cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
S tipa asteroīds
S tipa asteroīdi ir silikātiežus saturošu asteroīdu grupa. Kopumā apmēram 17% no visiem asteroīdiem pieder šai grupai. Tā ir otra lielākā asteroīdu grupa pēc C tipa asteroīdiem.
S tipa asteroīdi ir mēreni spoži (albedo robežās no 0,10 līdz 0,22) un sastāv, galvenokārt, no dzelzs un magnija silikātiem. Šīs grupas asteroīdi pārsvarā atrodas asteroīdu joslas iekšpusē līdz 2,5 AU no Saules. Sastopami arī joslas vidusdaļā, līdz 3 AU. Tālāk jau kļūst pavisam reti.
Lielākais grupas pārstāvis ir asteroīds Einomija. Nākamie lielākie ir Jūnona, Amfitrīte un Irīda. Šie lielākie asteroīdi vairumā gadījumu ir redzami no Zemes pat ar 10x50 binokli. Spožākais no tiem ir Irīda, kurš var kļūt spožāks par + 7m.
S tipa asteroīdi pēc uzbūves ir līdzīgi akmens meteorītiem, kuriem ir līdzīgas spektra īpašības.
Senšamona
Senšamona ir pilsēta Francijas dienvidaustrumos uz ziemeļaustrumiem no Sentetjēnas, Luāras departamenta trešā lielākā pilsēta (aiz Sentetjēnas un Roānas). Faktiski Sentetjēnas priekšpilsēta. Pilsēta atrodas 45 kilometru attālumā no Lionas.
XIX gadsimtā attīstījās kā ogļu ieguves centrs. Mūsdienās rūpniecības centrs. Militārā rūpniecība - tanku ražošana. Apkaimē romiešu akvedukta drupas.
Cilvēki
Senšamonā ir dzimuši tādi cilvēki kā:
Igors Labuts
Igors Labuts (dzimis Daugavpilī) ir Latvijas futbolists, vārtsargs, kurš šobrīd spēlē FB Gulbene 2005 rindās.
Vizuālā antropoloģija
Vizuālā antropoloģija ir kultūras antropoloģijas apakšnozare, kas nodarbojas ar etnogrāfisko attēlu, filmu un, kopš 1990. gadu vidus, jauno mediju studijām un radīšanu. lai gan vizuālajai antropoloģijai ir cieša saistība ar citu, līdzīgu nozari — etnogrāfisko kino —, tā pievēršas vairāk jebkādam vizuālam attēlojumam, arī performancēm, muzejiem, mākslai, arī plašsaziņas līdzekļu izstrādei un uztverei. Lietas, kam pievēršas vizuālā antropoloģija, ir, piemēram, tetovējumi, skulptūras, gleznojumi dažādās kultūrās.
Hamilkārs fon Felkerzāms
Vilhelms Hamilkārs fon Felkerzāms (dzimis, miris ) bija vācbaltiešu muižnieks, Vidzemes landmaršals. Zemes reformas plāna autors.
Dzīvesgājums
Dzimis 1811. gadā Vidzemes civilā gubernatora Georga Frīdriha fon Felkerzāma un viņa sievas Benignas Gotlības, dzimušas Foigtas, ģimenē. Mācījās Vidzemes guberņas ģimnāzijā. No 1829. gada studēja filozofiju Berlīnes Universitātē, viens no viņa pasniedzējiem bija Hēgelis. 1832. gadā Tērbatā apprecējās ar Elizabeti Krīdeneri. Pēc atgriežanās dzimtenē kļuva par Vidzemes muižnieku liberālā spārna līderi, kā Vidzemes landrāts (1847-1848, 1851-1856) un Vidzemes landmaršals (1848-1851) iestājās par brīvlaisto zemnieku tiesībām iegādāties muižu zemi. Viņa ietekmē Vidzemes valdības zemnieku lietu organizācijas komiteja (Komitee zur Organisation der livl. Bauernverhältnisse) izstrādāja 1849. gada Vidzemes agrāro un zemnieku kārtību (Livländische Agrar- und Bauernverordnung). 1850. gadā kļuva par Zemnieku rentes bankas (Bauerrentenbank) virsvaldes priekšsēdi, bija arī Rīgas Dabaspētnieku biedrības priekšsēdis (1851-1853).
Miris Rīgā, apglabāts Birkineļu kapos. Pie viņa kapa atrodas plāksnīte ar uzrakstu: Nicht die Rechte, die jemand ausübt, sondern die Pflichten, die er sich auferlegt, geben ihm den Wert. ("Cilvēka vērtību nenosaka tiesības, ko viņš iemanto, bet gan pienākumi, ko viņš uzņemas.")
Muižas
H. Felkerzāmam piederēja
9. septembris
9. septembris ir gada 252. diena pēc Gregora kalendāra (253. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 113 dienas.
Svaress
Svaress (es — 'Svaro dēls', no personvārda Svaro (Suaro); sieviešu dzimtē Svaresa) ir izplatīts spāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Etnogrāfiskā filma
Etnogrāfiskā filma ir dokumentālā filma, kas ir saistīta ar etnoloģijas metodēm. Tā radās 1960. gados kā vizuālās antropoloģijas pētniecības paveids, filmējot cilvēku grupas dažādās sabiedrībās. Ir divi etnogrāfiskās filmas veidi: tāda etnogrāfiskā filma, ko ir veidojuši etnogrāfi sava profesionālā darba ietvaros, un tāda filma, kas ir citu cilvēku izveidota, bet kas tiek lietota, lai pētītu kādu kultūru. Vizuālās antropoloģijas programmās māca cilvēkus, lai veidotu pirmā veida filmas, bet Holivudas filmas, neantropologu uzņemtas dokumentālās filmas un pat mājās uzņemti YouTube videoklipi pieder pie otra veida etnogrāfiskām filmām.
Misa (stacija)
Misa ir dzelzceļa stacija līnijā Jelgava I—Krustpils, kas atrodas Bauskas novada Vecumnieku pagastā, Misas ciemā. No stacijas atzarojas kūdras ieguvei izbūvētā šaursliežu dzelzceļa līnija uz dienvidiem līdz Briģu tīrelim.
Vēsture
Stacija atklāta 1920. gadā. 1940. gadā izbūvēts šaursliežu dzelzceļš uz vietējo kūdras fabriku. 70. gados līdz ar fabrikas pārcelšanu citā vietā izbūvēts platsliežu atzarojums. Kopš 2000. gada pasažieru satiksme stacijā vairs nepastāv.
Kokvilna
Kokvilna ir sēklapvalku šķiedras, ko iegūst no kokvilnas augiem. No kokvilnas gatavo dažādus tekstilizstrādājumus. Tie ir ļoti izturīgi un lēni nodilst. Kokvilna sastāv gandrīz tikai no celulozes (91%).
Izmantošana
Kokvilna ir viena no izplatītākajām šķiedrām pasaulē. No kokvilnas šķiedrām izgatavo dažādus tekstilizstrādājumus, sākot ar viegliem audumiem un beidzot ar smagiem buru audekliem un biezu velvetu. No tās izgatavo ne tikai apģērbu, bet arī palagus, dvieļus un paklājus. Kokvilna ir ļoti labi piemērota dažādu mājsaimniecības piederumu, piemēram, auklu un virvju, izgatavošanā. To izmanto arī rūpniecībā. Audumus izgatavo no garākajām kokvilnas šķiedrām, bet īsākās lieto vates un sprāgstvielu ražošanai (skatīt nitroceluloze). Izmanto arī dažādu kompozītmateriālu izgatavošanā, piemēram, riepu, plēves, lakas un banknošu ražošanā.
Ieguve
Kokvilnu visvairāk iegūst Ķīnā un Indijā (attiecīgi 6,5 un 6,4 miljonus tonnas 2014. gadā). Nākamās lielākās kokvilnas audzētājvalstis ir Amerikas Savienotās Valstis, Pakistāna, Brazīlija, Uzbekistāna, Turcija un Austrālija. Tas ir nozīmīgs ienākumu avots daudzām Centrālāzijas un Dienvidrietumāzijas valstīs, kā arī Āfrikā. Piemēram, kokvilna veido 40% no Beninas kopējā eksporta apjoma.
Ietekme uz vidi
Kokvilnas audzēšanas procesā izmanto ļoti daudzas ķīmiskās vielās, galvenokārt pesticīdus. 16% no pasaulē saražotajiem pesticīdiem izlieto kokvilnas lauku apstrādē. Kokvilnas audzēšanai nepieciešams daudz ūdens. Līdz ar to tiek veikti plaši apūdeņošanas darbi. Kā negatīvu piemēru var minēt, 20. gadsimta vidū Padomju Savienības plānu Centrālāzijas republikās izvērst kokvilnas audzēšanu. No Amudarjas un Sirdarjas izraka kanālus, kas no upes tika novirzīti uz kokvilnas laukiem. Tā rezultātā Arāla jūra, kurā ieplūda šīs divas upes, lēnām izsīka. 1980. gadu beigās ūdens bija tika maz, ka Arāla jūra sadalījās divos ezeros.
FIBA Eiropas gada labākā jaunā spēlētāja
FIBA Eiropas gada labākās jaunās spēlētājas balva (en) ir ikgadēja FIBA Europe pasniegta balva, kuru pasniedz Eiropas gada labākajai sieviešu basketbolistei, kura nav saniegusi 22 gadu vecumu. Balva tiek pasniegta kopš 2005. gada. Par pirmo tās ieguvēju kļuva latviešu basketboliste Anete Jēkabsone-Žogota.
Rūdolfs Dēliņš
Rūdolfs Dēliņš (1883—1906), segvārds Čoms, bija latviešu sociāldemokrāts un profesionāls revolucionārs.
Dzīves gājums
Dzimis 1883.gadā Kauņas guberņā. Strādāja Rīgas fabrikā un 1903. gadā iestājās LSDSP. 1905. gada revolūcijas laikā kļuva par vienu no Rīgas sociāldemokrātu Federatīvās komitejas kaujiniekiem un piedalījās Uzbrukumos Rīgas Centrālcietumam (1905) un Rīgas Policijas pārvaldei (1906). Krita sadursmē ar policiju Rīgā 1906. gada 1. jūnijā.
Kristians Ērhofs
Kristians Ērhofs (de; dzimis ) ir bijušais vācu hokejists, aizsargs, Vācijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 789 spēles dažādos Nacionālās hokeja līgas klubos. Izlases sastāvā izcīnījis 2018. gada olimpisko spēļu sudraba medaļu.
Spēlētāja karjera
2001. gada NHL draftā viņu Sanhosē "Sharks" izvēlējās ar kopējo 106. kārtas numuru.
Pirms karjeras NHL viņš spēlēja vairāku Vācijas līgu klubos, tai skaitā DEL līgas Krēfeldes "Pinguine" kluba sastāvā. 2003. gadā K. Ērhofs kļuva par Vācijas čempionu kluba sastāvā. 2003.—2004. gada sezonā viņš pārcēlās uz Ziemeļameriku. Pirmo pusotru sezonu viņš aizvadīja AHL līgas Klīvlendas "Barons" kluba sastāvā, 2005.—2006. gada sezonā viņš pievienojās "Sharks" klubam. 2009. gada augustā vācu hokejists tika aizmainīts uz Vankūveras "Canucks", taču 2011. gada vasarā pievienojās Bufalo "Sabres" sastāvam.
2012.—2013. gada NHL lokauta laikā Ērhofs spēlēja Krēfeldes "Pinguine" rindās. 2014. gada vasarā pievienojās Pitsburgas "Penguins", taču gadu vēlāk noslēdza viena gada līgumu ar Losandželosas "Kings". 2015.—16. gada sezonas gaitā tika aizmainīts uz Čikāgas "Blackhawks". Oktobrī uz pārbaudes laiku pievienojās Bostonas "Bruins", taču līgums ar Ērhofu netika noslēgts un viņš atgriezās Vācijas hokeja līgā, pievienojoties Ķelnes "Haie". "Haie" rindās aizvadīja divas sezonas, līdz 2018. gada martā paziņoja par karjeras beigšanu.
Vācijas izlases sastāvā ir spēlējis četrās Olimpiskajās spēlēs (2002, 2006, 2010, 2018), septiņos Pasaules čempionātos (2002, 2003, 2005, 2010, 2013, 2016, 2017), kā arī 2004. gada Pasaules kausā.
2010.—2011. gada NBA sezona
'''Nacionālās basketbola asociācijas 2010.—2011. gada sezona''' bija 65. NBA sezona. Regulārā sezona ilga no līdz. Šajā sezonā piedalījās 30 komandas (29 no ASV un 1 no Kanādas). Regulārajā sezonā tika izspēlētas 1230 spēles (katra komanda aizvadīja 82 spēles). Šajā sezonā bija lielākais ārzemnieku skaits visā līgas vēsturē.
Par NBA čempioniem sešu spēļu finālsērijā (4—2) pirmo reizi kluba pastāvēšanas vēsturē kļuva Dalasas "Mavericks", kas pārspēja Maiami "Heat". Par finālsērijas vērtīgāko spēlētāju atzina čempionu līderi Dirku Novicki.
Etnoloģija
Etnoloģija ir antropoloģijas novirziens, kas salīdzina un analizē cilvēces un dažādu cilvēku grupu izcelsmi, izplatību, tehnoloģijas, reliģiju, valodu un sociālās struktūras. Atšķirībā no etnogrāfijas, kurā cilvēku grupas tiek pētītas tiešā kontaktā ar to kultūru, etnoloģija savukārt nodarbojas ar etnogrāfu iegūto datu apkopošanu, ar kā palīdzību izdara secinājumus par kopīgām vai atšķirīgām dažādu kultūru iezīmēm.
2010.—2011. gada NBA sezona
2010. gada NBA drafts notika, tajā Vašingtonas "Wizards" ar pirmo numuru izvēlējās Džonu Volu. Losandželosas "Lakers" un Losandželosas "Clippers" organizēja 60. NBA Visu zvaigžņu spēli Staples Center arēnā Losandželosā. Tajā Rietumu komanda uzvarēja Austrumus ar 148—143. Par spēles vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Kobe Braiants no Losandželosas "Lakers".
Regulārajā sezonā visvairāk uzvaras izcīnīja Čikāgas "Bulls", kas garantēja klubam mājas spēļu priekšrocības visās izslēgšanas spēļu kārtās.
Pa konferencēm
Piezīmes
Bonifācijs
Bonifācijs var būt:
Vilanova de Foškoa
Vilanova de Foškoa ir pilsēta Portugāles ziemeļaustrumos. Ievērojama ar Paleolīta mākslas muzeju un paleolīta laikmeta klinšu zīmējumiem (22 000 - 10 000 p.m.ē.), kas 1998. gadā tika iekļauti UNESCO Pasaules mantojuma objektu sarakstā.
Vēsture
Dibināta Portugāles sestā karaļa Dionīsija I (jeb Denisa I, portugāļu: D. Dinis I) valdīšanas laikā 1299. gadā. 1980. gadu beigās, hidroelektrostacijas būvdarbu laikā, netālu no Vilanovas ciemata tika atklāti seni klinšu zīmējumi, kuru saglabāšana izraisīja plašas debates. 1995. gadā būvdarbi tika apturēti un ierīkots Koa ielejas arheoloģiskais parks (Sítios de arte rupestre do Vale do Côa). Pilsētas tiesības tai tika piešķirtas 1997. gadā, vēl pēc gada UNESCO to pasludināja par Pasaules mantojuma objektu.
Pauls Maitla
Pauls Maitla (et,  — ) bija Igaunijas armijas un vēlāk Igauņu leģiona virsnieks, apbalvots ar Trešā reiha augstāko militāro apbalvojumu Dzelzs krusta Bruņinieka krustu.
Dzīves gājums
Dzimis Tartu apriņķī. Pēc vidusskolas pabeigšanas 1934. gadā iestājies Igaunijas Kara skolā. 1937. gadā turpinājis mācības virsnieku kursos. Pēc virsnieku kursu pabeigšanas 1938. gadā nosūtīts dienestā uz 3. kājnieku pulku Valgā virsnieka komandēšanas cenza izpildei. 1939. gadā Maitlam piešķirta leitnanta dienesta pakāpe. Aizsardzības instruktors vidusskolā Tartu no 1939. līdz 1940. gadam.
Pēc Igaunijas okupācijas 1940. gadā Maitla tika ieskaitīts Sarkanajā armijā, kurā dienēja līdz 1941. gada jūlijam, kad nonāca vāciešu gūstā. Internēts līdz 1941. gada novembrim. Iestājies 37. policijas bataljonā, kas apsargāja vācu lidlaukus. 1942. gada rudenī ieguvis leitnanta dienesta pakāpi vācu karaspēkā.
No 1942. gada oktobra Maitla dienēja Igauņu leģionā. Apmācībai nosūtīts uz Poliju, no kurienes vēlāk nosūtīts uz virsnieku kursiem Bādtelcā. Pēc atgriešanās no kursiem iecelts par rotas komandieri Igauņu leģiona 45. pulkā. Par izrādīto varonību kaujās pie Neveļas 1943. gada decembrī apbalvots ar Dzelzs krusta II šķiru.
No 1943. gada decembra līdz 1944. gada februārim Maitla ārstējās hospitālī Tartu. Pēc atveseļošanās 1944. gada aprīlī iecelts par bataljona komandieri Igauņu leģiona 45. pulkā, paaugstinot Maitlu par kapteini (hauptscharführer). Apbalvots ar Dzelzs krusta I šķiru par darbību kaujās pret Sarkano armiju Igaunijas teritorijā.
Tannenbergas kaujas laikā 1944. gada 29. jūlijā Maitla vadīja savu bataljonu cīņās par Zilo kalnu (Sinimäed), kuru rezultātā tika apturēta padomju karaspēka ofensīva konkrētajā frontes iecirknī. Par izrādīto varonību un iniciatīvu 1943. gada 23. augustā apbalvots ar Dzelzs krusta Bruņinieka krustu.
1944. gada augustā ieskaitīts Venta kaujas grupā, bet saslimis un ievietots Tartu hospitālī, no kura vēlāk pārvietots uz hospitāli Brēgencā, Vācijā līdz 1945. gada janvārim. Pēc atveseļošanās atgriezies 45. pulkā, kas tobrīd bija pārvietots uz Centrāleiropu. 1945. gada 20. aprīlī paaugstināts par majoru (sturmbannführer).
1945. gadā t.s. Čehu elles notikumu gaitā Maitlu kopā ar vēl citiem igauņu karavīriem arestēja čehu partizāni un 10. maijā bez tiesas nošāva.
Kobe Braiants
Kobe Bīns Braiants (en; dzimis Filadelfijā, Pensilvānijas štatā, ASV, miris  Kalabasā, Kalifornijā, ASV) bija amerikāņu basketbolists, spēlēja uzbrūkoša aizsarga pozīcijā, ASV basketbola izlases dalībnieks. Visu profesionāļa karjeru pārstāvēja NBA klubu Losandželosas "Lakers". 1996. gada NBA draftā viņu izraudzījās Šarlotas "Hornets" ar kopējo 13. kārtas numuru pirmajā kārtā.
Viņš ir pieckārtējs NBA čempions, finālsērijas MVP , visas sezonas MVP (2007.—2008. gada sezona). Piedalījies divās olimpiskajās spēlēs, abās ar ASV basketbola izlasi izcīnīja zelta medaļu.
2020. gada 26. janvārī K. Braiants gāja bojā helikoptera avārijā.
Bērnība
Dzimis 1978. gadā Filadelfijā 3 bērnu ģimenē. Ar basketbolu K. Braiants sāka nodarboties jau trīs gadu vecumā, galvenokārt, tāpēc ka viņa tēvs Džo Braiants bija profesionāls basketbolists, spēlējis vairākos NBA klubos (šobrīd treneris). Māte ir Pamela Koksa Braianta. Vārds Kobe tika dots par godu populāram japāņu gaļas ēdienam. Kad K. Braiantam bija seši gadi, ģimene pārcēlās uz Itāliju, kur viņa tēvs vairākas sezonas spēlēja basketbolu vietējās līgās. Bērnības gados K. Braiants gribēja kļūt par profesionālu futbolistu. 1991. gadā kopā ar ģimeni atgriezās ASV un apmetās Filadelfijas priekšpilsētā.
Karjera
K. Braiants mācījās vietējā vidusskolā Lovermerionā un spēlēja šīs skolas komandā vidusskolu basketbolā. Vienu vidusskolas gadu viņa treneris bija tēvs. ASV vidusskolu basketbolā K. Braiants bija izcila zvaigzne, tādēļ nebija liels pārsteigums, ka viņš pieteicās draftam jau 17 gadu vecumā, izlaižot studijas augstskolā.
Drafts
1996. gada NBA draftā tikai 17 gadu veco K. Braiantu Šarlotes "Hornets" izvēlējās pirmajā kārtā ar kopējo 13. numuru, līdz ar to viņš kļuva par pirmo aizsargu, kas ir nodraftēts uzreiz pēc mācībām vidusskolā. Šajā komandā K. Braiants gan neaizvadīja nevienu spēli, jo tika aizmainīts uz Losandželosas "Lakers" pret serbu centra spēlētāju Vladi Divacu.
NBA
Savā NBA debija sezonā K. Braiants pārsvarā spēlēja kā rezervists, jo bija ļoti jauns un nepieredzējis. Viņš uzstādīja NBA rekordu, kļūdams par jaunāko spēlētāju, kas gājis laukumā NBA spēlē (vēlāk šo rekordu laboja viņa komandas biedrs Endrū Bainams). Pēc debijas sezonas K. Braiants tika iekļauts tikai otrajā simboliskajā līgas debitantu pieciniekā, toties viņš uzvarēja 1997. gada Visu zvaigžņu spēles ietvaros notikušajā Slum Dunk konkursā. Nākamajās divās sezonās K. Braianta spēles laiks un rezultativitāte pieauga un 1998.—1999. gada NBA sezonā, kad "Lakers" atbrīvojās no pieredzējušajiem aizsargiem Edija Džonsa un Nika van Eksela, viņš kļuva par stabilu pamatsastāva spēlētāju un vienu no komandas līderiem.
Komandas rezultāti čempionātā pirmajos gados gan nebija izcili, bet pēc tam, kad 1999. gadā par komandas galveno treneri kļuva leģendārais Fils Džeksons rezultāti strauji uzlabojās. Komanda, kuras līderi bija Šakils O'Nīls un K. Braiants, uz vairākiem gadiem kļuva par dominējošāko līgā un izcīnīja čempionu gredzenus trīs gadus pēc kārtas — 2000., 2001. un 2002. gadā. K. Braiants kļuva par jaunāko spēlētāju NBA vēsturē, kas izcīnījis trīs čempionu titulus.
Nākamajās sezonās K. Braianta individuālā statistika bija nemainīgi izcila, lai arī čempionu titulus komanda nesasniedza. 2004. gadā "Lakers" aizmainīja Š. O'Nīlu uz Maiami "Heat" un K. Braiants, kura attiecības ar centra spēlētāju šajā laikā bija ļoti pasliktinājušās, kļuva par vienīgo komandas līderi. Nākamo čempiontitulu "Lakers" izcīnīja tikai 2009. gadā, kad K. Braianta galvenais palīgs bija spāņu centra spēlētājs Pau Gazols. K. Braiants ieguva sezonas vērtīgākā spēlētāja balvu 2008. gadā un finālsērijas MVP balvu 2009. gadā.
K. Braiantam pieder daudzi izcili individuālie sasniegumi un līgas rekordi, tomēr viens no tiem ir izceļams īpaši — K. Braiants guva 81 punktu uzvarētā spēlē pret Toronto "Raptors", tādējādi parādot otro augstāko rezultativitāti NBA vēsturē, atpaliekot tikai no Vilta Čemberlena gūtajiem 100 punktiem 1962. gadā.
2014. gada decembrī K. Braiants (apsteidzot Maiklu Džordanu) kļuva par trešo visu laiku visvairāk punktus guvušo NBA basketbolistu.
2015. gada novembrī paziņoja, ka beigs karjeru pēc 2015.—2016. gada sezonas.
ASV izlase
2006. gadā K. Braiants tika iesaistīts ASV basketbola izlasē. 2007. gadā viņš kopā ar komandu kļuva par Amerikas čempionu, izcīnot tiesības piedalīties olimpiskajās spēlēs. 2008. gada Olimpiskajās spēlēs Pekinā K. Braiants kopā ar izlasi izcīnīja zelta medaļas, finālspēlē pret Spāniju gūstot 20 punktus, bet vidēji spēlē visā turnīrā — 15 punktus. Tāpat ASV izlases sastāvā kļuva par Olimpisko čempionu 2012. gada Olimpiskajās spēlēs Londonā. 2012. gadā viņš arī noslēdza karjeru izlasē.
Privātā dzīve
K. Braiants apprecējās ar Vanesu Leinu, viņiem bija 4 meitas: Natālija Daimanta, Žanna-Marija Onora, Bjanka un Kapri. 2003. gadā K. Braiants tika apsūdzēts 19 gadus vecās viesnīcas apkalpotājas Ketlīnas Faberes izvarošanā, tika uzsākta tiesvedība, tomēr pēc tam cietusī atteicās no savām liecībām un tika panākts izlīgums.
Nāve
2020. gada 26. janvāra rītā Sikorsky S-76B helikopters avarēja Kalabasasā, Kalifornijā, apmēram 40 km uz ziemeļrietumiem no Losandželosas ceļā uz Kamarillo Kalifornijā. Tajā atradās Braiants, viņa meita Džianna, seši ģimenes draugi un pilots. Visi helikopterā esošie cilvēki mira.
Novi Dvura Krulevska
Novi Dvura Krulevska (, izrunā: ) ir ciemats Polijā. Tas atrodas Helmno apriņķī, Kujāvijas-Pomožes vojevodistē. Ciemata kopējā platībā ir 3,37 km² jeb 337 ha.
Novi Dvura Krulevska pirmo reizi rakstiskajos avotos pieminēta 1398. gadā. To dibināja Vācu ordenis un kontrolēja līdz 1421. gadam. 1505. gadā ciemats nonāca Helmno apriņķa bīskapa pārraudzībā. 1772. gadā pēc pirmās Polijas dalīšanas Novi Dvura Krulevska atradās Rietumprūsijā. Ap 1875. gadu ciematā tika uzcelta muiža. Otrā pasaules kara laikā ciemats tika nopostīts. No 1975. līdz 1998. gadam ciemats atradās Toruņas pilsētas administratīvajā reģionā.
Fandi līcis
Fandi līcis ir līcis Kanādas piekrastē Menas līča ziemeļaustrumu daļā.
Fandi līcis ir pazīstams ar saviem rekordaugstajiem paisumiem (līdz 18 m pavasarī līča austrumu daļā). Līča garums ir ap 300 km, platums 90 km, dziļums līdz 214 m. Vidēji katra paisuma augstums ir ap 12 m. Katru reizi līcī ieplūst 100 miljardi tonnu ūdens, kas arī rada tik lielas ūdenslīmeņa svārstības.
Līcī ietek arī dažas vidēji lielas upes. Interesants ir efekts liela paisuma laikā, kad ūdenslīmeņa pacelšanās dēļ upes vairs nespēj tecēt uz līci un straume tajās uz laiku apstājas. Tas notiek divreiz dienā. Šis efekts ir novērojams upēs The Salmon River, Truro, Shubenacadie River un South Maitland. Pie visām šīm upēm ir arī skatu laukumi.
Līcī ir liels hidroenerģijas potenciāls, tiek plānota vairāku paisuma elektrostaciju izbūve, turklāt līcī ir attīstīta arī zvejniecība.
2009.—2010. gada Pasaules kauss biatlonā
2009.—2010. gada Pasaules kauss biatlonā bija vairāku sacīkšu biatlona turnīrs, ko organizēja Starptautiskā biatlona savienība. Sezona sākās Estešundā, Zviedrijā un beidzās  Hantimansijskā, Krievijā ar Jaukto stafešu pasaules čempionātu.
Pasaules kausa kopējā ieskaitē vīriem uzvaru izcīnīja norvēģis Emīls Hegle Svensens un sievietēm par Lielā Globusa ieguvēju kļuva vācu biatloniste Magdalēna Neinere.
J Dilla
Džeimss Dēvits Jansejs (1974. gada 7. februāris — 2006. gada 10. februāris), labāk zināms pēc sava skatuves vārda J Dilla un Jay Dee, bija amerikāņu ierakstu producents, kas sāka savu darbību 1990. gadu vidū pagrīdes hiphopa scēnā Detroitā, Mičiganas štatā. Viņš bija viens no mūzikas industrijas iedvesmojošākajiem hiphopa māksliniekiem, strādājot kopā ar tādiem lieliem māksliniekiem kā De La Soul, Busta Rhymes un Common."
Kristiansanna
Kristiansanna (no) ir pilsēta Norvēģijas galējos dienvidos, viens no Agderes filkes administratīvajiem centriem.
Pilsētas austrumu pievārtē atrodas pazīstams zooloģiskais dārzs (Kristiansand Dyrepark). Pilsētā atrodas kuģu celtniecības un remonta uzņēmumi.
Līvi (nozīmju atdalīšana)
Līvi var būt:
Beka (nozīmju atdalīšana)
Beka var būt:
Branislavs Mezejs
Branislavs Mezejs (dzimis 1980. gada 8. oktobrī) ir slovāku hokejists, aizsargs. Pašlaik (2017) Mezejs spēlē Slovākijas Ekstralīgas vienībā HK Nitra.
Spēlētāja karjera
1997. gada vasarā Mezejs no dzimtās Slovākijas pārcēlās uz Ziemeļameriku, kur nākamās trīs sezonas aizvadīja Ontārio hokeja līgas kluba Belevillas "Bulls" sastāvā.
Profesionāļa karjeru Mezejs uzsāka 2000.—01. gada sezonā, kad aizvadīja 42 spēles NHL kluba Ņujorkas "Islanders" sastāvā, atlikušo sezonas daļu aizvadot Amerikas hokeja līgā. 2002. gada vasarā Mezejs tika aizmainīts uz Floridas "Panthers" rindām, tās sastāvā 2003.—04. gada sezonā aizvadot 45 spēles.
2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā Mezejs spēlēja Čehijas Ekstralīgas kluba HC Trinec, kā arī Slovākijas Ekstralīgas kluba Trenčīnas "Dukla", taču tad atgriezās "Panthers", tās sastāvā aizvadot vēl trīs sezonas, tomēr klubā līdz galam nostiprināties nespējot.
2008. gada vasarā Mezejs pievienojās KHL vienībai Astanas "Baris", no 2009. līdz 2011. gadam spēlēja Čehijas Ekstralīgā, SM līgā, taču tad pievienojās KHL klubam Popradas "Lev". Karjeras turpinājumā spēlēja vēl vairākos KHL klubos, līdz 2014. gada oktobrī atgriezās HK Nitra sastāvā.
2006. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
Eirovīzijas Dziesmu konkurss 2006 ir 51. Eirovīzijas dziesmu konkurss, kurš notika Olimpiskajā Iekšējā Hallē, Atēnās, Grieķijā. Konkursa pusfināls notika 18. maijā, bet fināls - 20. maijā. EBU, Eiropas Raidorganizācija, sastāda konkursa scenāriju. To vadīja Marija Menounos un Sakis Rouvas, kas 2004. gada Eirovīzijas Diesmu konkursā ieguva 3 vietu.
Oficiālais logo ir līdzīgs 2004. un 2005. gada logo, tikai Turcijas un Ukrainas karogu vietā ir Grieķijas karogs. Konkursa sublogo ir izveidojusi Karamela grieķu televīzijai. Konkursa sauklis ir "Izjūti ritmu".
Pusfināls
-->
Apakšžoklis
Apakšžoklis (Mandibula) ir nepāra, cilvēka galvaskausa sejas daļas kauls, tas ir vienīgais kustīgais kaulu savienojums galvaskausā. Apakšžokļa darbība ļauj cilvēkam sagremot barību. Apakžoklis ir arī masīvākais cilvēka galvaskausa sejas daļas kauls. Kaulam izšķir apakšžokļa ķermeni (corpus mandibulae) un 2 apakšžokļa zarus (ramus mandibulae).
Apakšžokļa ķermenis
Apakšžokļa ķermenis (corpus mandibulae) ir kaula vidējā daļa, no kuras simetriski uz augšu atiet apakšžokļa zari (ramus mandibulae). Apakšžokļa ķermenim ir divas daļas - apakšžokļa pamats (basis mandibulae) un zobu jeb alveolārā daļa (pars alveolaris).
Apakšžokļa pamats
Apakšžokļa pamats (basis mandibulae) ir ķermeņa apakšējā, sabiezinātā un noapaļotā daļa. Tam ir divas virsmas - ārējā un iekšējā. Ārējās virsmas vidū atrodas zoda izcilnis (protuberantia mentalis), uz sāniem no izciļņa ir zoda pauguriņš (tuberculum mentale). Vēl vairāk uz sāniem un nedaudz augstāk no pauguriņa atrodas zoda atvere (foramen mentale), kur atveras apakšžokļa kanāls. Aiz šīs atveres ir slīpa līnija (linea obliqua), kas pāriet uz apakšžokļa zaru.
Apakšžokļa zobu (alveolārā) daļa
Zobu jeb alveolārā daļa (pars alveolaris) iet uz augšu no apakšžokļa ķermeņa un ir veidota līdzīgi augšžokļa zobu izaugumam. Tās augšmala veido zobu loku (arcus alveolaris) ar zobu ligzdiņām jeb alveolām (alveoli dentales). Katru ligzdiņu citu no citas atdala ligzdiņu starpsienas (septa interalveolaria). Dzerokļu ligzdiņās atsevišķu sakņu dobumus arī atdala satrpsienas (septa interradicularia). Zobu daļas ārējā virsmā ir zobu ligzdiņu izliekumi (juga alveolaria).
Jānis Masters
Jānis Masters, pieņemtais vārds Jānis Straujāns (dzimis 1884. gada 19. maijā, miris 1938. gada 20. martā), segvārds Andrejs, bija latviešu sociāldemokrāts, profesionāls revolucionārs un žurnālists.
Dzīvesgājums
Dzimis 1884. gada 19. maijā Burtnieku pagastā. 1906. gadā iestājās LSDSP, 1905. gada revolūcijas laikā piedalījās 1905. gada decembra kaujās pie Mazsalacas un 1906. gada februāra Krievijas Valsts bankas aplaupīšanā Helsinkos. Pēc tam 1907. gadā emigrēja no Krievijas impērijas. Pēc Februāra revolūcijas atgriezās Latvijā, pēc tam 1918. gadā devās uz Krieviju, kur piedalījās Kominternes izveidē. Iestājās padomju diplomātiskajā dienestā, strādāja par padomju vēstniecības pirmo sekretāru Romā (1920—1924), pēc tam bija PSRS telegrāfa aģentūras (TASS) korespondents Ķīnā (1924—1926) un Latvijā (1926—1935).
NKVD "Latviešu operācijas" laikā 1937. gada 15. decembrī apcietināts un pēc pratināšanām 1938. gada 14. janvārī apsūdzēts "piederībā latviešu kontrrevolucionārajai dumpīgajai organizācijai" (принадлежность к контрреволюционной националистической повстанческой организации латышей). 1938. gada 20. martā nošauts Butovas masu kapos.
Akorans
Akorans (Acoran) bija Grankanārijas guanču galvenā dievība. Tenerifes salā to sauca par Ačamanu.
Člopa
Člopa (pl) ir pilsēta Polijas ziemeļrietumos, Rietumpomožes vojevodistē uz dienvidrietumiem no Valčas.
Līdz Otrā pasaules kara beigām pilsēta atradās Vācijā, un tās vāciskais nosaukums bija Šlope (de). Pēc Otrā pasaules kara pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti, bet vietā ieradās poļi no PSRS ieņemtajiem Polijas apgabaliem.
Possessed
Possessed ir ASV nāves metāla grupa no Kalifornijas. Pašreiz grupas sastāvā ietilpst vokālists Džefs Bagara, ģitāristi Ernesto Bueno un Riks Kortezs, bundzinieks Emilio Markjuizs un basģitārists Beijs Kortezs.
Smilšu pulkstenis
Smilšu pulkstenis ir vienkāršs laika mērīšanas instruments. Sastāv no diviem stikla traukiem, kuri novietoti viens virs otra un savienoti ar šauru caurulīti. Vienā no traukiem ir iepildīta smilts vai cits birstošs materiāls. Smilts, kādā noteiktā laikā caur trauku savienojuma vietu, sabirst apakšējā traukā. Tad smilšu pulksteni jāapgriež otrādi un laika atskaite var sākties no jauna.
Dokumentālas liecības par smilšu pulksteņiem Eiropā ir, sākot ar 14. gs. Smilšu pulksteņu pielietojums bija plašs. Uz kuģiem tika izmantoti četru stundu smilšu pulksteņi (atbilst maiņas garumam) un 30 s pulksteņi (ātruma mērīšanai ar lagu).
Mūsdienās smilšu pulksteņu izmantošana ir mazinājusies.
Maskavas "Dinamo" (sieviešu basketbola klubs)
Maskavas "Dinamo" (ru) ir Krievijas sieviešu basketbola klubs, kas spēlē Krievijas augstākajā līgā un ir bāzēts Krievijas galvaspilsētā Maskavā. Klubs dibināts 1923. gadā, kopumā 14 reizes klubs ir uzvarējis PSRS čempionātā, 5 reizes ieguva sudraba medaļas un 5 reizes ieguva bronzas medaļas. Krievijas Superlīgā klubs 4 reizes uzvarēja, 2 reizes izcīnīja sudraba medaļas un 4 reizes izcīnīja 4 reizes. 2007. gadā klubs izcīnīja savu pirmo starptautisko titulu — FIBA Eiropas kausu. Laikposmā no 2006. gada līdz 2009. gadam klubā spēlēja latviešu basketboliste Anete Jēkabsone-Žogota. No 2006. līdz 2007. gadam kluba treneris bija latvietis Ainārs Zvirgzdiņš.
VesselSat2
VesselSat2 ir Luksemburgas mikropavadonis, kas paredzēts kuģu automātiskās identifikācijas sistēmas (AIS) signālu uztveršanai un pārraidīšanai uz zemes stacijām. Pavadoni pēc ORBCOMM pasūtījuma izgatavojis LuxSpace. Kosmiskais aparāts palaists 2011. gadā.
2010. gadā ORBCOMM pasūtīja OHB meitas uzņēmumam LuxSpace divus pavadoņus ar AIS iespējām 2008. gadā kļūmju dēļ zaudēto sešu Orbcomm Quick Launch sakaru pavadoņu vietā, kuros bija paredzēts izmantot arī AIS sistēmu. Pirmais no tiem, VesselSat1 tika palaists 2011. gadā.
VesselSat2 ir apgādāts ar diviem AIS uztvērējiem un katram ir dipola antena, kas sastāv no diviem 1,7 m izvēršamiem elementiem.
Atšķirībā no VesselSat1, kura orbīta ir ekvatora plaknē, VesselSat2 tika ievadīts polārā orbītā, kas nosedz visu zemeslodi.
Lidojuma gaita
VesselSat1 tika palaists 03:17 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 4B no Taijuaņas pavadoņu palaišanas centra Ķīnas vidienē. Tas bija sekundārā krava galvenajai derīgajai kravai Zemes novērošanas pavadonim Ziyuan 3.
Valmiera
Valmiera ir pilsēta Vidzemes centrālajā daļā, Valmieras novada administratīvais centrs, viena no desmit Latvijas valstspilsētām. Ar 24 865 iedzīvotājiem Valmiera ir lielākā pilsēta Vidzemes plānošanas reģionā un 8. lielākā Latvijā. Valmierā no citām pašvaldībām katru dienu ierodas aptuveni 7000 cilvēku, kuri šeit strādā, mācās vai izmanto pakalpojumus, bet ir deklarēti citur. Valmiera ir viena no senākajām pilsētām Latvijā, bijusi Hanzas savienības locekle.
Etimoloģija
Dažādos laikos pilsētai ir bijuši dažādi vārdi — Waldemer, Wolmaria, Wolmahr, Vladimirec, Wolmar, Valmiera —, kas visi atvasināti no vikingu—rūsu personvārda "Valdemārs" jeb "Vladimirs". Populārākā versija ir par Pleskavas kņazu Vladimiru Mstislaviču, kas šeit ievāca meslus un sprieda tiesu pēc padzīšanas no Pleskavas 1214. gadā. Otra versija pieņem, ka pils ir nosaukta Dānijas karaļa Valdemāra II vārdā, kas 1221. gadā uz īsu laiku kļuva ne tikai par ziemeļu Igaunijas, bet arī Livonijas feodālo senjoru. Šai versijai par labu runā fakts, ka Zobenbrāļu ordenis, kam piederēja Valmieras apkārtne, tajā laikā kļuva par Dānijas karaļa sabiedroto. Maz ticams, ka savu jauno pili ordenis būtu nosaucis sava ienaidnieka vārdā, bet pilnīgi iespējams, ka abu feodālo senjoru vārdi ar laiku vienkārši saplūda vienā valdnieka Valdemāra personvārdā.
Vēsture
Apmetne tagadējās Valmieras vietā pastāvējusi jau 11. gadsimtā un ietilpa seno latgaļu apdzīvotās Tālavas teritorijā. Pilsēta atradās pie lielā tirdzniecības ceļa, kas latīņu tekstos saukts par via Ruthenorum un gāja gar Gauju uz rūsu pārvaldīto Pleskavu un Novgorodu. Aiz Valmieras tas sadalījās divos virzienos — uz Pleskavu un Tērbatu.
1224. gadā Tālavas dalīšanas līguma rezultātā Gaujas tirdzniecības ceļš (t.s. "Gaujas koridors") nonāca Zobenbrāļu ordeņa kontrolē, kas šeit lika pamatus ordeņa pilij. 1283. gadā Livonijas ordeņa mestrs Villekens fon Endorps vadīja Valmieras pils (Wolmar) un Sv. Sīmaņa baznīcas celtniecību Gaujas krastos. 1323. gadā Valmiera pirmo reizi pieminēta kā "Valdemāra pilsēta", drīz vien tā kļuva par Hanzas savienības locekli. 1413. gadā Žilbērs de Lanuā Valmieru aprakstīja kā nocietinātu pilsētu. Līdz 16. gadsimtam te sanāca vairākas landtāgu un pilsētu pārstāvju sapulces. 1622. gadā pēc Poļu-zviedru kara Valmiera nonāca Zviedrijas valsts kanclera Aksela Oksenšernas pārvaldījumā, viņa dzimtas ģerboņa vērša piere joprojām rotā pilsētas ģerboni.1738. gadā Magdalēna Elizabete fon Hallarte Valmierā atvēra brāļu draudžu skolotāju semināru, kas kļuva par jaunās atmodas kustības viduspunktu. 1785. gadā Valmiera ieguva apriņķa pilsētas tiesības. 19. gadsimtā Valmierā izveidojās pirmās rūpnīcas, abos Gaujas krastos attīstījās jaunas pilsētas daļas, darbojās Valkas-Valmieras skolotāju seminārs, sieviešu ģimnāzija (tagadējā Valmieras pamatskola) un tirdzniecības skola, kas Valmieru padarīja par Vidzemes izglītības centru.
1906. gadā notikušajās pilsētas domes vēlēšanās pārsvaru guva latvieši (no 24 domniekiem 18 bija latvieši, 5 vācieši un viens krievs), kas par Valmieras pilsētas galvu ievēlēja Valmieras pilsētas ārstu Georgu Apini.
Pirms Otrā pasaules kara lielākais uzņēmums pilsētā bija "Bekona eksporta" fabrika. Otrā pasaules kara 1944. gada septembra Sarkanās armijas uzbrukuma ("Rīgas operācijas") laikā trešdaļa pilsētas tika pilnībā nopostīta, pilsētas centrs izdega un pēckara gados to uzbūvēja no jauna. Līdz 1949. gada administratīvi teritoriālajai reformai Valmiera bija Valmieras apriņķa centrs, bet līdz 2009. gada administratīvi teritoriālajai reformai Valmieras rajona centrs, tagad republikas nozīmes pilsēta.
Kultūras un vēstures pieminekļi
Seni pilsētas skati no J. K. Broces zīmējumu krājuma
El Paso
El Paso var būt:
Valmiera
Fiziskā ģeogrāfija
Valmieras pilsētas hidrogrāfisko tīklu veido gan dabiskas izcelsmes ūdensteces un ūdenstilpes, gan mākslīgi veidoti dīķi un grāvji. Kopumā zeme zem ūdeņiem pilsētā aizņem 5% no Valmieras pilsētas teritorijas. Valmieras pilsētas teritoriju uz pusēm sadala Gaujas upe. Tās kopgarums pilsētas teritorijas robežās sasniedz 8 km. Pilsētas robežās Gaujai ir trīs pietekas: Ģīmes upīte, Rātes upīte, Kaugurmuižas strauts un Gaides upīte. Pārgaujā ir atteku ezeriņi, mežu nogabali (Kauguru vēris, Pauku priedes). Pie Dīvalina meža labajā krastā Gauja veido līkumu un Kazu krāces.
Politiskā ģeogrāfija
Valmiera atrodas Vidzemes plānošanas reģionā. Tā ir Vidzemes lielākā pilsēta pēc iedzīvotāju skaita un astotā lielākā pilsēta Latvijā pēc platības. Tā atrodas 107 km attālumā no Rīgas un 50 km attālumā no Igaunijas robežas. Valmiera ziemeļos un ziemeļaustrumos robežojas ar Valmieras pagastu, rietumos ar Kocēnu pagastu un dienvidos un austrumos ar Kauguru pagastu. Valmieras vēsturiskais centrs un teritorijas viena daļa atrodas Gaujas vidusteces labajā krastā, gandrīz tikpat liela, vēlāk un mazāk apbūvēta teritorija ir kreisajā krastā. Pilsētas platība mainījusies galvenokārt Pārgaujā, aiz dzelzceļa, paplašināta rūpniecības un zaļā zona, individuālās apbūves rajoni. Pilsētu no trim pusēm apņem apvedceļš, autoceļi sazaroti 12 virzienos. 2020. gadā Valmieras pašvaldība noteica pilsētas teritoriālo dalījumu un ir otrā Latvijas pašvaldība aiz Rīgas, kas ir publicējusi apkaimju jeb iekšpilsētas teritoriju robežas.
Klimats
Klimats Gaujas ietekmē ir samērā vēss un mitrs. Veģetācijas periods ilgst 130 dienas. Vidējais sniega periods ir 105 dienas. Sniega segas vidējais ir biezums 25 cm. Maksimālais sniega segas biezums ir 43 cm. Vidējais grunts sasalums ir līdz 70 cm, maksimālais – 120 cm. Migla novērojama līdz 36 dienām gadā. Vidēji 22 dienas gadā puteņo, pērkons novērots vidēji 20 dienas gadā. Valdošie vēji - dienvidu, dienvidrietumu vēji.
Izglītība
Jau 1738. gadā Valmiermuižā atvēra brāļu draudžu skolotāju semināru, bet Valmierā palīgmācītāju diakonātu. 1839. gadā Valmierā nodibināja Vidzemes draudžu skolotāju semināru, kas 1902. gadā tika pārveidots par Valmieras skolotāju semināru. 1996. gadā Valmierā izveidoja Vidzemes Augstskolu, kur iespējams iegūt bakalaura, maģistra un doktora grādu piecās fakultātēs: Tūrisma vadības un viesmīlības, Politoloģijas, Biznesa vadības un ekonomikas, Inženierzinātņu un Sociālo zinātņu fakultātē. Vidzemes Augstskolai ir īpaša loma reģionālās attīstības veicināšanā — augstskola attīstās kā inovatīvs reģionāls akadēmiskās un profesionālās augstākās izglītības un pētniecības centrs. Vidzemes Augstskolā darbojas Valodu studiju un eksaminācijas centrs, Vidzemes Mūžizglītības centrs un Sociotehnisku sistēmu inženierijas institūts.
Valmierā ir 7 vispārējās izglītības skolas, kas ir Valmieras pilsētas pašvaldības dibinātas (Valmieras sākumskola, Valmieras Pārgaujas sākumskola, Valmieras Valsts ģimnāzija, Valmieras Pārgaujas Valsts ģimnāzija, Valmieras 5. vidusskola, Valmieras 2. vidusskola, Valmieras Viestura vidusskola).
Valmierā ir viena speciālās izglītības skola (Valmieras Gaujas krasta vidusskola — attīstības centrs).
Valmierā darbojas arī divas privātās skolas (Zaļā skola un pamatskola "Universum").
Ir vairākas interešu un profesionālās ievirzes izglītības iestādes:
Kultūra
Valmieras Kultūras centrs dibināts 1966. gadā kā Valmieras rajona kultūras nams, no 1989. gada — Valmieras pilsētas kultūras nams, bet no 2004. gada — Valmieras Kultūras centrs. Pirmā tā direktore bija Inta Rasa. Sekojošie tā vadītāji bija Balfurs Ferbers, Visvaldis Tilibs, Antonija Šmite, Valts Bermaks, Ieva Gaide, Dzidra Grase, Pēteris Dundurs un Vaira Dundure. Pašlaik Valmieras Kultūras centru vada Toms Upners.
Citas pilsētā nozīmīgas kultūras iestādes ir Valmieras Drāmas teātris, Valmieras integrētā bibliotēka, Valmieras muzejs, mākslas "Galerija Laipa" un kinoteātris "Gaisma". Klasiskās mūzikas koncerti norisinās arī Sv. Sīmaņa baznīcā un Valmieras 5. vidusskolas zālē. Lieli pasākumi tiek organizēti arī Valmieras Olimpiskajā centrā, vasarā — brīvdabas pasākumi pilsētas vēsturiskajā centrā un citur pilsētā.
Kultūras pasākumiem un atpūtai iecienīta vieta ir Vecpuišu parks. Tas atrodas Valmieras pilsētas centrā blakus kinoteātrim "Gaisma". Vecpuišu parks tika ierīkots 20. gadsimta sākumā pēc dr. med. Georga Apiņa ierosinājuma. Parka ierīkošanai Georgs Apinis nodibināja "Septiņu vecpuišu biedrību’’. 1913. gadā Georgs Apinis un pārējie septiņi līdzīpašnieki nopirka Valmieras pilsētas vidū esošo "Lilijas dārzu", kur arī tapa Vecpuišu parks. Paviljona ēka Vecpuišu parkā tika uzcelta 1914. gadā, pašlaik tajā darbojas koncertzāle "Valmiera". Vecpuišu parku Valmieras pilsētai pilnībā savā īpašumā izdevās iegūt tikai trīsdesmito gadu beigās. Pirmā pasaules kara laikā paviljona zālē bija izveidota lazarete. Dažādos laikos Vecpuišu parku dēvēja par Kultūras parku, Komjauniešu un Vidus parku.
Valmierā darbojas 7 kori, 8 deju kolektīvi, 2 instrumentālie kolektīvi, Vidzemes pūtēju orķestris un vairākas mākslas studijas.
Sports
Kopumā pilsētā ir vairāk nekā 40 sporta organizācijas vairāk kā 30 sporta veidos. Bērnu sporta skolā darbojas vairāk kā 1200 audzēkņu.
Liela nozīmē sporta attīstībai Valmierā un apkārtnē ir Vidzemes Olimpiskajam centram, kas savu darbību sāka 2005. gadā, ļaujot attīstīt tādus sporta veidus kā basketbols (Valmiera Glass VIA), volejbols, florbols (florbola klubs "Valmiera"), hokejs un futbols (Valmiera FC — Latvijas Virslīgas 2022. gada čempions). Iecienīts ir arī orientēšanās sports. Bez jau pieminētajiem sporta klubiem darbojas vēl daudzi citi sporta klubi, no kuriem nozīmīgākie ir Valmieras regbija klubs "Fēnikss", airēšanas klubs "Straume", Valmieras Vieglatlētikas klubs, Valmieras pauerliftinga klubs "Spēka Pasaule" (Valmiera ir četras reizes ir izcīnījusi ikgadējā tautas sporta pasākuma "Latvijas Spēcīgākā pilsēta" čempiones titulu), Valmieras BMX sporta klubs "Tālava". Valmieras BMX sportisti regulāri piedalās starptautiskās sacensībās, šādas sacensības tiek rīkotas arī Valmierā Māra Štromberga BMX trasē.
2018. gada 2. oktobrī darbu uzsāka jaunais Valmieras peldbaseins.
Ekonomika
Valmierā ir vairāki lieli ražošanas un rūpniecības uzņēmumi, kas ražo mēbeles, piena produktus, ugunsdzēšamos aparātus un un citus metālizstrādājumus, stikla šķiedru un saistītas lietas, rūpniecisko un medicīnisko gāzi, veic kokapstrādi.
Ar tirdzniecību pārsvarā nodarbojas vietējie uzņēmumi, bet dažos pēdējos gados ienākušas arī Latvijas un ārvalstu tirdzniecības ķēdes.
Valmierā darbojas 44 ārvalstu tiešo investīciju uzņēmumi, kas kopā veido 10% no pilsētas kopējā darbaspēka, 26% no kopējā pilsētas uzņēmumu apgrozījuma un pilsētai ir piesaistījuši ārvalstu investīcijas no Vācijas, ASV, Itālijas, Polijas, Krievijas, Zviedrijas, Igaunijas, Somijas, Lielbritānijas, Lietuvas, Dānijas, Kipras, Beļģijas un Indijas.
Bezdarba līmenis 2019. gada beigās pilsētā bija 3,2%. Lielākie darba devēji: Valmieras pašvaldība (ieskaitot arī izglītības iestādes), AS "Valmieras stikla šķiedra", SIA "VALPRO", SIA "Woltec", SIA "Vidzemes slimnīca".
Valmieras pilsētai ir 10 oficiālas sadraudzības pilsētas un reģioni:
Tūrisms
Valmierā un tuvākajā apkaimē atrodas gan dabas, gan vēsturiski, kultūras un arhitektūras pieminekļi, tiek organizēti daudzveidīgi pasākumi. Pilsētā nav viena izteikta tūristu piesaistes veida, taču tas netraucē pilsētā attīstīties darījumu, gardēžu, kultūras pasākumu un sporta tūrismam. Populārākie tūrisma objekti Valmierā ir
Galvenās valstis, no kurām ārvalstu tūristi ieceļo Valmierā, ir Igaunija, Vācija, Somija un Krievija. Liela daļa apmeklētāju pilsētā ierodas arī biznesa darīšanās.
Valmiera tiek saukta par Gaujas Nacionālā parka ziemeļu vārtiem, un izveidoti dažādi maršruti aktīvās atpūtas cienītājiem pa Valmieru un apkārtni, kurus iespējams veikt gan ar velosipēdu, gan kājām. Ziemā tiek atklāti slēpošanas maršruti. Pa Gauju notiek laivošana, kurai Valmiera bieži ir sākumpunkts. Gaujas Kazu krācēs Valmierā ir labiekārtotākā airēšanas slaloma trase Baltijā.
Vasaras tūrisma sezonā pilsēta un apkārtējie novadi organizē kopīgu velo-kino festivālu "Kino pedālis", kurš pulcē velobraukšanas entuziastus, kuri festivāla laikā veic velo maršrutus un brīvdabā skatās ar velosipēdiem saistītas dokumentālās filmas.
Varakļāni
Varakļāni (ltg) ir pilsēta Latgalē netālu no Vidzemes robežas, Varakļānu novada centrs. Izvietojusies novada austrumos Kažovas kreisajā krastā pie autoceļa A12. Attālums līdz Rīgai — 200 km.
Valmiera
Reliģija
Valmierā ir trīs tradicionālo konfesiju dievnami:
Ievērojamas personības
Valmierā dzimuši:
Varakļāni
Vēsture
Līdz 13. gadsimtam Varkas pilsnovads ar centru Varkas pilskalnā ir bijis senās Jersikas karaļvalsts sastāvdaļa. 1226. gadā tas pirmo reizi pieminēts (Warka) rakstītajos avotos kā novads, kuru bīskaps Alberts bija izlēņojis bruņiniekam Kokneses Teodorikam.
1483. gadā pirmoreiz pieminēta apdzīvota vieta tagadējās Varakļānu pilsētas vietā. Pēc Livonijas Konfederācijas sabrukuma 1562. gadā tā nokļuva Polijas-Lietuvas kopvalsts pārvaldībā, kas jau no 1583. gada novadu piešķīrusi Borhu dzimtai. 1772. gadā pēc Polijas dalīšanas Varakļāni nonāca Krievijas Impērijas sastāvā.
1784. gadā Varakļāniem ir bijušas miesta tiesības. 1789. gadā grāfs Mihaels fon der Borhs uzcēla mūra pili un iekārtoja pils parku ar dīķiem. Grāfs Kārlis Borhs (Karol Borch) 1854. gadā dibināja katoļu baznīcas draudzi. 1897. gadā lielākā daļa iedzīvotāju (75%) Varakļānos bija ebreji un pilsētā bija trīs sinagogas, no kurām līdz mūsdienām saglabājusies Baltās sinagogas ēka.
Padomju okupācijas laikā no 1949. līdz 1956. gadam pilsēta bija Varakļānu rajona centrs, bet līdz 1962. gadam tā atradās Viļānu rajona sastāvā. Līdz 2009. gadam Varakļāni ietilpa Madonas rajonā, kad tika izveidots Varakļānu novads.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Čārlzs I Stjuarts
Čārlzs I, arī Karls I jeb Kārlis I (en, dzimis, miris ) bija Anglijas, Skotijas un Īrijas karalis (King of England, King of Scotland, and King of Ireland) no 1625. gada līdz savai nāvei. Čārlza I valdīšanas laikā noritēja cīņa starp karali un parlamentu. Viņš iejaucās Anglijas un Skotijas baznīcu lietās, centās ieviest nodokļus bez parlamenta piekrišanas. Tas noskaņoja pret viņu daudzus pilsoņus, kas sāka uzskatīt karali par tirānu. Sodīts ar nāvi Anglijas pilsoņu kara laikā.
Valdīšanas raksturojums
Čārlza I valdīšanas laikā saasinājās reliģiskās pretrunas. Karaļa nespēja vai nevēlēšanās palīdzēt protestantiem Trīsdesmitgadu kara laikā, kā arī viņa laulības ar Francijas katoļu princesi Francijas Henrietu Mariju radīja bažas par karaļa pāriešanu katolismā. Čārlza I mēģinājumi ieviest reformas Skotijas baznīcā noveda pie Bīskapu kara, kas bija prelūdija pilsoņu karam.
Čārlzs I tika sakauts Anglijas pilsoņu kara pirmajā posmā no 1642. līdz 1645. gadam. Pēc tam parlaments uzskatīja, ka karalis piekritīs tā prasībai pēc konstitucionālas monarhijas. Tomēr karalis tam pretojās un 1647. gada novembrī ar uzticamākajiem ļaudīm bēga uz Vaitas salu, kur nostiprinājās, vadīdams karaspēku pilsoņu kara otrajā posmā no 1648. līdz 1649. gadam. Pēc sakāves karali saņēma gūstā dumpinieku spēki un ieslodzīja. Nākamajā gadā tika izveidota 135 komisāru komisija, kas izvirzīja gāztajam karalim apsūdzības dzimtenes nodevībā kā tautas ienaidniekam un atzina to par vainīgu.
1649. gada 30. janvārī Vaitholas pils (Palace of Whitehall) pagalmā viņam publiski nocirta galvu.
Torres
Torres var būt:
Čārlzs I Stjuarts
Tituli
Princis (Prince (or Lord) Charles, 1600-1625), Velsas princis, Česteras grāfs (Prince of Wales, Earl of Chester, 1612-1625), Jorkas hercogs (Duke of York, 1605-1625), Salu lords (Lord of the Isles, (1625-1649), Olbani hercogs (Duke of Albany, 1603-1625), Ormondas marķīzs, Rosas grāfs, Ardmannočas lords ((Marquess of Ormond, Earl of Ross, Lord Ardmannoch), 1603-1625), Rotezijas hercogs, Kornvolas hercogs (Duke of Rothesay, The Duke of Cornwall, 1612-1625), Viņa Majestāte Karalis (His Majesty The King, 1625-1649).
Latvija 2012. gada ziemas Jaunatnes olimpiskajās spēlēs
Latvija 2012. gada Ziemas Jaunatnes Olimpiskajās spēlēs piedalījās ar 16 sportistu lielu delegāciju. Latvijas pārstāvji startēja 7 dažādos sporta veidos. Latvijas karogu atklāšanas ceremonijā nesa kamaniņu braucēja Ulla Zirne. Latvijas sportisti izcīnīja trīs medaļas. Zeltu izcīnīja Augusts Valdis Vasiļonoks, sudrabu — Riks Kristens Rozītis un bronzu — Ulla Zirne.
Iļja Brizgalovs
Iļja Brizgalovs (ru; dzimis Toljati, Krievijas PFSR, PSRS) ir bijušais krievu hokejists, vārtsargs. Karjeras laikā aizvadījis 12 sezonas Nacionālajā hokeja līgā, 2007. gadā Anahaimas "Mighty Ducks" sastāvā izcīnot Stenlija kausu. Krievijas hokeja izlases sastāvā kļuvis par 2009. gada Pasaules čempionu, kā arī izcīnījis Soltleiksitijas Olimpisko spēļu bronzas medaļas.
Spēlētāja karjera
2000. gada NHL draftā viņu izraudzījās Anahaimas "Mighty Ducks" ar kopējo 44. kārtas numuru. Anahaimas "Ducks" ("Mighty Ducks" jaunais kluba nosaukums) sastāvā 2007. gadā I. Brizgalovs izcīnīja Stenlija kausu. Karjeru uzsāka 1999. gadā Krievijas otrajā līgā, tad pusotru sezonu aizvadīja Toljati "Lada" sastāvā Krievijas Superlīgā. Kopš 2001.—2002. gada sezonas viņš spēlē Ziemeļamerikā: Anahaimas "Mighty Ducks", Anahaimas "Ducks", Sinsinati "Mighty Ducks" (AHL) un Fīniksas "Coyotes". "Coyotes" pārstāvēja no 2007.—2008. līdz 2011.—2012. gada sezonai, pēc tam pārgāja uz Filadelfijas "Flyers".
Uzreiz pēc 2012.—13. gada sezonas noslēguma "Flyers" krievu vārtsarga līgumu izpirka. Novembrī hokejists parakstīja līgumu ar Edmontonas "Oilers", tās sastāvā aizvadot 20 spēles, taču martā Brizgalovs tika aizmainīts uz Minesotas "Wild" rindām. 2014. gadā uz pārbaudes laiku pievienojās Anahaimas "Ducks", tās sastāvā nākamajā sezonā aizvadot 8 spēles. Pēc sezonas beigām Brizgalovs noslēdza profesionāļa karjeru.