cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pauls fon Tranzē-Rozeneks
Dzīvesgājums
Savā Jaungulbenes muižā viņš iekārtoja paraugsaimniecību un uzcēla Jaungulbenes stacijas ēku pie jaunatklātās Pļaviņu—Valkas dzelzceļa līnijas (1898-1903). 1903. gadā pamatīgi pārbūvēja muižas ēku un parku. Visu mūžu krāja gleznas un mēbeles, savām muižā izveidoja vērtīgu mākslas un vēstures priekšmetu ekspozīciju kā daļu no ēkas interjera. 1904. gadā viņš gleznas sāka dāvināt jaunatvērtajam Rīgas pilsētas mākslas muzejam. Pēc 1905. gada revolūcijas viņš šo kolekciju pakāpeniski pārveda uz Rīgu, 1908. gadā lielāko daļu atdāvināja Rīgas Pilsētas mākslas muzejam. Tagad gleznas atrodas mākslas muzejā "Rīgas birža" un Latvijas Nacionālā mākslas muzeja Ārzemju glezniecības kolekcijā.
Pēc Pirmā pasaules kara un Latvijas brīvības cīņām Jaungulbenes muiža tika atsavināta, Pauls fon Tranzē-Rozeneks ar ģimeni pārcēlās uz dzīvi Vācijā.
Miris 1928. gada 15. aprīlī Berlīnē.
Gudeļu katoļu baznīca
<mapframe text="Gudeļu katoļu baznīca" width=260 height=260 zoom=18 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q12656144" } '''Gudeļu sv. Jaunavas Marijas Skapulāra baznīca''' (lt) ir Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas dienvidos, Marijampoles pašvaldības Gudeļu miestā.
Ap 1700. gadu Balberišķu muižnieks Tiškevičs apmēram 2 kilometrus uz austrumiem no pašreizējās baznīcas uzcēla kapelu. 1791. gadā to pārbūvēja, bet 1803. gadā tā kļuva par Balberišķu draudzes filiāli. 1822. gadā pie baznīcas tika izveidota skola. 1844. gadā tā nodega. 1849. gadā tika uzcelta jauna koka baznīca, kurai 1851. gadā uzbūvēja zvanu torni. No 1893. līdz 1895. gadam tika uzbūvēta pašreizējā baznīca. Pēc Otrā pasaules kara tā remontēta.
Roberto Di Mateo
Roberto Di Mateo (it, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā.
Savu spēlētāja karjeru sāka savā dzimtenē Šveicē. 1993. gadā viņš pievienojās Itālijas Serie A komandai Lazio. Vēlāk ilgstoši spēlēja Anglijas komandā Chelsea, kur arī noslēdza savu karjeru.
Spēlētāja karjera
Aarau
Chelsea
Sūklis Bobs Kvadrātbiksis (2015. gada filma)
"Sūklis Bobs Kvadrātbiksis" (en) ir 2015. gada ASV animācijas filma, kuras režisors un viens no producentiem ir Pols Tibits. Galvenās lomas ierunājuši Antonio Banderass, Toms Kennijs, Klānsijs Brauns, Rodžers Bampess, Bills Fadžerbaks, Kerolīna Lorensa un Mets Berijs. Filmas pirmizrāde notika Beļģijā. Filma ir turpinājums 2004. gada animācijas filmai "Sūklis Bobs".
Kad pirāts nozog Mistera Krabja slepeno formulu, Sūklim Bobam un viņa ienaidniekam Planktonam jāapvienojas, lai formulu atgūtu.
Ērberģes luterāņu baznīca
Baznīcā un pie tās apglabāti Ērberģes muižas īpašnieku Fītinghofu, Taubes un Hānu dzimtu pārstāvji. Baznīcas kancele, kanceles un ērģeļu luktu gleznojumi radīti 1700. gadā un ir valsts nozīmes mākslas pieminekļi.
Edmunds Sprūdžs
Izglītība
Mācības uzsācis Rīgas 6. vidusskolā, kurā mācījies līdz 9. klasei. Spēlējis dažādus mūzikas instrumentus. Vidējo izglītību ieguvis Rīgas 1. ģimnāzijā, ko pabeidzis 1998. gadā. Studējis Biznesa augstskolā "Turība" tiesību zinātnes, taču pēc otrā studiju gada izstājās. 2005. gadā uzsāka klausīties Velsas universitātes akreditēto Master of Business Administration programmu Roberta Kenedija koledžā (Robert Kennedy College) Šveicē, ko pabeidza 2010. gadā.
Karjera
Darba gaitas uzsācis jau vidusskolas laikā, tulkojot datorprogrammas latviski. Pēc tam konsultējis uzņēmumus par grāmatvedības un vadības programmām.
1998. gada maijā E. Sprūdžs kļuva par uzņēmuma FirstOffice Latvia pārdošanas vadītāju, 2001. gada janvārī pameta darbu šajā amatā un kļuva par Hansa Business Solutions Latvia pārdošanas vadītāju, amatā bija līdz 2002. gada martam. Trīs ar pus gadus līdz 2003. gada augustam bija FirstOffice Latvia rīkotājdirektors, savukārt 2002. gada martā uz trīs ar pus gadiem kļuva par Hansa Business Solutions Latvia reģionālo vadītāju. Līdz 2007. gadam bijis HansaWorld Latvia un HansaWorld CIS reģionālais vadītājs. Tāpat ir bijis uzņēmuma HansaWorld valdes loceklis un reģionālais vadītājs. Viņam pieder kapitāldaļas deviņos dažādos uzņēmumos.
Politiskā karjera
2011. gadā E. Sprūdžs tika izvirzīts kā Zatlera Reformu partijas kandidāts Ministru prezidenta amatam 11. Saeimas ārkārtas vēlēšanās. Viņš tika ievēlēts 11. Saeimā. Vēlāk tika iekļauts Budžeta un finanšu (nodokļu) komisijas un Pieprasījumu komisijas sastāvā. 2011. gada 25. oktobrī viņš kļuva par vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministru Valda Dombrovska valdībā, vēlāk viņš uz ministra pienākumu pildīšanas laiku nolika Saeimas deputāta mandātu, to uz laiku ieņem Daina Kazāka. Viņš ir jaunākais ministrs V. Dombrovska trešajā valdībā. 2013. gada martā atstājis partijas valdi.
2013. gada 30. augustā E. Sprūdžs paziņoja, ka atstās vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministra amatu ar 1. decembri. Novembrī viņš izstājās no Reformu partijas, pamatojot to ar partijas atteikšanos no principiem, kas tika uzstādīti, to dibinot 2011. gadā. Atstājis ministra amatu, E. Sprūdžs neatjaunoja Saeimas deputāta mandātu, pārtrauca darbību politikā un atgriezās uzņēmējdarbībā
Ārgavas kantons
Ārgavas kantons ir viens no Šveices 26 kantoniem. Kantona administratīvais centrs ir Ārava, lai gan lielākā pilsēta ir Vetingene. Ārgavas kantons ziemeļos robežojas ar Vāciju, rietumos ar Bāzeles-lauku un Zoloturnas kantonu, dienvidos ar Lucernas kantonu, dienvidaustrumos ar Cūgas kantonu, bet austrumos ar Cīrihes kantonu. Administratīvi sīkāk Ārgavas kantons dalās 11 apgabalos.
Edmunds Sprūdžs
Politiskā karjera
Uzņēmējdarbība pēc politiskās karjeras beigām saistīta ar inženiertehnoloģijām un mini modelismu.
Privātā dzīve
E. Sprūdžs ir dzimis Rīgā, kur arī pavadījis bērnību. Viņa tēvs Uldis bija vijolnieks, strādāja Mūzikas akadēmijā kā skolotājs, savukārt māte Dagnija arī bijusi vijolniece, strādājusi Latvijas Nacionālajā operā, dzīvojusi Dānijā. E. Sprūdžam ir divi jaunākie brāļi, viens no brāļiem spēlē basģitāru grupā Goran Gora. Viņš līdz 2012. gadam bija precējies (sievas vārds ir Inese), ir divas meitas (dvīnes, dzimušas 2012. gada janvārī), ģimene dzīvoja Mārupē. 2012. gadā E. Sprūdža laulība šķirta un viņam ir attiecības ar bijušo ministra biroja vadītāju Kristīnu Pelšu.
Papildu dzimtajai latviešu valodai, viņš angļu un krievu valodu prot augstākajā līmenī, savukārt itāļu un vācu valodu — pamatlīmenī. Viņa hobiji ir tenisa spēlēšana, vilcienu modeļi, elektronika un burāšana. E. Sprūdžs ir Latvijas Atvērto tehnoloģiju asociācijas un Latvijas Mikro klases jahtu asociācijas valdes loceklis.
2011. gadā, stājoties amatā, viņš norādījis, ka aizdevumos izsniedzis vairāk par 38 620 latiem un viņa parādsaistības ir aptuveni 307 000 lati.
Eritropoetīns
Dažos sporta veidos eritropoetīns tiek uzskatīts par dopingu. Jau dažas stundas pēc eritropoetīna preparāta ievadīšanas asinīs paaugstinās eritrocītu daudzums un hemoglobīna līmenis. Eritropoetīns paaugstina arteriālo asinsspiedienu un palielina asiņu viskozitāti.
Eritropoetīna lietošanas dēļ pazīstamais velosportists Lānss Ārmstrongs 2012. gadā tika uz mūžu diskvalificēts un viņam atņemti visi sākot no 1998. gada iegūtie tituli. Amerikas antidopinga aģentūra (USADA) publicējusi ap 200 lappušu garu ziņojumu par Ārmstronga eritropoetīna lietošanu un dopinga testu apiešanas shēmām.
Viru cietums
Viru cietums (et) ir mūsdienīgs cietuma komplekss Igaunijā, Austrumviru apriņķa Jehvi pilsētā. Uzcelts 2006. gadā. Teritorija aizņem 16 hektārus. Paredzēts 1000 ieslodzīto, 150 iepriekšēji ieslodzīto uzturēšanai. Kompleksā ir arī 150 atvērtā tipa vietas. Drošības nodrošināšanai visi korpusi savienoti ar slēgtām galerijām.
Stepancminda
Stepancminda (ka, agrāk Kazbegi, ყაზბეგი) ir Gruzijas pilsētciemats Mchetas-Mtianeti mharē, Kazbegi municipalitātes centrs. Tā atrodas 157 km uz ziemeļiem no valsts galvaspilsētas Tbilisi, 8 km no Krievijas robežas. Caur Stepancmindu stiepjas vēsturiskais Gruzijas kara ceļš un plūst Terekas upe. 2014. gadā Stepancmindā dzīvoja 1326 cilvēki.
Vēsture
Leģendas vēsta, ka Stepancmindas nosaukums ir saistīts ar pareizticīgo mūku Stepanu, kurš šajā vietā uzbūvēja vientuļnieka (eremīta) mītni. Kādu reizi viņš brīdināja tuvējā ciema iedzīvotājus par gaidāmo lavīnu. Iedzīvotāji pārcēlās uz drošāku vietu un to nosauca par Stepancmindu (gruzīnu valodā "Svētais Stepans").
1774. gadā par šīs apkārtnes vietvaldi kļuva Kazibegs Čopikašvili. Pēc Krievijas impērijas paplašināšanas Gruzijas karalistē 19. gadsimta sākumā šī reģiona iedzīvotāji protestēja pret Krievijas valdīšanu. Kazibega Čopikašvili dēls Gabriels tomēr palika nelokāmi uzticams Krievijai un palīdzēja apspiest sacelšanos. Par īpašiem nopelniem Krievijas administrācija Gabrielam piešķīra majora pakāpi un iecēla muižnieku kārtā. Viņš nomainīja uzvārdu uz sava tēva vārdu — Kazibegs, un viņa pakļautībā esošais ciemats arī bieži tika dēvēts par "Kazbegi.
1917. — 1918. gadā Stepancmindu ieņēma Vācijas, Turcijas un Krievijas balto bruņotie spēki; pēdējie šeit palika līdz 1922. gadam. Padomju laikā 1925. gadā ciemu oficiāli pārdēvēja par Kazbegi.
1966. gadā Kazbegi tika piešķirts pilsētciemata statuss, un tam pievienoja Gergeti ciemu. Pirms tam Kazbegi pletās Terekas upes labajā krastā, bet kreisajā pusē bija Gergeti ciems. Tika izveidota Kazbegi ciema padome, kurā iekļāva arī Gveleti un Cdo ciemu. Padomju laikā Kazbegi bija liellopu selekcijas kolhozs, tipogrāfija, rūpnīca un Botānikas institūta augstkalnu slimnīca.
2006. gadā Kazbegi tika pārdēvēta tās sākotnējā Stepancmindas nosaukumā.
Ģeogrāfija un klimats
Stepancminda atrodas Terekas upes krastos. Tā ir 1740 m virs jūras līmeņa. Stepancmindas apkārtnē dominē lieli kalni. Ievērojamākais kalns ir 5034 m augstais Kazbeks, kas atrodas tieši uz rietumiem no pilsētas. Otrā ievērojamākā virsotne ir Šani, kas paceļas par 4451 metru augstumā virs jūras līmeņa, 9 kilometrus uz austrumiem no Stepancmindas. 10 kilometrus uz ziemeļiem no pilsētas ir ievērojamā Dariali aiza.
Stepancmindā klimats ir mēreni mitrs ar samērā sausu, aukstu ziemu un garām un vēsām vasarām. Vidējā gada temperatūra ir 4,9 grādi pēc Celsija. Janvāris ir aukstākais mēnesis ar vidējo temperatūru -5,2°C, savukārt jūlijs ir siltākais mēnesis ar vidējo temperatūru 14,4°C. Absolūtā minimālā reģistrētā temperatūra ir -34°C un absolūtā maksimālā temperatūra ir 32°C. Stepancmindā vidējais gada nokrišņu daudzums ir 790 mm.
Ievērojamās personas
Stepancmindā dzimuši:
Ponkuļi
Ponkuļi ir ciems Alūksnes novada Pededzes pagastā. Atrodas pagasta pašos rietumos, uz robežas ar Mārkalnes pagastu (faktiski daļa ciema, tai skaitā autobusa pietura, atrodas otrpus robežai), 12 km no pagasta centra Pededzes, 23 km no novada centra Alūksnes un 224 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V392, Pededzes upes krastā.
Pauls Gotrons
Pauls Gotrons (de) bija vācu treka riteņbraucējs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Viņš 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja treka riteņbraukšanas disciplīnās. Viņš sprinta braucienā priekšsacīkšu kārtas braucienā ieguva pirmo vietu, savukārt ceturdaļfināla savā braucienā ieguva 2. vietu un turpmāko cīņu neturpināja. Savukārt 25 kilometru braucienā viņš nefinišēja.
Eņģeļi un dēmoni (filma)
"Eņģeļi un dēmoni" (en) ir 2009. gada ASV mākslas filma. Filmas režisors ir Rons Hauards. Filma uzņemta pēc Dena Brauna tāda paša nosaukuma romāna motīviem. Šis ir turpinājums filmai "Da Vinči kods", kaut arī romāns "Eņģeļi un dēmoni" tika izdots vēl pirms romāna "Da Vinči kods".
Sižets
Romas pāvesta nevienam nezināmais dēls īrs Patriks Makkens nolemj atjaunot katoļu baznīcas dižumu. Lai to paveiktu viņš inscenē iluminātu sazvērestību, viņu vārdā nogalina savu tēvu un nolaupa četrus kardinālus, kuriem bija vislielākās izredzes uz jaunā pāvesta vietu, kā arī organizē antivielas nolaupīšanu no CERN, lai uzspridzinātu Svētā Pētera kapu. Noziegumu izmeklēšanai tiek pieaicināts simboloģijas speciālists Roberts Lengdons, kurš atrod trīs kardinālu līķus un izglābj ceturto. Lengdons saprot, ka pēdas ved uz Vatikānu. Pie līdzīgiem secinājumiem nonāk arī Vatikāna gvardes komandieris Rihters, tomēr Patriks, kurš kļuvis par pagaidu Vatikāna vadītāju, viņu atrunā, apvainojot Rihteru piederībā pie iluminātiem. Lengdons apskatās pāvesta kabinetā izvietotās slēptās kameras ierakstus un visi noslēpumi atklājas. Patriks padara sevi par varoni, tālumā no Vatikāna helikopterā uzspridzinot antivielu. Viņam ir visas iespējas kļūt par Romas pāvestu, bet viņa ļaunais nodoms ir atklāts. To uzzinot viņš sadedzina sevi. Par jauno pāvestu kļūst izglābtais kardināls.
Floriana F.C.
Floriana Football Club ir Maltas futbola klubs no Florianas, pašlaik spēlē Maltas Premjerlīgā. Dibināts 1894. gadā. Kluba futbolisti 26 reizes izcīnījuši Maltas čempionu titulu un 20 reizes uzvarējuši Maltas kausa (MFA Trophy) izcīņā. Regulāri piedalās UEFA klubu sacensībās.
Twango
Twango bija ASV uzņēmums, kas uzturēja ceļojumu mediju koplietošanas vietni twango.com. Dibināts 2004. gadā. Birojs atradās Redmondā, Vašingtonas štatā. Kopš 2007. gada Nokia sastāvā.
Twango sistēma ļāva lietotājam koplietot dažādus failus: fotogrāfijas, video, audio un dokumentus. Tos varēja rediģēt sakārtot un kategorizēt. Nereģistrētie lietotāji brīvi varēja apskatīt vietni, bet tikai reģistrētie varēja augšupielādēt failus. Twango bija pieejams gan personālajos datoros, gan mobilajās ierīcēs.
Vēsture
Uzņēmumu Twango 2004. gadā dibināja pieci Microsoft bijušie darbinieki. Vietne twango.com publiski pieejama kopš 2006. gada oktobra.
2007. gada jūlijā Twango nopirka Somijas mobilo telefonu ražotājs Nokia par 96,8 miljoniem USD. Neilgi pēc iegādes Twango tika iekļauts jaunizveidotajā zīmolā Ovi un bija viens no pirmajies tā elementiem. 2008. gada februārī Twango pakalpojums tika pārdēvēts par Share on Ovi, vēlāk — Ovi Share.
2012. gada maijā Ovi Share pakalpojums tika slēgts.
Jemeļjans Pugačovs
Jemeļjans Pugačovs (ru; dzimis 1742. gadā, miris ) bija Donas kazaks, 1773./1775. gadā, Katrīnas Lielās valdīšanas laikā, bija Krievijas zemnieku kara līderis. Uzdeva sevi par caru Pēteri III, kurš bija nogalināts 1762. gadā.
Kazaku dienestā no 18 gadiem. Piedalījās Septiņgadu karā un krievu—turku karā (1768—1774). Kad slimības dēļ 1771. gadā Pugačovam tika atteikta demobilizācija, no dienesta bēga un slapstījās dažādās vietās, bieži starp vecticībniekiem. 1772. gada beigās Jaikas pilsētiņā (Oralā) pirmoreiz publiski apgalvoja, ka ir Pēteris III, kurš izglābies no nāves. Tika arestēts, tomēr izbēga un sāka pulcēt ap sevi neapmierinātos kazakus.
Pugačova sacelšanās īpaši interesēja Puškinu, kurš aprakstījis sacelšanās notikumus romānā "Kapteiņa meitiņa" (Капитанская дочка, 1836).
Oto Panks
Oto Kārlis Johans Panks (de, 1833–1914) bija vācbaltiešu luterāņu mācītājs. Latviešu literārās biedrības Kurzemes nodaļas vadītājs (1880-1888), Kurzemes ģenerālsuperintendents (1898-1907).
Dzīvesgājums
Dzimis 1833. gadā 4. decembrī Krūtes luterāņu mācītāja Oto Vilhelma Panka un viņa sievas Henriettes, dzimušas Runcleres, ģimenē. Mācījās Liepājas apriņķa skolā. Studēja teoloģiju Tērbatas universitātē (1852-1855).
Līdz 1860. gadam strādāja par mājskolotāju Purmsātu muižā, pēc tam par Baldones draudzes mācītāju (1861-1875) un Mežotnes draudzes mācītāju (1875-1899), līdztekus bija Kurzemes guberņas skolu ģenerālreferents (1869-1874) un skolu stundu plāna izstrādes komisijas loceklis. Latviešu literārās biedrības Kurzemes nodaļas vadītājs (1880-1888), Pēterburgas ģenerālkonsistorijas loceklis (1881-1884).
Kurzemes konsistorijas asistents (1888-1898), Bauskas diecēzes prāvests (1895-1898). Kurzemes ģenerālsuperintendents (1898-1907). Pēc emeritēšanas 1907. gadā dzīvoja Jelgavā.
Miris 1914. gada 11. jūlijā Jelgavā.
Standartizācijas vienošanās
Standartizācijas vienošanās (angļu: Standardization Agreement, STANAG) ir Ziemeļatlantijas līguma organizācijas (NATO) valstīm saistošs līgums, kurš nosaka organizācijas dalībvalstīm vienotu terminoloģiju, tehnisko aprīkojumu un bruņojumu, rīcības kārtību. Vienošanās mērķis ir nodrošināt NATO dalībvalstīm pilnvērtīgu un efektīvu militāro sadarbību. Pastāv simtiem šādu vienošanos, katra no kurām regulē savu šauru nozari. STANAG publicē NATO Standartizācijas pārvalde (NATO Standardization Office) angļu un franču valodā, abās organizācijas oficiālajās valodās.
Nimburkas apriņķis
Nimburkas apriņķis ir Čehijas Centrālčehijas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Centrālčehijas apgabala Kolīnas apriņķi dienvidos, Prāgas Austrumu apriņķi rietumos un Mlada Boleslavas apriņķi ziemeļrietumos, kā arī Hradeckrāloves apgabala Jičīnas apriņķi ziemeļaustrumos un Hradeckrāloves apriņķi austrumos.
Gardene (nozīmju atdalīšana)
Gardene var būt:
Tautai un Taisnībai
Tautai un Taisnībai bija 6. Saeimas frakcija, kuru 1996. gada jūlijā izveidoja vairāki no frakcijas "Latvijai" aizgājuši deputāti: Oļģerts Dunkers, Gunta Gannusa, Ojārs Grinbergs, Māris Rudzītis, Andris Saulītis un Jānis Strods. Frakcijas vadītāja bija Gannusa, bet viņas vietnieks — Strods.
Frakcija izjuka 1997. gada februārī, Rudzītim pievienojoties "Tēvzemei un Brīvībai" frakcijai, bet pārējiem — Demokrātiskās partijas "Saimnieks" frakcijai.
Necke
Necke (ja, netsuke) ir japāņu dekoratīvās un lietišķās mākslas darbs, miniatūra skulptūras ar praktiskām funkcijām, kas tika izgatavotas 17. gadsimta Japānā.
Apraksts
Neckes tika izmantotas kā atslēgu piekariņi (kuloni, breloki) tradicionālajiem japāņu apģērbiem kimono un kosode, kam nebija kabatu. Mazas lietas, piemēram, atslēgas, tika ievietotas īpašos maisiņos sagemono. Tie varēja būt maisiņu vai mazu pītu groziņu formā, bet vispopulārākās bija mazas kastītes (inrō), kas tika aizvērtas ar pa auklu slīdošu lodīti (ojime). Inrō tika piestiprināta pie kimono jostas (obi) ar auklu, kas bija sasieta gredzenā, salocīta uz pusēm un izlaista caur obi. Necke tika piestiprināta pie viena šīs aukliņas gala. Tādējādi necke kalpoja gan kā sava veida pretsvars, gan kā elegants apģērba rotājums.
Vēsture
Neckes, tāpat kā inrō un ojime, laika gaitā no stingri utilitārām lietām pārtapa par objektiem ar lielu māksliniecisko nozīmi. Šādiem objektiem ir sena vēsture, kas atspoguļo japāņu folkloras un dzīves svarīgus aspektus. Neckes vispopulārākās bija Edo periodā, ap 1615.-1868. gadu.
Ievērojama daļa XIX gadsimta beigu necku un visas XX gadsimta neckes tika gatavotas eksportam. Neckes izgatavo arī mūsdienās. Lielākoties tas ir diezgan zemas kvalitātes suvenīrizstrādājums, kas ražots ar konveijera metodi. Taču necku māksla nav pazudusi, un arī šodien ir meistari, kuru specialitāte ir necku griešana. Daži no šādu meistaru darbiem ir novērtēti ļoti augstu (no 10 līdz 100 tūkstošiem dolāru vai vairāk). Kolekcionējamo necku cenas izsolēs ASV parasti svārstās no dažiem simtiem līdz tūkstošiem dolāru. Lētas, bet precīzas reprodukcijas tiek pārdotas veikalos pie muzejiem par cenu līdz 30 USD.
Necku tipa atslēgu piekariņi tika izmantoti plašā apvidū: Japānā, Ungārijā, Tālajos ziemeļos un Etiopijā. Būtībā neckes parādījās tur, kur bija tērpi bez kabatām, bet ar jostu.
Petrausks
Petrausks (lt; sieviešu dzimtē Petrauskaite (Petrauskaitė; ja neprecējusies) vai Petrauskiene (Petrauskienė; ja precējusies)) ir lietuviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Necke
Vēsture
Tomēr šīs mākslas attīstības raksturs ir mainījies. Praktiskā vajadzība pēc neckēm ir pazudusi: japāņi valkā eiropiešu apģērbus, jo 1920. gados Eiropas apģērbs sāka izspiest kimono. Šodienas neckes vairāk ir ar modi un klientiem nesaistīti mākslas darbi.
Materiāli
Neckes var būt izgatavotas no dažādiem materiāliem — ziloņkaula, degunradža raga, māla, brieža raga, dažādu dzīvnieku kauliem un zobie.
Daudz retāk necku izgatavošanai izmanto laku, metālu, porcelānu, bambusu, koralļus, dzintaru, bruņurupuča bruņas, stiklu, ahātu, nefrītu, kramu vai pārakmeņojušos koku. Tomēr neckes no tādiem materiāliem, kā laka, keramika, porcelāns ir sen zināmu lietišķās mākslas formu izstrādājumi ar savām tradīcijām un paņēmieniem.
Sižeti
Tāpat kā daudzas citas mākslas formas, neckes atspoguļo to sabiedrības daļu, kura tās radījusi. Tā rezultātā neckes parāda visus Japānas kultūras aspektus, ieskaitot bagātīgo folkloru un reliģiju, amatniecību, amatus un profesijas, cilvēkus un radības, gan reālas, gan iedomātas, gan dažādus objektus:
Dažas neckes attēlo vienkāršus objektus, citas attēlo veselas ainas, kas zināmas no vēstures, mitoloģijas vai literatūras.
Es redzēju gaismu
"Es redzēju gaismu" (en) ir 2015. gada ASV biogrāfiska drāma, kuras režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Marks Ābrahams. Galvenās lomas atveido Toms Hidlstons, Elizabete Olsena, Bredlijs Vitfords, Čerija Džounsa, Medija Hesona un Vrena Šmita. Filmas pirmizrāde notika Toronto filmu festivālā.
Filmas pamatā ir kantrimūzikas dziedātāja Henka Viljamsa dzīve, karjera augšupeja un pēkšņā nāve 29 gadu vecumā.
Gardene
Gardene (agrāk Dobele-2) ir ciems Dobeles novada Auru pagastā. Izvietojies Bērzes labajā krastā gar autoceļu P97 12 km attālumā no pagasta centra Auriem, 5 km no novada domes Dobelē un 86 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados kā Padomju armijas kara pilsētiņa, kurā bāzējās 24. tanku mācību divīzija. Divīzijā ietilpa 177. tanku pulks, 193. tanku mācību pulks un 84. atsevišķais sakaru mācību bataljons. Tagadējais Gardenes ciems ir bijusī virsnieku un līgumdarbinieku dzīvojamā pilsētiņa. Dienvidos no šosejas P97 atradās divīzijas kazarmas, materiāltehniskā bāze un tanku poligons. Karaspēka daļa mūsdienās daļēji nojaukta, daļēji izmantota kā ražošanas telpas. Daļā poligona ierīkota Gardenes bīstamo atkritumu izgāztuve. Gardenē atrodas pamatskola.
Vīķi
Vīķi, agrāk Vīķu muiža, ir ciems Limbažu novada Staiceles pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumu daļā 5 km no pagasta centra Staiceles, 45 km no novada centra Limbažiem un 130 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V163, pie Spaļupes ietekas Salacā. Vīķos atrodas Darba terapijas un rehabilitācijas centrs "Vīķi".
Vēsture
Zviedru Vidzemes laikā no 1677. līdz 1691. gadam Vīķu muiža (Zarnau) piederēja Rīgas pasta direktoram Stacijam Šteinam (Statius Stein), kas tika konfiscēta muižu redukcijas laikā. Pēc tam Vīķi ilgu laiku bija kroņa muiža.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Vašingtonas Nacionālā katedrāle
Vašingtonas Nacionālā katedrāle (en) ir anglikāņu Episkopālās baznīcas katedrāle, kas atrodas ASV galvaspilsētā Vašingtonā. Ēka ir būvēta neogotikas stilā. Vašingtonas Nacionālā katedrāle ir sestā lielākā katedrāle pasaulē un otra lielākā ASV, kā arī ceturtā augstākā celtne Vašingtonā (tā ir 92 m augsta). Katedrāles celtniecība tika uzsākta un tika pabeigta 83 gadus vēlāk 1990. gadā. 2009. gadā baznīcu apmeklēja apmēram 400 000 tūristu. 2007. gadā katedrāle tika ierindota 3. vietā America's Favorite Architecture sarakstā.
Б
Б (б) ir kirilicas burts. Tas visbiežāk reprezentē balsīgu bilabiālu eksplozīvu slēdzeni /b/, līdzīgi kā latviešu valodā izrunā burtu B. To nevajadzētu jaukt ar citu kirilicas burtu В, kas reprezentē balsīgu labiodentālu frikatīvu /v/.
Melnkalnes karognesēji olimpiskajās spēlēs
Šajā uzskaitījumā apkopoti Melnkalnes pārstāvji un sportisti, kas olimpisko spēļu oficiālajās ceremonijās nesuši valsts karogu.
Melnkalne vasaras olimpiskajās spēlēs kopš 2008. gada, bet ziemas olimpiskajās spēlēs kopš 2010. gada.
Lubni
Lubni ir pilsēta Ukrainas ziemeļdaļā, Poltavas apgabalā. Izvietojusies apgabala rietumdaļā Sulas upes krastos 136 km no apgabala centra Poltavas. Lubnu rajona centrs.
Vēsture
Par pilsētas dibināšanas gadu tiek uzskatīts 988. gads, kad Kijevas kņazs Vladimirs Svjatoslavičs uz Kijevas Krievzemes dienvidu robežas Sulas upes krastā pavēlēja ierīkot koka (lubu) cietoksni. Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1107. gadā Hipatija hronikā, kad pie Lubniem ticis sakauts polovciešu karaspēks. 1591. gadā Polijas karalis Lubniem piešķīra Magdeburgas tiesības. 17. gadsimtā pilsēta kļuva par galiciešu kņazu Višņevecku īpašumu un Lubni kļuva par ģimenes «impērijas» neformālo centru. 1619. gadā pie Lubniem dibināts Mgaras klosteris, kurā iesvētīti visi Ukrainas hetmaņi. Pilsētas strauja izaugsme sākās pēc dzelzceļa līnijas atklāšanas 1901. gadā. Revolūcijas laikā no 1905. līdz 1907. gadam pastāvēja tā sauktā «Lubnu republika».
Sterģupīte
Sterģupīte ir Palsas kreisā krasta pieteka Smiltenes novadā.
Tek austrumu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Palsā augšpus Variņiem. Sterģupīti divreiz šķērso valsts autoceļš V254 (Vidaga–Grošļi–Krustakmens), kā arī autoceļš P27 (Smiltene—Gulbene). Tās krastos atrodas Grošļi.
Purtses pils
Purtses pils ir 16. gadsimtā celta pils Liganuzes pagastā Igaunijā. Pils celta 16. gadsimta vidū, kad gotikas idejas pamazām nomainīja renesanses arhitektūra. Pils celta kā muižas pils. Muiža vēstures gaitā daudzkārt mainījusi īpašniekus. Citu starpā tā bijusi Zviedru Ingrijas gubernatora Henrika Fleminga (Henrik Fleming), vēlāk Štakelbergu ģimenes īpašumā. Vēstures gaitā tā bijusi muižas ēka, piena un graudu noliktava, cietums, strādnieku mītne, līdz 1940. gadā tika pamesta. Atjaunota no 1987. līdz 1990. gadam.
Aizgalīne
Aizgalīne ir ciems Viļakas novada Medņevas pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 4,3 km no pagasta centra Semenovas, 11,1 km no novada centra Viļakas un 248,2 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem, pie Gorovas upes ietekas Kirā.
Murilo
Murilo (Murilo) ir koraļļu atols Klusajā okeānā, Karolīnu salu arhipelāga centrālajā daļā. Ietilpst Mikronēzijas Federatīvo Valstu Čūkas pavalstī. Veido divas municipalitātes — Murilo (329 iedzīvotāji) austrumos un Ruo (241 iedzīvotāji) dienvidos. Atola iedzīvotāji ir mikronēzieši, runā pāfanu valodā, kas tuva čūkiešu valodai.
Ģeogrāfija
Murilo ir koraļļu atols Karolīnu salu vidusdaļā Hola salu grupā. Atrodas 100 km uz ziemeļaustrumiem no Čūkas un 11 km uz austrumiem no otra Hola salu atola — Nomvina. Atola 28 salu kopējā sauszemes platība ir 1,287 km². Atolam ir 350 km² liela lagūna, kopējā atola platība ir 414 km². Atola lielākās salas ir Ruo, Murilo un neapdzīvotās Numurusa, Eora un Fanano, tās biezi apaugušas ar tropu mežu.
Infrastruktūra
Murilo atolā divas sākumskolas — Murilo un Ruo salās.
Kerola Hviņa
Kerola Hviņa (Carol Huynh; dzimusi ) ir bijusī Kanādas brīvā stila cīkstone, 2008. gada vasaras olimpisko spēļu čempione.
Biogrāfija
Kerola Hviņa piedzima Kanādā. Piecu māsu ģimenē viņa bija trešais bērns, bet pirmais Kanādā dzimušais, pēc tam, kad viņas ģimene bija emigrējusi kā bēgļi no Vjetnamas. Viņa ir beigusi Atabaskas universitāti un ieguvusi maģistra grādu psiholoģijā. Ar cīņas sportu viņu iepazīstināja viņas vidusskolas treneris.
Kerola piedalījās divās olimpiskajās spēlēs un abas reizes izcīnīja medaļas — zelta 2008. gadā Pekinā un bronzas 2012. gadā Londonā. Kerola bija arī vienpadsmitkārtēja Kanādas čempione (2000—02, 2004—11), divkārtēja Panamerikas spēļu čempione (Riodežaneiro 2007. gadā un Gvadalahara 2011. gadā), 2010. gada Sadraudzības spēļu čempione un četrkārtēja pasaules čempionātu medaļniece (sudrabs 2001. gadā, bronza 2000., 2005. un 2010. gadā).
Pēc 2012. gada spēlēm viņa pārtrauca savu sportistes karjeru un sāka trenēt juniorus Kalgari Dinos cīņas klubā (The Junior Dinos Wrestling Club). 2013. gada septembrī viņa tika uzņemta Starptautiskā cīņas federācijas Slavas zālē. Kopš 2015. gada viņa ir Kalgari bāzētās Kanādas "Next Gen" (Nākamās paaudzes) trenere.
Dobroveličkivka
Dobroveličkivka (uk) ir pilsētciemats Ukrainas vidienē, Kirovohradas apgabala Novoukrajinkas rajonā. Izvietojies apgabala rietumdaļā Dobras upītes krastos 102 km no apgabala centra Kropivnickas. Ciemata nomalē atrodas Ukrainas ģeometriskais centrs.
Vēsture
Dobroveličkivka dibināta 1776. gadā, kad majors Veličkivskis iegādājās zemi Dobras upītes krastos ciema būvei. Nākamajā gadā viņš pārdeva savu īpašumu poručikam Revuckim un ciemu sāka dēvēt par Revucki (Ревуцьке). 1848. gadā Revucke kļuva par miestu. 1848. gadā miestam tika apstiprināts tagadējais nosaukums. Kopš 1886. gada pagasta centrs. No 1957. gada pilsētciemata statuss. No 1923. līdz 2020. gadam rajona centrs.
Džons Kornins
Džons Kornins III (John Cornyn III, dzimis ) ir Amerikas Savienoto Valstu politiķis, pārstāv ASV Republikānisko partiju. Kopš 2002. gada ir ASV senators, pārstāvot Teksasas štatu. Pirms kļūšanas par ASV senatoru Kornins bija Teksasas štata ģenerālprokurors. No 2015. gada līdz 2019. gadam viņš bija ASV Senāta republikāņu frakcijas vairākuma līdera vietnieks.
Dzimis Hjūstonā, Teksasā, Kornins ir absolvējis Virdžīnijas Universitāti, no kuras saņēma maģistra grādu jurisprudencē. No 1985. gada līdz 1991. gadam Kornins bija tiesnesis Teksasas 37. apgabala tiesā. No 1991. gada līdz 1997. gadam Kornins bija Teksasas Augstākās tiesas asociētais tiesnesis. 1998. gadā Kornins tika ievēlēts par Teksasas ģenerālprokuroru. 2002. gadā Kornins tika ievēlēts par ASV senatoru, pārspējot Demokrātiskās partijas oponentu Ronu Kirku, saņemot 55% balsu. Viņš ASV senatora amatā ir ticis pārvēlēts 3 reizes - 2008. gadā, 2014. gadā un 2020. gadā.
Politologi Korninu bieži raksturo, kā ļoti konservatīvu. 2013. gadā laikraksts National Journal Korninu ierindoja par 14. viskonservatīvāko ASV senatoru.
Strādnieku gvarde
Strādnieku Gvarde (SG) bija Latvijas okupācijas laikā izveidota paramilitāra organizācija, ko nodibināja 1940. gada 2. jūlijā un likvidēja 1941. gada 14. maijā. Gatavojoties iebrukumam Latvijā, Strādnieku gvardes funkcijas pārņēma 1944. gada maijā izveidotie Iznīcinātāju bataljoni, kurus izmantoja cīņai ar nacionālajiem partizāniem un represiju veikšanai pret Latvijas iedzīvotājiem.
Struktūra
Rīgā bija 12 SG bataljoni, bet Bauskas apriņķī SG brigāde ar trim (Bauskas, Iecavas un Skaistkalnes) SG batajoniem. Citur Latvijā bija Abrenes, Daugavpils, Grīvas, Liepājas, Jelgavas, Rīgas Jūrmalas, Ludzas, Rēzeknes un citi bataljoni. Bataljonu poļitruki (politiskie vadītāji) reizēm bija Sarkanās armijas virsnieki.
Jans Švankmajers
Jans Švankmajers (dzimis ) ir čehu kinorežisors un mākslinieks, kurš darbojies dažādās citās izpausmēs. Viņš pats sevi sauc par sirreālistu, saistībā ar savām sirreālajām animācijām. No viņa spēcīgi ietekmējušies citi mākslinieki kā Tims Bērtons, Terijs Giljams, brāļi Kveji un citi.
Frīdrihs Paličs
Frīdrihs Paličs (de; dzimis, miris ) bija vācu šahists, šaha problēmists, teorētiķis un vairāku laikrakstu šaha nodaļu redaktors.
Pēc specialitātes Paličs bija ārsts, medicīnas zinātņu doktors.
Šaha kompozīcija
Frīdrihs Paličs bija pazīstams loģiskās skolas teorētiķis. Viņa darbs Die Ablenkung, das Element der indirekten Kombination (Novirzīšana, netiešās kombinācijas elements) ieguva fundamentālu nozīmi. Tajā viņš sadala melno figūru virzīšanu (netiešs manevrs) divos pamatveidos: ievirzīšana un novirzīšana. 1918. gadā viņš sistemātiski izpētīja Drēzdenes ideju un vēlāk viens no tās variantiem tika nosaukts par Paliča-Drēzdeni. No tā laika Drēzdenes tēma ir loģiskās skolas neatņemama sastāvdaļa. Tās tālākā izstrādē piedalījās vēl vairāki citi Drēzdenes šaha problēmistu biedrības locekļi, piemēram, Rūdolfs Leopolds, Gerhards Kaizers, Hanss Feters.
Piņķu stadions
Piņķu stadions ir futbola stadions, kas atrodas Piņķos, Babītes pagastā, Mārupes novadā, Latvijā. Tā standarta ietilpība ir 602 vietas. Lielākoties tiek izmantots futbola spēļu rīkošanā, tomēr notiek arī kultūras pasākumi. Tajā savas spēles aizvada Latvijas futbola Virslīgas klubs SK Babīte. Stadionu izmanto arī SK Babīte bērnu treniņiem un sacensībām. Laukuma segums ir no augstas kvalitātes mākslīgās zāles. Pie stadiona atrodas atsevišķa ģērbtuvju ēka.
Frīdrihs Paličs
Šaha turnīri
Paličs guva panākumus arī vairākos reģionālos šaha turnīros. 1910. gadā Greicā 4. Saksijas šaha savienības kongresa 1B pamatturnīrā viņš bija otrais, gadu vēlāk Falkenšteinā 5. kongresā 1A pamatturnīrā — aiz Maksa Blīmiha 2.-3. vietā. 1912. gadā Meisenē 6. kongresā bija trešais. 1922. gadā Mitveidā, kā 10. kongresā uzvarētām (1.-2. vieta) viņam tieka piešķirts Saksijas meistara tituls. Turpmākajos Saksijas meistarības turnīros viņš ieguva šādas vietas: 1925. gadā 13. kongresā Kemnicā 5.-6. vietu, 1926. gadā 14. kongresā 1926 Drēzdenē 3.-4. vietu, 1927. gadā 15. kongresā Bādšandavā 12.-13. vietu.
Redaktors
Paličs bija laikraksta Dresdner Anzeiger šaha slejas redaktors. Ar sava uzdevuma pirmpublicējumu 1922. gada 8. janvārī viņš atvēra arī šaha stūrīti laikrakstā Pirnaer Anzeiger, taču 1924. gadā tā rediģēšanu pārņēma Rudolfs Leopolds. No 1922. līdz 1931. gadam Paličs bija žurnāla Deutsche Schachzeitung redaktors.
I Have a Dream
I Have a Dream ir Mārtina Lutera Kinga sniegta 17 minūtes ilga publiska runa, kurā viņš aicināja izbeigt rasismu ASV. Linkolna memoriāla pakājē marša uz Vašingtonu laikā sniegtā runa, ko klātienē noklausījās apmēram 200 tūkstoši cilvēku, bija izšķirošs brīdis ASV afroamerikāņu pilsonisko tiesību kustībā. Runa tika ierindota 1. vietā 20. gadsimta amerikāņu runu sarakstā.
Melnā mise
"Melnā mise" (en) ir 2015. gada ASV biogrāfiska krimināldrāma, kuras režisors un viens no producentiem ir Skots Kūpers. Galvenās lomas atveido Džonijs Deps, Džoels Edžertons, Benedikts Kamberbačs, Kevins Beikons, Džese Plemonss, Korijs Stolls, Dakota Džonsone un Rorijs Kočreins. Filmas pirmizrāde notika Venēcijas filmu festivālā.
Filmā parādīts patiess stāsts par Vaitiju Baldžeru, štata senatora brāli un slavenāko vardarbīgo noziedznieku Dienvidbostonas vēsturē, kurš kļuva par FIB informatoru.
Spidiļķi
Spidiļķi, spidiļķu ģints (Rhodeus) ir viena no spidiļķu dzimtas (Acheilognathidae) ģintīm, kas apvieno 23 saldūdens zivju sugas. Lielākā daļa sugu mājo Āzijā, un tikai divas sugas sastopamas Eiropā (spidiļķis un dienvidu spidiļķis). Ķermenis spidiļķiem augsts, no sāniem saplacināts. Mute vērsta nedaudz uz leju.
Sistemātikas izmaiņas
Līdz ar ģenētisko pētījumu attīstību, ģints piedzīvojusi vairākas izmaiņas. Piemēram, Latvijā sastopamais spidiļķis ir izdalīts kā atsevišķa Eiropā dzīvojoša suga, bet vecais zinātniskais nosaukums tiek lietots kādreizējās Āzijas populācijas (nominālpasugas) spidiļķim jeb Amūras spidiļķim (Rhodeus sericeus). Balstoties uz ģenētiskajiem atklājumiem, 2016. gadā tika izdalīta spidiļķu dzimta. Pirms tam šī zivju grupa tika sistematizēta kā karpu dzimtas apakšdzimta.
Sistemātika
Spidiļķu ģints (Rhodeus)
Ziemeļmaķedonijas ģerbonis
Pašreizējais ģerboņa variants pieņemts 2009. gadā, pirms tam vairoga augšā atradās sarkanā zvaigzne.
Fonds (romāns)
Fonds ir amerikāņu rakstnieka Aizeka Azimova zinātniski fantastisks romāns. Tas ir pirmais no romāniem, kurš publicēts no viņa "Fonda" triloģijas (vēlāk tā paplašināta līdz septiņu romānu "Fonda" ciklam). "Fonds" ir piecu savstarpēji saistītu īsu stāstu kopums, kuru Gnome Press pirmo reizi publicēja kā vienu grāmatu 1951. gadā. Kopā tie stāsta par "Fonda" — institūta, kuru dibinājis psihovēsturnieks Harijs Seldons, izveidi, lai saglabātu labākos galaktiskās civilizācijas sasniegumus pēc viņa prognozētā esošās Galaktiskās impērijas sabrukuma.
Izveide un agrīno publikāciju vēsture
Četri no pieciem stāstiem vispirms tika publicēti žurnālā Astounding Science-Fiction laika posmā no 1942. līdz 1944. gadam ar dažādiem nosaukumiem. Piektā daļa, pirmā izdomātās hronoloģijas ziņā, tika pievienota 1951. gada Gnome Press kopizdevumam. Sākotnējie četri stāsti parādījās arī 1955. gadā kā izdevniecības Ace Double romānu sērijas daļa kā D-110 ar nosaukumu "1000 gadu plāns".
Drīz pēc tam tika publicētas vēl divas grāmatas, un kopā ar šo tās tiek uzskatītas par triloģiju. Azimovs vēlāk uzrakstījis vēl četrus sērijas romānus, divus ar hronoloģiski iepriekšējiem notikumiem (prikvelus) un divus ar sekojošiem (sikvelus). Vēlākie rakstnieki ir uzrakstījuši jaunus papildinājumus, kurus atļāvuši Azimova autortiesību turētāji. "Fonda" sērija bieži tiek uzskatīta par vienu no labākajiem Azimova darbiem līdzās viņa robotu sērijai, kuras darbība notiek tajā pašā Visumā.
Priekšvēsture
1941. gada 1. augustā Azimovs piedāvāja redaktoram Džonam V. Kempbelam no Astounding Science-Fiction uzrakstīt īsu stāstu, kas aprakstīs lēnām brūkošu Galaktisko impēriju, balstoties uz Romas impērijas krišanu. Kempbelam ideja iepatikās, bet viņš ieteica šādu lielu tēmu skatīt plašāk kā vienā īsā stāstā. Divu stundu ilgās tikšanās beigās Azimovs plānoja uzrakstīt stāstu sēriju, kas atainotu pirmās Galaktiskās impērijas krišanu un otrās uzplaukumu. Pirmo "Fonda" stāstu Azimovs iesniedza 8. septembrī, Kempbels to nopirka 15. septembrī, un Astounding to publicēja 1942. gada maijā. Azimovs astoņu gadu laikā uzrakstīja vēl septiņus stāstus, un tie vēlāk tika apkopoti "Fonda" triloģijā. Triloģija, kas tika izdota no 1951. līdz 1953. gadam, kļuva par populārāko Azimova zinātnisko fantastiku un 1966. gadā ieguva Hugo balvu kā labākais visu laiku cikls.
Psihovēsturnieki
Šī daļa, "The Psychohistorians", tika izveidota 1951. gada grāmatas versijā un notiek "Fonda ēras" (f.ē.) 0. gadā. Stāsts sākas Trantorā, 12 000 gadu vecās Galaktiskās impērijas planētā-galvaspilsētā. Impērija ir vēl varena, bet lēni sabrūkoša. Harijs Seldons, matemātiķis un psihologs, ir izstrādājis psihovēsturi — jaunu zinātnes un psiholoģijas jomu, kas visas lielu cilvēku grupu attīstības iespējas pārveido matemātiskās formulās, tā ļaujot prognozēt nākotnes notikumus.
Izmantojot psihovēsturi, Seldons publiski atklāj impērijas grūstošo raksturu, sadusmojot Sabiedriskās drošības komitejas aristokrātiskos locekļus, faktiskos impērijas valdniekus. Komiteja uzskata, ka Seldona uzskati un paziņojumi ir nodevīgi, un viņš tiek arestēts kopā ar jauno matemātiķi Gālu Dorniku, kurš ieradies uz Trantora, lai tiktos ar Seldonu. Komiteja uzaicina Seldonu aizstāvēt tās priekšā savus uzskatus, kur tas skaidro savas teorijas un prognozes, tostarp ticību, ka impērija sabruks pēc 300 gadiem un nonāks 30 000 gadu tumšajā laikmetā. Viņš informē komiteju, ka šai nākotnei ir pieejama alternatīva, un paskaidro viņiem, ka visu cilvēku zināšanu apkopojuma — Galaktiskās Enciklopēdijas izveidošana neaizkavētu jau nenovēršamo impērijas krišanu, bet samazinātu tumšo laikmetu līdz vienai tūkstošgadei.
Skeptiskā komiteja, nevēlēdamās padarīt Seldonu par mocekli, piedāvā viņam trimdu uz attālu planētu Terminusu kopā ar cilvēkiem, kas viņam palīdzētu izveidot šo Enciklopēdiju. Viņš pieņem šo piedāvājumu, sagatavo "enciklopēdistu" aiziešanu un saņem imperatora dekrētu, kurā oficiāli tiek atbalstīta viņa rīcība. Seldons informē Dorniku, ka, neskatoties uz to, ka impērija ticēja, ka viņi uzvar, izsūtot Seldonu trimdā, rezultāts bija tieši tāds, kādu viņš plānojis. Terminuss būtu pirmā Fonda mājvieta, savukārt otrai jātiek izveidots kaut kur "Zvaigžņu galā". Seldons arī paziņo, ka mirst, un lūdz Dorniku kļūt par jaunā Fonda vadītāju.
Enciklopēdisti
"The Encyclopedists" sākotnēji tika publicēti 1942. gada maijā žurnālā Astounding Science-Fiction ar nosaukumu "Fonds". Stāsts sākas f.ē. 50. gadā uz Terminusa, kuram gandrīz nav minerālu resursu. Ir tikai viens lielpilsētas attīstībai piemērots reģions ar nosaukumu Terminussitija. Profesionāļu koloniju, kas veltīta Galaktiskās Enciklopēdijas izveidei, pārvalda Galaktiskās Enciklopēdijas fonda padomes locekļi, kas sastāv tikai no zinātniekiem un kurus sauc par enciklopēdistiem. Pašas Terminussitijas lietas risina pilsētas pirmais mērs Salvors Hārdins, kurš ir faktiski bezspēcīgs, pateicoties Padomes ietekmei. Tomēr Hārdins atsakās pieņemt šo status quo, un viņš uzskata, ka Terminusu apdraud četras kaimiņos esošās Galaktiskās impērijas bijušās prefektūras, kuras ir pasludinājušas neatkarību un pārtraukušas kontaktus ar impērijas galvaspilsētu Trantoru, un tagad sevi dēvē par "Četrām karaļvalstīm". Hārdinam izdodas izvairīties no Anakreonas karalistes mēģinājuma izveidot Terminusā savas karabāzes un izmantot tā kodolenerģiju, kuru Četrās karaļvalstīs jau vairs neizmanto tehnoloģiskās atpalicības dēļ. Hārdinam izdodas novirzīt Anakreonu no sākotnējā mērķa un veicināt stabilas politiskās sistēmas izveidi Terminusa apkaimē.
Hārdina centieniem joprojām pretojas Padome un tās priekšsēdētājs doktors Lūiss Pirēns, kuri kļūdaini uzskata, ka no kaimiņiem tos aizsargā imperatora dekrēts. Lai novērstu šo šķērsli, Hārdins un viņa galvenais padomnieks Johans Lī plāno valsts apvērsumu, kas paredzēts, lai tajā laikā, kad paredzētajā laikā tiktu atskaņots Harija Seldona iepriekš sagatavots hologrāfiskais ieraksts, Padomnieku padome tiktu izsista no politiski stiprās pozīcijas. Ierakstā vajadzētu būt psihovēsturiskiem argumentiem par Hārdina darbību pareizību; Hārdins saprot, ka viņa apvērsums ir azartspēle iespējamības dēļ, ka viņa uzskati nav savienojami ar Seldona sākotnējiem mērķiem.
Pēc videoklipa beigām enciklopēdisti Hārdinam atzīst, ka ir kļūdījušies, un Pirēns plāno sapulci, lai apspriestu viņu nākamo darbību. Hārdins apzinās, ka šī uzvara dos viņam ievērojamu varu un tādējādi faktisko pārvaldību. Viņš arī zina, ka drīz ieradīsies Anakreonas spēki, lai ar varu pārņemtu Fondu. Salvors Hārdins jau sagatavojis risinājumu.
Mēri
"The Mayors" sākotnēji tika publicēts 1942. gada jūnija žurnālā Astounding Science-Fiction ar nosaukumu "Bridle and Saddle" ("Iemaukti un segli", atsaucoties uz Ēzopa fabulu "Zirgs, kas zaudēja savu brīvību"), kuras variantu Hārdins citē stāstā. Līdz f.ē. 80. gadam Fonda zinātniskais pārsvars ir devis ievērojamu varu pār Četrām karaļvalstīm, kuras joprojām ir izolētas no Galaktikas impērijas. Izmantojot mākslīgu reliģiju, scientismu, kontrolē pār šo reģionu fonds dalās savās tehnoloģijās ar Četrām karaļvalstīm, vienlaikus atsaucoties uz tām kā uz reliģisku patiesību. Uzturēšanas tehniķi ir scientisma priesteri, kas apmācīti uz Terminusa. Lielākā daļa priesteru neapzinās savas "reliģijas" patieso nozīmi, atsaucoties uz attīstītām tehnoloģijām kā "svētiem" artefaktiem un rīkiem. Šo reliģiju nenomāc arī Četru karaļvalstu laicīgā elite, kas atgādina agrīno viduslaiku Rietumeiropas valdniekus, kuri reliģiju izmanto, lai nostiprinātu savu varu pār iedzīvotājiem.
Salvors Hārdins kā Terminussitijas mērs ir efektīvs Fonda valdnieks, un kopš mēra politiskās uzvaras pār Galaktiskās Enciklopēdijas pilnvaroto padomi viņu nepārtraukti atkārtoti ievēlējuši par mēru. Tomēr viņa ietekmi pēkšņi apdraud jauna politiska kustība, ko vada pilsētas domnieks Zefs Sermaks un kura mudina tieši rīkoties pret Četrām karaļvalstīm un pārtraukt zinātniski reliģisko farsu, ko piekopj Hārdina administrācija. Kustība, kas sevi dēvē par "Rīcības partiju" un kuras sekotāji sevi dēvē par rīcībniekiem, ir ārkārtīgi populāra, un Sermaks ar saviem līdzgaitniekiem atsakās reaģēt uz Hārdina centieniem viņus nomierināt.
Karaliste, kuru visvairāk grib pakļaut rīcībnieki, ir Anakreona, kuru pārvalda princis-reģents Vīniss un viņa brāļadēls, pusaudzis valdnieks Lepolds I. Vīniss plāno gāzt Fonda varu, uzsākot tiešu militāru uzbrukumu Terminusam, izmantojot pamestu Impērijas līnijkreiseri, kuru Fonda mehāniķi ir pārveidojuši, lai tas atbilstu Anakreonas flotes vajadzībām. Tomēr Hārdins pavēl iekļaut kuģa konstrukcijā dažas modifikācijas pirms tā pabeigšanas.
Hārdins pēc atgriešanās Terminussitijā atkal ir trāpījis pareizi saskaņā ar jaunu Seldona ierakstu, kuru paredzēts atskaņot šajā datumā. Lai gan rīcībniekiem joprojām ir ievērojama vara, pietiekama, lai kontrolētu domi, mēģinājums apsūdzēt mēru jau ir izgāzies, un viņa popularitāte pilsētas iedzīvotāju vidū ir atjaunota. Harijs Seldons arī apstiprina, ka Fonda tiešie kaimiņi, Četras karalistes, tagad būs faktiski bezspēcīgas un nespējīgas pretoties scientisma virzībai. Tomēr plaisājošās galaktiskās perifērijas pieaugošais nacionālisms apgrūtina tālākus reliģiskus iekarojumus.
Tirgoņi
"The Traders" sākotnēji tika publicēti Astounding Science-Fiction 1944. gada oktobra numurā ar nosaukumu "Ķīlis" (The Wedge). Apmēram 135. gadā Fonds ir paplašinājies un nosūtījis tirgotājus ar oficiālām atļaujām, lai viņi mainītu tehnoloģijas uz kaimiņu planētām pret resursiem, kas dotu Terminusam lielāku politisku un ekonomisku spēku. Meistars-tirgotājs Eskels Gorovs, kas ir arī Fonda valdības aģents, ir devies uz Askonas planētu, kur viņš cer pārdot ar atomenerģiju strādājošus priekšmetus. Tomēr Askonas valdošie Vecākie Gorovu sagaida ar pretestību tradicionālo tabu dēļ, kas aizliedz progresīvas tehnoloģijas. Gorovs tiek ieslodzīts un notiesāts uz nāvi; Vecākie atsaka Fonda apžēlošanas lūgumam.
Fonds pavēl tirgotājam Linmāram Poņecam mēģināt risināt sarunas ar Vecākajiem un tas dodas uz Askonas centrālo planētu. Poņecs tiekas ar Vecāko lielmeistaru un secina, ka, lai arī viņš ir apņēmies Gorovu nonāvēt, viņš, iespējams, būtu gatavs apmainīt gūstekni pret piemērotu kukuli, kas, pēc Poņeca domām, būtu pienācīga zelta summa. Poņecs piedāvā invertoru, kas dzelzi pārveidos par zeltu. Lielmeistars informē Poņecu, ka citi, kas to mēģinājuši, ir izgāzušies un ir sodīti gan par mēģinājumu, gan par neveiksmi; Poņecs gūst panākumus un pārliecina lielmeistaru, ka zelts ir piemērots Askonas reliģisko ēku dekorēšanai, kas patiks arī citiem vecākajiem.
Redzams, ka lielmeistara aizbilstamais padomnieks Fērls piesardzīgi izturas pret Poņecu. Tiekoties ar padomnieku, Poņecs atklāj, ka Fērls ir gatavs strādāt ar viņu, kaut vai tikai tāpēc, ka tas dos izredzes ar laiku sasniegt paša Lielmeistara vietu. Fērls, būdams citas etniskās piederības nekā tradicionālie lielmeistari un jauns, uzskata, ka stabils zelta krājums spēs ievērojami palielināt viņa varu, un Poņecs viņam pārdod invertoru. Iekšpusē viņš ievieto videoreģistratoru un, tiklīdz Fērls mēģina atteikties no norunātās cenas samaksas, viņu šantažē, draudot publiskot Fērla invertora lietošanu.
Gorovs tiek ātri atbrīvots. Saskaņā ar jaunu līgumu viņš un Poņecs no Fērla raktuvēm var paņemt tik daudz alvas, cik var paņemt. Poņecs apspriež savus panākumus ar Gorovu un paskaidro, ka tagad Fērls kļūs par jauno lielmeistaru — un viņu ļoti interesē Fonda preču pārdošana, jo Poņecs atstājis visu savu kravu pie viņa, un tas ir veids, kā likt cilvēkiem to iegādāties, bet Fērlam paglābt daļu sava lepnuma. Gorovs kritizē Poņeca paņēmienus, ko viņš uztver kā morāles trūkumu. Poņecs atbildot atgādina Gorovam par Salvora Hārdina izteikumu: "Nekad neļaujiet savai morālei traucēt jums rīkoties pareizi!"
Andrē Pjērs Žiņaks
Andre Pjērs Žiņaks (fr, dzimis ) ir Francijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, bijušais Francijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2015. gada Žiņaks pārstāv Meksikas komandu Tigres UANL.
Fonds (romāns)
Tirgoņu prinči
Apmēram f.ē. 155. gadā spēcīgais Fonds ir pakļāvis kaimiņos esošās Četras karalistes un mēģina paplašināt savu reliģisko impēriju. Tomēr, kā sekas baumām par Četru un vēlāk arī Askonas pakļaušanu, turpmāka paplašināšanās saskaras ar lielu pretestību. Nesen Korellas Republikas planētu tuvumā ir pazuduši trīs Fonda kuģi, tāpēc viņi tiek turēti aizdomās par neatkarīgu tehnoloģiju attīstību vai kontrabandas Fonda preču iepirkšanu. Meistars-tirgotājs Hobērs Mellou ir norīkots izpētīt Korellu un tās tehnoloģisko attīstību, kā arī atrast pazudušos kuģus. Tie, kas norīkojuši Mellou šai misijā, ārlietu sekretārs Publiss Manlio un mēra sekretārs Džorans Sats, uzskata, ka notiek kārtējā Seldona paredzētā krīze; viņi baidās, ka vietējā spriedze, ko rada tirgotājiem piešķirtā lielā autonomija un nestabilās ārējās attiecības, var izraisīt kodolkonfliktu, iejaucot tajā Fondu.