cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Latvijas Republikas Satversme
II nodaļa. Saeima
7. Sadalot Latviju atsevišķos vēlēšanu apgabalos, Saeimas deputātu skaits, kurš ievēlams katrā vēlēšanu apgabalā, noteicams proporcionāli katra apgabala vēlētāju skaitam.
8. Tiesības vēlēt ir pilntiesīgiem Latvijas pilsoņiem, kuri vēlēšanu dienā ir sasnieguši astoņpadsmit gadu vecumu. (27.01.1994. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 26.02.1994.)
9. Saeimā var ievēlēt katru pilntiesīgu Latvijas pilsoni, kurš vēlēšanu pirmā dienā ir vecāks par divdesmit vienu gadu.
10. Saeimu ievēlē uz četriem gadiem. (04.12.1997. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 31.12.1997.)
11. Saeimas vēlēšanas izdarāmas oktobra mēneša pirmajā sestdienā. (04.12.1997. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 31.12.1997.)
12. Jaunievēlētā Saeima sanāk uz pirmo sēdi novembra mēneša pirmajā otrdienā, kad arī izbeidzas iepriekšējās Saeimas pilnvaras.
13. Ja Saeimas vēlēšanas Saeimas atlaišanas gadījumos notiek citā gada laikā, tad šāda Saeima sanāk ne vēlāk kā vienu mēnesi pēc tās ievēlēšanas un tās pilnvaras izbeidzas pēc trīs gadiem nākamā novembra mēneša pirmā otrdienā ar jaunievēlētās Saeimas sanākšanu. (04.12.1997. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 31.12.1997.)
14. Ne mazāk kā vienai desmitai daļai vēlētāju ir tiesība ierosināt tautas nobalsošanu par Saeimas atsaukšanu. Ja tautas nobalsošanā par Saeimas atsaukšanu nobalso vairākums no balsotājiem un vismaz divas trešdaļas no pēdējās Saeimas vēlēšanās piedalījušos vēlētāju skaita, tad Saeima uzskatāma par atsauktu. Tiesību ierosināt tautas nobalsošanu par Saeimas atsaukšanu nevar izmantot gadu pēc Saeimas sanākšanas, gadu pirms Saeimas pilnvaru beigām, Valsts Prezidenta pilnvaru pēdējo sešu mēnešu laikā, kā arī agrāk par sešiem mēnešiem pēc iepriekšējās tautas nobalsošanas par Saeimas atsaukšanu.
Vēlētāji nevar atsaukt atsevišķus Saeimas locekļus. (08.04.2009. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 02.11.2010.)
15. Saeima savas sēdes notur Rīgā un tikai ārkārtīgu apstākļu dēļ tā var sanākt citā vietā.
16. Saeima ievēlē savu prezidiju, kurš sastāv no priekšsēdētāja, viņa diviem biedriem un sekretāriem. Saeimas prezidijs darbojas nepārtraukti pa visu Saeimas pilnvaru laiku.
17. Jaunievēlētās Saeimas pirmo sēdi atklāj iepriekšējās Saeimas priekšsēdētājs vai prezidija uzdevumā cits prezidija loceklis.
Saeimas locekļa pilnvaras iegūst Saeimā ievēlēta persona, ja tā Saeimas sēdē dod šādu svinīgu solījumu:
"Es, uzņemoties Saeimas deputāta amata pienākumus, Latvijas tautas priekšā zvēru (svinīgi solu) būt uzticīgs Latvijai, stiprināt tās suverenitāti un latviešu valodu kā vienīgo valsts valodu, aizstāvēt Latviju kā neatkarīgu un demokrātisku valsti, savus pienākumus pildīt godprātīgi un pēc labākās apziņas. Es apņemos ievērot Latvijas Satversmi un likumus." (30.04.2002. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 05.11.2002.)
19. Saeimas prezidijs sasauc Saeimas sesijas un nosaka kārtējas vai ārkārtējas sēdes.
20. Saeimas prezidijam ir jāsasauc Saeimas sēde, ja to prasa Valsts Prezidents, ministru prezidents vai ne mazāk kā viena trešā daļa Saeimas locekļu.
21. Iekšējās darbības un kārtības noteikšanai Saeima izstrādā sev kārtības rulli. Saeimas darba valoda ir latviešu valoda. (30.04.2002. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 24.05.2002.)
22. Saeimas sēdes ir atklātas. Desmit Saeimas locekļiem, Valsts Prezidentam, ministru prezidentam vai ministram pieprasot, Saeima ar ne mazāk kā divu trešdaļu klātesošo deputātu balsu vairākumu var nolemt noturēt aizklātu sēdi.
23. Saeimas sēdes var notikt, ja tanīs piedalās vismaz puse Saeimas locekļu.
25. Saeima izvēlē komisijas, noteicot to locekļu skaitu un uzdevumus. Komisijām ir tiesība pieprasīt savai darbībai vajadzīgās ziņas un paskaidrojumus no atsevišķiem ministriem un pašvaldības iestādēm, kā arī uzaicināt savās sēdēs dot paskaidrojumus attiecīgo ministriju un pašvaldības iestāžu atbildīgos priekšstāvjus. Komisijas var darboties arī starp sesijām.
26. Saeimai jāieceļ noteiktiem gadījumiem parlamentāriskas izmeklēšanas komisijas, ja to pieprasa ne mazāk kā viena trešā daļa Saeimas locekļu.
27. Saeimai ir tiesība iesniegt ministru prezidentam vai atsevišķam ministram pieprasījumus un jautājumus, uz kuriem ir jāatbild viņiem vai viņu pilnvarotai atbildīgai valsts amata personai. Ministru prezidentam vai ministram uz Saeimas vai tās komisijas pieprasījumu jāceļ tām priekšā attiecīgi dokumenti un aktis.
28. Saeimas locekli ne par balsošanu, ne par amatu izpildot izteiktām domām nevar saukt pie atbildības ne tiesas, ne administratīvā, ne disciplinārā ceļā. Saeimas locekli var saukt pie tiesas atbildības, ja viņš, kaut arī amatu izpildot, izplata:
1) godu aizskarošas ziņas, zinādams, ka tās nepatiesas, vai
2) godu aizskarošas ziņas par privātu vai ģimenes dzīvi.
29. Saeimas locekli nevar apcietināt, izdarīt pie viņa kratīšanas, ne citādi aprobežot viņa personas brīvību, ja tam nepiekrīt Saeima. Saeimas locekli var apcietināt, ja to notver pie paša nozieguma pastrādāšanas. Par katru Saeimas locekļa apcietināšanu divdesmit četru stundu laikā jāpaziņo Saeimas prezidijam, kurš to ceļ priekšā nākamā Saeimas sēdē izlemšanai par Saeimas locekļa paturēšanu apcietinājumā vai par viņa atsvabināšanu. Laikā starp sesijām, līdz sesijas atklāšanai, par Saeimas locekļa paturēšanu apcietinājumā lemj Saeimas prezidijs.
30. Pret Saeimas locekli nevar uzsākt kriminālvajāšanu bez Saeimas piekrišanas. (19.05.2016. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 14.06.2016.)
31. Saeimas loceklim ir tiesība atteikties no liecības došanas:
1) par personām, kuras viņam kā tautas priekšstāvim uzticējušas kādus faktus vai ziņas;
3) par pašiem šiem faktiem un ziņām.
32. Saeimas loceklis nevar pats, ne arī uz citas personas vārdu saņemt no valsts pasūtījumus un koncesijas. Šī panta nosacījumi attiecas uz ministriem, ja arī viņi nav Saeimas locekļi.
33. Saeimas locekļi saņem atalgojumu no valsts līdzekļiem.
34. Par Saeimas un komisiju sēžu atreferējumiem, ja tie saskan ar patiesību, nevienu nevar saukt pie atbildības. Par Saeimas un komisiju slēgtām sēdēm var sniegt ziņas tikai ar Saeimas vai komisijas prezidija atļauju.
III nodaļa. Valsts prezidents
35. Valsts Prezidentu ievēlē Saeima uz četriem gadiem. (04.12.1997. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 31.12.1997.)
37. Par Valsts Prezidentu var ievēlēt pilntiesīgu Latvijas pilsoni, kurš sasniedzis četrdesmit gadu vecumu. Par Valsts Prezidentu nevar ievēlēt pilsoni ar dubultpilsonību. (04.12.1997. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 31.12.1997.)
38. Valsts Prezidenta amats nav savienojams ar citu amatu. Ja par Valsts Prezidentu ievēlētā persona ir Saeimas loceklis, tad viņam jānoliek Saeimas locekļa pilnvaras.
40. Valsts Prezidents, uzņemoties amata pienākumus, Saeimas sēdē dod šādu svinīgu solījumu: "Es zvēru, ka viss mans darbs būs veltīts Latvijas tautas labumam. Es darīšu visu, kas stāvēs manos spēkos, lai sekmētu Latvijas valsts un tās iedzīvotāju labklājību. Es turēšu svētus un ievērošu Latvijas Satversmi un valsts likumus. Pret visiem es izturēšos taisni un savus pienākumus izpildīšu pēc labākās apziņas." (03.05.2007. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 31.05.2007.)
42. Valsts Prezidents ir valsts bruņotā spēka augstākais vadonis. Kara laikam viņš ieceļ virspavēlnieku.
43. Valsts Prezidents uz Saeimas lēmuma pamata pasludina karu.
44. Valsts Prezidentam ir tiesība spert nepieciešamos militārās aizsardzības soļus, ja kāda cita valsts Latvijai pieteikusi karu vai ienaidnieks uzbrūk Latvijas robežām. Līdz ar to Valsts Prezidents nekavējoties sasauc Saeimu, kura lemj par kara pasludināšanu un uzsākšanu.
45. Valsts Prezidentam ir tiesība apžēlot noziedzniekus, par kuriem tiesas spriedums stājies likumīgā spēkā. Šo tiesību izmantošanas apjomu un kārtību nosaka īpašs likums. Amnestiju dod Saeima. (04.12.1997. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 31.12.1997.)
46. Valsts Prezidentam ir tiesība sasaukt un vadīt ārkārtējas ministru kabineta sēdes, noteicot tām dienas kārtību.
47. Valsts Prezidentam ir likuma ierosināšanas tiesība.
48. Valsts Prezidentam ir tiesība ierosināt Saeimas atlaišanu. Pēc tam izdarāma tautas nobalsošana. Ja tautas nobalsošanā vairāk nekā puse balsotāju izsakās par Saeimas atlaišanu, tad Saeima uzskatāma par atlaistu un izsludināmas jaunas vēlēšanas, kurām jānotiek ne vēlāk kā divus mēnešus pēc Saeimas atlaišanas.
49. Ja Saeima ir atlaista vai atsaukta, tad Saeimas locekļu pilnvaras tomēr paliek spēkā līdz jaunievēlējamās Saeimas sanākšanai, bet līdzšinējā Saeima var sanākt uz sēdēm tikai tad, ja Valsts Prezidents to sasauc. Šādām Saeimas sēdēm dienas kārtību noteic Valsts Prezidents. Ne agrāk kā vienu mēnesi un ne vēlāk kā divus mēnešus pēc Saeimas atsaukšanas jānotiek jaunām vēlēšanām. (08.04.2009. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 02.11.2010.)
50. Ja tautas nobalsošanā vairāk nekā puse no nodotām balsīm izsakās pret Saeimas atlaišanu, tad Valsts Prezidents uzskatāms par atlaistu un Saeima ievēlē jaunu Valsts Prezidentu uz atlaistā Prezidenta atlikušo pilnvaru laiku.
51. Uz ne mazāk kā puses visu Saeimas locekļu priekšlikumu, Saeima slēgtā sēdē ar ne mazāk kā divu trešdaļu visu Saeimas locekļu balsu vairākumu, var nolemt atlaist Valsts Prezidentu. Pēc šāda lēmuma Saeima nekavējoši ievēlē jaunu Valsts Prezidentu.
52. Ja Valsts prezidents atsakās no amata, nomirst vai tiek atsaukts, pirms viņa amata laiks izbeidzies, Valsts Prezidenta vietu izpilda Saeimas priekšsēdētājs, kamēr Saeima izvēl jaunu Valsts Prezidentu. Tāpat Saeimas priekšsēdētājs izpilda Valsts Prezidenta vietu, ja pēdējais atrodas ārpus valsts robežas vai citādi aizkavēts izpildīt savu amatu.
53. Valsts Prezidents par savu darbību politisku atbildību nenes. Visiem Valsts Prezidenta rīkojumiem jābūt līdzparakstītiem no ministru prezidenta vai attiecīgā ministra, kuri līdz ar to uzņemas visu atbildību par šiem rīkojumiem, izņemot četrdesmit astotā un piecdesmit sestā pantā paredzētos gadījumos.
54. Valsts Prezidentu var saukt pie kriminālās atbildības, ja tam piekrīt Saeima ar ne mazāk kā divu trešdaļu balsu vairākumu.
IV nodaļa. Ministru kabinets
55. Ministru kabinets sastāv no ministru prezidenta un viņa aicinātiem ministriem.
56. Ministru kabinetu sastāda persona, kuru uz to aicina Valsts Prezidents.
57. Ministriju skaitu un to darbības apjomu, kā arī valsts iestāžu savstarpīgās attiecības nosaka likums.
58. Ministru kabinetam ir padotas valsts pārvaldes iestādes.
59. Ministru prezidentam un ministriem viņu amata izpildīšanai ir nepieciešama Saeimas uzticība un viņi par savu darbību ir atbildīgi Saeimas priekšā. Ja Saeima izteic neuzticību ministru prezidentam, tad jāatkāpjas visam kabinetam. Ja neuzticība izteikta atsevišķam ministram, tad tam jāatkāpjas un viņa vietā ministru prezidentam jāaicina cita persona.
61. Ministru kabinets apspriež visus atsevišķus ministriju izstrādātos likumprojektus un jautājumus, kuri attiecas uz vairāku ministriju darbību, kā arī atsevišķu kabineta locekļu ierosinātus valsts politikas jautājumus.
63. Ministriem, ja arī viņi nav Saeimas locekļi, un ministru pilnvarotām atbildīgām valsts amata personām ir tiesība piedalīties Saeimas un tās komisiju sēdēs un iesniegt papildinājumus un pārlabojumus pie likumprojektiem.
V nodaļa. Likumdošana
64. Likumdošanas tiesības pieder Saeimai, kā arī tautai šinī Satversmē paredzētā kārtībā un apmēros.
65. Likumprojektus var iesniegt Saeimai Valsts Prezidents, ministru kabinets, Saeimas komisijas, ne mazāk kā pieci deputāti, kā arī šinī Satversmē paredzētos gadījumos un kārtībā viena desmitā daļa vēlētāju.
66. Saeima ik gadus pirms saimnieciskā gada sākšanās lemj par valsts ienākumu un izdevumu budžetu, kura projektu tai iesniedz ministru kabinets.
Ja Saeima pieņem lēmumu, kurš saistīts ar budžetā neparedzētiem izdevumiem, tad lēmumā jāparedz arī līdzekļi, ar kuriem segt šos izdevumus.
Pēc budžeta gada notecēšanas ministru kabinetam jāiesniedz Saeimai apstiprināšanai norēķini par budžeta izpildīšanu.
67. Saeima lemj par valsts bruņotā spēka lielumu miera laikā.
68. Visiem starptautiskiem līgumiem, kuri nokārto likumdošanas ceļā izšķiramus jautājumus, nepieciešama Saeimas apstiprināšana.
Slēdzot starptautiskus līgumus, Latvija nolūkā stiprināt demokrātiju var deleģēt starptautiskām institūcijām daļu no valsts institūciju kompetences. Starptautiskus līgumus, kuros starptautiskām institūcijām tiek deleģēta daļa no valsts institūciju kompetences, Saeima var apstiprināt sēdēs, kurās piedalās vismaz divas trešdaļas Saeimas locekļu, un apstiprināšanai nepieciešams divu trešdaļu klātesošo deputātu balsu vairākums.
Latvijas dalība Eiropas Savienībā izlemjama tautas nobalsošanā, kuru ierosina Saeima.
69. Valsts Prezidents izsludina Saeimā pieņemtos likumus ne agrāk kā desmitā dienā un ne vēlāk kā divdesmit pirmā dienā pēc to pieņemšanas. Likums stājas spēkā četrpadsmit dienas pēc izsludināšanas, ja likumā nav noteikts cits termiņš. (23.09.2004. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 21.10.2004.)
70. Valsts Prezidents izsludina pieņemtos likumus šādā kārtā: «Saeima (resp. tauta) ir pieņēmusi un Valsts Prezidents izsludina šādu likumu: (likuma teksts)».
71. Desmit dienu laikā, skaitot no likuma pieņemšanas Saeimā, Valsts Prezidents motivētā rakstā Saeimas priekšsēdētājam var prasīt likuma otrreizēju caurlūkošanu. Ja Saeima likumu negroza, tad Valsts Prezidents otrreiz ierunas nevar celt. (23.09.2004. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 21.10.2004.)
73. Tautas nobalsošanai nevar nodot budžetu un likumus par aizņēmumiem, nodokļiem, muitām, dzelzceļa tarifiem, kara klausību, kara pasludināšanu un uzsākšanu, miera noslēgšanu, izņēmuma stāvokļa izsludināšanu un tā izbeigšanu, mobilizāciju un demobilizāciju, kā arī līgumus ar ārvalstīm.
74. Saeimā pieņemtais un septiņdesmit otrā panta kārtībā apturētais likums ir atcelts tautas nobalsošanā, ja balsotāju skaits ir vismaz puse no pēdējās Saeimas vēlēšanās piedalījušos vēlētāju skaita un ja vairākums ir balsojis par likuma atcelšanu. (21.03.1933. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 14.04.1933.)
75. Ja Saeima ar ne mazāk kā divu trešdaļu balsu vairākumu pieņem likuma steidzamību, tad Valsts Prezidents nevar prasīt šāda likuma otrreizēju caurlūkošanu, to nevar nodot tautas nobalsošanai un tas ir izsludināms ne vēlāk kā trešā dienā pēc tam, kad Prezidents pieņemto likumu saņēmis.
76. Satversmi Saeima var grozīt sēdēs, kurās piedalās vismaz divas trešdaļas Saeimas locekļu. Pārgrozījumus pieņem trijos lasījumos ar ne mazāk kā divu trešdaļu klātesošo deputātu balsu vairākumu.
77. Ja Saeima grozījusi Satversmes pirmo, otro, trešo, ceturto, sesto vai septiņdesmit septīto pantu, tad šādi pārgrozījumi, lai tie iegūtu likuma spēku, ir apstiprināmi tautas nobalsošanā. (15.10.1998. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 06.11.1998.)
78. Ne mazāk kā vienai desmitai daļai vēlētāju ir tiesība iesniegt Valsts Prezidentam pilnīgi izstrādātu Satversmes grozījumu projektu vai likuma projektu, kuru Prezidents nodod Saeimai. Ja Saeima to nepieņem bez pārgrozījumiem pēc satura, tad tas ir nododams tautas nobalsošanai.
79. Tautas nobalsošanai nodotais Satversmes pārgrozījums ir pieņemts, ja tam piekrīt vismaz puse no visiem balsstiesīgiem.
80. Tautas nobalsošanā var piedalīties visi Latvijas pilsoņi, kuriem ir balsstiesības Saeimas vēlēšanās.
81. (Izslēgts ar 03.05.2007. likumu, kas stājas spēkā 31.05.2007.)
VI nodaļa. Tiesa
82. Tiesu Latvijā spriež rajona (pilsētas) tiesas, apgabaltiesas un Augstākā tiesa, bet kara vai izņēmuma stāvokļa gadījumā — arī kara tiesas. (15.10.1998. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 06.11.1998.)
83. Tiesneši ir neatkarīgi un vienīgi likumam padoti.
84. Tiesnešus apstiprina Saeima, un viņi ir neatceļami. Tiesnesi pret viņa gribu atcelt no amata var Saeima vienīgi likumā paredzētos gadījumos, pamatojoties uz tiesnešu disciplinārkolēģijas lēmumu vai tiesas spriedumu krimināllietā. Ar likumu var noteikt vecumu, ar kura sasniegšanu tiesneši atstāj savu amatu. (04.12.1997. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 31.12.1997.)
85. Latvijā pastāv Satversmes tiesa, kas likumā noteiktās kompetences ietvaros izskata lietas par likumu atbilstību Satversmei, kā arī citas ar likumu tās kompetencē nodotās lietas. Satversmes tiesa ir tiesīga atzīt par spēkā neesošiem likumus un citus aktus vai to daļas. Satversmes tiesas tiesnešus uz likumā noteikto laiku apstiprina Saeima ar ne mazāk kā 51 Saeimas locekļa balsu vairākumu. (19.09.2013. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 18.10.2013.)
86. Tiesu var spriest tikai tie orgāni, kuriem šīs tiesības piešķir likums, un tikai likumā paredzētā kārtībā. Kara tiesas darbojas uz sevišķa likuma pamata.
VII nodaļa. Valsts kontrole
87. Valsts kontrole ir neatkarīga koleģiāla iestāde.
88. Valsts kontrolierus ieceļ un apstiprina amatā tādā pat kārtībā, kā tiesnešus, bet tikai uz noteiktu laiku, kurā viņus var atcelt no amata vienīgi uz tiesas sprieduma pamata. Valsts kontroles iekārtu un kompetences nosaka sevišķs likums.
VIII nodaļa. Cilvēka pamattiesības
89. Valsts atzīst un aizsargā cilvēka pamattiesības saskaņā ar šo Satversmi, likumiem un Latvijai saistošiem starptautiskajiem līgumiem.
90. Ikvienam ir tiesības zināt savas tiesības.
91. Visi cilvēki Latvijā ir vienlīdzīgi likuma un tiesas priekšā. Cilvēka tiesības tiek īstenotas bez jebkādas diskriminācijas.
92. Ikviens var aizstāvēt savas tiesības un likumiskās intereses taisnīgā tiesā. Ikviens uzskatāms par nevainīgu, iekams viņa vaina nav atzīta saskaņā ar likumu. Nepamatota tiesību aizskāruma gadījumā ikvienam ir tiesības uz atbilstīgu atlīdzinājumu. Ikvienam ir tiesības uz advokāta palīdzību.
93. Ikviena tiesības uz dzīvību aizsargā likums.
94. Ikvienam ir tiesības uz brīvību un personas neaizskaramību. Nevienam nedrīkst atņemt vai ierobežot brīvību citādi kā tikai saskaņā ar likumu.
95. Valsts aizsargā cilvēka godu un cieņu. Spīdzināšana, citāda cietsirdīga vai cieņu pazemojoša izturēšanās pret cilvēku ir aizliegta. Nevienu nedrīkst pakļaut nežēlīgam vai cilvēka cieņu pazemojošam sodam.
96. Ikvienam ir tiesības uz privātās dzīves, mājokļa un korespondences neaizskaramību.
97. Ikvienam, kas likumīgi uzturas Latvijas teritorijā, ir tiesības brīvi pārvietoties un izvēlēties dzīvesvietu.
99. Ikvienam ir tiesības uz domas, apziņas un reliģiskās pārliecības brīvību. Baznīca ir atdalīta no valsts.
100. Ikvienam ir tiesības uz vārda brīvību, kas ietver tiesības brīvi iegūt, paturēt un izplatīt informāciju, paust savus uzskatus. Cenzūra ir aizliegta.
101. Ikvienam Latvijas pilsonim ir tiesības likumā paredzētajā veidā piedalīties valsts un pašvaldību darbībā, kā arī pildīt valsts dienestu.
Pašvaldības ievēlē pilntiesīgi Latvijas pilsoņi un Eiropas Savienības pilsoņi, kas pastāvīgi uzturas Latvijā. Ikvienam Eiropas Savienības pilsonim, kas pastāvīgi uzturas Latvijā, ir tiesības likumā paredzētajā veidā piedalīties pašvaldību darbībā. Pašvaldību darba valoda ir latviešu valoda. (23.09.2004. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 21.10.2004.)
102. Ikvienam ir tiesības apvienoties biedrībās, politiskās partijās un citās sabiedriskās organizācijās.
103. Valsts aizsargā iepriekš pieteiktu miermīlīgu sapulču un gājienu, kā arī piketu brīvību.
104. Ikvienam ir tiesības likumā paredzētajā veidā vērsties valsts un pašvaldību iestādēs ar iesniegumiem un saņemt atbildi pēc būtības. Ikvienam ir tiesības saņemt atbildi latviešu valodā. (30.04.2002. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 24.05.2002.)
105. Ikvienam ir tiesības uz īpašumu. Īpašumu nedrīkst izmantot pretēji sabiedrības interesēm. Īpašuma tiesības var ierobežot vienīgi saskaņā ar likumu. Īpašuma piespiedu atsavināšana sabiedrības vajadzībām pieļaujama tikai izņēmuma gadījumos uz atsevišķa likuma pamata pret taisnīgu atlīdzību.
106. Ikvienam ir tiesības brīvi izvēlēties nodarbošanos un darbavietu atbilstoši savām spējām un kvalifikācijai. Piespiedu darbs ir aizliegts. Par piespiedu darbu netiek uzskatīta iesaistīšana katastrofu un to seku likvidēšanā un nodarbināšana saskaņā ar tiesas nolēmumu.
107. Ikvienam darbiniekam ir tiesības saņemt veiktajam darbam atbilstošu samaksu, kas nav mazāka par valsts noteikto minimumu, kā arī tiesības uz iknedēļas brīvdienām un ikgadēju apmaksātu atvaļinājumu.
108. Strādājošajiem ir tiesības uz koplīgumu, kā arī tiesības streikot. Valsts aizsargā arodbiedrību brīvību.
110. Valsts aizsargā un atbalsta laulību — savienību starp vīrieti un sievieti, ģimeni, vecāku un bērna tiesības. Valsts īpaši palīdz bērniem invalīdiem, bērniem, kas palikuši bez vecāku gādības vai cietuši no varmācības. (15.12.2005. likuma redakcijā, kas stājas spēkā 17.01.2006.)
111. Valsts aizsargā cilvēku veselību un garantē ikvienam medicīniskās palīdzības minimumu.
112. Ikvienam ir tiesības uz izglītību. Valsts nodrošina iespēju bez maksas iegūt pamatizglītību un vidējo izglītību. Pamatizglītība ir obligāta.
113. Valsts atzīst zinātniskās, mākslinieciskās un citādas jaunrades brīvību, kā arī aizsargā autortiesības un patenttiesības.
114. Personām, kuras pieder pie mazākumtautībām, ir tiesības saglabāt un attīstīt savu valodu, etnisko un kultūras savdabību.
115. Valsts aizsargā ikviena tiesības dzīvot labvēlīgā vidē, sniedzot ziņas par vides stāvokli un rūpējoties par tās saglabāšanu un uzlabošanu.
116. Personas tiesības, kas noteiktas Satversmes deviņdesmit sestajā, deviņdesmit septītajā, deviņdesmit astotajā, simtajā, simt otrajā, simt trešajā, simt sestajā un simt astotajā pantā, var ierobežot likumā paredzētajos gadījumos, lai aizsargātu citu cilvēku tiesības, demokrātisko valsts iekārtu, sabiedrības drošību, labklājību un tikumību. Uz šajā pantā minēto nosacījumu pamata var ierobežot arī reliģiskās pārliecības paušanu.
J. Čakste, Satversmes Sapulces prezidents
R. Ivanovs, Satversmes Sapulces sekretārs}}
Felipe II
Felipe II, arī Filips II (es; pt; ca; 1527. gada 21. maijs - 1598. gada 13. septembris) bija Spānijas karalis (1556 — 1598), Portugāles karalis (1581 — 1598) un Neapoles karalis (1554 — 1598). Viņa valdīšanas laikā Spānija bija vadošā valsts Eiropā mākslā, modē un literatūrā. Uzsāka karu ar Angliju, kurā zaudēja ("Neuzvaramās armādas" sakāve). Līdz ar viņa nāvi 1598. gadā sākās Spānijas varenības noriets.
Latgales augstiene
Devona un kvartāra slāņi
Pamatieži pārklāti ar kvartāra iežu slāni, kura vidējais biezums ir 40 - 80 m, bet atsevišķās vietās tas pārsniedz 100 m, turklāt vērojams, ka biezums virzienā no augstienes malām uz centru palielinās. Kvartāra iežu slānis dalās divos vai vairākos horizontos, un fluvioglaciālas rupjgraudainas smilts, grants un bezakmeņu māla kompleksiem; šie nogulumi ir ļoti biezi un nereti veido galveno paugurainā raljefa daļu. Zem morēnas smilšmāliem dažviet atrodas kā ledāja, tā arī vecāki starpledus laikmeta nogulumi.
Reljefs
Latgales augstienē dominē dažādas formas un izmēra pauguru reljefs, kas bieži vien veido samērā sarežģītas kombinācijas ar ezeru ieplakām. Pauguru absolūtais augstums augstienes malās ir 145 - 150 m, bet vidusdaļā - 280 m (liela daļa augstienes tur augstāka par 200 m). Pēc reljefa īpatnībām augstienē izdala vairākas daļas. Piemēram, augstienes ziemeļdaļu, uz ziemeļiem no Liuzenes upes un Ludzas ezeru grupas, aizņem sīkpauguru reljefs, kura absolūtais augstums sasniedz 140 - 180 m, relatīvais augstums - 8 - 12 m. Šajā augstienes daļā apaļi pauguri mijas ar samērā plašām ieplakām. Pauguru vienveidību pārtrauc 20 - 30 m augsti atsevišķi pauguri ziemeļos no Burzavas stacijas - plakanpauguru grupa, kuras relatīvais augstums ir 20 - 35 m un platums - 1,5 - 2 km. Pauguru malas sastopamas ar gravām. Šo teritoriju veido morēnas smilšmāls un ledāja kušanas ūdeņu smilts, grants un bezakmeņu māla nogulumu komplekss. Teritoriju norobežo morfoloģiski labi izteikta nogāze, kas ziemeļrietumdaļā ir 30 - 45 m augsta, bet ziemeļaustrumos - līdz 15 m. Tālāk uz dienvidiem augstieni šķērso pazeminātas virsas josla, kuras absolūtais augstums ir 120 - 160 m. Šajā joslā sīkpauguru reljefs, kura relatīvais augstums 5 - 8 m, mijas ar atsevišķām pārpurvotām ieplakām, ezeru gultnēm un augstāku pauguru masīviem, kā, piemēram, pauguru grupa uz dienvidrietumiem no Cirma ezera (tā izbeidzas pie ezera ar apmēram 11 m augstu krauju). Šāds reljefs Rēzeknes augšteces daļā stiepjas gandrīz līdz Rāznas ezeram.
Uz rietumiem no Rēzeknes pilsētas sīkpauguru reljefs gar Rēzeknes upi pāriet ielejveida ieplakā. Šo ieplaku, kuras platums sasniedz 1,8 km, dziļums 25 - 30 m, nepareizi sauc par senleju. Rēzeknes upe tek pa ieplakas dibenā izveidoto ieleju, kas ir šaura, apmēram līdz 10 m dziļa. Uz austrumiem no Ludzas pilsētas stiepjas labi izteiktā, vairāk nekā 10 km garā Ludzas - Ciblas osu grēda, kas pilsētas robežās ir 20 m augsta, bet aiz Lielā Ludzas ezera - 25 - 35 m. Grēdu veido sīkgraudaini, smilšaini ledāja kušanas ūdeņu nogulumi, kas pārsegti ar morēnas smilšmālu. Rietumos un austrumos šo augstienes daļu norobežo 10 - 18 m augstas paugurotas nogāzes.
Latgales augstienē uz dienvidiem no Rāznas ezera virs raksturotā reljefa paceļas atsevišķi pauguri un pauguroti masīvi, kuru relatīvais augstums sasniedz līdz 50 m, kā, piemēram, Mākoņkalns. Uz dienvidaustrumiem un austrumiem no Rāznas ezera līdz Ežezeram un Istras augštecei atrodas visaugstākais (līdz 220 - 250 m) Latgales augstienes lielpauguru apvidus; tur pārsvarā ir 20 - 30 m augsti plakanpauguri, kurus citu no cita atdala šauru ieplaku sistēmas. Plakanpauguri šajā apvidū ir lieli (piemēram, Roskošas - Arhipovkas paugura diametrs ir 3 km). Starp plakanpauguriem paceļas grupa apaļu pauguru ar stāvām nogāzēm. Apaļo pauguru absolūtais augstums pārsniedz 260 m, to vidū atrodas mežiem apaugušais Lielais Liepukalns (augstākais punkts Latgales augstienē - 289 m vjl.), kura relatīvais augstums ir 55 m. Visu rajonu veido ledāju kušanas ūdeņu smilšaini grantaina materiāla komplekss, kas lielākajā daļā pārklāts ar bezakmeņu smilšmāla segu.
Augstienes pauguraino reljefu šķērso vairākas šauras, diezgan dziļas (līdz 20 m), submeridionāli stieptas subglaciālās vagas, kā, piemēram, uz dienvidiem no Rēzeknes pilsētas - gultne ar Kiuku ezeru un Gaiduļu ezeru, uz dienvidiem no Ludzas pilsētas - gultne ar Kivdoļicas upi.
Teritorijai uz dienvidiem no Maltas upes un Ežezera līdz Daugavai raksturīga zemāka virsa (145 -180 m vjl., tikai pie Sīvera ezera - līdz 229 m), kurā daudz dienvidaustrumu virzienā orientētu, garu subglaciālo gultņu. Pārsvarā 3 - 15 m augsti pauguri, kas sablīvēti, tāpēc starppauguru ieplakas ir šauras, tikai atsevišķās vietās pauguri retāki, nekārtīgi izsvaidīti un pārpurvotās ieplakas aizņem lielāku platību nekā pauguri (piemēram, uz austrumiem no Rušona ezera, Sarjankas augštecē, Asūnīcas upes rajonā). Reljefa vienveidību pārtrauc vairāki pazeminājumi, no kuriem labi izteikta ir josla gar Maltas upi, tās pieteku Baldu un tālāk uz Ežezeru. Šai joslā, kur pārsvarā ir ledāja kušanas ūdeņu smilšaini nogulumi, atrodas vairākas osu grēdas. No pārējām grēdām sevišķi izdalās 11 km garā un līdz 10 - 30 m augstā osu grēda, kas stiepjas no Baldas lejteces līdz Andrupenei. Tāda pati pazeminātas virsas josla redzama Cīriša un Rušona ezera apkaimē, no kurienes dienvidaustrumu virzienā stiepjas labi izteikta 16 km gara subglaciālā vaga ar Ilzas, Dubuļu un Okras ezeru. Uz dienvidiem, gandrīz paralēli iepriekšējai subglaciālajai vagai, ir otra, vairāk izlocīta un dziļāka (20 - 25 m) gultne, kurā atrodas Jazinkas, Cārmaņa un Ārdavas ezers. Šī pazeminātā josla izbeidzas Drīdža ezerā.
Latgales augstienes dienvidaustrumos ir vēl vairākas nelielas subglaciālās vagas, piemēram, ar Garo ezeru, Ormijas, Gusena, Gailīšu ezeru. Šādas vagas šķērso arī augstienes dienvidu nomali, piemēram, gultne ar Asaru ezeru (pie Skaistas stacijas) u.c.
Sīvera ezera apkaimē atrodas lielu pauguru masīvs (tā absolūtais augstums 180 - 229 m), kur apaļi, līdz 15 m augsti pauguri mijas ar plakanpauguriem (piemēram, Suveidišķos, Aišpuros u.c. vietās), kas ir līdz 40 m augsti un 2 km diametrā. Visi pauguri atdalīti cits no cita ar šaurām, bieži vien arī sausām ieplakām.
Augstienes austrumu nomalē ir mierīgāks reljefs, kura absolūtais augstums sasniedz 130 - 150 m, bet relatīvā augstuma svārstības nav lielākas par 12 m. Austrumu nomali šķērso meridionāli izstieptās ledāja kušanas ūdeņu izveidotās ieplakas, kuru dziļums - līdz 20 m, platums - ziemeļdaļā 0,5 km, dienviddaļā - līdz 1,5 km. Šādā pārpurvotā pazeminājumā atrodas apmēram 5,5 km gara, 20 m augsta osu grēda - Grebļa kalns (dabas aizsardzības objekts). Rietumos tam piekļaujas marginālais Šķaunes valnis, vairāk nekā 26 km garš, 2 - 3 km plats, relatīvais augstums lielāks par 30 m. Tā dienviddaļa atrodas Baltkrievijas teritorijā. Visa augstienes austrumu nomale veidota no smilts un grants materiāla, kas pārklāts ar mālsmilts segu vai vietām - ar morēnas smilšmālu.
Augstieni šķērso Daugavas - Veļikajas ūdensšķirtne, turklāt lielu tās daļu drenē upes, kas tek uz Daugavu: Sarjanka, Rosīca, Indra, Dubna ar pietekām Jašu un Feimanku, Malta, Rēzekne, Iča (augstienē izvietojušās šo upju augšteces). Uz Veļikajas upi ūdeņus nes Zilupe, Ludza un Rītupe. Ezeru pārpilnība noteic upju samērā vienveidīgo noteci, jo tām nav līmeņa svārstību. Upes aizsalst decembra pirmās dekādes beigās, bet ledus tajās uzlūst aprīļa sākumā, turpretī ezeri atkarībā no to dziļuma sāk aizsalt jau novembra beigās, bet ledus tajos izkūst aprīļa vidū vai pat beigās.
Augsnes sega paugurainajā reljefā veido sarežģītu kompleksu, kur pārsvarā velēnu vidēji vai vietām vāji podzolētās, erodētās augsnes, zemākajās vietās tās nomaina velēnu podzolētās glejotās, gleja un pat purvainās augsnes. Smilšainākās vietās ir velēnu stipri podzolētās augsnes, bet smilšainās Daugavas terasēs - tipiskas podzolētās augsnes. Dabisko veģetācijas segu - senos egļu un platlapju koku-egļu mežus - cilvēks stipri pārveidojis. Labvēlīgie dabas apstākļi (laba pauguru drenāža, lielā aktīvo temperatūru summa, ilgais veģetācijas periods u.c.) veicināja iekultivēto platību izveidošanu un mežu platības samazināšanos. Meži saglabājušies tikai atsevišķās vietās - lielākoties pārmitros reljefa pazeminājumos (uz austrumiem no Rušona ezera, Sarjankas augštecē un citur) vai arī lielpauguraiņu stāvajās nogāzēs (Lielā Liepukalna apvidū, pauguros pie Adamovas ezera un citur), kā arī smilšainā materiāla reljefa joslā gar Maltas un Baldas upēm un vēl dažās citās vietās.
Klimats
Aktīvo temperatūru summa Latgales augstienes ziemeļaustrumos sasniedz 1900°, dienvidos - 2050° (Latvijas apstākļos tā kopumā ir liela summa). Nokrišņu daudzums gadā nav visai liels: 550 mm ziemeļrietumos un 650 mm dienvidrietumdaļā, turklāt 420 - 480 mm nolīst siltajā periodā. Veģetācijas periods ilgst 178 - 185 dienas. Bezsala periods ilgst līdz 145 dienām (apmēram tikpat, cik Rīgas jūras līča piekrastē). Sniega sega sasniedz 20 - 35 cm biezumu un nenokūst apmēram 100 dienas.
Mitrais vasaras periods un samērā biezā sniega sega palielina noteci; vidēji gadā rajona austrumdaļā notek 220 mm, dienvidrietumdaļā - līdz 280 mm biezs ūdens slānis. Šie apstākļi kopā ar sarežģīto, dziļām ieplakām saposmoto pauguru reljefu nosacījuši ne tikai bieza upju tīkla izveidošanos, bet arī ezeru pārpilnību.
Upes
Latgales augstienes upes parasti tek pa starppauguru ieplakām vai arī senām noteces gultnēm, kurās tās iegrauzušās 3 - 5 m dziļi, vienīgi Rēzeknes ieleja lejpus pilsētas iegrauzta 12 m dziļi. Dažkārt, šķērsojot augstienes nogāzi, nelielās upes var iegrauzties stipri dziļi, kā, piemēram, Jašas upe, kurai tagadējā šaurā (ap 50 m platā) ieleja ir līdz 18 m dziļa.
No dienvidiem, posmā Krāslava - Ruģeļi, Latgales augstieni norobežo asimetriskā Daugavas ieleja, kuras platums ir 2,5 - 4 km, dziļums - līdz 45 m. Ielejas stāvās nogāzes, kurās bieži atsedzas devona smilšakmens, ir 25 m augstas, pretējā nogāze saposmota ar 4 - 6 m augstām terasēm.
Ezeri
Latgales un Augšzemes augstienēs kopumā uzskaitīts vairāk nekā 800 ezeru (ne velti šo apvidu dēvē par "zilo ezeru zemi"), turklāt 75 ezeru platība ir lielāka nekā 1 km2, 280 ezeru - 0,1 - 1 km2, bet pārējie - mazāki par 0,1 km2. Uz katriem 10 km2 platības šeit atrodas viens ezers - tas ir lielākais ezeru skaits uz platības vienības Latvijā. Augstienes ezeri ir daudzveidīgi. Tur redzam lielus, bet nevisai dziļus ezerus, piemēram, Rāznas ezeru, kas aizņem lēzenu starppauguru pazeminājumu (platība - 57,6 km2, bet vislielākais dziļums - tikai 17 m). Pēc formas līdzīgā Feimaņu ezera platība ir 6,3 km2, dziļums - 3,7 m, Losu ezera platība - 3,9 km2, dziļums - 3 m. Turpretī ezeri, kas novietojušies subglaciālajās vagās, bieži vien ir ļoti dziļi. Piemēram, Ilzas ezera platība ir 3,2 km2, dziļums - 46 m, Gusena ezera platība ir 1,2 km2, dziļums - 40 m, visbeidzot Drīdža ezera platība 7,5 km2, dziļums - 65 m (tas ir dziļākais ezers visās trijās Baltijas valstīs).
Atkarībā no ezerdobes samērā daudzveidīgas ir arī ezeru formas: apaļi ezeri, ar vienkāršu krasta apveidu (piemēram, Losu ezers), ļoti izstiepti (piemēram, Garais ezers - 4,3 km garš, 0,3 km plats), ar izrobotu krasta līniju, daudziem līčiem un salām (Ežezers, kura platība ir 10,1 km2, un kuram ir apmēram 15 līču un pussalu, apmēram 65 salas).
Purvi
Pārpurvošanās Latgales augstienē nav visai liela, plašu purvu masīvu nav. Lielākie purvi atrodas tajās rajona daļās, kur ir zemi pauguri un plašas starppauguru ieplakas - Losu ezera apvidū, ap Rušona ezeru, uz austrumiem no Rēzeknes pilsētas, Sarjankas augštecē, kā arī augstienes austrumdaļas plašajās senajās ieplakās. Purvu platība paugurainās vietās parasti nav lielāka par 3 - 5 km2, tikai austrumdaļā, plašajā ieplakā ap Plisūnas ezeru, Zamševas - Zeiļu purva masīvs sasniedz 7,5 km2. Pārsvarā ir zemie zāļu purvi, tikai Sarjankas augšteces apvidū un it sevišķi pie Losu ezera sastopami vairāki sūnu purvi.
Apakšrajoni
Pēc paugurotā reljefa īpatnībām un atšķirībām rajona robežās Latgales augstieni iedala 6 apakšrajonos.
Šajā apakšrajonā dominē sīkpauguraiņu ainavas, vietām tās nomaina saliktas vidējpauguraiņu un sīkpauguraiņu, bet austrumos - sīkpauguraiņu un viļņoto līdzenumu ainavas. Tikai ap Sīvera ezeru samērā nelielu platību aizņem lielpauguru ainavas. Lielākajā apakšrajona daļā ir smilšmāma litoloģiskais sastāvs, it sevišķi austrumos, kur dažkārt sastopami apvidi ar sliktiem noteces apstākļiem. Atsevišķās vietās, piemēram, ap Rušona ezeru, ieplakā gar Maltas augšteci un citur, izplatīti smilšaini augsnes cilmieži.
Apakšrajona rietum- un vidusdaļa, kā arī galējie dienvidaustrumi lauksaimniecībā apgūti samērā labi. Un tomēr tur vēl saglabājušies lieli mežu masīvi, kuros apakšrajona ziemeļrietumos (Rušona ezera apkārtnē un Maltas augštecē) pārsvarā priežu damaksnis un slapjais vēris, bet sausākos apvidos, piemēram, osu grēdās - sili. Apakšrajona pārējā daļā mežu masīvi ir nelieli un tos veido egļu damaksnis, mētrājs un slapjais vēris, kur aug arī daudz platlapju koku, it īpaši austrumdaļā, Sarjankas baseina mežos. Bez tam vairākus apvidus, sevišķi apakšrajona austrumdaļā, aizņem sekundārie sīklapju koku meži. Apakšrajonā ir vairākas smilts un grants atradnes, ko plaši izmanto ceļu būvniecībā. Skaisto dabas ainavu dēļ apakšrajonu bieži apmeklē tūristi. It sevišķi gleznaina ir Ežezera, Drīdža un vairāku citu ezeru apkārtne. Ežezera salas un ozolu birzs ezera rietumu krastā ir dabas aizsardzības objekts.
Kaspars Tīmanis
Kaspars Tīmanis (dzimis 1972. gada 26. maijā Jūrmalā) ir latviešu mūziķis.
Dzīvesgājums
Dziedāt sāka 3 gadu vecumā bērnu ansamblī "Knīpas un Knauķi". Jūrmalas Mūzikas skolā (1979—1987) apguva klavierspēli un trombona spēli. Sekoja mācības Jāzepa Mediņa Mūzikas vidusskolā (1987—1991) un Latvijas Mūzikas Akadēmijā (1991—1997), kur viņš ieguva mākslas maģistra grādu trombona specialitātē. Līdztekus 1992. gadā viņš sāka muzicēt grupā Labvēlīgais Tips, bet sākot ar 1996. gadu kopā ar Normundu Jakušonoku spēlēt un dziedāt duetā "Karakums", kopš 1998. gada ir mūzikas festivāla Dziesma manai paaudzei skatuves menedžeris un dalībnieku koordinators. 2000. gadā kopā ar grupu Labvēlīgais Tips spēlēja Dailes teātra izrādē "Šveika jaunās dēkas". 2001. gadā grupas "Labvēlīgais Tips" sastāvā piedalījās Eirovīzijas dziesmu konkursa nacionālās atlases finālā. 2007. gadā kopā ar muzikālo apvienību "Bonaparti.lv" uzvarēja Eirovīzijas dziesmu konkursa Latvijas nacionālajā atlasē un pārstāvēja Latviju Eirovīzijas dziesmu konkursā Somijā.
Kā trombonists ir sadarbojies ar tādām grupām un māksliniekiem kā Prāta Vētra, Autobuss Debesīs, Līvi, Republic, Dakota, Linga, Roja, Los Amigos, Two old babys, Viktors Lapčenoks, Ēriks Loks, Žoržs Siksna, Ufo, Ingus Pētersons, Raimonds Pauls, Daiga Petkeviča, Arnis Mednis, Gunārs Rozenbergs, Roberts Gobziņš un citiem. TV raidījumu "Dziesmu duelis" un "Brīnumzemes šovs" muzikāli pavadošo grupu dalībnieks.
Kaspars Tīmanis kandidēja 2017. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās no partiju apvienības "Tev Jūrmalai" un JKP.
Aizkraukles kauja
Aizkraukles kauja var būt:
Nikolā Malbranšs
Nikolā Malbranšs (Nicolas Malebranche, 1638—1715) bija katoļu garīdznieks, filozofs kartēzists, dabaszinātnieks, okazionālisma pamatlicējs.
Dzimis 1638. gada 6. augustā Parīzē Luija XIII sekretāra Nikolā un Katrīnas Malbranšu ģimenē kā jaunākais bērns. Studējis filozofiju Parīzes Universitātē, de la Marša koledžā, kur 1656. gadā aizstāvējis brīvo mākslu maģistra grādu, pēc tam studējis teoloģiju Sorbonnas koledžā. 1664. gadā iesvētīts par priesteri. 1699. gadā uzņemts Francijas Akadēmijā. Viņa darbs "Par patiesības meklēšanu" (1674—1678) tapis Renē Dekarta ideju ierosmē. Malbranšs paudis viedokli, ka precīzi priekšstati par ārējiem objektiem iegūstami vienīgi ar Dieva starpniecību. Miris Parīzē 1715. gada 13. oktobrī. Dzīves laikā ļoti cienīts filozofu aprindās, taču jau pāris desmitgades pēc viņa nāves Malbranša mācība pamazām sāka zaudēt ietekmi.
Halīdžī
Halīdžī ir kopējā valūta piecpadsmit Persijas līča valstīm. Pašlaik visas šīs valstis ietilpst Persijas līča arābu valstu Sadarbības padomes sastāvā.
Timo Bolls
Timo Bolls (de; dzimis ) ir vācu galda tenisists.
Markvarts
Markvarts jeb Markvards no Burbahas bija Zobenbrāļu ordeņa bruņinieks (no 1210) un Aizkraukles pils komturs (1211—1231), kas no līvu pils pārvaldīja Aizkraukles novadu. 1229. gadā atvairīja zemgaļu iebrukumu un divkaujā ar zemgaļu valdnieku Viestardu tika ievainots. Vēlāk piedalījās kā liecinieks līgumu slēgšanā ar kuršiem 1230.—1231.gadā. Pēdējo reizi pieminēts 1234. gadā, tiek uzskatīts, ka viņš kopā ar daudziem citiem ordeņa karavadoņiem kritis Saules kaujā 1236.gadā (Benninghoven, 1965; Fenske, Militzer, 1993.
Izcelsme
Markvards cēlies no dižciltīgo dzimtas Burbahā, kas atrodas dažus kilometrus uz austrumiem no Marburgas Vācijas rietumos.
Jarocinas apriņķis
Jarocinas apriņķis ir apriņķis Polijā, Lielpolijas vojevodistē. Robežojas ar Lielpolijas vojevodistes Srodas, Vžesņas, Pleševas, Krotošinas, Gostiņas un Sremas apriņķiem.
Malka
Malka ir koksnes gabali, kuri tiek iegūti un izmantoti kā kurināmais. Tā ir paredzēta sadedzināšanai krāsnī, kamīnā, plītī vai ugunskurā siltuma (reizēm arī gaismas) iegūšanai, ēdiena pagatavošanai. Malku parasti iegūst no kokiem, kurus nav ekonomiski izdevīgi izmantot kokrūpniecībā. Reizēm par malku tiek saukta mazvērtīgāka koksne, kuru izmanto rūpnieciski (piemēram, papīrmalka).
Atsevišķus malkas gabalus sauc par pagalēm, kurām parasti ir cilindra vai sašķelta cilindra forma. Pagales tiek sagatavotas lielumā, kas atkarīgs no kurtuves lieluma un vajadzīgā degšanas procesa (parasti 30—50 cm garumā).
Malkas iegūšana sastāv no vairākiem posmiem. Mežā koka stumbru un lielos zarus sazāģē vienāda garuma posmos, kas ir piemēroti transportēšanai. Tad šo malku nogādā uzglabāšanas un sagatavošanas vietā. Tur malkas klučus sazāģē īsākos gabalos un saskalda pagalēs nepieciešamajā lielumā. Ja koksne ir mitra, to nepieciešams izžāvēt, ko parasti veic, sakraujot pagales grēdā zem jumta (malkas šķūnī) vai zem klajas debess, ļaujot nostāvēt kādu laiku (parasti sezonu). Ja malku cērt ziemā, tad pa vasaru tā ir izkaltusi, un nākamajā ziemā to jau var izmantot kurināšanai.
Senāk (bieži arī mūsdienās) malkas tilpumu mērīja steros jeb kraujmetros, kas atbilst vienam kubikmetram sakrautas malkas (krautnes), ieskaitot gaisu starp pagalēm. Mūsdienās malkas daudzumu nosaka tīrās koksnes kubikmetros (ciešmetros), izmērot krautnes tilpumu, un to sareizinot ar koeficientu. Koeficients ir atkarīgs no konkrētās krautnes koku diametra, zarainības, līkumanības; vidēji tas ir 0,6. Vēl viena malkas mērvienība ir bermetrs, ar kuru mēra izbērtas malkas tilpumu. Lai no bermetriem iegūtu kraujmetrus, tie jāreizina ar koeficientu (vidēji 0,66), kas atkarīgs no pagaļu garuma un bēršanas veida.
Bastions
Bastions (no ) ir piecstūrains ilglaicīgs nocietinājums, kurš izvirzīts cietokšņa stūrī. No bastiona var veikt pretinieka apšaudi nocietinājuma priekšā, kā arī veikt flankējošu apšaudi gar nocietinājumu malu. Bastiona veida nocietinājumi izveidojās Itālijā 16. gs. Tolaik, attīstoties artilērijai, nocietinājumi kļuva aizvien zemāki, jo mūru augstumam vairs nebija nozīmes. Bastioni tika būvēti līdz 19. gs. vidum.
Bastions pēc būtības ir lunets ar divām fasēm (priekšējās malas), diviem flankiem (sānu malas) un atklātu goržu (aizmugurējā daļa). Divi blakus esoši bastioni savienojas ar kurtīni. Divi bastioni un kurtīne starp tiem kopā veido bastiona fronti. Vairākas bastionu frontes rada bastionu sistēmu.
Bastioni tika izmantoti daudzos Latvijā esošajos nocietinājumos. Piemēram, Daugavgrīvas cietoksnī ir seši bastioni, Daugavpils cietoksnī 8 bastioni.
RDM serveris
RDM serveris ir ACID-compliant klienta-servera iegūtās datubāzes sistēma, kas paredzēta pamatā disku un atmiņu iegūtās sistēmās un lietojumprogrammās.
Vesture
[Raima | Raima Apvienība], kas izveidota 1982[Rentonā, Vašingtonā], sāka darbu pie db_Vista produkta, redzot augstu veiktspēju un attīstību, tika sākts ieguldīt datu bāzē. db_Vista pirmo reizi tika izlaista 1984, un līdz 1988 gadam tika izlaista 3 versija. Tā vēlāk tika pārdēvēta par "Raima Database Manager" jeb RDM.
Produkta popularitāte pieauga strauji, un lai ietu kopsolī ar "pieaugošo" klienta-servera arhitektūru Raima 1993.gadā izlaida Velocis, klienta-servera versiju RDM. Vēlāk pārdēvējot par "RDM Server".