cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vironia
Vēsture
1918. gada rudenī korporācija mēģināja atjaunot darbību Rīgā, pie vācu okupācijas iestāžu izveidotās Baltijas Tehniskās augstskolas. Tā paša gada novembrī visa darbība Rīgā tika pārtraukta un konventa locekļi devās uz Igauniju, lai piedalītos Neatkarības karā. No 1920. gada rudens Vironia darbojās Tērbatā. Pēc Tallinas Tehniskās augstskolas dibināšanas 1936. gadā tika izveidota korporācijas filiāle arī Tallinā. Pēc Igaunijas okupācijas 1940. gadā korporācija tika slēgta. Darbība netika atjaunota arī vācu okupācijas gados, lai gan viroņi turpināja pulcēties neoficiāli.
1945. gadā korporācija atjaunoja savu darbību bēgļu nometnēs Vācijā un Zviedrijā. Trimdas gados darbojās Vironias kopas Lielbritānijā, Kanādā, ASV un Austrālijā. Globālais prezidijs atradās Toronto, Kanādā.
1989. gada februārī tā atjaunoja savu darbību Tallinā, tā paša gada septembrī arī Tērbatā. 2009. gadā globālais prezidijs joprojām atradās Toronto.
Biedri
Korporācija uzņem igauņu tautības studentus. Igaunijas Neatkarības karā krituši 6 viroņi. 30 par varonību, apbalvoti ar Igaunijas Brīvības krustu. Otrā pasaules kara beigās bēgļu gaitās uz rietumiem dodas 190 viroņi. 2009. gadā korporācijas rindās visā pasaulē bija 530 biedri. Pazīstamākie biedri: ģenerālis Gustavs Jonsons, Tērbatas universitātes rektors Hugo Rihards Kaho, Valsts prezidents Juhans Kuks, arhitekts Edgars Johaness Kūsiks.
Baltkrievijas rublis
Baltkrievijas rublis (ISO 4217 kods BYN) ir Baltkrievijas Republikas oficiālā valūta.
Baltkrievijas rublis (ISO kods BYB) ieviests 1992. gadā pēc Baltkrievijas neatkarības iegūšanas. 2000. gadā veikta denominācija ar maiņas kursu 1 jaunais rublis (ISO kods BYR) = 1000 vecie rubļi.
2016. gada 1. jūlijā apgrozībā laists jauns Baltkrievijas rublis (ISO kods BYN) ar kursu 1 jaunais rublis = vecie rubļi.
1253. gads
1253. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.
Rēznas ciems
Rēznas ciems bija Rēzeknes rajona administratīvi teritoriāla vienība tā vidienē. 1945. gada 2. novembrī Rēzeknes apriņķa Rēznas pagastā izveidoja Rēznas ciema padomi. 1949. gada 31. decembrī pēc pagasta likvidēšanas ciemu iekļāva Rēzeknes rajonā. Ciemu likvidēja 1954. gada 14. jūnijā, tā teritoriju pievienojot Černoja ciemam.
Aleksandrs Fertovs
Aleksandrs Fertovs (dzimis Rīgā) ir Latvijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Latvijas futbola izlases dalībnieks.
Klubos
Fertovs ir JFC Skonto audzēknis. Virslīgā debitēja 2007. gada sezonā JFK Olimps sastāvā. 2008. gadā pievienojās Skonto FC, taču, aizvadījis tikai vienu spēli, atgriezās Olimps rindās uz īres līguma pamata. Pēc atgriešanās Skonto kļuva par pamatsastāva spēlētāju. 2010. gada sezonā kļuva par Latvijas čempionu, bet 2012. gadā izcīnīja Latvijas kausu.
2014. gada janvārī pievienojies Ukrainas Premjerlīgas klubam PFK Sevastopol, parakstot līgumu uz divarpus gadiem. Kluba sastāvā aizvadīja deviņas spēles, gūstot trīs vārtus. Pēc Krimas aneksijas, zaudējot finansiālo atbalstu un iespējas turpināt spēlēt Ukrainas līgā, tika paziņots par kluba likvidāciju, laužot līgumus ar visiem spēlētājiem.
2015. gada janvārī parakstīja līgumu ar Polijas Ekstraklasa klubu Kelces "Korona". Komandā nospēlēja pusotru sezonu, laukumā izejot 47 līgas spēlēs. Pēc 2015.–2016. gada sezonas, beidzoties līgumam, sadarbība netika turpināta, un Fertovs kļuva par brīvo aģentu.
2016. gada 18. oktobrī pievienojās Latvijas Virslīgas klubam FK RFS.
Izlasē
2009. gada 15. novembrī viņš debitēja Latvijas izlasē, nākot uz maiņu spēlē pret Hondurasu, nomainot Genādiju Soloņicinu.
Tiksi
Tiksi (ru, sah — ‘piestāšana’, ‘satikšanās’) ir pilsētciemats Krievijas ziemeļos, Sahas Republikas Bulunas ulusa (rajona) administratīvais centrs. Izvietojies Laptevu jūras Tiksi līča krastā dienvidaustrumos no Ļenas deltas.
Vēsture
Tiksi līča piekrasti pirmais aprakstīja Dmitrijs Laptevs 1739. gadā un deva tai Gorelajas (Degušā) līča nosaukumu. 1878. gadā līci apmeklēja ekspedīcija ar tvaikoņiem Vega un Ļena Ādolfa Nordenšelda vadībā un piešķīra līcim tagadējo nosaukumu. 1932. gada 12. augustā līča dienvidos tika atvērta Tiksi polārā meteostacija. 1933. gada vasarā 5 km uz ziemeļiem no polārstacijas pie Bulunkana zemesraga tika sākta ostas izbūve Ziemeļu jūras ceļa maršrutā, kurai 1934. gadā piešķirts Ustjļenas ostas nosaukums. 1938. gadā osta pārdēvēta par Tiksi arktisko jūras ostu un izveidots uzņēmums «Tiksistroj». 1939. gadā ciematam pie ostas piešķirts pilsētciemata statuss. 1943. gadā dienvidaustrumos no Tiksi pie Sogo upes grīvas tika sākta brūnogļu ieguve, kas beigta 1979. gadā. 1957. gadā Tiksi kļuva par Bulunas ulusa (rajona) centru.
Ģeogrāfija
Vēsturiski Tiksi ciemats veidojies no trim atsevišķiem rajoniem. Ciemata centrs un mūsdienās vienīgais pastāvīgi apdzīvotais rajons izvietojies pie ostas. Tajā atrodas ulusa administrācija, 3 skolas, slimnīca, kultūras centrs, viesnīca, sporta komplekss, muzejs, Ustjļenas dabas rezervāta administrācija.
5 km uz dienvidiem atrodas Poļarkas rajons, kurā izvietojusies Tiksi Starptautiskā klimata monitoringa observatorija.
6 km uz ziemeļiem no centra atrodas Tiksi lidosta, pie kuras atrodas mūsdienās daļēji pamestais armijas garnizona ciemats Tiksi-3. Tajā atrodas skola, viesnīca, 2011. gadā uzbūvēta pareizticīgo baznīca.
5 km uz dienvidrietumiem no centrālā ciemata izvietojusies Tiksi Polārā ģeokosmofiziskā observatorija
Par Tiksi-2 tiek dēvēta pilsētas kapsēta ziemeļrietumos no centrālā ciemata.
Klimats
Tiksi klimats ir samērā skarbs. Janvārī gaisa temperatūra ir ap -33 °C, bet jūlijā tikai +6 °C. Gada nokrišņu daudzums nav liels - tikai 323 mm, no kuriem lielākā daļa izkrīt jūlijā un augustā - ap 45 mm mēnesī, bet vismazāk - aprīlī, tikai 10 mm.
Iedzīvotāji
Mūsdienās ciematā dzīvo ap 4800 iedzīvotāju. Pēc nacionālā sastāva (2011) 36% ir krievi, 24% — evenki, 23% — jakuti un 8% — ukraiņi. Darba spējīgie iedzīvotāji ir 44% no kopējā skaita, bezdarba līmenis — 0,84%.
Vērojams neliels iedzīvotāju skaita samazinājums. 1960. gadā Tiksi dzīvoja 4800 iedzīvotāju, 1990. gadā — 11 600, 2000. gadā — 5800.
Mirnija (Saha)
Mirnija ir pilsēta Krievijā, Sahas republikā (Jakutijā). Tajā dzīvo 37,5 tūkstoši iedzīvotāju. Mirnija atrodas Ireļahas krastā (Viļujas baseins), 1207 km attālumā no Jakutskas.
Nova Ruda
Nova Ruda (pl, vēsturiski arī Neirode ) ir pilsēta Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē uz ziemeļrietumiem no Klodzko, Sudetu kalnos (Soves kalnos) 10 kilometrus no Čehijas robežas.
Pilsētas tiesības tai piešķirtas 1363. gadā un tās nosaukums bija Nēvenrode (Newenrode). Viduslaikos pilsētas iedzīvotāju vairums bija vācu kolonisti. Līdz 1945. gadam pilsēta ietilpa Vācijā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai un vācu tautības iedzīvotāji tika padzīti.
Kopš viduslaikiem pilsētas apkaimē bijuši bagātīgi dzelzs rūdas krājumi. Līdz 2000. gadam pilsētā ieguva arī akmeņogles un gabro. 1931. gadā Neirodes ogļu šahtas avārijā gāja bojā 151 ogļracis, bet 1941. gadā - citas šahtas avārijā - vēl 180 ogļraču.
Veleņa
Veleņa (, vēsturiskais vācu nosaukums - Filēne ) ir pilsēta Lielpolijas vojevodistē Polijā, uz ziemeļiem no Poznaņas pie Notecas upes.
Rečinas ciems
Rečinas ciems bija Rēzeknes rajona administratīvi teritoriāla vienība tā vidienē. 1945. gada 2. novembrī Rēzeknes apriņķa Rēznas pagastā izveidoja Rečinas ciema padomi. 1949. gada 31. decembrī pēc pagasta likvidēšanas ciemu iekļāva Rēzeknes rajonā.
1954. gada 14. jūnijā Rečinas ciemam pievienoja likvidēto Ismeru ciemu. 1960. gada 7. jūlijā Višu un Rečinas ciemu padomju saimniecības «Draudzība» teritoriju pievienoja Černajas ciemam.
Ciemu likvidēja 1966. gada 27. maijā, tā teritoriju pievienojot Bumbišķu ciemam.
Veleņa
Rakstos pirmoreiz minēta 1108. gadā. No 1772. līdz 1919. gadam (pilsētas dienvidu daļa) un 1945. gadam (pilsētas ziemeļu daļa) ietilpa Prūsijā (Vācijā).
Pilsētā dzimis vācu filozofs un filologs Morics Lacaruss (Moritz Lazarus, 1824 - 1903), bet pilsētas pievārtē - nacisma laika ierēdnis Frīdrihs Vilhelms Kricingers (Friedrich Wilhelm Kritzinger, 1890 - 1947).
Policists (hokejs)
Policists hokejā nav atsevišķas pozīcijas spēlētājs, bet spēlētājs (komandā parasti tāds ir viens), kas iebiedē pretiniekus, tādējādi atturot tos no rupjas spēles - it īpaši pret komandas līderiem. Policisti parasti ir spējīgi labi kauties. Bez komandas aizstāvja lomas, treneri mēdz laist policistus izkauties, lai censtos mainīt spēles gaitu - uzkurinātu savas komandas spēlētājus.
Policisti var būt gan uzbrucēji, gan aizsargi, bet parasti tie ir malējie uzbrucēji un nav no vadošajām maiņām. Augstāka līmeņa klubos ļoti bieži policistiem ir vājākas slidošanas un ripas kontroles spējas kā viņu komandas biedriem, un konkrētajā klubā viņi spēlē tikai tādēļ, ka tajā ir bijis vajadzīgs policists. Tiesa, ne vienmēr tā ir patiesība. Piemēram, lai gan Skots Stīvenss vai Lails Odelains ir bijuši policisti, viņi bijuši arī izcili aizsargi. Līdzīgi ir arī ar uzbrucējiem Krisu Saimonu un Bobu Probertu.
Policisti NHL
Pēc 2004./05. NHL lokauta policistu loma NHL ir mazinājusies, jo NHL vadība ir centusies palielināt spēles ātrumu un rezultativitāti. Tādējādi daudzas komandas ir atteikušās atstāt vietu spēlētājam, kas potenciāli ir lēnāks un mazāk precīzs kā būtu iespējams, un policistu kopskaits NHL ir samazinājies. Līdz ar to komandu vadības par arvien lielāku plusu uzskata spēlētāju spēju apvienot kaušanās un hokeja spēles prasmes.
Vāda
Vāda (arī Vjada, Vēda; ru) ir upe Latvijā un Krievijā. Iztek no grāvju sistēmas Stompaku purvā Susāju pagastā. Tek galvenokārt ziemeļaustrumu virzienā pa Abrenes nolaidenumu, tālāk pa Mudavas zemieni. Lielākajā daļā tecējuma Latvijas teritorijā upes gultne regulēta. Vāda tek cauri Nastrovas un Tepenīcas ezeriem. Lejpus Sosnīcām tek pa Vecumu mežu dabas parku. 2,3 km garumā Latvijas un Krievijas robežupe. Ietek Veļikajā pie Ručjiem Pleskavas apgabalā. Lielākās pietekas ir Opočna, Voroža, Liepna (kreisās) un Koura (labā).
Upi šķērso autoceļš P42, lielākā apdzīvotā vieta krastos ir Rodovoje (Krievijā).
Gaspra
Gaspra var būt:
Četrlapu čūskoga
Četrlapu čūskoga (Paris quadrifolia) ir melantu dzimtas daudzgadīgs lakstaugs, kas sastopams Eiropā (arī Latvijā) un Rietumāzijā mitros krūmājos un mežos.
Augam veidojas 4-6 lapas, kas sakārtotas mieturī stublāja augšdaļā, no kā vidus attīstās tā vienīgais zieds. Pēc noziedēšanas no zieda izveidojas zilganmelna oga ar daudzām sēklām. Visam augam, tai skaitā ziediem, ir raksturīga nepatīkama smaka.
Viss augs ir cilvēkam indīgs. Tajā ir saponīni, kas izraisa sāpes vēderā, vemšanu, caureju, sirdsdarbības traucējumus un reiboni.
Ebolas vīrusslimība
Ebolas vīrusslimība (EVS) jeb Ebolas hemorāģiskais drudzis (EHD) ir cilvēku slimība, ko izraisa Ebolas vīruss. Simptomi parasti sākas divas dienas līdz trīs nedēļas pēc inficēšanās ar vīrusu ar drudzi, kakla sāpēm, muskuļu sāpēm un galvassāpēm. Parasti seko slikta dūša, vemšana un caureja kopā ar aknu un nieru bojājumiem. Šajā posmā dažiem cilvēkiem sākas problēmas ar asiņošanu.
Inficēšanās ar vīrusu iespējama kontakta ceļā ar asinīm vai citiem ķermeņa šķidrumiem no inficētiem dzīvniekiem (parasti pērtiķiem vai augļēdājsikspārņiem). Izplatība pa gaisu dabiskā vidē nav dokumentēta. Uzskata, ka augļēdājsikspārņi nēsā un izplata vīrusu, bet paši neinficējas. Tad, kad ir notikusi cilvēku inficēšanās, slimība var izplatīties arī no cilvēka uz cilvēku. Pēc izveseļošanās vīrieši var pārnest slimību ar spermu līdz gandrīz diviem mēnešiem. Lai noteiktu diagnozi, parasti vispirms izslēdz citas slimības ar līdzīgiem simptomiem, piemēram, malāriju, holeru un citus vīrusu hemorāģiskos drudžus. Lai apstiprinātu diagnozi, asins paraugus pārbauda attiecībā uz vīrusa antivielām, vīrusa RNS vai vīrusu pašu.
Profilakses pasākumu skaitā ir samazināt slimības izplatīšanos no inficētiem pērtiķiem un cūkām uz cilvēkiem. Tas veicams, pārbaudot šādus dzīvniekus attiecībā uz infekciju un, ja slimība ir konstatēta, nogalinot un pareizā veidā iznīcinot dzīvnieku ķermeņus. Var būt lietderīgi gaļu kārtīgi izcept un, rīkojoties ar to, valkāt aizsargapģērbu, kā arī valkāt aizsargapģērbu un mazgāt rokas tā cilvēka tuvumā, kas sirgst ar šo slimību. Īpaši uzmanīgi jāapietas ar to cilvēku ķermeņa šķidrumu un audu paraugiem, kas sirgst ar šo slimību.
Specifiskas terapijas attiecībā uz šo slimību nav, inficētām personām cenšas palīdzēt, veicot vai nu perorālu rehidrācijas terapiju (dodot dzert mazliet saldenu un sālītu ūdeni) vai ievadot intravenozus šķidrumus. Slimībai ir augsts mirstības koeficients: bieži mirst starp 50% un 90% no tiem, kas inficēti ar vīrusu.
Turpinās centieni izstrādāt vakcīnu, tomēr tādas vēl nav.
Čulku ciems
Čulku ciems bija administratīvi teritoriāla vienība Maltas un Rēzeknes rajonos. 1945. gada 2. novembrī Rēzeknes apriņķa Ružinas pagastā izveidoja Čulku ciema padomi. 1949. gada 31. decembrī pēc pagasta likvidēšanas ciemu iekļāva Maltas rajonā. 1959. gada 11. novembrī pēc Maltas rajona likvidēšanas Čulku ciemu iekļāva Rēzeknes rajonā.
1954. gada 14. jūnijā Čulku ciemam pievienoja likvidēto Timošišku ciemu. 1963. gada 12. jūnijā kolhoza «Oktjabrj» 1., 2., 3. un 4. brigādes teritorijas pievienoja Feimaņu ciemam.
Ciemu likvidēja 1975. gada 14. martā, tā teritoriju pievienojot Silmalas ciemam.
Mūžzaļā miltene
Mūžzaļā miltene, arī parastā miltene - mūžzaļš, 30 - 130 cm augsts ēriku dzimtas puskrūms. Diezgan bieži sastopams priežu silos, smilšainos, sausos mežos, izcirtumos, kāpās. Stumbrs ložņājošs, pieplacis zemei, stipri zarains. Zari pacili, miza tumšbrūna, sākumā pūkaina. Lapas pamīšus, vienkāršas, otrādi olveidīgas, 1 - 2,5 cm garas, 0,4 - 1 cm platas, ādainas, virspusē tumši zaļas, apakšpusē gaišākas, grumbainas. Zied maijā un jūnijā. Ziedi sakārtoti pa 2 - 10 nokarenos galotnes ķekaros. Ziedu kāti īsāki par ziediem, pie pamata ar 3 pieziedlapām. Pieziedlapas pūkainas, nevienādas, viena gandrīz tikpat gara kā zieda kāts, divas pārējās īsākas. Kauslapas 5, plati olveidīgas, noapaļotas, gar malām, īsi skropstainas. Vainaglapas 5, saaugušas, vainags balts ar rožainu apmali, 0,5 - 0,6 cm garš. Putekšņlapas 10, uz pusi īsākas par vainagu, putekšņnīcas tumši sarkanas. Auglis - olveidīgs, sarkans, miltains kaulenis ar 5 sēklām. Ārstniecības augs. Lapas satur glikozīdus arbutīnu un metilarbutīnu un to skaldproduktus - hidrohinonu un metilhidrohinonu. Šīm sastāvdaļām ir diurētiskas un antiseptiskas īpašības, tāpēc lapas lieto akūtu urīnvadu un urīnpūšļa slimību ārstēšanai. Lapās ir arī līdz 35% miecvielu, tāpēc lapas var izmantot ādu miecēšanai. Aizsargājamais augs (3. kategorija).
Svebodzice
Svebodzice (pl, vēsturiski arī Freiburga Silēzijā (de)), ir pilsēta Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē uz rietumiem no Svidņicas.
Līdz 1945. gadam pilsēta ietilpa Vācijas sastāvā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet pilsētas vācu iedzīvotāji padzīti. Saglabājušies pilsētas nocietinājumu paliekas.
Netālu no pilsētas atrodas iespaidīgā Ksjonžas (Firstenšteinas) pils. Otra pasaules kara laikā pils ietilpa nepabeigtajā pazemes kompleksā Project Riese, paredzēta kā viens no Ādolfa Hitlera komandpunktiem.
Aleksejs Sorokins
Aleksejs Sorokins (Алексей Васильевич Сорокин, dzimis, miris ) bija PSRS ārsts, medicīnas dienesta apakšpulkvedis, kosmonauts, bet nav lidojis kosmosā.
No 1955. gada, pēc Saratovas medicīnas institūta absolvēšanas, A. Sorokins dienēja 26. Gaisa armijā Baltkrievijas kara apgabalā par ārstu. 1963. gada maijā viņš tika nosūtīts uz Kosmonautu sagatavošanas centru, kur viņš bija ārsts-speciālists.
1964. gada aprīlī Sorokins pieteicās par kosmonautu kandidātu Voshod programmā. viņš tika ieskaitīts kosmonautu grupā. No 1964. gada 1. jūnija līdz septembrim viņš gatavojās Voshod-1 trīs cilvēku kosmiskajam lidojumam kā apkalpes ārsts. Jūlijā viņš kopā ar Vladimiru Komarovu un Konstantīnu Feoktistovu tika apstiprināts dublieru apkalpē. Pēc tam, kad Komarovu un Feoktistovu pārcēla uz pamatapkalpi, Sorokins kopā ar Borisu Volinovu un Georgiju Kati palika dublieros. startēja kosmosa kuģis Voshod-1.
Miris no pulmonārās hipertensīvās sirds slimības, kuru saasināja pneimonija.
Aija Andrejeva
Aija Andrejeva-Aišpure (dzimusi un plašāk pazīstama kā Aija Andrejeva Ogrē), savulaik bijusi pazīstama arī ar pseidonīmu Aisha (izrunā: ), ir latviešu dziedātāja un muzikālā teātra aktrise.
Aijas Andrejevas tēvs Alex (Oļegs Andrejevs) bija rokgrupas Opus Pro solists. Dziedātāja kļuva plašāk pazīstama pēc uzvaras TV5 rīkotajā "Fabrikas muzikālajā teātrī". Trīs reizes piedalījusies Eirovīzijas nacionālajā atlasē "Eirodziesma". 2010. gada "Eirodziesmā" ar dziesmu "What For?" Aisha uzvarēja un piedalījās starptautiskajā Eirovīzijas konkursā, kur pirmajā pusfinālā ieņēma pēdējo vietu, nekvalificējoties finālam.
Biogrāfija
Bērnību Aija pavadījusi Lielvārdē. Mācījusies Lielvārdes vidusskolā. Jau 5 gadu vecumā (1991) piedalījās mazo vokālistu konkursā "Cālis '91", iegūstot 2. vietu. No desmit gadu vecuma Lielvārdes mūzikas skolā mācījusies flautas spēli un klavierspēli. 11 gadu vecumā piedalījās jauno flautistu konkursā, iegūstot 12. vietu. Pēc viena gada Aija startēja "Jauno diriģentu parādē", kur uzvarēja. 2002. gadā Aija diriģēja pūtēju orķestri "Sirius".
2013. gada 20. jūnijā Valmierā A. Andrejeva apprecējās ar Tomu Bērziņu, taču izšķīrās 2016. gadā. Kopš 2021. gada Aija ir precējusies ar dziedātāju Jāni Aišpuru.
Mūziķes karjera
2004. gadā Aija (jau kā Aisha) uzsāka dalību TV5 realitātes šovā "Fabrikas muzikālais teātris". Jau šova sākumā maestro Raimonds Pauls viņu atzinīgi novērtēja, un izskanēja piedāvājumi koncertēt kopā ar "Opus Pro". Finālā, kur galvenā balva bija jauna automašīna Peugeot 206, Aisha, pateicoties skatītāju balsojumam, uzvarēja.
Vasarā Aisha piedalījās mūziklā "Tā ir jānotiek".
2004. gada aprīļa beigās Aisha kopā ar tēvu uzstājās koncertā par godu Latvijas uzņemšanai Eiropas Savienībā ar vēlāk populāro dziesmu "Tu un es". Vēl ar šo dziesmu viņi uzstājās festivālā „Caines beach party" Liepājā.
2004. gada beigās "LNT mūzikas video Gada balvas pasniegšanas ceremonijā" Aisha uzvarēja nominācijā "Gada labākā soliste". Februārī viņa debitēja teātrī ar galveno lomu Dailes teātra muzikālajā izrādē "Burvis no Oza zemes", kur atveidoja Doroteju. Tā paša gada pavasarī Aisha koncertēja kopā ar grupu "Credo".
2007. gadā Aisha piedalījās LNT šovā "Divas zvaigznes" kopā ar Frīdi. Pēc piedalīšanās šovā Aisha uzsāka solokarjeru.
2008. gada sākumā Aisha piedalījās Eirovīzijas dziesmu konkursa nacionālajā atlasē. Viņa izpildīja dziesmu "You Really Got Me Going" (dziesmas autori ir zviedri — mūziku sarakstīja Čells Jenstigs un vārdus — Leifs Goldkūls). Pusfinālā dziesma, pateicoties žūrijas atzinīgajam vērtējumam, iekļuva finālā. Finālā pirmajā kārtā tā ieguva trešo vietu, bet superfinālā Aisha ieguva otro vietu (22721 balsis), apsteidzot Andri Ērgli un pavisam nedaudz atpaliekot no uzvarētājiem "Pirates of The Sea".
2008. gadā Aisha kopā ar dejotāju Māri Pūci arī piedalījās TV3 šovā "Dejo ar zvaigzni! 2", tikai finālā zaudējot spēkavīram Raivim Vidzim un dejotājai Violai Abramovai.
2008. gadā Aisha izdeva savu pirmo soloalbumu "Viss kārtībā, mincīt", kur ir iekļautas tādas dziesmas kā "Dziesma pustumsā", "Ja sirdis prastu runāt" un Eirodziesmas dziesma "You Really Got Me Going", kā arī vēl 7 dziesmas un dziesmas "Tu un es" koncertvideo kopā ar Andri Ērgli. "Dziesma pustumsā" guva panākumus gan radiostacijās, gan "Muzikālajā bankā 2008" (14. vieta).
2009. gada sākumā Aisha piedalījās kārtējā Eirovīzijas dziesmu konkursa nacionālajā atlasē. Viņa izpildīja dziesmu "Hey, Hey" (autori Čells Jenstigs un Leifs Goldkūls). Pusfinālā dziesma ieņēma trešo vietu, bet fināla pirmajā kārtā skatītāju balsojumā (4781 balsis) ieguva ceturto vietu, žūrijas balsojumā sesto vietu, un kopvērtējumā arī sesto vietu. Pavasarī Aisha piedalījās konkursa "Jaunais vilnis" Eiropas atlasē Rīgā, kur uzvarēja un varēja piedalīties konkursā. 2009. gada Jaunajā vilnī viņa ieguva ceturto vietu. Tā paša gada septembrī iznāca soloalbums Dvēselīte.
2010. gadā Aisha atkal piedalījās Eirovīzijas dziesmu konkursa Latvijas atlasē un uzvarēja ar Jāņa Lūsēna (mūzika) un Guntara Rača (vārdi) dziesmu "What For?". Eirovīzijas dziesmu konkursā, kas notika Norvēģijas galvaspilsētā Oslo, viņa neguva Eiropas televīzijas skatītāju atzinību, 25. maijā paliekot pēdējā vietā savā pusfinālā.
Lauku tūrisms
Lauku tūrisms ir tūrisma veids, kam raksturīgs, ka ceļojuma nolūks ir vēlme iepazīties ar lauku dzīvi, ikdienu un lauksaimniecisko ražošanu, atpūsties laukos. Lauku tūrisms ietver arī atpūtas un kultūras tūrisma elementus. Lauku tūrismam ir nozīmīga vieta sabiedrības audzināšanā saudzīgā attieksmē pret vidi un dabas, ekotūrisma un ilgtspējīgā tūrisma attīstīšanā. Lauku tūrismā ceļotāju pārvietošanai bieži tiek izmantoti videi draudzīgi veidi: pārgājieni kājām, ar velosipēdiem, ar airu laivām un jāšus uz dzīvniekiem. Lauku tūrisms ir viens no lauku uzņēmējdarbības dažādotājiem.
Hanzas savienība
Hanzas savienība, arī Hanza (la, de vai dudesche Hanse) bija viduslaiku vācu zemju tirgotāju un pilsētu tīkls, kas pakāpeniski pārvērtās par starptautisku Baltijas jūras un Ziemeļjūras baseina zemju pilsētu politisku savienību ar aptuveni 300 pilsētām, kuras mērķis bija nodrošināt savstarpējo interešu aizsardzību un veicināt pārjūras tirdzniecību Ziemeļeiropā. Astoņas tā laika Latvijas pilsētas piederēja pie Hanzas savienības, bet Rīga bija viena no galvenajām Hanzas pilsētām.
Hanzas krāsas un simboli
Hanzas savienības karoga krāsas bija balta un sarkana, kas vēl tagad atrodamas seno Hanzas pilsētu ģerboņos. Cits bieži izmantots simbols bija pilsētas nocietinājumu vārti.
Nosaukuma izcelsme
Vārdam Hanse viduslaiku augšvācu valodā bija vairākas nozīmes, kas tulkojamas kā "karadraudze", "grupa", "svīta", "bars" un ar to apzīmēja apbruņotu ceļojošo tirgotāju draudzes. Tikai no 14. gadsimta vidus veidojās pilsētu savienība ar regulārām sanāksmēm, ko sauca par "Hanzas dienām" (Hansetagen).
Pirmsākumi
Vairāk kā 100 gadus pirms Hanzas savienības rašanās Baltijas jūras tirdzniecības vadošā osta bija Visbija Gotlandes salā. Galvenās preces bija vasks, sveķi, dzintars, kažokādas, metāli, sāls, vadmala, vīns un alus, kas tika pārvadātas gar piekrasti un pa ūdensceļiem ("ceļš no varjagiem uz grieķiem"), kas tika lietoti jau no vikingu laikiem. Visbijas tirgotājiem bija savas apmetnes Novgorodā un Smoļenskā, un krievu ciltis viņus turpināja saukt par varjagiem, somu ciltis par rūsiem, bet baltu ciltis par vāciešiem. Situācija krasi mainījās pēc tam, kad sakšu tirgotāji iekarotajās vendu zemēs 1143. gadā nodibināja Lībekas pilsētu. No šejienes viņi uzsāka dzīvu tirdzniecību ar gotlandiešiem un lielā skaitā apmetās Visbijas pilsētā.
Vēstures hronoloģija
1241. gadā tika noslēgts Hamburgas un Lībekas līgums par tirgošanos Ziemeļu un Baltijas jūrā, kas tradicionāli tiek uzskatīts par Hanzas pilsētu savienības sākumu. 1282. gadā Lībeka noslēdza līgumu ar Vismāru, Rostoku un citām "vendu pilsētām". Hamburga noslēdza līgumu ar Ķelni, Minsteri, Dortmundi, Zostu un citām Lejassaksijas, Vestfāles un Reinzemes pilsētām. Līgumam pievienojās Visbija, Rīga un citas Gotlandes un Livonijas pilsētas. 1367. gadā tika noslēgta Ķelnes konfederācija, piešķirot Hanzas savienībai noteiktu organizāciju. 1370. gadā tika noslēgts Štrālzundes miers, ar kuru Hanzas savienība ieguva monopoltiesības Baltijas jūras tirdzniecībā.
15. gadsimta beigās sākas organizācijas noriets sakarā ar Novgorodas kantora slēgšanu pēc tam, kad Novgorodu iekaroja Maskavas lielkņaza Ivana III karaspēks un jauno tirdzniecības ceļu atklāšanas uz Indiju un Ameriku. 1612. gadā Hanzas savienībā bija vairs tikai 14 pilsētas. Pēdējā Hanzas pilsētu sūtņu sanāksme 1669. gadā beidzās bez rezolūcijas.
Kā pēdējās Hanzas savienības tradīciju glabātājas 17. - 20. gadsimtā palika brīvās Hanzas pilsētas ("Freie Hansestädte") Ziemeļvācijā (Brēmene, Hamburga, Lībeka).
Senākie tirdzniecības ceļi
Livonijas iedzīvotāju kristīšana 1184. gadā tika sākta pa jau ilgi pirms tam vāciešu izmantotajiem Daugavas un Gaujas ūdensceļiem, un pirmie kristiešu priesteri Meinhards (Ikšķilē un Salaspilī) un Teoderihs (Turaidā), kā arī pēc viņiem pils mūrnieki (dzirkaļi), šeit ieradās ar tirgotāju kuģiem no Gotlandes.
Hanzas Livonijas pilsētu sanāksmes
1347. gadā bija pirmā Hanzas pilsētu sanāksme, kurā piedalījās Livonijas pilsētu sūtņi. 1350. gadā notika pirmā zināmā atsevišķā Livonijas Hanzas pilsētu sanāksme, pēc tam šādas sanāksmes notika katru gadu Valkā, Valmierā, Vīlandē un Pērnavā. 1361. gadā Hanzas vendu un Prūsijas pilsētas pieprasīja no Livonijas pilsētām 6 kuģus ar 600 apbruņotiem vīriem karam pret Dāniju. Livoņi piekrita vienīgi atbalstīt karu ar 2000 mārkām tīra sudraba. 1368. gadā 24. jūnija sanāksmē Rīgas rātes sūtņi ratificēja Hanzas vienošanos par kara pieteikšanu Dānijai. Livonijas pilsētas ir nomaksājušas šādu kara nodokli: Rīga 261, Rēvele 221, Pērnava 90 un Limbaži 9 mārkas.
Ešlija Robertsa
Ešlija Allena Robertsa (en; dzimusi 1981. gada 14. septembrī) ir amerikāņu dejotāja, dziedātāja un aktrise, kas labāk pazīstama kā meiteņu grupas Pussycat Dolls dalībniece.
Pussycat Dolls
Pēc sešu mēnešu darbības viņa pievienojās grupai The Pussycat Dolls, kur viņa tika pie iesaukas "Angel Doll". Ešlija ir iedziedājusi vienu no galvenajiem vokāliem dziesmā ”Stickwitu”, kā arī dziesmu "Played", kas iekļauta albuma Doll Domination Deluxe Edition sastāvā. Ešlija ir darbojusies arī kā aktrise, viņas debijas filma ir Make It Happen un tajā viņa parādās kā Brūka. Neilgi pēc Kimberlijas Vaijatas aiziešanas no grupas, 2010. gada 29. februārī arī Ešlija paziņoja par aiziešanu no grupas.
Oblaks
Oblaks var būt:
Strītbols
Strītbols (no en — 'iela' un ball — 'bumba') jeb ielu basketbols ir basketbola ielas versija, kas tiek spēlēta divreiz mazākā laukumā nekā basketbols. Laukumā atrodas 3 spēlētāji. Lai mestu grozā, obligāti ir jāaiziet aiz 3 punktu līnijas. Punktus skaita tā: iekšā (pirms 3 punktu līnijas) ir 1 punkts, no 3 punktu līnijas ir 2 punkti. Spēle beidzas tad, kad viena komanda ir ieguvusi 21 vai vairāk punktus. Spēles noteikumi ir ļoti līdzīgi basketbola noteikumiem.
Vēsture
Šīs spēles dzimtene ir Amerika. Eiropā, arī Latvijā, to ieviesa firma Adidas. Parasti strītbola turnīri notiek plaši zināmās vietās, piemēram, Parīzē strītbola grozi tiek uzstādīti Elizejas laukos. Līdz 1993. gadam vislielākais dalībnieku skaits — 260 komandas — piedalījās Berlīnes turnīrā. Taču 1993. gadā 29 Rīgā sarīkotais pirmais ielu basketbola turnīrs sapulcēja līdz šim nepārspētu dalībnieku rekordskaitli — uz 20 laukumiem spēlēja 650 komandas.
Strītbola galvenie noteikumi
1. Uz laukuma spēlē 6 dalībnieki, trīs no katras komandas (katrā komandā var būt pieteikti 4 spēlētāji).
2. Spēles tiesnesis pirms spēles izlozē komandu, kura sāks spēli.
Closure
Closure (zināms arī kā Halo 12) ir 1997. gadā izdots Nine Inch Nails VHS dubulkomplekts. Closure ir divpadsmitais oficiālais Nine Inch Nails izdevums. Tas sastāv no vienas kasetes ar Self Destruct koncertturnejas uzfilmēto videomateriālu un otras kasetes ar līdz tam izdotajiem Nine Inch Nails mūzikas videoklipiem.
Strītbols
Strītbola galvenie noteikumi
3. Tiesnesis spēles gaitā neiejaucas, izņemot konfliktsituācijās, kurās viņam pieder noteicošais vārds.
4. Spēle notiek līdz 21 punktiem vai 8 minūtēm atkarībā no tā, kas sasniegts pirmais.
5. Neizšķirta gadījumā uzvar komanda, kura, spēli sākot, bijusi aizsardzībā.
6. Spēle sākās no laukuma vidus atzīmes.
7. Trīs sekunžu zonas nav.
9. Spēlētāju maiņa notiek spēles gaitā.
10. Pēc iemesta groza bumba pāriet otras komandas rīcībā.
11. Strīdus bumba visos spēles gadījumos tiek atdota komandai, kura atrodas aizsardzībā.
12. Pēc noteikumu pārkāpuma bumba spēlē tiek ievadīta no galalīnijas vai sāna līnijas.
13. Ja bumbu iegūst komanda, kas atrodas aizsardzībā, tā jāizspēlē laukā no soda laukuma.
15. Pēc visiem pēdējiem soda metieniem notiek cīņa par bumbu. Uzbrūkošā komanda drīkst atlecošo bumbu mest grozā, bet komandai, kas atrodas aizsardzībā, tā vispirms jāizspēlē ārpus soda laukuma.
16. Ar nolūku izdarītie pārkāpumi tiek sodīti ar 2 soda metieniem, bet, ja izpelnās personīgo piezīmi, tad pretinieku komanda izpilda vienu soda metienu.
17. Visus pārkāpumus nosaka paši spēlētāji — komanda, kas attiecīgajā brīdī ir uzbrucēja lomā. Bet, ja pārkāpums tiek novērtēts nepareizi, iejaucas tiesnesis un uzbrūkošā komanda saņem sodu — komanda, kas atrodas aizsardzībā, izpilda 2 soda metienus.
Strītbolu spēlē uz viena groza un spēlētāju vecumam nav ierobežojumu.
Erreras šaurums
Erreras šaurums (fr, en, es) ir ap 14 km garš un 1,4—5 km plats jūras šaurums Antarktīdas piekrastē. Atdala Ronžē salu no Danko krasta un savieno Andvorda līci ar Žerlaša šaurumu. Šaurumā atrodas vairākas salas, lielākās no kurām ir Kivervila un Danko salas. Danko salā no 1956. līdz 1959. gadam atradās britu polārstacija Bāze O.
Šaurumu 1898. gada februārī izkuģoja un nokartēja Beļģijas antarktiskā ekspedīcija Adriena Žerlaša vadībā un nosauca to par godu Briseles Universitātes profesoram un Belgica komisijas loceklim Leo Erreram (Léo-Abram Errera).
Tetunu valoda
Tetunu valoda (arī tetuma, tetumu valoda) ir austronēziešu saimes valoda, kurā runā ap 800 tūkstošiem cilvēku Austrumtimorā un diasporā citur pasaulē. Vēsturiski tetunu valoda ir bijusi Timoras lingua franca un šodien tā ir viena no Austrumtimoras valsts valodām. Laika gaitā stipri ietekmējusies no portugāļu valodas, no kuras aizgūts ne tikai vārdu krājums, bet arī daļa gramatisko konstrukciju. Indonēzijas okupācijas laikā tetumu valoda tika izstumta no oficiālās aprites, bet tika saglabāta kā vietējās katoļu baznīcas liturģiskā valoda.
Grieķi
Grieķi (pašnosaukums Έλληνες) ir Grieķijas un Kipras pamatiedzīvotāji. Pieder pie lielās eiropeīdās rases Vidusjūras apakšrases. Runā jaungrieķu valodā, kura veido atsevišķu apakšgrupu indoeiropiešu valodu saimē. Rakstības pamatā ir grieķu alfabēts. Literārā valoda izveidojusies 19. gadsimta vidū. Pēc reliģiskās piederības grieķi lielākoties ir pareizticīgie.
Vēsture
Grieķu nācijas etnisko pamatu ir veidojusi sengrieķu tautība, kura sāka veidoties 2. g.t. p.m.ē. pēc joniešu, ahaju, eoliešu un doriešu cilšu pārcelšanās uz Balkānu pussalas dienvidiem, Egejas jūras salām un Mazāzijas pussalas rietumu piekrasti, asimilējot vietējās tautas (pelasgus u.c.).
Vienota grieķu kultūra izveidojās laikā, kad notika Melnās un Vidusjūras kolonizēšana (8.—6. gadsimts p.m.ē.). Nosaukums "helēņi", ar kuru sākumā tika identificēta Hellādu (Tesālijas apgabalu) apdzīvojoša cilts, izplatījās uz visiem grieķvalodīgajiem iedzīvotājiem (šajā nozīmē pirmoreiz lietots tika 7. gadsimtā p.m.ē.). Acīmredzot iesākumā etnonīms 'grieķi' tika attiecināts uz vienu no Ziemeļgrieķijas ciltīm, atvasinot Boijotijas pilsētas Graijas nosaukuma. Vēlāk to piesavinājās romieši, domājams pēc kontaktiem ar Ziemeļgrieķijas piekrastes iedzīvotājiem un attiecināja to uz visiem helēņiem. Hellēnisma periodā, ap 3. gadsimtu p.m.ē., izveidojās un izplatījās, izspiežot vietējos dialektus, vienota grieķu valoda — koinē.
Senie grieķi radīja augsti attīstītu antīko civilizāciju, kurai bija liela loma Eiropas un Tuvo Austrumu attīstībā. Viduslaikos grieķi veidoja Bizantijas impērijas kodolu, un oficiāli viņi tika saukti par romeijiem (romiešiem). Pakāpeniski viņi asimilēja no ziemeļiem migrējošos trāķiešus, ilīriešus, ķeltus, valahus, slāvus un albāņus.
Osmaņu impērijas valdīšanas laiks Balkānos (15.—19. gadsimta pirmā puse) atstāja lielu ietekmi uz grieķu materiālo kultūru un valodu. 18. gadsimta beigās Grieķijā sākās nacionālās atbrīvošanas kustība, kurai bija liela nozīme dažādu Grieķijas apgabalu atšķirību izzušanā un vienotas grieķu nācijas izveidē.
Neatkarības kara laikā (1821—1829) tika izveidota Grieķijas valsts.
Alēns Prosts
Pilots
Prostam ir bijis lauzts deguns, pateicoties kam tas ir ieliekts uz labo pusi un ir atstājis iespaidu uz viņa izskatu. Viņš 51 reizi ir uzvarējis sacīkstēs, kas ierindo viņu otrajā vietā visvairāk uzvarējušo pilotu sarakstā, zaudējot vien Mihaelam Šūmaheram. Francūzis pameta Formula 1 sacensības 1991. gadā, atgriezās 1993. gadā kad izcīnīja savu ceturto F1 čempiona godalgu un beidza karjeru. Pateicoties tam 1994. gadā viņa komandai (Williams) nācās startēt nevis ar numuriem 1 un 2, kā tas notiek parasti, bet gan ar 0 un 2, jo numurs 1 ir rezervēts pasaules čempionam, lai arī uz kuru komanda viņš dotos. Ja viņš vēl pirms sezonas paziņo par savu aiziešanu no F1, tad numurus 0 un 2 iegūst viņa pēdējā komanda. Ar numuru 0 brauca Deimons Hills. Deimons Hills 1993. gadā brauca ar numuru 0, jo iepriekšējais (1992. gada) čempions Naidžels Mensels arī aizgāja no F1, lai gan vēlāk atgriezās. Alens Prosts startēja ar nr.2.
Iespējamais darbs FIA
Prosts paziņoja, ka varētu kandidēt uz FIA Sporta Nodaļas prezidenta amatu, ja tāda tiktu izveidota. Līdz 1991. gadam FIA bija apakšnodaļa FISA, kas bija atbildīga tikai par sportu. Tad tā apvienojās ar FIA. Pašlaik vienīgais apvienotās FIA vadītājs ir bijis Makss Moslijs.
Udačnija
Udačnija ir pilsēta Krievijā, Jakutijā. Tajā dzīvo 15 tūkstoši iedzīvotāju. Udačnija atrodas 30 km uz dienvidiem no Ziemeļu polārā loka, 1370 km no Jakutskas un 550 km no Mirnijas. Pilsēta sāka veidoties 1955. gadā, bet dibināta tā tika 1987. gadā.
Latvijas Biznesa koledža
Latvijas Biznesa koledža (LBK) ir privāta augstākās izglītības iestāde. Uz 2015. gada jūniju LR Izglītības un zinātnes ministrijas Studiju akreditācijas komisija ir piešķīrusi akreditāciju 5 studiju programmām: Grāmatvedība (6 gadi), Tiesību zinātnes (6 gadi), Programmēšana un datortīklu administrēšana (6 gadi), Uzņēmējdarbība (2 gadi), Personāla vadība (2 gadi). Pārējām studiju programmām ir piešķirta tikai licence, tās paliek neakreditētas: Banku vadība, Loģistika, Kultūras tūrisms, Reklāmas menedžments.
Budžeta vietas
Latvijas Biznesa koledža nepiedāvā budžeta vietas.
Studenti
Pēc LR Izglītības un zinātnes ministrijas datiem:
Studiju programmas
Latvijas Biznesa koledžas absolventi saņem Latvijas valsts atzītu diplomu par pirmā līmeņa augstāko profesionālo izglītību un studiju programmai atbilstošu profesionālo kvalifikāciju. Studijas notiek latviešu, angļu un krievu valodā.
Latvijas Biznesa koledža piedāvā šādas studiju iespējas:
Studiju ilgums un formas
Latvijas Biznesa koledža visās studiju programmās piedāvā šādas studiju formas:
Studiju programmas īstenošanas ilgums ir 2 gadi pilna laika (klātienes) un 2,5 gadi nepilna laika (neklātienes) studijās. Tas nozīmē, ka absolventi saņem diplomu par augstāko izglītību jau pēc 2 vai attiecīgi 2,5 gadiem, kas nodrošina iespēju ātri uzsākt aktīvā darba gaitas izvēlētajā profesijā.
Tālmācība
Tālmācība ir studijas ar interneta palīdzību. Tās ne tikai sniedz iespēju veltīt nepieciešamo laiku ģimenei, pamata darba vietai un pat paralēlām studijām citā augstskolā, bet arī nodrošina katra individuālo studiju vielas apguves ātrumu. Tālmācību izvēlas studenti, kas dzīvo un strādā ārzemēs, jaunas māmiņas, sportisti, šovbiznesa pārstāvji un citi, kuru darbs ir saistīts ar biežiem komandējumiem. Tālmācības studijas īpaši neatšķiras no studijām dienas vai vakara nodaļā — klātesamība lekcijās tiek nodrošināta ar ciešu sadarbību ar pasniedzējiem, videomateriāliem un uzdevumiem Intraneta sistēmā, kas pieejama jebkurā diennakts laikā un jebkurā pasaules vietā, kur ir internets. Tālmācības studiju procesā iegūtais diploms ir pilnvērtīgs Eiropas Savienības atzīts izglītības dokuments. Kopš 2014. gada Latvijas Biznesa koledža piedāvā studentiem studijas patstāvīgi izstrādātajā tālmācības sistēmā www.distance-learning.com/online, kas tiek nepārtraukti pilnveidota un modernizēta saskaņā ar studentu prasībām un rekomendācijām, kā arī mūsdienu tendencēm e-tehnoloģiju jomā. Tālmācības sistēma ir studentiem un pasniedzējiem ērta un saprotama, tā sniedz iespēju veiksmīgi apgūt studiju procesu attālināti, klātienē piedaloties tikai un vienīgi kvalifikācijas pārbaudījomos studiju noslēgumā. Kā pats tālmācības studiju process, tā arī noslēguma pārbaudījumi tiek organizēti tā, lai maksimizētu atgriezenisko saiti; darbu aizstāvēšanās notiek, izmantojot rīku Skype for Business, klātesot visiem grupas dalībniekiem. Visa komunikācija starp studentu, pasniedzēju un LBK administrāciju tiek nodrošināta arī caur tīmekļa pārlūkprogrammu, studentam pieslēdzoties tālmācības e-videi.
Starptautiskā sadarbība
Latvijas Biznesa koledžas studiju programmas atbilst starptautiski vienotajiem izglītības standartiem, tādējādi veiksmīgi tiek realizēta arī starptautiskā sadarbība, īstenojot pieredzes apmaiņas programmas ar ārvalstu augstskolām.
Tālākizglītība
Latvijas Biznesa koledžas absolventi var turpināt studijas un iegūt nākamo izglītības pakāpju diplomus jebkurā Eiropas valstī. Koledža ir noslēgusi sadarbības līgumus par studiju procesa turpināšanu ar augstskolām un koledžām gan Latvijā, gan citās valstīs. Četrās Lielbritānijas augstskolās — University of Salford, University of Huddersfield, University of Central Lancashire, University of Derby un Horvātijas biznesa koledžā ”Dionisie Pop Marţian” — Latvijas Biznesa koledžas absolventi var turpināt studijas un iegūt bakalaura grādu viena gada laikā. Latvijas Biznesa koledža ir arī veiksmīgi noslēgusi sadarbības līgumu ar Francijas izglītības iestādi IPAG Business School. IPAG Latvijas Biznesa koledžas 1. līmeņa augstākās izglītības programmu absolventiem piedāvā iegūt bakalaura grādu studiju IBM programmā viena gada laikā, kā arī pēc tam iespēju iegūt MBA viena gada laikā.
Studentu pašpārvalde
Latvijas Biznesa koledžas Studentu pašpārvalde ir aktīvu, ieinteresētu jauniešu apvienība, kas pārstāv studentu intereses. Organizācijā var iesaistīties ikviens koledžas students, lai īstenotu savas un domubiedru idejas un piedalītos dažādās interesantās programmās savu talantu attīstīšanai.
Eksperiments
2011. gadā studentu pašpārvalde organizēja Latvijā vēl nebijušu eksperimentu — "Kā miega trūkums ietekmē intelektu?". Testu pildīšanas rezultāti un bezmiega ietekme bija pārsteidzoši un liecināja, ka ar katru negulēto stundu studentu spējas domāt eksakti ne tikai nemainās, bet arī uzlabojas. Eksperimentā piedalījās 10 Latvijas Biznesa koledžas studenti, kas bezmiega izturības ziņā sacentās par naudas balvu — tika uzstādīts rekords, jo ilgāk izturējusī dalībniece negulēja 4 diennaktis.
Nordea Rīgas maratons
Ik gadu studentu pašpārvalde veido komandu dalībai Nordea Rīgas maratonā — tradicionāli tā ir 5 km distance, kuras pārvarēšana tiek apmaksāta ikvienam koledžas studentam. Par labiem rezultātiem komandas kopvērtējumā tiek piešķirtas arī vērtīgas balvas.
2013. gadā koledžas komanda bija sestā kuplākā komandu dalībnieku skaita ziņā.
Labdarība
Studentu pašpārvalde katru gadu palīdz labiekārtot Rīgas zooloģiskā dārza iemītnieku mājvietas. 2011. gadā tika ziedoti līdzekļi tīģeru mājai, 2012. gadā studenti piešķīra līdzekļus no pašpārvaldes budžeta lūšu mājas būvniecībai, 2013. gadā studenti palīdzēja izveidot interaktīvo informācijas stendu zoodārzā.
Tiesu procesu izspēles
Studentu pašpārvalde labprāt piedalās tiesu procesu izpēlēs gan Latvijas, gan starptautiskā līmenī. Pašlaik tiesību zinātņu studenti, neskatoties uz to, ka studē vien sākuma kursos, jau ir guvuši panākumus Eiropas tiesību studentu asociācijas Latvijā (ELSA Latvija) rīkotajās konstitucionālo un civiltiesību tiesas procesa izspēlēs.
Atvērto durvju dienas
Atvērto durvju dienas Latvijas Biznesa koledžā notiek katru dienu. Koledžas Informācijas centrā var uzzināt visu par studiju programmām un studiju procesu.
Skandāli
2003. gadā tika dibināts Latvijas Biznesa koledžas meitas uzņēmums — privātā augstskola EIHSEBA. Lai gan iestāde tā arī netika akreditēta, īpašniekiem nomainot nosaukumu "EIHSEBA" uz "Eiropas Tālmācības augstskola" (European Distance University), tā turpina pastāvēt un kādu laiku reklamēja neakreditētās studiju programmas;[6] šobrīd akreditācijas pieteikuma izskatīšana vēl ir procesā; LBK līdzās EIHSEBA ir pazīstams arī ar uzstājīgām reklāmas kampaņām[7] un nepilnīgas informācijas studentiem sniegšanu reklāmas kampaņu laikā.[8]
Ledāja vairogs
Ledāja vairogs ir kontinentālais ledājs, kura biezums pārsniedz 1000 m un platība lielāka par 50 000 km². Vienīgie mūsdienu ledāju vairogi ir Antarktīdas un Grenlandes ledāju vairogi. Pēdējā ledus laikmeta laikā ledāju vairogi klāja arī lielas teritorijas Eirāzijā, Ziemeļamerikā un Patagonijā.
Pastāvīgas ledus masas, kuru platība mazāka par 50 000 km², sauc par leduskupoliem. Ledāju vairogu turpinājumus jūrā sauc par šelfa ledājiem.
Antarktīdas ledāja vairogs aizņem 14 000 000 km² lielu platību (98% kontinenta teritorijas) un satur 30 000 000 km³ ledus (90% no Zemes saldūdens rezervēm). Augstākajā punktā Arga leduskupolā tas sasniedz 4093 m. Ledāja vidējais biezums ir 1600 m, bet Vilksa Zemē biezums sasniedz 4776 m.
Grenlandes ledāja vairogs aizņem 1 710 000 km² lielu platību (80% salas teritorijas).
Māršala Salas
Māršala Salas (mh; en) ir salu valsts Mikronēzijā, kas aizņem tāda paša nosaukuma arhipelāgu.
Māršala salas sastāv no vairāk nekā 1150 koraļļu salām, no kurām tikai 20 ir apdzīvotas. Līdz 1986. gadam Māršala salas bija ANO aizbilstamā teritorija, kas atradās ASV pārvaldījumā.
Māršala salas sastāv no divām koraļļu salu virknēm — Raliku salām un Rataku salām. Ralika tulkojumā nozīmē saulriets, šīs salas atrodas rietumos, bet Rataka — saullēkts, un tās atrodas austrumos. Salu virkne viena no otras ir apmēram 200 km attālumā un stiepjas aptuveni 1200 km garumā. Daudzas salas gredzenveidā ieskauj koraļļu atoli.
Salas atrodas uz ziemeļiem no Nauru un Kiribati. Austrumos ir Mikronēzija, un uz dienvidiem ir ASV piederošā Veika sala, uz kuru pretendē Māršala Salas. Neapdzīvotie atoli ir šādi:
Māršala Salas pretendē uz Veika salu, kas pieder ASV kopš 1899. gada. Māršala Salu valdība dēvē to par Enenkio.
2022. gada septembrī Latvija nodibināja diplomātiskās attiecības ar Māršala Salām.
Ekonomika
Māršala Salu ekonomika lielā mērā ir atkarīga no ārzemēs dzīvojošo iedzīvotāju investīcijām un atbalsta, 2014. gadā šie emigrantu naudas pārvedumi veidoja 14% no IKP.
Mauritānija
Vēsture
Senatnē Mauritānijas teritoriju apdzīvoja bafūru ciltis. 3. gadsimtā šajā teritorijā no ziemeļiem ienāca berberu ciltis. 11. gadsimtā arābi iekaroja Ganas impēriju, un Mauritānijas teritorijā izplatījās islāms.
1960. gada 2. decembrī Mauritānija pasludināja neatkarību no Francijas. 2008. gada 6. augustā notika valsts apvērsums ģenerāļa Mohameda Ūlda Abdela Aziza vadībā. 2009. gada jūlijā tika sarīkotas prezidenta vēlēšanas, kurās Azizs uzvarēja. Šobrīd valstī valda visai stingrs islāma režīms, taču tā sadarbojas ar rietumvalstīm un tās robežas ir atvērtas tūrismam.
Ģeogrāfija
Mauritāniju raksturo visai līdzens reljefs. Lielu daļu tās teritorijas veido neauglīgi līdzenumi ar fragmentāriem klinšu atsegumiem. Valsts dienvidrietumos atrodas vairākas kraujas, kas šķērso plakankalnes, no kurām augstākā ir Adrara, kura vietām sasniedz 500 metru augstumu.
Tuksneši un pustuksneši aizņem 2/3 no valsts kopējās teritorijas, turklāt tiem ir tendence izplesties. Cauri valstij plūst Senegālas upe un tās krastos atrodas auglīgas zonas, kurās notiek arī lauksaimnieciskā darbība. Upes krastos ir atrodami arī atsevišķi tropu lietus mežu masīvi.
Klimats
Klimatu Mauritānijā nosaka tropu klimatiskā josla. Mauritānijas klimatu raksturo krasas temperatūras maiņas diennakts laikā, kā arī ļoti neregulārs nokrišņu daudzums. Sausās sezonas laikā, izņemot pašu piekrasti, valsti skar putekļainie harmatana vēji. Vairums nokrišņu izkrīt īsajā lietus sezonas laikā, kas ilgst no jūlija līdz septembrim.
Iedzīvotāji
Pēc 2013. gada tautas skaitīšanas datiem Mauritānijā dzīvoja 3 537 368 iedzīvotāji. Gandrīz visi 100% iedzīvotāju ir musulmaņi, pārsvarā sunnīti.
Ekonomika
Valsts pirmā dziļūdens osta tika atvērta netālu no Nuakšotas 1986. gadā. Pēdējos gados, sausuma un nesaimnieciskas ekonomikas rezultātā palielinājās parāds ārvalstīm. Privatizācija joprojām ir viena no galvenajām problēmām valstī.
2001. gadā Mauritānijas teritoriālajos ūdeņos tika atklāta nafta. Lai gan tā ir potenciāli nozīmīga Mauritānijas ekonomikai, tās vispārējā ietekme ir grūti prognozējama. Mauritānija aprakstīta kā "izmisīgi nabadzīga tuksneša tauta, kura ir izpletusies arābu un Āfrikas pasaulē, un ir Āfrikas jaunākā, ja ne maza mēroga, naftas ražotāja." Zem Taodeni baseina varētu būt papildus naftas rezerves, lai gan skarbā vide padarīs naftas ieguvi par dārgu procesu.
Cilvēktiesības
Mauritānijā joprojām pastāv verdzība, lai arī tā tika atcelta 1981. gadā. 2012. gadā verdzībā atradās 10—20% valsts iedzīvotāju.
Pensakolas kalni
Pensakolas kalni (en) ir ap 450 km garš kalnu masīvs Antarktīdā, Karalienes Elizabetes Zemē. Stiepjas ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā un atdala Polāro plato no Rietumantarktīdas ledus vairoga. Sastāv no vairākām atsevišķām kalnu grēdām (no ziemeļiem uz dienvidiem): Argentīnas grēda, Forestala grēda, Dufeka masīvs, Kordinera smailes, Neptūna grēda, Patuksentas grēda, Rembo nunataki un Pekoras krauja. Augstākā virsotne ir Makina kalns (2135 m) Patuksentas grēdā. Caur Pensakolas kalnu grēdām no Polāra plato noplūst Suportforsa glečers un Faundeišena ledus straume, kas baro Filhnera un Ronnes šelfa ledājus.
Pirmoreiz detāli pētīta 1965./1966. gada sezonā, kad tika ierīkota Neptunas sezonālā nometne (Camp Neptune), kas tika izmantota par bāzi kalnu masīva topogrāfiskajai un ģeoloģiskajai izpētei.
Tjažolyj sputnik
Tjažolyj sputnik (ru — «Smagais pavadonis») bija 1961. gadā PSRS kļūmīgi palaists pavadonis, kas sākotnēji bija paredzēts lidojumam uz Veneru. Tas nebija atdalījies no nesējraķetes augšējās pakāpes un tam nedarbojās radioraidītāji. Tas bija pirmais no diviem 1VA sērijas kosmiskajiem aparātiem.
Uzbūve
Kosmiskais aparāts sastāvēja no cilindriska korpusa ar sfērisku augšējo daļu. Tā augstums bija 2,035 m un diametrs 1,05 m. Elektroenerģiju nodrošināja divi saules bateriju paneļi, kuri uzlādēja sudraba-cinka akumulatorus. 2 m diametra paraboliskā antena nodrošināja signāla raidīšanu uz Zemi 922,8 MHz frekvencē.
No zinātniskās aparatūras Veneras zondei bija uzstādīti: magnetometrs, divi jonu slazdi, mikrometeorītu detektors, Geigera skaitītājs, scintilācijas detektors kosmiskās radiācijas mērīšanai.