cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Deportivo Toluca F.C.
Toluca ir izcīnījusi 10 Meksikas augstākās līgas titulus, padarot to par trešo veiksmīgāko komandu valstī aiz Club América (13) un Guadalajara (12). Klubs ir arī izcīnījis divas Meksikas kausa un divas CONCACAF Čempionu līgas trofejas.
Vlašima
Vlašima ir pilsēta Čehijā, Centrālčehijas apgabala Benešovas apriņķī.
Vlašimā atrodas 1825. gadā dibinātās munīcijas kompānijas Sellier & Bellot galvenā ražotne. No 19. gadsimta līdz Latvijas okupācijai šim uzņēmumam bija ražotne arī Rīgā.
Pilsēta veidojusies ap rakstos 1303. gadā pirmoreiz minēto pili. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijas pilsēta. Kopš 1993. gada — Čehijas pilsēta.
Vašima ir Prāgas arhibīskapa Vlašimas Jana Očko (Jan Očko z Vlašimi, ?-1380), hokejista Mihala Rozsīvala (Michal Rozsíval, 1978) un futbolista Staņislava Vlčeka (Stanislav Vlček, 1976) dzimtā pilsēta.
Nemaņa Bjelica
Nemaņa Bjelica (sr; dzimis Belgradā) ir serbu basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja pozīcijā, Serbijas basketbola izlases dalībnieks. 2022. gadā pārstāv Turcijas klubu Stambulas "Fenerbahçe", kurp pārcēlās pēc vairākām sezonām Nacionālās basketbola asociācijas (NBA). Savā pēdējā NBA sezonā kopā ar Goldensteitas "Warriors" kļuva par 2022. gada NBA čempionu. N. Bjelica "Fenerbahçe" spēlēja arī pirms nokļūšanas NBA un bija 2014. gada Eirolīgas labākais spēlētājs (MVP).
Karjera
Pēc sezonām Austrijas un Serbijas klubos N. Bjelica nokļuva Spānijas ACB līgas komandā Vitorijas "Saski Baskonia". Eiropas basketbolā lielākos panākumus guva ar Stambulas "Fenerbahçe", kļūstot par Turcijas čempionu un Eirolīgas MVP (2014).
NBA
Pēc čempiona sezonas N. Bjelica atgriezās Eiropā un noslēdza līgumu ar Stambulas "Fenerbahçe", kur spēlēja arī pirms nokļūšanas NBA.
Ečmiadzinas katedrāle
<mapframe text="Ečmiadzinas katedrāle" width=260 height=260 zoom=18 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q1294648" } Ečmiadzinas katedrāle (hy) ir Armēņu apustuliskās baznīcas galvenā baznīca. Atrodas Vagaršapatā. Šī bija pirmā uzceltā katedrāle Senajā Armēnijā, kā arī tiek uzskatīta par vienu no pasaulē senākajām katedrālēm.
Oriģinālā baznīca uzcelta 4. gadsimta pašā sākumā, pēc tam, kad kristietība tika pieņemta kā valsts reliģija. Uzcelta pagānu tempļa vietā, simbolizējot pāreju no pagānisma uz kristietību. Mūsdienās esošā baznīca pamatā uzcelta 483.-484. gadā pēc vecās baznīcas izpostīšanas. Nozīmīga loma Armēnijā ne vien reliģiski, bet arī politiski un kulturāli. Nozīmīgs svētceļojumu galamērķis, viens no populārākajiem tūrisma objektiem valstī. 2000. gadā iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kopā ar citām netālu esošajām viduslaiku baznīcām.
Liekulība
Liekulība ir izturēšanās, rīkošanās vai uzskatu paušana neatbilstoši saviem patiesajiem uzskatiem, parasti savtīgos nolūkos. Liekulība ir uzskatāma par melu formu.
Lauka hokejs 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Lauka hokejā  tika sadalīti 2 medaļu komplekti — vīriešu un sieviešu izlasēm. Sacensības notika no 7. līdz 20. augustam. Gan vīriešu, gan sieviešu sacensībās piedalījās 12 izlases.
Čārlzs Gmelins
Čārlzs Henrijs Stjuarts Gmelins (en; dzimis, miris ) bija britu vieglatlēts. 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks, kur izcīnīja bronzas medaļu 400 metru skriešanā, vieglatlētikā.
Personīgā dzīve
Gmelins dzimis Krišjanagarā Britu Indijā, kur viņa tēvs bija kristiešu misionārs, bet agrā bērnībā atgriezās Anglijā, lai mācītos.
Viņš ieguva izglītību Magdalenas koledžas skolā un Kiblas koledžā, Oksfordā. Pēc absolvēšanas viņš kļuva par Frešfīldsas skolas direktoru Oksfordā. Gmelins bija visaptverošs sportists, kurš pārstāvēja Oksfordšīru gan futbolā, gan kriketā, kur viņš no 1895. līdz 1906. gadam startēja Mazo grāfistu čempionātā.
1904. gadā viņš apprecējās ar Hesteri Roidsu.
Viņš nomira 1950. gada 12. oktobrī Cowley Road slimnīcā Oksfordā, 78 gadu vecumā, viņa sieva nomira nākamā gada aprīlī.
Rezultāti
Q — Kvalifikācija fināla kārtai
Sallija Fīlda
Sallija Mārgarita Fīlda (en; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, dziedātāja, producente, režisore, scenāriste.
Katrā dekādē kopš 1960. gadiem viņa ir pazīstama ar lomu kādā no populārām filmām vai televīzijas seriāliem. 1960. gados tēlojusi seriālos Gidget (1965—1966) un The Flying Nun (1967—1970); 1970. gados bijusi pazīstama ar lomām filmās Sybil (1976), Smokey and the Bandit (1977) un Norma Rae (1979). 1980. gados tēlojusi filmās Absence of Malice (1981), Places in the Heart (1984) un Steel Magnolias (1989); 1990. gados — Not Without My Daughter (1991), "Mūžīgā aukle" (1993), "Forests Gamps" (Forrest Gump; 1994) un Eye for an Eye (1996). 2000. gados piedalījusies seriālos ER un Brothers & Sisters (2006—2011), 2010. gados — filmās "Apbrīnojamais Zirnekļcilvēks" (The Amazing Spider-Man; 2012) un "Linkolns" (Lincoln; 2012). Aktrises karjeras laikā saņēmusi divas Amerikas Kinoakadēmijas balvas kā labākā aktrise: par lomām filmās Norma Rae un Places in the Heart. Vēl ir saņēmusi trīs Emmy balvas, divas Zelta globusa balvas.
Nagļi (Isnaudas pagasts)
Nagļi ir ciems Isnaudas pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 276 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Lielais Ludzas ezers. Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi ciema apkārtnē: Vīdru apmetne.
Vēstiņsala
Vēstiņsala (arī Vētiņsala, Vērstiņsala) ir ciems Varakļānu novada Murmastienes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 7,6 km no pagasta centra Murmastienes, 24,3 km no novada centra Varakļāniem un 215,3 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
Mežmalas vidusskola
Vēsture
Skola savu darbību sāka 1974. gada 1. jūlijā kā '''Jūrmalas 1. astoņgadīgā skola''', 1985. gadā to pārveidoja par '''Jūrmalas 7. vidusskolu'''. 1989. gadā uzcēla jauno skolas ēku un 1992. gadā skolu pārdēvēja par Jūrmalas pilsētas Mežmalas vidusskolu. No 2021. gada - Jūrmalas Mežmalas vidusskola.
Klūnas
Klūnas ir apdzīvota vieta Latvijā, Dobeles novada Tērvetes pagastā pie Skujenes upes. Atrodas pagasta rietumu daļā 9,5 km no pagasta centra Zelmeņiem un 91,5 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V1135 (Pievedceļš Gaismai) beigām.
Neikšāni
Neikšāni, agrāk arī Ošupe, ir ciems Krāslavas novada Ķepovas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā Ūšupes (Ošupes) krastā pie vietējā autoceļa V622 (Dinaborčiki_Lukšova_Pļesņeva) 46 km no novada centra Krāslavas un 289 km no Rīgas. Neikšānos atrodas pagasta pārvalde, bibliotēka, Saietu nams un Vides izglītības un kultūras centrs «Ķepa», feldšeru-vecmāšu punkts, pasts, veikals. Apdzīvotā vieta izveidojusies pēc Otrā pasaules kara kā kolhoza «Ošupe» un kopš 1970. gadiem arī ciema padomes centrālais ciemats.
Ošupe
Ošupe var būt:
Jānis Elsiņš
Jānis Elsiņš (dzimis Siguldā) ir bijušais latviešu bobslejists. Trīskārtējs Latvijas čempions divniekā (1996-1998). 1998. gada Nagano ziemas olimpiskajās spēlēs ieguva piekto vietu Sanda Prūša vadītajā divnieku un sesto vietu četrinieku ekipāžā.
Sporta karjera
Elsiņš līdz 1993. gadam mācījās Murjāņu sporta skolā, kur sāka nodarboties ar bobsleju. Viņa treneri bija Aina Ziediņa, Vilnis Trupavnieks, Jānis Skrastiņš, Rihards Kotāns, Ivars Čākurs. 1995. gada Pasaules čempionātā ieguva 14. vietu divniekā un 15. vietu četriniekā. 1996. gada Pasaules čempionātā ieguva 16. vietu divniekā, bet Eiropas čempionātā 12. vietu divniekā un 29. vietu četriniekā. 1997. gada Pasaules čempionātā ieguva 10. vietu četriniekā, bet Eiropas čempionātā 12. vietu četriniekā. 1998. gada Eiropas čempionātā ieguva 7. vietu divniekā un 6. vietu četriniekā. 1999. gada Pasaules čempionātā ieguva 8. vietu četriniekā. 2000. gada Pasaules čempionātā palika 18. vietā četriniekā, bet Eiropas čempionātā 20. vietā četriniekā.
Savukārt 1998. gada Nagano ziemas olimpiskajās spēlēs divnieku ekipāža Prūsis/Elsiņš bija piektajā vietā. Četrinieku ekipāžu sacensībās sportists ieguva sesto vietu.
1997./1998. gada sezonā 3. vieta pasaules kausa kopvērtējumā divnieku ekipāžām, kopā ar Sandi Prūsi.
Pēc sporta karjeras beigšanas mācījās Latvijas Policijas akadēmijā.
Emanuēla
"Emanuēla" (fr) ir 1974. gada Francijas drāmas filma. Filmas režisors ir Žists Žakēns. Šī ir pirmā fima franču softkora pornogrāfijas filmu sērijā, kas veidota pēc romāna Emmanuelle motīviem. Silvija Kristela filmā atveido galveno lomu — sievieti, kas dodas ceļojumā uz Bamkoku, kur pilnveido savu seksuālo pieredzi. Filma ir Žista Žakēna režijas debija un to filmēja Taizemē un Francijā laika posmā starp 1973. un 1974. gadu.
Ilmārs Dzenis
Ilmārs Dzenis (dzimis Daugavpilī) ir trimdas latviešu dziedātājs un dziesmu autors. Koncertējis ASV, Kanādā, Austrālijā, bet pēc neatkarības atjaunošanas arī Latvijā. Savā daiļradē izmantojis populāras latviešu dziesmas, kā arī ārzemju autoru dziesmas ar saviem vārdiem.
Dzīvesgājums
Dzimis 1931. gadā Daugavpilī skolotāju ģimenē, vēlāk ģimene pārcēlās uz Jelgavu. Otrā pasaules kara laikā māte ar Ilmāru devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur nonāca Eslingenas bēgļu nometnē. Muzicēja vietējā ballīšu ansamblī.
Pēc pārcelšanās uz dzīvi ASV bija strādnieks metalurģijas uzņēmumā Čikāgā, līdztekus studēja augstskolā, ieguva būvinženiera tiesības. 1961. gadā sāka darboties ASV latviešu grupā "Čikāgas piecīši", kur bija solists. 1972. gadā Dzenis pameta "Čikāgas piecīšus" un uzsāka solokarjeru, kuras laikā izlaida 12 albumus.
Kopš 1991. gada Ilmārs Dzenis vairākkārt (1991, 1994, 1997, 2001) rīkoja apjomīgas koncertturnejas pa Latviju, 2002. gadā kopā ar grupu "Emburgas zēni" arī Kanādu un ASV.
Aldis Lauzis
Aldis Lauzis (dzimis, miris ) bija latviešu valodnieks, tulkotājs un redaktors, kas darbojies letonikas un terminoloģijas laukā.
Dzīvesgājums
1962. gadā absolvējis Latvijas Valsts universitāti. No 1964. līdz 1978. gadam strādājis par literāro līdzstrādnieku, redaktoru žurnālā “Zinātne un Tehnika”, bijis arī nodaļas vecākais redaktors.
Pēc tam bijis izdevniecības "Zinātne" Populārzinātniskās literatūras redakcijas vadītājs (līdz 1983. gadam) un izdevniecības galvenā redaktora vietnieks (līdz 1993. gadam).
No 1978. līdz 1987. gadam bijis terminoloģijas speciālredaktors Galvenajā enciklopēdiju redakcijā. Bijis laikraksta “Labrīt” Zinību nodaļas korespondents. Publicējies presē, veicis tulkošanas darbu.
Latvijas Zinātņu akadēmijas Terminoloģijas komisijas plēnuma un Valsts valodas centra Latviešu valodas ekspertu komisijas (no 1992. līdz 2009. gadam) loceklis.
Miris 2022. gada 18. oktobrī.
Tulkojumi
Pārtulkojis gandrīz trīsdesmit grāmatas. Desmit no tām izdotas apgāda “Zinātne” grāmatu sērijā “Apvārsnis”.
Naiņi
Naiņi ir ciems Izvaltas pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 259 km attālumā no Rīgas.
Entonijs Teilors
Entonijs Teilors (en; dzimis Mančestrā) ir Anglijas futbola tiesnesis.
Juris Boiko
Juris Boiko (dzimis 1954. gada 13. decembrī, miris 2002. gada 24. septembrī) bija literāts, instalāciju, video un performances mākslinieks, pazīstams kā grupas "NSRD" loceklis.
Entonijs Teilors
Tiesneša karjeru Teilors sāka 2002. gadā Ziemeļu premjerlīgā. 2010. gada februārī pirmo reizi tiesāja spēli Anglijas Premjerlīgā. Par FIFA kategorijas tiesnesi kļuva 2013. gadā. 2015. gada 1. martā viņš bija galvenais tiesnesis Anglijas Līgas kausa finālspēlē starp Chelsea un Tottenham Hotspur. 2017. gadā tiesāja FA kausa finālu, kurā Arsenal ar 2:1 pieveica Chelsea.
Stalidzānu Svilušais kalns
Stalidzānu Svilušais kalns jeb Kara kapi ir pilskalns, kas atrodas Krāslavas novada Andrupenes pagasta ziemeļos, uz ziemeļrietumiem no Andrupenes.
Entonijs Teilors
2020. gada 24. septembrī tiesāja UEFA Superkausa spēli starp Minhenes "Bayern" un Sevilla FC. 2021. gada aprīlī Teilors tika apstiprināts par vienu no tiesnešiem 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.
Juris Boiko
Biogrāfija
Dzimis ceļu būvnieka un tehniķes ģimenē KPFSR Amūras apgabalā, viņa brālis ir etnomuzikologs Mārtiņš Boiko (1960). Viņš beidza Rīgas 5. vidusskolu (1973), mācījās zīmēšanu pie Anša Stundas un gleznošanu pie Birutas Delles. 1982. gadā kopā ar Hardiju Lediņu nodibināja grupu "NSRD", rakstīja tai dziesmu tekstus, piedalījās tās koncertos un performancēs ("Dr. Enesera binokulāro deju kursi", 1987), akcijās ("Gājiens un Bolderāju", 1980-1987), nodarbojās ar videomākslu ("Transwelt/Transzeit", 1986; "Aisberga ilgas/Vulkāna sapņi", 1987).
1990. gados pievērsās individuāliem starpdisciplināriem mākslas projektiem, piemēram, videoinstalācijām ("Sālspūtējs", 1990; "2x4 Endija Vorhola portreti", 1992, "29 pašportreti", 1994), darbojās fotogrāfijā (cikls "Stiklu sālsezeri", 1998) un datorgrafikā ("Skaņas", 2001), bija arī izstāžu kurators, publicēja rakstus par mākslu.
Pēdējos dzīves gadus pavadīja Ogrē, miris 2002. gada 24. septembrī netālu no savas vasarnīcas Dārziņos. Apbedīts Matīsa kapos.
Darbi
J. Boiko sarakstītie dzejoļi un dziesmu teksti daļēji apkopoti krājumā "Dziesmas un dzejas" (2000, "Preses nama" konkursa godalga). Kopā ar H. Lediņu sarakstītais absurda romāns "ZUN" publicēts grāmatā 2005. gadā. Atdzejojis no vācu valodas, izdota Georga Trākla dzejas izlase (1992) un Angelusa Silēziusa grāmata "Ķerubu ceļinieks" (2004). Izdota J. Boiko un H. Lediņa dzejoļu izlase bērniem "Ūdenslīdējs" (2016).
Cekulzīlītes
Ģints zinātniskais nosaukums atvasināts no sengrieķu valodas un latviski nozīmē: lophos — cekuls, phaino — rādīt. Nesenā pagātnē šīs ģints sugas tika sistematizētas zīlīšu ģintī (Parus), tomēr pēdējo gadu DNS pētījumi ir ieviesuši izmaiņas zīlīšu dzimtas sistemātikā.
Latvijā
Latvijā sastopama viena cekulzīlīšu ģints suga — cekulzīlīte (Lophophanes cristatus).
Kopīgās īpašības
Cekulzīlītes ir nelieli, brūnpelēki putniņi ar izslietu cekuliņu. Abas sugas apmēram vienādi lielas: pelēkcekula zīlītes lielāko īpatņu ķermeņa garums 12,5 cm, svars 14 g, cekulzīlītes lielāko īpatņu ķermeņa garums 12 cm, svars 15,8 g).
Cekulzīlītes dabā samērā viegli atpazīt, tā kā to cekuls visu laiku ir sasliets gaisā. Galvenokārt barojas ar kukaiņiem un to kāpuriem. Eiropā dzīvojošās cekulzīlītes ziemas periodā arī ar sēklām un nedaudz augļiem.
Vidsola
Vidsola (arī Vidsala, latgaliski: Vydsola) ir ciems Varakļānu novada Murmastienes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 12,7 km no pagasta centra Murmastienes, 8,3 km no novada centra Varakļāniem un 209,2 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V869 (Tiltagals–Mežastrodi–Varakļāni), Teicijas upes krastā.
Stalidzānu Svilušais kalns
Pirmās ziņas par Svilušo kalnu kā par pilskalnu 1925. gadā sniedza O. Bērziņš, bet 1941. gadā to precīzāk aprakstīja Pēteris Stepiņš.
Arturs Nīmanis
Arturs Nīmanis ir latviešu komponists, aranžētājs, dizaineris, dzejnieks, rakstnieks, programmētājs. Mūzikā darbojas elektroniskajā mūzikā, tostarp meditatīvā un filozofiskā mūzikā.
Intereses — vēsture un politika, pasaules tautu kultūrvēsture, baltu senatne, folklora, daba, cilvēka iekšējā pasaule, māksla, vārdu spēles.
Komponists, programmētājs un dizaineris A. Nīmanis precējies ar rakstnieci Daci Judinu. Abi sadarbojušies profesionāli un radoši, kas rezultējies kopīgos izbraukumos pa Latviju, prezentējot pašu grāmatas, lasot to fragmentus un dziedot dziesmas. Rakstnieces mudināts komponists uzsāka rakstīt. Tā aizsākās kopīgo darbu saraksts, bet tikmēr rakstniece veido savu dziesmu un balāžu albumu, plānojot to ierakstīt kopā ar vīru.
Pēc sešām kopā ar sievu sarakstītām grāmatām vairs nav īsti skaidrs, kura radošā līnija ir dominējoša — rakstniecība, vai mūzika. Visam paralēli iet māksla jeb dizains. Arturs Nīmanis dizainē grāmatu vākus jau kopš pirmās kopgrāmatas ar sievu 2014. gadā — "Divi. Pusnakts sarunas".
Pēters Brūveris
Pēters Brūveris ( — ) bija latviešu dzejnieks un atdzejotājs, Baltijas Asamblejas balvas laureāts.
Dzīves gājums
Dzimis 1957. gada 24. aprīlī Rīgā. 1975. gadā beidza Rīgas 49. vidusskolu un 1980. gadā Latvijas Valsts konservatorijas Kultūras un mākslas zinātņu fakultātes Kultūrizglītības darbinieku nodaļu. Pirmā dzejas publikācija bija 1977. gadā. Kopš 1988. gada Latvijas Rakstnieku savienības biedrs. 10 dzejoļu krājumu autors.
Atdzejoja un tulkoja no azerbaidžāņu, turku, vācu, lietuviešu, krievu un citām valodām, pievērsās arī bijušās PSRS mazo tautu literatūrai (gagauzu, osetīnu, Krimas tatāru, mordviešu, Tuvas šamaņu rituālie teksti). Rakstīja dziesmu tekstus muzikālām izrādēm un grāmatas bērniem. Bija literārais konsultants laikrakstā "Latvijas Jaunatne" un literārās nodaļas vadītājs laikrakstā "Literatūra un Māksla".
Atdzejoja un sastādīja turku dzejas izlasi "Baložu pilni pagalmi" (1988, kopā ar Uldi Bērziņu), atdzejoja lietuviešu dzejnieku Kornēlija Plateļa, Sigita Gedas, Henrika Radauska, Toma Venclovas un daudzu citu dzeju, tulkojis un atdzejoja arī no azerbaidžāņu, Krimas tatāru, mordviešu, gagauzu, krievu, vācu un prūšu valodas.
Tribes: Ascend
Tribes: Ascend ir bezmaksas daudzspēlētaju pirmās personas šaujamspēle, daļa no Tribes spēļu sērijas. To izstrādājis Hi-Rez Studios un šobrīd tā ir pieejama lejupielādei PC, taču Hi-Rez Studios nav noliedzis, ka nākotnē varētu arī izdota spēles PlayStation 3 un Xbox 360 versiju. Spēlē tiek izmantoti daudz dažādi elementi no iepriekšējām sērijas spēlēm, piemēram, slēpošana un pārvietošanās ar jetpack. Izdota 2012. gada 12. aprīlī.
Pēters Brūveris
Dzīves gājums
Miris 2011. gada 16. jūlijā Ventspilī.
Apbalvojumi
Saņēmis Klāva Elsberga prēmiju (1987), A/s "Preses nams" oriģinālliteratūras konkursa balvu (2000, 2001), Dzejas dienu balvu (2001, 2005), Baltijas Asamblejas balvu (2004), Literatūras gada balvu (2006) un Pastariņa prēmiju (2011). Saņēmis Lietuvas Republikas Bruņinieka krustu.
Ernests Jons Pūls
Ernests Jons Pūls (en; dzimis, miris ) bija britu vieglatlēts, 1900. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.
Pūls 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja maratona skriešanas disciplīnā. Diemžēl viņš bija viens no sešiem sportistiem, kas izstājās no sacensībām un nefinišēja.
Pūls bija arī ievērojams riteņbraucējs un garo distanču soļotājs. 1903. gadā viņš finišēja ceturtais skrējienā Londona – Braitona – Londona, to pieveicot 24 stundās, bet 1904. gadā finišēja sestais 50 jūdžu skriešanas sacensībās. Pūls bija pirmais Sarejas soļošanas kluba prezidents 1899. gadā un līdz 1914. gadam arī darbojās Londonas vieglatlētikas kluba komitejā.
BAFTA televīzijas balva
BAFTA televīzijas balva (en) ir ikgadējs apbalvojums, ko pasniedz Britu Kino un televīzijas mākslas akadēmija (BAFTA) par īpaši izciliem sasniegumiem televīzijas nozarē. Britu Kinoakadēmijas balva ir Apvienotās Karalistes balva, kas pēc nozīmes ir līdzīga Emmy balvai ASV. Tā tiek pasniegta kopš 1955. gada. Balvu iegūst viens no katrā kategorijā iepriekš nominētajiem pretendentiem. Kategorijas ir "Labākais aktieris", "Labākā aktrise", "Labākais aktieris otrā plāna lomā", "Labākā aktrise otrā plāna lomā", "Labākā komēdija (programma vai seriāls)", "Labākais dramatiskais seriāls" un citas.
Zepi (Murmastienes pagasts)
Zepi ir ciems Varakļānu novada Murmastienes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3,0 km no pagasta centra Murmastienes, 15,9 km no novada centra Varakļāniem un 206,9 km no Rīgas.
Fīlda
Fīlda var būt:
Zepi (Murmastienes pagasts)
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
Zemeslodes 100 visapdraudētākās sugas
Zemeslodes 100 visapdraudētākās sugas (angl. The world's 100 most threatened species) ir visvairāk apdraudētāko dzīvnieku, augu un sēņu saraksts, kuru 2012. gadā ar Londonas zooloģijas biedrības atbalstu izveidoja ap 8000 speciālistu no Sugu izdzīvošanas komisijas. Saraksts tika publicēts grāmatā ar nosaukumu Priceless or Worthless? ("Nenovērtējami vai nevērtīgi?"). Grāmatas ievadā teikts: "Šī grāmata mums stāsta ne tikai par visapdraudētākajām sugām, bet arī rāda, kā mēs varam tās pasargāt. Tā ir izaicinājums, lai mūsu nenovērtējamo dabas mantojumu mēs saglabātu un nodotu nākamajām paaudzēm."
Verners Melderss
Starp 1969. un 2003. gadu Meldersa vārdā tika saukts vācu eskadras mīnukuģis. 1973. gadā Meldersa vārdā tika nosaukta Neiburgā pie Donavas bāzētā 74. aviācijas eskadra, tomēr 2005. gadā nosaukums tika atcelts, pamatojoties uz Vācijas parlamenta lēmumu, ka Kondora leģiona dalībnieki godināti netiek.
Zemeslodes 100 visapdraudētākās sugas
Saraksta sastādītāji izraudzīja vienīgi tās sugas, kas sabiedrībai nesniedz skaidri redzamu izdevīgumu, kuru saglabāšana netiek pietiekami finansēta, un par kuru izdzīvošanas draudiem masu mediji nesniedz plašu informāciju. Lai uzskatāmi parādītu izzūdošo planētas daudzveidību, divdesmit piecas sugas tiek vairāk izceltas un plašāk aprakstītas. Kopumā tās pārstāv 48 dažādas valstis.
Grāmatas trešajā nodaļā uzskaitīti vairāki simti augu, bezmugukaulnieku un mugurkaulnieku sugu, kas nesen izmirušas un "pastāv tikai vēstures grāmatās". Savukārt ceturtā nodaļa veltīta piecām veiksmīgu pasākumu rezultātā izglābtām sugām — Prževaļska zirgam, Rodrigesas fodijam, kuprvalim, Četema salas mušķērājam un Maurīcijas piekūnam, norādot, ka izmiršanu ir iespējams novērst.
Beidzamās, piektās nodaļas ievadā pausta Mahātmas Gandija atziņa: "Zeme spēj pietiekami nodrošināt katra cilvēka vajadzības, bet ne katra cilvēka alkatību". Nodaļā izklāstīti pasākumi, kurus nepieciešams veikt bioloģiskās daudzveidības saglabāšanai.
Dimetiltriptamīns
Daudzās antīkajās un mūsdienu kultūrās DMT izmanto kā halucinogēno vielu gan tīrā, gan ajavaskas preparāta formā. To iegūst gan no dabiskiem produktiem, gan sintētiski.
Iegūšana un izplatība
DMT ir dabiska viela, kas ir sastopama daudzu sugu augos un zīdītājos. DMT nelielā daudzumā ir sastopams arī cilvēka organismā. Vienā litrā asiņu tas ir daudzumā no 50 līdz 790 ng.
Vislielākajā daudzumā DMT ir sastopams augos, galvenokārt to saknēs. Augi, kas ir ar vislielāko DMT koncentrāciju un no kuriem tiek iegūts DMT ir Mimosa tenuiflora, Anadenanthera peregrina, Diplopterys cabrerana, Desmanthus illinoensis, Petalostylis cassioides, Acacia maidenii, ūdeņu spulgzāle (Phalaris aquatica), parastā niedre (Phragmites australis), Psychotria carthaginensis un Psychotria viridis.
DMT pirmoreiz tika laboratoriski sintezēts 1931. gadā, bet pirmoreiz ekstrahēts un identificēts augos — 1955. gadā.
Lietošana
DMT var lietot dažādos veidos: ēdot, šņaucot, smēķējot, injicējot intravenozi un intramuskulāri. Izplatītākie lietošanas veidi ir smēķēšana un ieēšana. Standarta DMT deva smēķējot ir 15—60 mg, bet ieēdot — 50—100 mg. Melnajā tirgū ir sastopams reti, ASV viena DMT deva maksā aptuveni 10—30 dolārus. DMT lietošana izraisa eiforiju, abstraktas vizuālas halucinācijas, dažkārt arī īstas halucinācijas (paplašināto īstās realitātes attēlojumu), aurālas halucinācijas, pastiprinātas seksuālās izjūtas.
Populārākais DMT uzņemšanas veids ir smēķēšana. DMT šādā veidā iedarbojas aptuveni 30—60 sekunžu laikā un ilgst aptuveni 5—15 minūtes atkarībā no devas lieluma, eiforija var saglabāties līdz 1 stundai. DMT smēķēšana ir visefektīvākais uzņemšanas veids, un tā izraisa visspēcīgākās halucinācijas, jo DMT galvas smadzenēs nokļūst pārāk ātri, pirms cilvēka monoamīnoksidāzes procesi spēj to apstrādāt.
DMT orāla lietošana (ēšana) parastos apstākļos nav efektīva, jo organisms šo dabisko vielu vielmaiņas procesos pārstrādā. DMT šādā veidā var iedarboties vienīgi, ja tas tiek lietots kopā ar kādu no monoamīnoksidāzes inhibitoriem (MAOI). Orālas lietošanas iedarbība ar attiecīgajiem MAOI var būt daudz ilgstošāka par smēķēšanu un var ilgt pat 3 stundas. Uzņemts šādā veidā, DMT rada metafizisko pieredzi, kas ir ļoti līdzīga psilocibīna sēņu iedarbībai, tomēr mēdz būt daudz spēcīgāka. DMT ieēdot ir efektīvs arī DMT saturošu augu, ne vien tīras vielas formā — augu maisījumā ar MAOI augiem tas tiek dēvēts par ajavasku, bet augu maisījumā ar MAOI medikamentiem — par farmavasku.
Iedarbība
DMT smēķējot sāk iedarboties dažu sekunžu laikā. Iedarbība sākas ar īpatnēja troksni ausīs un pirmsnāves pieredzi — apziņas izmaiņām, ķermeņa sajūtu zudumu, elpošanas un sirdsdarbības nejušanu. DMT rada eiforiju, spēcīgas abstraktas un krāsainas vizuālās halucinācijas gan ar aizvērtām acīm, gan ar atvērtām acīm, skaņas un cita veida halucinācijas, izraisa sinestēziju. Tāpat DMT iedarbībā rodas vīzijas un pat sapņiem līdzīgas halucinācijas. Notiek laika izjūtas zudums, tās lietotājam DMT iedarbība var likties ilgāka nekā tā ir patiesībā.
Vielai ir spēcīgas enteogēnas īpašības. Tās lietošana var ļoti izmainīt lietotāja personību. DMT spēj garīgi stimulēt lietotāju un arī paaugstināt lietotāja kreatīvās spējas. DMT pastiprina arī erotiski sensoriskās izjūtas, to dažkārt lieto seksuālos rituālos. DMT, atšķirībā no citiem psihodēliskajiem halucinogēniem, piemēram, LSD, psilocibīna vai meskalīna, rada izteiktu disociatīvu iedarbību, it īpaši to smēķējot. DMT bieži izraisa ārpusķermeņa pieredzi, ego zudumu, tā lietotājs iedarbības laikā mēdz būt mazkustīgs un ir līdzīgā stāvoklī transam vai pat bezsamaņai. Lielās devās (parasti smēķējot no 40 mg) DMT rada tā saucamo breakthrough stāvokli, kad lietotājs vairs pilnībā neuztver apkārtējo realitāti. Šādā stāvoklī lietotājs nonāk citās realitātēs un kontaktējas ar mistiskām būtnēm.
Bīstamība
DMT nerada atkarību, arī vielas radītā tolerance ir minimāla un ilgst ne vairāk kā pāris stundas. Galvenās DMT blakusparādības ir paplašinātas acu zīlītes un sirdsdarbības paātrināšanās. DMT, līdzīgi kā citi halucinogēni, var radīt bailes un paniku iedarbības laikā, ja lietotājs iedarbībai nav sagatavojies. Turklāt DMT iedarbība sākas straujāk un tā bieži ir daudz intensīvāka un spēcīgāka par LSD, psilocibīna, meskalīna un citu psihodēlisko vielu iedarbību, tāpēc emocionālā nesagatavotība un līdz ar to trauksmainas sajūtas ir izplatītākas.
Tvaiku ievilkšana DMT smēķējot var radīt nepatīkamas sajūtas un, ja DMT nav kvalitatīvi ekstrahēts vai pareizi smēķēts, pat sāpes plaušās.
Orāla lietošana kopā ar MAOI, galvenokārt tieši ajavskas formā, var izraisīt nelabumu un intensīvu vemšanu. Tā ir arī daudz bīstamāka nekā cita veida uzņemšana, jo ar DMT kopā uzņemtais MAOI ar atsevišķiem medikamentiem vai pat ēdieniem var radīt nāvējošas komplikācijas.
Pirmsnāves pieredze
Cilvēku stāstos, kas izmēģinājuši DMT un kas ir piedzīvojuši klīnisko nāvi, ir daudz līdzību — indivīdi jūtas nonākuši augstākā realitātē, piedzīvo halucinācijas un kontaktējas ar augstākām ārpuszemes radībām, piedzīvo ekstrēmu emocionālo labilitāti (no eiforijai līdz spēcīgām bailēm) un retrospektīvu skatījumu uz savu dzīvi, atgriežoties normālajā apziņā ar izmainītu personību — tas daudziem pētniekiem ļāvuši izdarīt pieņēmumus, ka pirmsnāves pieredze varētu būt DMT ierosināta reakcija cilvēka organismā.
Dr. Riks Strasmens, kamēr veica DMT pētījumus Ņūmeksikas Universitātē 1990. gados, attīstīja pretrunīgu hipotēzi, ka DMT ļoti lielā daudzumā tiek izdalīts no čiekurveida dziedzera brīdī pirms cilvēka nāves, kas rada pirmsnāves pieredzes fenomenu. Pārbaudot DMT iedarbību uz cilvēkiem, kas bija piedzīvojuši klīnisko nāvi, vairāki pētījuma dalībnieki apgalvoja, ka piedzīvojuši pirmsnāves pieredzei raksturīgās skaņas un vizuālās halucinācijas, tomēr kopumā apziņas stāvokli raksturoja kā savādāku no pirms tam piedzīvotā. Strasmens gan to skaidroja ar panikas mazāku iespējamību slimnīcas vidē un iespējamām devu atšķirībām. Daudzi pētījuma dalībnieki arī izteicās par kontaktu ar "citām būtnēm", kas atgādināja citplanētiešus ar kukaiņiem un rāpuļiem līdzīgiem veidoliem un kas dzīvoja vidē, kas bija tehnoloģiski augstāk attīstīta par mūsējo, un pētījuma dalībnieki tika šo būtņu "nēsāti", "pētīti", "zondēti", "pārveidoti", "saraustīti gabalos", "apmācīti", "mīlēti" un pat "izvaroti"
Legalitāte
DMT tīrā veidā ir aizliegts gandrīz visās pasaules valstīs. Daudzās valstīs ir īpaši kontrolēti arī DMT augstās koncentrācijās saturošie augi, it sevišķi Mimosa tenuiflora, kas ir aizliegts, piemēram, Apvienotajā Karalistē, Francijā un Polijā.
Latvijas normatīvais regulējums
DMT ir iekļauts Latvijā kontrolējamo narkotisko vielu, psihotropo vielu un prekursoru I sarakstā (aizliegtās sevišķi bīstamās narkotiskās vielas, tām pielīdzinātās psihotropās vielas un augi). Saskaņā ar likuma "Par Krimināllikuma spēkā stāšanās un piemērošanas kārtību" 2. pielikumu, DMT daudzums līdz 0,02 gramiem atzīstams par nelielu, bet virs 1 grama - par lielu.
Par DMT lietošanu vai uzglabāšanu nelielos apmēros izsaka brīdinājumu vai uzliek naudas sodu līdz 200 latiem. Par DMT izgatavošanu, iegādāšanos, glabāšanu, pārvadāšanu un pārsūtīšanu var piespriest naudas sodu vai piespiedu darbu, vai īslaicīgu brīvības atņemšanu, vai brīvības atņemšanu līdz 10 gadiem un policijas kontroli uz 3 gadiem. Ja tas tiek darīts realizācijas nolūkā, tad cietumsods var būt līdz 15 gadiem.
Tomijs Lī Džonss
Tomijs Lī Džonss (en; dzimis ) ir amerikāņu aktieris un kinorežisors.
Aktieris ir saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais otrā plāna aktieris par lomu 1993. gada trillerī "Bēglis" (The Fugitive), kopumā Kinoakadēmijas balvai ticis nominēts četras reizes.
Tāpat tēlojis TV miniseriālā Lonesome Dove, "Vīri melnā" (Men in Black) filmu sērijā, filmās "Kur sirmgalvjiem nav vietas", "Betmens uz mūžu", Under Siege, Man of the House, The Three Burials of Melquiades Estrada un "Kapteinis Amerika: Pirmais atriebējs". Tāpat attēlojis īstas personas: uzņēmēju Hovardu Hjūzu, kongresmeni Tadeusu Stīvensu, slepkavu Gēriju Gilmoru, Oliveru Linnu un beisbolistu Taju Kobu.
1949. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā
1949. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā notika Kopenhāgenā, Dānijā. Tas bija 16. Pasaules čempionāts profesionāļiem un tajā notika divas sacensības — atsevišķi grupas braucieni profesionāļiem un amatieriem.
Najautas
Najautas ir ciems Rušonas pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 224 km attālumā no Rīgas.
Jānis Klīdzējs
Jānis Klīdzējs (dzimis Viļānu pagasta Kurpniekos, miris  Napas ielejā) bija pazīstams latviešu rakstnieks un dzejnieks no Latgales, pēc viņa romāna "Cilvēka bērns" motīviem uzņemta populārā režisora Jāņa Streiča tāda paša nosaukuma filma.
Bērnība un jaunība
Bērnību pavadījis starp divām dzimtas mājām - Kurpniekiem Viļānu pagastā un Upmaļiem Kantinieku pagastā Liužas ciemā. Arī vēlāk dzīvē Klīdzējs uzsvēris, ka nāk no Franča un Jezupa Trasunu un Vincenta Tomašūna pagasta. 1923. gadā, astoņu gadu vecumā sāka apmeklēt 5 km attālo Sakstagala pamatskolu (tagad - Jāņa Klīdzēja pamatskola). 1929. gadā turpināja mācības Rēzeknes komercskolā, to absolvēja 1933. gadā. 1935. gadā ar mērķi palīdzēt Latgales zemniekiem uzsāka studijas Latvijas Universitātē agronoma specialitātē. Studiju laikā rakstnieks saskārās ar ievērojamām materiālām grūtībām, studijas palika nepabeigtas.
Literārā darbība pirmskara periodā
Pirmais Klīdzēja darbs tika publicēts, viņam mācoties Rēzeknes komercskolā, 1931. gada žurnāla “Sauleite” 3. numurā iznāca viņa dzejolis “Vēsture”, pēc tam viņa darbi tika regulāri publicēti latgaliešu periodiskajos izdevumos. Daudzi Klīdzēja raksti par Latgali tika publicēti avīzē "Rīts", tās redaktors Aleksandrs Grīns pats tikās ar Klīdzēju un ieteica pievērsties stāstiem. Pirmais Klīdzēja honorārs bija 34 lati, ar ko tika nosegta īre par istabu un iegādātas jaunas kurpes un bikses. Līdz ar plašāku atpazīstamību Klīdzējs sāka rakstīt latviski, nevis latgaliski, ar mērķi iegūt plašāku lasītāju loku, taču izpelnījās daudzu citu Latgales rakstnieku un kultūras darbinieku nosodījumu.
Sakarā ar saviem literārajiem darbiem, kuros atspoguļoja Latvijas un jo īpaši Latgales lauku dzīvi, ticies ar Valsts prezidentu Kārli Ulmani, no kura saņēmis 200 latus dzimtenes apceļošanai un novērotā pierakstīšanai. Vēlāk par padarīto darbu saņēmis gan prezidenta uzslavu, gan materiālu atlīdzību.
Vēlāk Klīdzējs ieguva plašāku atpazīstamību, viņa darbi tika regulāri publicēti Rīgas laikrakstos, 1937. gadā žurnālā "Sējējs" tika publicēts viņa populārais stāsts "Benedikta ermonikas" (pazīstams arī kā "Zelta krustiņš"). 1938., 39. un 40. gadā viņš saņēma Kultūras Fonda godalgu. 1939. gadā trīs mēnešu laikā sarakstīja romānu "Jaunieši", kas publicēts 1942. gadā "Daugavpils Vēstnesī". Daudz laika Klīdzējs Rīgā pavadīja ar otru latviski rakstošo latgaliešu rakstnieku Albertu Sprūdžu, kā arī citiem literātiem kā Andreju Eglīti, Konstantīnu Raudivi, Jāni Andrupu, Leonīdu Breikšu un citiem.
Jānis Klīdzējs kopā ar saviem domubiedriem atradās 1940. gada 16. jūnija Latgales dziesmu svētkos. Šo pieredzi spilgti aprakstījis pats Klīdzējs:
Emigrācija
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā Ziemassvētkos Klīdzējs salaulājās ar jau 1937. gadā iepazīto Emīliju Svilāni, rēķinoties, ka var tikt izsūtīts un vēloties palikt kopā ar iecerēto. Deportācijas Klīdzēju ģimeni neskāra, taču 1944. gadā Jānis Klīdzējs ar sievu bija spiests doties trimdā, no sākuma nonākot Vācijā, 1950. gadā pārcēlās uz ASV, dzīvoja Čikāgā, no 1953. gada Napas ielejā, Kalifornijā. Klīdzējs sākotnēji strādāja fizisku darbu, gan par gurķu skābētāju, gan koku zaru retinātāju, līdztekus studēja Bērklijas Universitātē un 1957. gadā ieguva maģistra grādu klīniskajā socioloģijā. Tālākos divdesmit gadus Klīdzējs strādāja psihiatriskajā slimnīcā, līdz pensionējās 1977. gadā. Atrašanos trimdā Klīdzējs raksturoja kā trīs dzīvju dzīvošanu: reālo dzīvi amerikāniskajā vidē, trimdas latvieša dzīvi un zaudētās dzimtenes dzīvi. Tādēļ, ka Klīdzējs lielāko daļu savu darbu sarakstījis latviski, nevis latgaliski, visus trimdas gadus Klīdzēja attiecības ar citiem Latgales autoriem palika vēsas, lai arī ģimenē viņš runājis tikai latgaliski.
Literārā darbība emigrācijā
Lielu daļu no saviem pazīstamākajiem darbiem Jānis Klīdzējs sarakstījis tieši emigrācijā. 1955. gadā iznāca romāns "Dženitors", kuram iedvesmu Klīdzējs guvis pats no personiskās pieredzes, viņš kādu laiku strādājis par apkopēju un santehniķi. 1956. gadā publicēts viens no rakstnieka slavenākajiem darbiem "Cilvēka bērns", kas lielā mērā apraksta paša Klīdzēja bērnības gaitas. Ikoniskā aina, kas attēlota arī Jāņa Streiča filmā, kur mazais Boņuks uz meža ceļa tiekas ar muzikantu Izidoru, veidota pēc paša Klīdzēja bērnības atmiņām, savukārt 1986. gadā iznākušais romāns "Dāvātās dvēseles" ir balstīts uz Klīdzēja sievas Emīlijas (dz. Svilānes) dzimtas likteņiem, romānā viņas vārds mainīts uz Milci Salāni.
1962. gadā iznāca psiholoģiskās tematikas romāns "Sniegi", kas ieguva Kultūras fonda godalgu, pēc tā motīviem uzņemta cita Jāņa Streiča filma — "Likteņdzirnas". Savu literāro darbību Jānis Klīdzējs turpināja līdz pat sava mūža galam, 1995. gadā iznāca autora pēdējais darbs "Gribējās saullēkta".
Mūža nogale
Savas dzīves vēlākajos gados Klīdzējs iespēju robežās centās finansiāli atbalstīt tautiešus, kas lūdza viņa palīdzību. Pēc došanās trimdā Jānis Klīdzējs Latviju apmeklēja trīs reizes, pirmo reizi 1978. gadā, vēl Padomju Savienības sastāvā, un 1992. un 1993. gadā, pēc neatkarības atgūšanas, savu vizīšu ietvaros Klīdzējs apmeklēja savas dzimtās vietas Latgalē. 1994. gadā apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeni. Jānis Klīdzējs nomira 2000. gada 2. maijā pēc trīs gadus ilgas cīņas ar ceļu satiksmes negadījuma atstātajām sekām uz veselību. Jāņa Klīdzēja un Emīlijas pīšļi apbedīti Latvijā, Rēzeknes novada Kantinieku pagasta kapos 2008. gada 31. jūlijā.
2015. gada UCI Pasaules tūre
2015. gada UCI Pasaules tūre ir septītā sezona 2009. gadā UCI izveidotajai vērtējuma sistēmai. Sezona sākās ar atklāšanas posmu Tour Down Under 20. janvārī un noslēdzās ar pēdējo posmu Giro di Lombardia 4. oktobrī.
Komandas
UCI ProTeam komandas sacentās Pasaules tūrē ar UCI Professional Continental komandām un nacionālajām izlasēm, kuras atsevišķi uzaicināja katru sacensību organizators pēc saviem ieskatiem.
Individuāli
Sportisti ar vienādu punktu skaitu tika kārtoti pēc Pasaules tūres sacensību un posmu uzvaru skaita, otro vietu skaita, trešo vietu skaita un tā tālāk.
Komandas
Komandu rangu aprēķināja, saskaitot individuāli iegūtos punktus no pieciem labākajiem katras komandas sportistiem, pieskaitot iegūtos punktus Pasaules čempionāta komandu braucienā (WTTT).
Valstis
Nacionālo rangu aprēķināja, saskaitot individuāli iegūtos punktus no pieciem labākajiem katras valsts sportistiem. Nacionālo rangu izmantoja, lai noteiktu, cik sportisti var pārstāvēt valsti Pasaules čempionātā.
Svala
Svala Bjorgvinsdotīra (is; dzimusi Reikjavīkā, plašāk pazīstama kā vienkārši Svala) ir islandiešu dziedātāja un dziesmu autore. Svala pārstāvēja Islandi 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Kijevā. Savā pusfinālā viņa ieguva 15. vietu, kas neļāva Svalai kvalificēties finālam.
Akmenīca (ciems)
Akmenīca ir ciems Krāslavas novada Grāveru pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 5 km no pagasta centra Grāveriem, 18 km no novada centra Krāslavas un 250 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no vietējas nozīmes autoceļiem. Pie Akmenīcas atrodas vietējas nozīmes arheoloģijas piemineklis — Akmenīcas senkapi (Franču kapi).
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Krāslavas rajonā.
Tigres UANL
Club de Fútbol Tigres de la Universidad Autónoma de Nuevo León, pazīstams kā Tigres UANL vai Tigres, ir profesionāls Meksikas futbola klubs no Sannikolasas de los Garsas, Monterrejas aglomerācijā, kas piedalās Meksikas augstākajā futbola līgā jeb Liga MX.
Klubs ir dibināts 1960. gadā un tas savas mājas spēles aizvada Estadio Universitario stadionā, Nuevoleonas štata Universitātes pilsētiņā, kurā ir 41 615 skatītāju vietas. 1976. gadā Tigres kļuva par pirmo komandu no Nuevoleonas štata, kas ir uzvarējusi Meksikas augstākajā futbola līgā. Kopumā komanda ir kļuvusi par Meksikas čempioniem septiņas reizes, izcīnījusi arī trīs Meksikas kausus. Starptautiski, komanda 2020. gadā uzvarēja CONCACAF Čempionu līgā. 2020. gadā Tigres kļuva par pirmo CONCACAF komandu, kas ir iekļuvusi FIFA Klubu Pasaules kausa finālā. Komanda turnīru pabeidza otrajā vietā, finālā piekāpjoties Minhenes "Bayern".
Klubam vislielākā sāncensība ir ar citu Monterrejas komandu Monterrey. Mačs starp abām komandām saucas Clásico Regiomontano un tas ir pazīstams kā viens no viskarstākajiem un niknākajiem derbijiem Meksikas futbolā.
DSL
DSL (en — ‘ciparu abonentlīnija’) ir tehnoloģiju saime, kas nodrošina piekļuvi internetam, pārraidot datus pa vietējo telefonu tīklu vadiem. Telekomunikāciju tirgū termins DSL ir pazīstams kā asimetriskā ciparu abonenta līnija (ADSL), kas ir visbiežāk izmantotā DSL tehnoloģija. DSL pakalpojums tiek sniegts vienlaicīgi ar vadu telefona pakalpojumu pa to pašu tālruņa līniju. Tas ir iespējams, jo DSL izmanto augstākas frekvences joslas datiem. Klientu telpās DSL filtrs ir katrā kontaktligzdā, kura nav DSL, un tas bloķē jebkādus augstfrekvences traucējumus, lai nodrošinātu vienlaicīgu balss un DSL pakalpojumu izmantošanu.
Lejupielādes bitu plūsmas ātrums DSL pakalpojumos parasti svārstās no 256 kbit/s līdz 40 Mbit/s atkarībā no DSL tehnoloģijām, līnija stāvokļa, un pakalpojuma sniedzēja tehniskā līmeņa. ADSL pakalpojuma datu augšupielāde (virzienā uz pakalpojumu sniedzēju) ir zemāka, tādēļ arī ir šis apzīmējums — asimetriskā līnija. Simetriskās ciparu abonentlīnijas (SDSL) pakalpojumiem lejupielādes un augšupielādes datu pārraides ātrumi ir vienādi.
2014. gadā Bell Labs pētnieki sasniedza ātrumu, kas pārsniedz 1 Gbit/s simetriskiem platjoslas piekļuves pakalpojumiem, izmantojot tradicionālās vara telefona līnijas, lai gan šādi ātrumi citur vēl nebija izmantoti.
DSL tehnoloģijas
DSL tehnoloģijas (dažkārt apkopotas kā xDSL) ietver:
Kauguru vidusskola
Kauguru vidusskola ir viena no Jūrmalas vidusskolām, kas atrodas Raiņa ielā 118, Kauguru apkaimē.
Vēsture
Skola dibināta Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā kā '''2. nepilnā krievu skola''' Slokā, ko 1945. gada augustā pārdēvēja par '''Slokas 2. vidusskolu''' un pārcēla uz ēku Leona Paegles ielā, 1951. gadā – uz ēku Dzirnavu ielā. Pēc Slokas pievienošanas Jūrmalai 1959. gadā to pārdēvēja par ''' Jūrmalas 2. vidusskolu'''. Kopš 1965. gadā skola atrodas Raiņa ielā 118. No 1965. gada līdz 1970. gadam skolā bija divas plūsmas (latviešu plūsma 1. – 8. klasēs; krievu plūsma 1. – 10. klasēs). 1992. gada tā tika saukta par Kauguru vidusskolu un tajā pašā gadā sākumskola (1. – 4. klases) tika pārceltas uz bijušā bērnu dārza "Dzintariņš" ēku. Lēdurgas ielā 27.
Biatlons 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — iedzīšana vīriešiem
Iedzīšana vīriešiem bija viena no 11 disciplīnām biatlonā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Džandzjakou biatlona centrā, Džandzjakou, 2022. gada 12. februārī. Tajās bija pārstāvēti 60 sportisti no 22 valstīm. Sportistiem bija jāveic 12,5 kilometru slēpojums ar šaušanu.
Olimpisko zelta medaļu šajā disciplīnā ieguva Francijas sportists Kantēns Fijons Maijē (finiša rezultāts — 39:07.5), sudraba medaļu izcīnīja Norvēģijas sportists Tarjeijs Bē (finiša rezultāts — 39:36.1), bet bronzas medaļu ieguva Krievijas Olimpiskās komitejas sportists Eduards Latipovs (finiša rezultāts — 39:42.8). Latipovam šī bija pirmā olimpiskā medaļa individuālajā disciplīnā olimpiskajās spēlēs, savukārt Kantēns Fijons Maijē izcīnīja savu ceturto olimpisko medaļu šajās olimpiskajās spēlēs.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Sacensībās startēja 60 sportisti no 22 valstīm.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Smiltenes luterāņu baznīca
Smiltenes evaņģēliski luteriskā baznīca ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atrodas Smiltenē. Baznīca ir Valsts nozīmes kultūras piemineklis.
Priekšvēsture
Senākā Smiltenes katoļu baznīca kopš 1370. gada atradās Smiltenes pils iekšienē, 1430. gadā pieminēta Smiltenes draudze. Vēl pirms reformācijas uzceltā koka baznīca tagadējā tās atrašanās vietā pieminēta kopš 1529. gada. Pēc katoļu Livonijas bīskapijas atjaunošanas 1583. gadā par Smiltenes draudzes novada priesteri tika iecelts Andrejs Kurgeriuss. Poļu—zviedru kara laikā par zviedriem atkarotās Smiltenes draudzes priesteri 1613. gadā kļuva Valters Timmermanis.
Vēsture
Zviedru Vidzemes laikā Smiltenes luterāņu draudzē kalpoja Raunas pilsnovada palīgmācītāji Georgs Grāve (1631), Johans Kappauns (1632), Vilhelms Dītrihs Tranzē (1642), Justs Johans Ottonis (1664) un Svante Gustavs Dīcs.
Lielā Ziemeļu kara laikā 1702. gada 9. augustā krievu karaspēks nodedzināja pilsmuižu un Smiltenes baznīcu, bet zvanu kā kara laupījumu aizveda uz Pleskavu. 1708. gadā tagadējās baznīcas vietā uzcēla jaunu koka baznīcu. Luterāņu mācītājs Nikolajs Fridrichs Harnaks kalpoja līdz 1745. gadam, pēc viņa mācītājs, vēlākais Vidzemes ģenerālsuperintendents Jākobs Lange Smiltenes draudzes novada baznīcas grāmatā 1753. gadā pierakstīja 300 māju 3938 iedzīvotājus (2112 vīriešus un 1826 sievietes). 1743. gadā Smiltenē izveidojās brāļu draudzes kopa. Mācītājs Ernests Gotfrīds Hasenšteins uzcēla mācītājmuižas dzīvojamo māju (1790-1793). Viņa dēls Kārlis Friedrihs Hasenšteins 1806. gadā sastādīja jaunu draudzes sarakstu ar 6575 cilvēkiem. Pēc Vidzemes zemnieku brīvlaišanas 1817. gadā brāļu draudžu kustība atjaunojās ar jaunu sparu. Sākoties Vidzemes zemnieku pāriešanai ortodoksajā ticībā, Smiltenes luterāņu mācītājs Eduards Kīglers 1847. gadā lūdza baznīcas virsvadību Smiltenes draudzei uzcelt jaunu dievnamu.
Mācītāja Johana Heinriha Guleki vadībā līdz 1859. gadam tika uzcelta tagadējā mūra baznīcas ēka. Jaunās baznīcas būvdarbus veica Mārcis Sārums, kurš jau bija uzbūvējis Drustu un Vecpiebalgas baznīcas, kā arī jaunu torni Cēsu Jāņa baznīcai. Baznīcas būve kopumā izmaksāja 13 192 rubļu, no Rīgas reformātu draudzes pirktās baznīcas ērģeles dāvināja Smiltenes muižas īpašnieks Bandavs, bet viņa sieva jaunajai baznīcai 1873. gadā dāvināja altāra gleznu. No Valmieras baznīcas draudze nopirka tās veco torņa pulksteni.
1879. gadā par Smiltenes draudzes mācītāju ievēlēja Kārli Kundziņu. 1890. gadā tika iegādātas ērģeles, ko būvējuši Liepājas meistari Racmanis un Rollers. Pēc viņa draudzē kalpoja mācītājs Ernests Kronbergs, kas gāja bojā Sarkanās armijas uzbrukuma laikā 1944. gada 24. septembrī. Pēc Otrā pasaules kara Smiltenes draudzē no 1945. līdz 1957. gadam par mācītāju kalpoja Alfrēds Cimdiņš. Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas draudzē kalpoja mācītāji Aleksandrs Bite, Jānis Bitāns, Normunds Celmiņš, Jānis Cepurītis un Zigmārs Ziemanis.
Arhitektūra
Smiltenes baznīca ir celta krusta veidā (vienīgā tipiska krusta veidā celtā baznīca Latvijā). Logi ir gotiskā stilā, iekšpusi rotā izcili kokgriezumi un baznīcas augšējās sienās viscaur vijas latvju raksti. Ernsta fon Lipharda altārgleznu “Kristus augšāmcelšanās” nezināmu iemeslu dēļ pēc dažiem gadiem atjaunojis Janis Rozentāls. Baznīcas pulkstenis ir Latvijas Valsts prezidenta Kārļa Ulmaņa dāvana.
Out of the Past
Out of the Past ir 1947. gada ASV film noir filma, kuras režisors ir Žaks Turnjē. Filmā galvenās lomas atveido Roberts Mičums, Džeina Grīra, Kērks Daglass un Ronda Fleminga. Filma balstīta uz scenārista Denjela Meinveringa 1946. gada romānu Build My Gallows High.
Filma stāsta par bijušo privātdetektīvu, kurš tiek ierauts atpakaļ bīstamajā pasaulē no savas pagātnes.
Filmas Out of the Past pirmizrāde notika un to izplatīja RKO Radio Pictures. Filma ir sarežģīts, traģisks stāsts, ar tumšu kinematogrāfiju un femme fatale izmantošanu, kas ieguvusi kulta filmas statusu. 1991. gadā filma iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".
1984. gadā filmai iznāca rīmeiks ar nosaukumu Against All Odds, kurā galvenās lomas atveidoja Reičela Vorda, Džefs Bridžess un Džeimss Vudss.
Vērtēzis
Vērtēzis (arī Vaišļu salas ezers, Vaišļusalas ezers, Varteša ezers, Verteža ezers, Vērtēža ezers) ir beznoteces purva ezers Varakļānu novada Murmastienes pagasta ziemeļrietumos, Mindaugas purvā.
Dibens — dūņains, siekstains. Krasti — zemi. Makrofīti — sfagni. Ezerā dzīvo pīles, cekuldūkuri.
Piebraukšanas iespēju nav, apkārtne neapdzīvota. Ezers ietilpst Teiču dabas rezervāta teritorijā.
Rizodontveidīgās
Rizodontveidīgās (Rhizodontiformes) ir viena no ripidistiju klases (Rhipidistia) kārtām. Kārtu izdalīja 1970. gadā britu paleontoloģe Šērlija Mahala Endrūsa un ģeologs Tomass Stenlijs Vestolls. Kārtā ir tikai viena dzimta Rhizodontidae Traquair, 1881 Šīs kārtas aizvēsturiskie pārstāvji dzīvoja paleozoja ērā, sākot ar vidusdevonu, un izmira viduskarbonā.
Apraksts
Lielākā šīs kārtas pārstāvju daļa ir zināma pēc izolētiem postkraniālā skeleta kauliem, kas ir sastopami jūras un kontinentālajos nogulumos. Spriežot pēc Strepsodus anculonamensis ķermenim varētu būt pūdlīnijas forma ar lielām krūšu un mazām vēdera spurām. Acīmredzot tie bija plēsēji, kas izmantoja krūšu spuras lēnai kustībai. Mazās formas, kā, piemēram, S. anculonamensis, iespējams bija pedomorfas. Ķermeņa izmēri varēja variēt no 0,5 līdz 7 m garumā.