cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marks Štreits
Marks Štreits (de; dzimis Englisbergā, Šveicē) ir profesionāls šveiciešu hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā, Šveices hokeja izlases dalībnieks un ir izlases kapteinis. Pašlaik (2017) pārstāv NHL klubu Pitsburgas "Penguins".
Spēlētāja karjera
Savu profesionāļa karjeru sāka 18 gadu vecumā nacionālajā čempionātā Fribourg-Gottéron klubā 1995.—1996. gada sezonā. 2004. gada NHL draftā viņu izraudzījās Monreālas "Canadiens" ar kopējo 262. kārtas numuru, kad Štreitam bija jau 26 gadi.
2011. gada septembrī Štreits kļuva par Ņujorkas "Islanders" kapteini.
2013. gada vasarā noslēdza četru gadu līgumu ar Filadelfijas "Flyers". 2017. gada 1. martā vispirms tika aizmainīts uz Tampabejas "Lightning", taču pāris stundas vēlāk tika aizmainīts uz Pitsburgas "Penguins". Kopā ar "Penguins" sezonas izskaņā Štreits izcīnīja Stenlija kausu.
Pauls Valdens
Pauls Valdens (de, ru; 1863—1957) bija latviešu izcelsmes vācbaltu ķīmiķis, Vilhelma Ostvalda skolnieks, viens no stereoķīmijas pamatlicējiem.
Valdens bija Rīgas Politehniskā institūta direktors (1902—1905), Pēterburgas Zinātņu akadēmijas Ķīmijas laboratorijas vadītājs (1911—1918), Baltijas Tehniskās augstskolas un Latvijas Augstskolas rektors (1918—1919), Rostokas Universitātes Ķīmijas institūta Neorganiskās un Farmaceitiskās nodaļas un Fizikāli ķīmiskās nodaļas vadītājs (1919—1934).
Vismaz sešas reizes nominēts Nobela prēmijai (1914, 1918, 1920, 1927, 1928, 1934), bet nav to saņēmis. 2010. gadā Amerikas ķīmijas biedrība Valdenam piešķīra balvu (Award of Citation for Chemical Breakthrought) par publikāciju Über die gegenseitige Umwandlung optischer Antipoden, Ber. Deutsch. Chem. Gesell. 1896, 29, 133 — 138., kas izraisījusi pavērsienu zinātnieku domāšanā.
Izcelsme
Vismaz no 1776. gada Paula Valdena senči dzīvoja Ēveles pagastā un pēc dzimtbūšanas atcelšanas 1819. gadā viņa vecvectēvs Jēcis 1836. gadā pieņēma Valdēnu uzvārdu. Kad Ēveles muižas īpašniece Valdēnus izlika no mājām, viņi pārcēlās uz Rozulas pagastu.
Biogrāfija
1907. gadā viņu iecēla par īsteno slepenpadomnieku un piešķīra mantojamu dižciltīgu titulu, tādēļ savu uzvārdu vāciski viņš sāka rakstīt kā von Walden. 1911.—1918. gadā Valdens vadīja Pēterburgas Zinātņu akadēmijas Ķīmijas laboratoriju un Rīgas Politehnisko institūtu pēc tā evakuācijas uz Maskavu Pirmā pasaules kara laikā (1917—1918). Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas vācu okupācijas iestādes 1918. gadā profesoru Valdenu uzaicināja vadīt Baltijas Tehnisko augstskolu (Baltische Technische Hochschule) Rīgā, bet 1919. gadā Latvijas Pagaidu valdība viņu iecēla par Latvijas Augstskolas pirmo rektoru.
Līce (ciems)
Līce (dažkārt arī Līči) ir ciems Kuldīgas novada Nīkrāces pagastā. Izvietojies austrumos Ventas ielokā 11 km no pagasta centra Dzeldas, 47,5 km no novada centra Kuldīgas un 157 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Līču (Lizen) pusmuižas, Līču mežniecības. Ciems atrodas Ventas un Šķērveļa ielejas dabas lieguma malā. Iepretī Līcei atrodas vieta, kur Oskara Kalpaka bataljons forsēja Ventu.
Pauls Valdens
Biogrāfija
Tomēr 1919. gada augustā Valdens pārcēlās uz dzīvi Vācijā, kur vadīja Rostokas Universitātes Ķīmijas institūta Neorganisko un Farmaceitisko nodaļu kā arī Fizikāli ķīmisko nodaļu (1919—1934). 1922.—1923. gadā viņš bija Ķīmijas fakultātes dekāns, 1927.—1928. gadā Itakas Universitātes viesprofesors ASV. 1933. gadā Valdens emeritējās, bet Rostokas Universitātes vadība viņam ļāva palikt amatā vēl gadu.
Otrā pasaules kara laikā pēc Rostokas bombardēšanas Valdens 1942. gadā pārcēlās uz Berlīni, 1943. gadā uz Bīles (Bühl) pilsētu Švarcvaldē. No 1942. gada viņš kā viesprofesors lasīja lekcijas ķīmijas vēsturē Frankfurtes pie Mainas (1942—1944) un Tībingenes Universitātē (1944, 1947, 1950—1953).
Miris 1957. gada 22. janvārī Gamertingenē (Bādene—Virtemberga).
Galvenie atklājumi
Valdens strādājis plašā zinātniskajā laukā, kas aptvēra organisko, neorganisko un fizikālo ķīmiju. Zinātniskās pamatintereses saistījās ar stereoķīmiju un neūdens šķīdinātāju elektroķīmiju. 1896. gadā viņš pirmais aprakstīja molekulu centrālā atoma konfigurācijas maiņu pie noteiktām aizvietošanas reakcijām, kas nosaukta par Valdena apgriezenību (Walden inversion, Waldensche Umkehr). Aprakstījis etilamonija nitrātu kā pirmo zināmo jonu šķidrumu. Sarakstījis vairākas grāmatas ķīmijas vēsturē, nozīmīgs ir 1949. gada izdevums.
Piemiņa
Valdena auditorija (1980), Valdena medaļa (1988), Valdena simpoziji (kopš 1998). Piemineklis pie Valdena iekārtotās bijušās Rīgas Politehniskā institūta Ķīmijas fakultātes ēkas (2003).
Dmitrijs Lugins
Dmitrijs Lugins (ru, dzimis 1990. gada 1. aprīlī) ir krievu hokejists, labais malējais uzbrucējs. Pašlaik (2020) Lugins spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Podoļskas "Vitjaz" sastāvā.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Lugins uzsāka 2007.—08. gada sezonā, kad aizvadīja trīs spēles Krievijas Superlīgas kluba Maskavas "Dinamo" rindās. Nākamo sezonu hokejists aizvadīja Ziemeļamerikā, taču tad atgriezās "Dinamo" sistēmā.
2010. gada vasarā pievienojās Habarovskas "Amur" rindām, 2011.—12. gada sezonā kā līgas labākais jaunais spēlētājs iegūstot Alekseja Čerepanova balvu. "Amur" spēlēja līdz 2015. gada vasarai, kad pievienojās Vladivostokas "Admiral" rindām. 2016.—17. gada sezonas vidū Lugins pārcēlās uz Jaroslavļas "Lokomotiv", savukārt gadu vēlāk nonāca jau HK Soči sastāvā.
Jānis Misiņš
Dzīvesgājums
Dzimis 1862. gadā kā Tirzas pagasta Krāču māju saimnieka Jēkaba un viņa sievas Edes dēls. Biežu slimošanas dēļ skolu nav varējis apmeklēt, izglītību ieguvis pašmācības ceļā. Kopš bērnības aizrāvies ar grāmatu lasīšanu un kolekcionēšanu. 1885. gadā Misiņš saņēma atļauju Tirzas pagasta "Krācēs" izveidot privātu, publikai pieejamu bibliotēku, nedaudz vēlāk turpat tika izveidota arī grāmatsietuve.
Kādu laiku mācījies par aptiekāra palīgu.
No 1892. gada bibliotēka un grāmatsietuve atradās Lejasciemā, kur Misiņš atvēra arī grāmatu veikalu. 1906. gadā pārcēlās uz Rīgu, kur turpināja nodarboties ar grāmatu izdošanu. No 1911. līdz 1914. gadam Misiņš bija Rīgas Latviešu biedrības Zinību komisijas bibliotekārs. Kara laikā grāmatu veikalu slēdzis. Bēgļu laikā bijis Baltijas bēgļu komitejas aptiekas darbvedis. Neilgajā Latvijas SPR periodā 1919. gadā bija iecelts par Latvijas arhīva pārzini.
No 1919. līdz 1920. gadam Misiņš bija Latvijas Centrālās bibliotēkas (tagadējās Latvijas Nacionālās bibliotēkas) vadītājs, bet no 1920. līdz 1938. gadam Rīgas pilsētas bibliotēkas (tagadējā LZA Fundamentālā bibliotēka) latviešu grāmatu nodaļas Skolas ielā 3 vadītājs un direktora vietnieks. 1925. gadā Misiņš nodeva savu bibliotēku Rīgas pilsētas valdei un tā ieguva Misiņa bibliotēkas nosaukumu (šodien Latvijas Akadēmiskās bibliotēkas Misiņa bibliotēka).
Miris 1945. gada 17. janvārī Rīgā, apbedīts Rīgas Meža kapos.
Darbi
Dažādu pētījumu un bibliogrāfiju autors. Par vienu no nozīmīgākajiem darbiem tiek uzskatīts
Termīts (metalurģija)
Ķīmiskie vienādojumi
Alumīnijs reducē metāla oksīdu, visbiežāk dzelzs oksīdu, jo alumīnijs ir ļoti aktīvs metāls:
Reakcijā rodas alumīnija oksīds, ķīmiski tīra dzelzs, kā arī liels daudzums siltuma.
Juris Bārzdiņš
Juris Bārzdiņš (dzimis Rīgā) ir latviešu ārsts un politiķis, bijušais Latvijas veselības ministrs. Pārstāv Liepājas partiju, bet valdībā bija deleģēts no Zaļo un Zemnieku savienības.
Dzīvesgājums
J. Bārzdiņš ir dzimis Rīgā. Mācījās Rīgas Leona Paegles vidusskolā. No 1984. līdz 1993. gadam studēja Rīgas Medicīnas institūta (RMI) pediatrijas fakultātē, RMI šajā laikā pārdēvēja par Latvijas Medicīnas akadēmiju. No 1993. līdz 1996. gadam J. Bārzdiņš bija rezidents rehabitiologa specialitātē rehabilitācijas centrā "Vaivari". No 1996. līdz 1999. gadam bija "Vaivaru" spinālo pacientu nodaļas vadītājs. No 1999. līdz 2003. gadam bija "Aventis (Rhone-Poulenc Rohrer)" slimnīcu medikamentu speciālists.
No 1999. līdz 2004. gadam J. Bārzdiņš studēja Konkordijas Starptautiskajā universitātē Igaunijā, iegūstot starptautisko maģistra grādu biznesa vadībā. Līdztekus viņš bija produktu grupas vadītājs "Sanofi-Synthelabo" pārstāvniecībā (2003—2004), tad SIA "Sanofi Latvia" mārketinga nodaļas vadītājs (2004—2007).
No 2005. līdz 2007. gadam studēja RSEBAA maģistrantūrā, biznesa vadībā ar specializāciju veselības aprūpes vadības jomā (nav ieguvis diplomu), tad no 2008. gada studēja vadības zinātnes doktorantūras programmā Latvijas Universitātes Ekonomikas un vadības fakultātē.
2007. gada februārī kļuvis par Liepājas slimnīcas valdes priekšsēdētāju, amatā bijis līdz 2010. gada novembrim, kad iecelts par veselības ministru.
apstiprinātajā Valda Dombrovska Ministru kabinetā J. Bārzdiņš ieguva veselības ministra amatu, ko saglabāja līdz valdības demisijai 2011. gadā.
J. Bārzdiņš ir precējies, ir 2 bērni.
Viesītes ezers
Viesītes ezers (arī Melnezers, Viesites ezers, Viesīša ezers, Vīseites azars) ir ezers Jēkabpils novadā, 2 km austrumos no Viesītes. Ezers atrodas subglaciālajā vagā un tam ir rakturīgā garā forma. Krasti augsti, stāvi. Abi ezera šaurie gali purvaini, ziemeļu krasts klāts ar mežu. Eitrofs. Ezera austrumu krastu divās vietās skar dabas liegums "Slapjo salu purvs". Vismaz 4 sugu zivis.
1962. gadā ezers tika pazemināts par 0,8—1 metriem, 1975. gadā tika atjaunots sākotnējais ūdens līmenis.
Das Beste
"Das Beste" ir vācu rokgrupas Silbermond otrais singls no otrā albuma Laut Gedacht. Singls tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompāniju Columbia.
Enco Ferrāri
Enco Anselmo "Komendatore" Ferrāri (it;  — ) bija itāļu biznesmenis. Viņš dibināja Formula 1 komandu Scuderia Ferrari un vēlāk arī autoražošanas uzņēmumu Ferrari.
Enco tēvs Alfrēdo nomira 1916. gadā no gripas. Ferrāri nepieņēma darbā FIAT, tāpēc viņš sāka strādāt mazākā kompānijā ar nosaukumu CMN. Viņš sāka piedalīties sacīkstēs pārstāvot CMN komandu, tomēr šajā jomā netika tālu. Kopš 1920. gada viņš strādāja un brauca ar Alfa Romeo. 1923. gadā Ravennā viņš iegādājās satrakotā zirga logo, kas rotāja Frančesko Barakas lidaparātu Pirmā pasaules karā. 1929. gadā viņš dibināja Alfa Romeo sacīkšu komandu — Scuderia Ferrari. Pirmoreiz pakaļkājās saslējušos zirgu uz mašīnas Ferrāri attēloja 1932. gadā. 1933. gadā Alfa atsauca savu atbalstu Ferrāri. Tikai Pirelli iejaukšanās glāba komandu.
Līdz 1971. gadam Ferrāri bija izpilddirektors. Par spīti atkāpšanai no amata, Ferrāri saglabāja lielu ietekmi komandā. Ferrāri nomira, tomēr par viņa nāvi paziņoja tikai , lai pēc Enco pieprasījuma kompensētu divas dienas, kuras netika reģistrēta viņa dzimšana. Pēc sava dēla Dino Ferrāri nāves Enco Ferrāri gandrīz vienmēr valkāja tumšas saulesbrilles.
Jakovs Rilovs
Jakovs Rilovs (dzimis 1985. gada 15. janvārī) ir krievu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2017) Rilovs spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Maskavas "Dinamo" sastāvā.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Rilovs uzsāka 2002.—03. gada sezonā, kad debitēja Krievijas Augstākās līgas komandā Kirovočepeckas "Olympia". 2004. gadā hokejists pievienojās Maskavas "Dinamo" rindām, nākamajā sezonā izcīnot Krievijas čempiona titulu.
"Dinamo" Rilovs spēlēja līdz pat 2009. gada vasarai, kad pievienojās Maskavas CSKA rindām. 2010.—11. gada sezonas nogale hokejists aizvadīja Ņižņekamskas "Neftehimik" sastāvā, taču vasarā atgriezās CSKA. CSKA rindās Rilovs spēlēja līdz pat 2014. gadam, kad pārcēlās uz Kazaņas "Ak Bars" vienību. "Ak Bars" sastāvā aizvadīja divas sezonas.
Milica Daboviča
Milica Daboviča (sr; dzimusi Cetiņē, Dienvidslāvijā) ir serbu basketboliste, spēlē saspēles vadītājas pozīcijā, Serbijas sieviešu basketbola izlases dalībniece, pašlaik (2010) pārstāv Serbijas klubu ŽKK Partizan Beograd.
Etniskā grupa
Etniskā grupa ir daudznozīmīgs termins, kas apzīmē dažādus etniskās kopības veidus. Viena no plašāk izmantotajām nozīmēm ir skaitliski neliela savrupa nācijas daļa, kas dzīvo noteiktā teritorijā un saglabā dažas kultūras, valodas un dzīvesveida īpatnības. Šo cilvēku grupu vieno arī vēsturiskas saites un dzīves telpa. Vairākas etniskās grupas var veidot tautu, piemēram, šveicieši.
Etniskās grupas var dalīt etnogrāfiskās grupās, piemēram, suiti, etnoligvistiskās grupas, piemēram, latgaļi, un etnoreliģiskās grupās, piemēram, ebreji.
Luiss Aragoness
Hosē Luiss Aragoness Suaress ( — ) bija spāņu futbolists un Spānijas izlases treneris. Aragonesa vadībā Spānijas futbola izlase izcīnīja uzvaru 2008. gada Eiropas čempionātā.
Rīgas apkaimes
Rīgas apkaimes ir apkaimes, kas kopš 2008. gada izveidotas Rīgas pilsētas administratīvajās robežās. Patlaban Rīga sadalīta 58 apkaimēs. Katrai definēts vai plānots savs centrs, unikālais ainaviskais un arhitektoniskais veidols. Apkaimes izveidoja nevis kā administratīvas vienības, bet gan kā instrumentu sociālās infrastruktūras sakārtošanai, piemēram, nodrošinot apkaimes ar nepieciešamo skaitu bērnudārzu, un operatīvākai informācijas apmaiņai ar iedzīvotājiem.
Vislielākā no Rīgas apkaimēm ir Kleisti (18,730 km²), vismazākā — Atgāzene (0,745 km²). Visvairāk iedzīvotāju 2014. gadā dzīvoja Purvciemā 59 940, vismazāk — Salās. Taču visblīvāk apdzīvotā Rīgas apkaime ir Pļavnieki (15 807 cilv./km²), bet vismazākais cilvēku blīvums ir Spilves apkaimē — 9,5 cilv./km².
Vēsture
19. gadsimta otrajā pusē pēc Rīgas nocietinājumu nojaukšanas Rīgas robežas būtiski paplašinājās. Tika izveidotas Jelgavas, Pēterburgas un Maskavas priekšpilsētas, kuras sadalīja policijas iecirkņos.
1934. gadā Rīgas pilsētu sadalīja 40 administratīvajos rajonos:
Pēc Otrā pasaules kara Rīgā sākās daudzstāvu dzīvojamo namu mikrorajonu būvniecība. Pirmie mikrorajoni bija Āgenskalna priedes (arhitekts N. Rendels, 1958—1962), Imanta (1957—1965), Jugla (A. Tītmane, D. Danneberga, O. Krauklis, 1961) un Ķengarags (A. Berķe, M.Brodskis, I. Strautmanis, G. Melbergs, A. Ozoliņš, L. Nagliņš, 1961—1971), vēlāk Iļģuciems (R.Lelis, L. Muntere, R. Paikule, 1968), Purvciems (1964), Mežciems (J. Paegle, A. Kronbergs, O. Krauklis, 1975—1978) un Pļavnieki (E. Fogelis, M. Medinskis, I. Millers, 1978), Zolitūde un Ziepniekkalns.
2008. gadā Rīgas domes pilsētas attīstības departaments aizsāka darbu pie Rīgas jaunās rajonu jeb — pēc jaunā plāna — apkaimju definēšanas. Galvenais šīs reformas iemesls bija iespēja izpētīt katras šīs apkaimes, katra mazā reģiona specifiku: kādi ir iedzīvotāji, infrastruktūra, kādas vajadzības tālākai dzīves vides pilnveidošanai.
Bruņukuģis "Potjomkins" (filma)
"Bruņukuģis "Potjomkins"" (ru) ir 1925. gada mēmā filma, kuras režisors ir Sergejs Eizenšteins.
Trūmena šovs
"Trūmena šovs" (en) ir 1998. gada ASV komēdijdrāmas filma, kuras režisors ir Pīters Vīrs.
Filma ir stāsts par vīrieti vārdā Trūmens Bērbanks, kas sākotnēji nenojauš, ka visa viņa dzīve ir realitātes televīzijas šovs, kuru vēro miljardi cilvēku visā pasaulē. Tajā galvenās lomas attēlo Džims Kerijs, Lora Linnija, Noā Emerihs, Eds Heriss un Nataša Makelhona.
Filmas pirmizrāde notika, "Trūmena šovs" guva labus komerciālos panākumus, tāpat tā saņēma atzinīgu kritiķu novērtējumu. Filmu nominēja 71. Kinoakadēmijas balvai trīs kategorijās, tomēr nevienu neieguva.
2008. gadā psihiatrs Džoels Golds atklāja, ka ir saticis vairākus pacientus, kam bijusi šizofrēnija, kas ticējuši, ka viņu dzīves ir realitātes šovs. Golds šo sindromu nosauca par "Trūmena šova delūziju", tomēr tā oficiāli netiek atzīta.
Lielbritānijas un Īrijas Apvienotā Karaliste
Lielbritānijas un Īrijas Apvienotā Karaliste (en) bija suverēna valsts Eiropā no 1801. līdz 1922. gadam. Šī valsts bija Britu impērijas pamats. Pirms 1801. gada pastāvēja Lielbritānijas Karaliste un Īrijas Karaliste, bet 1922. gadā šī valsts sadalījās Apvienotajā Karalistē un Īrijas Brīvvalstī. Apvienotā Karaliste līdz pat 1927. gadam pastāvēja ar nosaukumu Lielbritānijas un Īrijas Apvienotā Karaliste, bet tad tika mainīts nosaukums uz Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti.
Konstantīns Koļcovs
Konstantīns Koļcovs (be, ru; dzimis ) ir baltkrievu hokejists, kurš spēlē malējā uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2014) Koļcovs spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Mitišču "Atlant" rindās, pildot arī tās kapteiņa funkcijas.
2008. gada jūnijā Koļcovs ieguva arī Krievijas pilsonību.
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru viņš uzsāka 1998.-99. sezonā, kad spēlēja Baltkrievijas Ekstralīgas klubā Minskas "Junost". Tiesa, pēc pāris tajā aizvadītām spēlēm, viņš nonāca Krievijas Superlīgas klubā Čerepovecas "Severstal", kurā aizvadīja atlikušo sezonas daļu. Uzreiz pēc sezonas, viņu, ar kopējo 18. numuru, NHL draftā izvēlējās Pitsburgas "Penguins". 1999.-00. sezonā Koļcovs spēlēja Novokuzņeckas "Metallurg", bet 2000.-01. sezonā - Kazaņas "Ak Bars". Tajā viņš uzsāka arī 2001.-02. sezonu, bet sezonas vidū tika aizmainīts uz Maskavas "Spartak" vienību.
2002.-03. sezonā viņš beidzot nonāca NHL, aizvadot divas spēles "Penguins" rindās. Pārējo sezonas daļu viņš spēlēja AHL klubā Skrentonas "Penguins". Nākamā bija viņa pirmā pilnā sezona "Penguins" rindās. NHL lokauta laikā Koļcovs paspēja uzspēlēt uzreiz divos klubos - Baltkrievijas Ekstralīgas Minskas "Dinamo", kā arī Maskavas "Spartak", bet pēc lokauta atgriezās NHL, kur aizvadīja 60 spēles "Penguins" rindās.
2006. gada viņš uzsāka spēlēt Krievijas klubā Ufas "Salavat Julajev". 2008. gadā Koļcovs izcīnīja Krievijas čempiona titulu, bet 2010.—11. sezonā kopā ar komandu izcīnīja arī Gagarina kausu.
2012. gada vasarā Koļcovs pievienojās Mitišču "Atlant" rindām. Divus gadu vēlāk Koļcovs kļuva par komandas kapteini.
Baltkrievijas hokeja izlases rindās Koļcovs spēlējis 1999. gada Pasaules čempionātā U-18 jauniešiem, divos Pasaules čempionātos junioriem, divos olimpisko spēļu kvalifikācijas turnīros, 2002. gada olimpiskajās spēlēs, kā arī sešos Pasaules čempionātos.
Kaboverde
Kaboverdes Republika (pt) ir vidēji attīstīta viennacionāla salu valsts Atlantijas okeānā. Tā atrodas apmēram 500 km uz rietumiem no Senegālas. Aizņem visas 15 Zaļā raga salas. Nopietni cieš no sausuma.
Lielākā un visblīvāk apdzīvotā sala ir Santiago sala, kur atrodas arī Kaboverdes Republikas galvaspilsēta Praja, bez tam vēl apdzīvotas ir Sal sala, Boavistas sala, S. Vicente sala, S. Atao sala, Maio sala, Fogo sala un Brava sala. Neapdzīvotās Zaļā raga salas 15.gs atklāja un kolonizēja portugāļi. Ar laiku salas kļuva par vergu tirdzniecības centru. Lielākā daļa iedzīvotāju ir afrikāņu un portugāļu pēcteči.
Parastā zalktene
Parastā zalktene (la) ir timēliju dzimtas suga. Latvijā bieži sastopams krūms.
Apraksts
Tas ir līdz 1,5 m liels, vasarzaļš krūms. Stumbrs zarains, zari stāvi, miza gaišbrūna. Lapas veselas, lancetiskas, sakopotas pamīšus zaru galos. Zied tūlīt pēc sniega nokušanas, lapām plaukstot. Ziedi iesārti, uz zariem gandrīz sēdoši. Atrodas iepriekšējā gada lapu žāklēs zaru augšdaļā. Apziednis četrdaļīgs. Auglis — kaulenis ar sarkanu, sulīgu apvalku. Indīgs augs, satur indīgu diterpenoīdu mezereīnu, glikozīdu dafnīnu, kā arī citas toksiskas vielas.
Biotopi
Aug mitros vai pamitros, jauktos un lapkoku mežos.
Izplatība
Parastā zalktene ir Eirāzijas diezgan plaši izplatīta suga.
Sarkanā jūra
Sarkanā jūra (ar, he, ti) ir Indijas okeāna iekšējā jūra starp Arābijas pussalu un Āfriku, vistālāk ziemeļos esošā tropiskā jūra pasaulē. Vidējais dziļums — 440—500 metri, dziļākā daļa — centrālā daļa, kas vietām atgādina kanjonu. Piekrastē un vietām arī centrālajā daļā sekla (40% jūras ir seklāka par 100 m). Seklās daļas robežu daudzviet iezīmē koraļļu rifi, kuru kopējais garums ir ap 2000 km.
Sventes ezers
Sventes ezers ir ezers Augšdaugavas novada Sventes pagastā. Gultne smilšaina, akmeņaina, dūņaina. Krasti gan lēzeni, gan stāvi, smilšaini. Dabas liegums "Sventes ezera salas". 1964. gadā regulēta ezera izteka - Pakrāce, rezultātā ūdens līmenis krities par 0,5 m. 3 salas ar kopējo platību 4,2 ha - Višņu sala (1,7 ha), Linarta sala (0,6 ha) un Sļapkinas sala (0,5 ha, savienojusies ar krastu) un neliela saliņa - 0,06 ha. 7 sugu zivis.
Sarkanā jūra
Viena no sāļākajām jūrām pasaulē — 36-42 ‰ (citur parasti ir ap 35 ‰). Lielo sāļumu nosaka tas, ka Sarkanā jūra atrodas sausā un karstā apvidū, ir vāji savienota ar pārējo okeānu un jūrā neietek praktiski neviena pastāvīga upe.
Nosaukums
Sarkanā jūra ir tiešs tulkojums no latīņu valodas — Mare Erythraeum, arābu un tigraju valodām. Vārds neapzīmē jūras krāsu, jo Sarkanās jūras ūdens ir ļoti dzidrs un zilā krāsā. Iespējams, jūras nosaukums saistīts ar sezonālu sarkanas krāsas zilaļģes Trichodesmium erythraeum ziedēšanu. Cita versija — jūra tā nosaukta tāpēc, ka tajā atspoguļojas ar rūdu bagātie, sarkanīgie kalni Sīnāja pussalā. Ir arī vairākas citas hipotēzes par jūras nosaukuma izcelsmi.
Robežas
Sarkanā jūra ir gandrīz pilnībā norobežota no pārējā Pasaules okeāna ar sauszemi. Vienīgais dabiskais savienojums ir 29 kilometrus platais Bābelmandeba šaurums jūras dienvidos, kas izved uz Arābijas jūrai piederošo Adenas līci. Ziemeļos ar Vidusjūru savieno mākslīgi veidotais Suecas kanāls.
Ūdens apmaiņa un dzidrums
26 kilometrus platais Bābelmandeba šaurums ir tikai 130 metrus dziļš, kas kavē ūdens apmaiņu ar Indijas okeānu. Rezultātā Sarkanās jūras ūdens ir ievērojami sāļāks nekā pārējā Pasaules okeāna sāļums. Sarkano jūru ielenc tuksneši un sausa zeme. Sausā klimata dēļ jūrā tikpat kā neietek upes un līdz ar to tajā neiekļūst tik daudz sanešu. Rezultātā jūrā ir arī mazāk barības vielu un tāpēc ūdenī ir maz planktona. Tāpēc Sarkanās jūras ūdens ir ļoti dzidrs — redzamība ir tuvu maksimālajai teorētiskajai redzamībai ūdenī — 200 metrus dziļi.
Klimats un ūdens temperatūra
Sarkanās jūras reģionā klimatu nosaka musonu sezonas — šeit ir divas sezonas, kad vējš attiecīgi pūš no ziemeļaustrumiem vasarās un no dienvidrietumiem ziemās. Lietus jūrā un tās piekrastē ir ļoti reti, gada nokrišņu daudzums — ap 60 mm. Arī šis lietus nolīst pēkšņās, īslaicīgās lietusgāzēs, pērkona negaisos, arī putekļu vētru laikā. Sausais, karstais klimats un mazā upju ūdens pietece izraisa augstu iztvaikojumu — ja no Adenas līča nepieplūstu Indijas okeāna ūdens, Sarkanās jūras līmenis kristos par 2,05 metriem gadā.
Jūras ziemeļu daļā ūdens virsējā slāņa temperatūra vasarā ir ap 26 °C, dienvidu daļā — ap 30 °C. Gada vidējā ūdens temperatūra — 22 °C.
Jērkules ezers
Jērkules ezers ir caurteces ezers Siguldas novada Krimuldas pagastā. Krasti zemi, lēzeni, dibens dūņains. Ietek vairāki grāvji un upītes, lielākie no kuriem ir Grašupīte un Līgotņu strauts. Iztek Loja.
Sarkanā jūra
Plūdmaiņas un ūdens līmenis
Plūdmaiņu augstums ziemeļu daļā ir 0,6 metri, dienvidu daļā — 0,9 metri. Centrālajā daļā plūdmaiņas tikpat kā nav jūtamas. Ūdens līmeņa izmaiņas vētru rezultātā ir jūtamas daudz vairāk nekā plūdmaiņas.
Jērkules ezers
Makrofīti: vilkvālītes, kalmes, ūdensrozes, lēpes, elodejas, raglapes, ežgalvītes, trejdaivu ūdensziedi. Ezers stipri aizaudzis. No 1989. gada līdz 1992. gadam ieguva sapropeli mēslojumam. Gadā iegūti 15000 m³ sapropeļa. Mīt līdaka, asaris, rauda, līnis, karūsa. Ligzdo pīles.
Sarkanā jūra
Plūdmaiņas un ūdens līmenis
Ziemā Sarkanās jūras līmenis vidēji ir par 0,5 metriem augstāks nekā vasarā.
Straumju režīms
Sarkanajā jūrā noteikts straumju režīms nepastāv vai arī ir vāji izteikts. Straumju režīmu lielā mērā nosaka vēja virziens. Vasarās ūdens virsējais slānis tiek dzīts uz dienvidiem, savukārt ziemās — pretējā virzienā. Sarkanajai jūrai raksturīgas spēcīgas un mainīgas lokālās straumes starp rifiem un klintīm, kas daudzviet kuģošanu padara ļoti bīstamu.
Ģeoloģiskā uzbūve un vēsture
Sarkanā jūra izveidojusies kontinentu dreifa ietvaros — Arābijas pussalai atdaloties no Āfrikas. Atdalīšanās sākās eocēnā (pirms 55-35 miljoniem gadu) un kļuva intensīvāka oligocēnā (pirms 34-23 miljoniem gadu). Sarkanās jūras paplašināšanās turpinās arī tagad un teorētiski nākotnē Sarkanā jūra var kļūt par okeānu. Pašlaik jūras ziemeļu daļā krasti attālinās ar ātrumu 8 milimetri gadā, bet dienvidu daļā — 16 milimetri gadā.
Sarkanās jūras attīstības laikā Bābelmandeba šaurums vairākkārt bijis slēgts un Sarkanā jūra ne reizi vien iztvaikojusi pilnībā, atstājot aiz sevis ar biezu sāls slāni klātu gultni. Pašreizējā veidolā jūra pastāv tikai 5000 gadus.
Lūzums virzās uz ziemeļiem pa Akabas līci, tālāk veidojot Nāves jūru. Tieši lūzuma dēļ šaurais Akabas līcis ir ļoti dziļš — tā dziļums sasniedz 1 600 metrus.
Bioloģiskā daudzveidība
Tā kā Sarkanā jūra ir vāji savienota ar pārējo Pasaules okeānu un tajā valda īpatnēji vides apstākļi, šeit izveidojušās daudz endēmu sugu, taču šeit sastopamas arī daudzas Indijas okeāna dzīvnieku sugas.
Sarkanajā jūrā ir mazāks jūras organismu sugu skaits nekā līdzīgās tropiskajās jūrās citur, kas arī ir izskaidrojams ar jūras norobežotību un īpatnējiem vides apstākļiem. Tomēr jūrā vairāk kā 1 000 bezmugurkaulnieku sugas, ap 200 koraļļu sugu. Sarkanās jūras dzidrajā ūdenī nirējiem ir ļoti ērti aplūkot krāšņos koraļļu rifus.
Vēsture
Pirmie Sarkano jūru mēģināja izpētīt jau senie ēģiptieši. Bībelē Sarkanā jūra pieminēta saistībā ar Mozu, kurš vedis pāri tai Izraēļa tautu un ar Dieva palīdzību panācis, ka jūras ūdeņi pašķiras. Mozus gājiens visdrīzāk notika pār t.s. Niedru jūru — ezeru ziemeļos no Suecas, kuru nosusināja līdz ar Suecas kanāla izbūvi.
Eiropas valstis interesi par Sarkano jūru sāka izrādīt tikai sākot ar 15. gadsimtu. 1798. gadā Francija uzticēja ģenerālim Napoleonam iekarot Ēģipti un pārņemt kontroli pār Sarkano jūru. Napoleonam tas neizdevās, taču karagājiena dalībnieks — inženieris Leperē — aktualizēja ideju par kanāla izbūvi, kas savienotu Vidusjūru un Sarkano jūru. Šāds plāns jau pastāvēja Senajā Ēģiptē, taču netika realizēts.
Suecas kanāls tika atvērts kuģu satiksmei 1869. gada novembrī un pārvērta Sarkano jūru par vienu no nozīmīgākajiem planētas kuģu satiksmes tranzīta ceļiem. Šajā laikā tirdzniecības bāzes Sarkanajā jūrā piederēja britiem, francūžiem un itāļiem. Pēc Pirmā pasaules kara lielākā daļa šo bāzu tika pamestas.
Pēc Otrā pasaules kara par ietekmi reģionā sacentās ASV un PSRS, Sarkanajā jūrā kursēja aizvien vairāk naftas pārvadātājkuģu no Persijas reģiona. Suecas kanāls tika slēgts Sešu dienu kara laikā 1967. gadā un palika slēgts līdz 1975. gadam. Pēc šī notikuma Sarkanā jūra kā tranzīta ceļš kļuva nepopulāra un savu popularitāti lielā mērā atguva garākais, bet drošākais ceļš ap Dienvidāfriku.
Ūdens nozīme un vides problēmas
Par spīti savam sāļumam Sarkanās jūras ūdens ir nozīmīgs dzeramā ūdens resurss piekrastē dzīvojošajiem. Jūras krastos daudzviet atrodas ūdens atsāļošanas iekārtas — piemēram, Saūda Arābijas krastā atrodas vismaz 18 lielas atsāļošanas rūpnīcas. Diemžēl atsāļošanas procesā notiek jūras vides piesārņošana ar karstu, pārsālītu ūdeni un hlora savienojumiem. Pagaidām šo atsāļošanas rūpnīcu ietekme uz vidi ir lokāla, taču ilgākā laika posmā var ietekmēt visu Sarkano jūru.
Tūrisms
Pateicoties augstajai bioloģiskajai daudzveidībai un ērtam novietojumam tuvu Eiropai, Sarkanā jūra ir viens no populārākajiem niršanas tūrisma objektiem. Populārākās niršanas tūrisma vietas — Hurgada, Marsaalama un Šarm eš Šeiha Ēģiptē. Elata Izraēlā ir pazīstama kā Sarkanās jūras Rivjēra.
Pēdējās desmitgadēs pieaugušais masu tūrisms strauji degradē Sarkanās jūras vidi ar nepietiekami attīrītiem notekūdeņiem, malu zvejniecību, koraļļu zādzībām un rifu noplicināšanu.
1992. gadā Hurgadā tika nodibināta sabiedriskā vides aizsardzības organizācija HEPCA (Hurghada Environmental Protection and Conservation Association), kuras mērķis ir pasargāt Ēģiptes Sarkanās jūras piekrasti no videi kaitīga masu tūrisma.
Līči un salas
Sarkanās jūras ziemeļu daļā atrodas divi dziļi līči:
Sarkanās jūras salas un salu grupas:
Das Ende vom Kreis
"Das Ende vom Kreis" ir vācu rokgrupas Silbermond trešais singls no otrā albuma Laut Gedacht. Singls tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompāniju Columbia.
Rasma Grīsle
Rasma Grīsle (dzimusi, Valmieras apriņķa Trikātā, mirusi ) bija latviešu valodniece. No 1940. līdz 1947. gadam Latvijas Universitātē studējusi baltu filoloģiju, bijusi valodnieka Jāņa Endzelīna skolniece. Zinātniskajā periodikā publicējusi daudz populārzinātnisku rakstu par latviešu valodas jautājumiem, aizstāvot Jāņa Endzelīna zinātniskos uzskatus.
Rīgas Latviešu biedrība un Latvijas Zinātņu akadēmija piešķīra Rasmai Grīslei Kārļa Mīlenbaha balvu.
Ārupīte
Ārupīte var būt:
E-talons
E-talons ir Rīgas sabiedriskā transporta elektroniskā biļete. Pirms elektroniskās norēķinu sistēmas ieviešanas Rīgas sabiedriskajā transportā, tika veikta esošās situācijas un iespēju izpēte, kas iekļāva sevī tehnoloģisko, ekonomisko un juridisko izvērtējumu. Izpētes posms noslēdzās 2007. gada sākumā, kad tika izstrādāts un apstiprināts e-biļetes ieviešanas modelis, kā arī kopuzņēmuma dibināšana. 2007. gada laikā tika izvēlēts sadarbības partneris. Par atbilstošāko tika atzīta ASV kompānija ACS jeb Affiliated Computer Services, Inc.. Šīs kompānijas elektroniskās biļešu sistēmas darbojas arī Parīzē, Lionā, Tulūzā, Varšavā, Cīrihē, Hjūstonā, Monreālā un Melburnā.
Ieviešanas vēsture
No 2008. gada 1. oktobra tika uzsākta pieteikšanās E-talonam, aizpildot anketu un nosūtot to Rīgas Satiksmei pa pastu vai iesniedzot to jebkurā Rīgas Satiksmes kasē. Pieteikšanās bija obligāta iedzīvotājiem, kuriem bija piešķirti Rīgas domes atvieglojumi sabiedriskā transporta izmantošanai. Lai atvieglotu pieteikšanos E-talonam, no 1. oktobra Rīgas Satiksme atvēra klientu apkalpošanas centrus, kuros bija iespējams iegūt nepieciešamo informāciju par E-talonu, aizpildīt pieteikuma anketas, kā arī nofotografēties un bez maksas iegūt anketai nepieciešamo fotogrāfiju.
Kāpa
Kāpa ir vēja veidota reljefa forma, kas sastāv no smiltīm. Kāpas puse, kura ir pavērsta pret vēju, ir lēzena, parasti ne vairāk kā 15° stāva, bet pretvēja puse, kurai klāt netiek vējš, ir stāva un bieži tā ir stāvāka par 35 °. Kāpas augstums var sasniegt 100 - 150 m, bet garums - pat dažus kilometrus. Visbiežāk kāpas ir jūru, okeānu krastos, tuksnešos. Pūšot stipram vējam no jūras puses, kāpa var pārvietoties dziļāk sauszemē. Pārvietošanās ātrums var sasniegt pat 20 metrus gadā. Šis process var sagādāt problēmas, jo kāpas aizber ar smiltīm ceļus, laukus, nelielus ciematus, tās var apdraudēt tuvumā esošos mežus. Cīņai ar kāpu pārvietošanos smiltis bieži vien nostiprina. Lielas kāpas Latvijas tuvumā ir Kuršu kāpas, kur Efas kāpas augstums ir 64 m. Eiropā augstākā smilšu kāpa ir Pilā kāpa Francijā, tā ir 130 m augsta.
E-talons
Ieviešanas vēsture
Sākotnēji tika plānots, ka elektroniskā biļete Rīgas sabiedriskajā transportā tiks ieviesta 2009. gada 1. martā, tomēr Rīgas Satiksme nolēma noteikt pārejas laiku E-talona ieviešanai, jo uzņēmums saprata, ka vēl ir daudz neskaidrību gan pasažieriem, gan sabiedriskā transporta vadītājiem. Tas nozīmē, ka no 1. marta sabiedriskajā transportā vēl turpināja darboties arī vecā samaksas kārtība. 2009. gada 1. marts — visos Rīgas sabiedriskā transporta veidos pakāpeniski sāka ieviest vienoto elektronisko biļeti jeb E-talonu. Jaunās sistēmas ieviešana tika sadalīta vairākos posmos. E-talona projekta 1. posms tika ieviests no 1. marta. No šīs dienas pie tramvaju un trolejbusu vadītājiem vairs nevarēja nopirkt vecā parauga braukšanas biļeti, bet viņi biļeti drukāja paši no īpašām uzstādītām pultīm.
Nākamais posms tika ieviests no 1. aprīļa, kad paralēli jau esošajai norēķinu sistēmai sāka darboties arī jaunie viedkaršu lasītāji. Daudzviet pilsētā tika izvietoti viedbiļešu — kartona bezkontakta biļešu — tirdzniecības automāti. No 1. aprīļa tajos varēja iegādāties un papildināt biļetes, kas der 5, 10 vai 20 braucieniem vai arī konkrētam dienu skaitam.
Tomēr jaunās sistēmas ieviešana neiztika arī bez starpgadījumiem. 1. aprīlī pasažieri daudzviet nevarēja apmaksāt brauciens ar viedbiļeti — dzelteno E-talonu, kurā glabājas biļete 5, 10 vai 20 braucieniem. Problēma radās tādēļ, ka līdz 31. martam karšu lasītājiem bija uzlikts aizliegums noskaitīt samaksu par braucienu, taču 1. aprīlī, kad elektroniskajiem norēķiniem vajadzēja sākt strādāt, pretēji plānotajam, aizliegums automātiski neatcēlās. Kļūme gadījās tiem transportiem, kas izgāja pirmajā maiņā, tiem, kas izbrauca otrajā, tā jau tika novērsta. Arī 2. aprīlī pasažieriem radās līdzīga rakstura problēmas atsevišķos transporta līdzekļos, taču dienas laikā tās novērstas.
Visi E-talona produkti pilnībā tika ieviesti un sāka darboties no 2009. gada 1. maija. No šā datuma vairs nebija derīgas vecā parauga vienreizējās braukšanas biļetes. Tarifs netika mainīts un palika 0.40 Ls par vienu braucienu.
No ar e-talonu varēja norēķināties arī vilcienos Rīgas robežās, tas ir, no Rīgas Pasažieru stacijas līdz Vecāķu, Juglas, Dārziņu, Baložu un Babītes stacijām. To varēja izdarīt tikai tie, kuriem ir piešķirts kāds no braukšanas atvieglojumiem Rīgas sabiedriskajā transportā, piemēram, skolēni, studenti, pensionāri vai invalīdi. Atšķirībā no autobusiem, trolejbusiem un tramvajiem, kur e-talona nolasītājs ir piestiprināts noteiktā vietā, vilcienos e-talonu varēja reģistrēt pie konduktora-kontroliera. Starp PV un Rīgas domi tika noslēgts līgums līdz, kas paredzēja, ka RD katru mēnesi maksās PV 41 500 € par e-talonu lietošanu vilcienos. Tā kā pēc līguma beigām 2014. gada 31. augustā vienošanās starp PV un Rīgas domi par e-talonu turpmāku lietošanu netika panākta, no e-talonu lietošana vilcienos tika pārtraukta.
2021. gada oktobrī, papildus E-talonam, Rīgas sabiedriskajā transportā parādījās QR koda biļetes, ļaujot apmaksāt braucienu izmantojot oficiālo Rīgas satiksmes lietotni vai arī Mobilly lietotni. No 2022. gada 1. janvāra tika pārtraukta biļešu pārdošana pie transportlīdzekļa vadītāja. Vienīgais izņēmums ir 22. autobusu maršruts, kur vadītāji joprojām pārdod biļetes.
Luiss Alvaress
Luiss Volters Alvaress (en,  — ) — bija ASV fiziķis. 1968. gada Nobela prēmijas fizikā laureāts "par rezonanses stāvokļu atklāšanu, kas kļuva iespējams, viņam pilnveidojot ūdeņraža pūslīšu kameras izmantošanu un par šo datu apstrādi".
Miezītis
Miezītis (sieviešu dzimtē Miezīte) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Luiss Alvaress
Dzīves gājums
Dzimis pazīstama ārsta ģimenē. Beidzis Čikāgas Universitāti. Gandrīz visu savu mūžu nostrādājis Kalifornijas Universitātē, Bērkli.
E-talons
Ieviešanas vēsture
No 2023. gada 2. janvāra stājās spēkā jaunais Rīgas sabiedriskā transporta biļešu klāsts, ieviesot 90 minūšu biļeti, kuras cena ir 1.50 eiro. Tāpat mēnešbiļetes cena tika samazināta līdz 30 eiro.
Luiss Alvaress
Dzīves gājums
Otrā pasaules kara laikā piedalījies Manhetenas projektā un izstrādāja atombumbas detonatoru. Bija Hirosimas atomborbardēšanas zinātniskais novērotājs uz pavadošās lidmašīnas The Great Artiste. Pēc kara Alvaress nodarbojās ar radaru sistēmu pilnveidošanu, kā arī deva ieguldījumu sinhrotronu attīstīšanā.
E-talons
Biļešu klāsts sākot ar 2023. gadu
{| class="wikitable"
Irgendwas bleibt
"Irgendwas bleibt" ir vācu rokgrupas Silbermond pirmais singls no trešā albuma Nichts Passiert. Singls tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompāniju Columbia.
E-talons
Biļešu klāsts pirms 2023. gada
{| class="wikitable"
Luiss Alvaress
Dzīves gājums
1980. gadā kopā ar dēlu, ģeologu Volteru Alvaresu izvirzīja hipotēzi par to, ka zemes virskārtā sastopamā irīdija anomālija liecina par liela asteroīda ietriekšanos Zemē, kas noveda pie dinozauru izmiršanas.
Izvirzījis savu, atšķirīgu hipotēzi par Džona Kenedija nogalināšanas apstākļiem, pamatojoties uz atentāta fotoattēlu un filmēto materiālu izpēti.
Vjačeslavs Bikovs
Karjera
Spēlējis centra uzbrucēja pozīcijā. 1989. gada NHL draftā viņu izraudzījās Kvebekas "Nordiques" ar kopējo 169. kārtas numuru, taču nekad nav spēlējis NHL.
Par Krievijas izlases galveno treneri kļuva. Kopā ar izlasi ir izcīnījis zelta medaļas 2008. un 2009. gada Pasaules čempionātos. Bikovs bijis arī HC Fribourg-Gotteron, Maskavas CSKA, Ufas "Salavat Julajev" galvenais treneris. 2013.-14. gada sezonas izskaņā pēc Jukas Jalonena atlaišanas īslaicīgi bija arī Sanktpēterburgas SKA galvenais treneris.
Rombs
Eiklīda ģeometrijā rombs ir vienkāršs, izliekts četrstūris, kura četras malas ir vienāda garuma. Cits nosaukums ir vienādmalu četrstūris, jo visas tā malas ir vienādas pēc garuma. Katrs rombs ir paralelograms. Rombs ar taisniem leņķiem ir kvadrāts.
Etimoloģija
Vārds “rombs’ nāk no grieķu ῥόμβος (rhombos) un apzīmē kaut ko, kas griežas, kas izriet no darbības vārda ῥέμβω (rhembō) nozīmes “griezt uz riņķi”. Vārdu izmantoja gan Eiklīds, gan Arhimēds, kurš lietoja terminu “romba ķermenis” par diviem taisniem apļveida konusiem, dalot kopīgu pamatu. Virsma, ko sauc par rombu, ir šī “romba ķermeņa” šķērsgriezums caur katru no konusa virsotnēm.
Raksturojums
Vienkāršs izliekts četrstūris ir rombs tad un tikai tad, ja tas ir viens no šādiem:
Galvenās īpašības
Katram rombam ir divas diagonāles, kas savieno divas pretējās malas un divi pāri ar paralēlām malām. Izmantojot līdzīgus trijstūrus, var pierādīt, ka rombs ir simetrisks pret katru no šīm diagonālēm. No tā izriet, ka jebkuram rombam ir spēkā šādas īpašības: Pirmā īpašība norāda, ka katrs rombs ir paralelograms. Tāpēc rombam piemīt visas paralelograma īpašības, kā piemēram, pretējās malas ir paralēlas, pretējie leņķi ir vienādi, diagonāles krustojoties dalās uz pusēm, jebkura līnija, kas novilkta caur diagonāļu krustpunktu, sadala laukumu divās vienādās daļās un sānu malu kvadrātu summa ir vienāda ar diagonāļu kvadrātu summu (paralelograma likums). Tādējādi, apzīmējot romba malu ar a un diagonāles ar p un q, iegūst.
Centaur (raķešpakāpe)
Centaur ir raķešpakāpe, kuru izmanto kā nesējraķešu augšējo pakāpi. Centaur nogādā paredzētajā Zemes orbītā kosmiskos aparātus vai, piemēram, starpplanētu zondēm piešķir otro kosmisko ātrumu. Centaur ir pirmā lielas jaudas augšējā raķešpakāpe, kura darbojas, sadedzinot šķidro ūdeņradi un šķidro skābekli. Pakāpe nosaukta grieķu mitoloģijas radījumu kentauru vārdā.
Rombs
Galvenās īpašības
Ne katrs paralelograms ir rombs, lai gan paralelograms ar perpendikulārām diagonālēm (otrā īpašība) ir rombs. Kopumā jebkurš četrstūris ar perpendikulārām diagonālēm ir "pūķis" jeb deltoīds, un jebkurš četrstūris, kurš ir gan pūķis, gan paralelograms, ir rombs.
Centaur (raķešpakāpe)
Centaur pakāpi izveidoja vidū, un to izmanto arī mūsdienās. To izgatavo kompānija Lockheed Martin.
Raķešpakāpē izmantots asprātīgs risinājums, kā atdalīt šķidrā ūdeņraža un skābekļa tankus. Abas metāla tvertnes atdala 6,4 mm bieza stiklšķiedras plāksne. Šķidrā ūdeņraža aukstums rada vakuumu stiklšķiedras slānī, kas ļauj starpsienai darboties kā labam siltumizolatoram, neļaujot nonākt siltumam no relatīvi siltās šķidrā skābekļa tvertnes pie aukstās šķidrā ūdeņraža tvertnes.
Centaur darbina viens vai divi RL-10 raķešdzinēji.
Rombs
Laukums
Kā jau visiem paralelogramiem, arī romba laukums S ir pamata un augstuma reizinājums. Pamats ir pilnīgi jebkura romba mala a:
Centaur (raķešpakāpe)
Vēsture
Centaur izveidoja Karels Bosarts (Karel Bossart) un Krafts Ērike (Krafft Arnold Ehricke), abi tolaik bija ASV kompānijas Convair darbinieki. Viņu projekta pamatā bija mazāka Atlas raķete, kurā tika izmantotas ultravieglas nerūsējošā tērauda degvielas tvertnes, kuru strukturālo stingrību nodrošināja pašas degvielas radītais spiediens.
Raķešpakāpi sāka projektēt 1956. gadā NASA Glena pētījumu centrā. Darbs virzījās lēni. Pirmais izmēģinājuma lidojums notika 1962. gada maijā un beidzās neveiksmīgi. 1950. gadu beigās, 1960. gadu sākumā Centaur tika plānots kā lielas jaudas augšējā pakāpe Saturn I, Saturn IB un Saturn V raķetēm ar apzīmējumu S-V (Saturn V). Tomēr veiksmīgs Centaur lidojums nenotika līdz pat 1965. gadam. Līdz tam laikam NASA bija aizvietojusi Centaur ar lielākām raķešpakāpēm.
Rombs
Laukums
vai augstuma kvadrāta attiecību ar leņķa sinusu:
Centaur (raķešpakāpe)
Vēsture
Laikā no 1966. g. līdz 1989. gadam Centaur-D tika izmantota 63 Atlas nesējraķešu lidojumos kā augšējā pakāpe. 55 no šiem lidojumiem bija veiksmīgi.
No 1974. — 1977. gadam Centaur-D tika izmantota kā trešā pakāpe septiņos Titan III-E lidojumos, no kuriem 6 bija veiksmīgi. Ar šīm raķetēm tika palaisti Viking 1, Viking 2, Voyager 1 un Voyager 2.
Rombs
Laukums
vai pusi no diagonāļu reizinājumu:
Centaur (raķešpakāpe)
Vēsture
1980. gadu sākumā Centaur uzbūvē notika krasas izmaiņas. No tām tika noņemtas virziena kontroles sistēmas un degvielas sūkņi, kuri darbojās ar ūdeņraža peroksīdu. Tā vietā RL-10 dzinēji barojās pa taisno, izmantojot pašās tvertnēs esošo spiedienu. Tādējādi visa sistēma kļuva vienkāršāka. Virziena kontroles sistēmu tagad darbināja ar hidrazīnu.
Centaur-G tika attīstīta izmantošanai uz Space Shuttle, bet tā arī netika reāli izmantota, jo pēc kosmoplāna Challenger avārijas tika pastiprināti drošības noteikumi. Šajā Centaur versijā tika izmainīts ūdeņraža tvertnes izmērs. Tā kļuva garāka par skābekļa tvertni. Šādas izmaiņas bija nepieciešamas, lai raķešpakāpi varētu ievietot Space Shuttle kravas telpā. Bija paredzēts, ka ar Centaur palīdzību no kosmoplāna Atlantis uz Jupiteru tiks palaists Galileo kosmiskais aparāts. Centaur sistēmas tika padarītas mazākas, izveidojot integrēto atbalsta sistēmu, kura iekļāva sevī šķidrumu plūsmas, avionikas un strukturālās sistēmas. Centaur sistēmas tika pielāgotas arī iespējamiem kosmoplānu avārijas gadījumiem, paredzot iespēju atbrīvoties no degvielas.
Rombs
Laukums
vai kā divkāršotu malas un ievilktās riņķa līnijas rādius reizinājumu:
Centaur (raķešpakāpe)
Vēsture
Lēmums pārtraukt Shuttle/Centaur programmu ASV Gaisa spēkus spieda izstrādāt Titan IV nesējraķeti, kura pēdējā pakāpē varēja izmantot Centaur-T raķešpakāpi. Šī raķete varēja transportēt kravas, kuras sākotnēji bija plānots izmantot Shuttle/Centaur kombinācijā. Laikā no 1994.-1998. gadam Centaur-T kopā ar Titan 401A tika palaista 9 reizes. Laikā no 1997.-2003. gadam kopā ar Titan 401B tā tika palaista 7 reizes, no kurām viena bija neveiksmīga. Pēdējais Titan/Centaur lidojums notika 2003. gadā. Pašreiz šī modeļa Centaur vairs netiek izmantoti.
Vēl viena nozīmīga Centaur pārbūve bija, pielāgojot tās Atlas III nesējraķetēm. Šajā versijā no diviem Centaur RL-10 dzinējiem tika atstāts tikai viens. Tas tika darīts ekonomijas nolūkos, jo daudzām misijām abi dzinēji nav vajadzīgi.
Rombs
Laukums
Vēl viens veids, kas kopīgs ar paralelogramu, ir pieņemt divas blakus esošās malas kā vektorus, kas veido "bivector" (angļu val.), tādā veidā laukums ir vienāds ar "bivector" lielumu, kurš, savukārt, ir divu vektoru "Cartesian" (angļu val.)  koordināšu determinants: K = x1y2 – x2y1.
Centaur (raķešpakāpe)
Vēsture
1999. gada 30. novembrī kompānija Lockheed Martin paziņoja par jaunas raķešpakāpes radīšanu. Jaunā Common Centaur bija 11,68 m gara, 1,7 m garāka nekā uz Atlas IIA lietotās pakāpes. Common Centaur tika radīta izmantošanai uz Atlas IIIB un Atlas V jaunās paaudzes nesējraķetēm.
Pašreizējā izmantošana
No 2006. gada dažādas Centaur-3 modifikācijas ar vienu vai diviem RL-10A4-2 dzinējiem tiek lietotas kā augšējās pakāpes uz Atlas V EELV nesējraķetēm.
Rombs
Diagonāles
Diagonāļu garumu p=AC un q=BD var izteikt kā
Centaur (raķešpakāpe)
Nākotnes plāni
Iespējams, ka Centaur kā augšējā raķešpakāpe tiks izmantota uz Delta IV Heavy nesējraķetēm. Iespējama arī izmantošana uz Ares V, kura varētu sākt lidot 2018. gadā. Centaur varētu izmantot arī uz Ares V alternatīvas — Jupiter 232.
Rombs
Diagonāles
un
Centaur (raķešpakāpe)
Nākotnes plāni
Ir paredzēta Centaur izmaiņa, palielinot tvertņu diametru, kas ļautu palielināt degvielas daudzumu 1,5 - 6 reizes.
Baltijas Vēstnesis
Baltijas Vēstnesis (vecajā ortogrāfijā: Baltijas Wehstnesis) bija politisks, sabiedrisks un literārs Baltijas provinču, vēlāk Latvijas dienas laikraksts latviešu valodā. Šis izdevums bija saistīts ar jaunizveidoto Rīgas latviešu biedrību, tas orientējās uz inteliģenci un saimnieciski aktīvajiem latviešiem. Iznāca 1868.-1906. gadā un 1917.-1920. gadā Rīgā.
Rombs
Diagonāles
Šīs formulas ir tiešas sekas no kosinusa teorēmas.
Ievilktās riņķa līnijas rādiuss
Ievilktās riņķa līnijas rādiusu, apzīmēts ar r, var izteikt ar diagonāļu p un q palīdzību:
Baltijas Vēstnesis
"Baltijas Vēstneša" dibinātājs un pirmais redaktors bija Bernhards Dīriķis, pēc laikraksta atjaunošanas (1917-1920) redaktori bija Juris Kalniņš, Jānis Akmens un Nikolajs Šiliņš. Laikraksta Baltijas Vēstnesis nosaukums reizēm vāciski tulkots kā "Baltischer Bote", angliski kā "Baltlandic reporter".
Rombs
Divējādās īpašības
Romba divējādais daudzstūris ir taisnstūris:
Baltijas Vēstnesis
Saturs
"Baltijas Vēstnesis" bija viens no vecākajiem un nozīmīgākajiem latviešu pilsoniskajiem preses izdevumiem, kas informēja lasītājus par aktuālajiem politiskajiem notikumiem, arī par neatkarīgas Latvijas valsts proklamēšanu 1918. gada 18. novembrī. Latvijas brīvības cīņu laikā publicēja ziņas par kaujām ar vācu un lielinieku karaspēku, sniedza informāciju par Satversmes sapulces velēšanām un citām aktualitātēm. Laikraksts publicēja arī literārus darbus.
Rombs
Vienādojums
Romba malas, novietotas centrā (sākumpunktā) ar diagonālēm, kas  atrodoties uz asīm, sastāvot no punktiem, kas apmierina šādu vienādojumu:
Virsotnes atrodas (\pm a, 0) un (0, \pm b).Šis ir superelipses speciālgadījums ar eksponenti 1.
Drive Slow
"Drive Slow" ir amerikāņu repera Kanje Vesta piektais un pēdējais singls no viņa otrā studijas albuma "Late Registration". Tas tika izdots 2006. gada 6. jūnijā. Dziesma izmanto semplu no Henka Krovforda dziesmas "Wildflowers". Dziesmu izpilda Vests kopā ar Paul Wall un GLC, dziesmas "back up" vokālus dzied Tonijs "Penafire" Vilijams. Kaut gan dziesma guva atzinību no mūzikas kritiķiem par tās liriskumu un sarežģīto skaņu, tā neguva lielus panākumus topos, jo radio stacijās to daudz neatskaņoja.
Mūzikas video
Dziesmas "Drive Slow" režisors ir Haips Vilijams. Tas tika filmēts Nevadā Rīno un Lasvegasā. Video izmanto remiksēto dziesmas versiju ar T.I., un pats T.I. arī ir redzams video kopā ar Paul Wall un GLC. Dziesmai tika pievienotas vairākas vijoles skaņas, kuras izveidoja Miri Ben-Ari, dziesma tika nedaudz pārveidota, dažas skaņas tika pagarinātas un atskaņotas biežāk. Video beigšanās laikā dziesma pēkšņi pāriet uz "chopped and screwed" tempu.
Riču ezers
Riču ezers ir liels un dziļš ezers uz Latvijas-Baltkrievijas robežas. Latvijas daļa atrodas Augšdaugavas novada Demenes pagastā. Latvijas pusē mazākā daļa — 587,7 ha. Ceturtais dziļākais ezers Latvijā un otrais dziļākais Baltkrievijā ar 51,9 m maksimālo dziļumu (Latvijas daļā lielākais dziļums 39,7 m).
Gultne smilšaina, oļaina, akmeņaina, dūņaina — tikai dziļumā un ziemeļu līča galā. Krasti gan lēzeni, gan arī stāvi. Ainavisks. 5 salas, lielākā - abās valstīs esošā Kaļiņecas sala. Izteka — Ričanka — ezera dienvidu galā, Baltkrievijā. Ietek Silica. Mazāko ziemeļu daļu atdala Bindaru pussala (Latvijas pusē). Konstatētas 6 zivju sugas.
Ezera rietumu krastā, Latvijas pusē pie robežas — Robežnieku pilskalns.
Latvijā ezers atrodas Silenes dabas parka teritorijā. Latvijas krastā atrodas atpūtas bāzes «Priedaine» un «Jantarnaja».
Rožņavas apriņķis
Rožņavas apriņķis ir Slovākijas Košices apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Košices apgabala Spišska Nova Vesas, Gelnicas un Košices apkārtnes apriņķiem, Prešovas apgabala Popradas apriņķi, Banska Bistricas apgabala Revūcas un Brezno apriņķiem, kā arī Ungāriju.