cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
MrBeast
Videoklipus YouTube Donaldsons sāka publicēt 2012. gada sākumā 13 gadu vecumā kanālā ar nosaukumu "MrBeast6000". Pirmo popularitāti viņš ieguva 2017. gadā, kad videoklips, kurā Donaldsons aizskaitīja līdz 100 000, dažu dienu laikā tika skatīts vairākus desmitus tūkstošu reižu. Kopš tā laika viņa popularitāte tikai turpināja pieaugt, un šobrīd lielākā daļa MrBeast videoklipu ir skatīti desmitiem miljonu reižu. Laika gaitā viņa saturs kļuva daudzveidīgāks, un MrBeast sāka publicēt dažādu izaicinājumu, ziedojumu un sacensību videoklipus, kuros cilvēki ziedojumos vai laimestā saņem no vairākiem tūkstošiem līdz pat miljons ASV dolāriem. Piemēram, vienā no videoklipiem Donaldsons 50 stundas pavadīja zem zemes apraktā stikla zārkā. MrBeast kanālam kļūstot arvien populārākam, Donaldsons nolīga vairākus savus bērnības draugus, lai tie palīdzētu viņam vadīt augošo zīmolu. 2020. gadā MrBeast komandā strādāja 30 cilvēki.
Saskaņā ar Forbes datiem, 2021. gadā MrBeast nopelnīja 54 miljonus ASV dolāru, kas viņu padarīja par visvairāk pelnošo digitālā satura radītāju.
Mitrenes
Tiek lēsts, ka pasaulē ir aptuveni 5–7 tūkstoši mitreņu sugu, no tām Latvijā konstatētas 20. Viena no biežāk sastopamajām sugām kopumā un arī Latvijā ir parastā mitrene (Porcellio scaber).
Morfoloģija
Mitrenēm ir 4–18 mm garš, plakans ķermenis ar labi saskatāmiem posmiem. Krūšu daļa sastāv no 7 posmiem, ko sedz lielāka izmēra bruņu plāksnes nekā vēdera posmiem. Pie katra krūšu posma ir vienzarainu ejkāju pāris, bet pie galvas — divi īsi taustekļi. Vēders īsāks nekā krūtis. Pie vēdera kāju pamata ir lapveida žaunu atzarojumi. Tiem ir jābūt mitriem, lai varētu izšķīdināt atmosfēras skābekli un izmantot elpošanai.
Izplatība un dzīves veids
Tāpat kā visi vēžveidīgie mitrenes elpo ar žaunām un to ķermeņa segai nav vaskveida slāņa, kas citus sauszemes posmkājus aizsargā no izžūšanas. Tādēļ tās uzturas ēnainās vietās un ir aktīvas krēslas un nakts laikā.
Vairošanās un dzīves ilgums
Šķirtdzimumu dzīvnieki. Mātītes dēj olas, ko glabā īpašā maisā zem krūšu daļas posmiem. No olām izšķiļas kāpuri, kas no pieaugušām mitrenēm atšķiras ar ķermeņa izmēru un nepilnīgi attīstītu pēdējo kāju pāri. Tie divas reizes maina ķermeņa segu, līdz sasniedz pieauguša dzīvnieka izmēru un pabeidz savu attīstību.
Dzīves ilgums ir 2–3 gadi.
Valērijs Kuļibaba
Valērijs Kuļibaba (dzimis Rīgā) ir bijušais hokejists centra uzbrucējs, tagad treneris. Pašlaik (2020) Kuļibaba ir Krievijas Jaunatnes hokeja līgas komandas HK Rīga galvenais treneris.
Spēlētāja karjera
Karjeru Kuļibaba sāka 1992.—93. gada sezonā, kad Rīgas "Pārdaugava" otrajā sastāvā spēlēja Latvijas čempionātā. 1994.—95. gada sezonā Kuļibaba aizvadīja 13 spēles arī pamatkomandā Starptautiskajā hokeja līgā. 1995.—96. gada sezonu aizvadīja EEHL vienībā Rīgas "Juniors", taču nākamo sezonu uzsāka Krievijas Superlīgas klubā Ufas "Salavat Julajev", tā sastāvā gan aizvadot vien četras spēles. Kuļibaba atgriezās "Juniorā", tā rindās kļūstot par EEHL čempionu.
1998.—99. gada sezonu uzbrucējs uzsāka Krievijas Superlīgas vienībā Tjumeņas "Gazovik", taču sezonas vidū pievienojās EEHL spēlējošajai HK Liepājas Metalurgs vienībai. "Metalurga" sastāvā Kuļibaba aizvadīja nākamās četras sezonas. 2002. gadā kļuva gan par EEHL, gan Latvijas čempionu, 2003. gadā kopā ar komandu izcīnīja vēl vienu Latvijas čempiona titulu. No 2004. līdz 2006. gadam spēlēja Vācijas zemāko līgu klubā EV Landsberg 2000, taču tad atgriezās "Metalurgā". 2008. gadā izcīnīja savu trešo Latvijas čempiona titulu un noslēdza spēlētāja karjeru.
Latvijas hokeja izlases rindās 1996. gadā piedalījies trīs pārbaudes spēlēs.
Trenera karjera
2009.—10. gada sezonā Kuļibaba kļuva par HK Liepājas Metalurgs otrā sastāva treneri Latvijas čempionātā un bija komandas galvenais treneris līdz pat 2013. gadam. No 2013. līdz 2015. gadam bija īslaicīgi pastāvējušo komandu Viļņas "Baltica", Kišiņevas "Platina" un Jūrmalas HASC galvenais treneris. 2015.—16. gada sezonas pirmajā pusē bija Krievijas Pirmās līgas komandas Ņižņijtagilas "Yunior-Sputnik" galvenais treneris.
2016. gadā pievienojās HK Zemgale treneru kolektīvam kā galvenā trenera palīgs. 2017.—18. gada sezonā, Haralda Vasiļjeva veselības problēmu dēļ, sezonas gaitā pārņēma komandas galvenā trenera funkcijas un kopā ar "Zemgali" pirmo reizi tās pastāvēšanas vēsturē sasniedza Latvijas čempionāta finālsēriju. Komandu trenēja līdz 2020. gadam, kad augustā tika apstiprināts par Krievijas Jaunatnes hokeja līgas komandas HK Rīga galveno treneri.
Unazigmīta
Unazigmīta (уӈазиӷмит, ungazighmiit), arī čapļiniešu valoda (ru) vai centrālā Sibīrijas jupiku valoda (en), Sibīrijas jupiku valoda, Čapļinas dialekts, ir lielākā no eskimosu–aleutu valodu saimes juitu valodām. Izplatīta četrās juitu (eskimosu) apdzīvotās vietās Čukču pussalā Krievijā un Sentlorensas salā ASV. Nosaukums atvasināts no senā Unazikas (Уӈазиӄ) ciema Čapļina ragā. Agrāk tika uzskatīts par vienu no juitu valodas dialektiem (otrs ir nivukagmita), bet mūsdienās tiek klasificēts kā atsevišķa valoda.
Izplatība
Valoda izplatīta divos areālos Beringa jūras ziemeļos — Čukču pussalā Krievijā un ASV piederošajā Sentlorensas salā.
Krievija
Čukotkas autonomā apvidus Čukču pussalā dzīvo ap 1700 juitu (eskimosu), no kuriem valodu prot ap 200-400 pieaugušo un vecāka gadagājuma cilvēku. Jaunākā paaudze valodu vairs neprot dzimtās valodas līmenī un ir praktiski pārgājuši uz krievu valodu. Lielākā juitu koncentrācija un valodas pratēji ir Novoje Čapļinas ciemā, uz kurieni 1950. gados tika pārcelti senā Unazikas ciema iedzīvotāji. Citas apdzīvotās vietas, kur runā čapļiniešu valodā ir Sireņiki, Provideņija, Ueļkaļa un Koņergina. Valoda tiek pasniegta kā obligātais priekšmets trijās skolās eskimosu bērniem (Novoje Čapļinas vidusskolā un Sireņiku un Ueļkeļas pamatskolās, kopā 88 skolēniem 2010. gadā), bet vecākajās klasēs tas ir fakultatīvs priekšmets. Sakarā ar to, ka ģimenēs valoda tiek lietota reti, tās nodošana nākamajām paaudzēm apgrūtināta. Intensīvās krievu valodas ietekmes dēļ novērojama valodas kreolizēšanās.
ASV
Aļaskas pavalsts Sentlorensas salā unazigmita zināma kā sivukagmīstuna (Sivuqaghmiistun) un tiek uzskatīta par Sibīrijas jupiku valodas vietējo dialektu. No 1100 salas juitiem dzimto valodu prot 1050 un tā tiek regulāri lietota ģimenēs. Kopš 1970. gadiem Sibīrijas jupiku valodā notiek apmācības vietējās skolās.
Rakstība
Līdz 20. gadsimta 30. gadiem juitu valodām nebija savas rakstības. Vēsturiski rakstu sistēmas Čukču pussalas un Sentlorensas juitiem veidojušās atšķirīgi — Čukču pussalas juitiem balstīta kirilicas alfabētā, bet Sentlorensas juitiem — latīņu alfabētā.
Kirilica
Čukču pussalas juitiem pirmo rakstu sistēmu 1920. gados izveidoja osetīnu izcelsmes skolotājs A. Karajevs, balstoties uz osetīnu kirilicu. Pirmā oficiālā rakstu sistēma izveidota 1932.—1933. gadā, par pamatu izmantojot Vienoto ziemeļu alfabētu. Alfabēts bija veidots uz latīņu alfabēta bāzes ar diakritiskajām zīmēm un modificētiem burtiem. 1932. gadā izdota pirmā grāmata — ābece Xwaŋkuta Ihaput. 1937. gadā eskimosu valoda, tāpat, kā citas PSRS valodas, tika pārceltas uz kirilicu, pievienojot burtus Гʼ гʼ, Кʼ кʼ, Лʼ лʼ, Нʼ нʼ. 1982. gadā burtus ar apostrofiem aizstāja ar literām Ӷ ӷ, Ӄ ӄ, Ӈ ӈ, Ӽ ӽ un pievienoja digrafus Лъ лъ, Нъ нъ un burtu Ў ў.
Mūdienu unazigmitas kiriliskais alfabēts: Iekavās norādītie burti lietoti tikai aizguvumos no krievu un citām valodām. Grafēma ъ izmantota tikai digrafos. Mācību izdevumos garo patskaņu apzīmēšanai tiek izmantotas garumzīmes.
Latīņu alfabēts
Mūsdienu latīņalfabēta rakstību Sibīrijas jupiku valodai 1970. gados izstrādāja Maikls Krauss (Michael E Krauss). Rakstība izmanto standarta latīņu alfabēta burtus bez diakritiskajām zīmēm. Alfabētā nav iekļauti burti B b, C c, D d, J j, O o, X x, kas tiek izmantoti tkai aizguvumiem no angļu un citām valodām. Alfabētā iekļauti vairāki digrafi, trigrafi un kvadrigrafi specifisku skaņu apzīmēšanai. Patskaņu garums tiek attēlot ar attiecīgo burtu aa, ii, uu gemināciju.
Mūdienu latīņu alfabēts:
Fonoloģija
Tabulās augšējā rindā fonēmas latīņu ortogrāfijā, vidējā — Starptautiskā fonētiskā alfabēta burti, apakšējā — kirilicas ortogrāfijā.
Divas dienas, viena nakts
"Divas dienas, viena nakts" (fr, en) ir 2014. gada drāma, kuras režisori, producenti un scenārija autori ir Žans Pjērs Dardens un Lūks Dardens. Galvenās lomas atveido Mariona Kotiljarda un Fabricio Rongione. Filmas pirmizrāde notika Kannu filmu festivālā.
Filma tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākā aktrise galvenajā lomā".
Sandra ir rūpnīcas darbiniece, kura atklāj, ka viņas kolēģi darbā ir izvēlējušies 1000 eiro bonusu apmaiņā pret viņas atlaišanu. Viņai ir tikai nedēļas nogale, lai pārliecinātu savus kolēģus atteikties no prēmijām un saglabātu savu darbu.
Jegors Raudseps
Jegors Raudseps (1862—1928) bija igauņu izcelsmes latviešu tālbraucēju kapteinis, jūrskolotājs un kuģu īpašnieks. Viņa vecākais brālis Nikolajs Raudseps arī bija ievērojams tālbraucēju kapteinis un viens no zināmākajiem Ainažu jūrskolas skolotājiem.
Dzīvesgājums
Jegors Raudseps dzimis 1862. gada 18. maijā Vecsalacas pagasta Mačparu mājās. Pēc vietējās pagasta skolas pabeigšanas, mācījies un 1885. gadā absolvējis Ainažu jūrskolu ar tālbraucēja kapteiņa diplomu. Pedagoga izglītību ieguvis vēlāk Pēterburgā. Jūrā sācis iet jau 1878. gadā.
No 1893. līdz 1898. gadam bijis kapteinis uz buriniekiem Livia, Anna, Mathilde, Matador. Pēc tam līdz 1901. gadam bijis burinieka Mercator kapteinis. Pēc tam īsu brīdi bijis tvaikoņa Vint kapteinis. 1902. gadā kļuvis par burinieka Bangpuhtis kapteini un arī līdzīpašnieku. No 1898. gada bijis arī Ainažu jūrskolas skolotājs. Ainažos dibinājis pirmo latviešu jūrniecības biedrību, kas bija Ķeizariskās Krievijas jūrniecības veicināšanas biedrības nodaļa. 1905. gada revolūcijas laikā atbalstījis revolucionāri noskaņotos Ainažu jūrskolas audzēkņus un pats ticis iekļauts apcietināmo ainažnieku sarakstos. Tomēr, spējis izvairīties no soda ekspedīcijas.
1907. gadā pārcelies uz dzīvi Rīgā. Līdz 1914. gadam bijis Rīgas savstarpējās jūras apdrošināšanas biedrības Laima rīkotājdirektors. Vēlāk līdz 1919. gadam arī priekšsēdētājs. Paralēli šim amatam bijis arī jūrnieku savstarpējās palīdzības biedrības Enkuris priekšnieks, kā arī Rīgas Tālbraucēju kapteiņu biedrības un kuģniecības sabiedrības Austra valdes loceklis. 1915. gadā kopā ar minētajām biedrībām evakuējies uz Krieviju, dzīvojis Ribinskā.
Miris 1928. gada 6. augustā Rīgā, Sarkanā krusta slimnīcā. Apbedīts Rīgas Meža kapos.
Tiesnesis (filma)
"Tiesnesis" (en) ir 2014. gada ASV drāmas filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Deivids Dobkins. Galvenās lomas atveido Roberts Daunijs jaunākais, Roberts Djuvals, Vera Fārmiga, Leitone Mīstere, Vinsents D'Onofrio, Dakss Šepards un Billijs Bobs Torntons. Filmas pirmizrāde notika Toronto kinofestivālā.
Robers Djuvals par savu darbu filmā tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā".
Pērtiķu planētas atmoda
"Pērtiķu planētas atmoda" (en) ir 2014. gada zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors ir Mets Rīvss. Galvenās lomas atveido Endijs Serkiss, Džeisons Klārks, Gērijs Oldmens, Tobijs Kebels un Kerija Rasela. Filmas pirmizrāde notika Sanfrancisko. Filma ir turpinājums 2011. gada filmai "Pērtiķu planētas sākotne". 2017. gadā filmai iznāca turpinājums "Karš par Pērtiķu planētu".
Ģenētiski modificēto pērtiķu strauji augošā nācija, kuru vada Cēzars, tiek apdraudēta no desmit gadus iepriekš palaista nāvējoša vīrusa izdzīvotāju puses.
Ludvigs Bētiņš
Ludvigs Bētiņš (dzimis, miris bija latviešu pianists, ērģelnieks, pedagogs un komponists.
Biogrāfija
Ludvigs Bētiņš dzimis 1856. gada 29. septembrī (v.s.) Sīpenes pagasta "Lejasstrazdos". Viņa tēvs, Jānis Bētiņš, bija pazīstams ērģelnieks, diriģents un mūzikas pedagogs. No viņa Ludvigs jau bērnībā ieguva pamatzināšanas mūzikā. Skolojās Jelgavas ģimnāzijā un paralēli muzikālo izglītību papildināja pie ērģelnieka Rudolfa Posteļa. Jau kā bērns Ludvigs spēlēja ērģeles Sātu baznīcas dievkalpojumos, bet plašākas publikas priekšā uzstājās 1870. gadā Kurzemes novada dziesmu svētkos Dobelē, kad kopā ar tēvu uz ērģelēm četrrocīgi atskaņoja Mocarta fantāzijas. 1875. gadā, pēc ģimnāzijas beigšanas, viņš iestājās Sanktpēterburgas konservatorijā, kur studēja klavieru spēli pie prof. Lešeticka, ērģeļu spēli pie prof. Homiliusa un kompozīciju pie prof.Rimska-Korsakova. Lai sagādātu līdzekļus studijām paralēli tām viņš spēlēja ērģeles Sv. Annas, vēlāk Sv. Miķeļa baznīcās un pasniedza mūzikas stundas vairākās valdības augstāko pārstāvju ģimenēs.
1920. gadā Ludvigs Bētiņš atgriezās uz pastāvīgu dzīvu Latvijā un mājoja Dobelē pie sava drauga un cienītāja Dr. med. E. Francmaņa. Dibinoties Latvijas konservatorijai viņš tika aicināts par pedagogu. Viņš gan uzstājās konservatorijas atklāšanas koncertā, bet vājās veselības dēļ no piedāvātā darba atteicās. Šajā laikā viņš mācīja klavierspēli tikai jaunajai pianistei Lidijai Kalniņai-Ozoliņai, kas, lai būtu sava pedagoga tuvumā, uz laiku bija pārcēlusies dzīvot uz Dobeli. Laiku pa laikam Bētiņš uzstājās konservatorijas kamermūzikas vakaros. Vājā veselība nedot iespēju viņam izvērst plašāku koncertdarbību. Ludvigs Bētiņš nomira 1930. gada 12. jūnijā Rīgas pilsētas 1. slimnīcā. Viņu apglabāja Vecātu kapos.
Osvalds Bileskalns
Osvalds Bileskalns (1910—1951) bija latviešu nacionālās pretestības kustības dalībnieks, Latvijas Centrālās padomes loceklis.
Dzīvesgājums
Dzimis 1910. gadā Maskavā Dāvida Teibes un viņa sievas Lības ģimenē, pēc vecāku nāves Osvaldu adoptēja Kārlis un Līze Billeskalni. Pēc atgriešanās Latvijā dzīvoja Ventspilī.
Pēc kara beigām Bileskalnu apcietināja jūrā uz pēdējās bēgļu laivas un internēja filtrācijas nometnē Medvežjegorskā. Pēc atbrīvošanas viņš atgriezās Rīgā un strādāja par sagādnieku un darbu vadītāju celtniecībā.
Filma
Par Osvaldu Bileskalnu viņa dēls Pēteris Krilovs uzņēmis pilnmetrāžas dokumentālo filmu “Uz spēles Latvija” (2014).
Duje Čops
Duje Čops (dzimis Vinkovici) ir horvātu futbola uzbrucējs, kas pārstāv Beļģijas klubu Ljēžas "Standard".
Horvātijas izlasē debitēja 3—0 uzvarā pārbaudes spēlē pret Kipru. Bija izlases sastāvā 2016. gada Eiropas čempionātā, kur piedalījās vienā spēlē, nākot uz maiņu 2—1 uzvarā pār Spāniju. Pirmos vārtus izlasē guva 3—0 uzvarā pārbaudes spēlē pret Ziemeļīriju. Tika iekļauts sākotnējā 32 spēlētāju kandidātu sarakstā 2018. gada Pasaules kausam, tomēr nebija starp 23 spēlētājiem, kas tika iekļauti izlases sastāvā.
Sasniegumi
Dinamo Zagreb
Standard Liège
Individuālie sasniegumi
Scream
Scream (lv) var būt:
Playground Games
Vēsture
Playground Games dibināja Gevins Rebērns, Trevors Viljamss un Ralfs Fultons; studija tika paziņota 2009. gada novembrī, un tās atklāšana bija paredzēta 2010. gada sākumā. Playground Games paziņoja par savu pirmo projektu Forza Horizon 2012. gadā. Spēle tika izstrādāta sadarbībā ar Turn 10 Studios un tā gada oktobrī Xbox 360 platformai izdeva Xbox Game Studios. 2014. gada septembrī studija izlaida Forza Horizon 2 uz Xbox 360 un Xbox One. 2016. gada septembrī Forza Horizon 3 uz Xbox One un Microsoft Windows.
2014. gada februārī Playground Games paziņoja, ka veido jaunu izstrādes komandu, kas koncentrējas uz mobilajām spēlēm. 2017. gada februārī studija paziņoja par plāniem atvērt otru studiju, kas koncentrējas uz atvērtas pasaules videospēles projektu, kas nav saistīts ar sacīkstēm. Novembrī viņi paziņoja, ka ir iznomājuši St. Albans māja Leamington Spa pilsētā, kas jaunajai studijai nodrošinātu vairāk nekā 1579.35 m2 biroja telpu. Paredzētais darbinieku skaits abās studijās pārsniedza 200 cilvēkus.
2018. gada E3 izstādē Microsoft paziņoja par Playground Games iegādi, kas kļuva par daļu no Xbox Game Studios. Tajā pašā laikā, studija paziņoja arī par Forza Horizon 4, kas iznāca 2018. gada 2. oktobrī un ka studija strādājusi pie nepaziņota AAA Action RPG projekta ar atklātu pasauli, vēlāk noskaidrots, ka tas ietilpst Fable franšīzē.
2022. gada janvārī tika ziņots, ka studijas līdzdibinātājs un direktors Gevins Reiberns atstāja Playground Games, bet ģenerāldirektors Trevors Viljamss to aizstāja studijas vadītāja amatā.
Sergejs Ahromejevs
Sergejs Fjodorovičs Ahromejevs (ru, dzimis, miris ) bija Padomju Savienības militārpersona, no 1983. gada bija PSRS maršals. No 1982. gadā Padomju Savienības Varonis. No 1984. līdz 1988. gadam bija Padomju Savienības aizsardzības ministra pirmais vietnieks.
Kā kareivis piedalījies Otrā pasaules kara Austrumu frontē. No 1943. gada bija Padomju Savienības komunistiskās partijas biedrs. No 1983. līdz 1990. gadam bija PSKP Centrālās komitejas biedrs.
pēc neveiksmīgā apvērsuma, kas tika rīkots, lai saglabātu Padomju Savienības pastāvēšanu, Ahromejevs veica pašnāvību pakaroties.
SOR Libchavy
'SOR Libchavy spol. s r.o.' ir Čehijas autobusu ražotājs. Galvenais birojs un rūpnīca atrodas Libhavi. Uzņēmums ir dibināts 1991. gadā.
Kombuča
Kombuča ir raudzēts dzēriens, kas rodas, ilgstoši ievietojot tējas sēni — rauga sēņu simbiozi ar baktērijām — cukurotā tējā. Dzērienu reizēm arī sauc par tējas sēni. Kombuča ir populāra pasaulē, īpaši ASV, kur to bizness 2019. gadā ienesa 1,67 miljardus dolāru. Tā tiek pirkta gatava vai tiek raudzēta mājas apstākļos no veikalos pārdodamām izejvielām. Tautas medicīnā tējas sēnei un kombučai piedēvē dažādus medicīniskus efektus, kuru esamība saistībā tieši ar kombuču nav zinātniski apstiprināta; tā kā dažādu tējas sēņu kultūru sastāvs ievērojami atšķiras, tad veikt eksperimentus, kas būtu vienlaikus patiesi visiem tējas sēņu variantiem, nav iespējams.
Vēsture
Tiek pieņemts, ka kombuča radusies pirms vairāk nekā 2000 gadiem Ķīnas ziemeļaustrumos, kur tā ir tradicionāla. No Ķīnas tā ienāca arī Japānā. Līdz 20. gadsimta sākumam tā izplatījās kaimiņos esošajā Krievijā, pēc tam Austrumeiropā un Vācijā. Eiropeiskajam nosaukumam ir japāņu cilme, taču kļūdaina — japāņu valodā "konbuča" apzīmē citu, no ūdenszālēm gatavotu dzērienu.
Sākotnēji Eiropā uzskatīja, ka tējas sēne ir vienots organisms, un 1913. gadā tai tika dots zinātnisks sugas apzīmējums Medusomyces gisevii.
Dzēriena ražošana
Kombuča tiek ražota, raudzējot cukurotu tēju (parasti melno), uz 3-10 dienām ievietojot tajā simbiotisku baktēriju un rauga "mātes" kultūru (en) un nehermētiski noslēdzot no kukaiņiem. Iespējams īsāks laiks, ja tiek pievienots jau agrāk saraudzēts materiāls. Mikrobu un raugu sugas kultūrā dažādiem ražotājiem un pat dažādām partijām var būt atšķirīgas. Rauga sastāvdaļa parasti ietver Saccharomyces cerevisiae vai tās variāciju Saccharomyces boulardii kopā ar citām sugām, vai citas sugas, kā Brettanomyces, vienas pašas; baktēriju komponents gandrīz vienmēr ietver Gluconacetobacter vai Acetobacter ģinšu baktērijas, lai oksidētu rauga radītos spirtus līdz etiķskābei (un citām skābēm). Substrāta šķidrums var arī nebūt tēja šī vārda parastajā nozīmē, tiek lietotas gan dažādu augu tējas, gan kafija, sulas un biezeņi.
No ķīmiskā viedokļa kombuča ir dažādu organisku skābju, cukuru un citu vielu maisījums. Rauga sēnītes invertāzes fermenta klātbūtnē cukura saharozi hidrolizē glikozē un fruktozē, kā arī glikolīzes procesā ražo etanolu, par substrātu izmantojot fruktozi. Baktērijas izmanto glikozi, lai sintezētu glikonskābi un etanolu, lai sintezētu etiķskābi. Raudzēšanas laikā pH līmenis pazeminās. Etanola līmenis procesā vispirms pieaug, sasniedzot aptuveni 0,55%, un pēc tam etiķskābes sintēzes procesā sāk samazināties. Pārāk ilgi gatavojot vai uzglabājot, etiķa daudzums pārmērīgi pieaug, sabojājot dzērienu.
2016. gadā puse no pasaules kombučas tika patērēta ASV. Tikai 32% no tās bija klasiskais dzēriens, pārējie bija ar dažādām piedevām.
Lietošana
Dzērienu lieto gan atsevišķi, gan sajaucot ar citām sastāvdaļām, gan pievienojot ēdieniem.
Ietekme uz veselību
Daudzi mikroorganismi ir probiotiski — cilvēku labvēlīgi ietekmējoši, kas ir viens no dzēriena popularitātes iemesliem, pieņemot, ka tējas sēne pieder pie šīs kategorijas. Daļa no probiotiem eksperimentu laikā palīdzējusi cilvēku ārstniecībā pret koronavīrusa grupas vīrusiem, tai skaitā Covid-19, konkrēti tējas sēnes sastāvdaļa rauga sēne Saccharomyces boulardii, taču lietota ne tējas sēnes veidā. Eksperimentos tā lietota kopā ar dažiem citiem probiotiem, minerālvielām un vitamīniem un nav norādīts tās atsevišķs efekts. Atsevišķi pētījumi veikti tikai ar laboratorijas dzīvniekiem. Medicīniski apstiprināts ir tikai tējas sēnes dzēriena lietošanas pozitīvais efekts cukura daudzuma normalizācijai asinīs un vieglas hipertensijas gadījumos, taču arī šīs ziņas nāk tikai no viena avota. Tāpat kombuča ir bijusi efektīva laboratorijas apstākļos (in vitro), t.i., ārpus cilvēka organisma, kā pretmikrobu, antioksidācijas un detoksikācijas līdzeklis, taču tas netiek uzskatīts par pietiekamu pierādījumu tādam pašam tās efektam organismā.
Dažādi zinātniski avoti gan ieteic lietot šo dzērienu veselības profilaksei, gan iesaka atturēties no tā lietošanas tikai medicīniskos mērķos vai pat vispār. Ir ziņas par veselības problēmām, ko radījusi šī dzēriena lietošana, ieskaitot kuņģa darbības traucējumus un infekcijas, tomēr par galveno cēloni tiek uzskatīta nesterilā, tehnoloģijas īpatnības neievērojošā vai nepareizos traukos veiktā mājas gatavošana, tādēļ ASV veselības aizsardzības iestādes aicinājušas kombuču gatavot rūpīgi, lai tā būtu nekaitīga. Alkohola satura dēļ kombuča var negatīvi ietekmēt dažu zāļu iedarbību un netiek ieteikta cilvēkiem ar vāju veselību vai imūnsistēmu, taču šī pati alkohola klātbūtne ļauj dzērienam konkurēt vieglo alkoholisko dzērienu tirgū. Dzēriena augstais skābums var traucēt gremošanas trakta darbību.
SOR Libchavy
Ražošanas izmaksu efektivitāte tiek sasniegta, maksimāli apvienojot detaļas, moduļus un konstrukciju, plaši izmantojot plastmasu, īpašas tehnoloģiskas procedūras, ekspluatācijas izmaksas tiek ietaupītas, piemēram, ar mazāku transportlīdzekļa masu.
Vēsture
1970. gados vairākas lauksaimniecības tehnikas darbnīcas Libhavos tika apvienotas vienā organizācijā. Līdz 1990. gadam tur ražoja un remontēja lauksaimniecības tehniku: barības vagonus, skābbarības pļāvējus, siena ārdītājus, kalnu mazos traktorus un daudzas citas mašīnas.
1991. gadā Libhavu lauksaimniecības tehnikas uzņēmums tika privatizēts. 1991. gada 6. decembrī Komercreģistrā tika reģistrēta jauna sabiedrība ar ierobežotu atbildību ''SOR Libchavy spol. s r.o.''. Rūpnīca pārorientēja ražošanu uz celtniecībā izmantojamajām sastatnēm un pārvietojamiem vagoniņiem.
2005. gada 23. augustā Slovākijas J&T Finance Group pārstāvošais uzņēmums BAULIGA a. S ieguva 92 % SOR Libchavy kapitāldaļu. 2008. gadā Bauliga daļa uzņēmumā pakāpeniski pieauga līdz 99,8 %. 2010. gada 10. februārī Bauliga kļuva par SOR Libchavy vienīgo īpašnieku.
SOR Libchavy Latvijā
SOR autobusi Latvijā tiek izmantoti Daugavpils, Jēkabpils, Ogres un Rēzeknes pašvaldībā. 2016. gadā SIA "Rēzeknes satiksme" par 3,9 miljoniem eiro iegādājās 25 autobusus no SOR Libchavy. 2018. gadā SIA "Jēkabpils autobusu parks" noslēdza līgumu par septiņu ar saspiesto dabasgāzi darbināmu SOR autobusu iegādi; 2019. gada 1. jūnijā šie autobusi sāka kursēt Jēkabpils ielās.
Ļaunais Santaklauss
Filmas galvenais varonis katru gadu strādā dažādos veikalos par Ziemassvētku vecīti. Kad visi apmeklētāji dodas prom, viņš ar savu palīgu aplaupa veikalu.
2020. gada laikapstākļi Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti 2020. gada laikapstākļi Latvijā. Ar vidējo gaisa temperatūru '''+8,8 °C (2,4 °C virs normas), 2020. gads Latvijā kļuva par siltāko gadu novērojumu vēsturē''' (kopš 1924. gada), par 0,6 °C pārspējot 2019. gada rekordu. Praktiski visā valstī gaisa temperatūra bija vairāk nekā 2 °C augstāka par normu. Līdz ar to, kopš 2015. gada trīs reizes tika pārspēts Latvijas vissiltākā gada rekords, bet starp pieciem siltākajiem gadiem ir četri no pēdējiem sešiem gadiem. Arī galvaspilsētā, ar +9,8 °C, šis bija siltākais gads novērojumu vēsturē, par 3,3 grādiem pārspējot normu un par pus grādu esot siltāks par iepriekšējo gadu. 2019./2020. gada ziema un 2020. gada rudens bija vissiltākie novērojumu vēsturē, ar vidējo gaisa temperatūru attiecīgi +2,7 °C un +9,9 °C. 2020. gadā Latvijā tika reģistrēti 394 maksimālās gaisa temperatūras un tikai 14 minimālās gaisa temperatūras rekordi. Mazs ziemas sals un vasaras karstums — 2020. gada minimālā gaisa temperatūra −10,3 °C bija augstākā pēdējos vismaz 60 gados, bet gada maksimālā gaisa temperatūra +31,4 °C bija zemākā kopš 2009. gada.
Kopējais nokrišņu daudzums Latvijā 2020. gadā bija 641,5 mm, kas ir 7 % mazāk nekā gada norma (692,3 mm). Lai gan nokrišņu daudzums 2020. gadā bija mazāks par normu, tas bija mitrākais no pēdējiem trīs gadiem. Visvairāk nokrišņu bija Rucavā (852,2 mm), bet vismazāk nokrišņu bija Zīlānos — 491,6 mm. Pirmā ziema bez sniega segas — Ainažos, Jelgavā, Kolkā un Ventspilī visu 2019./2020. gada ziemu neizveidojās sniega sega. Šī bija pirmā ziema pēdējos vismaz 60 gados, kad kādā Latvijas reģionā ziema tika pavadīta bez sniega segas.
2020. gads bija vējaināks nekā ierasti. Gada vidējais vēja ātrums Latvijā bija 3,6 m/s, kas ir 0,4 m/s virs gada normas. Liepājā 12. martā tika novērotas visstiprākās vēja brāzmas — 34,1 m/s, kas bija visstiprākās Latvijā reģistrētās vēja brāzmas pēdējos piecos gados. 2020. gads Latvijā bija saulaināks nekā vidēji 1983.—2019. gadu periodā. Vislielākā novirze Saules spīdēšanas ilgumā bija valsts centrālajos rajonos — līdz 240 stundām, bet vismazāk virs 1983.—2019. gadu vidējā Saule spīdēja vietām Vidzemē un Latgalē — vien 40 stundas vairāk kā ierasts.
Gada raksturojums pa gadalaikiem
Interesants fakts ir tas, ka 2019./2020. gada ziemā Rīgā nebija neviena diena, kad diennakts maksimālā gaisa temperatūra dienā nepakāpās virs nulles. Tiesa divas tādas dienas bija rudenī, 2019. gada 24. un 25. novembris — attiecīgi −0,1 °C un −0,5 °C! Savukārt vēsākā kalendārās ziemas diena Rīgā bija 29. decembris +0,9 °C, bet 2020. gadā 28. februāris, +2,1 °C.
2020. gada pavasaris, vidējā gaisa temperatūra bija +6,0 °C, kas ir 0,4 °C virs sezonas normas, un šis bija 20. siltākais pavasaris novērojumu vēsturē (kopš 1924. gada). Pavasara sākums līdzīgi kā aizgājusī ziema bija siltāks par normu, marta pēdējai dekādei esot pirmajai kopš novembra beigām, kas bija vēsāka par normu, bet martam ar vidējo gaisa temperatūru +2,9 °C (3,1 °C virs normas) kļūstot par 6. siltāko novērojumu vēsturē (kopš 1924. gada). Tomēr marts bija vienīgais pavasara mēnesis, kas bija siltāks par normu. Aprīlī un maijā kopumā tikai viena dekāde bija siltāka par normu — aprīļa sākums. Aprīlī vidējā gaisa temperatūra bija +5,6 °C, kas ir 0,1 °C zem normas. Savukārt maijs ar vidējo gaisa temperatūru +9,5 °C bija 1,9 °C vēsāks par normu un pirmais maijs kopš 1999. gada, kad gaisa temperatūra bija zem +10 °C. Pavasara minimālā gaisa temperatūra (−10,3 °C) tika novērota 23. martā Daugavpilī un Zosēnos, savukārt maksimālā gaisa temperatūra: +22,0 °C — 26. maijā Skrīveros un 27. maijā Jelgavā. Kopumā pavasarī tika pārspēti 30 diennakts maksimālās un 5 diennakts minimālās gaisa temperatūras rekordi, bet atkārtoti tika 2 diennakts maksimālās un 1 diennakts minimālās gaisa temperatūras rekords. Kopējais nokrišņu daudzums Latvijā pavasarī bija 112,6 mm, kas ir 8% zem sezonas normas (122,7 mm). Visvairāk nokrišņu bija Rēzeknē — 184,4 mm, bet vismazāk nokrišņu (68,6 mm) bija Rīgā. Marts bija vienīgais pavasara mēnesis, kas vidēji Latvijā bija mitrāks par normu — nokrišņu daudzums bija 50 mm, kas ir 25% virs marta normas. Aprīlī nokrišņu daudzums sasniedza 18 mm, kas ir 47% zemāk par normu, bet maijā nokrišņu bija 3% mazāk par normu — 47,2 mm. Pavasaris ar vidējo vēja ātrumu Latvijā 3,7 m/s bija par 0,5 m/s vējaināks par normu. Vēja ātrums lielāks par normu bija praktiski visā valstī, Ventspilī pavasara vidējam vēja ātrumam esot pat 2,4 m/s virs normas. Latvijā šis ir 10. līdz 15. vējainākais pavasaris kopš 1966. gada, bet dažās novērojumu stacijās šis ir starp 3 vējainākajiem. Bauskā un Jelgavā šis ir vējainākais pavasaris kopš 1966. gada ar vidējo vēja ātrumu 4,2 m/s, Ventspilī šis ir otrs vējainākais pavasaris ar 6,4 m/s, bet Alūksnē trešais vējainākais ar 3,1 m/s. Daugavpils un Zīlāni bija vienīgās novērojumu stacijas, kurās pavasarī vidējais vēja ātrums bija zem normas. Visstiprākās vēja brāzmas pavasarī (34,1 m/s) tika novērotas 12. martā Liepājas ostā, kas ir visstiprākās reģistrētās vēja brāzmas Latvijā pēdējos piecos gados.
Gada raksturojums pa mēnešiem
Ar vidējo gaisa temperatūru +3,1 °C '''2020. gada janvāris''' bija par 6,3 °C virs mēneša normas. 2020. gada janvāris ir kļuvis par siltāko janvāri novērojumu vēsturē par +1,3 °C pārspējot 1989. gada janvāri. Mēneša minimālā gaisa temperatūra −5,9 °C 5. janvārī tika novērota Jelgavā, bet maksimālā +10,3 °C 15. janvārī Mērsragā, kas arī ir jauns Latvijas 2. dekādes maksimālās gaisa temperatūras rekords. Kopumā janvārī tika pārspēti 93 maksimālās gaisa temperatūras rekordi, starp kuriem bija 10 novērojumu staciju dekādes maksimālās gaisa temperatūras rekordi un viens mēneša rekords. Atkārtoti tika 4 diennakts novērojumu staciju rekordi, kā arī viens Latvijas diennakts maksimālās gaisa temperatūras rekords. Kopējais nokrišņu daudzums Latvijā janvārī bija 36,2 mm, kas ir 28% zem mēneša normas (50,6 mm). Visvairāk nokrišņu bija Rucavā — 107,4 mm, bet vismazāk nokrišņu — Jelgavā (18,8 mm). Vidēji Latvijā janvārī bija 11,4 diennaktis ar nokrišņu daudzumu vismaz 1 mm. Visvairāk šādu diennakšu bija Rucavā — 18 diennaktis, bet vismazāk Gulbenē — 6. Vidējais relatīvais gaisa mitrums Latvijā janvāra bija 89% — no 86% Rīgā līdz 93% Madonā.
Novembris
Siltākais novembris Latvijā novērojumu vēsturē — mēneša vidējā gaisa temperatūra galvaspilsētā sasniedza +6,3 °C. Iepriekšējais rekords, kurš tika uzstādīts 1978. gadā, bija +5,6 °C.
Gaisa temperatūra
Gaisa temperatūras absolūtais mēneša minimums, maksimums (°C) un vidējā temperatūra pa dekādēm.
Dati no LVĢMC klimatiskās informācijas pārskatiem.
Laikapstākļu statistika Rīgā
Dati no Rīgas centra meteoroloģiskās novērojumu stacijas.
Gaisa temperatūras fakti Rīgā
Dienas zemākā gaisa temperatūra un nakts augstākā gaisa temperatūra Rīgā. Dati no Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centra meteoroloģiskās novērojumu stacijas "Rīga—Universitāte".
Zemākā gaisa temperatūra dienā:
Augstākā gaisa temperatūra naktī:
2019. gada CONCACAF Zelta kauss
2019. gada CONCACAF Zelta kauss bija 15. Zelta kausa turnīrs futbolā, kas notika no 2019. gada 15. jūnija līdz 7. jūlijam. Turnīru organizēja Ziemeļamerikas, Centrālamerikas un Karību reģiona futbola asociāciju konfederācija (CONCACAF). Tas notika galvenokārt ASV, dažas spēles tika aizvadītas arī Kostarikā un Jamaikā. Pirmo reizi turnīrā piedalījās 16 izlases. Lēmums par dalībnieku skaita palielināšanu no 12 uz 16 tika pieņemts 2018. gada februārī.
Iepriekšējie Zelta kausa čempioni bija ASV izlase, kas ir uzvarējusi 2017. gadā.
Turnīrā uzvarēja Meksikas izlase, kas finālā ar 1:0 uzvarēja ASV. Meksikai tas bija astotais Zelta kausa čempiontituls.
Kostarika
CONCACAF paziņoja, ka B grupas divas pirmās kārtas spēles tiks aizvadītas Kostarikas galvaspilsētā Sanhosē, Kostarikas nacionālajā stadionā.
Jamaika
CONCACAF paziņoja, ka C grupas divas pirmās kārtas spēles tiks aizvadītas Jamaikas galvaspilsētā Kingstonā, Independence Park stadionā.
Mangina kalanhoja
Mangina kalanhoja (Kalanchoe manginii) ir augu suga kalanhoju ģintī. Dabā tā ir sastopama Madagaskaras dienvidos un dienvidrietumos un mūsdienās bieži tiek audzēta kā telpaugs.
Kliedziens (1996. gada filma)
"Kliedziens" (en) ir 1996. gada ASV melnās komēdijas šausmu filma, kuras režisors ir Vess Kreivens. Filmā galvenās lomas atveido Deivids Ārkets, Neve Kempbela, Kortnija Koksa, Metjū Lilards, Rouza Makgauana, Skits Ulričs un Drū Berimora.
Mangina kalanhoja
Morfoloģija
Mangina kalanhoja ir mūžzaļš, daudzgadīgs, nokarens, zarots, samērā ātri augošs sukulents ar gariem, skraji lapotiem stumbriem. Telpās izaug līdz 50-60 cm gariem, resniem diegveida dzinumiem. Apakšējā stumbra daļa pārkoksnējas, kaila. Lapas ir sulīgas, zaļgani brūnas (bet saulē var iegūt sarkanu nokrāsu) un var sasniegt 3 cm garumu un 1,5 cm platumu. Dzinuma galotnē pagara, ziedkopa ar spilgti sarkaniem vai oranžiem, nokareniem, zvanveida ziediem.
Kliedziens (1996. gada filma)
Filma ir par vidusskolas skolnieci Sidniju Preskotu (Kempbela), kura kļūst par mērķi kādam noslēpumainam slepkavam ar Ghostface kostīmu.
"Kliedziens" satirizē vairākas populāras šausmu filmas, kā "Helovīns" (1978), "Piektdiena, trīspadsmitais" (Friday the 13th, 1980) un paša Kreivena filmu "Šausmas Gobu ielā" (1984). Filma saņēma pozitīvus kritiķu vērtējumus un bija komerciāli veiksmīga, nopelnot 173 miljonus ASV dolārus, kļūstot par visu laiku ienesīgāko šausmu filmu, līdz to 2018. gadā pārspēja "Helovīns" (Halloween). Filmai ir iznākuši četri turpinājumi, bet tikai "Kliedziens 2", kas tika izlaista nākamajā gadā, sasniedza līdzīgus komerciālus un kritiskus panākumus. "Kliedziens" saņēma trīs Saturna balvas un vienu MTV kino balvu.
Mangina kalanhoja
Morfoloģija
Zied februārī, martā.
Izplatība
Mangina kalanhoja savvaļā sastopama tropu un subtropu joslās Dienvidu Madagaskarā smilšainos, akmeņainos, trūdvielām nabadzīgos pustuksnešos, savannās, stepēs, kalnos un piekrastēs.
Rubīna šokolāde
Rubīna jeb tumši sarkanā šokolāde (en) ir Šveices šokolādes un kakao ražotāja Barry Callebaut 2017. gadā atklāts jauns šokolādes veids, ko uzņēmums izstrādāja vairāk nekā 10 gadus. To ražo no īpašām Ruby kakao pupiņām, kuru sārtā krāsa un ogām līdzīgā garša tiek iegūta dabīgi.
2018. gada 14. februārī, Valentīna dienā, Nestle Japānā un Dienvidkorejā sāka pārdot rubīna šokolādes KitKat. Eiropas veikalos KITKAT Chocolatory Sublime Ruby pirmoreiz parādījās tā paša gada aprīlī Lielbritānijā, bet Latvijā — maijā.
Centra seņūnija
Centra seņūnija (lt) ir seņūnija Lietuvā, Kauņas apriņķa Kauņas pilsētas pašvaldībā. Aizņem pilsētas vēsturisko centru.
Ļaunais Santaklauss 2
"Ļaunais Santaklauss 2" (en) ir 2016. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors ir Marks Voterss. Galvenās lomas atveido Billijs Bobs Torntons, Tonijs Kokss, Brets Kelijs un Ketija Beitsa. Filmas pirmizrāde notika 2016. gada 23. novembrī ASV. Filma ir 2003. gada filmas "Ļaunais Santaklauss" turpinājums.
Filmā Vilijs kopā ar savu māti cenšas aplaupīt kādu labdarības fondu.
Anrī Bukērs
Žils Anrī Bukērs (fr; dzimis, miris ) bija franču airētājs, olimpiskās zelta medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs Bukērs startēja stūrmaņa četrinieku airēšanas disciplīnā. Viņš bija viens no Francijas airēšanas komandas Cercle de l'Aviron Roubaix dalībniekiem. Komanda šajā disciplīnā izcīnīja zelta medaļu, startējot pirmajā fināla braucienā.
Stobrziedu kalanhoja
Stobrziedu kalanhoja (Kalanchoe tubiflora) ir augu suga kalanhoju ģintī. Dabā tā sastopama Madagaskaras dienvidos, kā arī mūsdienās bieži tiek audzēta kā telpaugs, un ir uzskatāma par invazīvu sugu.
Morfoloģija
Stobrziedu kalanhoja ir mūžzaļš, daudzgadīgs, stāvs, nezarots sukulents, kurš aug ātri un var sasniegt 50-60 cm augstumu. Apakšējā stumbra daļa pārkoksnējas, kaila. Lapas garas, apaļas trubveida, pelēkzaļas ar brūniem plankumiem, sulīgas. Līdzīgi kā citām kalanhojām, piemēram, Degremona kalanhojai, lapu galos veidojas vairvasas — pumpuri, ar kuriem augs vairojas. Dzinuma galotnē gara, zarota ziedkopa ar sārtiem brūngani violetiem, nokareniem, zvanveida ziediem.
Zied ziemā, pavasarī.
Izplatība
Stobrziedu kalanhoja savvaļā sastopama tropu un subtropu joslā dienvidu Madagaskarā, smilšainos, akmeņainos, trūdvielām nabadzīgos pustuksnešos, savannās, stepēs, kalnos un piekrastēs.
Jānis Dzintars
Jānis Dzintars, īstajā vārdā Valdis Klucis (1928—2007) bija latviešu padomju darbinieks, vēlāk vēsturnieks. Latvijas Republikas Augstākās padomes deputāts (1990—1993), viens no tiem deputātiem, kas nebalsoja par Latvijas neatkarības deklarāciju un iesaistījās frakcijā "Līdztiesība".
Dzīvesgājums
Dzimis 1928. gada 10. aprīlī Lībagu pagastā. Pēc Otrā pasaules kara bija Lībagu pagasta komjauniešu vadītājs (1945—1946), piedalījies nacionālo partizānu un viņu atbalstītāju pratināšanās. 1949. gadā uzņemts PSKP, no 1954. gada darbojies Latvijas PSR drošības orgānos, ieguvis apakšpulkveža pakāpi.
1961. gadā beidza mācības PSKP CK Augstākajā partijas skolā žurnālistikas specialitātē un tika norīkots darbā Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas Vēstures institūtā. Kopā ar līdzautoriem sarakstīja grāmatu "Latviešu tautas cīņa Lielajā Tēvijas karā" (1966). Atmodas kustības laikā aktīvi cīnījās pret Latvijas neatkarības atjaunošanu. 1990. gadā viņu ievēlēja Latvijas Augstākajā padomē no 14. Rīgas vēlēšanu apgabala. Darbojās AP Aizsardzības un iekšlietu komisijā, pēc Augusta puča izgāšanās 1991. gadā pārcēlās uz dzīvi Maskavā.
Miris 2007. gada 30. decembrī Maskavā, urna ar viņa pelniem 2008. gada februāra sākumā pārvesta uz Latviju un apbedīta Lībagu kapos.
Frīdrihs fon Līdinghauzens Volfs
Barons Frīdrihs fon Līdinghauzens Volfs (de; dzimis, miris ) bija Daugavpilī dzimis Volfu fon Līdinghauzenu dzimtas jezuīts, diplomāts, teoloģijas un filozofijas profesors, Svētās Romas imperatora Leopolda I uzticības persona, Vroclavas Universitātes dibinātājs un tās pirmais kanclers.
Kalpojis par pāžu Jana II Kazimira galmā. 16 gadu vecumā iestājās Jezuītu ordenī. Mācījies jezuītu skolās Braunsbergā, Neisē un Olmicā. No 1661. līdz 1671. gadam studēja teoloģiju un filozofiju Prāgas Kārļa Universitātē, kur jau mācību laikā pasniedza. 1671. gadā ordinēts par priesteri. 1675. gadā kļuva par Kārļa Universitātes filozofijas doktoru. No 1687. līdz 1691. gadam un no 1694. līdz 1697. gadam Breslavas jezuītu kolēģijas rektors. Imperatora Leopolda I uzdevumā pildījis diplomātiskus uzdevumus Hanoverā un Prūsijā. Atteicās no iespējas kļūt par Prāgas arhibīskapu, kaut imperators to piedāvāja.
Žans Ko
Žans Batists Albērs Žozefs Ko (fr; dzimis, miris ) bija franču airētājs, olimpiskās zelta medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Ņikita Aivazjans
Ņikita Aivazjans (ru; dzimis ) ir armēņu izcelsmes Krievijas šahists.
Biogrāfija
Ar šahu sācis nodarboties četru gadu vecumā. Maskavas Tigrana Petrosjana šaha skolas audzēknis, Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātu dalībnieks. 2007. gadā Batumi kļuvis par pirmo Eiropas jauniešu šaha čempionāta uzvarētāju U8 vecuma grupā zēniem.
S. Darjus un S. Girēna lidlauks
S. Darjus un S. Girēna lidlauks, arī Aleksotas lidlauks (lt; ICAO:EYKS) ir neliels lidlauks, kas atrodas Kauņas pilsētas Aleksotas seņūnijā, pilsētas dienvidrietumu nomalē.
Lidaluks izveidots 1915. gadā Pirmā pasaules kara laikā, kad Vācija veiksmīgi ieņēma Kauņas cietoksni. Starp pasaules kariem Aleksotas lidosta kalpoja kā Lietuvas gaisa spēku galvenā bāze. Šeit tika izmēģinātas arī pirmās lietuviešu konstruātās lidmašīnas Dobi un ANBO. Tā kā Kauņa tolaik bija faktiskā Lietuvas galvaspilsēta, Aleksotas lidotsa bija galvenā civilā lidosta valstī. Lidojumi notika arī uz Rīgas Spilves lidostu.
Pēc Lietuvas okupācijas līdz 1993. gadam, kad Krievijas armija pameta Lietuvu, lidosta kalpoja militāriem mērķiem. 20. gadsimta piecdesmitajos gados atsākās civilie lidojumi uz dažādām PSRS pilsētām, tomēr īsā skrejceļa dēļ lidostu varēja apkalpot ierobežots skaits lidaparātu modeļu. 1988. gadā regulārie civilie lidojumi tika pārcelti uz Kauņas starptautisko lidostu.
1993. gadā lidlauks tika nosaukts Lietuvas lidotāju Stepona Darjus un Stasja Girēna vārdā. Bijušajā lidostas pasažieru terminālī iekārtots Lietuvas aviācijas muzejs.
Mūris
Mūris ir vertikāla, stabila struktūra, kas norobežo kādu teritoriju vai zemi, kā arī atsevišķos gadījumos veic noteiktu teritoriju aizsardzības funkcijas. Mūris būvēts no akmeņiem vai ķieģeļiem, kas savā starpā sastiprināti ar kaļķu vai cementa javu. Iekštelpās mūris ir kā siena, bet ārpus telpām mūris var būt žogs, kas nosaka noteiktas robežas, norobežo ganības, ierobežo iekļūšanu noteiktā teritorijā. Mūris var kalpot arī kā barjera uz robežas, piemēram, Berlīnes mūris, Lielais Ķīnas mūris.
Monsoro
Monsoro (fr, ) ir Francijas komūna Luāras reģionā. Ciems atrodas 250 km uz dienvidrietumiem no Parīzes, Luāras upes krastā Luāras ielejā, kas ir UNESCO Pasaules mantojuma objekts. Monsoro ir atzīts par vienu no skaistākajiem Francijas ciemiem. 2016. gadā Monsoro dzīvoja 449 cilvēku. Ciemā atrodas Monsoro pils.
Demogrāfiskie dati
Demogrāfiskie dati (Monsoro) Sources: 1793-1999, 2006-2016
Brawl Stars
Spēles gaita
Brawl Stars spēlētāji cīnās pret citiem spēlētājiem vai MI pretiniekiem dažādos spēles režīmos. Spēlētāji var izvēlēties kādu no tēliem saukti par brawlers, kurus viņi ir ieguvuši no kastēm, Brawl Pass, trofeju ceļu vai iegādājušies veikalā, lai izmantotu kaujās.
Brawl Stars ir dažādi spēles režīmi, no kuriem spēlētāji var izvēlēties vienu, katram no tiem ir atšķirīgs mērķis. Spēlētāji var uzaicināt draugus, lai sacenstos pret citām komandām, iegūtu balvas.
Turklāt var iegādāties skinus (Skins) par dārgakmeņiem (Gems) vai zvaigžņu punktiem (Star Points) vai atbloķēt tās caur Brawl Pass, kas ļaus mainīt tēlu ārējo izskatu, animāciju un/vai skaņas.
Brawl Pass
2020. gada maijā spēles atjauninājumā tika pievienota jauna atalgojuma sistēma "Brawl Pass". Brawl Pass ir spēles kaujas caurlaides versija. Kad spēlētāji sacenšas kaujās, viņi nopelna žetonus, lai virzīties uz priekšu Brawl Pass. Ar šo caurlaidi spēlētāji var nopelnīt kastes, dārgakmeņus (Gems), skinus (Skins), ikones (Pins) (emocijzīmes, ko var izmantot kaujā vai komandu spēļu zālē), monētas, jaudas punktus (Power Points) un Brawlers tēlu. Visiem spēlētājiem pēc noklusējuma ir bezmaksas Brawl Pass. Par dārgakmeņiem (Gems) spēlētāji var iegādāties Brawl Pass premium.
Power League
Power League ir sacensību reitinga sistēma, kas spēlei tika pievienota 5. sezonā. Tā aizstāja Power Play sistēmu. Spēlētāji šo sistēmu atbloķē, saņemot 4500 trofeju. Kopumā ir 19 rangi no bronzas pirmās līdz meistaram. Katra sezona ilgst divus mēnešus, izņemot pirmo sezonu, kas beidzas 5. sezonas beigās. Power League sezonas beigās spēlētāji saņem zvaigžņu punktus (Star Points) atkarībā no sava ranga.
Spēlētāji Power League var piedalīties individuāli vai ar trīs cilvēku komandām. Uzvarētājs tiek noteikts pēc labāko trīs komandu formāta, neizšķirti netiek ieskaitītas. Katra spēle sākas ar nejauši izvēlētu spēles režīmu un karti. Līderis no abām komandām izvēlas Brawler, kurš tiks aizliegts. Visiem sešiem spēlētājiem spēlē jāspēlē ar citu Brawler. Progress ir atkarīgs no dažādiem faktoriem, tostarp pretinieku rangiem.
Club League
Club League jeb Klubu līga tika ieviesta 9. sezonā kā jaunas iknedēļas sacensības starp klubiem, kurās astoņi klubi sacenšas nedēļas trešdienas, piektdienas un svētdienas dienās. Lai spēlētu, ir nepieciešamas biļetes. Klubi sacenšas, lai iegūtu pēc iespējas vairāk Kluba trofeju. Spēlētāji, kas spēlē ar citiem kluba biedriem, saņem atalgojumu, nopelnot vairāk klubu trofeju klubam. Pēc katras sacensību dienas klubi ieņem vietas reitingā uz klubu trofeju pamata, lai nopelnītu klubu punktus.
Kad līga beidzas katrā pirmdienā, klubi ieņem vietas reitingā uz kluba punktiem, lai noteiktu, vai klubs tiek paaugstināts vai pazemināts amatā, kā arī apbalvojumu skaits. Klubu rangi ir tādi paši kā Power League rangi, kur virzība sākas ar Bronze I. Katrs kluba biedrs beigās saņem klubu monētas, kas balstās uz kluba un tā biedra darba rezultātiem, ko var izmantot klubu veikalā.
Katrā sezonā ir jauns Brawl Pass un Power League. Katrai sezonai ir pievienotas jaunas skinas (Skins), kas tematiski atbilst sezonai.
Jamaika olimpiskajās spēlēs
Jamaika olimpiskajās spēlēs pirmoreiz piedalījās 1948. gadā, kad vasaras olimpiskās spēles notika Londonā. Kopš tā laika tā ir piedalījusies praktiski visās vasaras olimpiskajās spēlēs, izņemot 1960. gada Romas spēles. 1960. gada Romas spēlēs tā startēja Britu Vestindijas sastāvā. Kopš 1988. gada Kalgari spēlēm piedalās arī ziemas olimpiskajās spēlēs, izņemot 2006. gada Turīnas spēles.
Visvairāk medaļu no Jamaikas sportistiem olimpiskajās spēlēs līdz šim ir ieguvusi Merlīna Otija, viņa kopumā ir ieguvusi 9 medaļas. Taču Useins Bolts ir ieguvis kopumā 8 medaļas, visas zelta un ir uzskatāms par nopelniem bagātāko Jamaikas atlētu.
Medaļu tabulas
Skatīt arī: olimpisko medaļu skaits pēc valsts
Medaļām bagātākie sportisti
''Šajā tabulā apkopoti tikai tie sportisti, kas pēc Starptautiskās olimpiskās komitejas datiem pārstāvot Jamaiku ir ieguvuši četras vai vairāk olimpiskās medaļas. Pārējos sportistus skatīt uzskaitījumā.''
Latvija 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
'''Latvija 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs''' bija viena no 91 valsts, kas startēja 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Pekinā no 2022. gada 4. februāra līdz 20. februārim. Latvijas sportistu delegāciju olimpiskajās spēlēs veidoja 57 sportisti (47 vīrieši un 10 sievietes) 11 ziemas olimpiskajos sporta veidos. Latvijas Olimpiskās delegācijas vadītājs bija Kārlis Lejnieks. Latvijai šīs bija 12. ziemas olimpiskās spēles.
Cīņas sports olimpiskajās spēlēs
Cīņas sports pirmoreiz tika iekļauts 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās un no tā laika ir katru nākamo spēļu programmā, izņemot 1900. gada vasaras olimpiskās spēles Parīzē.
Latvija 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
25 Latvijas sportistiem šīs bija pirmās olimpiskās spēles, savukārt četriem Latvijas sportistiem šīs bija piektās olimpiskās spēles (brāļi Tomass un Martins Dukuri, Andris un Juris Šici). Komandas vidējais vecums bija 25,5 gadi. Baiba Bendika bija vienīgā sportiste, kura startēja divos sporta veidos — biatlonā un distanču slēpošanā. Pēc 86 gadu pārtraukumu Latvija bija pārstāvēta ziemeļu divcīņā. Pēc iepriekšējo olimpisko spēļu izlaišanas šajā olimpiādē atkal piedalījās Latvijas hokeja izlase. No individuālajām disciplīnām visvairāk sportistu (10) bija kamaniņu braukšanā.
Latvijas karognesēji olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija hokejists Lauris Dārziņš un kamaniņu braucēja Elīza Tīruma. Elīza kļuva par pirmo Latvijas sportisti — sievieti, kas nesusi Latvijas karogu ziemas olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā. Noslēguma ceremonijā Latvijas karogu nesa bobsleja stūmējs Matīss Miknis.
Cīņas sports olimpiskajās spēlēs
1896. gadā olimpiskajās spēlēs cīkstoņi sacentās grieķu-romiešu stilā brīvā svara kategorijā. 1904. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Sentluisā cīkstoņi bija sadalīti svara kategorijās un sacensības notika tikai brīvajā cīņā. Sākot ar 1908. gada vasaras olimpiskajām spēlēm Londonā dalībnieki sacentās abos stilos, tikai 1912. gadā Stokholmā cīņas notika grieķu-romiešu stilā. Sākotnēji sacentās tikai vīrieši, sieviešu brīvā stila cīņa tika ieviesta 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās.