cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Turku
Viduslaikos Turku, kas toreiz biežāk dēvēta par Obu, bija Somijas galvenā pilsēta un bīskapa rezidences vieta, bet kopš 17 gadsimta 60. gadiem arī zviedru ģenerālgubernatora rezidences vieta. 1640. gadā pilsētā tika nodibināta pirmā universitāte Somijā. Pirmās krievu okupācijas laikā (1742—1743) Turku rezidēja Somijas ģenerālgubernators Johans Baltazars fon Kampenhauzens. Pēc Somu kara (1808—1809), kad Somija tika iekļauta Krievijas impērijā, tās ķeizars Aleksandrs I nolēma Somijas galvaspilsētu pārcelt uz Helsinkiem.
2007. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona
'''Latvijas futbola Virslīgas 2007. gada sezona''' bija 33. Virslīgas sezona, kas sākās, bet noslēdzās 4. novembrī. Virslīgā piedalījās 8 komandas, kas aizvada četru riņķu turnīru. Par čempioniem 2. reizi pēc kārtas kļuva "Ventspils". Sezonas vidū ar 11 punktu pārsvaru vadībā bija "Liepājas Metalurgs", taču "Ventspils" izcīnīja uzvaras pēdējās 11 spēlēs pēc kārtas, kurās ielaida tikai vienus vārtus. 3. vietu pirmoreiz komandas vēsturē ieguva "Rīga", savukārt "Skonto" pirmoreiz palika ārpus medaļu ieguvēju saraksta. Par Virslīgas rezultatīvāko futbolistu kļuva "Ventspils" uzbrucējs Vīts Rimkus ar 20 gūtajiem vārtiem.
Sezonas beigās Latvijas Futbola federācija paziņoja par konceptuālu lēmumu nākamajā gadā paplašināt Virslīgas dalībnieku skaitu līdz 10, tādējādi neviena Virslīgas komanda netika pazemināta uz 1. līgu. Pēdējoreiz 10 komandas Virslīgā spēlēja 1996. gada sezonā.
Jaunraunas pagasts
Jaunraunas pagasts bija viena no Cēsu apriņķa pašvaldībām tā vidienē. Robežojās ar Baižkalna, Veselavas, Priekuļu un Liepas pagastiem. Pagasta valde atradās Jaunraunā.
Vēsture
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1935. gadā pagasta platība bija 40,02 km² un tajā bija 689 iedzīvotāji. 1945. gada 8. oktobrī pagastā izveidoja Jaunraunas ciema padomi. Ciema padomi likvidēja 1947. gada 18. novembrī, bet atjaunoja līdz ar pagasta likvidēšanu 1949. gada 31. decembrī, ciemu iekļaujot Cēsu rajonā. Mūsdienās Jaunraunas pagasta teritorijas lielākā daļa iekļauta Cēsu novada Priekuļu pagastā un neliela daļa Smiltenes novada Raunas pagastā.
Taiti
Taiti vai Tahiti (taitiešu un ) ir lielākā sala Franču Polinēzijā, Klusā okeāna dienvidos. Pieder pie Biedrības salu arhipelāga. Taiti 1767. gadā atklāja britu jūrasbraucējs Semjuels Voliss.
Taiti salai ir 8|astoņnieka forma un tās kopējā platība ir 1045 km². Pēc 2007. gada datiem tajā dzīvo 178 133 iedzīvotāji, kas ir vairāk kā 60% no visas Franču Polinēzijas iedzīvotājiem. Salu apdzīvo taitieši, ķīnieši, franči un citu tautību pārstāvji. Sala sastāv no divām daļām, kas ir Lielā Taiti (Tahiti Iti) un Mazā Taiti (Tahiti Nui). Abas šīs daļas savieno 2 km plats Taravao zemesšaurums.
Sala ir veidojusies vulkāniskās darbības rezultātā. Taiti teritorijā atrodas divi vulkāniskā tufa un bazalta masīvi. Augstākā virsotne ir Orohena (2241 m vjl). Salai apkārt atrodas koraļļu rifi. Raksturīgs karsts, mitrs klimats. Lielu daļu salas aizņem tropu meži, gar krastu atrodas zemkopībai derīgas zemes. Plantācijās tiek audzētas kokospalmas, maizeskoki, banānkoki, citrusi un citas kultūras. Salas iedzīvotāji nodarbojas ar zivju, kā arī pērļu un perlamutra zvejniecību. Nozīmīgus ienākumus salai ienes tūrisms. Vienīgā reģiona lidosta atrodas Taiti salas ziemeļrietumos.
Vadims Tarasovs
Vadims Tarasovs (dzimis 1976. gada 31. decembrī) ir bijušais krievu hokejists, vārtsargs. Savas karjeras laikā trīs reizes atzīts par Krievijas Superlīgas labāko vārtsargu. Pašlaik (2013) Tarasovs ir Kontinentālās hokeja līgas kluba Ufas "Salavat Julajev" vārtsargu treneris.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Tarasovs uzsāka 1993.—94. gada sezonā, kad aizvadīja savu debijas spēli Krievijas Augstākās līgas klubā Ustjkamenogorskas "Kazzinc-Torpedo". 1995. gadā Tarasovs pievienojās Krievijas Superlīgas klubam Novokuzņeckas "Metallurg", tās rindās spēlējot līdz pat 2000.—01. gada sezonas noslēgumam. 1999., 2000. un 2001. gadā Tarasovs tika atzīts par Krievijas Superlīgas labāko vārtsargu.
2001.—02. gada sezonu hokejists aizvadīja Amerikas hokeja līgas vienībā Kvebekas "Citadelles", taču tad atgriezās Novokuzņeckā, lai tās sastāvā aizvadītu vēl četras sezonas.
2012.—13. gada sezonu aizvadīja Ufas "Salavat Julajev" rindās, bet pēc sezonas beigām kļuva par kluba vārtsargu treneri, beidzot profesionālā spēlētāja gaitas.
Lielā komēta
Lielā komēta ir nosaukums visām komētām, kuras var redzēt ar neapbruņotu aci. Lielā komēta ir novērojama vidēji reizi pa desmit gadiem. Diemžēl iepriekš paredzēt, vai komēta būs redzama ar neapbruņotu aci, nevar, jo tās redzamo spožumu ietekmē vairāki apstākļi.
Pinska
Pinska (be, ru) ir pilsēta Brestas apgabalā Baltkrievijā. Pinskas rajona administratīvais centrs pie Pinas upes ietekas Pripjacā. Kokapstrādes (Пинскдрев) un ceļa būves tehnikas (Амкодор-Пинск) rūpniecība.
Klimats
Pinskas klimats ir mēreni kontinentāls. Jūras gaisa masu ietekmē šeit ir maiga ziema un mēreni silta vasara. Janvāra vidējā temperatūra ir -4,5 °C, jūlija 18,5 °C. Gada nokrišņu daudzums ir ap 630 mm. Dienu skaits ar temperatūru virs 0 °C ir 253. Gadā ir 165 dienas ar nokrišņiem.
Vēsture
1793. gadā, pēc Polijas Otrās dalīšanas Pinsku iekļāva Krievijas Impērijas sastāvā. No 1917. līdz 1920. gadam Pinska atradās Ukrainas Tautas republikas sastāvā. No 1921. līdz 1939. gadam Pinska bija Polijas Otrās republikas sastāvā. Otrā pasaules kara laikā pēc Polijas kampaņas 1939. gadā to iekļāva Baltkrievijas PSR, no 1941. gada tā ietilpa Ukrainas reihskomisariāta sastāvā, vēlāk — atkal Baltkrievijas PSR.
Iedzīvotāji
Baltkrievi (90,0%), krievi (5,8%). Pinska ir tenisistes Voļgas Gavarcovas (Вольга Гаварцова, 1988), poļu žurnālista Rišarda Kapusciņska (Ryszard Kapuściński, 1932—2007), futbolista Vitaļa Kutuzava (Віталь Кутузаў, 1980) un amerikāņu ekonomista Saimona Kuzneca (Simon Kuznets, 1901—1985) dzimtā pilsēta. Pinskas pilsētas skolā mācījās nākamais Izraēlas prezidents Haims Veicmans (Chaim Weizmann, 1874—1952), bet 1905. gada revolūcijas laikā pilsētā dzīvoja nākamā Izraēlas premjerministre Golda Meira (Golda Meir, 1898—1978). No 1912. līdz 1914. gadam pilsētā par skolotāju strādāja baltkrievu rakstnieks Jakubs Kolass (Якуб Колас, 1882—1956).
Viškova (Polija)
Viškova (pl) ir pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē pie Rietumu Bugas. Pilsētas tiesības ieguva 1502. gadā, bet jau Plūdu laikā tika nopostīta. Atguva nozīmi līdz ar dzelzceļa izbūvi. Līdz Otrajam pasaules karam pilsētā bija ievērojama ebreju kopiena. Mordehaja Aņeleviča dzimtā pilsēta. Starp pasaules kariem vietējā ģimnāzijā mācījās nākamais poļu matemātiķis Ježijs Ružickis (Jerzy Różycki, 1909 - 1942).
Sojuza
Sojuza (ru) ir Krievijai piederoša vasaras polārstacija Austrumantarktīdā. Izvietojusies Bīvera ezera (tā daļas Ļedovoje ezera) austrumu krastā Eimerija oāzē Prinča Čārlza kalnu austrumu pakājē uz Džeti pussalas paaugstinājuma. Izveidota 1982. gada 3. decembrī 28. Padomju antarktiskās ekspedīcijas laikā kā atbalsta bāze ģeoloģiskās izpētes veikšanai Prinča Čārlza kalnos vasaras sezonā. Stacija 1989. gadā tikusi iekonservēta un vēlākajos gados izmantota tikai atsevišķu programmu veikšanai.
Heila—Bopa komēta
Heila—Bopa komēta (C/1995 O1) bija ilglaicīgi redzama komēta, iespējams, ka tā ir 20. gadsimta visvairāk novērotā komēta, kā arī viena no spilgtākajām pēdējās desmitgadēs. Tā ar neapbruņotu aci bija redzama 18 mēnešus, kas ir kļuvis par rekordu. Iepriekšējais rekords piederēja 1811. gada Lielajai komētai, kuru salīdzinoši varēja redzēt divreiz mazāku laiku, tas ir, mazliet vairāk par deviņiem mēnešiem.
Heila—Bopa komēta tika atklāta aptuveni 7,2 AU attālumā no Saules, kā arī tika paredzēts, ka tā būs pietiekami spilgta, lai būtu saredzama ar neapbruņotu aci. Lai gan komētas spožumu ir diezgan grūti paredzēt, tā, kad tā sasniedza perihēliju, pārsteidza daudzus, jo bija spožāka, nekā tika gaidīts. Tā tika nosaukta arī par "1997. gada Lielo komētu".
Daudziem cilvēkiem, kuri ilgu laiku nebija redzējuši komētas, Heila—Bopa komēta izraisīja arī trauksmes sajūtu. Plašu publicitāti ieguva baumas, ka aiz komētas ir paslēpies citplanētiešu kuģis. Šīs baumas izraisīja pat masu pašnāvību, kuru veica sektas "Heaven's Gate" sekotāji.
Komētas atklāšana
Komētu neatkarīgi viens no otra atklāja divi amerikāņu novērotāji Alans Heils un Tomass Bops. Heils jau bija neauglīgi pavadījis vairākus simtus stundu cerībā atrast kādu jaunu komētu, kad netālu no savām mājām Ņūmeksikas štatā viņš ap pusnakti nejauši Strēlnieka zvaigznājā pie lodveida zvaigžņu kopas M70 uzdūrās miglainam objektam, kura zvaigžņlielums bija 10,5. Heils vispirms noskaidroja, vai blakus šai lodveida kopai nav kāds cits jau zināms objekts. Turpinot pētīšanu, viņš pamanīja, ka tas ātri pārvietojas uz citu zvaigžņu fona, kas nozīmēja to, ka tas atrodas Saules sistēmā. Heils nekavējoties nosūtīja elektronisku vēstuli uz Astronomisko telegrammu centrālo biroju (CBAT), un turpmākos novērojumus veica jau tur.
Savukārt Bopam nebija pašam sava teleskopa. Viņš kopā ar draugiem bija devies izbraukumā pie dabas krūts netālu no Stenfīldas, Arizonas štatā. Izmantojot savu draugu teleskopu, viņš novēroja zvaigžņu kopas un galaktikas, kad nejauši pamanīja gaismas plankumu. Salīdzinot ar zvaigžņu kartēm, kas viņam bija pieejamas, viņš saprata, ka tas ir kāds jauns, iepriekš nezināms objekts. Arī viņš nosūtīja ziņu uz CBAT.
Drīz tika atklāts, ka šī komēta ir bijusi redzama arī fotogrāfijās, kuras uzņemtas, pirms to atklāja Heils un Bops. Piemēram, tā ir redzama Terensa Dikinsona fotogrāfijā, kura uzņemta jau. Arī uzņemtā fotogrāfijā Roberts Maknots to varēja atrast un ieraudzīt. Tobrīd tās zvaigžņlielums bija 18, bet attālums no Saules - 13,0 AU.
Pārtapšana par Lielo komētu
Februārī, kad Heila—Bopa komēta arī fiziski pietuvojās Saulei, tā Saules vēja ietekmē palika vēl spožāka; tās spožums sasniedza otro lielumu. Varēja skaidri saskatīt un atšķirt tās zilgano asti no dzeltenīgās putekļu joslas, kas palika aiz tās, iezīmējot lidojuma trajektoriju. 9. martā komēta Austrumsibīrijā un Mongolijā bija redzama arī pa dienu, jo tur bija novērojams Saules aptumsums. 23. martā Heila—Bopa komēta atradās vistuvāk Zemei. Minimālais attālums līdz tai bija tikai 1,315 AU (196,7 miljons km).
komēta sasniedza savu perihēliju. Ar zvaigžņlielumu -0,7 tā spīdēja spožāk par jebkuru citu zvaigzni, izņemot Sīriusu, bet tās divas astes savstarpēji veidoja no 15 līdz 20 grādu lielu leņķi. Komētu varēja novērot uzreiz pēc krēslas iestāšanās. Lai gan lielākā daļa Lielo komētu, atrodoties perihēlijā, nav redzamas, jo tās atrodas tuvu Saulei, šoreiz tā bija redzama Ziemeļu puslodē visu nakti.
Interneta tīkla attīstība tolaik ļāva izveidot daudzas tīmekļa vietnes, kurās ikviens varēja sekot līdzi komētas lidojumam, apskatot fotogrāfijas, kuras tika uzņemtas katru dienu. Tādējādi tika piedzīvots bezprecedenta gadījums, kad sabiedrībai bija pieejama plaša informācija par visu notiekošo.
Ja Heila—Bopa komēta būtu bijusi tikpat tuvu Zemei, kā 1996. gadā Hjakutakes komēta (tā aizlidoja garām zemeslodei 0,1 astronomisko vienību attālumā), tad tā būtu bijusi vēl iespaidīgāka. Tā spožumā pārspētu Veneru un sasniegtu -5 zvaigžņlielumu.
Komētas aiziešana
Pēc izlidošanas caur perihēliju Heila—Bopa komēta beidzot parādījās debess dienvidu puslodē. Dienvidu puslodes iedzīvotāji nevarēja izbaudīt visu komētas krāšņumu, jo tās spožums strauji noplaka, toties viņi varēja redzēt, kā 1997. gada otrajā pusē tā dodas prom. Pēdējie zināmie novērojumi ar neapbruņotu aci ir veikti 1997. gada decembrī, kas nozīmē, ka tā bija redzama 18 mēnešus. Tas ir ilgākais periods, kad ir bijusi redzama komēta. Otra visilgāk novērotā komēta ir 1811. gada Lielā komēta, kuru varēja redzēt 290 dienas, tas ir, mazliet vairāk par 9 mēnešiem.
Tiek paredzēts, ka līdz pat 2020. gadam ar spēcīgu teleskopu palīdzību būs iespējams novērot šo komētu un tad tai būs 30. zvaigžņlielums. Nākamreiz komēta atgriezīsies Zemes tuvumā ap 4390. gadu. Ir aprēķināts, ka nākamajā reizē ir 15 % varbūtība, ka Heila—Bopa komēta paliks Saules tuvumā un riņķos ap to.
Orbītas izmaiņa
Ir aprēķināts, ka pirms 1997. gada perihēlija šķērsošanas, Heila—Bopa komēta atradās Saules tuvumā pirms aptuveni 4200 gadiem. Tās orbīta ir gandrīz perpendikulāra pret ekliptikas plakni, tādēļ nokļūšana kādas planētas tuvumā ir ļoti reta. Tomēr 1996. gada martā komēta aizlidoja 0,77 AU attālumā no Jupitera, kura gravitācijas lauks spēcīgi ietekmēja turpmāko tās orbītu. Tā rezultātā komētas afēlijs (tālākais punkts no Saules) samazinājās no 600 AU līdz 350 AU. Arī apriņķošanas periods ap Sauli samazinājās no 4200 gadiem līdz 2400 gadiem.
Nātrija aste
Viens no nozīmīgākajiem atklājumiem bija trešā veida komētas astes atklāšana. Papildus parastajām gāzu (jonu) un putekļu astēm tika atklāta vāja nātrija aste, kuru varēja reģistrēt tikai ar jaudīgiem mērinstrumentiem un sarežģītu filtru sistēmu. Nātrija plūsma jau agrāk tika novērota pie citām komētām, bet nekad iepriekš tā nebija veidojusi asti. Heila—Bopa komētai tā sastāvēja no neitrāliem atomiem un stiepās 50 miljonu kilometru garumā.
Nātrija avots atradās komētas galvas iekšpusē, bet ne pašā komētas kodolā. Ir vairāki iespējamie nātrija avota veidošanās veidi, piemēram, sadursmes starp putekļu daliņām vai arī nātrija "izgrūšana" no šīm daļiņām ultravioletā starojuma dēļ. Pagaidām vēl nav noskaidrots, kurš no šiem veidiem bija noteicošais.
Interesanti, kamēr komētas putekļu aste palika aiz komētas, iezīmējot tās lidojuma trajektoriju, un jonu aste bija vērsta prom no Saules, nātrija aste bija starp tām. Tas norāda uz to, ka nātrija atomus no komētas galvas "izsvieda" gaismas spiediens.
Deitērija pārbagātība
Uz komētas tika atklāts liels daudzums deitērija smagā ūdens formā. Tas bija divas reizes vairāk, nekā ir atrodams okeāna ūdeņos uz Zemes. Lai gan komētu sadursmes ar Zemi varēja būt nozīmīgs ūdens avots uz Zemes, tas nevar būt vienīgais (protams, ja tāda attiecība ir uz visām komētām).
Tāpat deitērijs bija sastopams arī citu ūdeņraža savienojumu sastāvos, kas savukārt norāda uz to, ka komētas ledus veidojas nevis protoplanētu diskā, bet gan starpzvaigžņu telpā. Teorētiskie modeļi norāda, ka ledus uz Heila—Bopa komētas ir izveidojies temperatūrā no 25 līdz 45 kelviniem.
Organiskie savienojumi
Ar spektroskopa palīdzību uz Heila—Bopa komētas tika atklāti arī organiskie savienojumi, no kuriem daži iepriekš nekad nebija reģistrēti. Šīs sarežģītās molekulas varēja izveidoties kodola sastāvā vai arī ķīmisku reakciju veidā.
Argona atklāšana
Heila—Bopa komēta kļuva par pirmo komētu, uz kuras tika atklāts argons, viena no cēlgāzēm. Cēlgāzes ir ķīmiski inertas, kā arī tās ir ar dažādām vārīšanās temperatūrām. Tieši tas arī ļauj noteikt komētas ledus temperatūras izmaiņas. Piemēram kriptons iztvaiko pie 16-20 kelviniem un uz komētas tā bija 25 reizes mazāk nekā uz Saules; turpretim argona kušanas temperatūra ir 35-40 kelvini un, salīdzinot ar Sauli, uz tās bija lielāka koncentrācija.
Līdz ar to ir izvirzīta hipotēze, ka Heila—Bopa komētas ledus temperatūra nekad nav bijusi zemāka par 20 K, kā arī augstāka par 40 K. Ja Saules sistēmas veidošanās nenotika pie zemākām temperatūrām, kā to ir aprēķinājuši zinātnieki, tad argona atrašanās komētā norāda uz to, ka komēta ir veidojusies aiz Neptūna kaut kur Koipera joslā, bet pēc tam pārvietojusies uz Orta mākoni.
Komētas rotācija
Heila—Bopa komētas aktivitāte un gāzu izviršana ārā no komētas nenotika vienādi pa visu kodola virsmu, bet gan tikai no noteiktiem tās punktiem. Pēc tā novērošanas bija iespējams aprēķināt komētas kodola rotāciju ap savu asi. Patiešām, tika novērots, ka Heila—Bopa komētas kodols griežas, bet ik pēc atšķirīgiem laika intervāliem rotācijas periods bija atšķirīgs. Tas bija, sākot ar 1 stundu un 20 minūtēm līdz pat 12 stundām un 5 minūtēm. Griešanās ar dažādiem periodiem norāda uz to, ka komētas kodolam bija vairāk nekā viena rotācijas ass.
Vēl viens periods (nosaukts par "superperiodu"), kurš ir aprēķināts izviršanas putekļiem no virsmas, ir 22 dienas garš. Bet 1997. gada martā negaidīti tika atklāts, ka laika posmā no februāra līdz martam komēta bija nomainījusi rotācijas virzienu un rotēja pretēji. Tādas komētas uzvedības patiesie cēloņi vēl joprojām ir mīkla, kaut arī tiek izvirzīta teorija, ka to izraisīja spēcīgā gāzu neperiodiskā izviršana.
Diskusijas par pavadoni
1999. gadā tika publicēts darbs, kurā tās autors izklāsta teoriju par pavadoni, kurš varētu būt pie komētas. Tas izskaidrotu, kādēļ putekļi no komētas izplatījās tā, kā tika novērots. Darbs tika izstrādāts, balstoties uz teorētiskiem pētījumiem un nebalstās uz reāli novērotu pavadoni. Šajā darbā vēl tika paziņots, ka šim pavadonim ir jābūt ar diametru 30 km un no galvenā kodola, kura diametrs 70 km, jāatrodas 180 km attālumā.
Šī darba patiesumu astronomi stipri apšauba, jo pat komētas fotogrāfijās, kas izdarītas ar Habla teleskopa augsto izšķirtspēju, netiek saskatīts otrs kodols. Bez tam iepriekš novērotajos gadījumos, kad komētām ir divi kodoli, tikai īsu laiku tie ir bijuši stabili. Otra kodola orbīta tiek izmainīta, tiklīdz komēta pietuvojas Saulei vai arī kādai no planētām.
Ar adaptīvās optikas palīdzību 1997. gada beigās un 1998. gada sākumā tika parādīta Heila—Bopa komētas divdabīgā kodola spīdēšana, bet negarantē, ka šis efekts tiešām ir radies divkāršā kodola dēļ.
Mistika par komētu
Daudzām tautām jau kopš izseniem laikiem komētas tiek uzskatītas par ļaunu vēstošu zīmi. Uz tām viņi vienmēr ir skatījušies ar lielām aizdomām. Iespējams ilgstošās redzamības un neparastās aktivitātes dēļ, Heila—Bopa komēta kļuva par labu iemeslu daudzu ļaužu runām un baumām par pasaules gala iestāšanos gadu tūkstoša mijā.
"Atnācēju kuģis"
1996. gada novembrī astronoms-amatieris Čaks Šrameks no Hjūstonas, Teksasas štatā, izveidoja komētas digitālo (lādiņa saites matricas) fotoattēlu, kurā varēja saskatīt izplūdušu, mazliet pagarinātu objektu blakus Heila—Bopa komētai. Kad datorprogramma nevarēja identificētu tādu zvaigzni, Šrameks piezvanīja uz Arta Bella radio, lai paziņotu, ka ir atklājis "Saturnam līdzīgu objektu", kas seko aiz komētas. NLO entuziasti, konkrēti Kartnijs Brauns, uzreiz secināja, ka aiz komētas atrodas citplatnētiešu kosmosa kuģis. Daži eksperti no astronomijas asociācijas paziņoja, ka Šrameka redzētais objekts nav nekas cits, kā zvaigzne, kuras zvaigžņlielums ir 8,5 - SAO 141894 -, kura nav parādījusies Šrameka datorprogrammā kļūdainā pielietojuma dēļ. Šis fakts daļēji tika apstiprināts. Zvaigzne bija tuvumā, bet gan pavisam ar citu zvaigžņlielumu.
Vēlāk Arts Bels pat paziņoja, ka viņam pieder cits objekta uzņēmums, kurš nācis no anonīma astrofiziķa, kurš centās apstiprināt šo atklājumu. Bet astronomi Olivers Heinots un Deivids Dž. Tolens no Havajas universitātes atbildēja, ka konkrētā fotogrāfija ir izmainīta komētas fotogrāfijas kopija.
Dažus mēnešus vēlāk, 1997. gada martā reliģioza sekta, kura sevi dēvēja par "Heaven's Gate" (lv), veica masveida pašnāvību. Bet pirms tam viņi vēl paziņoja, ka pamet savus ķermeņus uz Zemes, lai dotos ceļojumā uz kosmosa kuģi, kurš seko Heila—Bopa komētai.
Komētas mantojums
Gandrīz ikvienam, kurš bija redzējis Heila—Bopa komētu, tas bija skaists un brīnišķīgs elements naksnīgajās debesīs. Ilgstošais laika posms, kad bija iespējams to novērot, piedevām vēl plašais atspoguļojums presē un internetā atstāja dziļu iespaidu uz cilvēkiem, šajā ziņā pārspējot pat 1986. gada Haleja komētu. Iespējams, ka Heila—Bopa komēta kļuva par pašu "novērotāko" komētu vēsturē. Šī komēta uzstādīja vairākus rekordus. Heila—Bopa komēta ir vistālāk atklātā komēta no Saules. Tā bija (iespējams) ar vislielāko kodolu, kā arī novērota divreiz ilgāk par līdz tam visilgāk novēroto komētu. Tā arī astoņas nedēļas bija spožāka par 0. zvaigžņlielumu.
Papildu literatūra
Latviešu valodā
Krievu valodā
Ārējās saites
Krievu valodā:
Miličas apriņķis
Miličas apriņķis (pl) ir apriņķis Polijas Lejassilēzijas vojevodistē. Robežojas ar Lejassilēzijas vojevodistes Olesņicas un Tšebņicas apriņķiem, kā arī Lielpolijas vojevodistes Ravičas, Krotošinas un Ostrovas apriņķiem.
Viškovas apriņķis (Polija)
Viškovas apriņķis ir apriņķis Polijā, Mazovijas vojevodistes centrālajā daļā. Robežojas ar Mazovijas vojevodistes Ostrolenkas, Ostrovas, Vengrovas, Volominas, Legonovo, Pultuskas un Makovas apriņķiem.
Kārļu pagasts
Kārļu pagasts bija viena no Cēsu apriņķa pašvaldībām tā rietumos, Gaujas kreisajā krastā. Robežojās ar Cēsu apriņķa Lielstraupes, Raiskuma, Cēsu un Drabešu pagastiem, kā arī Rīgas apriņķa Līgatnes pagastu. Pagasta valde atradās 3,2 km uz ziemeļrietumiem no Kārļiem (tagadējie "Krustkalni").
Īro Tarki
Īro Tarki (dzimis 1985. gada 1. jūlijā) ir somu hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2013) ir bez kluba.
Viņa brālis Tuomass arī ir profesionāls vārtsargs.
Spēlētāja karjeru
Pēc ilgstošas spēlēšanas SM līgas kluba Raumas "Lukko" sistēmā, profesionāļa karjeru Tarki uzsāka 2004.—05. gada sezonā, kad hokejists debitēja "Lukko" rindās. Tiesa, nākamajās divās sezonās SM līgā Tarki aizvadīja vien divas spēles.
2006. gada vasarā Tarki pievienojās SaiPa rindām, 2007.—08. gada sezonā kļūstot par komandas pamatvārtsargu. 2009.—10. gada sezonā Tarki spēlēja jau Espo "Blues" rindās, tās sastāvā aizvadot nākamās divas sezonas.
2011. gadā hokejists noslēdza viena gada līgumu ar NHL vienību Anahaimas "Ducks", tās sastāvā 2011.—12. gada sezonā aizvadot vienu spēli, pārējo sezonu spēlējot Amerikas hokeja līgas klubā Sirakūzas "Crunch".
Somijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2010. gada Pasaules čempionātā, tajā gan uz laukuma nevienā no spēlēm tā arī neizejot.
Eva Longorija
Eva Žaklīna Longorija (en; dzimusi Korpuskristijā, Teksasas štatā, ASV) ir amerikāņu aktrise un modele. Vislabāk pazīstama ar lomu seriālā "Bīstamās mājsaimnieces". Par filmēšanos šajā seriālā E. Longorija ir saņēmusi vairākus apbalvojumus un vairākkārt ir tikusi nominēta dažādām balvām, tai skaitā viņa tika nominēta Zelta globusa balvai nominācijā "labākā aktrise komēdijseriālā" par lomu "Bīstamās mājsaimnieces". Viņa kļuva pazīstama pēc filmēšanās ziepju operā The Young and the Restless. Taču nacionālā līmenī viņa kļuva pazīstama 2000. gadu sākumā pēc dalības vairākās augsta līmeņa reklāmas kampaņās un parādīšanās vairākos vīriešu žurnālos. 2008. gada FHM aptaujā par seksīgāko sievieti viņa ieņēma 14. vietu. Tāpat viņa ir parādījusies uz vairāku starptautisku sieviešu žurnālu vākiem, piemēram, Vogue, Marie Claire un Harper's Bazaar. viņa apprecējās ar franču basketbolistu Toniju Pārkeru, taču 2011. gada janvārī pāris izšķīrās.
E. Longorija ir viena no visvairāk pelnošākajām komēdijseriālu aktrisēm Holivudā.
Lasila
Lasila var būt:
Kovari
Kovari (pl, vēsturiski arī Šmīdeberga (de)) ir pilsēta Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē uz dienvidaustrumiem no Jeleņa Guras, Sudetu Karkonošes kalnos. Radona terapijas centrs. Kopš 12. gadsimta — dzelzs ieguves centrs. Pilsētas pievārtē — urāna raktuves.
Līdz 1945. gadam pilsēta ietilpa Vācijā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet pilsētas vācu iedzīvotāji padzīti.
Ešs
Ešs var būt:
Diamonds from Sierra Leone
Diamonds from Sierra Leone ir amerikāņu repera Kanjes Vesta singls, ieguvis Grammy balvu. Tas tika izdots 2005. gada 4. jūlijā kā pirmais singls no viņa 2005. gada albuma Late Registration. Dziesma semplo 1971. gada Džeimsa Bonda filmas galveno dziesmu Diamonds are Forever, kuru izpildīja Širlija Baseja. Tika ziņots, ka Baseja bija ļoti pārsteigta par Kanjes darbu un izteica vēlmi nākotnē ar viņu sadarboties. Dziesma ieguva četrdesmit trešo vietu Billboard Hot 100 topā. Tā bija vidēji veiksmīga iTunes mūzikas veikalā, un ieguva astoto vietu UK Top 40. Dziesma ieguva Grammy balvu par labāko repa dziesmu 48. balvas pasniegšanas ceremonijā.
Dziesmu saraksts
Ciparu lejupielāde
ASV Promo Singls
Lielbritānijas Promo Singls
Lielbritānijas Maxi Singls
Lielbritānijas CD Singls
Eiropas Maxi Singls
Madhja Pradēša
Madhja Pradēša (, izrunā: ) ir viens no Indijas štatiem. Madhja Pradēša robežojas ar pieciem citiem Indijas štatiem: Utarpradēšu, Čhatīsgarhu, Mahārāštru, Gudžarātu un Rādžastānu. Madhjas Pradēšas platība 308 252 km². Administratīvais centrs ir Bhopāla, lai gan lielāka pilsēta pēc iedzīvotāju skaita ir Džabalpura. Madhjā Pradēšā dzīvo aptuveni 60,4 miljoni iedzīvotāju.
Touch The Sky
"Touch The Sky" ir ceturtais singls no amerikāņu repera Kanje Vesta otrā studijas albuma "Late Registration". Tas tika izdots 2006. gada sākumā. Mūzikas video režisors ir Kriss Milks. Viņš ir jau ir strādājis pie "Jesus Walks" video, kas vinnēja vairākus apbalvojumus un pie "All Falls Down" video.
Dziesmu producēja Just Blaze un tā ir vienīgā dziesm jebkurā Vesta solo albumā kura producēšanā nav piedalījies viņš pats. Blaze izmantoja palēninātu semplu no Kērtisa Mējfīlda dziesmas "Move On Up". Dziesmu kopā ar Vestu izpilda Lupe Fiasco, kas ir viņa pirmais radio singls.
Dobeles rajons
Dobeles rajons bija administratīvā iedalījuma vienība LPSR (1949-1990) un Latvijas Republikas (1990-2009) sastāvā. Tas atradās Zemgales dienvidrietumos un robežojās ar Saldus rajonu rietumos, Tukuma rajonu ziemeļos, Jelgavas rajonu austrumos un Lietuvu dienvidos.
Izveide un reorganizācija
1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālās reformas rezultātā Jelgavas apriņķis tika sadalīts Auces, Dobeles, Elejas un Jelgavas rajonos. 1952. - 1953. gadā Dobeles rajons ietilpa Liepājas apgabalā. 1956. gadā Dobeles rajonam pievienoja Auces rajonu. No 1962. līdz 1967. gadam Dobeles rajonam bija pievienota daļa no Jelgavas rajona. Pēc Latvijas Republikas atjaunošanas 1990. gadā Dobeles rajona ciemi tika pārdēvēti par pagastiem.
Ciemi
Annenieku - Augstkalnes - Auru - Austrumu - Bērzes - Bikstu - Bites - Bukaišu - Dobeles - Krimūnu - Lielauces - Naudītes - Penkules - Tērvetes - Ukru - Vītiņu
Pagasti
Annenieku pagasts - Auru pagasts - Bēnes pagasts - Bērzes pagasts - Bikstu pagasts - Dobeles pagasts - Īles pagasts - Jaunbērzes pagasts - Krimūnu pagasts - Lielauces pagasts - Naudītes pagasts - Penkules pagasts - Ukru pagasts - Vītiņu pagasts - Zebrenes pagasts
Likvidācija
Saskaņā ar 1998. gadā pieņemto "Administratīvi teritoriālās reformas likumu" un 2008. gada "Administratīvo teritoriju un apdzīvoto vietu likumu" 2009. gada 1. jūlijā Dobeles rajons tika likvidēts un tā teritorijā izveidoti šādi novadi:
Ģeogrāfija
Lielu daļu no Dobeles rajona aizņēma Zemgales līdzenums, ziemeļaustrumus - Rīgas smiltāju līdzenums, bet rietumus - Austrumkurzemes augstiene. Lielākās upes - Bērze, Auce. Lielākie ezeri - Zebrus ezers, Lielauces ezers. Iedzīvotāju skaits 01.01.2005 - 38066.
Bitola
Bitola (mk) ir pilsēta Ziemeļmaķedonijas dienvidrietumos, 15 kilometrus no Grieķijas robežas. Osmaņu impērijas laikos, kad tās nosaukums bija Monastira, bija svarīga pilsēta ar elitārām skolām un daudzu Eiropas valstu konsulātiem.
Vēsture
IV gs. p. m. ē. Maķedonijas valdnieks Filips II mūsdienu Bitolas apkaimē nodibināja Hērakleju (Heraclea Lyncestis). Romas impērijas laikā pilsēta uzplauka, jo caur to gāja svarīgais ceļš Via Egnatia (Dirrahija—Konstantinopole). IV—VI gs. Hērakleja bija bīskapijas centrs. 472. un 479. gadā Bitolu ieņēma Teodorihs. Līdz ar slāvu ierašanos VI gs. beigās Hērakleja panīka.
Slāvi nodibināja savu pili un apmetni pašreizējās Bitolas vietā. X gs. Bitola ietilpa Bulgārijas cara Samuila valstī, bet 1015. gadā to ieņēma Bizantijas imperators Vasilijs II. XI gs beigās atkal nostiprinājās Bulgārijas valsts un Bitola kļuva par svarīgu cara Kalojana valsts pilsētu, tomēr XIII gs. to atkal iekaroja Bizantija. XIV gs. pirmajā pusē Bitola iekļāvās serbu karaļa Stefana Dušana valstī. Šajā laikā Bitola kļuva par vienu no svarīgākajiem Balkānu centriem.
No XIV gs. līdz 1912. gadam Bitola ar nosaukumu Monastira ietilpa Osmaņu impērijā un tās iedzīvotāju vairākums bija musulmaņi. XVII gadsimta osmaņu ceļotājs Evlija Čelebi (Evliya Çelebi) atzīmēja, ka Bitolā bija 70 mošejas. Bitola bija sandžaka centrs. Pēc padzīšanas no Ibērijas pussalas valstīm (Spānijas un Portugāles) XV gadsimta beigās Bitolā ieradās sefardi.
XIX gadsimta beigās Bitola kļuva par otru lielāko pilsētu Balkānos (pēc Salonikiem). 1903. gadā brāļi Manaki šeit uzņēma pirmo filmu Balkānu pussalā. 1908. gadā Monastiras kongresā tika pieņemta mūsdienu albāņu valodas rakstība. 1903. gadā Bitolas apkārtne bija viens no IMRO organizētās Ilindenas sacelšanās centriem.
Pēc Pirmā un Otrā Balkānu kariem Bitola iekļāvās Serbijas valstī un sākās Bitolas kā Balkānu centra noriets. Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā pilsētu ieņēma Bulgārijas karspēks, 1916. gadā Antantes spēki pilsētu atguva, tomēr tā palika frontes tuvumā līdz pat 1918. gadam un gandrīz pilnīgi tika nopostīta.
Wig Wam
Wig Wam ir Norvēģijas smagā roka grupa. Grupa tika dibināta 2001. gadā, pirms grupas dibināšanas tās dalībnieki nodarbojās mūzikas biznesā.
Optiskais telegrāfs
Optiskais telegrāfs ir informācijas pārraides ierīce lielos attālumos, izmantojot speciālus kodētus optiskos signālus.
Vēsture
Jau tālā senatnē cilvēki ziņojumu noraidīšanai izmantoja dažādus gaismas signālus - ugunskurus un to dūmus, ugunis torņos. Senajā Ķīnā tam izmantoja torņus gar Lielo Ķīnas mūri. Ar uguņu palīdzību ziņas noraidīja daudzas senās tautas, it īpaši Āfrikā.
Heliogrāfs
Sakaru ierīci, kas izmantoja Saules vai cita gaismas avota atstaroto gaismu, sauca par heliogrāfu. Heliogrāfa galvenā sastāvdaļa ir spogulis, kas atstaroto gaismu virza uz norādīto vietu, kur atrodas adresāts vai cits spogulis. Zīmes veido, grozot spoguli. 1778. gadā šāda telegrāfa līnija tika uzbūvēta starp Parīzes un Griničas observatorijām. 19. gadsimtā heliogrāfus izmantoja visai bieži, galvenokārt uz karakuģiem. Spoguļu heliogrāfi bija vienkārši, lēti, ērti uzstādāmi. Saulainā laikā uz jūras heliogrāfa signālus var uztvert līdz 65 km attālumā, mēness gaismā - līdz 15 km. Izmantojot lampas, sakarus varēja nodrošināt 5 km attālumā.
Huka telegrāfs
Cita veida optiskajos telegrāfos zīmes pārraidīja, nevis mirkšķinot gaismas avota staru, bet ar speciāliem kustīgiem mehānismiem, kas bija redzami lielā attālumā. Par šāda optiskā telegrāfa izgudrotāju tiek uzskatīts angļu zinātnieks Roberts Huks (demonstrējis signālaparātu 1684. gadā).
Semaforu telegrāfs
1780. gadā brāļiem Šapiem (Chappe) no Francijas izdevās izveidot pavisam praktisku optiskā telegrāfa ierīci, kurā izmantoja kustīgas plāksnes - semaforus. 1794. gadā tika uzbūvēta pasaulē pirmā optiskā semaforu telegrāfa līnija no Parīzes līdz Lillei. Tās garums bija 225 km un tajā bija 22 stacijas - semaforu torņi. Signālu no viena līnijas gala līdz otram varēja pārraidīt 2 minūšu laikā. Drīz vien tika uzbūvētas arī citas optiskā telegrāfa līnijas. No Parīzes līdz Brestai ziņojumu varēja pārraidīt 7 minūšu, bet no Berlīnes līdz Ķelnei - 10 minūšu laikā. Optiskā telegrāfa 3 kustīgās signālplāksnes varēja ieņemt 196 atšķirīgus stāvokļus un noraidīt tikpat daudz zīmju, burtu vai vārdu, ko novēroja ar tālskatu palīdzību. Spānijā Augustīns Betankūrs ieviesa savu optiskā semaforu telegrāfa sistēmu, ko vēlāk atzina par labāko Eiropā. Pirmā Betankūra telegrāfa līnija tika uzbūvēta 1798. gadā un savienoja Madridi un Kadisu.
Krievijā optisko telegrāfu uzbūvēja izgudrotājs Ivans Kuļibins 1794. gadā. Kuļibina telegrāfs bija lietojams arī naktī, jo saturēja spoguļus un lukturus, turklāt Kuļibins izgudroja vienkāršotu kodu, kas ļāva ātrāk pārraidīt ziņojumus. Kuļibina sistēmas ieviešanai netika atrasti līdzekļi un vēlāk Krievijā tika ieviesta Betankūra sistēma.
Lai arī optiskais telegrāfs bija ļoti atkarīgs no laika apstākļiem, to aktīvi izmantoja līdz 19. gadsimta vidum, kad to izkonkurēja elektriskais Morzes telegrāfs.
Optiskais telegrāfs Latvijā
1839. gadā Krievijā tika uzbūvēta optiskā telegrāfa līnija no Pēterburgas uz Varšavu, kura gāja arī cauri tagadējai Latvijas teritorijai (Daugavpilī, toreizējā Dinaburgā, bija viena no semaforu stacijām). Šī bija garākā optiskā telegrāfa līnija pasaulē ar garumu 1200 km un 149 stacijām. Torņu augstums sasniedza 15 - 17 m, līniju apkalpoja 1908 cilvēki. Sistēmā tika lietoti arī spoguļi un lukturi. Labvēlīgos laika apstākļos ziņojumu ar 45 zīmēm varēja noraidīt no Pēterburgas uz Varšavu 22 minūšu laikā. Līnija darbojās līdz 1854. gadam.
1838. gadā tika ierosināts būvēt optisko telegrāfu no Rīgas uz Bolderāju, bet šis projekts neīstenojās.
Deivids Kronenbergs
Deivids Pols Kronenbergs (dzimis Toronto, Kanādā) ir kanādiešu kinorežisors, producents, scenāriju autors un aktieris.
Daudzās Kronenberga filmās ir attēlotas cilvēka bailes par sava ķermeņa mutāciju vai infekciju. Savā pirmajā karjeras posmā Kronenbergs cilvēka bailes atklāj šausmu filmu un zinātniskās fantastikas žanrā. Kopš 1990. gadu sākuma Kronenbergs uzņem arī filmas citos žanros. Kronenberga pilnmetrāžas filmas "Vardarbības pēctecība" (2005) un "Austrumu solījumi" (2007) uzņemtas krimināldrāmas žanrā. Filma "Bīstamā metode" (2011) ir biogrāfiska drāma.
Beverīna
Beverīna jeb Bebernīne vai Bitarīna bija Tālavas latgaļu vecākā Tālivalža pils, kurā viņš valdījis līdz 1213. gadam. Beverīna kalpojusi ne tikai kā pārvaldes centrs, bet arī kā karavīru pulcēšanās vieta no plašas apkārtnes. Tomēr līdz šodienai nav izdevies noteikt Beverīnas atrašanās vietu, kaut arī vairākas norādes liecina, ka pilskalns atradies tagadējās Valmieras pilsētas tiešā tuvumā. Indriķa hronikā minētais Beverīnas ceļš gājis gar Gaujas labo krastu cauri Imeras novadam. Pēdējo reizi Beverīna minēta 1216. gadā, kad Pleskavas kņaza karaspēks Beverīnas pili nodedzināja.
Beverīnas atrašanās vieta
Jau 1770. gadā A. F. Bīšings (Büsching) savā "Jaunajā Zemes aprakstā" rakstīja, ka "Burtnieku pils atrodas pie Būra ezera (See Bur), kas saucas arī par Astijervu vai Beverīnu".
Mūsdienās, risinot Beverīnas atrašanās vietas jautājumu, no vēsturiskajiem avotiem izrietošās ziņas tiek savienotas ar arheoloģisko pieminekļu izvietojumu. Piemēram, Indriķa hronikā ir atrodamas sekojošas norādes uz Beverīnas atrašanās vietu:
Iespējamas Beverīnas atrašanās vietas
Burtnieku pils, Zilaiskalns, Valmiera, Trikātas pilskalns, Pekas kalns, Tanīsa kalns, Rugāju pilskalniņš, Strenču krāces, Cimpēnu pilskalns, Viļumu pilskalns, Vaidavas pilskalns, Vaidavas „Oģēni”, Vijciema Celīškalns, Cērtenes pilskalns, Drusku pilskalns.
IndyGo
Indygo ir Latvijas rokmūzikas grupa, kas izveidota 2002. gada rudenī.
2004. gads
2004. gadā grupa uzvarēja roka un alternatīvās mūzikas festivālā "Zāģis", kā arī piedalījās Madonā notiekošajā "Sinepes un Medus" festivālā, kurā ieguva “Lielo Medus balvu” par labāko skatuves tēlu, savukārt bijusī grupas dalībniece Linda Ikauniece (basģitāra) saņēma labākās basģitāristes balvu, bet Jānis Volkinšteins — labākā ģitārista balvu.
2005. gads
2005. gadā, sadarbojoties ar ierakstu izdevēju “MicRec”, tika izdots debijas albums "IndyGo", kas Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvā pretendēja uz labākā roka albuma titulu. Pēc pāris veiksmīgiem radio singliem Indygo aizvadīja garu un veiksmīgu koncertturneju, sadarbojoties ar Igo un tā menedžmentu.
2007. gads
2007. gadā grupa devās uz rokmūzikas pasaulē zināmo Zviedrijas ierakstu studiju “Tonteknik”, lai ierakstītu piecu dziesmu maksisinglu "Under Construction EP". Pašizdotajam ierakstam sekoja divu gadu intensīvs koncertu režīms, regulāri spēlējot arī ārpus Latvijas robežām.
2011. gads
2011. gada sākumā grupa laida klajā singlu "Matchstick Men", bet gada nogalē pēc nelielas radošās pauzes un grupas sastāva izmaiņām (basģitāristi Lindu Ikaunieci nomainīja Mārtiņš Leja, savukārt bundzinieku Andreju Verzu — Miks Riekstiņš) Indygo atgriezās uz skatuves, lai pēc nospēlētas koncertu sērijas Latvijas festivālos un klubos dotos muzikālā braucienā uz Londonu.
2011. gadā tika izveidotas attiecības ar ekstrēmo sporta veidu apģērbu zīmolu VOLCOM.
2012. gads
2012. gada nogalē sekoja līdz šim nopietnākā ierakstu sesija grupas vēsturē — “Sound Division Studios”, strādājot kopā ar skaņu inženieri Gati Zaķi. Albums “Decoy”, kas pieejams digitāli CD un vinila formā, tika prezentēts ar koncertu cikliem Latvijas lielākajās pilsētās un to klubos.
2013. gads
2013. gada 7. jūnijā albuma koncertturneja tika noslēgta ar lielkoncertu "Palladium" koncertzālē. Indygo albums "Decoy” aizvien ir pirktāko mūzikas albumu TOP 10 starp pašmāju izpildītājiem. “Decoy” tika nominēts Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvai "Zelta Mikrofons” kā labākais roka albums. 2013. gadā grupa ieguva Alternative.lv gada balvu “Interaktīvākā grupa". 2013. gada 11. novembrī veikalā "Randoms" grupa prezentēja albuma "Decoy" vinilu.
2014. gads
2014. gada 6. janvārī grupa izdeva singlu “Temīda", kas ir pirmais skaņdarbs no nākamā jaunā albuma latviešu valodā “STARS”. Alternative.lv gada balvā Indygo otro gadu pēc kārtas saņēma balvu nominācijā “Interaktīvākā grupa".
Hēlijs-3
Vēsture
Hēlija-3 eksistenci paredzēja austrāliešu zinātnieks Marks Olifants 1934. gadā, bet praktiski šo izotopu atklāja Luiss Alvaress un Roberts Kornogs 1939. gadā. Šķidru hēliju-3 izdevās iegūt tikai 1943. gadā, bet tā supraplūstamību atklāja 1972. gadā.
2003. gadā Aleksejs Abrikosovs, Vitālijs Ginzburgs un Entonijs Legeti saņēma Nobela prēmiju fizikā par supravadītspējas un supraplūstamības teorijas izstrādi, ietverot arī šķidrā hēlija-3 supraplūstamības teoriju.
Atrašanās dabā
Zemes atmosfērā atrodamais hēlijs satur tikai 0,00014% hēlija-3 un kopējie hēlija-3 krājumi atmosfērā ir aptuveni 4000 tonnu. Abi hēlija izotopi pamazām izgaist no atmosfēras, jo Zemes pievilkšanas spēks hēlija vieglos atomus nespēj ilgstoši noturēt. Tomēr hēlija-4 krājumi nemitīgi atjaunojas urāna, torija un citu smago radioaktīvo elementu alfa sabrukšanas rezultātā, tādēļ tā saturs atmosfērā ir pastāvīgs. Turpretī hēlijs-3 uz Zemes praktiski neveidojas (tas var rasties kosmiskās izcelsmes tritija sabrukšanas procesā, alfa daļiņām un kosmiskajiem stariem iedarbojoties uz litija kodoliem, kā arī no Saules vēja). Lielākā daļa hēlija-3 ir saglabājusies uz Zemes no tās izveidošanās laika un Zemes mantijā hēlija-3 attiecība pret hēliju-4 ir ap 100 reižu lielāka nekā atmosfērā. Tomēr tiek novērtēts, ka no mantijas caur garozas lūzumiem un vulkāniem atmosfērā izdalās tikai daži kilogrami hēlija-3 gadā. Saules sastāvā un milzu planētu atmosfērās ir būtiski lielāks hēlija-3 saturs. Uz Mēness virsmas regolītā miljardiem gadu ilgā laikā Saules vēja iedarbībā ir radušies ievērojami hēlija-3 krājumi - tonna Mēness grunts satur 28 g hēlija-4 un 0,01 g hēlija-3 (hēlija-3 saturs sasniedz 0,04%, kas ir būtiski vairāk, nekā Zemes atmosfērā).
IndyGo
2015. gads
2015. gadā, strādājot pie jaunā albuma „STARS", grupa noslēdza līgumu ar vienu no pasaules vadošajiem ģitāru zīmoliem „Fender’’. Jūnijā tika publicēts grupas otrais singls „Bēglis” no gaidāmā albuma „STARS”. Vasarā, sekojot iepriekšējā albuma iestrādēm, sadarbojoties ar skaņu inženieri Gati Zaķi, studijā „Sound Division” tika ierakstīts albums „STARS”, kas ir pirmais grupas albums latviešu valodā.
Hēlijs-3
Iegūšana
Pašlaik (21. gadsimta sākumā) hēliju-3 iegūst tikai mākslīgi - tritija radioaktīvās sabrukšanas rezultātā. Grams hēlija-3 maksā apmēram 1500 dolāru un pasaulē gadā tiek iegūti daži desmiti gramu šī izotopa. Tā kā uz Mēness var būt līdz 10 miljoniem tonnu hēlija-3, tiek apsvērta iespēja nākotnē iegūt to no Mēness regolīta. Lai iegūtu 1 g hēlija-3, būtu jāpārstrādā vismaz 100 tonnas Mēness grunts.
IndyGo
2016. gads
2016. gada sākumā jaunradītais albums „STARS” tika novērtēts kā viens no gada labākajiem rokmūzikas albumiem Latvijā. Māksliniecisko un muzikālo saturu novērtēja tādi mūzikas kritiķi kā Jānis Žilde (TvNet), Kaspars Zaviļeiskis (FHM, 9Vīri), Sandis Vanzovičs (NRA), Uldis Rudaks (Diena), Jānis Stundiņš (Mūzikas Saule) u.c.
Hēlijs-3
Fiziskās īpašības
Tīra hēlija-3 fiziskās īpašības jūtami atšķiras no "parastā" hēlija īpašībām, jo to atommasas ir stipri dažādas. Hēlija-3 viršanas temperatūra ir tikai 3,19 K (hēlijam-4 tā ir 4,22 K) un blīvums viršanas temperatūrā un normālā spiedienā ir 59 kg/m3 (divreiz vairāk nekā hēlijam-4). Arī īpatnējais iztvaikošanas siltums hēlijam-3 ir vairākas reizes lielāks nekā hēlijam-4. Hēlijs-3, atšķirībā no hēlija-4, pāriet supraplūstošā stāvoklī tikai ārkārtīgi zemā, absolūtajai nullei ļoti tuvā temperatūrā zem 0,0026 K.
IndyGo
2016. gads
2016. gada vasaras sākumā ar vērienīgu prezentāciju tautā tika palaista albuma “STARS” fiziskā kopija, kam uzreiz sekoja darbs pie nākamā albuma radīšanas. To bija paredzēts izdot gan angļu, gan dzimtajā valodā. 2016. gada vasarā tika publicēts “Indygo Unplugged” — 19 dziesmu digitālais live albums jeb koncertieraksts. No 2016. gada rudens līdz 2017. gada pavasarim ar pieklusināto koncertu ciklu “Indygo Unplugged” tika apbraukātas Latvijas koncertvietas.
Hēlijs-3
Izmantošana
Ar hēliju-3 pildītus Geigera skaitītājus izmanto neitronu starojuma detektēšanai. Hēlija-3 kodoli reaģē ar neitroniem, veidojot elektriski lādētus tritonus un protonus, kas rada gāzizlādi Geigera skaitītājā:
IndyGo
2017. gads
2017. gada aprīlī tika ierakstīts jaunā materiāla demo studijā “Dynamic records / Do Studija", kurā bija plānots ierakstīt arī grupas ceturto studijas albumu. Grupas 4. studijas albumu izdot bija paredzēts 2019. gada pavasarī.
Hēlijs-3
Izmantošana
Šķīdinot šķidru hēliju-3 šķidrā hēlijā-4, var iegūt temperatūras, kas tikai par grāda tūkstošdaļām atšķiras no absolūtās nulles.
IndyGo
2018. gads
2018. gada sākumā grupa nodibināja sadarbību ar kinorežisoru un filmētāju Oskaru Lūsi, kas apstiprināja dalību projektā, kas paredzēja visu jaunā albuma dziesmu video klipu izstrādi. 2018. gadā parādījās pirmais singls no gaidāmā albuma, kuru grupa izdeva 2018. gada pavasarī ar nosaukumu Answers  Kopā ar singla un videoklipa prezentāciju tika arī izziņoti un izpārdoti 9 koncerti Latvijas robežās.
Hēlijs-3
Izmantošana
Hēliju-3 lieto kodoltermiskās sintēzes pētījumos. 1 tonnas hēlija-3 un 0,67 tonnu deitērija kodoltermiskajā reakcijā izdalās enerģijas daudzums, kas ekvivalents 15 miljonu tonnu naftas sadedzināšanai, tādēļ uz to tiek liktas lielas cerības nākotnes enerģētikā.
IndyGo
2018. gads
2018. gadā otrais singls Fragile like a flower tika izdots kopā ar videoklipu un vērienīgu koncertu 2018. gada vasaras sākumā.
2018. gadā grupa ieguva "Aptiekas gada balvu" par labāko video klipu singlam Answers.
2019. gads
2019. gadā Indygo, sadarbojoties ar instrumentālo apvienību “Omerta” un kinorežisoru Normundu Puci, vienojās par vokāli instrumentālas kompozīcijas izstrādi filmas “Segvārds Vientulis” muzikālajai identitātei. Gada izskaņā tika arī izdota video versija, kas sevī ietvēra kadrus no mākslas filmas, kurā galvenajā lomā ir aktieris Varis Piņķis.
2019. gadā tika pabeigts darbs pie iesāktā projekta, sadarbojoties ar grupu Omerta un režisoru Normundu Puci. Tika prezentēts videoklips dziesmai "Ienaids norimis".
2019. gada februārī tika prezentēta video versija dziesmai Tonight. Tonight ir pēc kārtas trešais singls no gaidāmā grupas lielizmēra albuma.
Jeleņa Guras apriņķis
Jeleņa Guras apriņķis ir apriņķis Polijā, Lejassilēzijas vojevodistē. Robežojas ar Lejassilēzijas vojevodistes Jeleņa Guras pilsētu, Lvuvekas, Zlotorijas, Javoras un Kamenna Guras apriņķiem, kā arī Čehiju.
IndyGo
2019. gads
2019. gada maijā grupa izdeva ceturto singlu no gaidāmā albuma, ar nosaukumu Little Spokie Moments
2019. gada 17. maijā grupa prezentēja savu 4 lielizmēra albumu ar nosaukumu The Resoluut Of Everything Spīķeru koncertzālē, kur kā pārsteigums, piedalās arī pašmāju apvienība Pievedēja Piedzīvojumi. Grupas albums fiziski pieejams tikai vinila plates formātā vai digitāli.
2019. gada 27. maijā grupa uzstājās Arena Riga un pieteica nelielu jaunā albuma tūri pa Latviju.
2019. gada vasarā grupa pieteica sevi arī Latvijas lielākajiem festivāliem un nodeva video versiju dziesmai All The Waves no tikko iznākušā albuma.
2019. gada rudenī grupai iznāca video versija dziesmai Autumn, kuru var noklausīties pedējā grupas albumā "The Result Of Everything".
Pelē
Edsons Arantiss du Nasimentu (pt-BR; dzimis, miris ), plašāk pazīstams kā Pelē (Pelé, ), bija Brazīlijas futbolists, kas spēlēja uzbrucēja un saspēles veidotāja pozīcijā.
Dzimtajā Brazīlijā Pelē tiek uzskatīts par nacionālo varoni. Viņš ir zināms saistībā ar saviem sasniegumiem un devumu futbola spēlei, kā arī ir FIFA oficiāli apstiprināts pasaules futbola vēstnieks. Brazīlijas valdība viņu ir pasludinājusi par nacionālo bagātību. Viņš ir zināms arī ar savu politisko aktivitāti nabadzības apkarošanā; savus 1000. gūtos vārtus viņš veltīja Brazīlijas nabadzīgajiem bērniem. Karjeras laikā viņš kļuva zināms kā "Futbola karalis" (O Rei do Futebol), "Karalis Pelē" (O Rei Pelé) vai vienkārši "Karalis" (O Rei). Viņš ir uzņemts arī ASV futbola slavas zālē.
Dzīvesgājums
Pelē, īstajā vārdā Edsons Arantiss du Nasimentu, ir dzimis Treškorasoinsā, Minasžeraisā. Viņš bija vecākais bērns Dodiņu (Žuans Ramušs du Nasimentu, arī futbolists) un Selestas Arantisas ģimenē. Vārds tika iedots par godu amerikāņu izgudrotājam Tomasam Edisonam, bet vecāki nolēma to piešķirt bez i burta, tas ir, gribēja nosaukt par Edsonu. Tomēr dzimšanas apliecībā viņa vārds parādījās kā Edisons (Edison). Bērnībā ģimene viņu sauca par Diku (Dico). Iesauku Pelē viņš ieguva skolas gados, jo, kā pats saka, iespējams tāpēc, ka neesot mācējis izrunāt sava iemīļotā spēlētāja Vasco da Gama vārtsarga Bilē (Bilé) vārdu. Savā autobiogrāfijā Pelē rakstīja, ka nezinot, ko nozīmē viņa iesauka. 2000. gados viņš uzzināja, ka ivritā tā izrunā vārdu, kas nozīmē ‘brīnums’.
Pelē uzauga nabadzībā Sanpaulu štata pilsētā Bauru. Bērnībā spēlēja vairākās bērnu komandās līdz nonāca Valdemara di Britu trenētajā jauniešu komandā Bauru Athletic Club, kas piedalījās Sanpaulu štata jauniešu čempionātā.
Pelē profesionāli futbolu sāka spēlēt 15 gadu vecumā Brazīlijas futbola klubā Santos un 16 gadu vecumā Brazīlijas izlasē. 17 gadu vecumā, 1958. gadā, ieguva savu pirmo Pasaules kausu. Viņš izcīnīja vēl divus Pasaules kausus (1962. un 1970. gadā) un ir vienīgais futbolists, kas ir ieguvis trīs Pasaules kausus. Pelē bija visu laiku rezultatīvākais Brazīlijas izlases futbolists, viņš iesita 77 vārtus. Lai arī Pelē bija neskaitāmi piedāvājumi no Eiropas klubiem, ekonomiskie apstākļi un tā brīža Brazīlijas futbola likumdošana bija Santos labā, ļaujot klubam viņu paturēt gandrīz divas dekādes līdz pat 1974. gadam. Viņa individuālā tehnika un atlētisms tika izcelts visu viņa karjeras laiku un viņš bija zināms ar savu lielisko dribla tehniku un piespēlēm, kā arī ātrumu, spēcīgo sitienu, prasmīgo spēli ar galvu un bieži gūtajiem vārtiem.
Kopš karjeras beigām 1977. gadā Pelē darbojās kā pasaules futbola vēstnieks un piedalījās vairākās kinofilmās un komerciālos pasākumos. 2004. gadā viņš pats sevi iekļāva FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.