cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Igo Japiņš
1973. gadā absolvējis LVFKI. Vairākas uzvaras guvis Latvijas čempionātā gan šosejas, gan treka riteņbraukšanā. Bijis medaļnieks PSRS Tautu spartakiādēs un PSRS čempionātos. Pēc sportista karjeras beigām pievērsies trenera darbam, strādājis Murjāņu Sporta ģimnāzijā.
Kopš 1998. gada ir uzņēmuma "Igo Japiņa sporta aģentūra" īpašnieks un direktors. Uzņēmums organizē tādus riteņbraukšanas sporta pasākumus kā SEB MTB maratons, Vienības velobrauciens un Rīgas velomaratons. Bijis viens no Latvijas Gada balvas sportā iniciatoriem un organizatoriem.
2012. gada 13. novembrī I. Japiņš uzvarēja Latvijas Riteņbraukšanas federācijas prezidenta vēlēšanās. 2016. gadā tika pārvēlēts uz nākamajiem četriem gadiem. 2020. gadā atstāja amatu.
Kenets Boldings
Bijis vairāku ietekmīgu organizāciju: Amerikas ekonomistu asociācijas (American Economic Association, AEA), Amerikas zinātnes progresa asociācijas (American Association for the Advancement of Science, AAAS) prezidents.
Rūjienas pagasts
Rūjienas pagasts bija viena no Valmieras apriņķa pašvaldībām tā ziemeļdaļā. Robežojās ar Rūjienas pilsētu un Ternejas, Jeru, Sēļu un Idus pagastiem. Pagasta valde atradās Rūjienas pilsētā.
Vēsture
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1945. gada 10. septembrī pagastā izveidoja Rūjas un Virķēnu ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Rūjienas rajonā. Mūsdienās Rūjienas pagasta teritorija iekļauta Valmieras novada Jeru un Vilpulkas pagastos.
Vibrācija
Vibrācija (no la — 'svārstība, trīcēšana') ir zemas frekvences mehāniskas svārstības.
Vibrācijas svārstības var būt periodiskas vai gadījuma rakstura. Vibrācijas no cilvēka viedokļa var būt vēlamās un nevēlamās. Vēlamās ir, piemēram, tās, kuras rada skaņu — skaļruņi, mūzikas instrumenti. Biežāk ir sastopamas nevēlamas vibrācijas, izšķiežot enerģiju un radot troksni. Tādas rada dzinēji un citas mašīnas. Šīs vibrācijas rodas no rotējošo daļu disbalansa, berzes, zobratu pārvadiem u.c.
1402. gads
1402. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.
Kazahijas PSR ģerbonis
Kazahijas PSR ģerboni par republikas simbolu Kazahijas PSR valdība apstiprināja 1937. gada 26. martā. Līdz ar neatkarīgās Kazahstānas izveidošanos 1991. gada 26. decembrī Kazahstānas valdība apstiprināja jaunu valsts ģerboni.
Sējas melnsēklīte
Izplatība
Suga izplatīta Āzijas dienvidrietumos un Vidusjūras apvidū.
Latvijā ir izplatīts reti (ievazāts augs).
Izmantošana
Sēklas tiek izmantotas kā garšvielas. Tās piedod asi rūgtu garšu un vāju zemeņu smaržu. Pievieno saldumiem un liķieriem. Kopš seniem laikiem augs tiek izmantots tautas medicīnā. Avicenna par auga sēklām ir teicis, ka tās stimulē ķermeņa enerģiju un palīdz atgūties no noguruma un nomāktības.
Vindraži
Vindraži (arī Vindradži; ltg) ir izzudusi apdzīvotā vieta Ciblas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojusies pagasta austrumos dienvidaustrumos no Ļebedinca purva 12 km no pagasta centra Līdumniekiem, 28 km no novada centra Blontiem un 296 km no Rīgas. Ciemā neietilpst neviena (2012) adrešu vienība (māja).
Svītrainie skunksi
Svītrainie skunksi (Mephitis) ir viena no skunksu dzimtas (Mephitidae) ģintīm, kurā ir 2 sugas.
Abas sugas ir diezgan plaši izplatītas. Svītrainie skunksi dzīvo gandrīz visā Ziemeļamerikas kontinentā, sākot ar Kanādas vidieni un beidzot ar Meksikas ziemeļiem, bet kapucīnskunksi dzīvo, sākot ar ASV dienvidrietumiem un beidzot ar Centrālameriku. Abām sugām patīk klajas, zāļainas vietas, lai gan tos var sastapt arī mežos, tuksnešos un kalnos.
Izskats un īpašības
Svītrainos skunksus no pārējiem skunksiem var atšķirt pēc šauras, baltas svītriņas, kas atrodas pieres vidū. Dažādiem indivīdiem svītriņa var būt dažādā garumā. Kopumā kā visi skunksi arī svītrainie skunksi ir melnbalti, to kažoku matojums ir mīksts un pūkains.
Galva maza ar mazām austiņām, kājas īsas un aste gara un kupla. Abas sugas ir mājas kaķa augumā. Kapucīnskunksam aste ir garāka kā svītrainajam skunksam. Vienu no otras sugas var atšķirt pēc to svītru raksta: svītrainajam skunksam vienmēr ir divas platas, baltas svītras, kas sākas uz galvas un veido burta "V" formu, bet kapucīnskunksam visbiežāk ir viena balta, plata svītra pa visu muguru, līdz ar to tas no augšas ir balts, bet apakšas melns. Reizēm kapucīnskunksi ir melni ar 4 baltām, šaurām svītriņām, pa divām uz katra sāna. Baltās svītriņas nav savienotas uz galvas un neveido burta "V" formu.
Uzvedība
Kā visi skunksi tas ienaidnieku apšļāc ar ļoti smirdīgu sekrētu, kas izdalās no anālajiem dziedzeriem zem astes. Tādēļ tā galvenie ienaidnieki ir cilvēki, braucošas automašīnas un ūpji, kuriem tikpat kā nav ožas. Skunkss muskusu spēj izšļākt 3,5 metru attālumā, cenšoties trāpīt uzbrucēja acīs.
Atomelektrostacija
Atomelektrostacija (saīsinājumā AES) jeb kodolspēkstacija ir elektrostacija, kurā elektroenerģiju ražo no siltuma, kuru iegūst dažu smago elementu (235U, 239Pu) atomu kodolu dalīšanās ķēdes reakcijā.
Saskaņā ar datiem uz 2015. gada februāri, 31 pasaules valstī ir 435 komerciālo atomelektrostaciju ar kopējo ražošanas jaudu 375 000 MWe, un tās saražo vairāk nekā 11,5% no pasaules elektrības.
Negadījumi atomelektrostacijās
Ja atomelektrostacijas reaktora dzesēšanas sistēma sabojājas, tā aktīvā zona ar kodoldegvielu strauji sakarst līdz 3000 °C temperatūrai un tad tas sāk kust. Šāda avārijas situācija atomelelektrostacijā var izraisīt sprādzienu un novest pie ievērojamas apkārtējās vides piesārņošanas ar radioaktīvajiem materiāliem.
Lielākie negadījumi:
Bruņinieki
Bruņinieki var būt:
Japiņš
Japiņš var būt:
Serocka
Serocka (pl) - pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē uz ziemeļiem no Varšavas pie Narevas upes Zegžes mākslīgā ezera. Pirmoreiz rakstos minēta 1065. gadā, bet pilsētas tiesības ieguva 1417. gadā, tās atjaunotas 1923. gadā. 1990. gadā šeit notika 4. pasaules romu (čigānu) kongress, kurā pieņēma lēmumu pasludināt 8. aprīli par Starptautisko romu dienu.
29. septembris
29. septembris ir gada 272. diena pēc Gregora kalendāra (273. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 93 dienas.
Vārda dienas
Jumis, Mihails, Miks, Mikus, Miķelis
Jangona
Jangona, arī Rangūna (my/ Yangon) ir Mjanmas (agrāk Birmas) lielākā pilsēta un līdz 2006. gadam tās galvaspilsēta. Valsts galvenais ekonomikas un kultūras centrs. Atrodas valsts deinvidos apmēram 30 kilometrus no Andamānu jūras, Iravadi upes grīvas rajonā.
Salīdzinoši ar citām Dienvidaustrumāzijas lielpilsētām - relatīvi neattīstīta.
Vēsture
Otrā Birmas kara laikā 1852. gadā angļu karaspēks okupēja pilsētu un izveidoja par Birmas galveno ekonomisko centru. Lejasbirma tika iekļauta Angļu Indijā. 1930. gadā pilsēta cieta zemestrīcē un cunami.
Pirms 2.pasaules kara Rangūnas iedzīvotāju vairums bija indieši. 2.pasaules kara laikā pilsēta cieta kaujās. Pēc Birmas neatkarības nodibināšanas pilsētas iedzīvotāju kopumā palielinājās birmiešu skaits.
1989. gadā pilsētas oficiālais nosaukums tika mainīts no Rangūnas uz Jangonu. 2006. gada 26. martā Mjanmas galvaspilsēta tika oficiāli pārvietota no Jangonas uz Nepjido valsts vidienē.
Cilvēki
Jangonā dzimuši:
Dīsburga
Dīsburga jeb Duisburga ir sena Vācijas pilsēta, kas atrodas valsts rietumos, Rūras baseinā pie Rūras upes ietekas Reinā. Dīsburga atrodas Ziemeļreinas-Vestfālenes federālajā zemē. Tā ir piektā lielākā Ziemeļreinas-Vestfālenes pilsēta. Pēc 2013. gada datiem Dīsburgas administratīvajās robežās dzīvoja 486 855 iedzīvotāji. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir Vācijas piecpadsmitā lielākā pilsēta un 63. lielākā Eiropas Savienības pilsēta.
Dīsburga ir nozīmīgs smagās rūpniecības un tirdzniecības centrs. Pilsētā atrodas Dīsburgas osta, kas ir lielākā iekšzemes osta pasaulē. Dīsburgā atrodas universitāte, kas ar vairāk kā 39 000 studentu ir viena no lielākajām Vācijas universitātēm.
Vēsture
Tā kā pilsēta novietota stratēģiski svarīgā vietā, pirmās apmetnes pilsētas teritorijā radās jau 1. gadsimtā. 5. gadsimtā romieši šeit uzceļ fortu. Pilsēta strauji attīstās, bet ap 1000. gadu Reina maina savu gultni un pilsēta savā izaugsmē apstājas. Dīsburga iegūst brīvpilsētas statusu, bet 1666. gadā tiek iekļauta Brandenburgas-Prūsijas sastāvā.
Jaunu impulsu Dīsburgas attīstībā atnes rūpnieciskā revolūcija un akmeņogļu atradņu izstrādnes sākums. Dīsburga ir pilsēta, kurā primāri attīstījās viens no Vācijas smagās rūpniecības flagmaņiem - Augusta Tissena nodibinātais - Thyssen AG. Mūsdienās Dīsburga ir viens no Vācijas melnās metalurģijas centriem - šeit iegūst gandrīz pusi no valsts čuguna un tērauda produkcijas.
2002. gada Latvijas futbola 1. līgas sezona
Turnīra tabula
Sp = Aizvadītās spēles; U = Uzvaras; N = Neizšķirti; Z = Zaudējumi; + = Gūtie vārti; - = Zaudētie vārti; V = Vārtu starpība; Pkt = Punkti
Zakročima
Zakročima (pl) - pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē uz rietumiem no Novi Dvoras Mazoveckas pie Vislas upes.
Pauls Kalniņš (politiķis)
Pauls Kalniņš (dzimis Vilces pagastā, miris  Lustenavā, Austrijā) bija latviešu ārsts un politiķis (LSDSP), ilggadējs Saeimas priekšsēdētājs. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem. Latvijas Valsts prezidenta vietas izpildītājs (1944—1945).
Dzīvesgājums
Pauls Kalniņš dzimis   (citos avotos —  ) Vilces pagasta "Mazpečuļos" kā lauksaimnieka dēls. Pēc vietējās pagastskolas beigšanas mācījās Liepājas ģimnāzijā, kur iepazinies ar tādiem vēlākiem valstsvīriem kā Miķelis Valters un Jānis Jansons-Brauns. Ģimnāziju beidzis 1892. gadā, devies studēt dabaszinības Maskavas Universitātē, bet vēlāk pārgājis uz Tērbatas Universitāti, kur studējis medicīnu, iegūstot ārsta diplomu 1898. gadā.
Pīpkalonijas biedrs, 1897. gadā arestēts kopā ar citiem Jaunās strāvas dalībniekiem un izsūtīts no Latvijas līdz 1901. gadam. Izsūtījumu pavadīja Žagarē. Pēc atgriešanās Latvijā bijis ievērojams sociāldemokrātu darbinieks, 1905. gada revolūcijas dalībnieks, "Cīņas" redakcijas līdzstrādnieks. Pieslējies sociāldemokrātijas neboļševistiskajam virzienam. Bijis LSDSP CK priekšsēdētājs (1918—1924), Tautas padomes, Satversmes sapulces un visu pirmās brīvvalsts Saeimu deputāts, 1., 2., 3. un 4. Saeimas priekšsēdētājs. Kalniņš kandidēja 1930. un 1933. gada Latvijas prezidenta vēlēšanās. Abās reizēs viņš zaudēja Albertam Kviesim. Pēc K. Ulmaņa apvērsuma 4 mēnešus pavadījis ieslodzījumā. Saskaņā ar Latvijas Republikas Satversmi kā pēdējais Saeimas priekšsēdētājs bija Valsts prezidenta pienākumu izpildītājs līdz savai nāvei. Šī un citu iemeslu dēļ vācu okupācijas laikā P. Kalniņš bija viens no Latvijas Centrālās padomes dibinātājiem.
Latvijas Centrālās padomes 1944. gada 8. septembra sēdē Pauls Kalniņš parakstīja deklarāciju par Latvijas valsts atjaunošanu: “Latvijas tauta pārņēmusi suverēno varu no svešas varas atbrīvotā Latvijas valsts teritorijā un atjaunojusi Latvijas Republiku kā suverēnu valsti. Uz Latvijas Republikas Satversmes pamata (52.pants) uz mani kā pēdējās likumīgi ievēlētās un līdz šim laikam tiesiski pilnvarotās Saeimas priekšsēdētāju pārgājusi Valsts Prezidenta vietas izpildīšana. Ar šo dienu es stājos pie Valsts Prezidenta vietas izpildīšanas līdz jauna Valsts Prezidenta ievēlēšanai Satversmē paredzētā kārtībā. [..]"
1944. gadā devies emigrācijā. Miris Becavas ciemā pie Lustenavas, Sabiedroto okupētajā Austrijā.
Paula Kalniņa sieva Klāra Kalniņa un dēls Bruno Kalniņš arī bija ievērojami sociāldemokrātu darbinieki.
Pārdzesēts lietus
Pārdzesēts lietus ir šķidri nokrišņi ar pilienu diametru 0,5—5 mm, kuri izkrīt pie gaisa temperatūras zem 0 °C (parasti pie 0, −10 °C, retāk pat pie −15 °C), galvenokārt tas ir lietus, kurš līst sala laikā, kad gaisa temperatūra ir zem nulles. Krītot uz priekšmetiem, ūdens pilieni sasalst un veidojas apledojums.
Dažādspārnu spāres
Vēl nesenā pagātnē dažādspārnu spāres tika sistematizētas kā spāru apakškārta, tomēr 1996. gadā dažādspārnu spāres un Āzijas primitīvās spāres (Epiophlebioptera) tika apvienotas vienā epiproktu apakškārtā. Savukārt apakškārta Anisozygoptera, kurai kādreiz piederēja Āzijas primitīvo spāru infrakārta, tika likvidēta.
Dažādspārnu spāres Latvijā
Latvijā sastopamas 5 dažādspārņu dzimtas: ceļotājspāru dzimta (Libellulidae) ar 17 sugām, dižspāru dzimta (Aeshnidae) ar 13 sugām, smaragdspāru dzimta (Cordulidae) ar 5 sugām, strautuspāru dzimta (Cordulegasteridae) ar 1 sugu, upjuspāru dzimta (Gomphidae) ar 4 sugām.
Izskats un īpašības
Dažādspārnu spārēm ir raksturīgas lielas saliktās acis, divi pāri spēcīgu, caurspīdīgu spārnu un pagarināts ķermenis. Kā jau to zinātniskais nosaukums norāda, aizmugurējie spārni ir platāki kā priekšējie. Lai arī vidēji dažādspārnu spāres augumā ir lielākas nekā vienādspārnu spāres (Zygoptera), tomēr lielākā, mērot spārnu izplētumu, ir Dienvidamerikas vienādspārnu spāre Megaloprepus caerulatus. Otra lielākā spāre ir dažādspārnu spāres Tetracanthagyna plagiata mātīte, bet, iespējams, tā toties ir smagākā spāre.
Daudzi kļūdās, iedomājoties, ka vienādspārnu spāres ir tikko izšķīlusies dažādspārnu spāre, bet spāres no kūniņas izšķiļas uzreiz pilnā augumā. Visvieglāk abus spāru veidus ir atšķirt pēc spārnu novietojuma. Dažādspārnu spārēm lielākā daļa sugu atpūšoties spārnus tur izstieptus uz sāniem perpendikulāri pret ķermeni. To aizmugurējie spārni piestiprinājuma vietā ir nedaudz platāki. Acis dažādspārnu spārēm savā starpā saskaras, retumis šķirtas. Bet tad atstarpe ir mazāka nekā acs. Vienādspārnu spārēm starp acīm ir izteikta atstarpe. Dažādspārnu spārēm kā visiem kukaiņiem ir 6 kājas, bet, salīdzinot ar citiem kukaiņiem, lielākā daļa nespēj labi iet.
Lidošanas ātrums
Dažādspārnu spāres ir vieni no ātrākajiem kukaiņiem pasaulē. Entomologs Roberts Tiljards apgalvo, ka izmērījis dažādspārnu spāres Austrophlebia costalis ātrumu, kas sasniedzis apmēram 97 km/st. Tomēr ar mūsdienu instrumentiem mērītie ātrumi nav tik lieli, un ātruma rekordi pieder citiem kukaiņiem.
Dvīņi (nozīmju atdalīšana)
Dvīņi var būt:
Dažādspārnu spāres
Barība un ienaidnieki
Gan pieaugušās spāres, gan spāru kāpuri ir plēsīgi kukaiņi. Pieaugušās spāres barojas ar odiem, mušām, lapsenēm, bitēm un citiem mazajiem kukaiņiem, bet kāpuri pārtiek no ūdenskukaiņiem. Reizēm tie uzbrūk arī zivju mazuļiem. Savukārt paši kāpuri ir zivju un ūdensputnu barība. Arī pieaugušās spāres medī putni, piemēram, piekūni, dzeltenās cielavas un mājas strazdi.
Sistemātikas izmaiņas
Dažādspārnu spāres kādreiz tika klasificētas kā spāru apakškārta (kā paralēls taksons vienādspārnu spāru apakškārtai (Zygoptera)), bet, balstoties uz pēdējo gadu ģenētiskajiem pētījumiem, dažādspārnu spāru apakškārta kļuva par infrakārtu. Pētījumos dažādspārnu spārēm tika atklāts māsas taksons — Āzijas primitīvās spāres (Epiophlebioptera). Abām grupām ir bijis kopīgs priekštecis un tās attīstījušās kā paralēlas grupas. Lai apvienotu abas māsu infrakārtas tika izveidota jauna epiproktu apakškārta.
Harijs Japiņš
Harijs Japiņš (dzimis Rīgā, miris ) bija latviešu riteņbraucējs un riteņbraukšanas treneris. Viņa dēls Igo Japiņš arī bijis riteņbraucējs.
H. Japiņš ir divas reizes izcīnījis uzvaru PSRS čempionātā treka riteņbraukšanā (1952, 1953). 1951. gadā kļuva par PSRS sporta meistaru. Laikā no 1950. līdz 1955. gadam bijis PSRS riteņbraukšanas izlases komandā. Viņš ir pirmā Baltijas daudzdienu velobrauciena uzvarētājs. Bija PSRS izlases rezervists.
Japiņš miris 2021. gada 9. janvārī 90 gadu vecumā.
Halinova
Halinova (pl) - pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē uz dienvidaustrumiem no Sulejuvekas.
Norvēģu valoda
Norvēģu valoda (norsk, ) ir indoeiropiešu saimes ziemeļģermāņu valoda, kurā galvenokārt runā norvēģi. Tā ir dzimtā valoda aptuveni 5 miljoniem cilvēku, no kuriem lielākā daļa dzīvo Norvēģijā. Tā ir Norvēģijas valsts valoda. Pastāv divas oficiālās norvēģu valodas rakstu valodas — būkmols (bokmål), kura pamatā ir dāņu valodas leksika un gramatika, bet norvēģu valodas fonētika, un jaunnorvēģu valoda (nynorsk), kuru 19. gadsimta vidū no dažādiem norvēģu valodas dialektiem izveidojis valodnieks Ivars Osens. Vairāk izplatīts ir būkmols, bet jaunnorvēģu valodu lieto 10–13% norvēģu.
Norvēģu alfabēts ir tāds pats kā dāņu alfabēts. Tas balstās uz latīņu alfabētu. Tajā ir 29 burti — visi 23 latīņu burti, kā arī J, W, U, Æ, Ø un Å.
Klasifikācija
Norvēģu valoda pieder indoeiropiešu valodu saimes ģermāņu valodu atzaram. Vēl sīkāk tā ietilpst ziemeļģermāņu valodu grupā un kopā ar islandiešu un fēru valodu veido rietumskandināvu valodu zaru.
Pastāv arī cits dalījums, tas ir, norvēģu valoda kopā ar dāņu un zviedru valodu tiek likta kontinentālajās skandināvu valodās, jo norvēģu valoda pamazām zaudē savas lokāmās valodas īpatnības, kamēr islandiešu un fēru valoda savu lokāmību saglabā (šīs valodas tiek sauktas par salu skandināvu valodām).
Peonijas
Peonijas, sauktas arī pujenes, pojenes, ir peoniju dzimtas vienīgās ģints Paeonia pārstāves. Ģintī ir aptuveni 33 sugas un daudzas varietātes, kas var tikt uzskatītas par atsevišķām sugām, jo ir ļoti atšķirīgas. Savvaļā peonijas aug Austrumsibīrijā, Tālo Austrumu dienviddaļā, Mongolijā, Ķīnā, Japānā. Eiropā tās sastopamas Balkānos, Ziemeļitālijā un Francijā, Balkānu pussalā, Kipras, Krētas, Korsikas un citās salās. Brovna (Paeonia brownii) un Kalifornijas (P. californica) peoniju dzimtene ir Ziemeļamerikas rietumu daļa. Peonijas savvaļā sastopamas kalnos līdz 4250 m augstumā, un ir arī sugas, kuras labprāt aug mežainos līdzenumos un pļavās (stepēs). Eiropā un pasaulē peonijas senāk audzētas kā ārstniecības, garšas un pārtikas augi. Pārtikai lietotas sēklas un ēdamo peoniju (P. edulis) saknes.
Peonijas, kuras kā košumaugi sastopamas apstādījumos un dārzos, gandrīz vienmēr ir hibrīdšķirnes, kuras nav sastopamas savvaļā.
Peoniju iedalījums
Peonijas iedala:
Peoniju augstums ir no 20 cm līdz 3 m un peoniju ziedi ir no 1–2 cm līdz 32 cm diametrā.
Kultūrformas
Visvairāk ir audzētas baltziedu peonijas jeb pienziedu peonijas (P. lactiflora, sin. P. albiflora, P. chinensis, P. sinensis), kurām ir vislielākais šķirņu skaits (ap 3000), un tās dominē Eiropā un Latvijā ar bāzes krāsām baltā, rozā un sarkanā. 20. gs. otrajā pusē ASV tika radīta hibrīdo peoniju grupa ar koraļļkrāsas u.c. krāsu toņiem. Jaunākā kultivēto peoniju grupa ir intersekciju hibrīdi, kas ir krustojumi starp lakstveida un krūmpeonijām. Šīm jaunajām intersekciju peoniju šķirnēm piemīt galvenokārt ārējās krūmpeoniju pazīmes.
Intersekcijas grupas peonijas ir izcili ziedoši puskrūmi no 50 līdz 130 cm augsti ar stingru stublāju un ziedkātiem, un resniem pumpuriem. Lapas 15–25 cm garas, divkārt plūksnaini saliktas un šķeltas platos segmentos, gaiši olīvzaļas vai tumši zaļas, abās pusēs kailas, plaukstot ar rudu, bronzas, iedzeltenu vai oranžu nokrāsu. Ziedi dzinuma galos laterāli vai termināli 10–25 cm diametrā, daudzām šķirnēm puspildīti vai pildīti ar saliktas krāsas ziediem — bieži tiem vidū ir dažādas krāsas plankumi. Auglis ir trīsdaļīgs-piecdaļīgs somenis, sēklas samērā lielas — tumši brūnas līdz melnas. Latvijā parasti zied no jūnija sākuma līdz jūnija beigām.
Latvijas dārzos un apstādījumos dārza peonijas ir pirmajā desmitniekā pēc popularitātes un ir vienas no iemīļotākajiem krāšņumaugiem, jo daudzām peoniju šķirnēm ir laba un izcila smarža, kā arī tām ir liela formu un tipu daudzveidība.
WNBA drafts
WNBA drafts ir ikgadējs ASV basketbola notikums, kurā Sieviešu Nacionālās Basketbola asociācijas (WNBA) 12 vienības izvēlās jaunās spēlētājas. Parasti tās ir basketbolistes no ASV universitātēm, NCAA čempionāta. Tāpat draftā piedalās labākās spēlētājas no citām valstīm un kontinentiem. Pirmais WNBA drafts notika 1997. gadā. Pašlaik ir spēkā likums, kas paredz, ka WNBA var debitēt tikai 22 gadus sasniegušās spēlētājas.
WebM
WebM ir audiovizuālo mediju faila formāts. Tas galvenokārt tika izveidots, lai radītu atvērtu un komerciāli brīvi izmantojamu video formātu HTML5 video un audio elementos, kas piedāvātu augstas kvalitātes video kompresiju izmantošanai ar HTML5 video. Tam ir māsas projekts WebP, kas paredzēts attēliem. Formāta izstrādi sponsorē Google, un atbilstošā programmatūra tiek izplatīta saskaņā ar BSD licenci.
2010. gadā šo formātu sāka atbalstīt pārlūki Opera, Chrome, Mozilla un citi.
WebM konteinera pamatā ir Matroska profils. WebM sākotnēji atbalstīja VP8 video un Vorbis audio kodekus. 2013. gadā tas tika atjaunināts, lai iekļautu VP9 video un Opus audio kodekus. Tas atbalsta arī AV1 video.
Mišels Platinī
Platinī bija Francijas futbola izlases dalībnieks, kad tā uzvarēja 1984. gada Eiropas čempionātā futbolā. Šajā turnīrā viņš kļuva par rezultatīvāko vārtu guvēju un tika atzīts par labāko spēlētāju. Viņš piedalījās arī 1978., 1982. un 1986. gada Pasaules kausos, pēdējos divos no tiem sasniedzot pusfinālu. Platinī, Alēns Žiress, Luiss Fernandess un Žans Tiganā kopā veidoja carré magique (maģisko kvadrātu), grupu no viduslīnijas spēlētājiem, kas bija 1980. gadu Francijas futbola izlases kodols. Viņš tiek uzskatīts par vienu no labākajiem piespēlētājiem futbola vēsturē, kā arī brīvsitienu izpildītājiem un uzbrukumu noslēdzējiem. Viņam pieder rekords ar visvairāk gūtajiem vārtiem (9) Eiropas čempionātos futbolā, lai arī viņš piedalījās tikai vienā turnīrā 1984. gadā.
Platinī trīs gadus pēc kārtas tika atzīts par Eiropas Gada futbolistu (1983 — 1985). Trīs reizes balvu saņēmuši ir trīs spēlētāji, arī Johans Kruifs un Marko van Bastens, bet Platinī ir vienīgais, kurš to saņēma trīs gadus pēc kārtas.
No 2007. līdz 2016. gadam Mišels Platinī bija UEFA prezidents. Pirms tam šajā amatā bija zviedru speciālists Lenarts Jūhansons (Lennart Johansson). Gan 2011. gadā, gand 2015. gadā Platinī tika atkārtoti pārvēlēts šajā amatā, taču pēc korupcijas skandāla bija spiests amatu atstāt. Viņš bija pirmais futbolists, kurš ieņēma tik augstu amatu.
2004. gadā brazīļu futbola leģenda Pelē Mišelu Platinī iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.
Vjarumi
Vjarumi (arī Vjarami, Vjaromi ) ir ciems Ciblas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļdaļā uz ziemeliem no Kļešņiku purva 9 km no pagasta centra Līdumniekiem, 17 km no novada centra Blontiem un 291 km no Rīgas. Ciemā atrodas Vjaromu kapi; neietilpst neviena (2012) adrešu vienība (māja).
Glinojecka
Glinojecka (pl) - pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē uz austrumiem no Racjonžas pie Vkras upes.
Ledainais lietus
Ledainais lietus ir cieti nokrišņi, kuri izkrīt pie gaisa temperatūras zem nulles (parasti pie 0, −10 °C, retāk pat pie −15 °C) cietu un caurspīdīgu ledus bumbiņu veidā ar diametru 1—3 mm. Bumbiņu iekšpusē atrodas šķidrs ūdens — krītot uz priekšmetiem, bumbiņas saplīst, no tām iztek ūdens, tas sasalst un veidojas apledojums.
Sebastjēns Lēbs
Sebastjēns Lēbs (dzimis Ageno, Elzasā, Francijā) ir franču autorallija pilots. Viņš ir vienīgais astoņkārtējais WRC pasaules čempions sporta veida vēsturē. Visus savus čempiona titulus un WRC uzvaras viņš ir izcīnījis kopā ar savu monegasku stūrmani Danielu Elenu. S. Lēbam pieder vairāki rekordi, tostarp, visvairāk izcīnītās uzvaras WRC posmos.
Autobraucēja karjera
Sākotnēji S. Lēbs bija vingrotājs. Viņš kļuva par vairākkārtēju Elzasas čempionu. Tikai 1995. gadā, 21 gada vecumā, viņš pievērsās autosacīkstēm. 2002. gadā viņš aizvadīja savu pirmo sezonu WRC sacīkstēs Citroën komandas sastāvā. Tosezon francūzim izdevās vienreiz uzvarēt. Jau savā otrajā sezonā S. Lēbs bija nopietns titula kandidāts, tomēr čempionāta izskaņā viņš zaudēja norvēģim Peteram Sūlbergam ar viena punkta starpību. 2004. gadā S. Lēbs jau dominēja WRC čempionātā un izcīnīja savu pirmo titulu.
Viņš kļuva par čempionu arī gadu vēlāk, tomēr atlika tā izcīnīšanu. Pēc tam, kad avārijā gāja bojā Marko Mertina stūrmanis Maikls Pārks, S. Lēbs apzināti nopelnīja divu minūšu sodu un atkrita uz 3. vietu, zaudējot izredzes sakrāt pietiekami punktus titula izcīnīšanai Velsas rallijā. 2006. gadu Citroën pavadīja testējot jauno C4 WRC, tāpēc komanda nepiedalījās sacīkstēs. S. Lēbs brauca Citroën atbalstītajā Kronos komandā un kļuva par trīskārtēju čempionu. 2007. gadā S. Lēbs uzveica Markusu Grenholmu, kurš beidza savu karjeru, un kļuva par četrkārtēju čempionu - pirms tam to bija paveicis vienīgi Tomijs Mekinens. 2008. gadā S. Lēbs titulu garantēja priekšpēdējā rallijā, viņa galvenais konkurents sezonas gaitā bija Miko Hirvonens. 2009. gadā viņš kļuva par seškārtējo pasaules čempionu, sīvā konkurencē ar M. Hirvonenu uzvarot pēdējā rallijā Lielbritānijā, un kopvērtējumā apsteidzot konkurentu tikai par vienu punktu. 2010. gadā viņš uzvarēja jau septītajā Pasaules čempionātā un to pašu paveica arī 2011. gadā, otrajā vietā atstājot savu komandas biedru Sebastjēnu Ožjē.
Literārā valoda
Literārā valoda, standartvaloda, standarta valoda, arī rakstu valoda, ir normēts valodas stils, kurš tipiski tiek lietots oficiālai (ne sadzīviskai) saziņai, tostarp rakstveidā. Dažādās valodās ir dažāda atšķirību pakāpe starp literāro valodu un sarunvalodu. Gadījumos, kad atšķirības ir ievērojamas, attiecīgajā valodā novēro diglosiju – vairākus valodas nozarojumus, nevis tikai stilu atšķirību.
Literāro valodu lieto oficiālās situācijās, kur to prasa saprotamība un pieklājība - piemēram, valsts pārvaldē, uzņēmējdarbībā, sarakstē starp personām, kas nav tuvu pazīstamas. Arī prozas un citu veidu daiļdarbu pamatteksts bieži top literārā valodā. Dažos kontekstos tiek lietoti senatnīgi literārās valodas paveidi – piemēram, baznīcas valoda (svētajos rakstos, liturģijās).
Vispārlietojamās literārās valodas normas apkopo zinātnieki un valodas praktiķi un apstiprina attiecīgas iestādes (ja valstī tādas ir). Laika gaitā normas tiek mainītas un papildinātas, kā arī skaidrotas. Lielu pārmaiņu piemērs ir pareizrakstības reforma.
Aloizs Blonskis
Aloizs Visvaldis Blonskis (dzimis Ciblas pagastā, miris  Rīgā) bija latviešu policijas ģenerālis, valsts darbinieks, Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieks.
Biogrāfija
Mācījies Preiļu rajona Kategrades pamatskolā, Aglonas ģimnāzijā un 23. vakarskolā. Profesionālo izglītību ieguvis PSRS Iekšlietu ministrijas Minskas Augstākajā milicijas skolā, ko pabeidzis 1962. gadā. Policista (miliča) karjeru sācis 1953. gadā. Milicijā un policijā strādājis dažādos amatos. Vadījis Jūrmalas milicijas Kriminālizmeklēšanas daļu, Ogres rajona Milicijas nodaļu, bijis Latvijas Kriminālpolicijas priekšnieka vietnieks (1969—1994). 1994. gadā viņš kļuva par Kriminālpolicijas priekšnieku, šajā amatā būdams līdz 2000. gadam, kad aizgāja pensijā. Pēc aiziešanas pensijā 2001. gadā tika ievēlēts Rīgas domē no partijas "Latvijas Ceļš" saraksta. Tāpat bijis iekšlietu ministra ārštata padomnieks.
Apbalvots ar IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni (1996). 1997. gadā saņēmis policijas ģenerāļa dienesta pakāpi. Sarakstījis grāmatu "No ierindnieka līdz ģenerālim".
A. Blonska meita Ingrīda Labucka ir juriste, tiesnese un bijusī politiķe, bijusi tieslietu ministre un Saeimas deputāte.
Austerlicas kauja
Austerlicas kauja, pazīstama arī kā Trīs imperatoru kauja, notika Napoleona karu laikā pie Austerlicas  (mūsdienās Slavkova pie Brno), aptuveni 10 km uz dienvidaustrumiem no Brno Morāvijā, kas tobrīd bija Austrijas impērijas teritorijā (pašlaik — Čehijas teritorijā). Presburgas miera līguma parakstīšana noslēdza Trešās koalīcijas karu.
Norise
Kaujā Napoleona Bonaparta vadītā Francijas armija guva uzvaru pār Krievijas impērijas un Austrijas impērijas armijām, ko vadīja Aleksandrs I un Francis II. Pēc kaujas Austrija izstājās no kara.
Literatūra
Bassett, R. (2015). For God and Kaiser: The Imperial Austrian Army, 1619–1918. New Haven, Connecticut: Yale University Press. ISBN 978-0-30021-310-2.
Tomass Kūns
Tomass Semjuels Kūns (en, dzimis, miris ) bija amerikāņu zinātnes filozofs. Attīstījis vairākus nozīmīgas koncepcijas zinātnes filozofijā un socioloģijā. Uzskatīja, ka zinātne neattīstās lineāra un nepārtraukta progresa ceļā, bet piedzīvojot paradigmu maiņas. Savas atziņas publicēja 1962. gadā izdotajā darbā The Structure of Scientific Revolutions, kurš uzskatāms par vienu no 20. gadsimta ietekmīgākajām un diskusiju izraisošākajiem darbiem vēsturē un filozofijā.
Pozitīvās tiesības
Pozitīvās tiesības  ir rakstveida sistematizētu normu kopums, kas nosaka sociāli pieņemamu uzvedības modeli personām, ko pieņem attiecīgi pilnvarotas valsts institūcijas, likumdošanas aktos noteiktā kārtībā. Parasti tiek pretstatītas nerakstītām tiesībām: visparējiem tiesību principiem, tiesību paražām.
Rumānijas Karaliste
Rumānijas Karaliste (rumāņu: Regatul României) bija monarhija tagadējās Rumānijas teritorijā, kas pastāvēja no 1881. gada 13. marta līdz 1947. gada 30. decembrim. Valsts iekārtu noteica 1866., 1923. un 1938. gados pieņemtās konstitūcijas. Karalistes vēsture iedalāma divos posmos — Vecā karaliste (teritorija — 138 000 km2), un starp abiem pasaules kariem pastāvējusī Lielā Rumānija (teritorija — 295 049 km2). 1918. gadā Vecās karalistes teritorijai pievienojās Transilvānija, Austrumu Moldāvija (Besarābija) un Bukovina. Besarābiju un Bukovinu 1940. gadā okupēja PSRS, bet Transilvānijas ziemeļus nācās atdot Ungārijas Karalistei. Otrā pasaules kara laikā Rumānija anektēja Transnistras gubernatoriju, un pēc kara beigām atguva Transilvānijas ziemeļus.
Izveidošana
Laikā no 1859. līdz 1877. gadam valstiskais veidojums Rumānijas teritorijā attīstījās no Osmaņu impērijas autonomo provinču Moldāvijas un Valahijas savienības, vietējās izcelsmes prinča vadībā, līdz starptautiski atzītai neatkarīgai karalistei ar vācu Hoencollernu dinastijas karali.
1859. gadā Aleksandra Joana Kuzas izveidotā Moldāvijas un Valahijas savienība 1862. gada 5 februārī oficiāli izveidoja Rumānijas valsti ar galvaspilsētu Bukarestē. 1866. gadā Kuza bija spiests atkāpties no varas un par Rumānijas princi uzaicināja kļūt vācu Hoencollernu dinastijas pārstāvi. Šādu izvēli diktēja topošās valsts interese iegūt Prūsijas karalistes militāro un ekonomisko atbalstu. Paralēli, 19. gs. Balkānos jaunveidoto valstu karaļus parasti izvēlējās no kādas Rietumeiropas dinastijas.
Pēc 1877.—1878. gada Rumānijas-Krievijas-Turcijas kara Berlīnes kongress atzina Rumānijas neatkarību. 1878. gadā Rumānijai pievienoja Dobrudžas teritoriju, taču vienlaikus, tā bija spiesta atdot dienvidu Besarābijas Budžaku Krievijas Impērijai. 1881. gadā Karolu I kronēja par pirmo rumāņu karali.
Paplašināšanās
Rumānija, iespiesta starp Osmaņu, Austroungārijas un Krievijas impērijām skatījās uz Francijas Trešo republiku kā sev radniecīgo romāņu valodu kultūras centru.
1913. gada jūnijā Rumānija iesaistījās Otrajā Balkānu karā pret Bulgārijas Karalisti. 330 tūkstoši rumāņu kareivju iebruka Bulgārijā, ieņēma dienvidu Dobrudžu un apdraudēja Sofiju. Karam noslēdzoties, Rumānija anektēja sen iekāroto dienvidu Dobrudžu.
1916. gada 27. augustā Rumānija Antantes pusē iesaistījās Pirmajā pasaules karā, jo vēlējās iegūt Austroungārijas kontrolēto Transilvāniju. Rumāņus ātri sagrāva un okupēja Austroungārijas, Vācijas, Osmaņu un Bulgārijas karaspēks. 1916. gada beigās, pēc tam kad 6. decembrī Bukaresti ieņēma vāciešu komandētie spēki, rumāņu un sabiedroto krievu karaspēks kontrolēja tikai Moldāviju. Fronte galīgi sabruka pēc boļševiku apvērsuma Krievijā, un Rumānija 1917. gada 9. decembrī parakstīja pamieru.
Lielā Rumānija
Lai arī rumāņu karaspēkam nebija nekādu spožo panākumu, valsts bija nostājusies kara uzvarētāju pusē, tāpēc ar 1919. gada Senžermēnas un 1920. Trianonas miera līgumiem tai atļāva iegūt vairākas teritorijas, pēc tam, kad tajās dzīvojošie etniskie rumāņi izvēlējās pievienoties Rumānijai. 1918. gada 9. aprīlī Besarābijā trīs mēnešus pastāvējusī Moldāvijas Demokrātiskā Republika izlemj pievienoties Rumānijai. 1918. gada novembrī, sabrūkot Austroungārijai, rumāņu karaspēks ieņem Transilvāniju un citas rumāņu apdzīvotās teritorijas, kas gadsimtiem ilgi bija Ungārijas Karalistes pakļautībā. Vienlaikus, Bukovinas Kongress nobalsoja par pievienošanos Rumānijai.
Karalistes nestabilā iekšpolitiskā sistēma un dinastijas ģimenes skandāli noved pie karaļa Karola II diktatūras izveidošanas 1938. gada sākumā. 1940. gada 5. septembrī izveidojas Antonesku diktatūra, kas pastāv līdz 1944. gada 23. augustam.
1947. gada 30. decembrī padomju okupācijas spēku un komunistu valdības spiediena dēļ karalis Mihajs I atteicās no troņa, devās trimdā un Rumānijā izveidoja Rumānijas Tautas Republiku.
Rumānijas karaļi 1866.—1947
Karaļa precīzais tituls nebija "Rumānijas karalis" (rumāņu: Regele României), bet "Rumāņu karalis" (rumāņu: Regele Românilor).
Mišiņeca
Mišiņeca - pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē uz ziemeļiem no Ostrolenkas. Viens no Kurpes etnogrāfiskā reģiona centriem. Reģiona nosaukums cēlies no iedzīvotāju apavu nosaukuma (kurpś, poliski apavi ir buty).
IPod Shuffle
iPod Shuffle ir firmas Apple Inc. pārnēsājams mūzikas atskaņotājs, no iPod mūzikas atskaņotāju sērijas. Tas ir mazākais modelis iPod ģimenē, un pirmais, kas izmanto flash atmiņu. Par pirmo modeli tika paziņots 2005. gada 11. janvārī, un šobrīdējais trešās paaudzes Shuffle iznāca 2009. gada 11. martā. Tas sver 10.7 gramus.
Jēru klusēšana
"Jēru klusēšana" (en) ir 1991. gada amerikāņu trilleris, kura režisors ir Džonatans Demijs. Filmas sižets ir balstīts uz Tomasa Herisa 1988. gada romānu ar tādu pašu nosaukumu. Filmā FIB aģente Klerisa Sterlinga sērijveida slepkavas atrašanā lūdz palīdzību cietumā ieslodzītajam kanibālistiskajam sērijveida slepkavam un izcilajam psihiatram Hanibālam Lekteram. "Jēru klusēšanā" galvenās lomas attēlo Džodija Fostere, Entonijs Hopkinss, Skots Glenns un Teds Levains.
Filmas pirmizrāde notika. Tā kļuva par trešo filmu vēsturē, kura saņēmusi Amerikas Kinoakadēmijas balvas visās piecās par nozīmīgākajām uzskatītajās kategorijās: par gada labāko filmu, labāko režisoru, labāko aktieri, labāko aktrisi un labāko adaptēto scenāriju. 2011. gadā filmu iekļāva ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filmu".
Dons
Dons, īstaja vārdā Artūrs Šingirejs (dzimis Saldū), ir latviešu dziedātājs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1984. gadā Saldū, viņa māte bija Liepājas estrādes ansambļa "Santa" soliste. Pirmo publicitāti guva realitātes šovā "Talantu fabrika" 2003. gadā, kopā ar dziedātāju Lily izdeva albumu, kura vairākas dziesmas nokļuva Latvijas hitparāžu pirmajās vietās. 2006. gadā izdeva savu pirmo soloalbumu Lights On. Albuma tituldziesma ar tādu pašu nosaukumu kļuva populāra arī ārzemēs. 2007. gadā piedalījās Latvijas Nacionālā teātra izrādē "Adata", izpildot dziesmu "Ja tu man esi". 2008. gadā Dons izdeva albumu latviešu valodā Lelle, vairākus gadus sadarbojās ar komponistu Zigmaru Liepiņu, bija Latvijas pārstāvis 2008. gada Jaunajā vilnī (4. vieta), 2010. gada Eirodziesmā ieguva 2. vietu ar dziesmu My Religion Is Freedom.
Kādu laiku dzīvoja Londonā un uzstājās ar pseidonīmu Art Green.
Dvīņi
Dvīņi ir divi reizē dzimuši bērni vienai mātei. Dvīņus iedala divās grupās: monozigotu jeb vienolu dvīņi (sarunvalodā saukti par "identiskajiem dvīņiem") un dizigotu jeb divolu dvīņi. Eiropā un ASV aptuveni 2 trešdaļas dvīņu ir dizigoti, bet 1 trešdaļa — monozigoti.
Daudzaugļu grūtniecību biežums dažādās valstīs var ievērojami atšķirties. Tiek uzskatīts, ka dvīņu grūtniecību biežums ir lielāks nekā dokumentēts, jo "zudušā dvīņa" fenomens agrīnas grūtniecības laikā ne vienmēr tiek identificēts. Patiesais daudzaugļu grūtniecību skaits tiek lēsts no 3—5%. Hellina likums ļauj paredzēt trīnīšu un četrīšu biežumu populācijā. Ja ir zināms, ka dvīņi ir 1/n, tad trīnīšu biežums būs 1/n2, bet četrīšu — 1/n3. Piemēram, ja dvīņi kādā populācijā dzimst 1 reizi katras 100 dzemdības, tad trīnīši dzims 1002 (jeb 1 reizi katras 10 000 dzemdības), bet četrīši — 1003 (jeb reizi katras 1 000 000 dzemdības).
Monozigotu jeb vienolu dvīņi
Vienolu dvīņi ir viena dzimuma, ar iedzimtu līdzību un ar vienādu asinsgrupu.
Vienolu dvīņi rodas, ja tiek apaugļota olšūna, kurai ir divi kodoli vai, ja drostalošanās stadijā embrionālās šūnas sadalās divās daļās un no katras daļas attīstās embrijs.
Gadījumā, ja apaugļotā olšūna dalās pirmo trīs dienu laikā pēc apaugļošanas (pirms ir sācis diferencēties trofoblasts un embrioblasts), dvīņu placentācija ir dihoriāli—diamniāla. Ja dalīšanās notiek blastocistas stadijā (kad ir izveidojies trofoblasts, bet nav diferenciējušies amnija dobumi), dvīņu placentācija ir monohoriāli—diamniāla. Ja dalīšanās notiek 8.—13. dienā pēc apaugļošanās, kad ir diferenciējušies amnija dobumi, tad placentācija ir monohoriāli—monoamniāla.
Dizigotu jeb divolu dvīņi
Divolu dvīņi rodas, ja vienā olnīcā nobriest divi folikuli un notiek ovulācija un apaugļošana vai, ja abās olnīcās nobriest pa folikulam vai, ja vienā folikulā nobriest vairākas olšūnas vai viena olšūna ar dubultkodoliem, notiek ovulācija un brīvos ovocītus apaugļo viens vai vairāki partneri.
Divolu dvīņi vienmēr ir dihoriāli un diamniāli.
Divolu dvīņi var būt viena dzimumam vai dažādu dzimumu. Asinsgrupa var būt vienāda vai atšķirīga. Ārējā līdzība var būt maz izteikta.
Linca
Linca (de) ir pilsēta Austrijas ziemeļos pie Donavas upes, 30 kilometrus no Čehijas robežas. Trešā lielākā pilsēta Austrijā. Augšaustrijas federālās zemes galvaspilsēta. Metalurģiskās un ķīmiskās rūpniecības centrs. Lincā dzimis austriešu rakstnieks Hermanis Bārs (Hermann Bahr) (1863-1934).
Vēsture
15. gadsimta beigās Svētās Romas impērijas imperators Frīdrihs III Lincā pavadīja sava mūža pēdējos gadus, un uz īsu laiku Linca kļuva par impērijas galveno mītni. 16. gadsimta vidū Lincā dzīvoja matemātiķis Johanness Keplers, bet 19. gadsimta vidū komponists Antons Brukners.
20. gadsimta sākumā Lincas reālskolā vienlaicīgi mācījās Ādolfs Hitlers un Ludvigs Vitgenšteins. Linca bija Hitlera iemīļotā pilsēta, un bija plāns to pārvērst par Lielvācijas kultūras centru. Otrā pasaules kara laikā Linca bija svarīgs ķīmiskās un metalurģiskās rūpniecības centrs, bet netālu no pilsētas atradās Mauthauzenas koncentrācijas nometne. Pēc kara Donava, sadalot Lincu divās daļās, kalpoja par PSRS un ASV okupācijas zonu robežu.
Ievērojamākās vietas
Ievērojamākās tūristu vietas Lincā:
Oligarhija
Oligarhija (gr (oligarkhía) no ὀλίγος (olígos), "daži", un ἄρχω (arkho), "vara") ir sabiedrības pārvaldes forma, kur vara pieder nelielai iedzīvotāju grupai, kas valsti pārvalda savās, nevis sabiedrības interesēs. Pirmie, kas jēdzienu definēja un pielietoja, bija Senās Grieķijas filozofs Aristotelis un vēsturnieks Polībijs, aprakstot aristokrātijas deģenerāciju.
Mūsdienu oligarhijas
Par oligarhijām dēvē tādas valstis, kurās varu ar demokrātiskai sabiedrībai tipiskiem valsts pārvaldes mehānismiem uzurpē relatīvi neliela iedzīvotāju grupa. Daudzas oligarhiski pārvaldītas valstis izveidojās pēc PSRS sabrukuma 1991. gadā, kad neliels skaits cilvēku privatizācijas laikā ieguva lielu bagātību un augstus amatus valsts pārvaldē, kontrolēja politiskās partijas un plašsaziņas līdzekļus. Tā 2004. gada maijā žurnāla Forbes krievu izdevums identificēja 36 krievu oligarhus, kuru īpašums bija vērts vairāk kā 1 miljardu ASV dolāru. Credit Suisse 2013. gadā paziņoja, ka Krievijai ir augstākais bagātības nevienlīdzības līmenis pasaulē, ja neskaita nelielās Karību jūras valstis. 2013. gadā 110 miljardieriem piederēja 35% no visas Krievijas Federācijas labklājības.
Cilinskis
Cilinskis (pl; sieviešu dzimtē Cilinska (Cilińska)) ir poļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Oligarhija
Mūsdienu oligarhijas
Arī Amerikas Savienoto Valstu pārvaldes sistēmu reizēm dēvē par oligarhisku.
Latvijā par oligarhiem savulaik dēvēja Aināru Šleseru, Aivaru Lembergu un Andri Šķēli.
Skurbenieši
Skurbenieši (arī Skurbenieki) ir apdzīvota vieta Ķekavas novada Baldones pagastā. Izvietojusies pie Baldones — Tomes ceļa 6 km no pagasta centra Baldones, 22 km no novada centra Ķekavas un 38 km no Rīgas. Skrajciems sastāv no vairākām izklaidus viensētām no mežiem brīvā apvidū Ķekaviņas augšteces Bakānes labajā krastā, nosusinātajā Skurbu purvā. Skurbeniešos atradies darvas tecināšanas ceplis, kolhoza laikos — ferma.
Vācijas Federatīvā Republika
Vācijas Federatīvā Republika (VFR) var būt:
Kapucīnskunkss
Kapucīnskunkss (Mephitis macroura) ir neliela auguma skunksu dzimtas (Mephitidae) plēsējs, kas pieder svītraino skunksu ģintij (Mephitis).
Kapucīnskunkss dzīvo, sākot ar ASV dienvidrietum teritorijām, Arizonas un Teksasas štatos, un beidzot ar Centrālameriku. Visbiežāk tas ir sastopams Meksikā, lai gan kapucīnskunkss ir novērojams arī Gvatemalā, Hondurasā, Salvadorā un Nikaragvā. Izplatības karti var apskatīt šeit. Tam patīk apmesties atklātās vietās kādas upītes tuvumā: prērijā, tuksnesī un akmeņainās kalnu pakājēs, izvairoties no lieliem augstumiem. Tā izplatība ir no jūras līmeņa līdz 2440 metriem virs jūras līmeņa, lai gan tas ir novērots arī augstāk kalnos.
Izskats
Salīdzinot ar savu tuvāko radinieku svītraino skunksu (Mephitis mephitis), kapucīnskunksam ir garāka aste un garāks, mīkstāks kažoka matojums. Savu nosaukumu tas ir ieguvis, pateicoties baltajam, pagarinātajam matojumam uz kakla, kas atgādina kapuci. Kā visi skunksi tas ir melns ar baltu, bet baltā svītra ir tikai viena, kas stiepjas pāri visai mugurai un astei. Uz pieres kapucīnskunksam ir šaura, balta svītra, kas apliecina, ka tas pieder pie svītraino skunksu ģints. Arī Amerikas cūkšņukura skunksam (Conepatus leuconotus) ir tikai viena plata, balta svītra, kas stiepjas visas muguras un astes garumā, bet uz pieres tam nav šaurā, baltā svītriņa. Tomēr reizēm kapucīnskunkss ir melns, aste melna no virspuses, apakša balta un uz katra sāna tam ir divas šauras, baltas svītras. Melna kapucīnskunksa attēlu var apskatīt šeit.
Tēviņi ir nedaudz lielāki par mātītēm. Tēviņu garums kopā ar asti ir 70 cm, astes garums 38 cm, svars 800—900 g, mātītes kopējais garums ir 65 cm, astes garums 37 cm, svars 400—700 g.
Uzvedība
Migu kapucīnskunkss iekārto pazemes alā vai biezā zālē. Visu dienu tas guļ, bet aktīvs kļūst tikai naktī. Kapucīnskunksi ir teritoriāli, teritorijas lielums ir 2,8—5 km². Tas labi sadzīvo ar cilvēkiem un bieži apmetas cilvēku mājokļu tuvumā. Tā draudzīgā attieksme pret cilvēkiem izpaužas arī to satiekot, jo nav tik agresīvs kā pārējie skunksi.
Mazuļi dzimst agri pavasarī februārī vai martā, parasti piedzimst apmēram 3 mazuļi. Tie ir nevarīgi, akli un kurli. Grūsnības periods kapucīnskunksiem ir apmēram 63 dienas.
Barība
Kā visi skunksi kapucīnskunkss ir visēdājs, priekšroku dodot kukaiņiem, bet tas ēd arī veģetāro barībai, īpašs kārums ir bumbieri. Kapucīnskunkss ēd arī putnu olas un medī nelielus grauzējus.
Drobina
Drobina - pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē uz rietumiem no Racjonžas.
Marko van Bastens
Marsels van Bastens (nl; dzimis Utrehtā) ir bijušais Nīderlandes futbolists, bijis arī AFC Ajax galvenais treneris. Līdz 2008. gada Eiropas futbola čempionātam viņš vadīja Nīderlandes izlasi. Spēlētāja karjeras laikā 1980. un 1990. gados viņš spēlēja Amsterdamas "Ajax un AC Milan. Viņš tiek uzskatīts par vienu no labākajiem uzbrucējiem futbola vēsturē un savas īsās karjeras laikā guva 277 vārtus. Viņa karjeru pārtrauca savainojums. Van Bastens izcēlās ar atlētisku spēli ar bumbu, taktisko gudrību, efektīgiem sitieniem no gaisa. Trīs reizes viņš saņēma Ballon d'Or balvu kā Eiropas gada labākais futbolists (1988., 1989. un 1992. gadā) un FIFA Pasaules gada spēlētāja balvu 1992. gadā. Van Bastens ierindojās astotajā vietā Francijas iknedēļas žurnāla France Football balsojumā par Gadsimta spēlētāju, izvēloties bijušos Ballon d'Or ieguvējus.
2004. gadā Pelē viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.
Spēlētāja karjera
Ajax
AC Milan
Nīderlande
Individuālie sasniegumi
2000. gada Latvijas futbola 1. līgas sezona
'''Latvijas futbola 1. līgas 2000. gada sezona''' bija 9. Pirmās līgas sezona. Pirmajā līgā piedalījās 8 komandas, kas aizvadīja četru riņķu turnīru. Par 1. līgas čempioniem kļuva Zibens/Zemessardze.
Turnīra tabula
Sp = Aizvadītās spēles; U = Uzvaras; N = Neizšķirti; Z = Zaudējumi; + = Gūtie vārti; - = Zaudētie vārti; V = Vārtu starpība; Pkt = Punkti * "Robežsardze" par finansiālu saistību nepildīšanu atskaitīti 3 punkti.
Ostrolenkas apriņķis
Ostrolenkas apriņķis ir apriņķis Polijā, Mazovijas vojevodistes ziemeļos. Robežojas ar Mazovijas vojevodistes Ostrovas, Viškovas, Makovas un Pšasnišas apriņķiem, Varmijas-Mazūrijas vojevodistes Pišas un Ščitno apriņķiem, kā arī Podlases vojevodistes Kolno un Lomžas apriņķiem, bet Ostrolenkas pilsēta ir anklāvs apriņķa teritorijā.
Izraēlas karogs
Izraēlas karogs (he, ar) ir Izraēlas valsts simbols. Tā horizontālo līniju proporcija ir 3:5:16:5:3, augstuma un garuma — 8:11. Karoga zilā krāsa tiek aprakstīta kā "tumši debeszila" un tās tonis, tāpat kā izmēri, bieži variē.
Vēsture
Vecajā derībā minēts, ka ebreju ciltīm vēl pirms mūsu ēras bijuši savi karogi, taču to apraksti no tiem laikiem ir ļoti nepilnīgi.
Sākotnēji karogā redzamā sešstaru Dāvida zvaigzne nekādi nebija saistīta ar ebrejiem un Izraēlu. Viduslaikos to sāka lietot arī kā ebreju simbolu, paralēli saglabājot to arī ar ebrejiem nesaistītos gadījumos (piemēram, zila Dāvida zvaigzne bija Osmaņu impērijas Anatolijas Karamanīdu dinastijas simbols). Pirmā zināmā Dāvida zvaigznes attiecināšana uz ebrejiem bijusi 1354. gadā, kad imperators Kārlis IV dāvājis Prāgas ebrejiem īpašu karogu ar Dāvida zvaigzni uz sarkana fona. Vēlāk, 1460. gadā, ungāru Budā pieminēts ebreju karogs, kurā bijušas divas sešstaru un divas citas zvaigznes.
XIX gadsimta beigās cionisma ideologs Teodors Hercls savā grāmatā "Ebreju valsts" rakstīja, ka šādas valsts karogā jābūt septiņām zelta krāsas zvaigznēm, kas simbolizētu septiņu stundu darbadienu.
Pašreizējais karogs principiāli tika izveidots cionistu kustībai 1891. gadā. (Pastāv arī citas versijas, piemēram, ka tas radīts Rišonlecionas pilsētā 1885. gadā.) Tas atgādina talitu — balti zilu jūdaistu lūgšanu apmetni, pievienojot tam Dāvida zvaigzni. Šis cionistu karogs tika apstiprināts 1897. gada Pirmajā cionistu kongresā un vēlreiz, precizētā formā, 18. cionistu kongresā 1933. gadā. Otrajā pasaules karā angļu pusē karojošā Ebreju brigāde lietoja karogu ar zili-balti-zilu trikoloru ar vertikālām svītrām un dzeltenu Dāvida zvaigzni. Kad tika dibināta Izraēlas valsts, karogs kā tās simbols netika apstiprināts uzreiz — tika izskatīti 170 projekti. Sākotnējais projekts atgādināja Ebreju brigādes variantu, mainot zvaigznes krāsu uz zilu un zilās svītras uz gaišzilu, tomēr tika izvēlēts mūsdienu variants, kura zilās līnijas atbilda pieņemtajām uz talita un norādot uz jūru un debesīm. Tas tika pieņemts 1948. gada 28. oktobrī (piecus mēnešus pēc valsts izveidošanas).
Izraēlas karogs sazvērestības teorijās
Teroristiskie arābu grupējumi vairākkārt apgalvojuši, ka Izraēlas karogs esot ekspansionisma simbols un norādot uz ebreju tieksmi iekarot zemes no Nīlas līdz Eifratai, kuras it kā simbolizējot karoga horizontālās līnijas. Šādu teoriju intervijā pauda Palestīnas Atbrīvošanas organizācijas vadītājs Jāsirs Arafāts 1988. gadā, 2006. gadā grupējuma "Hamās" līderis Mahmuds az-Zahars atkārtoja šo versiju, pieprasīdams no Izraēlas izmainīt tās karogu.