cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brazīlijas militārā diktatūra
Medīsi, 1969-74
Šie gadi bija Brazīlijas straujākās ekonomiskās attīstības laiks, IKP izaugsme sasniedza 10%. Tika būvēti Transamazones šoseja, Itaipu aizsprosts, Rio-Niteroi tilts. Arī militārā diktatūra šajos gados bija visrepresīvākā. Lai apspiestu bruņotos kreisos partizānus, plaši tika pielietota režīma pretinieku spīdzināšana un nogalināšana. Tika pastiprināta preses cenzūra, aizliegti vairāki rietumvalstu žurnāli.
1970. gada oktobrī notika pašvaldību, pavalstu un Kongresa vēlēšanas, kurās uzvarēja ARENA. 1971. gadā Medīsi publiskoja Nacionālās Attīstības plānu, kas paredzēja pastiprināt ekonomikas attīstību un vairāk attīstīt Amazones un ziemeļu rajonus. 1973. gadā tika izveidota īpaša elektoru kolēģija, kas 1974. gada janvārī ievēlēja ģenerāli Ernestu Geizelu par jauno prezidentu.
Geizels, 1974-1979
Sākot pildīt prezidenta pienākumus 1974. gada 15. martā, Geizels saskārās ar 1973. gada arābu naftas embargo izraisīto ekonomiskās izaugsmes tempu kritumu. Sāka pieaugt Brazīlijas ārējais parāds. Tā kā kreisie partizāni bija apspiesti Medīsi administrācijas laikā, Geizels izstrādāja un sāka ieviest mērenu demokratizācijas programmu. 1974. gadā tika atjaunotas politiskās tiesības politiķiem, kam tās bija atņemtas 1964. gadā. Opozīcijas MDB 1974. gada novembra vēlēšanās ieguva dažas vietas Senātā un 1976. gada municipālajās vēlēšanās gandrīz sasniedza ARENA rezultātus. 1977. gada aprīli Geizels izmantoja Piektā Institucionālā akta dotās pilnvaras, lai atlaistu Kongresu, ieviestu virkni reformu, izmainītu vēlēšanu kārtību un pagarinātu prezidenta pilnvaru termiņu līdz sešiem gadiem. 1978. gada oktobrī tika izbeigta Piektā Institucionālā akta darbība. Brazīlija nodibināja diplomātiskās attiecības ar komunistisko Ķīnu un sociālistisko Angolu. Pirms amata atstāšanas Geizels atcēla visus režīma pieņemtos ārkārtas likumus.
Figeiredu, 1979-85
Par Geizela pēcteci tika ievēlēts ģenerālis Žoao Figeiredu, kurš bija pēdējais militārās diktatūras prezidents. Viņš turpināja demokratizācijas procesu. 1979. gada 28. augustā tika pieņemts amnestijas likums, kas apžēloja visus politiskos ieslodzītos un noziegumus. Tika izbeigta ARENA darbība un atļauta jaunu politisko partiju veidošanās. 1982. gada brīvajās pašvaldību vēlēšanās opozīcija jau ieguva vienādu rezultātu ar varas partiju.
Šajā laikā Brazīlija saskārās ar nopietnu ekonomisko krīzi, Brazīlijas ārējais parāds sasniedza 90 miljardus dolāru. Krīze 1984. gadā noveda pie ielu demonstrācijām, kurās tika pieprasītas tiešas prezidenta vēlēšanas. Figeiredu uzstāja, ka prezidents ir jāievēl Kongresam, un par nākamo prezidentu tika ievēlēts opozīcijas kandidāts Tankdredo Nevešs, kurš gan nomira vēl pirms stāšanās amatā.
Bernhards Gregori
Bernhards Gregori (de; Rēvele -  Berlīne) bija Igaunijā dzimis vācbaltiešu meistars šahā, viens no 3. Baltijas Šaha savienības kongresa uzvarētājiem (1904).
Biogrāfija
Piedzimis Rēveles advokāta ģimenē. No 1885. līdz 1893. gadam mācījies Rēveles Doma vācu skolā. 1898. gadā devies uz Vāciju, kur sākumā studējis ķīmiju un inženierzinātnes Minhenē. Vēlāk savas studijas turpinājis Berlīnes Universitātē. 1902. gadā apprecējis Idu Hempeli no Leipcigas. Pāris dzīvojis Berlīnē un viņiem bijušas divas meitas: Izelīna (dzimusi 1903. gadā) un Mauda Dollija (dzimusi 1905. gadā). Kopš 1914. gada laulātie dzīvojuši atsevišķi, un Ida ar meitām atgriezusies Leipcigā. Tikai 1931. gadā Bernhards oficiāli šķīries no savas sievas, un tajā pašā gadā apprecējies otrreiz ar Helēnu Valslēbenu. Otrajā laulībā viņam bērnu nav bijis. 1932. gadā pēc vairākiem mēģinājumiem kļuvis par Vācijas pavalstnieku.
Šahista karjera
Šahu sācis nopietni spēlēt studiju gados Vācijā. Tomēr Vācijas šaha turnīros Bernhards Gregori nav guvis lielus panākumus: 1902. gadā dalīta 16.-19. vieta 13. Vācijas šaha savienības kongresā Hanoverā, 1903/04. gadā dalīta 9.-10. vieta Berlīnē, 1904. gadā dalīta 7.-8. vieta 14. Vācijas šaha savienības kongresā Koburgā. Atgriešanās dzimtajā Rēvelē vainagojusies ar nozīmīgu panākumu - dalītu 1.-2. vietu 3. Baltijas Šaha savienības kongresā. Bernhards Gregori tiek uzskatīts arī par 1904. gada Igaunijas neoficiālā šaha čempionāta uzvarētāju. 1906. gadā bijis 5. vietā 15. Vācijas šaha savienības kongresā Nirnbergā. 1908. gada decembrī Berlīnē zaudējis maču ASV tolaiku spēcīgākajam šahistam Frenkam Māršalam ar 1:4. 1909. gadā izcīnījis 3. vietu Viskrievijas amatieru čempionātā Sanktpēterburgā par 1½ punktu atpaliekot no uzvarētāja, nākamā Pasaules čempiona šahā Aleksandra Aļehina. 1914. gadā turnīrā Sanktpēterburgā spējis uzvarēt Aļehinu savstarpējā partijā.
Pēc Pirmā pasaules kara turpinājis piedalīties galvenokārt Berlīnes turnīros, kuros parasti ieņēmis vietas tabulas vidusdaļā. 1921. gadā piedalījies 21. Vācijas šaha savienības kongresā Hamburgā, kur ieņēmis 12. vietu. Pārstāvējis Berlīnes pilsētas komandu mačos pret Vīni (1911), Prāgu (1913), mačā pa telegrāfu pret Holandi (1920).
Georgi Ivanovs
Georgi Ivanovs (Георги Иванов Иванов; dzimis ), dzimtais uzvārds Kakalovs (Какалов) ir Bulgārijas pirmais kosmonauts, 1979. gadā veicot lidojumu kosmosā ar PSRS kosmosa kuģi. Bijis gaisa spēku lidotājs, ģenerālleitnants. Darbojies aviācijas biznesā.
Georgi Kakalovs dzimis Lovečā, Anastasijas un Ivana Kakalovu ģimenē. 1958. gadā viņu iesauca obligātajā militārajā dienestā. 1964. gadā Kakalovs pabeidza augstāko kara lidotāju skolu. Pēc tam viņš dienēja Bulgārijas gaisa spēkos.
Pēc kosmiskā lidojuma Ivanovs turpināja dienestu Bulgārijas gaisa spēkos. 1984. gadā Georgi Ivanovs ieguva fizikas zinātņu kandidāta grādu. Vēlāk iegūts doktora grāds. 1986. gadā viņš pieteicās Bulgārijas otrā kosmonauta lidojumam, bet netika izvēlēts par kandidātu.
1990. un 1991. gadā Georgi Ivanovs bija Bulgārijas parlamenta deputāts. 1990. gados Ivanovs iesaistījās aviācijas biznesā. Bijis viens no lidsabiedrības Air Sofia dibinātājiem.
Somijas sociāldemokrātiskā partija
Somijas sociāldemokrātiskā partija (fi, sv, saīsinājumā SDP) ir viena no četrām lielākajām politiskajām partijām Somijā. Partija dibināta 1899. gadā. Kopš 2020. gada partijas priekšsēdētāja ir Sanna Marina. Partijai pēc 2011. gada vēlēšanām bija otra lielākā pārstāvniecība Eduskuntā (parlamentā), bet 2014. gada vēlēšanās tā nokrita līdz 4. vietai (16,51 %).
Vēsture
Partija dibināta 1899. gadā Turku. Sākotnējais tās nosaukums bija Somijas strādnieku partija (fi), bet 1903. gadā tā mainīja nosaukumu uz Somijas sociāldemokrātiskā partija. Tajā pašā gadā pieņemta partijas programma. 1905. gada revolūcijas iespaidā partijā izveidojās kreisais spārns Irjes Sirolas un Oto Kūsinena vadībā.
Kad 1907. gadā tika sasaukta Eduskunta, SDP pirmoreiz tika ievēlēta parlamentā. 1913. gadā sociāldemokrātu pārstāvis Oskari Tokoi tika ievēlēts par Eduskuntas priekšsēdētāju. 1917. gadā, kad parlamentā vairākumu ieguva sociāldemokrāti, Kullervo Manners kļuva par Eduskuntas priekšsēdētāju, bet Oskari Tokoi — Somijas Senāta vadītāju. Kad Krievijas pagaidu valdība atlaida parlamentu un 1917. gada rudeņa Eduskuntas vēlēšanās SDP vairs nebija vairākumā, šķelšanās partijā pastiprinājās. Kreisais spārns ar Padomju Krievijas palīdzību organizēja sacelšanos, kas 1918. gadā pārauga pilsoņu karā. Daudzi SDP vadītāji kara laikā gāja bojā. Kad Baltie karā uzvarēja, uz Padomju Krieviju aizbēgušie partijas vadītāji 1918. gada augustā dibināja Somijas komunistisko partiju.
Pēc Pilsoņu kara Somijas sociāldemokrātiskā partija tika reorganizēta, un par tās priekšsēdētāju kļuva Veine Tanners. 1919. gada vēlēšanās SDP Eduskuntā ieguva 80 vietas no 200.
Nikolajs Beluhovs
Nikolajs Beluhovs (bg; dzimis ) ir bulgāru matemātiķis un šaha problēmists.
Beidzis Stara Zagorā matemātikas vidusskolu "Geo Miļevs" un studējis datorzinātnes Sofijas Universitātē. Vairākas reizes izcīnījis godalgotas vietas dažādās bulgāru un starptautiskās matemātikas olimpiādēs. Paralēli šaha kompozīcijai sastāda arī dažādus matemātikas uzdevumus. Viņa iemīļotākā matemātikas nozare ir ģeometrija.
Šaha kompozīcija
Pirmos šaha uzdevumus sastādījis 2005. gadā, bet publicēt sācis 2009. gada beigās. Publicējis apmēram 60 uzdevumus, galvenokārt, retrogrādās analīzes kompozīcijas. Viņš īsā laikā izvirzījies par vienu no pasaules vadošiem problēmistiem retro žanrā. Lielākais panākums sudraba medaļā 5. pasaules čempionātā (WCCI 2010—2012).
No 2014. gada FIDE meistars šaha kompozīcijā.
Piemērs
Uzdevuma risinājums:
Ļadi (Lūznavas pagasts)
Ļadi ir ciems Lūznavas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 263 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas pasts.
Laiks iet
"Laiks iet" ir 2015. gadā izdota Latvijas animācijas filma. Filmas režisors ir Ivo Briedis.
Sižets
Vējš pie kādas loga rūts pielipina zīmīti ar vārdiem "Laiks iet". Šie vārdi iedvesmu vientuļu vīru iet uz pilsētu. Tomēr ir kāds, kurš viņam neļauj pamest istabu.
Wikibase
Wikibase ir MediaWiki paplašinājumu kopa, kas nodrošina darbu ar daļēji strukturētiem datiem, saglabājot to informāciju (t.sk. versiju informāciju) centralizētā repozitorijā, nevis nestrukturētā MediaWiki vikitekstā. Tā galvenie komponenti ir Wikibase Repository paplašinājums datu glabāšanai un pārvaldīšanai, un Wikibase Client paplašinājums, kurš nodrošina Wikibase repozitorija strukturēto datu nolasīšanu un iekļaušanu citās vietnēs. Wikibase programmatūra tika izveidota priekš Vikidatu sistēmas un tiek lietota tajā.
Marija Fjodorovna
Marija Fjodorovna var būt:
Ļadina
Ļadina ir ciems Nirzas pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 294 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V543.
Fusedmarc
Fusedmarc ir lietuviešu elektroniskās mūzikas grupa no Viļņas, kas savu darbību aizsāka 2004. gadā. Grupa pārstāvēja Lietuvu 2017.gada Eirovīzijas dziesmu konkursā ar dziesmu Rain of revolution un savā pusfinālā ieguva 17. vietu, kas neļāva grupai kvalificēties finālām.
Dalībnieki
Grupas sastāvā ir:
Celms (valodniecība)
Celms valodniecībā ir vārda daļa bez galotnes. Pie celma pieder priedēkļi, sakne, piedēkļi.
Palangas iela (Jūrmala)
Palangas iela ir iela Jūrmalā, Ķemeru apkaimē. Palangas iela sākas krustojumā ar Robežu ielu un beidzas krustojumā ar Durbes ielu. Kopējais ielas garums ir 400 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Palangas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Palangas iela ir savienota ar šādām ielām:
1801. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1801. gada notikumi Latvijas vēsturē'''. Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Krievijas Impērijas Kurzemes guberņas sastāvā, saglabājot savu autonomiju, statūtus, landtāgu un tiesu. Vidzemes vēsturiskā zeme atradās Krievijas Impērijas Vidzemes guberņas Rīgas, Cēsu, Valmieras un Valkas apriņķu sastāvā. Latgales vēsturiskā zeme atradās Baltkrievijas guberņas Daugavpils, Ludzas un Rēzeknes apriņķu sastāvā.
Maldīvijas futbola izlase
Maldīvijas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Maldīviju starptautiskās futbola sacensībās. Maldīvijas futbola izlasi pārvalda Maldīvijas Futbola asociācija.
Krūmiņupīte
Krūmiņupīte var būt:
Marija Fjodorovna (Pāvila I sieva)
Marija Fjodorovna (, līdz laulībām Virtembergas Sofija Doroteja ; dzimusi, mirusi ) bija Krievijas imperatore konsorte no 1796. gada līdz vīra, imperatora Pāvila I nāvei atentātā 1801. gadā. Krievijas imperatoru Aleksandra I un Nikolaja I māte.
Cimeļupe (Dūņezera pieteka)
Cimeļupe ir Dūņezera pieteka Ādažu novadā. Izteka - no Lieluikas ezera rietumu krasta. Tek rietumu virzienā. Ietek Dūņezera austrumu krastā pie Divezeriem. Upes augštece atrodas Ādažu poligona teritorijā.
Marija Fjodorovna (Pāvila I sieva)
Dzimusi Štetīnē Virtembergas hercoga ģimenē. Tika saderināta ar Hesenes grāfu Ludvigu I, tomēr pēc Krievijas troņmantinieka Pāvila I pirmās sievas nāves saderināšanās tika atcelta, un 1776. gada 26. septembrī Sanktpēterburgā notika pāra kāzas.
Marijai Fjodorovnai izveidojās sarežģītas attiecības ar savu novadnieci, imperatori Katrīnu II Lielo, tomēr ar vīru, neskatoties uz tā pretrunīgo raksturu, laulība bija veiksmīga. Laulībā piedzima 10 bērni. Divus vecākos dēlus Katrīna II neļāva uzaudzināt ģimenē. 1781./82. gadā pāris ceļoja pa Eiropu.
Pēc Katrīnas II nāves Marija Fjodorovna kļuva par imperatori konsorti. Viņas vadībā tika izgreznotas un uzlabotas Santpēterburgas pilis. Pēc vīra nāves lielu daļu laika pavadīja Pavlovskā. Vairāku filantropisku organizāciju dibinātāja.
Izskaņa
Izskaņa valodniecībā ir vārda daļa, ko veido vārda pēdējais piedēklis un galotne. Vēl tiek izdalīta paplašinātā izskaņa, kas parasti tiek attiecīnata uz citvalodu izcelsmes vārdiem, piemēram, vārdā asociācija paplašinātā izskaņa ir vārddaļa -ācija.
Ļahi
Ļahi ir ciems Pušmucovas pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 273 km attālumā no Rīgas.
Taranto
Taranto (, izrunā:, ) ir pilsēta Itālijas dienvidaustrumos, Apūlijas reģionā. Tā atrodas Salentīnas pussalā, Taranto līča krastā. Taranto vecpilsēta atrodas uz mazas salas starp līci un dabisku iekšējo ostu (Mare Piccolo), bet pārējā pilsētas daļa ir Itālijas kontinentālajā daļā.
Taranto ir viena no nozīmīgākajām Itālijas flotes ostām.
Arāka
Arāka (, Arāk) ir pilsēta Irānas vidienē, Markazī ostāna administratīvais centrs. Izvietojusies kalnu ielejā 280 km no valsts galvaspilsētas Teherānas. Nozīmīgs rūpniecības centrs ar attīstītu mašīnbūvi un metalurģiju.
Vēsture
Pilsētu ar nosaukumu Soltanābāda 1808. gadā dibināja gruzīnu musulmaņu karavadonis Jusefhans Gordži, kuram šajā apvidū patvērumu deva Kādžāru dinastijas valdnieks Aga Mohammadhans. Līdz 1892. gadam Soltanābāda pastāvēja kā cietoksnis un karaspēka apmetne. 1891. gadā pēc vicegubernatora Mirzas Hasana rīkojuma pilsētā atjaunoja administratīvās iestādes, kā arī dārzus un tirdzniecības vietas. Līdz 1922. gadam visa pilsētas infrastruktūra nonāca valsts īpašumā. Attīstījās paklāju ražošana un līdz pat 1940. gadiem pilsēta bija valsts nozīmīgākais paklāju ražotājs eksportam. Rezā Pehlevī laikā pilsēta pārdēvēta tagadējā vārdā. 1970. gados pilsētā uzbūvēti vairāki nozīmīgi smagās rūpniecības uzņēmumi. Kopš 1977. gada jaunizveidotā Markazī ostāna administratīvais centrs.
Dīvainā piektdiena
"Dīvainā piektdiena" (en) ir 2003. gada ASV komēdija, kuras režisors ir Marks Voterss. Galvenās lomas filmā atveido Džeimija Lī Kērtisa un Lindsija Loena. Filmas pirmizrāde notika ASV. Filma ir balstīta uz Marijas Rodžersas tāda paša nosaukuma romānu.
Filmā Anna un viņas māte Tesa apmainās ar ķermeņiem pēc tam, kad abas apēd laimes cepumus.
Kazimežs Kuratovskis
Kazimežs Kuratovskis (, dzimis, miris ) bija poļu matemātiķis, viens no Varšavas matemātikas skolas redzamākajiem pārstāvjiem. Darbi topoloģijā.
Dzīvesgājums
Dzimis Varšavā, jurista ģimenē. No 1913. gada studēja Glāzgovas Universitātē. Pēc Pirmā pasaules kara, kad atjaunojās Polijas valsts, pārcēlās studēt uz Varšavas Universitāti, kur ieguva doktora grādu 1921. gadā. No 1927. līdz 1933. gadam Kuratovskis bija Ļvivas Universitātes matemātikas katedras vadītājs un deva būtisku ieguldījumu t.s. Ļvivas matemātikas skolas (Stefans Banahs, Staņislavs Ulams u.c.) izveidē. Kopš 1935. gada - Vaŗšavas universitātes matemātikas katedras vadītājs.
Otrā pasaules kara laikā darbojās Varšavā pagrīdes universitātē. 1945. gada februārī atsāka pasniegt atjaunotajā Varšavas universitātē. No 1952. gada - Polijas Zinātņu akadēmijas biedrs, no 1957. līdz 1968. gadam - tās viceprezidents.
Šalča
Šalča (lietuviski Šalčia) ir upe Lietuvas dienvidrietumos. Tās kopgarums ir 75,8 km, baseina platība — 748,9 km². Tek caur Šaļčininku un Varēnas rajoniem, nelielā posmā — caur Baltkrieviju.
Iztek aptuveni 4 km no Šaļčininkiem, no kurienes ieplūst Baltkrievijā. Pēc īsa tecējuma pagriežas rietumu virzienā, veidojot negaru robežu starp abām valstīm. Tālāk plūst caur Rūdininku mežu un netālu no Valkininkiem ietek Merkisā.
Šalča ir pietiekami strauja, nedziļa un ļoti līkumota, bez augstiem krastiem. Vēso ūdeni arī vasaras gadalaikā nodrošina daudzie strauti un urgas, kas ietek upē.
Lielākās pietekas — Beržūna, Balča, Šalčīkšča, Maltupe, Cira, Brasta, Berže, Visinča.
Nosaukums
Upes nosaukums atvasināts no lietuviešu šalti ("sals", "aukstums"), šaltas ("salts", "auksts").
Roberts Sesils
Roberts Sesils var būt:
Lerijs Flints
Lerijs Klekstons Flints jaunākais (en; dzimis, miris ) bija ASV izdevējs un Larry Flynt Publications (LFP) prezidents. LFP pārsvarā nodarbojas ar pornogrāfisko žurnālu izdošanu, piemēram Hustler, un pornogrāfisko video veidošanu, kā arī ir triju pornogrāfisko televīzijas kanālu Hustler TV īpašnieks. Flints ir izcīnījis uzvaru vairākās tiesas prāvās, tostarp par ASV Konstitūcijas pirmo labojumu. Viņš tika paralizēts 1978. gadā pēc slepkavības mēģinājuma, ko veica sērijveida slepkava Džozefs Franklins. 2003. gadā žurnāls Arena ierindoja Flintu pirmajā vietā starp "50 ietekmīgākajiem cilvēkiem pornoindustrijā".
Tie, kas uzdrošinās
"Tie, kas uzdrošinās" ir 2015. gadā izdota Islandes, Latvijas, Igaunijas un Lietuvas filma.
Sižets
Stāsts par Islandes ārlietu ministru Hannibalssonu, kurš lika lielajām Rietumu valstīm ieklausīties Baltijas valstīs un viņu lūgumos pēc neatkarības.
Viktors Šildknehts
Viktors Eduards Šildknehts (dzimis, miris ) bija padomju filmu mākslinieks un gleznotājs, kas pēc Otrā pasaules kara dzīvoja Latvijā (Latvijas PSR).
Laikā no 1934. līdz 1935. gadam studējis Viskrievijas Mākslas akadēmijas vakara kursos. Pēc tam kļuva par mākslinieku Ļeņingradas reklāmas trestā (1935—1936), Ļeņingradas Universitātē (1937—1939), Almaatas kinostudijā (1943—1946), Rīgas Kinostudijā (1947—1949, 1955—1990), Rīgas nodaļā "Tirdzniecības reklāma". Tāpat gleznojis marīnas un ainavas, kā arī veidojis kuģu modeļus. 1958. gadā kļuva par Latvijas Kinematogrāfistu savienības biedru, 1973. gadā — Mākslinieku savienības biedru, 1967. gadā — Latvijas PSR Nopelniem bagāto kultūras darbinieku. 2009. gadā saņēmis Lielo Kristapu par mūža ieguldījumu. 1996. gadā par V. Šildknehtu tikusi uzņemta dokumentālā filma "Kuģi bez jūras", kuras režisore bija Daira Āboliņa.
Johans Viktors Ālrots-Arajūri
Johans Viktors Ālrots-Arajūri (Johan Viktor Ahlroth, pēc 1936. gada Arajuuri, — ) bija somu virsnieks, vēlāk policijas priekšnieks.
Pirmā pasaules kara sākumā Johans Ālrots kā viens no pirmajiem somu brīvprātīgajiem nelegāli ieradās Vācijā, kur pēc militārās apmācības 1915. gadā somu jēgeru bataljona sastāvā piedalījās kaujās pie Misas upes un Lielupes. 1916. gada jūnijā viņš pabeidza Liepājas karaskolu. 1918. gada Somijas pilsoņu kara laikā kapteinis Ālrots bija 4. jēgeru bataljona 1. rotas komandieris, 28. martā ievainots. Igaunijas un Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gadā piedalījās somu brīvprātīgo pulka Ziemeļu zēni izveidē. 1928. gadā paaugstināts par pulkvedi, vadīja Helsinku policiju. Otrā pasaules kara laikā 1942. gadā paaugstināts par ģenerālmajoru.
Apbalvojumi
Apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeni un Igaunijas Ērgļa krustu.
Vladimirs Hodakovskis
Vladimirs Hodokovskis (dzimis 1940. gada 2. februārī, Irkutskā, Krievijā) ir Latvijas krievu inženieris, pasniedzējs un politiķis. Bijis Latvijas Republikas Augstākās padomes deputāts, viens no deputātiem, kas nebalsoja par Latvijas neatkarības atjaunošanu. Bijušais Rīgas Civilās aviācijas inženieru institūta rektors (1988—1997). Bijis arī Baltijas Starptautiskās akadēmijas profesors. Dr. ing.
Politiskā darbība
Bijis PSKP biedrs. V. Hodokovskis bija Latvijas Republikas Augstākās padomes deputāts (1990—1993), ievēlēts no 31. Rīgas vēlēšanu apgabala. Viens no tiem deputātiem, kas nebalsoja par Latvijas neatkarības deklarāciju un iesaistījās frakcijā "Līdztiesība". 1991. gadā V. Hodokovskis "Līdztiesības" frakciju pameta.
Pēc deputāta pilnvaru laika beigām darbojās partijā Par cilvēktiesībām vienotā Latvijā (PCTVL), pēc tam Latvijas Krievu savienībā, vēlēšanās kandidējot arī no citiem politiskajiem spēkiem.
2009. gadā nesekmīgi kandidēja Rīgas domes vēlēšanās no LSDSP saraksta. Piedalījās arī visās sekojošajās Saeimas vēlēšanās, netiekot ievēlēts parlamentā: 2011. gadā 11. Saeimas vēlēšanās no partijas "Par prezidentālu republiku" saraksta, 2014. gadā 12. Saeimas vēlēšanās no Latvijas Krievu savienības (LKS) saraksta un 2018. gadā 13. Saeimas vēlēšanās no šīs pašas partijas. 2020. gadā nesekmīgi kandidēja arī ārkārtas Rīgas domes vēlēšanās. Tāpat kandidēja un netika ievēlēts 14. Saeimas vēlēšanās.
Normans Deiviss
Profesors Aivors Normans Ričards Deiviss (en) (dzimis ) ir velsiešu izcelsmes angļu vēsturnieks, pazīstams ar publikācijām par Polijas, Lielbritānijas un Eiropas vēsturi.
Akadēmiskā karjera
Dzimis Boltonā, Lankašīras grāfistē, studējis Grenobles Universitātē. Viņš bija A.Dž.P. Teilora un Magdalēnas Koledžas skolnieks Oksfordā, kur 1962. gadā ieguvis B.A. grādu (vēsturē, ar atzinību). Ieguva M.A. grādu Saseksas Universitātē, studēja Perudžā, Itālijā. Vēlējās studēt, lai iegūtu zinātņu doktora grādu PSRS, tomēr viņam neizsniedza iebraukšanas atļauju. Tā vietā devās uz Krakovas Universitāti, lai studētu Jagellona Universitātē un uzzinātu vairāk par Polijas — Padomju Krievijas karu. Varas iestādes viņam lika mainīt disertācijas nosaukumu uz The british policy towards Poland, 1918-20. 1968. gadā Deviss ieguva doktora grādu. tur ieguvis arī dzīvesbiedri polieti Dabrovu Tarnovsku un viņiem ir divi bērni. 1972. gadā angļu disertācijas nosaukums tika nomainīts uz ''White eagle, Red star. The Soviet- Polish war 1919-20''. Saistībā ar šiem pētījumiem viņu pārsvarā kritizē ebreju tautības vēsturnieki, kas uzskata, ka pārāk daudz koncentrējies uz genocīdu pret poļu civiliedzīvotājiem un mazāk uz holokaustu. Deiviss gan akadēmiski attaisnojis savu koncepciju.
No 1971. gada mācīja Polijas vēsturi Londonas Universitātē, kur viņš bija profesors no 1985. līdz 1996. gadam. Karjeras laikā Deiviss uzstājies dažādās valstīs, tai skaitā ASV, Kanādā, Austrālijā, Japānā, Ķīnā, Polijā.
Siļķveidīgās
Siļķveidīgās jeb siļķveidīgo zivju kārta (Clupeiformes) ir viena no īsto kaulzivju (Teleostei) kārtām, kas ir vienīgā kārta siļķveidīgo apakškohortā (Clupei). Tā apvieno apmēram 405 sugas, kas tiek iedalītas 7 dzimtās. Savukārt dzimtas iedalītas divās apakškārtās. Pazīstamākās no tām ir siļķu un anšovu dzimtas. Saimnieciski viena no nozīmīgākajām kaulzivju kārtām, jo šajā grupā ietilpst daudzas pārtikā lietojamās zivis. Apmēram 20 zivju sugu nozveja dod aptuveni vienu trešdaļu ikgadējās nozvejas apjoma pasaulē. Sastopamas okeānos un jūrās, starp 70° ziemeļu un 60° dienvidu paralēlēm. Dažas sugas mājo vai nārsto saldūdenī.
Brodi (Ukraina)
Brodi ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabala Zoločivas rajonā. Atrodas uz robežas starp vēsturisko Volīniju un Galīciju. Vēsturisks ebreju kultūras centrs. Dzelzceļa mezgls. Pie pilsētas atrodas naftas vada "Draudzība" un "Odesa - Brodi" mezgls.
Siļķveidīgās
Latvijā
Siļķveidīgo zivju kārtu Latvijā pārstāv siļķu dzimta (Clupeidae) ar 3 sugām. Tās ir reņģe (Clupea harengus membras), brētliņa (Sprattus sprattus) un palede (Alosa fallax). Gan reņģe, gan brētliņa ir saimnieciski nozīmīga Baltijas jūras zivs. Toties palede iekļauta Latvijas Sarkanās grāmatas 3. kategorijā. Tās nelielā daudzumā mēdz nozvejot kopā ar reņģēm. Rets ieceļotājs Baltijas jūrā ir anšovs (Engraulis encrasicholus), kas pieder anšovu dzimtai (Engraulidae).
Latvijas zivju sarakstā iekļauta arī aloza (Alosa alosa). Tomēr šī suga Latvijas ūdeņos nav konstatēta nevienu reizi. Baltijas jūrā novērota tikai rietumdaļā.
Brodi (Ukraina)
Vēsture
Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā, netālu no robežas ar Krievijas Impēriju. 19. gadsimt Brodi deva vārdu ebreju muzikantiem jeb. t.s. "Brodu dziedātājiem" (Brodersänger).
1802. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1802. gada notikumi Latvijas vēsturē'''. Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Krievijas Impērijas Kurzemes guberņas sastāvā, saglabājot savu autonomiju, statūtus, landtāgu un tiesu. Vidzemes vēsturiskā zeme atradās Krievijas Impērijas Vidzemes guberņas Rīgas, Cēsu, Valmieras un Valkas apriņķu sastāvā. Latgales vēsturiskā zeme atradās Vitebskas guberņas Daugavpils, Ludzas un Rēzeknes apriņķu sastāvā.
Brodi (Ukraina)
Vēsture
Pilsēta tika stipri nopostīta Poļu-padomju kara laikā 1920. gadā. Pēc Pirmā pasaules kara Brodi tika iekļauti jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, Brodus ieņēma PSRS karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Brodus ieņēma vācieši. 1941. gada 23. - 30. jūnijā pie pilsētas notika Brodu tanku kauja, ar smagiem zaudējumiem abām karojošajām pusēm. Tā bija lielākā tanku kauja karā līdz Kurskas kaujai divus gadus vēlāk. Pilsētas daudzskaitlīgie ebreju iedzīvotāji tika iznīcināti holokaustā. Ukraiņu nacionālisti savukārt pilsētas apkārtnē izvērsa represijas pret poļu civiliedzīvotājiem. Pie pilsētas 1944. gada 13. jūlijā pirmajās kaujās pret Sarkano armiju piedalījās ukraiņu 14. ieroču SS grenadieru divīzija "Galīcija".
Siļķveidīgās
Kopīgās īpašības
Visām siļķveidīgajām zivīm peldpūslis savienots ar zarnām ar kanālu, kura atzari savienoti arī ar dzirdes kapsulām galvā. Tādējādi šīs grupas zivīm ir ļoti laba dzirde. Siļķveidīgās zivis ir slaidas, pārsvarā sudraboti mirdzošas, ar nedaudz saplacinātas vārpstiņas veida ķermeni, kuru sedz cikloīdas zvīņas. Plūdformās veidotais ķermenis nodrošina spēju ātri peldēt. Spuru stari ir mīksti, sānu līnija vāji izteikta vai lielākajai daļai neesoša. Muguras spura atrodas gandrīz muguras vidū, nedaudz nobīdīta astes virzienā. Aste simetriski šķelta. Daudzām sugām uz vēdera viduslīnijas ir smailas, asas, ķīļveida zvīņas.
Brodi (Ukraina)
Vēsture
Pēc Otrā pasaules kara lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika padzīti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Līdz 1991. gadam Brodi atradās Ukrainas PSR sastāvā.
Cilvēki
Brodi ir šveiciešu matemātiķa Jozefa Ludviga Rābes (Joseph Ludwig Raabe, 1801-1859), austriešu rakstnieka Jozefa Rota (Joseph Roth, 1894-1939) un reliģiskā darbinieka Izraēla Zolli (Israel Zolli, 1881-1956) dzimtā pilsēta.
Siļķveidīgās
Kopīgās īpašības
Galvenokārt nelielas, līdz 35 cm garas zivis. Mazākā siļķveidīgo kārtā ir Sanagas pundursiļķe (Thrattidion noctivagus), kuras ķermeņa garums ir 2,1 cm. Toties lielākās ir vilksiļķes (Chirocentrus), kuras ir apmēram 100 cm garas.
Brodi (Ukraina)
Cilvēki
1944. gada 9. maijā netālu no pilsētas krita padomju diversants Nikolajs Kuzņecovs (Николай Иванович Кузнецов, 1911-1944).
Siļķveidīgās
Uzvedība
Siļķveidīgās zivis veido lielus barus, kuros var būt vairāki simti vai tūkstoši īpatņu. Baram raksturīga sinhronā peldēšana, ķermeņiem atrodoties paralēli, cieši vienam pie otra. Lielākā daļa sugu barojas ar planktonu, kas tiek iegūts, izfiltrējot ūdeni caur žaunām. Vairāk nekā divas trešdaļas sugu mājo tropu ūdeņos, pārsvarā atklātos, lai gan gandrīz vienmēr nārsto piekrastēs. Arī saldūdeņos mītošās sugas galvenokārt mājo tropu klimatā, dienvidu puslodē.
Brodi (Ukraina)
Cilvēki
Ebreju uzvārds Brodskis ir radies no Brodu pilsētas nosaukuma.
Siļķveidīgās
Sistemātika
Siļķveidīgo apakškohorta (Clupei)
Nikosijas "Omonia"
Nikosijas "Omonia" (el) ir Kipras sporta klubs no Nikosijas, plašāk pazīstams ar tā profesionālo futbola komandu, kas pašlaik spēlē Kipras futbola augstākajā līgā — Pirmajā divīzijā. Tas ir dibināts 1948. gadā. Komanda mājas spēles aizvada GSP stadionā. Omonia futbolisti ir 20 reizes izcīnījuši Kipras čempiontitulu, 14 reizes uzvarējuši Kipras kausa izcīņā un 16 reizes ieguvuši Kipras superkausu. Klubā ir arī basketbola, volejbola, riteņbraukšanas un telpu futbola nodaļas. Kluba krāsas ir zaļa un balta.
Piebalgas iela (Jūrmala)
Piebalgas iela ir iela Jūrmalā, Dzintaru apkaimē. Piebalgas iela sākas krustojumā ar Ļaudonas ielu un beidzas krustojumā ar Drustu ielu. Kopējais ielas garums ir 250 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Piebalgas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Piebalgas iela ir savienota ar šādām ielām:
Dieva putniņi
"Dieva putniņi" ir 2015. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisore ir Dzintra Geka-Vaska.
Sižets
Otrā pasaules kara beigās vairāk nekā 150 000 cilvēkiem bija jādodas bēgļu gaitās. Visiem šiem cilvēkiem jau bija "baigā gada" šausmu pieredze.
Roberts Gaskoins-Sesils
'''Roberts Arturs Telbots Gaskoins-Sesils, 3. marķīzs Solsberijs''' (, dzimis, miris ) bija britu politiķis no Konservatīvās partijas. Trīskārtējs Lielbritānijas premjerministrs (1885-1886, 1886-1892, 1895-1902). Bijis arī četrkārtējs Lielbritānijas ārlietu ministrs (1878, 1885—86, 1886—92, 1895—1900) un Konservatīvās partijas līderis.
Liepene (ciems)
Liepene ir ciems Ventspils novada Tārgales pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā 23,6 km no pagasta centra Tārgales, 19,6 km no novada centra Ventspils un 194,2 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V1332 (pievedceļš Liepenei), pie Baltijas jūras krasta.
Liepenē kādreiz bijusi bibliotēka, kas ierīkota 1951. gadā, ar 5300 eksemplāru lielu fondu 1967. gadā. Bijusi arī pasta nodaļa Akmeņdziras, feldšeru un vecmāšu punkts, kā arī veikals.
Krūmiņupīte (Gaujas pieteka)
Krūmiņupīte ir Gaujas labā krasta pieteka Ādažu novadā, pie Kadagas. Izteka - uz austrumiem no Kadagas, Ādažu poligona teritorijā. Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Gaujā iepretim Ādažiem.
Ļakses
Ļakses ir ciems Kombuļu pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 282 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Ots, Nameņš, Kauseņš, Drīdzs.
Indrupes iela
Indrupes iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā Maskavas forštatē. Iela sastāv no divām braukšanas joslām. Indrupes iela sākas krustojumā Maskavas ielu un beidzas krustojumā ar Rītupes ielu. Kopējais ielas garums ir 363 metri. Posmā starp Maskavas un Zilupes ielu to klāj vēsturiskais bruģis, citviet asfaltbetons, bet daudzviet tas sabrucis.
Indrupes ielā ir pārsvarā daudzstāvu dzīvojamo namu apbūve.
Vēsture
Pirmo reizi nosaukumu ieguva 1889. gadā, kad tā bija pazīstama kā Leišu iela. 1923. gadā tā tika pārsaukta par Indrupes ielu.
Ielu savienojumi
Indrupes iela krustojas ar šādām ielām:
Minerālūdens
Minerālūdens ir gāzēts vai negāzēts dzeramais ūdens ar salīdzinoši lielu minerālvielu saturu. Pēc izcelsmes izšķir dabīgos minerālūdeņus, kas iegūti no dziļurbumiem vai minerālavotiem, un mākslīgos minerālūdeņus, kas pagatavoti, bagātinot parasto dzeramo ūdeni ar kālija, magnija, kalcija, selēna u.c. minerālvielu joniem.
Dabīgos minerālūdeņus var sīkāk iedalīt pēc to dažādās mineralizācijas pakāpes. Izšķir ūdeni ar ļoti mazu minerālvielu saturu (zem 50 mg/l), ūdeni ar mazu minerālvielu saturu (50—500 mg/l) un ūdeni ar lielu minerālvielu saturu (virs 1500 mg/l). Ūdeni ar mazāk minerālvielām ikdienā lieto kā galda minerālūdeņus, bet minerālūdeņus ar lielu minerālvielu saturu uzskata par dziednieciskiem.
Madagaskaras futbola izlase
Madagaskaras futbola izlase (no 1958. līdz 1975. gadam Malagasu Republikas futbola izlase) ir futbola komanda, kas pārstāv Madagaskaru starptautiskās sacensībās. Tā ne reizi nav kvalificējusies FIFA Pasaules kausam. Āfrikas Nāciju kausa finālturnīrā pirmo reizi spēlēja 2019. gadā, aizkļūstot līdz ceturtdaļfinālam.
Ļamoni
Ļamoni ir ciems Goliševas pagastā, Kārsavas novadā. Atrodas 291 km attālumā no Rīgas.
Krista Lūdinga
Krista Lūdinga-Rotenburgere (de; dzimusi ) ir bijusī vācu ātrslidotāja un treka riteņbraucēja.
Lielākos panākumus guvusi ātrslidošanā. Ir piedalījusies četrās ziemas olimpiskajās spēlēs. 1984. gadā Sarajevā izcīnījusi zeltu 500 m distancē, 1988. gadā Kalgari — zeltu 1000 m un sudrabu 500 m, savukārt 1992. gadā Albērvilā — bronzu 500 m. Vairākas medaļas ir izcīnījusi Pasaules sprinta čempionātos: divas zelta, divas sudraba un četras bronzas.
Ar panākumiem startējusi arī treka riteņbraukšanā. Ir piedalījusies Seulā, kur izcīnīja sudrabu sprinta distancē. Lūdinga ir pirmā un pēdējā (pašlaik ziemas un vasaras olimpiskās spēles notiek ar divu gadu starpību) sportiste olimpisko spēļu vēsturē, kas vienā gadā izcīna medaļu gan Vasaras, gan ziemas olimpiskajās spēlēs, tāpat viņa ir viena no retajām sportistēm, kas vispār izcīna medaļu abās olimpiskajās spēlēs. Pasaules čempionātā sprinta distancēs Lūdinga ir uzvarējusi 1986. gadā un nākamajā gadā izcīnījusi sudrabu.
1803. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1803. gada notikumi Latvijas vēsturē'''. Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Krievijas Impērijas Kurzemes guberņas sastāvā, saglabājot savu autonomiju, statūtus, landtāgu un tiesu. Vidzemes vēsturiskā zeme atradās Krievijas Impērijas Vidzemes guberņas Rīgas, Cēsu, Valmieras un Valkas apriņķu sastāvā. Latgales vēsturiskā zeme atradās Vitebskas guberņas Daugavpils, Ludzas un Rēzeknes apriņķu sastāvā.
Edgars Rinkēvičs
Edgars Rinkēvičs (dzimis Jūrmalā) ir latviešu sabiedriskais darbinieks un politiķis. Kopš 2023. gada 8. jūlija viņš ir Latvijas Valsts prezidents. Bijušais Latvijas ārlietu ministrs, bijis Latvijas Valsts prezidenta kancelejas vadītājs un Aizsardzības ministrijas valsts sekretārs un bija triju Saeimas sasaukumu deputāts. Bijis partiju "Vienotība", "Latvijas ceļš" un Reformu partijas biedrs.
Karjera
1995. gadā E. Rinkēvičs sāka strādāt Aizsardzības ministrijā par Politikas departamenta vecāko referantu, 1996. gadā uz pusgadu kļuva par departamenta direktoru. Pēc tam līdz 1997. gada maijam bija ministrijas valsts sekretāra vietnieks aizsardzības politikas jautājumos. 1997. gada maijā kļuva par ministrijas valsts sekretāra pienākumu izpildītāju, tā paša gada augustā — valsts sekretāru. Laikā no 1998. līdz 2004. gadam E. Rinkēvičs bija partijas "Latvijas ceļš" biedrs. 1998. gada februārī viņš kļuva par Baltijas valstu un ASV partnerības hartas nosacījumu izpildes komisijas divpusējās aizsardzības un militāro jautājumu darba grupas vadītāju no Latvijas puses. No 2002. līdz 2003. gadam darbojies delegācijā sarunās par Latvijas iestāšanos NATO (delegācijas vadītāja vietnieks), no 2005. gada līdz 2007. gada janvārim vadījis NATO valstu un valdību sanāksmes organizācijas biroju. 2008. gada oktobrī beidza valsts sekretāra darbu, lai kļūtu par Valsts prezidenta kancelejas vadītāju. Kancelejas vadītājs bija līdz 2011. gada jūlijam.
Politiskā darbība
2011. gada 25. oktobrī E. Rinkēvičs kļuva par Zatlera Reformu partijas virzītu bezpartijisku ārlietu ministru Valda Dombrovska valdībā. 2012. gada janvārī iestājās Zatlera Reformu partijā. Ārlietu ministra amatu saglabāja arī Laimdotas Straujumas valdībā. 2014. gada maijā pārgāja uz partiju "Vienotība".
2014. gadā kandidējis 12. Saeimas vēlēšanās, kur tika ievēlēts parlamentā. Ārlietu ministra amatu saglabājis arī Laimdotas Straujumas otrajā valdībā un Māra Kučinska valdībā.
2018. gada rudenī E. Rinkēvičs tika ievēlēts 13. Saeimā no apvienības "Jaunā Vienotība" saraksta un janvārī tika apstiprināts par ārlietu ministru Krišjāņa Kariņa valdībā. 2022. gadā ievēlēts 14. Saeimā, saņemot lielāko plusu skaitu (35 072) starp visiem 14. Saeimas vēlēšanu kandidātiem. Ārlietu ministra amatu saglabāja arī jaunajā K. Kariņa vadītajā valdībā.
2023. gada 11. maijā tika paziņots, ka 2023. gada Latvijas prezidenta vēlēšanās "Jaunā Vienotība" virzīs E. Rinkēviču kā Valsts prezidenta kandidātu. 31. maijā notikušajās vēlēšanās viņš vēlēšanu trešajā kārtā uzvarēja ar 52 Saeimas deputātu balsīm.
Privātā dzīve
E. Rinkēvičs savā Twitter profilā nāca klajā ar paziņojumu, ka viņš ir gejs un darīs visu, lai Latvijā tiktu pieņemts likums par civilajām partnerattiecībām. Viņš kļuva par pirmo Latvijas politiķi, kas publiski atzinis savu homoseksualitāti. 2023. gadā, kļūstot par Latvijas Valsts prezidentu, E. Rinkēvičs kļuva arī par pirmo atklāto homoseksuālo Eiropas Savienības valsts vadītāju.
Svitenes muiža
Svitenes muižas (de) kungu māja atrodas Bauskas novada Svitenes pagastā Svitenē Virsītes upes krastā. Tagadējo muižas pili ap 1800. gadu uzcēlusi grāfu fon Elmptu dzimta. Līdz 1920. gada Latvijas agrārajai reformai muiža piederēja Līvenu dzimtai.
Vēsture
Pēc Livonijas-Lietuvas karu beigām 15. gadsimtā Svitenē izveidota Livonijas ordeņa vasaļu muiža, kas piederēja Grothusu dzimtai. 1505. gadā tās īpašnieks bija Oto fon Grothuss. Pēc viņa nāves viņa dēli 1543. gadā sadalīja tēva mantojumu un Sviteni ieguva vidējais dēls Tomass. Savukārt pēc tam muižu mantoja viņa dēls Georgs fon Grothuss, kurš mira 1597. gadā. 1736. gadā to nopircis Ernests Johans Bīrons, 1788. gadā to savā īpašumā ieguva feldmaršals grāfs Johans Martins fon Elmpts, kas nomira Svitenes muižā 1802. gadā. Viņa dēls Krievijas Impērijas armijas ģenerālleitnants Filips fon Elmpts (1763—1818) pēc tēva nāves pabeidza muižas kungu mājas celtniecību. 1893. gadā Svitenes muižu nopirka Mežotnes muižnieks Anatols Līvens. Bermontiādes laikā vācu kareivji pili 1919. gada rudenī daļēji izdedzināja.
Pēc 1920. gada zemes reformas Svitenes muiža tika sadalīta 86 vienībās 1296 ha kopplatībā, muižas kungu mājā 1921./1922. gadā izvietoja pamatskolu, kurā bija 1285 sējumu liela bibliotēka. 1938. un 1970. gadā veikta ēkas pārbūve. 2013. gadā pamatskolu pārcēla uz citu ēku, bet daļā muižas telpu darbojas Pilsrundāles vidusskolas struktūrvienības Mūzikas un mākslas skola mākslas nodaļa. 2019. gada nogalē bažas par muižas tehnisko stāvokli rada jumta stāvoklis, kā rezultātā ierobežota muižas apmeklētāju kustība un pasākumu ar lielu apmeklētāju skaitu norise.
Apraksts
Svitenes muižas pils ir ēka ar kolonādi un balkonu pagalma fasādes portikā. Parādes telpās daļēji saglabājusies greznā interjera dekoratīvā apdare. Līdzās pilij abās pusēs Svitenes upītei plešas muižas parks. Parka malā atrodas neogotiska Elmptu dzimtas kapliča.
Dunajska Streda
Dunajska Streda ir pilsēta Slovākijā, Trnavas apgabala Dunajska Stredas apriņķa centrs. Viens no Slovākijas ungāru minoritātes centriem.
Vēsture
Rakstos pilsēta pirmoreiz minēta 1256. gadā. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Dunajska Streda līdz 1918. gadam atradās Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir Dunaserdeheja (Dunaszerdahely). 15. gadsimta vidū ieguva pilsētas tiesības. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. Pamatojoties uz Vīnes arbitrāžām, no 1938. līdz 1945. gadam pilsēta bija iekļauta Ungārijas sastāvā. No 1993. gada - Slovākijā.
Cilvēki
2011. gadā absolūtais vairākums pilsētas iedzīvotāju bija ungāri (74,53 %), dzīvo arī slovāki (19,46 %). Pēc reliģiskās pārliecības - katoļi (67,68 %), nereliģiozi (11,57 %), kalvinisti (7,19 %).
Dunajska Stredas pilsētā dzimuši turkologs Ārmins Vāmbēri (Ármin Vámbéry, 1832–1913), futbolists Jāns Djurica (Ján Ďurica, 1981) un šahists Hermans Steiners (Herman Steiner, 1905–1955).
Opolais Snidzins
Opolais Snidzins (arī Apaļais Sniedziņa ezers, Augšsniedziņu ezers) ir ūdenstilpe Ludzas novada Ņukšu pagastā. Izvietojies starppauguru ieplakā Sniedziņu ezeru grupā pagasta dienvidaustrumos uz robežas ar Kaunatas un Pildas pagastiem. Sazarots, līčains, krasti slīpi, lēzeni, dienvidrietumos stāvi, dibens smilšains. Ietek Poganka no Idzepoles ezera, notece pa strautu un Gaveiku upīti un tālāk uz Kivdolicu. Palos notece arī uz Garo Snidzinu. Mīt asaris, rauda, līdaka, līnis. Ir peldvieta.
Taivānas futbola izlase
Taivānas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Taivānu starptautiskās futbola sacensībās. Taivānas futbola izlasi pārvalda Taivānas Futbola asociācija. Politisku iemeslu dēļ (teritoriālie strīdi ar Ķīnu) no 1976. gada līdz 1978. gadam un 1982. gada līdz 1989. gadam atradās OFC sastāvā.
Zālainā ežgalvīte
Zālainā ežgalvīte ir  vilkvālīšu dzimtas augu suga (pēc APG III sistēmas). Savvaļā tai ir šaurs izplatības areāls Skandināvijā un Baltijas centrālajā daļā. Savrupas atradnes ir arī citur Eiropā. Latvijā suga ir sastopama reti, galvenokārt Vidzemē.
Tā aug ezeros ar smilšainu pamatu, parasti litorāljoslā, 0,2-2,0 m dziļumā. Veido nelielas audzes. Ezeru piesārņošanas, braukšanas ar laivām un, seklākās vietās, izbradāšanas dēļ izplatība Latvijā samazinās. Ierakstīta Latvijas Sarkanajā grāmatā 2. kategorijā.
Apraksts
Zālainā ežgalvīte ir daudzgadīgs ūdensaugs. Tā stublāja ir 0,5-1,5 m garš - tas variē atkarībā no augšanas vietas dziļuma. Lapas ir 0,3-0,5 cm šauras, līdz 2 m garas un peldošas. Apakšējā seglapa ziedkopas garumā vai garāka, pie pamata makstaina. Ziedkopa ir zaraina, izzied pakāpeniski, paceļas virs ūdens. Ziedu galviņas ir sēdošas, atstatu cita no citas. Uz ziedkopas ass augšdaļā 2-6 vīrišķo ziedu galviņas, apakšdaļā 3-5 sievišķo ziedu galviņas. Bieži 1 vai 2 sievišķo ziedu galviņas uz sānzariem. Apakšējā sievišķo ziedu galviņa kātaina. Auglis ir 0,3-0,5 cm garš, bez iežmaugas. Irbuļa palieka augļa galā knābjveidīga, noliekta. Zied no jūnija beigām līdz augustam.
Skatuves zvaigzne
"Skatuves zvaigzne" (en) ir 2004. gada ASV muzikāla komēdija, kuras režisore ir Sāra Šugarmena. Galvenās lomas filmā atveido Ādams Garsija, Lindsija Loena, Elisona Pilla, Megana Foksa, Kerola Keina un Glenne Hīdlija. Filmas pirmizrāde notika. Filma ir balstīta uz Daienas Šeldonas tāda paša nosaukuma romānu.
Pusaudze Lola ir pārliecināta, ka viņas dzimtajā pilsētā viss griežas ap Lolu, līdz brīdim, kad viņa kopā ar ģimeni pārceļas uz priekšpilsētu.
Ādažu novads (2006—2021)
Ādažu novads bija pašvaldība Vidzemes dienvidrietumos, Gaujas lejtecē, pie no Rīgas pilsētas ziemeļaustrumu robežas, kas pastāvēja no 2006. līdz 2021. gadam. Robežojās ar Saulkrastu un Sējas novadiem ziemeļos, Carnikavas novadu ziemeļrietumos, Inčukalna novadu austrumos un Garkalnes novadu dienvidos. Apvienots ar Carnikavas novadu, jaunizveidotais novads saglabāja šo pašu nosaukumu — Ādažu novads.
Kokgrebums
Kokgrebums jeb kokdzelums ir grafikas augstspiedes tehnikas ksilogrāfijas veids.
Ādažu novads (2006—2021)
Vēsture
Ādažu novads tika izveidots 2006. gadā, reorganizējot Rīgas rajona Ādažu pagastu par novadu. 2012. gadā apstiprināts novada ģerbonis. Latvijas 2021. gada administratīvi teritoriālās reformas rezultātā 2021. gada 1. jūlijā tika apvienots ar Carnikavas novadu, jaunizveidotais novads saglabāja šo pašu nosaukumu — Ādažu novads.
Kokgrebums
Kokgrebumā klišejas izgatavo no stāvšķiedras koka plāksnēm, kurā attēlu jeb zīmējumu iegrebj ar grebļiem — īpašiem kaltiņiem. Kokgrebumā zīmējumus iespējams izveidot smalkāk nekā kokgriezumā.
Rāmpurva grāvis
Rāmpurva grāvis ir Lieluikas ezera pieteka Ādažu novadā, Ādažu poligona teritorijā. Izteka — no Rampas purva. Tek rietumu virzienā. Ietece Lieluikas ezera rietumu krastā.
Kokgrebums
Kokgrebuma izgudrotājs ir 18. gadsimta angļu mākslinieks Tomass Bjūiks (1753—1828), daiļradē apvienojot kokgriezuma un vara grebuma principus. Terminu "kokdzelums" sāka lietot grafiķis Pēteris Upītis, tā uzsverot atšķirību no koka amatniecības. Pirmo eksemplāru sauc par autoreksemplāru. Ar terminu "kokgrebums" vai "kokdzelums" apzīmē gan augstspiedes tehniku, gan arī mākslas darbu, kas iespiests šajā tehnikā.
Kokgrebuma tehnikā strādājoši latviešu grafiķi
Šajā tehnikā daudz strādājuši sekojoši latviešu grafiķi: Oļģerts Ābelīte, Aleksandrs Junkers, Gunārs Krollis, Jānis Plēpis, Dainis Rožkalns, Valdis Villerušs, Pēteris Upītis, Zigurds Zuze.
Salomeja Zaksaite
Salomeja Zaksaite (lt; dzimusi, Kauņā) ir Lietuvas starptautiskā meistare šahā (2003) un juriste.
Biogrāfija
Šahu iemācījusies spēlēt desmit gadu vecumā. 2003. gadā par panākumiem šahā FIDE viņai piešķīra starptautiskās sieviešu meistares titulu (WIM, 2003).
Ivans Ivanovs
Ivans Ivanovs (dzimis 1937. gada 7. jūlijā Daugavpils apriņķī) ir Latvijas krievu inženieris un politiķis.
Bijušais zinātniskās ražošanas apvienības "Aviatransprocess" (CA 85. rūpnīcas) nodaļas vadītājs, Latvijas Republikas Augstākās padomes deputāts (1990—1993), ievēlēts no 38. Rīgas vēlēšanu apgabala. Viens no tiem deputātiem, kas nebalsoja par Latvijas neatkarības deklarāciju un iesaistījās frakcijā "Līdztiesība". Augusta puča 1991. gada 21. augustā Ivans Ivanovs nobalsoja pret konstitucionālā likuma “Par Latvijas Republikas valstisko statusu”.
1993. gadā I. Ivanovs nesekmīgi kandidēja 5. Saeimas vēlēšanās no "Līdztiesības" saraksta. 1994. gada pašvaldību vēlēšanās viņš tika ievēlēts Rīgas domē. 1994. gadā I. Ivanovs bija viens no Latvijas Sociālistiskās partijas (LSP) dibinātājiem. 1995. gadā nesekmīgi kandidēja 6. Saeimas vēlēšanās no Latvijas Sociālistiskās partijas. 1997. gada pašvaldību vēlēšanās atkal ievēlēts Rīgas domē.
1998. gadā I. Ivanovs nesekmīgi kandidēja 7. Saeimas vēlēšanās no Tautas Saskaņas partijas. 2001. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēts Rīgas domē no PCTVL saraksta. Vēlētāju uzticību saglabāja arī 2005. gada pašvaldību vēlēšanās, kad ievēlēts Rīgas domē no apvienības "Dzimtene" un Latvijas Sociālistiskās partijas saraksta. 2008. gadā I. Ivanovs iestājās partijā "Saskaņa" un apvienības "Saskaņas Centrs" Rīgas domes frakcijā. 2009. gada pašvaldību vēlēšanās atkal ievēlēts Rīgas domē, pārstāvot jauno politisko spēku.
2013. gada pašvaldību vēlēšanās I. Ivanovs nesekmīgi kandidēja uz vietu Rīgas domē no "Saskaņas Centra" un "Gods kalpot Rīgai!" apvienības, taču 2015. gadā viņš kļuva par Rīgas domes deputātu mirušā Viktora Fedotova vietā. 2017. gada pašvaldību vēlēšanās vēlreiz nesekmīgi kandidēja uz vietu Rīgas domē, taču arī šoreiz viņš kļuva par deputātu vēlāk, 2019. gadā ieņemot Eiropas Parlamentā ievēlētā partijas vadītāja Nila Ušakova vietu.
Metāla izstrādājumi
Metāla izstrādājumi ir dažādi no metāla izgatavoti priekšmeti, tostarp
Dienvidsala
Dienvidsala vai Vaipounamu (mi) ir lielākā no divām galvenajām Jaunzēlandes salām. Ziemeļos Kuka šaurums to atdala no otras lielākās un vairāk apdzīvotās Ziemeļsalas, dienvidos Fovo šaurums — no Stjuarta salas, bet rietumos to apskalo Tasmana jūra. Sala atrodas mērenajā klimata joslā, bet to apdzīvo tikai 23% Jaunzēlandes iedzīvotāju, no kuriem 91% ir eiropiešu pēcteči.
Daba
Sala izstiepta ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā 840 km garumā. Sala lielākajā daļā teritorijas ir kalnaina to visā garumā šķērso Dienvidalpu kalnu grēda ar tās augstāko virsotni Kuka kalnu (3754 m vjl). Salas austrumdaļā plešas Kenterberijas līdzenums. Krasti austrumu pusē galvenokārt līdzeni, ziemeļos un dienvidos robota ar daudziem līčiem, pussalām un piekrastes saliņām. Salas dienvidaustrumos izteikti fjordu krasti. Dienvidaustrumos Vāhipounamu apvidus, kas iekļauj četrus nacionālos parkus ar kopējo platību 26 000 km², iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Salā valda mērenais klimats, gada vidējā temperatūra ir 8 °C. Siltākie mēneši ir janvāris un februāris, jūlijs — aukstākais. Vēsturiskais minimums −21.6 °C reģistrēts 1995. gada 3. jūlijā Ofirā, maksimums 42.4 °C — 1973. gada 7. februārī vienlaicīgi Raniroā un Džordenā. Laikapstākļi variējas no ļoti mitriem Vestkostā līdz pustuksnesim Makenzi ielejā Kenterberijā. Nokrišņu daudzums ir no 640 mm Kraistčērčā līdz 1600 mm rietumu piekrastē.
Vēsture
Pirmie Jaunzēlandes kolonizētāji, kas vēlāk pašidentificējās kā maori, ieradās salā starp 1250. un 1300. gadu. Sākotnēji to galvenie apdzīvotības rajoni bija Dienvidsalas ziemeļu gals un austrumu piekraste, no kurienes tie vēlāk izpletās pa visu tagadējo Jaunzēlandi.
Pirmie eiropieši, kas atklāja Dienvidsalu, bija holandieša Ābela Tasmana ekspedīcija ar kuģiem Heemskerck un Zeehaen. 1642. gada decembrī tie piestāja salas ziemeļu galā līcī, ko pēc sadursmes ar maoriem nosauca par Slepkavu līci. Tasmans nokartēja Ziemeļsalas un Dienvidsalas rietumu krastus un nodēvēja jaunatklāto zemi par Statenlandi (Staten Landt) pēc Nīderlandes Ģenerālštatiem. Vēlāk holandiešu kartogrāfi nosaukumu latīniskoja par Nova Zeelandia pēc Holandes Zēlandes nosaukuma.