cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Daudzdimensiju analīze
Savstarpējās atkarības metodes (interdependence analysis)
Šī tehnika risina sekojošu problēmu — ja mēs novēroto līdzību (vai distanču) kopumam starp katru N(N-1)/2 N objektu pāri vēlamies uzzīmēt šo objektu karti reducētā telpā tā, lai objekta pozīcija kartē atspoguļotu, cik tuvu vien iespējams, tā novērotās līdzības vai atšķirības ar citiem objektiem.
Ja mainīgajiem ir tikai nomināla vai kārtas līmeņa iespējas, tad sekojošas tehnikas ir piemērotas:
10. Loglineārais modelis (loglinear model)
Šī tehnika pēta savstarpējās saistības starp kategoriskajiem mainīgajiem (categorical variables), kas veido nosacītu tabulu. Šūnas-varbūtības (cell-probabilities) ir izteiktas galveno efektu attiecības un kategorisko mainīgo savstarpējā mijiedarbībā.
11. Ne-metriskā daudzdimensiju skalēšana (nonmetrical multidimensional scaling)
Arī šī tehnika atļauj pētniekam pārveidot distanču veidā saprastās līdzības vai atšķirības starp objektu kopumu un novietot šos objektus daudzdimensiju telpā. Tomēr šeit salīdzinoši ar iepriekšējo metodi ir viena atšķirība. Šeit ir iespējams sakārtot N objektus zemas-dimensijas (low-dimension) koordinātu sistēmā, izmantojot tikai rangu kārtības N(N-1)/2 oriģinālās līdzības (distances) un nevis to svarīgumu. Kad šī kārtas informācija ir izmantota tikai priekš tā, lai attēlotu objektus reducētā telpā ar tādu pašu mērķi kā 9. punkta metodē, tad šī tehnika tiek saukta par ne-metrisko daudzdimensiju skalēšanu.
Citi metožu veidi
<li>Tomēr šīs nav vienīgās iespējamās daudzdimensiju analīžu metodes. Ir autori, kas uzskaita vēl citas metodes. Piemēram, Alvina K. Renčera grāmatā „Methods of multivariate analysis” tiek izdalīta papildus klasifikācijas analīze (classification analysis). Tā ir novērojumu iedalīšana grupās, kas ir diskriminantu analīzes iepriekš nosakošais aspekts, taču tā tiek dēvēta par klasifikācijas analīzi, lai to skaidri nodalītu no aprakstošā aspekta. Uz šo klasifikācijas analīzes metodi bieži vien atsaucas kā uz diskriminantu analīzi, savukārt inženierzinātnē un datorzinātnē šo metodi dēvē par zīmējuma atpazīšanu (pattern recognition). Ir vēl arī citi autori, kas izmanto klasifikācijas analīzes metodes terminu, lai aprakstītu klastera analīzi, kurās novērojumi tiek sakopoti drīzāk pēc mainīgo vērtībām, nevis iepriekšdefinētām grupām. </li>
<li>Deivids Dž. Bartolomjū savā grāmatā „The analysis and interpretation of multivariate data for social sciences” uzsver, ka papildus ir nepieciešams izdalīt arī:
Atbilstību analīze (jeb CORA saīsinājumā no angļu valodas) ir izpētes tehnika, lai analizētu daudz-veidu (multi-way) frekvenču tabulas, kas ir divu vai vairāk kategorisko mainīgo krustiskā-klasifikācija (cross-classification). Atbilstību analīze cenšas konvertēt skaitļu tabulu neliela skaita dimensiju (parasti divu) punktu laukā.
Latenta klases analīzi priekš binārajiem datiem izmanto situācijās, kas ir minētas saistībā ar klastera analīzi. Tomēr šinī metodē ir vairāk skaidrs, cik daudz grupas ir iespējamas un ko tieši tās var attēlot. Šo metodi izmanto izglītības novērtējumam, diagnosticēšanai medicīnā, kā arī atlases nepieciešamībai, piemēram, izvērtējot iespējamo darbinieku kandidatūras. </li>
<li>Braijens F.Dž. Menliss savā grāmatā „Multivariate statistical methods” piemin arī galveno koordinātu analīzi (principal coordinate analysis). Šī metode ir līdzīga metriskajai daudzdimensiju skalēšanai, jo abas metodes sāk ar līdzību vai distanču matricu starp noteikta skaita objektiem un tiecas atrast klasifikācijas asis. Tomēr atšķirība starp tām ir izmantotajā skaitliskajā pieejā. Galveno koordinātu analīzes metodē tiek izmantota īpašvērtību (eigenvalue) pieeja, kas var tikt uzskatīta, savā ziņā, par galvenās komponentu analīzes vispārināšanu. Savukārt daudzdimensiju skalēšana, kā definē grāmatas, mēģina tieši pretējo, tas ir, minimizēt uzsvaru, kur tas ir tādas pakāpes mērījums, kurā objektu pozīcija t-dimensijas konfigurācijā nesaskan ar oriģinālo distanci vai līdzībām pēc piemērotās skalēšanas. </li>
Upmale
Upmale var būt:
Meira
Meira var būt:
Lemurs
Lemurs var būt:
Sibīrijas kolonoks
Sibīrijas kolonoks jeb Sibīrijas zebiekste (Mustela sibirica) ir neliels sermuļu dzimtas (Mustelidae) plēsējs. Sibīrijas kolonoku sauc arī par Sibīrijas kalnu zebieksti vai Himalaju zebieksti. Sibīrijas kolonoka tuvākā radiniece ir Eiropas ūdele (Mustela lutreola) un Japānas zebiekste (Mustela itatsi), ko senākos informācijas avotos klasificē kā Sibīrijas kolonoka pasugu, saucot to par Sahalīnas kolonoku (Mustela sibirica itatsi).
No Sibīrijas kolonoka kažoka spalviņām ražo smalkākās un labākās akvareļu otiņas, kā arī eļļas krāsu otas. Tās sauc par kolonoka sabuļu otām, tām izmanto Sibīrijas kolonoka tēviņu ziemas kažoka astes spalvas, nevis sabuļa spalvas, kā visbiežāk cilvēki domā. Latvijas informācijas avotos šīs otas bieži tiek kļūdaini sauktas par Sibīrijas caunu otām.
Ķīnā šo zebieksti sauc par huang shu lang. Starp ķīniešiem pastāv māņticība, ka kolonoka gars var ceļot un nozagt cilvēka dvēseli, iemiesojoties tās vietā cilvēkā.
Izplatība
Sibīrijas kolonoks dzīvo viscauri Austrumāzijā; gandrīz visā Sibīrijas teritorijā, izņemot polāros apgabalus. Uz ziemeļiem tas ir sastopams līdz Ohotskas jūrai, bet uz dienvidiem līdz Kvangtungai Ķīnā. Dienvidu daļā uz rietumiem tas sastopams līdz Tibetai un Gobi tuksnesim. Ziemeļu daļā tas uz rietumiem dzīvo līdz Krievijas rietumu robežai Urālu kalniem. Sibīrijas kolonoks ir introducēts vairākās Japānas salās.
Sibīrijas kolonoks ir tipisks taigas iemītnieks, Taivānā tas dzīvo tikai kalnos 1400—1700 metrus virs jūras līmeņa. Savu migu tas iekārto ūdens tuvumā.
Izskats
Sibīrijas kolonoka ķermenis ir slaids, garš un lokans ar īsām kājām. Tam ir gara, pūkaina aste. Tēviņi ir nedaudz lielāki par mātītēm. Ķermeņa garums tēviņiem bez astes ir 28—39 cm, astes garums 15—21 cm, svars 650—820 g, mātītēm ķermeņa garums ir 25—30 cm, astes garums 13—16 cm, svars 360—430 g. Galvas forma saspiesta. Ausis platas, zemas un noapaļotas. Kažoka krāsa vasarā ir sarkanbrūna vai ruda, ziemā tas kļūst gaišāks, zeltaināks. Augšlūpas un apakšžokļa matojums ap degungalu ir balts, tāpat kā Eiropas ūdelei. Ap acīm tumša matojuma maska. Ziemas kažoks Sibīrijas kolonokam ir ļoti biezs un pūkains.
Uzvedība
Sibīrijas kolonoks ir nakts dzīvnieks, izņēmums ir mātes ar mazuļiem. Tie ir nometnieki, lai gan dažreiz tie migrē, lai atrastu barību. Vienas nakts laikā kolonoks nostaigā apmēram 10—12 km, reizēm 18—20 km. Tas pārvietojas lēcieniem, spēj rāpties arī kokā. Migu iekārto zem koka saknēm, akmeņiem, bieži ieņem citu dzīvnieku izraktās alas. Briesmu gadījumā izdala smaku ar sekrētu no dziedzeriem zem astes.
Sibīrijas kolonoka galvenie dabīgie ienaidnieki ir lielie, plēsīgie putni.
Barība
Sibīrijas kolonoks medī ūdensžurkas, strupastes, peles, vāveres, lēcējpeles, kukaiņus, putnus un vardes, izēd no ligzdām olas. Tas, ja ir ispējams, ēd arī riekstus un ogas. Kad medījuma ir daudz, Sibīrijas kolonoks uzkrāj medījuma pārpalikuma rezerves slēptuvē.
Vairošanās
Riesta laikā ziemas beigās tēviņi var saplēsties par mātītes uzmanību. Grūsnība ilgst apmēram 29 dienas. Laikā no aprīļa līdz jūnijam piedzimst 2—12 nevarīgi, akli mazuļi, ar vidējo skaitu 5 mazuļi. Acis atveras pēc mēneša. Māte tos zīda ar pienu 2 mēnešus. Rudenī jaunie kolonoki pamet ģimeni. Dzimumbriedumu jaunie Sibīrijas kolonoki sasniedz 2 gadu vecumā. Savvaļā tie dzīvo apmēram 5—6 gadus, nebrīvē 10 gadus.
Rostova
Rostova (ru, varjagu: Ráðstofa) jeb Dižā Rostova ir sena pilsēta Krievijas Federācijas Jaroslavļas apgabala dienvidu daļā pie Nero ezera. Tā atrodas 202 km uz ziemeļaustrumiem no Maskavas un 53 km no apgabala galvaspilsētas Jaroslavļas pie Krievijas federālā autoceļa M8. Viens no lielākajiem starptautiskā tūrisma centriem Krievijā.
Vēsture
987.—1010. gadā Rostovā valdīja kņazs Jaroslavs Gudrais, kas pilsētas aizsardzībai Volgas krastā uzcēla Jaroslavļas cietoksni. 1113.—1157. gadā Rostovā valdīja kņazs Jurijs Dolgorukijs, kas 1125. gadā pārcēla savu mītni uz Suzdaļu. 1160. gadā koka baznīcas vietā vācu mūrnieks Kufirs uzcēla pirmo mūra katedrāli. 1207. gadā tika nodibināta Rostovas kņaziste. 1238. gadā Rostovas kņazu Vasiļko Konstantinoviču mongoļi saņēma gūstā kaujā pie Sitas un vēlāk nogalināja. 1281.—1310. gadā mongoļu soda ekspedīcijās un kņazu savstarpējās cīņās pilsēta tika nopostīta septiņas reizes. 1320. gadā Rostovas kņaziste tika sadalīta un nokļuva Maskavijas ietekmē. 1474. gadā Maskavas lielkņazs Ivans III to pievienoja saviem īpašumiem.
Krievijas cara Mihaila laikā holandiešu inženieris Johans Rodenburgs 1632. — 1634. gadā vadīja Rostovas kremļa deviņu bastionu izbūvi. 18. gadsimta beigās Rostovas arhibīskaps pārcēla savu mītni uz Jaroslavļu. 19. gadsimta otrajā pusē sākās Rostovas kremļa kompleksa atjaunošana. 1883. gadā tika nodibināts muzejs.
Birze
Birze var būt
Striptīzs
Striptīzs ir erotiska vai eksotiska deja, kuras laikā dejotājs pakāpeniski izģērbjas, parasti tas notiek mūzikas pavadījumā. Persona, kas izpilda striptīzu, parasti tiek saukta par striptīzdejotāju.
Vēsture
Striptīzs ir bijis pazīstams tādās senās kultūrās kā senā Babilona un Senā Ēģipte. Mūsdienās striptīzs parasti tiek izpildīts īpašos striptīzklubos, taču tas var tikt izpildīts arī krogos, it īpaši tas ir novērojams Apvienotajā Karalistē, teātros un mūzikas hallēs.
Milans Vidmars
Milans Vidmars (sl; dzimis Ļubļanā, Austroungārija, miris  Ļubļanā, Dienvidslāvija) bija slovēņu zinātnieks elektrotehnikas jomā un Dienvidslāvijas starptautiskais lielmeistars šahā (1950).
Zinātniskā darbība
Vidmars piedzima vidusšķiras ģimenē Ļubļanā. 1902. gadā viņš iestājās Vīnes universitātes elektrotehniskajā fakultātē, kuru 1907. gadā beidza. 1911. gadā kļuvis par zinātņu doktoru. Pēc atgriešanās Ļubļanā ir kļuvis par Ļubļanas universitātes elektrotehnikas fakultātes dibinātāju, bet 1928.—1929. gadā bijis Ļubļanas universitātes rektors. 1948. gadā nodibinājis Ļubļanas elektrotehnisko institūtu, kam tagad piešķirts viņa vārds. 1940. gadā kļuvis par Slovēnijas zinātņu akadēmijas īsteno locekli.
Šahista karjera
Vidmars arī bija viens no sava laika spēcīgākajiem šahistiem, kuram Starptautiskā šaha federācija FIDE 1950. gadā kā vienam no pirmajiem piešķīra starptautiskā lielmeistara nosaukumu. Vidmars ir piedalījies daudzos starptautiskos turnīros, kuros izcīnījis godalgotas vietas: 1907. gadā Karlsbādē 6. vieta, 1908. gadā Prāgā 3. vieta, 1909. gadā Gēteborgā 1. vieta, 1911. gadā dalīta 2. vieta (ar Akibu Rubinšteinu, uzvarēja Hosē Rauls Kapablanka) Sansebastjanā, 1912. gadā 1. vietā Budapeštā, 1912. gadā 2. vieta Manheimā, 1918. gadā 1. vieta Vīnē un Berlīnē, 1928. gadā 2. vieta Košicē, 1926. gadā dalīta 1. vieta (ar Aleksandru Aļehinu) Hastingsā un 3. vietā Zemeringā, 1927. gadā 4. vieta Ņujorkā un Londonā, 1940. gadā 2. vieta (aiz Maksa Eives) Budapeštā, 1952. gadā 1. vieta Bāzelē. Tāpat Vidmars bija daudzu šaha sacensību arbitrs, tajā skaitā arī 1948. gada piecu spēcīgāko pasaules šahistu mačturnīrā, kurā tika izcīnīts Pasaules šaha čempiona nosaukums. Arī Vidmara dēls Milans Vidmars jaunākais (1909—1980) bija pazīstams šahists, kurš 1950. gadā kļuva par starptautisko meistaru šahā. Atzīmējot Vidmara lielo ieguldījumu šaha attīstībā Slovēnijas šaha federācija rīko viņa vārdā nosauktos memoriālus.
Jevgeņijs Koševojs
Jevgeņijs Koševojs (ru; dzimis ) ir krievu tautības Kazahstānas distanču slēpotājs.
Divas reizes piedalījies ziemas olimpiskajās spēlēs. 2006. gadā Turīnā komandu sprintā izcīnījis 6. vietu, kas ir viņa augstākais panākums Olimpiskajās spēlēs. Pasaules čempionātā viņa augstākā izcīnītā vieta ir 2005. gadā Oberstdorfā komandu sprintā ieņemtā 7. vieta. Ar panākumiem startējis jauniešu sacensībās (izcīnījis vairākas medaļas Pasaules čempionātā junioriem un Universiādē).
Laikā no 2007. līdz 2009. gadam bijis diskvalificēts par dopinga lietošanu.
Enrike Iglesiass
Enrike Migels Iglesiass Praislers (es; dzimis, Madridē, Spānijā) ir spāņu dziedātājs, Hulio Iglesiasa un pazīstamas televīzijas raidījumu vadītājas Isabellas Praisleras dēls. Enrike Iglesiass ir viens no visu laiku veiksmīgākajiem spāņu izcelsmes popmūziķiem pasaulē, pārdevis aptuveni 60 miljonus albumu, 20 reizes pabijis prestižā Billboard Hot Latin Tracks topa 1. vietā, iekarojis Amerikas, Lielbritānijas, Spānijas, Francijas un vēl daudzu citu pasaules valstu topu virsotnes.
Biogrāfija
Par debijas albumu 1995. gadā ieguva "Grammy" prēmiju. Visvairāk panākumu guva 1999. un 2000. gadā, kad viņa singls "Bailamos" un "Be With You" bija Billboard Hot 100 priekšgalā. Pats lielākais hits Eiropā - balāde "Hero", kas tika izlaists 2001. gadā. Divus gadus vēlāk filmējās asa sižeta filmā "Once Upon a Time in Mexico". Tāpat arī ierakstīja duetu ar Vitniju Hjūstoni un Alsu. Līdz šim Enrike ir izdevis četrus albumus spāņu valodā, no tiem pēdējais iznāca 2002. gadā un saucās "Quizás". Viņš ir izdevis arī četrus studijas ierakstus angļu valodā, pēdējais no tiem ir 2007. gada albums "Insomnia".
2010. gada jūlijā iznāca albums "Euphoria", kas ir Iglesiasa pirmais ieraksts, kurā iekļautas dziesmas gan angļu, gan spāņu valodā. No albuma tika izdoti seši singli, no kuriem tādas dziesmas kā "I Like It" un "Tonight (I'm Lovin' You)" sasniedza augstas vietas topos visā pasaulē.
Studijas albumi
Albumi spāņu valodā
Albumi angļu valodā
Bilinguāli studijas albumi
Kriss Pols
Kristofers Emanuels Pols (en; dzimis Vinstonseilemā, Ziemeļkarolīnas štatā, ASV) ir amerikāņu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. Bijis ASV basketbola izlases dalībnieks. 2023. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Goldensteitas "Warriors". 2020.—2021. gada NBA sezonas noslēgumā kopā ar Fīniksas "Suns" pirmo reizi sasniedza NBA finālsēriju, kur sešu spēļu sērijā piekāpās Milvoki "Bucks". K. Polam pieder virkne NBA rekordu un sasniegumu. 2021. gadā viņš ieņēma trešo vietu pēc karjeras laikā iedoto rezultatīvo piespēļu skaita starp visiem spēlētājiem līgas vēsturē.
No 2013. gada līdz 2021. gadam K. Pols bija NBA Spēlētāju asociācijas prezidents.
NBA
Pēc veiksmīgas vidusskolu basketbola karjeras K. Pols izvēlējās pārstāvēt savā dzimtajā Vinstonseilemā esošo Veikforestas universitāti, kas ir samērā neierasta parādība tik perspektīviem jaunajiem basketbolistiem, par kuriem parasti ir sīva cīņa starp labākajām NCAA komandām. Jau pēc pirmās sezonas augstskolu basketbolā K. Pols pieteicās NBA draftam un 2005. gada draftā Ņūorleānas "Hornets" viņu izraudzījās pirmajā kārtā ar kopējo 4. numuru. Saspēles vadītājs jau savā pirmajā sezonā kļuva par komandas līderi un tika atzīts par labāko sezonas debitantu NBA. 2007.—2008. gada sezonā K. Pols vēl uzlaboja savus vidējos statistikas rādītājus, kā arī tika ievēlēts Visu zvaigžņu spēles pamatpieciniekā un iekļauts sezonas simboliskajā labāko spēlētāju pieciniekā. Neiztrūka arī komandas panākumi: "Hornets" ar K. Polu saspēles vadītāja pozīcijā strauji kļuva par vienu no labākajām līgas komandām, spēlējot play-off turnīrā gan šajā, gan nākamajā sezonā. Pēc 2007.—2008. gada sezonas komanda noslēdza jaunu līgumu ar savu līderi, ļaujot viņam turpmāk pelnīt ap 15 miljoniem dolāru sezonā. Nākamajās sezonās vēl četras reizes ticis iekļauts Visu zvaigžņu spēles sastāvā. 2007.—2008. gada NBA sezonā un 2008.—2009. gada sezonā K. Pols kļuva par NBA labāko piespēlētāju, izdarot vidēji attiecīgi 11,6 un 11,0 rezultatīvas piespēles spēlē. Tāpat sešās no karjeras sezonām ir bijis NBA labākais piespēļu pārķērājs.
2013.—2014. gada NBA sezonā un 2014.—2015. gada sezonā K. Pols kļuva par NBA labāko piespēlētāju, izdarot vidēji attiecīgi 10,7 un 10,2 rezultatīvas piespēles spēlē. Šo pašu sasniegumu atkārtojis vēl divās sezonās.
Visās sešās "Clippers" sastāvā nospēlētajās sezonās komanda sasniedza play-off, tomēr ne reizi nepārvarēja otro kārtu.
2017. gada vasarā K. Pols tika aizmainīts uz Hjūstonas "Rockets" pret sešiem spēlētājiem, nākotnes pirmās kārtas drafta izvēli un naudas kompensāciju. Pirmajā sezonā ar K. Polu sastāvā "Rockets" sasniedza komandas rekordu, uzvarot 65 regulārā čempionāta spēles. Play-off "Rockets" sasniedza konferences finālu, kur piekāpās vēlākajiem čempioniem Goldensteitas "Warriors". Pēc šīs sezonas K. Pols noslēdza maksimālo līgumu ar komandu par 160 miljonu dolāru atalgojumu četros gados. Rezultātu ziņā līdzīga bija arī sekojošā sezona, kur "Rockets" konferences pusfinālā zaudēja tiem pašiem "Warriors".
2019. gada vasarā K. Pols tika iesaistīts vienā no daudzajiem šīs vasaras nozīmīgajiem maiņas darījumiem, pārceļoties no "Rockets" uz Oklahomasitijas "Thunder" apmaiņā pret Raselu Vestbruku ("Thunder" ieguva arī vairākas nākotnes drafta izvēles).
2020. gada 16. novembrī K. Pols tika aizmainīts uz Fīniksas "Suns" pret Rikiju Ruvio, Kelliju Obrē, Taju Džeromu, Džeilenu Leku un nākotnes drafta tiesībām (kopā ar K. Polu uz "Suns" devās arī Abdels Naders). 2020.—2021. gada NBA sezonas noslēgumā kopā ar "Suns" pirmo reizi sasniedza NBA finālsēriju, kur sešu spēļu sērijā piekāpās Milvoki "Bucks". 2021. gada augustā spēlētājs un komanda noslēdza četru gadu līguma pagarinājumu, kas paredz līdz 120 miljonu dolāru atalgojumu. 2021. gada novembrī K. Pols pacēlās uz trešo vietu pēc karjeras laikā iedoto rezultatīvo piespēļu skaita starp visiem spēlētājiem līgas vēsturē, atpaliekot tikai no Džona Stoktona un Džeisona Kida.
ASV izlase
K. Pols ir spēlējis dažāda vecuma ASV izlasēs, kopš 2006. gada pārstāvējis ASV nacionālo pieaugušo izlasi. Šajā pašā gadā tās sastāvā viņš spēlēja pasaules čempionātā Japānā, kas komandai nebija sekmīgs un pēc zaudējuma pusfinālā Grieķijai nācās samierināties ar bronzas medaļu. K. Pols bija ASV izlases sastāvā arī 2008. gada Pekinas olimpiskajās spēlēs, kur spēlēja kā otrais saspēles vadītājs, mainot Džeisonu Kidu un kopā ar komandu izcīnīja zelta medaļas. Otro reizi par olimpisko čempionu ASV izlases sastāvā K. Pols kļuva.
Vasiļs Durdinecs
Vasiļs Durdinecs (uk; dzimis ) ir Ukrainas politiķis, kurš bija pagaidu premjerministrs no līdz. Viņš ieņēma šo amatu pēc tam, kad no tā atkāpās Pavlo Lazarenko.
Dzimis Čehoslovākijā (tagad Ukrainas Aizkarpatu apgabals). 1960. gadā beidza Ivana Franko Ļvivas Valsts universitāti. No 1958. līdz 1978. gadam strādāja komjaunatnes un partijas darbā Ļvivā, Maskavā un Kijivā. No 1978. līdz 1982. gadam - Ukrainas PSR Iekšlietu ministra vietnieks. Līdz 1991. gadam - Iekšlietu ministra pirmais vietnieks. No 1990. gada Augstākās Padomes, vēlāk Augstākās Radas deputāts. No 1992. gada janvāra līdz 1995. gada jūlijam Ukrainas parlamenta priekšsēdētāja pirmais vietnieks. No 1995. gada jūlija līdz 1996. gada jūnijam - Ukrainas premjerministra vietnieks valsts drošības jautājumos. 1996. gada jūnija līdz 1997. gada februārim - Ukrainas pirmais vicepremjers. No līdz  - premjerministra vietas izpildītājs. No 1997. gada jūlija līdz augustam - Ukrainas Nacionālās izmeklēšanas biroja vadītājs. Vēlāk ministrs, valsts pārstāvis Eiropas Padomē, vēstnieks Ungārijā.
Semjuels Morze
Semjuels Morze (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu izgudrotājs un gleznotājs. Pazīstams kā Morzes koda izgudrotājs un telegrāfa komerciālas izmantošanas ieviesējs.
Izglītību ieguvis Phillips Academy un Jeila koledžā (pabeidza mācības 1810. gadā). Tad uzsāka gleznotāja karjeru, specializējoties portretos. Pēc savas sievas nāves pametis gleznošanu un pievērsies lielas distances komunikācijas uzlabošanas jautājumam. 1837. gadā Ņujorkas Universitātē viņš demonstrēja Morzes aparātu. Tas bija raidīšanas aparāts, kas ar pieslēgtu releju spēja signālu pārraidīt 518 metru attālumā. 1838. gadā S. Morze kopā ar Ņūdžersijas metalurģijas rūpnīcas īpašnieka Stefana Vaila dēlu Alfrēdu Vailu izgudroja Morzes kodu (Morzas ābece).
Pentaprizma
Gaismas atstarošanās pentaprizmas iekšienē nav pilnā iekšējā atstarošanās, jo gaismas staru slīpums atstarošanās vietās ir mazāks par pilnai iekšējai atstarošanai nepiecieciešamo. Tā vietā divas prizmas sānu skaldnes ir apstrādātas lai veidotu spoguļvirsmas. Skaldnes, pa kurām gaisma ienāk un iziet, mēdz tikt speciāli apstrādātas, lai atstarošanos no tām samazinātu. Piektā sānu skaldne optiski netiek izmantota.
Jumta pentaprizma
Jumta pentaprizma ir pentaprizmas variants, ko parasti izmanto spoguļkameras skatu meklētājā. Šajā gadījumā prizmai attēls ir jāapvērš horizontāli. Tas tiek panākts, vienu normālas pentaprizmas atstarojošo virsmu aizvietojot ar jumtu — divām papildu virsmām, novietotām 90° leņķī vienai pret otru.
Pentaprizmas mērniecībā
Mērniecībā, piemēram, būvdarbos, dubulta pentaprizma (divas pentaprizmas, kas novietotas viena uz otras) un svērtenis tiek lietoti, lai noteiktu taisnus leņķus.
Tundra
Tundra (no — ‘bezmeža kalns’) ir biomas veids, kurā ir kavēta koku augšana zemās temperatūras un īsās veģetācijas sezonas dēļ.
Arktiskā tundra atrodas uz ziemeļiem no taigas un uz dienvidiem no arktiskajiem tuksnešiem. Tundras dienvidu robežu uzskata par Arktikas sākumu.
Izšķir trīs veidu tundras: Arktiskā, Antarktiskā un alpīnā tundra. Tā var būt purvaina vai akmeņaina. Tundrā pamatā aug augi bez dziļas sakņu sistēmas - lakstaugi, sūnas un ķērpji; vietām aug arī krūmi un pundurkoki. Vasarā atkūst tikai augšējā kārta, dziļākie slāņi — sākot no 25—90 centimetru dziļuma — nekad neatkūst (mūžīgais sasalums). Tundra ir vējaina vieta, vējš mēdz sasniegt ātrumu 100 km/h.
Tundras klimata josla ir subarktiskā josla. Vidējā temperatūra ir -15 °C. Nokrišņu daudzums ir 350 mm gadā.
Pavlo Lazarenko
Pavlo Lazarenko (dzimis, Hņidinā, Ukrainā) ir Ukrainas politiķis, kurš bija premjerministrs no 1996. līdz 1997. gadam. Pēc ANO datiem Lazarenko no Ukrainas valdības nozadzis ap 200 miljoniem ASV dolāru. 2006. gadā ASV viņam piesprieda cietumsodu, tomēr Lazarenko nav notverts un šo sodu nav izcietis.
Vestards Šimkus
Vestards Šimkus (dzimis Jūrmalā) ir latviešu pianists un komponists. Kā pianists ieguvis balvas vairākos starptautiskos mūzikas konkursos, kā arī divas reizes saņēmis Latvijas Lielo Mūzikas balvu. Komponējis filmu mūziku, kas divas reizes novērtēta ar Lielā Kristapa balvu kā labākajam komponistam.
Dzīvesgājums
Dzimis 1984. gadā Jūrmalā rokmūziķa Gunāra Šimkus un dzejnieces Ivetas Šimkus ģimenē, bērnību pavadīja vecāku mājās „Irbēs” Tukuma rajona Vecmokās. Sāka apgūt klaviermākslu jau piecu gadu vecumā. Mācījās Emīla Dārziņa mūzikas skolā, kur viņa pedagogi bija Ruta Švinka, Ligita Muižarāja, Teofils Biķis un Sergejs Osokins. Studēja Dienvidkalifornijas Universitātē pie Daniela Pollaka. Papildinājās meistarklasēs pie Lazara Bermana, Aleksandra Satza, Igora Žukova un Džoannas Hevilas. No 2002. līdz 2006. gadam studēja Karalienes Sofijas mūzikas augstskolā Madridē pie profesora Dmitrija Baškirova. 2003. gada vasarā pēc profesora Dmitrija Baškirova ielūguma Šimkus studēja Baškirova meistarklasēs Savonlinnā, Somijā. Piecus gadus mācījās arī kompozīciju pie Pētera Vaska un R. Štrausa konservatorijā Minhenē pie Vadima Suhanova. Bija starptautiskās organizācijas "Planētas jaunie vārdi" stipendiāts.
2012. gadā apprecējās ar operdziedātāju Elīnu Volkmani, ir dēls.
2021. gada aprīlī apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeņa IV šķiru.
Mārtiņš Gipters
Mārtiņš Gipters (dzimis Rīgā) ir latviešu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2021) Gipters spēlē Latvijas čempionāta klubā HK Liepāja.
Vestards Šimkus
Koncertdarbība
Piedalījās vairākos starptautiskos mūzikas festivālos, kuru vidū Džinas Bakhaueres pianistu festivāls Soltleiksitijā (ASV, 1999), Stavangeres kamermūzikas festivāls (Norvēģija, 2004), Kremerata Baltica festivāls Siguldā (Latvija, 2004), Vīnes mūzikas seminārs (Austrija, 2004), Al Bustan festivāls Beirūtā (Libāna, 2005). Koncertējis Lietuvā, Igaunijā, Polijā, Krievijā, Zviedrijā, Norvēģijā, Somijā, Nīderlandē, Ukrainā, Čehijā, Vācijā, Austrijā, Itālijā, Spānijā, Īrijā, ASV un Libānā. Spēlējis nozīmīgās pasaules koncertzālēs, kuru vidū Amsterdamas Concertgebouw, Vīnes Konzerthaus, Stokholmas Bervaldhallen, Soltleiksitijas Temple Square, Milānas Sala Puccini, Beirūtas Bustani Auditorium u.c. Muzicējis kopā ar KREMERata Baltica, Vīnes akadēmisko orķestri, Harkivas Filharmonijas orķestri, Latvijas Nacionālo simfonisko orķestri, Lietuvas Valsts simfonisko orķestri u.c. Sadarbojies ar diriģentiem Voldemaru Nelsonu, Terji Mikelsenu, Andri Nelsonu, Rašidu Nigmatuļinu, Normundu Šnē u.c.
Mārtiņš Gipters
Spēlētāja karjera
No 2005. līdz 2009. gadam Gipters spēlēja Latvijas čempionāta klubā SK LSPA/Rīga. 2006.—07. gada sezonā gan hokejists pārstāvēja HK Rīga 2000 rindas. 2009.—10. gada sezonā aizsargs spēlēja Baltkrievijas Ekstralīgas klubā Rīgas "Dinamo Juniors", savukārt lielāko daļu 2010.—11. gada sezonas aizvadīja HK Ozolnieki/Monarhs sastāvā.
No 2011. līdz 2013. gadam Gipters spēlēja HK Liepājas Metalurga rindās, taču tad klubs darbību pārtrauca. 2013.—14. gada sezonas pirmajā pusē aizsargs pārstāvēja Kazahstānas hokeja līgas vienību Atirau "Beibarys", taču tad pārcēlās uz EIHL vienību Kārdifas "Devils". 2014.—15. gada sezonā spēlēja Latvijas čempionāta klubā HK Liepāja. Gipters pildīja komandas kapteiņa funkcijas, sezonu noslēdzot kā līgas rezultatīvākais aizsargs. Viņš ieguva arī labākā aizsarga balvu.
2015. gada vasarā kopā ar Edgaru Branci pievienojās Slovākijas Ekstralīgas klubam HK Pieštjani, tās rindās nākamajā sezonā 55 spēlēs atzīmējoties ar 14 punktiem. 2016. gada jūlijā pievienojās HK Kurbads rindām. Kopā ar komandu kļuva par 2017. un 2018. gada Latvijas čempionu, 2018. un 2019. gadā tika atzīts par līgas labāko aizsargu. 2020. gada vasarā atgriezās HK Liepāja rindās.
Latvijas hokeja izlases sastāvā Gipters debitēja 2014. gada 10. aprīlī.
Larks' Tongues in Aspic
Larks' Tongues in Aspic ir progresīvā roka grupas King Crimson piektais studijas albums. Tas tika izdots 1973. gadā. Atšķirībā no grupas iepriekšējiem albumiem šī albuma skanējumā radīšanā pirmoreiz tiek lietota vijole un arī vairāki ne tik izplatīti sitaministrumenti, piemēram, metāla sloksnes un kalimbas.
Sergejs Golovins
Sergejs Golovins (dzimis ) ir Latvijas futbolists, aizsargs.
Abdulmedžids I
Abdulmedžids I (osmaņu turku valodā: عبد المجيد اول [Abdyl-Medʒi:di evvel]) (1823. gada 25. aprīlis — 1861. gada 25. jūnijs) kļuva par 31. Osmaņu impērijas sultānu 1839. gada 2. jūlijā, pēc sava tēva Mahmuda II. Viņa valdīšanas laikam raksturīga Osmaņu impērijas nacionālo kustību izaugsme. Abdumedžids II centās īstenot Osmanismu separātisko nacionālo kustību vietā, lai apturētu to izaugsmi impērijā. Viņa centieni, ar likumdošanu un reformām integrēt ne-musulmaņus un ne-turkus vienotā Osmaņu sabiedrībā, bija neveiksmīgi. Sultāns centās nostiprināt sadarbību ar galvenajām Rietumeiropas varām, resp. Lielbritāniju un Franciju, kuras kopā ar Osmaņu impēriju karoja Krimas karā pret Krieviju. 1856. gada 30. martā, saskaņā ar Parīzes kongresa lēmumiem, Osmaņu impēriju oficiāli atzina par daļu no Eiropas kopienas. Abdulmedžida I lielākais sasniegums bija viņa tēva izstrādāto Tanzimata reformu izsludināšana un īstenošana, ar kuru 1839. gadā sākās Turcijas modernizācijas process.
Abdulmedžids I bija ieguvis Eiropas izglītību un tekoši runāja franču valodā. Viņu, tāpat kā viņa pēcteci Abdulazizu, interesēja literatūra un klasiskā mūzika. Aizstāvot ideju par reformām, viņam kā labs atbalsts bija progresīvi domājoši lielvezīri: Mustafa Rešits pašā, Mehmets Emins Ali pašā un Fuats pašā. Viņa valdīšanas laiks bija kā nepārtraukta cīņa pret konservatīvo sabiedrības daļu, kas pretojās viņa reformām. Viņš bija pirmais imperators, kas bija noteicis īpašu regulāru pieņemšanas dienu (piektdienās), kad uzklausīja sabiedrības sūdzības bez jebkādu birokrātu starpniecības. Abdulmedžids I bieži devās braucienos uz impērijas dažādiem reģioniem, lai nepastarpināti pārliecinātos par Tanzimata reformu īstenošanu dzīvē. 1844. gadā viņš devās braucienos uz Izmitu, Mudanju, Bursu, Galipoli, Čanakkali, Lemnosu, Lesbu un Kiosu un 1846. gadā — uz Balkānu pavalstīm.
Saskaņā ar tēva atstātajiem norādījumiem, Abdulmedžids nekavējoties uzsāka reformas. 1839. gadā sultāns izdeva Gilhanes likumu (Tanzimata likumu), kurā tika kodificēti visi reformu likumi un noteikumi. Tuvojoties Krimas kara beigām, 1856. gadā sultāns izdeva Reformu likumu (turku valodā: Hatt-ı Hümayun [hattî hymajun]), ar kuru tika noteikts, ka visiem sultāna padotajiem tiek garantēta dzīves un īpašuma brīvība, kā arī tika noteikta godīga nodokļu sistēma un tiesu sistēmas pārvalde. Ar šī likuma palīdzību visiem padotajiem tika piešķirta reliģiskā un civiltiesiskā brīvība. Reformu likums radīja ļoti negatīvu reakciju no musulmaņu valdošās elites (ulema) un tādēļ to spēja īstenot tikai daļēji.
Svarīgākie sultāna reformu panākumi:
Viena no sabiedrībā redzamākajām reformām bija aizliegums nēsāt turbānus, tos aizvietojot ar fezu (osmaņu turku valodā: fez). Viss galms sāka valkāt eiropeisku apģērbu. Fezu (sarkano cepurīti) 1925. gadā, pēc sultanāta likvidēšanas un republikas proklamēšanas, atcēla Turcijas Lielā Nacionālā asambleja.
Abdulmedžida nāvi, tāpat kā viņa tēvam, 39 gadu vecumā izraisīja tuberkuloze un viņš mira 1861. gada 25. jūnijā. Pēc viņa par sultānu kļuva viņa brālis Abdulazizs, kuram sekoja Abdulmedžida dēli: Murads V un Abdulhamids II.
Darbs
Ar jēdzienu darbs (angļu: work) parasti apzīmē procesu, kas pielieto spēku, lai pārnestu enerģiju no viena stāvokļa vai objekta uz otru. Ar jēdzienu darbs var apzīmēt arī šī procesa rezultātu.
Atkarībā no konteksta, šī jēdziena nozīme var sašaurināties:
Latvijā ar šādu nosaukumu ir arī iznākuši laikraksti:
Superkauss XLVI
Super Bowl XLVI bija amerikāņu futbola spēle, kurā Amerikas futbola konferences komanda Jaunanglijas "Patriots" un Nacionālās futbola konferences komanda Ņujorkas "Giants" noskaidroja 2011. gada sezonas NFL čempionu. Spēle notika Lucas Oil Stadium Indianapolisā, Indiānas štatā. Spēlē ar 21—17 uzvaru guva un Vinsa Lombardi kausu ieguva "Giants". Par spēles vērtīgāko spēlētāju tika atzīts "Giants" spēlētājs Īlaijs Menings.
Spēli ASV translēja NBC televīzijas kanāls. Maksa par 30 sekunžu reklāmu izmaksāja 3,5 miljonus ASV dolāru. Puslaika šovā uzstājās amerikāņu mūziķe Madonna.
Jevhens Marčuks
Jevhens Marčuks (dzimis, miris ) bija Ukrainas politiķis
Karjeras laikā Marčuks bija Ukrainas premjerministrs (1995—1996), valsts prezidenta amata kandidāts, Nacionālās drošības un aizsardzības padomes sekretārs un Ukrainas aizsardzības ministrs. Marčukam bija Ukrainas armijas ģenerāļa pakāpe.
Mārčuks bija saistīts ar Ukrainas laikrakstu Den, kur par redaktoru strādāja viņa sieva.
1956. gada Ungārijas revolūcija
1956. gada Ungārijas revolūcija (hu), arī tiek saukta par '''1956. gada ungāru sacelšanos (ru) vai ungāru dumpi''', bija spontāna sacelšanās pret Ungārijas staļinistu valdību un tās Padomju Savienības atbalstīto politiku. Revolūcija sākās un līdz 10. novembrim tika apspiesta.
Sacelšanās sākums
Sacelšanās sākās ar studentu demonstrāciju, kas izvērsās vairāku tūkstošu cilvēku gājienā uz parlamenta ēku caur Budapeštas centru. Studentu delegācija ieradās radio ēkā, vēloties pārraidīt savas prasības, tomēr tur tika aizturēta. Kad ārā esošie demonstranti pieprasīja delegācijas atbrīvošanu, no ēkas iekšpuses Ungārijas Valsts Drošības policija (AVH) atklāja uguni uz demonstrantiem. Šie jaunumi ātri izplatījās pilsētā un drīz vien visā galvaspilsētā sākās nemieri.
Ātri vien sacelšanās pārņēma visu Ungāriju un tās valdība tika gāzta. Tūkstošiem brīvprātīgo iestājās jaunizveidotās zemessardzes rindās. Viņiem bija jākaro pret AVH spēkiem un padomju militāro kontingentu. Promaskaviskie komunisti un AVH darbinieki bieži vien tika sodīti ar nāvi vai ieslodzīti, kamēr bijušos cietumniekus atlaida brīvībā un nereti apbruņoja, ja tie vēlējās cīnīties nemiernieku pusē. Improvizētas padomes atņēma varu pašvaldībās Ungāru Darbaļaužu partijai, pieprasot politiskas pārmaiņas valstī. Premjerministrs un Ungāru Darbaļaužu partijas ģenerālsekretārs aizbēga uz Maskavu. Par jauno premjerministru kļuva Imre Naģs, bet par jaundibinātās Ungārijas Sociālistiskās Strādnieku Partijas ģenerālsekretāru - vēlākais valsts vadītājs Jānošs Kādārs. Jaunā valdība formāli veica AVH izformēšanu un deklarēja to, ka vēlas izstāties no Varšavas pakta un atjaunot brīvas vēlēšanas. Oktobra beigās cīņas bija rimušās un situācija valstī sāka stabilizēties.
Apspiešana
Parīzes miera līgums noteica, ka PSRS ir tiesības uzturēt Ungārijā karaspēku sakariem ar Austrijā esošo karaspēka kontingentu. 1956. gada 15. maijā tika parakstīts līgums par Sabiedroto karaspēka izvešanu no Austrijas un Austrija kļuva par neitrālu valsti, tāpēc vairs nebija pamata PSRS armijas esamībai Ungārijā. Tomēr dienu iepriekš, 14. maijā, tika nodibināta Varšavas līguma organizācija, kurā piedalījās arī Ungārija un PSRS karaspēkam saglabājās juridisks pamats atrasties Ungārijas teritorijā.
Sākotnēji PSKP CK politbirojs ar Hruščovu priekšgalā izrādīja gatavību uzsākt sarunas par padomju karaspēka atvilkšanu no Ungārijas, tomēr drīz tika izlemts, ka ir nepieciešams ar spēku pilnībā apspiest Ungārijas sacelšanos. Lielā mērā tas notika pēc PSRS vēstnieka Ungārijā Jurija Andropova iniciatīvas, kas noorganizēja Jānoša Kādāra vizīti Maskavā. Viņam paziņoja, ka jau ir pieņemts lēmums gāzt Ungārijas valdību ar tajā stacionētās Padomju armijas palīdzību.
Pāri PSRS-Ungārijas robežai 4. novembra rītausmā tika ievests liels papildus padomju armijas militārais kontingents, bet Padomju armijas kontrolē esošā Solnokas raidstacija paziņoja, ka varu pārņem Kādāra vadītā "Revolucionārā Strādnieku un Zemnieku valdība". Ungāru patriotu pretošanās turpinājās līdz pat 10. novembrim. Imre Naģs un citi Ungārijas valdības vadītāji patvērās Dienvidslāvijas vēstniecībā Budapeštā līdz 22. novembrim, kad viņi saņēma atļauju brīvi izbraukt no okupētās Ungārijas. Tomēr PSRS VKD darbinieki viņus apcietināja tūlīt pēc vēstniecības atstāšanas un izveda no valsts. Plaši aresti un denunciācijas turpinājās vēl vairākus mēnešus pēc sacelšanās apspiešanas. Līdz 1957. gada janvārim PSRS ieceltā Ungārijas valdība likvidēja visu publisko opozīciju.
Imre Naģs pakārts Budapeštā 1958. gada 16. jūnijā, atteicies lūgt apžēlošanu.
Sekas
Vairāk nekā 2 500 ungāru un 700 Sarkanās armijas karavīru gāja bojā konflikta laikā, ap 200 000 ungāru devās bēgļu gaitās. Imre Naģs un citi revolūcijas vadoņi tika slepeni tiesāti un 1958. gada 16. jūnijā sodīti ar nāvessodu pakarot. Sākumā viņus apglabāja cietuma pagalmā, bet pēc vairākiem gadiem slepus pārapbedīja Budapeštas Jaunajā kapsētā. Padomju Savienības rīcība lika mainīt domas daudziem Rietumu marksistiem, kuri vēl nesen aktīvi bija atbalstījuši padomju kontroli pār Centrāleiropu.
Mērkaķi
Mērkaķi (Cercopithecidae) ir vienīgā pērtiķu dzimta zemāko šaurdeguna pērtiķu virsdzimtā (Cercopithecoidea), kas, savukārt, kopā ar augstāko šaurdeguna pērtiķu un cilvēka virsdzimtu (Hominoidea) pieder pie Vecās pasaules pērtiķu sīkkārtas (Catarrhini). Zemākie šaurdeguna pērtiķi jeb mērkaķi savvaļā mūsdienās mājo Āfrikas un Āzijas tropiskajos lietus mežos, savannā un zemos, mežainos kalnos. Fosiliju atradumi Eiropā liecina, ka mērkaķi kādreiz mituši arī šajā reģionā. Lai gan Gibraltārā arī mūsdienās mājo neliela mērkaķu populācija, iespējams, tā kādreiz ir introducēta šajā apvidū. Mērkaķu pazīstamākās sugas ir paviāni un makaki.
Izskats un īpašības
Mērkaķi ir lieli vai vidēji lieli primāti. Mazākais dzimtā ir pundurmērkaķis (Miopithecus talapoin), kura ķermeņa garums, galvu ieskaitot, mazākajiem indivīdiem ir 32 cm, papildus astes garums 36 cm, svars 0,8 kg. Toties lielākais dzimtā ir mandrila (Mandrillus sphinx) tēviņš, kura ķermeņa garums ir apmēram 90 cm, augstums skaustā 50 cm, svars līdz 50 kg.
Vairākām mērkaķu sugām piemīt specifiskas anatomiskas īpatnības. Kolobiem (Colobus), piemēram, nav īkšķu, to vietā ir nelieli izaugumi. Kalimantānas gardegunpērtiķim (Nasalis larvatus) ir ļoti garš un dīvainas formas deguns, bet strupdegunpērtiķiem (Rhinopithecus) deguna tikpat kā nav vispār.
Uzvedība un barība
Mērkaķi atkarībā no sugas var būt pilnībā dzīvojoši uz zemes, piemēram, paviāni, vai kokos, piemēram, kolobi. Lielākā daļa mērkaķu sugu ir visēdājas, tomēr priekšroka tiek dota augu izcelsmes barībai. Visveģetārākā no visām grupām ir lapēdājpērtiķi (Colobinae), kas pamatā barojas ar koku lapām, reizēm apēdot kādus kukaiņus. Pārējās grupas barojas ar visu, ko var atrast. Tie var būt ziedi, lapas, pumpuri, saknes, kukaiņi, gliemeži un neliela auguma mugurkaulnieki.
Vairošanās
Grūtniecības periods mērkaķiem atkarībā no sugas var būt 5—7 mēneši. Parasti piedzimst viens mazulis, lai gan reizēm ir arī dvīņi. Mazuļi piedzimst salīdzinoši labi attīstīti un jau tūlīt pēc dzimšanas spēj pieķerties un cieši turēties pie mātes kažoka apmatojuma. Dzimumbriedumu lielākā daļa sugu sasniedz 4—6 gadu vecumā. Mērkaķiem meitas paliek kopā ar mātēm visu mūžu, tādējādi mērkaķu bara galvenā grupa ir mātes un to meitas. Tēviņi pamet dzimto baru un, sasniedzot dzimumbriedumu, pievienojas kādam no bariem. Daudzām sugām barā ir tikai viens pieaudzis tēviņš, bet ir sugas, kurām barā var būt vairāki tēviņi. Bara lielums var būt ļoti dažāds pat vienas sugas ietvaros. To parasti regulē barības un ūdens daudzums.
MMORPG
Daudzspēlētāju tiešsaistes lomu spēle (DSTLS; en (MMORPG)) ir datorspēļu žanrs, kam raksturīga liela spēlētāju skaita vienlaicīga mijiedarbošanās radītā vai īstā virtuālā pasaulē. Tas ir izplatītākais daudzspēlētāju tiešsaistes spēļu (Massively Multiplayer Online Game) veids. Pastāv arī MMORPG paveidi — daudzspēlētāju tiešsaistes šaujamspēles no pirmās personas skatpunkta (Massively Multiplayer Online First-Person Shooter) un daudzspēlētāju tiešsaistes reāllaika stratēģijas (Massively Multiplayer Online Real Time Strategy), bet šāda veida spēlēm ir lielākas prasības pret tīklu un servera resursiem, tāpēc tās ir mazāk izplatītas. Tās arī parādījās vēlāk.
Daudzspēlētāju tiešsaistes lomu spēles no citām tiešsaistes lomu spēlēm atšķiras ar to, ka serveri (vai serverus) parasti uztur spēles izstrādātāji, un tajos vienlaikus var atrasties ļoti liels spēlētāju skaits. Bieži vien par šādas spēles spēlēšanu ir arī jāmaksā ikmēneša abonentmaksa. Tāpat kā citās lomu spēlēs, arī te viens no mērķiem parasti ir spēlētāja līmeņa paaugstināšana. MMORPG pieejami arī uzdevumi (en), taču tie, atšķirībā no uzdevumiem parastajās lomu spēlēs, nevar izmainīt spēles pasauli.
Aleksandrs I (Grieķija)
Dzimis karaļa rezidencē Tatos (Tatoi) un bija Grieķijas karaļa Konstantīna I otrais dēls.
1917. gadā toreizējais Grieķijas karalis Konstantīns I bija par Grieķijas neitralitāti Pirmajā pasaules karā, tomēr premjers Elevterijs Venizels bija par Grieķijas iesaistīšanos karā Antantes pusē, un pēc premjera aicinājuma Grieķiju okupēja angļu un franču karaspēks, bet Konstantīns I devās trimdā.
Par karali tika izvēlēts Konstantīna I otrais dēls Aleksandrs I. Reālas varas viņam nebija, bet karalis tika izmantots propagandas nolūkiem. 1920. gadā, pēc oficiālās versijas, karalis mira no saindēšanās pēc pieradināta pērtiķa koduma. Pēc Aleksandra I nāves Konstantīnam I tika ļauts atgriezties valstī.
Aleksandra I vārdā nosaukta Aleksandropole - pilsēta Grieķijas galējos ziemeļaustrumos.
Murads V
Murads V, (1840. gada 21. jūlijs — 1904. gada 29. augusts), Osmaņu impērijas 33. sultāns.
Tēvs — sultāns Abdulmedžids I, māte —Ševkefza sultāne (čerkesu izcelsmes). Bērnībā un jaunībā sultāns Murads V ieguva labu izglītību un apguva ļoti labā līmenī franču valodu. Mācību laikā Murads V izlasīja daudz grāmatu, kuras viņam tika vestas no Francijas. Rietumu kultūras iespaidā sultāns Murads V iemācījās spēlēt klavieres un viņam ļoti patika Eiropiešu stila mūzika. Viņš uzturēja draudzīgas saiknes ar vairākiem Eiropas valstu prinčiem un, kad pavadīja sultānu Abdulazizu braucienā uz Eiropu, satika britu troņmantnieku, vēlāko Lielbritānijas karali Edvardu VII, ar kuru viņam izveidojās ļoti ciešas draudzīgas attiecības.
1876. gada 30. maijā Murads V ieņēma troni uzreiz pēc sultāna Abdulaziza, bet jau tā paša gada 31. augustā, pēc 93 dienu valdīšanas, tika gāzts. Sultāns Murads V mira 28 gadu vecumā, 1904. gada 29. augustā un tika apglabāts blakus savai mātei Konstantinopolē (tag. Stambula), Jaunās mošejas (Yeni Camii) kapličā.
Silajāņu pagasts
Silajāņu pagasts ir viena no Preiļu novada administratīvajām teritorijām tā austrumos. Robežojas ar sava novada Galēnu, Riebiņu un Rušonas pagastiem un Rēzeknes novada Feimaņu un Silmalas pagastiem.
Ezeri
Lielais Ostrovas ezers, Markovas ezers, Mazais Ostrovas ezers, Paļšas ezers, Raudas ezers.
Vēsture
1935. gadā Silajāņu pagasta platība bija 249,2 km² un tajā dzīvoja 9684 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Antonišķu, Feimaņu, Kausas, Kotļarovas, Nikitišķu, Riebiņu, Rušenicas, Silajāņu un Timošišku ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Silajāņu ciemam pievienoja likvidēto Kotļarovas ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2004. gadā Silajāņu pagasts iekļāvās Riebiņu novadā. 2021. gadā Riebiņu novadu iekļāva Preiļu novadā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Silajāņi (pagasta centrs), Bikova, Rozalina, Kotļerova.
Priekšžauņi
Priekšžauņi (Prosobranchia) ir gliemežu klases apakšlase. Šīs apakšklases pārstāvjus raksturo tas, ka mantijas komplekss atrodas ķermeņa priekšgalā un ktenīdijas sirds priekšpusē. Gandrīz visiem grupas pārstāvjiem ir labi attīstīta čaula; lielākajai priekšžauņu daļai tā ir spirālveida, bet dažiem — micītes vai bļodiņas veidā. Priekšžauņi ir plašākā gliemežu grupa, kuru raksturo liela sugu daudzveidība. Pašlaik valda viedoklis, ka šī ir polifilētiska organismu grupa.
Ekoloģija
Priekšžauņi lielā pārsvarā dzīvo jūrās, taču neliela daļa ir pielāgojusies dzīvot saldūdeņos. Īpaši mitra klimata apstākļos dažas formas ir pārgājušas dzīvot uz sauszemi. Ir atsevišķas priekšžauņu sugas, kas dzīvo gan ūdenī, gan uz sauszemes. Lielākā priekšžauņu daļa pārtiek no detrīta. Citi ir pielāgojušies filtrēšanai vai plēsīgam dzīvesveidam. Daudzī priekšžauņu pārstāvji pārtiek tikai no noteikta veida medījuma — sūkļiem, zarndobumaiņiem, gliemenēm vai adatādaiņiem. Visbeidzot, starp priekšžauņiem ir arī tādi, kas dzīvo parazītisku dzīvesveidu. Turklāt starp sugām var novērot pakāpenisku pāreju no plēsējiem uz ārējiem un tad uz iekšējiem parazītiem. Daži iekšējie parazīti ir tik lielā mērā izmainījušies savā uzbūvē, ka zaudējuši anālo atveri, sirdi un virkni citu gliemežiem tipisku orgānu.
Sistemātika
Pasaulē ir zināmas virs 70 tūkst. priekšžauņu sugas. Latvijā ir zināmas 6 ģintis ar 14 sugām.
Nesistematizēti:
UCI šosejas riteņbraukšanas Pasaules rangs
UCI šosejas riteņbraukšanas Pasaules rangs bija ranga sistēma šosejas riteņbraukšanā, kura balstījās uz rezultātiem visās UCI apstiprinātajās sacensībās divpadsmit mēnešu periodā. Šo rangu UCI pirmoreiz izveidoja 1984. gadā.
Pirmais sportists, kurš 1984. gada martā tika ierindots kā labākais šajā rangā, bija Īrijas pārstāvis Šons Kellijs. Viņš ranga līdera statusu saglabāja piecus gadus līdz pat 1988. gadam. Vienīgais sportists, kurš spēja pietuvoties Kellija dominancei bija Lorāns Žalabērs, kurš bija rangā pirmais četras reizes, no 1995. līdz 1997. gadam un atkal 1999. gadā.
Rangs darbojās paralēli UCI šosejas riteņbraukšanas Pasaules kausam, kurā bija iekļautas 10 UCI sacensības. Abus 2004. gadā aizvietoja UCI ProTour un UCI Continental Circuits sacensību seriāli. 2009. gada sezonā tika ieviesta pārskatīta ProTour ranga sistēma, kura tika pārsaukta par UCI pasaules rangu.
P
P ir latīņu alfabēta sešpadsmitais burts.
Aleksandrs Šakņēvičs
Aleksandrs Šakņēvičs (dzimis ) ir Latvijas futbolists, uzbrucējs.
Jūras mēsli (nozīmju atdalīšana)
Jūras mēsli var būt:
Abdulazizs
Abdulazizs (ota, tr [abdyl a:ziz], dzimis, miris ) bija Osmaņu impērijas 32. sultāns (1861. gada 25. jūnijs — 1876. gada 30. maijs), sultāna Mahmuda II dēls. Troni ieņēma pēc sava brāļa Abdulmedžida I.
Neskatoties uz to, ka Abdulazizs bija guvis tikai Osmaņu izglītību, viņš bija ļoti ieinteresēts rietumu materiālās izaugsmes apbrīnotājs. Viņš, tāpat kā pārējie Osmaņu nama locekļi, bija dzejnieks un klasiskās mūzikas komponists. Daļa no viņa kompozīcijām ievietotas Londonas Osmaņu galma mūzikas akadēmijas krājumā „Eiropas mūzika Osmaņu galmā”.
No 1861. līdz 1871. gadam turpinājās viņa brāļa valdīšanas laikā aizsāktās Tanzimata reformas un tās vadīja viņa ministri Fuats pašā un Ali pašā. 1864. gadā tika izveidoti jauni administratīvie iedalījumi — vijaleti un 1868. gadā tika izveidota Valsts padome. Pēc Francijas iekārtas parauga tika reorganizēta izglītības sistēma un 1861. gadā jaunā iekārtā turpināja darbu Konstantinopoles (tag. Stambula) universitāte. Abdulazizs rūpējās par labām attiecībām gan ar Franciju, gan Lielbritāniju un 1867. gadā bija pirmais Osmaņu sultāns, kas apmeklējis Eiropu. Šajā ceļojumā viņš apmeklēja Angliju, kur viņam karaliene Viktorija piešķīra Gārtera ordeņa bruņinieka pakāpi un viņam par godu tika sarīkota Karaliskās kara flotes parāde, kuru vēroja arī Ēģiptes kedive Ismails. Sultāns ceļoja ar privāto dzelzceļa vagonu, kurš tagad atrodas Stambulā, Rahmi M. Koča muzejā. 1869. gadā viņu Konstantinopolē apmeklēja Francijas imperatore Eižēnija un citi monarhi, kas devās ceļā uz Suecas kanāla atklāšanu. Stambulu divas reizes apmeklēja arī britu troņmantnieks, vēlākais Lielbritānijas karalis Edvards VII.
Lielākais Abdulaziza panākums bija Osmaņu kara flotes modernizācija. 1875. gadā Osmaņu impērijas flotei bija 21 kaujas kuģi un 173 citi kara kuģi un flote līdz ar to bija trešā lielākā flote pasaulē pēc Lielbritānijas un Francijas flotes.
Abdulazizs arī izveidoja pirmo Osmaņu dzelzceļa sistēmu un Stambulā tika uzbūvēta slavenā Sirkedži dzelzceļa stacija, kas bija „Orient Express” galapunkts.
Londonas, Parīzes un Vīnes ietekmē viņš nodibināja Stambulas arheoloģijas muzeju.
Abdulazizam bija desmit bērni:
Lambda hiperons
Lambda hiperons ir barions, kas sastāv no u kvarka, d kvarka un s kvarka jeb dīvainā kvarka. Lambda hiperons bija pirmais dīvainā kvarka eksistences pierādījums.
Tunisa
Tunisa (ar, Tūnis) ir Tunisijas galvaspilsēta un vislielākā valsts pilsēta pēc iedzīvotāju skaita. Tajā 2008. gadā pēc tautas skaitīšanas datiem dzīvoja 728 tūkstoši iedzīvotāju. Tā ir arī Tunisas vilajeta administratīvais centrs kopš vilajeta izveidošanas 1956. gadā. Atrodas valsts ziemeļos Tunisas ezera krastā netālu no Tunisas līča piekrastes līdzenumā, kuru ieskauj pakalni.