cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brigita Eglīte
Ir strādājusi par režisori Rīgas Kinostudijā un vairākos Latvijas televīzijas kanālos. Tāpat ir strādājusi Latvenergo sabiedrisko attiecību un projektu vadīšanas jomās.
Strādājusi pie vairākām latviešu filmām, tai skaitā "Vienīgā fotogrāfija", "Haris", "Māksla nr. 4" un "Dzimšanas diena".
Saulaine (Rundāles pagasts)
Saulaine (agrāk Kaucminde) ir ciems Bauskas novada Rundāles pagastā. Izvietojusies Lielupes pietekas Kaucītes kreisajā krastā pie autoceļa P103 9 km no pagasta centra Pilsrundāles, 7 km no novada centra Bauskas un 72 km no Rīgas.
Saulainē atrodas Kandavas Lauksaimniecības tehnikuma Saulaines teritoriālā struktūrvienība un bērnudārzs. Muižas pils un parks ir valsts nozīmes pieminekļi.
Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Kaucmindes muižas (Kauzmünde). 1916. gadā gar Kaucmindi izbūvēja dzelzceļa līniju Meitene—Bauska ar Īslīces staciju (saglabājusies stacijas ēka nedaudz uz ziemeļiem no Saulaines). Līdz Latvijas okupācijai muižas kungu mājā darbojās Kaucmindes mājturības skola, ko 1944. gadā pārveidoja par Saulaines lauksaimniecības tehnikumu, vēlāk par Saulaines sovhoztehnikumu.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Jaši (ciems)
Jaši bija apdzīvota vieta Smiltenes novada Apes pagastā, atradās pagasta ziemeļrietumu daļā 1 km no pagasta centra Apes, 57 km no novada centra Smiltenes un 178 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atradās pie autoceļa P19 (Ape (Vidzemes šoseja)—Igaunijas robeža).
2019. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzija
'''2019. gada Pasaules čempionāts hokejā 1. divīzija''' bija hokeja sacensības, kas laika posmā 22.-28. aprīļa norisinājās Astanā un Tallinā. A grupas pirmo divu vietu ieguvēji, Baltkrievija un Kazahstāna, iekļuva elites divīzijā, bet B grupas uzvarētāji Rumānija kvalificēsies uz A grupu.
Sējas muiža
Vēsture
Muižu, kuru agrāk sauca par Ennenberg, 1577. gadā iegādājās Johans Cēge (Zöge). Sējas muižas latviskais nosaukums cēlies no iepriekšējā saimnieka uzvārda, kurš bija zināms kā Andrejs Seija. Pašreizējā izpostītā muižas ēka tika uzcelta 1766. gadā. No 1751. gada līdz Latvijas agrārajai reformai 1920. gados muiža piederēja Duntenu dzimtai, kas bija saistīta ar pazīstamo Minhauzenu dzimtu. Hieronīms Kārlis Frīdrihs fon Minhauzens vairākus gadus pavadīja Livonijā un 1744. gadā apprecējās ar barona fon Duntena meitu Jakobīni fon Duntenu. 1883.—1885. gadā muiža tika pārbūvēta, to papildināja ar neogotikas rotājumiem un padarīja par pieticīgu savrupmāju.
Tā kā grāfam bija rezidences arī Duntē (Ruthern), Mūrmuižā (Muremoise), Skultē un Vācijā, viņa prombūtnes laikā galvenais muižā bijis muižkungs Johans Švēhs, Tors, vēlāk muižkungs Apsītis un vagars Eduards Siliņš.
Muiža, kas attēlota 1790. gadu kartēs, atradās blakus ezeram, kas vēlāk tika nosusināts un kartēs pēc 1905. gada vairs nebija redzams.
Pēc tam, kad Latvijas valsts agrārās reformas rezultātā 1920. gadā konfiscēja muižu fon Duntenu ģimenei, zemes īpašums tika sadalīts mazākās daļās un muižas ēkā izveidoja klubu. Padomju Latvijās laikā no 1963. līdz 1968. gadam muižas ēkā bija kolhoza "Komunārs" klubs un kantoris, kā arī bibliotēka. 1990. gadu sākumā muižā vēl darbojās kolhoza "Boļševiks" 2. iecirkņa kantoris. Pašlaik ēka ir stipri nolaista un atrodas drupu stāvoklī. Blakus muižas ēkas drupām ir arī Sējas ozols, muižkungu māja, klēts un 1903. gadā celts ūdenstornis.
Ēka
Sējas muižā bija 22 istabas, to starpā lielā zāle, rozā zāle un zilā zāle, saimnieces istaba, sulaiņu istaba, zābaku istaba, kurā laboja un gatavoja apavus, un citas telpas. Ēdamzālē uz griestiem rotājumi saturēja zilu fonu, uz kura attēlotas bezdelīgas lidojumā.
Arheoloģija
Sējas muižas apkārtnē, Murjāņu senkapos, atrastas paliekas no senas akmens šķirstu kapu kultūras. Tie ir līdzīgi citiem baltu uzkalniņkapiem Gaujas lejteces apgabalā, kurus sauca par par "batariņiem". Kapu uzkalniņi pa vienam vai nelielās grupās saglabājušies Gaujas upes krastu mežu rajonā no Krimuldas līdz vietai, kur Gauja ieplūst piejūras zemienē pie Vīlētāju mājam. Senkapi bija arī plašākā reģionā, bet visticamāk, izvēršoties zemkopībai, daudzās vietās senatnē tikuši nopostīti. Šī veida uzkalniņkapos 19. gadsimtā izrakumus veikuši baltvācu arheologi, un literatūrā tos aprakstījuši kā Jaunāsmuižas (Neuhof) vai Sējas muižas (Zögenhof) senkapus. Uzkalniņu diametrs parasti ir 10-16 m, augstums 0,5-2,0 metri. Uzkalniņu smilšu uzbērumā akmeņu nav, bet pamatā parasti atrod akmeņu riņķi un dažreiz arī rietumu-austrumu virzienā vērstas akmeņu konstrukcijas.
Arnolds Denkers
Arnolds Šeldons Denkers (en; Ņujorka —  Fortloderdeila) bija ASV starptautiskais lielmeistars šahā (1981).
Biogrāfija
Jaunībā trenējies boksā, taču vēlāk nopietni aizrāvies ar šahu. 1929. gadā uzvarējis Ņujorkas starpskolu šaha čempionātā. 1934. gadā piedalījies savā pirmajā starptautiskajā šaha turnīrā Sirakjūsā, kurā pārliecinoši uzvarējis Semjuels Reševskis. 1940. gados kļuvis par vienu no vadošajiem ASV šahistiem. Sešas reizes uzvarējis Manhatanas šaha kluba čempionātā (1940, 1944, 1950, 1950-51, 1954, 1969-70). 1944. gadā uzvarējis ASV šaha čempionātā, izšķirošajā partijā pārspējot Rubenu Fainu. 1946. gadā aizstāvējis savu ASV šaha čempiona titulu, pieveicot mačā Hermanu Steineru ar 6½:3½. Pēc Otrā pasaules kara piedalījies šaha turnīros Eiropā. 1946. gada Londonas šaha turnīrā izcīnījis 3. vietu (uzvarējis Makss Eive), bet 1946. gada Hastingsas šaha turnīrā dalījis 3. vietu (uzvarējis Savelijs Tartakovers).
Vēlākajos gados šaha turnīros spēlējis retāk. Divu šaha grāmatu autors. Mūža nogalē organizējis savu šaha skolu. Beidzis Ņujorkas Universitāti. Bijis precējies, triju bērnu tēvs.
Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Denkeram kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1981. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) goda nosaukumu. 1992. gadā Denkers ticis uzņemts ASV šaha slavas zālē.
Atlants (nozīmju atdalīšana)
Atlants var būt:
Elektriskais dzinējspēks
Elektriskais dzinējspēks jeb elektrodzinējspēks (EDS) ir skalārs fizikāls lielums, kurš raksturo ārēju spēku darbu elektriskās strāvas ķēdēs. Slēgtā vadītāja kontūrā šis spēks ir vienāds ar ārējo spēku darbu, kas nepieciešams pozitīva vienības lādiņa pārvietošanai visa vadītāja garumā starp strāvas avota poliem. Elektrodzinējspēku apzīmē ar  ℰ  vai \mathcal{E}, tā SI mērvienība ir volts (V).
EDS un Oma likums
Oma likums nehomogēnam elektriskās ķēdes posmam (uz lādiņnesējiem darbojas elektrostatiski spēki):
, kur ir potenciāla starpība starp ķēdes posma sākumu un beigām,  ir elektrodzinējspēks, I_{12} — strāvas stiprums, R_{12} — elektriskā pretestība ķēdes posmā 1—2.
Oma likums noslēgtai elektriskajai ķēdei (punkts 1 sakrīt ar punktu 2, un φ1=φ2):
, kur R ir patērētāja pretestība, r ir strāvas avota iekšējā pretestība.
, kur U_a ir spriegums ārējā ķēdē (vadītājā, kas pieslēgts strāvas avotam), U_i ir spriegums iekšējā ķēdē (strāvas avotā).
Ja strāvas avota polus savieno tieši (R=0), caur avotu plūst īsslēguma strāva, kas ir maksimālā strāva, ko var iegūt no avota.
EDS un strāvas darbs un jauda
Strāvas pilnais darbs, kur \Delta t ir strāvas plūšanas laiks.
Līdzstrāvas avota jauda.
EDS mērīšana
Elektrodzinējspēku aptuveni var noteikt ar voltmetru, pieslēdzot to tieši strāvas avota poliem. Tad spriegums uz voltmetra spailēm U_V=IR_V (kur R_V ir voltmetra pretestība) un, pēc Oma likuma pilnai ķēdei,. Ja R_V\gg r, tad U_V\gg Ir un  — voltmetrs uzrāda aptuvenu strāvas avota elektrodzinējspēku voltos.
Indukcijas EDS
EDS, kurš noslēgtā kontūrā rodas elektromagnētiskās indukcijas dēļ, izsaka šādi:
,
tātad inducētais EDS ir vienāds ar kontūra aptvertās magnētiskās plūsmas izmaiņas ātrumu, kam saskaņā ar Lenca likumu piešķirta pretēja (mīnuss) zīme.
Libērijs
Libērijs (la, dzimis ap 310. gadu, miris ) bija Romas bīskaps no līdz nāvei 366. gadā un līdz ar to katoļticībā tiek uzskatīts par vienu no Romas pāvestiem. Viņš tika ievēlēts par pēcteci Jūlijam I. Libērijs bija Romas bīskaps laikā, kad izplatījās ariānisma idejas. 355. gadā viņš par pretošanos ariānismam tika atcelts no bīskapa amata un izsūtīts uz Trāķiju. Vēlāk viņš piekāpās un tika atjaunots amatā.
Tīrila Ekhofa
Tīrila Kampenheuga Ekhofa (no; dzimusi ) ir norvēģu bijusī biatloniste, 2020.—2021. gada Pasaules kausa kopvērtējuma uzvarētāja,. un  čempione jauktajā stafetē, desmitkārtēja pasaules čempione.
Arī māsa un brālis ir bijuši biatlonisti. Brālis Stīans Ekhofs ir piedalījies Turīnā.
Karjera
Ar biatlonu sāka nodarboties 1999. gadā. Pārstāv klubu Fossum IF. Pasaules jauniešu un junioru čempionātos godalgotas vietas nav izcīnījusi. 2008. gada novembrī debitēja IBU kausā. 2010. gada Eiropas čempionātā junioriem Otepē izcīnīja trīs medaļas: zeltu sprintā un bronzas godalgas 12,5 individuālajā distancē un stafetē.
Ansī iedzīšanā ieņēma trešo vietu, pirmo reizi karjerā izcīnot individuālo godalgu PK posmos. Sočos izcīnīja trīs medaļas: bronzas medaļu masu startā un stafetē, kā arī zelta medaļu jauktajā stafetē. 2013.—2014. gada sezonas kopvērtējumā ierindojās 7. vietā. Estešundā sprintā izcīnīja savu pirmo uzvaru PK posmos.
Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2015. gadā Kontiolahti, kur augstākā ieņemtā vieta individuālajās sacensībās bija 16. vieta masu startā, bet jauktajā stafetē ieguva bronzas medaļu. 2016. gadā Holmenkollenē izcīnījusi uzvaras sprintā un stafetē, kā arī bronzas medaļu jauktajā stafetē. Phjončhanā ieguva bronzas medaļu distancē ar kopēju startu un sudraba godalgu jauktajā stafetē.
2019. gada Pasaules čempionātā Estešundā izcīnīja divas zelta medaļas (jauktajā un sieviešu stafetē) un sudraba godalgu iedzīšanā. 2020. gadā Antholcā atkal izcīnīja PČ zelta medaļas jauktajā un sieviešu stafetēs. Individuāli augstāko vietu ieguva masu startā (7. vieta). 2019.—2020. gada sezonas kopvērtējumā ieņēma otro vietu.
2021. gada Pasaules čempionātā Pokļukā izcīnīja četras zelta medaļas (jauktajā stafetē, sprintā, iedzīšanā un sieviešu stafetē), kā arī sudrabu 1+1 jauktajā stafetē un bronzu distancē ar kopēju startu. 2020.—2021. gada sezonā izcīnīja 13 individuālās uzvaras PK posmos un kļuva pasaules kausa ieguvēju. Viņa uzvarēja arī sprinta un iedzīšanas disciplīnu ieskaitē.
Pekinā izcīnīja trīs medaļas — zeltu jauktajā stafetē, bronzu iedzīšanā un sudraba godalgu distancē ar kopēju startu. Veselības problēmu dēļ bija spiesta izlaist 2022.—2023. gada sezonu. paziņoja, ka neatgriezīsies sacensībās un beidz savu sportistes karjeru.
Sivēnīca
Sivēnīca (arī Sivenica, Sivenīca) ir Dzērvītes labā krasta pieteka Cēsu novadā.
Iztece - no Ģeda purva. Tek rietumu virzienā. Ietek Dzērvītē augšpus tās ietekas Ogrē.
Sivēnīcu nešķērso valsts autoceļi, tās krastos atrodas Alitēni.
Emiko Kubo
Emiko Kubo (ja) ir bijusī japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Dižā bisīte
Dižā bisīte (Gyromitra gigas) ir Latvijā bieži sastopama indīga asku sēne. Tā parasti sastopama agrā pavasarī un viegli atšķirama no ēdamajām sēnēm pēc tās cepurītes nelīdzenā, smadzeņveidīgā izskata.
Sistemātika
Agrāk bisīšu ģints tika iekļauta rumpuču dzimtā (Helvellaceae), pēc 1997. gada pētījumiem pievienota Discinaceae dzimtai. Tomēr sīkāka bisīšu ģenētiska izpēte pagaidām nav veikta, un pēc tādas ir iespējamas jaunas sistemātikas izmaiņas.
Līdzība ar citām sugām
Dižās bisītes, augļķermeņus veidodamas pavasarī, reti kad sastopamas vienlaicīgi ar vasarā un rudenī augošajām sēnēm. Vienlaikus ar tām pavasaros atrodami pēc sagatavošanas ēdamie lāčpurni (Morchella ģints) un ķēvpupi (Verpa bohemica), ar kuriem tās nepieredzējuši cilvēki var sajaukt. Biežās jaukšanas dēļ tiek ieteikts visas asku sēnes pirms lietošanas vismaz reizi novārīt un noliet ūdeni, kas varētu vismaz vājināt bisīšu indi, ja tās iekļūtu starp ēdamajām sēnēm. Tomēr atšķirības starp ģintīm ir visai redzamas: ja lāčpurni ir tīkloti šūnaini, tad bisīšu virsmas krokas ir lokani viļņotas, bez redzamām šūnām. Lāčpurni arī ir pēc kopējās formas redzami regulārāki par bisītēm. Ķēvpupi pēc formas atgādina lāčpurnus, bet to virsma arī ir viļņota kā bisītēm.
Tikai ar mikroskopu dižo bisīti var droši atšķirt no parasti mazākās un tumšākās parastās bisītes, kuras sporas nav ar nosmailinātiem izaugumiem galos kā dižajai bisītei, bet apaļiem galiem.
Indīgums un lietošana pārtikā
Tāpat kā daudzas sēnes, dižās bisītes ir vienlaikus indīgas un lietojamas pārtikā pēc atbilstošas sagatavošanas, turklāt par to, kāda sagatavošana ir atbilstoša, pastāv savstarpēji pretrunīgi viedokļi.
Latvijas mikologi dižās bisītes neieteic lietot pārtikā ne pēc kādas sagatavošanas, jo risks saindēties saglabājas pēc jebkādas apstrādes. Centrāleiropā daļa avotu uzskata tās par ēdamām.
Getingene
Getingene (de) ir pilsēta Lejassaksijas federālajā zemē, Vācijā. Tas ir Getingenes rajona administratīvais centrs. Cauri pilsētai plūst Leines upe. 2010. gada nogalē pilsētā dzīvoja 121 tūkstotis cilvēku. Pilsēta tika dibināta starp 1150. un 1200. gadu. Pilsēta ir pazīstama ar tajā esošo Getingenes Universitāti, kas tika dibināta 1734. gadā.
Heilundzjana (nozīmju atdalīšana)
Heilundzjana var būt:
Sahaļana
Sahaļana var būt:
Sentmišelas pagasts
Sentmišelas pagasts (en) ir viens no vienpadsmit Barbadosas pagastiem valsts dienvidrietumu daļā. Pagasts robežojas ar Kraistčērčas pagastu dienvidos, ar Sentdžordža pagastu austrumos, ar Sentdžeimsa pagastu ziemeļos un ar Senttomasa pagastu ziemeļaustrumos. Pagastu rietumos apskalo Karību jūra. Pagasta administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Barbadosas galvaspilsēta Bridžtauna. Pagasta kopējā platība ir 39 km², pēc 2011. gada datiem pagastā dzīvo 88 529 iedzīvotāji. Tas ir ceturtais lielākais Barbadosas pagasts pēc platības un lielākais pagasts pēc iedzīvotāju skaita.
Sentmišelas pagasts ir attīstītākais Barbadosas pagasts. Tajā atrodas osta ar kruīza kuģu piestātni.
Dua Lipa
Dua Lipa, izrunā kā Dua Ļipa (sq; dzimusi ) ir angļu dziedātāja, dziesmu autore un modele.
Dzimusi Londonā, viņas vecāki (albānieši) 20. gadsimta 90. gados pameta Kosovu. Viņas muzikālā karjera sākās 14 gadu vecumā, kad sāka YouTube publicēt citu mākslinieku dziesmu kaverversijas. 2015. gadā izdeva debijas singlu. 2017. gada janvārī ieguva European Border Breakers Award. Tā paša gada jūnijā tika izdots debijas studijas albums. Divi albuma singli iekļuva Apvienotās Karalistes singlu desmitniekā, viens — 1. vietā (New Rules). 2018. gada februārī ieguva Brit balvu kā labākā sieviešu solomāksliniece.
Otrā Krievijas olimpiāde
Otrā Krievijas olimpiāde (ru) bija otrā Krievijas impērijas olimpiāde, kas notika Rīgā un bija plānota no 1914. gada 6. līdz 20. jūlijam (no 19. jūlija līdz 2. augustam pēc JS). Otrajā Krievijas olimpiādē Rīgā piedalījās ap 900 sportistu no 24 Krievijas impērijas pilsētām, sacenšoties vieglatlētikas (264 sportisti), smagatlētikas, šaušanas, riteņbraukšanas, peldēšanas, vingrošanas, airēšanas un burāšanas disciplīnās, kā arī futbola un tenisa spēlē. Olimpiādes laikā 15. (28.) jūlijā sākās Pirmais pasaules karš (18. (31.) jūlijā tika publicēta Krievijas impērijas armijas mobilizācijas pavēle, bet 19. jūlijā (1. augustā) Vācijas impērija pieteica Krievijas impērijai karu), vairākas sacensības (jāšana, teniss) tādēļ nenotika.
Vēsture
1914. gada 28. janvārī Baltijas Olimpiskā komiteja (BOK) nosūtīja Vidzemes gubernatoram iesniegumu par vēlmi Rīgā rīkot Otro Krievijas olimpiādi. BOK izstrādātajā olimpiādes nolikumā tika noteikts, ka olimpiādē drīkst piedalīties tikai sportisti amatieri un sportisti, kas pārstāv organizācijas, kuras ir iestājušās kādā no dažādu sporta veidu Viskrievijas apvienībām. Pēdējais punkts liedza sacensībās piedalīties Somijas lielhercogistes sportistiem, jo Somijas sportisti nebija Viskrievijas Sporta savienības biedri. Visdrīzāk, Krievijas Olimpiskās komitejas ietekmē tika nolemts, ka spēlēs aizliegts startēt ārvalstu pilsoņiem.
Organizācijas komiteja
Organizācijas komitejas priekšsēdētājs bija BOK valdes priekšsēdētājs Arnolds Kārlis Lindemūts, pirmais biedrs J. Taube, sekretārs K. fon Reisners, mantzinis F. Valners, locekļi A. Hēss, O. Ķivulis, J. Plūme.
Tomoko Ohara
Tomoko Ohara (ja) ir bijusī japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
24709 Mitau
24709 Mitau, arī 24709 Mītava ir neliels galvenās asteroīdu joslas asteroīds, kuru 1991. gadā atklāja beļģu astronoms Eriks Elsts Lasiljas observatorijā Čīlē.
Dorno
Dorno vai Dorns ( no vikingu Þorn) bija viens no teiksmainajiem kuršu ķēniņiem, ko savā hronikā Gesta Danorum 12. gadsimta beigās pieminējis Saksis Gramatiķis.
Teiksmas atstāsts
Teiksmā par Frodi vēstīts, ka kuršu ķēniņš Dorno (Curetum rex Dorno), paziņoja saviem karavīriem, ka naidnieku var uzveikt ar bezdarbību (Inimicum otio superare fas est), novārdzinot ar badu un sērgām.
Tādēļ viņš nopostīja pats savu zemi un atkāpās stipri nocietinātā pilskalnā kādas upes krastā. Dāņu vikingu ķēniņš Frodi ieņēma pilskalnu ar kara viltību, iemānīdams kuršus tā priekšā izraktās bedrēs.
Pēc kuršu uzvarēšanas Frodi devās karagājienā uz ķēniņvalstīm Daugavas baseinā, uzbrukdams rūsu ķēniņam Trandam jeb Tranonam (Trannon), Polockas (Paltisca) ķēniņam Vespasam (Vespasius) un Austrumu lielvalsts (Orientis imperium) ķēniņam Anduanam (Andwanus).
Jānis Kuzins
Jānis Kuzins (ru; dzimis 1983. gada 28. augustā Jūrmalā) ir ebreju-krievu izcelsmes Latvijas politiķis, uzņēmējs un polittehnologs. Bijis Jūrmalas pilsētas domes deputāts un Latvijas Jaunatnes partijas priekšsēdētājs, kā arī partijas "Jaunā Saskaņa" līdzpriekšsēdētājs.
Izglītība un darba gaitas
Dzimis Jūrmalā, mācījās Pumpuru vidusskolā. 2013. gadā ieguva maģistra grādu International Academy for Information Technologies (IAIT) Informāciju tehnoloģiju un Sabiedrisko attiecību speciālitātē.
Bijis Radio PIK 100 FM un Radio Jūrmala 99 FM galvenais redaktors, SIA "Inter Visit" valdes loceklis (no 2019. gada) un AS "Krasnodarstrojtransgaz" Baltijas filiāles direktors (no 2009. gada).
No 2007. līdz 2009. gadam J. Kuzins bija pašvaldības SIA "Jūrmalas ūdens" valdes loceklis. Bijis Rīgas Vides aizsardzības fonda konsultatīvās padomes loceklis (2007—2009).
2011. gadā darbojies arī kā TV 5 raidījumu vadītājs.
Politiskā un sabiedriskā darbība
No 2002. līdz 2004. gadam J. Kuzins bija Jūrmalas pilsētas domes priekšsēdētāja padomnieks jaunatnes jautājumos, bijsi Jūrmalas pilsētas domes Jaunatnes lietu konsultatīvās padomes priekšsēdētājs (2002—2009), Jūrmalas Jaunatnes apvienības prezidents (2002—2007). No 2003. līdz 2005. gadam Izglītības un zinātnes ministrijas Jaunatnes lietu konsultatīvās padomes loceklis, no 2003. līdz 2006. gadam biedrības "Vecāki Jūrmalai" valdes loceklis.
No 2003. līdz 2004. gadam bijis LSDSP Jūrmalas biroja vadītājs, kā arī partijas Jaunatnes organizācijas prezidents. No 2003. līdz 2007. gadam biedrības "Darba Jaunatne" priekšsēdētājs. No 2004. līdz 2005. gadam J. Kuzins bija Rīgas domes priekšsēdētāja vietnieka padomnieks jaunatnes lietās.
2005. gada pašvaldību vēlēšanās J. Kuzins tika ievēlēts par Jūrmalas domes deputātu no apvienības "Dzimtene" saraksta, kurā iekļāvās viņa pārstāvētā Latvijas Jaunatnes partija. J. Kuzins vairākus mēnešus vadīja LJP un PCTVL apvienoto frakciju. Bijis Jūrmalas pilsētas domes Iepirkumu biroja vadītājs, Transporta un komunālo jautājumu komitejas priekšsēdētāja vietnieks, Attīstības un vides aizsardzības komitejas loceklis, Integrācijas komisijas sekretārs, Izglītības, kultūras un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs, Iepirkumu komisijas priekšsēdētājs, Nekustamo īpašumu iznomāšanas un izīrēšanas komisijas.
2006. gadā J. Kuzins kļuva par apvienības "Dzimtene" līdzpriekšsēdētāju.
2010. gadā kandidēja 10. Saeimas vēlēšanās no PCTVL saraksta, bet netika ievēlēts.
Kandidēja 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās no partijas "Jaunā Saskaņa" saraksta, bet netika ievēlēts.
2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās kandidēja uz vietu Jūrmalas domē no partijas "Jaunā Saskaņa" saraksta, taču netika ievēlēts. Kandidēja arī 13. Saeimas vēlēšanās 2018. gadā no partijas "Par Alternatīvu" saraksta un 14. Saeimas vēlēšanās 2022. gadā no partijas "Tautas varas spēks" saraksta, abas reizes organizācijas nepārvarēja 5% barjeru.
Privātā dzīve
Vecāki: Aleksandrs Kuzins un Viktorija Kuzina. Precējies, ir 2 bērni.
Sivēns (ezers)
Ezerā ietek grāvis no Bezdibena, iztek - grāvis uz Ogres upi. Ezers atrodas aizsargājamo ainavu apvidus "Vecpiebalga" teritorijā.
Užhoroda
Užhoroda ir apgabala nozīmes pilsēta Ukrainas galējos rietumos, Aizkarpatu apgabala centrs pie Užas upes. Naftas vads no Urengojas, Krievijā. Aizkarpatu Nacionālā universitāte.
Vēsture
Užhorodas rajonā 9. gadsimtā apmetnes nodibināja baltie horvāti. 895. gadā ungāri Ārpāda vadībā pārgāja Karpatu kalnus, sakāva Užhorodas pusleģendāro valdnieku Laborecu, ieņēma apmetni. Kopš tā laika pilsēta daudzus galsimtus ietilpa Ungārijā, un bija pazīstama kā Ungvāra. 1241.—1242. gadā pilsētu nopostīja mongoļu hana Batija karaspēks. 1646. gadā Užhorodā tika noslēgta Užhorodas ūnija, kurā Aizkarpatu pareizticīgā baznīca iekļāvās Romas katoļu baznīcā (līdzīgi kā 1596. gada Brestas ūnija attiecībā uz Polijas-Lietuvas pareizticīgajiem). 18. gadsimta sākumā Užhoroda bija Antihabsburgu nemiernieka Ferenca II Rākoci (II. Rákóczi Ferenc, 1676-1735) atbalsta punkts.
Pēc Pirmā pasaules kara Trianonas līgums iekļāva Užhorodu Čehoslovākijas sastāvā. Pēc 1938. gada Pirmajām Vīnes arbitrāžām Užhoroda tika iekļauta Ungārijā, un bija tās sastāvā līdz 1944. gada 27. oktobrim, kad to ieņēma Sarkanā armija. Pēc Otrā pasaules kara Piekarpatu Rutēnija (Підкарпатьска Русь) tika atdalīta no Čehoslovākijas, un izveidots Aizkarpatu apgabals PSRS (Ukrainas PSR) sastāvā. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas pilsēta.
Cilvēki
18. gadsimta sākumā Užhoroda bija Ungārijas nacionālā varoņa Ferenca II Rākoci atbalsta punkts.
Užhoroda ir ungāru futbolista Vladimira Komana (Koman Vladimir, 1989) dzimtā pilsēta.
Hermanis Kristofs Finks fon Finkenšteins
Dzīvesgājums
Dzimis 1693. gada 20. jūlijā Ālavas muižā (Alauen) Bauskas pilskunga Ernesta Vilhelma Finka fon Finkenšteina un viņa sievas Luīzes ģimenē. Studēja Jēnas universitātē Vācijā (1712-1715), vēlāk bija Lietuvas gvardes leitnants Grodņā (1717), Kurzemes landtāga deputāts Polijā-Lietuvā (1726-1732).
Dobeles pilskungs (1733-1736), Kurzemes un Zemgales hercogistes kanclers Jelgavā (1736-1758). Pirmās Jelgavas ložas „Zu den drey Gekrönten Schwerdtern“ dibinātājs un tās krēsla meistars.
Miris 1758. gada 14. februārī Jelgavā.
2016. gada Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkurss
2016. gada Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkurss (en; fr) būs 14. ikgadējais Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkurss. Tas notiks Maltā, Valletā, kas konkursu rīko pēc Destinija Čukunjēras uzvaras 2015. gadā ar dziesmu Not My Soul. Šī būs otrā reize Bērnu Eirovīzijas vēsturē, kad konkurss notiek Maltā (iepriekš 2014. gadā). Konkursā uzvarēja Gruzija.
Konkurss notika 20. novembrī.
Dalībvalstis
Dalību konkursā bija apstiprinājušas 17 valstis:
Honorijs I
Honorijs I (la, dzimis 585. gadā, miris ) bija Romas pāvests no līdz savai nāvei. Viņa priekštecis bija Bonifācijs V. Honorijs I turpināja Bonifācija V iesākto anglosakšu kristīšanu. Viņš šajās zemēs ieviesa Lieldienu atzīmēšanu. Pēc nāves, 680. gadā, Honorijs I tika atzīts par ķeceri, jo pontifikāta laikā atbalstīja kompromisa formulējumu, kas apvienotu kristiešus strīdā par Kristus būtības dievišķo un cilvēcisko sadalījumu. Šis apvainojums ķecerībā vai vismaz kļūdā un modrības trūkumā, un tā rezultātā pāvestam pasludinātā anatēma vēlāk kļuva par argumentu strīdos par pāvesta nemaldības teoriju.
Dārza ķauķis
Dārza ķauķis (Sylvia borin) ir maza auguma ķauķu dzimtas (Sylviidae) dziedātājputns, kas ligzdo Eiropā un Āzijā, ziemo Āfrikā uz dienvidiem aiz Sahāras. Tam ir divas pasugas.
Izplatība
Dārza ķauķis kā ligzdotājs izplatīts gandrīz visā Eiropā, nav sastopams vienīgi Islandē, Vidusjūras salās un kalnu rajonos virs koku zonas. Ārpus Eiropas ligzdo Turcijas ziemeļdaļā, Aizkaukāzā un Sibīrijā, austrumu virzienā līdz Jeņisejas augštecei pie Krasnojarskas. Ziemo Āfrikā aiz Sahāras.
Latvijā
Dārza ķauķis Latvijā ir parasts un izplatīts ligzdotājs. Kopumā tā populācijai ir mērens pieaugums. Latvijā ligzdo izplatības areāla austrumu pasuga — S.b.woodwardi.
Izskats
Dārza ķauķis ir neliels dziedātājputns ar noapaļotu galvas formu, kvadrātveida astes galu un proporcionāli gariem, smailiem spārniem, salīdzinoši ar citiem ķauķiem ar masīvu, spēcīgu ķermeņa uzbūvi. Ķermeņa garums 13—15 cm, spārnu plētums 20—22 cm, svars 15—27 g.
Mugurpuse pelēkbrūna, apakšpuse gaiši brūna. Iztrūkst jebkādas kontrastējošas jeb pamanāmas detaļas. Knābis īss un spēcīgs, pelēks ar gaišāku apakšējo knābja daļu. Acis tumši brūnas, bet ap tām gaiši pelēks gredzens, virs acs īsa, gaiša uzacs. Kājas pelēkbrūnas. Abi dzimumi izskatās vienādi.
Uzvedība
Galvenokārt uzturas biezi aizaugušās, krūmainās pļavās, lapu koku vai jauktu koku mežmalās ar biezu pamežu, krūmainās upmalās biezu niedrāju tuvumā, skrajos mežos un dārzos. Izvairās no skujkoku mežiem, arī no bieziem mežiem. Pilsētās sastopams tikai parkos un dārzos. Migrācijas lidojumus veic nakts laikā. Sastopams kalnos līdz 2600 m virs jūras līmeņa.
Barība
Ligzdošanas sezonas laikā barojas galvenokārt ar kukaiņiem, bet ārpus tās galvenokārt ar augļiem un ogām. Barību meklē krūmos un koku lapotnē, kur uzknābā kukaiņus no zariem un lapām. Reizēm kukaiņus ķer lidojumā.
Lizgdošana
Dārza ķauķi veido monogāmus pārus un pirmo reizi ligzdo gada vecumā. Ligzdošanas sezona atkarībā no izplatības areāla sākas laikā no marta līdz maijam. Pirmie atgriežas tēviņi un ieņem ligzdošanas teritoriju, kuru enerģiski aizsargā ne tikai no savas sugas pārstāvjiem, bet arī no citu sugu ķauķiem. Mātīti uz savu teritoriju tēviņš aicina ar dziesmām.
Ligzdai vieta tiek piemeklēta zemos kokos vai krūmos, arī garos zālaugos. Kausveida ligzda vīta no zāles un lapām, zariņiem un saknēm, no iekšpuses izklāta ar smalkākiem zāļu stiebriņiem un matiem. Dējumā 3—6 brūni raibumotas olas. Inkubācijas periods ilgst 11—12 dienas. Perē abi vecāki, bet tēviņš galvenokārt dienas laikā un salīdzinoši mazāk stundas, nekā mātīte. Arī par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Jaunie putni izlido 9—12 dienu vecumā.
Sistemātika
Dārza ķauķim ir 2 pasugas:
Makariva
Makariva ir pilsētciemats Ukrainas Kijivas apgabalā, uz rietumiem no galvaspilsētas Kijivas. Administratīvi pakļauts Bučas rajonam.
Vēsture
Makarivas tuvumā atrasti 9.—12. gadsimta senkrievu pilsētu arheoloģiskie atradumi. Pēc vienas no versijām, tā ir hronikās minētā Zdvižeņa. Mūsdienu apdzīvotā vieta sākusies kā lietuviešu muižniekiem Ivašencevičiem piederošs Voroņinas ciems, kas pirmoreiz minēts 1506. gadā. Vēlāk ciems pārdēvēts tagadējā vārdā. 19. gadsimtā Makariva bija miests Kijivas apriņķī ar nozīmīgu ebreju hasīdu kopienu. 1956. gadā ciemam piešķirts pilsētciemata statuss. Mūsdienās attīstīts lauksaimniecības un pārtikas rūpniecības centrs. Krievijas 2022. gada iebrukuma laikā ciematā notika sīvas kaujas, ciemats ievērojami nopostīts.
Sivēnu ezers
Sivēnu ezers var būt:
Honorijs (nozīmju atdalīšana)
Honorijs var būt:
Krastciems
Krastciems ir Jūrmalas pilsētas daļa Lielupes kreisajā krastā, kas izveidojusies starp Valteriem un Sloku.
Vēsture
Tagadējais Krastciems izvietojies uz agrākās Slokas mācītājmuižas zemes pie Lielupes, kas robežojās ar Slokas mežniecībai piederošajiem mežiem. Mācītājmuiža dibināta ap 1680. gadu uz agrākās Klaipu māju zemes. Uz Slokas luterāņu mācītājam Meieram piederošās muižas zemes ap 1700. gadu bija Sviķu, Grūdaiņu un Ērmaņ-Pļupju, Pļavpāvulu un Jan-Bišķu zemnieku mājas, kas Lielā Ziemeļu kara laikā pamestas. Nākamais Slokas mācītājs Heltijs lika savam adjunktam Bīgem (Buege) atjaunot pamestās mājas un sameklēt aizbēgušos zemniekus. 1740. gadā uzbūvēja jaunu mācītājmuižas kungu māju. Mācītāja Kristapa Rozenberga laikā (1774—1813) Slokas apgabalu 1783. gadā pievienoja Krievijas impērijai. 1812. gada kara (tā sauktā "Prūšu gada") laikā Slokas mācītājmuiža nodega un 1815. gadā to uzcēla no jauna. 1826. gada Vidzemes muižu revīzijas laikā uz muižas zemes minētas piecas zemnieku saimniecības — Janbišķu, Viņķu, divas Radziņu un Pļavpāvulu mājas ar 73 iedzīvotājiem.
Līdz 1858. gadam uzbūvēja muižas mūra kungu māju. 1866. gadā izveidoja apvienotu Valtermuižas un Slokas mācītājmuižas pagastu. Ap 1910. gadu lielāko daļu Slokas mācītājmuižas lauku zemes sadalīja apmēram vienu pūrvietu lielos zemes gabalos un iznomāja tuvējās Baltijas Celulozes fabrikas strādniekiem dārza mājiņu ierīkošanai. 1920. gada agrārās reformas laikā zemi pamatā piešķīra agrākajiem nomniekiem.
Rīgas 1. pamatskola — attīstības centrs
'''Rīgas 1. pamatskola — attīstības centrs''' ir Rīgas pirmsskolas izglītības iestāde un pamatskola Ģertrūdes ielā 18, Centra apkaimē, kurā izglīto bērnus ar garīgās attīstības traucējumiem.
Izglītības programmas
Speciālās pirmsskolas izglītības programma izglītojamajiem ar garīgās attīstības traucējumiem (01015811), Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar garīgās attīstības traucējumiem (21015811), Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem (21015911), Grāmatu iesiešana (22545011), Mājturība (22814011).
Vēsture
Skolas vēsture sākas 1923. gadā, kad Ķeniņu ģimnāzijas ēkā Tērbatas ielā 15/17 atvēra '''Rīgas pilsētas 2. īpatnējo pamatskolu''', kas īrēja sešas klašu telpas un bibliotēku no Centrālās uguns apdrošināšanas biedrības. 1932./1933. mācību gadā Rīgas 2. īpatnējā pamatskola pārcēlās telpām Antonijas ielā 13, mācības notika divās maiņās. Bērnus pārbaudīja un rekomendēja nosūtīt mācīties speciālajā skolā Rīgas pilsētas Psihotehnikas un arodizvēles institūts. Skolā mācījās bērni no 8 līdz 17 gadiem, katram bērnam bija sagatavota mācību viela atbilstoši viņa attīstības līmenim. Īpatnējās pamatskolas mācību programma atbilda parastās četrklasīgās pamatskolas kursam, ko audzēkņi apguva septiņos — astoņos mācību gados.
Pēc Latvijas okupācijas skolu pārdēvēja par Rīgas 104. skolu, kuru pārcēla uz Rīgas pilsētas 45. pamatskolas telpām Miera ielā 62, tad uz ēku Mēness (Debesbraukšanas) ielā 4. 1941. gada novembrī — decembrī skola neilgu laiku atradās Ģertrūdes ielā 27, bijušās Rīgas 92. skolas telpās, tad to pārcēla uz namu Brīvības ielā 60/66. 1944. gadā skolu pārcēla uz ēku Bruņinieku ielā 10 un pārdēvēja par Rīgas 53. īpatnējo pamatskolu, 1947./1948. mācību gadā uz tagadējo ēku Ģertrūdes ielā 18 un 1951. gadā pārdēvēja par '''Rīgas 1. palīgskolu'''.
2001. gadā atvēra darba iemaņu klasi bērniem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem, 2015. gadā skolu nosauca '''Rīgas 1. speciālo internātpamatskolu'''. 2019. gada 20. jūnijā Rīgas dome līdz ar vairāku citu skolu nosaukumu maiņu nolēma no 2019. gada 1. augusta pārdēvēt skolu par Rīgas 1. pamatskolu — attīstības centru.
Frīdrihs Freibergs
Frīdrihs Freibergs (1833-1918) bija latviešu luterāņu mācītājs, Krišjāņa Valdemāra studiju biedrs. Kuldīgas latviešu luterāņu draudzes ilggadējais mācītājs, Sv. Annas baznīcas būves ierosinātājs.
Dzīves gājums
Dzimis 1833. gada 13. oktobrī Vārmes pagastā skolotāja Anša Freiberga un viņa sievas Edes, dzimušas Kūlmanes, sešu bērnu ģimenē. Mācījās vietējā pagastskolā, Irlavas skolotāju seminārā un Liepājas pilsētas skolā. 1856. gadā viņa tēvs nomāja Ostenzakeniem piederošo pusmuižu pie Ēdoles. Studēja teoloģiju Tērbatas Universitātē, piedalījās 1856. gada februārī dibinātajā studentu kopā, kas pulcējās uz t. s. "Tērbatas latviešu vakariem". 1857. gadā iestājās studentu korporācijā "Fraternitas Academica Dorpatensis".
1859. gadā viņš teoloģijas studijas beidza un nokārtoja Jelgavā konsistorijas eksāmenus. Strādāja par mājskolotāju pie barona Heikinga Galtenē, barona Rennes Popragā un pie Kuldīgas Sv. Katrīnas baznīcas latviešu draudzes mācītāja Georga Harfa. Kad mācītājs Harfs nomira, 1864. gadā F. Freibergs pārņēma draudzi un pastorātu. Tajā pašā gadā apprecējās ar draudzes ērģelnieka meitu Ernestīni, viņu ģimenē piedzima seši bērni.
1880. gadā viņš saslima ar smagu plaušu karsoni, tomēr pēc ilgas un grūtas slimības atkal atgriezās draudzē. 1899. gadā kā atzinību par savu ilggadīgo kalpošanu saņēma apbalvojumu – mācītāja zelta krustu. 1896. gadā saņēma būvatļauju jaunas baznīcas celšanai, 1899. gada 3. oktobrī notika pamatakmens ielikšana. Jauno baznīcu iesvētīja 1904. gada 31. oktobrī.
1911. gadā Frīdrihs Freibergs iesniedza konsistorijai emeritācijas lūgumu, bet pēc konsistorijas lūguma amatu vēl pildīja līdz 1912. gadam, kad draudzi varēja nodot sava dēla Ernesta Freiberga aprūpē.
Miris 1918. gada 27. martā, apglabāts Kuldīgas kapos blakus 1911. gadā mirušajai sievai Ernestīnei. Fridriha un Ernestīnes Freibergu ģimenē bija 6 bērni – 3 meitas un 3 dēli. Dēls Ernests turpināja vadīt Kuldīgas latviešu draudzi arī pēc tēva nāves.
Zigmants Balčītis
Zigmants Balčītis (lt; dzimis ) ir lietuviešu ekonomists, matemātiķis, Lietuvas sabiedrības un politikas persona. Bijis Lietuvas premjerministra amata pienākumu izpildītājs 2006. gadā. Pārstāv Lietuvas sociāldemokrātu partiju.
Augstāko izglītību ieguvis Viļņas Universitātē, ko absolvējis 1976. gadā. Bijis trīs Seima sasaukumu deputāts no 2000. līdz 2009. gadam, kad tika ievēlēts Eiropas Parlamentā. Bijis transporta ministrs (2001—2005), finanšu ministrs (2005—2007) Aļģirda Brazauska un Ģedimina Ķirķila valdībā. 2006. gadā uz īsu brīdi bija premjerministra pienākumu izpildītājs.
Heteroseksisms
Heteroseksisms ir attieksmes, uzskatu un diskriminācijas sistēma, veidota, lai aizstāvētu seksualitāti un attiecības starp pretējiem dzimumiem. Tas iekļauj pieņēmumu, ka visi cilvēki ir heteroseksuāli vai ka attiecības starp pretējiem dzimumiem ir norma, kā arī to, ka heteroseksualitāte ir pārāka.
Rišards Šurkovskis
Rišards Jans Šurkovskis (pl; —) bija Polijas šosejas riteņbraucējs, vēlāk treneris, leģendāra personība Polijas sportā.
Karjera
Velosportam pievērsās 10 gadu vecumam, iespaidojoties no sava tautieša Stanislava Krulaka uzvaras Miera velobraucienā 1956. gadā.
Sākotnēji trenējies pastsāvīgi, no 1966. gada armijas komandā Radomā, no 1968. gada Vroclavas komandā Dolmel pie nacionālās izlases trenera Henrika Lasaka. Savās pirmajās lielākajās sacensībās — 1968. gada Polijas čempionātā Prudņikā izcīnīja 1. vietu apļu braucienā (viena no čempionāta kategorijām).
Šurkovskis izcīnīja pa sudraba medaļai komandu braucienā 1972. un 1976. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kā arī ieguva trīs zelta un vienu sudraba medaļu Pasaules čempionātā amatieriem. 1973. gadā viņs ieguva divas zelta medaļas, bet 1975. gadā zeltu komandu braucienā un sudrabu grupas braucienā. Šurkovskis četras teizes uzvarēja Miera velobraucienā (1970, 1971, 1973 un 1975). Divas reizes uzvarēja arī Dookoła Mazowsza (1977 un 1978).
Sportista karjeru noslēdza 1980. gadā. 1984. gadā pabeidza Fiziskās kultūras akadēmiju Vroclavā. 1984.—1988. gadā bija Polijas šosejas riteņbraukšanas izlases treneris. Olimpiskajās spēlēs Seulā viņa trenētā komanda ieguva sudraba medaļu 100 km komandu braucienā. 1988.—1989. gadā vadīja pirmo Polijas profesionālo riteņbraukšanas komandu Exbud, 1991. gadā Varšavā izveidoja sporta klubu Szurkowski.
Politiķa karjera
1985.—1989. gadā Šurkovskis bija Polijas Tautas Republikas Sejma deputāts. 2005. gadā kandidēja Polijas Sejma vēlēšanās, bet netika ievēlēts.
Privātā dzīve
Viņs dēls, Norberts, gāja bojā 2001. gada 11. septembra uzbrukumos ASV.
2018. gadā Šurkovskis iekļuva kritienā velosacensību laikā Vācijā, guva smagus savinojumus, to skaitā traumējot muguras smadzenes. Pēc šīm traumām viņš neatguvās un kļuva paralizēts. Pēc piecu mēnešu terapijas viņš bija atguvis jutību pirkstos.
Viņš mira 2021. gada 1. februārī, divdesmit dienas pēc savas 75. dzimšanas dienas.
Atzinība
1971. un 1973. gadā laikraksta Przegląd Sportowy aptaujā atzīts par Polijas Gada sportistu, bet 1985. gadā par Gada treneri.
Masako Jošida
Masako Jošida (ja, dzimusi 1957. gada 12. augustā) ir bijusī japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Garezers (stacija)
Garezers bija pieturas punkts dzelzceļa līnijā Rīga—Rūjiena starp Gaujas un Lilastes pieturām. Tas atradās Ādažu novada Carnikavas pagastā.
Garezera pieturas punkts tika atklāts 1936. gadā. 1948. gadā izdotajā PSRS dzelzceļu atlasā pietura ir minēta, bet, pēc kara atjaunojot kustību, vilcienu sarakstos šīs pieturas vairs nav.
Fans
Fans (en), dažreiz saukts arī par līdzjutēju, atbalstītāju, entuziastu vai pielūdzēju, ir persona, kas aizrautīgi nododas kaut kam, piemēram, mūzikas grupai, sporta komandai vai aktierim. Pašā pamatā vārds „fans” ir radies no angļu valodas vārda fanaticism un ir sastopams vismaz trīssimt gadu, tomēr plašāk tas tika izmantots vēlajos 90. gados, kad žurnālisti ieviesa terminu sporta entuziasti. Fanu darbība izpaužas visdažādākajos veidos un savu entuziasmu tie var izrādīt, ne tikai aizrautīgi sekojot savam favorītam, bet arī radot fanu mākslu — ievietojot video, veidojot mājas lapas un piesaistot citus fanus, ar kuriem dalīties savās izjūtās.
Etimoloģija
Vārds „fans” ir atvasināts no termina „fanātiķis”, kas pirmo reizi angļu valodā parādījās 15. gadsimta sākumā. Termins „fanātiķis” apzīmē personu, kurai piemīt pārmērīgs entuziasms un spēcīga nekritiska pieķeršanās. Tas radies no latīņu valodas sākotnējās nozīmes „neprātīgi, bet dievišķi iedvesmots”, un tas tika saistīts ar spēcīgu ticību reliģijai. Atvasinājums „fans” pirmo reizi sastopams tikai 18. gadsimta beigās, kad ASV radās komandu sporta spēle — beisbols. Šis vārds apzīmēja personu kolektīvu, kurš aizrautīgi nodevies kaut kā atbalstam vaļasprieka līmenī.
Iezīmes
Fanus var uzskatīt par „skandalozu” kategoriju, jo viņu darbība pārsniedz normu. Viņi rada savu interpretāciju par noteikto produktu vai elku,ignorējot viedokļus un ražotāju, reklāmdevēju, kritiķu u.c. vēlmes. Vienam konkrētam subjektam tiek piešķirta būtiskāka un lielāka vērība, nekā tas tiek darīts attiecībā pret citiem subjektiem. Fani ir distancēti no „parastajiem” patērētājiem, jo fanu aizrautīgās intereses veids ne tikai izpaužas interesē par kādu noteiktu objektu, lietu vai parādību,bet izpaužas arī, radot saturu — ievietojot video, veidojot mājas lapas, komentējot, rakstot fanu fikcijas, kā arī piesaistot citus fanus. Faniem raksturīga ļoti emocionāla sasaiste ar noteikto subjektu. Tāpat fanu kultūrā būtiska iezīme ir ģērbšanās stila izmaiņas, vēloties pēc iespējas vairāk līdzināties savam elkam.
Fanu kultūra
Pateicoties faniem, ir radusies tā saucamā „fanu kultūra”. Fani piesaista daudz uzmanības un aizvien biežāk filmu nozarē parādās filmas par viņiem, piemēram, Holivudā ir radītas tādas fanu filmas kā: Gandrīz slavens, Fans, Komēdijas karalis, u.c. Pārsvarā tās ir komēdijas, kurās fani tiek attēloti kā traki un bezprātīgi. Faniem ir speciālsortimenta veikali, žurnāli, mājas lapas, kā arī žurnālistiem un intervētājiem tie ir interesanta auditorija, arī akadēmiskajā vidē šis fenomens tiek pētīts aizvien biežāk.
Kredītportfelis
Kredītportfelis komercijā ir kredītiestādes izsniegto kredītu kopums, grāmatvedībā aktīvs, kas kredītu pārvaldībā parasti tiek klasificēts pēc kredītriska pakāpes. Kredītportfeļa kvalitātes analīze un novērtēšana ļauj bankas vadītājiem efektīvi pārvaldīt aizdevumu operācijas. Mūsdienās starptautiskajā banku praksē kredītportfeli skaidro kā aizdevumu kategorijas noslēgto līgumu kopumu. Kredītportfelī ietilpst gan kredītu darījumi, gan faktūrkreditēšanas operācijas, gan izpirkumnoma, vekseļu diskontēšana, komercbankas garantiju un galvojumu saistību izpilde un citi darījumi.
2017. gada Volta a Catalunya
2017. gada Volta a Catalunya bija šosejas riteņbraukšanas daudzdienu sacensības, kuras notika no 20. līdz 26. martam. Tā bija 97. reize, kad notika Volta a Catalunya sacensības un tās bija devītās sacensības 2017. gada UCI World Tour kalendārā.
Sacensībās otro reizi uzvarēja  braucējs Alehandro Valverde, kurš tāpat kā visi viņa komandas biedri saņēma sodu vienas minūtes apmērā par neatļautu darbību komandu braucienā, uzvarēja trijos posmos, kalnu klasifikācijā un arī kopvērtējumā. Valverde finišēja vairāk kā minūti (63 sekundes) pirms tuvākā konkurenta Alverto Kontadora (). Pjedestālu noslēdza Valverdes komandas biedrs Marks Solers, uzvarot arī jauno braucēju klasifikācijā, 13 sekundes aiz Kontadora. Ar Valverdes un Solera rezultātiem ' komandai pietika uzvarai komandu klasifikācijā, bet starpfinišu sprintu klasifikācijā uzvarēja ' pārstāvis Pjērs Rolāns.
Komandas
Tā kā Volta a Catalunya bija UCI World Tour sacensības, visas 18 UCI WorldTeam komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Papildus tika uzaicinātas septiņas UCI profesionālās kontinentālās komandas. Divas no profesionālajām kontinentālajām komandām, ' un ', debitēja UCI World Tour līmenī.
Maršruts
Pilns sacensību maršruts tika paziņots 2017. gada 9. martā. Pirmoreiz kopš 2007. gada bija iekļauts komandu brauciens, kas bija garākais kopš 1964. gada.
Ceturtais posms sākotnēji bija paredzēts 194,3 km garumā ar startu Ļivijā, bet sniega dēl tika saīsināts.
Sūzana Koldvela
Sūzana Linda Koldvela (en; dzimusi ) ir Lielbritānijas šahiste.
Biogrāfija
1970. gadu otrajā pusē bijusi viena no vadošajām Anglijas šahistēm. Daudzkārtējā Lielbritānijas sieviešu šaha čempionāta dalībniece:
1978. gadā ieņēmusi 7. vietu Eiropas junioru šaha čempionātā meitenēm (turnīrā uzvarējusi Nana Joseliani). 1981. gadā Benidormā (Spānija) kopā ar Šīlu Džeksoni dalījusi 4.-5. vietu Pasaules čempionāts šahā sievietēm Rietumeiropas zonas turnīrā (turnīrā uzvarējusi Njevesa Garsija).
Pārstāvējusi Anglijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Sūzana Koldvela ir bijusi izdevniecību Hallas Foundation Ltd. un Larkham Printers and Publishers Ltd direktore. Viņa ir arī šaha mācību grāmatu autore: "The Usborne Guide to Playing Chess" (ISBN: 0746001355) un "Playing Chess (A Beginner's Guide)" (ISBN: 0860204073).
23617 Duna
23617 Duna, arī 23617 Daugava ir neliels galvenās asteroīdu joslas asteroīds, kuru 1996. gadā atklāja beļģu astronoms Eriks Elsts Lasiljas observatorijā Čīlē.
Renē Granžāns
Renē Granžāns (fr; dzimis, miršanas datums nav zināms) bija franču futbolists, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Granžāns bija Francijas futbola komandas Club Français biedrs. 1900. gada vasaras olimpisko spēļu laikā viņa komanda Franciju pārstāvēja futbola turnīrā. Komanda šajā turnīrā izcīnīja sudraba medaļu.
Loka šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 50 metri Au Cordon Doré vīriešiem
Au Cordon Doré, 50 metri vīriešiem bija viena no loka šaušanas disciplīnām 1900. gada vasaras olimpiskajās spēles. Sacensības notika Vensēnas mežā 1900. gada 14. augustā. Pasākuma kvalifikācija notika, izmantojot lielos komandu posmus, no kuriem astoņi labākie individuālie loka šāvēji startēja individuālajās sacensībās. Trīs labāko loka šāvēju identitātes ir zināmas, taču pārējo sportistu identitāte nav zināma.
Zelta medaļu izcīnīja Francijas sportists Anrī Eruēns, sudraba medaļu izcīnīja Beļģijas sportists Hūberts Van Inniss, bronzas medaļu izcīnīja arī Francijas pārstāvis — Emīls Fiso.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Šajās sacensībās startēja 8 sportisti no 2 valstīm.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Ūdrupe (ciems)
Ūdrupe ir ciems Smiltenes novada Variņu pagastā. Atrodas pagasta dienvidos 6,5 km no pagasta centra Variņiem, 22,1 km no novada centra Smiltenes un 143,9 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļu P27 (Smiltene—Gulbene), V248 (Cirgaļi–Palsmane–Ūdrupe) un V438 (Ūdrupe–Rankas stacija) krustojuma, Palsas upes krastā.
Spietēni
Spietēni ir apdzīvota vieta Cēsu novada Inešu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 2,3 km no pagasta centra Inešiem, 7,9 km no Vecpiebalgas un 136,1 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V341 (Ineši–Liede).
Bosnijas un Hercegovinas prezidentūra
Bosnijas un Hecegovinas prezidentūra ir trīs cilvēku struktūra, kas ir Bosnijas un Hercegovinas valsts vadītāji. Struktūra izveidota 1996. gada 5. oktobrī pēc Bosnijas kara. Šajā struktūrā ir pārstāvēti trīs tautību pārstāvji — bosnieši, horvāti un serbi.
Bosniešu pārstāvji
{{legend| #28B463 | Demokrātiskā rīcības partija | border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #FBFF00 | Partija Bosnijai un Hercegovinai | border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #F80C0C | Sociāldemokrātiskā partija | border=1px solid #AAAAAA}}
Horvātu pārstāvji
{{legend| #154360 | Horvātu Demokrātiskā savienība | border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #F80C0C | Sociāldemokrātiskā partija | border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #F39C12 | Demokrātiskā fronte | border=1px solid #AAAAAA}}
Serbu pārstāvji
{{legend| #1F618D | Serbu Demokrātiskā partija | border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #F1948A | Sociālistu partija | border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #7B241C | Neatkarīgo Sociāldemokrātu aliance | border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #154360 | Demokrātiskā Progresa partija | border=1px solid #AAAAAA}}
Gemini 10
Gemini 10 jeb Gemini X bija ASV NASA programmas Gemini kosmosa kuģa Gemini pilotējams lidojums. Palaists 1966. gada jūlijā. Veica trīs dienu lidojumu, kura laikā saslēdzās ar modificētu raķešpakāpi un pietuvojās citam mērķim; veiktas divas iziešanas kosmosā.
Apkalpe
Kuģa Gemini apkalpe augšupceļā un lejupceļā:
Dublieru apkalpe:
Pirmā diena
Gemini 10 saslēgšanās mērķis Agena Target Vehicle GATV 5005 tika palaists 1966. gada 18. jūlijā 20:39:46 UTC. Gemini 10 tika palaists 100 minūtes vēlāk, 22:20:26 UTC ar nesējraķeti Titan II GLV no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma LC-19.
Gemini 10 veica manevru sēriju un pietuvojās ATV. Saslēgšanas ar to notika 19. jūlijā 04:13:03 UTC. Pēc tam ar Agena dzinēju orbīta tika paaugstināta (294 × 763 km).