cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mārtiņš Bruņenieks
Biogrāfija
Izglītību ieguvis Saukas pamatskolā, Jēkabpils apriņķa skolā, Jelgavas klasiskajā ģimnāzijā. No 1888. līdz 1892. gadam studējis slāvu filoloģiju Maskavas universitātē.
Antarktīda
Iekšējie ūdeņi
Kopā līdz 2007. gadam Antarktīdā ir atklāti vairāk nekā 140 zemledus ezeri.
Mārtiņš Bruņenieks
Biogrāfija
1892. gadā kļuva par skolotāju ģimnāzijā Rīgā, laikā no 1894. līdz 1922. gadam dzīvoja Kijevā, kur strādāja ģimnāzijā par skolotāju un universitātē par vācu valodas lektoru. 1922. gadā atgriezies uz dzīvi Latvijā. Līdz 1939. gadam strādājis Jēkabpils ģimnāzijā par skolotāju, 1944. gadā kļuva par Latvijas Valsts universitātes vācu valodas lektoru un profesoru.
Viņa pirmā publikācija bija 1892. gadā krājumā "Pūrs" ievietotais raksts "Lielu vīru psiholoģija". 1897. gadā Bruņenieks sarakstījis "Anglijas civilizācijas vēsturi", vairākas mācību grāmatas latviešu un vācu valodā.
Nodarbojies ar latviešu mitoloģijas pētīšanu, kurā izmantojis salīdzinošo valodniecību.
1939. gadā ticis apbalvots ar III šķiras Atzinības krustu.
Ostroveca Sventokšiska
Metālrūpniecības centrs kopš 19.gs vidus, kad Ostrovecā (toreiz Krievijas sastāvā) uzbūvēja lielu tēraudrūpnīcu. 1829.gadā šeit sāka darboties pirmā cukurfabrika Polijā. 1905.gada revolūcijas laikā Ostrovecā un apkārtnē neilgu laiku eksistēja t.s. Ostrovecas Republika.
Futbolistu Kamila Kosovska (Kamil Kosowski, 1977 - ) un Mariuša Jopa (Mariusz Jop, 1978 - ) dzimtā pilsēta.
Julia Dream
Julia Dream ir britu psihodēliskā roka grupas Pink Floyd singla It Would Be So Nice b-puse. Tās autors ir grupas basģitārists Rodžers Voterss, tā ir pirmā viņa dziesma, kas izdota singlā.
Kompozīcija
Julia Dream raksturīgs lēns temps, vieglas, aptverošas melotrona skaņas un piesātināti piedziedājuma vokāli.
Kaverversijas
Amerikāņu alternatīvā roka mūziķis Marks Lanegans šo dziesmu izpildīja savā akustiskās mūzikas koncerttūrē 2010. gadā.
Ziemeļīrijas Futbola asociācija
Ziemeļīrijas Futbola Asociācija (IFA) (angļu val.: The Irish Football Association) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Ziemeļīrijā. Tā organizē Ziemeļīrijas Futbola līgu, kā arī atbild par Ziemeļīrijas futbola izlasi. IFA tika dibināta 1880. gadā, tā ir gan UEFA, gan FIFA locekle.
Čenstohova
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1220. gadā. 1382. gadā tika nodibināts Jasnaguras klosteris un divus gadus vēlāk klosteris ieguva Dievmātes svētbildi. Otrajā Polijas dalīšanā 1793. gadā pilsēta nokļuva Prūsijas sastāvā. Napoleona karu laikā 1807. gadā Čenstohovu iekļāva Varšavas hercogistē, bet no 1815. gada tā bija Kongresa Polijas (Krievijas) sastāvā. No 1870. gada līdz 20. gadsimta pirmajam ceturksnim pilsētas apkārtnē tika iegūta dzelzs rūda. 1896. gadā šeit tika nodibināta liela metalurģiskā rūpnīca (Huta Częstochowa). 1918. gadā Čenstohova iekļāvās jaunajā Polijas valstī. Otrā pasaules kara laikā pilsētā tika ierīkots ebreju geto. Sociālistiskās Polijas laikā metalurģiskā rūpnīca tika paplašināta.
Sports
Pilsētā bāzēts futbola klubs Čenstohovas "Raków".
Ziemeļīrijas futbola izlase
Ziemeļīrijas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Ziemeļīriju starptautiskās futbola sacensībās. Ziemeļīrijas futbola izlasi pārvalda Ziemeļīrijas Futbola asociācija. Līdz 1921. gadam, kad arī Īrija piederēja Lielbritānijai, pastāvēja apvienotā Īrijas futbola izlase. Tā kā Ziemeļīrijas futbols palika tās pašas asociācijas pārvaldē, to uzskata apvienotās Īrijas izlases mantinieci. Tā turpināja spēlēt kā visas Īrijas komanda līdz pat 1950. gadam. Ziemeļīrijas izlase 3 reizes ir piedalījusies FIFA Pasaules kausa finālturnīros, bet visaugstākais sasniegums ir iekļūšana 1958. gada Pasaules kausa ceturtdaļfinālā. Pirmo reizi Eiropas čempionāta finālturnīrā spēlēja 2016. gadā, kad iekļuva astotdaļfinālā.
Sastāvs
Sastāvs, kas tika izsaukts uz 2020. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas izslēgšanas spēli pret Slovākiju (12.11.2020) un 2020.—2021. gada UEFA Nāciju līgas spēlēm pret Austriju (15.11.2020) un Rumāniju (18.11.2020).
Āfrikas tripanosomiāze
Āfrikas tripanosomiāze jeb miega slimība ir parazitāra cilvēku un dzīvnieku slimība. To izraisa Trypanosoma brucei sugas parazīti. Pastāv divi parazītu veidi, kas inficē cilvēkus – Trypanosoma brucei gambiense (T.b.g) un Trypanosoma brucei rhodesiense (T.b.r.). T.b.g ir izraisījuši vairāk nekā 98 % ziņoto gadījumu. Abu veidu infekcijas parasti tiek pārnestas ar inficētas cece mušas kodienu, un tās ir izplatītas lauku apvidos.
Sākotnēji – slimības pirmajā stadijā – novērojams drudzis, galvassāpes, nieze un locītavu sāpes. Šie simptomi parādās vienu līdz trīs nedēļas pēc kodiena. Vairākas nedēļas vai mēnešus vēlāk sākas otrā stadija ar dezorientāciju, pasliktinātu koordināciju, nejutīgumu un miega traucējumiem. Saslimšanu diagnosticē, atrodot parazītu asins uztriepē vai limfmezgla šķidrumā. Lai noteiktu starpību starp slimības pirmo un otro stadiju, bieži nepieciešama lumbālpunkcija.
Lai novērstu smagu saslimšanu, jāveic skrīnings riska grupai, pārbaudot T.b.g. klātbūtni asinīs. Ārstēšana ir vieglāka, ja slimību nosaka agrīnā stadijā pirms neiroloģisko simptomu parādīšanās. Slimību pirmajā stadijā ārstē ar pentamidīnu vai suramīnu. Otrajā stadijā izmanto eflornitīnu vai nifurtimoksa un eflornitīna kombināciju – infekcijai no T.b.g. Kaut arī melarsoprols iedarbojas abu infekcijas veidu gadījumos, nopietnu blakņu dēļ to parasti izmanto tikai T.b.r. gadījumā.
Slimība ir regulāri sastopama dažos Subsahāras Āfrikas reģionos, un riskam pakļautā populācija ir aptuveni 70 miljoni cilvēku 36 valstīs. Kopš 2010. gada tā ir izraisījusi aptuveni 9000 nāves gadījumu, kas ir ievērojams samazinājums, salīdzinot ar 34 000 gadījumu 1990. gadā. Saskaņā ar aplēsēm pašlaik ir inficēti aptuveni 30 000 cilvēku, tostarp 7000 jaunu inficēšanās gadījumu 2012. gadā. Vairāk nekā 80 % šo gadījumu ir Kongo Demokrātiskajā Republikā. Nesenā vēsturē bijuši trīs lieli slimības uzliesmojumi: viens no 1896. līdz 1906. gadam galvenokārt Ugandā un Kongo baseina reģionā un divi 1920. un 1970. gadā vairākās Āfrikas valstīs. Slimību var pārnēsāt, un var tikt inficēti citi dzīvnieki, piemēram, govis.
Markuss Zuševics
Markuss Zuševics (Markus Zusevics; dzimis ) ir latviešu izcelsmes ASV amerikāņu futbola spēlētājs, spēlē uzbrukuma līnijā. Pašlaik (2014) pārstāv NFL klubu Ņujorkas "Jets".
Viņa vecvecāki pameta Latviju Otrā pasaules kara laikā un pārcēlās uz dzīvi ASV. Vidējo izglītību ieguvis Prospect vidusskolā Ilinoisā. 2009. gadā uzsāka mācības Aiovas universitātē, kur arī spēlēja universitātes amerikāņu futbola komandā.
2012. gada aprīlī noslēdza līgumu ar NFL klubu Jaunanglijas "Patriots". NFL debitēja 2013. gada augustā, kļūstot par trešo latviešu izcelsmes sportistu, kas spēlējis NFL pēc Viļņa Ezeriņa un Pola Grasmaņa. 2014. gadā klubs lauza līgumu ar viņu, maijā pievienojies Ņujorkas "Jets" klubam.
Šaha olimpiāde
Šaha olimpiāde ir Starptautiskās Šaha federācijas organizētas valstu un teritoriju komandu sacensības, kas notiek ik pēc diviem gadiem.
Vēsture
Otrā neoficiālā šaha olimpiāde notika Budapeštā.
Pirmā oficiālā šaha olimpiāde notika Londonā. Līdz 1939. gadam sacensības notika neregulāri ik pēc gada vai diviem, bet kopš 1950. gada - regulāri ik pēc diviem gadiem.
Latvijas šahisti pirms Otrā pasaules kara aktīvi piedalījās šaha olimpiādēs. Lielākais panākums bija Prāgā izcīnītā 6. vieta. PSRS izlases sastāvā Mihails Tāls ir 8 reizes kļuvis par olimpiādes uzvarētāju komandu vērtējumā (1958-1962, 1966, 1972-1974, 1980-1982), kā arī izcīnījis 5 zelta un 2 sudraba individuālās medaļas. Pēc neatkarības atjaunošanas Latvija regulāri piedalās šaha olimpiādēs. Lielākie panākumi tika izcīnīti Manilā 1992. gadā, kad vīriešu komanda ieņēma 5. vietu, bet sievietes bija 12. vietā.
Pasaules šaha olimpiādes vīriešiem
! Npk !! Sacensību vieta !! Gads !! I vieta !! II vieta !! III vieta !! Sacensību sistēma !! Dalībnieki komandā !! Komandas !! Dalībnieki !! Partijas !! Latvijas vieta
Pasaules šaha olimpiādes sievietēm
! Npk !! Sacensību vieta !! Gads !! I vieta !! II vieta !! III vieta !! Sacensību sistēma !! Dalībnieces komandā !! Komandas !! Dalībnieces !! Partijas !! Latvijas vieta
Baltinavas pagasts
Baltinavas pagasts ir teritoriāla teritorija Balvu novadā, Latgalē, 253 km no Rīgas Krievijas pierobežā. Robežojas ar Ludzas novada Salnavas pagastu, Balvu novada Tilžas, Briežuciema un Šķilbēnu pagastiem. Lielākās apdzīvotās vietas ir Baltinava (novada centrs), Demerova, Obeļova, Žeikari.
No 2009. gada līdz 2021. gada administratīvi teritoriālajai reformai pastāvēja kā Baltinavas novads. 2021. gadā Baltinavas novadu iekļāva jaunajā Balvu novadā.
Reljefa formas
Brieksīnes kalns, Greiziekalni, Jorzovas kalns, Kapu kalns, Kapčuka kalns, Koraba kalns, Majaka kalns, Puncuļovas pilskalns, Rubuļa kalns, Sila kalns, Svātais kalns, Zvonu kalni.
Ūdensteces
Asarovas riucs, Aukupeite, Diukšupe, Griušļova, Iudrupe, Kaņepe, Krākupe, Kūkova, Kupsa, Nārstes riucs, Pazlauga, Peisa riucs, Požarīnes riucs, Puncuļova, Smiltine, Supenka, Vīksnas grāvis, Zvaiga.
Ūdenstilpes
Baltinavas dīķis, Lobvordeits, Motrīnes ezers, Mozais ezers, Obeļovas ezers, Pazlauka, Puncuļovas ezers, Svātiunes ezers, Zaprūds.
Purvi
Dansku pūrs, Peisa pūrs, Sapronaukas pūrs, Vierša pūrs.
Dabas aizsardzība
Novada teritorijā atrodas neliela dabas parka Numernes valnis daļa. Novada teritorijā atrodas dabas liegums Motrines ezers. Valsts aizsardzībā atrodas Baltinavas aleja.
Vēsture
Līdz 1224. gada Tālavas un Adzeles dalīšanai mūsdienu Baltinavas pagasta teritorijā atradās Adzeles zemes Ābelenes pilsnovads (Abelen). 13.-16. gadsimtā tas atradās Rīgas arhibīskapijas Marienhauzenas pilsnovada, 17.-18. gadsimtā Inflantijas vaivadijas Viļakas stārastijas, 19. gadsimtā Vitebskas guberņas Ludzas apriņķa teritorijā. 1920. gada zemes reformas gaitā Baltinavas muižas zemes sadalīja 63 vienībās 977 ha kopplatībā, Šķilbēnu muižu sadalīja 39 vienībās 528 kopplatībā, bet Orlovas muižu sadalīja 69 vienībās 1279 ha kopplatībā.
1935. gadā Jaunlatgales apriņķa Baltinavas pagasta platība bija 149,5 km² un tajā dzīvoja 8195 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Baltinavas, Bukstu, Demerovas, Kukovas, Kvašņevas, Obeļevas un Pazlaukas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja.
Baltinavas ciems ietilpa Viļakas apriņķī (1945—1949), tad Kārsavas (1949—1962) un Balvu (1962—2009). rajonos. Baltinavas ciemam 1959. gadā pievienoja Demerovas ciema kolhoza «Novij putj» teritoriju, 1960. gadā — likvidēja Obeļovas ciema padomi ar kolhozu "Ezermala", Pazlaukas ciema padomi ar kolhozu "Dzintars" un Kvašņevas ciema padomi, apvienojot Baltinavas ciema padomē un izveidojot padomju saimniecību «Baltinava». Kolhoza «Daugava» teritoriju pievienoja Kalniešu ciemam. 1971. gadā kolhoza «Novij putj» teritoriju pievienoja Upītes ciemam. 1977. gadā Baltinavas ciemam pievienoja daļu likvidētā Upītes ciema, daļu Malnavas ciema, bet daļu teritorijas pievienoja Salnavas ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Baltinavas pagastu reorganizēja par Baltinavas novadu. 2021. gadā Baltinavas novadu iekļāva Balvu novadā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Apdzīvotās vietas
Apdzīvotās vietas: Aiztiļts, Baltinava, Blauzgova, Boncāni, Buksti, Čudarīne, Danski, Demerova, Dupurova, Dūcprīde, Dziervīne, Grikovka, Jorzova, Karpova, Kaši, Keiši, Kolnumeži, Lauruti, Leidumi, Lemešova, Maiļupe, Maksi, Morkova, Obeļova, Odumova, Pazlauga, Peisova, Pleitova, Pliešova, Puncuļova, Punduri, Risova, Sloboda, Surikova, Svātūne, Sviļpova, Tutinova, Žeikari.
TKS-D
TKS-D tulkojumā 37 mm Bofors kājnieku lielgabala tanka lafete - Polijas tankete-pašgājējartilērija.
Bofors lielgabals
1930. gadu vidū Polijas armija bruņojumā pieņēma 37 mm Bofors prettanku lielgabalu. Bruņutehnikas Pārvalde piedāvāja novietot šo lielgabalu uz tanka šasijas. Neskatoties uz to, ka agrākie mēģinājumi nebija veiksmīgi, Polijas armija nolēma izmantot tanketi TKS. 1936. gada februārī speciālisti sāka darbu pie vieglās prettanku pašgājējartilērijas projekta izstrādes. Jūnijā šis projekts tika iesniegts izskatīšanai kara komisijā. Mašīna ieguva oficiālo nosaukumu TKS-D. Pēc dokumentiem tas tika atšifrēts kā 37 mm Bofors kājnieku lielgabala tanka lafete.
Apraksts
Maksimālai modernizācijai TKS-D ritošā daļa tika izmainīta līdz C2P līmenim. Ritošās daļas masa bija 2,5 tonnas, pēc korpusa un lielgabala uzstādīšanas kopējā masa sastādīja 3,1 tonnu. Korpuss bija veidots no bruņotā tērauda plāksnēm. Lielgabals tika novietots tuvāk kreisajam sānam. Ekipāžu sastādīja 4 cilvēki:komandieris, vadītājs, lādētājs un tēmētājs. Tankete bija paredzēta arī vieglo lielgabalu vilkšanai. Mašīnai tika uzstādīts 4-taktu 6 cilindru motors (Polski Fiat 122B) ar jaudu 46 kW, pie griezes momenta 2800 apgr./min, un ūdens dzesēšanas sistēmu. Blakus atradās degvielas bāka (tilpums 70 litri).
Konstruktori
Tanketei-pašgājējartilērijai tika izveidota riteņu piekabe. Pie tās, kā arī pie pašas TKS-D izveides, strādāja inženieri A.Fabrikovskis, S.Stepkovskis un R.Zembrovskis , kā arī majors R.Gundlahs  un kapteinis J.Suhodolskis.
Dienests
Laikā no 1937. gada 26. jūnija līdz 30. jūnijam viens no prototipiem tika demonstrēts Rumānijas karalim Karolim II un viņa mantiniekam Mihajam I. TKS-D atstāja nesliktu iespaidu, taču rumāņi atteicās no to iegādes. Rumānijas armijas pārstāvji nolēma tikai iepazīties ar konstrukciju. Neilgi pēc tam abas tanketes nodeva 10 motorizētās kavalērijas brigādes sastāvā, kur tās veidoja atsevišķo prettanku vadu. Šī vienība vairākkārt piedalījās Polijas armijas manevros, taču šīs tanketes pārsvarā tika izmantotas tankistu apmācībai Mācību Centrā Baričē. Neilgi pirms Otrā pasaules kara abas tanketes atradās 10 brigādes izlūku diviziona prettanku vadā. Līdz ar kara darbības sākumu, šis vads tika pārvietots uz robežu un piedalījās arjergarda kaujās. Precīzu ziņu par to izmantošanu pret Vērmahta spēkiem nav. Taču pēc zināmajiem datiem viena tankete tika iznīcināta 5. septembrī kaujās pie Nimcovas upes, bet otra 10. septembrī netālu no Albegovas.
Sarkaņu pagasts
Sarkaņu pagasts ir viena no Madonas novada administratīvajām teritorijām tā vidienē. Robežojas ar sava novada Madonas pilsētu un Dzelzavas, Aronas, Praulienas, Indrānu un Cesvaines pagastiem.
Daba
Pagasts atrodas divu dabas rajonu saskares joslā. Viena daļa pagasta ietilpst Vidzemes augstienes Vestienas paugurainē, otra — Austrumlatvijas zemienes Aronas paugurlīdzenumā un Lubāna līdzenumā. Vairāku pauguru augstums Sarkaņu pagastā pārsniedz 200 m vjl, augstākais - Rēķu kalns (259,8 m vjl.). 53% pagasta teritorijas aizņem meži.
Upes
Pagasta teritorija pieder pie Daugavas pietekas Aiviekstes baseina. Pagasta centrālajā un austrumu daļā tek Kuja ar pietekām Riebu un Libi veido sazarotu upju tīklu, rietumu daļā nelielās Aronas pietekas.
Ūdenstilpes
Pagastā ir vairāki nelieli ezeri - Bedres ezers (10,7 ha), Slapes (Sarkaņu) ezers (10,3 ha), Zābaks (9,4 ha), Ižezers (2,4 ha), Ārmaņu ezers (1,4 ha), Biksēres dzirnavu ezeri (4,8 ha). Pagastā atrodas daļa Zosu purva, kura kopplatība ir 836 ha un daļa Skuķu purva. Pagastā ir ievērojamas grants atradnes.
Vēsture
Iespējams, ka Sarkaņu zemes senais nosaukums, kas lietots pirms 13. gadsimta, bijis Ramoste. Sarkaņi pirmoreiz minēti 1490. gadā kā Silzenes lēņa valdījuma sastāvdaļa. 1499. gadā Sarkaņi izveidojās par atsevišķu Heidenfeldes muižu. Ap 1900. gadu Sarkaņu pagasts tika apvienots ar Aizkujas, Biržu un Kujas muižu pagastiem. Ziņas par pagasta vēsturi ir visai pieticīgas, jo 1926. gadā pagastnama ugunsgrēkā visi pagasta arhīva dokumenti sadeguši.
1935. gadā Madonas apriņķa Sarkaņu pagasta platība bija 8240 ha. 1945. gadā Sarkaņu pagastā izveidoja Rubeņu un Sarkaņu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Madonas rajona Sarkaņu ciemam 1954. gadā pievienoja likvidētos Patkules un Drosmes ciemus, 1961. gadā — Cesvaines lauku teritorijas kolhoza «Sarkanais stars» teritoriju, bet 1979. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Aronas ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Sarkaņu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Madonas novadā.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Biksēre (pagasta centrs), Patkule. Aizkuja, Sarkaņi, Poļvarka.
Transports
Pagastu šķērso valsts nozīmes autoceļš Pļaviņas-Madona-Gulbene (P37), 2. šķiras ceļi - V858, V863, V864, V865. Pagastam cauri iet dzelzceļa līnija Pļaviņas-Gulbene, pagastā gan nav nevienas stacijas.
Šavi Alonso
Šavjers "Šavi" Alonso Olano (eu; dzimis Tolosā, Basku Zemē) ir basku izcelsmes Spānijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis centra pussarga pozīcijā. Kopš 2019. gada Alonso ir Real Sociedad B komandas treneris.
Daaudz gadus bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks. Pēdējās sezonas spēlējis Vācijas kluba Minhenes "Bayern" sastāvā. Pazīstams kā labs tālo sitienu izpildītājs, guvis vairākus vārtus no laukuma savas komandas puses.
Spānijas pieaugušo izlasē Šavi Alonso debitēja 2003. aprīlī uzvarā pret Ekvadoras izlasi. Tās sastāvā spēlējis 2004. gada Eiropas čempionātā, 2006. gada Pasaules kausa finālturnīrā, 2008. gada Eiropas čempionātā, 2010. gada Pasaules kausa finālturnīrā un 2012. gada Eiropas čempionātā. Šavi Alonso ir 2008. gada un 2012. gada Eropas čempions, kā arī 2010. gada Pasaules kausa ieguvējs Spānijas izlases sastāvā. Pēc 2012. gada Eiropas čempionāta, kas notika Polijas un Ukrainas laukumos, Alonso tika iekļauts turnīra simboliskajā izlasē.
Spēlētāja karjera
Liverpool
Real Madrid
Bayern Munich
Spānija
Individuālie sasniegumi
Raiens Saters
Raiens Saters (dzimis 1985. gada 21. janvārī) ir amerikāņu hokejists, aizsargs, ASV hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) Saters spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Dalasas "Stars" sastāvā.
Spēlētāja karjera
2004.—05. gada sezonu aizvadījis AHL kluba Milvokī "Admirals" sastāvā, savu profesionāļa karjeru Saters uzsāka 2005.—06. gada sezonā, izcīnot vietu NHL kluba Našvilas "Predators" pamatsastāvā. 2008. gada vasarā Saters savu līgumu ar "Predators" pagarināja uz nākamajiem četriem gadiem, 2011.—12. gada sezonā piedaloties arī NHL Visu Zvaigžņu spēlē.
2012. gada vasarā Saters pievienojās Minesotas "Wild" rindām, noslēdzot ar klubu līgumu uz nākamajiem 13 gadiem. 2013. gadā tika iekļauts līgas simboliskajā izlasē.
ASV hokeja izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļas 2010. gada olimpiskajās spēlēs, piedalījies piecos Pasaules čempionātos.
Seuta
Seuta (, izrunā: ) ir Spānijai piederoša pilsēta Vidusjūras (Alvoranas jūras) dienvidrietumu krastā Alminas ragā. No pārējās Spānijas teritorijas to atdala Gibraltāra šaurums. Pilsētai ir speciāls autonomas pilsētas statuss un tā neietilpst nevienā no autonomajiem reģioniem.
Vēsture
Seutas stratēģiskais izvietojums padarījis pilsētu par daudzu kultūru tirdzniecības un militārajām krustcelēm. Pirmās cilvēku klātbūtnes liecības datējamas ar 250 000 gadu senu pagātni. Pirmo apmetni ap 7. gs. p.m.ē. Katedrāles zemesšaurumā izveidoja feniķieši, 5. gs. p.m.ē. tā bija Kartāgai piedroša pilsēta, kuru sauca par Abilu (Abyla). Mūsu ēras 42. gadā pilsēta nonāca Romas kontrolē, to nosauca par Septemu un uzturēja to militāriem mērķiem. No šī laika arī cēlies pilsētas mūsdienu nosaukums (Septem > Septa > Ceita > Ceupta > Ceuta). Apmēram pēc 400 gadiem pilsētu iekaroja vandaļi un vēlāk tā nonāca vizigotu un Bizantijas pārvaldē.
Ostins Pauerss: Slepenais starptautiskais aģents
Ostins Pauerss: Slepenais starptautiskais aģents (Austin Powers: International Man of Mystery) ir 1997. gada komēdija, zināmā mērā arī parodija par Džeimsa Bonda filmām. Filmas režisors ir Džejs Roučs, kas vēlāk uzņēmis arī pazīstamās filmas Iepazīsties, Mani Vecāki un Iepazīsties, Fakeri. Galvenajā lomā ir Maiks Maierss, kas ir arī šīs filmas producents un scenārists.
Sižets
Slepeno aģentu sieviešu mīluli Ostinu Pauersu iesaldēja 1967. gadā, lai viņš varētu cīnīties ar savu niknāko pretinieku Doktoru Ļaunumu, kad tas atgriezīsies. Ostinu Pauersu atsaldēja 1997. gadā, kad bija beidzies hipiju laikmets un pasaulē atkal sācies mantkārības laiks. Ostins strādā kopā ar viņa 60. gadu asistentes meitu - Vanesu. Ostinam ir jāmēģina iejusties laikā, kad nevar vienlaikus uzturēt attiecības ar vairākām sievietēm.
Meteoroloģija
Meteoroloģija ir zinātne par atmosfēru, tās struktūru, īpašībām un tajā notiekošajiem fizikālajiem procesiem. Atmosfēras stāvokļa novērošanai izmanto meteoroloģisko novērojumu stacijas, meteoroloģiskos pavadoņus un automātiskos aparātus, kas uzstādītas uz lidmašīnām un kuģiem.
Nozares
Meteoroloģijas nozares ir šādas:
Balta (pilsēta)
Balta (uk) ir pilsēta Ukrainas dienvidrietumos, Odesas apgabalā, Podolijas novada Podiļskas rajonā. Izvietojusies apgabala ziemeļrietumos Kodimas upes krastā 203 km no apgabala centra Odesas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.
Balvu pagasts
Balvu pagasts ir viena no Balvu novada administratīvajām teritorijām tā vidienē. Robežojas ar sava novada Balvu pilsētu, Kubulu, Bērzkalnes un Rugāju pagastiem.
Balta (pilsēta)
Vēsture
16. gadsimta pirmajā pusē Kodimas labajā krastā tika uzbūvēts turku cietoksnis Balta, kura nosaukums, domājams, cēlies no turku sekiras paveida «barta». Pēc 1699. gada Bučačas miera (1672) līguma robeža starp Poliju un Osmaņu Impēriju gāja pa Kodimas upi. Tajā pat 1699. gadā kņazs Juzefs Ļubomirskis pavēlēja uzbūvēt cietoksni Kodimas kreisajā krastā, ko nosauca par Juzefgrodu (pl). 1776. gadā Juzefgrodai tika piešķirtas Magdeburgas tiesības. Pēc krievu-turku kara, kad abi miesti nonāca Krievijas Impērijas sastāvā, tur sāka apmesties vecticībnieki un ebreji. 1797. gadā abi miesti tika apvienoti un piešķirts apriņķa pilsētas statuss. No 1924. līdz 1928. gada Balta bija Moldāvijas APSR galvaspilsēta.
Balvu pagasts
Reljefa formas
Cepures kalns.
Malta (Viļānu pagasts)
Malta ir ciems Latvijas austrumu daļā, Latgalē, Rēzeknes novada Viļānu pagasta centrālajā daļā. Atrodas pie šosejas A12 (E22) un 2,5 kilometru attālumā no pagasta centra Viļāniem un 212,9 kilometru attālumā no Rīgas. Ciems novietojies Maltas upes kreisajā krastā.
Balvu pagasts
Ūdensteces
Dūrupe, Kārnīte, Teterupe, Vārniene, Žaugupe.
Purvi
Naudišovas pūrs.
Vēsture
Pēc 1920. gada agrārās reformas Balvu muiža sadalīta 1306 vienībās ar kopplatību 14 602 ha. 1935. gadā Jaunlatgales apriņķa Balvu pagasta platība bija 445,6 km² un tajā dzīvoja 11 038 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Balvu, Celmeņu, Dekšņu, Kubuļu, Ploskenas, Silamalas un Vistusalas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Balvu rajona Balvu ciemam 1954. gadā pievienoja likvidētos Silamalas un Medņu ciemus, bet kolhoza «Strana Sovetov» teritoriju pievienoja Ploskenas ciemam. 1961. gadā Balvu ciemam pievienoja Kubuļu un Ploskenas ciemu padomju saimniecības «Balvi» teritoriju. 1966. gadā daļu padomju saimniecības «Balvi» teritorijas pievienoja Kubuļu ciemam. 1977. gadā pievienoja daļu Rugāju ciema teritorijas, bet daļu Rugāju un Ploskenas ciemu teritorijas pievienoja Balvu ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Balvu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Balvu novadā.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Naudaskalns (pagasta centrs), Āžudambis, Centramuiža, Dūrupe, Dzeņulauza, Kārklinieki, Lācupe, Lāčugabali, Lemešava, Mēķi, Ozolsala, Pilskalns, Plītinava, Reči, Silamala, Vaņki, Verpuļeva.
Spartaks
Spartaks (grc; la; dzimis ap 109. p.m.ē., miris 71. p.m.ē.) bija lielākās Senās Romas vergu sacelšanas (73. p.m.ē.—71. p.m.ē.) vadītājs. Šīs sacelšanās laikā Spartaka vergu armija vairākas reizes sakāva romiešu karaspēku. Sākot ar 19. gadsimtu, Spartaka tēls tiek plaši izmantots literatūrā kā brīvības cīnītāja simbols.
Paverdzināšana un izbēgšana
Kapujas pilsētā kādam Lentulam Batiātam piederēja slavena gladiatoru skola. Te apmācīja cīnītājus asiṇainajām Romas spēlēm - gladiatoru cīṇām. Par skolotāju te strādāja arī kāds gladiators vārdā Spartaks. Agrāk viṇš bijis brīvs trāķietis. Karā ar romiešiem Spartaks krita gūstā. Viņu pārdeva gladiatoru skolai. Senie rakstnieki par Spartaku stāsta, ka viņš bijis drosmīgs, spēcīgs un gudrs vīrs. Viņš drīzāk līdzinājies izglītotam grieķim nekā rupjam barbaram.
73. p.m.ē. Spartaks pierunāja savus biedrus bēgt. Viņš teica, ka labāk riskēt ar dzīvību brīvības dēḷ nekā zaudēt to arēnā. Kādiem 70 gladiatoriem izdevās izbēgt no gladiatoru skolas. Viņi bija apbruņoti ar rungām, cirvjiem, dunčiem. Ceļā tie sastapa ieroču vezumus. Izbēgušie vergi uzbruka tiem un tā ieguva labus ieročus.
Trešā vergu sacelšanās (73−71 p.m.e.)
Spartaks veda savu karaspēku uz ziemeļiem. Pētnieki domā, ka viņš ir gribējis aiziet no Itālijas ar iespējami lielāku izbēgušo vergu skaitu cauri Austrumu Alpiem. Senāts saprata Spartaka armijas draudošo spēku un 72. gadā p.m.ē. nosūtīja pret to abus konsulus L.Helliju un H.Lentulu ar karaspēku – apmēram 70 000 kareivju. 72. gada pavasarī no Spartaka vienības atšķēlās 20 000 ar Kriksu priekšgalā. Konsuliem izdevās sakaut un iznīcināt šo vergu vienību Apūlijas ziemeļos pie Gorgana kalna. Pēc tam viņi gribēja aplenkt un iznīcināt arī sacelšanās dalībnieku galvenos spēkus. Taču Spartaks uzminēja konsulu plānus un, neļaudams tiem apvienoties, sakāva katru konsulu atsevišķi. Pēc dažiem vērtējumiem Spartaka armijas karotāju skaits tai laikā sasniedzis jau 120 000 cilvēku. Dumpinieki ar kaujām (vairākkārt sakāva romiešus, piemēram pie Mutīnas pilsētas Ziemeļitālijā) izgāja cauri visai Itālijai un nonāca Po upes ielejā. Tad pēkšņi Spartaks pagriezās atpakaļ. Domājams, ka daudzi vergi nevēlējās pamest Itāliju, taču iemesli vēsturniekiem nav īsti skaidri. Vēsts par Spartaka atgriešanos izraisīja milzīgu satraukumu romiešos. Tie steigā savāca lielu armiju, cīnīties devās arī daudzi vergturi paši. Par armijas komandieri 72. gadā p.m.ē. rudenī Senāts iecēla Marku Licīniju Krasu un piešķīra tam 6 leģionus. Uz Itāliju tika izsaukts arī karaspēks no Spānijas un Balkānu pussalas. Spartaks saprata, ka viņam ir pārāk maz spēku, lai aplenktu Romu, un veda savus spēkus uz Itālijas dienvidiem. Krasa karaspēks stājās tam ceļā, mēģinot Spartaka armiju aplenkt Picēnā, bet nesekmīgi, jo tika sakauts viens no tā palīgiem - Mummijs. Tā spartakieši izlauzās un devās uz Itālijas dienvidiem. Kareivji tik ļoti baidījās no vergiem, ka tiem tuvojoties, bēga pat veselas vienības. Lai atjaunotu kārtību armijā, Krass izlozes kārtībā nonāvēja katru desmito kareivi bēgušajās vienībās (ts. decimācija). Spartaks ar savām vienībām devās uz Itālijas DR ragu, lai pārceltos uz Sicīliju, gribēdams arī tur izraisīt vergu sacelšanos (kas laikam tur jau bija sākusies). Pirāti par samaksu nosolījās dumpiniekus pārcelt pāri Mesīnas jūras šaurumam, taču piekrāpa. Vergi paši uzbūvēja plostus, bet pēkšņi iesākusies vētra tos izmētāja. Kaut arī Sicīlija bija tuvu, Spartakam to sasniegt neizdevās. Krass tā arī neuzdrošinājās uzbrukt Spartakam. Viņš ieņēma šaurumu, pa kuru gāja vienīgais ceļš no zemesraga. Tam šķērsām romieši izraka dziļu grāvi un uzbēra augstu valni. Spartaks ar karaspēku bija iekļuvis lamatās un viņa nometnē sākās bads.
Balta (pilsēta)
Vēsture
Neatkarīgajā Ukrainā tika aktīvi attīstīti mazie un vidējie uzņēmumi, atklāti klubi, nacionālās un sabiedriskās organizācijas. 2014. gada 24. februārī pilsētas centrālajā laukumā no pjedestāla tika noņemts Ļeņina piemineklis un viņa vietā tika uzstādīts piemineklis ukraiņu dzejniekam Tarasam Ševčenko.
Anatols Dinbergs
Anatols Dinbergs (1911—1993) bija Latvijas diplomāts. Latvijas Republikas pilnvarotais lietvedis un sūtniecības vadītājs ASV un Latvijas Republikas diplomātiskā un konsulārā dienesta vadītājs (1970—1991).
Dzīvesgājums
Dzimis Rīgā inženiera Alfrēda Dinberga ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā ar vecākiem bēgļu gaitās Vitebskā.
Pēc Latvijas okupācijas ar sūtņa Vašingtonā A. Bīlmaņa lēmumu 1940. gada septembrī iecelts par vicekonsulu, konsula pienākumu izpildītāju. Pēc Ņujorkas konsulāta likvidēšanas 1941. gada janvārī pārcelts par atašeju sūtniecībā Vašingtonā, bija pagaidu pilnvarotais lietvedis (1948-1949), no 1949. gada jūnija vēstniecības 1. sekretārs. Līdztekus darbam vēstniecībā papildinājās politiskajās zinātnēs Džordžtaunas universitātē Vašingtonā (1943—1946), kur 1953. gadā ieguva doktora grādu politoloģijā par disertāciju The Incorporation of Latvia into the Soviet Union in 1940-41 (Latvijas inkorporācija Padomju Savienībā 1940-1941). No 1954. gada novembra sūtniecības padomnieks.
1970. - 1991. gadā bija Latvijas pilnvarotais lietvedis un sūtniecības vadītājs ASV un visa Latvijas Republikas diplomātiskā un konsulārā dienesta vadītājs rietumu pasaulē. Iecēla Latvijas pārstāvjus Anglijā, Austrālijā, Francijā, Kanādā un Vācijā.
Miris Vašingtonā.
Apbalvojumi
1993. gadā apbalvots ar Latvijas Republikas Ministru padomes Goda rakstu.
Cesvaines pagasts
Cesvaines pagasts ir Madonas novada administratīvā teritorija, kas no visām pusēm iekļauj Cesvaines pilsētu. Robežojas ar sava novada Dzelzavas, Sarkaņu, Aronas, Liezēres pagastiem, kā arī Gulbenes novada Druvienas un Tirzas pagastiem.
Upes
Kuja, Sūla, Tirza, Apiņupīte, Ārupīte, Urdava, Kārzdabīte un Rūgupīte
Vēsture
Cesvaines pagasts ietilpa Cesvaines draudzes novadā. 1920. gada zemes reformas gaitā Cesvaines (Seßwegen) muižu ar Kinderu pusmuižu (Kinderhof) sadalīja 155 vienībās 1297 ha kopplatībā un muižās pilī iekārtoja valsts vidusskolu, Aizkujas (Aiskuje) muižu ar Klaucēnu un Dravnieku (Drawneek) pusmuižām sadalīja 323 vienībās 1493 ha kopplatībā.
1935. gadā Madonas apriņķa Cesvaines pagasta platība bija 62,8 km² un tajā dzīvoja 2096 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Cesvaines un Aizkujas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1950. gadā Cesvaines rajona Cesvaines ciema apdzīvotā vieta Cesvaine ieguva strādnieku ciemata statusu, bet ciema teritoriju pievienoja Aizkujas ciemam. 1956. gadā likvidēja Cesvaines rajonu un Aizkujas ciemu iekļāva Madonas rajonā. 1957. gadā Aizkujas ciemu likvidēja un tā teritoriju pievienoja Cesvainei, izveidojot Cesvaines lauku teritoriju. 1961. gadā Cesvaines lauku teritorijai pievienoja likvidēto Grašu ciemu, bet kolhoza «Sarkanais stars» teritoriju pievienoja Sarkaņu ciemam. 1975. gadā Cesvaines lauku teritorijai pievienoja likvidēto Kraukļu ciemu. 1991. gadā Cesvainei piešķīra pilsētas tiesības. 2009. gadā Cesvaines pilsēta ar lauku teritoriju tika reorganizēta par Cesvaines novadu. 2010. gadā Cesvaines lauku teritorija pārdēvēta par Cesvaines pagastu. No 2021. gada 1. jūlija, apvienojot Cesvaines novadu ar Madonas novadu, pagasts atrodas Madonas novadā.
Ievērojamas personības
Cesvaines pagastā dzimuši:
Sudoku
Sudoku (no ja sūdoku) ir mīkla, kurā jāizvieto ciparus (vai citus simbolus) tā, lai katrā mīklas rindā, kolonnā un blokā tie neatkārtotos. Klasiskā sudoku izmērs is 9x9 rūtiņas, kas sadalītas blokos pa deviņiem kvadrātiskiem lauciņiem. Taču bieži vien sastopami sudoku varianti ar atšķirīgu rūtiņu skaitu, mīklas laukumu vai bloku formu, vai papildus noteikumiem.
Izcelsme
Lai gan līdzīgas mīklas bija sastopamas jau 19. gs. Francijā, tiek uzskatīts, ka mūsdienās pazīstamo sudoku variantu izgudroja kāds amerikānis, kurš to publicēja 1979. gadā. 1984. gadā mīkla tika publicēta Japānā, kur tā iemantoja lielu popularitāti, tikai 21. gs. sākumā mīkla no Japānas izplatījās citās pasaules valstīs. Sudoku spēlē katrs trešais japānietis.
Terminoloģija
Sudoku jēdzieniem nav oficiālas terminoloģijas, taču kopienā ir nostiprinājušies savi termini.
Risināšana
[[Attēls:Sudoku-scan-and-count.svg|alt=Sudoku tabula, kurā izsvītrotas rindas un kolonnas ar pieciniekiem, atstājot tikai divas neizsvītrotas šūnas trešajā blokā, kurā 5 vēl nav. Viena no tām ir aizņemta ar doto, tāpēc 5 jāieraksta atlikušajā šūnā. Izcelta arī tabulas centrālā šūna, kura ir tukša, norādot, ka šīs šūnas kolonnā un rindā jau ir visi skaitļi, izņemot 5, tātad tajā rakstāms 5.|thumb|Centrālajā šūnā kailais vientuļnieks ir 5, jo nevienu citu ciparu neļauj rakstīt rindas un kolonnas biedri.
Zaļā (r3c7) šūnā ir slēptais vientuļnieks 5, jo citās trešā bloka šūnās 5 nevar rakstīt to grupas biedru vai aizņemtības dēļ.]] Par derīgu sudoku parasti uzskata tādu mīklu, kurai eksistē tieši viens atrisinājums. Klasiskajā sudoku nepieciešami vismaz 17 dotie, lai atrisinājums būtu unikāls.
Atrisinājuma meklēšana notiek pakāpeniski. Atrisinot vienu šūnu (vai vismaz tai sašaurinot kandidātu loku), bieži atklājas jauni ierobežojumi citām šūnām. Risināšanas gaitā risinātājs parasti tabulā veic piezīmes, atzīmējot informāciju, kas par mīklu jau atrasta. Piemēram, atzīmē šūnās kandidātus.
Pamatsoļi
Šūnu, kurā ir tikai viens kandidāts (visi pārējie simboli tajā nav iespējami, jo izslēgti kā kādas grupas biedri vai citu loģisku spriedumu rezultātā), sauc par kailo vientuļnieku (naked single) jeb uzspiesto šūnu (forced cell).
Ja grupā kāds cipars ierakstāms tikai vienā no šūnām, to sauc apslēpto vientuļnieku (hidden single) jeb uzspiesto ciparu (foced digit). Šāda situācija izveidojas, kad no visām pārējām šūnām šis cipars izslēgts no kandidātu saraksta kā šo šūnu grupas biedrs vai citu metožu pielietojuma rezultātā.
Ja kādā grupā (rindā, kolonnā vai blokā) ir atlikusi tikai viena brīva vieta, šādu situāciju sauc par pilnu māju (full house). Šajā šūnā atliek ierakstīt vienīgo grupā vēl neesošo ciparu. Pilnas mājas gadījumā vienlaicīgi iestājas gan kailā, gan slēptā vientuļnieka gadījums, jo grupā palicis tikai viens simbols un tikai viena šūna.
Šos soļus izmanto ikviens risinātājs, taču tos parasti neizceļ sudoku analīzē, jo tie nepieciešami katrā sudoku. Lielāku vērību parasti pievērš sarežģītāku metožu lietojumam — tam, ar kādām izdodas kandidātu lokus sašaurināt tiktāl, ka atklājas vientuļnieki.
Kailie pāri
Par kailajiem pāriem sauc divas šūnas, kuras pieder vienai grupai un abās ir tikai divi kandidāti, turklāt vieni un tie paši. Tādā gadījumā citās šīs grupas šūnās šo ciparu nebūs — tos var izslēgt no kandidātu sarakstiem.
Piemēram, tās var būt divas šūnas vienā blokā, kur iespējami vienīgi cipari 1 un 2. Tad šajās divās šūnās šie abi cipari arī būs vienā vai otrā secībā (jo nevar būt abās viens un arī citi tur nebūs, jo citu kandidātu nav). Pārējās šī bloka šūnās tad gan 1, gan 2 ir izslēdzami no kandidātu saraksta.
Analogi var runāt arī par kailajiem trīnīšiem un četrīšiem, kur attiecīgi trijās vai četrās šūnās kandidātu vidū ir tikai trīs (vai attiecīgi četri) dažādi cipari.
Fiksētie kandidāti un Snaidera pieraksts
Reizēm izdodas atrast, ka noteikts simbols ir kandidāts tikai tādās vienas grupas šūnās, kas vienlaicīgi ietilpst arī citā grupā. Tād šis simbols svītrojams no kandidātu saraksta citās otras grupas šūnās. Šos simbolus sauc par fiksētajiem kandidātiem (locked candidates), bet metodi — par krustpunktu izslēgšanu (intersection removal), bloka-līnijas (vai līnijas-bloka) mijiedarbību vai norādošiem (pointing) pāriem (vai trīnīšiem).
Piemēram, ja blokā izdevies atrast, ka 1 ir kandidāts tikai divās, turklāt visas šīs šūnas atrodas vienā rindā, tad skaidrs, ka vienā no tām 1 tiešām būs un nekur citur šai rindā tas nebūs, tātad rindas šūnās, kas ietilpst citos blokos, no kandidātu saraksta to var svītrot.
Fiksēto kandidātu ierakstīšana ir noderīga sudoku risināšanā arī tad, ja uzreiz nenoved pie izslēgšanas. Reizēm, īpaši risināšanas sākumā, šūnās atzīmē nevis visus kandidātus, bet tikai tādus fiksētos kandidātus, kam skaidrs, ka simbols būs vienā no tieši divām šūnām konkrētā bloka ietvaros. Šo metodi sauc par Snaidera pierakstu.
Slēptie pāri
Ja ir divi simboli, kas grupas ietvaros ir kandidāti tikai divās šūnās, turklāt tajās pašās, tad citus kandidātus no šīm šūnām var svītrot. Šos skaitļus sauc par slēptajiem pāriem.
Piemēram, ja gan 1, gan 2 rindas ietvaros ir kandidāti tikai pirmajā un otrajā šūnā, tad skaidrs, ka vienam no cipariem būs jābūt vienā un otram — otrā šūnā. Tad visus pārējos kandidātus no šīm abām šūnām var svītrot. Analogi iespējami arī slēptie trīnīši utt.
Sarežģītākas metodes
Avīzēs publicētos sudoku visbiežāk var atrisināt ar augstāk uzskaitītajām metodēm. Taču ir arī vesels lērums citu metožu, kuras ir vai nu krietni sarežģītākas, vai pielietojamas tikai specifiskos gadījumos.
Populārākās no sarežģītākām metodēm ir zivju (fish) metodes, kurās salīdzina grupu kopas no vairākiem veidiem, piemēram X metode (X-wing), zobenzivs (swordfish), X ar spurām (finned X-wing). Vienkāršākā no šīs saimes ir X metode, kurā divu kolonnu kandidātus salīdzina ar divu šūnu kandidātiem.
Starp citām loģikas metodēm populārākās ir ķēdes (piemēram, vientuļnieku ķēdes, Y metode), iekrāsošanas.
Unikalitāte
Dažreiz kandidātu izvietojums ir tāds, ka var spriest — vairāku nezināmo šūnu vidū jābūt kādam dotajam vai noteiktam kandidātam, citādi atrisinājums nebūs unikāls. Piemēram, ja pirmo divu rindu pirmajās un pēdējās šūnās būtu 1 un 2, tad kādam no šiem cipariem būtu jābūt dotiem, citādi tos varētu izvietot jebkādā secībā, neatkarīgi no citu šūna saruna. Ja doto šajās šunās nav, tad vismaz vienā no šūnām jābūt kādam citam ciparam, citādi atrisinājums nebūtu unikāls. Ne visi uzskata, ka šo metodi ir pieļaujams izmantot, jo loģika balstās ne tikai sudoku noteikumos, bet arī mīklas sastādītāja apgalvojumā, ka atrisinājums ir unikāls. Visām zināmajām unikalitātes metodēm ir atrasti arī alternatīvas metodes, kas sniedz šo pašu informāciju, neizmantojot unikalitātes kritēriju.
Minēšana
Sudoku iespējams risināt arī izdarot minējumus. Piemēram, ierakstot kādu minējumu, var risināt mīklu tālāk un vai nu to atrisināt vieglāk nekā tas ir bijis paredzēts, vai nonākt pie pretrunas, kas, savukārt, nozīmē, ka šajā šūnā ieliktais cipars tur nederēja un no kandidātu saraksta ir svītrojams. Iespējamas arī smalkākas metodes, kas koncentrējas uz noteiktas šūnas vai cipara izmēģinājumiem, piemēram, var pārskatīt visus iespējamos kāda cipara izvietojumus tabulā (pārklājošā raksta metode — pattern overlay method).
Minēšanas metodes parasti ir lēnākas par loģiskajām, izņemot pašas risinājuma beigas, kad variantu atlicis maz. Taču tās bieži izmanto pārbaudot sastādīto mīklu ar programmas palīdzību — dators var pārbaudīt visus iespējamos tabulas aizpildījumus (veikt pilno pārlasi), lai noskaidrotu, vai mīklas atrisinājums ir unikāls. Tomēr par labu, risināšanai derīgu mīklu, uzskata tādu sudoku, ko var atrisināt tikai ar loģiku, neizmantojot minēšanu un reizēm risināšanu bez minēšanas uzskata par pareizāku. Jebkuru sudoku var atrisināt ar minēšanas palīdzību.
Sudoku Latvijā
Latvijā iznāk vairāki Sudoku mīklu žurnāli un Latvijas Sudoku federācija kopš 2018. gada rīko Latvijas Sudoku čempionātu.
Lūšu ezers
Lūšu ezers (Daukstes ezers) atrodas uz Madonas novada Dzelzavas pagasta un Cesvaines pagasta robežas. Ezera platība ir 6,4 ha, vidējais dziļums - 1,8 m. Ezeram cauri tek Apiņupīte. Ezerā dzīvo bebri, kas paaugstinājuši ūdens līmeni.
TD Garden
TD Garden ir daudzfunkcionāla sporta arēna Bostonā, ASV. Arēna tika atklāta. Tajā savas mājas spēles aizvada NHL vienība Bostonas "Bruins", kā arī NBA klubs Bostonas "Celtics".
21. ieroču SS kalnu strēlnieku divīzija "Skanderbeg" (albāņu Nr. 1)
21. ieroču SS kalnu strēlnieku divīzija "Skanderbeg" (albāņu Nr. 1) (de) bija Waffen SS kalnu strēlnieku divīzija, kas tika komplektēta no albāņiem un nosaukta par godu albāņu nacionālajam varonim Skanderbegam.
Izveidota 1944. gadā pēc Heinriha Himlera pavēles. Pirmais komandieris bija SS oberfīrers (Oberführer) Šmidhubers. Nākamais komandieris — oberšturmbanfīrers (Obersturmbannführer) Grafs. Atšķirības uniformās: balta feska. Kalnu jēgeri (partizānu apkarotāji). Kopā 11 000 vīru. Devīze: "Mans gods ir uzticība" (Meine Ehre heisst Treue).
Sākotnējā darbība bija apkarot serbu partizānus Kosovā, pēc tam Austrumu fronte. 1945. gadā Austrijas teritorijā padevās gūstā Sabiedrotajiem.
Jānis Stībelis
Jānis Stībelis (dzimis ), pazīstams arī kā J Stever, ir latviešu dziedātājs. Ir izdevis deviņus studijas albumus. Piedalījies vairākos starptautiskos muzikālos konkursos, tai skaitā 2002. gada Jaunajā Vilnī. Karjeru sācis 1999. gadā ar grupu Shake & Bake. Ir ieguvis bakalaura grādu diriģēšanā Rīgas Pedagoģijas augstskolā. Papildinājis zināšanas studējot Hollywood Musicians Institute. Sadarbojies ar tādām Latvijas mūzikas zvaigznēm, kā R.Pauls, L.Vaikule. Albumi "Glāze piena" un "Summer City" ieguvuši Latvijas mūzikas ierakstu balvas, kā labākie pop mūzikas albumi.
Pazīstams arī kā daudzu radio hitu autors, aranžētājs un producents.
Boston Garden
Boston Garden bija daudzfunkcionāla sporta arēna Bostonā, ASV. Tā tika atklāta 1928. gadā un ilgus gadus kalpoja kā NHL kluba Bostonas "Bruins", kā arī NBA kluba Bostonas "Celtics" mājvieta. Gan "Bruins", gan "Celtics" 1995. gadā pārcēlās uz tikko pabeigto FleetCenter, savukārt Boston Garden 1998. gada martā tika nojaukta.
Gadu gaitā hallē norisinājušies arī virkne slavenu mūziķu koncertu. Boston Garden uzstājušies The Beatles, Elviss Preslijs, The Rolling Stones, The Who, Led Zeppelin, KISS, Pink Floyd, Aerosmith un daudzi citi.
Magdeburgas tiesības
Magdeburgas tiesības ir viena no pazīstamākajām pilsētu tiesību sistēmām. Izveidojusies 13. gadsimtā vācu pilsētā Magdeburgā kā feodālās pilsētu tiesības, saskaņā ar kurām tika regulēta pilsētnieku pašpārvalde, ekonomiskā darbība (amatniecība, tirdzniecība un cunftes), īpašumtiesības un šķiriskās attiecības.
Magdeburgas tiesību pamatā ir tā sauktais Saksijas spogulis (Sachsenspiegel; vācu feodālo tiesību krājums) un Magdeburgas pilsētas statūti.
Magdeburgas tiesības ieguvušo pilsētu pilsoņi tika atbrīvoti no feodālajām klaušām un vietvalžu varas un tiesas. Uz šo tiesību pamata pilsētās tika veidots vēlēts pašpārvaldes orgāns maģistrāts.
Latvijā Magdeburgas tiesības bijušas piešķirtas Daugavpilij (1582) un Jēkabpilij (1670). Krievijas impērijas teritorijā sakarā ar vietējās pārvaldes reformu Magdeburgas tiesības tika atceltas 1831. gadā.
Mūzika
Mūzika (grc, mousikḗ — ‘mūzu māksla’) ir mākslas veids, kurā ir ar ausi uztvertas, īpaši izveidotas vai nejauši radušās priekšmetu vai parādību izraisītas gaisa svārstības, kas ar asociāciju, analoģiju un sinestēziju palīdzību iedarbojas uz cilvēka psiholoģisko stāvokli kā intelektuāli vai emocionāli stimulējošs, organizējošs, terapeitisks vai sakrāls līdzeklis.
Mūzika esot cilvēka kā biosociālas būtnes integrāla daļa, nav universāla. Tās definējumi, īpašības un funkcijas ir atkarīgas no kultūras, kurā mūzika pastāv.
Mūzikas vēsture
Mūzika ir atrodama ikvienā zināmajā kultūrā gan mūsdienās, gan pagātnē, tomēr tā ir bijusi atšķirīga gan laikā, gan telpā. Tā kā visiem pasaules iedzīvotājiem, tostarp visizolētākajām ciltīm, ir zināma mūzika, tiek pieļauts, ka tā radusies vēl pirms cilvēku izkliedēšanās pa visu Zemi. Līdz ar to tiek pieļauts, ka mūzika pastāv vismaz 50 tūkstošus gadu un radusies Āfrikā, kas tiek uzskatīta arī par cilvēku izcelšanās vietu.
Mūzikas attīstību laikā var iedalīt senajā mūzikā, viduslaiku mūzikā, renesanses mūzikā (raksturīga vokālā daudzpusība), jaunlaiku mūzikā (radās operas), baroka mūzikā, rokoko un klasiskajā mūzikā, Vīnes klasiskajā mūzikā, romantiskā mūzika, jaunromantismā un populārajā mūzikā.
Klasiskā mūzika
Par klasisko mūziku mēdz dēvēt visa veida mūziku, kas dominēja Eiropā no 9. gadsimta līdz mūsdienām. Par tās ziedu laikiem uzskata periodu no 16. gadsimta vidus līdz 19. gadsimta sākumam.
Mūzikas izpildītāji
Mūzikas grupas ir viens no izplatītākajiem mūzikas izpildīšanas veidiem mūsdienās. Mūziķi veido dziesmas un izpilda tās arī vienatnē, piemēram, dziedātāji vai diskžokeji. Klasisko mūziku parasti izpilda orķestri un kori. Koru mūzikā ietilpst arī tradicionālā tautas mūzika. Korus un orķestrus parasti vada diriģents.
25. februāris
25. februāris ir gada 56. diena pēc Gregora kalendāra. Līdz gada beigām ir atlikušas 309 (310 garajā gadā) dienas.
Vārda dienas
Alma, Annemarija
Neprāta cena
"Neprāta cena" ir latviešu televīzijas seriāls, kas tika parādīts kanālā LTV1 no 2006. līdz 2009. gadam. Seriāls tika pārraidīts 4 reizes nedēļā. Piektdienās tika rādīts aizkadru seriāls "Neprāta spogulī". Seriāla turpinājums "UgunsGrēks" atzīts, kā viens no populārākajiem seriāliem Latvijā, lielā skatītāju skaita dēļ.
Turpinājums
Pēc seriāla filmēšanas pārtraukšanas TV3 2009. gadā sāka veidot seriāla turpinājumu, kura nosaukums ir "UgunsGrēks". Seriāls stāsta par to pašu varoņu dzīvēm pēc viesnīcas nodegšanas un tās restaurācijas.
Vladimirs Žarkovs (hokejists)
Vladimirs Žarkovs (dzimis 1988. gada 10. janvārī) ir krievu hokejists, malējais uzbrucējs. Pašlaik (2019) Žarkovs spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Ufas "Salavat Julajev" sastāvā.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Žarkovs uzsāka 2005.—06. gada sezonā, kad debitēja Krievijas Superlīgas kluba Maskavas CSKA sastāvā. Nākamajā sezonā kluba rindās viņš aizvadīja jau 48 spēles.
Saladīns
Salāhs Dīns Jūsufs ibn Aijūbs (ar, Ṣalāḥ al-Dīn Yūsuf ibn Ayyūb; ku; Selahedînê Eyûbî; dzimis 1137. vai 1138. gadā, miris ), Rietumu pasaulē zināms kā Saladīns, bija pirmais Ēģiptes sultāns un Damaskas emīrs, kā arī Aijūbīdu dinastijas dibinātājs. Viņš bija kurdu izcelsmes musulmaņu karavadonis, kas Levantē vadīja musulmaņu pretestību pret eiropiešu krustnešiem. Saladīna varenības ziedu laikos viņa pārvaldītajā sultanātā bija Ēģipte, Sīrija, Mezopotāmija, Hidžāzs un teritorijas Ziemeļāfrikā.
Kā musulmaņu, tā arī kristiešu kultūrās Saladīns ir iegājis kā galants karotājs pret krustnešiem.
Viņš aizsargāja savas zemes no krustnešiem un tos uzvarēja Otrajā Krusta karā. Kad sākās Trešais Krusta karš, Saladīna galvenais pretinieks bija Anglijas karalis Ričards I Lauvassirds. Arī šajā karā Saladīnam izdevās ievērojami novājināt krustnešu spēkus.
Biogrāfija
Saladīns ir dzimis kurdu ģimenē Tikrītā (mūsdienu Irākas teritorijā) 532. gadā pēc islāma kalendāra. Tas nozīmē, ka viņš ir dzimis laika periodā no līdz. Viņš izauga Alepo, Baalbekā un Damaskā. Pusaudža gados viņš vairāk interesi izrādīja kļūt par zinātnieku nekā karavīru. Saladīna militārā karjera sākās, kad viņš pievienojās tēvoča Širkuha karaspēkam. Širkuhs bija Sīrijas ziemeļos valdošā valdnieka Nūra ad-Dīna armijas komandieris. Kad tēvocis nomira, Saladīnam bija 31 gads. Viņš aizstāja savu tēvoci un kļuva gan par komandieri, gan par Ēģiptes vezīru.
1171. gadā Saladīns iznīcināja Fatimīdu dinastijas kontrolēto Ēģiptes kalifātu, un pats kļuva par Ēģiptes sultānu. No 1174. līdz 1186. gadam centās apvienot Ēģipti, Sīriju, Palestīnu un Mezopotāmijas ziemeļus zem viena karoga. Saladīns to centās izdarīt galvenokārt diplomātiski, bet, ja bija nepieciešams, izmantoja arī karaspēku. Saladīns iekaroja Jeruzalemi, kas 88 gadus atradās krustnešu rokās. Saladīns iekaroja civilizēti un augstsirdīgi. Tādēļ gan musulmaņu, gan kristiešu kultūrās Saladīns ir iegājis kā galants karotājs pret krustnešiem.
1189. gadā sākās Trešais Krusta karš, kura mērķis krustnešiem bija atgūt Jeruzalemi. Par Saladīna galveno pretinieku kļuva Anglijas karalis Ričards I Lauvassirds. Arī šajā karā Saladīnam izdevās ievērojami novājināt krustnešu spēkus. 1192. gadā, noslēdzot ar krustnešiem pamieru, Saladīns atgriezās Damaskā. Tur viņš nomira.