cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sistēmdinamika
Pārskats
Sistēmdinamiku 20. gadsimta 50. gadu vidū izveidoja Masačūsetsas Tehnoloģiju institūta profesors Džejs Vaits Foresters. Sistēmdinamika sākotnēji tika izstrādāta, lai palīdzētu uzņēmumu vadītājiem uzlabot izpratni par ražošanas procesiem, taču pašlaik tā tiek izmantota politikas analīzē un veidošanā gan sabiedriskajā, gan privātajā sektorā. Sistēmdinamika kā kompleksu sistēmu dinamiskās uzvedības izprašanas metode veido sistēmu teorijas daļu. Metodes pamatā ir atzinums, ka jebkuras sistēmas struktūra — tās sastāvdaļu daudzās riņķveida, savstarpēji saistītās, reizēm laika kavējumu ietekmētās attiecības — bieži vien sistēmas uzvedības noteikšanā ir tikpat nozīmīga kā pašas individuālās sastāvdaļas. Par piemēru tam kalpo haosa teorija un sociālā dinamika. Tiek apgalvots arī, ka dažkārt kopuma uzvedību nevar izskaidrot ar tā daļu uzvedību, tā kā bieži kopumam piemīt tādas īpašības, kas nav novērojamas tā elementiem.
Vēsture
1956. gadā Foresters pieņēma profesora amatu jaunizveidotajā MIT Sloana vadībzinātņu skolā. Viņa sākotnējais mērķis bija noteikt, kā viņa pieredzi zinātnē un inženierzinībās varētu lietderīgi attiecināt uz pamataspektiem, kas ietekmē korporāciju panākumus vai neveiksmes. Forestera ieskatu inženierzinību un vadības vispārpieņemtajos pamatos, kura rezultātā radās sistēmdinamika, lielā mērā izraisīja viņa sakari ar General Electric (GE) vadītājiem 1950. gadu vidū. Šajā laikā GE vadītāji bija pārsteigti par nozīmīgo novērojumu, ka nodarbinātībai viņu ierīču ražotnēs Kentuki bija raksturīgs trīs gadu cikls. Tika spriests, ka uzņēmējdarbības cikls šai nodarbinātības nestabilitātei nav pietiekams izskaidrojums. Veicot GE ražotņu krājumu, plūsmas, atgriezeniskās saites struktūras simulācijas (jeb aprēķinus) ar roku un tajos ietverot esošo uzņēmuma lēmumu pieņemšanas struktūru attiecībā uz darbinieku pieņemšanu un atlaišanu, Foresters spēja parādīt, kā GE nodarbinātības nestabilitāte bija atkarīga no firmas iekšējās struktūras, nevis no tādiem ārējiem spēkiem kā uzņēmējdarbības cikls. Šīs ar roku veiktās simulācijas bija sistēmdinamikas jomas aizsākums.
Sistēmdinamikas tēmas
Sistēmdinamikas diagrammu elementi ir atgriezeniskās saites cilpa, plūsmu apkopojums krājumos un laika kavējumi. Lai iztēlotos sistēmdinamikas pielietojumu, iedomājieties organizāciju, kas plāno ieviest novatorisku, izturīgu patēriņa produktu. Šai organizācijai jāsaprot iespējamā tirgus dinamika, lai varētu veidot tirgvedības un ražošanas plānus.
Džeksone
Džeksone ( — 'Džeka dēls') ir izplatīts angļu un skotu cilmes uzvārds (vīr. dz. Džeksons). Cilvēki ar šo uzvārdu:
Sistēmdinamika
Cēloņu cilpu diagrammas
Cēloņu cilpu diagramma ir sistēmas atgriezeniskās saites cilpu vizualizācija. Šajā diagrammā ir divas atgriezeniskās saites cilpas. Pozitīvais pieaugums (apzīmēts ar „R”) labajā pusē liecina: jo vairāk cilvēku jau pieņēmuši jauno produktu, jo spēcīgāka mutvārdu reklāmas ietekme — vairāk cilvēku atsaucas uz produktu, ir vairāk demonstrāciju, vairāk apskatu. Šāda pozitīva atgriezeniskā saite radīs noietu, kas turpinās pieaugt. Otrā atgriezeniskās saites cilpa ir negatīvs pieaugums (jeb pretsvars — apzīmēta ar „B”). Protams, izaugsme nevar turpināties mūžīgi — jo vairāk cilvēku ir produktu ieviesuši, jo mazāk atliek potenciālo klientu. Abas atgriezeniskās saites cilpas darbojas vienlaicīgi, taču dažādos laikposmos var izpausties ar dažādu spēku. Tā, piemēram, var sagaidīt pieaugošu noietu pirmajos gados, bet sarūkošu — vēlākajos gados. Šajā dinamisko cēloņu cilpu diagrammā:
Vienādojumi
Patiesais sistēmdinamikas spēks izpaužas simulācijā. Lai gan ir iespējams veikt modelēšanu izklājlapā, pieejams daudz dažādu programmatūras pakotņu, kas optimizētas tieši šim nolūkam. Simulācija sastāv no šādiem posmiem:
Dinamiskās simulācijas rezultāti
Dinamiskās simulācijas rezultāti rāda, ka sistēmas uzvedība novestu pie klientu izaugsmes atbilstoši klasiskai S līknei.Klientu skaita pieaugums sākotnēji ir ļoti lēns, tad kādu laiku pieaug eksponenciāli un visbeidzot sasniedz piesātinājumu.
Pielietošana
Sistēmdinamika atradusi pielietojumu plašā nozaru spektrā, piemēram, apdzīvotības, ekoloģijas un ekonomikas sistēmās, kas parasti savstarpēji spēcīgi mijiedarbojas. Sistēmdinamikai ir daudz dažādu vienkāršotu vadības pielietojumu. Tie ir labs instruments šādās jomās: Pētamas situācijas sistēmdinamikas modeļa simulēšanai tiek izmantota datoprogrammatūra. Iespējamo gadījumu („ja nu...”) simulēšana zināmu stratēģiju pārbaudīšanai šādā modelī var labi palīdzēt izprast, kā sistēma mainās laika gaitā. Sistēmdinamika ir ļoti līdzīga sistēmdomāšanai un veido tādas pašas cēloņu cilpu diagrammas sistēmām ar atgriezenisko saiti. Taču sistēmdinamika parasti ar to nebeidzas — tā izmanto simulāciju, lai pētītu sistēmu uzvedību un alternatīvu stratēģiju ietekmi.
Dženeta Džeksone
Dženeta Dameta Džo Džeksone (, dzimusi ) ir ASV dziedātāja, dziesmu autore, producente, dejotāja, aktrise un popkultūras ikona. Viņa ir ieguvusi piecas Grammy balvas un kopumā ir pārdoti 100 miljoni viņas albumi.
Dženeta Džeksone ir dzimusi Gerijā (Gary), Indiānas štatā, bet uzaugusi Losandželosā, Kalifornijas štatā. Dženeta ir jaunākā no Džeksonu ģimenes mūziķiem.
2019.gadā uzņemta Rokenrola slavas zālē.
Brodaižu katoļu baznīca
Brodaižu Kunga Jēzus apskaidrošanas Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Ludzas novada Pildas pagasta Brodaižā.
Sarmīte Ēlerte
Sarmīte Ēlerte (dzimusi Rīgā) ir latviešu žurnāliste, kino kritiķe un politiķe, ilggadēja laikraksta "Diena" galvenā redaktore. Bijusi Latvijas kultūras ministre un 10. Saeimas deputāte, kā arī Rīgas domes deputāte. Partijas "Vienotība" (iepriekš "Pilsoniskā savienība") biedre.
Biogrāfija
S. Ēlerte ir dzimusi Rīgā Anša un Elfrīdas Ēlertu ģimenē. A. Ēlerts kara laikā darbojās pagrīdes grupā, kas izdeva un izplatīja avīzi ″Tautas Balss″, vēršoties gan pret padomju, gan pret vācu okupācijām. Padomju gados tēvs bija Jaunatnes teātra direktora vietnieks, bet māte administratore. Ģimenē ir dzimis arī Sarmītes vecākais brālis Ivars Ēlerts, kas ir bijis Augstākās Padomes deputāts, balsojis par neatkarības deklarāciju. S. Ēlertei ir dēls Krišs (dzimis 1991. gadā).
2007. gads
2007. bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās pirmdienā.
Sarmīte Ēlerte
Izglītība
S. Ēlerte ir beigusi Rīgas 45. vidusskolu. 1975. gadā viņa iestājās Latvijas Valsts universitātes Filoloģijas fakultātes Žurnālistikas nodaļā, kuru absolvēja 1980. gadā. No 1983. līdz 1988. gadam neklātienē studēja Vissavienības Valsts Kinematogrāfijas institūta Kino kritikas nodaļā un ieguva kino kritiķes kvalifikāciju.
2007. gads
Šis gads ir:
Sarmīte Ēlerte
Žurnālistes karjera, sabiedriskā darbība
No 1978. līdz 1983. gadam S. Ēlerte strādāja laikrakstā "Literatūra un Māksla" par atbildīgā sekretāra vietnieci, bet no 1983. līdz 1988. gadam — par Kino, televīzijas un foto nodaļas vadītāju. Redakcijā iepazinusies ar Jāni Škaparu, kas 1988. gadā aicinājis viņu izveidot Latvijas Tautas frontes (LTF) informācijas centru. Pēc tam, kad LTF uzvarēja 1990. gada Augstākās Padomes vēlēšanās, S. Ēlerte kļuva par Augstākās Padomes informācijas centra vadītāju. Šo amatu viņa pameta 1991. gada augustā.
Brodaižu katoļu baznīca
Vēsture
Brodaižu pirmā katoļu koka kapela bija viena no divpadsmit kapelām, ko 17. gadsimta beigās uzbūvēja Pasienes dominikāņi. Tā pastāvēja no 1698. līdz 1813. gadam. Pašreizējo mūra baznīcu uzcēla 1813. gadā par Kazimira Kiborta līdzekļiem. Dievnamu iesvētīja Ludzas dekāns A. Latkovskis, veltot to Kristus transfigurācijas jeb pārveidošanās godam.
1916. gada vasaras olimpiskās spēles
1916. gada vasaras olimpiskās spēles bija sestās vasaras olimpiskās spēles. Tās nenotika Pirmā pasaules kara dēļ. Olimpiskajām spēlēm vajadzēja notikt Vācijas galvaspilsētā Berlīnē.
Brodaižu katoļu baznīca
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Ringolds Klimons. Brodaižu draudze sākusi veidoties jau 17. gadsimta beigās. Draudzei ir septiņas kapsētas — Brodaižu kapsēta, Rugaižu kapsēta, Baldinu kapsēta, Grāvīšu kapsēta, Sprestišku kapsēta, Vaišļu kapsēta, Dzērkaļu kapsēta.
Sarmīte Ēlerte
Žurnālistes karjera, sabiedriskā darbība
1987. gadā viņa ir bijusi kinofestivāla "Arsenāls" avīzes "ARS" galvenā redaktore, bet 1989. gadā iestājās Latvijas Kinematogrāfistu savienībā.
2007. gads
Septembris
.
Sarmīte Ēlerte
Žurnālistes karjera, sabiedriskā darbība
S. Ēlerte ir darbojusies Sorosa fondā—Latvija kā valdes locekle (1993—1996) un priekšsēdētāja (1997—2006). Šo darbu saista ar Sorosa ietekmes palielināšanu Latvijā laikā, kad notika lielu valsts uzņēmumu privatizācija, tika pieņemti lēmumi par valsts iekļaušanos Eiropas Savienībā.
Viņa ir bijusi arī Valsts Kultūrkapitāla fonda Filmu mākslas ekspertu komisijas locekle no 2002. līdz 2004. gadam, savukārt no 2006. līdz 2008. gadam arī Valsts Kultūrkapitāla padomes locekle. Kopš 2005. gada S. Ēlerte ir bijusi Nacionālā kino centra spēlfilmu ekspertu komisijas locekle. 2007. gadā viņa bija viena no Eiropas Ārlietu padomes dibinātājām, bet 2009. gada aprīlī tika ievēlēta par Nacionālās kultūras padomes priekšsēdētāju.
"Dienas" vadīšana
1990. gada vidū Augstākā Padome un Ministru Padome pieņēma lēmumu par laikraksta "Diena" izveidi ar nodomu nodibināt neatkarīgo valsts mediju bez padomju ietekmes un publicēt oficiālos dokumentus. Laikraksta izveide bija arī saistīta ar to, ka Latvijas Tautas frontes laikraksts "Atmoda" ieņēma vēlēšanās uzvarējušajai LTF kritiskāku nostāju. Laikraksta pirmais numurs tika izdots un S. Ēlerte bija galvenā redaktora Viktora Daugmaļa pirmā vietniece.
1992. gadā laikraksts tika privatizēts, ar ko vēlāk bija saistīti dažādi tiesas procesi un pieprasījumi tiesībsargiem. Pēc privatizācijas S. Ēlerte tika paaugstināta par laikraksta galveno redaktori. Kopā ar Arvilu Ašeradenu, Paulu Raudsepu un Zigurdu Drafenu S. Ēlertei piederēja 31% AS "Diena" (uzņēmums, kas laikrakstu iegādājās) pamatkapitāla. S. Ēlerte amatu un laikrakstu pameta 2008. gadā. Pārdodot savas laikraksta akcijas, viņa nopelnīja 650 000 latu.
Politiskā darbība
No 1988. gada maija līdz 1990. gada jūnijam S. Ēlerte bijusi Latvijas Komunistiskās partijas biedre. Iestāšanās mērķi bijuši divi: pirmkārt, lai sagatavotu Rakstnieku savienības 1988. gada plēnumu, kura rezultāts bija Latvijas Tautas frontes dibināšana, kā arī mēģinājums apturēt Jāņa Škapara atstādināšanu no žurnāla "Literatūra un Māksla" galvenā redaktora amata. Aktīvi darbojusies Latvijas Tautas frontē.
televīzijas kanāla TV3 ziņu raidījumā tika ziņots, ka S. Ēlerte ir iesaistījusies partiju "Jaunais laiks", "Pilsoniskā savienība" un "Sabiedrība citai politikai" konsolidācijā, savukārt partiju vadītāji paziņoja par politiskās apvienības veidošanu, lai piedalītos 10. Saeimas vēlēšanās — apvienību vēlāk nosauca par "Vienotību".
S. Ēlerte paziņoja, ka startēs vēlēšanās no "Vienotības" saraksta un dibināja "Meierovica biedrību par progresīvām pārmaiņām". tika paziņots, ka apvienības vēlēšanu sarakstā startēs 10 biedrības dalībnieki, tostarp, S. Ēlerte. "Meierovica biedrības" biedri paziņoja par iestāšanos "Pilsoniskajā savienībā".
Ārkārtas 11. Saeimas vēlēšanās S. Ēlerte kandidēja ar otro numuru "Vienotības" sarakstā Zemgales vēlēšanu apgabalā, bet netika ievēlēta. Tomēr viņa turpināja aktīvu politisko darbību kā Ministru prezidenta V. Dombrovska ārštata padomniece nacionālās identitātes, pilsoniskās sabiedrības un integrācijas jautājumos, kā arī īsu laiku bija kultūras ministres Žanetas Jaunzemes-Grendes ārštata padomniece.
2013. gada pašvaldību vēlēšanās S. Ēlerte tika izvirzīta kā "Vienotības" Rīgas mēra kandidāte. Priekšvēlēšanu kampaņā viņa uzsvēra, ka "kreisie populisti (Rīgas domes pašreizējā vadība) pretnostata Rīgu Latvijai un šķeļ sabiedrību. Mums jāatdod Rīga Latvijai, jāapvieno nacionālās valdības un Rīgas domes spēki visas Latvijas attīstībai". Vēlēšanās "Vienotība" ieguva trešo lielāko mandātu skaitu, un S. Ēlerte tika ievēlēta domē. Kaut viņa saņēma 7829 svītrojumus (lielāko svītrojumu skaitu ), tomēr 9720 vēlētāji pie viņas vārda sarakstā ielika plusu, tāpēc viņa kā trešā no "Vienotības" saraksta tika ievēlēta Rīgas domē. "Vienotības" sliktais rezultāts pašvaldību vēlēšanās tika saistīts ar S. Ēlertes neveiksmīgo publisko retoriku un izvēlēto priekšvēlēšanu kampaņas stratēģiju. Īpašu popularitāti internetā ieguva priekšvēlēšanu debašu video, kurā S. Ēlerte diskutēja ar "Saskaņas Centra" mēra kandidātu, Rīgas domes priekšsēdētāju Nilu Ušakovu. Darbojoties Rīgas domē S. Ēlerte bija "Vienotības" frakcijas vadītāja.
2019. gadā S. Ēlerti iecēla par Valsts prezidenta Ordeņu kapitula vadītāju, bet 2020. gada sākumā viņa kļuva par Valsts prezidenta Egila Levita padomnieci kultūrpolitikas jautājumos.
Apbalvojumi
S. Ēlerte 1998. gadā tika apbalvota ar Norvēģijas Svētā Olava ordeni, bet 1999. gadā — ar III šķiras Triju Zvaigžņu ordeni par nopelniem Latvijas neatkarības stiprināšanā.
Oldema
Oldema, nereti pilsētas nosaukumu latviski atveido arī kā Oldhema, ir mazpilsēta (town) ar ievērojamu iedzīvotāju skaitu Lielās Mančestras grāfistē, Anglijā, Lielbritānijā Tā atrodas pie Peninu kalniem starp Irkas (Irk) un Medlokas (Medlock) upēm. Ziemeļos, ziemeļrietumos no Oldemas aptuveni 8,5 kilometrus atrodas Ročdeila, bet dienvidrietumos 11,1 kilometru attālumā atrodas Mančestra.
Kuriļu salas
Kuriļu salas (ru) ir vulkānisks arhipelāgs Krievijas Federācijas austrumu daļā starp Ohotskas jūru un Kluso okeānu. Tā garums ir ap 1300 km starp Hokaido salu Japānā un Kamčatkas pussalu Krievijā. Arhipelāgā ietilpst 56 salas. Patlaban Kuriļu salas ietilpst Krievijas Federācijas sastāvā, bet 4 no tām Japāna uzskata par savu sastāvdaļu, kuru dēļ ir radies Kuriļu salu strīds.
Klimats
Kuriļu salās ir aukstas, vētrainas, garas ziemas un īsas, miglainas vasaras. Parasti nokrīt 700—1000 mm nokrišņu ziemeļu salās un 1000—1100 mm dienvidu salās. Parasti nokrišņi krīt ziemā.
Salas
Lielākās salas ir:
Kuriļu salu strīds
Kuriļu salu strīds ir strīds starp Krieviju un Japānu par Kuriļu salu teritoriālo valdījumu. Kuriļu salas pieder Krievijas Federācijai, bet Japāna uzskata, ka četru salu grupa (Iturupa, Kunašira, Šikotana un Habomai) pieder tai.
Soja
Sarmatainā soja (Glycine max) ir viengadīgs tauriņziežu dzimtas pākšaugs. Sojas iespējamā izcelsmes vieta ir Austrumāzija. Pārtikā izmanto sojas pupiņas, kas ekonomiski ir visnozīmīgākās pupiņas pasaulē un vairākiem miljoniem cilvēku ir svarīgs augu olbaltumvielu avots.
Sojas augu izcelsme ir neskaidra, bet daudzi botāniķi uzskata, ka tās izcelsme ir saistīta ar savvaļas soju (Glycine soja), kuras dabiskais izplatības areāls ir Ķīnas vidiene. Zināms, ka soja jau vairāk nekā 5000 gadus Ķīnā tiek lietota ne tikai uzturā, bet arī kā zāļu sastāvdaļa. Mūsdienās visvairāk soja tiek izaudzēta Amerikas Savienotajās Valstīs, Brazīlijā un Argentīnā.
Sojas produkti
Sojas pupiņas ir galvenais augu olbaltumvielu avots. Sojas olbaltumvielu sastāvā nav holesterīns un tās organismā viegli pārstrādājas, tāpēc sojas pupiņas arvien vairāk izmanto dažādu sojas produktu ražošanā. No sojas olbaltumvielām veido šķiedras, ko pēc tam apvieno kūlīšos, iekrāso, aromatizē un pievieno garšvielas, iegūstot mākslīgo gaļu, bet sojas olbaltumvielu izolātus mēdz pievienot desu masai. Sojas olbaltumvielu izolātus (ar renīnu) lieto arī kā olas baltuma aizvietotājus.
Tradicionāli sarecinot sojas pienu iegūst sojas biezpienu — tofu, kas ir izplatīts ēdiens ķīniešu un japāņu virtuvē.
2005. gads sportā
Šeit ir apkopoti '''2005. gada sporta notikumi.'''
Urāns (dievs)
Urāns ir debesis personificējoša dievība grieķu mitoloģijā, Gajas vīrs, viena no pirmatnējām dievībām. Dievu tēvs, pirmais, kas valdījis pār visu pasauli.
"Teogonijā" stāstīts, ka Urānu dzemdējusi Gaja, Cicerons darbā De natura deorum apgalvo, ka Urāns cēlies no Ētera un Hēmeras, savukārt orfisma himnas pauž, ka Urāns radies no Niktes. Hēsiods vēsta, ka no Urāna un Gajas savienības radušies kalni, jūra, nimfas, Ponta, titāni, kiklopi, hekatonheiri. Urāna bērni bija drausmīga izskata, tāpēc viņš tos ienīda un paslēpa Gajas miesās, no kā Gaja ļoti cieta un lūdza savu jaunāko dēlu Kronu izkastrēt Urānu. No asins lāsēm, kas nokrita uz zemes, radās giganti, erīnijas, nimfas melijas un dieviete Afrodīte. Urāns vairs nespēja radīt pēcnācējus, un varu pārņēma viņa dēls Krons.
Kilometrs
Kilometrs (saīsinājumā km, el) ir SI sistēmas garuma atvasinātā mērvienība. Viens kilometrs pamatmērvienībās ir tūkstots metru jeb zinātniskajā pierakstā tas ir 1 m.
Saistība ar citām mērvienībām
Viens kilometrs ir:
Saistība ar citiem fizikāliem lielumiem
Kilometrs tiek bieži izmantots, lai atvasinātu mērvienības citiem fizikāliem lielumiem, visbiežāk, laukuma un tilpuma mērvienības. Piemēram:
1. FC Nürnberg
1. FC Nürnberg ir Vācijas futbola klubs no Nirnbergas Bavārijā. To 1900. gada 4. maijā dibināja astoņpadsmit jaunieši, kuri bija savākušies vietējā krogā ar nosaukumu "Burenhütte", lai dibinātu komandu, kurā spēlētu futbolu, nevis regbiju, kas bija vēl viena no populārajām angļu spēlēm, kuras tolaik bija izplatījušās Vācijā. Šobrīd klubā apvienoti šādi sporta veidi: bokss, handbols, skrituļslidošana un slidošana, peldēšana, slēpošana un teniss.
Kilometrs
Lietošana
Amerikas Savienotās Valstis un Apvienotā Karaliste ir vienīgās valstis, kur vēl joprojām plaši nelieto kilometrus, bet tā vietā lieto jūdzes. Lai gan arī šajās valstīs lēnām pāriet uz starptautisko mērīšanas sistēmu, tas ir, no jūdzēm uz kilometriem.
1. FC Nürnberg
Kluba futbolisti ir deviņas reizes kļuvuši par Vācijas čempioniem un četras reizes uzvarējuši Vācijas kausa izcīņā. Pašlaik komanda spēlē Vācijas čempionāta 2. Bundeslīgā. 1. FCN no Bundeslīgas ir izkrituši deviņas reizes, vairāk kā jebkurš cits Vācijas klubs.
Salgales pagasts
Salgales pagasts ir viena no Jelgavas novada administratīvajām teritorijām, Lielupes labajā krastā. Robežojas ar sava novada Cenu un Jaunsvirlaukas pagastiem, Olaines novada Olaines pagastu, kā arī Bauskas novada Iecavas, Mežotnes un Viesturu pagastiem.
Upes
Garoze, Iecava, Lielupe, Mizupīte, Podzīte, Reņģele, Smakupe.
Vēsture
Pēc 1920. gada zemes reformas Emburgas muiža (Annenburg) tika sadalīta 48 vienībās 295 ha kopplatībā, Salgales mācītājmuiža 21 vienībā 471 ha kopplatībā, Salgales muiža (Sallgalen) 15 vienībās 201 ha kopplatībā, Ķenziņu muiža (Kensingshof) 14 vienībās 195 ha kopplatībā. 1945. gadā Jelgavas apriņķa no daļas Salgales pagasta (līdz 1925. gadam Emburgas pagasts) izveidoja Sidrabenes ciema padomi. Sidrabenes ciems ietilpis Jelgavas (1949-1962, 1967-) un Bauskas (1962-1967) rajonos. 1954. gadā Sidrabenes ciemam pievienoja likvidēto Salgales ciemu, 1963. gadā - likvidēto Garozes ciemu, 1974. gadā - daļu Cenu ciema kolhoza «Druva» teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Sidrabenes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Ozolnieku novadā. 2011. gada 3. augustā Sidrabenes pagasts tika pārdēvēts par Salgales pagastu. 2021. gadā Ozolnieku novadu iekļāva Jelgavas novadā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Emburga (pagasta centrs), Auči, Garoza, Garozas stacija, Plāņi, Purviņi, Renceles.
1940. gada vasaras olimpiskās spēles
1940. gada vasaras olimpiskās spēles bija ieplānotas kā divpadsmitās vasaras olimpiskās spēles, tomēr tās nenotika Otrā pasaules kara dēļ.
Pēc sākotnējā plāna olimpiskajām spēlēm vajadzēja notikt līdz  Japānas galvaspilsētā Tokijā. Pēc tam, kad Japāna iebruka Ķīnā, Starptautiskā Olimpiskā komiteja par 1940. gada vasaras olimpisko spēļu mājvietu izvēlējās Somijas galvaspilsētu Helsinkus, kas balsojumā par spēļu rīkošanu ierindojās 2. vietā. Līdz ar Helsinku pasludināšanu par olimpisko spēļu mājvietu tika mainīts spēļu norises laiks: no 20. jūlija līdz 4. augustam.
Marks Andrē Flerī
Marks Andrē Flerī (dzimis 1984. gada 28. novembrī Kanādā) ir kanādiešu hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2022) spēlē NHL klubā Minesotas "Wild".
Spēlētāja karjera
Savu spēlētāja karjeru Flerī uzsāka 2000. gadā, kad pievienojas QMJHL līgas klubam Keipbretonas "Screaming Eagles". Tajā viņš spēlēja līdz pat 2002.—03. gada sezonas beigām. 2003. gada NHL draftā viņu ar kopējo 1. numuru izvēlējas Pitsburgas "Penguins", kuras rindās viņš aizvadīja 21 spēli jau nākamajā, 2003.—04. gada sezonā. Tajā pašā sezonā viņš aizvadīja arī vairākas spēles "Screaming Eagles" un Skrentonas "Penguins" rindās. Skrentonas vienībā Flerī aizvadīja arī visu 2004.—05. gada sezonu, jo NHL bija lokauts.
Jau 2005.—06. gada sezonā Flerī bija nostiprinājies kā komandas pamatvārtsargs. 2008.—09. gada sezonā Pitsburgas "Penguins", ar Marku Andrē sastāvā, izcīnīja Stenlija kausu. Spēlējis 2010.—11. gada sezonas NHL Visu Zvaigžņu spēlē. 2016. un 2017. gadā kopā ar "Penguins" izcīnīja vēl divus Stenlija kausa titulus. 2017. gada jūnijā līgas paplašināšanās draftā viņu izvēlējās Vegasas "Golden Knights". Kopā ar "Golden Knights" sasniedza Stenlija kausa finālsēriju, tajā gan ar 1—4 piekāpjoties Vašingtonas "Capitals".
No 2021. līdz 2022. gadam spēlējis Čikāgas "Blackhawks", bet kopš 2022. gada marta Flerī pārstāv Minesotas "Wild".
Kanādas izlases rindās spēlējis 2010. gada olimpiskajās spēlēs, tajās izcīnot zelta medaļas, kā arī 2003. un 2004. gada Pasaules čempionātos junioriem, abos turnīros izcīnot sudraba medaļas.
Livonijas Konfederācijas līgums
Livonijas Konfederācijas līgums ir Rīgā 1243. gada 1. oktobrī noslēgts sadarbības līgums starp Vācu ordeņa mestra vietnieku Livonijā, Igaunijā un Vironijā Andreasu no Felves un Rīgas, Tērbatas un Sāmsalas bīskapiem.
Pergamenta oriģināls ar ordeņa un bīskapu zīmogiem glabājas Dānijas Valsts arhīvā Kopenhāgenā, Sāmsalas reģistratūrā.
Priekšvēsture
1226. gada martā Romas pāvesta legāts (šķīrējtiesnesis) Modenas Vilhelms Rīgas Doma baznīcā sasauca pirmo Livonijas koncilu. Bez ordeņa valsts un trim bīskapijām tolaik Livonijā ietilpa arī klosteri un pilsētvalstis ar savu lauku teritoriju, no kurām nozīmīgākās bija Rīga, Tērbata, Tallina, Daugavgrīvas klosteris. Dāņiem pakļautajā Ziemeļigaunijā pastāvēja Tallinas un Virijas (pastāvēja līdz 1274) bīskapijas, kas formāli bija pakļautas Lundas arhibīskapam, un neveidoja teritoriālu veselumu. Arī četras Prūsijas bīskapijas - Kulmas, Pomezānijas, Varmijas un Sembas bija formāli pakļautas Rīgas arhibīskapam. Bez tam šeit Livonijas izveides periodā (1186-1255) īslaicīgi pastāvēja virkne bīskapiju - Sēlijas, Zemgales, Leales, Krievijas, Karēlijas un Lietuvas. Neilgu laiku Livonijas ordenim bija pakļauta arī Gotlandes sala.
Līguma saturs
1243. gada 1. oktobrī Rīgā sapulcējušies uz kopēju apspriedi, Livonijas zemes kungi - Rīgas bīskaps Nikolajs, Tērbatas bīskaps Hermanis  un Sāmsalas bīskaps Heinrihs, kā arī Vācu ordeņa vicemestrs Livonijā, Igaunijā un Vironijā Andrejs, uzskatīdami sevi par vienu [politisku] ķermeni ar Romas pāvestu kā galvu, slēdz valstu savienības līgumu:
''Ar Dieva žēlastību Rīgas bīskaps Nikolajs, Tērbatas bīskaps H[ermanis], Sāmsalas bīskaps H[einrihs] un mestra vietnieks Livonijā, Igaunijā un Vironijā brālis A[ndrejs] kopā ar visiem saviem padotajiem Jēzus Kristus vārdā paraksta šo vēstījumu. Kad katra sašķelta valsts iet postā, bet brālis, kuram palīdz brālis, ir kā stingra pilsēta, šķiet lietderīgi, lai mēs, ko vieno viena lieta un griba, nekavējoties apvienotos zem pāvesta varas un koptu Kunga vīna dārzu starp tautām, sniedzot padomu un savstarpēju palīdzību. Tāpēc mēs esam Rīgas pilsētā vienojušies un piekāpušies savās tiesībās, lai ikviens no mums un tas, kuram pārējie netaisnīgi uzbrūk, varētu iejaukties miera labā, lai vienotos, ja lietderīgi, uzticīgi sadarbojas, un, ja viņi nevar vienoties vai nav lietderīgi, ka tas, kuram uzbrūk vai uzbrūk, pārējie palīdzēs, pilnībā izslēdzot visas izlikšanās un viltus, spēcīgi, atklāti, vīrišķīgi un drosmīgi, un ne mēs mēģināsim vienoties ar pretiniekiem, slepeni vai atklāti, kaitējot otram, gaidot domstarpību cēloni, bet visi vienprātīgi un nenogurstoši pretojoties pretiniekiem, mēs gaidīsim beigas, kas tāpat būs patīkamas visiem. Bet tam, kurš pārkāpj šo kompromisu, būs jāsamierinās ar uzticības zaudēšanu, lai mūsu vienošanās, kas noslēgta jaunās baznīcas saglabāšanai, savstarpējai mīlestībai un saskaņai, netiktu iznīcināta. Mēs esam panākuši to, ka tā ir parakstīta un stiprināta ar mūsu zieģeļiem. Rīgā, mūsu Kunga Jēzus Kristus 1243. gada oktobrī. Nicolaus, Dei gratia Rigensis, H[ermannus] Tarbatensis, H[enricus] Osilie episcopi, et frater A[ndreas], gerens vicem magistri per Livoniam, Estoniam et Gwyroniam cum omnibus commendatoribus suis universis presentem literam inspecturis salutem in nomine Iesu Christi. Quum omne regnum in se divisum desolabitur, et frater, qui adiuvatur a fratre, sit quasi civitas firma, videtur expedire, ut nos, quos una causa eademque voluntas immediate sub uno capite, domino papa, ad excolendam Domini vineam in gentibus adunavit, nobis vicissim feramus consilium et auxilium oportunum. Hinc est, quod nos de communi consensu in Rigensi convenimus civitate et datis dextris compromisimus fideliter, ut quicumque ex nobis et a quocumque impetatur iniuste reliqui pro bono pacis se interponant ad concordandum, si expedit, fideliter collaborent, et si concordare non valent, vel non expedit, hunc, qui impugnatur vel impetitur, iuvabunt reliqui, omni simulatione et dolo penitus excluso, potenter, patenter, viriliter et audacter, nec in preudicium alterius aliquis ex nobis cum adversariis occulte vel manifeste, pendente causa dissensionis, concordiam attentabit, sed omnes unanimiter et indefesse resistendo adversariis finem expectabimus, similiter omnibus complacentem. Qui vero transgressor compromissionis huius fuerit, satisfaciet de fide violata secundum beneplacitum ceterorum, et ne compromissio nostra pro conservatione novelle ecclesie facta et mutua dilectione et concordia conservanda, a quoquam nostrum valeat irritari, conscribi fecimus et sigillorum nostrorum munimine roborari. Datum Rige anno Domini nostri Iesu Christi MCCXLIII kalendis Octobris.''
Līguma izpilde
Ap 1420. gadu Johans VI Ambundi sasauca pirmo zināmo Livonijas landtāgu - Livonijas valstu pārstāvju kopsapulci, kurā risināja visām valstīm kopīgos jautājumus ārpolitikā vai savstarpējās attiecībās. Pēc sagrāves Pabaiskas kaujā tas Livonijas ladtāgā Valkā 1435. gada 4. decembrī parakstīja Livonijas savienības līgumu jeb "vienu draudzīgu vienošanos" (eiine fruntliche eyntracht) ar visiem Livonijas Konfederācijas partneriem (Rīgas, Kurzemes, Tērbatas, Sāmsalas-Vīkas un Tallinas bīskapiem un to vasaļiem, Rīgas, Tallinas un Tērbatas rātēm) par kopīgu militāru sadarbību.
Īstais riekstkoks
Īstais riekstkoks (Juglans regia), arī grieķu riekstkoks vai vienkārši valriekstkoks, ir līdz 20 m augsts riekstkoku dzimtas koks ar labi attīstītu vainagu. Stumbra miza gaišpelēka, ar plaisām, uz zariem tā gluda. Lapas lielas, 15 - 45 cm garas, nepāra plūksnaini saliktas. Ziedi viendzimuma. Vīrišķie ziedi sakopoti nokarenās spurdzēs, sievišķie ziedi pa 2 - 5 uz jaunajiem dzimumiem. Zied aprīlī, maijā. Auglis neīsts kaulenis, kuru parasti sauc arī par riekstu. Augļapvalks sākumā zaļš, sulīgs, auglim nogatavojoties, kļūst melns, ādains, saplaisā un atdalās no kauliņa.
Jelsvika kalni
Grēdu atklāja Vācijas antarktiskā ekspedīcija (1938-1939) un sākotnēji tā tika iekļauta Mīliga-Hofmaņa kalnu sistēmā. Detālu izpēti un kartēšanu veica norvēģu-britu-zviedru (1949-1952) un norvēģu (1958-1959) antarktiskās ekspedīcijas, kas to izdalīja atsevišķi un nosauca par godu Norvēģijas Polārā institūta vadītājam Tūrem Jelsvikam (Tore Gjelsvik).
Kopš 1990. gada Jelsvika kalnos darbojas Norvēģijas polārstacija Trolla (1990.–2005. gados — vasaras stacija, kopš 2005. gada — vissezonas stacija).
Svētes pagasts
Svētes pagasts ir viena no Jelgavas novada administratīvajām teritorijām tā centrālajā daļā. Robežojas ar sava novada Platones, Lielplatones, Zaļenieku un Glūdas pagastiem, kā arī Jelgavas pilsētu.
Hidrogrāfija
Upes: Svēte, Bramberģes strauts.
Ūdenstilpes: Ruļļu karjers.
Vēsture
Mūsdienu Svētes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Boļu muiža (Klein-Swehthof), Jēkaba muiža (Jakobshof, Jēkabnieki), Lielsvētes muiža (Groß-Swehthof, Svēte), Ragu muiža (Ragenhof), Svētes muiža (Bewert-Swehthof).
1920. gada agrārās reformas rezultātā Svētes pagastā esošā Svētes muiža ar Bolu pusmuižu, Viskāļi 143 ha kopplatībā sadalīti 74 vienībās. Nadziņu kroga zemes 45 ha platībā sadalītas 4 vienībās, Vircavas valsts mežniecības zeme 296 ha platībā sadalīta 45 vienībās. 1935. gadā Jelgavas apriņķa Svētes pagasta platība bija 62,89 km² un tajā dzīvoja 1452 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Mazsvētes un Svētes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Svētes ciems ietilpis Jelgavas (1949-1962, pēc 1967. gada) un Dobeles (1962-1967) rajonos. 1954. gadā Svētes ciemam pieveinoja daļu Mazsvētes ciema teritorijas, 1963. gadā — Glūdas ciema kolhoza «Cīņa» teritoriju. 1974. gadā pievienoja daļu Zaļenieku ciema teritorijas, bet daļu Svētes ciema pievienoja Glūdas ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Svētes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jelgavas novadā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Svēte, Jēkabnieki, Muzikanti, Atpūta, Ragumuiža, Slapatas, Vētras.
Ilgtspējība
Ilgtspējība ir vides, kurā mēs dzīvojam, nodošana nākamajām paaudzēm, nekompromitējot nākamo paaudžu dzīves līmeni un iespējas. Pēc šīs definīcijas ilgtspējību var interpretēt ļoti dažādi, tādēļ to attiecina uz trīs pamatvirzieniem:
Sociālā ilgtspējība
Tā ir atbildīga rīcība pret cilvēkiem visdažādākajos kontekstos, bet galvenokārt tā attiecināma uz visu sabiedrības daļu ietveršanu.
Ekonomiskā ilgtspējība
Tā ir atbildīga rīcība no finansiālā aspekta. Ekonomiska neveiksme nevar būt ilgtspējīga.
Daugavpils Jēzus Sirds baznīca
Daugavpils Jēzus Sirds Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Atrodas Daugavpils pilsētā Vecās Forštates mikrorajonā, Baložu ielā 3.
Vēsture
Dievnams tika uzbūvēts 2006. gadā un 1. oktobrī Rēzeknes-Aglonas diecēzes bīskaps Jānis Bulis to konsekrēja Jēzus Sirds godam. Baznīcu projektējis arhitekts Alfrēds Kokins. Tās celtniecību finansējis Vācijas kristieši, Daugavpils dome, Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes un prāvesti, īpaši Daugavpils dekāns Aleksandrs Madelāns. Līdzekļus dievnama būvniecībai piešķīrušas arī Latvijas politiskās partijas — Latvijas Ceļš, Latvijas Pirmā partija, Zaļo un Zemnieku savienība un Tautas partija, kuras pārstāvētā Ministru prezidenta Aigara Kalvīša valdība baznīcu atbalstījusi ar vairāk nekā 300 000 latu lielu finansējumu. 2009. gadā pie draudzes tika dibināts Mariāņu tēvu klosteris svētīgā Staņislava Papčinska godam, ko iesvētīja Kongregācijas provinces priekšnieks priesteris Pāvils Zeiļa.
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Andris Ševels. Svētās Mises tiek noturētas latviešu, krievu un poļu valodās. Pēc baznīcas iesvētīšanas draudze tika nodota Mariāņu Kongregācijas tēvu aprūpē, sākotnēji draudzi apkalpoja viens priesteris, 2008. gadā papildus tika nozīmēti divi priesteri. Draudzē ir aptuveni 4000 ticīgo.
Draudzes lielākie svētki
Draudzes lielākie svētki un atlaidu dienas ir Vissvētākās Jēzus Sirds svētki, Svētās Terēzes no Bērna Jēzus svētki, katra mēneša 11. datumā Lurdas dievkalpojumi, bet 13. datumā Fatimas dievkalpojumi.
Interjers
Baznīcā ir aplūkojams SIA "Tonis" un Jāņa Rapša veidotais altāris.
Hatona izmeklēšana
Hatona izmeklēšana bija lorda Braiena Hatona (Brian Hutton) vadīta izmeklēšana Apvienotajā Karalistē, kuru ierosināja Leiboristu partija, lai izmeklētu Irākas bioloģisko ieroču eksperta Deivida Kellija (David Kelly) pašnāvību. Kellijs tika atrasts miris pēc intervijas sniegšanas BBC žurnālistam Endrū Džiliganam (Andrew Gilligan). Šī izmeklēšana sākas 2003. gada augustā un noslēdzās. Izmeklēšanas laikā atkāpties no saviem amatiem bija spiesti BBC priekšsēdētājs un ģenerāldirektors.
Cēloņi
Kellijs trim BBC žurnālistiem intervijā atklāja, ka valdība, galvenokārt Apvienotās Karalistes premjerministra Tonija Blēra preses birojs, apzināti izskaistināja dosjē ar maldinošiem pārspīlējumiem par Irākas potenciālajām militārajām iespējām; sevišķi tas, ka Irākai 45 minūtēs ir iespējams veikt uzlidojumu, lietojot "masu iznīcināšanas ieročus". Šādus ziņojumus sniedza Endrū Džiligans BBC Radio 4 programmā Today, Gevins Hjūvits (Gavin Hewitt) tās pašas dienas ziņās ar nosaukumu "Ten O'Clock News" un Sjūzana Vatsa (Susan Watts) 2. jūnijā BBC Two raidījumā "Newsnight". 1. jūnijā Džiligans atkārtoja savu apgalvojumu rakstā, kuru publicēja laikrakstā "Mail on Sunday", nosaucot valdības preses sekretāru Elestēru Kembelu (Alastair Campbell) par faktu sagrozītāju.
Orbīta
Orbīta ir debess ķermeņa trajektorija kosmiskajā telpā. Galvenie orbītas raksturlielumi ir lielā pusass (eliptiskai orbītai) un ekscentricitāte.
Prāvests
Prāvests (lejasvācu: Pravest, cēlies no — 'tas, kurš nolikts priekšā' ) ir viens no vadītāja, priekšnieka amatiem kristīgās baznīcas hierarhijā.
Katolicismā sākotnēji tā sauca benediktiešu klostera vadītāja (abata) vietnieku — prioru. Jau vēlāk par prāvestu atsevišķās Eiropas zemēs (galvenokārt — Centrāleiropā un Austrumeiropā) sāka saukt domkapitula vadītāju vai arī draudzes garīdznieku. Mūsdienās katoļi par prāvestu sauc diecēzes iecirkņa priekšnieku.
Industriālā deju mūzika
Industriālā deju mūzika jeb EBM ir mūzikas žanrs, kas apvieno industriālo mūziku un elektronisko deju mūziku. Žanrs radās Beļģijā 1980.gadu sākumā. Ievērojamākās grupas: Front 242, Nitzer Ebb un Leaether Strip.
Sesavas pagasts
Sesavas pagasts ir viena no Jelgavas novada administratīvajām teritorijām tā dienvidaustrumos. Robežojas ar sava novada Elejas, Platones un Vircavas pagastiem, Bauskas novada Viesturu un Svitenes pagastiem, kā arī Lietuvas Šauļu apriņķa Jonišķu rajona Satkūnu, Saugelauku un Krjuku seņūnijām. Pagasta padome atrodas Sesavā.
Hidrogrāfija
Upes: Audruve, Jodupe, Liepars, Melnupīte, Oglaine, Rēda, Sesava, Upele, Vircava.
Vēsture
Mūsdienu Sesavas pagasta teritorijā vēsturiski atradās Bērvircavas muiža (Behrs-Würzau, Bērvircava), Galamuiža (Endenhof, Galamuiža), Lielsesavas muiža (Groß-Sessau, Lielsesava), Liepas muiža (Lindenfeld), Pridiķa muiža (Friedrichshof), Skursteņu muiža (Schorstädt, Skursteņi), Vidusmuiža (Mittelhof, Vidusmuiža).
Sesavas pagasts kā administratīva teritorija izveidojās 18. gadsimta beigās, pirmā pagastvalde ievēlēta 1865. gadā. Ap 1880. gadu Sesavas pagastam pievienoja Jostenes un Galamuižas pagastus. Līdz 20. gadsimta sākumam pagastā atradās Gala muiža (Endenhof), Vidus muiža (Mittelhof), Lielsesavas muiža (Groß-Sessau), Mazsesavas muiža (Klein-Sessau), Jostenes kroņa muiža (Jostan) un Mežvidmuiža. Pēc 1920. gada zemes reformas Gala muižu sadalīja 29 vienībās 358 ha kopplatībā, Vidus muižu 21 vienībā 288 ha kopplatībā. 1935. gadā Sesavas pagasta platība bija 92,8 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Lielsesavas un Sesavas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Sesavas ciemam pievienoja Eglāju ciemu, bet kolhoza "Līgo" teritoriju pievienoja Jaunsvirlaukas ciemam. 1956. gadā padomju saimniecības "Vidukļi" teritoriju pievienoja Lielvircavas ciemam. 1963. gadā Sesavas ciemam pievienoja Lielsesavas ciemu, 1974. gadā daļu Elejas lauku teritorijas un daļu Vircavas ciema, 1977. gadā - vēl daļu Elejas lauku teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvu teritoriju iekļāva Jelgavas novadā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Apdzīvotās vietas
Apdzīvotās vietas: Bajāri, Bērvircava, Buķi, Galamuiža, Klāvi, Lielsesava, Pīlādži, Sarmas, Sesava, Skursteņi, Vidusmuiža.
Izglītība un kultūra
Kultūras pasākumi notiek Sesavas tautas namā, darbojas Sesavas pamatskola.
Kuņluņa
Kuņluņa (zh; Kūnlún Zhàn) ir Ķīnas iekškontinentālā vasaras polārstacija Austrumantarktīdā. Izvietota uz Arga leduskupola 4087 m vjl un ir pasaulē augstākā vieta, kas paredzēta cilvēku pastāvīgai dzīvošanai ilgākā laika posmā. Atrodas 7,3 km uz dienvidrietumiem no leduskupola augstākā punkta.
Stacija atklāta 2009. gada 27. janvārī. Pirmajā kārtā izbūvētas dzīvojamās, zinātniskās un saimniecības platības 236 m² kopplatībā, kas spēj nodrošināt 15 līdz 20 cilvēku uzturēšanos polārās vasaras laikā. Pie stacijas izbūvēts 600 m garš un 60 m plats sablietēta sniega skrejceļš. Pilnībā pabeigtas stacijas kopējā platība būs 558 m² un tā darbosies cauru gadu, nodrošinot 25 cilvēku uzturēšanos.
Stacijas pētījumu programma iekļauj glacioloģiju, astronomiju, ģeofiziku, zemes magnētisma, atmosfēras un kosmosa pētniecību. Paredzēts veikt ledus vairoga dziļurbumus, kā arī pētījumus cilvēka psiholoģijā un medicīnā ekstrēmi nelabvēlīgu vides apstākļu ietekmē.
Ronijs O'Salivans
Ronijs O'Salivans (en; dzimis Vordslejā, Lielbritānijā) ir profesionāls angļu snūkerists. R. O'Salivans ir septiņkārtējs pasaules čempions (2001, 2004, 2008, 2012, 2013, 2020, 2022). Tāpat viņš ir visu laiku vairāk nopelnījušais snūkera spēlētājs. Karjeras laikā viņš nopelnījis vairāk nekā 11 miljonus sterliņu mārciņu. Vairākas reizes bijis pasaules ranga līderis, 39 reizes uzvarējis ieskaites turnīros. R. O'Salivana iesauka "Raķete" (en) viņam ir piedēvēta straujā spēles stila dēļ. Viņš vairāku kritiķu, fanu un citu profesionāļu vērtējumā tiek uzskatīts par vienu no talantīgākajiem snūkera spēlētajiem visā pasaulē.
Benzols
Benzols (fenilūdeņradis, C6H6) parastos apstākļos ir bezkrāsains degtspējīgs šķidrums ar saldenu smaržu. Tā molekula sastāv no 6 oglekļa atomiem, kas ir savienoti gredzenā un katram no šīem oglekļiem ir pievienots viens ūdeņradis. Benzols ir vienkāršākais arēns jeb aromātiskais ogļūdeņradis. To plaši izmanto rūpniecībā, tā ir izejviela zāļu, dažādu plastmasu, sintētiskās gumijas, krāsvielu ražošanā. Benzols ietilpst jēlnaftas sastāvā, tomēr rūpnieciski to iegūst sintētiski no citiem naftas komponentiem. Benzols ir toksisks un kancerogēns savienojums. Tas ir arī kaitīgs apkārtējai videi un ugunsbīstams (tvaiki aizdegas −11 °C temperatūrā, patvaļīgi benzols aizdegas 561 °C temperatūrā).
Īpašības
Benzols ir ūdenī mazšķīstošs savienojums (šķīdība ir 1,79 g/l 25 °C temperatūrā), kas toties veido ar ūdeni azeotropu maisījumu (tā viršanas temperatūra ir 69,25 °C, benzola saturs masas procentos ir 91% ). Tīra benzola stigrība ir 0,652 puāzi 20 °C temperatūrā. Benzolam ir mazāka reaģētspēja nekā aizvietotajiem arēniem. Visas saites starp oglekļa atomiem benzolā ir vienāda garuma (140 pm). Tās ir īsākas par vienkāršajām saitēm (147 pm) un garākas par dubultsaitēm (134pm). Benzola molekulā π orbitāles elektroni ir vienmērīgi izkliedēti starp visiem 6 oglekļa atomiem, tāpēc benzola struktūrformulu dažreiz zīmē kā sešstūri ar ievilktu apli. Aizvietotajiem aromātiskajiem ogļūdeņražiem tas vairs pilnībā nav spēkā un π orbitāles elektronu sadalījums vairs nav vienmērīgs.
Aizvietojot benzola molekulā vienu vai vairākus ūdeņraža atomus ar funkcionālajām grupām, var iegūt citus arēnus:
Izmantošana
Benzolam ir relatīvi liels oktānskaitlis, tāpēc agrāk to lietoja kā degvielas komponentu, taču benzols ir kancerogēns, tāpēc to degvielām vairs nelieto (legāli).
Gan Eiropā, gan ASV benzolu izmanto citu ķimikāliju ieguvei, piemēram, etilbenzola, kumola vai cikloheksāna.
Paralakse
Paralakse astronomijā ir šķietama debess spīdekļa pārvietošanās pie debess sfēras, ja novērotājs maina novērošanas stāvokli. Paralakse ir apgriezti proporcionāla attālumam līdz spīdeklim.
Militārpersonām: paralakse – perspektīva novirzīšanās no novērojamā objekta. Paralakse izpaužas šādi - ja šāvēja acs novirzās no tēmēkļa optiskās ass, tad perspektīvā nobīdās aplūkojamā objekta attēls. Mērķējot optiskajā tēmēklī, šāvējam mainot acs (ar ko tēmē) atrašanās vietu, atbilstoši mainās arī tēmējamais punkts optiskajā tēmēklī, saglabājot nemainīgu trāpījuma punktu.
Mijiedarbojošās galaktikas
Mijiedarbojošās galaktikas ir galaktikas, kas atrodas tik tuvu viena otrai, ka to savstarpējie gravitācijas spēki ietekmē galaktiku formu un struktūru. Tās var saplūst kopā, izveidojot vienu lielu galaktiku.
Viens no mijiedarbojošos galaktiku piemēriem ir Lokālā galaktiku grupa.
Sējas lini
Parastie jeb sējas lini (Linum usitatissimum L.) ir viengadīgs lakstaugs. Tas ietilpst Linaceae dzimtas Linum ģintī kopā ar vēl aptuveni 180-200 augu sugām. Šīs ģints augi aug mērenajā un subtropu klimata joslā, īpaši Vidusjūras valstīs. Latvijā galvenais linu audzēšanas apgabals jau vēsturiski ir Latgale. Nav iespējams precīzi noteikt linu domestikācijas sākumpunktu. Tomēr pēc arheoloģiskajos izrakumos iegūtās informācijas var apgalvot, ka sējas lini ir viena no vissenāk kultivētajām lauksaimniecības augu sugām. Tā kultivēta jau vairāk kā 5000 gadus p.m.ē. Tuvajos Austrumos, Ēģiptē, Indijā un Ķīnā.
Krustu kauls
Krustu kauls ir liels, trīsstūra formas, nepāra kauls, kas atrodas mugurkaula lejasdaļā virs astes kaula, starp gūžas kauliem. Tā pamats savienojas ar 5. jostas skriemeli, bet virsotne ar astes kaulu. Krustu kauls veidojas pēc 15 — 16 gadu vecuma, kad krustu skriemeļi un starpskriemeļu diski pārkaulojas. 25 gadu vecumā pārkaulojas arī saites un izaugumi, izveidojot vienu kaulu, kas ir izliekts un veido nelielu kifozi.
Sējas lini
Apraksts
Sējas linus atkarībā no to izmantošanas veida iedala divos apakštipos — eļļas un šķiedras lini. Šķiedras linu stiebrs ir 75—135 cm garš, tievs, zarots tikai augšdaļā. Tie veido mazāk cirkņu ar sēklām nekā eļļas lini un arī izmēros sēklas ir mazākas. Sakņu sistēmu veido mietsakne ar vāji attīstītām sānsaknēm.
Krustu kauls
Uzbūve
Krustu kauls veidojas, saaugot 5 krustu skriemeļiem, tam ir trīsstūra forma ar virsotni uz leju. Kaulam izšķir pamatu (basis ossis sacri) un krustu kaula virsotni (apex ossis sacri). Kaula sānu daļās atrodas aussveida virsmas (facies auricularis), kas ir locītavas virsma savienojumam ar gūžas kaulu. Kaulam ir divas virsmas: Krustu kaulam abās virsmās ir 4 pāri atveru (foramina scralia). Pa šīm atverēm iznāk muguras smadzeņu nervu šķiedras. Krustu kaulā atrodas krustu kaula kanāls (canalis sacralis), kas uz augšu turpinās mugurkaula kanālā, bet lejas daļā beidzas ar atveri (hiatus sacralis).
Sējas lini
Apraksts
Eļļas linu tips ir ar īsākiem, resnākiem kātiem. To stublājs ir bagātīgi zarots jau no apakšdaļas, ar ļoti daudziem ziediem. Eļļas linu sakņu sistēma ir zarota.
Krustu kauls
Dzimumatšķirības
Krustu kaula uzbūvē ir novērojamas dzimumatšķirības. Sievietēm krustu kauls ir īsāks un platāks kā vīriešiem; apakšējā daļa veido lielāku leņķi ar augšējo daļu; augšējā daļa ir gandrīz taisna, lejasdaļa veido lielāku izliekumu. Kauls ir vērsts vairāk uz mugurpusi, lai palielinātu iegurņa ietilpību.
Sējas lini
Apraksts
Lapas neatkarīgi no tipa izvietotas pamīšus. Tās ir sēdošas, lancetiskas, ar gludu malu, trim dzīslām, 2—3 cm garas, 0,4—3,0 cm platas.
Krustu kauls
Dzimumatšķirības
Vīriešiem krustu kauls visos izmēros ir lielāks kā sievietei, tā izliekums veidojas visa kaula garumā.
Sējas lini
Ziedi
Linu ziedi ir visu nokrāsu zilajos toņos līdz violetiem vai balti. Citās valstīs sastopamas šķirnes ar dzeltenām vainaglapām. Ziedi sakārtoti vēdeklī vai skrajā saliktā ķekarā. Tie ir aktinomorfi, divdzimumu, ar piecām vainaglapām, kauslapām, putekšņlapām un augļlapām. Zied jūnijā, jūlijā. Skaidrās, siltās dienās tie uzplaukst ap plkst. 6 no rīta un ap plkst. 10 jau vainaglapas nobirst. Vēsā un mitrā laikā ziedēšana ieilgst līdz pusdienlaikam. Līdz ar noziedēšanu praktiski izbeidzas linu stiebra augšana garumā.
Linšķiedra
No liniem iegūto šķiedru iedala garajā un īsajā. Garo šķiedru lieto tekstilrūpniecībā: audumu, gleznošanas audekla, filtru, maisu, virvju, apavu, diegu, tapešu, tauvu, tīklu, auklu un buru ražošanā. Savukārt īso — būvmateriālu ražošanā — presētu skaidu plašu, ugunsdrošo durvju (azbesta aizstājējs), šķiedras cementa plākšņu, sausās javas, apmetuma, dobo ķieģeļu izgatavošanai. Lieto arī kā dabisku jumta seguma un izolācijas materiālu, skaņas izolatoru.
Linšķiedrai ir augstāka mehāniskā izturība par kokvilnu un vilnu. Tā ir noturīga pret pūšanu un lēni nolietojas, tāpēc no linšķiedras austo audumu izmanto arī tehniskiem nolūkiem.
Lineļļa
Linu eļļa tiek izmantota gan medicīnā un pārtikā, gan kā bāze krāsām, lakām un tepei, kā arī papīra, vaskadrānu ražošanā. Linu eļļa ir unikāls taukskābju avots, jo tā sastāv galvenokārt no nepiesātināto taukskābju: linolēnskābes, linolskābes un oleīnskābes triglicerīdiem. Tā ir arī ātri žūstoša, jo tās sastāvā galvenokārt ir nepiesātinātās taukskābes. Saimniecībā linu eļļu izmanto lakas, krāsas, mākslīgās ādas, linoleju, apavu, papīra un citās rūpniecības nozarēs.
Linolejs ir viens no vissenākajiem lineļļas lietojuma veidiem. To izgatavo no lineļļas sveķiem, smalki samalta korķa, koksnes un pigmenta maisījuma.Linoleju jau vairāk kā 100 gadus izmanto kā grīdas segumu dažādās telpās.
Pārstrādes blakusprodukti
Linu pārstrādē rodas arī dažādi blakusprodukti. Eļļas rūpniecības blakusproduktu — linsēklu raušus jeb spraukumu — izmanto lopbarībā.
Pārstrādājot linu šķiedru linu fabrikās, līdz ar garšķiedrām un īsšķiedrām iegūst arī linu spaļus. Spaļus ir iespējams izmantot kā pakaišus zirgaudzētavām, mulčām dārzkopībā vai lauksaimniecībai, substrātiem puķēm, kā arī izolācijas materiālu ražošanā, presētu linu spaļu plātņu ražošanai un kā piedevas skaidu plākšņu materiālam vai lopbarībai. Galvenie granulu patērētāji ir siltumenerģijas ražotāji un koģenerācijas stacijas.
Linu audzēšana un selekcija Latvijā
Latvijā Latgale ir vēsturiski izveidojies, galvenais linkopības apgabals. Līdz 1920. gadam Latvijā audzēja galvenokārt vietējās izcelsmes linu formas. Dažas no tām kļuva populāras arī ārpus Latvijas robežām, piemēram, linus ar nosaukumu ‘Rigaer’ audzēja daudzās Eiropas valstīs.
Linu selekcija Latvijā tika uzsākta 1923. gadā Stendes selekcijas stacijā. Laika periodā no 1923.—1970. gadam ar linu selekciju nodarbojušās vairākas selekcijas stacijas: Stendes, Priekuļu, Ošupes, Viļānu. Šajā periodā selekcionētas vairākas linu šķirnes (‘Priekuļu 665’, ‘Priekuļu uzlabotie’, ‘Ošupes 30’ un ‘Ošupes 31’) un līnijas. Īpaši izceļams selekcionāra Emīla Bērziņa ieguldījums, kurš izveidojis šķirnes ‘Balva’, ‘Līgo’, ‘Rota’, ‘Rota I’, vēlāk arī ‘Rota II’. Linu sējas platība Latvijā pirms Otrā pasaules kara sākuma pārsniedza 60 tūkstošus hektāru.
Latvijas PSR laikā linu nozare nebija prioritāra. Sākot ar 1970. gadu, linu selekciju pārtrauca.
Šķiedras linu selekcija Latvijā tika atsākta 1992. gadā, eļļas linu — 1993. gadā. Uz to brīdi viss līdzšinējais vietējais selekcijas materiāls bija zudis. Tika veikta plaša (vairāk par 300 genotipu) ārzemju šķirņu izpēte un Latvijas izcelsmes linu šķirņu un līniju repatriācija. Pašlaik Latgales lauksaimniecības zinātnes centrā atrodas 78 Latvijas repatriētās linu šķirnes no Viskrievijas N. Vavilova Augkopības institūta (Krievija), Krievijas linu pētījumu institūta un no Augu ģenētikas un graudaugu pētījumu institūta (Vācija).