cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jurijs Rubenis
Biogrāfija
1960. gadā Rubenis kļuva par Liepājas pilsētas komitejas pirmo sekretāru, bet 1963. gadā kļuva par Rīgas pilsētas partijas komitejas pirmo sekretāru. 1966. gadā kļuvis par LKP Centrālās komitejas sekretāru, amatā bijis četrus gadus. līdz ar Vitālija Rubeņa kļūšanu par Augstākās padomes priekšsēdētāju, Jurijs Rubenis tika iecelts par Latvijas PSR Ministru padomes priekšsēdētāju. atstājis amatu un pensionējies.
Saunas pagasts
Saunas pagasts ir viena no Preiļu novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļos. Robežojas ar sava novada Preiļu, Sīļukalna, Stabulnieku un Riebiņu pagastiem, kā arī Līvānu novada Sutru, Rožupes un Rudzātu pagastiem.
Upes
Īvaise, Īvaisis, Zviergža.
Vēsture
1975. gadā Preiļu rajonā izveidoja Saunas ciema padomi. Saunas ciemā apvienoja daļu no likvidētā Sondoru ciema un daļu Bindaru ciema teritorijas. 1977. gadā Saunas ciemam pievienoja likvidētā Bindaru ciema teritoriju. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Saunas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Preiļu novadā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Prīkuļi (pagasta centrs), Smeļteri, Lielie Anspoki, Ozoliņi, Skuteļi.
Ievērojamas personības
Saunas pagastā dzimuši:
Šugarlendas ekspresis
"Šugarlendas ekspresis" (en) ir 1974. gada Stīvena Spīlberga mākslas filma ar Goldiju Honu un Viljamu Atertonu galvenajās lomās. Šī filma ir Stīvena Spīlberga debija uz lielā ekrāna kā profesionālam kinorežisoram. Filma izpelnījusies pozitīvas kritiķu atsauksmes. Filma balstīta uz patiesu notikumu, kas norisinājās Teksasā, 1969. gadā, ar noziedznieku pāri.
Sižets
25 gadus vecā Lū Džīna Poplina pārliecina savu līgavaini, kas ir ieslodzīts Teksasas cietumā, bēgt, lai varētu savākt viņu dēlu no audžuvecāku ģimenes. Viņi nozog patruļnieku kopā ar automašīnu un policijas eskorta pavadībā dodas uz Šugarlendas pilsētiņu, cauri visai Teksasas teritorijai.
Balvas un nominācijas
Kannu kinofestivāls — 1974 Amerikas scenāristu ģildes balva — 1975
Makūžu ciems
Makūžu ciems bija administratīvi teritoriāla vienība Viļānu rajonā. 1945. gada 2. novembrī Rēzeknes apriņķa Viļānu pagastā izveidoja Makūžu ciema padomi. 1949. gada 31. decembrī pēc pagasta likvidēšanas ciemu iekļāva Viļānu rajonā. 1951. gada 18. jūlijā Makūžu ciemam pievienoja likvidētā Ornicānu ciema kolhoza «Gaisma» teritoriju. Ciemu likvidēja 1954. gada 14. jūnijā, tā teritoriju pievienojot Viļānu ciemam.
5. aprīlis
5. aprīlis ir gada 95. diena pēc Gregora kalendāra (96. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 270 dienas.
Vārda dienas
Aivija, Vidaga, Vija
Jaunsloboda
Jaunsloboda var būt:
955. gads
955. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.
NOAA 15
NOAA 15 (pirmsstarta nosaukums NOAA K) bija ASV meteoroloģiskais pavadonis no NOAA polāro orbītu pavadoņu sērijas POES. Palaists 1998. gada maijā.
Kosmisko aparātu izgatavojis ASV uzņēmums Lockheed Martin uz platformas TIROS-N bāzes.
Pavadonī uzstādīti instrumenti:
Tajā arī uzstādīta meklēšanas un glābšanas sistēmas KOSPAS-SARSAT aparatūra.
Lidojuma gaita
NOAA K tika palaists 15:52:04 UTC ar nesējraķeti Titan-2(23)G Star-37XFP-ISS no Vandenberga Gaisa spēku bāzes. Pēc veiksmīgā starta tam piešķirts nosaukums NOAA 15.
NOAA 15 daudzkārt pārsniedzis plānoto 2 gadu ekspluatācijas ilgumu.
Horhe Voero
Horhe Andress Martiness Voero (es; — ) bija argentīniešu motosportists. Viņš piedalījās divos Dakaras rallijos. 2012. gada rallijā viņš mira sacensību pirmajā dienā. Arī viņa tēvs bija motosportists.
Mesrops Maštocs
Mesrops Maštocs (hy; dzimis 361. vai 362. gadā, miris ) bija armēņu mūks, teologs un lingvists.
Ap 405. gadu viņš izveidoja armēņu alfabētu, kurā sākotnēji bija 36 zīmes: 7 patskaņi un 29 līdzskaņi. Bībeles tulkotājs uz armēņu valodu.
Cars
Cars (no atvasinātais, senslāvu цьсарь, кесарь, bulgāru un serbu цар, , , ) bija caristē (valsts) valdoša monarha tituls Bulgārijā, vēlāk arī Serbijā un Krievijā. Sieviešu dzimtē cariene (kr. царица), arī nekronēta laulātā draudzene. Krievu hronikās cara nosaukums jau no 13. gadsimta tika attiecināts uz Zelta Ordas hanu Batiju un viņa pēcnācējiem Astrahaņas, Kazaņas, Krimas un Sibīrijas haniem.
Latviešu valodā agrāk Krievijas carus, vēlāk imperatorus, mēdza dēvēt arī par ķeizariem, kas atbilda šī vārda ekvivalentam igauņu (Keiser) un vācu (Kaiser) valodās.
Basilejs
Atšķirībā no valdnieka, vadoņa — koiranos — basilejs savu varu un statusu mantojis (Ptolemaeus, On the Difference of Words, 51.2). Aristotelis par basileju uzskata tautas vēlētu vai labprātīgi pieņemtu valdnieku, atšķirībā no tirāna, kurš varu uzurpējis.
Persiešu šahanšahu senie grieķi dēvēja par „Dižo basileju“ (Βασιλεὺς μέγας). Arī Maķedonijas Aleksandrs, pēc tam tā diadohi sevi dēvēja par basilejiem. Bizantijas imperatora Iraklija laikā (610.-641.) basilejs kļuva par oficiālu Bizantijas imperatora titulu (Rietumeiropas valdniekus dēvēja par regas).
Mejs
Mejs var būt:
Space Adventures
Space Adventures, Ltd. ir ASV kompānija, kas plašāk pazīstama ar kosmiskā tūrisma organizēšanu, t.i., piedāvā privātpersonām veikt lidojumus kosmosā.
Space Adventures dibināta 1998. gadā. Galvenais birojs atrodas Viennā, Virdžīnijā un tās prezidents ir Eriks Endersons (Eric C. Anderson).
Lidojumi uz SKS
Space Adventures kopš 2001. gada piedāvā veikt lidojumu ar Krievija kosmosa kuģi Sojuz. Pati kompānija nenodarbojas tieši ar kosmiskā lidojuma veikšanu, tā slēdz līgumus ar Krievijas Federālo kosmisko aģentūru.
Komerckosmonautu lidojumi: Par iespēju doties kosmosā Deniss Tito samaksāja 20 miljonus USD, nākamie kosmiskie tūristi maksāja vairāk.
Sloboda
Sloboda, slobodka (ru, слободка; be; uk, слобідка; ro) jeb brīvciems bija noteiktas sociālas grupas apdzīvota vieta Austrumu ortodoksajai baznīcai piederīgo slāvu tautu un rumāņu apdzīvotajās zemēs no 12.—18. gadsimtā (kvartāls, priekšpilsēta, piepilsēta, ciems), kura kādu laiku bija daļēji atbrīvota no valsts nodokļiem un karaklausības.
Vēsture
Pirmās slobodas veidojušās kā izceļotāju vai kazaku nocietinātas apmetnes reti apdzīvotās zemēs mūsdienu Krievijas dienvidu daļā un Ukrainā. Lai veicinātu jaunu zemju kolonizāciju, vietējie valdnieki, vēlāk arī Krievijas valdība, slobodu iedzīvotājiem piešķīra dažādus atvieglojumus. Līdzīgus atvieglojumus piešķīra arī Livonijas kara gūstekņiem un citiem "vācu tautības" ieceļotājiem Maskavas piepilsētā (Немецкая слобода), kas baudīja autonomiju līdz pat 1699. gadam.
16.—17. gadsimta nepārtraukto karu periodā par slobodām tika dēvētas krievu bēgļu apmetnes Polijas-Lietuvas kopvalsts zemēs, arī Inflantijas vaivadijas un Kurzemes un Zemgales hercogistes austrumu daļā — Sēlpils virspilskunga iecirknī. Vēstures avotos Otrā Ziemeļu kara bēgļu apmetne — Sloboda pirmo reizi minēta 1655. gadā iepretim Krustpilij — tagadējās Jēkabpils vietā. Pēc ortodoksās baznīcas šķelšanās 17. gadsimtā arī no Krievijas caristes izbēgušie vecticībnieki nodibināja savas slabadas arī Latgalē.
Nāsirs El Atīja
Nāsirs Bin Salāhs El Atīja (ar, ; dzimis Dohā) ir Kataras autosportists (piedalās pārsvarā rallijreida un rallija sacensībās) un stenda šāvējs. Kā šāvējs piedalījies piecās vasaras olimpiskajās spēlēs, 2012. gadā Londonā izcīnījis bronzu. Vairākkārtējs Āzijas čempions šaušanā. 2011. gada Dakaras rallija uzvarētājs.
Autosacīkstes
N. El Atīja starptautiskajā rallijā debitēja 2004. gadā. Pēc diviem gadiem kopā ar britu stūrmani Krisu Patersonu izcīnīja pasaules čempiona titulu klasiskajā rallijā sērijveida automobiļu kategorijā (P-WRC). Tradicionāli piedalās Tuvo Austrumu klasiskā rallija čempionātā, kur viņš ir ieguvis čempiona titulu sešas reizes, kā arī WRC čempionātos S-WRC klasē.
Pasaules atpazīstamību N. El Atīja ieguvis kā rallijreida braucējs. 2009. gada pavasarī N. El Atīja parakstīja līgumu ar rūpnīcas komandu Volkswagen un uzsāka dalību rallijreidos kopā ar stūrmani no Vācijas Timo Gotšalku. 2009. gada Dakaras rallijā, būdams līderis pēc sestā etapa viņš tika diskvalificēts par novirzīšanos no distances un deviņu kontrolpunktu izlaišanu. Nākamajā gadā viņi ieņēma otro vietu sacensību kopvērtējumā. 2011. gada Dakaras rallijā N. El Atīja un T. Gotšalks izcīnīja pirmo vietu automobiļu grupā ar Volkswagen Race Touareg 3 automašīnu. 2012. gadā šajās sacensībās viņš piedalās ar Hummer automobili.
2009. gada 13. februārī N. El Atīja debitēja arī šosejas autosporta sacīkstēs: Āzijas šosejas apļu sacīkstēs SpeedCar.
LMT Virslīgas 2009. gada sezonas spēles
LMT Virslīgas 2009. gada sezonas spēļu sarakstā ir pieminēti visi LMT Virslīgas spēļu rezultāti 2009. gada sezonā, ieskaitot pārspēles.
Skābes
Skābes ir elektrolīti, kas šķīdumā spēj atšķelt protonus, veidojot ūdeņraža jonus, vai arī spēj piesaistīt nedalītos elektronu pārus (Lūisa skābes). Skābju vispārīgā formula ir HA vai HnA (daudzvērtīgām skābēm), kur n ir skābes vērtība.
Iedalījums
Skābes var iedalīt: Tāpat skābes var iedalīt molekulārajās (piemēram, HCl) un katjonskābēs (piemēram, [Al(H2O)n]3+).
Savienojumus, kas atkarībā no apstākļiem var būt gan skābe, gan bāze, sauc par amfolītiem jeb amfiprotiskiem savienojumiem. Tie var būt
Ķīmiskās īpašības
Skābes var reaģēt ar metāliem, metālu oksīdiem, hidroksīdiem un vājāku skābju sāļiem, veidojot sāļus. No skābekli saturošām skābēm atšķeļot ūdeni, var iegūt skābju anhidrīdus.
Ūdens šķīdumā skābes disociē jonos, veidojot skābes anjonu (A-) un ūdeņraža jonu (H+) (vai vairākus ūdeņraža jonus vairākvērtīgām skābēm). Tas ir līdzsvara process. Šo līdzsvara procesu raksturo skābuma konstante Ka. Stiprām skābēm Ka vērtības ir lielākas (šķīdumā skābe gandrīz pilnībā sastāv no skābes anjoniem un ūdeņraža joniem), bet vājām skābēm Ka vērtības ir mazākas un bieži vien nedisociējušo molekulu ir vairāk. Stipras skābes ir: halogēnūdeņražskābes (lai arī fluorūdeņražskābe ir relatīvi vāja skābe), skābekli saturošās neorganiskās skābes, kur centrālais atoms ir ar lielu oksidēšanas pakāpi (perhlorskābe, sērskābe, slāpekļskābe). Lielākā daļa organisko skābju ir vājas skābes.
Dažas organiskās un neorganiskās skābes
Vairākvērtīgajām skābēm dota pirmā disociācijas konstante.
Skatīt arī
Lūisa skābes un bāzes
Bufons
Bufons var būt:
Doneckas "Šahtar"
Doneckas "Šahtar" (uk) ir Ukrainas futbola klubs no Doneckas. Klubs ir dibināts 1936. gadā, spēlē Ukrainas Premjerlīgā. Kluba krāsas ir oranža un melna. Šahtar futbolisti ir 13 reizes kļuvuši par Ukrainas čempioniem, 13 reizes izcīnījuši Ukrainas kausu, kā arī astoņas reizes uzvarējuši Ukrainas superkausā. Lielākais panākums starptautiskā mērogā ir uzvara UEFA kausa izcīņā 2008.–2009. gada sezonā.
Sakarā ar karu Donbasā, Šahtar no 2014. līdz 2016. gadam savas mājas spēles aizvadīja Arena Lviv stadionā Ļvivā. Kopš 2017. gada spēlē Metalist stadionā Harkivā.
Dereks Fišers
Dereks Lamars Fišers (en; dzimis Litlrokā, ASV) ir bijušais amerikāņu basketbolists, pēc spēlētāja karjeras beigām — treneris. Spēlēja saspēles vadītāja pozīcijā, pieckārtējs NBA čempions. Galvenā trenera amatā NBA līmenī trenēja Ņujorkas "Knicks" (komandā tobrīd spēlēja arī latviešu basketbolists Kristaps Porziņģis). Šobrīd trenē WNBA komandu Losandželosas "Sparks".
Spēlētāja karjera
1996. gada NBA draftā Losandželosas "Lakers" izvēlējās D. Fišeru pirmajā kārtā ar kopējo 24. numuru. Pēc trīs čempiontitulu izcīnīšanas ar "Lakers", 2004. gadā viņš tika aizmainīts uz Goldensteitas "Warriors". Pēc diviem gadiem D. Fišers devās uz Jūtas "Jazz", līdz 2007. gadā atgriezās "Lakers" rindās, kur izcīnīja vēl divus čempiontitulus. 2012. gadā spēlēja Oklahomasitijas "Thunder" un Dalasas "Mavericks" klubu sastāvos, karjeru noslēdza "Thunder", ar kuru 2014. gadā sasniedza NBA Rietumu konferences finālsēriju.
Trenera karjera
2014. gada 10. jūnijā D. Fišers kļuva par NBA kluba Ņujorkas "Knicks" galveno treneri, noslēdzot līgumu uz pieciem gadiem 25 miljonu dolāru vērtībā. Viens no priekšnoteikumiem bija kādreizējā "Lakers" trenera Fila Džeksona, kura vadībā D. Fišers izcīnīja piecus NBA čempionu gredzenus, kļūšana par "Knicks" prezidentu. Pirmā sezona trenera amatā D. Fišeram nebija veiksmīga un "Knicks" izcīnīja tikai 17 uzvaras sezonas 82 spēlēs. Pirms otrās sezonas klubam izdevās papildināt sastāvu ar vairākiem brīvajiem aģentiem un veiksmīgi izvēlēties spēlētājus 2015. gada draftā (arī latvieti Kristapu Porziņģi), kā rezultātā "Knicks" ievērojami uzlaboja sniegumu. Tomēr komandas sniegums neapmierināja kluba vadību, un D. Fišers no galvenā trenera amata tika atbrīvots 2016. gada februārī.
Kopš 2019. gada trenē WNBA komandu Losandželosas "Sparks".
.al
Ir iespējams reģistrēt arī trešā līmeņa domēnus ar šādiem otrā līmeņa domēniem:
Nalsene
Nalsene (la) vai Nalšija (lt, be) bija sēļu un aukštaišu apdzīvota zeme vai vairāku zemju savienība, kas 13. gadsimtā pieminēta Atskaņu hronikas un Nestora hronikas tekstos.
Pēc Mindauga kristīšanās viņš 1255. gadā atteicās no Nalsenes zemes daļas (Maleisines) par labu Rīgas arhibīskapam. Dāvinātās Sēlijas zemes dienvidu robeža gāja pa Sventas (tagad Šventojas) upi, Latuvas upi, Lavenas upi līdz Mūsas upei.
Pēc Mindauga nogalināšanas Nalsene bija strīdus teritorija starp Livonijas ordeni un Lietuvas dižkunigaitiju. Pēc Žalgires kaujas 15. gadsimtā iekļauta Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā.
Teritorija
No Atskaņu hronikā aprakstītā 1250. gada Livonijas ordeņa karagājiena uz Nalseni, Lietuvu un Žemaitiju izriet, ka Nalsenes zeme atradās uz ziemeļaustrumiem no ķēniņam Mindaugam piederošās Lietavas zemes. Vispirms krustnešu karaspēks izpostīja Nalsenes zemi, tad devās tālāk uz Mindaugam pakļautajiem Lietavas novadiem, pēc tam uz Žemaitijas teritoriju.
Latviešu etnologs un valodnieks Eduards Volters pirmais jau 1900. gadā izteica domu, ka Novgorodas Ipatija hronikā pieminētā Naļščanes zeme (земля Нальщанская) saistāma ar aukštaišu vietvārdiem (Noliškis u.c.) Utenas apriņķī. Mūsdienās Utenas apkārtnē ir atrodami divi pilskalni ar līdzīgiem nosaukumiem — Nolēnu pilskalns (Nolėnų piliakalnis) un Nolišķu pilskalns (Noliškio piliakalnis).
Mūsdienu lietuviešu historiogrāfijā dominē uzskats, ka Nalsenes zeme atradusies tagadējās Aukštaitijas teritorijā (Łowmiański, 1983; Benninghoven, 1965). Lietuviešu medievists E. Gudavičs savās kartēs par Lietuvas zemju konfederāciju 13.gs. 20.—50. gados Nalseni jeb Nalšu (lietuviešu Nalšia) novietoja Lietuvas ziemeļaustrumos uz dienvidiem no Daugavpils (Gudavičius, 1989). Pēc cita uzskata vismaz daļa no Nalsenes zemes atradusies arī Daugavas labajā krastā, tagadējās Latgales teritorijā.
Ulanude
Ulanude (ru) vai Ulānide (bua — ‘Sarkanā Ide’) ir pilsēta Sibīrijas dienviddaļā, Burjatijas galvaspilsēta. Izvietojusies Selengas upes krastā pie Udas (Ides) ietekas tajā ap 100 km no Baikāla ezera. Administratīvi pilsēta iedalās trijos rajonos.
Nalsene
Vēsture
Sākotnēji Nalsene bija atkarīga no Polockas kņaziem un bija Jersikas ķēniņa Visvalža sabiedrotā krusta karos ar Zobenbrāļu ordeni (1209—1215). Nalsene šajā laikā atbrīvojās no Polockas meslu kundzības un kopā ar citām lietuviešu zemēm veica sirojumus pret Polockas kņazu Vladimiru, bet pēc 1213. gada arī pret bīskapam Albertam pakļautajām Tālavas un Lielvārdes zemēm.
Ulanude
Vēsture
Dibinājuši 1666. gadā kazaki kā ziemotni jasaka vākšanai no vietējiem iedzīvotājiem. No 1678. gada zināma kā Udinskijostroga (Удинский острог), bet 1730. gadā nodēvēta par Verhņeudinsku (Верхнеудинск). 1775. gadā piešķirts pilsētas statuss un tā kļūst par Aizbaikāla administratīvo, militāro, kultūras un tirdzniecības centru.
Nalsene
Vēsture
Krustnešu karagājieni uz Nalseni sākās pēc tam, kad 1226. gadā Sēlijas bīskaps Lamberts atteicās no Sēlijas zemju pakļaušanas un kristīšanas par labu Rīgas diacēzei. 1235. gadā Zobenbrāļu ordeņa mestrs Folkvīns pirmo reizi rīkoja karagājienu uz Nalsenes zemi. 1237. gadā pāvesta legāts Modenas Vilhelms vēlreiz pārdalīja iekarojamās Daugavas kreisā krasta zemes, Nalsenes zemi un citas zemes starp Daugavas un Neres upēm iedalot Zemgales bīskapijai. Šajā laikā Nalsenes kunigaitis noslēdza savienību ar Lietuvas dižkunigaiti Mindaugu un apprecējās ar tā māsu. 1244. gadā Nalsenes kaimiņzemju kunigaiši Tūšis, Miļģerīns un Ģiņģeiķis pieņēma katoļu ticību un noslēdza militāru savienību ar Livonijas ordeņa mestru Dītrihu no Grīningenas. 1245. gadā ordenis veica karagājienu pret Nalseni, ieņēma tās valdnieka Lengvīna galveno pili, pēc tam sakāva tās karaspēku.
Ulanude
Vēsture
1920. gadā Verhņeudinska bija Tālo Austrumu Republikas galvaspilsēta, bet 1923. gadā kļuva par Burjatu-Mongoļu APSR galvaspilsētu. 1934. gadā to pārdēvēja tagadējā vārdā.
Nalsene
Vēsture
Mindauga dzimtas savstarpējo karu laikā 1250. gadā Livonijas ordenis veica karagājienu uz Nalseni, Lietuvu un Žemaitiju un sakāva Mindauga sabiedrotos. Pēc Mindauga kristīšanās viņš 1255. gadā atteicās no Nalsenes zemes (Maleisines) daļas par labu Rīgas arhibīskapam. Dāvinātās Sēlijas zemes dienvidu robeža gāja pa Sventu, Latuvas upi, Laveni līdz Mūsai. Pēc Nestora hronikas ziņām 1258. gadā Nalsenes un Lietuvas zemēm uzbruka tatāri, kas šajā laikā iekaroja Smoļenskas kņazu valsti. Pēc Vācu ordeņa sakāves 1260. gada Durbes kaujā pret Mindaugu tika organizēta sazvērestība, kurā piedalījās Nalsenes kunigaitis Daumants, kas 1263. gadā nogalināja Mindaugu. Ipatija hronikas 1264. gada ierakstā vēstīts par Mindauga dēla Vaišvilka, Galīcijas kņaza Švarna un Volīnijas kņaza Vasiļko karagājienu uz Deltuvas un Nalsenes zemēm (во Дявелътве и в Нальщанехъ), kur viņi sakāva Tranaiša karaspēku, nogalināja viņu un piespieda Nalsenes kunigaiti Daumantu bēgt uz Pleskavu. Par Nalšenes kunigaiti kļuva dižkunigaiša Vaišvilka vasalis Polockas kņazs Gerdenis, kurš uzturēja draudzīgas attiecības arī ar Livonijas ordeni. 1267. gada vasarā viņu nogalināja Daumants, kas bija kļuvis par Pleskavas kņazu.
Ulanude
Klimats
Pilsēta atrodas mērenajā klimata zonā. Klimats krasi kontinentāls. Gada vidējā gaisa temperatūra — 0,5 °C. Karstākais mēnesis ir jūlijs (+25,8 °C, bet aukstākais — janvāris (-17,6 °C). Temperatūras absolūtais maksimums ir +39,7 °C, bet minimums -54,4 °C.
Nalsene
Vēsture
Pēdējais zināmais Nalsenes kunigaitis Sukse, kurš bija Rīgas arhibīskapa vasalis, bija spiests bēgt no Nalsenes un uzturēties Latgalē. 1271.-1274. gadā viņš piedalījās Livonijas ordeņa karagājienos pret Lietuvas dižkunigaiti Traideni, kuru laikā gāja bojā.
Pēc 1274. gada Nalsene ietilpa Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā, pēdējo reizi pieminēta 1298. gadā. 14. gadsimta karos starp Lietuvu un Livoniju Nalsene tika pilnīgi nopostīta un neapdzīvota. Kad 1413. gada ziemā cauri tai no Daugavpils uz Viļņu ceļoja Žilbērs de Lanuā, viņš to aprakstīja šādi: "Dodamies no Daugavpils (Dimmebourg) Livonijā, es ienācu Lietuvas karalistē, kādā milzīgā tuksnešainā mežā, un ceļoju divas dienas un divas naktis, neatrodot nevienas cilvēku mītnes; devos pāri septiņiem vai astoņiem lieliem aizsalušiem ezeriem."
Ulanude
Klimats
Lielākais gaisa mitrums (74—77%) ir no novembra līdz janvārim, mazākais (49%) — maijā. Gada vidējais gaisa mitrums ir 66%. Gadā ir 128 dienas ar nokrišņiem. Gada laikā Ulanudē izkrīt ap 264 mm nokrišņu. Visvairāk nokrišņu ir jūlijā (72 mm), bet vismazāk — februārī (tikai 3 mm). Vidējais vēja ātrums ir 2,3 m/s.
985. gads
985. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.
25. aprīlis
25. aprīlis ir gada 115. diena pēc Gregora kalendāra (116. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 250 dienas. Ziemeļu puslodē pēdējā diena, kurā var būt Lieldienas.
Vārda dienas
Bārbala, Līksma
Princis
Princis, arī firsts (de, cēlies no fro, cēlies no la — ‘pirmais’) ir principāta (valsts) monarhs; arī viens no augstākajiem aristokrātijas tituliem. Sieviešu dzimtē — princese (par princesēm dēvē arī prinču laulātās draudzenes).
Titula lietojums
Dažkārt šo titulu piešķir monarhu laulātajiem draugiem vai troņmantniekiem, lai uzsvērtu to "pirmais starp līdzīgiem" statusu, tā piemēram, Lielbritānijas karalis Džordžs VI titulēja par princi savu znotu, troņmantnieces Elizabetes vīru Edinburgas hercogu Filipu. Eiropā ar jēdzienu "princis" bieži apzīmē monarhu, valdnieku kā tādu, neatkarīgi no tā reālā statusa un titula (piemēram, Nikolo Makjavelli darbs "Valdnieks" oriģinālā ir Il Principe).
Kaut arī vācu vārds Fürst (t.i. "pirmais") viduslaikos ir izveidojies no latīņu vārda princeps, tomēr vācu zemēs no monarhu dinastijā dzimušo titula princis (Prinz) tiek nodalīts pie karaļu dinastijas nepiederošo tituls firsts (Fürst). Piemēram, Monako principāta (Principauté de Monaco) valdnieks ir princis, bet Lihtenšteinas (Fürstentum Liechtenstein) monarhs ir firsts.
Eitanāzija
Eitanāzija (euthanasia - no sengr. ευ, eu - "labs" + θάνατος, tānatos - "nāve" - burt. "viegla nāve") - medicīnā ārsta paša veikta vai viņa uzraudzībā veikta darbība vai bezdarbība ar nodomu izraisīt nāvi, nolūkā izbeigt visas ciešanas neārstējami slimam un ne ar kādiem līdzekļiem nenovēršamām, neciešamām sāpēm pakļautam cilvēkam, pamatojoties uz pacienta brīvprātīgu izvēli. To iedala:
Terminu izdomājis sers Frānsiss Bēkons (Sir Francis Bacon) XVI gs., aplūkojot medicīnas lomas sabiedrībā teorētiskos aspektus. Pieaugot indivīda lomai sabiedrībā un cilvēka personas svarīgumam, aizvien aktuālāks kļuva jautājums par ciešanu atvieglošanu, kas noveda pie aizvien plašākām diskusijām medicīnā un sabiedrībā, aplūkojot gadījumus, kad medicīna ir bezspēcīga ciešanu novēršanā. Tēma tika aplūkota gan no Hipokrāta zvēresta postulāta "nekaitēt" (mākslīgi uzturot mirstošo pie dzīvības un pakļaujot mokām, tam tiek paildzinātas ciešanas - tātad kaitējums), gan no utilitārā (neārstējamu slimnieku uzturēšana pie dzīvības atņem līdzekļus tiem, kurus var izārstēt), gan morāles un reliģiskām pozīcijām (neārstējami slima cilvēka nonāvēšana ir pretrunā ar kristīgo pasaules uzskatu). XX gs. pirmajā pusē terminu "eitanāzija" lietoja nacistiskajā Vācijā kā nederīgo cilvēku iznīcināšanas apzīmējumu, kas vēl joprojām rada daudzus pārpratumus. Mūsdienu izpratnē jēdziens galīgi noformulējies XX gs. 60.-70. gados Rietumeiropā, sabiedrisko diskusiju par palīdzību neglābjami slimiem un mokās esošiem laikā, veidojot pirmo likumu par eitanāziju projektus.
Eitanāzija praksē
Cilvēku eitanāzija vairākumā pasaules valstu ir aizliegta, un to praktizējošos ārstus soda saskaņā ar krimināllikumu, taču pēdējās desmitgadēs (un jo īpaši pēdējos gados) eitanāziju (galvenokārt pasīvo) dekriminalizējoši likumi un tiesu lēmumi ir pieņemti vairākās valstīs vai valstu teritoriāli administratīvajās zemēs:
Diskusija par un pret eitanāziju
Sabiedrībā attieksme pret eitanāziju ir atšķirīga - to dēvē gan par slepkavību, gan par žēlsirdību. Vienlaikus eitanāzijas ētiskais novērtējums nepavisam nav viennozīmīgs un katram argumentam “par” atradīsies savs arguments “pret”. Bez tam lielākā daļa ļaužu, bieži vien pat diplomēti ārsti nav painteresējušies, kā un pie kādiem nosacījumiem tā tiek pieļauta valstīs, kurās tā ir legāla, tā radot pašizdomātus mītus un diskusijās apstrīdot tos aspektus, ko paši piedēvē eitanāzijai.
Eitanāzijas atbalstīšana
Lai aizstāvētu pacientu tiesības uz brīvu izvēli, ASV 1980. gadā tika nodibināta eitanāzijas aizstāvju biedrība "Hemlock society." Baltijā publiska diskusija par to, ka vajadzētu legalizēt eitanāziju, sākās Lietuvā 90. gados, kad kāda Živile Slavinskiene pēc sava 19 gadus vecā dēla Šarūna ilgstoša lūguma iešļircināja viņam nāvējošu medikamentu devu - Šarūnam pēc plašiem apdegumiem bija amputētas rokas, izdegusi seja, viņa rētas nedzija un slimnieks cieta pastāvīgas neciešamas sāpes, kuru samazināšanai medikamenti nelīdzēja. Pat pēc septiņām veiktajām operācijām viss viņa ķermenis bija viena milzīga jēla vāts, un virkne neatkarīgu mediķu komisiju noliedza iespēju, ka slimnieks izdzīvos.
Demokrātiskā sabiedrībā ikvienam tās loceklim ir tiesības izvēlēties arī savu nāves laiku, it īpaši, ja viņš cieš nepanesamas sāpes un kļuvis par apgrūtinājumu tuviniekiem.
Pragmatiķi postulē, ka jāņem vērā cilvēkresursi un finanšu līdzekļi, kas tiek velti (bez gala rezultāta) tērēti veltai uz nāvi slimā, kura smadzenes pārstājušas darboties un organisms pie dzīvības tiek uzturēts mākslīgi ar aparatūras palīdzību, uzturēšanai.
Eitanāzijas noliegšana
Diskusijas "par" un "pret" pasaulē notiek augstākajā līmenī, vairāku valstu (piemēram, Jaunzēlandes) parlamentiem pat vairākkārt noraidot likumprojektus par eitanāzijas legalizāciju kā nepieņemamus.
Eitanāzijas pretinieki norāda, ka mūsdienu medicīna attīstās ļoti strauji, un šodien ir atrastas iespējas vēl nesen par bezcerīgām uzskatītu slimību ārstēšanai. Tādējādi, atslēdzot pacientu no dzīvības uzturēšanas sistēmām, teorētiski slimniekam var tikt liegta iespēja sagaidīt konkrētās slimības ārstēšanai nepieciešamo zāļu rašanos. Tāpat ir iespējama eitanāzijas ļaunprātīgas izmantošanas iespēja no tādu radinieku puses, kuri apmaksā bezcerīgi slimā cilvēka ārstēšanu, vai gaida mantojumu, kurš medicīnisko izdevumu dēļ, protams, iet mazumā. Jautājums ir jautājums par ārstu lomu, jo ikviens mediķis ir devis zvērestu glābt dzīvību, tāpēc tās atņemšana - lai kādu motīvu vadīta, - ir pretrunā ar ārsta sūtības būtību. Galvenā un patiešām neatrisināmā ētiskā problēma ir attiecībā uz slimniekiem, kuri nav spējīgi paši pieņemt lēmumu par dzīves pārtraukšanu — cilvēkiem, kuri atrodas komā, ir garīgi nepilnvērtīgi, kā arī pavisam mazi bērni. Eitanāzijas gadījumā viņu vietā lēmumu jāpieņem citiem (ārstiem, radiniekiem un varas iestāžu pārstāvjiem). Pieņemot, ka cilvēks ir amorāla būtne, nav garantiju, ka lēmēji vadīsies tikai no humāniem apsvērumiem un slimnieka interesēm.
Sāpes varot noņemt, līdz ar to neizturamu sāpju neesot; ir jāatšķir fiziskas sāpes no emocionālām ciešanām; ciešanas nav pamats nonāvēšanai. Notikušu eitanāzijas faktu nav iespējams pierādīt, jo ir pietiekami daudz ātri gaistošu medikamentu. Bez tam, gan Oregonā, gan Holandē oficiālās atskaites par eitanāziju tiek veidotas, paļaujoties tikai uz ārstu sniegto informāciju, neņemot vērā psiholoģisko blakusefektu darbību. Ir eitanāzijas pretinieki, kas konsekventi saista eitanāziju ar nacistiskajā Vācijā piekopto cilvēku nonāvēšanas sistēmu, prognozējot tās iespējamu atjaunošanos eitanāzijas legalizācijas gadījumā.
Lielāko reliģiju nostāja
Kristietība noliedz eitanāziju kā grēku, uzskatot, ka neārstējami slima cilvēka nonāvēšana ir pretrunā ar kristīgo pasaules uzskatu: Dievs cilvēku, atšķirībā no dzīvniekiem, ir radījis pēc sava tēla un līdzības (1. Mozus 1; 26 - 27), dzīvei Ēdenes dārzā (1. Mozus 2; 15). Dievs ir visa dzīvā radītājs (Ap.d. 17; 24 - 27) Ikviens ir atbildīgs par sev apkārtējo labklājību, veselību un dzīvību (1. Mozus, 1:27-28, 1. Moz. 2:15-16, 1. Moz. 3.; 1. Moz. 4:9-11). Ikvienam cilvēkam ir vieta Dieva plānā (Jeremijas 1; 5; Ps. 139:15-16). Cilvēkam ir jāmīl Dievu un savu tuvāko kā sevi pašu, mīlestība jābūt nesavtīgai (Lk 10; 27, 29-37, 1. Kor. 13.). Nāve pasaulē ienāk vienlaikus ar grēku, tā ir pirmo cilvēku izvēles - viņu nepaklausības, - rezultāts (1. Mozus 3:5. Mozus 30:19-20, Rom. 6:23). Bauslis "Tev nebūs nokaut!" attiecas arī uz nonāvēšanu pēc nonāvētā lūguma (2. Sam. 1:1-14). Cilvēka slimība nevar būt pamats, lai tam nodarītu kaitējumu (3. Mozus 19:14-16). Dzīvniekam, kurš nonāvējis cilvēku, jāmirst (1. Moz 9; 5 - 6). Ikviens nodarījums pret cilvēku ir darīts Dievam (Mt. 25 ; 31 -46). Atsevišķos gadījumos ir pieļaujama ārstēšanas pārtraukšana. Bez tam eitanāzija ir pretrunā ar kristīgo uzskatu, ka Dievam ir nozīmīgs ikviens cilvēks. Kā arguments tiek minēts arī tas, ka Dr. Dž.Kevorkjans esot iedvesmojis Thrash metal grupas "Megadeath" eitanāzijai veltīto albumu "Youthanasia," kā arī, aizstāvot eitanāziju kādā ASV universitātē 2009. gadā izmantojis ar kāškrustu papildinātu ASV karogu. Vatikāns pielīdzina aktīvo eitanāziju slepkavībai, nostādot to blakus genocīdam, abortiem un pašnāvībām. Citas kristīgas konfesijas, tāpat kā citas reliģijas, pamatā atbalsta šo pozīciju, jo no lielākās daļas reliģiju viedokļa cilvēku dzīvības pieder nevis viņiem pašiem, bet gan Dievam, kas nozīmē — ne cilvēkiem lemt, dzīvot viņiem vai mirt.
Jūdaismā nav vienotas definētas nostājas, taču dominē konservatīvo jūdaistu proponētais eitanāzijas noliegums un mēreno aprindu atbalsts pasīvajai eitanāzijai.
Islāms visai kategoriski aizliedz visu veidu pašnāvību un jebkuru to atbalstošu darbību.
Tā kā budisms nav vienota un skaidri definēta uzskatu sistēma, nav tāda "budistu viedokļa", šajā jautājumā, taču lielākā daļa budisma virzienu uz eitanāzijas praksi raugās noliedzoši. Tibetas budistu lielāko daļu pārstāvošais Dalailama aģentūrai France Press 1996. gada septembrī uz šo jautājumu atbildēja visai izvairīgi, ka, kaut arī cilvēka dzīvība ir neaptverama vērtība, viņš neesot tiesnesis, lai vērtētu, un domājot, ka tomēr izņēmuma gadījumos - komas stāvoklis bez cerībām atgūt apziņu vai grūtniecība, kas apdraud sievietes dzīvību, - tā būtu pieļaujama.
Hinduismā prevalē 2 pretēji viedokļi. No vienas puses, jāatbalsta visu, kas mazina cilvēka ciešanas un, ja tās ir neizturamas un nenovēršamas, tās var pārtraukt eitanāzijas ceļā. Pretējais viedoklis pamatojas karmas principā, ka nedrīkst iejaukties neizdziedināmi slimā dzīvē, nesabojājot viņa un pašu eitanāzijas īstenotāju karmu.
Konrojs
Konrojs var būt:
Džeimss Samners
Džeimss Bečelers Samners (James Batcheller Sumner; dzimis 1887. gada 19. novembrī Kantonā (Canton), Masačūsetsā, miris 1955. gada 12. augustā Bufalo) - ASV ķīmiķis. 1946. gadā ieguva Nobela prēmiju ķīmijā par enzīmu kristalizāciju.
Studējis Hārvarda Universitātē. Strādājis Kornela Universitātē.
Davids Trezegē
Davids Seržio Trezegē (dzimis, Ruānā, Francijā) ir franču bijušais futbola uzbrucējs, kurš lielāko daļu savas karjeras pavadīja Turīnas "Juventus". Trezegē pārstāvēja arī Francijas futbola izlasi, tās sastāvā aizvadot 71 spēli un gūstot 34 vārtus.
2004. gadā Pelē viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.
Sasniegumi
Monaco
Juventus
Francija
Individuālie sasniegumi
Daugavpils Universitāte/Swedbank
Daugavpils Universitāte/Swedbank ir latviešu sieviešu basketbola klubs, kas ir bāzēts Daugavpilī, Latvijā. Klubs ir dibināts 1995. gadā. Klubs spēlē Latvijas Sieviešu basketbola līgā.
Komandas satāvs
Pēdejoreiz atjaunots: .
Saragosas "Real"
Real Zaragoza, S.A.D. ir Spānijas futbola klubs no Saragosas Aragonā. Dibināts 1932. gada 18. martā. Klubs lielāko daļu savas vēstures pavadījis Spānijas augstākajā līgā, bet pašlaik spēlē Otrajā divīzijā.
Real Zaragoza ir devītā spēcīgakā Spānijas komanda, ja vēsturiski ņem vērā sniegumu pēc punktiem turnīra tabulā. Komanda sešas reizes ieguvusi Spānijas Karaļa kausu, kā arī vienu reizi Kausu ieguvēju kausu, Starppilsētu gadatirgu kausu (UEFA kausa un Eiropas līgas priekštecis), ka arī Spānijas superkausu. Tradicionāli komanda spēlē baltos kreklos un zeķēs ar karaliski ziliem šortiem mājas spēlēs, bet viesos ar melni dzeltenām formām. Komandas stadions ir La Romareda ar 34 596 skatītāju vietām.
Farmakovigilance
Farmakovigilance (no el, pharmakon — 'zāles' un la — 'būt modram, uzraudzīt') ir farmakoloģijas apakšnozare, kas nodarbojas ar zāļu lietošanas drošības uzraudzīšanu, vācot un apstrādājot informāciju par zāļu blaknēm, lai novērstu iespējamo kaitējumu cilvēka veselībai. Informācija par zāļu, uztura bagātinātāju, bioloģisku un tradicionāli lietotu līdzekļu blaknēm tiek iegūta gan no veselības aprūpes speciālistiem, gan pacientiem.
Farmakovigilances mērķi:
Pasaules veselības organizācija ir izveidojusi Starptautisko zāļu uzraudzības programmu, kurā darbojas vairāk kā 90 PVO dalībvalstis un ar kuras palīdzību ziņojumi par zāļu blaknēm tiek apkopoti Upsālas Monitoringa centrā Zviedrijā. Latvijā farmakovigilances uzdevumus risina Zāļu valsts aģentūra.
Kreigs Konrojs
Kreigs Konrojs (en; dzimis Postdamā, Ņujorkas štatā, ASV) ir bijušais amerikāņu hokejists, spēlējis centra uzbrucēja pozīcijā, ASV hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2011) ir Kalgari "Flames" ģenerālmenedžera īpašais asistents.
Profesionāļa karjeras laikā spēlējis NHL vienību Monreālas "Canadiens", Sentluisas "Blues", Kalgari "Flames" un Losandželosas "Kings" sastāvos. 1990. gada NHL draftā viņu "Canadiens" izraudzījās ar kopējo 123. kārtas numuru. NHL aizvadījis vairāk nekā 1000 spēļu, viņš ir otrs vecākais hokejsists, kas to spējis paveikt. K. Konrojs divas reizes bijis Franka Selkes balvas finālists (balva tiek piešķirta līgas labākajam aizsardzības uzbrucējam) un tika nominēts Lēdijas Bingas balvai, kas tiek piešķirta spēlētājam, kurš spēlē neizmanto rupjus paņēmienus. Hokejists divus gadus ir bijis "Flames" kapteinis.
viņš no pamatkluba "Flames" tika nosūtīts uz AHL fārmklubu. Viņam bija izvēles iespējas spēlēt AHL kluba sastāvā vai beigt profesionāļa karjeru. K. Konrojs paziņoja par aiziešanu no profesionālā sporta. Pēc tam viņš pieņēma piedāvājumu strādāt "Flames" organizācijā, kur pilda ģenerālmenedžera īpašā asistenta amata funkcijas.
Mahačkala
Mahačkala (ru) ir pilsēta Krievijas dienvidos, Kaspijas jūras krastā, Dagestānas galvaspilsēta. Pilsēta atrodas Kaukāza kalnu tuvumā.
Vēsture
No 1918. gada marta līdz aprīlim un no 1918. gada novembra līdz 1920. gada martam Krievijas pilsoņu kara laikā pilsētu kontrolēja pretboļševiku spēki, un tā tika nosaukta par Šamilkalu Imama Šamila vārdā. 1922. gadā to pārdēvēja par Mahačkalu, par godu komunistam Magomedam Ali (Mahačam) Dahadajevam (1882—1918). "Mahač" ir saīsināta musulmaņu vārda "Muhameds" vietējā forma.
Iedzīvotāji
Mahačkala ir visvairāk apdzīvotā pilsēta Ziemeļkaukāza federālajā apgabalā, tās iedzīvotāju skaits turpina pieaugt aptuveni tikpat strauji kā padomju perioda beigās.
Iedzīvotāju kopskaits ir 623 254 (2021), 26,15 % no tiem ir avāri, 15,12 % kumiki, 15,48 % dargi, 14,77 % lezgīni, 13,97 % laki, 6,28 % krievi, 2,28 % tabasarani, 1,41 % rutuli.
Vecā Derība
Vecā Derība ir jūdaismā galvenā, un kristīgajā mācībā viena no divām (otra ir Jaunā Derība), galvenajām atklāsmes liecībām, un ir šo reliģiju svētie teksti. Gan jūdaisti gan kristieši attiecas pret Veco Derību kā pret Dieva vārdu.
Vecā Derība jūdaismā
Vecā Derība jūdaismā (senebreju valodā tiek saukta par תנ״ך Tanakh. Visu trīs Vecās Derības principālo daļu nosaukumi: תורה (Torah) — "mācība", "likums" (Tora) jeb piecas Mozus grāmatas, נביאים (navīm) — "pravieši" (Vecās Derības praviešu grāmatas) un כתובים (Ketuvīm) — "raksti", "dziesmas" (Vecās Derības poēzijas grāmatas). Vecā Derība sastāv no 24 grāmatām: Piecas Mozus grāmatas (Tora), astoņas praviešu grāmatas (Vecās Derības praviešu grāmatas) un vienpadsmit dziesmas, jeb citi raksti (Vecās Derības poēzijas grāmatas). Skaits atšķiras no kristiešu izmantotā Vecās Derības grāmatu skaita atšķirīga vairāku grāmatu apvienojuma dēļ (piemēram, Divpadsmit mazo praviešu grāmatā vien ir sakopotas divpadsmit kristīgajā Vecās Derības skaitījumā esošas grāmatas).
Svarīga liecība par Vecās Derības vēsturi ir viens no senākajiem Vecās Derības tulkojumiem sengrieķu koine valodā Septuaginta. Septuaginta, pretstatā jūdaismā izmantojamam kanonam, iekļauj vēl vairākas grāmatas, nereti sauktas par apokrīfām vai deiterokanoniskām.
Vecā Derība kristietībā
Vecā un Jaunā Derība kristīgajā mācībā ir cieši saistītas. Veco Derību kristietībā tradicionāli veido vairākas tematiski sakārtotas daļas. Dažādām kristīgām tradīcijām ir atšķirīgs grāmatu skaits Vecajā Derībā. Pārsvarā luterāņu un citu protestantu Vecās Derības versijas ir analogas jūdaismā izmantotajai Vecajai Derībai (kopā 39), atšķiras tikai grāmatu izvietojums un klasifikācija.
Luterāņu un Romas katoļu Vecās Derības tulkojumos atšķiras grāmatu nosaukumi.
Pareizticīgo Bībeles izdevumos augstāk minētās grāmatas tiek apzīmētas kā kanoniskas, taču pievienotas vēl Septuagintā atrodamās grāmatas, kuru daļējais kanonisms norādīts. Romas katoļu baznīcā lieto 45 Vecās Derības grāmatas kā kanoniskas.
Veco Derību latviešu valodā pirmo reizi iztulkoja vācu luterāņu mācītājs Ernsts Gliks 1689. gadā.
Skudnovkas ciems
Skudnovkas ciems bija administratīvi teritoriāla vienība Viļānu rajonā. 1945. gada 2. novembrī Rēzeknes apriņķa Viļānu pagastā izveidoja Skudnovkas ciema padomi. 1949. gada 31. decembrī pēc pagasta likvidēšanas ciemu iekļāva Viļānu rajonā. Ciemu likvidēja 1954. gada 14. jūnijā, tā teritoriju pievienojot Sokolu ciemam.
Latvijas Universitāte/Universitātes sports
Latvijas Universitāte/Universitātes sports ir latviešu sieviešu basketbola klubs, kas ir bāzēts Rīgā, Latvijā. Klubs ir dibināts 1995. gadā. Klubs spēlē Latvijas Sieviešu basketbola līgā.
Anna Kurņikova
Anna Kurņikova (ru; dzimusi Maskavā, Krievijā) ir bijusī krievu tenisiste un modele. Annas Kurņikovas labākais sasniegums WTA vienspēļu rangā ir 8. vieta, kas tika sasniegta. Annas stiprākā puse ir bijusi dubultspēles, ko pierāda sasniegtā 1. pozīcija WTA dubultspēļu rangā. Kopā ar Martinu Hingisu viņa uzvarēja Austrālijas atklātajā čempionātā 1999. un 2002. gadā. Anna profesionāles karjeru noslēdza 2003. gadā muguras savainojumu dēļ. Pašlaik viņa dzīvo Floridā, ASV un spēlē Pasaules tenisa komandas sastāvā.
Anna ir visjaunākā Olimpisko spēļu dalībniece Krievijas sastāvā, savā debijā 1996. gada Olimpiskajās spēlēs viņa bija 15 gadus un 47 dienas veca.
Annas Kurņikovas tēvs, Sergejs Kurņikovs, ir bijušais grieķu-romiešu cīkstonis.
Aizklāšanās
Aizklāšanās, arī okultācija, ir zvaigznes vai planētas (arī Mēness), planētas pāriešana pāri Saules diskam, planētas pavadoņa aiziešana aiz planētas, arī Saules aptumsums.
Emīlija Plātere
Emīlija Plātere (,, ; dzimusi , mirusi ) bija Latgalē uzaugusi poļu, lietuviešu un baltkrievu nacionālā varone un folkloras vācēja. No 1815. gada dzīvoja Līksnas muižā. Vadījusi poļu patriotu karaspēka vienību Latgalē un Lietuvā, gatavojusies uzbrukt Daugavpils cietoksnim, pāragri mirusi poļu sacelšanās laikā 1831. gada ziemā.
Biogrāfija
Emīlija Plātere cēlusies no dižciltīgo Latgales (Livonijas) muižnieku Plāteru dzimtas un dzimusi Viļņā neilgi pēc Polijas-Lietuvas kopvalsts sadalīšanas pabeigšanas 1795. gadā. 1815. gadā viņas tēvs Francišeks Ksavjērs Plāters (Franciszek Ksawery Plater) un māte Anna Mola (Anna Mohl) izšķīrās. 1815. gadā 9 gadus vecā Emīlija kopā ar māti pārcēlās dzīvot pie attāliem radiniekiem Plāteriem-Zībergiem (Plater-Zyberk) viņu dzimtmuižā Līksnā netālu no Daugavpils, kur viņu audzināja Ādama Mickeviča un Tadeuša Koscjuško patriotisko ideju garā. Viņas ideāls esot bijusi Žanna D'Arka un Grieķijas neatkarības cīnītāja Laskarina Bubulina. 1829. gadā nomira viņas māte un Emīlija bija spiesta pārtraukt savu ceļojumu pa bijušās Polijas-Lietuvas zemēm.
1830. gada novembrī, kad Polijā sākās sacelšanās pret tās pakļautību Krievijai, grāfiene Plātere kopā ar savu brālēnu Cēzaru Plāteru nolēma izveidot savu karaspēka vienību. Viņa esot nogriezusi matus, uzšuvusi sev uniformu un sapulcinājusi 60 jātnieku, 280 kājnieku un vairākus simtus ar izkaptīm bruņojušos zemnieku. 1831. gada aprīlī Plāteres vadītie patrioti ieņēma Zarasu miestu Lietuvā, netālu no tagadējās Latvijas robežas, un gatavojās uzbrukt Daugavpils cietoksnim, tomēr pēc izlūkošanas nolēma šo nodomu atmest un doties uz Lietuvu, kur apvienojās ar pārējiem nemiernieku spēkiem. Viņa piedalījās kaujās ar krievu karaspēku pie Ukmerģes, Šauļiem un Kauņas, kļuva par 1. Lietuvas kājnieku pulka komandieri un tika paaugstināta par kapteini. Pēc sacelšanās dalībnieku sakāves Lietuvas dienvidos Emīlija Plātere atteicās bēgt uz Prūsiju, bet tā vietā cauri mežiem devās uz Poliju, lai turpinātu cīņu. Ziemas apstākļos viņas veselība neizturēja grūto pārgājienu, un 23. decembrī Vainežerē pie Veisiejiem viņa mira 25 gadu vecumā. Viņas kapavieta ar pieminekli ir netālu no Lazdiju pilsētas Kapčamiestā.
Piemiņa
Ādams Mickevičs Plāterei veltījis dzejoli "Pulkveža nāve" (Śmierć pułkownika). Līksnā atrodas Emīlijas Plāteres piemiņas akmens. Viņas portrets bija redzams uz Polijas 20 zlotu banknotes līdz 1939. gadam. Plāteres vārdā nosauktas ielas Varšavā, Olštinā, Ļubļinā un citās Polijas pilsētās.
Latvijas valsts budžets 2010. gadam
2010. gadā Saeima ir pieņēmusi un Latvijas Valsts prezidents ir izsludinājis likumu par Lavijas valsts budžetu. 2010. gada plānotie ieņēmumi bija 3 862 343 900 Ls, bet 2010. gada plānotie izdevumi bija 4 386 366 868 Ls. Plānotais budžeta deficīts 524022968 Ls.
Skatīt arī
Latvijas valsts budžets 2009
Kaķis
Mājas kaķis jeb kaķis (Felis silvestris catus), arī domesticētais kaķis ir mazs, plēsīgs kaķu dzimtas zīdītājs, kas pieradināts pirms vairāk nekā 9500 gadiem. Kaķis ir ļoti populārs mājdzīvnieks, jo palīdz cilvēkam cīnīties ar dažādiem kaitēkļiem, piemēram, pelēm, čūskām un pat skorpioniem. Mājas kaķa tēviņus dēvē par runčiem, bet mātītes — par kaķenēm.
Ir zināms, ka kaķi medī vairāk nekā 1000 dažādu citu dzīvnieku sugu. Tiem var iemācīt izpildīt dažādas vienkāršas komandas. Kaķi spēj iemācīties manipulēt ar dažādiem vienkāršiem mehānismiem, piemēram, tie māk atvērt durvis, izmantojot durvju rokturus. Kaķis, iespējams, ir populārākais mājas mīlulis pasaulē; kopumā pasaulē ir aptuveni 600 miljoni kaķu.
Saskaņā ar ģenētiskajiem pētījumiem, visi mājas kaķi ir domesticēti no meža kaķa pasugas Āfrikas savvaļas kaķa (Felis silvestris lybica). Lai gan visu veidu meža kaķi var krustoties savā starpā, nav nekādu liecību, ka mājas kaķa filoģenēzē būtu saistība ar citu meža kaķa pasugu.
Izmērs
Skausta augstums kaķiem parasti ir no 23 līdz 25 centimetriem.
Svars
Kaķi parasti sver no 2,5 līdz 7 kg, lai gan dažu šķirņu pārstāvji, piemēram, meinkūni, sver ap 11,3 kg. Ir reģistrēti pat 23 kg smagi kaķi, bet šie gadījumi ir izņēmumi. Liels kaķa svars ir sliktas veselības rādītājs un tas parasti ir arī pārbarošanas rezultāts. Pretstatā, vieglākie pieaugušie kaķi sver mazāk nekā 1,8 kg.
Vecums
Kaķu mūža ilgums vidēji ir no 15 līdz 20 gadiem, bet ir reģistrēti gadījumi, kad kaķis nodzīvo arī 36 gadus. Kaķi dzīvo ilgāk, ja tos nelaiž ārā uz ielas. Tādā veidā tie tiek pasargāti no dažādām iespējamām traumām un ievainojumiem. Arī kastrētie un sterilizētie kaķi dzīvo salīdzinoši ilgāk. Toties kastrētie kaķi daudz biežāk cieš no citām hroniskām slimībām, piemēram, no aptaukošanās. Pāragra kastrācija (agrāk par septiņām nedēļām) var izsaukt urīnorgānu akmeņu slimības attīstību. Kaķi, kuri nav nevienam vajadzīgi, mūsdienās pilsētā dzīvo tikai aptuveni divus gadus, lai gan ir fiksēts gadījums, ka klaiņojošais kaķis ir nodzīvojis pat 19 gadus.
Ķermeņa temperatūra
Pieauguša kaķa ķermeņa temperatūra svārstās no 38 līdz 39,5 °C, bet kaķēniem tā parasti ir mazliet augstāka. Sirds pukstu biežums pieaugušiem kaķiem mainās atkarībā no fiziskās un psihiskās aktivitātes un tas svārstās no 120 līdz 220 sitieniem minūtē.
Acis
No visiem mājdzīvniekiem kaķiem ir vislielākās acis proporcionāli pret ķermeni. Tās kaķiem nodrošina stereoskopisku redzi, kas tāpat kā citiem plēsējiem palīdz novērtēt attālumu līdz medījumam vai kādai lietai. Pēc daudzu zoologu domām, kaķiem ir ļoti attīstīti maņu orgāni. Lai gan dzirde tiem attīstīta sliktāk nekā, piemēram, pelēm, tiem tomēr ir salīdzinoši labāka redze un oža. Redzes leņķis kaķiem ir 200°, salīdzinājumam, cilvēks redz 180° leņķī. Kaķiem ir trešais plakstiņš, kas reizēm redzams acs iekšējā kaktiņā kā balts punkts. Kaķiem ar lielām acīm un īsu purnu acis mēdz pastiprināti asarot.
Ausis
Ausīm vienmēr jābūt tīrām un bez nepatīkamas smakas. Auss ārējo gliemežnīcu var tīrīt ar speciālā šķīdumā samitrinātu vates piciņu. Izdalījumi liecina par ausu saslimšanu. Ja kaķim pastiprināti izdalās ausu sērs, ausis reizi nedēļā jāapskata un, ja nepieciešams, tās jāiztīra. Ausis tīra ar ausu tīrāmajiem kociņiem, kas apmērcēti kosmētiskajā eļļā vai tualetes pieniņā. Kociņu ausī nedrīkst bāzt pārāk dziļi, jātīra redzamā daļa. Persijas kaķiem auss ārējā malā visapkārt jānoplūc spalva. To izdara, pieturot austiņas malu stingri starp pirkstiem ar vienu roku un ar otru izplūcot spalvu. Auss spalvu neplūc ne pusgarspalvainajiem, ne īsspalvainajiem kaķiem.
Nagi
Bieži ir maldīgs priekšstats, ka kaķi nagus ievelk, kad viņam tie nav vajadzīgi, bet īstenībā ir otrādi. Kaķi nagus tieši izlaiž, kad viņiem tos vajag, bet, kad vairs tos nevajag, tie automātiski atkal ielaižas ķepā. Kad kaķi izlaiž nagus, saraujas muskuļi, kuri iztaisno vairākas locītavas.
Nagi kaķim kalpo gan medībām, gan cīņām, gan priekšmetu satveršanai. Pirms medījuma nogalināšanas kaķi to pietur ar nagiem, lai tas neaizmuktu. Nagi kalpo arī, lai cieši noturētos, piemēram, pie koka. Visiem šiem nolūkiem kaķa nagiem ir jābūt asiem.
Kaķi regulāri asina nagus, lai atbrīvotos no to vecās daļas. Brīvā dabā šim nolūkam kaķi parasti izmanto kokus, bet mājas kaķi var radīt problēmas, asinot nagus tam nepiemērotās vietās (piemēram, pret mēbelēm vai tapetēm). Lai izvairītos no šīs problēmas, kaķim var iemācīt nagu asināšanai izmantot īpašu dēlīti, ko saimnieks var izgatavot pats vai iegādāties zooveikalā.
Zobi
Kaķa kopšana ietver arī zobu pārbaudi. Gan no ūdens, gan barības kaķiem veidojas zobakmens. Par zobakmeni liecina dzeltens aplikums uz zobu sānu malām un nepatīkama smaka no mutes. Lai smaganas būtu veselas un uz zobiem neveidotos zobakmens, kaķiem ir jādod ilgāk košļājama barība, piemēram, sīksta gaļa, kauli bez šķembām vai speciāli cepumi. Ja kaķis ļauj tīrīt zobus, tas jādara reizi nedēļā ar speciālu birsti un pastu, kas nopērkama zooveikalā. Izveidojušos zobakmeni ar speciālu aparātu noņem veterinārārsts, pirms procedūras kaķi iemidzinot. Garspalvainajiem un eksotiskajiem kaķēniem zobi mēdz augt šķībi, līdz ar to veidojas sakodiena anomālija. Šādiem kaķēniem izrauj piena zobu ilkņus, lai sakodiens izlabotos.
Grūsnība
Kaķu grūsnības periods ir no 58 līdz 71 dienām (aptuveni divi mēneši), vidēji 63 dienas. Vienā metienā parasti piedzimst no trim līdz četriem kaķēniem, bet tikpat labi var būt arī tikai viens kaķēns un arī vairāk par četriem. Dzimumbriedumu gan kaķenes, gan runči sasniedz septiņu mēnešu vecumā.
Uzvedība
Kaķi ņaudot izdod skaņas, kuras pieraksta šādi: "ņau" vai "mjau". Citās valodās to pieraksta šādi: angliski — "meow" vai "miaow", krieviski — "мяу", franciski — "miaou" vai "miaw", vāciski un spāniski — "miau", japāniski (ar latīņu burtiem) — "nyaa" vai "nyan", bet korejiski — "yaong" vai "nyaong".
Higiēna
Ūdens kaķiem nepatīk, jo tas saistās ar ķermeņa atdzišanu. Kaķa kažoks ir diezgan sauss, tāpēc tas ātri samirkst un zaudē siltumizolējošās īpašības. Ja kaķis dzīvo siltā klimatā, tad tā nav liela problēma, bet tiklīdz klimats kļūst vēsāks, kaķis vairs nevar atļauties tādā veidā zaudēt siltumu. Ne visas kaķu šķirnes baidās no ūdens. Turcijas Vana kaķis, kurš dzīvo pie Vanas ezera Turcijas austrumos, ar prieku peldas ezerā.
Izcelsme
Saskaņā ar ģenētiskajiem pētījumiem, mājas kaķi ir cēlušies no meža kaķa pasugas — Āfrikas savvaļas kaķa (Felis silvestris lybica). Pirmie kaķi parādījās Ēģiptē, to izcelšanās ir saistīta ar Nūbijas savvaļas kaķiem. Eiropā kaķus ieveda romieši, kuri tos atveda no karagājieniem Tuvajos Austrumos.
Šķirnes
Kaķu šķirnes tiek grupētas galvenokārt pēc diviem kritērijiem, tas ir, garspalvainie un īsspalvainie kaķi, bet izšķir arī pusgarspalvainos kaķus, kā arī tā sauktos Āzijas kaķus.
Barošana
Pētījumos ir atklāts, ka kaķi diennakts laikā ēd vidēji 36 reizes, ieturot starp barošanās reizēm noteiktus laika intervālus. Parasti vairāk barības apēd kaķenes grūsnības un kaķēnu barošanas laikā, kā arī augoši kaķēni. Pieauguši kaķi notiesā salīdzinoši mazāk barības.
Kaķi uzturā galvenokārt ēd gaļu, bet tas nav vienīgais, ko tie lieto uzturā. Tie ēd arī citus produktus, kā, piemēram, dzīvnieku iekšējos orgānus.