cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Praviņas
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1453 (Praviņas–Džūkste) un V1454 (Pičas–Praviņas–Kārtiņi) krustojuma, uz ziemeļrietumiem no dzelzceļa līnijas Tukums II—Jelgava Praviņu stacijas. Apdzīvotā viedojusies ap Praviņu muižu (Gut Prawingen), kas 1920. gada zemes reformas gaitā ar Slokas pusmuižu sadalīta 56 vienībās 375 ha kopplatībā.
Fēlikss Debaks
Fēlikss Lisjēns Rožē Debaks (fr; dzimis, miris ) bija franču armijas virsnieks un paukotājs. Startēja 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.
Viņš 18 gadu vecumā iestājās Francijas armijā kā virsnieka kandidāts. Pēc kājnieku dienesta (kur viņš tika paaugstināts uz kapteiņa pakāpi) viņš 1889. gadā pievienojās armijas vingrošanas skolai (Ecole Normale de Gymnastique). 1893. gadā viņš uz diviem gadiem tika pārcelts atpakaļ uz kājnekiem.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja paukošanā ar floreti. Šajā disciplīnā viņš ieguva 4. vietu.
Pēc tam, kad viņš pameta armijas vingrošanas skolu, viņš atkal tika pārcelts uz kājinekiem, lai gan izdeva grāmatas par vingrošanu un cīņu ar bajoneti, kā arī studēja Stokholmas Vingrošanas institūtā. Paaugstināts par bataljona vadītāju, Debaks tika nogalināts 1914. gada 25. augustā, cīnoties pret vācu spēkiem pie Senmorisas pie le Kotē, Pirmā pasaules kara pirmajā mēnesī.
Tartu "Santos"
Tartu „Santos“ (et) ir Igaunijas futbola klubs no Tartu, kurš spēlē Igaunijas futbola Esiliiga.
Ragauniški
Ragauniški ir ciems Medumu pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 240 km attālumā no Rīgas.
Datora radīti attēli
Datora radīti attēli, bieži izmantots saīsinājums angļu valodā CGI ( no en), ir datorgrafikas izmantošana, lai radītu vai palīdzētu attēlu radīšanā mākslā, drukātajos medijos, videospēlēs, filmās, televīzijas programmās, reklāmās, videoklipos un simulatoros. Vizuālās ainas var būt gan dinamiskas, gan statiskas, un tās var būt divdimensiju (2D), lai gan termins CGI visbiežāk tiek izmantots attiecībā uz 3D datorgrafiku, kas izmantota, lai radītu ainas vai specefektus filmās un televīzijā. CGI var izmantot arī individuāli lietotāji, un to var rediģēt ar tādām programmām kā Windows Movie Maker vai iMovie.
Termins datoranimācija attiecas uz dinamisko CGI, kas attēlota kā filma. Termins virtuālā pasaule attiecas uz interaktīvām vidēm, kurās darbojas aģenti. Datorgrafikas programmatūra tiek izmantota, lai iegūtu datora radītus attēlus filmām, utt. CGI programmatūras pieejamība un arvien lielākais datoru jaudīgums ir ļāvis individuāliem māksliniekiem un maziem uzņēmumiem radīt profesionāla līmeņa filmas, spēles un tēlotājmākslu ar saviem mājas datoriem. Tas ir radījis interneta subkultūru ar pašai savu globālo slavenību, klišeju un tehniskās leksikas kopumu. CGI evolūcija noveda pie virtuālās kinematogrāfijas rašanās 90. gados, kur datora simulētās kameras darbību neierobežo fizikas likumi.
Statiskie attēli un ainavas
Animētie attēli veido ne tikai daļu no datorgrafikas attēliem; arī dabiska izskata ainavas fraktālās ainavas tiek veidotas ar datora algoritmiem. Vienkāršs veids kā radīt fraktāļu/fraktālās virsmas ir izmantot triangulārā tīkla metodes paplašinājumu, balstoties uz de Rham līknes konstrukcijas speciālo gadījumu, piemēram, viduspunkta/centra nobīdi. Piemēram, algoritms var sākties ar lielu trijstūri, tad rekursīvi pietuvināties, sadalot to četros mazākos Serpinska trijstūros, tad interpolēt tuvāko kaimiņu katra punkta augstumus. Brauna virsmu var radīt ne tikai pievienojot trokšņus līdz ar jaunu līniju krustpunktu radīšanu, bet arī pievienojot papildu trokšņus vairākos tīkla līmeņos. Tādējādi var tikt radīta topogrāfiska karte ar dažādiem augstuma līmeņiem, izmantojot samērā vienkāršus fraktāļu algoritmus. Daži tipiski un viegli programmējami fraktāļi, kas tiek izmantoti CGI, ir plazmas fraktālis un daudz dinamiskākais nepilnību fraktālis.
Anatomiski modeļi
Skeletveida animācija ne vienmēr ir anatomiski precīza un pareiza. Taču Zinātniskais skaitļošanas un attēlveidošanas institūts ir attīstījis anatomiski precīzu, reālistisku modeli, kas panākts ar datora prasmju palīdzību. Datorā veidoti analītiskie modeļi var tikt izmantoti kā izglītojoša, tā operāciju veicinošu iemeslu dēļ. Šie modeļi lieliski var noderēt medicīnas studentiem, lai mācītos no medicīniskiem attēliem. Modernajā medicīnā īpašie pacienti tiek modelēti un konstruēti "datora palīgķirurģijā". Virtuālā vidē, kurā, piemēram, pilnīgas ceļa aizvietošanas gadījumā, izveido pacienta slimo ķermeņa daļu un ar datora palīdzību, lai nekļūdītos operācijas laikā, visu vispirms izstrādā un "izoperē" datorā. Tādējādi samazinās risks kļūdīties operācijas laikā.
Apģērba un ķermeņa attēlu radīšana
Apģērbu modelēšana tiek piemērota trim grupām — 1) ģeometriski-mehānisku struktūru krustošanās; 2) nepārtraukts mehāniskās elastības slānis; 3) ģeometriski mikroskopiskas auguma iezīmes. Padarīt digitālo raksturu apģērbos reālistisku, vēl joprojām ir animatoru klupšanas akmens. Papildu izmantošana filmās, reklāmās un cita veida publiskos atainojumos, kā arī datorā veidotu apģērbu attēli tiek ļoti plaši izmantoti modes industrijā, lai viegli parādītu vēlamo rezultātu. Pats lielākais izaicinājums animatoriem ir ļoti ticama cilvēka ādas attēlu veidošana. Arī šī sadaļa sevī ietver trīs grupas — 1) foto reālisms attēlo ļoti ticamu cilvēka ādas attēlu, 2) fizikālais reālisms attēlo ticamas kustības, 3) funkcionālais reālisms atdarina īsta cilvēka darbības. Augstvērtīgākās redzamās iezīmes ir panāktas, ja ir manāmas tādas iezīmes kā krunciņas un ādas poras, kuras var sasniegt pat 100 mikrometrs vai 0,1 milimetrs lielumu. Āda var tikt modelēta 7D dimensionālā kopumā.
Interaktīvā modelēšana un vizualizācija
Interaktīvā modelēšana ir vispārpieņemts termins, kas pierāda kāda atveidojuma ļoti dinamisku un pieejamu attēlojumu no dažādiem skatu punktiem. Pielietojums var būtiski atšķirties, sākot ar vizualizācijas modeļu dinamikas panākšanu konkrētās datoru dizaina programmās. Modeļa attēlošana var atbilst noteiktām vizuālām ainām, kas mainās lietotājam līdzdarbojoties ar konkrēto sistēmu. Abstraktā līmenī, interaktīvā modelēšana ietver sevi terminu "datu cauruļvadi", kurā izejas dati tiek pārvaldīti un tie pārbauda, lai tie būtu piemēroti vizualizācijas modelēšanai. To bieži sauc par "vizualizācijas datiem".
Virtuālā pasaule
Virtuālā pasaule ir neīsta vide, kas ļauj lietotājam mijiedarboties ar animēto tēlu vai integrēties animētā tēlā tādā kā avatarā. Virtuālā pasaule ir radīta, lai to apdzīvotu un integrētos tajā. Termins virtuālā pasaule mūsdienās ir jau uztverams kā sinonīms interaktīvajai 3D virtuālajai videi, kur lietotājs var sev pieņemt avatara tēlu. Šie avatari pārsvarā tiek attēloti kā burtiski, divdimensionāli vai trīsdimensionāli attēlojumi, lai gan atsevišķas formas ir iespējamas (piemēram, dzirde). Dažas, bet ne visas, virtuālās pasaules pieļauj vairāku lietotāju skaitu.
Datoranimācija
Kamēr CGI attēli un ainavu attēli var būt statiski, terminu datoranimācija lieto filmās, kurās attēls līdzinās dinamiskam attēlam. Vispārējos vilcienos, termins datoranimācija atsaucas uz dinamiskiem attēliem, kas nepieļauj lietotāja mijiedarbību, bet termins virtuālā pasaule tiek izmantots un lietots interaktīvās animācijas vidē. Datoranimācija būtībā ir digitāls pēctecis apstāšanās kustības (stop motion) mākslai, kuru izmanto 3D modeļos un kadrs-pēc-kadra animācijās 2D ilustrācijās. Datorilustrētās animācijas ir daudz labāk kontrolējamas nekā citi fizikāli bāzēti procesi, piemēram, miniatūru procesu uzbūve, tādi kā šāvienu efekti. Tas paver iespējas attēlu veidošanai, ko nevar panāk nekādas citas tehnoloģijas. Tas palīdz arī virtuālā vidē grafiķim ražot tādu saturu, kurā var iztikt bez aktieriem, neizmantojot nekādus aksesuārus vai citus atribūtus. Lai izveidotu kustību ilūziju, attēls var tikt radīts datora ekrānā un tikt vairākkārt aizstāts ar jaunu attēlu, kas ir līdzīgs iepriekšējam, bet tikt nedaudz uzlabots laika ziņā (parasti tas ir ar ātrumu 24 vai 30 kadri sekundē).
Latvijas Republikas mežu ministru uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Latvijas Republikas mežu ministri, kas bija Latvijas Republikas Ministru kabineta locekļi. Šāds amats pastāvēja no 1990. gada līdz 1999. gadam, līdz 1993. gadam amata nosaukums bija mežu ministrs, savukārt no 1993. gada — mežu valsts ministrs. Pēc 1999. gada šis amats tika likvidēts un tā darba pienākumi un uzdevumi tika uzticēti zemkopības ministram.
Uzskaitījums
{{legend| #258B4C | Latvijas Zemnieku savienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #00FF7F | Latvijas Zaļā partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| skyblue | Latvijas Ceļš |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #C00C13 | Latvijas Sociāldemokrātiskā Strādnieku partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DDDDDD | Bez partijas / Neatkarīgais |border=1px solid #AAAAAA}}
Salavati
Salavati (id) ir Indonēzijai piederoša sala Seramas jūrā, Radžaampatu arhipelāga trešā lielākā sala. Administratīvi ietilpst Dienvidrietumu Papua provincē, ziemeļu daļa ietilpst Radžaampatas apriņķī, bet dienvidu daļa — Soronas apriņķī. Lielākās apdzīvotās vietas ir Samate salas ziemeļaustrumos. Sala ir viena no arhipelāga piecām vēsturiskajām karalistēm.
Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Jaungvinejas rietumu piekrastē. Seles šaurums austrumos to atdala no Doberai pussalas, bet Segavinas šaurums ziemeļos — no Batantas salas. Krasta līnija mēreni izrobota, piekrastē daudz mazāku saliņu. Salas reljefs pārsvarā līdzens, ziemeļu daļā augstiene, kuras augstākais punkts ir Vagoma kalns (700 m vjl). Valda tropiskais klimats. Ainavā dominē tropiskie lietusmeži, piekrastēs — mangrovju audzes un koraļļu rifi.
Salas ziemeļu daļu aizņem 1982. gadā izveidotais Ziemeļsalavati dabas rezervāts. Populārs daivinga un ekotūrisma galamērķis.
Salas dienvidos tiek iegūta nafta; atradni plānots ekspluatēt līdz 2025. gadam.
Horki
Horki (be) jeb Gorki (ru) ir pilsēta Baltkrievijā, Mogiļevas apgabala ziemeļaustrumos, Horku rajona centrs pie Proņas upes. Pilsētā atrodas Baltkrievijas Lauksaimniecības akadēmija.
Vēsture
Rakstos no 1544. gada kā Lietuvas lielkņazistes apdzīvotā vieta. Iekļauta Krievijas Impērijā pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā. 1836. gadā šeit tika nodibināta Gorigorku zemkopības skola, kas mūsdienās izveidojusies par Baltkrievijas Lauksaimniecības akadēmiju. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada vidus līdz 1944. gada 26. jūnijam atradās vācu okupācijā.
Cilvēki
No 1860. līdz 1864. gadam Horku zemkopības skolas (Горыгорецкая земледельческая школа) rektors bija jelgavnieks Ernests Rūdolfs fon Trautfeters.
Dažādos laikos Horku zemkopības skolā mācījušies Fricis Brīvzemnieks, Hugo Celmiņš, Pēteris Delle, Augusts Kalniņš, Roberts Kļaviņš, Valdis Lesiņš, Pēteris Sauleskalns, Paulis Zolts.
Minerva
Minerva romiešu mitoloģijā ir gudrības, maģijas, medicīnas, amatu un mākslas dieviete. Minerva kopā ar Junonu un Jupiteru pieder pie Kapitolija triādes. Sengrieķu mitoloģijā Minerva atbilst Atēnai. Senie romieši par godu Minervai martā svinēja amatnieku svētkus Kvinkvatriju. Minervas svētie dzīvnieki ir čūska un pūce.
Šīs dievietes vārdā ir nosaukts asteroīds 93 Minerva.
Rūju dīķis
Rūju dīķis (arī Kundziņu strauta ūdenskrātuve) ir uz Kundziņu strauta izveidota mākslīga ūdenskrātuve Tukuma novada Slampes pagasta dienvidrietumos. Iztek - Kundziņu strauts uz Džūksti.
Pauls Roberts
Pauls Roberts (fr; dzimšanas datums nav zināms, miris ) bija šveiciešu paukotājs, startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.
Roberts 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja divās paukošanas disciplīnās — paukošanā ar floreti un paukošanā ar špagu. Paukošanā ar floreti viņš aizcīnījās līdz ceturdaļfinālam, savukārt paukošanā ar špagu viņš startēja tikai pirmajā kārtā.
Gardenes iela (Rīga)
Gardenes iela ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Āgenskalnā. Gardenes iela sākas krustojumā ar Mārupes ielu un beidzas ar strupceļu rūpnieciskā teritorijā, privātīpašumā. Kopējais ielas garums ir 340 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Gardenes ielā atrodas daudzstāvu dzīvojamie nami, bet dziļāk — rūpnīcas teritorija. Šeit atrodas arī Rīgas Stradiņa universitātes Nukleārās medicīnas klīnika (Gardenes ielā 13).
iela nosaukta Gardenes, ciema Dobeles novadā, vārdā.
Gardenes iela ir savienota ar Mārupes ielu.
Džims Korbets
Džeimss Edvards "Džims" Korbets (en; dzimis Britu Indijā, miris  Kenijā) bija britu mednieks, rakstnieks un dabas aizsardzības aktīvists. Ievērojams ar cilvēkēdāju tīģeru un leopardu medībām Indijā.
Dzimis Indijā īru emigrantu trīspadsmit bērnu ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā cīnījās Rietumu frontē Francijā.
Britu Indijas pulkveža pakāpē esošais Dž. Korbets bija iemantojis izcilu reputāciju kā mednieks, kas spējīgs izsekot un nomedīt tīģerus un leopardus, kuri Indijā uzbruka cilvēkiem. Dokumentāli pierādīts, ka laikā no 1907. līdz 1938. gadam viņš ir nomedījis 19 tīģerus un 14 leopardus, kuru rēķinā ir bijuši uzbrukumi cilvēkiem. Uzskata, ka šie dzīvnieki bijuši vainojami vairāk nekā 1200 cilvēku nāvē, tostarp visbīstamākais, pirmais no Dž. Korbeta nomedītajiem — Šampavatas tīģeriene — viena pati bija nogalinājusi vismaz 436 cilvēkus. Līdzās medībām aizrāvās ar dzīvnieku fotografēšanu un filmēšanu, bet pēc aktīvu mednieku gaitu beigām kļuva par rakstnieku, sešās grāmatās aprakstījis piedzīvojumus cīņā ar bīstamiem dzīvniekiem un sava laika Indiju (1970. gadā izdots Džima Korbeta grāmatas "Kumaonas cilvēkēdāji" tulkojums latviešu valodā). Cīnījās par Indijas dabas saglabāšanu. Pēc viņa nāves, 1957. gadā, Indijas ziemeļos tika izveidots viņa vārdā nosauktais Džima Korbeta nacionālais parks.
1947. gadā pārcēlies dzīvot uz Keniju, kur miris.
Sprādziena trauma
Sprādziena traumas ir sarežģīts fizisku traumu veids, kas rodas tiešā vai netiešā sprādziena iedarbībā. Sprādziena traumas rodas, detonējoties brizantām sprāgstvielām, kā arī strauji sadegot (deflagrējot) lēnākas darbības sprāgstvielām. Sprādziena traumas ir stiprākas, ja sprādziens notiek slēgtā telpā.
Klasifikācija
Sprādziena traumas iedala četrās klasēs: primārā, sekundārā, terciārā un kvartārā.
Primārie ievainojumi
Primāros ievainojumus izraisa sprādziena pārspiediena viļņi vai trieciena viļņi. Kopējais ķermeņa bojājums ir vissmagākais un vienmēr letāls primāros ievainojumos. Primāras traumas ir īpaši iespējamas, ja cilvēks atrodas sprāgstošas munīcijas, piemēram, sauszemes mīnas tuvumā. Pārspiediens visbiežāk ietekmē ausis, kam seko plaušas un kuņģa-zarnu trakta dobie orgāni. Kuņģa-zarnu trakta traumas var izpausties ar stundas vai pat dienas aizkavēšanos. Sprādziena pārspiediena traumas ir funkcija, kas atkarīga no spiediena un laika. Palielinot spiedienu vai tā ilgumu, palielināsies arī traumas smagums.
Plašus bojājumus var nodarīt arī dzirdes sistēmai. Spēcīgs triecienvilnis var pārplēst bungādiņu. Iekšējās auss gliemezī esošās skaņas uztvērējšūnas un to trauslie matiņi var tikt neatgriezeniski sabojāti un izraisīt vieglu vai smagu dzirdes zudumu. Turklāt spiediena izmaiņu intensitāte no sprādziena var izraisīt dzirdes sistēmas asinsvadu un nervu ceļu ievainojumus. Tāpēc skartajām personām var būt dzirdes apstrādes deficīts, kamēr viņiem ir normāli dzirdes sliekšņi. Šo efektu kombinācija var izraisīt dzirdes zudumu, troksni ausīs, galvassāpes, reiboni (vertigo) un grūtības saprast skaņu.
Parasti primārās sprādziena traumas raksturo tas, ka nav ārēju ievainojumu; tādējādi iekšējie ievainojumi bieži netiek atpazīti un to smagums netiek novērtēts. Saskaņā ar jaunākajiem eksperimentālajiem rezultātiem primāro sprādziena izraisīto traumu apjoms un veidi ir atkarīgi ne tikai no pārspiediena maksimuma, bet arī no citiem parametriem, piemēram, pārspiediena pīķu skaita, laika nobīdes starp pārspiediena pīķiem, laika nobīdes īpašībām starp pārspiediena pīķiem, frekvences rezonansi un elektromagnētisko impulsu. Ir vispārēji zināms, ka galvenie sprādziena traumu patoģenēzē iesaistītie mehānismi ir saplaisāšana, implozija, inerce un spiediena starpības. Tādējādi lielākā daļa iepriekšējo pētījumu koncentrējās uz sprādzienu traumu mehānismiem gaisu saturošos orgānos un orgānu sistēmās, piemēram, plaušās, savukārt primārā sprādziena izraisīts traumatisks smadzeņu bojājums joprojām nav pietiekami novērtēts. Tā saucamā "sprādziena plauša" attiecas uz smagu plaušu kontūziju, asiņošanu vai pietūkumu ar alveolu un asinsvadu bojājumiem vai to kombināciju. Tas ir visizplatītākais nāves cēlonis starp cilvēkiem, kuri sākotnēji pārdzīvo sprādzienu.
Sekundārie ievainojumi
Sekundārie ievainojumi ir ballistiskas traumas, ko izraisa lidojošo šrapneļu un citu sprādziena virzītu priekšmetu ietekme. Šie ievainojumi var ietekmēt jebkuru ķermeņa daļu un dažkārt izraisīt iekļūstošu traumu ar redzamu asiņošanu. Reizēm lidojošais objekts var palikt ķermenī, kavējot asins zudumu uz ārpusi. Tomēr ķermeņa dobumos pie tam var būt plašs asins zudums. Sekundārās sprādziena brūces var būt letālas, tāpēc daudzas kājnieku sprādzienbīstamas ierīces ir paredzētas, lai radītu ātri lidojošus fragmentus.
Terciārie ievainojumi
Gaisa spiediena maiņa sprādziena rezultātā rada spēcīgu vēju, kas upurus var mest pret cietiem priekšmetiem. Traumas, kas rodas no šāda veida traumatiskas ietekmes, sauc par terciāro sprādzienu traumām. Terciārie ievainojumi var izpausties kā neasu un iekļūstošu traumu kombinācija, ieskaitot kaulu lūzumus un galvas traumu, kurā ievainojums norisinās pretējās tās pusēs trieciena brīdī. Bērniem ir īpaši augsts terciārā ievainojuma risks, jo viņiem ir salīdzinoši mazāks ķermeņa svars.
Kvartārās traumas
Kvartāras traumas vai citi dažādi nosaukti ievainojumi ir visi pārējie ievainojumi, kas nav iekļauti pirmajās trīs klasēs. Tie ietver apdegumus no gaismas starojuma, ilgstošas saspiešanas sindromu un elpošanas traucējumus.
SpaceX CRS-5
SpaceX CRS-5 jeb SpaceX Commercial Resupply Services 5 bija ASV uzņēmuma SpaceX bezpilota kravas kosmosa kuģa Dragon lidojums uz Starptautisko kosmosa staciju NASA Commercial Resupply Services (CRS) programmā. To orbītā palaida 2015. gada janvārī. Februārī Dragon nolaižamais aparāts veica kontrolētu nolaišanos okeānā.
Derīgā krava
Dragon bija iepildīts ar aptuveni 2317 kg kravas (2395 kg ar iepakojumu). Transportkuģa hermētiskajā sekcijā atradās 1823 kg kravas: mantas apkalpei (490 kg), zinātnisko eksperimentu aparatūra un materiāli (577 kg), stacijas rezerves daļas (678 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aparatūra (23 kg), datoru piederumi (16 kg), iekārtas Krievijas segmentam (39 kg). To skaitā bija nanopavadoņi Flock-1d' 1, Flock-1d' 2, AESP-14.
Nehermētiskā kravas sekcijā atradās iekārta Cloud Aerosol Transport System (CATS) ar masu 494 kg. Tas ir lidars, kas paredzēts atmosfēras piesārņojuma, putekļu, dūmu, aerosolu un citu daļiņu daudzuma, sastāva un izplatības mērīšanai. CATS tiks uzstādīts uz Kibo moduļa Vaļējās platformas.
Uz zemi atgriežamā krava bija ar masu 1322 kg. Tajā bija pētījumu rezultāti, iekārtas u.c. lietas
Lidojuma gaita
Dragon tika palaists 09:47:10 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 v1.1 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-40.
Pēc kosmosa kuģa atdalīšanās raķetes pirmo pakāpi bija paredzēts kontrolēti nosēdināt uz īpašas platformas okeānā. Raķešpakāpe sasniedza platformu, bet piezemējās uz tās "cieti", sabojājot daļu platformas iekārtu.
12. janvārī 10:54 UTC Dragon tika satverts ar manipulatoru Canadarm2, kuru no stacijas iekšienes vadīja Berijs Vilmors un viņam asistēja Samanta Kristoforeti. Pie Harmony moduļa apakšējā porta kosmosa kuģis tika pieslēgts 13:54 UTC.
22. janvārī ar manipulatoru DEXTRE, kuru vadīja no vadības centra Hjūstonā, no Dragon nehermētiskās kravas sekcijas izņēma Cloud Aerosol Transport System un pārvietoja uz moduli Kibo. Tur to pārņēma Japānas manipulators un uzstādīja uz Vaļējās platformas.
10. februārī ar manipulatoru, kuru vadīja Samanta Kristoforeti, Dragon tika atvienots no Harmony moduļa un 19:10 UTC atlaists no robotrokas. 23:49 UTC veikts bremzēšanas manevrs. 00:44 UTC Dragon kapsula nolaidās Klusajā okeānā, dienvidrietumos no Kalifornijas. Lidojums ilga 31 dienas 14 stundas 56 minūtes.
Eliass Lenrūts
Eliass Lenrūts (Elias Lönnrot, dzimis 1802. gada 9. aprīlī, miris 1884. gada 19. martā) bija somu ārsts, filologs un folkloras vācējs. Plašāk pazīstams kā Somijas nacionālā eposa Kalevala sastādītājs.
Eliass Lenrūts ieguva ārsta vietu Kajāni Somijas austrumos, kur tajā laikā bija bads un epidēmijas. Tur viņš nodzīvoja 21 gadu. Lenrūts turpināja arī folkloras vākšanas darbu un devās ekspedīcijās. Tā kā rietumu Somijā bija maz saglabājušos seno dziesmu, viņš ceļoja pa Karēliju, Lapzemi un Kolas pussalu.
Uz savāktā materiāla pamata Lenrūts sastādīja eposu Kalevala (tā sauktā "vecā Kalevala"), kurš izdots 1835. gadā. 1840. gadā izdots tautas dziesmu apkopojums Kanteletara. 1842. gadā izdots sakāmvārdu krājums Sananlaskuja, bet 1844. gadā mīklu krājums. 1849. gadā izdota Kalevalas papildinātā versija.
1853. gadā Eliass Lenrūts tika uzaicināts uz Helsinku universitāti par somu valodas un literatūras profesoru. Lenrūts darbojās arī botānikas jomā, un 1860. gadā izdots darbs "Somijas flora". 1962. gadā viņš atstāja profesora darbu un atgriezās dzimtajā Sammati.
No 1866. līdz 1880. gadam Lenrūts piedalījās Zviedru—somu vārdnīcas sastādīšanā. Daudzus zinātniskos terminus somu valodā (sevišķi filoloģijā un botānikā) izdomājis tieši Lenrūts.
Beļģijas premjerministru uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Beļģijas premjerministri (nl; fr; de), kas ir Beļģijas federālās valdības vadītāji. Šāds amats tika izveidots 1831. gadā.
30px Beļģijas Karaliste (1831 — pašlaik) 30px
{{legend| #DDDDDD| Bez partijas / Neatkarīgais | border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #FFD700| Katoļu partija| border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #3C40D2| Liberālā partija| border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DC241f| Darba partija|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #000000| Kristīgi Sociālā partija|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #FF7F2E| Kristīgie demokrāti un Flāmi (Kristīgā Tautas partija)|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #0087DC| Flāmu Liberāļi un Demokrāti|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #0047AB| Reformistu kustība|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #FF3333| Sociālistu partija|border=1px solid #AAAAAA}}
Inčukalna pazemes gāzes krātuve
Inčukalna pazemes gāzes krātuve (Inčukalna PGK) ir AS Conexus Baltic Grid piederoša struktūrvienība. Tā ir vienīgā funkcionējošā dabasgāzes krātuve Baltijas valstīs.
Gāzes krātuve ir izveidota, lai sezonāli uzkrātu dabasgāzi. Apkures sezonā (ziemā) ir palielināts dabasgāzes patēriņš, un no ieguves rajoniem gāzi klientiem nevar piegādāt nepieciešamajā apjomā. Lai uzkrātu gāzi ziemas mēnešiem, vasaras sezonā tā tiek iesūknēta dabiskas izcelsmes pazemes krātuvē. Apkures sezonā dabasgāzi piegādā klientiem Latvijā, Igaunijā, Krievijas ziemeļrietumu reģionā un Lietuvā (mazākos apjomos).
Inčukalna pazemes gāzes krātuves ietilpība ir 4,47 miljardi m³, no kuriem 2,32 miljardi m³ ir aktīvā (regulāri izsūknējamā) dabasgāze. Krātuves ietilpību iespējams palielināt līdz 3,2 miljardiem m³ aktīvās dabasgāzes. IPGK ir paaugstinātas bīstamības objekts.
Vēsture
1950. gadu sākumā tika secināts, ka cauri visai Baltijai dažādā dziļumā (no 300 līdz 2200 m) stiepjas poraina smilšakmens slānis jeb plasts, kurā varētu atrasties dabasgāze vai nafta. Pēc kontroles urbumu veikšanas tika noskaidrots, ka šajā iezī neatrodas ne dabasgāze, ne nafta, bet tas ir piesūcies ar gruntsūdeņiem. Tika atklāts, ka Inčukalna apkaimē 700 m dziļumā esošais smilšakmens slānis ir cepures formā, un to no abām pusēm ieskauj gāzi necaurlaidīgu iežu slāņi. Izrādījās, ka tieši Latvijas teritorijā ir krātuvēm atbilstošas ģeoloģiskās struktūras. Igaunijā tās ir krietni tuvāk zemes virskārtai — apmēram 300 m dziļumā, kas, ņemot vērā gāzes lielo spiedienu, ir par maz, lai krātuve būtu droša. Savukārt Lietuvā un Krievijas teritorijā šie slāņi atrodas pārāk dziļi — 2200—3000 m zem zemes, tāpēc krātuves ierīkošana nav ekonomiski izdevīga, jo dziļākai iesūknēšanai ir nepieciešams lielāks spiediens, tātad jāpatērē vairāk enerģijas.
Snovbords 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — Big Air sievietēm
Olimpisko zelta medaļu ieguva Austrijas sportiste Anna Gasere (finiša rezultāts — 185.50 punkti), sudraba medaļu ieguva Jaunzēlandes sportiste Zoja Sadovska-Sinota (finiša rezultāts — 177.00 punkti), bet bronzas medaļu ieguva Japānas sportiste Kokomo Murase (finiša rezultāts — 171.50 punkti). Gasere izcīnīja otro zelta medaļu šajā disciplīnā, bet Murase ieguva savu pirmo olimpisko medaļu.
Inčukalna pazemes gāzes krātuve
Vēsture
Pēc PSRS Ministru padomes rīkojuma 1966. gadā tika uzsākta Inčukalna pazemes gāzes krātuves būvniecība, ko pabeidza 1968. gada 9. augustā. Pirmie 92 miljoni m³ gāzes, ko sākotnēji saņēma no Ukrainas, krātuvē tika iesūknēti 1969. gada vasarā.
Snovbords 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — Big Air sievietēm
Kvalifikācija
Kopā sacensībām varēja kvalificēties 30 snovbordistes. No vienas valsts varēja startēt ne vairāk kā četras sportistes. Lai sportiste varētu piedalīties sacensībās, viņam bija jābūt vismaz 50,00 FIS punktiem, FIS punktu sarakstā 2022. gada 17. janvārī un 30 labāko finišētāju sarakstā Pasaules kausa sacensībās vai 2021. gada FIS snovborda pasaules čempionātā Big Air vai sloupstaila disciplīnās.
Kvalifikācijas kārtā katrs no 29 sportistiem veica 3 braucienus. Par katru no braucieniem tika piešķirta punktu summa. Kvalifikācijas rezultātus veidoja divu labāko braucienu punktu summa. Fināla kārtai kvalificējās 12 labākie sportisti.
Inčukalna pazemes gāzes krātuve
Vēsture
1972. gadā tika pabeigta maģistrālā gāzesvada būvniecība, kas savieno Latviju un Rietumsibīriju.
Snovbords 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — Big Air sievietēm
Kvalifikācija
— kvalifikācija finālam.
Fināls
Fināla sacensībās startēja 12 sportisti. Sportistiem bija jāveic trīs braucieni, par kuriem tika piešķirti punkti. Fināla rezultātus veidoja divu labāko braucienu punktu summa.
Inčukalna pazemes gāzes krātuve
PGK darbības procesi
Inčukalna PGK virszemes un apakšzemes tehnoloģisko iekārtu galvenais uzdevums ir nodrošināt dabasgāzes iesūknēšanu un izsūknēšanu no porainā smilšakmens slāņa. Pirms dabasgāze nonāk pazemē, tā tiek attīrīta no nevēlamajiem piemaisījumiem — cietvielām un eļļas — un tiek noteikts iesūknējamā kurināmā apjoms. Tālāk dabasgāze "dodas" uz kompresoru cehu, kur tās spiediens no maģistrālajā gāzesvadā esošajiem 35 bar tiek paaugstināts līdz maksimums 105 bar, jo tieši tik daudz ir nepieciešams, lai nogādātu dabasgāzi 700 m dziļumā. Saspiešanas darbiem kalpo kompresoru ceha 6 motorkompresoru agregāti, kuru kopējā jauda ir 34 MW. Spiediena paaugstināšana norit trīs pakāpēs, jo, šī procesa laikā dabasgāze sakarst. Starp saspiešanas pakāpēm kurināmais speciālās dzesēšanas ierīcēs tiek atdzesēts līdz apkārtējās vides temperatūrai. Kad vajadzīgais spiediens ir sasniegts, atdzesētā dabasgāze nonāk trīs savākšanas punktos. Tur tā tiek sadalīta vairākās mazākās atsevišķās plūsmās uz katru urbumu un tālāk pa caurulēm plūst cauri mālainajiem iežiem, līdz nonāk savā galapunktā porainajā smilšakmenī. Rudenī un ziemā, kad nepieciešams dabasgāzi izsūknēt no pazemes krātuves, tiek atgriezti krāni un lielā spiediena dēļ kurināmais pats plūst augšup pa darba urbumiem. Virszemē dabasgāze ieplūst savākšanas punktos, tiek samazināts tās spiediens, bet pēc tam dabasgāze "ceļo" uz žāvēšanas un filtrēšanas iekārtām, kur tiek atbrīvota no pazemes mitruma un piemaisījumiem. Beigās tiek noteikts izsūknētās dabasgāzes daudzums un tā nonāk maģistrālajā gāzesvadā, uzsākot ceļu pie klientiem.
Snovbords 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — Big Air sievietēm
Pārstāvētās valstis un sportisti
Sieviešu sloupstaila sacensībās startēja 30 sportisti no 21 valstīm.
Džeimss Vedels
Džeimss Vedels (en; dzimis Ostendē, miris  Londonā, Anglijā) bija skotu izcelsmes britu jūrasbraucējs un roņu mednieks, viens no Antarktīdas agrīnajiem pētniekiem.
Biogrāfija
Dzimis skotu polsterētāju ģimenē. Tēvs miris drīz pēc Džeimsa piedzimšanas un vecākais brālis Čārlzs bijis spiests iestāties dienestā Britu Kara flotē, lai uzturētu ģimeni. Arī Džeimss jau deviņu gadu vecumā sešus mēnešus strādājis uz brāļa kuģa par kuģapuiku. Pēc tam dažus gadus strādājis uz ogļu transportkuģa Ņūkāslā. 1805. gadā kļuvis par tirgotāja mācekli un strādājis līnijās uz Rietumindijas salām. 1810. gadā Jamaikā brīvprātīgi iestājies dienestā Kara flotē, kur dienējis uz vairākiem kuģiem Napoleona karu laikā.
Antarktīdas ekspedīcijas
1819. gadā Vedels iepazinās ar Leitas kuģubūvētāju Džeimsu Strečenu (James Strachan), kura īpašumā kopīgi ar Londonas apdrošinātāju Džeimsu Mičelu (James Mitchell) bija 160 tonnīga briga Jane, kas bija pārbūvēta roņu medīšanai. Pēc Dienvidšetlendas salu atklāšanas Vedels pārliecināja kuģa īpašniekus par perspektīvām roņu medīšanai Antarktikā. Pirmais kuģojums uz Folklenda salām un tālāk uz dienvidiem bija tik veiksmīgs, ka Strečens un Mičels uzbūvēja otru kuģi Beaufoy.
Nākamajā ekspedīcijā 1821./1822. gadā Vedels devās uz Dienvidšetlendas salām, bet tur darbojās 45 mednieku komandas un tikai divus gadus pēc arhipelāga atklāšanas roņi jau bija reti sastopami. Vedels devās jaunu medību areālu meklējumos un 1921. gada 22. novembrī kuģa Beaufoy kapteinis Maikls Makleods atkārtoti atklāja Dienvidorkneju salas, kurās roņi vēl nebija medīti.
Pēc atgriešanās Anglijā Vedels savus atklājumus nopublicēja grāmatā, kas tika izdota 1825. gadā un atkārtotā un paplašinātā izdevumā 1827. gadā.
Vēlākos gados Vedels piedāvāju savus pakalpojumus Britu Admiralitātei dienvidu jūru izpētē, bet tika atraidīts. Nodarbojies ar kravu pārvadājumiem Atlantijas okeānā, bet 1829. gadā zaudēja savu kuģi Jane. Vēlāk kuģojis uz Austrāliju, bet 1832. gadā atgriezies Anglijā. Miris 1834. gadā 47 gadu vecumā nabadzībā un aizmirstībā.
Vedela vārdā nosaukta Vedela jūra, Vedela sala Folklenda salu arhipelāgā un 1820. gados atklātā roņu suga.
2014.—2015. gada Latvijas Kauss futbolā
Pirmā kārta
Pirmā kārta norisinājās no līdz. Tajā piedalījās 16 komandas, 8 no tām kvalificējās otrajai kārtai.
Otrā kārta
Otrā kārta norisinājās no līdz. Tajā piedalījās 16 komandas, astoņas no pirmās kārtas dueļu uzvarētājām un astoņas komandas, kas sāka šajā kārtā. Astoņas no tām kvalificējās trešajai kārtai.
Ceturtā kārta
Trešā kārta norisinājās no līdz. Tajā piedalījās 12 komandas, visas ir trešās kārtas dueļu uzvarētājas. Sešas no tām kvalificējās ceturtajai kārtai.
Astotdaļfināli
Astotdaļfināli norisinājās no līdz, bet spēle starp FB Gulbene un FK Ventspils tika pārcelta uz  FK Ventspils dalības Čempionu līgā dēļ. Tajā piedalījās 16 komandas, sešas no ceturtās kārtas dueļu uzvarētājiem. Ar šo kārtu turnīrā iesaistījās visas 10 2014. gada sezonas Virslīgas komandas. Ceturtdaļfinālam kvalificējās astoņi šo dueļu uzvarētāji.
Ceturtdaļfināli
Ceturtdaļfināli norisinājās no līdz. Tajos piedalījās astoņas komandas, kuras uzvarēja savus astotdaļfināla dueļus. Četras komandas kvalificējās pusfināliem.
Pusfināli
Pusfināli norisinājās un. Tajos piedalījās četras komandas, kas uzvarēja savas ceturtdaļfināla spēles. Finālā iekļuva divas šo pusfinālu uzvarētājkomandas.
Fināls
Fināls norisinājās Olimpiskajā centrā "Ventspils". Tajā FK Jelgava ar rezultātu 2—0 pārspēja FK Ventspils, izcīnot savu trešo Latvijas kausu.
2023. gada Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm
2023. gada Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm (EuroBasket Women 2023) bija 39. kontinenta čempionāts, kas notika Izraelā un Slovēnijā no 15. līdz 25. jūnijam. Eiropas čempionātā piedalījās 16 Eiropas sieviešu basketbola izlases. Izraēla un Slovēnija par čempionāta rīkotājām tika apstiprinātas 2021. gada jūnijā.
Pirmo reizi par Eiropas čempionēm kļuva Beļģijas basketbolistes, kas finālā pieveica Spāniju. Par čempionāta vērtīgāko spēlētāju tika atzīta Beļģijas basketboliste Emma Mēsemana.
Latvijas basketbola izlase, kuras galvenais treneris bija Gundars Vētra, turnīru noslēdza 13. vietā, neizkļūstot no apakšgrupas. Lai gan pirmajā spēlē tika pieveikta vēlākā fināliste Spānija, turpinājumā komanda piedzīvoja divus zaudējumus apakšgrupas spēlēs.
Arēnas
A un B grupu spēles, kā arī divi astotdaļfināli notika Menora Mivtachim Arena Telavivā, bet C un D grupas spēlēja Arena Stožice Ļubļanā, kur tika aizvadītas arī pārējās izslēgšanas spēles.
Turnīra formāts
Turnīra pirmajā posmā (grupu turnīrā) visas 16 izlases sadalītas četrās grupās pa četrām izlasēm katrā. Pirmajā kārtā tiek aizvadīts viena apļa turnīrs, pēc kura ceturtdaļfinālam kvalificējas katras grupas uzvarētāja, astotdaļfinālam — katras grupas 2. un 3. vietas ieguvējas, savukārt pēdējo vietu ieņēmušās izlases beidz dalību turnīrā.
Darmens Sadvakasovs
Darmens Sadvakasovs (dzimis, Ceļinogradā) ir Kazahstānas starptautiskais lielmeistars šahā (1999).
2023. gada Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm
Turnīra formāts
Izslēgšanas spēlēs bija četras kārtas: astotdaļfināli, ceturtdaļfināli, pusfināli un fināli. Ceturtdaļfinālu zaudētājas aizvadīja spēles par iekļūšanu kvalifikācijas turnīrā, savukārt ceturtdaļfinālu uzvarētājas turpināja cīņu par čempiontitulu un medaļām.
Darmens Sadvakasovs
Biogrāfija
2004. gadā Tripolē Pasaules čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas nokļuvis līdz 2. kārtai. 2005. gadā Hantimansijskā Pasaules kausa izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas 2. kārtā zaudējis Levonam Aronjanam. Tajā pašā gadā Haidarābādu kļuvis par Āzijas individuālā šaha čempionāta bronzas laureātu.
Sadvakasova sasniegumu skaitā ir arī divas uzvaras mačos pret Pasaules šaha eksčempionu Anatoliju Karpovu 2004. gadā ar 4½:3½ un daudzkārtējo Pasaules šaha čempiona nosaukuma pretendentu Viktoru Korčnoju 2005. gadā ar 5:3.
Beidzis Eirāzijas valsts universitāti Astanā un maģistratūru Karnegi Melona Universitātē Pitsburgā (2009). Kopš 2009. gada strādā Kazahstānas valsts struktūrās, kā arī ir Kazahstānas šaha federācijas viceprezidents.
Pedro Paskāls
Hosē Pedro Balmaseda Paskāls (es; dzimis ) ir Čīlē dzimis amerikāņu aktieris.
Pēc gandrīz divām desmitgadēm atveidojot nelielas lomas kino un televīzijā, Paskāls vairoja atpazīstamību ar atveidojot Oberina Martela lomu HBO fantāzijas seriāla "Troņu spēle" ceturtajā sezonā (2014) un Havjēra Penjas lomu Netflix kriminālseriālā Narcos (2015–2017). Kopš 2019. gada viņš atveido galveno tēlu Disney+ "Zvaigžņu karu" seriālā The Mandalorian un kopš 2023. gada viņš atveido Džoela lomu HBO drāmas seriālā "Pēdējais no mums". Viņs atveidoja Mandaloriana lomu arī atvasinātajā seriālā The Book of Boba Fett (2022).
Ārpus televīzijas projektiem Paskāls piedalījies filmās "Likteņa labotāji" (2011), "Lielais Ķīnas mūris" (2016), "Kingsman: Zelta aplis" (2017), "Stabilizators 2" (The Equalizer 2, 2018), Triple Frontier (2019), "Brīnumsieviete 1984" (2020) un "Spoža talanta nepanesamais smagums" (2022).
Alija Turlaja
Alija Turlaja (dzimusi Rīgā ) ir Latvijas sabiedriskā darbiniece, uzņēmēja un politiķe. Patlaban A. Turlaja ir Rīgas domes deputāte, darbojas "Par!"/"Progresīvie" frakcijā kā bezpartejiska apkaimju aktīviste. Darbojās vairākās nevalstiskajās organizācijās kā valdes locekle: Sarkandaugavas attīstības biedrībā (vadītāja), fondā "Eju Dzīvot Deju" un Īpašnieku tiesību aizsardzības biedrībā.
Biogrāfija
Dzimusi Rīgā, latvieša Arvīda un tatārietes Faimjas Turlaju (zināmi kā Arendoles muižas īpašnieki) ģimenē. Viņai ir māsa, brālis un audžubrālis. Ilgi ar ģimeni dzīvojusi Saulkrastos.
Ieguvusi profesionālo bakalaura grādu uzņēmējdarbībā Biznesa augstskolā "Turība" (2006) un maģistra grādu mākslas un kultūras vadībā Saseksas Universitātē. Darbojas kā uzņēmēja nekustamo īpašumu apsaimniekošanas jomā. Kā kultūras pasākumu organizatore pievērsusies pilsētvides reģenerācijas tēmai: veidojusi pasākumus gan Rīgas kā Eiropas kultūras galvaspilsētas ietvaros (2014) un organizējusi publiskās ārtelpas projekta — Alekša skvēra Sarkandaugavā — tapšanu. A. Turlaja ir viena no Rīgas Apkaimju alianses idejas autorēm un dibinātājām, šajā apvienībā strādājusi pie līdzdalīgās budžetēšanas ieviešanas Rīgas pašvaldībā.
2020. gada februārī kā Sarkandaugavas attīstības biedrības vadītāja viņa pievienojās “Attīstībai/Par!” un "Progresīvie" apvienotajam sarakstam, lai kandidētu Rīgas domes ārkārtas vēlēšanās. Ievēlēta Rīgas domē, kur strādā Finanšu un administrācijas lietu un Pilsētas attīstības komitejā.
Ragaviki
Ragaviki ir ciems Sutru pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 192 km attālumā no Rīgas.
Žoržs Remī
Žoržs Prospers Remī (fr; dzimis, miris ), plašāk pazīstams kā Eržē (fr), bija beļģu komiksu mākslinieks, kurš atpazīstamību ieguvis ar saviem komiksu albumiem par jaunā žurnālista Tintiņa piedzīvojumiem, kas līdz mūsdienām ir izdoti vairāku miljonu tirāžās visā pasaulē. "Tīrās līnijas" (fr) tehnikas izveidotājs, ko arī vēlāk plaši izmantoja popārta meistari (Endijs Vorhols, Rojs Lihtenšteins). Pseidonīms Eržē izveidots samainot vietām iniciāļu burtus "Ž. R." no "Žoržs Remī".
Bērnība
Žoržs Remī dzimis 1907. gada 22. maijā Eterbekas pilsētā, Brabantē (mūsdienās daļa no Briseles galvaspilsētas reģionā). Tēvs Aleksis Remī, kalpotājs; māte Elizabete Remī — mājsaimniece. 1920. gadā viņu atdeva Sv. Bonifācija katoļu koledžā. Kaisle uz zīmēšanu izpaudās jau bērnībā, piezīmējot pilnas skolas burtnīcas, zīmējumi bieži bija kopā ar bulles (filakteriem), kuros tika izvietotas personāžu replikas (20. gadsimta sākumā šī mūsdienu komiksiem raksturīgā iezīme vēl netika plaši izmantota). Eržē ļoti mīlēja kino, īpaši komēdijas ar Čārlija Čaplina un Bastera Kītona dalību. Bērnībā Žoržs bija skauts. 1924. gadā viņš sāka parakstīt savus zīmējumus, ko publicēja žurnālā Le Boy-Scout Belge, ar iniciāļiem "R. G.". Šajā žurnālā tika publicēta viņa pirmā zīmētā sērija "Tortora piedzīvojumi".
Ceļš pie Tintiņa
No 19 gadu vecuma Eržē sāka zīmēt avīzei Vingtième Siècle. Drīzumā Eržē sāka rediģēt svētdienas literāri māksliniecisko avīzes pielikumu, bet 1928. gada novembrī — jaunu, bērnu auditorijai adresētu pielikumu vakara avīzei Le Petit Vingtième. Klāt pie esošajiem "Tortora piedzīvojumiem", no 1929. gada 10. novembra sāka drukāt jaunu komiksu sēriju par jauno reportieri Tintiņu, kas arī padarīja Eržē slavenu.
Cikls "Tintiņš Padomju zemē" drukājās žurnāla lappusēs līdz 1930. gada 8. maijam; komikss tika atzīts par veiksmīgu, kaut arī autora attieksme pret šo darbu bija mainījusies. Pēc Krievijas Tintiņš un viņa suns Mīļuks devās uz Kongo (šajā ciklā jūtama Andrē Žida grāmatas "Ceļojums uz Kongo" ietekme), pēc tam uz Čikāgu (cikls "Tintiņš Amerikā"). 1932. gadā žurnāls sāka publicēt Tintiņa piedzīvojumus austrumu zemēs: Portsaīdā, Suecā, Bombejā, Kolombo, Ceilonā, Singapūrā, Honkongā, Šanhajā. Visi šie piedzīvojumi apkopoti albumā "Faraona cigāri", ko publicēja izdevniecība Casterman, kam pieder ekskluzīvas tiesības uz sāgu par Tintiņu.
Citi tēli
Eržē daiļrade neaprobežojās ar Tintiņu. Mākslinieks radījis tādus tēlus kā Kviks un Flupke, Popols un Viržīni (viņu vārdi skan kā parodija Bernardēna de Senpjēra stāsta galveno varoņu vārdiem), Džo, Zets un Žoko. Tomēr pateicoties tieši Tintiņam, Eržē iemantoja atpazīstamību dzimtenē un vēlāk arī pasaulē.
Draudzība ar Čangu
1934. gadā Eržē iepazinās un vēlāk arī sadraudzējās ar ķīniešu studentu, kas bija ieradies uz kursu noklausīšanos Briseles Karaliskajā mākslas akadēmijā. Viņu sauca Čangs Čunžeņs. Jaunais Eržē draugs sāka apgūt viņa māksliniecisko komiksa tehniku. Tomēr pēc gada Čangam bija jāatgriežas dzimtenē, Eržē ļoti pārdzīvoja šķiršanos, nākamreiz viņi satikās tikai 1981. gadā. Vadoties pēc draudzības iespaidiem, Eržē izveidoja komiksu ciklu "Tintiņa piedzīvojumi Tālajos austrumos", tomēr garo nosaukumu nācās nomainīt uz īsāku: "Zilais lotoss" (Le lotus bleu).
Kara gadi
Otrā pasaules kara fašistu okupācijas laikā, 1940. gada maijā Le Petit Vingtième tika aizvērts, bet Eržē piedāvāja darbu izdevumā Le Soir. Kopš 1940. gada oktobra viņš bija redaktors avīzes bērnu pielikumam Le Soir-Jeunesse. Kara laikā Eržē izdeva vairākus komiksu albumus, tajā skaitā arī apokaliptiskos toņos izkrāsoto un antisemītiskus pārmetumus saņēmušo  L'Étoile mystérieuse. Kopš 1943. gada sadarbojās ar mākslinieku Edgaru Žakobu.
Pēckara grūtības
1944. gada septembrī, pēc tā, kad vācu karaspēks bija spiests pamest Briseli, Eržē arestēja, apsūdzot kolaboracionismā. Vairāki preses izdevumi sāka drukāt izsmejošas Tintiņa parodijas, kur Eržē radītais varonis atrodas starp nacistiem. Vairākiem albumiem, kas izdoti pēc komiksa "Tintiņš Padomju zemē", tika pārmests imperiālisms, militārisms un fašisms. Tikai 1946. gada maijā visas apsūdzības tika noņemtas, un mākslinieks atkal varēja iekārtoties darbā. 1946. gada 26. septembrī tika izdots žurnāla "Tintiņš" pirmais numurs, Eržē bija tā mākslinieciskais direktors. Žurnāla tirāža katru gadu palielinājās. Tika atsākts darbs pie iepriekš pārtrauktā komiksu cikla "Saules templis".
Tomēr, neskatoties uz lielo veiksmi, 1947. gada maijā Eržē nācās šķirties no sava palīga Žakoba. Mākslinieks cieta no depresijas un nopietni apsvēra domu par emigrāciju uz Argentīnu, bet savu ieceri viņš tā arī neīstenoja. Eržē turpināja darbu pie Tintiņa un 1956. gadā izdeva albumu "Turnesola lieta", ko dažreiz mēdz saukt par viņa daiļrades augstāko punktu.
1956, gadā Eržē iepazinās ar mākslinieci Faniju Vlaminku, pēc pieciem mēnešiem viņu starpā izveidojās attiecības. Pēc mākslinieka nāves Fanija izveidoja Eržē fondu un ieguva autortiesības uz visiem Eržē darbiem. 1958. gada septembrī Eržē sāka drukāt komiksu ciklu "Tintiņš Tibetā", daļēji pārņemts ar tajos laikos populārajiem stāstiem par sniega cilvēku, bet šajā laikā viņam saasinājās depresija un albuma iznākšana sakrita ar šķiršanos no pirmās sievas Žermēnas.
Eržē nāve
1960. gados sīvu konkurenci Eržē radīja "Laimīgais Lūks", "Asterikss", "Korto Maltezs" un citi Eiropā zīmētie komiksi. Tomēr Tintiņa popularitātei tas nekaitēja: Eržē albumu tirāža, ko izdeva izdevniecība Casterman, pārsniedza miljons eksemplārus. Mākslinieks visu laiku strādāja pie veco albumu pilnveidošanas, tomēr nevēlējās modernizēt albumu "Tintiņš Padomju zemē", uzskatot to par jaunības kļūdu.
Eržē nomira no leikēmijas 1983. gadā, nepaspējot pabeigt savu pēdējo komiksu albumu.
Beļģi par godu Tintiņam uzstādīja pieminekli vienā no Briseles parkiem un mākslinieka 75. dzimšanas dienā Briseles astronomu biedrība viņa vārdā nosauca nelielu planētu.
Tartu "Welco"
Tartu „Welco“ (et) ir Igaunijas futbola klubs no Tartu, kurš spēlē Igaunijas futbola Esiliiga.
Iepazīstieties, Robinsoni!
Iepazīstieties, Robinsoni! (en) ir 2007. gada zinātniskās fantastikas animācijas filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Stīvens Andersons. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Džordans Fraijs, Veslijs Singermans, Hārlands Viljamss, Toms Kenijs, Stīvs Andersons, Andžela Baseta, Ādams Vests un Lorija Metkalfa. Filmas pirmizrāde notika Apvienotajā Karalistē.
Luiss ir 12 gadus vecs bārenis, kurš ir izcils izgudrotājs. Kādu dienu Luiss satiek noslēpumainu svešinieku Vilburu Robinsonu, kurš Luisu ar laika mašīnas palīdzību pārceļ nākotnē. Tur Luisam un Vilburam jāapvienojas, lai atrastu noslēpumainu ļaundari, kurš nozaga vienu no Luisa izgudrojumiem.
Angļu šaurums
Angļu šaurums (en, es (Čīles avotos)) vai Esporas šaurums (es (Argentīnas avotos)) ir ap 17 km garš un šaurākajā vietā ap 2 km plats jūras šaurums Dienvidšetlendas salu arhipelāgā Antarktikā. Atdala Roberta salu ziemeļaustrumos no Griničas salas dienvidrietumos un savieno Brensfīlda šaurumu dienvidaustrumos ar Dreika šauruma akvatoriju ziemeļrietumos.
Šaurumu 1819. gadā aptuveni iezīmēja Viljams Smits; pirmie nokartējuši 19. gadsimta roņu mednieki un nosaukuši to britu kartēs par Angļu šaurumu (English Straits) vai amerikāņu kartēs par Jeņķu šaurumu (Yankee Straits). Argentīnas avotos nosaukts par godu nacionālajam varonim pulkvedim Tomasam Esporam (Tomás Espora).
Pitsuskengess
Pitsuskengess (fi, se) ir 17 metrus augsts ūdenskritums Somijas galējos ziemeļos uz Bihčosjohkas upes, Kesivarsi rezervāta teritorijā. Lielākais ūdenskritums valstī.
Valters Roberts Gross
Valters Roberts Gross (Walter Robert Gross, 1903—1974) bija vācbaltiešu paleontologs, Berlīnes Humboltu universitātes un Tībingenes Universitātes profesors. Rīgas Dabaspētnieku biedrības biedrs.
Dzīvesgājums
Valters Gross dzimis 1903. gada 20. augustā Katlakalnā vācbaltu luterāņu mācītāja Ervina Johanna Grosa ģimenē. No 1907. līdz 1918. gadam Grosu ģimene, kurā bija deviņi bērni, dzīvoja Straupē, pastorātā netālu no Straupes pils un baznīcas. Kopš agras bērnības Valteru interesēja augi un dzīvnieki. Viņš novēroja putnus un vāca herbārijus. Jau piecu gadu vecumā viņš vēlējās kļūt par zoologu. Pusaudža vecumā viņš sāka interesēties par izmirušajiem dzīvniekiem, kuru atliekas bija atrodamas Braslas krastu atsegumos. Jau 17 gadu vecumā Valters sāka veidot nopietnas paleontoloģiskas kolekcijas.
Studiju gaitas ģimnāzijā Gross sāka Tartu, bet 1918. gada beigās ģimene pārcēlās uz Rīgu, un kopš 1920. gada viņš turpināja studijas Rīgā, klasiskajā ģimnāzijā. Neilgi pirms tam 1919. gada janvārī Straupē lielinieki arestēja Valtera tēvu, kuru, atkāpjoties uz austrumiem, pārveda uz Veļikije Lukiem. Tur 1920. gada sākumā Ervins Gross cietumā nomira.
Interesējoties par dabaszinātnēm, 1921. gadā Valters iestājās Rīgas Dabaspētnieku biedrībā kā «pasīvais biedrs» (passive Mitglieder). Nodibinājās kontakti ar biedrības Dabas muzeju, kuram vēlāk Gross nodeva savu bērnībā savākto kolekciju (pašlaik tā glabājas LDM).
Būdams lojāls Latvijas valstij, V.Gross no 1923. līdz 1924. gadam dienēja Latvijas bruņotajos spēkos. Pēc dienesta viņš pārcēlās uz Vāciju, kur pavadīja visu atlikušo mūžu. 1925. gadā Valters iestājās Marburgas Universitātē, kur bija jāizdara izvēli starp zooloģiju un paleontoloģiju. R.Vēdekinds (R.Wedekind), kurš pasaules karā gūto traumu dēļ bija neprognozējams, nepamatoti apvainoja Grosu par materiālu zādzību no Ģeologijas un paleontoloģijas katedras. Tādēļ Valters bija spiests pamest Marburgu, un 1929. gadā, pārcēlies uz Berlīni, viņš turpināja studijas Humboltu universitātē.