cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
1980. gada laikapstākļi Latvijā
Marts
Ritēja marta pēdējās dienas, taču pavasaris nesteidza ierasties. Vēl visur bija šim gadalaikam neparasti bieza sniega sega, meži bija vienās kupenās. No ziemas miega vēl nebija modušās upes un ezeri. Ziemai noturēties līdz marta beigām palīdzēja saltais anticiklons, kas ilgu laiku bija izvietojies virs Eiropas teritoriju. Marta pēdējās dienās atmosfēras procesos notika lūzums. No Atlantijas okeāna uz Rietumeiropu sāka virzīties cikloni, kas trešās dekādes vidū Baltijā atnesa izmaiņas. Latvijā sniga slapjš sniegs, laiks kļuva jūtami siltāks.
Mīka Koivisto
Spēlētāja karjera
Koivisto ir spēlējis Somijas hokeja līgas klubā Kuopio "KalPa", Raumas "Lukko", Mikeli "Jukurit" un Oulu "Kärpät". 2018.—19. gada sezonā viņš spēlēja KHL komandā Maskavas "Dinamo".
Somijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2018. gada Pasaules čempionātā un 2019. gada Pasaules čempionātā, kā arī 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.
2016. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona
Pārspēles par vietu Virslīgā
Pārspēlēs par vietu 2017. gada Virslīgā tikās 7. vietas ieguvēji FS METTA/LU un 2016. gada 1. līgas 2. vietas ieguvēji AFA Olaine/SK Super Nova.
Otrā spēle
METTA/LU uzvarēja divu spēļu summā ar 2:1 un saglabāja vietu Virslīgā.
1980. gada laikapstākļi Latvijā
Aprīlis
Jau veselu nedēļu, kopš 29. marta, diennakts vidējā gaisa temperatūra visā republikā bija pacēlusies augstāk par 0 grādiem. Par nedēļu pavasaris bija nokavējies Latvijas rietumu rajonos, turpretim republikas austrumu daļā tas sākās parastajā laikā. Sniegs bija nokusis republikas rietumos, Ventā un Lietuvas upēs bija sācis iet ledus. Ūdens līmenis upēs cēlās par četriem metriem, atsevišķos sektoros tika novērots sadambējies ledus. Austrumu rajonos vēl bija 10 līdz 22 centimetrus dziļš sniegs, bet Vidzemes augstienē sniega segas biezums bija 34 līdz 38 centimetri. Ledus skavās bija iekļauta Daugava un republikas austrumu upes. Sniega lēnā, kušana bija izskaidrojama ar samērā niecīgo siltumu dienā. Visu nedēļu debesīs bija mākoņi, bet naktī un rīta stundās migla. Gaisa temperatūra turējās 1 līdz 2 grādus zem normas. Apmākušā laika iemesls bija Atlantijas okeāna cikloni, kuru trajektorijas atradās netālu no Baltijas valstīm.
1980. gada pavasaris ieradās Latvijā ar kavēšanos. It visur Latvijā vēl bija redzams sniegs, kas parasti izkūst jau aprīļa pirmajā pusē. Vienīgi republikas rietumu rajonos lauki bija pilnīgi atbrīvojušies no sniega un augsnes aramslānis sāka atkust. Pārējā teritorijā sniega sega otrās dekādes sākumā bija no 3 līdz 10 centimetriem, vietām nokusuši plaiskumi. Bet augstienēs sniega segas biezums sasniedza 15 līdz 20 centimetrus. Dažas dienas vēlāk nekā parasti atlidoja strazdi, izskanēja pirmās cīruļa dziesmas, bija sākušas rosīties bites. Aizputes un Beibižu apkaimē, tur, kur augsne jau bija atkususi, bija sākusies sulu ritēšana bērzos. Latvijas upēs turpinājās ledus iešana. Bet Venta un Mūsa no ledus jau bija atbrīvojušās. Otrās aprīļa dekādes sākumā gaisa temperatūra svārstījās robežās no +1 līdz +4 grādiem un būtiski no normas nebija novirzījusies. Izņēmums bija 7. aprīlis, kad pavasara saule zemi sasildīja līdz +10, +12 grādiem, un vidējā diennakts gaisa temperatūra Rīgā cēlās līdz +5,2 grādiem.
Maijs
Aukstākais maijs Rīgā novērojumu vēsturē — mēneša vidējā gaisa temperatūra bija +8,0 °C.
Augusts
Rīgas centra meteoroloģiskajā novērojumu stacijā mēneša nokrišņu summa sasniedza 132,8 mm.
Oktobris
Līdzās 1905. gada oktobrim Liepājā, tika reģistrēts otrs vislielākais oktobra mēneša nokrišņu daudzums Latvijas rietumu rajonos. Aizputē mēneša nokrišņu summa bija 206 mm.
Laikapstākļu statistika Rīgā
Gaisa temperatūras absolūtais mēneša minimums, maksimums (°C) un mēneša vidējā temperatūra, kā arī tās novirze no ilggadējās novērojumu normas. Mēneša nokrišņu summa (mm), nokrišņu summa pa dekādēm un vienas diennakts nokrišņu maksimums.
Dati no Starptautiskās lidostas "Rīga" meteoroloģiskās novērojumu stacijas. Kamēr ir redzams šis paziņojums, dekāžu un diennakts nokrišņu informācija var būt neprecīza.
Kopumā gada laikā Rīgā tika novērots šādas atmosfēras parādības:
Withings
Withings SA ir Francijas uzņēmums, kas piedāvāja veselības un fizisko aktivitāšu ierīces un risinājumus. Tā galvenais birojs atrodas Parīzes piepilsētā Isilemulino. Uzņēmums ir dibināts 2008. gadā. No 2016. līdz 2018. gadam tas bija Nokia sastāvā, bet tagad pieder Erikam Karelam.
Withings piedāvā aktivitāšu sekošanas ierīces, viedos ķermeņa analīzes svarus, termometrus, asins spiediena monitorus, mājas un zīdaiņu monitorus un daudzas citas lietu interneta ierīces veselības jomā.
Vēsture
Withings 2008. gadā dibināja divi tehnoloģiju uzņēmumu vadītāji: Eriks Karels (Éric Carreel; Inventel līdzdibinātājs) un Sedriks Hačings (Cédric Hutchings). 2009. gadā tika izlaisti svari ar bezvadu interneta pieslēgumu.
2011. gada septembrī Withings saņēma finansējumu 3,8 miljonus USD no risaka kapitāla fonda Ventech, lai attīstītu jaunus produktus. 2011. gada janvārī Withings demonstrēja viedo asins spiediena mērītāju, kuru varēja tieši pieslēgt mobilajā ierīcēm iPhone, iPad vai iPod . 2013. gadā jūlijā tika saņemtas investīcijas 30 miljoni USD no 360 Capital Partner, Bpifrance, Idinvest Partners un Ventech. 2014. gada oktobrī tika izlaists integrācijas risinājums ar Apple platformu HealthKit.
2016. gada 26. aprīlī tika paziņots, ka Somijas uzņēmums Nokia par 170 miljoniem EUR iegādāsies Withings, lai stiprinātu pozīciju lietu interneta tirgū. Darījums pabeigts 31. maijā, Withings iekļaujot Nokia Technologies kā Digital Health nodaļu. Withings zīmols tika izmantots līdz 2017. gada jūnijam, kad to aizstāja Nokia.
2018. gada 2. maijā tika paziņots, ka Nokia veselības risinājumu nodaļa Digital Health tiks pārdota bijušā Withings līdzdibinātājam un priekšsēdētājam Erikam Karelam. Darījums pabeigts 31. maijā.
2019. gada aprīlī Withings atvēra jaunu rūpnīcu Francijā, Isilemulino.
Karēlija
Karēlija ir sena Zviedrijas un Novgorodas, vēlāk Krievijas caristes strīdus teritorija jau kopš 13. gadsimta Somijas krusta kariem.
Vēsture
No 1617. gada Karēlijas rietumu daļa bija iekļauta Zviedrijas lielvalsts sastāvā, 1634. gadā to sadalīja Viborgas vai Jaunpils lēnē dienvidrietumos un Keksholmas lēnē (Kexholms län) ziemeļaustrumos. Zviedru Karēlijas galvaspilsēta tolaik bija tagadējā Priozerska jeb "Karjala (Корела)" pie Lādogas ezera. Krievu Karēlijas daļa tajā laikā ietilpa Oboņegas (Pieoņegas) zemē (, 1495-1708), kuru Pēteris I pievienoja jaunizveidotajai Ingrijas guberņai.
No 1721. gada Keksholma, no 1743. gada visa Karēlija bija Krievijas impērijas sastāvā. 1744. gadā izveidoja Vīborgas guberņu, Katrīnas II valdīšanas laikā to pārveidoja par Vīborgas vietniecību (1783—1797), bet Aleksandra I valdīšanas laikā par Somijas guberņu (Финляндская губерния, 1802—1811). No 1812. gada kā Vīborgas guberņu to iekļāva Somijas lielhercogistes sastāvā. Pēc Februāra revolūcijas 1917. gada 6. decembrī Somijas parlaments pasludināja Somijas neatkarību. Tagadējās Karēlijas austrumu daļa no 1801. līdz 1922. gadam bija iekļauta Oloņecas guberņas sastāvā ar pārvaldes centru Petrozavodskā.
Ziemas kara laikā Padomju Savienības okupētajā Somijas Republikas un līdz tam eksistējušās Karēlijas APSR teritorijā 1940. gadā nodibināja Karēļu-somu PSR. Tā sauktā Turpinājuma kara (1941–1944) laikā Somijas armija iekaroja arī austrumu Karēlijas teritoriju, no kuras tā atteicās pēc 1947. gada Parīzes līguma nosacījumiem. 1956. gada 16. jūlijā PSRS Augstākā padome, lai destaļinizācijas procesā uzlabotu attiecības ar Somiju, nolēma to likvidēt un pārdēvēt par Karēlijas APSR. Pēc PSRS sabrukuma Karēlijas APSR pārdēvēja par Karēlijas Republiku.
Kārlis Lācis
Kārlis Lācis (dzimis 1977. gada 21. septembrī Tukumā) ir latviešu komponists, pianists un mūzikas ierakstu producents.
Biogrāfija
K. Lācis dzimis Tukumā, izglītību ieguvis Kandavas bērnu mūzikas skolas Klavieru klasē, līdz 1992. gadam mācījies Kandavas vidusskolā. Mācības turpinājis J. Mediņa Rīgas mūzikas koledžā klavieru specialitātē (1992—1997) un Latvijas Mūzikas akadēmijā, kur mācījies klavierspēli pie Jura Kalnciema, 2001. gadā iegūstot bakalaura grādu un 2005. gadā maģistra grādu. Studējis arī kompozīciju pie Jura Karlsona (2001—2002).
Komponists strādā gan akadēmiskajā un kora mūzikā, gan arī komponē mūziku teātra izrādēm, tai skaitā ir mūziklu "Pūt, vējiņi" (2011, Liepājas teātrī), "Oņegins" (2013, Dailes teātrī), "Žanna d'Arka" (2016, Dailes teātrī) un "Kazanova" (2017, Puškina teātrī, Maskavā) autors. Pievērsies arī džezam un popmūzikai. Sadarbojies ar izcilākajiem Latvijas mūziķiem, ilgstoši sadarbojies ar Intaru Busuli, piedalījies Dziesmu svētku koncertos. Pazīstams ne tikai kā komponists, bet arī kā pianists un producents.
Saņēmis "Spēlmaņu nakts" balvu nominācijā "Gada muzikālā izrāde" par mūziklu “Pūt, vējiņi” (2011) un “Oņegins” (2013). K. Lācim piešķirta arī Latvijas Mūzikas ierakstu gada balva nominācijā "Gada albums bērniem" par albumu "Lāču tēta dziesmas" (2011), kuru ierakstījis bērnu ansamblis "Dzeguzīte" kopā ar solistiem. Laikraksta “Diena" gada balva kultūrā par skaņdarbu “Mirkļa izvēles vilinājums” simfoniskajam orķestrim (2006), kā arī albumu un koncertprogrammu “Ziedonis. Lācis. Sievietes” un dziesmu ciklu Mežā (2013).
Privātā dzīve
Kārlis Lācis ir precējies ar komunikācijas speciālisti Vinetu Vilisteri-Lāci, audzina divus dēlus. Dēls Francis Lācis ir profesionāls basketbolists. Brīvajā laikā K. Lācis nodarbojas ar orientēšanās sportu.
Inmarsat-4A F4
Inmarsat-4A F4 jeb Alphasat ir Apvienotajā Karalistē reģistrēta uzņēmuma Inmarsat sakaru pavadonis. Tas tiek apkalpots sadarbībā ar Eiropas Kosmosa aģentūru (ESA) un nodrošina sakarus klientiem Āfrikā un daļā Eiropas un Āzijas. Orbītā Alphasat tika palaists 2013. gada jūlijā.
Alphasat izgatavoja Thales Alenia Space un Astrium Satellites uz platformas Alphabus bāzes. Šī bija Alphabus pirmā realizācija, un kopā ar komerciālajām sakaru iekārtām tajā ir uzstādīta arī ESA eksperimentāla sakaru aparatūra.
Alphasat 2014. gadā tika izmantots retranslācijas sistēmas European Data Relay System izmēģināšanai, no tālizpētes pavadoņa Sentinel-1A datus pa optisko kanālu sūtot uz Alphasat un tālāk datus pārraidot uz zemes staciju ar Ka joslas kanālu.
Vladimirs Zografskis
Vladimirs Zografskis (dzimis ) ir bulgāru tramplīnlēcējs.
Piedalījies divās ziemas olimpiskajās spēlēs (2014, 2018), labākais sasniegums ir 14. vieta uz normālā tramplīna 2018. gadā, kas ir visu laiku labākais Bulgārijas tramplīnlēcēju sasniegums olimpiskajās spēlēs, piedalījies arī sešos pasaules čempionātos.
Pasaules kausā Zografskis debitēja 2008. gada decembrī. Par viņa karjeras labāko sasniegumu var uzskatīt 2011. gadā izcīnīto Pasaules junioru čempiona titulu, apsteidzot Stefanu Kraftu. Labākais rezultāts Pasaules kausa posmā ir Rukā izcīnītā 6. vieta.
Zografska tēvs un treneris Emīls Zografskis ir bijušais tramplīnlēcējs, olimpisko spēļu dalībnieks.
Lihtenšteinas karogs
Lihtenšteinas Firstistes karogs ir viens no oficiālajiem Lihtenšteinas valsts simboliem. Karogs sastāv no divām vienāda platuma horizontālām līnijām — tumši zilas un sarkanas; karogs ir papildināts ar firsta kroni. Lihtenšteinas karoga proporcija ir 3:5. Karogs lietots kopš 1764. gada un oficiāli iekļauts valsts konstitūcijā 1921. gadā, no tā paša gada tas ir Firstistes karogs. Kronis tika novietots uz karoga 1937. gadā pēc tam, kad valsts iepriekšējās gada vasaras olimpiskajās spēlēs uzzināja, ka tās karogs ir identisks Haiti civilajam karogam.
Marks Luckis
Marks (Markoss) Luckis (lt; es; Pleskava —  Buenosairesa) bija Lietuvas un Argentīnas šahists.
Biogrāfija
Pirms Otrā pasaules kara bijis viens no spēcīgākajiem Lietuvas šahistiem. Divas reizes pēc kārtas uzvarējis Kauņas pilsētas šaha čempionātos (1927—1928), kas tolaik bijuši neoficiālie Lietuvas šaha čempionāti.
Sekmīgi pārstāvējis Lietuvas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
1939. gada septembrī, sākoties Otrajam pasaules karam, atradies Pasaules šaha olimpiādē Buenosairesā un nolēmis neatgriezties Eiropā. Palicis Argentīnā, kur nodzīvojis līdz mūža beigām. Mainījis savu vārdu uz "Markoss". Turpinājis piedalīties šaha turnīros. 1941. gadā uzvarējis Argentīnas šaha čempionātā, bet tāpēc, ka Luckis joprojām bija saglabājis Lietuvas pilsonību, par Argentīnas čempionu pasludināts Hektors Rossetto. 1947. un 1961. gadā izcīnījis otro vietu Argentīnas šaha čempionātā, atkal abas reizes atpaliekot no Rossetto. 1940. un 1950. gados piedalījies arī Mara del Platas starptautiskajos šaha turnīros, labākos rezultātus sasniedzis 1942. gadā (6.-7. vieta), 1946. gadā (5.-8. vieta), 1949. gadā (5. vieta) un 1962. gadā (7.-8. vieta). Divas reizes piedalījies arī Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla Dienvidamerikas zonas turnīros (1951, 1966), bet abas reizes palicis ārpus uzvarētāju skaita.
Sangas trīsvalsts
Sangas trīsvalsts (fr) ir lietus mežu masīvs Āfrikā, vietā, kur satiekas Kamerūnas, Centrālāfrikas Republikas un Kongo Republikas robežas. 2012. gadā šī teritorija 1 787 950 ha platībā tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Katrā valsts teritorijā ir izveidots nacionālais parks - Lobekes nacionālais parks Kamerūnā, Dzanga-Ndoki nacionālais parks Centrālāfrikas Republikā un Nuabales-Ndoki nacionālais parks Kongo. Mežu masīvā saglabājušās globāli apdraudētās dzīvnieku sugas - Āfrikas meža zilonis (Loxodonta cyclotis), gorillas un simpanzes. Sastopami arī globāli apdraudēti augu, piemēram Autranella congolensis.
Marina Lepena
Marina Lepena arī Lepēna (fr, ; dzimusi Mariona Anna Perīne Lepena (Marion Anne Perrine Le Pen)  Neijī pie Sēnas, Francijā) ir franču politiķe, labējās partijas "Nacionālā fronte" vadītāja. Kopš 2004. gada M. Lepena ir Eiropas Parlamenta deputāte. Viņa atkārtoti kandidēja 2012. un 2017. gada Francijas prezidenta vēlēšanās.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1968. gadā Neijī bretoņu cilmes politiķa un franču nacionālistu līdera Žana Marī Lepena ģimenē kā trešā meita.
Jau 18 gadu vecumā viņa iestājās sava tēva vadītajā partijā. Studēja tieslietas Panthéon-Assas Universitātē (agrākās Parīzes Universitātes daļa), ko beidza 1991. gadā ar maģistra grādu. 1998. gadā tika ievēlēta Ziemeļu-Padekalē (Nord-Pas-de-Calais) reģionālajā padomē.
2000. gadā viņa kļuva par Nacionālās Frontes Politbiroja (bureau politique) locekli un 2003. gadā par partijas viceprezidenti. 2006. gadā vadīja sava tēva vēlēšanu kampaņu, kurā viņš kandidēja uz Francijas prezidenta amatu un tika līdz otrajai kārtai. Pēc viņas tēva atteikšanās no partijas vadītāja amata 2011. gada janvārī Marinu Lepenu ievēlēja par Nacionālās frontes prezidenti.
2012. gada Francijas prezidenta vēlēšanu pirmajā kārtā viņa ieguva 17,9% balsu, paliekot trešajā vietā aiz Fransuā Olanda (24,9%) un Nikolā Sarkozī (24,1%).
2014. gadā viņas vadītā partija ieguva 24,9% Francijas vēlētāju balsu Eiroparlamenta vēlēšanās un viņa tika ievēlēta par tā deputāti. 2017. gada Francijas prezidenta vēlēšanu pirmajā kārtā viņa ar 21,3% balsu palika otrajā vietā aiz Emanuela Makrona, kas ieguva 24,0% balsu. Savukārt otrajā vēlēšanu kārtā viņa ieguva 33,9%, bet vēlēšanās uzvarēja Emanuels Makrons ar 66,1% balsu.
Matjē Valbuena
Matjē Valbuena (fr, dzimis ) ir Francijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, bijušais Francijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Valbuena pārstāv Grieķijas Superlīgas komandu Olympiacos.
Francijas futbola izlases sastāvā Valbuena ir piedalījies 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2012. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Marseille
Olympiacos
Katrīna Mediči
K. Mediči bija ietekmīgās itāļu Mediči dzimtas pārstāve. Viņas tēvs bija Florences valdnieks Lorenco, savukārt māte — Buljonas hercoga meita, Overņas grāfiene Madlēna de la Tūra. 14 gadu vecumā 1533. gada rudenī Katrīna apprecējās ar Anrī Valuā. Valdīšanas laikā Anrī karalieni izolēja no dalības valsts lietu apspriešanā, ar ko nodarbojās kopā ar savu favorīti Diānu de Puatjē, kurai bija lielāka ietekme uz viņu.
Pēc Anrī II nāves Katrīnas Mediči nozīme Francijas valsts lietās ievērojami pieauga, viņa bija reģente mazgadīgā dēla Fransuā II valdīšanas laikā (1559-1560) un faktiskā valsts vadītāja arī dēla Šarla IX valdīšanas laikā (1560-1574), kurš tika kronēts ļoti jauns. Šajā laikā Franciju plosīja smags pilsoņu karš starp katoļiem un protestantiem. Katrīna Mediči vēlāk tika vainota par protestantu vajāšanu, kas tika veikta viņas dēla valdīšanas laikā, it īpaši par 1572. gada Svētā Bērtuļa naktī slaktiņu, kad tika nogalināti vairāki tūkstoši hugenotu. Pēc Šarla IX nāves līdz 1589. gadam valdīja viņas dēls Anrī III, bet pēc viņa nāves, kad vara Francijā no Valuā dinastijas pārgāja pie Burboniem, karaļa Anrī IV dzīvesbiedre bija Katrīnas Mediči meita Margarita.
Mediči
Mediči (it) bija oligarhu ģimene Itālijā, kas no 13. līdz 18. gadsimtam bieži bija valdošā Florencē, kā arī ar lielu ietekmi citās Eiropas valstīs un pilsētās.
Šīs dzimtas pārstāves ir arī divas Francijas karalienes — Katrīna Mediči un Marija Mediči —, kā arī četri Romas pāvesti: Leons X, Pijs IV, Klements VII un Leons XI. Ietekmīgie Florences Republikas valdnieki (piemēram, Lorenco Mediči) bija pazīstamāko renesanses laika mākslinieku un arhitektu atbalstītāji, viņu finansēti tapa izcili mākslas darbi.
Pehja-Kervemā dabas rezervāts
Pehja-Kervemā dabas rezervāts (et) ir dabas rezervāts Igaunijas ziemeļus daļā uz dienvidaustrumiem no Tallinas, Harju apriņķa Anijas un Kūsalu pagastos. Tas aizņem 130,9 kvadrātkilometru lielu platību, ko lielākoties aizņem purvi, meži un tīreļi. Tas ir vēsturiski mazapdzīvots slikto augšņu dēļ. Pēc Otrā pasaules kara šeit tika ierīkots Padomju armijas militārais poligots. 1991. gadā militārā poligona rietumu daļā tika ierīkots Pehja-Kervemā dabas rezervāts, bet austrumu daļā atrodas Igaunijas armijas kara poligons. Dabas rezervātā sastopami vilki, lūši, lāči, ierīkotas pastaigu takas.
Matvejs Kadeks
Matvejs Kadeks (1897-1950) bija ģeogrāfs un sabiedriskais darbinieks. Profesors Jaroslavļas, Tveras, Maskavas, Taškentas augstskolās un Latvijas Valsts Universitātē. Latvijas Zinātņu akadēmijas viceprezidents (1946), Ģeoloģijas un ģeogrāfijas institūta vadītājs (1946). LVU rektors (1944-1949).
Dzīvesgājums
Dzimis 1897. gada 7. februārī Dunalkas pagastā. Jau 1913. gadā iestājās LSD (lielinieku) partijā, Krievijas pilsoņu kara laikā bija Sarkanās armijas politiskais darbinieks (1919-1921). 1924. gadā beidza Jaroslavļas Valsts universitāti, strādāja par asistentu, docentu un profesoru Jaroslavļas Pedagoģiskajā institūtā (1924–1929), Tveras Pedagoģiskā institūta profesors un prorektors (1929–1931), Maskavas Valsts universitātes prorektors un Ģeogrāfijas institūta vadītājs (1931-1941) vadīja Baltijas karšu veidošanas darbus lielā Padomju Pasaules atlanta institūtā. Otrā pasaules kara laikā strādāja Vidusāzijas Valsts universitātē Taškentā (1941-1944).
Gatavojoties Latvijas ieņemšanai, 1944. gada 10. aprīlī PSRS Augstskolu lietu komiteja viņu iecēla par LVU rektoru. Pēc tam, kad Sarkanā armija ieņēma Rīgu, M. Kadeks 1944. gada novembrī ieradās savā darba vietā un pārņēma lietas no Rīgas Universitātes rektora pienākumu izpildītāja vietnieka profesora Augusta Ķešāna. Viņš bija pirmais Latvijas Zinātņu akadēmijas viceprezidents un akadēmiķis (1946), vadīja Ģeoloģijas un ģeogrāfijas institūtu (1946). Publicēja vairāk nekā 70 rakstu, galvenokārt par krievu ģeogrāfiem ceļotājiem un atsevišķām tā laika PSRS republikām un apgabaliem. Miris 1950. gada 11. novembrī.
Čārlijs Dejs
Čārlzs Pekems Dejs (en; dzimis ) ir amerikāņu aktieris, komiķis, scenārists, producents, režisors un raidierakstu vadītājs.
Vislabāk zināms ar Čārlija Kellija lomu FX komēdijseriālā It's Always Sunny in Philadelphia (2005—pašlaik), kuram viņš kopā ar Robu Makelheniju un Glenu Hauertonu ir idejas autors un kuram ir arī izpildproducents un scenārists. Par šo lomu viņš 2011. gadā saņēma nominācijas Kritiķu izvēles televīzijas balvai un Satellite balvai. Viņš kopā Polu Fračbomu ir idejas autors seriālām The Cool Kids (2018—2019) kanālam Fox un kopā ar Robu Makeleniju un Meganu Gancu idejas autors Apple TV+ seriālam Mythic Quest (2020—pašlaik) un izpildproducents.
Kino vislabāk zināms ar biologa Ņūtona Gaisclera lomu Giljermo del Toro zinātniskās fantastikas briesmoņu filmā "Pacific Rim: Uzbrukums Zemei" (Pacific Rim, 2013) un tās turpinājumā "Pacific Rim: Sacelšanās" (Pacific Rim Uprising, 2018), Deila Arbasa lomu komēdijā "Neciešamie bosi" (2011) un filmas turpinājumā "Neciešamie bosi 2" (2014), un skolotāja Endija Kempbela lomu komēdijā "Dūru cīņa" (Fist Fight, 2017). Vēl viņš zināms ar balss lomām tādās filmās kā "Mošķīšu universitāte" (2013), filmu sērijā "LEGO filma" (2014—2019) un Nintendo tēla Luidži ieskaņošanu filmā "Super Mario Brāļi: Filma" (2023). Viņa režijas debija ir filma Fool's Paradise (2023).
Kā izbēgt no soda par slepkavību
"Kā izbēgt no soda par slepkavību" (en) ir amerikāņu televīzijas seriāls, kuru izveidoja Pīters Novalks un producēja Šonda Raimsa televīzijas kanāla ABC vajadzībām. Seriāls stāsta par juridiskās fakultātes studentiem un viņu profesori Analīzu Kītingu, ko attēlo Vaiola Deivisa. Seriāla pirmizrāde notika 2014. gada 25. septembrī, bet pēdējā noslēdzošās sestās sezonas sērija tika rādīta.
Seriāls guvis lielu popularitāti un pozitīvus kritiķu vērtējumus. 2014. gadā seriāls saņēma Amerikas Kinoinstitūta balvu kā viens no 10 labākiem gada seriāliem. 2015. gadā aktrise Vaiola Deivisa ieguvusi Emmy balvu par galveno lomu šajā seriālā.
Hakobo Bolbočans
Biogrāfija
Pirms Otrā pasaules kara bijis viens no spēcīgākajiem Argentīnas šahistiem. Divas reizes uzvarējis Argentīnas šaha čempionātos (1931, 1932), trīs reizes bijis šajos turnīros otrais (1933, 1935, 1937) un vienu reizi izcīnījis bronzas medaļu (1936). Regulāri piedalījies arī Mara del Platas starptautiskajos šaha turnīros, labākos rezultātus sasniedzis 1934. gadā (3.-6. vieta), 1949. gadā (6.-9. vieta) un 1956. gadā (5. vieta). Pārstāvējis Argentīnas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 3 reizes (1935-1939) un individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 bronzas (1935, 1939) medaļas; Vienīgo reizi starptautiskajā individuālajā turnīrā ārpus Dienvidamerikas spēlējis 1966. gadā, kad Telavivā 16 dalībnieku konkurencē ieguvis 12. vietu.
Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1965. gadā Bolbočanam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Viņa jaunākais brālis Hulio Bolbočans (1920—1996) bija šaha lielmeistars.
Smadzeņu infarkts
Smadzeņu infarkcija ir patoloģisks process, kura rezultātā smadzenēs veidojas nekrotisku audu zona. To izraisa traucēta asins piegāde (išēmija) un ierobežota skābekļa piegāde (hipoksija), visbiežāk trombembolijas dēļ, un klīniski izpaužas kā išēmisks insults. Reaģējot uz išēmiju, smadzenes deģenerējas sašķidrinātās nekrozes procesā.
Sējas kultūras nams
Sējas kultūras nams ir Saulkrastu novada kultūras centra viens no trijiem kultūras namiem, kas atrodas Lojā, Sējas pagastā.
Tā uzdevums ir nodrošināt kultūras vērtību radīšanu un izplatīšanu, sekmējot radošo iniciatīvu, nodrošinot kultūras mantojuma saglabāšanu un papildināšanu.
Sējas kultūras nama galvenās funkcijas ir:
- sniegt publiskus pakalpojumus iedzīvotājiem kultūras, mākslas, tautas jaunrades un novadpētniecības jomās, nodrošināt kvalitatīvu un daudzveidīgu kultūras pasākumu kopumu un šo pasākumu pieejamību;
- atbalstīt jaunrades procesus un mākslinieku radošo darbību, veicināt šo vērtību apzināšanu, saglabāšanu un popularizēšanu;
- sekmēt un atbalstīt sabiedrības iesaisti nacionālās kultūras vērtības — Dziesmu un deju svētku tradīcijas saglabāšanā un attīstībā;
- veicināt sabiedrības aktīvu līdzdarbību kultūras pasākumu rīkošanā un norisē.
2022. gadā Sējas kultūras nama telpās savas mājas ir atradusi arī Sējas Mūzikas un mākslas skola.
Ausma
Ausma var būt:
VI Padomju Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētki
VI Padomju Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētki bija Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētki, kas norisinājās Rīgā 1989. gadā. Šajos svētkos piedalījās 20 000 dalībnieku. Šie svētki notika trešās tautas atmodas laikā, tās dēļ Mežaparka estrādē tika pacelts Latvijas sarkanbaltsarkanais karogs un kopkoris Leonīda Vīgnera vadībā izpildīja PSRS laikos aizliegto Latvijas Valsts himnu — "Dievs, svētī Latviju!", kā arī pirmo reizi svētku vēsturē notika apvienoto pūtēju orķestru koncerts. Svētkos skatītāju vērtējumam tika nodotas 26 dejas, no kurām četras bija cittautu — lietuviešu, igauņu, krievu un baltkrievu.
Koru virsdiriģenti
Koru virsdiriģenti bija:
Deju virsvadītāji
Deju virsvadītāji:
Skārienekrāns
Skārienekrāns ir ievadierīce, ekrāns, kas reaģē uz pieskārieniem.
Vēsture
Pirmo skārienekrānu izveidoja ASV pētniecības darba par programmējamo apmācību ietvaros. Datorsistēma PLATO IV, kas parādījās 1972. gadā, bija aprīkota ar ekrānu uz IS-staru režģa, kas sastāvēja no 16x16 blokiem. Pat tik maza precizitāte deva lietotājam iespēju ar pieskārienu izvēlēties atbildes sistēmas dialogā.
Skārienjutīgo ekrānu vēsture ir cieši saistīta ar kompāniju Hewlett-Packard. Tieši šis datortehnikas lielražotājs 1981. gadā izlaida pašu pirmo šāda veida modeli HP 2700.
HP 2700 līdzība ar mūsdienu skārienekrāniem bija ļoti attāla. Taču uz tā ar "gaismas zīmuli" varēja zīmēt līnijas un dažādas figūras. Pirmais uz cilvēka pieskārienu reaģējošais dators parādījās 2 gadus vēlāk — uz Intel 8088 CPU bāzētais HP-150.
Izmantošana
Skārienekrānus izmanto maksājumu termināļos, informāciju kioskos, aprīkojumos tirdzniecības automatizēšanai, kabatu datoros, mobilajos tālruņos, spēļu konsolēs, kā arī operatoru stacijās rūpniecībā.
Priekšrocības
Informācijas un tirdzniecības automātos, operatoru paneļos un citās ierīcēs, kurām nav aktīvas ievades, skārienekrāni ir izrādījušies ļoti ērti veidu cilvēka-datora mijiedarbībā. Priekšrocības:
Četru vadu displejs
Pretestības sensoru ekrāns sastāv no stikla paneļa un elastīgas plastmasas membrānas. Uz paneļa un uz membrānas ir uzklāts pretestības pārklājums. Starp stiklu un membrānu telpa ir piepildīta ar mikroizolatoriem, kas vienmērīgi sadalīti pa aktīvā ekrāna laukumu un droši izolētu vadošu virsmu. Ja ekrāns ir nospiests, panelis un membrāna tiek slēgts un caur analoga-ciparu pārveidotāju kontrolieris reģistrē izmaiņas pretestībā un pārvērš to koordinātes (X un Y). Vispār, algoritms ir šāds:
Ir arī astoņvadu touch ekrāni. Tie uzlabo precizitāti, bet neuzlabo uzticamību.
Piecu vadu displejs
Piecvadu ekrāns ir ticamāks sakarā ar to, ka pretestības pārklājums uz membrānām aizstāts ar vadošo (5-vadu ekrāns turpina strādāt pat ar tievām membrānām). Uz aizmugures stikla pretestības pārklājumā ir četri elektrodi stūros. Sākotnēji visi četri elektrodi tiek pazemināti, un membrānai tiek "pievilkts" rezistors uz +5 V .Spriegums uz membrānas tiek pastāvīgi izsekots ar analoga-ciparu pārveidotāju. Kad skārienekrānam nekas nepieskaras, spriegums ir 5 V.
Īpašības
Pretestības sensoru ekrāni ir lēti un ir izturīgi pret piesārņojumu. Pretestības ekrāni reaģē uz jebkuru gludu cieto objektu: uz rokām (cimdos vai kailas), pildspalvu, kredītkarti, mediatoru. Tie tiek izmantoti visur, kur vandalisms un zema temperatūra pilnīgi izslēgti: automatizācijai rūpniecības procesos, medicīnā, dienesta sfērā, personālajā elektronikā. Labākie paraugi nodrošina izšķirtspēju līdz 4096 × 4096 pikseļiem.
Pretestības ekrānu trūkumi ir zema gaismas caurlaidība (līdz 85% uz 5-vadu modeļiem, un pat mazāka 4-vadu), zema izturība (ne vairāk kā 35 miljoni klikšķu vienā punktā) un vandalaizsardzības trūkums (ir viegli griežams).
Konstrukcija un darba principi
Dizains ir līdzīgs pretestības, bet ir vienkāršots. Uz stikla novietojas horizontāli vadītāji, uz membrānu - vertikāli.
Kad jūs pieskarieties ekrānam, vadītāji saskaras. Kontrolieris nosaka, kuri vadītāji ir bloķēti, un nosūta attiecīgas koordinātes uz mikroprocesoru.
Īpašības
Ir ļoti zema precizitāte. Interfeisa elementi ir jābūt īpaši novietotam ņemot vērā matricas ekrāna šūnās. Vienīgā priekšrocība - vienkāršība, zema cena. Parasti matricas ekrāni intervējas rindām (līdzīgi pogu matricei), kas ļauj darboties multi-touch. Pakāpeniski tiek aizstātas ar pretestības.
Konstrukcija un darba principi
Kapacitatīvais sensoru ekrāns ir stikla plāksne pārklāta ar pārskatāmu pretestības materiāliem (parasti izmanto sakausējumu no indija oksīda un alvas oksīda). Elektrodi tiek nodoti no ekrāna stūriem uz vadītāja slāni, izdara nelielu maiņstrāvas spriegumu (vienāds visiem leņķiem). Kad jūs pieskarieties ekrānam ar pirkstu vai citu vadošu objektu, parādās strāvas noplūde. Tajā pašā laikā jo tuvāk elektrods pirkstiem, jo zemāka pretestība no ekrāna, kas nozīmē lielāko strāvas stiprumu. Strāva visos četros stūros sensoriem fiksējas un nosūta kontrolierim, kurš aprēķina koordinātes pieskares punktā.
Kapacitatīvie ekrāni ir uzticami, aptuveni 200 miljonus klikšķu (aptuveni seši ar pus gadu klikšķu ar 1 sekundes intervālu), ir ūdensdroši un labi pārnes nevadošu piesārņojumu. Necaurredzamība ir 90%. Tomēr, strāvas vadītāja pārklājums, kas atrodas tieši uz ārējās virsmas ir joprojām neaizsargāts. Tāpēc, kapacitatīvā ekrāni tiek plaši izmantotie mašīnās, uzstādītas laika apstākļu aizsargājamā teritorijā. Nereaģē uz roku cimdos.
Uz iekšējās ekrāna puses ir režģis ar elektrodiem. Elektrods kopā ar cilvēka ķermeni veido kondensatoru, elektronika mēra kapacitāti kondensatoram.
Īpašības
Šo ekrānu pārredzamība ir līdz 90%, temperatūras diapazons ir ļoti plašs. Šiem ekrāniem var būt stikls līdz pat 18mm platumā, kas padara tos ļoti izturīgus. Ekrāni tiek plaši izmantoti ne tikai personālas sistēmās, bet arī ārējos automātos.
Konstrukcija un darba principi
Ekrāns ir stikla panelis ar pjezoelektriskiem pārveidotājiem (PEP), kuri atrodas stūros. Gar paneļa malām ir atstarotāji un saņēmēju sensori. Darbības princips ir šāds. Īpašs kontrolieris rada augstas frekvences elektrisko signālu un nosūta to uz PEP. PEP pārveido signālu VAV, un atstarojušie sensori to atspoguļo. Šie viļņi tiek pieņemti un nosūtīti uz attiecīgo sensoru PEP. PEP, savukārt pieņemt atspoguļotos viļņus un pārveido elektriskā signālā, kuru pēc tam analizē, izmantojot kontrolieri. Kad jūs pieskarieties ekrānam ar pirkstu, daļa no enerģijas absorbējas. Uztvērēji reģistrē izmaiņas, un mikrokontrolieru aprēķina pozīciju pieskares punkta.
Īpašības
Galvenā priekšrocība virsmas akustisku viļņu (VAV) ekrānam ir spēja kontrolēt ne tikai koordinātes punktam, bet arī spiediena stiprumu. Ekrāni ir izturīgi, var izturēt līdz pat 50 milj. spiešanu viena punktā. Ekrāni ir izturīgi pret vandaļiem un var izturēt vīrieša sitienu.
X-37
X-37 ir ASV bezpilota kosmoplāns, ko izstrādājis uzņēmums Boeing. To kosmosā nogādā nesējraķete, bet uz Zemi caur atmosfēru tas atgriežas, izmantojot spārnus. X-37 izmanto ASV Gaisa spēki slepenām orbitālām misijām, kuras var ilgt vairāk nekā gadu. Tam par prototipu kalpoja X-40.
Skārienekrāns
Infrasarkanie skārienekrāni
Infrasarkana skārienekrāna darbības princips ir vienkāršs - režģis veidojas no horizontāliem un vertikāliem infrasarkaniem stariem, kuri tiek pārtraukti, pieskaroties monitoram ar kādu priekšmetu. Kontrolieris nosaka vietu, kur gaismas tika pārtraukta.
X-37
X-37A
X-37A bija NASA kosmoplāna sākotnējā versija. To izmantoja nomešanas planēšanas izmēģinājumu laikā 2005. un 2006. gadā.
Skārienekrāns
Optiskie skārienekrāni
Stikla panelis ar infrasarkano apgaismojumu. Stikla-gaiss robežā ir pilna iekšēja atspoguļošana, uz stikls-cits priekšmets robežas gaisma izplūst. Atliek noteikt izplūduma ainu, tam ir divas tehnoloģijas:
Īpašības
Var atšķirt spiešanu ar roku un spiešanu ar citiem objektiem, atbalsta multi-touch. Uz tā bāzes var būt veidotas lielas sensoru virsmas, līdz pat tāfelēm.
DST skārienekrāni
Sensoru ekrāns DST (dispersā signāla tehnoloģija) reaģē uz deformāciju stiklā. Var uzklikšķinat uz ekrāna ar savu roku vai kādu priekšmetu. Atšķirīgā iezīme ir augsts reakcijas ātrums un spēja strādāt ar smagu piesārņojumu ekrānā.
Indukcijas skārienekrāni
Indukcijas skārienekrāns - ir grafiskais planšets ar iebūvēto ekrānu. Šādi displeji reaģē tikai uz speciālo spalvu.
Apkopojoša tabula
1 Atbalsta ar ierobežojumiem.
2 Ja ir vajadzīgs tikai stikla panelis- 95%. Ja pat viņa nav vajadzīga(var izmantot parasto ekrāna pārklājumu)- 100%.
3 Augsta- līdz pikselim(precīzi izseko asu stailusu). Viduvēja- līdz dažiem pikseļiem (pietiek pirksta izmantošanai). Zema- lieliem blokiem uz ekrāna(nevar zīmēt, vajag lielus interfeisa elementus).
4 Ierobežojas ar elektronikas uzticamību.
5 Ierobežojas ar sensora piesārņošanu.
7 Programmēta emulācija, apstrādā līdz diviem pieskārieniem.
Jons Luka Karadžale
Jons Luka Karadžale (dzimis, miris ) bija rumāņu dramaturgs, rakstnieks, žurnālists un sabiedrisks darbinieks. Rumāņu literatūrā visplašāk pazīstams kā satīrisku lugu autors.
Dzimis grieķu izcelsmes ierēdņa ģimenē. Beidzis Ploješti ģimnāziju. 1871. gadā pārcēlās uz Bukaresti, kur strādāja teātrī, kā arī par žurnālistu. Debitēja literatūrā 1873. gadā. Aktīvi iesaistījās politiskajā darbībā. Vēlākos gados strādāja arī par skolotāju, skolu inspektoru un teātra direktoru. Iesaistījās Jasos bāzētās biedrības Junimea darbā, dzīves otrajā pusē saraujot saites ar to. No 1905. gada dzīvoja Berlīnē, kur miris.
Jona Lukas Karadžales vārdā nosaukts Nacionālais teātris Bukarestē (Teatrul Național „Ion Luca Caragiale” din București) un Bukarestes Teātra un Kino Nacionālā universitāte (Universitatea Națională de Artă Teatrală și Cinematografică „Ion Luca Caragiale” din București).
Olimpiskais centrs Rēzekne
Olimpiskais centrs Rēzekne ir sporta komplekss, kurš pašlaik tiek celts Rēzeknē. Kompleksā ietilps ledus halle, daudzfunkcionāla sporta zāle, futbola laukums, trenažieru un aerobikas zāles, sportistu viesnīca ar iekšējo un āra peldbaseinu, kā arī vieglatlētikas manēža. Olimpiskā centra tehnisko projektu izstrādā arhitektu birojs SIA "REM PRO". Daudzfunkcionālās zāles un ledus halles komplekss ir iecerēts askētiskā stilā. Katra ēka apvienos divus apjomus, kuri veidoti kā melnā un baltā kontrasts.
Projekta mērķis
Projekta mērķis ir sekmēt Rēzeknes kā Austrumlatvijas izglītības, pētniecības un sporta centra attīstību, izveidojot Austrumlatvijas sporta centru, nodrošinot iedzīvotājiem veselīga dzīvesveida iespējas un profesionālajiem sportistiem.
1.kārta
Mākslīgā seguma futbola laukuma un tribīņu būvniecība.
2013. gadā tika veikta Olimpiskā centra „Rēzekne” pirmās kārtas būvniecība, kas ietver pilna izmēra futbola laukuma ar mākslīgo segumu izbūvi un betona pamatnes tribīnēm 960 skatītāju vietām.
1.kārtas izmaksas ir EUR 776 304,00.
2.kārta(pirmā daļa)
Daudzfunkcionālās sporta ēkas un atklāta peldbaseina būvniecība.
No 2015 līdz 2016. gadam tika uzbūvēta daudzfunkcionālā ēka — viesnīca sportistiem, ar atpūtas kompleksu un kafejnīcu, kas ietver 29 divvietīgus numurus un var nodrošināt vismaz 58 sportistu izmitināšanu.
Būvniecības procesa izmaksas ir EUR 2 644 790,00, tajā skaitā no valsts budžeta mērķdotācijas — EUR 700 000,00.
2.kārta(otrā daļa)
No 2016. līdz 2017. gadam veikta atklātā peldbaseina kompleksa būvniecība. Baseina teritorija cieši piekļaujas jaunizbūvētai daudzfunkcionālajai sporta ēkai, kurā izvietotas apmeklētāju ģērbtuves, dušas un sanitārās telpas. Baseina kompleksā ietilpst divi baseini — sporta peldbaseins 16×25 m ar sešiem celiņiem un bērnu baseins 5×10 m, kā arī skatītāju tribīnes, SPA un atpūtas zona.
Būvniecības izmaksas ir EUR 1 074 998,00, tajā skaitā. no valsts budžeta mērķdotācijas — EUR 952 000.
3.kārta
2017. gadā tika uzsākta daudzfunkcionālās sporta arēnas būvniecība. Olimpiskā centra Rēzekne galvenajā ēkā ietilpst daudzfunkcionālā zāle ar tribīnēm (680 vietas) un ledus arēna ar tribīnēm (529 vietas).
Aļmi
Aļmi ir apdzīvota vieta Cēsu novada Vecpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 7,8 km no pagasta centra Vecpiebalgas, 48 km no novada centra Cēsīm un 129 km no Rīgas.
Olimpiskais centrs Rēzekne
3.kārta
3.kārtas būvniecības izmaksas ir 17 milj eiro.
4.kārta
Ceturtajā kārtā paredzēta Vieglatlētikas manēžas celtniecība. Manēžā paredzēti 4 skrejceliņi, sektors diska mešanai un lodes grūšanai, trenažieru zāle un skatītāju tribīnes.
Aļmi
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V344 (Spuldzēni–Nāgeles) un Dzērvītes upes.
Kalevi-Līva
Kalevi-Līva (et) ir kāpu apvidus Igaunijā, uz rietumiem no Tallinas, mūsdienu Harju aprinķa Jēlehtmes pagastā. Šajā vietā Otrā pasaules kara gados holokaustā no 1942. līdz 1943. gadam tika nogalināti ebreji no Vācijas, Polijas, Čehoslovākijas, kā arī romi un nacisma politiskie pretinieki. Nogalināto skaits tiek lēsts kā vairāk nekā 1500 cilvēku.
Georgs fon Rozens
Georgs Andrejs fon Rozens (de, ru; 1782—1841) bija vācbaltiešu izcelsmes Krievijas Impērijas ģenerālis, piedalījās Novembra sacelšanās apspiešanā un Kaukāza karā.
Demjanskas katls
Demjanskas katls (de, ru) bija militārs ielenkums, ko Otrā pasaules kara laikā pret vācu karaspēku īstenoja Sarkanā armija Demjanskas apkārtnē. Ielenkums tika panākts 1942. gada 7. janvārī un ilga līdz 20. maijam.
Georgs fon Rozens
Dzīvesgājums
Dzimis 1782. gada 30. (19. pēc VS) septembrī Krievijas Impērijas armijas ģenerālmajora Voldemāra fon Rozena (1742—1790) un viņa sievas Olimpiadas, dzimušas Rajevskas, ģimenē. Ticams, ka tāpat, kā viņa vecākais brālis Aleksandrs fon Rozens (1780—1833) dzimis Ostrogorskā (tagad Ukrainas Mikolajivas apgabalā). 1789. gadā viņš sāka dienēt Preobraženskas leibgvardes pulkā, 1797. gadā paaugstināts par praporščiku, 1798. gadā par poručiku, 1799. gadā par štāba kapteini, 1803. gadā par kapteini.
Demjanskas katls
Priekšvēsture
Pēc tam, kad 1941. gada decembrī vācu uzbrukums tika apturēts pie Maskavas, Sarkanās armijas virspavēlniecība izstrādāja Toropecas—Holmas operāciju, lai ielenktu Vērmahta 16. armijas daļas. Ziemeļrietumu frontes komandieris Pāvels Kuročkins vienlaikus ar Toropecas — Holmas operāciju nolēma veikt uzbrukumu uz dienvidiem no Ilmeņa ezera starp Staraja Rusu un Valdaju. Gandrīz vienlaicīgi ar Demjanskas un Toropecas — Holmas operāciju sākās Rževas—Vjazmas operācija.
Georgs fon Rozens
Dzīvesgājums
1805. gadā viņš piedalījās Trešās koalīcijas karā pret Napoleonu, 20. novembrī cīnījās Austerlicas kaujā, pēc Krievijas armijas sakāves 1806. gadā viņš atgriezās Krievijā un tika paaugstināts par pulkvedi. 1807. gada 15. janvārī pulkvedi Georgu fon Rozenu iecēla par 1. Jēgeru pulka priekšnieku un viņš piedalījās Ceturtās koalīcijas karā pret Napoleonu. Pēc zaudētajām kaujām Austrumprūsijā un Tilzītes miera noslēgšanas viņu 1808. gadā nosūtīja uz Somiju, kur viņš Krievu-zviedru kara (1808—1809) laikā piedalījās Ālandu salu sagrābšanā un citās kaujās, paaugstināts par ģenerālmajoru.
Demjanskas katls
Norise
Toropecas — Holmas operācijā 9. janvārī 3. triecienarmija un 4. triecienarmija devās uzbrukumā uz rietumiem no Seligera ezera, vietā, kur vācu spēki nebija spēcīgi, jo šeit negaidīja padomju uzbrukumu. 22. janvārī 3. triecienarmija ielenca vācu garnizonu Holmā, līdz ar to apejot Demjanskas grupējumu no dienvidiem.
29. janvārī 34. armija un 1. gvardes korpuss sāka ielenkt vācu spēkus. Vācu pavēlniecība vairākkārt lūdza atļauju atkāpties, bet Ādolfs Hitlers kategoriski to noraidīja, cerot no Demjanskas placdarma turpināt uzbrukumu PSRS iekšzemē. 8. februārī vācu spēki tika pilnībā ielenkti. Katlā atradās sešas divīzijas, ieskaitot SS divīziju Totenkopf — aptuveni 100 000 personu. Aplenktos spēkus komandēja 2. korpusa komandieris Valters fon Brokdorfs-Ālefelds.
Georgs fon Rozens
Dzīvesgājums
1831. gada septembrī ģenerāli Rozenu iecēla par Kaukāza atsevišķā korpusa (Кавказский отдельный корпус) komandieri Tbilisi. 1832. gada oktobrī viņa vadītā Krievijas Impērijas armija uzvarēja Dagestānas imama Gazi Muhammada karaspēku Gimri aulā, bet nespēja pieveikt imama Šamila vadīto karaspēku. 1837. gada novembrī viņš bija spiests atkāpties no amata sakarā ar senatora Paula fon Hāna (Paul Theodor von Hahn) komisijas ziņojumu par nelikumībām ķeizaram Nikolajam I viņa Kaukāza vizītes laikā. Nelikumībās bija iesaistīts ģenerāļa Rozena znots kņazs Dadiani (Дадианов). Pēc nozīmēšanas darbā Senāta departamentā Rozens cieta no smadzeņu infarkta un mira 1841. gada 15. (6.) augustā Maskavā.
Demjanskas katls
Norise
Februāra vidū ielenktos spēkus sāka apgādāt ar lidmašīnām. Tika izveidoti divi lidlauki. Transporta aviācija tika piesaistīta no citiem frontes iecirkņiem un Vācijas. Sākot ar 20. februāri ik dienas katlā atlidoja 100 līdz 150 lidmašīnas, nogādājot vidēji 265 t kravu dienā.
Sarkanā armija nespēja sagraut Demjanskas katlu. Lai pārrautu aplenkumu, 21. martā sākās vācu uzbrukums dienvidrietumos no Staraja Rusas. Trieciengrupu trīs divīziju apmērā vadīja Valters fon Zeidlics-Kurcbahs. Vienlaicīgi uzbrukumu veica arī no katla iekšienes, kur galveno triecienu deva Totenkopf divīzija. 21. aprīlī aplenkums tika pārrauts, izveidojot Ramuševas koridoru. Tas bija 6 līdz 8 km plats un nodrošināja Demjanskas grupējuma apgādi.
Sekas
1943. gada janvārī, pēc sakāves pie Staļingradas, Hitlers beidzot ļāva atvilkt karaspēku no Demjanskas. Atkāpšanās no 17. līdz 27. februārim notika plānveidīgi un ar minimāliem cilvēku un tehnikas zaudējumiem.
Arnis Līcītis
Arnis Līcītis (dzimis Rīgā, miris  Rīgā) bija latviešu aktieris.
Dzīvesgājums
Dzimis 1946. gadā Rīgā aktieru Alfrēda Videnieka un Helgas Līcītes ģimenē. Mācījās Rīgas 1. vidusskolā un neklātienē studēja Valsts konservatorijas Teātra fakultātē, kuru pabeidzis 1970. gadā.
Līcītis darbojās Drāmas teātrī, Valmieras teātrī, Jaunatnes un Krievu drāmas teātros, bija viens no ražīgākajiem latviešu kinoaktieriem. Filmējies vairāk nekā 160 filmās un seriālos, vairāk aiz Latvijas robežām. Viena no Latvijā zināmākajām kinolentēm ar Līcīša dalību ir "Aveņu vīns".
Miris 2022. gada 21. janvārī Rīgā no sirdstriekas.
Filmogrāfija (nepilna)
Rīgas Kinostudijā filmējās no 1965. gada, tēlojis apmēram 150 dažādās filmās, arī Moldovā, Krievijā, Baltkrievijā, Lietuvā un Ukrainā.
FIPRESCI
FIPRESCI balva
No šīs balvas 1974. gada Kannu kinofestivālā atteicās Robērs Bresons.
Žurnāls
No 2005. gada FIPRESCI piedāvā tiešsaistes kino žurnālu Undercurrents, ko izdod kino kritiķis Kriss Fudzivara (Chris Fujiwara).
Bragansas Katrīna
Bragansas Katrīna (en, pt); dzimusi, mirusi ) bija Anglijas karaļa Čārlza II sieva, Portugāles karaļa Žoao IV meita.
Tā kā Katrīna bija pārliecināta katoliete, viņa netika kronēta. Safabricētās Pāvesta sazvērestības (Popish plot) laikā aizdomu ēna krita arī uz karalieni, tomēr karaļa iejaukšanās karalieni paglāba no vajāšanām. Katrīna nespēja sagādāt karalim bērnu, Čārlzam II dzima bērni no daudzām viņa mīļākajām. Pēc Slavenās revolūcijas Katrīnai tika ļauts palikt Anglijā. 1692. gadā viņa atgriezās Portugālē, kur arī mirusi.
Tradicionāli tiek uzskatīts, ka Katrīna ieviesa tējas dzeršanu Lielbritānijā. Ņujorkas rajona Kvīnsas nosaukuma izcelsme saistāma ar šo karalieni.
Staņislava Broka Daugavpils Mūzikas vidusskola
Staņislava Broka Daugavpils Mūzikas vidusskola ir mūzikas vidusskola Kandavas ielā 2A Daugavpilī, kas nosaukta Staņislava Broka vārdā.
Nodaļas
Mācības norit Klavieru, Stīgu instrumentu, Ģitāras, Pūšam– un Sitaminstrumentu, Akordeona, Vokālās, Kordiriģēšanas, Mūzikas vēstures un teorijas, Teātra nodaļās.
Vēsture
Dibināta 1923. gadā kā Latgales Tautas konservatorija, ko 1934. gadā pārdēvēja par Daugavpils Tautas konservatoriju, 1940. gadā par Daugavpils Mūzikas vidusskolu.
1992. gadā tā ieguva Daugavpils Mūzikas koledžas nosaukumu, bet 2003. gadā atjaunoja Daugavpils Mūzikas vidusskolas nosaukumu, 2015. gadā piešķīra Staņislava Broka vārdu.
Direktori
1923. – 1929. N. Vanadziņš, 1929.–1933. P. Krūmiņš, 1933. – 1940. A. Feils, 1941. – 1944. B. Sosārs, 1944. – 1947. P. Krūmiņš, 1947. – 1954. A. Lazdiņš, 1954. – 1958. St. Broks, 1958. – 1959. T. Broka, 1959. – 1977. St. Broks, 1977. – 1992. T. Savickis, 1992. – 1995. I. Baltābola, kopš 1995. A.Broks.
Pēteris Vasaraudzis
Pēteris Vasaraudzis (dzimis, miris ) bija latviešu aktieris.
Strādājis Latvijas Leļļu teātrī un Dailes teātrī.
Filmējies filmās "Salavecīša personiskā dzīve", "Ilgais ceļš kāpās", "Kļūstiet mana sievasmāte!", "Spāņu variants", "Kara ceļa mantinieki" un 1968. gada filmā "Mērnieku laiki".
Pārpilnības jūra
Pārpilnības jūra jeb Mare Fecunditatis ir Mēness jūra Mēness redzamajā pusē. Atrodas uz DA no Miera jūras, uz austrumiem no Nektāra jūras, uz DR no Putu jūras. Pārpilnības jūras baseins izveidojusies laikposmā pirms apmēram 4,5 – 3,9 miljardiem gadu, jūru aizpildījusī lava ir jaunāka (vecums apmēram 3,8 – 3,2 miljardi gadu). Lavas slānis ir plānāks nekā Krīžu jūrā vai Miera jūrā. Pārpilnības jūras diametrs ir apmēram 840 km, tā aizņem ap 220,000 km2 lielu teritoriju. Forma neregulāra, jūras pamatu klāj tumša bazalta lava.
Jūras ziemeļu malā atrodas Taruncijs krāteris (Ø 57 km), uz ZA atrodas Apollonijs (Ø 51 km), austrumu malā atrodas Langrēns (Ø 132 km) un Vendelins (Ø 141 km), uz DA atrodas Petavijs (Ø 184 km), rietumos Gūtenbergs (Ø 71 km) un Goklenijs (Ø 73 km).
1970. gada septembrī PSRS kosmiskais aparāts Luna-16 Pārpilnības jūrā ieguva grunts paraugus (101 g) un nogādāja to uz Zemi. 1972. gada februārī Pārpilnības jūras ziemeļaustrumu malā grunts paraugus (55 g) ieguva kosmiskais aparāts Luna-20. 2009. gada 1. martā Pārpilnības jūras ZA daļā tika ietriekts Ķīnas kosmiskais aparāts Chang'e 1, beidzot savu darbību.
Starptautiskās krimināltiesas izmeklēšana Ukrainā
Starptautiskās krimināltiesas izmeklēšana Ukrainā jeb "Situācija Ukrainā" ir Starptautiskās krimināltiesas (SKT) izmeklēšana par kara noziegumiem un noziegumiem pret cilvēci, kas varētu būt notikuši kopš 2013. gada 21. novembra, Krievijas un Ukrainas kara laikā, tostarp 2014. gadā Krievijas veiktajā Krimas aneksijā, karā Donbasā un Krievijas iebrukumā Ukrainā 2022. gadā. Pilnīgai izmeklēšanai jurisdikcija tika piešķirta 2022. gada 2. martā.
Slaidais grīslis
Slaidais grīslis (la) ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir plaši sastopama Eiropā, tostarp bieži visā Latvijas teritorijā, un Rietumāzijā. Atsevišķi eksemplāri un dažāda lieluma grupas ir atrodamas mitrās pļavās un applūstošos pazeminājumos, purvos, grāvjos, ūdenstilpju piekrastes joslā, mitrās laucēs mežos un krūmājos.