cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ņižņekamskas ūdenskrātuve
Ņižņekamskas ūdenskrātuve (uk, tt) ir ūdenskrātuve Kamas upes lejtecē, zemākā no vairākām Kamas kaskādes ūdenskrātuvēm. Atrodas Krievijas Federācijā: Tatarstānā, Udmurtijā, Baškortostānā, kā arī Permas novadā. Nodota ekspluatācijā 1978. gadā, uzpildīta līdz 1981. gadam. Sākotnēji tās līmenis bija plānots par vairākiem metriem augstāks; ūdens režīms ir saistīts ar divām citām lielajām ūdenskrātuvēm un to aizsprostiem, kas atrodas augšup pa Kamu. Ņižņekamskas ūdenskrātuve aptver ne vien Kamas, bet arī tās lielākās pietekas Belajas un citu upju ielejas.
Ūdenskrātuves ūdeņus izmanto Ņižņekamskas hidroelektrostacijā, kas atrodas pie Naberežnije Čelniem.
Tojāti
Tojāti ir ciems Talsu novada Abavas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos pie Tojātu upītes ietekas Abavā un autoceļa P130 9,5 km no pagasta centra Valgales, 27 km no novada centra Talsiem un 105 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Tojātu (Tojaten) pusmuižas centru. Tojātos atrodas SIA ABAVAS DĀRZI (ražo Abavas vīnus) vīnogu dārzs (pati vīna darītava atrodas Slampes pagastā).
Mūsu cilvēks Havanā
"Mūsu cilvēks Havanā" ir angļu rakstnieka Greiema Grīna romāns. Pirmo reizi izdots 1958. gadā.
Romāna darbība notiek Kubā. Par šo valsti, politisko situāciju tajā, militāro bruņojumu un daudz ko citu interesējas Lielbritānijas Slepenais izlūkdienests MI6. Romāna galvenais varonis tiek iesaistīts informācijas vākšanā. Viņa darbošanās MI6 labā, kā arī izlūkdienesta darbs parādīts no komiskās puses. Tomēr vienlaicīgi romānā attēlota arī nestabilā un draudīgā atmosfēra, kas valda Kubā. Romānu var saukt par komisku trilleri.
Riharda Vāgnera iela (Rīga)
Riharda Vāgnera iela ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Riharda Vāgnera iela sākas krustojumā ar Kaļķu ielu un beidzas krustojumā ar Teātra ielu. Ielas garums ir 195 metri.
Mūsu cilvēks Havanā
Vēsturiskais fons
Lai gan romāna rakstīšanas laikā Kubā vēl valdīja diktators Fulhensio Batista, tomēr atsevišķus rajonus jau bija ieņēmuši partizāni. Pavisam neilgi pēc romāna pabeigšanas, Kubā uzvarēja revolūcija un Batista tika gāzts. 1959. gadā pie varas nāca Fidels Kastro.
Romānā nojaušams, ka Kubu gaida pārmaiņas. Rakstniekam pat zināmā mērā izdevies dot mājienu uz vēlākiem notikumiem, kad 1962. gadā norisinājās Kubas raķešu krīze.
1959. gadā, tikai dažus mēnešus pēc Kastro nākšanas pie varas, Havanas apkaimē tika uzņemta grāmatas adaptācija filmā ar tādu pašu nosaukumu "Mūsu cilvēks Havanā". Filmas režisors bija Kerols Rīds. Zināms, ka Fidels Kastro apmeklējis filmēšanas grupu 1959. gada 13. maijā. Saglabājusies fotogrāfija, kur Kastro redzams kopā ar galveno lomu tēlotājiem Aleku Ginesu un Morīnu O'Hāru.
Riharda Vāgnera iela (Rīga)
Ielu savienojumi
Riharda Vāgnera iela ir savienota ar šādām ielām:
Mūsu cilvēks Havanā
Grāmatas tapšana
Greiems Grīns kopš 1941. gada strādāja MI6. Viņš zināja par gadījumu Otrā pasaules kara laikā, kad Portugālē darbojās vācu aģenti, kas vāciešiem sūtīja fiktīvus ziņojumus, lai varētu saņemt papildus naudu. Viens no tiem bija spāņu dubultaģents Garbo, kas vāciešiem no Lisabonas sūtīja maldinošus ziņojumus, izlikdamies, ka viņa rīcībā ir aģentu tīkls visā Anglijā. Greiems Grīns, radot sava galvenā varoņa Vērmolda (Wormold) tēlu, kam nav reāla prototipa, ierosmi tomēr guva no Garbo.
Pirmo darba versiju Grīns sarakstīja jau 1946. gadā kā scenāriju filmai, kur darbība norisinās Igaunijā 1938. gadā. Filma tomēr netika uzņemta. Bet Grīns pēc tam, kad 50. gados vairākas reizes bija apmeklējis Havanu, saprata, ka tā būs īstā darbības vieta viņa romānam.
Sižets
Darbība notiek Havanā diktatora Fulhensio Batistas valdīšanas laikā. Galvenais varonis ir Džeimss Vērmolds. Viņš strādā nelielā veikalā, kurā pārdod putekļsūcējus. Pie viņa iegriežas Hotorns, kas strādā Lielbritānijas Slepenajā izlūkdienestā. Hotorns piedāva Vērmoldam kļūt par aģentu, piedāvājot labu atlīdzību. Tā kā Vērmolds viens audzina savu sešpadsmitgadīgo meitu Milliju, viņš ir pastāvīgās naudas grūtībās. Lai uzlabotu savu finansiālo situaciju, viņš piekrīt būt par aģentu.
Vērmolds savus ziņojumus Londonas štābam raksta, izmantojot informāciju no avīzēm. Tā kā viņa pienākumos ietilpst aģentu tīkla izveidošana, viņš aģentu vārdus izdomā vai ieraksta kādus reālus cilvēkus, ko nemaz nav saticis. Lai daudzveidotu informāciju, viņš nosūta zīmējumus ar militārām raķešu iekārtām, kurus veidojis, pārzīmējot veikalā esošos puteklsūcējus un to detaļas. Tā kā Hotorns zina, ka Vermolds strādā putekļsūceju veikalā, viņš saprot, ka zīmējumi nav īsti, bet viņa interesēs nav atklāt priekšniecībai Londonā patiesību, jo tad viņš tiks vainots, ka nav savervējis īstu aģentu. Tādejādi priekšniecība ir apmierināta ar Vērmolda darbu un aizsūta viņam palīgā asistenti Beatrisi Sevērnu.
Beatrise grib pārņemt savā uzraudzībā aģentu tīklu, tikties ar tiem. Vērmolds cenšas noslēpt, ka aģenti nav īsti. Sagadīšanās pēc kāds cilvēks ar uzvārdu, ko Vērmolds izmantojis aģentu sarakstam, iet bojā autokatastrofā. Vērmolds un Beatrise cenšas pasargāt citus "aģentus" no briesmām, kas no jau šķiet reālas.
Vērmoldam pašam arī draud briesmas. Viņu cenšas noindēt Tirdzniecības apvienibas svinīgajās pusdienās. Tas neizdodas, bet tiek nogalināts viņa draugs doktors Haselbahers. To izdara Vērmolda agrākais paziņa Kārters, kas arī ir putekļsūcēju pārdevējs.
Pilsētā ietekmīgs cilvēks, kapteinis Segura ir iecerējis apprecēt Vērmolda meitu Milliju. Vērmolds to negrib pieļaut. Toties viņš grib iegūt no Seguras pilsētā darbojošos spiegu sarakstu, lai varētu nosūtīt uz Londonu vismaz kādu īstu dokumentu. Lai izvilinātu sarakstu, Vērmolds izliekas, ka grib apspriest precības. Pie Seguras mājās, Vērmolds piedāvā spēlēt dambreti ar figūrām, kas ir mazas alkohola pudelītes. Kas zaudē figūru, tam jāizdzer pudelīte. Kad beidzot Segura aizmidzis, Vērmolds nofotogrāfē spiegu sarakstu un nozog Seguras ieroci.
Lai atriebtu savu draugu Haselbaheru, Vērmolds dodas pie Kārtera un to nogalina, kaut arī Vērmoldam tas nenākas viegli. Spiegu saraksta fotogrāfiju Vērmolds nosūta uz Londonu, bet, vēlāk attīstot, tā izrādās tukša.
Vērmolds atzīstas Beatrisei, ka viņa spiegošanas darbība nebija īsta. Beatrise to ziņo Londonai, un abi tiek izsaukti uz štābu. Priekšnieki ir ļoti dusmīgi par viltus ziņojumiem. Tomēr daļa informācijas bijusi noderīga. Baidoties, ka Vērmolds var kaut ko izpaust presei, viņam piedāvā pasniedzēja darbu štābā un ordeni. Bet lai izrādītu neapmierinātibu, īpaši tiek norādīts, ka tas nebūs pats augstākais ordenis, bet "tikai" Britu impērijas Virsnieka ordenis.
Beatrise atsakās no piedāvātās spiedzes karjeras Džakartā, lai būtu kopā ar Vērmoldu. Lēmumu apprecēties atbalsta Millija, kas pati plāno doties uz Šveici mācīties. Par mācībām Vērmolds ir spējīgs samaksāt, jo neskatoties uz visām nepatikšanām, naudu viņš ir nopelnījis pietiekoši.
Kevins Lebanks
Kevins Lebanks (en, dzimis ) ir ASV hokejists, spēlē labās malas uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2022) Lebanks pārstāv NHL klubu Sanhosē "Sharks". 2014. gada NHL draftā Lebanku ar kopējo 171. numuru, sestajā kārtā izvēlējās Sanhosē "Sharks".
Karjera
Savus juniora sezonas spēlējis OHL komandā Barrie Colts. Kopumā trijās sezonās OHL Lebanks sakrāja 269 punktus 198 spēlēs. 2016. gadā Lebanks pievienojās Sanhosē "Sharks". 2019. gada aprīlī, izslēgšanas kārtas septītajā spēlē pret Vegasas "Golden Knights", Lebanks kļuva par pirmo spēlētāju NHL vēsturē, kas vienā periodā, septītajā spēlē ir sakrājis četrus punktus.
Pelikāns tuksnesī
"Pelikāns tuksnesī" ir 2014. gadā izdota Latvijas dokumentālā filma. Filmas režisors ir Viesturs Kairišs.
Sižets
Filmas pamatā ir stāsts par zemi, kura vienlaicīgi ir ģeogrāfisks jēdziens un abstrakts demiurģisks akts, kā arī filmas autora dzīves pieredze.
Gerets Makolijs
Gerets Džeralds Makolijs (en, dzimis Lārnā, Ziemeļīrijā) ir bijušais britu futbolists. Spēlēja aizsarga pozīcijā.
Profesionālā futbolista gaitas sācis, spēlējot Ziemeļīrijas līgas klubos Linfield, Ballyclare Comrades, Crusaders un Coleraine. 2004. gadā pievienojies Anglijas klubam Lincoln City, bet jau 2006. gadā pārcēlies uz Leicester City. 2008. gadā pārgājis uz Ipswich Town, bet 2011. gadā — uz West Bromwich Albion, kur atzīts par kluba 2012./2013. sezonas gada spēlētāju.
Ziemeļīrijas galvenajā izlasē debitējis 2005. gada jūnijā pārbaudes spēlē pret Vāciju. Spēlējis 2016. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Corelaine
Individuālie sasniegumi
Stefansona sala
Stefansona sala (en) ir neapdzīvota sala Kanādas ziemeļos Kanādas Arktiskajā arhipelāgā. Administratīvi pieder Nunavutas teritorijas Kitikmeotas reģionam.
Ģeogrāfija
Atrodas Kanādas Arktiskā arhipelāga vidusdaļā pie Viktorijas salas Storkersona pussalas krasta, no kura to šķir tikai dažus simtus metrus platais šērām pildītais Goldsmita šaurums. Vikonta Melvila šaurums ziemeļos salu atdala no Viktorijas salas, bet Maklintoka šaurums austrumos — no Velsas Prinča salas. Sala izstiepta ziemeļu—dienvidu virzienā, krasti mēreni izroboti. Salas lielāko daļu aizņem plaša zemiene, ziemeļos — neliels pacēlums. Ainavā valda tundra.
Vēsture
Pirmie no eiropiešiem salu 1917. gadā atklāja Vilhjalmura Stefansona ekspedīcija un nosauca par Lefingvela salu (Leffingwell Island) par godu amerikāņu polārpētniekam Ernestam de Kovenam Lefingvelam (Ernest de Koven Leffingwell). Nosaukums netika atainots ekspedīcijas atskaitēm pievienotajās kartēs, tādēļ sala no jauna tika «atklāta» 1946. gadā un 1952. gadā tai piešķīra pirmatklājēja vārdu.
Sietlas "Sounders"
Sietlas "Sounders" ir profesionāls ASV futbola klubs no Sietlas, Vašingtonas. Klubs ir dibināts 2007. gadā. Kopš 2009. gada klubs spēlē ASV augstākās futbola līgas jeb MLS rietumu konferencē. Savas mājas spēles klubs aizvada Lumen Field stadionā.
Kaspijska
Kaspijska (ru) ir pilsēta Krievijā, Dagestānas Republikā. Izvietojusies Kaspijas jūras krastā 14 km uz dienvidiem no republikas galvaspilsētas Mahačkalas. Pilsētā ļoti dažāds iedzīvotāju nacionālais sastāvs; lielākie etnosi ir lezgīni (21,4%), dargi (20,7%), avāri (14,6%), laki (14,2%), kumiki (9,7%), krievi (9,0%) un tabasarani (5,4%).
Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1932. gadā kā strādnieku ciemats Dvigateļstroja (Двигательстрой) pie jaunbūvējamas dīzeļdzinēju rūpnīcas Dagdizel. 1947. gadā piešķirts pilsētas statuss un tagadējais nosaukums. 1996. gada 16. novembrī čečenu teroristi uzspridzināja daudzdzīvokļu māju, nogalinot 68 cilvēkus; mērķis esot bijis mājā dzīvojošie robežsargi. 2014. gadā Kaspijska iekļauta monopilsētu sarakstā ar sarežģītu sociāli ekonomisko stāvokli.
Spruktu baznīca
Spruktu Svētā Antona Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Augšdaugavas novada Naujenes pagasta Spruktu ciemā.
Vēsture
Pirmā kapela Spruktos bija būvēta 1785 gadā, tā bija koka celtne, kas 1866. gadā bija jau nolietota. Pašreizējo dievnamu sāka celt 1933. gadā, nodibinoties Spruktu draudzei. Pirmais Spruktu prāvests bija Vaclavs Kozlovskis, kurš, iepriekš būdams būvtehniķis, izveidoja dievnama celtniecības plānu un vadīja celtniecības darbus. 1933. gada 10. septembrī Krāslavas baznīcas dekāns Jāzeps Kisielis iesvētīja baznīcas pamatus. Šajā gadā tika uzcelta arī plebānija, kurā tika izveidota pagaidu kapela. 1935. gadā baznīca bija gatava, trūka tikai torņu un dekāns Kisielis to iesvētīja, veltot Svētā Antona godam. Šajā gadā prāvestu Kozlovski nomainīja prāvests Vladislavs Litaunieks, kura darbības laikā tika uzcelti dievnama torņi. 1938. gadā par prāvestu kļuva Staņislavs Kokins, kura darbības laikā dievnama celtniecība tika pilnībā pabeigta.
Kāposti
Kāposti (Brassica) ir krustziežu dzimtas ģints.
Klasifikācija
Kāpostu ģintī ietilpst 43 sugas.
Spruktu baznīca
Interjers
Dievnams ir triju navu celtne ar cementa flīžu grīdu un koka griestiem, kas ir velvē veidoti un apmesti. Sienas apmestas un krāsotas. No ieejas pa labi atrodas niša Ziemassvētku un Lieldienu dievkalpojumiem. Presbitērija abās pusēs atrodas sakristejas. Sānu navas šauras. Kora telpās atrodas sens harmonijs, ērģeļu nav.
Dievnamā ir trīs altāri. Galvenajā jeb centrālajā altārī atrodas Svētā Antona glezna, kas tika atvesta no Izvaltas baznīcas. Kreisās puses altārī ir niša ar lielu Jaunavas Marijas skulptūru, kas arī tika pārvesta no Izvaltas, bet labajā — Jēzus Sirds glezna, ko gleznojusi māksliniece Jadviga Žilvinska. Dievnamam ir četri procesijas karogi.
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Pāvels Raciņš. Draudze pastāv no 1933. gada, to izveidoja, atdalot teritorijas no Jezupovas un Izvoltas draudzēm. Draudzei ir trīs kapsētas — Spruktu, Rudānu (Rudeņu) un Markovas kapsēta.
Draudzes lielākie svētki
Draudzes lielākie svētki un atlaidas ir Svētā Antona diena, Vissvētākās Jaunavas Marijas svētki, Vissvētākās Jaunavas Marijas diena un apustuļa Svētā Jāņa diena.
Gustavs V
Gustavs V (sv; dzimis, miris ) bija Zviedrijas karalis no 1907. gada līdz nāvei 1950. gadā.
Dzīvesgājums
Dzimis 1858. gadā Zviedrijas karaļa Oskara II ģimenē. Jaunībā bija pazīstams tenisists un ar pseidonīmu Mr G piedalījās tenisa turnīros. No 1897. līdz 1907. gadam bija Zviedrijas Sporta asociācijas vadītājs un kā karalis oficiāli atklāja 1912. gada vasaras olimpiskās spēles. Viņš bija pēdējais Zviedrijas karalis, kurš tieši iejaucās valsts politiskajos procesos, kad neilgi pirms Pirmā pasaules kara sākuma 1914. gada 6. februāra runā (t.s. Borggårdstalet) kritizēja valdību par nepietiekamu valsts militāro attīstību, kā rezultātā krita liberāļu valdība un par premjeru tika iecelts Hjalmars Hammaršelds. Tomēr vēlāk liberāļi un sociāldemokrāti vēlēšanās ieguva vēl vairāk balsu un 1917. gadā premjeru kļuva Nilss Edēns. Edēna valdība de facto atcēla jebkādu iespēju karalim ietekmēt politiskos procesus.
Otrā pasaules kara laikā Gustavs V uzturēja personiskus kontaktus ar Vācijas augstākajām amatpersonām, neformāli ietekmējot Zviedrijas lēmumu atļaut vācu karaspēka tranzītu no Norvēģijas uz Somiju 1941. gada jūnijā - jūlijā.
Pēc viņa nāves 1950. gados izcēlās Haijbī skandāls (Haijbyaffären), kurā parādījās ziņas par karaļa iespējamo homoseksuālismu.
Vizīte Igaunijā un Latvijā
1929. gada 27.-30. jūnijā Gustavs V veica oficiālu atbildes vizīti Igaunijā un Latvijā. 27. jūnijā karalis no Stokholmas ar bruņu kuģi „Sverige”, ko pavadīja militārais kreiseris „Droting Viktorija” un 4 mīnu kuģi, ieradās Tallinas ostā. Rīgā karalis ieradās 29. jūnijā ar Tallinas speciālvilcienu cauri Valkai, Cēsīm un Siguldai, apmeklēja Rīgas Brāļu kapus, piedalījās svinīgā ceremonijā Latvijas Universitātē (LU), kuras laikā viņu iecēla par LU goda doktoru. LU prorektors Arnolds Spekke teica slavinājuma runu latīņu valodā. Pirmās dienas vakarā augstajam viesim par godu Nacionālajā operā notika baletu “Apburtā princese” un “Pahita” fragmentu izrāde, kam sekoja rauts Rīgas pilī. Mājup karalis devās 30. jūnijā ar karaliskās flotes bruņukuģī Sverige, kas kopā ar karakuģu eskadru bija noenkurojies Daugavā.
Alona elegans
Alona elegans ir ūdensblusu suga. Tajā izšķir 2 pasugas: Alona elegans elegans Kurz, 1875 un Alona elegans lebes Dumont & Van De Velde, 1975. Alona elegans sastopama Itālijā (Sicīlijas salā) un Spānijā (Minorkas un Maljorkas salās). Apdzīvo dīķus, īslaicīgas un duļķainas peļķes.
Ogres teātris
Ogres teātris ir reģionāls repertuārteātris, kas kopš 2018. gada darbojas Ogres Teātra telpā.
Vēsture
Ogres teātra pirmsākumi saistāmi ar 1928. gadu, kad līdz ar Ogres pilsētas dibināšanu un Apvienoto biedrību nama (vēlākā Tautas nama) atklāšanu tika dibināta Ogres teātra biedrība. Teātra tradīcijas Ogrē turpinājušās līdz pat mūsdienām.
Režisori
Jana Bremšmite (1929-1935)
Eduards Miks (1927-1939)
Kristaps Linde (1933-1935)
Arnolds Tanbergs (1948)
Rūdolfs Baltaisvilks (1949)
Zelma Virse (1950)
Gunārs Cilinskis (1952-1953)
Kārlis Ādernieks (1954-1960)
Kārlis Pabriks (1960-1961)
Oļģerts Dunkers (1962)
Vladimirs Antmanis (1963)
Kārlis Ādernieks (1963-1965)
Marga Tetere-Valdmane (1966)
Valerija Rozenberga (1966-1967)
Kārlis Valdmanis (1966-1967)
Elvīra Pipre (1968-1969)
Taisija Baboliņa (1970-1971)
Līga Lakstiņa-Treznovska (1972-1973)
Guna Krastiņa-Neimane (1972)
Mirdza Sila (1974)
Jānis Cekuls (1975)
Juris Zariņš (1976-1977)
Elza Zepa (1976)
Georgs Kovaļonoks, Biruta Reinsone-Kovaļonoka (1979-2002)
Uģis Tīrums (2003-2005)
Jānis Kaijaks (2001-šobrīd)
Teātra repertuārs (kopš 2006. gada)
2006
14. janv. Žans Batists Moljērs “Dons Žuans”, rež. Jānis Kaijaks, kost. māksl. Liene Mežule, horeogr. Anna Krastiņa, deju grupa “Čilli”, gaismas Ēriks Evelons. Lomās: Dons Žuans – Guntis Kolbergs, Sganarels – Edijs Čibels, donja Elvīra – Astra Kolberga, dons Karloss un augļotājs Dimānšs – Guntars Arājs, Pjēro un ubags – Kalvis Kravalis, Šarlote – Anita Saukane, Matirīne – Inta Stīpniece (Bērziņa).
23. jūn. Rūdolfs Blaumanis, Marga Tetere “Kā precas latvieši” (“Brīnumzālīte”), rež. Jānis Kaijaks, scen. Kalvis Kravalis, skaņa Ēriks Evelons, gaismas Jānis Aperāns, deju kolekt. “Raksti”, horeogr. Sandra Purmale. Lomās: Viļņu Jānis – Guntars Arājs, Kārlis – Jānis Roze vai Edijs Čibels, Mare – Marina Ostrovska, Jēkaups – Jānis Zadvinskis, Saplīze – Lauma Straume, Dāča – Ilze Kravale, Vējš – Jānis Karps, Alīde – Astra Rasima (Kolberga), Vēju kalps – Edijs Barnatovičs, Lavīze – Kristīne Saveļjeva, Māte – Saulcerīte Rulle, Anne – Anita Saukane, Marija – Sabīne Ezergaile, Kalējs – Valdis Kļaviņš, Ilze – Ilze Aperāne, Līzīte – Paula Daudze, Zvaniķis – Jānis Aperāns.
2007
31. mar. Karlo Goldoni “Divu kungu kalps”, rež. Uģis Tīrums, horeogr. Elīna Eida, gaismas Jānis Aperāns, skaņa Ēriks Evelons. Lomās: Klariče – Sabīne Ezergaile, Smeraldīne – Margarita Sabļina (Lutere), Beatriče – Aija Vilciņa, Doktors – Kalvis Kravalis, Brigella – Ilze Kravale, Pantalone – Jānis Karps, Silvio – Edijs Bernatovičs, Trufaldino – Jānis Roze, Florindo – Normunds Dzelme, nesējs, kalps, režisora asistente – Lauma Straume.
Jaunaiskrūgs
Jaunaiskrūgs ir ciems Augšdaugavas novada Ambeļu pagastā. Atrodas 254 km attālumā no Rīgas.
Ogres teātris
Teātra repertuārs (kopš 2006. gada)
29. dec. Lelde Stumbre “Pāris – nepāris”, rež. Jānis Kaijaks, scen. Kalvis Kravalis, kost. māksl. Liene Mežule, horeogr. Anna Krastiņa, gaismas Jānis Aperāns, skaņa Ēriks Evelons, deju grupa “Čilli”. Lomās: Katrīna – Astra Rasima (Kolberga), Ernests – Kalvis Kravalis, Lauris – Edijs Bernatovičs, Rita – Margarita Sabļina (Lutere), Melānija – Inta Stīpniece (Bērziņa), Rihards – Guntis Kolbergs, Maija – Ilze Aperāne, Tils – Jānis Roze, Brunis – Guntars Arājs.
6. dec. Jaroslavs Hašeks “Šveiks”, rež. Jānis Kaijaks, kost. māksl. Liene Mežule, horeogr. Anna Krastiņa. Lomās: Šveiks – Jānis Roze vai Edijs Čibels, Millera kundze/ Priekamājas saimniece – Lauma Straume, Palivecs/ Pulkvedis Šrēders/ Cietumnieks/ Ķ. un Ķ. Dievs  – Valdis Kļaviņš, Paliveca kundze/ Ungāriete – Ilze Kļaviņa, Bretšneiders/ Baluns/ Tirgotājs/ Cietumnieks/ Eņģelis – Kalvis Kravalis, Policists/ Kareivis/ Cietumnieks – Jānis Podnieks, Žurnāliste – Inta Stīpniece (Bērziņa), Slepenpolicijas komisārs/ Kareivis – Bruno Āriņš, Policijas seretāre/ Priekameita/ Dāma ar sunīti/ Medmāsa – Margarita Sabļina (Lutere), Feldkurāts Otto Kacs/ Leitnants Dubs/ Ārsts – Guntis Kolbergs, Cietuma uzraugs/ Vodička/ Cietumnieks – Juris Baltins, Kakonija kugs/ Ģenerālis/ Francis Jozefs – Jānis Zadvinskis, Etele Kakonija/ Priekameita/ Dāma ar sunīti/ Medmāsa – Anita Saukane, Kakoniju kalpone/ Priekameita/ Dāma ar sunīti/ Medmāsa – Marina Ostrovska, Oberleitinants Lukašs/ Cietumnieks – Guntars Arājs, Ketija/ Priekameita/ Medmāsa – Astra Kolberga, Vodička/ Cietuma uzraugs/ Eņģelis – Juris Baltins, Kadets Bīglers – Kristaps Arājs, Pulkveža Šrēdera kalpone/ Priekameita – Margarita Sabļina (Lutere), priekameitas – Anna Krastiņa, Olga Kočmarjova-Timkuse.
Islāms Azerbaidžānā
Islāms Azerbaidžānā ir dominējoša reliģija valstī. 2009. gadā aptuveni 99,2 % Azerbaidžānas iedzīvotāju bija musulmaņi, no tiem aptuveni 85 % ir šiīti, bet pārējie 15 % ir sunnīti.
Ogres teātris
Teātra repertuārs (kopš 2006. gada)
2010
Islāms Azerbaidžānā
Saskaņā ar 2010. gada aptaujas datiem 49% azerbaidžāņu uz jautājumu "Vai reliģija ir svarīga jūsu ikdienas dzīves sastāvdaļa?" atbildēja noliedzoši, kas ir viens no augstākajiem rādītājiem starp visām musulmaņu vairākuma valstīm. 1998. gada aptaujā tika lēsts, ka Azerbaidžānā dedzīgi ticīgo iedzīvotāju īpatsvars ir tikai 20%.
Ogres teātris
Teātra repertuārs (kopš 2006. gada)
10. janv. Alehandro Kasona “Trešais vārds”, rež. Jānis Kaijaks, scen. Māris Ruskulis, kost. māksl. Liene Mežule, Kristīne Saliniece, gaismas Jānis Aperāns, skaņa Ēriks Evelons. Lomās: Margarita Luhana – Anita Saukane vai Astra Kolberga, Krustmāte Matilde – Ilze Kļaviņa, Krustmāte Anhelina – Lauma Straume, Donja Lola – Inta Stīpniece (Bērziņa), Žozefīne – Margarita Sabļina (Lutere), Pablo – Guntars Arājs vai Guntis Kolbergs, Senjors Roldans – Valdis Kļaviņš, Senjors Hulio – Guntis Kolbergs vai Guntars Arājs, Profesors – Konrāds Lorencis vai Kalvis Kravalis, Eusebija – Kalvis Kravalis vai Juris Baltins.
Islāms Azerbaidžānā
Vēsture
Islāms mūsdienu Azerbaidžānas teritorijā ienāca 7. gadsimta vidū arābu iebrukuma laikā Aizkaukāzijā. Arābu Kalifāta laikā pilsētās tika celtas mošejas, pārcēlās daudzas arābu ģimenes (kas sajaucās ar vietējiem iedzīvotājiem). Šīisma aizsākās Abasīdu laikā, sākot no 8. gadsimta vidus, kad varas iestāžu vajātie šiītu musulmaņi sāka plūst uz Arābu Kalifāta perifēriju.
Ogres teātris
Teātra repertuārs (kopš 2006. gada)
23. jūn. Rūdolfs Blaumanis “Skroderdienas Silmačos”, rež. Jānis Kaijaks, scen. Māris Ruskulis, kost. māksl. Ilze Kupča-Ziemele, vok. pedag. Ilze Miezere. Lomās: Antonija – Astra Kolberga, Aleksis – Kalvis Kravalis, Dūdars – Guntars Arājs, Kārlēns – Mārcis Broks, Rūdis – Edijs Čibels, Elīna – Maija Vilima, Pindaks – Juris Gasparovičs, Pindacīša – Evija Kļaviņa (Majore) vai Daiga Krūmiņa, Ieviņa – Katrīna Anna Ozoliņa, Pičuks – Andris Krauja vai Ernests Greizis, Auce – Anita Saukane vai Signe Stabinge, Joske – Guntis Kolbergs, Zāra – Margarita Lutere, Ābrams – Andris Peismalietis, Tomulīša – Inta Bērziņa, Bebene – Lauma Straume, Tonīte – Rasa Peismaliete.
2011
Islāms Azerbaidžānā
Vēsture
1920. gada aprīlī Azerbaidžānā tika pasludināta padomju vara. 20. gadsimta 30. gados sākās garīdzniecības vajāšanas un tika slēgtas mošejas. 1933. gadā visā republikā bija palikušas tikai 17 mošejas. Islāms kā reliģija neapšaubāmi ir cietis briesmīgu kaitējumu no represijām un terora atmosfēras. Tā rituāli vairs netika ievēroti publiski.
Pēc Azerbaidžānas neatkarības iegūšanas 1991. gadā republikā sāka veidoties dažādas islāma un islāmistu radikālās organizācijas un kopienas. 1991. gadā Azerbaidžānā izveidojās Azerbaidžānas Islāma partija. Tā paša gada 10. decembrī Azerbaidžāna kļuva par Islāma konferences organizācijas dalībvalsti.
Ogres teātris
Teātra repertuārs (kopš 2006. gada)
1. okt. Džefrijs Goldmans “Lauva ziemā”, rež. Jānis Kaijaks, rež. asist. Signe Stabinge, scen. Māris Ruskulis, kost. māksl. Kristīne Saleniece, Valentīna Romanovska, gaismas Jānis Aperāns, skaņa Ēriks Evelons, vok. pedag. Ilze Miezere. Lomās: Henrijs – Valdis Kļaviņš, Elinora – Ilze Kļaviņa, Alē – Anita Saukane, Džons – Edijs Čibels, Džefrijs – Kalvis Kravalis, Filips – Guntis Kolbergs, Alē bērnībā – Margarita Sēkliņa, Džons bērnībā – Klāvs Tračums, Džefrijs bērnībā – Ādams Kolbergs, Ričards bērnībā – Haralds Zvejnieks.
2012
25. nov. Francis Arnolds, Ernests Bahs “Taupības komisārs”, rež., scen. Jānis Kaijaks, kost. māksl. Inguna Strazdiņa, Kristīne Saleniece, komp. Valdis Zilveris, horeogr. Anna Krastiņa, skat. meist. Juris Gasparovičs, Kalvis Kravalis. Lomās: ģenerāldirektors Brukmans – Andris Peismalietis, Eduards Hāzelhūns – Kalvis Kravalis, Emīlija Kolbe – Evija Kļaviņa (Majore), Marlīze – Margarita Lutere, Georgs Šillings – Guntis Kolbergs, konsuls Vīlands – Valdis Kļaviņš, Hilda – Anita Saukane, Pusija Angora – Astra Kolberga, Tedijs Brants – Edijs Čibels, Babetta – Irina Čibele, Lotte Miller – Anna Krastiņa vai Maija Jeremičeva (Vilima-Kravale), Krispels – Juris Gasparovičs, Vēbers – Ernests Greizis, Martens – Bruno Āriņš, biroja darbinieki – Kristaps Arājs, Jānis Podnieks, “Palass teātra” dejotājas – Anna Krastiņa, Elīna Daugerte.
2013
29. dec. Žans Batists Moljērs “Skapēna blēdības” – rež. Jānis Kaijaks, kost. māksl. Ilze Kupča-Ziemele, horeogr. Dace Jonele, vok. pedag. Ilze Miezere, gaismas Jānis Aperāns, skaņa Ēriks Evelons. Lomās: Argants – Andris Peismalietis, Žeronts – Guntars Arājs, Oktavs – Edijs Čibels, Leandrs – Ernests Greizis, Zerbineta – Anita Saukane vai Margarita Sabļina (Lutere), Hiacinte – Maija Jeremičeva (Vilima-Kravale) vai Dace Velberga, Skapēns – Guntis Kolbergs, Silvestrs – Juris Gasparovičs, Nerina – Evija Kļaviņa (Majore), Karls – Reinis Miezers. Neapoles ļaudis – Ilze Gasparoviča, Daiga Krūmiņa, Astra Kolberga, Anita Saukane vai Margarita Sabļina (Lutere), Maija Jeremičeva (Vilima-Kravale) vai Dace Velberga, Kalvis Kravalis, Jānis Hanzens, Oskars Mikanovskis, Kristaps Arājs. Amerikas tūriste – Lauma Straume.
2014
28. dec. Anšlavs Eglītis “Omartija kundze” – rež. Jānis Kaijaks, scen. Māris Ruskulis, kost. māksl. Ilze Kupča, horeogr. Annija Belogrudova, gaismas Jānis Aperāns, skaņa Ēriks Evelons, rež. asist. Matīss Priedītis, šuv. Kintija Voškāne. Lomās: Aleksandra Omartija – Lauma Straume, Klāvs Omartijs – Valdis Kļaviņš, Olivers Vilks – Edijs Čibels vai Matīss Priedītis, Bernards Vilks – Andris Peismalietis, Mārtiņš Locis – Juris Gasparovičs, Alīde Loce – Evija Kļaviņa (Majore), Beāte Boringere – Margarita Sabļina (Lutere) vai Maija Jeremičeva (Vilima-Kravale), Oficiants – Matīss Priedītis vai Edijs Čibels.
2015
26. dec. Henriks Ibsens “Bernika projekts”, rež. Jānis Kaijaks, scen. Māris Ruskulis, kost. māksl. Ilze Kupča-Ziemele, horeogr. Rita Lūriņa, skaņa: Mārtiņš Andersons. Lomās: Konsuls Berniks – Guntars Arājs, Bernika kundze – Maija Vilima, Ulavs – Žans Jeremičevs, Marta Bernika – Anita Saukane, Johans Tennesens – Ernests Greizis, Lona Hesele – Astra Kolberga, Hilmārs Tennesens – Kalvis Kravalis, adjunkts Rērluns – Guntis Kolbergs, tirgotājs Rummels – Andris Peismalietis, tirgotājs Vīgelans – Edijs Čibels, Dīna Dorfa – Katrīna Anna Ozoliņa, pilvarotais Kraps – Jānis Roze vai Sandis Krapāns, Eune – Juris Gasparovičs, Rummela kundze – Lauma Straume, Holta kundze – Inta Bērziņa, Linges kundze – Daiga Krūmiņa.
2016
10. dec. Oskars Vailds “Cik svarīgi būt nopietnam”, rež. Jānis Kaijaks, scen. Ivars Noviks, kost. māksl. Ilze Kupča-Ziemele, horeogr. Annija Belogrudova, vok. pedag. Ilze Miezere, horeogr. Rita Lūriņa, gaismas Jānis Aperāns, skaņa: Mārtiņš Andersons. Lomās: Džons Vērdings – Ernests Greizis, Aldžernons Monkrīfs – Guntis Kolbergs, mācītājs Čeizebls – Andris Peismalietis, Lēdija Breknela – Lauma Straume, Gvendolena Fērfaksa – Anita Saukane, Sesilija Kārdjū – Katrīna Anna Ozoliņa, mis Prizma – Astra Kolberga, Merimens, sulainis – Jānis Roze vai Edijs Čibelis, Leins, kalpotājs – Jānis Roze vai Edijs Čibelis.
2017
8. okt. Roalds Dāls “Matilde”, rež. Jānis Kaijaks, rež. asist. Indra Tilaka, komp. Agneta Krilova, aranž. Valdis Zilvers, scenogr. Ivars Noviks, kust. konsult. Rita Lūriņa,, kost. māksl. Ilze Kupča-Ziemele, vok. pedag. Ilze Miezere, gaismas Jānis Aperāns, skaņa Mārtiņš Andersons. Lomās: Matilde – Annija Norberte, tēvs – Kalvis Kravalis, māte – Maija Vilima (Vilima-Kravale), brālis – Reinis Miezeris, Dženija Hanija – Anita Saukane, Agate Trančbula – Inta Bērziņa, Felpas kundze – Ināra Klintsone, Skolas pavāre – Signe Irbēna (Stabinge), Lavandera – Zane Zviedre, Hortenzija – Katrīna Kūkuma, Amēlija – Linda Plaude, Prudensa – Linda Vilkārse, Naidžels – Otto Otomārs Veips, Brūss – Tomass Markuss Ozols, Freds – Klāvs Tračums, skolēni – Kate Fišere, Paula Gasūne, Elēna Selga – Ieva Miezere, Krišjānis Gasūns.
10. dec. Leons Briedis “Pasaka par Ziemassvētku zvaigzni” (pēc Sjerres Branta lugas motīviem), rež. Jānis Kaijaks, komp. Valdis Zilvers, aranž. Pēteris Pāss, Aija Pāss, scen. Ūna Laukmane, Mairita Ose, horeogr. Ināra Arbidāne, kust. konsult. Rita Lūriņa, kost. māksl. Dana Lūsēna, bērnu vokālā studija “Svilpastes”, vok. pedag. Ilze Miezere. Lomās: Sonja – Megija Žvagiņa, karalis – Andris Peismalietis, grāfs – Guntis Kolbergs, ragana – Evija Majore, Ziemassvētku vecītis – Andris Peismalietis, Ūle – Kristofers Kalvis, Petra – Samanta Nagle, Petrīne – Ieva Miezere, raganas meita – Paula Grundmane, laupītāji – Andrians Āboliņš, Mārtiņš Liepiņš un Reinis Miezers, rūķis – Krists Upelnieks.
2018
Ogres teātris
8. dec. Pjērs Barijē, Žans Pjērs Gredī “Rītdiena ir tālu” (“Četrdesmit karāti”), rež. Jānis Kaijaks, māksl. Ilze Kupča-Ziemele, gaismu, skaņu oper. Mārtiņš Andersons, grima māksl. Linda Vilkārse, šuv. Kintija Voškāne. Lomās: Līza Žermēna – Astra Kolberga, Gijoms Šarbonjē – Ernests Greizis, Ervē – Guntis Kolbergs, Edijs Beneramī – Juris Gasparovičs, Monete Žermēna – Lauma Straume, Annika Žermēna – Linda Plaude, Mariona Barbjē – Sarmīte Krauze, Kristiāna Šarbonjē – Evija Majore vai Inta Bērziņa, Edgars Šarbonjē – Pēteris Zilberts, Patriss Dudelo – Mārcis Broks, jaunieši no bariņa – Herberts Legants, Ramona Rubene, Ulrika Zaneripa, Katrīna Zunda, Arturs Mālnieks.
26. dec. “Ziemassvētku stāsti” (Ogres Teātra studija), rež. Jānis Kaijaks, māksl. Ilze Kupča-Ziemele, gaisma, skaņa Mārtiņš Andersons, Krišjānis Kārlis Kupčs, grima māksl. Laura Krūze-Saliņa, vok. pedag. Ilze Miezere. Lomās: Guntars Arājs, Margarita Lutere, Signe Stabinge, Sarmīte Krauze,  Ramona Rubene, Ulrika Zaneripa, Katrīna Zunda, Herberts Legants, Arturs Mālnieks, Inese Pivare, Andžela Pētersone-Eņģe, Daina Grandāne, Agnese Mangelsone, Kate Fišere.
2020
29. maijs. Andruss Kivirehks “Seši” (“Seši monologi par naudu”) (virt. izr.), rež. Jānis Kaijaks, māksl. Ilze Kupča-Ziemele, video Krišjānis Kārlis Kupčs. Lomās: Guntars Arājs, Kalvis Kravalis, Margarita Lutere, Linda Plaude, Maija Vilima (Vilima-Kravale), Pēteris Zilberts.
25. okt. Žans Dells, Žeralds Sibleirass “Lai dzīvo Bušona!”, rež. Jānis Kaijaks, scen. Ernests Austriņš, kost. māksl. Ilze Kupča-Ziemele, gaismu, video māksl. Ansis Imaks, gaismu, skaņu oper. Krišjānis Kārlis Kupčs, šuv. Mairita Ose, grima māksl. Linda Vilkārse. Lomās: Žaks – Andris Peismalietis, Nikolā – Kalvis Kravalis vai Bruno Āriņš, Odeta – Margarita Lutere vai Anita Saukane, Robērs Flapī – Andris Krauja.
22. dec. O’Henrijs “Gudro dāvana” (virt. izr.), rež. Jānis Kaijaks, māksl. Ilze Kupča-Ziemele, video Krišjānis Kārlis Kupčs. Lomās: Della – Katrīna Zunda, Džims – Herberts Legants, Autors – Guntars Arājs, Madam Safroni – Inese Pivare, Juvelieris – Guntis Kolbergs.
2021
3. apr. Jozefs Lada “Pasaka par paputējušo karaļvalsti” (virt. izr.), rež. Jānis Kaijaks, māksl. Ilze Kupča-Ziemele, video Ieva Rodiņa, montāža Krišjānis Kārlis Kupčs. Lomās: Autors – Andris Krauja, princese Anka – Katrīna Anna Ozoliņa, karalis Antonīns Loiza Vienpadsmitais – Andris Peismalietis, karaliene Anastasija – Astra Kolberga, Babāciene – Inese Pivare, tirgotājs Zutenis – Edijs Čibels, ūdensvīrs Gausiņš – Sandis Krapāns, burve Kozimūra – Sarmīte Krauze, velns Haramašs – Guntis Kolbergs, laupītājs Burbuļješka – Guntars Arājs, laupītājs Šķeista – Ernests Greizis, laupītājs Podziņš – Sandis Krapāns, laupītājs Plušķis – Kalvis Kravalis, laupītājs Muciņš – Herberts Legants, laupītājs Dumiķis – Guntis Kolbergs, laupītājs Pintiķis – Edijs Čibels, pasaku vecmāmiņa – Lauma Straume, Ola – Ramona Rubene, Zirgs – Kalvis Kravalis, Kaķis – Linda Plaude, Pīle – Astra Kolberga, Vēzis – Juris Gasparovičs, Vērsis – Andris Peismalietis, Tītars – Sandis Krapāns, pūķis Kabrahars – Herberts Legants, princis Vendelīns – Mārcis Broks.
19. dec. Žans Kokto “Vakars ar Kokto” (“Vienaldzīgais skaistulis”, “Cilvēka balss”), rež. Jānis Kaijaks, māksl. Ilze Kupča-Ziemele, gaismu māksl. Oskars Pauliņš, komp. Lomās: Astra Kolberga, Margarita Lutere, Guntis Kolbergs.
2022
2. apr. Harijs Gulbis “Olivers”, rež. Jānis Kaijaks, māksl. Ilze Kupča-Ziemele, skaņu, gaismu oper. Mārtiņš Andersons, Herberts Legants, Austra Matveja, radošā direktore Ieva Rodiņa. Lomās: Olivers – Ernests Greizis, Inese – Anita Saukane, Mārtiņš – Sandis Krapāns, Stefānija – Inta Bērziņa.
19. jūn. Rūdolfs Blaumanis “Skroderdienas Silmačos” (atjaun.), rež. Jānis Kaijaks, scen. Māris Ruskulis, kost. māksl. Ilze Kupča-Ziemele, vok. pedag. Ilze Miezere. Lomās: Antonija – Astra Kolberga, Aleksis – Ernests Greizis, Dūdars – Guntars Arājs, Kārlēns – Mārcis Broks, Rūdis – Herberts Legants, Elīna – Katrīna Anna Ozoliņa, Pindaks – Juris Gasparovičs, Pindacīša – Daiga Krūmiņa, Ieviņa – Ramona Rubene, Pičuks – Edjs Čibels, Auce – Anita Saukane, Joske – Guntis Kolbergs, Zāra – Margarita Lutere, Ābrams – Andris Peismalietis, Tomulīša – Inta Bērziņa, Bebene – Lauma Straume vai Sarmīte Krauze, Tonīte – Māra Zinberga.
30. okt. Henriks Ibsens “Sanatorija” (“Tautas ienaidnieks”), rež. Jānis Kaijaks, māksl. Ilze Kupča-Ziemele, gaismu māksl. Oskars Pauliņš, gaismu, skaņu oper. Mārtiņš Andersons, Austra Matveja, rež. asist. Ramona Rubene, radošā direktore Ieva Rodiņa. Lomās: doktors Tomass Stokmans – Guntars Arājs, Katrīna Stokmane – Astra Kolberga, Petra Stokmane – Katrīna Anna Ozoliņa, Peters Stokmans – Guntis Kolbergs, Hjīls – Pēteris Zilberts,  Hovstā – Kalvis Kravalis, Billings – Arturs Mālnieks, Aslaksens – Andris Peismalietis, kapteinis Horsters – Juris Gasparovičs, ekskursijas vadītāja – Ramona Rubene, pilsoņi, svētku viesi, sapulces dalībnieki – Edijs Čibels, Inta Bērziņa, Sarmīte Krauze, Daiga Krūmiņa, Juris Jurāns, Madara Juška-Grundberga, Ramona Rubene, Mārtiņš Apsītis, Emīlija Beate Bite, Mārtiņš Mikožans, Lāsma Trukšāne, Annija Norberte, Elizabete Darge.
Ārējās saites
Ogres teātra mājaslapa
[https://baltics.news/2020/10/23/ogre-theater-has-been-granted-the-status-of-a-city-theater/ Ogre Theater has been granted the status of a city theater. // Baltic News, 23.10.2020.]
Ogres teātris nominēts prestižajai Eiropas “Amateo 2022” balvai // Ogresnovads.lv, 08.08.2022.
[https://www.brivalatvija.lv/sakumlapa/sena-dziesma-jaunas-skanas?pcversion=ok Saulīte, Gundega. Sena dziesma jaunās skaņās. Recenzija par Ogres teātra izrādi "Sanatorija" // Brīvā Latvija, 15.11.2022.]
Aslapes
Aslapes ir grīšļu dzimtas ģints, kas ir sastopama gandrīz visā pasaulē tropiskajos un mērenajos reģionos. Augiem ir raksturīgas garas, šauras (zālei līdzīgas) lapas ar asām, bieži robainām (zāģzobam līdzīgām) malām un 1-3 m gari stublāji, kuru galā veidojas sazarota ziedkopu. Tāpat kā daudziem citiem augiem, kas sastopami mitros biotopos, aslapēm ir raksturīgi dziļi, ložņājoši sakneņi.
Gļebs Zahodjakins
Gļebs Zahodjakins (ru; dzimis, miris ) bija padomju šaha problēmists.
Pēc profesijas Zahodjakins bija sakarnieks.
Šaha kompozīcija
No 1929. gada publicējis vairāk nekā 120 šaha kompozīcijas (galvenokārt etīdes), no tām 25 kompozīcijas konkursos ieguva godalgas, tai skaitā 8 pirmās. Piedalījies vairākos PSRS čempionātos. Viņam bija savdabīgs etīžu sastādīšanas stils: atrada oriģinālas idejas un kombinācijas vienkāršās pozīcijās. Dabiskums, vienkāršība un kombināciju līdzība ar praktisko partiju padarīja Zahodjakina daiļradi saprotamu un tuvu gan plašam šahistu lokam, gan spēcīgiem šahistiem. Blakus etīdēm viņš sastādīja arī šaha uzdevumus. Viņa etīžu un uzdevumu iemīļotā forma bija miniatūra.
Etīdes piemērs
Etīdes risinājums:
Aristovuls Petmess
Aristovuls Petmess (gr) bija grieķu sporta vingrotājs un šāvējs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.
1896. gada vasaras olimpiskās spēles
1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās Aristovuls Petmess startēja gan vingrošanā, gan šaušanā.
No vingrošanas disciplīnām viņš bija pārstāvēts vingrošanā uz zirga. Viņš nebija starp diviem labākajiem sportistiem šajā disciplīnā, līdz ar to nav precīzi zināms viņa iegūtais rezultāts un ieņemtā vieta.
Savukārt šaušanā viņš bija pārstāvēts divās disciplīnās. 25 metru šaušanā ar militāro pistoli Petmesa iegūtais rezultāts nav precīzi zināms. Viņš šajā disciplīnā varētu būt ieguvis 6. līdz 13. vietu. Otra šaušanas disciplīna, kurā viņš startēja, bija 200 metru šaušana ar militāro šauteni. Arī šajā disciplīnā viņa iegūtais rezultāts precīzi nav zināms, viņš varētu būt ieņēmis 14. līdz 41. vietu.
Mucenieku iela (Rīga)
Mucenieku iela ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Mucenieku iela sākas krustojumā ar Riharda Vāgnera ielu un beidzas krustojumā ar Vaļņu ielu. Ar citām ielām savienojuma nav. Ielas garums ir 75 metri. Ielā dzīvojuši mucenieki, pateicoties kam iela ieguva savu nosaukumu.
2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — OFC zona
2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija ir OFC zonas kvalifikācijas turnīrs, kas noteica to 1 Okeānijas valstu komandu, kura piedalīsies starpkonfederāciju spēlē par iespēju doties uz finālturnīru Brazīlijā. Kvalifikācija norit četrās kārtās un izspēles kārtību nosaka izlašu reitings.
Formāts
Kvalifikācija norit četrās kārtās:
Pirmā kārta
Pirmās kārtas spēles tika aizvadītas Samoa no 2011. gada 22. līdz 26. novembrim. Komandas izspēlēja viena riņķa turnīru un uzvarētājs kvalificējās otrajai kārtai.
Otrā kārta
Pirmās kārtas uzvarētājs pievienojās pārējām septiņām komandām otrajā kārtā, kas arī bija OFC Nāciju kausa izcīņa. Katras grupas pirmās un otrās vietas ieguvējas kvalificējās trešajai kārtai.
Trešā kārta
Otrās kārtas uzvarētāji izveidoja vienu grupu un aizvadīja divu apļu turnīru. Turnīra uzvarētājs kvalificējās ceturtajai kārtai.
Zintis (žurnāls)
Zintis bija latviešu kultūras žurnāls angļu valodā, kas iznāca no 1960. līdz 1965. gadam.
Vēsture
Žurnāls "Zintis" sāka iznākt 1960. gadā Čikāgā, ASV. To veidoja redaktori Hugo B. Atoms, Knuts Lesiņš un Alfrēds Kalnājs sadarbībā ar citiem Ziemeļamerikas latviešu trimdas rakstniekiem, publicistiem, tulkotājiem un māksliniekiem, žurnāla izdevējs bija Alfrēds Kalnājs. Tā veidošanā iesaistījās arī Lielbritānijā dzīvojošā tulkotāja Ruta Spīrsa un rakstnieks Guntis Zariņš. Žurnāls publicēja latviešu autoru darbu tulkojumus angļu valodā (Anšlavs Eglītis, Valdemārs Kārkliņš, Zenta Mauriņa, Jānis Veselis, Veronika Strēlerte, Linards Tauns, Gunars Saliņš, Velta Sniķere u.c.), kā arī apceres par latviešu literatūru un mākslu.
Žurnāla veidotāju mērķis bija iepazīstināt angliski lasošos ar latviešu kultūru un mākslu. Žurnālu bija iecerēts izdot četrreiz gadā, taču sākot no 1963. gada tas iznāca reizi gadā: 1960. gadā tika izdots nr. 1; 1961 — nr. 2, 3, 4; 1962. — nr. 5, 6/7, 8, 9; 1963. — nr. 10; 1964. — nr. 11/12; 1965. — nr. 13/14.
Lielie Dzerkaļi
Lielie Dzerkaļi, arī Lielie Dzierkaļi ir ciems Preiļu novada Aglonas pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 32 km no novada centra Preiļiem, 4,5 km no pagasta centra Aglonas un 238 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies netālu no autoceļa P60. Netālu no ciema atrodas neliels ezers — Dzerkaļu ezers.
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Preiļu rajonā.
Sanahinas klosteris
<mapframe text="Sanahinas klosteris" width=260 height=260 zoom=18 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q1975614" } Sanahinas klosteris (hy) ir Armēņu apustuliskās baznīcas klosteris, kas atrodas Armēnijas ziemeļos, Lori marzē. 1996. gadā klosteris kopā ar netālo Hahpatas klosteri iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Bizantijas stila klostera baznīca celta 951. gadā, kaut arī leģenda vēsta, ka klosteris dibināts 4. gadsimtā. Pārējās klostera celtnes datētas ar 10. — 13. gadsimtu. Klosterī darbojās skriptorijs un akadēmija. 1064. gadā klosteri izpostīja seldžuki, bet 1104. gadā — persieši. 1139. gadā to nopostīja zemestrīce.
Znūteņi (nozīmju atdalīšana)
Znūteņi var būt:
Viktors Vincs
Viktors Vincs (en; Berlīne — miršanas gads nezināms) bija Izraēlas šahists.
Biogrāfija
Piedzimis Vācijā ebreju žurnālista un izdevēja Leo (Leiba) Vinca (1876—1952) ģimenē. 1930. gadu sākumā emigrējis uz Palestīnu.
Sākoties Otrajam pasaules karam atradies Buenosairesā, kur notikusi 8. šaha olimpiāde, kurā Vincs pārstāvējis Palestīnas komandu. Līdzīgi kā daudzi citi šahisti nolēmis neatgriezties kara pārņemtajā Eiropā un palicis Argentīnā.
Elga Sakse
Elga Sakse (dzimusi Rīgā, mirusi  Salaspilī) bija latviešu tulkotāja, kura tulkoja literatūru no ungāru valodas.
Elga Sakse absolvējusi Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Agronomijas fakultāti (1955), strādājusi specialitātē, vēlāk arī par grāmatvedi. Kopš 1965. gada pievērsusies tikai daiļliteratūras tulkošanai. Viņas tulkojumā publicēti vairāk nekā 70 ungāru rakstnieku darbu, to vidū ir Magdas Sabo, Ferenca Molnāra, Ištvana Freketes, Ištvāna Erķēna, Guļas Ijēša, Šandora Mārai, Žužas Rakovskas, Lāslo Ģurko darbi.
Par ieguldījumu ungāru literatūras popularizēšanā Latvijā saņēmusi Ungārijas Republikas literāro prēmiju (1988), Ungārijas valdības medaļu Pro cultura Hungarica (1993) un Ungārijas Republikas prezidenta zelta piemiņas medaļu (1997). Latvijas Republikas Atzinības krusta kavaliere (2012). 2023. gadā saņēmusi Literatūras gada balvu par mūža ieguldījumu literatūrā.
Apbedīta Birzgales pagasta Baltupes kapos.
Keirāna tēma
Keirāna tēma ir viena no trīsvilču tēmam šaha kompozīcijā. Tās būtība — melno karaļa zvaigznīte trīsvilča variantu otrajā gājienā, pie tam katrā no četriem tematiskajiem variantiem melno karalim tiek atbrīvots gājienam tikai viens lauciņš.
Tēmu ierosinājis latviešu problēmists Pēteris Keirāns.
Piemērs
Uzdevuma risinājums:
Krūmu iela (Jūrmala)
Krūmu iela ir iela Jūrmalā, Mellužu apkaimē. Krūmu iela sākas krustojumā no pludmales un beidzas krustojumā ar Skolotāju ielu. Kopējais ielas garums ir 120 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Krūmu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Bādvilsnaka
Bādvilsnaka (de) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Prignicas apriņķī. Oficiāla kūrortpilsēta no 1929. gada.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1384. gadā. Viduslaikos bija slavena svētceļojumu vieta, ko piemienējis Jans Huss un Kūzas Nikolajs, jo vietējā baznīcā glabājās asiņainas hostijas, kas esot brīnumaini saglabājušās no 1383. gada pilsētas ugunsgrēka. Pēc Otrā pasaules kara līdz 1990. gadam ietilpa VDR.
Džao Sjue
Džao Sjue (zh, ; dzimusi Dzjinaņā) ir Ķīnas starptautiskā lielmeistare šahā (2008).
Biogrāfija
Piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas:
Sekmīgi pārstāvējusi Ķīnas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2001. gadā Džao Sjuei piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM), bet 2008. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Žans Klods Kilī
Žans Klods Kilī (fr; dzimis ) ir bijušais Francijas kalnu slēpotājs. Vadošais 20. gadsimta 60. gadu beigu kalnu slēpotājs.
Divas reizes piedalījies ziemas olimpiskajās spēlēs. 1968. gadā Grenoblē uzvarēja visās trijās disciplīnās vīriešiem, kļūdams par veiksmīgāko spēļu sportistu. Divas reizes uzvarējis Pasaules kausa kopvērtējumā (tās arī bija pirmās divas sezonas, kad notiek šīs sacensības). 1967. gada sezonā uzvarēja arī pārējo disciplīnu kopvērtējumos. 1966. un 1968. gada Pasaules čempionātā kopumā izcīnījis sešas zelta medaļas (arī kombinācijā, kur tajā laikā tika summēti pārējo disciplīnu rezultāti).
Loengrīns no Varka Kru
"Loengrīns no Varka Kru" ir 2009. gadā izdota Latvijas dokumentālā filma. Filmas režisors ir Viesturs Kairišs.
Sižets
Filma veidota kā kamaniņu braucēja Mārtiņa Rubeņa portrets.
Sila Daukšti
Sila Daukšti ir ciems Preiļu novada Aglonas pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 32 km no novada centra Preiļiem, 4 km no pagasta centra Aglonas un 238 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no autoceļa V636, Ciriša ūdenskrātuves krastā. Sila Daukštos atrodas valsts nozīmes arheoloģiskais piemineklis - Siladaukstu senkapi.
Džoels Šūmahers
Džoels T. Šūmahers (en, dzimis, miris ) bija amerikāņu kinorežisors, kinoproducents un scenārists.
Dzimis un uzaudzis Ņujorkā, Šūmahers sākotnēji absolvēja dizaina skolu un kļuva par modes dizaineri. Sācis darboties kino kā producents un kostīmu autors, bet vēlāk sarakstījis scenārijus filmām Car Wash (1976), Sparkle (1976) un The Wiz (1978).
Viņa pirmās režisētās filmas The Incredible Shrinking Woman (1981) un D.C. Cab (1983) neguva plašu atsaucību. Kļuvis pazīstams pēc filmām "Svētā Elma uguns" (St. Elmo's Fire, 1985), "Pazudušie zēni" (1987) un "Klients" (1994). Šūmahers aizvietoja Timu Bērtonu, lai režisētu Betmena franšīzes filmas "Betmens uz mūžu" (1995) un "Betmens un Robins" (1997). Bijis režisors arī tādām filmām kā "Viss pieriebies" (1993), "Laiks nogalināt" (1996), "Tīģerzeme" (Tigerland, 2000), "Telefona būda" (2002), "Operas spoks" (2004), "Skaitlis 23" (2007) un "Ko slēpj meli" (2011).
Bharat Mata (Abanindranats)
Bharat Mata ir indiešu gleznotāja Abanindranata Tagores akvareļu glezna, tapusi 1905. gadā.
Gleznā attēlota safrāna krāsā tērpta sieviete, kura savās četrās rokās tur grāmatu, rīsu labības kūlīti, baltas drānas gabalu un galvas rotu. Gleznai ir liela vēsturiska nozīme kā vienam no pirmajiem Bharat Mata jeb "Mātes Indijas" attēlojumiem. Gleznā attēlotais Bharat Mata, tēls gan vēsturiski, gan mūsdienās visā valstī tiek uzskatīts par iedvesmas avotu.