cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Uļjana Ņigmatuļina
Karjera
Pasaules kausa sacensībās debitēja Pokļukā ar 62. vietu sprintā. 2017. gada janvārī Oberhofā ieņēma 27. vietu sprintā, izcīnot savus pirmos punktus PK ieskaitē. Piedalījās Phjončhanā, startējot kā Olimpisko sportistu no Krievijas pārstāve. Labāko rezultātu individuāli sasniedza 15 km distancē, ieņemot 24. vietu. Jauktajā stafetē komanda finišēja 9. vietā.
Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2019. gadā Estešundā. Startēja tikai 15 km individuālajā distancē (60. vieta) un stafetē (5. vieta). PK posmā Oberhofā Krievijas komandas sastāvā uzvarēja jauktajā stafetē. Tā paša gada 24. janvārī Antholcā uzvarēja arī sieviešu stafetē, veicot pēdējo posmu.
Pekinā izcīnīja bronzas medaļu jauktajā stafetē un sudrabu sieviešu stafetē, pārstāvot Krievijas Olimpiskās komitejas komandu.
Mocarte
Mocarte (de; vīriešu dzimtē Mocarts) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Valērija (dziedātāja)
Valērija (Alla) Perfilova (ru; dzimusi Atkarskā ), vairāk pazīstama kā Valērija (ru), ir krievu dziedātāja, nopelniem bagāta Krievijas Federācijas māksliniece (2005).
Roberto Gudrais
Roberto Gudrais (it; dzimis, miris ) bija Neapoles karalis, Jeruzalemes karalis kā arī Provansas un Forkalkjē grāfs no 1309. gada līdz nāvei 1343. gadā. Sava laika Itālijas politikas galvenā figūra. Valdīja Neapoles karalistē un savos īpašumos Dienvidfrancijā 34 gadus, kuros bija gvelfu (pāvesta varas) piekritējs. Bērnību pavadīja kā ķīlnieks Sicīlijas galmā pēc Sicīlijas vakarēdiena sacelšanās uzvaras.
Taiti futbola izlase
Taiti futbola izlase ir futbola komanda, kas pārstāv Franču Polinēziju starptautiskās sacensībās. Tā ir viena no spēcīgākajām Okeānijas futbola izlasēm. Taiti futbola izlases labākais panākums ir Okeānijas nāciju kausa iegūšana un piedalīšanās 2013. gada FIFA Konfederāciju kausā.
Racupīte
Racupīte (arī Buliņu upīte, Buliņupīte, Racupe) ir upe Alūksnes novadā, uz dienvidrietumiem no Alūksnes, kas savieno Pullana ezeru ar Indzeri.
Iztece - pie Pullana ciema Pullana ezera ziemeļu krastā. Augštecē tek ziemeļrietumu virzienā, vēlāk sagriežas uz rietumiem. Nesasniedzot Tūjas ezeru, pagriežas uz dienvidiem. Ietek Indzera ziemeļos, iepretim Stradu salai. Lejtecē caurtek Buliņa ezeram.
Roraima (kalns)
Roraima (es, pt, en) ir 2810 metrus augsts plakankalns (tepuy) uz Brazīlijas, Gajānas un Venecuēlas robežas. Tā ir Pakaraimas grēdas augstākā virsotne. Apmēram 34 km2 plakano kalna virsotni iekļauj 400 līdz 1000 metrus augstas klintis. Kalnā pirmoreiz uzkāpa britu ekspedīcija 1884. gadā. Šeit aug vairākas endēmas augu sugas. Ir versija ka Roraima ir iedvesmas avots Artura Konana Doila 1912. gada romāna "Zudusī pasaule" (The Lost World) tapšanai.
Ama
Ama (ja; 海女 — ‘jūras sieviete’; 海士 — ‘jūras vīrietis’) ir nirējs, kas vāc jūras veltes un jūras zāles. Nodarbošanās kļuvusi slavena ar pērļu zvejniecību, jo reizēm gliemenēs ir atrodamas pērles. Lielākā daļa amu ir sievietes, jo sievietēm dabiski uz ķermeņa uzkrājas vairāk tauku nekā vīriešiem, kas neļauj ķermenim tik ātri ūdenī atdzist. Amas nirst neizmantojot akvalangu, skābekļa balonus vai citas palīgierīces zemūdens niršanai. Amas nirst aizturot elpu, tādēļ šo niršanas veidu pieskaita pie frīdaivinga.
Vēsture
Pirmo reizi vēstures avotos ama parādījās 748. gadā, kad Otomono Jakamoči viesojās Noto pussalā. Viņš uzrakstīja dzejoli par amu no Heguras salas. Dzejolis ir atrodams "Manjosjū", kas ir vecākā japāņu dzejas antoloģija. Jau vairāk kā 2000 gadu Japānas krastos ir pastāvējusi profesija, ko sauc par amu niršanu. Līdz 1950. gadam amas nira kailas. Taču mūsdienās, atkarībā no reģiona, amas izmanto niršanas maskas, peldpleznas un hidrotērpus.
Mūsdienas
Mūsdienās Japānā sastopamas vien pāris simtu aktīvu amu. Lielākā daļa nirēju ir gados vecas sievietes. Jaunākajām aktīvajām nirējām ir ap 50 gadu, vecākajām — 70 līdz 80 gadu, vai pat vairāk. Ļoti maz jaunu sieviešu vēlas turpināt šo nodarbošanos. Viņas pārceļas uz dzīvi pilsētās, nevēloties trenēties aukstajos Japānas ūdeņos, lai kļūtu par amām.
Attīstoties tehnoloģijām un citiem sasniegumiem, šis amats ir daļēji zaudējis savu nozīmi pērļu ieguves nozarē. Miljardiem augstvērtīgo pērļu šobrīd iegūst speciālās audzētavās visā pasaulē.
Mūsdienās aktīvās amas izmanto niršanas maskas un peldpleznas, bet turpina strādāt pēc tradicionālās niršanas metodes un ir atteikušās no akvalangu un hidrotērpu izmantošanas. Amas, atkarībā no laika apstākļiem, nirst aptuveni 4 stundas dienā. Pēdējo 100 gadu laikā ūdens temperatūra Japānas jūrā ir pakāpusies par 1,68 grādiem pēc Celsija, kas padara niršanu vieglāku, tomēr malumednieku darbības rezultātā un klimata izmaiņu dēļ, abalonu (gliemenes, kurās var atrast pērles) daudzums Japānas ūdeņos ir samazinājies, padarot amu darbu mazāk nozīmīgu.
Attēlojums popkultūrā
Iana Fleminga Džeimsa Bonda sērijās, romānā Tu dzīvo tikai divreiz Bonds dodas uz Japānu, kur iepazīstas un nodibina attiecības ar amu Kisiju Sudzuki (Kissy Suzuki). Viņas tēls parādās arī romāna ekranizējumā.
Gerhards Dēterss
Gerhards Ulrihs Voldemārs Dēterss (de, dzimis, miris ) bija Mālpilī dzimis vācbaltiešu izcelsmes vācu valodnieks. Kaukāza valodu speciālists.
Dzimis ārsta ģimenē. Trīs gadu vecumā zaudējis tēvu. Mācījies Bērzaines ģimnāzijā. No 1912. līdz 1914. gadam studēja filozofiju Leipcigā. Kā Krievijas pilsonis Pirmā pasaules kara laikā Vācijā internēts. No 1918. līdz 1920. gadam Latvijā cīnījās Baltijas landesvērā. No 1922. gada studēja salīdzinošo valodniecību Jēnā un Minhenē. No 1928. līdz 1935. gadam strādāja izdevniecībā Brockhaus-Verlag. No 1935. līdz 1960. gadam — Bonnas Universitātes salīdzinošās valodniecības profesors.
Morics
Morics var būt:
Lauka veronika
Lauka veronika (Veronica agrestis) ir augu suga ceļteku dzimtas veroniku ģintī. Tās sākotnējais izplatības areāls ir Eiropas vidiene un Dienvideiropa, taču mūsdienās tā ir plaši sastopama Eirāzijā un citos kontinentos, tostarp ir bieži sastopama visā Latvijas teritorijā — tīrumos un atmatās, dārzos, sētos zālājos un dažādās nezālienēs.
Morfoloģija
Lauka veronika ir viengadīgs, 10—30 cm garš lakstaugs ar gulošu vai pacilu stublāju, kuram var attīstīties vairāki zari, kuri starveidīgi aug uz visām pusēm. Stublāju un lapas klāj īsi matiņi.
Lapas ir iegareni olveidīgas, aptuveni 0,7—1,2 cm garas un 0,5—0,8 cm platas. Tās ir nedaudz sulīgas, to mala ir zobaina, gals strups, pamats ieapaļš vai sekli sirdsveidīgs. Lapām ir īss kāts — kāta garums parasti nepārsniedz pusi no plātnes garuma.
Ziedi (viens vai vairāki) ir izvietoti augšējo lapu žāklēs. Kauss ir dalīts četrās iegareni lancetiskās daļās. Ziedi ir pasīki — to diametrs ir 0,5—0,8 cm. Tie ir ļoti gaiši zilganbalti, parasti ar tumšākām, zilām svītrām. Putekšņlapas ir īsākas nekā vainags. Augļu laikā ziedkāts lokveidīgi noliecas uz leju. Auglis ir otrādi sirdsveidīga pogaļa ar dziļu jomu, abi pogaļas cirkņi ir ļoti izcelti. Pogaļai ir blīvi, gari dziedzermatiņi. Zied no maija beigām līdz oktobrim.
Klāgenfurtes lidosta
Regulārie lidojumi visu gadu:
Arundelas pils
<mapframe text="Arundelas pils" width=260 height=260 zoom=16 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q716667" }
Arundelas pils ir 11. gadsimta pils Rietumsaseksā. Pirmais pils īpašnieks bija Viljama I Iekarotāja līdzgaitnieks Rodžers Montgomerijs. Pils īpašnieks tradicionāli nēsā Arundelas grāfa (Earl of Arundel) titulu, kas ir senākais grāfa tituls Anglijā. 1380. gadā pilī notika Henrija IV kāzas. Kopš 15. gadsimta Arundelas pils pieder Norfolkas hercogiem (Duke of Norfolk). Pils smagi cieta Anglijas pilsoņu kara laikā. Atjaunota un pārbūvēta 18. un 19. gadsimtu laikā.
Arī mūsdienās pils pieder Norfolkas hercogiem. Pils izmantota vairāku filmu uzņemšanā, tostarp 2009. gadā šeit uzņemta "Jaunā Viktorija". Pils ir Anglijas I kategorijas aizsargājama ēka (Grade I listed building).
Anna Kīzenhofere
Anna Kīzenhofere (de; dzimusi ) ir Austrijas šosejas riteņbraucēja un matemātiķe. 2021. gada jūlijā, pēc atrāviena vienatnē A. Kīzenhofere negaidīti uzvarēja 2020. gada Tokijas olimpisko spēļu grupas braucienā. Šis bija vienīgais ievērojamais sportistes sasniegums starptautiskā līmenī, līdz tam viņa bija guvusi uzvaras tikai Austrijas čempionātā. A. Kīzenhofere izcīnīja pirmo Austrijas olimpisko zelta medaļu vasaras olimpiskajās spēlēs kopš 2004. gada un pirmo uzvaru riteņbraukšanā kopš Ādolfa Šmala panākuma pirmajās olimpiskajās spēlēs 1896. gadā.
Pēc studijām Vīnes Universitātē un Kembridžas Universitātē A. Kīzenhofere aizstāvēja zinātņu doktora grādu Katalonijas Politehniskajā Universitātē. Pēc tam turpinājusi zinātnisko darbu matemātiskajā fizikā.
Līdz 2013. gadam A. Kīzenhoferes sportiskā interese bija saistīta ar duatlonu un triatlonu, taču pēc traumas gūšanas, kas neļāva viņai nodarboties ar skriešanu, pilnībā fokusējusies uz riteņbraukšanu. Vienīgo sezonu profesionālajā riteņbraukšanā aizvadījusi 2017. gadā.
Amatieru sportiste A. Kīzenhofere 2020. gada olimpiskajām spēlēm gatavojās individuāli un nebija starp favorītēm. 86 km pirms grupas brauciena finiša viņa kopā ar divām citām sportistēm atradās atrāvienā no lielās grupas, iegūstot 10 minūšu pārsvaru. Pelotons pēc kāda laika panāca divas pārējās sportistes, taču vadošās komandas nebija pamanījušas, ka Austrijas sportiste atrāvusies arī no tām, turpinot braucienu vienatnē. Līdz ar to lielā grupa nemēģināja viņu panākt, un A. Kīzenhofere uzvarēja olimpisko velobraucienu ar vairāk nekā minūtes pārsvaru pār otrās vietas ieguvēju Annemīku van Vlētenu no Nīderlandes, kura finišā domāja, ka kļūst par olimpisko čempioni.
Templīne
Templīne (de) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Ukermarkas apriņķī.
Vēsture
Apdzīvotā vieta pirmoreiz rakstos minēta 1270. gadā, bet kā pilsēta - 1314. gadā. Templīni stipri nopostīja dānu karaspēks Trīsdesmitgadu kara laikā. No 1933. gada uz dienvidiem no pilsētas Hermanis Gērings iekārtoja savu rezidenci Carinhall, kas atkāpjoties no Sarkanās armijas, tika uzspridzināta. Pēc Otrā pasaules kara Templīne līdz 1991. gadam bija VDR sastāvā.
Cilvēki
Templīne ir vieglatlēta Manfrēda Kokota (Manfred Kokot, 1948) un aktrises Angelas Vinkleres (Angela Winkler, 1944) dzimtā pilsēta.
Proeiropeisms
Proeiropeisms ir politiska pozīcija, kas atbalsta Eiropas integrāciju un dalību Eiropas Savienībā (ES).
Politiskā pozīcija
Proeiropeiskie Eiropas politikas kontekstā pārsvarā tiek klasificēti kā centristi ("Atjaunot Eiropu"), tostarp "centriski labējie" mērenie konservatīvie (piemēram, Eiropas Tautas partijas grupa) un kreisi centriski sociāldemokrāti (piem. S&D un Zaļie/EFA). Proeiropeisms ideoloģiski ir cieši saistīts ar Eiropas un globālo liberālo kustību.
Ludzas AVP heliports
Ludzas AVP heliports (ICAO: EVLU) ir Latvijas Valsts robežsardzes Aviācijas pārvaldes (AVP) helikopteru lidlauks Ludzas novada Isnaudas pagasta Runtortas "Jaunsmilgās". Sertificēts vizuālajiem lidojumiem diennakts gaišajā un tumšajā laikā. Lidlaukā ir divi apļveida nosēšanās laukumi: ar diametru 16 m (TLOF-1) un ar diametru 14 m (TLOF-2).
Lidlauks aprīkots ar atbilstošu apgaismojumu, navigācijas, meteoroloģijas un komunikāciju aprīkojumu. LUDZA AVP ATZ ir paredzēta Latvijas Valsts robežsardzes helikopteru lidojumiem dienas un nakts laikā un Latvijas Valsts robežsardzes bezpilotu lidaparātu lidojumiem. Citiem gaisa telpas LUDZA AVP ATZ izmantotājiem ir jāsaņem lidojumu atļauja vismaz 24 stundas vai mazāk, pamatota izņēmuma gadījumā, pirms plānotā lidojuma Valsts robežsardzes Aviācijas pārvaldē.
Bernals
Bernals var būt:
Sorņi
Sorņi ir ciems Cirmas pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 258 km attālumā no Rīgas.
Sorkonais Rogs
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Ots, Ārdavs, Dubiņs, Drīdzs.
Klumstova
Klumstova ir skrajciems Ludzas novada Rundēnu pagastā, Vorzovas ezera krastā. Ciemā atrodas divi avoti, ka arī pagasta augstākā virsotne.
Luiss Svaress Miramontess
Savas karjeras laikā pārstāvējis Spānijas komandas Deportivo de La Coruña, CD Condal un Barcelona, kā arī Itālijas komandas Internazionale un Sampdoria. Svaress tiek uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem spāņu futbolistiem. 1960. gadā viņš kļuva par pirmo un pagaidām vienīgo Spānijā dzimušo futbolistu, kurš saņēmis Zelta bumbas balvu. Ar Barcelona komandu divreiz uzvarējis La Liga turnīrā, bet ar Internazionale komandu trīsreiz uzvarējis Itālijas A sērijā. Divreiz kļuvis arī par Eiropas kausa ieguvēju.
Spānijas futbola izlasi pārstāvējis no 1957. līdz 1972. gadam, kopumā 32 mačos gūstot 14 vārtus. Ar izlasi uzvarējis 1964. gada Eiropas čempionātā. Piedalījies arī 1962. un 1966. gada FIFA Pasaules kausā.
Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri. Trenējis komandas gan Itālijā, gan Spānijā. No 1988. līdz 1991. gadam bijis Spānijas izlases galvenais treneris, vadot komandu 1990. gada FIFA Pasaules kausā.
Neblina
Neblina (pt, es) ir 2995 metrus augsta virsotne Imeri grādā uz Brazīlijas un Venecuēlas robežas. Tā ir Brazīlijas augstākā virsotne. Kalns tika "atklāts" tikai 20. gadsimta vidū. Ap kalnu izveidots Neblinas nacionālais parks.
Luiss Svaress Miramontess
Sasniegumi
Barcelona
Internazionale
Spānija
Individuālie sasniegumi
Brems Stokers
Ābrahams "Brems" Stokers (en; dzimis, miris ) bija īru romānu un īso stāstu rakstnieks.
Viesturi (Viesturu pagasts)
Viesturi ir ciems Bauskas novada Viesturu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumos 10,0 km no pagasta centra Bērsteles, 17,9 km no novada centra Bauskas un 72,0 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1038 (Mežotne—Viesturi—Jaunsvirlauka).
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Rīgas 14. vidusskola
'''Rīgas 14. vidusskola''' bija Rīgas vakara vidusskola, kas atradās Margrietas ielā 4, Āgenskalna apkaimē. Skola īstenoja arī pamatizglītības un vispārējās vidējās izglītības programmas Iļģuciema cietumā Tvaikoņu ielā 3. 2013. gadā Iļģuciema cietumā uzsākta arī vispārējās vidējās izglītības humanitārā un sociālā virziena programmas īstenošana.
Vēsture
2019. gada 20. jūnijā Rīgas dome līdz ar vairāku citu skolu nosaukumu maiņu nolēma no 2019. gada 1. augusta pārdēvēt skolu par Rīgas 14. vidusskolu.
Izglītības programmas
Pamatizglītības 2. posma (7.- 9. klase) programma (23011112), Vispārējās vidējās izglītības humanitārā un sociālā virziena programma (31012012, 31011013), Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (31011012), Vispārējās vidējās izglītības humanitārā un sociālā virziena programma (31012013).
Pamatizglītības otrā posma izglītības programmā 8. un 9. klasē mācības notiek 5 dienas nedēļā: rīta un vakara maiņā. Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programmā rīta un vakara maiņā klātienē jāmācās 4 dienas nedēļā, bet neklātienē jāmācās 2 dienas nedēļā rīta un vakara maiņā. Izglītojamie, kuri ir vecāki par 18 gadiem un kuriem ir attaisnojoši apstākļi (īpaši darba apstākļi, mazi bērni līdz gada vecumam, veselības problēmas vai pagaidu darbs ārzemēs), neklātienes izglītības programmā var mācīties, izmantojot tālmācības metodi.
Radvili
Radvili, arī Radivili un Radzivili ir sena lietuviešu dižciltīgo dzimta, kuras pirmsākumi izsekojami līdz 15. gadsimta sākumam.
Vēsture
Dzimtas vārds cēlies no Traķu vaivada Radvila Astika dēla (, ; ap 1384-1477) vārda. Zināms, ka viņa tēvs Astiks, pēc kristīšanās Kristīns (, ; ap 1363-1442/1444) bija Viļņas kastelāns un viens no Lietuvas dižkunigaiša Vītauta Dižā uzticamiem atbalstītājiem, kas piedalījās Toruņas līguma (1411) un Melnas līguma (1422) parakstīšanā ar Vācu ordeni.
Horodlo sanaksmē bajāra Radvila dzimta ieguva ģerboni ar trim taurēm, viņa dēls Lietuvas lielkanclers Nikolajs Radvilietis, saukts Vecais (,, ; ap 1450–1509) sāka lietot tēvavārdu kā dzimtas vārdu.
Viņam bija trīs dēli, kas kļuva par trīs Radvilu dzimtas atzaru ciltstēviem:
O'Rīlijs
O'Rīlijs var būt:
Anete Salinieka
Anete Salinieka (dzimusi 1990. gada 8. augustā Siguldā) ir Latvijā dzimusi grima māksliniece, kopš 2011. gada dzīvo Londonā, Apvienotajā Karalistē.
Biogrāfija
16 gadu vecumā Salinieka iestājās mākslas skolā ar modes novirzienu. Tur viņa ieinteresējās par grima izmantošanu, un viņa sāka strādāt par grima mākslinieci 17 gadu vecumā, paralēli studijām skolā.
2011. gadā Salinieka pārcēlās uz Londonu studēt modes dizainu Londonas Modes koledžā. Pēc absolvēšanas Salinieka pieņēma lēmumu pilnībā nodoties grima mākslai, un viņa kļuva par asistenti pazīstamiem grima māksliniekiem Isamajai Frenčai un Pīteram Filipsam.
Karjera
Salinieka ir veidojusi grimu modes lapām vairākās ievērojamās publikācijās, ieskaitot Vogue, Elle, Glamour un Interview. Citu žurnālu starpā, kas iekļāvuši viņas darbus, ir Numéro, Document Journal, Dazed, AnOther, GQ, T: The New York Times Style Magazine, HTSI — Financial Times, Wonderland un Material Magazine.
Starp viņas modes kampaņu sadarbības klientiem bijuši Dior, Burberry, Vivienne Westwood, Moncler, Bally, Chanel, Mulberry un Hermès.
2020. gadā Salinieka bija vadošā grima māksliniece Dior vīriešu kolekcijas "Pavasaris—Vasara 2021" digitālajai prezentācijai (režisore un fotogrāfe Džekija Nikersone), kas tika atklāta tiešsaistē pandēmijas dēļ.
Viņa regulāri sadarbojas ar skaistumkopšanas zīmoliem Byredo, Rose Inc, Isamaya Beauty, Dior, un Browns, veidojot tiem sociālo mediju saturu, kas demonstrē viņas vadītās grima apmācības, kā arī pašas uzņemtās fotogrāfijas.
2021. gada jūlijā Salinieka tika iesaistīta supermodeles Rozijas Hantingtonas-Vitlijas zīmola Rose Inc projektā Artist in Residency, kur viņa veltīja četras nedēļas pašportretu sērijas izveidei, demonstrējot savus grima stilus. Salinieka atgriezās uz vēl vienu rezidences mēnesi sadarbībai ar Rose Inc gadu vēlāk, 2022. gada jūnijā.
Kā viesautore, viņa ir rakstījusi par skaistumkopšanu un grima tendencēm un tehnikām izdevumos L'Officiel and Allure.
Saliniekas, kā grima mākslinieces, darbs iekļauj mūzikas videoklipus, kur viņa sadarbojusies ar dažādiem mūzikas māksliniekiem, tostarp ar Yves Tumor, Razorlight, Hot Chip, Kailiju Minogu, Jessie Ware, Franz Ferdinand, These New Puritans, Sons of Raphael, Yxng Bane, Ashnikko, Kojey Radical, Áine Cahill, Mobilegirl, un Flo Morrissey.
Iedvesma
Salinieka ir guvusi atzinību par savu spēju radīt grima tēlus, kas nemanāmi apvieno retro iedvesmu ar mūsdienu aktualitāti.
"'Galvenokārt iedvesmojoties no 60.–80. gadu grima, māksliniece gūst iedvesmu no visiem mākslas medijiem. “Neņemot vērā iedvesmas smelšanos jau eksistējošās grima atsaucēs, es bieži skatos uz citiem mākslas veidiem, piemēram, glezniecību vai tēlniecību, vai pat mūziku,” stāsta Anete. “Šie iedvesmas avoti var pārvērsties jaunās idejās, neatkarīgi no tā, vai tā ir krāsu kombinācija vai vienkārši sajūta, kas pēc tam pārvēršas par daļu no jauna grima tēla.” '"Viņa saka, ka dažādi avoti, sākot no senām skaistumkopšanas reklāmas kampaņām un beidzot ar 1980. gadu recepšu grāmatām, var viņu iedvesmot krāsu paletes izvēlē, atklājot, ka šķietami nesaistītas lietas var negaidīti radīt jaunas idejas grima tēla izveides procesā.
Parastā žultsbeka
Parastā žultsbeka jeb rūgtā beka (Tylopilus felleus) ir Latvijā bieža beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi nav ēdami rūgtuma dēļ.
Augšanas apstākļi
Priežu mikorizas sēne. Aug gaišos priežu un citu skuju un jauktu koku mežos, koku tuvumā, pie priežu celmiem vai pat uz tiem, mitrākās vietās, skābās augsnēs. Parasti nelielās grupās.
Barības vērtība
Praktiski nav ēdama rūgtuma dēļ, ar savu rūgtumu viena sēne spēj sabojāt arī maisījumu ar citām sēnēm. Kulināra apstrāde sēnes rūgtumu tikai vairākkārtīgi palielina. Dažās valstīs gan to žāvē un mazās devās lieto piparu vietā vai pat kā ēdamu sēni, jo žāvējot daļa rūgtuma izgaist, ir ziņas par sēnes lietošanu tautas medicīnā. Iespējams, ka sēne satur toksīnus, kas nodara ļaunumu aknām. Apēst žultsbeku lielākos daudzumos iespējams arī, lietojot to sālītā vai marinētā veidā, kad sāls un garšvielas daļēji nomāc rūgtumu. . Žultsbekas labprāt ievāc vāveres, tās ēd arī daži citi meža zvēri un gliemeži. Sēne ļoti reti tārpojas.
Sosiņi
Sosiņi ir ciems Nautrēnu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 257 km attālumā no Rīgas.
Kaļķciems
Kaļķciems ir apdzīvota vieta Talsu novada Ģibuļu pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidu daļā ziemeļos no autoceļa P120 29 km no pagasta centra Pastendes, 27 km no novada centra Talsiem un 127 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojusies pie bijušā kaļķu cepļa.
Pantēnijs
Pantēnijs var būt:
Kalnstaldoti
Kalnstaldoti ir daļēji izzudis ciems Valkas novada Valkas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 4,2 km no pagasta centra Lugažiem, 4,8 km no novada centra Valkas un 154,3 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa A3 (Inčukalns—Valmiera—Igaunijas robeža (Valka)).
Bisko (nozīmju atdalīšana)
Bisko var būt:
Ozo ledus halle
Ozo halle atrodas Ozolniekos. No 2008. gada līdz 2014. gadam tajā savas mājas spēles aizvadīja hokeja komanda HK Ozolnieki/Monarch. Ledus laukuma izmērs ir 56 x 28 m, tribīnes ir vietas 500 skatītājiem.
Jeļena Kručinkina
Jeļena Kručinkina (ru; dzimusi Mordvijā, Krievijā) ir Baltkrievijas biatloniste. Startējot jauniešu un junioru sacensībās, pārstāvēja Krieviju. 2018. gada oktobrī pārgāja uz Baltkrieviju.
Karjera
Ar biatlonu sāka nodarboties 2009. gadā. 2014. gadā piedalījās Pasaules čempionātā jauniešiem, labāko rezultātu sasniedza iedzīšanā (33. vieta). Nākamajos divos gados starēja junioru konkurencē, taču arī godalgas neieguva. Labākā vieta bija 2015. gada Pasaules čempionātā junioriem Raubičos, kad sprintā ierindojās 17. vietā.
Pasaules kausa sacensībās debitēja Rūpoldingā ar 23. vietu sprintā. Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2019. gadā Estešundā. 2020. gada Eiropas čempionātā, kas notika Baltkrievijā, iedzīšanas distancē izcīnīja uzvaru. PK posmā Oberhofā izcīnīja 2. vietu stafetē, veicot pēdejo posmu. Šo panākumu atkārtoja arī PK posmā Nove Mesto tā paša gada martā.
Ēnu kaleidoskops
Ēnu kaleidoskops ir 2004. gadā izveidota neofolka grupa. Grupa līdz šim izdevusi 4 albumus — „Ēnu kaleidoskops”, „Laumas bērns”, „u-hu!” un „Tie, kas šķietami zuduši”.
Jeļena Kručinkina
Karjera
Piedalījās Pekinā, 15 km individuālajā distancē ieņēma 48. vietu, sprintā bija 70. vietā, bet sieviešu stafetē Baltkrievijas komandas sastāvā ieņēma 13. vietu.
Ēnu kaleidoskops
Vēsture
Ēnu kaleidoskopa pirmsākumi ir 2004. gada rudenī, kad Mārtiņš Links, studēdams Kauņā, sacerēja pirmās dziesmas — „Sobora ēnā”, „Vai saule dzīvībai?”, „Kaķīšu tētis”. Ar nosaukumu Vārna viņš izdeva pašierakstītu kaseti ar nosaukumu „Ēnu kaleidoskops”.
Nilsens
Nilsens jeb Nīlsens (dāņu un no — 'Nila dēls', no personvārda Nils(s); sieviešu dzimtē Nilsena) ir dāņu un norvēģu cilmes uzvārds, kam zviedru valodā sastopams līdzīgs uzvārds ar tādu pašu cilmi — Nilsons (sv),
Ēnu kaleidoskops
Vēsture
2010. gadā Melo Rec izdeva Ēnu kaleidoskopa debijas albumu „Ēnu kaleidoskops”, ko grupa ierakstīja no 2009. līdz 2010. gadam Valmieras studijā Hodila Records. Albuma atvēršanas svētki notika 19. oktobrī Ģertrūdes ielas teātrī. 2010. gadā Ēnu kaleidoskops arī uzvarēja Latvijas Universitātes jauno mūzikas grupu konkursā, iegūstot ieraksta laiku studijā un iespēju uzstāties Latvijas Universitātes jauno studentu 2010. gada svētkos „Aristotelis”.
Veksfordas grāfiste
Veksfordas grāfiste (en, ga) ir grāfiste Īrijā, Lenseras provincē. Veksfordas grāfistes pārvaldes centrs atrodas Veksfordā. grāfistē dzīvoja 149 722 iedzīvotāji.
Pehlevī
Pehlevī var būt:
Igors Volks
Igors Volks (Игорь Петрович Волк; dzimis, miris ) bija PSRS kosmonauts, lidotājs, izmēģinātājpilots.
Dzīvesgājums
Igors Volks dzimis Zmijivā, Ukrainas PSR studentu ģimenē. Pēc studiju beigšanas tēvu nosūtīja darbā Tālajos Austrumos Vorošilovā (tagad Usurijska) par transporta inženieri, un ģimene viņam devās līdzi. Pēc kara ģimene devās uz Kursku. Tur apmeklēja aeroklubu un aizrāvās ar aviāciju.
1954. gadā Volks iestājās Kirovogradas kara aviācijas lidotāju skolā, kuru pabeidza 1956. gadā. Pēc tam viņš dienēja par lidotāju Azerbaidžānas PSR, Baku pretgaisa aizsardzības apgabalā.
1963. gadā Igors Volks demobilizējās un iestājās Aviācijas rūpniecības ministrijas Lidojumu pētnieciskā institūta (LII) Izmēģinātājlidotāju skolā, kuru pabeidza 1965. gadā. Pēc tam viņš strādāja LII Lidojumu pētnieciskajā centrā, lidojot ar dažādām lidmašīnām. Pirmais pasaulē (nejauši) izpildīja augstākās pilotāžas figūru "kobra". 1969. gadā Volks pabeidza Maskavas aviācijas institūta Žukovskas filiāles vakara nodaļu inženiera mehāniķa specialitātē.
1976. gadā veica Spiral programmas orbitālā aparāta MiG-105.11 atmosfēras izmēģinājumus.
Igors Volks 1977. gada 12. jūlijā ieskaitīts LII speciālajā kosmiskajā grupā programmā Buran. No 1979. gada aprīļa līdz 1980. gada decembrim viņš Kosmonautu sagatavošanas centrā izgāja kosmonautu vispārējās sagatavošanas kursus. 1980. gada 26. septembrī Volks ieskaitīts kosmonautu pētnieku grupā. 1982. gada 12. februārī viņam piešķirta kvalifikācija "kosmonauts izmēģinātājs".
No 1982. gada septembra līdz 1983. gada maijam Igors Volks kopā ar Leonīdu Kizimu un Vladimiru Solovjovu gatavojās kosmiskajam lidojumam pamatapkalpē. Viņu apkalpe tika izformēta līdz ar orbitālās stacijas Saljut-7 lidojumu programmas maiņu. 1983. gada 26. decembrī viņš sāka gatavoties kosmosa kuģa Sojuz-T lidojumam.
Pēc tam Igors Volks veica Buran rokas vadības un automātiskās nosēšanās sistēmas izmēģinājumus lidojošajās laboratorijās Tu-154 un MiG-25. Pēc sākotnējā plāna Volks būtu Buran pirmā kosmiskā lidojuma komandieris (kopā ar Rimantu Stankeviču). Vēlāk plāni mainījās, un Buran kosmosā devās 1988. gada 15. novembrī bez apkalpes.
Kosmonautu vienību Igors Volks atstāja 1995. gadā. Līdz 1997. gadam viņš bija LII Lidojumu pētnieciskā centra priekšnieks.
Miris.
Kosmisko lidojumu kopsavilkums:
Dižpurs
Dižpurs var būt:
Muhameda
Muhameda‎ var būt:
Lian Li
Lian Li Industrial Co. ir Taivānas datoru korpusu un aksesuāru ražotājs.
Uzņēmums ir viens no lielākajiem alumīnija datoru korpusu ražotājiem Taivānā un ir arī viens no lielākajiem pasaules konkurentiem augstas kvalitātes datora korpusu nozarē.
Produkti
Viņu korpusi tiek būvēti no matēta vai anodēta alumīnija un pieejami sudraba, melnos, pelēkos, zelta, sarkanos, zilos un zaļos toņos. Lian Li ražo arī alumīnija galdus, barošanas blokus un piederumus, piemēram, datora korpusu logu komplektus, noņemamus cietā diska nodalījumus un atmiņas karšu lasītājus. Uzņēmums sniedz arī OEM un ODM pakalpojumus.
Vēsture
Lian Li Industrial Co. dibināts 1983. gadā, un atrodas Dzjilunā, Taivānā.
Meitas uzņēmums
2009. gadā Lian Li dibināja LanCool kā meitas uzņēmumu, lai ražotu datoru korpusus bez alumīnija, ar mērķi, lai mazinātu izmaksas. Korpusi ir atverami bez darbarīkiem, priekš datorspēļu spēlētājiem un datoru entuziastiem. LanCool ražo lētākus tērauda korpusus, Lian Li ir labi pazīstams kā augstas klases alumīnija korpusu ražotājs.
Kārlis Lībknehts
Dzimis Leipcigā. Studēja jurisprudenci un politekonomiju Leipcigā un Berlīnē. Doktora grādu aizstāvēja Vircburgā. 1899. gadā kopā ar brāli nodibināja jurista praksi. 1900. gadā apprecējās ar Jūliju Paradīzu. Līdz sievas nāvei 1911. gadā kļuva divu dēlu un meitas tēvs. 1900. gadā iestājās Vācijas Sociāldemokrātiskajā partijā. Tiesās kā jurists aizstāvēja sociālistus. Rakstīja pret militārismu. Par rakstu Militarismus und Antimilitarismus 1907. gadā arestēts un uz 18 mēnešiem ieslodzīts Glācā. Būdams apcietinājumā, tika ievēlēts Prūsijas parlamentā.
1912. gadā tika ievēlēts Reihstāgā no Vācijas Sociāldemokrātiskās partijas un iekļāvās tās kreisajā spārnā. Neatbalstīja Vācijas piedalīšanos Pirmajā pasaules karā. 1914. gadā apprecējās otrreiz. 1914. gada beigās kopā ar Rozu Luksemburgu, Leo Jogihesu, Franci Mēringu un Klāru Cetkinu nodibināja Spartaka grupu. Lībknehts tika arestēts, un, neskatoties uz deputāta imunitāti, nosūtits uz Austrumu fronti. 1915. gada oktobrī Lībknehtam tika ļauts atgriezties Vācijā. Atkal arestēts par 1916. gada 1. maija demonstrācijas organizēšanu. Notiesāts uz diviem ar pus gadiem ieslodzījumā.
Atbrīvots no ieslodzījuma 1918. gada oktobrī, kad kanclers Maksimiliāns fon Bādens izsludināja politieslodzīto amnestiju. Izceļoties Novembra revolūcijai, Lībknehts un Luksemburga kļuva par Spartaka grupas līderiem. 1918. gada 9. oktobrī, dažas stundas pēc tam, kad Filips Šeidemanis Berlīnē no Reihstāga balkona proklamēja Veimāras republiku, Kārlis Lībknehts no Berlīnes pils balkona proklamēja "brīvo sociālistisko republiku" (Freie Sozialistische Republik). Naktī no 1918. gada 31. decembra uz 1919. gada 1. janvāri Kārlis Lībknehts kopā ar domubiedriem nodibināja Vācijas Komunistisko partiju. 1919. gada 5. janvārī Berlīnē sākas t.s. Spartaka grupas sacelšanās, kuras vadībā nostājās Kārlis Lībknehts un Roza Luksemburga. Vācijas valdība Frīdriha Eberta vadībā ar brīvkorpusu palīdzību sacelšanos apspieda. Kārlis Lībknehts un Roza Luksemburga tika arestēti un bez tiesas nošauti.
Gērtija Kori
Gērtija Kori (en, dzimusi Radnica (Radnitz), mirusi ) bija Austroungārijas, vēlāk naturalizēta Amerikas Savienoto Valstu, bioķīmiķe. 1947. gadā kopā ar vīru Karlu Ferdinandu Kori ieguva Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā par glikogēna katalītiskās pārvēršanās norises noskaidrošanu (šajā gadā prēmija tika pasniegta arī Bernardo Alberto Usajam par hipofīzes priekšējās daivas lomas atklāšanu ogļhidrātu apmaiņā).
Spaļvi
Spaļvi ir ciems Kalniešu pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 283 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa A6. Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Dziļais ezers, Purva ezers.
Bažu purvs
Bažu purvs ir augstā un pārejas tipa purvs Talsu novada Kolkas pagastā. Izvietojies Irves līdzenumā Slīteres nacionālā parka regulējamā režīma zonā. Veidojies, nepietiekamas noteces dēļ pārpurvojoties sauszemei. Purvam izteikta trīsstūra forma, ko nosaka vēdekļveidīgais kāpu izvietojums. No purva austrumu daļas notece uz Milzgrāvi, no rietumu daļas — uz Pitragsupi. Purva centrālajā daļā grāvju tīkls. Apaugumā galvenokārt sīkas priedes. 1992. gadā purvā un tā apkārtnē plosījās liels ugunsgrēks, nodega 3000 ha liela platība.
Cunces
Cunces, agrāk arī Cunce, ir apdzīvota vieta Talsu novada Ārlavas pagastā. Izvietojusies pagasta rietumu daļā Rojas upes krastā pie autoceļa V1412 2,5 km no pagasta pārvaldes Valdemārpilī, 17 km no novada centra Talsiem un 141 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Cunces (Zunzen) muižas centru.
Halīls Džibrāns
Halīls Džibrāns (ar, Jubrān Khalīl Jubrān vai Jibrān Khalīl Jibrān, en; dzimis, miris ) bija libāņu–amerikāņu mākslinieks, dzejnieks un rakstnieks.
Dzimis mūsdienu Libānā, vēlāk viņš ar ģimeni pārcēlās uz dzīvi ASV, kur uzsāka literāta karjeru. Rakstījis gan angļu, gan arābu valodā. Arābu pasaulē viņš tiek uzskatīts par politisku un literāru dumpinieku. Pasaulē viņš ir slavens ar 1923. gadā izdoto grāmatu The Prophet (Pravietis). Džibrāns tiek uzskatīts par trešo visu laiku vispopulārāko dzejnieku pēc Viljama Šekspīra un Laodzi.
Pēšons
Pēšons (sv, no personvārda Pērs (Pers); sieviešu dzimtē Pēšone ) ir izplatīts zviedru cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Kuldīgas novada muzejs
Kuldīgas novada muzejs ir reģionāls vēstures un arheoloģijas muzejs, kas atrodas Kuldīgā, Pils ielā 5.
Muzeja pirmsākumi
Pirmā izstāde ar muzejisku nozīmi Kuldīgā tika organizēta 1899. gada pavasarī rātsnama zālē Baznīcas ielā. Izstādes sarīkošanai tika izveidota speciāla komiteja, kura vērsās pie Kuldīgas pilsētas un apkārtnes iedzīvotājiem ar lūgumu deponēt izstādīšanai viņu īpašumā esošos priekšmetus. Izstādē bija skatāmi: vēsturiski eksponāti (dažādi ieroči, mājturības priekšmeti, drukas darbi un manuskripti), mākslas darbi, piemiņas lietas no skolām un universitātēm, heraldika, zīmogi un zīmoggredzeni, monētas, medaļas, ordeņi un citi retumi.
Starpkaru periods
Pirmās brīvvalsts laikā Latvijā lielu uzmanību pievērsa valsts kultūrvēsturiskajam mantojumam, tika veidoti jauni valsts un pašvaldības muzeji, īstenojot valsts noteikto politiku arheoloģisko, etnogrāfisko un vēsturisko materiālu vākšanā. 1935. gada 10. oktobrī Kuldīgas pilsētas valde pieņēma lēmumu par muzeja dibināšanu Kuldīgā. Muzeja pārziņa pienākumus uzņēmās pilsētas galva J. Dreimanis, bet par muzeja administratoru iecēla H. Celmiņu. Muzeja vajadzībām tika ierādītas četras telpas Kalpaka ielā 1 (tagad Liepājas ielā 37). 1937. gada 11. aprīlī muzejs tika iesvētīts un oficiāli atklāts. Ilgus gadus muzejs funkcionēja kā vērtīgu priekšmetu glabātuve, kur priekšmeti tika sadalīti pa kolekcijām un pieejami apskatei, tomēr nekādi izpētes darbi netika veikti.
Piecdesmitie, sešdesmitie gadi
Piecdesmitie gadi iezīmējās ar jaunām darba un sadzīves tradīcijām, kuru veidošanā aktīvi piedalījās arī muzejs, regulāri tika rīkotas svinīgās pionieros uzņemšanas, kara veterānu tikšanās un citas tradīcijas. Sāka strādāt dabas nodaļa, tika veidota ekspozīcija un izstādes par novada dabas objektiem un to aizsardzību, floru un faunu. Paplašinot savu darbību, muzejs atvēra filiāli Saldū, kas darbojās līdz sešdesmito gadu otrajai pusei.
Sešdesmitajiem gadiem raksturīgs darbinieku skaita pieaugums, arī dažāda veida ekspozīciju veidošana. Muzeja apsaimniekošanā nonāca Sv. Katrīnas baznīca. Baznīcā iekārtoja ekspozīciju „Kuldīgas novada arhitektūra 17. – 19. gadsimtā”. Notika baznīcas kapitāla pārbūve. Tās gaitā baznīcas iekštelpu pielāgoja muzeja filiāles un koncertzāles vajadzībām. Fondu glabātavām izbūvēja Pilssarga namiņu Pils ielā 4 un muzeja saimniecības ēku Pils ielā 5. No 1964. gada muzejs saucas „Kuldīgas novadpētniecības un mākslas muzejs”.
Septiņdesmitie, astoņdesmitie gadi
Rakstnieka Voldemāra Sauleskalna māja „Sauleskalni” un dārzs muzeja īpašumā nonāca 1973. gadā. Mājā tika izveidota ievērojamiem novada kultūras darbiniekiem veltīta ekspozīcija. Kopš 1977. gada par tradīciju kļuva kultūras darbinieku salidojums.
20. gadsimta septiņdesmitie un astoņdesmitie gadi iezīmējas kā komplekso ekspedīciju laiks Latvijā. Lai papildinātu esošos muzeja krājumus, muzeju darbinieki veica kompleksās ekspedīcijas Latvijas laukos un pilsētās. Arī Kuldīgas muzejs veica rajona izpēti, aptverot visu Kuldīgas rajona teritoriju un bagātīgi papildinot muzeja krājumu. Tika paplašināta etnogrāfisko priekšmetu kolekcija, kā arī sadzīves priekšmetu un darbarīku kolekcijas.
21. gadsimts
2002. gadā muzejs dāvinājumā saņēma tēlnieces Līvijas Rezevskas skulptūru kolekciju, kas tika eksponēta L.Rezevskas izstāžu zālē Mucinieku ielā 19. 2003. gadā Kuldīgas novada muzejs pārņēma likvidētā a/s „Vulkāns” vēstures muzeja krājumā.
2002. gadā Kuldīgas novada muzejs bija to septiņu Latvijas muzeju vidū, kuri piedalījās starptautiskā akcijā „Muzeju pavasaris”. Trīs gadus vēlāk aizsākās starptautiska Eiropas akcija „Muzeju nakts”, kurā muzejs piedalās katru gadu. Divtūkstošo gadu sākumā notika dažādi muzeja pārkārtošanās darbi. Īpašniekam tika atdots Pilssarga namiņš Pils ielā 4, kur glabājās muzeja krājumi. Krājumus pārvietoja uz pagaidu telpām Dzirnavu ielā 18. Muzejā norisinājās izstāžu iekārtošana un eksponēšana. Muzeja darbinieki aktīvi piedalījās Kuldīgas pilsētas rīkotajos pasākumos.
No 2008. gada jūlija līdz 2009. gada decembrim tika realizēts projekts „Kuldīgas novada muzeja restaurācija un koka arhitektūras amatnieku darbnīcas izveide”, kurā tika atjaunota muzeja galvenās ēkas fasāde un administrācijas ēka. Restaurācijas darbu laikā muzejs piedāvāja ceļojošās izstādes, kas bija skatāmas kultūras un izglītības iestādēs.
Kopš 2010. gada muzejs organizē konferences – vēsturiskos lasījumus par Kurzemes vēstures un muzeju nozares aktualitātēm.
Lai popularizētu un apzinātu krājumos esošo materiālu par Kuldīgas novada pagastiem, 2011. gadā tika sagatavots lekciju cikls „Pagasta atmiņu albums”, kas ieguvis muzeju nozares gada balvu „Zelta puteklis” nominācijā „Inovatīva krājuma izmantošana 2011”. Pagastu vēstures pētīšanas rezultātā tika atjaunota tradīcija doties kultūrvēstures ekspedīcijās uz pagastiem. 2012. gadā notika pirmā atjaunotā ekspedīcija Īvandes pagastā.
2012. gadā tika uzsākts projekts „Vēsturiskās Bangerta villas restaurācija, jaunu un inovatīvu muzeja pakalpojumu izveide”. Pēc restaurācijas muzeja trešajā stāvā iekārtota pilsētas vēsturei veltīta ekspozīcija "Kuldīga pirms mums", otrajā stāvā iekārtota ekspozīcija „Turīga pilsoņa dzīvoklis Kuldīgā 20. gs. sākumā”, savukārt pirmajā stāvā izveidots apmeklētājiem ērts informācijas un klientu apkalpošanas centrs.
Ķeizarpurvs
Ķeizarpurvs ir ciems Valkas novada Valkas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 8,8 km no pagasta centra Lugažiem, 9,4 km no novada centra Valkas un 168,3 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, uz dienvidiem no Ķeizaru purva.
Fenil-2-nitropropēns
Fenil-2-nitropropēns ir ķīmiskais savienojums, kura ķīmiskā formula ir C9H9NO2. Tas pieder pie aromātiskajiem nitrosavienojumiem ar nitrogrupu sānķēdē. Fenil-2-nitropropēns ir dzeltena pulverveida viela.
Iegūšana
To var iegūt, reaģējot benzaldehīdam un nitroetānam bāzisku katalizatoru klātbūtnē.
Īpašības
Fenil-2-nitropropēnu katalizatoru klātienē var reducēt par fenilacetonu, kas ir amfetamīna atvasinājumu prekursors.
Plotīns
Plotīns (el (Plōtínos), dzimis ap 205. gadu, miris ap 270. gadu) bija sengrieķu filozofs un skolotājs.
Plotīns dzimis Ēģiptē, kas tolaik atradās Romas impērijas sastāvā. Mūža otrajā pusē viņš dzīvoja Romā un vadīja filozofu skolu. Neoplatonisma filozofijas dibinātājs, kas būtiski iespaidoja Romas impērijas ideju pasauli tās pastāvēšanas pēdējos gadsimtos.
Dzīvesgājums
Plotīna filozofijas skolas organizētās diskusijas apmeklēja vairāki Romas senatori, piemēram, Rogaciāns (Rogatianus), Marcels Orontijs (Marcellus Orontius) un Sabinils (Sabinillus). Savā personīgajā dzīvē Plotīns ievēroja savas mācības principus, bija askētisks, maz gulēja, pastāvīgi koncentrējās uz savu garīgo pasauli un centās sasniegt vienotības stāvokli (henosis) ar bezformīgo dievišķo būtni.
Pēc viņa labvēļa imperatora Galiēna nogalināšanas 268. gadā Plotīns zaudēja savu ietekmi Romas politiskajās aprindās. Strauji pasliktinājās viņa hroniskā slimība (lepra vai tuberkuloze ) un viņš bija spiests pārtraukt pedagoģisko darbību. Viņa galvenais skolnieks Porfīrijs pārcēlās uz Sicīliju, kur vēlāk uzrakstīja savas atmiņas par savu skolotāju. 269. gadā Plotīns pārcēlās uz sava mirušā skolnieka Zeta lauku īpašumu Kampānijā, kur viņu ārstēja viņa skolnieks un ārsts Eistahijs, bet skolnieks Katrīcijs Firms (Castricius Firmus) apgādāja ar pārtiku. Plotīns mira 270. gadā 65 gadu vecumā. Pēc viņa skolnieku rakstītā filozofa pēdējie vārdi bijuši, ka dievišķo mūsos jāpaceļ līdz dievišķajam visumā.
Plotīna uzskati
Pēc Plotīna domām Visumu (el kósmos) var sadalīt jutekliski uztveramajā visumā (kósmos aisthētós) un garīgi uztveramajā visumā (kósmos noētós). Savukārt garīgi uztveramais visums sadalās trīs līmeņos - dvēseliskajā, idejiskajā un vienotajā. Jutekliski uztveramais visums rodas no pirmatnējās matērijas mijiedarbības ar garīgi uztveramo visumu.
Vienuma līmenis
Visa eksistējošā pamatā ir vienkāršs un nedalāms pirmsākums, ko Plotīns nodēvēja par vienumu jeb "Vienu" (el to hen). Vienotais ir virs esošā un neesošā, virs labā un ļaunā. Tas ir "neizsakāms" (árrhēton), jo tam nav atbilstoša jēdziena jutekliskajā pasaulē. Tomēr ir iespējams tam tuvoties ar īpašu piedzīvojumu palīdzību, kuru laikā tiek pārvarēts ne tikai jutekliskais, bet arī garīgais (ideju) līmenis.
Dāņu šaurums
Dāņu šaurums jeb Dānijas šaurums (da), arī Grenlandes šaurums (is), ir 290 km plats jūras šaurums, kas atdala Islandi no Grenlandes un savieno Grenlandes jūru ziemeļaustrumos ar Irmingera jūru dienvidrietumos. Šaurākajā vietā starp Rietumfjordu pussalu Islandē un Blosvila krastu Grenlandē stiepjas Grenlandes—Islandes pacēlums, pār kuru šauruma rietumu malā plūst cauru gadu peldošu ledu nesošā aukstā Austrumgrenlandes straume un veido pasaulē lielāko zemūdens ūdenskritumu — Dāņu šauruma kataraktu. Gar Islandes krastu uz ziemeļiem plūst siltās Irmingera straumes atzars.
Plotīns
Ideju līmenis
No vienotā līmeņa pārlaicīgi rodas garīgais ideju līmenis (el nous), kas visumā ienes dažādību. Plotīns atkārtoti izmantoja Saules un gaismas tēlu šīs idejas vizualizēšanai, proti, līdzīgi kā gaisma rodas no Saules, tai nezaudējot savu kvalitāti, tāpat arī idejas (el) neizsīkstoši rodas no Viena, tam neko nezaudējot. Ideju pasaule veido eksistences augstāko līmeni, pie kam ir atšķiramas patiesi eksistējošas lietas no šķietami eksistējošām lietām. Cilvēka intelekts var pacelties garīgajā līmenī, ja atbrīvojas no jutekliski tveramajām lietām un pievēršas aiz tām esošajām idejām. Brīdī, kad cilvēks domā par idejām, viņš savienojas ar garīgo ideju līmeņa saturu, jo idejas eksistē vienīgi kā garīgā visuma pašradoša sastāvdaļa. Garīgo ideju līmenis pastāv kā objektīva realitāte neatkarīgi no domājošajiem subjektiem, kas tam var pieslēgties. Arī tad domājošais subjekts nerada vis savas idejas, bet gan tver jau garīgo ideju līmenī esošas idejas. Garīgais visums pats par sevi ir labs, jo tā saturs ir pilnīgs sevī, ja to spēj aptvert domājošais subjekts.
Dvēseliskais līmenis
Dvēseliskais līmenis ir zemākā garīgā visuma pakāpe, kuras objekti arī nav jutekliski uztverami. Dvēsele (el psychḗ), tāpat kā viss garīgais, eksistē mūžīgi. Tā atdzīvina pasauli un iemiesojas ne tikai cilvēkos, dzīvniekos un augos, bet arī visā pasaulē. Tomēr daudzās dvēseles pēc būtības ir vienādas un ir vienas kopējās dvēseles (hē hólē psychḗ) dažādas izpausmes. Kā garīgās pasaules sastāvdaļa dvēsele spēj savienoties ar garīgā visuma ideju līmeni un uz laiku kļūt par tā sastāvdaļu. Līdzīgā veidā dvēsele var uz brīdi pacelties arī vienuma līmenī. Ne visas dvēseles var vienādi viegli pacelties augstākos garīguma līmeņos. Ja pasaules dvēsele nepārtraukti atrodas garīgā visuma augstākajos līmeņos, tad atsevišķu cilvēku ķermeņos iemiesojušās dvēseles ir stipri atkarīgas no saviem ķermeņiem un tikai reizēm spēj pacelties augstākos garīgā visum līmeņos.
Jutekliski uztveramais visums
Jutekliski uztveramo visumu veido materiālie objekti, kuros iemiesojušās dvēseles. Tā kā dvēseles ir saistītas ar garīgā visuma ideju līmeni, tās piešķir matērijai sajūtamās formas, kas ir ideju atspoguļojumi materiālajā pasaulē. Tomēr šīs formas materiālajā pasaulē ir pārejošas un nepilnīgas, līdz ar to tām ir dažāda labuma pakāpe. Jutekliski uztveramā visuma dažādās formas veido un virza tajā iemiesojušās dvēseles, kas to savieno ar garīgā visuma idejām. Tā kā visu jutekliski uztveramo visumu caurstrāvo dvēseliskais, kas ir savstarpēji vienots sevī, tad arī starp jutekliskajām formām pastāv līdzjūtība (sympátheia). Tomēr, atšķirībā no garīgā visuma, kur katrs tā elements ir vienots ar kopīgo, jutekliskajā visumā katrs atsevišķais tā elements pastāv tikai priekš sevis paša.
Viskrievijas Satversmes sapulce
Viskrievijas Satversmes sapulce bija Krievijas Republikas demokrātiski vēlētais parlaments, ko ievēlēja 1917. gada 12.-14. novembrī un padzina 1918. gada 19. (6.) janvārī, pārtraucot parlamentārās demokrātijas veidošanos Krievijā pēc Oktobra revolūcijas.
Satversmes sapulces vēlēšanas
Satversmes sapulces vēlēšanās 1917. gada 12. novembrī piedalījās mazāk nekā 50% balsstiesīgo iedzīvotāju. Ievēlēja 715 deputātus, no kuriem 370 (51,7%) bija labējie eseri un centristi, 175 (24,5%) boļševiki, 40 (5,6%) kreisie eseri, 17 (2,4%) kadeti, 15 (2,1%) meņševiki, 2 Tautas sociālisti un 86 etnisko partiju pārtāvji.
Citi latviešu izcelsmes deputāti
No Vjatkas guberņas ievēlēja Cēsīs dzimušo boļševiku Aleksandru Spundi, bet no Samāras guberņas eseri Jāni Brušvitu.
Rahja
Rahja var būt:
Renoldss
Renoldss var būt:
Hostomeļa
Hostomeļa galvenokārt ir pazīstama kā aviobūves uzņēmuma Antonov un tā meitasuzņēmuma Antonov Airlines bāze. Hostomeļā ir lidosta, kā arī "Vetropack" stikla rūpnīca.
Vēsture
Saskaņā ar leģendām Hostomeļa ir pastāvējusi kopš seniem laikiem. Rakstos pirmo reizi pieminēta 1494. gadā. 1495. gadā Lietuvas lielkņazs Aleksandrs Hostomeļu atdeva kņazam Ivanam Hlinskim. 1509. gadā pēc Hlinsku nodevības karaļa Sigismunda I īpašumu nodeva Semjonam Polozam. 1614. gadā Polijas karalis Sigismunds III piešķīra Hostomeļai Magdeburgas tiesības, 1694. gadā uzcēla pilsētas baznīcu.
Kijivas kaujas laikā 2022. gada 24. februārī Ukrainas armija atvairīja pirmo Krievijas uzbrukuma vilni un noturēja Hostomeļas lidostu.
Spaļviški
Ciema apkārtnē atrodas Šternberga ezers.
Bērzgales muiža
Bērzgales muiža jeb Biržgaļa muiža (pl) bija Latgales muiža, kas atradās mūsdienu Rēzeknes novada Bērzgales pagasta Bērzgalē. Muižas kungu māja ir vietējās nozīmes arhitektūras piemineklis.
Dokumentos Bērzgale ar nosaukumu "Bēržgaļs" minēts ar 1468. gadu, kā Rosittenes pils filiāle Bērzgalē, kas tika dēvēta par Kirku. No 1546. līdz 1830. gadam muiža bija Manteifeļu dzimtas īpašums. 1832. gadā muižas pils tika nojaukta. Muižas īpašumi laulību rezultātā pārgāja Antonija Veitko valdījumā, kurš nojauktās pils vietā 1878. gadā uzcēla muižas jauno ēku, kas saglabājusies līdz mūsdienām. Veitko dzimtai muiža piederēja līdz Latvijas agrārreformai.
Hanshin Tigers
Hanshin Tigers (ja, Hanshin Taigāsu — ‘Hansinas tīģeri’) ir beisbols klubs, kas spēlē Japānas augstākajā līgā — Nippon Yakyū Kikō. Kluba bāzes pilsēta ir Nisinomija, atrodas Hjogo prefektūrā. Kluba īpašnieks ir uzņēmums Hanshin Electric Railway. Hanshin Tigers ir otrs vecākais beisbola klubs Japānā, tas dibināts 1935. gadā kar nosaukumu Osaka Tigers, vēlāk pārsaukts par Hanshin Club, tad atkal Osaka Tigers, bet kopš 1961. gada kluba nosaukums ir Hanshin Tigers.
Rudais
Rudais var būt:
Svetlana Bless
Svetlana Bless (dzimusi Svetlana Bodniece, mirusi ) bija latviešu aktrise, darbojusies Valmieras teātrī, pēc tam Nacionālajā teātrī.
Dzīvesgājums
Dzimusi Otrā pasaules kara laikā 1942. gada 4. novembrī Omskas apgabalā.
Mācījās Rīgas 5. vidusskolā, studēja LVU Ekonomikas un juridiskajā fakultātē. Absolvēja Cirka un estrādes mākslas skolu Maskavā (1968) un strādāja Valmieras teātrī (1969—1976), pēc tam Nacionālajā teātrī.
Spārīte (Maļinovas pagasts)
Spārīte ir ciems Maļinovas pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 241 km attālumā no Rīgas.
Svetlana Bless
Dzīvesgājums
S. Bless ir aktrises Ievas Puķes māte.
Pazīstamākās lomas
Pazīstama arī ar vairāk nekā 10 gadus spēlēto Žurkas Kornēlijas lomu Nacionālajā teātrī. Tāpat filmējusies vairākās filmās, tai skaitā "Īsa pamācība mīlēšanā", "Salavecīša personiskā dzīve", "Rudais terorists", "Tās dullās Paulīnes dēļ", "Nepabeigtās vakariņas" un "Piejūras klimats".
Zonjenas mežs
Zonjenas mežs (nl) vai Suaņas mežs (fr) ir 4421 ha liels sens meža masīvs uz dienvidrietumiem no Briseles. Atrodas visu Beļģijas reģionu (Briseles, Flandrijas un Valonijas) teritorijā. Mežs ir daļa no antīkā Silva Carbonaria meža masīva. Viduslaikos mežs bija grūti pārvarams un vēl mūsdienās kalpo par robežu starp ģermāņu un romāņu valodu areālu. 7,9 % no meža pieder Beļģijas karaliskajai ģimenei. Tas tiek saukts par Kapucīnu mežu, jo viduslaikos šeit atradās ievēriojams daudzums kapucīnu klosteru.
2017. gadā mežs kā sastāvdaļa tika iekļauts daudznacionālajā UNESCO Pasaules mantojuma objektā Karpatu un citu Eiropas reģionu pirmatnējie dižskābaržu meži.
Rullis
Rullis var būt: