cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Margoņina
Rakstos pirmoreiz minēta 1364. gadā. 1655. gadā zviedri pilsētu nopostīja un tā zaudēja pilsētas tiesības, kuras atguva 1696. gadā. No 1772. līdz 1920. gadam (ar pārtraukumu no 1807. līdz 1815. gadam, kad tā atradās Varšavas hercogistes sastāvā) ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.
Adžmānas emirāts
Adžmānas emirāts (ar) ir viens no Apvienoto Arābu Emirātu septiņiem emirātiem, kas atrodas valsts austrumu daļā. Emirātu ziemeļos apskalo Persijas līcis. Emirāts robežojas ar Šārdžas emirātu dienvidos un rietumos, kā arī ar Ummelkaivainas emirātu austrumos.
Emirāta kopējā platība ir 259 km², pēc 2008. gada datiem emirātā dzīvo 361 160 iedzīvotāji. Pēc platības tas ir mazākais Apvienoto Arābu Emirātu emirāts. Tā administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Adžmāna. Apvienoto Arābu Emirātu sastāvā tika iekļauta, līdz tam tā bija daļa no Apvienotās Karalistes protektorāta.
ER
ER var būt:
Barbari
Barbari (no el (bárbaros), daudzsk. bárbaroi) ir apzīmējums Antīkajā Grieķijā, kas tika attiecināts uz cilvēkiem, kas slikti runāja grieķiski. Vēlāk romieši ar šo vārdu apzīmēja cilvēkus, kam nebija grieķiski-romiskās izglītības. Mūsdienās ar vārdu "barbars" tiek raksturoti nekulturāli, nestandarta uzvedības vai primitīvi cilvēki vai arī cilvēki, kas nekontrolē savu rīcību.
Hārdkors
Hārdkors var būt:
Orion
Orion var būt:
Reinholds Bērziņš
Reinholds Bērziņš ( — ) bija latviešu strēlnieks, Krievijas pilsoņu kara dalībnieks, padomju politiskais darbinieks.
ERI
ERI var būt:
Reinholds Bērziņš
Biogrāfija
Dzimis Valmieras apriņķī, Ķoņu pagastā zemnieku ģimenē. Strādāja par ganu, bet vēlāk fabrikā par strādnieku, bet no 1909. gada bija skolotājs. 1905. gadā iestājās Latvijas Sociāldemokrātiskajā Strādnieku partijā. 1911. gadā tika arestēts par kreisās literatūras izplatīšanu, par ko viņam bija vairāk kā gads jāpavada cietumā. 1912. gadā pabeidza Cēsu lauksaimniecības skolu. No 1914. gada, kad sākās Pirmais pasaules karš, iesaukts Krievijas Impērijas armijā. 1916. gadā pabeidza praporščiku skolu. Dienot propagandējis kreisās idejas.
1917. gadā kļuva par 40. armijas korpusa izpildkomitejas priekšsēdētāju, Rietumu frontes 2. armijas kara revolucionārās komitejas biedru. No 1917. beigām līdz 1918. gada sākumam komandēja boļševikiem uzticamās latviešu vienības. Vadīja arestus Krievijas Impērijas stavkā Mogiļevā. Pēc tam Bērziņš ar savām daļām tika nosūtīti uz fronti, kur piedalījās cīņās pret Ukrainas radas bruņotajiem spēkiem, kā arī poļu ģenerāļa Jozefa Dovbora-Musņicka (Dowbor-Muśnicki) poļu vienībām. No 1918. gada janvāra komandēja 2. revolucionāro armiju, no februāra līdz martam bija Rietumu revolucionārās frontes virspavēlnieks. No 1918. gada jūnija bija Sibīrijas augstākās kara inspekcijas priekšsēdētājs, Ziemeļu-Urālu-Sibīrijas frontes komandieri. No jūlija līdz novembrim komandēja Austrumu frontes 3. armiju. No 1918. gada decembra līdz 1919. gada jūnijam bija Padomju Latvijas armijas inspektors. Pēc tam, līdz 1920. gadam, ietilpa Revolucionārās kara padomes sastāvā Rietumu (1919. gada augusts-decembris), Dienvidu (1919. decembris-1920. gada janvāris), Dienvidrietumu (1920. janvāris-septembris) un Turkmenistānas (1920. septembris-1921. novembris, 1923. decembris- 1924 septembris) frontēs. 1924. gada bija Rietumu kara apgabala priekšnieks.
1924. gadā demobilizēts. Ieņēmis dažādus amatus. No 1927. līdz 1937. gadam strādājis vadošos amatos Zemkopības Tautas komisariātā saistībā ar kara rūpniecību. 1937. gadā tika arestēts. Pēc PSRS Augstākās tiesas Kara kolēģijas lēmuma nošauts Komunarkas masu kapos 1938. gada 11. martā. 1955. gadā tika reabilitēts.
19. decembris
19. decembris ir gada 353. diena pēc Gregora kalendāra (354. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 12 dienas.
Orions (nozīmju atdalīšana)
Orions var būt:
Club Kung Fu
"Club Kung Fu" ir igauņu grupas Vanilla Ninja pirmais singls un vienīgais no debijas albuma Vanilla Ninja. Singls tika izdots 2003. gadā. Grupa ar šo dziesmu startēja Eurolaul 2003, kas ir Igaunijas nacionālā atlase Eirovīzijas dziesmu konkursam. Dziesma ierindojās dalītā 9. vietā. Singlu Igaunijā izdeva igauņu ierakstu kompānija TopTen, taču Vācijā to izdeva vācu ierakstu kompānija ZYX Music.
ET
ET var būt:
Elita Kļaviņa
Elita Kļaviņa (dzimusi Elita Dobulāne Jēkabpilī, Latvijā) ir latviešu aktrise un kinorežisore, bijusī žurnāliste.
Viņa strādā Jaunajā Rīgas teātrī, kā arī piedalījusies vairākās filmās. saņēmusi Spēlmaņu nakts balvu kā gada aktrise par Alīdes Trū lomu izrādē Muša. Par galvenās lomas atveidošanu filmā "Rīga. Dublis 1" aktrise saņēma Lielā Kristapa balvu nominācijā "Labākā aktrise". 2020. gadā saņēma Spēlmaņu nakts balvu Gada aktrise otrā plāna lomā par Felicitas Ertneres lomu izrādē "Meklējot Spēlmani" Jaunajā Rīgas teātrī.
2019. gadā Elita Kļaviņa debitēja režijā ar dokumentālo filmu "Zorjana Horobraja", par ko ieguva Lielā Kristapa balvu nominācijā "Labākā studentu filma".
ETH
ETH var būt:
FO
FO var nozīmēt:
Harijs Zariņš
Harijs Zariņš (1957) ir latviešu ģitārists, komponists un dziesmu tekstu autors. 1986. gadā dibinājis rokgrupu Opus Pro, kurā darbojās līdz pat 2010. gadam. 2010. gadā viņš izveidoja rokgrupu Colt.
Harijs Zariņš ir tādu dziesmu autors, kā "Rozā lietus", "Tu un es", "Pēdējā pietura", "Ogres romance", "Ugunsdzēsējs" u.c. Jaunībā Harijs Zariņš īslaicīgi strādājis par ugunsdzēsēju, bet pēc tam izvēlējies mūziķa profesiju. Spēlējis arī tādās grupās kā Eolika, Opus, Meloss.
2015. gadā tika apkopotas un albuma iznācā Harija Zariņa mīlas balādes, kurām tika dots jauns skanējums.
White Light/White Heat
White Light/White Heat ir otrais amerikāņu rokgrupas The Velvet Underground studijas albums. Ieraksts bija pēdējais, kurā piedalījās basists un grupas dibinātājs Džons Keils.
Dziesmu saraksts
Visas dziesmas sarakstījis Lū Rīds, izņēmumi ir minēti.
Džordžs Tomsons
Sers Džordžs Padžets Tomsons (en, dzimis, miris ) bija britu fiziķis. 1937. gadā kopā ar ASV fiziķi Klintonu Deivisonu ieguva Nobela prēmiju fizikā par elektronu difrakcijas atklāšanu.
Dzimis Kembridžā, Nobela prēmijas laureāta, fiziķa Džozefa Džona Tomsona ģimenē. Studēja Kembridžas Universitātē. Pirmā pasaules kara laikā dienēja Francijā. Pēc Kembridžas Universitātes absolvēšanas, strādāja Aberdīnas Universitātē. 1930. gadā sāka strādāt par profesoru Londonas Impērijas koledžā. 1937. gadā saņēma Nobela prēmiju vienlaicīgi ar Deivisonu, kurš neatkarīgi no Tomsona bija atklājis elektronu difrakciju. Otrā pasaules kara laikā pievērsās kodolfizikai. Vadīja t.s. MAUD komiteju, kura nolēma, ka atombumbas izveide ir iespējama.
FJ
FJ var nozīmēt:
Trīssoļlēkšana
Trīssoļlēkšana ir vieglatlētikas lēkšanas disciplīna, kurā dalībniekiem pēc iespējas tālāk ar trīs soļiem jāaizlec speciāli sagatavotā bedrē. Lēciena atzīme ir dēlītis, kuram mūsdienu čempionātos ir uzlikta maza plastilīna strīpiņa, lai varētu redzēt pēdas, ja sportists ir pārkāpis atspēriena dēlīti. Pirmā piezemēšanās ir jāveic ar to pašu kāju, ar kuru tika veikts atspēriens. Nākamā fāze ir solis, kura laikā ir jāpiezemējas uz otras kājas. Tad seko pēdējais solis — lēciens smilšu bedrē, tāpat kā tāllēkšanā. Lēciens netiek ieskaitīts, ja sportists pārkāpj atspēriena dēlīti, sajauc trīssoļlēkšanas soļus vai neveic lēcienu atvēlētajā laikā (parasti vienā minūtē).
Trīssoļlēkšana ir iekļauta olimpisko spēļu vieglatlētikas sacensību programmā. Vīrieši olimpiskajās spēlēs sacenšas kopš 1896. gada, sievietes — kopš 1996. gada.
Pasaules rekords tāllēkšanā vīriešiem ir 18,29 m un pieder Džonatanam Edvardsam no Lielbritānijas, uzstādīts. Pasaules rekords tāllēkšanā sievietēm ir 15,50 m un pieder Inesai Kravecai no Ukrainas, uzstādīts.
Pasaules rekords trīssoļlēkšanā telpās vīriešiem (17,92 metri) pieder Tedijam Tamgo no Francijas. Pasaules rekords trīssoļlēkšanā telpās sievietēm (15,36 metri) pieder Tatjanai Ļebedevai no Krievijas.
Sievietes
Atjaunots .
Šamocina
Šamocina - pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz austrumiem no Hodzežas.
Rakstos pirmoreiz minēta 1364. gadā. No 1772. līdz 1920. gadam (ar pārtraukumu no 1807. līdz 1815. gadam, kad tā atradās Varšavas hercogistes sastāvā) ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī, kaut arī Lielpolijas sacelšanās laikā vācieši pilsētu noturēja.
Vācu dramaturga Ernsta Tollera (Ernst Toller, 1893 - 1939) dzimtā pilsēta.
Goba (stacija)
Goba ir pieturas punkts Ogres novada Birzgales pagastā, dzelzceļa līnijā Jelgava I—Krustpils. Pieturas punkts atrodas netālu no ciema Gāguļi un Kalnamuižas, kas tiek dēvēta par hercoga Jēkaba medību muižu. .
Vēsture
Pieturas punkts tika atvērts 1933. gadā. Pēc pasažieru satiksmes slēgšanas 2000. gadā pieturas punkts vairs netiek izmantots.
Sovetska
Sovetska var būt:
Tatjana Jemeļjanova
Tatjana Jemeļjanova (ru; dzimusi ) ir Latvijas politiķe, PCTVL domes locekle. Triju sasaukumu Rīgas domes deputāte no PCTVL. Latvijas Cilvēktiesību komitejas biedre.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1954. gada 21. augustā Gastello ciemā Krievijas Federācijas Sahalīnas apgabalā. 1976.—1977. gadā strādāja Olaines bioķīmisko preparātu rūpnīcā, 1977.—1979. gadā RMI klīniskās biofizikas nodaļā. 1979. gadā pabeidza LVU bioloģijas fakultāti.
1980.—1981. gadā strādāja ceļojumu un ekskursiju birojā, 1981.—1984. gadā “Latvijas stikls” rūpnīcas laboratorijā par inženieri ķīmiķi, 1985.—1987. gadā bērnu poliklīnikā par laboratorijas vadītāju, 1986. gadā Sadzīves ķīmijas institūtā par vides aizsardzības inženieri, 1987.—1989. gadā Latvijas PSR Fiziskās kultūras dispanserā par ārsti laboranti. 1989. gadā pabeidza RMI Ārstu pārkvalificēšanas fakultāti. Kopš 1990. strādāja bērnu Dzelzceļa poliklīnikā (vēlākajā Veselības centrā "Biķernieki") par laboratorijas vadītāju.
1996. gadā bija viena no partijas "Līdztiesība" dibinātājām, no 1997. līdz 2009. gadam Rīgas domes deputāte. Kopš 2006. gada Latvijas denacionalizēto un municipālo māju īrnieku un dzīvokļu īpašnieku asociācijas (LMĪA) valdes locekle.
1548. gads
1548. gads bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.
Robērs Kampēns
Robērs Kampēns pirmo reizi minēts 1405.-1406. gadā kā gleznotājs Turnē, kur vēlāk arī iegādājies pilsonību, tāpēc ir pamats uzskatīt, ka viņš nav tur dzimis. Kampēns Turnē baudīja lielu popularitāti un saņēma daudz pasūtījumu; tāpat viņam piederēja daudzi īpašumi, un viņš vadīja mākslinieka darbnīcu. Slavenākais Kampēna skolnieks ir Rogīrs van der Veidens.
Kokvedējs
Kravas kokvedējs ir specializēts lielgabarīta transportlīdzeklis vai transportlīdzekļa sastāvs, kuram izsniegts transportlīdzekļa sertifikāts dalāmu kokmateriālu lielgabarīta kravu pārvadāšanai. Tas pēc savas konstrukcijas ir paredzēts apaļkoku vai šķeldu transportēšanai un atbilst pārējām Ministru kabineta Noteikumos par lielgabarīta un smagsvara pārvadājumiem noteiktajām prasībām.
Mūsdienās kokvedēju nozīme ir būtiski mainījusies. Lai gan to pamatfunkcija - pārvadāt kokmateriālus - nav mainījusies, to funkcijas, aprīkojums un nozīme ir daudz plašāka.
Tie ir daudz ekonomiskāki - daudz mazāks dagvielas patēriņš, kravas ietilpība ir palielināta līdz 30-40m3. Kokvedēju pārvietošanās ātrums ir tāds pats kā citiem kravas transportlīdzekļiem - 85 km/h. Mūsdienās kokmateriālu transportēšanas apjomi ir daudzkārt lielāki, nekā tie bija pirms 20 gadiem, turklāt ar katru gadu šie apjomi pieaug.
Gandrīz visi kokvedēji ir pozicionēti kā lielgabarīta un smagsvara transportlīdzekļi, kuru statusu reglamentē Ministru kbineta Noteikumi par lielgabarīta un smagsvara pārvadājumiem. Šie noteikumi paredz, ka kravas kokvedēja dzinēja jauda nedrīkst būt mazāka par 350 zs (citiem kravas automobiļiem šādu ierobežojumu nav), kā arī tiem ir jābūt īpaši aprīkotiem kokmateriālu transportēšanai. Reāli kokmateriālu pārvadāšanai tiek izmantoti kokvedēji ar dzinēja jaudu no 520 līdz pat 660 zs.
Aprīkojums
Lai varētu efektīvi un ekonomiski organizēt kokvedēju darbu, papildus standarta kravas automobiļa aprīkojumam, arvien vairāk kokvedēju tiek aprīkoti ar modernām tehnoloģijām, piemēram, ar datoriem, kas nodrošina pieeju internetam izmantojot GPRS datu pārraidi. Neatņemama mūsdienīga kokvedēja sastāvdaļa ir GPS navigācijas sistēma, kas ļauj centralizēti sekot līdzi visu autoparkā esošo kokvedēju darbībām un optimizēt maršrutus, tādējādi efektīvāk izmantojot resursus un samazinot izmaksas. Kokvedēja īpašnieks birojā on-line režīmā var sekot līdzi ne tikai kokvedēju kustības trajektorijai, bet arī citām kokvedēja darbībām, piemēram, kurā brīdī notiek kravas iekraušana un izkraušana, vai dzinējs ir ieslēgts vai izslēgts u.c. funkcijām. Vēl viena būtiska mūsdienu kokvedēja sastāvdaļa ir svēršanas ierīce, kas nosver kokvedējā iekrauto kravu, tādējādi samazinot risku, ka tiks pārsniegta maksimālā pieļaujamā masa. Šī svēršanas ierīce datus var pārsūtīt uz jebkuru citu datoru, kur tālāk šī informācija tiek izmantota citiem mērķiem. Kopumā var teikt, ka kokvedējs mūsdienās ir moderni aprīkota darba vieta konkrēta uzdevuma veikšanai. Šī darba vieta bieži vien ir vairāk aprīkota ar mūsdienu informāciju tehnoloģijām, nekā vienkārša darba vieta birojā.
Šamotulu apriņķis
Šamotulu apriņķis ir apriņķis Polijā, Lielpolijas vojevodistē. Robežojas ar Lielpolijas vojevodistes Čarnkovas-Tšcjankas, Oborņiku, Poznaņas, Novi Tomislas un Mendzihodas apriņķiem.
Adalberts Bubenko
Adalberts Bubenko (dzimis, miris ) bija latviešu vieglatlēts, soļotājs, 1936. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvējs. Vairākkārtējs Latvijas rekordists. Viens no Latvijas izcilākajiem soļotājiem, individuāli ir spējis vairākkārt pārspēt Jāni Daliņu.
Dzīvesgājums
1936. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Aldaberts Bubenko bija pieteikts kā viens no Latvijas komandas trīs soļotājiem. 50 kilometru distancē 33 dalībnieku konkurencē pēc veiktajiem 25 kilometriem J.Daliņš jau bija panācis līderus, bet pēc 35 kilometriem muskuļu sāpju dēļ izstājās, bet Adalberts Bubenko, kurš šo distanci soļoja pirmo reizi, par 33 sekundēm atpaliekot no otrās vietas ieguvēja, kļuva par bronzas medaļas ieguvēju (4.32:42,2). A. Krūkliņu par nepareizu soļošanas stilu diskvalificēja.
Otrā pasaules kara laikā Bubenko 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, vēlāk pārcēlās uz Adelaidi, kur izveidoja pārtikas preču veikaliņu. Dzīves otrā pusē pārcēlās uz Toronto, kur turpināja iesākto biznesu. Miris 1983. gada 7. jūlijā Toronto. Viņa brālis Eduards Bubenko vēlāk iegādājās bijušo Daliņa māju Valmierā.
FK Kauguri-PBLC
FK Kauguri-PBLC ir bijušais Latvijas futbola klubs no Jūrmalas. No 2008. gada bija pazīstams ar nosaukumu JFC "Kauguri-PBLC".
Vaļasprieks
Vaļasprieks jeb hobijs (en) ir atsevišķa cilvēka brīvā laika pavadīšanas veids. Vārds hobby angļu valodā apzīmē arī bezdelīgu piekūnu. No brīvā laika pavadīšanas ar piekūniem viduslaikos arī ir cēlusies šī vārda mūsdienu nozīme.
Mūsdienās hobiji var būt ļoti daudzveidīgi, piemēram:
Tomsons
Tomsons var būt:
Dzelzceļa līnija Ieriķi—Abrene
Dzelzceļa līnija Ieriķi—Abrene ir slēgta līnija, kas savieno Ieriķu ciemu ar Abreni (tagadējo Pitalovu) caur Gulbeni. 2009. gada beigās šī līnija no Ieriķiem līdz valsts robežai demontēta.
Vēsture
Ieriķi—Abrene nav tikusi būvēta kā viena vesela līnija — 1902. gadā kokmateriālu izvešanas vajadzībām no Abrenes (Pitalovas) stacijas uzbūvēja 67 kilometrus garu šaursliežu (750 mm) atzarojumu līdz Sitai (toreiz tā atradās uz Vitebskas un Vidzemes guberņu robežas). 1916. gadā Pirmā pasaules kara laikā Krievijas armija Abrenes—Sitas līniju caur Gulbeni (tajā laikā tur atradās līnijas Pļaviņas—Valka stacija) savienoja ar dzelzceļa līniju Rīga—Pleskava Ieriķos (ir dati, ka tā uzreiz tikusi būvēta kā platsliežu līnija ). Tā bija tā saucamā rokādes jeb savienojošā dzelzceļa līnija, kas būvēta militārajām vajadzībām un nosprausta samērā tālu no apdzīvotām vietām. Latvijas brīvības cīņu laikā uz gadu Ieriķu—Gulbenes iecirknis tika pielāgots normālplatumam 1435 mm un kalpoja par apgādes līniju Latgales atbrīvošanas kaujām. 1921. gadā Ieriķu—Abrenes līnija tika pārnaglota uz 1524 mm platumu. 1926. gadā no Žīguriem ziemeļu virzienā sāka būvēt šaursliežu dzelzceļu, kas arī bija paredzēts koku vešanai. 1963. gadā tā garums sasniedza 62 kilometrus, bet 1967. gadā atzaru likvidēja, aizstājot ar autoceļiem. Ieriķu—Abrenes līnijai bija arī citi atzarojumi, pazīstamākais no kuriem bija 1934. gadā uzbūvētā Pakalniešu—Kūdupes līnija. 1934. gadā atklāja arī šaursliežu dzelzceļa līniju, kas savienoja Situ ar Rēzekni.
1924. gadā pa uzlaboto, normālai ekspluatācijai pielāgoto, bijušo militāro līniju sāka kursēt starptautiskie vilcieni Rīga—Ļeņingrada. Otrā pasaules kara gados šo dzelzceļu Vācijas armija izmantoja Austrumu frontes un pie dzelzceļa ierīkoto kara lidlauku apgādei. No 1944. gada marta līdz jūlijam kara lidlaukos pie Vecumu stacijas un Gulbenes bāzējās aviācijas leģions "Latvija" (Luftwaffen-Legion Lettland). Sarkanās armijas uzbrukuma operācijas laikā 1944. gada septembrī tika nopostītas gandrīz visas dzelzceļa Gulbene-Ieriķi staciju ēkas.
Labākā montāža (Amerikas Kinoakadēmijas balva)
Kinoakadēmijas balva "Labākā montāža" jeb "Oskara" balva par labāko montāžu tiek pasniegta katru gadu kopš 1934. gada. Kinoakadēmijas montāžas sekcijas dalībnieki balso par filmām, kas varētu pretendēt uz šo balvu. Piecas populārākās tiek nominētas un par ieguvēju balso visi akadēmijas locekļi.
Dzelzceļa līnija Ieriķi—Abrene
Vēsture
Arī padomju laikā pa to kursēja vilcieni Rīga—Pitalova (pa diviem maršrutiem — caur Ieriķiem un Gulbeni vai caur Pļaviņām un Gulbeni).
No 1993. gada līdz līnijas pilnīgai slēgšanai pasažieru vilcieni kursēja līdz Vecumiem. Pirms līnijas posmu slēgšanas vienreiz dienā kursēja vilciens Rīga—Ieriķi—Gulbene un Rīga—Pļaviņas—Gulbene—Vecumi.
Iecirknī Ieriķi—Gulbene kustība slēgta, bet iecirknī Gulbene—valsts robeža — 2001. gadā. Pēdējais pasažieru vilciens (Vecumi—Pļaviņas—Rīga) līnijā aizgāja, bet pēdējais kravas vilciens — ar kokmateriālu kravu maršrutā Žīguri—Gulbene. Gulbenes mezgla stacija mūsdienās kalpo kā saskares stacija platsliežu līnijai Pļaviņas—Gulbene un šaursliežu līnijai Gulbene—Alūksne.
2014. gadā Vidzemes plānošanas reģions sniedzis konceptuālu atbalstu līnijas atjaunošanai posmā Gulbene—Pitalova.
Mikrometrs (nozīmju atdalīšana)
Mikrometrs var būt:
Zenit (nesējraķešu saime)
Zeņit - PSRS/Ukrainas nesējraķešu saime.
Pašlaik tiek ekspluatētas šādas Zeņit modifikācijas:
Pols Morfijs
Pols Čārlzs Morfijs (en, Ņūorleāna —  Ņūorleāna) bija ASV šahists. Viņš tiek uzskatīts par sava laika šaha lielmeistaru, par vienu no visu laiku labākajiem šahistiem, kā arī par neoficiālo Pasaules šaha čempionu. Pēc izglītības bijis jurists.
Bērnība
Piedzimis īru emigrantu pēcnācēju ģimenē, kas ilgus gadus pirms pārcelšanās uz ASV kalpojuši Spānijas dienestā. Ģimenē daudzi aizrāvušies ar šahu: gan Morfija tēvs Alonso Morfijs, gan tēvocis Ernesto Morfijs. Pats Pols šahu iemācījies spēlēt desmit gadu vecumā. Jau divpadsmit gadu vecumā viņš uzvarēja Ežēnu Ruso, kas bija piedalījies pirmajā mačā par ASV šaha čempiona nosaukumu. 1850. gadā Morfijam divās vieglajās partijā izdevās pieveikt Johanu Leventālu, kas tajā laikā viesojās ASV. Pēc šiem panākumiem Morfijs jau tika uzskatīts par šaha brīnumbērnu, tomēr viņam vajadzēja pabeigt skolu, kādēļ šahs nākamajos gados palika otrā plānā.
ASV spēcīgākais šahists
1857. gadā Morfijs atgriezās šaha turnīru apritē un Ņujorkā pārliecinoši uzvarēja 1. ASV šaha kongresā, kurā 16 dalībnieki spēlēja īsus izslēgšanas mačus līdz trim uzvarām, bet fināls ritēja līdz piecām uzvarām. Morfijs uzvarēja Džeimsu Tompsonu, Aleksandru Bofortu Mīku (abus ar vienādu rezultātu: +3, −0, =0), Teodoru Lihtenheinu (+3, −0, =1) un finālā arī Lūisu Paulsenu (+5, −1, =2). Divdesmit gadu vecumā Morfijs kļuva par ASV šahistu līderi. ASV šaha kongresa laikā Morfijs ārpus turnīra nospēlēja vairāk nekā 250 partijas, no kurām aptuveni 150 partijās viņš deva saviem pretiniekiem priekšā bandinieku un gājienu. No 100 partijām, kuras Morfijs nospēlēja pēc līdzīgiem noteikumiem, viņš cieta zaudējumus tikai piecās. Morfijam izdevās pārliecinoši pieveikt Lūisu Paulsenu (+10, −1, =3), Čārlzu Henriju Stenliju, Džonu Viljamu Šultenu un citus. Čārlzs Henrijs Stenlijs mēģināja spēlēt maču līdz septiņām uzvarām arī ar bandinieka un gājiena priekšroku, taču uzdeva šo maču pie rezultāta +0, —4, =1.
Atgriešanās ASV un slimība
Pēc atgriešanās ASV Morfijs tika uzņemts kā nacionālais varonis. Viņam par godu tika organizēti pasākumi Ņujorkā un citās ASV pilsētās. Morfijs paziņoja, ka turpmāk spēlēs ar saviem pretiniekiem tikai dodot priekšā bandinieku un gājienu. Morfija dzīvi izmainīja Amerikas pilsoņu karš, kas sākās 1861. gadā. Morfija brālis Edvards karoja Dienvidu pusē. Iespējams, ka arī pats Morfijs ir piedalījies šajā karā Dienvidu pusē, taču šim apgalvojumam trūkst precīzu faktu. Tomēr kara laikā izputēja Morfija jurista prakse, kā arī viņš nevarēja pieņemt Eiropas šahistu Lūisa Paulsena un Ignaca Koliša uzaicinājumus spēlēt mačus. 1863. gadā Morfijs pēdējo reizi apmeklēja Parīzi, tomēr nopietnos turnīros vai mačos nepiedalījās. Sākot no 1860. gadu vidus Morfijs jau sirga ar garīgu slimību, kas kļuva par viņa nāves cēloni.
Spēles stils un ietekme uz šahu
Laikabiedri izskaidroja Morfija fenomenālos rezultātus ar viņa apbrīnojamo kombinacionālo apdāvinātību. Tomēr Morfija partijas mačā pret Andersenu liecina par viņa stratēģisko pārākumu. Kombinacionālajā spēlē Andersens nebija vājāks par Morfiju. Tomēr viņš bija bezspēcīgs pret Morfija galveno stratēģisko ideju — visu spēku mobilizāciju un pārsvara sasniegšanu figūru attīstībā. Lai izvairītos no tempu zaudējumiem un radītu pretiniekam grūtības figūru attīstībā, Morfijs bieži jau partijas sākumstadijā izvēlējās bandinieku un figūru upurus. Viņš prata lieliski izmantot niecīgus pretinieku tempu zaudējumus. Spēlējot ar baltajiem Morfijs jau atklātnē centās radīt priekšnoteikumus uzbrukumam, bet ar melnajiem - pārtvert iniciatīvu. Lielu nozīmi Morfijs piešķīra spēcīgam bandinieku centram. Bieži iegūstot pārsvaru attīstībā un telpā, Morfijs realizēja bandinieku pārrāvumus, kuros nevairījās upurēt vienu vai divus bandiniekus. Šādiem Morfija upuriem bija pārsvarā pozicionāls raksturs, jo to rezultātā viņš ieguva savām figūrām atvērtas līnijas vai diagonāles. Morfija figūras ieņēma stratēģiski svarīgos punktus, un galvenā trieciena virzienā viņam parasti radās skaitlisks figūru pārsvars. Pēc tam daudz Morfija partijas beidzās ar tiešu uzbrukumu pretinieka karaļa pozīcijai un kombinacionālu noslēguma triecienu. Tomēr uzbrukums nebija Morfija pašmērķis. Ja bija izdevīgi, tad viņš labprāt vienkāršoja pozīciju, nomainīja dāmas un deva priekšroku pozicionālam pārsvaram galotnē nekā neskaidriem sarežģījumiem vidusspēlē. Galotnēs Morfijs demonstrēja augstu tehnisko meistarību. Ar visu savu šaha daiļradi Morfijs pirmais šaha vēsturē spēja radīt atvērtu pozīciju izspēles stratēģiskos principus. Pēc Aleksandra Aļehina vārdiem Morfijam bija raksturīga "pārsvarā agresīva rakstura dziļi pārdomāta pozicionāla spēle".
Pornogrāfija
Pornogrāfija (, pórni - "prostitūta", γράφω, graphein - "rakstīt") ir cilvēka ķermeņa un dzimumattiecību attēlojums grāmatās, attēlos, statujās, kinofilmās un citos plašsaziņas līdzekļos, kura mērķis ir izraisīt uzbudinājumu. Atšķirība starp pornogrāfiju un erotiku lielā mērā ir subjektīva, ko galvenokārt nosaka sabiedrības standarti.
Pornogrāfija izsauc regulārus strīdus starp tās publiskas piekļuves atbalstītājiem un noliedzējiem. ANO līmenī šādu polemiku izraisījis ANO Bērnu fonda pētījums Eiropas Savienības valstīs, kurš parādīja, ka vairumā pētīto valstu pornogrāfija Internetā lielāko daļu bērnu nekādi neietekmē, bet, piemēram, Spānijā 39% bērnu apgalvojuši, ka jutušies laimīgāki pēc pornogrāfijas noskatīšanās. Tā rezultātā ANO Bērnu fonds paziņoja, ka traucēt bērniem pieeju pornogrāfijai ir bērnu tiesību pārkāpums un pieejas liegšana viņiem vitāli svarīgai informācijai. Pornogrāfijas pretinieki, kā Līza Tompsone no ASV Nacionālā Seksuālās ekspluatācijas centra, savukārt apgalvoja, ka pornogrāfija satur tādas lietas kā vardarbību, izvarošanu, rasismu un incestu, ko bērni nedrīkst patērēt.
Senajā Grieķijā pornogrāfija bija jebkurš mākslas vai literārais darbs, kas atainoja prostitūtu dzīvi. Tur arī radās nosaukums "pornogrāfija", jo prostitūtas grieķu valodā sauc par pórni.
Demogrāfiskās slodzes koeficients
Demogrāfiskās slodzes koeficients ir ekonomiski atkarīgo iedzīvotāju skaita attiecība pret darbaspējīgo iedzīvotāju skaitu. Šos skaitļus nosaka nevis pēc reāliem nodarbinātības datiem, bet no iedzīvotāju vecuma struktūras konkrētajā valstī vai teritorijā. Cilvēkus, kuri ir jaunāki par 15 gadiem un tos, kuri sasnieguši 65 gadu slieksni, uzskata par ekonomiski atkarīgajiem. Savukārt par darbaspējīgajiem uzskata cilvēkus vecuma intervālā no 15 līdz 64 gadiem. Iegūstam:
Šī proporcija ir svarīga tādēļ, ka tai pieaugot, pieaug sociālo izmaksu slogs bērnu audzināšanai un veco ļaužu pensijām. Tas savukārt iespaido darbaspēka izmaksas.
Saskaņā ar demogrāfisko pāreju modeli demogrāfiskās slodzes koeficients sākotnēji ir vidējs (ja valstī ir ilgstoši bijusi augsta gan dzimstība, gan mirstība, t.sk. bērnu mirstība). Vēlāk, bērnu mirstībai samazinoties, atkarības proporcija kļūst zemāka, jo pieaug atkarīgo bērnu (jaunāku par 15 gadiem īpatsvars) - šādas valsts piemērs ir Jemena u.c. Tuvo Austrumu valstis. Nākamajā demogrāfiskajā pārejā samazinās dzimstība un demogrāfiskās slodzes koeficients kļūst mazs (t.i. ekonomikai labvēlīgs), jo ir mazāk bērnu, bet joprojām daudz cilvēku darbaspējīgā vecumā. Šādās valstīs sociālo izmaksu īpatsvars darbaspēka izmaksās ir vismazākais - šādu valstu piemēri ir Ķīna un Īrija. Visubeidzot, kad dzimstība kādā valstī ilgstoši bijusi zema, bet dzīves ilgums liels, tad iedzīvotāju pamatmasa sāk novecot un atkarības proporcija atkal palielinās (t.i. kļūst ekonomiski nelabvēlīga). Šāda situācija ir sasniegta Japānā, lielā daļā Eiropas (Itālija, Vācija); šai situācijai strauji tuvojas arī Latvija.
Aprēķina piemērs: Latvijā 2007. gadā bija 13,6% iedzīvotāju vecumā no 0 līdz 14 gadiem, 69,6% iedzīvotāju vecumā no 15 līdz 64 gadiem, un 16.7% iedzīvotāju vecumā virs 65 gadiem. demogrāfiskās slodzes koeficients ir ((13,6% + 16.7%)/69,6%)*100% = 43,5%. T.i. uz katriem 1000 darbaspējīgā vecuma iedzīvotājiem ir apmēram 435 apgādājamo vecuma grupu iedzīvotāji.
Vēsture
Latviešu tautsaimnieks, statistiķis un demogrāfs Kārlis Balodis pirmo reizi demogrāfiskās slodzes koeficientu aprakstīja 1919. gadā, to raksturojot kā bērnu un veco iedzīvotāju attiecību pret darbspējas vecuma iedzīvotājiem. Demogrāfiskās slodzes vispārējais koeficients tiek aprēķināts kā attiecība starp bērnu un veco cilvēku skaitu pret darbspējīgo skaitu, kuri spēj sevi pilnībā uzturēt. Demogrāfiskās slodzes koncepcija balstās uz vecumstruktūru raksturojumu būtiskāko izmaiņu noteikšanu pagātnē un zinātniskiem paredzējumiem perspektīvā. Mūsdienās slodzes indeksus plaši izmanto starptautiskajos salīdzinājumos, arī ANO sistēmā, Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijā (Organisation for Economic Cooperation and Development, OECD), Eiropas Savienības (European Union) Statistikas birojā.
Austrālijas karogs
Austrālijas karogs ir zils, kur augšējā kreisajā stūrī ir Apvienotās Karalistes karogs (aizņem ceturto daļu no paša karoga), apakšējā kreisajā stūrī atrodas viena liela septiņstūru zvaigzne. Atlikušajā karogā ir redzams Dienvidu krusta zvaigznājs. Katra no sešām zvaigznēm simbolizē vienu no sešiem Austrālijas štatiem.
Karoga vēsture
1904. gadā Anglijas monarhs izsludināja konkursu par Austrālijas karoga izveidi. Galvenais noteikums bija tāds, ka karogā jābūt iekļautam Apvienotās Karalistes karogam. Konkursa uzvarētāja karogs jau iepriekš tika izmantots tikai flotes vajadzībām. Pirmajos piecdesmit gados plaši izmantoja tādu pašu karogu, tikai uz sarkana fona, kas bija kļuvis par neoficiālo Austrālijas karogu. Tikai zilā fona karogs kļuva par Austrālijas oficiālo karogu, bet tas neguva sabiedrības, kura bija pieradusi pie Lielbritānijas karoga, atbalstu līdz pat 1960. gadiem. Karogs uz zilā fona tika pieņemts tāpēc, ka otrs variants, kas bija uz sarkanā fonā, nederēja, jo sarkanā krasā simbolizēja komunismu.
Karoga statuss
Sākotnēji daļai austrāliešu nepatika Lielbritānijas karoga klātbūtne uz viņu valsts karoga, kā arī tā līdzība ar Jaunzēlandes karogu. Tie bieži vien tika sajaukti.
Karogs uz sarkanā fonā vēl joprojām tiek izmantots uz Austrālijas tirdzniecības kuģiem.
Indijas savvaļas ēzelis
Indijas savvaļas ēzelis (Equus hemionus khur) ir Āzijas savvaļas ēzeļu (Equus hemionus) viena no pasugām. Indijas savvaļas ēzeli mēdz saukt arī par khuru. Mūsdienās Indijas savvaļas ēzelis ir sastopams tikai sausajā, karstajā Taras tuksnesī Indijas ziemeļrietumos - Kutčas sāls palienā, kas atrodas starp Kutčas līci un Indas upes deltu, bet kādreiz tas apdzīvoja plašas teritorijas Indijas rietumos, Pakistānā, Afganistānā un Irānā. 1962. gadā bija palikuši vairs tikai 870 dzīvnieki, tādēļ Indijas valdība Kutčas palienā izveidoja Indijas savvaļas ēzeļu rezervātu (The Wild Ass Wildlife Sanctuary).
Izskats un ieradumi
Kā visiem Āzijas savvaļas ēzeļiem arī Indijas savvaļas ēzeļiem ir lielas galvas, garas ausis un īsas astes ar tumši brūnu pušķi galā. Apspalvojums ir rudi-brūns uz ķermeņa, bet purns, vēders un kājas gaišā smilšu krāsā. Krēpes tumšas, stāvas un samērā īsas. No krēpēm līdz astei pa mugurkaulu stiepjas tumši brūna svītra. Indijas savvaļas ēzeļiem tāpat kā Somālijas savvaļas ēzeļiem bieži, bet ne vienmēr, mēdz būt strīpas uz kājām, strīpas ir nedaudz tumšāk brūnas nekā kāju bēšais pamattonis.
Ērzeļi mēdz dzīvot kā vientuļnieki vai nelielās "vecpuišu" grupās, kas sastāv no 2-3 dzīvniekiem. Mātītes ar kumeļiem veido lielus barus, kurus vada viena no vecākajām mātītēm. Kad Indijas savvaļas mātītei ir pienākusi pārošanās sezona, tā pamet baru kopā ar kādu ērzeli, kuram cīņā ar citiem ērzeļiem ir jāpierāda savas tiesības uz pārošanos. Pēc dažām dienām mātīte atgriežas ķēvju barā. Pēc 11 mēnešiem piedzimst viens kumeļš. Ja tas ir ērzelēns, tad pēc 1-2 gadiem, tas pamet baru, ja tā ir ķēve, tad paliek kopā ar ģimeni uz visu mūžu.
Renārs Rode
Renārs Rode (dzimis, Rīgā) ir bijušais Latvijas futbolists, aizsargs, tagad treneris.
2020. gadā noslēdzis spēlētāja karjeru un kļuvis par JDFS Alberts treneri.
Latvijas futbola izlasē aizvadījis 4 spēles un guvis vienus vārtus.
Sovetska (polārstacija)
Sovetska bija īslaicīga padomju iekškontinentālā polārstacija Austrumantarktīdā. Ierīkota trešās Kompleksās antarktiskās ekspedīcijas laikā 1040 km no Sadraudzības jūras piekrastes un 1420 km no piekrastes stacijas Mirnijas uz polārā plato ceļā uz attālāko polārstaciju Nepieejamības polā. Stacija darbojās no 1958. gada 16. februāra līdz 1959. gada 3. janvārim.
Ledus segas biezums stacijā sasniedz 1830 m. Gada vidējā temperatūra -54,7 °C. Gada laikā temperatūra variējas no -20 līdz -80 °C. Vidējais vēja ātrums 2,5 - 4,6 m/s. Polārā nakts ilgst no 25. aprīļa līdz 19. augustam.
Stacija sastāvēja no pieciem taisnstūrī novietotiem balokiem (uz sliecēm novietota 12 m² liela būda), kuru ieejas bija apvienotas ar kopēju tamburu. Kopējā stacijas platība bija ap 100 m². Stacijas apkurei izmantoja centrālo apkuri; tamburā novietoto katlu kurināja ar akmeņoglēm. Elektrību ražoja divi dīzeļģeneratori ar kopējo jaudu 36 kW.
Vietā, kur bija paredzēts izvietot staciju, transporta karavāna ieradās 10. februārī. 12. februārī tika nodots pirmais meteoziņojums, bet stacija oficiāli tika atklāta 16. februārī. Sovetskā tika veikti aeroloģiskie, meteoroloģiskie un aktinometriskie novērojumi un glacioloģiskie un medicīniskie pētījumi.
Obžicko
Obžicko ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē, Šamotulu apriņķī uz ziemeļrietumiem no Poznaņas pie Vartas upes.
Rakstos pirmoreiz minēta 1238. gadā.
Rīgas Starptautiskā ekonomikas un biznesa administrācijas augstskola
Biznesa, mākslas un tehnoloģiju augstskola "RISEBA" ir 1992. gadā dibināta Latvijas augstskola, kas sagatavo speciālistus biznesa un radošajās nozarēs darbam starptautiskā vidē.
RISEBA piedāvā izglītību bakalaura, maģistra un doktorantūras studiju programmās, biznesa, komunikāciju, audiovizuālo mediju mākslas un arhitektūras virzienos. RISEBA studiju programmas ir akreditētas Latvijas Republikas Izglītības un zinātnes ministrijā. Studenti var izmantot RISEBA piedāvātās starptautiskās iespējas, augstskola ieguvusi European Foundation for Management Development (EFMD) programmu akreditāciju EPAS, kā arī ieguvusi Starptautiskā menedžmenta attīstības asociācijas dinamiskās sabiedrībās (CEEMAN) starptautiskās kvalitātes akreditāciju (International Quality Accreditation).
Fakultātes
Augstskolas galvenā ēka atrodas Meža ielā 3 Rīgā, augstskolas fakultātes atrodas Durbes ielā 4, H2O 6 arhitektūras un mediju centrā.
Latvijas Republikas apgādības ministru uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Latvijas Republikas apgādības ministri, kas bija Latvijas Republikas Ministru kabineta locekļi. Šis amats pastāvēja no 1918. gada līdz 1921. gadam, likvidēts nepilnu gadu pēc Brīvības cīņu noslēguma un kopš tā laika nav atjaunots.
Uzskaitījums
{{legend| #01796F | Latviešu zemnieku savienība |border=1px solid #AAAAAA}}
Lāčplēsis (rokopera)
Rokopera Lāčplēsis ir latviešu mūzikls ar Zigmara Liepiņa mūziku un Māras Zālītes libretu. Librets sarakstīts 1986./87. gadā. Pirmizrāde notika 1988. gada 23. augustā. Saskaņā ar Māras Zālītes mājaslapā sniegto informāciju pavisam bijušas 43 izrādes, kuras ik reizi noskatījās 4 000 skatītāju; pieskaitot koncertuzvedumu skatītājus, skaits pārsniedz 180 000.
2013. gadā, pēc 25 gadu pārtraukuma, pirmizrādi piedzīvoja atjaunotā rokoperas versija.
Sižets
Lāčplēsis, atradis Laimdotu, atgriežas par šausmām krustnešiem un velniem, kuriem jau gandrīz izdevies paverdzināt tautu. Dīterihs, krustnešu vadonis, pavēl meklēt "Kangaru latviešu tautā", Līkcepure mēģina uzpirkt Koknesi, kurš atsakās, norādot, ka ir Lāčplēša draugs. Laimdota un Lāčplēsis nosvin kāzas, un Lāčplēsis ar sabiedrotajiem dodas cīņā. Kangars nodod Lāčplēsi, izstāstot ienaidniekiem, ka Lāčplēša spēks ir ausīs. Kad Lāčplēsim izdevies sakaut krustnešus, notiek miera sarunas ar sacensībām, kurās Lāčplēsim jācīnās ar Melno bruņinieku. Melnais bruņinieks nocērt Lāčplēša ausis, taču viņam vēl neizdodas uzveikt Lāčplēsi.
Lū Rīds
Luiss Elans "Lū" Rīds (en, dzimis, miris )  bija amerikāņu rokmūziķis, visvairāk zināms kā ģitārists, dziedātājs un dziesmu autors grupā The Velvet Underground, kā arī kā veiksmīgs solomākslinieks, kura karjera aptver vairākus gadu desmitus. Kā The Velvet Underground galvenais dziesmu autors, Rīds analizēja tematus no personiskās pieredzes, kas reti parādās tik atklāti rokenrolā, tai skaitā par seksuālām tēmām un narkotiku kultūru. Kā ģitārists viņš bija pionieris daudziem ģitāras efektiem, to starp distorsijai, ļoti skaļai akustiskajai atskaņai, un nestandarta skaņojumiem.
Diskogrāfija
{{columns |width=500px
Koncertalbumi
}}
Kevins Kostners
Kevins Kostners (dzimis Linvudā, Losandželosas apgabalā) ir ASV aktieris, kinorežisors un producents. Lielākos panākumus guvis ar filmu "Dejas ar vilkiem" (1990), par kuru saņēma divas Amerikas Kinoakadēmijas balvas — kā producents par labāko filmu un kā režisors par labāko režiju, kā arī ieguva nomināciju kā aktieris. Par šo pašu filmu Kostners saņēma arī Zelta globusa balvu labākajam režisoram. Par lomu TV miniseriālā Hatfields & McCoys (2012) Kostners ieguva Zelta globusa balvu kategorijā "Labākais aktieris TV miniseriālā vai TV filmā", kā arī Emmy balvu.
Labākie kostīmi (Amerikas Kinoakadēmijas balva)
Kinoakadēmijas balva "Labākie kostīmi" jeb "Oskara" balva labākajam kostīmu dizainam tiek pasniegta katru gadu kopš 1948. gada un līdz 1957. gadam balvas tika pasniegtas gan kostīmiem melnbaltajās, gan krāsainajās filmās. Pēc 1957. gada balvas apvienoja vienā.
Cilindriskā koordinātu sistēma
Cilindriskā koordinātu sistēma ir koordinātu sistēma ģeometrisku figūru attēlošanai trīs dimensijās. To iegūst, polārajai koordinātu sistēmai pieliekot trešo dimensiju h, kas ir perpendikulāra xy plaknei. Tā raksturo punkta augstumu virs xy plaknes (tāpat kā trīsdimensiju taisnleņķa koordinātēs). Virsma, kas veidojas, ja maina h un \varphi\, (bet nemaina r), ir cilindrs.
Pāreju uz trīsdimensiju taisnleņķa koordinātēm apraksta vienādojumi:
Ārējās saites
Polarkoordinaten Koordinaatisto Coordonate polare
Ostroroga
Rakstos pirmoreiz minēta 1383. gadā. XVI un XVII gadsimtā - protestantu - Čehu brāļu centrs. No 1793. līdz 1919. gadam ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.
Mārs
Mārs (no vācu valodas dialekta Reinzemē-Pfalcā — sākotnēji apzīmēja ar ūdeni pildītu piltuves veida ieplaku, XIX gs. piedāvāts kā zinātnisks termins tā pašreizējā nozīmē) — plata, lēzena, apaļa vai ovāla krāterveida ieplaka, kas radusies freātiskā izvirdumā, t.i. gruntsūdenim saskaroties ar magmu. Sprādzienā radusies piltuve visbiežāk aizpildās ar ūdeni, veidojot relatīvi seklu ezeru.
Māru ezeri ir sekli, ar līdzenu gultni, 60—2000 metrus plati un 9—200 metrus dziļi. Ap vairumu māru ir zems valnis, kas sastāv no vulkāniskajiem iežiem.
Māri sastopami tajos pasaules reģionos, kur notiek vai nesen notikusi aktīva vulkāniskā darbība. Eiropā māri ir Vācijas rietumu daļā. Tipisks mārs ir Zuni sālsezers ASV, Ņūmeksikas štatā. Ezera ieplakas diametrs ir aptuveni 2 km un dziļums — ap 120 m, tās apakšējā daļā atrodas sekls ezers.
Krāterezers
Pie krāterezeriem pieskaita arī tos ezerus, kuru ezerdobi veidojuši meteorīti — par šādu krāterezeru var uzskatīt arī Sāremā salā esošo Kāli ezeru un vairākus citus, mazākus meteorītu krāteros esošos ezeriņus Igaunijā.
Šamotuli
Šamotuli (pl) ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz ziemeļrietumiem no Poznaņas. Pilsētā atrodas Poznaņas ekonomikas universitātes filiāle.
Rakstos pirmoreiz minēta 1231. gadā. No 1793. līdz 1919. gadam ietilpa Prūsijā. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.
Pilsētā atrodas no 1423. līdz 1430. gadam celtā baznīca ķieģeļu gotikas stilā. Vietējā pilī pēc leģendas tika turēta "tumšā princese", kuru vīrs turējis ar dzelzs masku. Iespējams leģenda saistīta ar faktu, ka 1582. gadā Šamotulu pilī mira leģendārā augsmane Elizabete Ostrožska (Elżbieta Ostrogska) jeb Halška (Halszka).
Cilvēki
Šamotulos dzimuši:
Luksemburga (nozīmju atdalīšana)
Luksemburga (Luxembourg vai Luxemburg) var būt:
Riteņbraukšana 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — grupas brauciens vīriešiem
Vīriešu šosejas riteņbraukšanas grupas brauciena sacensības 2012. gada Olimpiskajās spēlēs norisinājās 28. jūlijā 10.00 Londonas centrālajā un dienvidrietumu daļā, kā arī Sarejas ziemeļdaļā, sākoties un noslēdzoties The Mall ielā.
Savu čempiona titulu nevarēja aizstāvēt spānis Samuels Sančess, jo 2012. gada Tour de France laikā viņš guva savainojumu un nepiedalījās. Sacensību startu klātienē vēroja vairāk kā miljons skatītāju, kas bija jauns rekords Olimpiskajām sacīkstēm.
Sacensībās uzvarēja Kazahstānas pārstāvis Aleksandrs Vinokurovs. Viņš sprintā pārspēja Kolumbijas pārstāvi Rigoverto Uranu, kurš saņēma sudraba medaļu. Norvēģijas pārstāvis Aleksanders Kristofs uzvarēja sprinta finišā sekojošajā grupā un ieguva bronzu.
Starta saraksts un rezultāti
Starta saraksts tika publicēts 23. jūlijā.
Tabulā zemāk "t.p.l." norāda, ka braucējs līniju šķersoja tajā pašā grupā kā sportists pirms viņa un tāpēc saņēmis tādu pašu finiša laiku.
Sfēriskā koordinātu sistēma
Pāreja uz Dekarta koordinātu sistēmu
Pāreju no sfēriskās koordinātu sistēmas uz trīsdimensiju taisnleņķa koordinātām apraksta vienādojumi: kur parametri θ un φ atbilst attiecīgi platuma un garuma grādiem un tie apmierina nevienādības kur \pi\, = 180°.
Parametra θ vērtības 0, \pi\,/2 un \pi\, atbilst attiecīgi Ziemeļpolam, ekvatoram un Dienvidpolam. Ja pie fiksēta φ maina parametra θ vērtību, tad punkts (x, y, z) pārvietojas pa meridiānu. Līdzīgi, mainot φ, tas pārvietojas pa paralēli. Polos parametra φ vērtībai nav nozīmes.
Pielietojumi
Sfērisko koordinātu sistēmu lieto, lai aprakstītu Zemes punktu koordinātas. Šajā gadījumā koordinātu sākumpunkts atrodas zemes centrā, un r ir konstants (vienāds ar Zemes rādiusu), bet atrašanās vietu apraksta leņķi θ un φ. Ģeogrāfiskais garums atbilst leņķim φ un var būt robežās no -180° līdz 180°, bet ģeogrāfiskais platums θ' = 90° − θ ir atkarīgs no leņķa θ un var būt robežās no -90° līdz 90°.
Ārējās saites
Koordinaatisto Sistema di riferimento
Putilov-Garford
Putilov-Garford ir Krievijā, laika posmā no 1914. līdz 1917. gadam izgatavotas bruņu mašīnas. Tās tika būvētas uz amerikāņu Garford kravas automašīnu šasijām, un mūsdienās tiek uzskatītas par vissmagāk bruņotajām Pirmā pasaules kara laika bruņu mašīnām.
Izstrāde
1914. gada rudenī Putilov rūpnīcā Sanktpēterburgā tika izstrādāts dizains jaunai bruņu mašīnai uz amerikāņu Garford kravas automašīnas bāzes. Automobilim bija aizmugurējo riteņu ķēdes piedziņa, 36 zs motors un samērā vājas spējas pārvietoties pa sliktiem ceļiem. Cara armija pasūtīja kopumā 70 šādus bruņu automobīļus.
Automobiļa bruņojums sastāvēja no 57 mm vai 76 mm lielgabala, kas bija novietots tornī automobīļa aizmugurē, un trīs ložmetējiem: viens tornī blakus lielgabalam, pārējie divi speciālās lūkās automobīļa sānos. Tornis bija kustināms 270 grādu leņķī.
Lielā masa padarīja automobili diezgan grūti vadāmu un ierobežoja tā pārvietošanās spējas. Ar to varēja braukt faktiski tikai pa ceļiem. Savdabīgu risinājumu izdomāja Padomju armijā, kas daļai šo automobīļu nomainīja gumijas riepas pret vagonu riteņiem un izmantoja tos kā bruņu vilcienu vagonus vai drezīnas.
Bruņu mašīnas izgatavoja divās sērijās. Tās viena no otras atšķīrās ar to, ka vēlākajiem modeļiem tika uzstādītas biezākas bruņas, lielāka kalibra lielgabals (76 mm) un tajā bija vairāk vietas munīcijai.
Dienesta vēsture
Putilov-Garford bieži tika iedalīti kopā ar vieglāk bruņotām bruņu mašīnām, piemēram Austin. Boļševiki Krievijas pilsoņu kara laikā diezgan veiksmīgi izmantoja šīs bruņu mašīnas pret britu tankiem. Tā bija vienīgā Pirmā pasaules kara laika bruņu mašīna, kura varēja stāties pretim tankiem. Padomju armijas bruņojumā Putilov-Garford palika līdz pat Otrā pasaules kara sākumam, kad tos izmantoja pret uzbrūkošo vācu karaspēku.
Dž. Dž. Tomsons
Sers Džozefs Džons Tomsons (Sir Joseph John Thomson), bieži saukts '''Dž. Dž. Tomsons' (J. J. Thomson'', dzimis, miris ) bija britu fiziķis, elektrona atklājējs, par ko 1906. gadā ieguvis Nobela prēmiju fizikā. Atklājis arī pirmos izotopus, būtiski uzlabojis masas spektrometra konstrukciju.
Dzimis Mančestrā skotu izcelsmes ģimenē. 1870. gadā sāka studijas Ovensa koledžā (nākamajā Mančestras Universitātē). 1876. gadā pārcēlās studēt uz Kembridžas Universitāti. 1880. gadā šeit ieguva bakalaura, bet 1883. gadā — maģistra grādu. 1884. gadā kļuva par Kembridžas Kavendiša fizikas profesoru, nomainot amatā Lordu Releju. Lielāko mūža daļu strādāja Kembridžas Universitātē. Septiņi Tomsona asistenti un Tomsona dēls Džordžs Tomsons kļuva par Nobela prēmijas laureātiem. No 1915. līdz 1920. gadam Tomsons bija Karaliskās biedrības prezidents. Miris 1940. gadā, apglabāts Vestminsteras abatijā, netālu no Izaka Ņūtona.
Latvijas Republikas Ārlietu ministrija
Latvijas Republikas Ārlietu ministrija ir vadošā valsts pārvaldes iestāde ārlietu nozarē. Ārlietu ministrijas galvenais uzdevums ir izstrādāt un īstenot valsts ārlietu politiku. Ārlietu ministriju politiskā līmenī vada ārlietu ministrs.
Ārlietu ministrija tika izveidota 1918. gadā pēc pirmo diplomātisko pārstāvniecību izveidošanās. Ministrija tika likvidēta pēc Latvijas inkorporācijas PSRS. Tās darbība tika atjaunota, kad par ārlietu ministru iecēla Jāni Jurkānu, taču darbība pilnā apjomā tika atsākta vienīgi pēc. Ārlietu ministrijas funkcijas un uzdevumus nosaka tās nolikums. Ministrijas darbu vada arī valsts sekretārs. Valsts sekretāra galvenie uzdevumi ir nozares politikas un stratēģiju izstrādes organizēšana, nozares politikas īstenošana, iestādes administratīvā darba vadīšana un ministriju funkciju izpildes organizēšana.
Subglaciālais ezers
Subglaciālais ezers (zemledus ezers) ir ezers, kas ir pastāvīgi klāts ar ledu. Šādi ezeri atrodami zem ledājiem. Šādu ezeru skaits visdrīzāk ir liels, taču ir grūti tos atklāt un pētīt. Lielākais zināmais subglaciālais ezers ir Vostokas ezers Antarktīdā.
Ezera ūdens zem ledus saglabājas nesasalis ledus spiediena dēļ un ģeotermālā siltuma dēļ. Pagātnē, ledus laikmetā subglaciālie ezeri bijuši arī tagadējā Latvijas teritorijā.
Latvijas Republikas Ārlietu ministrija
Apakšiestādes
Ārlietu ministrijas tiešā pārvaldībā atrodas Latvijas Institūts.
Luksemburga (pilsēta)
Luksemburga (luksemburgiešu: Lëtzebuerg, de, fr) ir pilsēta Luksemburgas Lielhercogistes dienvidu daļā, pie Petruses ietekas Alzetē. Luksemburgas Lielhercogistes galvaspilsēta. Banku un administratīvais centrs.
Viens no ES centriem, jo šeit (Kiršbergas rajonā) atrodas vairākas ES iestādes — Eiropas Kopienu tiesa (European Court of Justice), Eiropas Revīzijas palāta (European Court of Auditors), Eiropas Parlamenta sekretariāts, kā arī Eurostat.
Vēsture
Pirmās rakstiskās ziņas par Luksemburgu ir no 963. gada. Pilsētas tiesības ir no 1244. gada. Pilsēta vienmēr atradusies lielu ceļu krustojumā. Gadsimtu gaitā tika uzceltas aizsargsienas, tā kļuva par ļoti nocietinātu pilsētu. To bieži dēvēja par "Ziemeļu Gibraltāru". Tomēr laika gaitā pilsētai vairākkārt mainījās saimnieki.
No 1443. gada pilsētu ieņēma burgundieši. 1609. — 1684. un 1697. — 1724. gadā pilsēta ietilpa Spānijā, 1684.—1697. un 1794.—1815. gadā — Francijā, 1714.—1794. gadā — Austrijā.
Pirmajā un Otrajā pasaules karā Luksemburgu ieņem vācu karaspēks. 1952. gadā Luksemburga kļuva par ES priekšteča — Eiropas Ogļu un tērauda kopienas galvenās mītnes vietu.
Cilvēki
Luksemburgas pilsētā dzimuši:
Labākais grims un matu sakārtojums (Amerikas Kinoakadēmijas balva)
Kinoakadēmijas balva "Labākais grims un matu sakārtojums" ir Amerikas Kinoakadēmijas balvas nominācija, kas tika piešķirta par labāko grimu un matu sakārtojumu. Balva šajā nominācijā tiek pasniegta katru gadu kopš 1981. gada. Atšķirībā no citām kategorijām, šajā kategorijā piecu filmu vietā tiek nominētas trīs. Sākotnēji nominācijas nosaukums bija "Labākais grims".
Sorbona (nozīmju atdalīšana)
Sorbona (arī Sorbonna) var būt:
Niko
Niko (de, dzimusi Krista Pefgena (de), mirusi ) bija vācu mūziķe, modele un aktrise. Viņa ir zināma, pateicoties sadarbībai ar grupu The Velvet Underground un vēlāk uzsāktajai solokarjerai.
Biogrāfija
Niko bija profesionāla modele. 1965. gadā viņa ierakstīja singlu sadarbībā ar The Rolling Stones ģitāristu Braienu Džonsu, taču tas neguva panākumus.