cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hadžime Morijasu
Nacionālā izlase
!Kopā||35||1
Brovari
Brovari ir pilsēta Ukrainā, Kijivas apgabalā. Izvietojusies apgabala austrumdaļā, valsts galvaspilsētas un apgabala centra Kijivas ziemeļaustrumu pierobežā, ietilpst tās aglomerācijā. Brovaru rajona centrs.
Uļjanova (Ozolaines pagasts)
Uļjanova ir apdzīvota vieta Rēzeknes novada Ozolaines pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidaustrumu pierobežā 7 km no pagasta centra Balbišiem, 12 km no novada centra Rēzeknes un 251 km no Rīgas.
Autoceļš R241 (Krievija)
Autoceļš R241 (Автодорога Р241) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš Tatarstānas republikā un Uļjanovskas apgabalā. Savienojums ar federālo autoceļu M7 Kazaņā. Trases Kazaņa – Uļjanovska garums ir 193 km.
Liepkalne (ciems)
Liepkalne (agrāk — Liepiņi) ir apdzīvota vieta Madonas novada Sausnējas pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidrietumos autoceļu V844 un V885 krustojumā 6 km no pagasta centra Sidrabiņiem, 40 km no novada centra Madonas un 106 km no Rīgas.
Liepkalnē atrodas Sausnējas kultūras nams, bibliotēka. Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Liepkalnes mācītājmuižas (Liepmuižas) un Liepkalnes baznīcas; izaugusi pēckara gados kā kolhoza «Liepkalne» ciemats.
Latvijas Matemātikas biedrība
Latvijas Matemātikas biedrība (LMB) ir Latvijas matemātiķu zinātniska apvienība, ko Starptautiskā Matemātiķu apvienība atzīst kā Latvijas valsts nacionālo matemātisko organizāciju. Tās mērķis ir veicināt matemātisko darbību Latvijā, vienlaikus nostiprinot iepriekšējos sasniegumus, un tā ir atbildīga par Latvijas matemātiķu pārstāvēšanu starptautiskā līmenī. Biedrība katru otro gadu rīko matemātikas konferenci kādā no Latvijas augstskolām. 2018. gadā 13. un 14. aprīlī norisinājās 12. Latvijas matemātikas konference, kas notika Ventspils Augstskolā.
Latvijas Matemātikas biedrība dibināta 1993. gadā. Biedrības pašreizējais prezidents ir Latvijas Universitātes profesors Andrejs Reinfelds.
2017. gada ASV atklātais čempionāts tenisā
2017. gada ASV atklātais čempionāts tenisā bija 2017. gada ceturtais un pēdējais Grand Slam turnīrs, kas no līdz  notika Ņujorkā, ASV. Tas tika aizvadīts uz cietā seguma kortiem ārpus telpām. Šis bija 137. ASV atklātais čempionāts.
Ismails Gaspirali
Ismails Gaspirali (crh, ru, dzimis, miris ) bija Krimas tatāru intelektuālis, izdevējs un pantjurkisma aktīvists.
Kadzuja Maekava
Kadzuja Maekava (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||17||0
Svētās Katrīnas klosteris
Svētās Katrīnas klosteris (el, Monì tìs Agìas Ekaterìnis, ar) ir Grieķijas Pareizticīgās baznīcas vīriešu klosteris, kas atrodas Sīnaja kalnā vairāk nekā 1500 m v.j.l. Sentketrīnā.
Uzcelts no 548. līdz 565. gadam, šis ir viens no vecākajiem kristiešu klosteriem pasaulē, kas vēl darbojas. Pašu klosteri 527. gadā dibinājis Bizantijas imperators Justiniāns I. 7. gadsimtā klosteris sniedza patvērumu kristiešiem, kurus apdraudēja islāma izplatība. Līdz 1575. gadam klosteris atradies Jeruzalemes patriarha jurisdikcijā, pēc tam tika atzīta tā neatkarība.
Lielākie klostera dārgumi ir ikonas, no kurām dažas gleznotas pirms 8. gadsimta, un manuskripti. 2002. gadā klosteris iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Ņikita Koļesovs
Ņikita Koļesovs (dzimis ) ir Latvijas futbolists, spēlē centra aizsarga pozīcijā, Latvijas futbola izlases dalībnieks.
Karjera
Koļesovs ir FK Ventspils futbola akadēmijas audzēknis. Virslīgā debitēja spēlē pret BFC Daugavpils. 2016. gada sezonā kļuva par komandas pamatsastāva spēlētāju, Virslīgā aizvadot 26 spēles. Sezonas noslēgumā tika iekļauts LFF izveidotajā Virslīgas simboliskajā izlasē.
2019. gada augustā Koļesovs pievienojās Rumānijas Liga I klubam FC Botoșani, pamatojoties uz divu gadu īres līgumu.
Spēlējis dažādu vecumu Latvijas jauniešu izlasēs. Latvijas nacionālajā izlasē debitēja FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlē pret Portugāli, nākot laukumā pamatsastāvā un aizvadot pilnu spēli.
Hēroda Atika villa
Vēsture
Hēroda Atika villa tika uzcelta 2. gadsimtā un tās celtniecībā tika izmantots vietējais Dolianas marmors. Pirms tam šajā vietā atradās sengrieķu pilsētiņa Eva, kas pazīstama ar karotāja Asklepiāda svētnīcu. Vēlāk romiešu senators Tiberijs Klaudijs Atiks Hērods šajā vietā uzcēla villu, bet viņa dēls, pazīstams orators, filozofs un politiķis Hērods Atiks, kas šeit bija izaudzis, izremontēja to un paplašināja, papildinot ar akveduktu, termām, statujām, mozaīkām u.t.t.
Izpēte
Pirmo reizi to atklāja 1809. gadā angļu ceļotājs Viljams Martins Liks, bet 20 gadsimta sākumā arheologs, profesors Konstantinos Romaijos identificēja to kā pazīstamā politiķa un sofista Hēroda Atika savrupnamu. Arheoloģiskos izrakumus 1978. gadā uzsāka Džordžs Šteinhauers un Panajotis Faklariss. No 1984 līdz 1987 gadam un 1989. gadā izrakumus turpināja Alkmini Sturidi. 1990. gados tika turpināti glābšanas izrakumi Teodora Spiropulosa vadībā.
Apraksts
Hēroda villa sastāv no galvenā iekšējā pagalma (iekšējais pagalms) un "lielās upes" (kas atdarina Adriana villas būves Tivoli), galerijām un koridoriem virs 1000 m² platībā, kurus rotā unikālas mozaīku kompozīcijas. Ziemeļu daļā tika uzcelta Hēroda Atika pils, bet dienvidu daļā atklāts termu komplekss, monumentāls mauzolejs jeb heroons par godu Antinojam, kura milzīga izmēra statuja tika atrasta 1991. gadā.
1995. gadā šeit tika atklāti grieķiskās kompozīcijas: Menelajs ar Patroklu un Ahillejs ar Pentesileju. Vēl viens oriģināls šedevrs ir slavenā nereīda Ksantosa, 5. gadsimta pr.Kr. darbs. Izsmalcinātas skulptūras ir arī Satīra statuja, Kibeles reljefs ar tās apmeklētājiem, reljefi ar mūzām, ar Apollonu un liels daudzums citu Hēroda laika skulptūru un portretu.
Uz platformas, kas sedza villas rietumu malu, bija izvietota vērtīga gleznainu Romas imperatoru, filozofu un oratoru krūšutēlu galerija. Visas šīs skulptūras mūsdienās ir viena no lielākajām 2. gadsimta skulptūru kolekcijām pasaulē. Villas dienvidu malu izdaiļoja divpadsmit Hērakla varoņdarbi. Daudzi šīs villas eksponāti atrodas Astrosas arheoloģiskajā muzejā.
Namejs Zeltiņš
Namejs Zeltiņš (dzimis ) ir latviešu fiziķis, Latvijas Zinātņu akadēmijas goda loceklis.
Biogrāfija
Dzimis 1935. gada 12. augustā Dobelē, atvaļināta Latvijas armijas virsnieka 4. Vidzemes latviešu strēlnieku pulka komandiera Anša Zeltiņa ģimenē. Namejs Zeltiņš studējis Latvijas Valsts universitātes Fizikas un matemātikas fakultātē (absolvējis 1966. gadā).
1984. gadā aizstāvējis inženierzinātņu kandidāta grādu par tēmu "Kompleksās metodes energoresursu izmantošanai rūpniecībā", bet 1993. gadā ieguvis habilitētā inženierzinātņu doktora grādu (Dr.habil.ing.), aizstāvot disertāciju par tēmu "Siltumapgādes sistēmu integrētie pētījumi: enerģētiskā un ekonomiskā efektivitāte, ekoloģija".
Strādājis Fizikālās enerģētikas institūtā, publicējis rakstus par enerģijas efektivitātes un energosistēmu attīstības jautājumiem. Fizikālās enerģētikas institūta Energoefektivitātes centra vadītājs un Rīgas Tehniskās universitātes profesors. No 2001. gada Pasaules Enerģijas padomes Latvijas Nacionālās komitejas prezidents.
2015. gadā Zeltiņam piešķirts valsts emeritētā zinātnieka nosaukums inženierzinātnē.
Anša Zeltiņa piemiņa
Namejs Zeltiņš piedzima, kad tēvs Ansis Zeltiņš jau bija atvaļinājies no Latvijas armijas. Kad Namejam Zeltīņam bija septiņi gadi, tēvs 78 gadu vecumā nomira. Tomēr saglabājusies piemiņa par tēva gaitām sarežģītajā vēstures periodā.
Namejs Zeltiņš finansējis Jāņa Hartmaņa grāmatas "4. Vidzemes latviešu strēlnieku pulks 1915-1917" izdošanu.
Savulaik Ansis Zeltiņš mācījies Vecpiebalgas draudzes skolā. 2016. gadā viņa dēls Namejs Zeltiņš iedibinājis tradīciju Vecpiebalgas vidusskolā piešķirt pulkveža Anša Zeltiņa stipendiju par latviešu valodas godāšanu un popularizēšanu.
Šausmas Amitivilā
"Šausmas Amitivilā" (en) ir 2005. gada ASV šausmu filma, kuras režisors ir Endrū Daglass. Galvenās lomas atveido Raiens Renoldss, Melisa Džordža un Filips Beikers Hols. Filmas pirmizrāde notika.
Tikko precējušos pāri sāk terorizēt dēmoniski spēki pēc tam, kad viņi ir pārceļas uz lielu māju, kurā gadu pirms tam notika masveida slepkavība.
Autoceļš R240 (Krievija)
Autoceļš R240 (Автодорога Р240) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš Baškortostānas republikā un Orenburgas apgabalā. Savienojumi ar federālo autoceļu M5 un ar federālo autoceļu M7 Ufā. Trases Ufa – Sterļitamaka – Salavata – Meleuza – Kumertau – Orenburga garums ir 374 km.
Iļja Ivanovs
Iļja Ivanovs (dzimis ) ir Latvijas politiķis. Ievēlēts 14. Saeimā no partijas "Stabilitātei!" saraksta.
2017. gadā ieguva vidējo izglītību Daugavpils 13. vidusskolā. Augstāko izglītību nav ieguvis.
Pirms ievēlēšanas Saeimā strādāja par konsultantu mūzikas instrumentu veikalā "MUZ PRO".
2022. gada rudenī notikušajās 14. Saeimas vēlēšanās ievēlēts 14. Saeimā no partijas "Stabilitātei!" saraksta.
Autoceļš R242 (Krievija)
Autoceļš R242 (Автодорога Р-242) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno autoceļu M7 "Volga" pie Permas pāri Urāliem ar Jekaterinburgu. Automaģistrāles garums ir 352 kilometri, tā ir daļa no Eiropas maršruta E22.
Braucamais lielceļš pāri Urālu kalniem ir izveidots Sibīrijas kolonizācijas periodā 1763. gadā un nosaukts par "Sibīrijas traktu". Mūsdienās autoceļš R242 turpinās Sibīrijā kā federālais autoceļš R351 Jekaterinburga - Tjumeņa un federālais autoceļš R354 Jekaterinburga - Kurgāna.
Pols Kofijs
Pols Kofijs (dzimis 1961. gada 1. jūnijā) ir bijušais kanādiešu hokejists, aizsargs, kurš 21 sezonu aizvadīja dažādu NHL klubu rindās, četras reizes izcīnot Stenlija kausa titulus, kā arī trīsreiz kā līgas labākais aizsargs iegūstot Džeimsa Norisa balvu. 2004. gadā uzņemts Hokeja Slavas zālē.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Kofijs sāka 1980.—81. gada sezonā NHL kluba Edmontonas "Oilers" rindās. Jau 1981.—82. gada sezonu aizsargs noslēdza ar 89 punktiem 80 spēlēs, tādējādi gūstot plašu ievērību. Spēlējots "Oilers" rindās, 1984., 1985. un 1987. gadā Kofijs izcīnīja Stenlija kausu, tāpat 1985. un 1986. gadā ieguva Džeimsa Norisa balvu. 1985.—86. gada sezonā Kofijs guva 48 vārtus, labojot Bobija Ora rekordu starp aizsargiem.
Pēc nesaskaņām ar "Oilers" vadību, 1987. gadā Kofijs tika aizmainīts uz Pitsburgas "Penguins". 1991. gadā viņš "Penguins" rindās kļuva jau par četrkārtēju Stenlija kausa ieguvēju. Jau 1991.—92. gada sezonā Kofijs apsteidza Denisu Potvinu kā visu laiku rezultatīvākais NHL aizsargs. Sezonas vidū gan aizsargs tika aizmainīts uz Losandželosas "Kings", savukārt vien gadu vēlāk nonāca jau Detroitas "Red Wings" rindās.
Kopā ar "Red Wings" Kofijs sasniedza 1994.—95. gada sezonas Stenlija kausa finālu, trešo reizi iegūstot arī Džeimsa Norisa balvu. 1996.—97. gada sezonas ievadā tika aizmainīts uz Filadelfijas "Flyers", turpmākajos gados īslaicīgi spēlējot arī Čikāgas "Blackhawks", Karolīnas "Hurricanes" un Bostonas "Bruins" rindās, līdz pēc pirmā 2000.—01. gada sezonas noslēguma paziņoja par spēlētāja karjeras beigām.
Jau Kofija pēdējās profesionālās sezonas gaitā Rejs Burks apsteidza viņu kā visu laiku rezultatīvākais NHL aizsargs.
Vergu atbrīvošanas deklarācija
Vergu atbrīvošanas deklarācija ir dokuments, kas sastāv no diviem Abrahama Linkolna dekrētiem, kas izdoti Amerikas pilsoņu kara laikā. Pirmais dekrēts, kas izdots 1862. gada 22. septembrī, atzina, ka visi vergi ir brīvi jebkurā ASV pavalstī, pat ja tās līdz 1863. gada 1. janvārim neatgriezās ASV. Otrais dekrēts, kas izdots 1863. gada 1. janvārī, nosauca 10 atsevišķus štatus, uz kuriem attiecās verdzības atcelšana. Linkolnam bija tiesības izdot tādus dekrētus kā Amerikas Savienoto Valstu armijas un jūras kara flotes komandierim (saskaņā ar ASV Konstitūcijas II panta 2. daļu).
Vergu atbrīvošana tika kritizēta, jo tā atbrīvoja vergus tikai teritorijās, kurās ASV nebija varas. Tomēr, stājoties spēkā, tā deva brīvību tūkstošiem vergu dienā deviņos no desmit štatiem, uz kuriem tā attiecās (vienīgais izņēmums bija Teksasa).
Autoceļš R243 (Krievija)
Autoceļš R243 (Автодорога Р-243) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno Kostromu caur Kirovu (daļēji ved pa R176) ar Permu. Automaģistrāles garums ir 882 kilometri.
1763. gadā cauri Permai izveidoja "Sibīrijas traktu". Mūsdienās autoceļš R243 turpinās uz Sibīriju kā autoceļš R242 Perma - Jekaterinburga.
Grānta Zeme
Grānta Zeme (en) ir vēsturisks nosaukums Elsmīra salas ziemeļdaļai. Dienvidu robeža tiek vilkta no Lēdijas Franklinas līča austrumkrastā līdz Grīlija fjordam rietumkrastā. Izstiepta ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā 480 km garumā. Pārsvarā kalnains arktiskais tuksnesis; Grānta Zemē atrodas salas augstākais punkts Barbo kalns. Liela daļa Grānta Zemes ietilpst Kutinirpākas nacionālā parka teritorijā. Zemes ziemeļaustrumos atrodas salas otra lielākā apdzīvotā vieta Alerta.
1871. gadā Čārlzs Hols (Charles Francis Hall) ar kuģi Polaris, kuģojot pa Neirsa šaurumu uz ziemeļiem no Grinela Zemes, sasniedza platuma grādus līdz mūsdienu Alertai, kā rezultātā atklāja zemes uz ziemeļiem no Lēdijas Franklinas līča un pieņemot, ka Lēdijas Franklinas līcis ir jūrasšaurums, nodēvēja jaunatklāto zemi par godu tā laika ASV prezidentam Ulisam Grāntam.
Dēdēšana
Dēdēšana ir ģeoloģisku procesu kopums, kuru dēļ atmosfēras, hidrosfēras un biosfēras faktoru ietekmē zemes virskārtā vai nelielā dziļumā notiek minerālu un iežu sairšana vai ķīmiskā sastāva izmaiņas. Dēdēšanas procesā materiāls tiek pārvietots nelielā attālumā vai uzkrājas uz vietas, veidojot dēdēšanas garozu.
Mehāniskā jeb fiziskā dēdēšana
Mehāniskā dēdēšana ir fizisks process, kura laikā nenotiek nekādas iežu ķīmiskā sastāva izmaiņas, tāpēc to bieži sauc arī par fizisko dēdēšanu. Ieži tiek vienkārši sadrupināti dažāda izmēra fragmentos dažādas izcelsmes fiziska stresa ietekmē. Mehāniskās dēdēšanas veidi ir termiskā, sala dēdēšana, minerālu kristālu augšana iežu porās un plaisās, kā arī dzīvo organismu mehāniskā iedarbība uz iežiem.
Termiskā dēdēšana
Termiskā dēdēšana norisinās temperatūras diennakts un sezonālo maiņu ietekmē. Aptver zemes garozas virsējo daļu dziļumā no dažiem 10 cm līdz dažiem m. Temperatūras svārstību dēļ mainās iežu tilpuma maiņa, kā rezultātā notiek iežu izplešanās un saraušanās. Termiskās dēdēšanas rezultātā notiek iežu virsmas atslāņošanās („lobīšanās”) vai iežu dezintegrācija
Visintensīvāk sairst dažādgraudaini vai dažādkrāsaini poliminerāli ieži. Ātrāk sadēd tumšas krāsas minerāli un ieži. Teritorijas, kur visintensīvāk norisinās termiskā dēdēšana, ir arīdie apgabali. Tajos ir sauss gaiss un zems gaisa mitrums, kas nosaka lielas temperatūras diennakts svārstības. Ļoti labvēlīgi apstākļi termiskajai dēdēšanai pastāv arī kalnos un lielo vai vidējo platumu paceltajos līdzenumos, kur krasi kontinentāla klimata apstākļos neveidojas vai ir ļoti plāna sniega sega
Sala dēdēšana
Tas ir process, kas saistās ar ūdens sasalšanu iežu plaisās. Šādos apstākļos var veidoties ledus ķīļi vai dzīslas. Ūdens tilpuma pieaugums sasalstot par 9-10% sekmē iežu plaisu paplašināšanos un iežu dezintegrāciju.
Minerālu kristālu augšana iežu kapilārajās porās un plaisās
Minerālu kristālu augšana iežu kapilārajās porās un plaisās, piemēram plūdmaiņu zonā vai mineralizētu pazemes ūdeņu avotu vietās sekmē iežu sašķelšanos un tālāko sairšanu. Pēc fizikālās būtības šim dēdēšanas veidam ir daudz kopīgu iezīmju ar sala dēdēšanu.
Latvijas apstākļos pārsvarā norisinās iežu mehāniskā (fiziskā) dēdēšana.
Ķīmiskā dēdēšana
Ķīmiskās dēdēšanas procesos mainās iežu sākotnējais ķīmiskais sastāvs un rodas jauni savienojumi. Ļoti izturīgs pret ķīmisko dēdēšanu ir kvarcs, tāpēc tas ir galvenais minerāls tādos izplatītos nogulumiežos kā smilts un smilšakmeņi.
Ķīmiskās dēdēšanas procesi ir:
Vielu šķīšana
Vielu šķīšana – process, kurā vienas vielas molekulas vienādi izkliedējas šķīdumā un novietojas starp citas vielas molekulām. Galvenie ķīmiskie vielu šķīšanas cēloņi ir ūdens, skābekļa (O2), ogļskābās gāzes (CO2), sēra savienojumu un organisko skābju iedarbība uz iežiem. Izšķīstot ūdenī CO2 gāzei, palielinās H un CO3 jonu koncentrācija ūdenī un tiek šķīdināti Ca un Mg karbonāti. Vislabāk šķīstošie nogulumieži ir hlorīdi un sulfāti, piemēram, akmenssāls, silvinīts, ģipšakmens.
Hidrolīze
Hidrolīze ir process, kurā notiek to magmatisko un metamorfo silikātiežu ķīmiska dēdēšana. Ortoklazs (kālija laukšpats), kas ir aranītos dominējošais minerāls, sadēdot pārvēršas mālu minerālā kaolinītā (ortoklazs –hidrovizla – kaolinīts).
Ūdens disociācija jonos sekmē grūti šķīstošu hidroksīdu veidošanos, OH− jonam savienojoties ar metālu joniem — Fe(OH)3, Al(OH)3, Mn(OH)2, tāpat arī ar Si.
No primārajiem minerāliem veidojas sekundārie minerāli, kas raksturojas:
Galvenokārt veidojas mālu minerāli (ilīts, smektīts, kaolinīts). Mēreni mitrā klimatā veidojas hidrovizlas un montmorilonīta māli. Bieži dominē Si. Tropu mitrajā klimatā veidojas kaolīna māli, laterīti u.c., kas satur Al.
Dehidratācija
Dehidratācijā minerāli zaudē ūdeni: ģipsis - anhidrīts, hematīts – Fe2O3.
Oksidēšanās
Oksidēšanās ir raksturīga Fe un Mn saturošiem minerāliem, arī Cu, Co, Cr saturošiem minerāliem. Procesa norises ātrumu ietekmē O2 klātbūtne, tāpēc intensīvāk oksidēšanās notiek zemes virspusē. Pazīstamas ir šādas pārmaiņas: magnetīts – limonīts, pirīts – Fe sulfāts un H2SO4, olivīns – hematīts u.c.
Reducēšanās
Reducēšanās notiek anaerobos apstākļos, kur mikroorganismi piesaista sev nepieciešamo skābekli. Reducēšanās intensitāte pieaug dziļumā, samazinoties O2 daudzumam. Reducēšanās rezultātā notiek gleja veidošanās, Fe2O3 (sarkana krāsa) aizvietošana ar FeO (zaļganā krāsā).
Dēdēšana garozā (bioloģiska dēdēšana)
Dēdēšanas garoza jeb elūvijs ir nepārvietoti kontinentālos apstākļos veidojušies dēdēšanas produkti. Veidojas, kontinentālos apstākļos sadēdot iežiem, galvenokārt aerācijas zonā. Dēdēšanas garozu biezums mainās no dažiem cm līdz 100 un vairāk m. Tas parasti ir atkarīgs no gruntsūdens ieguluma dziļuma. Biezākās dēdēšanas garozas veidojas mitrā un siltā klimatā.
Dēdēšanas garozu iedalījums
Dēdēšanas garoza ir nozīmīga derīgo izrakteņu ieguvē, jo ar to saistās derīgo izrakteņu iegulas. Laterītu dēdēšanas garozas virskārtā uzkrājas Fe un Al oksīdi, hidroksīdi, Ti un Si oksīdi un hidroksīdi. Laterītu dēdēšanas garozās sastopamas Al, Fe, Ti, Ni, Co rūdu iegulas. Veidojas mitra silta klimata apstākļos, sadēdot ultrabāziskajiem un bāziskajiem magmatiskajiem iežiem, kristāliskajiem slānekļiem un kaļķakmeņiem. Kaolinīta dēdēšanas garoza – porcelāna, fajansa ražošanā.
Laukuva
Laukuva (lt) ir miests Lietuvas Žemaitijas novadā 16 km uz ziemeļiem no Šilales.
Vēsture
Atrodas senajā Medenikes zemē, kuras galvenais Medvegales pilskalns (castrum Medewage) atrodas 10 km attālumā. Rakstos Laukuva pirmoreiz minēta 1253. gada jūlijā, kad Lietuvas karalis Mindaugs dāvināja Livonijas ordenim par solīto palīdzību cīņā pret žemaišu kunigaiti Vikintu viņa pārvaldīto zemes daļu (pusi no Laukavas, Betigolas, Eragolas pilsnovadiem, visu Kuleni, Kārsavu un Kroši). 1254. gadā šo teritoriju ieguva Lietuvas bīskaps Kristiāns. Laukuvas miests pirmo reizi minēts 1655. gadā.
Vladimirs Fedosejevs
Vladimirs Fedosejevs (ru; dzimis ) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (2011), kas kopš 2023. gada šaha turnīros pārstāv Slovēniju.
Biogrāfija
2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 21. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.
Pārstāvējis Krievijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Dainava (zeme)
Dainava bija viens no jātvingu apdzīvotās zemes  nosaukumiem tagadējās Lietuvas (Dzūkijas rietumdaļas) un Baltkrievijas (Grodņas apgabala ziemeļdaļas) teritorijā.
Nosaukums
Lietuvieši jātvingu apdzīvoto zemi Nemunas labajā krastā dēvēja par Dainavu (dziesmu zemi), bet prūši viņu zemes rietumu daļu Nemunas kreisajā krastā dēvēja par Sūdavu (purvaino zemi). 19. gadsimtā lietuviešu valodas apritē iegājās Dzūkijas nosaukums, norādot uz vietējo iedzīvotāju lietuviešu valodas īpatnējo "dzūkisko izrunu".
Vēsture
Ap 1040. gadu jātvingu zemes ("Jotvu") mēģināja pakļaut Kijevas lielkņazs Jaroslavs Gudrais, bet 1253. gadā Lietuvas karalis Mindaugs Dainavu (Deynowe, Dainowe, Denowe) apsolīja Vācu ordenim. Liela daļa jātvingu gāja bojā Ziemeļu krusta karu laikā, bet atlikusī daļa saplūda ar lietuviešiem, baltkrieviem, poļiem un vāciešiem.
Lokalizācija
Agrākās Dainavas teritorijā tagad atrodas Lietuvas Dzūkijas vidusdaļa (Alītas rajona, Prienu rajona austrumdaļa) un Baltkrievijas Voranavas un Ļidas rajoni. Baltkrievu vēsturnieki apgalvo, ka tā atradusies Suvalkijas teritorijā.
Serkuļi
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V148. Ciema apkārtnē atrodas Zvejnieku ezers.
Roda
Roda (el, Ródos) ir sala Grieķijā, atrodas Egejas jūras austrumos. Tā ir lielākā no Dienvidsporādu salām gan platības, gan iedzīvotāju skaita ziņā. Rodas pilsēta ir Dodekanesas vēsturiskais centrs. Vēsturiski tā ir pazīstama kā Rodas kolosa (viens no septiņiem pasaules brīnumiem) atrašanās vieta. Savukārt Rodas viduslaiku vecpilsēta ir iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma objektu sarakstā. Mūsdienās Rodas sala ir viens no populārākajiem tūrisma galamērķiem Eiropā.
Vēsture
164. gadā p.m.ē. Roda kļuva par Senās Romas lielvalsts sabiedroto, tad pakāpeniski zaudēja saimniecisko nozīmību un par galveno Egejas jūras tirdzniecības centru kļuva Dēlas sala. 74. gadā Roda kļuva par Līkijas un Pamfīlijas provinces daļu, bet 293. gadā par Salu provinces (la) centru.
Nobujuki Kodžima
Nobujuki Kodžima (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Pēteris Briedis
Pēteris Briedis ( — ) bija Latvijas politiķis. Bijis nedemokrātiski ievēlētās Tautas Saeimas priekšsēdētājs (1940) un Latvijas PSR Augstākās Padomes priekšsēdētājs (1940—1947).
Biogrāfija
Pēteris Briedis piedzima Skultes pagastā. Rīnūžos apmeklējis pamatskolu, taču 12 gadu vecumā sācis strādāt. 1924. gadā pārcēlies uz Rīgu, kur strādāja ostā. Šajā laikā iesaistījās kreisi noskaņotās arodbiedrībās. 1927. gadā iestājies Latvijas Komunistiskajā partijā, gadu vēlāk ievēlēts partijas komitejā. Politiskās darbības dēļ vairākkārt ir ticis arestēts. No 1931. līdz 1937. gadam atradies cietumā. 1939. un 1940. gados bija kompartijas sekretārs.
1940. gadā piedalījies nedemokrātiskajās Tautas Saeimas vēlēšanās no vienīgā — "Darba tautas bloka" — saraksta. Ievēlēts no Rīgas apgabala. Kļuvis par Tautas Saeimas priekšsēdētāju. Pēc Latvijas inkorporācijas PSRS Briedis darbu turpināja kā Latvijas PSR Augstākās Padomes priekšsēdētājs. Piedalījies Otrajā pasaules karā partizānu kustībā, 1943. gadā ticis smagi ievainots un kļuvis par invalīdu. Līdz 1951. gadam un no 1959. līdz 1963. gadam bija LPSR AP deputāts. No 1953. gada līdz 1962. gadam bija LPSR zvejnieku kolhozu savienības priekšsēdētājs. Miris pēc ilgas slimības.
Apbalvots ar Sarkanā karoga ordeni un vairākām medaļām.
Madars Lasmanis
Madars Lasmanis (dzimis Jelgavā) ir latviešu uzņēmējs un politiķis, pārstāv partiju "Latvijas attīstībai". Viņš ir bijis triju Saeimas sasaukumu deputāts, ilgstoši bijis Jelgavas novada domes deputāts, pašlaik — tās priekšsēdētājs.
Izglītība
Pamata un vidējo izglītību ieguvis Vilces pamatskolā un Valsts Bulduru dārzkopības tehnikumā. 2002. gadā M. Lasmanis pabeidza Latvijas Lauksaimniecības universitāti, iegūstot bakalaura grādu dārzkopībā. 2005. gadā, absolvējot Latvijas Universitātes Bioloģijas fakultāti, M. Lasmanis ieguva maģistra grādu dabas zinātnēs (specializējoties entomoloģijā).
Karjera
Līdztekus studijām LLU M. Lasmanis no 2000. gada līdz 2002. gadam bija arī LLU Studentu pašpārvaldes vadītājs. No 2003. gada līdz 2004. gadam pildīja VAS Lauku attīstības fonda padomes locekļa pienākumus.
Politiskā darbība
2013. gadā M. Lasmanis tika ievēlēts Jelgavas novada domē. 2014. gadā nesekmīgi kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās. 2015. gadā pametis partiju "Vienotība", bet 2017. gadā pievienojies partijai "Latvijas attīstībai".
2019. gadā M. Lasmanis kļuva par Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministra Jura Pūces padomnieku pašvaldību jautājumos. Pēc ministru maiņas 2020. gadā turpināja darboties kā jaunā ministra Artūra Toma Pleša padomnieks.
Dalība sabiedriskajās organizācijās
No 2000. gada Latvijas biškopības biedrības biedrs. No 2005. gada Antīko automobiļu kluba biedrs.
Autoceļš V1278
V1278 autoceļš Ciecere—Ikaiši—Vārme, ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno autoceļu A9 Cieceres ciemā Kuldīgas novadā ar autoceļu P108 pie Vārmes. Autoceļa kopgarums ir 33,2 km un lielākajā daļā ir ar grants segumu, izņemot ceļa 2,5 kilometru garo posmu no Cieceres līdz Jelgavas—Liepājas dzelzceļa līnijas pārbrauktuvei aiz Kušaiņiem un nelielu ceļa posmu Videniekos. Ceļš šķērso Kuldīgas novada Skrundas un Vārmes pagastus.
Autoceļš šķērso upes
Autoceļš šķērso dažādas upes — Ponaksti, Porupi, Cieceri un Dūri. Vislielākā no tām ir Ciecere.
500 vasaras dienas
"500 vasaras dienas" (en) ir 2009. gada romantiska komēdija, kuras režisors ir Marks Vebs. Galvenās lomas atveido Džozefs Gordons-Levits un Zoja Dešanela. Filmas pirmizrāde notika Sandensas kinofestivālā.
Filmas galvenie varoņi ir Sammera Finna, kura netic patiesai mīlestībai, un Toms Hansens, kurš viņā iemīlas.
Ronalds Ozoliņš
Ronalds Ozoliņš (dzimis Rīgā) ir bijušais latviešu hokejists, aizsargs, daudzkārtējs Latvijas čempions, tagad treneris. Strādājis kā Kontinentālās hokeja līgas kluba Rīgas "Dinamo" galvenā trenera asistents.
Spēlētāja karjera
1995.—96. gada sezonā aizsargs spēlēja ECHL klubā Džeksonvillas "Lizard Kings". No 1998. līdz 2000. gadam aizsargs spēlēja Centrālās hokeja līgas vienībā Feijetevillas "Forces", taču tad sezonu aizvadīja ECHL klubā Beitonrūžas "Kingfish".
2001.—02. gada sezonā aizsargs atgriezās Latvijā, pievienojoties Austrumeiropas hokeja līgā spēlējošās HK Rīga 2000 rindām. Kluba sastāvā viņš spēlēja līdz pat 2007.—08. gada sezonas noslēgumam, kad profesionāļa karjeru beidza. Kopā ar HK Rīga 2000 kļuva par četrkārtēju Latvijas čempionu.
Trenera karjera
2010.—11. gada sezonā Ozoliņš vadīja Latvijas hokeja līgas klubu HK Zemgale, taču tad kļuva par HK Rīga galvenā trenera Leonīda Tambijeva palīgu. Turpmākajās sezonas viņš bija Tambijeva palīgs arī vispirms Latvijas U-18, taču vēlāk arī U-20 izlasēm. 2014. gada vasarā kļuva par HK Rīga galveno treneri. 2018./2019. gada sezonā pievienojās hokeja kluba Rīgas "Dinamo" treneru štābam un strādāja par galvenā trenera Ģirta Ankipāna asistentu.
Sarmīte Māliņa
Sarmīte Māliņa (dzimusi 1960. gada 4. decembrī Aknīstē) ir latviešu māksliniece.
S. Māliņa beigusi Rēzeknes lietišķās mākslas vidusskolu un Latvijas Mākslas akadēmijas Dizaina nodaļu.
Alsene (zeme)
Nosaukums
Bihoveca hronika zemes nosaukumu atvasina no Alsenes kunigaišu vārda, kas it kā cēlušies no Narimanta, Daumanta, Giedra un Traideņa brāļa Alša, kurš valdījis Rokantišķu pilī tagadējās Viļņas austrumu daļā. 19. gadsimtā lietuviešu valodas apritē iegājās Dzūkijas nosaukums, norādot uz vietējo iedzīvotāju lietuviešu valodas īpatnējo "dzūkisko izrunu".
Sarmīte Māliņa
Izstādēs piedalās kopš 1986. gada. Kopā ar Sergeju Davidovu un Oļegu Tillbergu 80. gados veidojusi instalācijas ("Staburaga bērni", "Cilvēki būros"), 90. gados veidojusi objektus ("Jūtas", 1992; "Valoda", "Elektriskais krēsls", "Laimīgā bērnība", visi 1996; "Saulainā diena", 1997; "Pieredze", 1998). 1995. gadā saņēmusi 3. gadskārtējās "Sorosa mūsdienu mākslas centra — Rīga" izstādes "Piemineklis" starptautiskās žūrijas balvu par objektu "Nepamatots prieks". Vēlāk strādājusi kopā ar fotogrāfu Kristapu Kalnu (instalācija "Mīlestība nekad nebeidzas", 2008) abi veidojuši izstādes ("Pacieties", 2012).
Alsene (zeme)
Mūsdienās
Agrākās Alsenes teritorijā tagad atrodas Lietuvas Dzūkijas austrumdaļa (Viļņa, Traķu rajons, Šaļčininku rajons) un Baltkrievijas Astravjecas un Ašmjanu rajoni.
Sarmīte Māliņa
Veidojusi vākus žurnālam "Avots", laikraksta "Diena" pielikumam "Kultūras Diena" (kopā ar K. Kalnu), kopš 2015. gada žurnāla "Domuzīme" māksliniece.
2018. gadā notika S. Māliņas pirmā personālizstāde "Asaras".
Era Istrefi
Era Istrefi (dzimusi Prištinā) ir Kosovas dziedātāja un dziesmu autore.
Viņas tēvs Nezirs Istrefi bija žurnālists, bet māte Suzana Tahirsilaja bija dziedātāja, kura 2004. gadā pēc Nezira nāves pameta darbu izklaides industrijā. Eras māsa Nora Istrefi arī ir dziedātāja.
Viņa ir izlaidusi vairākus singlus gan savā dzimtajā albāņu valodā, gan arī angļu valodā. Pirmais viņas singls, Mani Për Money, tika izlaists 2013. gadā. tika izlaista dziesma BonBon, kas ieguva plašu popularitāti arī starptautiski, iekļūstot Vācijas, Francijas, Austrijas un vairāku citu valstu mūzikas topos. Šī dziesma pārsvarā ir rakstīta albāņu valodā ar dažām frāzēm angļu valodā. Tās oficiālais video portālā YouTube ir ieguvis vairāk par 600 miljoniem skatījumu. tika izlaista šīs dziesmas versija angļu valodā. Pēc šī singla panākumiem, viņa noslēdza līgumus ar ierakstu kompānijām Sony Music Entertainment un Ultra Music. Viņa, kopā ar Nicky Jam un Villu Smitu piedalījās dziesmā Live It Up, kas tika izvēlēta par 2018. gada FIFA Pasaules kausa oficiālo dziesmu.
Roberts Ozols
Roberts Ozols var būt:
FC ROMAR
FC ROMAR bija Lietuvas futbola klubs no Mažeiķiem, kurš spēlēja Lietuvas A līgā. Tas ir dibināts 1992. gadā, beidza pastāvēt 1995. gadā.
Babītes Sv. Annas luterāņu baznīca
'''Babītes Sv. Annas evaņģēliski luteriskā baznīca jeb Piņķu Sv. Annas baznīca''' ir luterāņu dievnams, Piņķu Sv. Nikolaja baznīcas filiāle. Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis nr. 8484, kas atrodas Mārupes novadā.
Vēsture
Babītes draudzes novada Sv. Annas kapelu, tāpat kā Sv. Nikolaja un Sv. Jāņa kapelas pie senā Lielupes kara ceļa uz Zemgali jau 13. gadsimtā izveidojuši Daugavgrīvas cisterciešu klostera mūki. Jauna koka baznīca uzcelta un iesvētīta Zviedru Vidzemes laikā starp 1660. un 1692. gadu. 1802. gadā pie Annas baznīcas tika ierīkota pagasta skola zemnieku bērniem.
Līdz mūsdienām saglabājusies laikā no 1872. līdz 1874. gadam pēc arhitekta Johana Daniela Felsko projekta celtā mūra baznīca.
Senākā koka baznīca
Pirmā Annas baznīca bija vienkārša vientelpas būve no kaķētiem guļkokiem uz mūra pamata, ar kārniņu jumtu un nelielu koka tornīti. Baznīcas grīdu sedza dēļi, bet guļkoku sienas nebija krāsotas. Nebija arī nodalītas kora telpas. Gaisma telpā ieplūda pa maziem divrūšu logiem. Bluķī cirstas kāpnes veda pašā baznīcā un augšā zvanu tornītī. Mācītāja kambaris atradās baznīcas otrā pusē un bija piebūvēts pa kreisi altāra daļai.
Rudzu lāčauza
Rudzu lāčauza (la) ir graudzāļu dzimtas lāčauzu ģints suga. Tā savvaļā ir sastopama Austrumu un Centrālajā Eiropā, bet daudzviet izzūd, un mūsdienās kādreizējā vienlaidu areālā sastopama no ļoti reti līdz retumis.
Latvijā rudzu lāčauze ir reti sastopama, izzūdoša nezāle. Tās atsevišķi īpatņi un nelielas augu grupas aug sējumos un ceļmalās.
Apraksts
Rudzu lāčauza ir viengadīgs pārziemojošs, 15-60 cm garš lakstaugs. Stiebrs ir stāvs, gluds un kails. Lapas ir lineāras, 0,4-0,6 cm platas, īsākas nekā stiebrs un atrodas pārsvarā tā lejasdaļā. Lapas plātne un mala ir klāta ar izklaidus matiņiem, lapas maksts kaila un slēgta. Skara ir 6-15 cm gara un novietota stiebra galotnē, pēc ziedēšanas tā ir mazliet nokarena, diezgan šaura. Vārpiņas ir masīvas, ap 2 cm garas, sāniski saplacinātas. Ārējā vārpiņas plēksne ir ar 3-5 dzīslām, iekšējā - ar 5-7 dzīslām. Ārējā zieda plēksne ir strupa, ar 1-2 cm garu akotu un 7-11 dzīslām. Plēksnes augļu laikā atstāv, tomēr malas ieliecas un pilnīgi nosedz masīvo, veltenisko graudu, kurš ir ap 0,8 cm garš. Graudam ir dziļa garenrieva. Zied jūnijā un jūlijā.
2001. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā
2001. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā notika Lisabonā, Portugālē, no 9. līdz 14. oktobrim. Čempionāts sastāvēja no grupas un individuālā brauciena vīriešiem, sievietēm, vīriešiem līdz 23 gadu vecumam, jauniešiem un jaunietēm. Tas bija 74. Pasaules čempionāts.
Robota bērns
"Robota bērns" (en) ir 2019. gada Austrālijas zinātniskās fantastikas trillera filma, kuras režisors ir Grānts Sputore. Filmā galvenās lomas atveido Klāra Rugārda, Rouza Bairna un Hilarija Svonka.
Filma stāsta par meiteni, kuru pazemes bunkurā uzaudzina robots vārdā "Māte", kura uzdevums ir atjaunot cilvēku populāciju.
Filmas "Robota bērns" pirmizrāde notika Sandensas kinofestivālā. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Tīmekļa vietnē Rotten Tomatoes filmai ir 89% vērtējums.
Mikēle Bartoli
Mikēle Bartoli (dzimis Pizā) ir bijušais profesionālais Itālijas šosejas riteņbraucējs. Viņš bija viendienas sacensību speciālists un uzvarēja trijos no pieciem klasikas pieminekļiem. Bartoli 1997. un 1998. gadā uzvarēja UCI Pasaules kausa kopvērtējumā.
Biogrāfija
Bartoli par profesionāli kļuva 1992. gadā  komandā un 1995. gadā pērcēlās uz Džankarlo Ferreti vadīto MG-Technogym komandu. 1998. gadā viņš pievienojās Asics. Pēc Tour de France, kurā uzvarēja Marko Pantāni, Asics izrādīja interesi par līguma slēgšanu ar Pantani, bet Bartoli pameta komandu un pievienojās  uz laika posmu no 1999. līdz 2001. gadam.
1997. un 1998. gadā Bartoli uzvarēja UCI Pasaules kausa kopvērtējumā. No 1998. gada 10. oktobrim līdz 1999. gada 6. jūnijam Bartoli atradās UCI Pasaules ranga pirmajā vietā. Šajos gados Bartoli palīgs bija Paolo Betīni, ar kuru Bartoli bija braucis kopā MG-Technogym un Asics komandās. Betīni turpināja uzlabot savu sniegumu. Pēc kritiena 1999. gada Tour of Germany Bartoli bija savainots un Betīni varēja demonstrēt savu sniegumu, uzvarot Ljēža—Bastoņa—Ljēža sacensībās. No tā brīža abi sportisti pieprasīja komandas līdera lomu. Lai arī viņi abi sastrādājās 2000. gada olimpiskajās spēlēs Sidnejā, nesaskaņas visspilgtāk izpaudās 2001. gada Pasaules čempionātā, kur abi atteicās sadarboties, kā rezultātā uzvarēja Spānijas pārstāvis Oskars Freire.
2002.—2003. gada sezonā Bartoli atkal pievienojās Ferreti vadītajai komandai, pārejot uz Fassa Bortolo, bet 2004. gadā pārcēlās uz . 2004. gada Tour de France Bartoli izstājās no sacensībām pēc tam, kad komandas vadītājs Bjarne Rīss viņu atsauca no atrāviena, lai aizsargātu komandas kapteini Ivanu Baso. Bartoli pārtrauca savu karjeru pēc savainojumiem 2004. gada sezonas beigās. Viņš izteicās: "Es vairs nebiju motivēts turpināt... Es vairs nevaru būt augstākā līmeņa braucējs un tam bija lielāka ietekme uz manu lēmumu kā manām nesenajām fiziskajām problēmām."
Bartoli bija viens no panākumiem bagātākajiem sava laika klasiku braucējiem. Viņš uzvarējis dažādās klasiskajās sacensībās, sākot ar Flandrijas tūri 1996. gadā un Omloop "Het Volk" 2001. gadā, paugurainās sacensībās kā Ljēža—Bastoņa—Ljēža 1997. un 1998. gadā, Züri-Metzgete 1998. gadā, La Flèche Wallonne 1999. gadā un Amstel Gold Race 2002. gadā. Giro di Lombardia uzvaras tika gūtas 2002. un 2003. gadā. 2000. gadā viņš bija Itālijas čempions un uzvarēja īsās daudzdienu sacensībās kā Tirreno–Adriatico, Tour de Reggio Calabria un Three Days of De Panne.
Itālijas laikraksts La Gazzetta dello Sport norādījis uz Bartoli saistību ar segvārdu "Sansone" sporta ārsta Eufemanio Fuentesa datubāzē Operación Puerto dopinga lietā. Sansone ir Bartoli suņa vārds.
Urbāns VIII
Pāvests Urbāns VIII (, dzimis, miris ), īstajā vārdā Mafeo Barberīni (Maffeo Barberini), bija Romas pāvests no līdz savai nāvei. Viņš bija pēdējais pāvests, kurš paplašināja pāvesta pārvaldītās teritorijas, izmantojot karaspēku. Urbāna VIII laikā slavenais itāļu astronoms Galileo Galilejs nāca klajā ar heliocentrisma teoriju, kuru baznīca nosodīja.
Zvaigžņu kari: Situ atriebība
"Zvaigžņu kari: III daļa. Situ atriebība" (en) ir 2005. gada amerikāņu zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Džordžs Lūkass. Šī ir sestā uzņemtā "Zvaigžņu karu" sāgas daļa. Galvenās lomas filmā atveido Jūens Makgregors, Heidens Kristensens, Natālija Portmane, Jans Makdiarmids, Semjuels Džeksons, Kristofers Lī, Entonijs Danielss, Kenijs Beikers un Frenks Ozs. Filmas darbība norisinās trīs gadus pēc Klonu kara sākuma. Filmas pirmizrāde notika Kannu kinofestivālā,  tika uzsākta izrādīšana kinoteātros. Tā ir 2005. gada otra ienesīgākā filma pēc "Harijs Poters un Uguns biķeris".
7. tramvaju maršruts (Ščecina)
7. tramvaju maršruts ir Ščecinas sabiedriskā transporta tramvaju maršruts, kas kursē no Kžekovo (Krzekowo) līdz Turkusova ielai (Turkusowa). Šis maršruts izveidots 1905. gadā.
Mežaciems
Mežaciems (agrāk arī Limbažu dārzkopis) ir ciems Limbažu novada Umurgas pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā pie Limbažu robežām.
7. tramvaju maršruts (Ščecina)
7. tramvaju maršruta kopējais garums ir 28,1 km. Virziena Kžekovo — Turkusova kopējais garums ir 14,24 km, bet virziena Turkusova — Kžekovo kopējais garums ir 13,86 km.
Mežaciems
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P11.
7. tramvaju maršruts (Ščecina)
7. tramvaju maršrutu apkalpo "Tramwaje Szczecińskie" Pogodno tramvaju depo.
Maršruts
Virzienā Kžekovo — Turkusova tramvaji brauc pa šādām ielām: Karavīru iela, Adāma Mickēviča iela, Varšavas varoņu avēnija, Boļeslava Greizmutia iela, Stefana Višinska iela, Enerģētikas iela, Gdaņskas iela, Angāru iela, Zemnieku bataljonu iela un Tirkīza iela.
Virzienā Turkusova — Kžekovo tramvaji brauc pa šādām ielām: Tirkīza iela, Zemnieku bataljonu iela, Angāru iela, Gdaņskas iela, Enerģētikas iela, Stefana Višinska iela, Boļeslava Greizmutia iela, Varšavas varoņu avēnija, Adāma Mickēviča iela un Karavīru iela.
Pieturvietas
7. tramvaju maršrutā pavisam kopā ir 40 pieturas. Virzienā Kžekovo — Turkusova ir 20 pieturas, bet virzienā Turkusova — Kžekovo ir 20 pieturas.
Ārējās saites
Linie tramwajowe w Szczecinie
Grega dienasgrāmata (filma)
"Grega dienasgrāmata" (en) ir 2010. gada komēdija, kuras režisors ir Tors Freidentāls. Filmas scenārijs veidots pēc Džefa Kinija tāda paša nosaukuma grāmatas. Galvenās lomas filmā atveido Zakarijs Gordons, Roberts Kaprons, Stīvs Zāns un Reičela Herisa. Filmas pirmizrāde notika.
Filmā parādīti 12 gadus vecā Grega piedzīvojumi laikā, kad viņš tikko ir pabeidzis pamatskolu un pāriet uz vidusskolu, kurā viņam jāiemācās izdzīvot.
Dominiks Vilkinss
Žaks Dominiks Vilkinss (Jacques Dominique Wilkins; dzimis ) ir bijušais amerikāņu basketbolists, spēlējis vieglā uzbrucēja pozīcijā.
Dzjiņdzjana
Dzjiņdzjana (zh, ) ir apriņķa līmeņa municipalitāte Ķīnas dienvidaustrumos. Ietilpst Fudzjaņas provinces Cjuaņdžou prefektūras līmeņa municipalitātē un pēc pilsētas iedzīvotāju skaita ir lielākā valsts apriņķa līmeņa municipalitāte un lielākā pilsēta Cjuaņdžou. Izvietojusies provinces dienvidaustrumos Taivānas šauruma krastā. Robežojas rietumos ar Naņaņu, ziemeļos — ar Cjuaņdžou Ličenas un Fendzes pilsētas rajoniem, austrumos — ar Šiši.
Dominiks Vilkinss
Karjera
1982. gada NBA draftā viņu Jūtas "Jazz" izraudzijās ar kopējo 3. kārtas numuru, taču spēlētājs tika aizmainīts uz Atlantas "Hawks", kur aizvadīja lielāko karjeras daļu. Vēl D. Vilkinss spēlēja NBA klubos Losandželosas "Clippers", Bostonas "Celtics", Sanantonio "Spurs", Orlando "Magic", kā arī pa sezonai aizvadīja Grieķijas līgas kluba Panathinaikos un Itālijas kluba Fortitudo Bologna sastāvos.
Dzjiņdzjana
Galvenās rūpniecības nozares ir tekstilrūpniecība un apavu ražošana, pilsēta tiek dēvēta par Ķīnas "apavu galvaspilsētu". Pēc kopprodukta Dzjiņdzjana ir starp valsts attīstītākajām apriņķa līmeņa pašvaldībām.
Dominiks Vilkinss
Karjera
Karjeras laikā viņš piedalījās deviņās NBA Visu zvaigžņu spēlēs, divas reizes uzvarēja slam dunk konkursā (kopumā piedalījies piecos konkursos — 1984, 1985, 1986, 1988, 1990). 1985.—1986. gada sezonā viņš bija visas līgas rezultatīvākais spēlētājs ar vidēji spēlē gūtiem 30,3 punktiem. Debijas sezonā viņš tika iekļauts līgas simboliskajā debitantu izlasē, vairākkārt ticis iekļauts līgas simboliskajās izlasēs (pirmajā, otrajā un trešajā). D. Vilkinss ir viens no sešiem spēlētājiem līgas vēsturē, kas 10 sezonas pēc kārtas vidēji spēlē guvuši vismaz 25 punktus.
ASV izlases sastāvā uzvarēja 1994. gada Pasaules čempionātā.
2006. gadā viņš tika uzņemts Basketbola slavas zālē. D. Vilkinsa brālis Džeralds Vilkinss un brāļa dēls Demjens Vilkinss arī ir basketbolisti, kas spēlējuši NBA.
2017. gada Vimbldonas čempionāts
2017. gada Vimbldonas čempionāts bija 2017. gada trešais Grand Slam turnīrs, kas no 3. līdz 16. jūlijam notika Vimbldonā, Londonā, Apvienotajā Karalistē. Tas tika aizvadīts uz zāles seguma kortiem ārpus telpām. Šis bija 131. Vimbldonas čempionāts.
Lopu pārvadātājs
Lopu pārvadātājs ir liels kuģis, kuru izmanto dzīvu aitu, liellopu un kazu eksportam. Tie ir ar nolūku būvēti kuģi, vai arī pārbūvēti konteinerkuģi.
Lopu pārvadātāji
Par lopu pārvadātājiem sauc jūras kuģus, kuri pārbūvēti vai arī būvēti ar nolūku, lai pārvadātu dzīvus lopus.
Ievērojot attiecīgos normatīvos aktus, dzīvus dzīvniekus var transportēt kā daļu kravas ar dažādiem kuģu tipiem. Šāda pārvadāšanas metode ir daudz biežāk sastopama īsos jūras šķērsojumos (piemēram ar prāmi) un parasti ir saistīta ar salīdzinoši nelielu skaitu dzīvnieku. Lopu pārvadātāji ir tādi kuģi, kuri īpaši specializēti liela skaita dzīvu dzīvnieku pārvadāšanā kopā ar reisā nepieciešamo apgādi (pārtiku, ūdeni, zāģu skaidu pakaišiem, medikamentiem u.c.). Reisi ar lopu pārvadātājiem parasti ilgst no trijām dienām līdz trijām vai četrām nedēļām.
Pārvadāto dzīvnieku veidi
Ar lopu pārvadātājiem ir tikušas pārvadātas dažādas dzīvnieku sugas, bet pagaidām visvairāk pārvadātie dzīvnieki ir nebrīvē audzētas aitas un liellopi. Divdesmitā gadsimta otrajā pusē ar lopu pārvadātājiem ir transportēts miljoniem aitu un daudzi tūkstoši liellopu. Citas transportētas, nebrīvē audzētas sugas, lai arī mazākā skaitā, iekļauj zirgus, kamieļus, briežus, kazas un vismaz vienā gadījumā strausus. Dzīvu zivju pārvadāšana ar maziem, specializētiem kuģiem ir līdzīgs uzņēmējdarbības veids, kurš ir attīstījies sadarbībā ar zivju audzētavām. Nacionālās uzraudzības iestādes, kuras atļauj dzīvu dzīvnieku eksportu vai importu, regulē un ļoti rūpīgi uzrauga kuģus un citus ar dzīvnieku pārvadāšanas uzņēmējdarbību saistītos aspektus.
Izmēri un tilpība
Šī tipa kuģu izmēri mainās atkarībā no tirgus pieprasījuma dažādās pasaules daļās, dažādos laika brīžos. Divdesmitā gadsimta otrajā pusē lopu eksportētājvalstis pamatā bija Austrālija un Jaunzēlande, bet galvenie importētāji bija Tuvo austrumu valstis. Kuģu, kuri bija iesaistīti pārvadājumos starp šiem reģioniem, dedveits svārstījās no 2 000 līdz 25 000 DWT. Kuģu izmērus ierobežojošie faktori ir kompleksi. Lielāki kuģi var būt ekonomiski izdevīgāki: jo lielāks ir lopu pārvadātājs, jo lētāk tas var pārvadāt gaļas lopus un, jo labāk tas var palīdzēt apmierināt augošo pieprasījumu pēc tiem. No otras puses, lielākiem kuģiem ir nepieciešama attīstītāka ostas infrastruktūra, lai apstrādātu lielāku skaitu lopu, kurš visticamāk tiks iekrauts vai izkrauts lielākā kuģī.
Lopu pārvadātājiem ir lielākas komandas nekā līdzīga izmēra parastiem kravas kuģiem. Pieredzējuši lopkopēji veido būtisku daļu komandas. Kopējais nepieciešamo lopkopēju skaits ir atkarīgs no dzīvnieku skaita, kā arī tādiem faktoriem kā lopu aizgaldu izkārtojums, kā arī uzstādīto ēdināšanas un dzirdināšanas sistēmu automatizācijas pakāpes.
Divdesmitā gadsimta pēdējās trijās desmitgadēs bija vērojama virzība uz aizvien lielākiem kuģiem, kuri pārvadāja aizvien lielāku skaitu dzīvnieku. Pirms tam būtisks ierobežojums bija kuģa saldūdens tanku tilpība. Lai uzturētu dzīvniekus pie labas veselības, vidēja izmēra liellopiem ir nepieciešami vismaz 40 litri ūdens uz galvu dienā. Aitām nepieciešami vismaz četri litri ūdens uz galvu dienā. Ūdens atsāļošanas tehnoloģiju attīstība (sālsūdens iztvaikotāji vai reversās osmozes sistēmas) galu galā noveda pie lopu pārvadātājiem ar aprīkojumu, kurš var izgatavot līdz pat 600 tonnām saldūdens dienā. Tāpat aitām un liellopiem ir nepieciešama lopbarība, kuras apjoms ir vismaz 2% no ķermeņa svara dienā.
Lopu pārvadātājiem ir jāpārvadā nepieciešamā barība maksimālajam reisa garumam, kā arī pietiekamas rezerves avārijas gadījumiem.
Parasta vidēja izmēra lopu pārvadātāja tilpība svārstās no 30 000 līdz 40 000 aitu (vai 3 000 līdz 4 000 liellopu galvu). Tomēr, divdesmitā gadsimta pēdējās divās desmitgadēs, bija arī neliels skaits aitu pārvadātāju ar tilpību 130 000 aitas. Bija arī vismaz divi lieli lopu pārvadātāji, kuri specializējās kombinētās liellopu un aitu kravās. Viens varēja pārvadāt apmēram 7 000 liellopu un 70 000 aitu un otrs 14 000 liellopu un 20 000 aitu. 2007. gadā lopu pārvadātājs Deneb Prima pārvadāja kravas sastāvošas no 20 000 liellopu un 2 000 aitu.
Augstāk minētie skaitļi ir tikai aptuveni. Dzīvniekiem paredzēto telpu uz lopu pārvadātājiem nosaka normatīvie akti atbilstoši dzīvnieku izmēram un svaram. Lielākiem un smagākiem dzīvniekiem tiek atvēlēta proporcionāli lielāka vieta uz katru galvu.
Dumbrcāļi
Dumbrcāļi (Rallus) ir dumbrvistiņu dzimtas (Rallidae) ģints, kas apvieno 14 putnu sugas. Šajā ģintī ir vairākas aizvēsturiskas sugas, par ko liecina atrastās fosilijas.
Izplatība
Dumbrcāļi ir sastopami gandrīz visos kontinentos, izņemot Austrāliju un Antarktīdu. Lielākā daļa — sešas no dumbrcāļu sugām dzīvo Amerikā, četras sugas dzīvo Eirāzijā un Āfrikā, viena Madagaskarā. Āfrikas dumbrcālis (Rallus caerulescens) un Madagaskaras dumbrcālis (Rallus madagascariensis) ir ļoti tuvu radniecīgi, turklāt zinātnieki uzskata, ka abas sugas cēlušās no Jaunās pasaules dumbrcāļu sugu priekšteča. Madagaskaras dumbrcālis un trīs Dienvidamerikā dzīvojošās sugas ir ļoti retas un to izdzīvošana ir apdraudēta.
Latvijā
Latvijā sastopama viena dumbrcāļu ģints suga — dumbrcālis (Rallus aquaticus). Tas mājo niedrēm aizaugušos ezeros un dīķos un ir samērā parasts ligzdotājs. Nelielā skaitā dumbrcāļi regulāri pārziemo, vietās, kur sagabājas neaizsaluši ūdeņi — niedrāju ezeros vai pat pie apdzīvotu vietu notekūdeņiem. Tas ir grūti pamanāms, tāpēc ziemotāju skaits iespējams ir lielāks nekā šķiet.
Izskats un īpašības
Dumbcāļi ir slaidi putni, ar garu knābi un garām kājām. To ķermenis ir laterāli saplacināts, kas tiem ļauj viegli izslīdēt caur niedru vai meldru audzi. Parasti dumbrcāļiem uz muguras ir raibumoti brūns apspalvojums un gaiši svītroti sāni, bet pavēdere, krūtis un seja ir vienkrāsaina, visbiežāk zilganpelēka. Izņēmums ir Āfrikas dumbrcālis, kura mugura ir vienkrāsaina, un Venecuēlas dumbrcālis (Rallus wetmorei), kuram savukārt sāni ir vienkrāsaini, nevis svītroti.
Sistemātika
Dumbrcāļu ģints (Rallus)
Objektrelāciju kartēšana
Objektrelāciju kartēšana jeb objektu-relāciju attēlojums (no en jeb ORM) ir programmēšanas tehnoloģija, kurā datus no datubāzēm sasaista objektos pēc objektorientētās programmēšanas principiem, rezultātā iegūstot virtuālu objektu datubāzi. Izmantojot objektrelāciju kartēšanu, izstrādātājam nav jāraksta zema līmeņa SQL vaicājumi, bet tiek izmantotas objekta attiecīgās metodes.
Bieži objektrelāciju kartēšanas paketēs tiek integrēts datubāzes abstrakcijas slānis, kas ļauj izmantot dažādas datubāzu pārvaldības sistēmas.