un Lapsene" (angliski - Ant-Man and the Wasp).
2018. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieku uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti 2018. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieki. Tās bija XXIII ziemas olimpiskās spēles un notika Dienvidkorejas apgabalā Phjončhanā, no 2018. gada 9. līdz 25. februārim. Šajās Olimpiskajās spēlēs piedalījās gandrīz 3000 sportistu no 92 valstīm. Medaļas tika pasniegtas 102 disciplīnās 15 sporta veidos.
Medaļu līderi
Norādīti sportisti, kuri ieguva visvairāk medaļas.
Jaunzēlandes sieviešu futbola izlase
Jaunzēlandes sieviešu futbola izlase ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Jaunzēlandi starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda asociācija New Zealand Football.
FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīros Jaunzēlandes futbolistes ir spēlējušas sešas reizes, taču līdz šim vēl nav izdevies izkļūt no grupas. 2023. gadā Jaunzēlande kopā ar Austrāliju ir Pasaules kausa rīkotājas. Vasaras olimpiskajās spēlēs izlase ir spēlējusi četras reizes. Labākais sasniegums ir iekļūšana ceturtdaļfinālā 2012. gadā. Okeānijas Nāciju kausā Jaunzēlande ir sešas reizes izcīnījusi čempiontitulu (1983, 1991, 2007, 2010, 2014, 2018).
2021. gada augustā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 26. vietā. Komandas iesauka ir Football Ferns (futbola papardes).
Lukašs Piščeks
Lukašs Piščeks (Łukasz Piszczek; dzimis 1985. gada 3. jūnijā) ir Polijas futbolists, kas spēlē Vācijas Bundeslīgas klubā Dortmundes "Borussia" kā labās malas aizsargs. Iepriekš spēlējis Hertha BSC un Lubinas "Zagłębie". Viņš ir spēlējis arī Polijas izlasē.
Sasniegumi
Zagłębie Lubin
Borussia Dortmund
Ilava (Slovākija)
Pilsētā atrodas 13. gadsimta pils, kas 16. gadsimtā pārveidota renesanses stilā. No 1693. gada - klosteris, bet no 1856. gada līdz mūsdienām - cietums.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1332. gadā. Pilsētu dibinājuši templieši. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā, pilsētas ungāriskais nosaukums bija Illava. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā.
Cilvēki
Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (98,1 %). Pēc reliģiskās piederības - katoļi (87,2 %), nereliģiozi (7,9 %).
Ilava ir hokejistu Ivana Barankas (Ivan Baranka, 1985), Marcela Hosas (Marcel Hossa, 1981), Tomāša Kopecka (Tomáš Kopecký, 1982) un Mareka Kvapila (Marek Kvapil, 1985) dzimtā pilsēta.
Globālais bioloģiskās daudzveidības informācijas fonds
Globālais bioloģiskās daudzveidības informācijas fonds (en, GBIF) ir starptautiska organizācija, kas koncentrējas uz to, lai zinātniskie dati par bioloģisko daudzveidību būtu pieejami Internetā. Datus nodrošina daudzas institūcijas no visas pasaules; GBIF padara šos datus pieejamus un meklējamus, izmantojot vienu portālu. GBIF portālā pieejamie dati galvenokārt ir izplatības dati par augiem, dzīvniekiem, sēnēm un mikrobiem pasaulē, kā arī dati par zinātniskajiem nosaukumiem. Fonds tika izveidots 2001. gadā pēc OECD ieteikuma. Pasaules bioloģisko datu portāls ar brīvu piekļuvi tika atklāts 2013. gadā un jau tobrīd ar vairāk kā 400 miljoniem reģistrētu novērojumu bija lielākais pasaulē.
GBIF prioritātes ar uzsvaru uz līdzdalības veicināšanu un darbu ar partneru starpniecību ietver bioloģiskās daudzveidības datu mobilizāciju, protokolu un standartu izstrādi, lai nodrošinātu zinātnisko integritāti un savietojamību, informātikas arhitektūras izveidi, kas ļautu savstarpēji savienot dažādus datu tipus no dažādiem avotiem, analītisko rīku izstrāde, lai atvieglotu lēmumu pieņemšanu.
GBIF cenšas veidot saiknes starp digitālo datu resursiem no visa bioloģisko organizāciju spektra, sākot no gēniem līdz ekosistēmām, izmantojot ģeoatsauces un ĢIS rīkus. Fonds sadarbojas ar citām starptautiskām organizācijām, piemēram, Dzīvības katalogu (Catalogue of Life), Bioloģiskās daudzveidības informācijas standartiem (Biodiversity Information Standards), Dzīvības enciklopēdiju (Encyclopedia of Life) un GEOSS.
No 2002. līdz 2014. gadam GBIF piešķīra ikgadējo globālo balvu bioloģiskās daudzveidības informātikas jomā - “Ebes Nīlsena balvu”, kuras vērtība ir 30 000 eiro. Sākot ar 2018. gadu, GBIF sekretariāts pasniedz divas gada balvas: GBIF Ebes Nīlsena Izaicinājumu un Jauno pētnieku balvu.
Datu veidi portālā
GBIF portālā pieejamie bioloģiskās daudzveidības dati sagrupēti četros galvenajos veidos.
Reinis Sējāns
Reinis Sējāns (dzimis ) ir latviešu mūziķis, producents, komponists. Kopš 2007. gada grupas "Instrumenti" dalībnieks, iepriekš darbojies grupā "Cosmos". Izglītību ieguvis Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolā, absolvējot sitaminstrumentu klasi.
Kopš 2017. gada X Faktora Latvijas versijas žūrijas loceklis. Tai pašā gadā izveidojis duetu "Bujāns" kopā ar Intaru Busuli.
Kopā ar Andri Sējānu 2018. gadā komponējis un aranžējis mūziku deju lielizrādei "Abas malas".
2019. gadā aranžējis strēlnieku dziesmas TV raidījumam "Ieklausies Dvēseļu putenī!".
Grupas "Instrumenti" sastāvā 2021. gadā uzstājies tās koncertu sērijā Mežaparka Lielajā estrādē.
R. Sējāna tēvs ir grupu "Menuets" un "Pērkons" ģitārists Leons Sējāns. Precējies, sieva Maija ir vokālā pedagoģe.
Hiroaki Sato
Hiroaki Sato (ja; dzimis, miris ) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Džefs Gārlins
Gārlins vislabāk pazīstams, attēlojot Marija Goldberga lomu ABC seriālā "Goldbergi" (The Goldbergs, 2013—2023) un Džefu Grīnu HBO seriālā "Iegrožo savu aizrautību" (2000—pašlaik). Attēlojis lomas arī seriālos Mad About You (1997—1999) un "Kavētā attīstība" (Arrested Development, 2005—2006, 2013).
Piedalījies tādās filmās kā "VALL-E" (2008), "Rotaļlietu stāsts 3" (2010), "Atlīdzības mednieks" (2010), Safety Not Guaranteed (2012), "Paranormans" (2012) un "Babilona" (2022).
Gums
Gums ir augu saknes pārveidne, kas ir sulīga un paresnināta, kā arī tajā uzkrājas rezerves barības vielas. Gumi veidojas sānsaknēs un piesaknēs. Gumi veidojas tādiem augiem kā dālijām un kartupeļiem. No bioloģiskā viedokļa gumos barības vielas uzkrājas tāpēc, lai augi varētu pārziemot, un nodrošina augu bezdzimuma vairošanos.
Tīrumeņu ģints
Tīrumeņu ģints jeb tīrumenes (Agrocybe) ir lapiņu sēņu ģints, kas pieder virpainīšu dzimtai. Latvijā atrastas 10 sugas, visā Ziemeļeiropā 12. GBIF 2021. gada beigās norāda pasaulē pavisam 127 tīrumeņu sugu. Ģints zinātnisko aprakstu devis Fajods 1889. gadā.
Apraksts
Tīrumenes ir sīka līdz vidēja izmēra cepurīšu sēnes, ar sausām vai retāk vāji lipīgām un plānām, baltām, dzeltenīgām vai brūnām cepurītēm, lapiņu krāsa no dzeltenīgas līdz brūnganai. Cepurītes forma no izliektas līdz plakanai, kātiņš tievs, sākumā gaišs, vēlāk brūnējošs, bez maksts, ar vai bez gredzena. Sporu birumraksts brūnā krāsā.
Izplatība
Tīrumenes kopumā ir sastopamas visos kontinentos un klimatiskajās zonās, izņemot Antarktīdu.
Latvijā atrastās sugas
Latvijā atrasto sugu nosaukumi norādīti pēc LMB 2002. gada saraksta ar dažiem Latvijas mikologu 2020. gada labojumiem. <ul><li style="display: inline-table;"> <li style="display: inline-table;">
Daļa no Latvijā neatrastajām sugām
Agrocybe acericola, Agrocybe allocystis, Agrocybe broadwayi, Agrocybe dura, Agrocybe farinacea, Agrocybe howeana, Agrocybe lazoi, Agrocybe putaminum, Agrocybe retigera, Agrocybe rivulosa, Agrocybe salicacola, Agrocybe sororia, Agrocybe viscosa.
Nozīme
Tīrumenes ir saprofīti — uz trūdvielām un koksnes augošas sēnes.
Ādams Ore
Ādams Ore (1855-1927) bija pirmais akadēmiski izglītotais latviešu ērģeļu virtuozs un komponists. Guvis izcilus mākslinieciskus sasniegumus Latvijā un Rietumeiropā ar slaveniem ērģeļu koncertiem.
Dzīvesgājums
Dzimis 1855. gada 12. jūnijā Valtenberģu pagasta "Ores" mājās. Divdesmit gadu vecumā viņš devās uz Rīgu mācīties klavieru un ērģeļu spēlē. Vēlāk izglītojās Štutgartē un Neapolē. 1880. gadā III Vispārīgajiem latviešu dziedāšanas svētkiem Ore bija sacerējis tautas dziesmas "Kur tu augi, daiļa meita" harmonizējumu. Arī cita Ādama Ores dziesma "Daugaviņa, māmuliņa" laika straumē ieguva tautas dziesmas popularitāti.
Pēc ērģeļspēles studiju beigām Ore kā koncertants apbraukāja Vāciju, Austriju, Šveici, Itāliju, Holandi un citas valstis, gūdams lokālus panākumus. Sacerēja viencēliena operu "Gunda", kas 1899. gadā uzvesta kādā Berlīnes teātrī. Savus vasaras brīvlaikus un arī mūža vakaru Ādams Ore pavadīja tēva mājās un Mazsalacas draudzē kā ērģelnieks. Miris 1927. gada 10. jūnijā Rīgā, apglabāts Mazsalacas kapos.
Daiļrade
Par Ores ražīgumu liecina dziesmu krājumi "Jaunā dziesmu rota" un "Dziesmu kokle", kas nāca klajā Rīgā 1890. gadā. Paliekošākas vērtības Ores darbiem tomēr nav, jo to autoram trūka atbilstošas kompozīcijas tehnikas. Bez tam Ore — kā viņu raksturojis Jāzeps Vītols — "apzinīgi padevās svešu kultūru vilinājumiem un, nepietiekoši stiprs, lai iekarotu savu individuālo vietu, viņš pamazām zaudēja zem kājām dzimtenes zemīti, tautiskos, nacionālos pamatus, tapa bāls un nenozīmīgs".
Desmit Ādama Ores skaņdarbi izdoti žurnālā "Austrums", sākot 1889. gada janvārī ar "Dievs, svētī Latviju!" (jauktam korim), kuram izmantots modificēts Baumaņu Kārļa teksts, taču pēdējais "Austrumā" publicētais Ores opuss ir "Klusu, klusu klausījos" (jauktam korim, publicēts 1890. gada oktobrī).
Balžņa
Balžņa (arī Balžiņa, Klinšu upīte, Klinšupīte, Kliņģupīte, Kliņķupīte) ir Bērzes labā krasta pieteka Dobeles novadā.
Tek ziemeļaustrumu virzienā. Lielākā pieteka - Lielais grāvis. Caurtek Balzienu, Slagūnes ūdenskrātuvi, Slagūnes dzirnavu ezeru. Ietek Bērzē pie Anneniekiem. Upi pie bijušās Slagūnes skolas šķērso valsts autoceļš V1129 (Naudīte – Slagūne – Upenieki), pie Slagūnes dzienavu ezera to šķērso valsts autoceļš V1130 (Kaķenieki – Slagūne), bet pie Anneniekiem - P97 (Jelgava — Dobele — Annenieki). Upes krastos atrodas Ļukas, Annenieki.
Inese Zandere
Inese Zandere (dzimusi ) ir latviešu dzejniece un grāmatu redaktore, bērnu literatūras autore un izdevēja.
Biogrāfija
Beigusi filozofijas nodaļu Latvijas Valsts universitātē. Ineses Zanderes debijas dzejoļu krājums izdots 1983. gadā, tajā pašā gadā kļuvusi par Latvijas Rakstnieku savienības biedri. Kopš 1990. gada publicē galvenokārt grāmatas bērniem. Strādājusi izdevniecībā "Avots" (1981-1987), bijusi redaktore bērnu avīzē "Pionieris" (vēlāk "LaBA") (1987-1990), avīzē "Diena" (1990-1993), žurnālā "Rīgas Laiks" (1993-2010), no 2004. gada ir izdevniecības "Liels un mazs" galvenā redaktore. Ineses Zanderes dzejoļi atdzejoti krievu, angļu, zviedru, vācu, lietuviešu, ungāru, čehu, ukraiņu, poļu, bulgāru, moldāvu valodā.
X-cilvēki
X-cilvēki (en) ir supervaroņu komanda no amerikāņu komiksiem, ko izdod Marvel Comics. Komanda pirmo reizi parādījās mākslinieka Džeka Kīrbija un rakstnieka Stena Lī 1963. gadā izdotajā komiksā The X-Men #1. Lai gan sākotnēji 1970. gadā to atcēla zemo pārdošanas apjomu dēļ, pēc 1975. gada sērijas atjaunošanas rakstnieka Krisa Klērmonta vadībā tas kļuva par vienu no atpazīstamākajām un veiksmīgākajām Marvel Comics franšīzēm. Supervaroņu komanda parādījusies daudzās grāmatās, televīzijas šovos, 20th Century Fox izdotajās X-cilvēku filmās un videospēlēs. X-cilvēku nosaukums var attiekties uz pašu supervaroņu komandu, tāda paša nosaukuma komiksu sēriju vai plašāku franšīzi, tostarp dažādus atsevišķu tēlu un komandu komiksiem, piemēram, Jaunie mutanti (New Mutants), Excalibur un X-Force.
Marvel Universe mutanti ir cilvēki, kas piedzimst ar ģenētisku iezīmi, ko sauc par X-gēnu, kas viņiem piešķir dabiskas pārcilvēciskas spējas. Tā kā mutanti atšķiras no lielākās daļas cilvēces, tie ir pakļauti aizspriedumiem un diskriminācijai, un daudzos X-cilvēku stāstos ir ietverti sociāli komentāri par fanātismu un taisnīgumu. X-cilvēki ir cīnījušies pret dažādiem ienaidniekiem, tostarp ļaundariem mutantiem, cilvēkiem, superļaudīm, mistiskiem draudiem, citplanētiešiem un ļaunajiem mākslīgajiem intelektiem. Lielākajā daļā komandas sastāvu veidos viņus vada viņu Čārlzs "Profesors X" Ksavjers, spēcīgs telepāts, kurš vada skolu mutantu bērniem no savas savrupmājas Vestčesterā, Ņujorkā, kas slepeni ir arī X-cilvēku galvenā mītne. Vīrieši. Viņu stāsti bieži ir saistīti ar Magneto, spēcīgu mutantu, kas kontrolē magnētiskos laukus, un kurš tiek attēlots kā sens Ksavjēra draugs un aizbildnis, kas dažādos veidos darbojas kā pretinieks vai kā sabiedrotais.
Pašreizējās oficiālās X-cilvēku komandas galvenā mītne The Treehouse atrodas uz Krako salas Ņujorkā. Vairs nestrādājot slepenībā, viņi publiski cīnās par mutantu drošību, lai izveidotu tiltus starp Krako un cilvēku tautām un aizsargātu Zemi un Saules sistēmu no ārpuszemes draudiem.
Jānis Kade
Jānis Kade (1858—1923) bija Irlavas skolotāju semināra skolotājs, ērģelnieks, komponists un diriģents. Savā laikā piederēja rosīgāko latviešu mūziķu pulkam, bija IV Vispārīgo latviešu Dziedāšanas svētku virsdiriģents Jelgavā (1895).
Dzīvesgājums
Dzimis 1858. gada 26. augustā Džūkstes pagasta Pienavā. 1878. gadā beidza Irlavas skolotāju semināru, pēc tam palika turpat par skolotāju līdz pat semināra slēgšanai. 1888. gadā III Vispārīgo latviešu Dziedāšanas svētku garīgo dziesmu koncertā vīru koris atskaņoja J. Kades dziesmu "Gavilējiet" jeb 100. Dāvida dziesmu, pa vienai viņa dziesmai dziedāja vēl arī IV un V dziesmu svētkos.
1902. gadā Jānis Kade pārnāca uz Rīgu, kur pieņēma ērģelnieka vietu Jēzus luterāņu baznīcā. Miris 1923. gada 21. jūlijā.
FK Baku
FK Baku ir Azerbaidžānas futbola klubs no Baku. Klubs dibināts 1997. gadā, pašlaik spēlē Azerbaidžānas futbola otrajā spēcīgākajā līgā — Pirmajā divīzijā. Klubs ir divkārtējs Azerbaidžānas čempions, kā arī trīs reizes uzvarējis Azerbaidžānas kausa izcīņā. Kluba sponsori ir Baghlan Group Company un Zqan Construction Company, kuriem pieder arī Guba sporta komplekss.
Klubu iepriekš trenējis Aleksandrs Starkovs, kurš tobrīd vadīja arī Latvijas izlasi. Klubā spēlējuši arī vairāki Latvijas izlases futbolisti — Māris Verpakovskis, Deniss Ivanovs, Andrejs Štolcers.