cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aleksandrs Aleksandrovičs
Dzīvesgājums
Dzimis Daugavpilī, galveno dzelzceļu darbnīcu amatnieka — lējēja ģimenē. No 1921. gada strādāja dažādos uzņēmumos kā strādnieks. 1924. gadā iestājās Komunistu partijā.
1928. gadā ievēlēts Daugavpils domē no Strādnieku saraksta. Apcietināts par nekārtību organizēšanu.
1929. gadā viņu apcietināla kā galveno bezdarbnieku kūdītāju pret policiju, vēlāk pret drošības naudu atbrīvoja.
1930. gadā aizturēts, mēģinot pāriet Latvijas—PSRS robežu pie Zilupes, lai izvairītos no apsūdzībām.
Līdz 1940. gadam vairākkārt apcietināts, sēdēja cietumā un bija katorgā apmēram 8 gadus.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā kļuva par Tautas Saeimas deputātu no Latgales apgabala. 1940. gada novembrī iecelts par Latvijas dzelzceļa politiskās daļas priekšnieku.
1941. gadā bija Daugavpils rūpniecības strādnieku arodbiedrības priekšsēdētājs.
Pēc kara beigām 1947. gadā strādāja Dzelzceļa pārvaldē Rīgā.
Tvnet.lv
tvnet.lv ir informatīvi izklaidējošs portāls. Tas ir viens no lielākajiem Latvijas ziņu portāliem. Darbojas kopš 2000. gada un pieder SIA TV NET.
Portālā pirmais raksts tika publicēts 2000. gada 21. jūnijā. Dienā vidēji tiek publicēti 100 raksti.
2013. gada decembrī tvnet.lv bija Latvijas otrais apmeklētākais ziņu portāls (pēc Delfi) un ceturtā apmeklētākā vietne.
Portāla galvenās sadaļas:
Krievu valodā ir sadaļa rus.tvnet.lv. Portāla izmantošanai mobilajās ierīcēs izveidota versija m.tvnet.lv. 2012. gadā izveidots jauns dzīvesstila portāls sejas.lv, kas vēlāk integrēts tvnet portālā kā sejas.tvnet.lv.
Aljē (departaments)
Aljē ir departaments Francijas centrālajā daļā, Overņas-Ronas-Alpu reģionā. Tas ir viens no pirmajiem 83 departamentiem, kas tika izveidoti franču revolūcijas laikā 1790. gada 4. martā. Departamenta nosaukums ir cēlies no caur departamentu plūstošās Aljē upes nosaukuma. Lielākās pilsētas ir Monlisona, Višī un Mulīna (departamenta administratīvais centrs).
Lielais akmens
Lielais akmens var būt:
Gribuļi (Gaigalavas pagasts)
Gribuļi ir ciems Gaigalavas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 248 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Strūžānu Vissvētās Trīsvienības Romas katoļu baznīca.
Joannis Puls
Joannis Puls (gr) bija grieķu paukotājs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.
1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Puls olimpiskajās spēlēs startēja paukošanā ar floreti. Viņš šajā disciplīnā trīs cīņu rezultātā uzvarēja Anrī Delabordu, bet zaudēja Anrī Kallo un Periklam Pjerakam-Mavromihalim. Kopvērtējumā viņš ieņēma 7./8. vietu, kopā ar savu tautieti Georgiju Balakaki.
Tinginae
Tinginae Laporte, 1832 ir tīklblakšu dzimtas (Tingidae) apakšdzimta.
Ančiņu Velnakmens
Ančiņu Velnakmens (arī Lielais akmens, Upurakmens, Velna klēpis, Ančiņu Velna akmens) ir dižakmens Ogres novada Lauberes pagastā. Atrodas ceļa malā 300 metru uz dienvidrietumiem no Ančiņu mājām. Dižakmens ir saplaisājis četrstūra formas ragmāņa gneiss ar stāvām malām un ar biotīta granīta dzīslu. Akmens ir sena kulta vieta un kopš 1967. gada aizsargājams arheoloģijas piemineklis. Akmens virspusē garens iedobums, kurā krājas lietusūdens. Agrākos laikos izmantots kā ziedošanas vieta un vēl 19. gadsimta beigās pie tā pulcējušies ļaudis un uz akmens kūruši uguni.
Džosija Makrakens
Džosija Kelvins Makrakens (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu futbolists un vieglatlēts. Startējis 1900. gada olimpiskajās spēlēs vieglatlētikā, kur izcīnīja divas olimpiskās medaļas.
Jaunība
Makrakens ir dzimis Linkolnas apgabalā, Tenesī štatā. Viņa agrākie zināmie olsterskotu senči apmetās Pensilvānijā pirms Francijas un indiāņu kara. Makrekens uzaudzis dievbijīgā presbiteriešu ģimenē. Kad Makrekenam bija astoņi gadi, viņa vecāki pārcēlās uz Gārnetu, Kanzasas štatā, un līdz 17 gadu vecumam ģimene dzīvoja Sterlingā, Kanzasā. Makrekens izcēlās ar savu parasmi gan futbolā, gan vieglatlētikā. Viņu pieņēma darbā Kanzasas Universitātē, Kornela Universitātē un Pensilvānijas Universitātē. 1896. gadā viņš spēlēja futbola klubā Kanzasas "Jayhawks". 1899. gadā viņš bija Vis-Amerikas futbola izlases spēlētājs un vēlāk tika iekļauts Koledžas futbola slavas zālē.
Pēc 14 gadu nodzīvošanas Kanzsasā Makrakens 1896. gadā pārcēlās no Kūpera koledžas, tagadējās Stērlinga koledžas, uz Pensilvānijas Universitāti. Universitātē Makrakens ieguva medicīnas grādu. Atrodoties Pensilvānijas Universitātē Makrakens bija daudzpusīgs sportists. Viņš četrus gadus spēlēja universitātes komandā futbolu, bija vieglatlēts un vingrošanas komandas loceklis.
Olimpiskās spēles
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē Makrakens startēja trijās vieglatlētikas disciplīnās. No šīm trijām disciplīnām viņš divās izcīnīja olimpiskās medaļas. Sudraba medaļu, ar rezultātu 12,85 metri, viņš ieguva lodes grūšanā, kur piekāpās tikai savam tautietim Ričardam Šeldonam. Bronzas medaļu, ar rezultātu 43,58 metri, viņš ieguva vesera mešanā. Šajā disciplīnā viņš piekāpās saviem tautiešiem Trakstanam Heiram un Džonam Flenegenam. Savukārt diska mešanā viņš ieguva 10. vietu ar rezultātu 32,00 metri.
Vēlākā dzīve
Pēc Pensilvānijas Universitātes Medicīnas skolas beigšanas Makrakens palika iesaistīts koledžas futbolā gan kā spēles oficiālais, gan kā treneris. Viņš pabeidza medicīnas praksi Kolumbijas Universitātē un medicīnas rezidentūru Pensilvānijas Universitātes slimnīcā.
1906. gadā Pensilvānijas Universitātes Kristīgo apvienība nosūtīja Makrakenu uz Ķīnu, lai Guandžou izveidotu kristiešu medicīnas skolu. Makrakens no 1907. līdz 1913. gadam strādāja Guandžou Universitātes Medicīnas skolas prezidenta amatā un pēc tam no 1914. līdz 1942. gadam kā Pensilvānijas Medicīnas skolas (vēlāk Šanhajas Svētā Jāņa Universitātes daļa) dekāns Ķīnā. Ķīnā viņš apmācīja ķīniešu ārstus un pilnveidoja esošās medicīnas zināšanas. Kad japāņi okupēja Ķīnu 1942. gadā, Makrakens un viņa ģimene tika izraidīti un Šanhajā ievietoti uz itāļu kuģa klāja. Viņu bēgšanai no Ķīnas bija nepieciešama Šveices konsulāta palīdzība.
Otrā pasaules kara laikā Makrakens bija majors ASV Sabiedrības veselības iestādē. Džosija sieva Helēna un viņa meita Marija abas kara laikā nomira ASV. Pēc kara Makrekens uz vēl vienu gadu atgriezās Šanhajā, pirms veselības apsvērumu dēļ bija spiests atgriezties ASV. Pensijas laikā Makrekens turpināja vākt līdzekļus Ķīnas slimnīcām un medicīnas skolām līdz komunistu valdības pārņemšanai 1952. gadā.
Makrakens nomira 88 gadu vecumā 1962. gada 15. februārī un ir apglabāts kopā ar sievu Helēnu un meitu Mēriju Makrakenu Vudlinas kapos, Bronksā, Ņujorkā.
1956. gada 23. maijā viņš tika ievēlēts Pensilvānijas Universitātes Slavas zālē. 2000. gada 11. novembrī viņš tika uzņemts Pensilvānijas Universitātes Vieglatlētlētikas slavas zālē. 2008. gadā Pensilvānijas Universitātes Kristīgo apvienība nodibināja Dr. Džosija K. Makrakena biedrību. 2010. gadā Makrakens tika iekļauts Kanzasas sporta slavas zālē.
2017. gada FIFA Konfederāciju kauss
2017. gada FIFA Konfederāciju kauss bija desmitais Konfederāciju kausa turnīrs. Tas notika Krievijā no 2017. gada 17. jūnija līdz 2. jūlijam. Turnīru organizēja FIFA, un tas notika gadu pirms 2018. gada Pasaules kausa izcīņas finālturnīra, kas arī notiks Krievijā.
Krievija tika izsludināta kā rīkotājvalsts 2010. gada 2. decembrī, pēc tam kad arī tika izsludināta kā 2018. gada FIFA Pasaules kausa rīkotājvalsts. Turnīri notika četros dažādos stadionos, četrās dažādās pilsētās: Sanktpēterburgā, Maskavā, Kazaņā un Sočos. Šī bija pirmā reize kad turnīru organizēja Krievija un trešā reize kad turnīrs norisinās Eiropas kontinentā. Kā rīkotājvalsts, Krievija automātiski kvalificējās turnīram, vēl tai pievienojās visu 6 konfederāciju čempioni un 2014. gada Pasaules čempioni, Vācija.
Brazīlija, kura uzvarēja visus trīs iepriekšējos Konfederāciju kausus (2005, 2009, 2013) nekvalificējās pirmo reizi kopš 1995. gada, pēc tās zaudējuma Paragvajai 2015. gada Copa America ceturtdaļfinālos. 2015. gada AFK Āzijas kausa uzvarētāji Austrālija, kļuva par pirmo komandu kas kvalificējusies no dažādām konfederācijām, agrāk reprezentējot OFK 1997, 2001 un 2005. gadā
Par uzvarētājiem pirmo reizi kļuva Vācija, kas finālā pieveica Čīles izlasi ar 1:0.
Grupu turnīrs
Grupu turnīra izloze notika Kazaņā. Pirms izlozes komandas tika sadalītas divos grozos. 1. grozā bija rīkotājvalsts Krievija un trīs uz izlozes brīdi FIFA Pasaules rangā augstāk esošās izlases: Vācija, Čīle un Portugāle. Pārējās izlases tika ievietotas 2. grozā. No katra groza tika ielozētas pa divām komandām A un B grupās.
Katras grupas divas labākās komandas kvalificējas pusfināliem. Komandu vietu sadalījumu grupās nosaka pēc šādiem kritērijiem: Ja divām vai vairāk komandām ir vienādi visi iepriekš minētie rādītāji, tad šo komandu vietu sadalījumu nosaka:
Visi laiki pēc turnīra norises vietas laika (UTC+3; Maskavas laiks), sakrīt arī ar Latvijas laiku.
Karameles
Karamele (no fr, kas no pt — 'dedzināts cukurs') ir no lēni karsēta attīrīta cukura šķīduma un cietes maisījuma gatavots konditorejas izstrādājums ar sausnas saturu 97—99%. Karsēšanas laikā no cukura saharozes molekulām atšķeļas ūdens un veidojas aromātiskie savienojumi — maltols, diacetils, metilglioksalāts un furāni, kas piešķir karamelēm raksturīgo krāsu, garšu un smaržu. Karameles sīkāk izdala ledenēs un pildītajās karamelēs ar ogu, riekstu, medus, piena vai liķiera pildījumiem. Atkarībā no pildījuma veida, karamelēs ir 85—93% ogļhidrātu, 0—12% tauku un 0—3,4% olbaltumvielu.
Gata Kamskis
Gata Kamskis (dzimis, Novokuzņeckā), īstajā vārdā  Gataulla Sabirovs (tt), ir tatāru izcelsmes ASV starptautiskais lielmeistars šahā (1990) un jurists.
Jaunība
Piedzimis tatāru ģimenē Sibīrijā. Šahu iemācījies spēlēt 7 gadu vecumā. Šaha spēles pamatus apguvis Ļeņingradā un Kazaņā. 1987. gadā uzvarējis PSRS junioru čempionātā Kapsukā. 1988. gadā Ivanofrankivskā atkārtojis šo panākumu.
Pārcelšanās uz ASV
1989. gadā Kamska ģimene saņēmusi politisko patvērumu ASV. Pēc emigrācijas izvirzījies par vienu no ASV spēcīgākajiem šahistiem. 1990. gadā kopā ar Vasiļu Ivančuku uzvarējis starptautiskajā turnīrā Tilburgā. Tajā pat gadā debitējis starpzonu turnīrā Manilā, kur, būdams vienīgais dalībnieks bez FIDE titula, ieguvis 5,5 punktus no 13 iespējamiem. 1991. gadā pirmo reizi uzvarējis ASV šaha čempionātā.
Pasaules čempiona nosaukuma pretendents
1993. gadā vienlaicīgi startēja divi Pasaules šaha čempiona izcīņas cikli, kurus organizēja FIDE un Profesionālā šaha asociācija (PCA). Abos ciklos Kamskis iekļuva pretendentu mačos. 1994. gadā PCA cikla ceturtdaļfinālā viņš uzvarēja Vladimiru Kramņiku ar 4½:1½, pēc tam pusfinālā sagrāva Naidželu Šortu ar 5½:1½, bet finālā 1995. gadā nācās atzīt Višvanatana Ananda pārākumu ar 4½:6½. Paralēlajā FIDE ciklā 1994. gadā Kamskim izdevās pusfināla mačā pieveikt Anandu ar 6:4, bet finālā viņš neatstāja nekādas cerības Valērijam Salovam - 5½:1½. 1996. gadā Elistē notika Kamska mačs par FIDE Pasaules šaha čempiona nosaukumu ar Anatoliju Karpovu. Pieredzējušā Karpova pārsvars neradīja šaubas - 10½:7½ (+6, −3, =9). Zaudējuma iespaidā Kamskis nolēma beigt savu šahista karjeru.
Jurists
Pēc mača par Pasaules čempiona nosaukumu Kamskis pabeidza savu izglītību - sākumā tās bija mācības jūras medicīnas akadēmijā, pēc tam - jurista diploms Arizonas universitātē. Viņš nodibināja savu juridisko firmu Ņujorkā un apmetās uz dzīvi Longailendā. 1999. gadā Kamskis vēl piedalījās Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas un 1. kārtā zaudēja Aleksandram Halifmanam. Pēc tam viņa šaha sacensībās iestājās ilgstošāks pārtraukums.
Šahista karjeras turpinājums
2005. gadā Kamskis atgriezās profesionālajā šahā. Pasaules kausa izcīņā Hantimansijskā viņš palika 9. vietā. 2007. gadā Elistē viņš iekļuva pretendentu maču finālā, kur zaudēja Borisam Gelfandam ar 1½:3½. Tajā pat gadā Kamskis gūst savu pirmo lielāko panākumu pēc atgriešanās. Pasaules kausa izcīņas finālā viņš pieveica Alekseju Širovu ar 2½:1½. 2009. gadā Sofijā Kamskis zaudēja pretendentu finālmaču Veselinam Topalovam ar 2½:4½. 2011. gadā Kazaņā pretendentu maču pusfinālā Kamskis zaudēja Gelfandam ar 4:6. Sekmīgi spēlējis ASV šaha čempionātos: 2010., 2011. un 2013. gadā kļuvis par čempionu, bet 2012. gadā - par vicečempionu.
Upurakmens (nozīmju atdalīšana)
Upurakmens var būt:
Gata Kamskis
Komandu sacensības
Vairākkārt pārstāvējis ASV izlasi lielākajos komandu šaha turnīros: Trīskārtējais Eiropas klubu komandu šaha čempionāta uzvarētājs:
Maikls Kolinss
Maikls Kolinss (en; dzimis, miris ) bija ASV astronauts un lidotājs izmēģinātājs.
Biogrāfija
Maikls Kolinss piedzima Romā ASV militārā atašeja ģenerālmajora Džeimsa Kolinsa ģimenē. 1952. gadā viņš ieguva bakalaura grādu ASV Militārajā akadēmijā un iestājās ASV Gaisa spēkos. Pēc pilotu apmācības kursa dienēja par lidotāju. No 1954. līdz 1957. gadam viņa vienība bija dislocēta Francijā, 1961. gadā Kolinss Edvardsas aviobāzē ieguva eksperimentālo lidojumu izmēģinātājpilotu kvalifikāciju.
1963. gada oktobrī Maiklu Kolinsu uzņēma trešajā NASA astronautu grupā. Viņš gatavojās lidojumam Gemini programmā kā Gemini 7 dublieru apkalpes pilots. Pirmo lidojumu kosmosā Maikls Kolinss veica Gemini 10 misijā 1966. gada jūlijā, kuras laikā veica divas iziešanas kosmosā.
1966. gada septembrī Kolinsu iekļāva Apollo otrās pilotējamās misijas dublieru apkalpē. Pēc Apollo 2 lidojuma atcelšanas viņu pārcēla uz Apollo 8 pamatapkalpi kā komandmoduļa pilotu. 1968. gada jūlijā medicīniskās apskates laikā viņam konstatēja kakla diska trūci un veica operāciju. 1969. gada jūlijā viņš piedalījās pirmajā pilotējamā Mēness misijā Apollo 11 un bija kosmosa kuģa orbitālā bloka pilots. NASA M. Kolinss atstāja 1970. gadā.
Rolands če
Biogrāfija
rolands če dzimis Talsos, taču ilgstoši dzīvo Rīgā. Ar mūziku sācis nodarboties apmēram 2006. gadā, bet nopietnāk tai pievērsies 2016. gadā, kad izdeva debijas albumu Nimfo, kas ierakstīts anša ierakstu studijā "Dirty Deal Audio" un izdots studijā "Karaļūdens".
Maikls Kolinss
Biogrāfija
Miris pēc slimošanas ar vēzi.
Straumēšana
Straumēšana (en) ir multivides satura pārraidīšana gala lietotājam, kamēr šis saturs vēl atrodas pie pakalpojumu sniedzēja, bez nepieciešamības to lejupielādēt lietotāja datorā, t.i., saņēmējs var uzsākt faila atskaņošanu, pirms tas ir pilnībā pārsūtīts. Termins „streaming” pirmo reizi tika lietots 20. gadsimta sākumā, un var attiekties uz audio, video, teksta un citām datnēm. Pēdējos gados straumēšanas pakalpojumu izmantotāju skaits ir ievērojami audzis un tas tiek izmantots gan izklaides mērķiem, gan organizācijās, lai veiksmīgi reklamētu un pārdotu savus produktus un pakalpojumus.
Rolands če
Biogrāfija
2018. gadā izdots otrais albums "Siera plate", tāpat sadarbībā ar apvienību New Wavy un xantikvariātu izdots albums "Banda". 2019. gadā kopā ar xantikvariātu izdevis albumu "Siera plate 2". Par to kā Latvijas Mūzikas ierakstu gada labāko hip hop albumu un mūzikas producēšanu (kā labākais 2019. gada studijas producents) ticis nominēts Latvijas mūzikas ierakstu gada balvai Zelta mikrofons.
Straumēšana
Strīmings jeb mūzikas failu straumēšana internetā arī palīdz mūsdienu legālās mūzikas industrijai — vairāk kā 50% satura šobrīd tiek lietots digitāli, līdz ar to tiek piedāvāti jauni veidi, kā nodrošināt legāla satura pieejamību.
Rolands če
Biogrāfija
No 2020. gada 23. oktobra Latvijas Radio 5 vada hiphopam veltītu raidījumu "REPortāža".
Diskogrāfija
Albumi
Straumēšana
Vēsture
Mūzikas straumēšanas pirmsākumi meklējami 20. gadsimta 20. gados, kad ģenerālis Džordžs O. Skvairs izveidoja patentu sistēmai, ar kuras palīdzību signāls var tikt pārraidīts un uztverts elektroniskā veidā, kas vēlāk kļuva par „mūziku” — sistēmu, caur kuru nepārtraukts mūzikas signāls tiek nogādāts līdz tās komerciālam lietotājam, bez nepieciešamības izmantot radio. Tā saucamā „liftu mūzika” kļuva par ļoti pieprasītu produktu dažādās komerciālās vidēs — veikalos, viesnīcu uzgaidāmajās telpās, uz kruīza kuģiem, lidostās, liftos un citur. Pēc 1990.gada, paaugstinoties interneta pieejamībai un tehnoloģiju attīstībai, radās iespēja līdzīgums pakalpojumus darīt pieejamus arī vidusmēra patērētājam. Mūsdienu personālo datoru iespējas ļauj mūzikas straumēšanu padarīt par ikdienā pieejamu pakalpojumu.
Video straumēšana
Video straumēšana ir multivides straumēšanas veids, kurā dati no video faila nepārtraukti tiek pārsūtīti uz attālo lietotāju. Tas ļauj skatīt tiešsaistes video, to nelejupielādējot datorā vai citā ierīcē. Mūdienās šāda funkcija ir pieejama daudzās izklaides platformās, piemēram, Netflix, YouTube, Twitch, Go3 u.c.
Spēles video straumēšana
Spēles video straumēšana ir darbība, kurā cilvēki sevi straumē, spēlējot spēles, dzīvu auditoriju tiešsaistē. Šī prakse kļuva populāra 2010. gadu vidū ASV interneta vietnē Twitch un pēc tam izplatījās YouTube Live, Facebook Live.
Viedtelevīzijas straumēšana
Viedtelevīzijas straumēšana ļauj atskaņot filmas un TV programmas jūsu televizorā, tālrunī vai datorā tieši no interneta, neizmantojot to lejupielādes. Viedtelevīzijas straumēšana izmantošana ir koncentrēta uz straumēšanas video platformām pēc pieprasījuma (on demand), piemēram, Netflix, Hulu, Amazon Prime Video vēl Latvijas straumēšanas Go3, Tet+, LMT Viedtelevīzija u.c.
2021. gada oktobrī lielākā straumēšanas platforma ir Netflix ar 209 miljoniem abonentu.
Mūzikas straumēšana
Mūzikas straumēšana ir licencēta mūzikas kataloga izplatīšana interneta vidē, kas pieejama par noteiktu nelielu mēneša abonēšanas maksu. Mūzikas katalogā bieži vien tiek piedāvāti visu lielāko mūzikas izdevniecību katalogi vienuviet, ar iespēju piekļūt neierobežotam datu apjomam par noteiktu mēneša maksu. Nereti pakalpojuma sniedzējs nodrošina iespēju piekļūt failiem arī ārpus tiešsaistes režīma, balstoties uz augstāku abonēšanas maksu, nevis individuālu ierakstu cenu. Datu apjoma dēļ serviss ir parocīgs, lai veidotu sadarbību ar telekomunikāciju tīkliem un tas ir inovatīvs produkts ar plašām iespējām nākotnē. Pasaulē vadošie mūzikas straumēšanas piedāvātāji ir Spotify Amerikas Savienotajās Valstīs un Skandināvijā, Deezer Eiropā, Rdio, Beats, Wimp un citi.
Autortiesību un blakustiesību jautājumi
Oficiālu mūzikas straumēšanas pakalpojumu izmantošana, tos abonējot, ir legāla. Straumēšanas nodrošinātājam ir jābūt noslēgtam līgumam ar autortiesību sargājošām organizācijām, kā AKKA/LAA Latvijā, savukārt blakustiesības tiek licencētas ar tiesību īpašniekiem individuāli. Autortiesību organizācijas procenti variē no 8-12% no abonēšanas maksas. Fonogrammu īpašniekiem pienākošies procenti ir vairākas reizes augstāki.
Gribuļi (Kombuļu pagasts)
Gribuļi ir ciems Kombuļu pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 270 km attālumā no Rīgas.
Bruņurupuči nindzjas 2 (2016. gada filma)
"Bruņurupuči nindzjas 2" (en) ir 2016. gada supervaroņu filma, kas balstīta uz izdomātu tāda paša nosaukuma supervaroņu komandu. Filmas režisors ir Deivs Grīns. Galvenās lomas filmā atveido Megana Foksa, Vills Ārnets, Lora Linnija, Stīvens Amels, Noels Fišers, Džeremijs Hauards, Pīts Ploszeks, Alans Ričsons un Tailers Perijs. Filmas pirmizrāde notika Mehiko. Filma ir turpinājums 2014. gada filmai "Bruņurupuči nindzjas".
Divus gadus pēc Šrēdera apturēšanas Bruņurupuči uzzina, ka Šrēders ir izbēdzis un meties uz vienu roku ar zinātnieku Baksteru Stokmanu, lai pārņemtu pasauli. Tomēr Šrēders un Baksters nav vienīgie ļaundari, kas jāaptur Bruņurupučiem — bēdīgi slavenajam Krangam ir vēl lielāki un vēl ļaunāki plāni pasaules iekarošanai.
Ulukhaktūka
Ulukhaktūka (en, ikt — ‘vieta, kur ir materiāli ulu [naža] izgatavošanai’), līdz 2006. gadam Holmena (en), ir inuitu ciems Kanādā, Ziemeļrietumu Teritorijās. Izvietojusies Viktorijas salas rietumos Amundsena līča krastā. Ziemeļos no ciema atrodas Ulukhaktūkas/Holmenas lidosta.
Vēsture
Apdzīvotā vieta sāka veidoties 1937. gadā, kad šajā vietā apmetās inuita Natkusiaka ģimene. Pēc diviem gadiem uz šejieni no Volkera līča tika pārcelta Hudson's Bay Company faktorija, kā arī atvērta katoļu misija. Sākotnēji nodēvēta par godu Edvarda Inglfīlda ekspedīcijas dalībniekam Holmenam. 1984. gadā piešķirts ciema statuss.
Infrastruktūra
Ulukhaktūkas ciemā ir skola, ambulance, sporta nams, veikals, pasts, policijas iecirknis, viesnīcas, katoļu baznīca. Elektrību nodrošina dīzeļelektrostacija. Iedzīvotāju galvenā nodarbošanās ir amtniecība, zveja un medības.
Vladimirs Potkins
Vladimirs Potkins (ru; dzimis Ribinskā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (2001).
Biogrāfija
No 1999. līdz 2002. gadam vairākkārt pārstāvējis Krieviju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos dažādās vecuma grupās. 2000. gadā Grieķijā izcīnījis bronzas medaļu Eiropas junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. Daudzkārtējs Pardubices šaha festivālu laureāts, kuros piecas reizes dalījis otro vietu (2000, 2003, 2004, 2005, 2006). Divas reizes dalījis pirmo vietu Luāras starptautiskajos šaha turnīros (2005, 2007). 2007. gadā dalījis 1.-9. vietu Saratovas starptautiskajā šaha turnīrā. 2009. gadā Havanā ieņēmis 2. vietu Hosē Raula Kapablankas memoriālā. 2011. gadā Francijā uzvarējis Eiropas individuālajā šaha čempionātā. 2011. gadā Hantimansijskā piedalījies Pasaules šaha kausa izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas, kur 4. kārtā zaudējis Aleksandram Griščukam. 2012. gada Krievijas šaha čempionātā superfinālā dalījis 1.-6. vietu ar Sergeju Karjakinu, Pjotru Svidleru, Dmitriju Andreikinu, Dmitriju Jakovenko un Jevgeņiju Aleksejevu, taču pārspēlēs palicis 5. vietā.
Par panākumiem turnīros FIDE 1999. gadā Potkinam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2001. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Pazīstams arī kā šaha treneris, kurš ir strādājis ar Janu Ņepomņaščiju un Krievijas šaha izlasi.
Priekšpostenis
Priekšpostenis" (en) ir 2020. gada ASV kara filma, kas balstīta uz 2012. gadā izdotās Džeika Tapera grāmatas The Outpost: An Untold Story of American Valor ("Priekšpostenis. Neizstāstītais stāsts par amerikāņu varonību"). Filmā tiek stāstīts par Afganistānas kara Kītingas kauju, kurā piedalījās arī divi Latvijas karavīri.
Filma savu pirmizrādi piedzīvoja 2019. gada 7. oktobrī, taču ASV kinoteātros to sāka rādīt 2020. gada 7. jūlijā. Latvijā filmas pirmizrāde notika 2020. gada 24. jūlijā.
Rēzeknes katoļu baznīca
Rēzeknes katoļu baznīca var būt:
Gavrils Veresovs
Gavrils Veresovs (be; Minska —  Minska) bija Baltkrievijas un PSRS starptautiskais meistars šahā (1950).
Aljē
Aljē ir 421 kilometrus gara Luāras kreisā krasta pieteka Francijas centrālajā daļā.
Gavrils Veresovs
Biogrāfija
1939. gadā beidzis Baltkrievijas Valsts universitāti. Otrā pasaules kara dalībnieks: 1941. gadā ticis ievainots, no armijas atvaļinājies kapteiņa pakāpē. 1951. gadā aizstāvējis vēstures zinātņu kandidāta disertāciju. No 1952. līdz 1958. gadam vadījis Baltkrievijas draudzības biedrību ar ārvalstīm. No 1958. līdz 1960. gadam strādājis par Baltkrievijas Zinātņu Akadēmijas vēstures institūta vecāko zinātnisko līdzstrādnieku.
Aljē
Iztece - Centrālajā masīvā. Tek ziemeļu virzienā. Lielākās pietekas - Dora, Sjūla, Ietek Luārā uz rietumiem no Nevēras. Upē, neraksturīgi Dienvideiropai, dzīvo alatas. Upes krastos atrodas Briūda, Višī, Mulēna.
Gavrils Veresovs
Biogrāfija
Trīs reizes uzvarējis Minskas šaha čempionātos (1933, 1935, 1939). Sešas reizes uzvarējis Baltkrievijas šaha čempionātos (1936, 1939, 1941, 1956, 1958, 1963 ). Trīs reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos: 1935. gadā dalījis 13.-14. vietu, 1940. gadā dalījis 7.-9. vietu, bet 1944. gadā dalījis 8.-10. vietu. Pārstāvējis Baltkrievijas komandu PSRS komandu šaha čempionātos, kuros piedalījies 10 reizes (1953-1972). Komandu un individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 bronzas medaļas (1953, 1963).
Par panākumiem turnīros 1937. gadā saņēmis PSRS sporta meistara šahā nosaukumu, bet FIDE 1950. gadā viņam kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. 1940. gados kādu laiku vadījis Baltkrievijas PSR sporta komitejas šaha un dambretes nodaļu, bet 1950. gados - Baltkrievijas PSR šaha federāciju.
Pazīstams kā šaha teorētiķis, bijis atklātnes autors, kas vēlāk nosaukta viņa vārdā (1. d4 d5 2. Zc3 Zf6 3. Lg5).
Rīgas katoļu baznīca
Rīgas katoļu baznīca var būt:
Fotopašportrets
Fotopašportrets jeb sarunvalodā vienkārši pašfoto, pašbilde vai pašiņš (en, no en — 'sevi, pats') ir personas pašportrets, kas parasti uzņemts ar viedtālruni, turot to rokā. Fotopašortretam ir raksturīgs īpatnējs leņķis, jo visbiežāk bildes tiek kadrētas no zemāka vai augstāka skatpunkta.
Vēsture
Pašportreti pastāvējuši jau no fotogrāfijas pirmsākumiem, bet, aptuveni sākot ar Kodak Brownie fotokameras parādīšanos, tā kļuva par izplatītu fotografēšanas tehniku. Toreiz pašportretus taisīja, uzņemot savu atspulgu spogulī vai novietojot kameru uz statīva un izmantojot t.s. autoknipsu. Pirmo reizi vārdu selfie izmantoja 2002. gadā Austrālijā interneta forumā ABC online.
Popularitāte
2000. gadu sākumā, kad Facebook vēl nebija populārākais sociālais tīkls pasaulē, pašfoto bija plaši izplatīti Myspace. Savukārt Facebook lietotāji pašfoto uzskatīja par sliktas gaumes atribūtu — tās skaitījās vecā Myspace relikts un pat ieguva apzīmējumu Myspace pic, jo Facebook profila bildes parasti bija augstākā kvalitātē, labi fokusētas un uzņemtas ar citu cilvēku palīdzību no attāluma. Tomēr, attīstoties mobilo tālruņu priekšējām kamerām iPhone 4 un citos viedtālruņos un mobilajām lietotnēm (piemēram, Instagram), pašfoto atkal sāka izplatīties 2010. gados.
2013. gadā Oksfordas Universitātes valodnieki atzina vārdu selfie par gada vārdu angļu valodas vidē un iekļāva to Oksfordas angļu valodas vārdnīcā.
Arī Latvijā selfie atbilsme pašbilde tika atzīta par 2013. gada vārdu.
Fotopašportreta psiholoģiskie aspekti
Fotopašportreta uzņemšana saistās galvenokārt ar izklaides un piederības motivāciju, mūdienās kļuvusi par svarīgu ikdienas sastāvdaļu cilvēku vidū. Fotopašportreti tiek uzņemti ar apslēptu vēlmi iederēties kādas noteiktas grupas uzvedības normās.
Konstatēts, ka apsēstība ar fotopašportretu uzņemšanu un publicēšanu sociālajos medijos (Facebook, Instagram un citur) ir saistīta ar garīgiem traucējumiem. Piemēram, narcismu (Tiekšanās pēc idealizēta paštēla. Tas ietver pašglaimošanu, perfekcionismu un augstprātību . Cēlies no sengrieķu mitoloģijas tēla Narciss), zemu pašvērtējumu, vientulību, pašcenzūru un vēlmi piesaistīt uzmanību.
Viss kārtībā
"Viss kārtībā" ir 1988. gada Latvijas PSR mākslas filma. Filmas režisors ir Oļegs Rozenbergs. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā.
Fotopašportrets
Fotopašportreta psiholoģiskie aspekti
Cilvēki, kuri biežāk uzņem un publicē sociālajos medijos fotopašportretus, tiek uzskatīti par mazāk pieredzējušiem, mazāk veiksmīgiem, nedrošākiem un mazāk atvērtiem jauniem piedzīvojumiem nekā tie, kas parasti dalās ar fotogrāfijām, kuras tiem uzņēmuši citi cilvēki.
Sentenario stadions
Sentenario stadions (es) ir futbola stadions Montevideo, Urugvajā.
Fotopašportrets
Fotopašportreta psiholoģiskie aspekti
Selfīts ir cilvēka mentālais stāvoklis, kurā persona ir atkarīga no fotopašportretu uzņemšanas.
Sentenario stadions
Uzcelts no 1929. līdz 1930. gadam pirmajam FIFA Pasaules kausam, kā arī lai atzīmētu 100 gadus kopš Urugvajas pirmās konstitūcijas pieņemšanas. Urugvajas futbola izlases nacionālais stadions. 1983. gada 18. jūlijā FIFA to atzina par "Pasaules kausa vēstures pieminekli" (vienīgais pasaulē).
Fotopašportrets
Fotopašportreta uzņemšanas iemesli
Konstatēti vairāki iemesli, kāpēc cilvēki izvēlās uzņemt fotopašportretus. Pētnieki izvirzījuši sešas galvenās parādības, kas cilvēkus motivē uzņemt fotopašportretus:
Viss kārtībā
Sižets
Vientuļam vīrietim vidējos gados un sievietei, kas audzina astoņpadsmitgadīgu meitu, veidojas abpusējas simpātijas.
Velna klēpis (Nāruža)
Velna klēpis vai Velna grāvis ir ap 100 m garš un līdz 30 m plats akmeņu sablīvējums Nāružas upes gultnē uz Madonas un Ogres novadu robežas. Veidojies, upes gultnei laužoties cauri akmeņainai morēnai, izveidojot ieleju ar stāvām nogāzēm. Upes kritums šajā posmā 4—5 m un pati upīte lielākoties tek zem akmeņiem.
Gribuļi (Krāslavas pagasts)
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P61. Ciema apkārtnē atrodas Skaists.
Dreams (Fleetwood Mac dziesma)
Dreams ir grupas Fleetwood Mac dziesma no viņu 1977. gada albuma Rumours. Dziesmu sarakstīja grupas dalībniece Stīvija Niksa. Dreams ir vienīgā Fleetwood Mac dziesma, kas sasniegusi pirmo vietu ASV Billboard 100 singlu topā. Singls tika pārdots vairāk nekā miljons eksemplāros, kā arī tā ir viena no grupas vispazīstamākajām dziesmām.
Dziesmas komponēšana
Albuma Rumours izveides laikā visu grupas dalībnieku personiskajā dzīvē bija problēmas — bundzinieks Miks Flītvuds šķīrās no savas sievas, basģitārists Džons Makvī un taustiņinstrumentāliste Kristīna Makvī šķīra savu laulību, kā arī Lindsijs Bakingems un Stīvija Niksa izbeidza savas astoņus gadus ilgās attiecības. Niksa atzina, ka veidojot albumu "vienā istabas stūrī bija jātur savas personīgās jūtas, bet otrā bija jācenšas būt profesionālim."
Stīvija Niksa šo dziesmu sarakstīja 1976. gada sākumā Record Plant studijā Sausalito, Kalifornijā.
1984. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi
Šajā lapā uzskaitīti 1984. gada Eiropas čempionāta futbolā oficiāli apstiprinātie izlašu sastāvi.
🇧🇪 [[belgium national football team|belgium]]
Treneris: Gajs Tiss
Treneris: Zeps Pionteks
Dreams (Fleetwood Mac dziesma)
Dziesmas komponēšana
Dreams ASV tika izdots kā albuma otrais singls un pirmo vietu sasniedza 1977. gada 18. jūnijā, savu augsto pozīciju noturot 1 nedēļu. Lielbritānijā Dreams tika izdots kā trešais singls, sasniedzot 24. vietu, paliekot top 40 astoņas nedēļas. Iepriekšējie divi singli bija sasnieguši zemākas vietas — Go Your Own Way 38. vietu un Don't Stop 32. vietu. Dziesmas izpildījums kādā televīzijas šovā tika izvēlēts kā dziesmas mūzikas video, jo Fleetwood Mac līdz 1979. gadam neveidoja konceptuālus mūzikas video.
1984. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi
🇫🇷 [[france national football team|france]]
Treneris: Mišels Idalgo
Dreams (Fleetwood Mac dziesma)
The Corrs versija
Dreams ir grupas The Corrs kaverversija albumam Legacy: A Tribute to Fleetwood Mac's Rumours, kurā arī tika iekļauta Eltona Džona versija dziesmai Don't Stop un The Cranberries Go Your Own Way. 1998. gadā viņu versija sasniedza 6. vietu Lielbritānijas singlu topā, pārspējot oriģinālo versiju. Dziesmas video arī uzvarēja Billboard apbalvojumu "Labākais Adult Contemporary Video". Pateicoties singla sasniegumiem, Dreams tika iekļauts The Corrs albuma Talk on Corners atkalizdevumā.
1984. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi
Treneris: Fernandu Kabrita
Dreams (Fleetwood Mac dziesma)
The Corrs versija
1998. gadā The Corrs izpildīja Dreams kopā ar Fleetwood Mac dalībnieku Miku Flītvudu Karaliskajā Alberta Zālē.
1984. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi
🇷🇴 [[romania national football team|romania]]
Treneris: Mirča Lučesku
Dreams (Fleetwood Mac dziesma)
Deep Dish versija kopā ar Stīviju Niksu
2005. gadā Niksa iedziedāja jaunu vokālu hausmūzikas dueta Deep Dish dziesmas versijai. Dziesma tika izdota albuma George Is On sastāvā un sasniedza top 20 Lielbritānijā un top 40 vairākās citās valstīs. Dziesmas rediģēta versija tika iekļauta Stīvijas Niksas labāko dziesmu izlasē Crystal Visions — The Very Best of Stevie Nicks, kuras nosaukums arī ir atsauce uz Dreams vārdiem.
1984. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi
🇪🇸 [[spain national football team|spain]]
Treneris: Migels Munjoss
Treneris: Jups Dervals
Ņina Melbārde
Ņina Melbārde (1912—2008) bija latviešu aktrise, pazīstama kā Anitas lomas atveidotāja pirmajā latviešu lielformāta mākslas filmā "Zvejnieka dēls".
Dzīvesgājums
Dzimusi 1912. gada 18. decembrī Mazzalves pagastā. Mācījās E. Feldmaņa teātra kursos, 1931. gadā pēc otrā mācību gada viņa debitēja uz Nacionālā teātra skatuves pusaudzes Gigitas lomā komēdijā "Irēnes mīlestība". Vēlāk atveidoja Mirdzu Aspazijas "Vaidelotē" (1937), titullomas Sil-Vara "Karalienes Viktorijas jaunībā" (1938) un S. Moema "Penelopē" (1939), Elizabeti Valuā un Luīzi F. Šillera "Donā Karlosā" (1941) un "Mīlā un viltū" (1944), Helgu B. Fredgrēna "Purvenieka meitā" (1942), V. Šekspīra komēdijas "Jums pa prātam (Divpadsmitā nakts)" varoni Violu (1942).
Otrā pasaules kara laikā 1944. gada 1. oktobrī ar ģimeni viņa devās bēgļu gaitās uz Vāciju. 1950. gadā izceļoja uz ASV, kur spēlēja Osvalda Uršteina vadītajā Amerikas latviešu teātra Ņujorkas ansamblī. Nodarbojās arī ar režiju un teātra pedagoģiju.
Mirusi 2008. gada 13. decembrī deviņdesmit sestajā mūža gadā.
Mana bosa meita
"Mana bosa meita" (en) ir 2003. gada romantiska komēdija, kuras režisors ir Deivids Cakers. Galvenās lomas filmā atveido Eštons Kučers, Tara Reida, Džefrijs Tambors, Endijs Rihters, Maikls Madsens, Džons Ebrehemss, Terenss Stemps un Mollija Šenona. Filmas pirmizrāde notika.
Toms ir pētnieks izdevniecības uzņēmumā pie tirāniska bosa Džeka Teilora. Tomam patīk Džeka meita Liza, tāpēc viņš nekavējas, kad Liza uzaicina Tomu uz savām mājām. Uzaicinājuma mērķis gan ir pavisam citādāks, nekā Toms iedomājās: Liza vēlas doties uz ballīti, tāpēc viņai jāatrod kāds, kurš pieskatīs Džeku. Kad Toms ierodas Džeka mājās, sākas dažādu pārpratumu virkne.
Franks Valters Šteinmeiers
Franks Valters Šteinmeiers (de; dzimis ) ir vācu politiķis no Vācijas Sociāldemokrātiskās partijas (SPD). Kopš 2017. gada Vācijas prezidents. Pirms tam ir bijis Vācijas ārlietu ministrs Angelas Merkeles pirmajā un trešajā kabinetā, kā arī Vācijas vicekanclers.
Dzimis Detmoldā, galdnieka ģimenē. Studējis Gīsenes Universitātē. Deviņdesmito gadu sākumā izvirzījās kā Gerharda Šrēdera tuvs sabiedrotais. No 1999. gada 31. jūlija līdz 2005. gada 23. novembrim Šteinmeiers bija Gerharda Šrēdera Federālās kancelejas (Bundeskanzleramt) vadītājs. No 2005. gada 22. novembra līdz 2009. gada 27. oktobrim bija Vācijas ārlietu ministrs. No 2007. gada 21. novembra līdz 2009. gada 27. oktobrim bija vicekanclers Angelas Merkeles valdībā. Bija federālā kanclera kandidāts no SPD 2009. gada federālajās vēlēšanās, kurās SPD ar 23,0% balsu zaudēja Merkeles CDU/CSU, kas ieguva 33,8% balsu. No 2009. gada 27. oktobra līdz 2013. gada bija valdības opozīcijā kā SPD frakcijas vadītājs Bundestāgā. 2013. gadā vēlreiz kļuva par Vācijas ārlietu ministru.
2017. gada 12. februārī ievēlēts par Vācijas prezidentu, amatā stājās 19. martā. 2019. gadā apbalvots ar 1. šķiras Triju Zvaigžņu ordeni ar ķēdi. tika pārvēlēts prezidenta amatā uz otru termiņu.
Varakļānu katoļu baznīca
Varakļānu katoļu baznīca var būt:
Mazā Kandavas iela
Mazā Kandavas iela ir iela Rīgā, Pārdaugavā, Kurzemes rajonā, Zasulaukā. Kopējais ielas garums ir 420 metri. Tā sākas no Kandavas ielas pie siltumcentrāles "Zasulauks" un beidzas krustojumā ar Jūrmalas gatvi (nobrauktuvēm zem satiksmes pārvada pār dzelzceļu). Mazajā Kandavas ielā pārsvarā ir savrupmāju apbūve, mazāk — saimnieciska apbūve.
Ielu savienojumi
Mazā Kandavas iela krustojas ar šādām ielām:
Konjaks
Konjaks (fr ([kɔ.ɲak])) ir stiprais spirtotais dzēriens ar etilspirta saturu 40—45%, ko gatavo, pārtvaicējot galvenokārt balto vīnogu vīnus un iegūto konjaka spirtu vairākus gadus nogatavinot ozolkoka mucās (parastos konjakus — 3—5 gadus, markas konjakus — 6—7 gadus un augstākā labuma konjakus — 8—10 gadus), kur tas bagātinās ar aromātiskajām miecvielām, iegūstot konjakam raksturīgo garšu, smaržu un krāsu.
Konjaka nosaukums cēlies no Francijā esošās Konjakas (Cognac), kur dzēriens pirmo reizi sākts gatavot.
Balvu iela
Balvu iela var būt:
Daņila Pavlovs
Daņila Pavlovs (ru; dzimis ) ir krievu šahists un šaha problēmists, starptautiskais lielmeistars šaha kompozīciju risināšanā, 2021., 2022. gada pasaules čempions un 2019. gada Eiropas čempions šaha kompozīciju risināšanā.
Šaha kompozīciju risināšana
Daņila Pavlovs ir vairāku jaunatnes sacensību uzvarētājs un medaļnieks. No 2017. gada viņš ir Krievijas izlases dalībnieks. Tās sastāvā ieguvis sudraba medaļas 2018. un 2019. gada pasaules čempionātā, kā arī bronzas medaļu 2017. gada un zelta medaļu 2019. gada Eiropas čempionātā. Pēdējā kļuvis par Eiropas čempionu arī individuālajā vērtējumā.
2017. gadā ieguvis starptautiskā meistara titulu šaha kompozīciju risināšanā. 2021. gada pasaules čempions šaha kompozīciju risināšanā individuāli un komandām. Pasaules šaha kompozīcijas federācija 2021. gadā viņam piešķīra starptautiskā lielmeistara nosaukumu.
Sastādījis vairākus šaha uzdevumus:
Uzdevuma risinājums:
Vītoliņi
Vītoliņi (agrāk arī Hercogi) ir ciems Jelgavas novada Valgundes pagastā. Izvietojies pagasta dienvidos Jelgavas pilsētas pierobežā pie autoceļa P99 6,5 km no pagasta centra Valgundes, 7 km no novada domes Jelgavā un 50 kmno Rīgas.
Iedzīvotāju skaita dinamika
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Aleksandrs Motiļevs
Aleksandrs Motiļevs (ru; dzimis Sverdlovskā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (2000), kas kopš 2023. gada jūnija pārstāv Rumāniju.
Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt četru gadu vecumā. Bijis Krievijas junioru čempions šahā U16 un U18 vecuma grupās. 2001. gadā Elistā uzvarējis Krievijas šaha čempionāta finālā. Tajā pašā gadā piedalījies Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 3. kārtā zaudējis Aleksejam Širovam. 2003. gadā Bastiā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Corsican Open, apsteidzot Lūku van Veli, Krišnanu Sasikiranu un Sergeju Tivjakovu. 2004. gadā otro reizi piedalījies Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, taču šoreiz izstājies pēc zaudējuma 1. kārtā. 2005. gadā dalījis pirmo vietu Maskavas starptautiskajā šaha turnīrā Aeroflot Open. 2009. gadā uzvarējis Pojkovskas starptautiskajā šaha turnīrā. 2014. gadā Erevānā uzvarējis Eiropas individuālajā šaha čempionātā. 2019. gada augustā Iževskā dalījis 5.-8. vietu Krievijas vīriešu šaha čempionāta superfinālā. 2021. gada oktobrī Ufā dalījis 5.-9. vietu Krievijas šaha čempionāta superfinālā. 2022. gada maijā Ādažos kļuvis par Fēliksa Circeņa piemiņas turnīra uzvarētāju.
Par panākumiem turnīros FIDE 1997. gadā Motiļevam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2000. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Pazīstams arī kā šaha treneris, kurš ir strādājis ar Sergeju Karjakinu un Krievijas šaha izlasi. Kopš 2023. gada 14. jūnija šaha turnīros pārstāv Rumāniju.
Distrikts
Distrikts (la — ‘atsevišķi novilkt’) ir administratīvi teritoriālā iedalījuma vienība vairākās valstīs, kuru parasti kontrolē vietējā pārvalde. Distrikti atšķirīgās valstīs var būt gan pirmā līmeņa administratīvā iedalījuma vienība, gan zemāka līmeņa vienība.
Beļģu Kongo
Beļģu Kongo (fr) ir bijusī Beļģijas kolonija Āfrikā, tagadējās Kongo Demokrātiskās Republikas priekštece. Nodibināta 1908. gadā, Beļģijas parlamentam pārņemot karaļa Leopolda II personīgo valdījumu Kongo Brīvvalsti. Pastāvēja līdz 1960. gadam, kad kolonija ieguva neatkarību un sākās pilsoņu karš. Kolonijas centrs līdz 1926. gadam bija Boma, vēlāk — Leopoldvila.
Vēsture
Kongo upes baseina koloniālā apgūšana Āfrikas vidienē sākās tikai 19. gadsimta otrajā pusē, kad to beidzot izpētīja vairākas eiropiešu ekspedīcijas. Nozīmīgākā no tām bija Velsā dzimušā amerikāņu žurnālista un ceļotāja Henrija Stenlija ekspedīcija (1871) Deivida Livingstona meklējumos, kurā tika apsekota liela daļa Kongo augšteces, kā arī noskaidrots, ka Tangaņikas ezers nav saistīts ar Nīlu. Vēlāk Stenlijs rīkoja vēl vairākas ekspedīcijas, vairākas no kurām pēc 1876. gada bija saistītas ar ambiciozā Beļģijas karaļa Leopolda II organizēto Starptautisko Āfrikas asociāciju.
Stenlija ekspedīciju laikā ar vietējiem vadoņiem noslēgto līgumu rezultātā visas to zemes faktiski nonāca Leopolda II īpašumā. Leopolds II ar dažādām diplomātiskām manipulācijām panāca vadošo Eiropas valstu atbalstu savām pretenzijām uz teritorijām Kongo baseinā, kā rezultātā 1884. gadā Berlīnes konference, kurā piedalījās Austroungārija, Beļģija, Francija, Vācija, Apvienotā Karaliste, Krievija un Osmaņu impērija, apstiprināja Starptautisko Kongo Asociāciju, kas noteica, ka teritorija nevar būt pakļauta Beļģijai vai kādai citai valstij, bet tā nonāk karaļa Leopolda II personīgā kontrolē, respektīvi — personālūnijā. 1885. gadā tika nodibināta Kongo Brīvvalsts, kas formāli bija patstāvīga valsts, bet faktiski bija Leopolda II koloniāls īpašums.
Tiškeviči
Tiškeviči bija Lietuvas lielkņazistes dižciltīgo dzimta, kas pēc Polijas-Lietuvas kopvalsts dibināšanas 1569. gadā ieguva Logoiskas un Berdičevas grāfa titulu. Pie Tiškeviču dzimtas piederēja vairāki kopvalsts vaivadi un kastelāni.
Izcelsme
Tiškeviču dzimtas izcelsmi saista ar Kijevas kņazistes bajāru Timoteju jeb Tišku (, ap 1452 – ap 1501), kas pieminēts Lietuvas dižkunigaiša Kazimira IV valdīšanas laikā (1440—1492). Viņam tika piešķirti valdījumi Žitomiras un Ovručas apkārtnē. Viņa dēls Vasīlijs (Bazils) Tiškovičs (miris 1571) Livonijas kara laikā bija Podlases vaivads (1558—1569) un Smoļenskas vaivads (no 1569), 1569. gadā viņš ieguva Logoiskas un Berdičevas grāfa titulu. Viņa pēcnācējus sāka dēvēt par grāfiem Tiškevičiem.
Vēsture
Tiškeviču dzimtas piederīgie izvirzījās Polijas-Lietuvas kopvalsts pārvaldē Sigismunda II Augusta valdīšanas laikā (1548—1572). 1569. gada Ļubļinas Seimā Bazils Tiškevičs iestājās pret Ļubļinas ūnijas izveidošanu ar Polijas karalisti, pēc Polijas-Lietuvas kopvalsts izveidošanas konvertējās kalvinismā. Viņa dēls Jurģis Tiškevičs bija Berestjes (Brestas) vaivads (1566—1576), kura dēls Jans Tiškevičs bija Mstislavas vaivads (1611—1615) un Berestjes vaivads (1614—1631) Poļu-krievu kara (1605–1618) laikā. Viņa dēls Kšištofs Tiškevičs (1616—1666) cīnījās pret Hmeļnicka vadīto kazaku sacelšanos (1648—1654), kā Čerņigovas vaivads (1658—1660) piedalījās Otrajā Ziemeļu karā (1655—1661).
Savukārt cita dzimtas atzara pārstāvis Janušs Tiškevičs (ap 1572—1642) piedalījās Poļu—zviedru karā, bija Mstislavas (1621—1626), Traķu (1626—1640) un Viļņas (1640—1642) vaivads. 1627. gadā Janušs Tiškevičs nodibināja Berdičivas klosteri, ko 1630. gadā uzdāvināja karmelītu ordenim.
18. un 19. gadsimtā Tiškeviču dzimta ieguva īpašumus Žemaitijā. Jāzeps Tiškevičs bija Žemaitijas ģenerālstārasts (1742-1754), savukārt Antonijs Tiškevičs (miris 1762) bija Žemaitijas bīskaps. Napoleona karu laikā pulkvedis Mihaels Tiškevičs (1761–1839) cīnījās Napoleona Lielajā armijā, 1811. gadā viņš no Radviliem atpirka nopostīto Biržu muižu, bet 1824. gadā Palangas muižu. Viņa mazdēls Fēlikss Tiškevičs (1870–1932) 1897. gadā uzcēla Palangas pili, bet grāfs Jāzeps Tiškevičs (1868–1917) uzcēla Užutraķu pili pie Traķiem 1895. gadā. 1875. gadā grāfs Aleksandrs Tiškevičs (1864–1945) uzcēla Kretingas muižas pili.
Hibiscus boryanus
Hibiscus boryanus ir apdraudēta hibisku suga, kas endēma Maskarēnu salām.
Nosaukums
Maskarēnu salās hibisks pazīstams arī kā Foulsapate marron un Mahot bâtard.
Izplatība un veģetācija
Sastopams Maurīcijā un Reinjonā Indijas okeāna rietumu daļā. Dod priekšroku vietām, kur augu gadu saglabājas pietiekams, taču ne pārmērīgs mitrums. Izvēlas saulainas vietas ar nelielu ēnojumu visas dienas garumā. Pārāk liela ēna novājina augu un samazina ziedu produktivitāti. Kaut arī augs ir rets, Maurīcijā nacionālie dārzi un dabas aizsardzības pārvaldes sugu reintroducē savvaļā.
Sistemātika
Izņemot plaši kultivēto Ķīnas rozi un koraļļu hibisku no Austrumāfrikas, to areāli ir ierobežoti un aptver Indijas okeāna rietumu daļas salas, Havajas un Fidži. Diemžēl, dabiskās vides iznīcināšanas rezultātā gandrīz visas šīs sugas atrodas uz izmiršanas robežas.
Izmantošana
Senāk kolonisti hibisku izmantoja ēku konstrukcijās. No lapām gatavotu tēju lieto pret klepu un peldēs kā līdzekli nieru sāpju mazināšanai.
Perovskīts
Perovskīts ir jebkurš materiāls ar tāda paša veida kristālisko struktūru kā kalcija titāna oksīdam (CaTiO3), ko sauc par perovskīta struktūru. Perovskīti savu nosaukumu ieguvuši no minerāla, ko Urālu kalnos Krievijā 1839. gadā pirmo reizi atklāja Gustavs Rose un kas nosaukts par godu Krievijas mineralogam L. A. Perovskim (1792—1856). Perovskīta savienojumu vispārējā ķīmiskā formula ir ABX3, kur “A” un “B” ir divi ļoti atšķirīga lieluma katjoni, un X ir anjons, kam ir saites ar abiem pārējiem joniem. “A” atomi ir lielāki par “B” atomiem. Ideālā kubiskā struktūrā B katjona koordinācijas skaitlis ir 6, to ieskauj anjonu oktahedrons, un katjona A koordinācijas skaitlis ir 12.
Dabiskie savienojumi ar šo struktūru ir perovskīts, loparīts un bridgmanīts.
Struktūra
Perovskīta struktūra ir daudziem oksīdiem, kuru ķīmiskā formula ir ABO3.
Kubiskā primitīvā perovskīta režģa šūnā 'A' atoms atrodas kuba mezglu punktos (0, 0, 0), 'B' atoms atrodas tilpumā centrētā pozīcijā (1/2, 1 / 2, 1/2) un skābekļa atomi atrodas skaldnē centrētā pozīcijā (1/2, 1/2, 0), (1/2, 0, 1/2) un (0, 1/2, 1/2). (Attēlā parādīts A atoms kuba mezglu punktos, B tilpumā centrētā pozīcijā un O skaldnē centrētās pozīcijās).
Ir iespējamas trīs vispārīgas katjonu pāru kategorijas: A2 + B4 + X2−3 vai 2: 4 perovskīti; A3 + B3 + X2−3 vai 3: 3 perovskīti; un A + B5 + X2−3 jeb 1: 5 perovskīti.
Prasības jonu izmēru attiecībai kubiskās struktūras stabilitātei ir diezgan stingras, tāpēc nelielas režģa deformācijas var radīt vairākas zemākas simetrijas struktūras, kurās samazinās A katjonu, B katjonu vai abu jonu koordinācijas skaitlis.
Materiāla īpašības
Perovskīta materiāliem ir daudz interesantu un intriģējošu īpašību gan no teorētiskā, gan pielietojuma viedokļa. Kolosāla magnētiskā pretestība, feroelektrība, supravadītspēja, no spina atkarīgais transports, augsta siltuma jauda un strukturālo, magnētisko un transportēšanas īpašību mijiedarbība ir šiem materiāliem raksturīgas īpašības. Šie savienojumi tiek izmantoti kā sensori un katalizatora elektrodi noteikta veida degvielas šūnās, un tos varētu pielietot atmiņas ierīcēs un spintronikā.
Daudziem supravadošiem keramikas materiāliem (augstas temperatūras supravadītājiem) ir perovskīta struktūra, bieži ar 3 vai vairāk metāliem, ieskaitot varu, un dažu skābekļa pozīciju vietās ir vakances. Viens no izcilākajiem piemēriem ir itrija bārija vara oksīds, kas atkarībā no skābekļa satura var būt izolējošs vai supravadošs.
Ķīmiķi pēta uz kobalta bāzes izgatavotu perovskīta materiālu kā platīna aizstājēju katalītiskajos pārveidotājos dīzeļdzinējos.
Pielietojumi
Materiālu zinātnē biežāk pētītās un interesējošās perovskītu fizikālās īpašības ir supravadītspēja, magnētiskā pretestība, jonu vadītspēja un daudzas dielektriskās īpašības, kurām ir liela nozīme mikroelektronikā un telekomunikācijās. Perovskīti varētu būt pielietojami scintilatoros, jo tiem ir liels gaismas iznākums, pārvēršot radiāciju redzamajā starojumā.
Fotoelementi
Sintētiskie perovskīti ir iespējami lēti pamatmateriāli augstas efektivitātes komerciāliem fotoelementiem — to efektivitāte sasniedz līdz pat 22,34%, un tos var izgatavot, izmantojot plāno kārtiņu ražošanas tehnoloģijas, kas tiek izmantotas plāno kārtiņu silīcija saules baterijām.