cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
OMV
Vēsture
2017. gada 3. martā tika paziņots, ka Vitol Investment Partnership meitas uzņēmums VIP Turkey Enerji AS no OMV par 1,368 miljardiem eiro pirks Turcijas naftas izstrādājumu izplatītāju Petrol Ofisi; darījums tika pabeigts 13. jūnijā. 2017. gadā OMV ieguva 24,99 % daļu gāzes lauka projektā Blok 4A un 5A Urengojas gāzes laukā Rietumsibīrijā. 2018. gadā OMV ieguva 20 % daļu divos naftas ieguves laukos Abū Dabī: SARB un Umm Lulu. 2018. gadā no Shell tika iegādāts naftas izpētes un ieguves bizness Jaunzēlandē. 2019. gada janvārā tika parakstīts līgums par 15 % akciju iegādi ADNOC Refining (Abū Dabī). Janvārī tika iegūta 50 % līdzdalība Malaizijas lielākajā naftas un gāzes uzņēmumā ''SapuraOMV Upstream Sdn. Bhd.''
2020. gada martā OMV palielināja līdzdalību Borealis līdz 75 %. 2020. gada beigās OMV atklāja Austrijā lielāko saules bateriju elektrostaciju.
Meitas uzņēmumi
OMV nozīmīgākie meitas un asociētie uzņēmumi:
Mihails Mišustins
Mihails Mišustins (ru; dzimis ) ir Krievijas ekonomists un politiķis un valstsvīrs. Kopš 2020. gada janvāra — Krievijas premjerministrs un Krievijas Federācijas Drošības padomes pastāvīgais loceklis.
Dzīvesgājums
Dzimis Maskavas apgabala Lobņā. 1989. gadā pabeidza studijas Maskavas Darbgalda instrumentu institūtā (ru), iegūstot inženiera sistēmtehniķa kvalifikāciju, bet 1992. gadā turpat pabeidza arī aspirantūras studijas.
No 1992. līdz 1994. gadam Mišustins bija Starptautiskā datoru kluba Testu laboratorijas direktors. No 1995. līdz 1996. gada viņš bija kluba ģenerāldirektora vietnieks. 1998. gada augustā kļuva par Krievijas Valsts nodokļu dienesta priekšsēdētāja vietnieku. No 1999. gada marta līdz 2004. gada martam bija Krievijas nodokļu ministra vietnieks. No 2004. gada marta līdz 2006. gada decembrim vadīja Federālo Nekustamā īpašuma objektu kadastra aģentūru. No 2007. gada janvāra līdz 2008. gada martam vadīja Federālo Īpašo ekonomisko zonu vadības aģentūru. 2008. gada martā Mišustins kļuva par UFG investīciju grupas prezidentu. 2010. gada aprīlī Mišustins kļuva par Federālā nodokļu dienesta vadītāju.
Krievijas Valsts Dome apstiprināja Mišustinu premjerministra amatā. Tas notika dienu pēc tam, kad viņu šim amatam izvirzīja prezidents Vladimirs Putins.
Kad 2020. gada aprīlī Mišustins saslima ar COVID-19, par premjerministra vietas pagaidu izpildītāju kļuva vicepremjers Andrejs Belousovs.
Galdnieki
Galdnieki ir ciems Kalkūnes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 237 km attālumā no Rīgas.
Miķeļi
Miķeļi jeb Miķeļdiena ir latviešu rudens saulgrieži un gada auglīgās daļas aizvadīšanas svētki. Miķelis latvju dainās saukts par labu un bagātu vīru, arī par maizes tēvu, kas saistās ar rudens ražas ienākšanos. Dažādos novados Miķeļu svinēšana tika saukta arī par Mīkaļiem vai Mīklāli, bet tas pazīstams arī ar citiem pavārdiem, kā Sila Miķelis, Miega Miķelis, Miega Mača. Pēc vecā kalendāra šos svētkus svinēja aptuveni rudens saulgriežu laikā (ap 21.—23. septembri), kad nakts ilgums ir vienāds ar dienas ilgumu. Mūsdienās Miķeļdiena ir 29. septembrī. Svētku latviskais nosaukums ir apjumības jeb appļāvības, jo šajā dienā pēdējo reizi pļāva labību. Raksturīgākais Miķeļdienas pagāniskais rituāls bija Jumja ķeršana, ar kura palīdzību zemkopji centās nodrošināt druvas auglību nākamajos gados. Par Miķeļa mājvietu tika uzskatīts arī sils, kas izteica viņa gādību par meža bagātības savākšanu.
Ar Miķeļiem sākas veļu laiks, kas beidzas Mārtiņos.
Nosaukums
Miķeļdienas nosaukums ir radies no kristiešu godātā erceņģeļa Miķeļa vārda, kura dienu svin rudens saulgriežu laikā. Latviešu mitoloģijā tas pakāpeniski aizstāja rudens saulgriežu laikā svinētās apjumības jeb appļāvības, kas bija pēdējā pļaujas diena, kad ar burvju rituālu palīdzību centās nodrošināt veiksmi nākamajā gadā un iegūt Jumja labvēlību.
Jumja ņemšana
Kad Miķeļos saime svinīgi devās pļaut pēdējo druvu, visi pļāvēji pļāva labību no visām pusēm virzienā uz druvas vidu, kur tika atstāts neliels labības kūlītis. To sasēja mezglā un izmantoja maģiskām darbībām, ticot, ka tajā paslēpies Jumis. Reizēm kūlīti sasēja jumtiņa veidā un raka zemi pie Jumja saknēm un arī visus tārpiņus un kukaiņus, kas bija zem pēdējā kūļa, sauca par Jumīšiem. Ja kukaiņi, kuri parādījās pie rakšanas, steigšus vien bēga atpakaļ, tad tas nozīmēja uz priekšu visu labu. Tāpat arī pēdējā kūlītī sabēgušās peles, vardes un citi kustoņi tika uzskatīti par Jumja radībām.
Pļaujas laikā savāktos Jumīšus (uz viena stiebra kopā saaugušas divas vārpas) savāca un iepina vainagā vai jostā. Vainagu Jumja saņēmēja parasti nesa mājās un lika galvā saimniecei, bet jostu sēja ap vidu saimniekam. Atrastos Jumīšus nesa mājās un iesprauda sienas šķirbās un glabāja visu ziemu. Ticēja, ka māju saimniekam tad radīsies dažādi labumi, bet Jumja atradēju vēl tai pašā rudenī aizvedīs tautiņās. Citos rituālos visi pļāvēji svieda savas izkaptis pār kreiso plecu. Kura strādnieka izkapts tālāk aizskrēja, to izprecēja.
Mielasts
Miķeļos parasti kāva aunu, āzi vai sivēnu, kas tika barots īpaši šai dienai un saukts par Miķelīti. Svētku mielastam saimnieces cepa īpašu Jumja maizes klaipu. Aprakstos minēts, ka saimnieks alus iesalam ņēma graudus no katras sējamās labības. Miķelis latvju dainās tiek pieminēts arī kā alus devējs svinībās. Tā kā Miķeļi iekrita visbagātākajā gadalaikā, tad mielasta galds šai dienā bija ēdienu pārpilns. Mielasta laikā Miķeli un Jumi daudzināja ar dziesmām un zieda došanu, turklāt no katra ēdiena bija jādod Māju dieviem, iekams paši sākuši ēst.
Derības un bildināšana
Jumja ķeršanas laikā neprecētās meitas vērojušas kukaiņus, kas iemiesoja dabas auglību. Ja atrastais kukainītis bijis skaists, tad meitas teikušas, viņām būšot skaisti vīri. Miķeļi bija pēdējais laiks, kad vasarā nolūkoto meitu var bildināt un dzert derības. Pēc Miķeļiem bildināšana bija jāatliek uz citu gadu.
Upurēšanas rituāli
Tā kā ar Miķeļdienu sākas veļu laiks, tad Miķeļdienā zemnieki ziedoja vasku, sviestu, maizi, sieru, gaļu, vilnu, naudu. Jau 1570. gada Kurzemes hercogistes baznīcas likumu krājumā minēts, ka mācītajiem jāraugās, lai latviešu zemnieki no Miķeļiem līdz Visu svēto dienai nepiekoptu „dvēseļu mielošanu” (tekstā — 'Dwessel Meley'). Tāpat tika aizliegta vaska, sveču, vilnas, vistu, olu, sviesta u.tml. ziedošana. Miķeļdienā, līdzīgi kā Jurģos, pavasara saulgriežu laikā, atkārtojās gaiļa upurēšana un staļļa durvju smērēšana ar asinīm, lai stallī nestaigātu ļauni gari, bet tikai svētais Miķēlītis vien.
Miķeļi citu tautu tradīcijās
Kopš viduslaikiem līdz pat 18. gadsimtam šie svētki kalpoja par termiņu nodokļu un nomas līgumu nomaksai. Tradicionālā svētku maltīte šajā dienā bija cepta zoss.
Kerija Fišere
Kerija Frensisa Fišere (en; dzimusi, mirusi ) bija amerikāņu aktrise, romānu rakstniece, scenāriste.
Centrālais stadions (Jekaterinburga)
Centrālais stadions (ru) ir futbola stadions Jekaterinburgā, Krievijā. Stadionā var ietilpt 35 696 skatītāji. Šeit savas mājas spēles aizvada Jekaterinburgas "Ural".
Kerija Fišere
Dzimusi dziedātāja Edija Fišera un aktrises Debijas Renoldsas ģimenē.
Centrālais stadions (Jekaterinburga)
Stadionā tiks aizvadītas 2018. gada FIFA Pasaules kausa spēles.
Kerija Fišere
Vislabāk pazīstama ar princeses Lejas lomu "Zvaigžņu karu" oriģinālajā triloģijā: "Jaunā cerība", "Impērija dod atbildes triecienu" un "Džedu atgriešanās". No 2005. līdz 2016. gadam ieskaņoja Endželu animācijas seriālā "Mana trakā ģimene". Ir sarakstījusi vairākas grāmatas. Pēc pusautobiogrāfiskā romāna Postcards from the Edge motīviem ir tikusi uzņemta tāda paša nosaukuma filma, kuras scenāriju arī sarakstījusi pati Fišere. Fišere atveidoja Lejas lomu arī 2015. gada filmā "Zvaigžņu kari: Spēks mostas".
2016. gada 23. decembrī atpakaļceļā no Londonas uz Losandželosu piecpadsmit minūtes pirms nolaišanās lidostā Fišere pārcieta sirds apstāšanos. Viņu nogādāja slimnīcā, kur 27. decembrī viņa nomira (60 gadu vecumā). Nākamajā dienā no insulta nomira arī Fišeres māte Debija Renoldsa.
Velēnmuiža
Velēnmuiža ir ciems Gulbenes novada Lizuma pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P38, Gosupes upes krastā.
Viktors Bologans
Viktors Viorels Bologans (ro; dzimis ) ir moldāvu, agrāk padomju, šahists, lielmeistars, šaha atklātņu teorētiķis.
Dzīves gājums
Šahu spēlēt Bologans iemācījās no tēva 5 gadu vecumā. Kopš 1981. gada viņam bija pastāvīgs treneris, piecus gadus vēlāk Moldāvijas PSR galvenais treneris Vjačeslavs Čebaņenko ņēma viņu savā aizgādniecībā. Bologans, kurš 13 gadu vecumā kļuva par meistarkandidātu, savu pirmo lielo panākumu svinēja 1989. gadā Kramatorskā PSRS jauniešu komandu čempionātā, kad viņš ieguva labāko rezultātu pie pirmā galdiņa kopā ar Borisu Gelfandu un Alekseju Širovu. 1990. gadā viņš kļuva par starptautisko meistaru; 1991. gadā, pēc uzvarām Ksanti un padomju jauno meistaru turnīrā Jūrmalā, viņš kļuva par lielmeistaru. 1993. gadā viņš uzvarēja Ostravā un Laspalmasā, bet 1995. gadā uzvarēja Maskavā.
Pirmie panākumi, kas pacēla Bologanu līdz pasaules šaha elites līmenim, viņam bija 1990. gadu beigās: 1997. gadā viņš uzvarēja Ņujorkā (kopā ar Mihailu Krasenkovu), divus gadus vēlāk viņš bija otrais pēc Žoela Lotjē Parīzes piepilsētā Engenlebenā, un uzvarēja Belfortā. 2000. gadā viņš uzvarēja turnīros Minskā un Pekinā un dalīja pirmo vietu (ar Judīti Polgāru, pirms Naidžela Šorta un Anatolija Karpova) Migela Najdorfa memoriālā Buenosairesā. 2001. gadā viņš uzvarēja Poikovskijā un dalīja pirmo vietu Šanhajā. 2001.—2002. gadu mijā Bologans uzvarēja Pamplonā pirms Teimura Radžabova un Ulfa Anderssona, tad 2002. gada decembrī, atkal Pamplonas četru meistaru turnīrā kopā ar Rustamu Kosimdžonovu.
2003. gadā viņš sasniedza lielāko panākumu savā karjerā, Dortmundes šaha turnīrā uzvarot Vladimiru Kramņiku, Višvanatanu Anandu un Pēteru Lēko. 2004. gadā viņš bija piektais Vijkanzē. 2005. gadā viņš atkal uzvarēja pasaules klases turnīrā Poikovskijā (kopā ar Etjenu Bakro, pirms Aleksandra Griščuka, Alekseja Drejeva un Pjotra Svidlera) un Sarajevā (kopā ar Ivanu Sokolovu). Pēc šiem panākumiem viņa Elo reitings pirmo reizi pārsniedza 2700 punktus.
2006. gadā viņš atkal dalīja pirmo vietu Aeroflot atklātajā turnīrā Maskavā un uzvarēja Drēzdenē ātra šaha kausa izcīņas turnīrā ar rezultātu 9 punkti no 9. Tad viņš finišēja trešais Forosā (pēc Sergeja Rubļevska un Vasilija Ivančuka). 2012. gadā viņš saņēma titulu FIDE vecākais treneris.
Kopš 1992. gada Bologans Moldovas komandas sastāvā piedalījās desmit šaha olimpiādēs, kur viņš ieguva 62 punktus no 107 spēlēm. Tas bija 1992., 1994., 1996., 1998., 2002., 2004., 2006., 2008., 2010. un 2012. olimpiādes. 1992. un 2011. gadā viņš spēlēja Eiropas komandu čempionātā pie Moldovas komandas pirmā galdiņa.
Gaļdeņi
Gaļdeņi ir ciems Mākoņkalna pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 278 km attālumā no Rīgas.
Ārces strauts
Ārces strauts ir Mūsas labā krasta pieteka Bauskas novada Ceraukstes pagastā.
Iztece - no meža masīva uz austrumiem no Ārces. Tek rietumu virzienā. Ietek Mūsā iepretim spota komleksam "Mūsa". Ārces strautu šķērso valsts autoceļš A7 (Rīga — Bauska — Lietuvas robeža), tā krastos atrodas Ārce.
Someone like You
Someone like You ir britu dziedātājas Adeles singls no otrā studijas albuma 21. Tas tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompāniju XL. Dziesmā Adele dzied par attiecību beigām ar bijušo draugu.
Kolgujeva Severnija
Kolgujeva Severnija (ru) ir Krievijas vissezonas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Kolgujevas salas ziemeļos Barenca jūras krastā.
Someone like You
Someone like You guva kritiķu atzinību, kā arī komerciālus panākumus. Pēc veiksmīgas dziesmas izpildes 2011. gada BRIT Awards singls kļuva par Adeles pirmo, kas ierindojies pirmajā vietā Apvienotās Karalistes topā.
Kolgujeva Severnija
Vēsture
Stacija izveidota 1933. gada septembrī kā meteoroloģiskā dienesta sinoptiskā stacija. 1935. gadā nodota Ziemeļu jūras ceļa galvenajai pārvaldei Jūras flotes kuģošanas nodrošināšanai. 1960. gados nodota PSRS Hidrometeoroloģiskajam dienestam un ir viena no atskaites punktu stacijām.
Stacija tika izvietota jūras stāvkrastā pie nelielās Konkinas upes ietekas. Krasta abrāzija radīja pastāvīgus draudus stacijas ilglaicīgai pastāvēšanai, tādēļ 1971. gadā tā tika pārnesta 11 km uz dienvidaustrumiem uz pašreizējo vietu, ierīkojot to vairākus simtus metru no jūras krasta.
Aloha
Aloha ir 2015. gada ASV romantiska komēdija, kuras režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Kamerons Krovs. Galvenās lomas atveido Bredlijs Kūpers, Emma Stouna, Reičela Makadamsa, Džons Krasinskis, Denijs Makbraids, Bills Marijs un Aleks Boldvins. Filmas pirmizrāde notika Holivudā.
Militārais uzņēmējs atgriežas vietā, kur svinējis karjeras lielākās uzvaras un atjauno saikni ar senu mīlestību, tajā pašā laikā iemīloties viņam nozīmētajā Gaisa spēku virsniecē.
Antracīts
Antracīts (el (antrakítēs) — 'kā ogle') ir akmeņogles, kuru sastāvā ir no 90 līdz 96% oglekļa. Antracītā ir augstākais oglekļa saturs, vismazāk piemaisījumu un visaugstākā enerģijas atdeve starp visiem akmeņogļu veidiem, izņemot grafītu.
Grimnauži
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P27, Gaujas upes krastā.
Gančauski
Gančauski ir ciems Līksnas pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 209 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas motelis.
Rēgu bruņinieks
"Rēgu bruņinieks" (en) ir 2007. gada amerikāņu supervaroņu filma, kuras režisors ir Marks Stīvens Džonsons. Filma ir balstīta uz Marvel Comics tēlu ar tādu pašu nosaukumu. 2012. gadā filmai iznāca turpinājums "Rēgu Bruņinieks: Atriebes Gars".
Galvenās lomas filmā atveido Nikolass Keidžs, Eva Mendesa, Rakels Alesi, Artūrs Eindžels, Vess Bentlijs, Pīters Fonda un Sems Eliots. Filmas pasaules pirmizrāde notika Ukrainā.
2015.—2016. gada Latvijas hokeja Virslīgas čempionāts
Starpsezonā līgai pievienojās HS Rīga, savukārt HASC pārcēlās no Jūrmalas uz Tukumu. Līgas dalībnieču pulkā vairs nebija Ogre/Sāga 18, kas pārtrauca darbību.
Pēc pirmā regulārās sezonas riņķa finansiālu problēmu dēļ no turnīra tika atsaukta HASC Tukums dalība. HK Tukums sezonu turpināja kopā ar HS Rīga 99.
Par čempioniem kļuva HK Liepāja, kas finālsērijā ar 4:3 uzvarēja HK Kurbads.
Formāts
Regulārajā sezonā tiek aizvadīti pieci spēļu riņķi, kas nozīmē, ka katra no komandām aizvadīs 30 spēles. Regulārās sezonas uzvarētāja automātiski nodrošina vietu izslēgšanas kārtas pusfinālā, kamēr pārējās sešas komandas spēlēs ceturtdaļfinālā. Izslēgšanas kārtas cīņas tiks aizvadītas sērijā līdz trim uzvarām, savukārt finālsērijā komandas mērosies spēkiem sērijā līdz četrām uzvarām.
Alvaro Rekoba
Alvaro Aleksanders Rekoba Rivero (es, dzimis ) ir bijušais Urugvajas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Urugvajas futbola izlases dalībnieks.
Visvairāk pazīstams no aizvadītām 11 sezonām Itālijas komandā Inter Milan, kur viņš izcīnīja divus Itālijas A sērijas titulus. Itālijā pārstāvējis arī Venezia un Torino.
Sasniegumi
Inter Milan
Nacional
Hobits: Piecu armiju kauja
"Hobits: Piecu armiju kauja" (en) ir 2014. gada ASV fantāzijas piedzīvojumu filma, kuras režisors ir Pīters Džeksons.
Šī ir trešā un pēdējā daļa "Hobita" filmu sērijā, kuras sižets veidots pēc Džona Ronalda Rūela Tolkīna romāna "Hobits". Filmā galvenās lomas attēlo Ians Makellens, Martins Frīmens, Ričards Armitedžs, Evandželīna Lilī, Lī Peiss, Lūks Evanss, Benedikts Kamberbačs, Džeimss Nesbits, Kens Skots, Keita Blanšeta, Ians Holms, Kristofers Lī, Hugo Vīvings, Orlando Blūms.
Filmas pirmizrāde notika Londonā.
Olustvere (stacija)
Olustvere (et) ir dzelzceļa pieturas punkts Igaunijā, Vīlandes apriņķa Sūre-Jāni (et)(Lieljāņu) pagastā, dzelzceļa iecirknī Lelle—Vīlande. Olustveres pieturas punkts atrodas 21 km attālumā no Vīlandes, 31 km attālumā no Tiri, 57,5 km attālumā no Lelles un 129 km attālumā no Tallinas Baltijas stacijas. Olustverē apstāšanos veic Tallinas un Vīlandes virzienā kursējošie starppilsētu pasažieru dīzeļvilcieni.
Stacijas ēka
Olustveres stacijas ēka celta 1900. gadā pēc tipveida dzelzceļa projekta un nodota ekspluatācijā 1901. gadā. Tā ir divstāvu koka celtne ar vienstāva piebūvi un divslīpes jumtu. Analogas staciju ēkas šajā peridā tika uzceltas arī Lellē, Keru, Keavā un Kohilā.
Skatīt arī
Igaunijas pasažieru dzelzceļa pārvadājumi (dienvidu virziens)
Luzitāņi
Luzitāņi (la) bija sena indoeiropiešu izcelsmes cilts, kas dzīvoja Pireneju pussalas dienvidrietumos, pēc vienas versijas no 6. gadsimta pr.Kr., pēc otras — no 1. tūkstošgades pr.Kr. sākuma. 61. gadā pr.Kr. tos iekaroja romieši. Ap 15. gadu pr.Kr. viņu apdzīvotā teritorija ieguva Luzitānijas provinces nosaukumu. Ir uzskats, ka šai tautai nav savas vēstures, jo līdz romiešu iekarošanai tai nebija rakstības. Mūsdienu portugāļi uzskata luzitāņus par saviem senčiem.
Taču starp vēsturniekiem un arheologiem ir arī citi viedokļi par šīs tautas etnisko izcelsmi. Daži mūsdienu zinātnieki uzskata, ka luzitāņi ir Ibērijas pussalas pamattauta, taču ķelti to pakļāva pēc ierašanās pussalā, un, attiecīgi, tie tika pakļauti ķeltizācijai. Šāds viedoklis pamatojas uz Strabona liecību, kurš luzitāņu izcelsmi saistīja ar kantabriem. Līdzīgs uzskats nosaka luzitāņus kā vietējo ibēru cilti, kas radās starpcilšu laulību rezultātā ar blakus mītošajām ķeltu ciltīm. Vēl kāda versija postulē, ka luzitāņi ir ķeltu izcelsmes cilšu grupa, kas ir radniecīga Pireneju pussalas austrumos dzīvojošajiem luzoniem, bet asimilējās, pārceļoties uz Ibērijas dienvidrietumiem. Kopumā visas šīs alternatīvās versijas nespēj pārliecinoši izskaidrot luzitāņu valodas īpatnības.
Pirmais luzitāņu apdzīvotais apgabals, acīmredzot, bija Douru upes ieleja un Beira Alta province. Pēc uzvaras pār ķeltiem un citām vietējām ciltīm viņu areāls līdz romiešu ienākšanai izpletās līdz Estremaduras teritorijai.
Mazūrijas iela (Ščecina)
Mazūrijas iela ir Ščecinas iela, Centra administratīvajā rajonā, Centra apkaimē. Mazūrijas iela sākas krustojumā ar Aviatoru laukumu un beidzas krustojumā ar Atdzimšanas laukumu. Ielas kopējais garums ir 1000 metri.
Vēsturiskie nosaukumi
Iela izveidota 1864. gadā līdz ar pilsētas aizsargmūru nojaukšanu, tās sākotnējais nosaukums bija Prūsijas iela (vācu: Preußische Straße). 1945. gadā tā tika pārsaukta par Mazūrijas iela (polu: ulica Mazurska).
Ielas raksturojums
Mazūrijas iela ir 1000 metrus gara asfaltēta iela Ščecinas centrā. Tā sākas krustojumā ar Aviatoru laukumu un iet ziemeļrietumu virzienā. Mazūrijas ielai ir savienojumi ar Mazovijas, Juzefa Pilsudska, Kujāvijas, Ludomila Rajska, Podhales, Silēzijas ielām, Pāvesta Jāņa Pāvila II avēniju, Montekasīno un Juzefa Pilsudska ielu (Atdzimšanas laukums).
Ostrica
Ostrica ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Gerlicas apriņķī pie Neises upes. Upes pretējā krastā atrodas Polijas teritorija.
Vēsture
Pēc Otrā pasaules kara Ostrica kļuva par robežpilsētu. Kad tika nosprausta jaunā Polijas - Vācijas robeža, pilsētas dzelzceļa stacija Gerlicas - Citavas līnijā nokļuva Polijas teritorijā. No 1948. gada, Polijas armijas apsargāti, pilsētas iedzīvotāji atkal varēja izmantot šo dzelzceļa staciju.
Izglītība, kultūra, tūrisms un sports
Uz dienvidiem no pilsētas atrodas Marientāles klosteris - vecākais darbojošais cisterciešu klosteris Vācijā.
Jeļena Jegošina
Jeļena Jegošina (ru; dzimusi ) ir bijusī krievu brīvā stila cīkstone, četrkārtēja Eiropas čempione, Krievijas Nopelniem bagātā sporta meistare.
Biogrāfija
Trīspadsmit gadu vecumā Jeļena Jegošina sāka nodarboties ar džudo. 1991. gadā viņa kopā ar draudzeni nolēma piedalīties Maskavas brīvās cīņas čempionātā un savā svara kategorijā ieguva pirmo vietu. Ar šo uzvaru arī sākās viņas brīvā stila cīkstones karjera.
Deviņus gadus no 1992. līdz 2000. gadam Jegošina bija Krievijas izlases komandas dalībniece. 1992. gadā viņa piedalījās pasaules čempionātā Vilērbānā (Francija) un svara kategorijā līdz 50 kg finišēja ceturtajā vietā aiz Patrīcijas Saundersas (ASV), Josiko Endo (Japāna) un Martinas Puponas (Francija). 1993. gada Eiropas čempionātā Ivanovā (Krievija) viņa, startējot svara kategorijā līdz 53 kg, finālā pieveica Tatjanu Antonovu no Ukrainas un pirmo reizi kļuva par čempioni. Tā paša gada pasaules čempionātā viņa, tāpat kā gadu iepriekš, ieņēma 4. vietu, šoreiz gan tas notika svara kategorijā 53 kg.
1994. gadā Jeļena piedalījās tikai pasaules čempionātā Stāvernā (Norvēģija). Svara kategorijā līdz 50 kg viņa izcīnīja bronzas medaļu, kas bija viņas pirmā medaļa pasaules čempionātos. Pasaules čempiones titulu ieguva japāniete Miju Jamamoto. 1995. gadā Jeļena Jegošina startēja tikai Pasaules čempionātā, kas notika Maskavā. Viņa startēja svara kategorijā līdz 47 kg, bet arī ierindojās trešajā vietā aiz Miju Jamamoto un ķīnietes Džunas Sjue. 1996. gadā viņa otro reizi kļuva par Eiropas čempioni svara kategorijā līdz 50 kg pirms Taņas Zauteres no Vācijas. Savukārt 1996. gada pasaules čempionātā Sofijā viņai vajadzēja būt apmierinātai ar 4. vietu svara kategorijā līdz 47 kg.
Nākamos divus Eiropas čempionu titulus Jeļena Jegošina ieguva 1997. gadā Varšavā un 1998. gadā Bratislavā, abus svara kategorijā līdz 51 kg. Abas reizes otrā bija Taņa Zautere. Šo divu gadu pasaules čempionātos viņa 1997. gadā Klermonferānā ieņēma 6. vietu un 1998. gadā Poznaņā atkal ieguva bronzas medaļu, kuru izcīnīja ar uzvaru pār Stefaniju Muratu no ASV.
1999. gada Eiropas čempionātā Gēcisā (Austrija) viņa izcīnīja savu pēdējo medaļu starptautiskajā čempionātā, izcīnot 2. vietu aiz polietes Martas Vojtanovskas. 2000. gada Pasaules čempionātā izcīņā Sofijā, kur uzvarēja Hitomi Sakamoto no Japānas, viņa ierindojās 5. vietā.
Paper Man
Paper Man ir 2009. gada ASV romantiska komēdija, kuras režisori un scenārija autori ir Kīrans Malronijs un Mišela Malronija. Galvenās lomas atveido Džefs Denjelss, Emma Stouna, Raiens Renoldss, Kīrans Kalkins, Hanters Perišs un Līza Kudrova. Filmas pirmizrāde notika Losandželosas filmu festivālā.
Rakstnieks izveido sākotnēji neticamu draudzību ar pusaudzi no Longailendas.
Board of European Students of Technology
Board of European Students of Technology (BEST) ir nevalstiska, nepolitiska, bezpeļņas studentu organizācija. BEST veido aptuveni 3800 brīvprātīgo, kuri ir vietējo BEST grupu biedri 94 tehniskajās universitātēs, 32 valstīs.
Struktūra
BEST struktūra sastāv no 3 dažādiem līmeņiem: vietējā, reģionālā un starptautiskā. Katra no 94 lokālajā BEST grupām (LBG) pārstāv organizāciju savā universitātē. Lai nodrošinātu efektīvu komunikāciju starp vietējām grupām un starptautisko BEST, 94 vietējās grupas ir iedalītas 11 reģionos, kurus koordinē reģionālais konsultants. Starptautisko BEST kolektīvu, savukārt, veido 10 dažādi departamenti. Visas organizācijas darbību vada Starptautiskā BEST Valde.
Lokālās BEST grupas
Lokālā BEST grupa ir vienas universitātes BEST biedru asociācija. Šīs grupas ir atbildīgas par BEST aktivitāšu organizēšanu un promotēšanu savā universitātē.
Partnerorganizācijas
BEST sadarbojas ar piecām studentu organizācijām:
BEST pārstāv arī studentus atsevišķos tematiskajos tīklos, piemēram:
BEST ir sekojošu organizāciju dalībnieks, kas iesaistītas inženiertehniskajā izglītībā:
Perleberga
Perleberga (de) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Prignicas apriņķa centrs pie Stēpenicas upes.
Vēsture
Pilsētas tiesības no 1239. gada. 14. gadsimtā bija Hanzas savienības biedre. Smagi cietusi Trīsdesmitgadu kara laikā. Pēc Otrā pasaules kara līdz 1990. gadam ietilpa VDR. Pie pilsētas atradās Padomju armijas karabāze.
Cilvēki
Perleberga ir ģenerāļa Valtera fon Brokdorfa-Ālenfelda (Walter von Brockdorff-Ahlefeldt, 1887 – 1943) un operdziedātājas Lotes Lēmanes (Lotte Lehmann, 1888 – 1976) dzimtā pilsēta. No 1954. gada Perelebergā par mācītāju kalpoja Angelas Merkeles tēvs.
Rēgu Bruņinieks: Atriebes Gars
"Rēgu bruņinieks: Atriebes Gars" (en) ir 2012. gada amerikāņu supervaroņu filma, kuras režisori ir Braiens Teilors un Marks Neveldine. Filma ir balstīta uz Marvel Comics tēlu ar tādu paša nosaukumu. Filma ir turpinājums 2007. gada filmai "Rēgu bruņinieks".
Kīrens Klārks
Kīrens Klārks (en) vai Ķierāns Klārks (ga, dzimis Herovā, Anglijā) ir īru futbolists un Īrijas futbola izlases spēlētājs. Kopš 2022. gada viņš spēlē Anglijas čempionāta komandā Sheffield United, kas viņu īrē no Newcastle United. Spēlē centra aizsarga pozīcijā, bet var spēlēt arī kā centra vai malējais pussargs.
Dzimis Londonas priekšpilsētā Herovā īru ģimenē, futbola gaitas sācis kluba Aston Villa futbola akadēmijā un spēlējis dažāda vecuma jauniešu un junioru komandās. Kopš 2016. gada spēlē Premjerlīgas komandā Newcastle United.
Rēgu Bruņinieks: Atriebes Gars
Galvenās lomas filmā atveido Nikolass Keidžs, Idriss Elba, Kristofers Lamberts, Violante Plasido un Džonijs Vitvorts. Filmas pasaules pirmizrāde notika Teksasā.
Džonijs Bleizs, kurš slēpjas Austrumeiropā, tiek uzaicināts apstādināt pašu nelabo, kurš cenšas pieņemt cilvēka izskatu.
Kīrens Klārks
Sasniegumi
Newcastle United
Bertolds
Bertolds var būt:
Trauku mazgājamā mašīna
Trauku mazgājamā mašīna ir elektromehāniska ierīce, kuru izmanto trauku un citu galda piederumu automātiskai mazgāšanai. Šādas mašīnas tiek izmantotas gan sabiedriskās ēdināšanas iestādēs, gan mājas apstākļos. Trauku mazgājamās mašīnas tiek pieslēgtas elektrībai, ūdensvadam un kanalizācijai. Tās ir sadalītas trīs daļās — šķīvju, glāžu, piederumu.
Reihenbaha
Reihenbaha (Reichenbach) var būt:
Karagas sala
Karagas sala (ru) ir Krievijai piederoša neapdzīvota sala Beringa jūrā. Administratīvi ietilpst Kamčatkas novada Karagas rajonā.
Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Karagas līcī Kamčatkas pussalas austrumu piekrastē. 27 km platais Litkes šaurums salu atdala no kontinenta krasta. Salas krasti krauji, klinšaini. Reljefs kalnains, pa salas asi stiepjas grēda ar augstāko virsotni Visokajas kalnu 920 m vjl. Biezs upju tīkls. Ainavā dominē tundra.
Pauls Vahtsmuts
Pauls Vahtsmuts (dzimis, miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes Latvijas luterāņu mācītājs.
Karagas sala
Vēsture
Pirmais no rietumniekiem salu 1732. gadā atklāja Vituss Berings otrās Kamčatkas ekspedīcijas laikā. Sala nodēvēta pēc Karagas ciema Kamčatkas piekrastē iepretī salai. 1920. gados salā darbojās zivju pārstrādes kombināts, kuram darbinieki maiņu darbam tika vervēti Krievijas vidienē. 1940. gados ciematā pie kombināta bija ap 300 iedzīvotāju; likvidēts 1964. gadā. 1960.—1990. gados salā bija robežsardzes garnizons. 1994. gadā Karagas sala iekļauta Rāmsaras konvencijas aizsargājamo teritoriju sarakstā.
Pauls Vahtsmuts
Studējis teoloģiju Tērbatā un Berlīnē, no 1903. līdz 1905. gadam Vahtsmuts bija latviešu mācītāja adjunkts Dobelē, no 1905. gada - mācītājs Jelgavas Svētā Jāņa baznīcā, darbojās nabagu patversmēs un cietumos Jelgavā, bija Diakoņu nama rektors. 1919. gada 18. februāri komunistu arestēts, izvirzīta apsūdzība par sarkanarmieša noindēšanu, kurš slims nomiris Diakoņu namā. Sodīts ar nāvi.
Harijs Stailss
Harijs Edvards Stailss (en; dzimis ), ir angļu dziedātājs, dziesmu autors un aktieris. Viņa muzikālā karjera sākās 2010. gadā ar piedalīšanos britu mūzikas konkursa daudzsēriju realitātes šovā "X Faktors", kur viņš uzstājās kā solo dziedātājs. Kaut arī viņš no šova tika agri izslēgts, viņu pēc tam pievienoja zēnu grupai One Direction, kas kļuva par vienu no visu laiku komerciāli veiksmīgākajām zēnu grupām.
2017. gadā Stailss izdeva savu pirmo albumu "Harry Styles" un 2019. gadā otro — "Fine line". Otrais albums 2020. gadā tika iekļauts žurnāla Rolling Stone sarakstā 500 visu laiku izcilākie albumi.
Kā aktieris viņš debitēja Kristofera Nolana kara filmā "Denkerka" (2017). Piedalījies nelielā lomā filmā "Mūžīgie" (2021). Filmējies galvenajās lomās 2022. gada filmās "Neraizējies, dārgā" un My Policeman.
Toronto Universitāte
Toronto Universitāte (en) ir publiska izpētes universitāte, kas atrodas Kanādas lielākajā pilsētā Toronto. Universitātē atrodas piecpadsmit fakultātes: mākslas, inženierzinātņu, arhitektūras, mūzikas, mežsaimniecības, informācijas tehnoloģiju, medicīnas, aprūpes, farmācijas, zobārstniecības, kinezioloģijas, tieslietu, vadībzinības, izglītības un teoloģijas fakultāte. Universitātē 2012. gadā mācījās 47 259 studenti un strādāja 2547 lektori. Universitātei ir sava futbola un hokeja komanda.
Toronto universitāte ir dibināta 1827. gadā kā Karaļa koledža, bet savu tagadējo nosaukumu ieguva 1850. gadā. Tā bija pirmā augstākās izglītības iestāde Augškanādas reģionā.
Universitāte ir plašāk pazīstamā kā vieta, kur ir izgudrots insulīns un ir veikta cilmes šūnu izpēte. Tā bija pirmā vieta, kur pirmo reizi tika praktiski pielietots elektronmikroskops. Tā ir viena no divām Amerikas universitāšu asociācijas biedrēm, kas neatrodas ASV. Tā ir atzīta par vislabāko universitāti Kanādā. Pēc 2015. gada datiem universitāte ir atzīta par četrpadsmito labāko universitāti pasaulē.
Toronto universitāti ir pabeiguši seši Nobela miera prēmijas ieguvēji, kā, piemēram, Kanādas politiķis Lesters Pīrsons. 1960. gadā Toronto universitāti pabeidza Latvijas eksprezidente Vaira Vīķe-Freiberga. Universitāti ir pabeiguši daudzi Kanādas politiķi, tostarp bijušais Kanādas premjerministrs Stīvens Hārpers.
Ziemas ainava ar putnu slazdu
"Ziemas ainava ar putnu slazdu" ir 16. gadsimta flāmu gleznotāja Pītera Brēgela Vecākā 1565. gadā radīta glezna. Gleznā attēlots aizsalis kanāls, uz kura zemnieki spēlē kaut ko līdzīgu kērlingam.
Apraksts
Iespējams, glezna norāda uz 1564./65. gada ziemu, kas bijusi īpaši skarba. Gleznai piemīt simbolisms, kas saistīts ar 16. gadsimtā izplatīto cilvēka eksistences alegorisku interpretāciju. Slidošanas ainas mākslā bieži ataino eksistences nenoteikto (slideno) dabu, savukārt putni tradicionāli simbolizē dvēseli, bet putnu slazds, kas redzams labajā pusē priekšplānā, var simbolizēt kārdinājumus, ko velns paredzējis zaudētajām dvēselēm. Gan slidotāji, gan putni ir neaizsargāti pret draudošām briesmām.
Glezna veidota ziloņkaula toņu krāsās, tā ir gandrīz monohroma.
Pītera Brēgela dēls Pīters ir veidojis daudzu sava tēva darbu kopijas un pielāgojumus, dažkārt pat vairāk nekā pēc 60 gadiem kopš oriģinālo darbu rašanās. Visbiežāk kopētie darbi ne vienmēr bijuši tie, kas ir slavenākie mūsdienās, taču gleznai "Ziemas ainava ar putnu slazdu" ir veidotas 127 kopijas, līdz ar to šis darbs ierindojas pirmajā vietā pēc kopiju skaita. Šīs gleznas kopijās krāsas ir paspilgtinātas.
Garanči (Gaigalavas pagasts)
Garanči ir ciems Gaigalavas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 232 km attālumā no Rīgas.
Mediju franšīze
Mediju franšīze, zināma arī kā multimediju franšīze, ir saistītu mediju kolekcija, kuras pamatā ir oriģināls mākslas darbs, piemēram kinofilma, literatūras darbs, televīzijas raidījums vai videospēle, un no kā tiek atvasināti vairāki jauni darbi. Darba intelektuālais īpašums var tikt licenzēts citām pusēm vai sadarbības partneriem turpmāku atvasinātu darbu veikšanai un komerciālai izmantošanai dažādos plašsaziņas līdzekļos un dažādu nozaru tirdzniecības nolūkos.
Ilgstošas kino franšīzes ir jau izplatītas no tā pirmsākumiem, kad Holivudas studijas noslēdza ilgtermiņa sadarbības līgumus ar aktieriem un režisoriem. Kā piemērs: Endijs Hārdijs, Ma un Pa Kitli, Buldogs Dramonds, Supermens, Tarzāns un Betmens. Garākās mūsdienu kino franšīzes ir filmas par Džeimsu Bondu, Godzillu, kā arī filmu sērijas "Piektdiena, 13." (Friday the 13th), "Šausmas Gobu ielā" (A Nightmare on Elm Street) un "Zvaigžņu ceļš". Vairākos gadījumos galvenos aktierus aizvieto vecuma dēļ, zaudējot interesi vai to atveidotie tēli iet bojā.
Storožinecas rajons
Pēc etniskā sastāva iedzīvotāju absolūtais vairākums ir ukraiņi (59,6 %). Dzīvo arī rumāņi (36,8 %).
Mediju franšīze
Mediju franšīzes bieži vien pāriet no oriģinālā medija citās tā formās. Literārās franšīzes bieži pārtop filmās, piemēram ka Nensija Drū, Mis Mārpla un citi populāri detektīvi, kā arī populāri supervaroņu komiksi. Televīzijas un kino franšīzes bieži turpinās romānos, lielākoties tie ir fantāzijas un zinātniskās fantastikas žanri, piemēram "Krēslas zona" (The Twilight Zone), "Zvaigžņu ceļš", Doctor Who un "Zvaigžņu kari". Tāpat fantāzijas un zinātniskās fantastikas filmas un televīzijas raidījumi tiek pārveidoti par animācijas seriāliem, videospēlēm vai abiem.
Storožinecas rajons
Rajona Stara Žadovas ciemā dzimis ebreju rakstnieks Ārons Apelfelds (אהרן אפלפלד), 1932), Davidivkas ciemā - austriešu tenors Jozefs Šmits (Joseph Schmidt, 1904 – 1942), bet Banilivas-Pidhirnijas ciemā rumāņu tāllēcēja Viorika Viskopoļanu (Viorica Viscopoleanu, 1939).
Mediju franšīze
Mediju franšīzei nav sevī jāietver tos pašus tēlus vai tēmu, jo zīmola atpazīstamība arī var darboties kā franšīze, piemēram izdevniecības Square Enix Final Fantasy sērija vai National Lampoon sērijas, un tā var ciest finansiālu neveiksmi, pat ja tam nav nekādas saistības ar franšīzes sākotnējo darbu.
Mediju franšīzes darbojas arī citās sfērās. Lielisks mediju franšīzes piemērs ir uzņēmums Playboy Enterprises, kas veiksmīgi sāka ar žurnāla Playboy izdošanu, un jau dažus gadus kopš pirmā žurnāla, uzņēmumam zem šī zīmola darbojās modeļu aģentūra, vairāki televīzijas raidījumi un savs televīzijas kanāls. Pēc divdesmit pieciem gadiem, Playboy atvēra privātos klubus, restorānus, kinoteātrus, radio raidījumus, uzņēma videofilmas, ierakstīja mūziku, izdeva grāmatas, nodarbojās ar apavu, apģērba, rotaslietu, mājas iedzīves tirdzniecību, kā arī ar vēl daudz un dažādām tirdzniecības lietām.
Žuliu Baptista
Žuliu Sezars Klemente Baptista (pt, dzimis ) ir Brazīlijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga vai uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2021. gada Baptista ir Spānijas komandas Real Valladolid B galvenais treneris.
Savu karjeru sācis savas dzimtās pilsētas komandā São Paulo. 2003. gadā pievienojies Spānijas komandai Sevilla, kur viņš spēlēja uzbrucēja pozīcijā un divu sezonu laikā guva 50 vārtus. Sava snieguma dēļ, viņš pievienojās Real Madrid. 2006–07. gada sezonu pavadījis īrē Anglijas Premjerlīgas komandā Arsenal. 2008. gadā pārcēlies uz Itālijas komandu AS Roma. Vēlāk spēlējis arī Málaga, Cruzeiro, Orlando City un CFR Cluj.
Brazīlijas futbola izlasi pārstāvējis no 2001. līdz 2010. gadam. Uzvarējis 2004. un 2007. gada Copa América. Piedalījies 2010. gada FIFA Pasaules kausā.
Spēlētāja karjera
São Paulo
Real Madrid
Cruzeiro
Brazīlija
Apstākļu sakritība
"Apstākļu sakritība" ir 1987. gadā Latvijas PSR Rīgas Kinostudijā uzņemta mākslas filma. Filmas režisore ir Vija Beinerte.
Sižets
Jaunā aktrise Veronika Berga, gaidot lomu, nodarbojas ar animācijas filmu ieskaņošanu. Pēkšņi saslimst viņas meitiņa Vita un bērnu ieliek slimnīcā, bet kolēģe iesaka konsultēties pie speciālista, profesora Nikolaja Jansona. Veronika, izlikdamās par žurnālisti, iepazīstas ar Jansonu, lai sarunātu meitas izmeklēšanu pie viņa.
Zvejnieki (Lizuma pagasts)
Zvejnieki ir ciems Gulbenes novada Lizuma pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumu daļā.
Zīdkoki
Zīdkoki (Morus) ir zīdkoku dzimtas ģints koki un krūmi. Sugu skaits dažādos avotos ir atšķirīgs, jo speciālistiem nav vienprātības par atsevišķu sugu izdalīšanu no citām sugām. Zīdkoku sugu skaits svārstās no 10 līdz 16 sugām; dažos avotos ir minēts, ka zīdkoku ģintī ietilpst pat 20 sugas. Zīdkoku dabiskais izplatības areāls ir Austrumāzija un Dienvidaustrumāzija. Dažas zīdkoku sugas, piemēram, melnais zīdkoks (Morus nigra), baltais zīdkoks (Morus alba) un sarkanais zīdkoks (Morus rubra), tiek kultivētas to ēdamo augļu dēļ. Tos kultivē arī, jo zīdkoku lapas savā uzturā lieto zīdtauriņu kāpuri, no kuriem tālāk iegūst zīdu. Zīdkokus audzē arī kā dekoratīvos augus.
Tu-160
Тu-160 (ru) ir reaktīvais virsskaņas bumbvedējs, kuru līdz 1981. gadam radīja Padomju Savienības kontruktoru birojos un sāka izmanot 1987. gadā. 2014. gadā Krievijas Federācijas Bruņotie spēki izmantoja 16 Тu-160 lidmašīnas, 2022. gadā ražotāji papildus piegādāja divas Tu-160M lidmašīnas. Krievijas bruņotie spēki Tu-160 izmantoja raķešu uzbrukumiem ar spārnotajām raķetēm H-55 un H-101 gan Sīrijas pilsoņu karā 2015. gadā, gan Krievijas 2022. gada iebrukumā Ukrainā.
Vēsture
1974. gadā Tupoļeva konstruktoru birojā sāka darbu pie pirmā PSRS starpkontinentālā stratēģiskā bumbvedēja izveides projekta, izmantojot virsskaņas pasažieru lidmašīnas Tu-144 iestrādes. 1981. gadā notika tā pirmais izmēģinājuma lidojums, 1987. gadā pirmo lidmašīnu pieņēma ekspluatācijā.
Līdz 1991. gadam uzbūvēja 27 Tu-160 lidmašīnas, no tām astoņas bija eksperimentālās un izmēģinājuma lidmašīnas. Pēc PSRS sabrukuma visas 19 lidmašīnas palika Ukrainas bruņoto spēku rīcībā. Astoņas no tām nodeva Krievijai apmaiņā pret dabasgāzi, bet pārējās līdz 2001. gadam iznīcināja stratēģiskās bruņojuma samazināšanas ietvaros.
Nilmars
Nilmars Onoratu da Silva (pt, dzimis ) ir bijušais Brazīlijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Brazīlijas futbola izlases dalībnieks.
Ar Brazīlijas komandām Internacional un Corinthians izcīnījis vairākus titulus. Spēlējis arī Francijas komandā Lyon un Spānijas komandā Villarreal. Savas karjeras noslēgumā spēlējis Katarā un AAE.
Brazīlijas futbola izlasi pārstāvējis no 2003. līdz 2011. gadam. Piedalījies 2010. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Lyon
Corinthians
Al-Rayyan
Brazīlija
Ritvars Suharevs
Ritvars Suharevs (dzimis Dobelē) ir latviešu svarcēlājs, Latvijas rekordists svarcelšanā jauniešu, junioru un pieaugušo vecuma grupās, 2023. gada Eiropas čempions.
Karjera
Ar svarcelšanu nodarbojas kopš septiņu gadu vecuma. Sportā ienāca, iedvesmojoties no novadnieka Viktora Ščerbatiha panākumiem. Ar labiem sasniegumiem startēja jaunatnes un junioru sacensībās, šobrīd veiksmīgi piedalās augstākā līmeņa mačos arī starp pieaugušajiem. 2014. gadā Ritvars pirmo reizi kļuva par Eiropas čempionu U-15 vecuma grupā summā. Savu panāku jauniešu konkurencē viņš Eiropas čempionātā atkārtoja arī 2015. un 2016. gadā. 2018. gadā Suharevs kļuva par U-20 vecuma grupas pasaules čempionu.
Kopš 2016. gada piedalās arī dažāda raudzes pieaugušo sacensībās. 2018. gada Eiropas čempionātā ar summā paceltiem 337 kg viņš izcīnīja 4. vietu, bet 2018. gada pasaules čempionātā ar summā savāktiem 344 (159+185) kg ierindojās 11. pozīcijā.
Baltkrievijas ģenerālapgabals
Baltkrievijas ģenerālapgabals (de, be) bija nacistiskās Vācijas izveidota militārās un civilās pārvaldes struktūra Baltkrievijas PSR un okupētās Polijas teritorijā. Tas ietilpa Ostlandes reihskomisariātā, kas pastāvēja no 1941. gada 1. septembra līdz 1944. gada jūnijam. Galvaspilsēta bija Minska, Baltkrievijas ģenerālkomisārs bija Vilhelms Kube (Wilhelm Kube), pēc viņa nogalināšanas no 1943. gada 27. septembra Kurts fon Gottbergs (Curt von Gottberg).
Teritorija
1944. gada februārī Baltkrievijas ģenerālapgabalā iekļāva Brestas, Kobrinas un Pinskas apgabalus no likvidētā Ukrainas reihskomisariāta Volīnijas-Podolijas ģenerālapgabala (Generalbezirk Wolhynien-Podolien).
Grobiņas SC/LFS
Grobiņas sporta centrs/Liepājas Futbola skola (Grobiņas SC/LFS) ir Latvijas sporta klubs no Grobiņas, kas vairāk pazīstams ar savu futbola komandu, kas 2022. gada sezonā spēlē Latvijas 1. līgā. Klubs dibināts 2009. gadā, mājas spēles aizvada Grobiņas stadionā. Komandas galvenais treneris ir Viktors Dobrecovs.
No 2022. gada sezonas komanda noslēgusi sadarbību ar Liepājas Futbola skolu un pārdēvēta no Grobiņas SC uz Grobiņas SC/LFS.
Vēsture
2016. gada sezonā "Grobiņas SC" pirmo reizi uzvarēja Latvijas 2. līgas Kurzemes reģiona čempionātā un iekļuva 2. līgas finālturnīrā. Arī tajā tika izcīnīta 1. vieta, finālā ar 1:0 papildlaikā uzvarot SK Cēsis. Uzvarot 2. līgas turnīrā, tika iegūtas tiesības 2017. gadā startēt Latvijas 1. līgas čempionātā. klubam tika piešķirta licence dalībai 1. līgā. Debijas sezonā 1. līgā ieguva 4. vietu.
Pirms 2017. gada sezonas komandai uz īres tiesībām pievienojās Toms Gucs, Kristers Gulbis, Deivids Dobrecovs un Gļebs Sopots. Visi šie spēlētāji tiek īrēti no FK Liepāja/MOGO. Komandā ir arī citi spēlētāji ar virslīgas pieredzi — Toms Vīksna, Emīls Knapšis un Jānis Jēkabsons, kuri virslīgā debitēja 2014. gada sezonā Viktora Dobrecova vadībā.
2022. gada sezonā, Grobiņas SC/LFS ieguva trešo vietu Latvijas futbola Nākotnes līgā un izcīnīja vietu pārspēlēs, piekāpjoties divu spēļu kopsummā FK Metta vienībai ar rezultātu 5-2.
Garanu Škauna
Garanu Škauna ir ciems Istras pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 321 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Šķaunes ezers.
Volgogradas arēna
Volgogradas arēna (ru) ir futbola stadions Volgogradā, Krievijā. Stadions uzbūvēts nojauktā Volgogradas centrālā stadiona vietā. Tā ietilpība ir 45 568 skatītāji. Šeit savas mājas spēles aizvada Volgogradas "Rotor".
Stadionā tika aizvadītas 2018. gada FIFA Pasaules kausa spēles.
Karksi-Nuija
Karksi-Nuija ir pilsēta Viljandi apriņķī, Igaunijas dienvidu daļā, netālu no Latvijas robežas. Tā bija Karksi pagasta administratīvais centrs. Pilsētas iedzīvotāju skaits ir 1841 (2010) un platība 3 km². Tuvākās apdzīvotās vietas ir Univere rietumos, Polli un Karksi ziemeļos un Kevakila dienvidos.
Vēsture
Livonijas krusta karu laikā 1248. gadā pirmo reizi rakstos pieminēts Sakalas zemē uzceltās Livonijas ordeņa Karkuses pils fogts, kuram bija pakļauta arī Rūjienas pils. Mūra pils celtniecību pabeidza ordeņa mestrs Gosvins fon Hērike 1357. gadā. Pilī rezidēja Karksi fogti, kas reizēm bija pakļauti Cēsu komturiem.
Livonijas kara laikā 1560. gadā pili ieņēma Lietuvas karaspēks, 1563. gadā Zviedrijas karaspēks, no 1573. līdz 1578. gadam tā nokļuva Livonijas karaļa Magnusa pakļautībā. 1582. gadā Karkuses fogteja tika iekļauta Livonijas Pārdaugavas hercogistes Pērnavas prezidiāta sastāvā. Pili dzimtas īpašumā ieguva Jirgens fon Fārensbahs, kas vēlāk kļuva par Cēsu vaivadu (1598-1602).
2017. gada 24. oktobrī Meizakila, Karksi pagasts, Abjas pagasts un Hallistes pagasts apvienojās jaunajā Mulgi pagastā.
Poļu-zviedru kara sākumā 1601. gadā pili iekaroja Zviedrijas karaspēks. Lielā Ziemeļu kara laikā 1708. gadā pili sagrāva un tā vairs netika atjaunota.
Juris Eihmanis
Juris Eihmanis (dzimis 1954. gada 15. septembrī Rīgā) ir bijušais Latvijas Republikas Zemessardzes pulkvedis, Latvijas Nacionālo bruņoto spēku (NBS) komandieris (1998).
Dzīvesgājums
Dzimis 1954. gada 15. septembrī Rīgā. Mācījās Rīgas 50. vidusskolā, līdz 1984. gadam studēja radiotehniku Rīgas Politehniskajā institūtā, pēc tam strādāja Olaines ķīmisko reaktīvu rūpnīcā.
Pēc Latvijas Republikas neatkarības atgūšanas iestājās Zemessardzē, piedalījās Zemessardzes bataljonu izveidē, bija 14. Zemessardzes bataljona komandieris (1992—1993), Zemessardzes komandieris (1996—1998). Papildinājās ASV Armijas kara koledžā Karlailā Pensilvānijas štatā (U. S. Army War College in Carlisle, 1997—1998).
Pēc atgriešanās no ASV 1998. gadā nepilnus sešus mēnešus bija NBS komandieris. J. Eihmaņa dzīvokļa remontam iztērētā Zemessardzes budžeta nauda kļuva par iemeslu vairāku amatpersonu sodīšanai, kā arī paša Eihmaņa atbrīvošanai no NBS komandiera amata.
1999. gada 21. maijā Ģenerālprokuratūra Eihmanim uzrādīja apsūdzību par dienesta stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu mantkārīgu apsvērumu dēļ. Līdz 2002. gadam J. Eihmanis strādāja par pasniedzēju Baltijas aizsardzības koledžā.
2002. gadā Rīgas apgabaltiesa nolēma izlikt Juri Eihmani no dzīvokļa un piedzīt no viņa šā dzīvokļa remonta izdevumus vairāk nekā 30 000 latu apmērā, jo viņš to kā NBS komandieris saskaņā ar prokuratūras pausto viedokli bija ieguvis "pretlikumīgi, pretēji likumiem un labiem tikumiem".
Jans Vermērs
Johanness, Jans vai Johans Vermērs (nl; kristīts ; miris ) bija nīderlandiešu baroka laika gleznotājs. Viņš bija viens no Nīderlandes glezniecības zelta laikmeta gleznotājiem.
Tā kā Jans Vermērs, iespējams, visu dzīvi aizvadīja lielā trūkumā, viņš ir uzgleznojis relatīvi nedaudz darbu. Droši zināmas ir 37 viņa gleznotas gleznas, bet par dažām citām gleznām nav pārliecības, ka to autors ir Vermērs. Pārsvarā gleznoja sadzīves ainas un portretus. Pēc nāves gandrīz aizmirsts, kļuvis slavens tikai 19. gadsimtā. Vieni no viņa slavenākajiem darbiem ir “Meitene ar pērļu auskaru” un “Delftas skats”.
Biogrāfija
1653. gada aprīlī Jans Vermērs apprecēja Katarinu Bolnesu (Catharina Bolnes). Viņu laulībā ir dzimuši 14 bērni, no kuriem četri nomira dzemdībās. 1953. gada decembrī Vermērs kļuva par Svētā Lūka ģildes biedru un sāka nodarboties ar mākslas darbu tirgošanu.
Jans Vermērs nomira 43 gadu vecumā, pēc neilgas slimošanas.
Darbi
Droši zināmas ir 37 Vermēra gleznas, bet ir vēl vairākas gleznas par kurām nav pārliecības, ka to autors būtu Vermērs.
Stērlingas pils
Stērlingas pils ir viduslaiku pils Skotijas centrālajā daļā, Stērlingas pilsētā. Tā ir viena no lielākajām un svarīgākajām Skotijas pilīm un atvērta apmeklētājiem.
No trim pusēm to norobežo klinšu kraujas. Kaut arī pils rakstos zināma no 12. gadsimta sākuma, lielākā daļa saglabājušos celtņu ir no 15. līdz 17. gadsimtam. Līdz Skotijas karalistes pievienošanai Lielbritānijai pils bija viena no svarīgākājām Skotijas karaļu rezidencēm. Šeit kronēti vairāki Skotijas karaļi, to starpā Marija Stjuarte 1542. gadā, vairāki šeit dzimuši un/vai miruši. Pils piedzīvojusi vismaz astoņus aplenkumus.
Pārgalvis (filma)
"Pārgalvis" (en) ir 2003. gada amerikāņu supervaroņu filma, kuras režisors ir Marks Stīvens Džonsons. Filma ir balstīta uz Marvel Comics tāda paša nosaukuma tēlu.
Galvenās lomas filmā atveido Bens Afleks, Dženifere Gārnere, Kolins Ferels, Maikls Klārks Dankans un Džons Favro. Filmas pirmizrāde notika.
Mets Mērdoks toksisko atkritumu ietekmes rezultātā ir zaudējis redzi, tomēr citas viņa sajūtas ir uzlabojušās. Mērdoks savas jaunās spējas izmanto, lai cīnītos ar noziedzību Ņujorkas ielās.
Vadims Ļašenko
Vadims Ļašenko (dzimis 1984. gada 7. aprīlī) ir Latvijas futbola funkcionārs un uzņēmējs. Bijušais futbolists un tiesnesis. Šobrīd Latvijas Futbola federācijas prezidents.
Biogrāfija
2006. gadā pabeidzis bakalaura studijas biznesa vadībā RISEBA.
Četrus gadus bijis futbola tiesneša asistents, šajā statusā piedaloties 5 mačos Latvijas virslīgā, 7 mačos Latvijas kausa izcīņā un 27 spēlēs 1. līgā. No 2015. līdz 2017. gadam bijis virslīgas kluba FK RFS viceprezidents un valdes loceklis.
Kandidējot LFF prezidenta amatam 2018. gadā, atstāja FK RFS. Kopš 2017. gada ir arī UEFA delegāts. 2018. gada LFF kongresā prezidenta vēlēšanās piekāpās Kasparam Gorkšam, taču 2020. gada vēlēšanās pārliecinoši uzvarēja, pārspējot otru kandidātu Sandi Ģirģenu.
2023. gada jūlijā ievēlēts UEFA Telpu futbola un Pludmales futbola komitejā, kas atbildīga par šo sporta veidu attīstību kontinentā. Šī bija pirmā reize vēsturē, kad kāds no Latvijas ir kādas UEFA komitejas priekšsēdētājs.
Anžs Felikss Patasē
Anžs Felikss Patasē (Ange-Félix Patassé; dzimis, miris ) bija Centrālāfrikas Republikas politiķis. Bijis premjerministrs 1970. gados un prezidents no 1993. līdz 2003. gadam.