cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Erhards Deblers
Sākoties Pirmajam pasaules karam, 1915. gadā izsūtīts uz Harkivu, vēlāk Saratovu. Atgriezies Rīgā, kur iesaistījies vācbaltiešu organizāciju darbībā. 1919. gada 2. martā komunistu arestēts, nošauts Centrālcietumā īsi pirms komunistu atkāpšanās no Rīgas.
Varlams Šalamovs
Varlams Šalamovs ( — ) bija krievu rakstnieks un dzejnieks. Savā dzejā un prozā pievērsies padomju represīvās sistēmas gūstā pārdzīvotajam.
Trijkājis (ieroča sastāvdaļa)
Trijkājis (statīvs ar trim kājām) ir daļa no komandas apkalpojoša ieroča, izstrādāts lai fiziski balstītu ieroci statiskā pozīcijā. Tā galvenais uzdevums ir nodrošināt stabilu uguns bāzi, kas parasti nozīmē, ka tam jābūt mazliet smagam apbruņojuma elementam. Tas aizkavē komandu no ātras un vieglas pārvietošanās. Kad trijkājis ir ietverts, tas parasti nozīmē, ka cilvēki aiz pievienotā ieroča neplāno drīzumā kaut kur doties. Tas padara ieroci par aizsardzības pozīciju elementu. Komanda sastāv no ložmetējnieka un munīcijas lādētāja vai novērotāja, kas palīdz ložmetējniekam.
Alanīts-(Ce)
Alanīts-(Ce) (nosaukts 1810. gadā skotu mineraloga Tomasa Allena vārdā) - diezgan izplatīts minerāls. Sākotnēji tika dēvēts par alanītu, taču sadalīts trijos dažādos minerālos - alanīts-(Ce), alanīts-(La), alanīts-(Y). Satur retus ķīmiskos elementus - cēriju (27,35%), itriju - 4,34%. Vāji radioaktīvs - 613 Bq/g.
Trijkājis (ieroča sastāvdaļa)
Raksturojums
Trijkāji parasti tiek ražoti, lai balstītu konkrētu ieroci, izmantojot tapskrūvi, kas fiziski savieno ieroci ar trijkāja kājām. Tie ir izgatavoti galvenokārt no alumīnija un nerūsošā tērauda. Trijkāji dod iespēju balstītam ierocim veidot horizontāla un vertikāla tēmējuma leņķi pār plašu apšaudāmo lauku ar nolūku nospiest to. Šāda veida nolūkam īpaši laba ieroča kontrole nav vajadzīga. Tomēr daži trijkāji ir ar divām piestiprināšanas vietām: tapskrūves balsta, stiprinājuma pie līdzsvara punkta un horizontālā un vertikālā tēmējuma leņķa mehānisma, kas uzstādīts ieroča aizmugurē. Šis mehānisms nodrošina stabilitāti un labu kontroli pār ierobežoto apšaudāmo lauku. Ja ir šis mehānisms, apšaudāmais lauks ir ierobežots 6 grādos horizontālā leņķa un 25 grādos vertikālā. Mehānisms var tikt noņemts, lai atļautu ložmetējniekam apšaudīt daudz plašāku lauku — apmēram 120 grādus horizontāla leņķa un 60 grādus vertikāla. Ir divi trijkāju veidi.
Alanīts-(Ce)
Sinonīmi: cerepidots, cerīns, cerortīts.
Trijkājis (ieroča sastāvdaļa)
Vieglie trijkāji
Vieglie trijkāji (≈2.27 kg) ir izstrādāti vieglākiem ieročiem, tādiem kā vieglie ložmetēji un mērenie ložmetēji, un daži automātiskie granātmetēji. Tie nav noslēpjami, bet tie ir vieglāki un ērtāk pārvietojami kā smagie trijkāji. Lietojot šāda tipa ieročus uz vieglajiem trijkājiem, atsitiena kompensēšana ir ekvivalenta 4 punktiem.
Alanīts-(Ce)
Alanīta sinonīmi: bagrationīts, ortīts, pirotīts, tautalīts, tautolīts, treanorīts, uralortīts.
Trijkājis (ieroča sastāvdaļa)
Smagie trijkāji
Smagie trijkāji (≈8.26 kg) ir izstrādāti smagajiem ieročiem, tādiem kā automātiskajiem granātmetējiem un smagajiem ložmetējiem. Smagie trijkāji nav noslēpjami, bet lietojot šāda veida ieročus uz šiem trijkājiem, atsitiena kompensēšana ir ekvivalenta 6 punktiem. Ja tiek lietots horizontālā un vertikālā tēmējuma leņķa mehānisms (≈1.36 kg) uz jebkura no šiem trijkājiem, atsitiena kompensēšana ir ekvivalenta 8 punktiem.
Lietošana
Trijkāji prasa divas komplicētas darbības, lai to uzstādītu. Tas jālieto no sēdošas vai guļošas pozīcijas. Ja tiek lietots horizontālā un vertikālā tēmējuma leņķa mehānisms, uzstādīšana var prasīt ļoti ilgu laiku un necik pirms tam noteiktai sakauto zonai. Laiks, kas vajadzīgs šī mehānisma uzstādīšanai, ir atkarīgs no situācijas. Tam ir vajadzīga liela uzmanība. Otra sarežģīta darbība vajadzīga, lai to noņemtu.
Māris Jučers
Māris Jučers (dzimis Priekulē)  ir bijušais latviešu hokejists, vārtsargs. Karjeras laikā Latvijas hokeja izlases sastāvā piedalījies trīs pasaules čempionātos. Divas sezonas aizvadījis Kontinentālās hokeja līgas klubā Rīgas "Dinamo".
Spēlētāja karjera
Karjeru uzsācis 2003. gadā Latvijas hokeja līgas kluba Zemgale sastāvā. Laika posmā no 2004.—2005. līdz 2006.—2007. gada sezonai M. Jučers pārstāvēja Zviedrijas 1. divīzijas klubu Tyringe "SoSS". No 2007.—2008. gada sezonas pārstāvēja HK Liepājas Metalurgs, spēlējis arī kluba otrajā sastāvā. M. Jučers ir trīskārtējs Latvijas čempions (2007—2008, 2008—2009, 2010—2011), kā arī 2007.—2008. gada sezonas labākais līgas vārtsargs. 2011.-2012. un 2012.-2013. gada sezonā pārstāvēja Rīgas "Dinamo".
2018. gadā kluba HK Liona sastāvā ieguvis Francijas kausu. No 2019. līdz 2022. gadam spēlēja HK Liepāja sastāvā.
Latvijas izlasē debitēja pārbaudes spēlē pret Somijas izlasi. Viņš tika pieteikts startam 2011. gada Pasaules čempionātā kā trešais vārtsargs, 2012. gadā aizvadīja 2 spēles, piedalījies arī 2013. gada čempionātā.
Lada (upe)
Lada (ru) ir Rītupes pieteka Latvijā un Krievijā. Sākas no grāvju sistēmas Kapačovas mežā rietumos no Morozovkas ciema Malnavas pagastā. Tek pa Mudavas zemienes Utrojas nolaidenumu. Augštecē upes gultne regulēta. 1,4 km garumā Latvijas un Krievijas robežupe. Ietek Rītupē pie Vasjkinas ciema lejpus Pitalovas.
Brižita Bardo
Brižita Annemarija Bardo (fr,, dzimusi ) ir franču aktrise, modes modele, dziedātāja un dzīvnieku tiesību aktīviste. 1950. un 1960. gados viņa bija viens no zināmākajiem pasaules seksa simboliem. Brižita Bardo ir viena no franču jaunā viļņa nozīmīgākajām aktrisēm.
Biogrāfija
Brižita Bardo ir dzimusi turīgā buržuāziskā ģimenē. Pusaudžu gados Bardo bija pievērsusies baletam. 1949. gadā viņa piedalījās savā pirmajā modes skatē. 15 gadu vecumā kļuva par vāka modeli vadošajam franču sieviešu žurnālam Elle. Aktrises karjeru viņa uzsāka 1952. gadā. Brižita Bardo kļuva pasaulslavena, filmējoties tādās filmās kā “Un Dievs radīja sievieti” (Et Dieu… créa la femme; 1956) un Les Bijoutiers du claire de lune (1958). 1967. gadā Bardo tika nominēta BAFTA kino balvai kā labākā ārzemju aktrise par lomu filmā Viva Maria! (1965). Kopumā Bardo ir filmējusies 48 filmās, piedalījusies vairākos muzikālos šovos un iedziedājusi 80 dziesmas. 1973. gadā viņa pameta izklaides industriju un kļuva par dzīvnieku tiesību aktīvisti. Pati viņa ir veģetāriete.
2020. gadā Brižitas Bardo bagātība tika novērtēta 65 miljonu ASV dolāru vērtībā.
Skudra
Skudra var būt:
Tekostraki
Sistemātika
Apakšklase
Alanīts-(Y)
Alanīts-(Y) (nosaukts 1810. gadā skotu mineraloga Tomasa Alena vārdā) - diezgan rets minerāls. Izdalīts 1949. gadā, sadalot agrāk definēto minerālu alanītu trijos atsevišķos minerālos - alanīts-(Ce), alanīts-(La) (izdalīts nesen) un alanīts-Y. Satur retus ķīmiskos elementus - cēriju (14,04%}, itriju (17,82%). Vāji radioaktīvs - 315 Bq/g.
Sinonīms - Itroortīts.
Hromatīns
Hromatīns ir no DNS un ar to saistītām olbaltumvielām veidoti pavedieni, kas veido hromosomas. Eikariotu šūnās tas atrodas šūnas kodolā, bet prokariotos tas ir nukleoīdos. Hromatīnu var redzēt tikai tad, kad šūna dalās.
Pagodromas aiza
Pagodromas aiza (en) ir 6,5 km gara aiza, kas savieno Radoka un Bīvera ezerus Eimerija oāzē Antarktīdā. Aiza ir kādreizējā Radoka ezera notece uz Bīvera ezeru, tagad izsīkusi. Pie ietekas veido izteiktu estuāru. Dešifrēta pēc aerofotogrāfijām 1956. gadā un nosaukta pēc aizas nogāzēs ligzdojošajiem ap 1000 pāru sniega vētrasputniem (la). Aizas ziemeļu malā pie ietekas Bīvera ezerā izvietota austrāliešu vasaras polārstacija Bīverleika.
Kārkli pelēkie zied
Sižets
Skolnieces Intas mīlestība uz teātri un aizraušanās ar aktiera Mežmaļa skatuves tēliem pamudinājusi viņu rakstīt naivu, sajūsminātu vēstuli savam iemīļotajam aktierim. Atbilde meitenei, kuru uzrakstījis viens no Mežmaļa kolēģiem, izraisa pensionāres Veldumas ierašanos pie teātra direktora un notikumu publisku iztirzāšanu. Mežmalis piekrīt tikties ar Intu, lai pastāstītu viņai par aktiera darba grūtībām un gandarījumu.
Lomās
Skolnieki: Maija Segliņa - Inta, Rūta Broka - Modrīte, D. Mestere - Jautrīte, I. Skrube - Rita, I. Krēsla - Līga, Z. Krišjāne - Vizma, V. Graubiņa - Astra, V. Puķītis - Uldis, J. Silenieks - Dainis, I. Vanags - Rolands
Epizodēs: Helga Dancberga, Ērika Ferda, Anta Klints, Olga Krūmiņa, Elza Radziņa, Amālija Jaunvalka, Elza Barūne, Emīlija Bērziņa, Gunārs Cilinskis, Emma Ezeriņa, Alfons Kalpaks, Leons Krivāns, Vilma Lasmane, Benita Ozoliņa, Ruta Puikevica, Mudīte Šneidere, Ausma Ziemele, Tālivaldis Āboliņš, Egons Beseris, Valentīns Skulme
Krievijas Superlīga (hokejs)
Krievijas Superlīga bija augstākā Krievijas hokeja līga, kuras čempionvienība tika atzīta par valsts čempioni. Tā tika izveidota 1996. gadā, bet beidza pastāvēt 2008. gadā, līdz ar Kontinentālās hokeja līgas izveidošanu. Tā tika uzskatīta par otru spēcīgāko hokeja līgu pasaulē uzreiz aiz NHL. Līdz 1996. gadam Krievijas spēcīgākā līga bija Starptautiskā hokeja līga, kura bija tieša PSRS hokeja līgas pēctece, kurā turpināja spēlēt liela daļa bijušo republiku komandas.
Aleksandrs Bartaševičs
Aleksandrs Bartaševičs (dzimis Rēzeknē) ir latviešu inženieris un politiķis, kopš 2009. gada ir Rēzeknes domes priekšsēdētājs, iepriekš četru Saeimas sasaukumu deputāts no partijas "Saskaņa", Saeimas sekretāra biedrs. A. Bartaševičs ir partijas "Kopā Latvijai" dibinātājs un vadītājs.
Politiskā darbība
1993. gadā A. Bartaševičs tika ievēlēts 5. Saeimā no "Līdztiesības" saraksta. Vēlētāju atbalstu guvaa arī 6. Saeimas vēlēšanās 1995. gadā un 6. Saeimā darbojās kā Latvijas Sociālistiskās partijas pārstāvis. 1998. gadā A. Bartaševičs tika ievēlēts 7. Saeimā no Tautas Saskaņas partijas, kā arī tika ievēlēts Saeimas prezidijā kā Saeimas sekretāra biedrs. Šo amatu saglabāja arī 8. Saeimā, kurā tika ievēlēts 2002. gadā no PCTVL saraksta.
2004. gadā A. Bartaševičs nesekmīgi kandidēja Eiropas Parlamenta vēlēšanās no Tautas Saskaņas partijas. 2005. gadā viņš zaudēja Saeimas sekretāra biedra amatu.
2009. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās ievēlēts Rēzeknes domē no apvienības "Saskaņas Centrs" saraksta un tika ievēlēts arī par domes priekšsēdētāju. Līdzīgu vēlētāju atbalstu saņēmis arī visās vēlākajās pašvaldību vēlēšanās: 2013. gadā, 2017. gadā un 2021. gadā, vienmēr saglabājot arī domes priekšsēdētāja amatu.
2023. gada sākumā A. Bartaševiču izslēdza no partijas "Saskaņa", kam par iemeslu bija politiķa neviennozīmīgā pozīcija par Krievijas iebrukumu Ukrainā. 2. aprīlī viņš Rēzeknē nodibināja jaunu politisko partiju "Kopā Latvijai", kļūstot par tās valdes priekšsēdētāju.
Andris Reinholds
Andris Reinholds (dzimis Rīgā) ir bijušais latviešu airētājs.
Izglītību ieguvis Rīgas 6. vidusskolā un Rīgas Tehniskajā universitātē, ko absolvējis 1994. gadā.
Piedalījies divās Olimpiskajās spēlēs. 1996. gadā Atlantā kopā ar Uģi Lasmani izcīnījis 9. vietu pārairu divnieku sacensībās. Pēc četriem gadiem Sidnejā ieņēma 8. vietu vieninieku sacensībās, tomēr pēc dopinga kontroles ticis diskvalificēts uz mūžu par nandrolona lietošanu. Ir izcīnījis otro vietu vieniniekos 1994. un trešo vietu divniekos 1992. gada Pasaules čempionātā studentiem. Augstākais sasniegums Pasaules čempionātā ir 1997. gadā izcīnītā 7. vieta vieninieku sacensībās. 12 reizes Reinholds ir izcīnījis uzvaru Latvijas čempionātā.
Dainis Virga
Dainis Virga (dzimis, miris ) bija latviešu mūziķis, grupas Līvi bundzinieks. Viņa vecākais brālis Ainars Virga arī muzicēja grupā "Līvi".
Grupai Līvi viņš pievienojās 1987. gadā, atnākot no armijas, vēlāk arī kļuvis par grupas menedžeri. Dienesta laikā Padomju armijā (1985—1987) D. Virga bija karavīru Tautas estrādes ansambļa "Zvaigznīte" bundzinieks, dziedātājs un arī vadītājs.
Gājis bojā 2003. gada 26. jūlijā autoavārijā Nīcgales pagastā uz Rīgas-Daugavpils šosejas.
Rolands Štrobinders
Rolands Štrobinders (dzimis ) ir latviešu vieglatlēts, startē šķēpa mešanas sacensībās. 2017. gadā uzstādījis personisko rekordu 85,07 m.
Arī viņa tēvs Mārcis Štrobinders ir bijis šķēpa metējs, tēvs arī bijis pirmais treneris. Pēc tam sācis trenēties pie Ginta Palameika.
Karjera
2011. gada Eiropas junioru čempionātā R. Štrobinders izcīnīja 4. vietu ar jaunu personisko rekordu 75,71 m. 2012. gada augustā viņš kļuva par 13. latviešu šķēpemetēju, kas jaunās konstrukcijas šķēpu spējis raidīt tālāk par 80 metriem (81,20 m).
2015. gada pasaules čempionātā izcīnījis 19. vietu ar 79,11 m tālu metienu. Piedalījās arī, kur ar rezultātu 77,73 m ieņēma 28. vietu.
2017. gada jūlijā sacensībās Jelgavā R. Štrobinders uzstādīja personisko rekordu — 83,42 m, kvalificējoties dalībai pasaules čempionātā. Tomēr 2017. gada pasaules čempionātā viņš palika tikai 19. vietā ar 79,68 m tālu metienu. Vasaras beigās sacensībās Vācijā uzstādīja jaunu personisko rekordu — 85,07 m.
2018. gada Eiropas čempionātā iekļuva finālā, kur ieņēma 11. vietu ar rezultātu 76,59 m. Kvalifikācijā šķēpu raidīja 81,93 metrus tālu. 2019. gada Pasaules čempionātā Dohā ieņēma 17. vietu. 2022. gada Pasaules čempionātā Jūdžīnā arī neiekļuva finālā, ar rezultātu 79,39 m kvalifikācijā ieņemot 15. vietu. 2022. gada Eiropas čempionātā Minhenē ar 77,10 m tālu metienu ieņēma 8. vietu.
RCA
RCA var būt:
Alanīts-(La)
Alanīts-(La) (nosaukts skotu mineraloga Tomasa Alena vārdā) - rets minerāls. Izdalīts kā atsvišķs minerāls no alanīta 2003. gadā. Satur retus ķīmiskos elementus - lantānu (17,46%), cēriju (5,87%). Vāji radioaktīvs - 523 Bq/g.
Rīgas Latviešu biedrība
Rīgas Latviešu biedrība (RLB) ir viena no vecākajām latviešu sabiedriskajām organizācijām, kas dibināta 1868. gadā, likvidēta 1940. gadā un atkal atjaunota 1989. gadā.
Pirmsākumi
Pirmie latviešu biedrības dibināšanas mēģinājumi notika jau 19. gadsimta 40. tajos gados toreizējā Jelgavas priekšpilsētā (Pārdaugavā) grāfa Kellera vadībā. Pārdaugavā latviešu īpatsvars bija sevišķi liels un biedrošanās tradīcijas bija jau brāļu draudžu laikiem 18. gadsimtā, kad Jānis Šteinhauers izveidoja turīgo latviešu kopu, kas vāca rakstiskās liecības par Rīgas latviešu amatu vēsturi, viņa brālis Daniēls Rīgas rātei iesniedza prasību uzņemt latviešus namnieku kārtā. Pārdaugavas latviešu sabiedrība no jauna organizējās ap 1860. gadu skolotāja Jura Caunīša un sabiedriskā darbinieka Kaspara Biezbārža vadībā. 1861. gada 30. augustā Baltajā muižā norisinājās Pārdaugavas jaunlatviešu apspriede ar Bernhardu Dīriķi un no Pēterburgas atbraukušo Krievijas Impērijas Finanšu ministrijas ierēdni Krišjāni Valdemāru par Latviešu rakstniecības biedrības dibināšanu Latviešu literārās biedrības parauga, taču valdība to neapstiprināja. 1868. gada 2. martā sakarā ar neražu igauņu zemēs latviskās Rīgas mērnieku, liģeru un enkurnieku amatu brālības nodibināja "Latvisku palīdzības biedrību priekš trūkumu ciesdamiem igauņiem". Biedrība rīkoja labdarības pasākumus un ar lieliem panākumiem uzveda lugu "Žūpu Bērtulis".
Pirmais posms
Rīgas Latviešu biedrības (RLB) dibināšanas iniciatori bija ierēdnis Bernhards Dīriķis, arhitekts Jānis Frīdrihs Baumanis un fabrikants Rihards Tomsons. Pirmās pulcēšanās protokols rakstīts J.F. Baumaņa dzīvoklī 1868. gada 16. augustā un jau 24. oktobrī Krievijas Iekšlietu ministrijā tika apstiprināti biedrības statūti. Dibinātāju pilnsapulce sanāca 22. novembrī, tajā piedalījās vairāk nekā 100 biedru, kuri ievēlēja 36 runas vīrus. Savukārt tie no sava vidus par biedrības priekšnieku ievēlēja B.Dīriķi un par viņa biedriem R.Tomsonu un J.F.Baumani. Biedrības pirmās telpas bija tagadējā Tērbatas ielā.
Biedrības galvenie mērķi sākotnēji bija palīdzība trūkumcietējiem un derīgu zināšanu, "godīgas kārtības" un "gara apgaismošanas" izplatīšana starp Rīgas latviešiem. Politika biedrības statūtos nebija paredzēta, tomēr tā deva milzīgu ieguldījumu latviešu izglītības un kultūras attīstībā, tostarp Latviešu Vispārējo Dziesmu svētku organizēšanā. RLB karogā tika ierakstītie vārdi "stāvi stipri, strādā droši".
Biedrībā jau 1868. gadā sāka darboties pirmais latviešu teātris, pie RLB Zinību komisijas darbojās Derīgo grāmatu nodaļa, kura izdeva nozīmīgus izdevumus, ieskaitot pirmo Latviešu Konversācijas vārdnīcu četros sējumos. Biedrība 1869. gadā Katlakalnā uzcēla pieminekli Garlībam Merķelim. 1870. gadā tā pārcēlās uz savu namu tagadējā Merķeļa ielā, kas 1908. gadā nodega, bet tika ātri atjaunots daudz plašākā ēkā 1910. gadā. Brīvības cīņu laikā 1918. gada decembrī RLB namā tika formētas latviešu militārās vienības Rīgas aizstāvēšanai. Bermonta armijas uzbrukuma laikā Rīgas Latviešu biedrības namā 1919. gada oktobrī ierīkoja Rīgas aizstāvju ēdināšanas punktu, ko vadīja Latvijas Tautas padomes priekšsēdētāja Jāņa Čakstes sieva Justīne.
Otrais posms
Pēc Pirmā pasaules kara un Latvijas Republikas nodibināšanas RLB pieskaņoja savus statūtus 1923. gada 18. jūlija Biedrību likumam. Tās muzejs, teātris un daudzas citas biedrības aizsāktās nozares pārgāja valsts pārziņā. Biedrības darbības mērogi sašaurinājās un Andreja Krastkalna vadībā RLB pārtapa par elitāru organizāciju, tās namā pulcējās Rīgas augstākā sabiedrība, notika greznas balles un pieņemšanas. Paralēli šai ārēji spožajai darbībai strādāja tradicionālās komisijas, entuziastus pamazām nomainīja akadēmiski izglītoti speciālisti, veidojās jaunas struktūras, piemēram, nacionālās un politiskās audzināšanas nodaļa, radās vienas profesijas kopas un interešu klubi. 1940. gadā pēc Latvijas okupācijas RLB darbība tika pārtraukta.
Ar Latvijas marionešu valdības sabiedrisko lietu ministra P. Blaua 1940. gada 18. jūlija rīkojumu Rīgas Latviešu biedrības nams tika nodots Sarkanās armijas rīcībā.
Darbības pārtraukums
Pēc tam, kad nacistiskās Vācijas karaspēks 1941. gada 1. jūlijā ieņēma Rīgu, Rīgas Latviešu biedrības namā izveidoja Latviešu organizāciju centru, kura vadīšanu uzņēmās bijušais satiksmes ministrs Bernhards Einbergs. Latviešu organizāciju centrs nesekmīgi mēģināja pārņemt varu okupētajā Latvijā un izdot laikrakstu "Tēvija". Pēc ottreizējās PSRS okupācijas likvidētās Rīgas Latviešu biedrības namā atradās Baltijas kara apgabala virsnieku nams, kurā 1946. gada 26. janvārī — 3. februārī norisinājās Baltijas kara apgabala kara tribunāls, kurā publiskā tiesas prāvā uz nāvi notiesāja septiņus Ostlandes militārās pārvaldes augstākos virsniekus. Mēģinājums atgūt zaudēto namu latviešu kultūras iestāžu vajadzībām notika t.s. "Atkušņa periodā" 1957. gadā, kad tika izsludināts LPSR Valsts Dailes teātra celtniecības projektu konkurss. Teātra direktors J. Palkavnieks cita starpā 1957. gada augustā saņēma pamatotu projektu pārbūvēt ēku Merķeļa ielā 13, lai tajā varētu novietoties Jāņa Raiņa vārdā nosauktais Valsts Dailes teātris, Mākslas darbinieku nams un apakšējā stāvā un pagrabā — Mākslinieku klubs ar restorānu.
Trešais posms
Biedrība tika atjaunota 1989. gada 14. janvārī un par tās priekšsēdētāju ievēlēja rakstnieku un sabiedrisko darbinieku Andri Kolbergu. No 1989. gada 4. oktobra līdz 1991. gada 2. martam RLB vadīja filozofs un sociologs Pēteris Laķis. Viņa vadībā tika veikti priekšdarbi biedrības nama pārņemšanai no PSRS bruņotajiem spēkiem. 1993. gada sākumā spiedīgo finansiālo apstākļu dēļ notika mēģinājums biedrības ēku un pašu RLB komercializēt, tomēr tā tika saglabāta kā latviska kultūras organizācija. No 1993. gada 7. aprīļa līdz savai nāvei 1998. gada 9. oktobrī RLB vadīja teātra režisors Pēteris Pētersons, no 1999. gada 24. februāra līdz 2002. gada 5. martam kinorežisors Jānis Streičs, kura vadībā biedrība aizsāka jaunu projektu — ikgadējo kultūras programmu „Gaismu sauca”. Gadu gaitā tā veltīta izcilām personībām Latvijas kultūras dzīvē — Pēterim Miglinīkam, Auseklim, Kārlim Skalbem, Krišjānim Baronam, Ansim Lerham-Puškaitim, Ādolfam Alunānam, Marģerim Zariņam, Jānim Jaunsudrabiņam, Jurjānu Andrejam, Edvartam Virzam, Stērstu Andrejam, Ernstam Glikam, Aleksandram Būmanim. 1999. gadā tika piešķirti līdzekļi RLB nama daļas restaurācijai un renovācijai, kas ilga no 1999. gada jūnija līdz 2000. gada februārim. No 2002. gada 5. marta līdz 2010. gada 3. februārim RLB vadīja literatūrzinātnieks, rakstnieks Valdis Rūmnieks, vēlāk Ingmārs Čaklais.
RLB atjaunoja sadarbības līgumus ar tām organizācijām, ar kurām biedrībai ir ilgstoša un noturīga sadarbība: 2004. gadā ar Nacionālo bruņoto spēku štābu, Latvijas Zinātņu akadēmiju un RLB un nacionālās kultūras attīstības fondu. 2005. gadā ar Latvijas Kultūras koledžu un Rīgas Brāļu kapu un Latvijas vēsturiskā mantojuma fondu, savukārt 2006. gadā ar Latvijas Bērnu fondu. Notika arī vairākas svarīgas diskusijas: kopīgi ar Latvijas Inteliģences apvienību tika organizēta publiskā diskusija “Latvijas brīvības un neatkarības 20 gadi (1991—2010). Iegūtais. Zaudētais. Ko darīsim tālāk?”, sadarbībā ar Radošo savienību padomi un lielākajām kultūras nozares organizācijām rīkota diskusija “Cīņa par kultūru ir cīņa par valsti!”, kurā piedalījās piecu lielāko politisko apvienību kultūras ministra kandidāti un notika Rīgas Latviešu biedrības biedru — jauniešu ierosināta diskusija “Augstākās izglītības kvalitāte Latvijā”.
Rīgas Latviešu biedrības komisijas
Patlaban RLB darbojas 10 komisijas un "Tautas dzīvā spēka pētniecības centrs":
Biedrības nams
Ēka celta 1909.-1910. gadā neoklasicisma stilā pēc Eižena Laubes un Ernesta Poles projekta. Celtnes fasādi grezno dekoratīvi panno "Skaistums", "Spēks", "Māksla" un citi., kurus mozaīkas un krāsota cementa tehnikā gleznojis Janis Rozentāls. Cita starpā Rozentāls attēloja tur arī alegoriskas senbaltu dievības. 1938. gadā pēc Laubes projekta namu paplašināja, uzceļot jaunu piebūvi stūrī ar Arhitektu ielu.
Ugunsmūris
Ugunsmūris (en) ir drošības sistēma, kas paredz speciāli programmēta datora ievietošanu starp kādas organizācijas lokālo datoru tīklu un Internetu. Ugunsmūris aizsargā šo lokālo tīklu no nesankcionētas Interneta tīkla lietotāju piekļuves, bet apgrūtina aizsargātā tīkla lietotājiem šī paša tīkla pakalpojumu izmantošanu.
Starptīklu aizsardzība jeb ugunsmūris ir drošības sistēma, kas paredz speciāli programmēta datora ievietošanu starp kādas organizācijas lokālo tīklu un Internetu, lai pasargātu no iespējamiem uzbrukumiem. Ugunsmūris aizsargā šo lokālo tīklu no nesankcionētas interneta lietotāju piekļuves, bet arī apgrūtina aizsargātā tīkla lietotājiem interneta pakalpojumu izmantošanu. Ja lokālajam tīklam ir vairāki savienojumi ar Internetu, tad ugunsmūris jāuzstāda uz katru savienojumu. Ir jāievēro šādi nosacījumi:
Pakešu filtrēšana
Galvenais mehānisms ko lieto ugunsmūrī, ir pakešu filtrēšana. Pakešu filtrs ir tāda programmatūra, kas ļauj regulēt pakešu caurlaidi caur maršrutētāju. Administratoram ir jānoskaņo filtrs norādot, kādas paketes drīkst iet cauri un kādas ir jābloķē. Filtrs parasti pārbauda laukus paketes galvenē ar attiecīgām IP adresēm, bet tas var bloķēt arī noteiktus protokolus. Kritēriji, pēc kuriem pārbauda paketes galvenes, var būt šādi:
Kombinējot šos kritērijus var uzdot pakešu caurlaides nosacījumus.
Ugunsmūru dažādība
Ugunsmūri tiek iedalīti vairākos veidos atkarībā pēc šādiem raksturlielumiem:
Atkarībā no aptveršanas apjoma kontrolētām datu plūsmām ugunsmūri iedalās: Regresējošs variants — tiek izmantots tradicionālais ugunsmūris serverī, lai ierobežotu piekļuvi saviem resursiem.
Atkarībā no līmeņa, kurā notiek piekļuves kontrole, ugunsmūri dalās: Daži risinājumi, kas attiecas uz pakešu pielikumu līmeņa ugunsmūriem, iekļauj sevī starpniekserverus ar protokolu specializāciju. Proksī serveru iespējas un daudzprotokolu specializācija padara filtrēšanu daudz elastīgāku nekā klasiskajos ugunsmūros, taču ir arī visi proksīs serveru trūkumi (piemēram datplūsmas anonimizācija).
Atkarībā no aktīvo savienojumu atsekošanas ugunsmūri iedalās:
Tipiskākās iespējas
Aizsardzības rezultātā var tikt bloķēti daži lietotājam nepieciešami servisi, kā piemēram Telnet, FTP, SMB, NFS utt. Tādēļ ugunsmūra uzstādīšanai un konfigurēšanai nepieciešama tīkla drošības speciālista līdzdalība, citādi ļaunums, kas var rasties no nepareizas konfigurēšanas var pārsniegt ieguvumu.Tāpat ir jāatzīmē tas, ka ugunsmūra izmantošana palielina atsaukšanās laiku un samazina tīkla caurlaidības spēju, jo filtrēšana patērē noteiktu laiku.
Problēmas
Ugunsmūris nav pilnīga aizsardzība pret visiem draudiem un tas neveic šādas funkcijas:
Lai novērstu pēdējās divas problēmas tiek izmantoti atbilstoši papildu līdzekļi, visbiežāk — pretvīrusu programmatūra. Parasti šīs programmas pieslēdzas pie ugunsmūra un izlaiž caur sevi atbilstošu datplūsmas daļu. Taču šāda datu analīze prasa aparatūras papildu resursus, tāpēc tas tiek veikts uz katra tīkla mezgla atsevišķi.
Reinholds
Reinholds var būt:
Vētra (filma)
"Vētra" ir 1960. gadā uzņemtā latviešu padomju aktierfilma. Filmas režisori ir Rolands Kalniņš un Varis Krūmiņš. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā pēc tāda paša nosaukuma Viļa Lāča romāna 1. grāmatas.
Sižets
Komunistu pagrīdes darbība 1939. - 1940. gados, Latvijas valdības gāšana, politieslodzīto atbrīvošana.
RIM
RIM var būt:
Babajaga
Babajaga (ru, sr, bg, pl, hr, sl) slāvu mitoloģijā ir meža burve, kas dzīvo meža būdā un lido ar slotu vai piestā. Viņai raksturīga divējāda daba; Babajaga var gan palīdzēt ar padomu vai burvestību, gan apēst tos, kas iemaldījušies viņas būdā.
Viktors Igo
Viktors Igo (Victor-Marie Hugo, dzimis Bezansonā (franču: Besançon), miris ) bija franču romantisma rakstnieks. Igo darbojās arī dzejā, dramaturģijā un publicistikā. Iespējams, franču kultūrā augstāk tiek vērtēta Igo dzeja un dramaturģija, tomēr pārējā pasaulē viņš pazīstams kā romānu autors, no kuriem pazīstamākie ir "Parīzes Dievmātes katedrāle" (Notre-Dame de Paris, 1831), "Nožēlojamie" (Les Misérables, 1862), "Cilvēks, kas smejas" (L'Homme qui rit, 1869).
Biogrāfija
Dzimis Bezansonā Napoleona armijas ģenerāļa (pārliecināta republikāņa un ateista) un kuģu būvnieka meitas (pārliecinātas katolietes) ģimenē. Vecāku uzskatu atšķirība spēcīgi ietekmēja Igo vēlākos uzskatus. Bērnību Viktors Igo kopā ar tēvu, kas tur bija dienesta darīšanās, pavadīja Marseļā, Korsikā, Elbā, Itālijā un Madridē, periodiski atgriežoties Parīzē. No 1814. līdz 1818. gadam Igo mācījās licejā un tur 14 gadu vecumā sāka literāro darbību.
1824. gadā publicēja pirmo dzejoļu krājumu (Nouvelles Odes et Poésies Diverses), par kuru ieguva karaļa Luija XVIII stipendiju. 1826. gadā izdotais dzejoļu krājums (Odes et Ballades) atnesa Igo vispārēju atpazīstamību Francijā, bet 1831. gadā publicētais romāns "Parīzes Dievmātes katedrāle" — vispasaules slavu. 1841. gadā viņš tika ievēlēts Franču akadēmijā, bet karalis Luijs Filips iecēla Igo pēru kārtā. Izmantojot Pēru palātu, Igo iesaistījās politiskajā dzīvē un uzstājās par nāvessoda atcelšanu — tādi turpinot aizstāvēt pozīciju ieņemtu jau agrajā jaunībā savos pirmajos literārajos darbos "Nāvinieka pēdējā diena" (Le dernier jour d'un condamné) (1829) un " Klods Gio" (Claude Gueux) (1834), sociālo līdztiesību, preses brīvību un Polijas pašpārvaldi.
Pēc 1848. gada revolūcijas darbojās likumdošanas un satversmes sapulcē. Pēc tam, kad Francijā varu pārņēma Napoleons III, Igo devās trimdā, iesākumā uz Briseli, vēlāk uz Džērsiju un Gērnsiju. Dzīvodams Gērnsijā, Igo publicēja romānu "Nožēlojamie". Kaut arī 1859. gadā Napoleons III deklarēja politisko amnestiju, Igo atteicās ierasties Francijā līdz 1870. gadam, kad Napoleons III zaudēja varu un Igo triumfāli atgriezās Parīzē.
1870. gada Franču-prūšu kara laikā Igo dzīvoja aplenktajā Parīzē. Mira 1885. gadā Parīzē, apglabāts Panteonā vienā kapličā ar Aleksandru Dimā un Emīlu Zolā.
Stereotips
Stereotips ir vispārējs, vienkāršots priekšstats par kādu sabiedrības grupu. Bieži vien tas ir negatīvs un saistās ar aizspriedumiem un diskrimināciju. Stereotipi ir ļoti noturīgi, un pārmaiņas tajos notiek tikai ilgākā laika posmā.
Sociālie stereotipi
Sociālie stereotipi ir vecāku un sabiedrības iemācītās uztveres shēmas, relatīvi stabili un parasti vienkāršoti priekšstati par sociālajiem objektiem — cilvēkiem, grupām, notikumiem. Stereotipi ir ļoti daudzveidīgi. Izplatītākie no tiem ir dzimuma, rasu, etniskie un vecuma stereotipi.
Vecuma stereotipi
Vecuma stereotipi lielākoties ir negatīvi, bet, neraugoties uz to, vispārinājumi, kas attiecas uz cilvēka vecumu, var būt daļēji patiesi. Gados vecāki cilvēki tiek uzskatīti par slimiem, lēnīgiem, aizmāršīgiem, skopiem, vientuļiem. Pastāv stereotips, ka pusaudži velkā ādas jakas, klausās rokmūziku un skatās šausmu filmas.
Alofans
Alofans (no grieķu allos — "cits" un phanos — "šķist") — diezgan izplatīts mineraloīds, savdabīga, cieta alumīnija-silīcija želeja. Atklāts 1816. gadā. Ja minerālam ir vara piejaukums, to viegli sajaukt ar hrizokollu.
Sinonīmi: allofanīts, elhurajīts, ilbaīts, rīmanīts, šroterīts.
Tava laime
"Tava laime" ir 1960. gadā uzņemtā latviešu padomju aktierfilma. Filmas režisore ir Ada Neretniece. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā.
Sižets
Bankas finanšu inspektore Velta Roze ar sava priekšnieka atbalstu iestājas par kuģu remontrūpnīcas rekonstrukciju, kam projektu izstrādājis rūpnīcas brigadieris Juris Egle. Tomēr rūpnīcas galvenais inženieris Gunārs Liepa, kurš mīl Veltu, lūdz tai atteikties no projekta īstenošanas, lai pats varētu kāpt pa karjeras kāpnēm. Velta izšķiras ar Gunāru un satuvinās ar Juri.
U2 singlu diskogrāfija
Šis ir īru rokgrupas U2 singlu un EP saraksts.
Singli
Visu izdoto singlu topu pozīcijas ASV, Lielbritānijā, Īrijā, Kanādā, Zviedrijā, Austrālijā un Latvijā.
EP
Norādītas EP topu pozīcijas Apvienotās Karalistes un ASV topos.
WTF?!
WTF?! ir industriālā roka grupas KMFDM septiņpadsmitais studijas albums. WTF?! tika izdots.
Divpunktu mārīte
Domājams, ka kukaiņa latviskais nosaukums aizgūts no latviešu dievības Māras vārda, kas sevī iemieso zemes spēku. Par Latvijas nacionālo kukaini divpunktu mārīti 1991. gadā noteica Latvijas Entomoloģijas biedrība.
Momentānais ātrums
Momentānais ātrums, arī vienkārši ātrums, ir vektoriāls fizikāls lielums, kas raksturo pārvietojuma izmaiņu pret noteiktu atskaites sistēmu laika vienībā. Starptautiskajā mērvienību sistēmā ātruma mērvienība ir metri sekundē (m/s), bet ikdienā plaši izmanto arī citas mērvienības, piemēram, kilometri stundā (km/h) vai jūdzes stundā (mph, angliski runājošās zemēs). Formulās ātrumu visbiežāk apzīmē ar \vec v (la).
Momentāno ātrumu var aprēķināt, atvasinot pārvietojumu pēc laika:
Formulas skaitītājā ir ķermeņa pārvietojums ļoti īsā laika intervālā, kas norādīts formulas saucējā. Momentāno ātrumu ikdienā var noteikt ar spidometra palīdzību.
Momentānā ātruma maiņu laika intervālā raksturo paātrinājums.
Rūpija
Rūpija ir naudas vienība Indijā, Šrilankā, Nepālā, Maurīcijā, Seišelu salās un Indonēzijā. Vārds rupyakam sanskritā nozīmē sudrabs.
Mūsdienu rūpijas
Maldīvijā ir naudas vienība ar līdzīgu nosaukumu: rufija.
Sandra Kļaviņa
Sandra Kļaviņa (dzimusi Cēsīs) ir latviešu aktrise.
Beigusi Rīgas 6. vidusskolu (1990). Mācījusies Latvijas Nacionālā Kinematogrāfijas centra Kinoaktieru studijā (1990—1993) un Latvijas Kultūras akadēmijā (1993—1997). Kopš 1997. gada ir Jaunā Rīgas teātra aktrise.
Nozīmīgākās lomas: Šoša (I. Baševiša-Zingera "Muzikants un prostitūta", 1997), Sekretāre (A. Šniclera "Rondo", 2000), Tuņa (J. Ivaškeviča “Vilkmuižas jaunkundzes”, 2000), Santa (J. Griškoveca “Pilsēta”, 2001), Amanda (K. Čērčila “Zelta meitenes”, 2001), Katrīna (M. Akselsones "Līze Luīze", 2004), Natālija Petrovna (I. Turgeņeva "Mēnesis uz laukiem", 2005), loma V. Sorokina romāna dramatizējumā "Ledus. Kolektīva grāmatas lasīšana ar iztēles palīdzību Rīgā" (2005) un autorkompozīcijās "Klusuma skaņas" (2007), "Zilākalna Marta" (2009) un "Melnais piens" (2010), Olga ("Oņegins. Komentāri", pēc A. Puškina motīviem, 2012), Ļoļečka Carevska (M. Kuzmina "Peldošie – ceļojošie", 2014). Spēlējusi monoizrādē - A. Kristi "Lakstīgalu māja" (2016).
Filmējusies TV seriālos "Vienas vasaras zieds", "Saldais pārītis" (2006. un 2018. gadā) un "Māja pie ezera", kā arī filmās "Nerunā par to" (2007) un "Sēņotāji" (2013).
S. Kļaviņa 2001. un 2005. gadā atzīta par "Spēlmaņu nakts" gada aktrisi. 2015. gadā ieguvusi Lilitas Bērziņas balvu.
Bijusi precējusies ar aktieri Kasparu Zvīguli, abiem ir kopīga meita.
Bogdanovs
Bogdanovs (ru, no personvārda Bogdans (Богдан); sieviešu dzimtē Bogdanova (Богда́нова)) ir izplatīts krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
29. decembris
29. decembris ir gada 363. diena pēc Gregora kalendāra (364. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 2 dienas.
Vārda dienas
Ilgona, Solveiga
Falcon 1
Falcon 1 jeb Falcon I (tulkojumā ‘piekūns’) ir nesējraķete, kuru izstrādājusi un izgatavojusi kompānija SpaceX.
Starti
Nesējraķetes startu uzskaitījums (nepilnīgs):
Aizspriedums
Par aizspriedumu sauc pārsteidzīgu, novecojušu vai citādi nepietiekami pamatotu spriedumu. Nereti par aizspriedumiem dēvē kādu sociālu grupu negatīvu vērtējumu, kas balstīts uz vispārinājumu. Aizspriedumi bieži vien ir stereotipu pamatā, nevis otrādi, tie parasti izpaužas diskriminācijā pret kādu grupu vai atsevišķiem tai piederīgajiem vērstā uzvedībā. Aizspriedumi var būt saistīti arī ar cilvēku dzimumu. Aizspriedumus nosaka cilvēku sociāli ekonomiskais statuss, sociāli ekonomiskā situācija un sabiedrībā valdošā ideoloģija. Atbrīvošanās no aizspriedumiem ir ļoti grūta, to saknes bieži vien ir meklējamas jau agrā bērnībā, tos uztur un nostiprina cilvēka informācijas uztveres un apstrādes atsevišķi mehānismi, reizēm arī rakstītas vai nerakstītas sabiedrībā pieņemtās normas. Individuāli kontakti var mazināt aizspriedumus pret kādu vai pat novest pie pilnīgas to izskaušanas. Aizspriedumus var ietekmēt ne tikai tiešie kontakti, bet arī to vai citu grupu atspoguļojums masu informācijas līdzekļos, kinofilmās, literatūrā.
Ūdeņraža bumba
Ūdeņraža bumba jeb kodoltermiskā bumba ir bumba, kurā sprādzienu izraisa enerģija, kas atbrīvojas vieglo elementu kodoltermiskajās reakcijās.
Pirmās ūdeņraža bumbas, kas ir viens no kodolieroču paveidiem, parādījās divdesmitā gadsimta piecdesmitajos gados. Kā "degviela" tajās tiek izmantots ūdeņradis, precīzāk, litija-6 deiterīds, kas ir litija izotopa ar atommasu 6 savienojums ar ūdeņraža izotopu deitēriju. Ūdeņraža bumbas ir vairākas reizes spēcīgākas par atombumbām (parasto atombumbu izmanto kā ūdeņraža bumbas "detonatoru").
Pirmais ūdeņraža bumbas izmēģinājums notika Bikini atolā, to veica ASV. 1961. gada 30. oktobrī PSRS veica pasaules vēsturē lielāko kodolsprādzienu, kas notika, izmēģinot 50 megatonnas spēcīgu ūdeņraža bumbu Novaja Zemļa arhipelāgā.
Ladino
Ladino (לאדינו, Ladino), ebreju-spāņu valoda (גֿודיאו-איספאנייול, Djudeo-espanyol) jeb sefardu valoda ir romāņu valoda, kas radusies uz senās spāņu valodas bāzes. Būtībā tā ir arhaiska Kastīlijas spāņu valoda ar daudziem ivrita un aramiešu valodas elementiem. Tajā ir jūtamas arī arābu, turku un pat grieķu valodas ietekme.
Ladino valodas pirmsākumi ir meklējami 1492. gadā, kad ebreji, kuri nepieņēma tiem uzspiesto kristietību, bija spiesti izceļot no Spānijas. Tie uzsāka dzīvi citās valstīs, asimilējot to valodas, kā rezultātā radās ladino valoda. Mūsdienās ladino valodā runā aptuveni 100 tūkstoši sefardu ebreju, kas galvenokārt dzīvo Izraēlā. Citās pasaules zemēs šī valoda ir tuvu izmiršanai. Tiek lēsts, ka Turcijā dzīvo 8 tūkstoši ladino pratēju, Amerikas Savienotajās Valstīs — 3,5 tūkstoši, Francijā — 2,5 tūkstoši un Grieķijā — 1,3 tūkstoši.
Polijas—Lietuvas kopvalsts dalīšanas
Polijas dalīšanas jeb Polijas-Lietuvas dalīšanas (pl, lt) bija – teritorijas sadalīšana starp Prūsiju, Krieviju un Austriju 18. gadsimta 2. pusē (1772–1795).
Lēmums par sadalīšanu tika pieņemts jau 1772. gada 4. janvārī Pēterburgā, kur Krievija un Prūsija noslēdza slepenu līgumu par "Polijas Republikas sadalīšanu un pacifikāciju". 1772. gada 19. februārī Vīnē tika parakstīta trīspusēja Austrijas-Krievijas-Prūsijas vienošanās par ietekmes zonām Polijā-Lietuvā un augusta sākumā visu trīs lielvalstu karaspēki iegāja tās teritorijā, parakstot 5. augustā līgumu par Polijas sadalīšanu. Polijas-Lietuvas valdnieks Staņislavs Poņatovskis protestēja pret Krievijas un Prūsijas vienošanos, tomēr viņam nebija reālas varas, lai tai pretotos.
Kopumā notika trīs dalīšanas:
Dalīšanu rezultātā beidza pastāvēt Polijas un Lietuvas kopvalsts un Krievijas Impērija ieguva plašas teritorijas, tostarp Kurzemes un Zemgales hercogistes, Piltenes apgabala un Inflantijas vaivadijas zemes.
Priekšvēsture
Pēc Lielā Ziemeļu kara (1700-1721) Polijas-Lietuvas valsts (Rzeczpospolita Obojga Narodów) zaudēja savu lielvalsts statusu un pakāpeniski nokļuva arvien lielākā atkarībā no Krievijas Impērijas. Lai gan Polijas-Lietuvas valdnieks Augusts II Stiprais atteicās piedalīties Nīštates miera sarunās, tomēr Krievijas imperators Pēteris I arī bez viņa piekrišanas pievienoja saviem valdījumiem bijušo Zviedru Vidzemes teritoriju, kas pēc iepriekš noslēgtajiem līgumiem pienācās Polijai-Lietuvai. Pēc Augusta II nāves notika Polijas mantojuma karš (1733–1735), kurā Francijas atbalstītais karalis Staņislavs Leščiņskis zaudēja Polijas karaļa troni un to ieguva Austrijas Kārļa VI un Krievijas Annas I atbalstītais Augusts III Saksis. 1763. gadā Krievijas karaspēks padzina viņa dēlu Kurzemes hercogu Kārli no Jelgavas un Kurzemes un Zemgales hercogiste nokļuva Krievijas Impērijas politiskā atkarībā, kaut arī formāli turpināja būt Polijas-Lietuvas vasaļvalsts. Prūsijas karalis Frīdrihs II Lielais pēc uzvaras Austrijas mantojuma karā centās paplašināt savus valdījumus un pievienot Polijas karaļa pakļautībā esošo Varmijas arhibīskapiju (Archidioecesis Varmiensis), kas līdz 1566. gadam bija padota Rīgas arhibīskapijai. Lai samierinātu Austriju un Prūsiju, Francijas diplomāti piedāvāja Prūsijai atteikties no iekarotās Silēzijas, pretī iegūstot Varmiju un Kurzemi, bet Frīdrihs II no tā atteicās un arvien vairāk nosliecās uz militāru savienību ar Krieviju, kas tika noslēgta 1764. gadā ar mērķi vājināt Austrijas un Saksijas kūrfirstistes ietekmi Polijā-Lietuvā.
1772. gada Pēterburgas slepenā konvencija
Krievijas ķeizarienes Katrīnas II pilvarotie grāfs Ņikita Paņins un kņazs Aleksandrs Goļicins sarunās ar Prūsijas karaļa pilnvaroto sūtni Pēterburgā grāfu Viktoru Frīdrihu Solmsu vienojās par sekojošo:
Slepenajai konvencijai bija pievienota arī īpaši slepena daļa par iespējamām darbībām gadījumā, ja Austrija nepiekritīs Polijas dalīšanas plānam.
Nākamās dalīšanas
Vīnes kongresa laikā 1815. gadā nolemto Polijas sadalīšanu 19. un 20. gadsimta poļu trimdinieki reizēm dēvēja par "Polijas ceturto dalīšanu". Jebkurā gadījumā Polijas-Lietuvas kopvalsts 18. gadsimta sadalīšana atstāja bīstamu precedentu nākamajām Vācijas un Krievijas politiķu paaudzēm, kas šādā veidā atkārtoti ķērās pie Centrālaustrumeiropas zemju dalīšanas.
Pirmā pasaules kara laikā ar Brestļitovskas miera līgumu 1918. gada 3. martā Padomju Krievijas atteicās no 18. gadsimtā Polijas-Lietuvas dalīšanās iegūtajām teritorijām.
Falcon
Falcon (no en "piekūns") var būt:
Spānijas karogs
Spānijas karogs (es) ir viens no Spānijas nacionālajiem simboliem. Tas tika pieņemts. Karogam ir trīs horizontālas joslas (divas sarkanas un viena dzeltena). Šo karoga versiju izvēlējās Spānijas karalis Karloss III no 12 dažādām karoga versijām.
Kolomna
Kolomna (ru) ir pilsēta pie Maskavas upes ietekas Okas upē Maskavas apgabalā Krievijā. Tā atrodas 114 km uz dienvidaustrumiem no Maskavas.
Nosaukums
Uzskata, ka pilsētas nosaukums cēlies no pirmiedzīvotāju baltu vārda "kalme".
Iron Lord
Iron Lord ir Orou Mama un Ivana Jakota 1989. gadā izstrādāta un Ubisoft izdotā Atari ST viduslaiku multi arkādes žanra spēle. Tai bija ilga aizkavēšanās un haotiska izstrāde.
Spēles žanrs ir līdzīgs Cinemaware's Defender of the Crown spēles žanram.
Džela
Džela ir pilsēta Kaltanisetas provincē Sicīlijas dienvidos Itālijā. Džela atrodas Vidusjūras krastā 84 km no Kaltanisetas pilsētas. Džela ir nozīmīga rūpniecības un ostas pilsēta. Ļoti nozīmīga ir naftas pārstrāde.
Zilspāru ģints
Zilspāres jeb zilspāru ģints (Calopteryx) ir spāru kārtas (Odonata) ģints, kas pieder pie vienādspārnu spāru apakškārtas (Zygoptera).
Zilspārēm ir plaša izplatība, bet tās nav sastopamas Dienvidamerikā un Āfrikā, un, protams, Antarktīdā. Latvijā sastopamas 2 zilspāru sugas: un.
Morfoloģija
Savu nosaukumu zilspāres guvušas no tā, ka ģints spāru tēviņi ir tumši zilā krāsā. Tēviņiem ir koši, krāsaini spārni, bet mātītēm spārni parasti ir bezkrāsaini. Retu reizi dažām mātītēm attīstās tēviņiem līdzīgi spārni. Abiem dzimumiem iztrūkst spārnu pterostigmas.
Sistemātika
ģints Zilspāres (Calopteryx)
Superlīga
Superlīga var būt:
Fokuss
Fokuss (no de, kas savukārt no la — 'pavards') var būt:
Īmirs
Īmirs ( - 'divdzimumu būtne', 'dvīņi'), saukts arī par Aurgelmiru, Brimiru vai Blainu, senskandināvu mitoloģijā bija milzis, no kura ķermeņa tika radīta pasaule.
Īmira rašanās un pasaules radīšana
Bora dēli Odins, Vili un Vē nogalināja Īmiru, un viņa asinīs noslīka gandrīz visa sarmas milžu paaudze, izņemot divus — Trudgelmira dēlu Bergelmiru un viņa sievu, no kuriem radās jauna sarmas milžu cilts. Odins un viņa brāļi no Īmira ķermeņa radīja pasauli: no miesas un ādas zemi, no asinīm jūras un ezerus, no matiem mežu, no kauliem kalnus, no zobiem klintis, no smadzenēm mākoņus, no galvaskausa debesjumu un no uzacīm — Midgardas sienu. Īmira galvaskausu turēja četri rūķi, ko dēvēja par Ziemeļiem, Rietumiem, Dienvidiem un Austrumiem.
VEF I-12
VEF I-12 ir uz VEF I-11 bāzes konstruētais mācību iznīcinātājs. Iznīcinātāja autors ir VEF aviācijas nodaļas galvenais konstruktors Kārlis Irbītis.
Vēsture
1937. gada vasarā I-12 piedalījās Anglijas sacensībās King Cup Race un ieguva pirmo godalgoto vietu, turklāt I-12 ieguva starptautisku atzinību. Vēlāk ar šo lidmašīnu tika uzstādīti vairāki rekordi. Sērija no četriem lidaparātiem, kuriem dzinēji tika iepirkti par saziedotajiem līdzekļiem: divus dzinējus uzdāvināja Latvijas Zemkopības ministrija, pa vienam - Rūpnieku apvienība un Tirgotāju apvienība. Lidmašīnas cena bija 22 000 lati. Tika izgatavoti vienvietīgā un divvietīgā lidaparāta varianti, divvietīgā variants tika pārtaisīts par vienvietīgo, tādi lidaparāti bija Aizsargu aviācijai. Kopumā Aizsargu aviācijā bija 4 VEF I-12, divi divvietīgie un divi vienvietīgie, iznīcinātāju pilotu apmācībai, aprīkoti tai skaitā arī ar fotoložmetējiem. 1938. gada maijā četri Aizsargu aviācijas piloti divos I-12 veica lidojumu uz Helsinku aviācijas svētkiem. Demonstrāciju lidojumi beidzās 17. maijā ar aviokatastrofu, kuras rezultātā gāja bojā latviešu pilots Kārlis Lešinskis un somu pilots Mari Kuopamjaki. Otrā aviokatastrofa ar šo lidmašīnu tipu notika Spilves lidlaukā, kur gāja bojā Toms Gailītis. Pārējās lidmašīnas tika izkomplektētas pēc 1940. gada aneksijas. Kopumā tika izgatavotas 12 VEF I-12 lidmašīnas.
Post scriptum
Post scriptum (lv, saīsināts kā P.S.) ir teksts, kas pierakstīts vēstules beigās pēc paraksta. Šis teksts var būt vienu teikumu, vienu rindkopu vai pat vairākas rindkopas garš.
Gotiskais metāls
Līdz šim komerciāli veiksmīgākās mūzikas grupas, kam tiek piedēvēts gotiskā metāla žanrs, ir HIM, Lacuna Coil, Evanescence un Cradle of Filth.
Polietilēns
Polietilēns ((−CH2−)n) ir termoplastisks polimērs, kuru iegūst, polimerizējot etilēnu. To dažreiz sauc arī par polimetilēnu, jo tā molekulas sastāv no savā starpā saistītām metilēngrupām (−CH2−). Polietilēns ir viegla plastmasa (parasti blīvums ir mazāks par ūdens blīvumu). Polietilēnam ir iespējama liela kristalizācijas pakāpe.
Iegūšana
Pamatā ir divas metodes, ar kurām iegūst dažādu veidu produktu: augstspiediena metode (iegūst zema blīvuma polietilēnu) un zemspiediena metode (parasti iegūst augsta blīvuma polietilēnu). Zemspiediena metodi dažreiz sauc par katalizatora metodi, jo te lieto katalizatorus.
Polietilēns ir ķīmiski izturīgs (labi iztur gan skābes, gan sārmus), taču daži paveidi var palikt mīksti organiskajos šķīdinātājos. Polietilēns ir labs elektroizolācijas materiāls un sākumā to lietoja koaksiālajos kabeļos. Šeit galvenais trūkums ir zemā mīksttapšanas temperatūra (citām plastmasām ir augstāka).
Arnolds Tauriņš
Arnolds Tauriņš (dzimis, miris ) bija latviešu futbolists, septiņkārtējs Latvijas čempions 1920. un 1930. gados.
Biogrāfija
Tauriņš lielāko daļu savas karjeras aizvadīja RFK sastāvā, taču viņa pirmā komanda bija FK Amatieris, kurā viņš spēlēja 1923. gadā (kā arī vienu sezonu 1928. gadā). Gadu vēlāk viņš pievienojās RFK, ar kuru kopā jau pirmajā sezonā izcīnīja Virslīgas čempionu titulu. 11 sezonu laikā, ko Tauriņš pavadīja RFK, viņš par čempionu kļuva 7 reizes.
Arnoldam Tauriņam bija arī veiksmīga karjera Latvijas izlasē. Izlasē viņš pavadīja 10 gadus (no 1925. līdz 1935. gadam), šajā laikā aizvadīdams 39 spēles un gūdams 10 vārtus. Pirmskara Latvijas izlasē Tauriņš bija 5. labākais pēc aizvadīto spēļu skaita, kā arī 4. pēc gūto vārtu skaita. Viņa vārtu guvums pret Igauniju 1928. gadā palīdzēja Latvijas izlasei uzvarēt pirmajā Baltijas kausa izcīņā. .
Pēc otrā Pasaules kara Tauriņš atstāja Latviju un vēlāk dzīvoja ASV.
VEF I-14
VEF I-14 bija 1937. gadā VEF rūpnīcā uzbūvēta lidmašīna. Lidmašīnas autors ir Kārlis Irbītis.
Lidmašīnas pirmais lidojums notika. Irbīša konstruētā lidmašīna I-14 izmēģinājuma lidojumos, pilota Bandenieka vainas dēļ lidmašīna cieta avārijā, kā rezultātā lidaparāts guva nelielus bojājumus. Neskaidru iemeslu dēļ šis projekts netika vairs turpināts un lidaparātu pilnībā izjauca. Par vienu iemeslu šim lēmumam min Irbīša iecerēto uzlaboto konstrukciju.
VEF I-15
VEF I—15 (I—15a un I—15b) - mācību vienvietīgais kara aviācijas monoplāns. Kara ministrija pasūtīja VEF izgatavot vairākas SV-5 tipa lidmašīnas, taču Kārlis Irbītis tās uzlaboja un izveidoja I-15. Darbi pie tā konstruēšanas sākās 1938. gada vasarā un 1939. gada aprīlī notika VEF I—15a pirmais lidojums, taču darbi neturpinājās PSRS iebrukuma dēļ.
Semeri bāka
Semeri bāka (et) atrodas Igaunijas rietumdaļā uz Semeri pussalas. Bāka darbojas kopš 1941. gada.
Raksturojums
Bākas augstums ir 21 m. Bāku veido astoņšķautņu betona tornis ar galeriju, bez laternas. Tornis ir baltā krāsā. Gaismas elements atrodas 23 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta (0,6 s deg, 5,4 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 9 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu, diennakts tumšajā laikā.
Kostarika
Kostarika (es), oficiāli Kostarikas Republika (República de Costa Rica) ir Centrālamerikas valsts. To dienvidrietumos apskalo Klusais okeāns, bet ziemeļaustrumos to apskalo Karību jūra. Kostarika atrodas starp Panamu un Nikaragvu. Valsts administratīvais un kultūras centrs ir Kostarikas galvaspilsēta Sanhosē, kurā dzīvo ap 900 000 iedzīvotāju.
Ģeogrāfija
Kostarikas augstākais kalns ir 3 819 m augstais Kerro Čirripo. Kostarikā ir vairāk kā 200 upju. Kostarikā ir visas valsts mēroga tropu dabas aizsardzības rezervāti — šeit sastopamas 850 putnu sugas, tropu mežos var novērot lielu dzīvās dabas daudzveidību. Nelielās valsts teritorijā atrodas 120 vulkāni un novērojama aktīva vulkānu darbība. Lietus sezonā no maija līdz novebrim zemienēs notiek plūdi. Savukārt tādas dabas katastrofas kā viesuļvētras un zemestrīces novērotas reti. Kostarika atrodas zemes šaurumā, kas savieno Ziemeļameriku ar Dienvidameriku.
Degunradžvaboles
Degunradžvaboles ir skarabeju dzimtas vaboļu ģints. Pie šīs vaboļu dzimtas pieder arī mēslvaboles un maijvaboles.