cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jūnija ofensīva
Ofensīvas gaita
Pēc pirmajām panākumu dienām, jau 20. jūnijā 11. un 7. armijas kareivji sāka atteikties doties jaunos uzbrukumos un uzbrukums apsīka. 23. jūnijā veiksmīgu uzbrukumu Kalušas virzienā sāka Korņilova komandētā 8. armija, kam pretī stāvēja vājākas austriešu vienības. 8. armija gūstā saņēma ap 7000 pretinieku. Taču arī šajā armijā, pieaugot zaudējumiem, kareivji sāka atteikties doties tālākos uzbrukumos. Kareivju komitejas nepārtraukti diskutēja par to, vai vispār jāizpilda virsnieku pavēles. Tālākos krievu panākums nodrošināja tikai artilērijas panākumi, kā arī augsti motivētas kavalērijas un ģenerāļa Korņilova izveidotas īpašo uzdevumu vienības.
Ap 1.-2. jūliju armijas uzbrukums pilnībā apstājās. Šajā laikā krievu armija bija zaudējusi 1222 virsniekus un 37 500 kareivjus, kas salīdzinoši ar zaudējumiem iepriekšējās kampaņās bija niecīgi. Taču zaudētas bija labākās uzbrukuma vienības un pārējā armijas daļa pilnībā zaudēja kaujas spējas.
Sekas
Neveiksmīgais uzbrukums demonstrēja Krievijas karaspēka kaujas spēju sabrukumu. Pagaidu valdības organizētā ofensīva veicināja tās popularitātes krišanos, jo brūkošās impērijas kareivji un iedzīvotāji vēlējās ātras kara beigas un miera noslēgšanu, neredzot jēgu mirt neveiksmīgajā karā.
Militāro sakāvi aizēnoja politiskā krīze Petrogradā, kas sākās 2. jūlijā Ukrainas autonomijas sakarā, kad no Pagaidu valdības aizgāja liberālie kadetu ministri, un Petrogradā sākās plaši nemieri ar prasību gāzt Pagaidu valdību un nodibināt padomju valdību. Valdības krīzes rezultātā par valdības vadītāju kļuva Kerenskis, kurš no amata atcēla Brusilovu un par jauno virspavēlnieku iecēla Lavru Korņilovu, kurš aizstāvēja stingro kursu uz disciplīnas atjaunošanu armijā un valstī. Ofensīvas izgāšanās demonstrēja to, ka Februāra revolūcijas rezultātā demokratizētā Krievijas Impērijas armija faktiski ir sabrukusi, un kareivji vairs nevēlas izpildīt virsnieku pavēles un turpināt karu. Vācieši izmantoja situāciju, lai 1917. gada augustā ieņemtu Rīgu, kur pretestību viņiem izrādīja tikai latviešu strēlnieki.
San Mames (2013)
Stadiona celtniecība sākās 2010. gadā. Tas tika atklāts ar spēli starp Athletic un Celta Vigo. Pilnībā stadions tika pabeigts 2014. gadā. Pirms tā uzbūvēšanas Athletic savas spēles aizvadīja vecajā San Mames stadionā.
ABS-2A
ABS-3A ir Bermudās reģistrēta uzņēmuma Asia Broadcast Satellite sakaru pavadonis. Palaists 2016. gada jūnijā ģeostacionārajā orbītā. Tas nodrošina sakaru un datu pārraides pakalpojumus Āzijā un Āfrikā.
San Mames (2013)
Stadions bija izvēlēts par vienu no 2020. gada Eiropas čempionāta futbolā norises vietām. Bija paredzēts, ka tajā tiktu aizvadītas trīs grupu turnīra spēles un viens astotdaļfināls. 2021. gada aprīlī UEFA izpildkomiteja nolēma pārcelt Bilbao paredzētās spēles uz La Cartuja stadionu Seviljā, jo organizatori nespēja nodrošināt skatītāju klātbūtni stadionā vietējo varasiestāžu noteikto ierobežojumu dēļ.
ABS-2A
Līgums ar Boeing Satellite Systems par ABS-2A izgatavošanu noslēgts 2012. gada martā.
ABS-3A palaists 03:50 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 v1.1 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-40. Ar to kopā startēja sakaru pavadonis EUTELSAT 117 WEST B.
Ģeostacionāro orbītu ABS-2A sasniedza ar saviem dzinējiem. ABS-2A tika novietots ģeostacionārās orbītas punktā 75° austrumu garuma.
Ezerpilis
Vēsture
Ezerpiļu meklēšanā un pētniecībā kopš 1959. gada darbojās arheologs un Āraišu ezerpils rekon­struēšanas vadītājs Jānis Apals (1930–2011). 1959. gadā Praulienas Salu ezerā viņam pirmo reizi izdevās atklāt ezermītnes paliekas. Jauno atklājumu padziļinātai izpētei Jānis Apals sāka strādāt Latvijas vēstures institūtā. Turpmākajos gados, apzinot vairāk nekā 100 Latvijas ezeru, viņš atklāja kopumā desmit ezermītnes un izveidoja pavisam jaunu arheoloģisko pieminekļu kategoriju. 2014. gadā atklāta Sāvienas ezera mītne.
Avota veronika
Avota veronika (Veronica beccabunga) ir augu suga ceļteku dzimtas veroniku ģintī. Savvaļā tā ir plaši sastopama Eiropā, Rietumāzijā un Ziemeļāfrikā. Avota veronika ir sastopama visā Latvijas teritorijā un tā ir visbiežākā no pārmitrās vietās sastopamām veronikām.
Nelielas grupas un vairākus kvadrātmetrus lielas, monodominantas avotu veroniku audzes ir sastopamas ūdenstilpju piekrastēs un periodiski applūstošās vietās, grāvjos, pļavu pazeminājumos, retāk purvu lāmās.
Morfoloģija
Avota veronika ir daudzgadīgs, 10—60 cm garš lakstaugs ar ložņājošu sakneni.
Auga stublājs ir gulošs vai pacils, kails, sulīgs, cilindrisks, mezglos sakņojas un parasti tas zaro maz. Uz stublāja un zariem ir pretēji izvietotas lapas. Tās ir biezas un spīdīgi zaļas. Pēc formas lapas ir iegareni olveidīgas vai eliptiskas, aptuveni 1,5—6 cm garas un 0,5—2,5 cm platas. Lapas plātnes mala ir gluda vai nekārtni zobaina, gals strups, pamats ķīļveida un lapas kāts ir īss.
Ziedi ir pretējos un skrajos ķekaros augšējo lapu žāklēs stublāja vai sānzaru galotnē. Ziediem ir seglapa, kas ir aptuveni ziedkāta garumā. Kauslapas un vainaglapas ir pa 4. Kauslapas šauri lancetiskas. Vainaglapas ir zilas vai tumšzilas, un nevienādas — apakšējā vainaglapa vissīkākā, nereti ar tumšāku dzīslojumu un baltu plankumu pie pārejas stobriņā.
Auglis ir pogaļa ar seklu jomu un tievu irbuļa palieku, kas mazliet īsāka nekā kauslapas. Zied no jūnija līdz septembrim.
Rūdolfs Blūmenfelds
Biogrāfija
1913. gadā beidzis Kazaņas Universitāti specialitātē: iekšķīgās un sirds slimības. Bijis Rīgas pilsētas Veselības nodaļas vadītājs. Nacistiskās okupācijas laikā 1941. gada jūlijā ieslodzīts Rīgas geto, strādājis geto slimnīcā. Miris no tuberkolozes saasinājuma.
Bijis labs šahists, kā Jelgavas pārstāvis piedalījies 5. un 6. Baltijas Šaha savienības kongresā. Piektajā kongresā ieguvis ar rīdzinieku A. Vaitu dalītu 4.-5. godalgu.
Apbalvojumi
1929. gadā apbalvots ar Zviedrijas Vazas ordeņa 1. šķiras bruņinieka krustu.
Poma Klementjeva
Poma Aleksandra Klementjeva (en; dzimusi ) ir franču aktrise.
Studējusi Florenta kursos Parīzē un piedalījusies tādās Francijas filmās kā Sans arme, ni haine, ni violence (2008) un "Bezmiega nakts" (Nuit Blanche, 2011). Debija ASV bija filmā "Vecais zēns" (2013). 2019. gadā viņa piedalījās seriāla Black Mirror piektās sezonas pirmajā sērijā Striking Vipers.
Klementjeva starptautisku atpazīstamību ieguva ar Mantisas lomu Marvel Cinematic Universe filmās "Galaktikas sargi: 2. daļa" (2017), "Atriebēji: Bezgalības karš" (2018), "Atriebēji: Noslēgums" (2019), "Tors: Mīla un Pērkons" (2022), televīzijas filmā The Guardians of the Galaxy Holiday Special (2022) un "Galaktikas sargi: 3. daļa" (2023).
Kukšu iela
Kukšu iela ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Šampēterī. Kukšu iela sākas krustojumā ar Ventspils ielu un beidzas krustojumā ar Samnera Velsa ielu pie Amerikas Savienoto Valstu vēstniecības (S. Velsa ielā 5). Kopējais ielas garums ir 800 metri, tā ir pārsvarā klāta ar asfalta segumu (ir grantēts posms ielas vidusdaļā).
Iela nosaukta Kukšu — ciema Tukuma novada Jaunsātu pagastā — vārdā.
Kukšu ielā ir pārsvarā savrupmāju apbūve, taču arī sabiedriska celtne: 222. pirmsskolas izglītības iestāde "Daugaviņa" (Kukšu ielā 5). Garākā posmā ielas nepāra numuru pusē atrodas Pleskodāles kapi, kam pretī plašs neapbūvēts nogabals.
Ielu savienojumi
Kukšu iela ir savienota ar šādām ielām:
Džuzepe Madzīni
Džuzepe Madzīni (it, dzimis, miris ) bija itāļu žurnālists, politiķis un revolucionārs, viens no Itālijas apvienošanās (risordžimento) teorētiķiem. 1831. gadā nodibināja slepenu republikānisku un nacionālistisku biedrību "Jaunā Itālija" (La Giovane Italia). Būdams pārliecināts republikānis, pēc Itālijas apvienošanās 1861. gadā atteicās piedalīties monarhijas parlamentā. Ietekmējis vēlāko politikas teorētiķu uzskatus republikānismu, vienoto Eiropu, nacionālo valsti un feminismu. Kritizējis Marksu un marksismu.
Dzelkņstarzivis
Dzelkņstarzivis, dzelkņstarzivju divīzija (Acanthopterygii) ir viena no starspuru klases (Actinopteri) divīzijām, kas pieder īsto kaulzivju infraklasei (Teleostei). Dzelkņstarzivju sistemātika ir mainīga un joprojām diskutabla. Vairākas kārtas pēdējos gados ir apvienotas vai arī izveidotas jaunas. Visplašākā no visām ir asarveidīgo zivju kārta (Perciformes), kas apvieno apmēram 40% no dzelkņstarzivīm. Dzelkņstarzivīm ir raksturīga kopīga īpašība — asas un kaulainas spuras.
Džuzepe Madzīni
Dzimis 1805. gadā Dženovā. 14 gadu vecumā iestājās universitātē, kuru pabeidza 1827. gadā, kļūdams par juristu. Iesaistījās slepenajā karbonāru kustībā, tāpēc 1827. gada 31. oktobrī tika arestēts un ieslodzīts Savonā. 1831. gadā atbrīvots no ieslodzījuma, emigrēja un lielāko daļu no dzīves pavadīja ārpus Itālijas, Tomēr, mainoties politiskajai situācijai, regulāri atgriezās dzimtenē, kur aktīvi iekļāvās politiskajā dzīvē un republikas piekritēju sazvērestībās. Emigrācijā vispirms dzīvoja Šveicē, bet tad pārcēlās uz Marseļu, kur kļuva par vienu no itāļu emigrācijas darbinieku līderiem. Pēc tam, kad Madzīni ar piekritējiem neveiksmīgi centās izraisīt sacelšanos Itālijas ziemeļos, 1837. gadā pārcēlās uz Londonu. 1848. gada revolūciju laikā ieradās Neapolē, vēlāk kļuva par kādu laiku eksistējošās Romas republikas triumvirāta locekli. Pēdējais no Madzīni organizētajiem sacelšanās mēģinājumiem notika 1870. gadā, kad tā, Madzīni par nožēlu, jau bija vienotās Itālijas karalistes sastāvdaļa.
Dzelkņstarzivis
Sistemātika
Dzelkņstarzivju divīzija (Acanthopterygii)
Agrārisms
Agrārisms ir politiska un sociāla filozofija, kas veicina naturālo lauksaimniecību, mazās saimniecības, egalitārismu, agrārās politiskās partijas parasti atbalsta mazo zemnieku un nabadzīgo zemnieku tiesības un ilgtspējību pret bagātajiem sabiedrībā. Augsti attīstītās un industriālās valstīs vai reģionos, tas var apzīmēt finansiālu un sociālo stimulu izmantošanu pašilgtspējai, plašāku sabiedrības iesaistīšanos pārtikas ražošanā (piemēram, dārzos) un gudru izaugsmi, kas novērš pilsētu izplešanos un, kā apgalvo daudzi tās aizstāvji, riskus. cilvēku pārapdzīvotība; kad notiek pārapdzīvotība, pieejamie resursi kļūst pārāk ierobežoti, lai visi iedzīvotāji varētu ērti vai vispār izdzīvot ilgtermiņā.
Kosta
Kosta (itāļu, katalāņu, galisiešu, spāņu, katalāņu un pt-BR — 'nogāze, krasts', no la — 'sānkauls') ir romāņu cilmes uzvārds, kam portugāļu valodā sastopams līdzīgs uzvārds ar tādu pašu cilmi — Košta (pt). Cilvēki ar šo uzvārdu:
Naktsputni (glezna)
Naktsputni (en) ir Edvarda Hopera 1942. gadā radīta glezna. Tajā attēloti vēlā vakara stundā vakariņojoši cilvēki pilsētas centra kafejnīcā. Tā gleznota ar eļļas krāsu uz audekla.
To uzskata par Hopera pazīstamāko darbu un tas ir viens no amerikāņu mākslas atpazīstamākajiem darbiem. Pāris mēnešus pēc tā pabeigšanas, 1942. gada 13. maijā, to pārdeva Čikāgas mākslas institūtam par 3000 ASV dolāriem.
Džozefīnas Hoperes piezīmes par gleznu
Īsi pēc viņu laulības 1924. gadā Edvards Hopers un viņa sieva Džozefīna izveidoja dienasgrāmatu, kurā ar zīmuli veica katras viņa gleznas skici, pievienojot precīzu aprakstu par konkrētām tehniskām detaļām. Džozefīna pēc tam vēl pievienoja piezīmes par gleznas tematiku.
Piezīmes Džozefīnas rokrakstā sniedz ievērojami vairāk detaļu, ieskaitot iespēju, ka gleznas nosaukums varētu būt saistīts ar atsaukšanos uz bārā redzamā vīrieša deguna formu, kas atgādina knābi un to, ka viena no "naktsputnu" izskats ticis pielāgots, lai vairāk atbilstu vārda pamatnozīmei.
Īpašnieki
Pēc darba pabeigšanas 1942. gad ziemas beigās Hopers to izvietoja Rehn's galerijā, kurā parasti pārdeva savas gleznas. Tā tur nostāvēja mēnesi. Svētā Patrika dienā Edvards un Džozefīna apmeklēja Anrī Ruso izstādes atklāšanu Ņujorkas Modernās mākslas muzejā, kuru organizēja Denjels Ketons Ričs, Čikāgas mākslas institūta direktors. Atklāšanā bija gan Ričs, gan Alfrēds Barrs, Modernās mākslas muzeja direktors. Barrs bija ieinteresēts Hopera gadu iepriekš radītajā gleznā Gas ("Degviela"), bet Džozefīna viņam ieteica apskatīt "Naktsputnus". Tomēr gleznu apskatīt devās Ričs, kurš drīz nokārtoja pirkumu Čikāgas muzejam. Pārdošanas cena bija 3000 ASV dolāru. Glezna bez pārtraukumiem palikusi Čikāgas mākslas institūta kolekcijā.
Restorāna atrašanās vieta
Ainu iespaidojis šobrīd nojaukts amerikāņu stila restorāns Grīničvilidžā, apkaimē Manhatanā, kurā dzīvoja Hopers. Hopers pats izteicies, ka gleznas ideja radusies no restorāna Griničas avēnijas krustojumā, piebilstot, ka ainu ievērojami vienkāršojis un padarījis restorānu lielāku."
Atsauces
Bibliogrāfija
Kovāržs
Kovāržs var būt:
Dulūta
Dulūta (en) ir pilsēta Amerikas Savienotajās Valstīs, Minesotas štatā. Tā ir nozīmīga ostas pilsēta, jo atrodas Augšezera krastā. 2020. gadā pilsētā dzīvoja 86,6 tūkstoši iedzīvotāju. Tā ir otra lielākā pilsēta Augšezera krastā. 1915. gadā Dulūtā atvēra pirmo iepirkšanās centru Amerikas Savienotajās Valstīs. Tā tiek uzskatīta arī par saldā ēdiena pie à la Mode izcelsmes vietu.
Sadraudzības pilsētas
Dulūtai ir sadraudzības pilsētu līgumi ar:
Brensons
Brensons var būt:
Sondori (Preiļu pagasts)
Sondori ir ciems Preiļu pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 204 km attālumā no Rīgas.
Putreniešu strauts
Putreniešu strauts ir Vaidavas kreisā krasta pieteka Alūksnes novadā uz austrumiem no Alsviķiem.
Iztece - uz ziemeļiem no Krāgaskalna. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Vaidavā pie Stiebriņu I mājām. Putreniešu strautu augštecē šķērso valsts autoceļš P39 (Alūksne — Ape).
Mīna Herma
Mīna Herma (et, līdz 1935. gadam Mīna Hermane (et); dzimusi 1864. gada 9. februārī Kervekilas ciemā, Rādi pagastā pie Tartu — mirusi 1941. gada 16. novembrī Tartu) bija igauņu komponiste, kora diriģente un ērģelniece. Viņa bija pirmā profesionālā igauņu komponiste sieviete.
Dzīves gājums
Mīna dzimusi Kervekilas skolas namā, skolotāja ģimenē. Ģimenē bija septiņi bērni. Gan māte, gan tēvs bija ieguvuši muzikālo izglītību. Pamatizglītību viņa ieguva, mācoties pie sava tēva Rādi pagasta skolā, Tartu privātajā sākumskolā un K. Šulces meiteņu skolā.
15 gadu vecumā viņa sāka kompozīcijas un klavieru nodarbības pie Karla Augusta Hermana (neskatoties uz uzvārda sakritību, viņi nav radinieki). Pēc Hermaņa pamudinājuma viņa iestājās Sanktpēterburgas konservatorijā, kur no 1883. līdz 1890. gadam viņa mācījās ērģeļu spēli un kompozīciju. Viņa bija prof. Homiliusa ērģeļu klasē vienīgais students. Vairākas no konservatorijas laikā radītajām dziesmām publicētas mēnešraksta "Laulu ja mängu leht" ("Dziesmu un spēles lapa") pirmajā gadā. 1890. gadā Mīna Hermane pabeidza konservatorijas klavieru, ērģeļu un kompozīcijas klasi. Pēc konservatorijas beigšanas viņa palika Sanktpēterburgā, kur viņa bija Sanktpēterburgas Igauņu labdarības biedrības kora vadītāja, jo Igaunijā bija grūti atrast piemērotu darbu. 1891.-1892. gada ziemā Hermane uzturējās Vācijā, galvenokārt Leipcigā.
1903. gadā Mīna Herma finanšu problēmu dēļ dodas uz Kronštati (Krievijā), kur piedalījās Igauņu labdarības biedrības darbībā un bija igauņu sieviešu organizāciju un igauņu baznīcas kora vadītāja. No Kronštates viņa devās prom 1915. gadā, jo Pirmā pasaules kara laikā civiliedzīvotājiem bija aizliegts uzturēties pilsētā. Mīna Herma atgriezās Tartu, kur 1917. gadā viņa ieguva mūzikas skolotāja vietu Igauņu jauniešu audzināšanas biedrības Meiteņu ģimnāzijā (tagadējais nosaukums — Mīnas Hermas ģimnāzija). Šai skolā viņa strādāja līdz mūža beigām.
Mīna Herma bija viena no Muzikālās izglītības un kultūras veicināšanas biedrības jeb Tartu mūzikas biedrības dibinātājām un vadītāja 14 gadu garumā. Viņa bija aktīva Tartu sieviešu biedrībā, Igauņu tautas muzejā, Igaunijas rakstniecības biedrībā un vēl citās organizācijās. Igauņu sieviešu studentu biedrība 1924. gadā izvēlējās Mīnu Hermu par savu absolventu asociācijas goda biedru. Gustavs Ernesakss nosaucis Mīnu Hermu par igauņu dziesmu svētku goda vecmāmiņu.
Mīna Herma ir apglabāta Tartu Rādi kapsētā, kur atrodas arī viņas kapa piemineklis.
Radošā darbība
Savā 60 gadu radošajā periodā viņa sarakstīja vairāk nekā 200 kora dziesmu un 10 kavatīnas. Liela daļa no viņas radošā krājuma veido vokāli darbi, bet instrumentālus darbus viņa radīja maz. Vairākas Mīnas Hermas dziesmas ir kļuvušas par igauņu koru mūzikas pamatrepertuāru un ir ļoti populāras dažādos kora kolektīvos un daudzās paaudzēs: vīru koriem "Meeste laul" ("Vīru dziesma"), jauktajiem koriem "Tuljak" ("Sanākšana"), sieviešu koriem "Ei saa mitte vaiki olla" ("Nevar klusēt"), bērnu koriem "Ööbiku surm" ("Lakstīgalas nāve"). Viņa ir sarakstījusi dziesmu spēli "Murueide tütar" ("Zāles mātes meita", 1902) un kantāti "Kalev ja Linda ("Kalevs un Linda", 1895).
Piemiņas iemūžināšana
Pie ēkas, kas bija Mīnas Hermas pēdējā dzīvesvieta, Karl Ernst von Baeri ielā 1, Tartu, 1942. gadā tika atklāta piemiņas zīme. Tallinas Konservatorijas studentiem 1942. gadā izveidots Mīnas Hermas stipendiju fonds. Pērnavā viņas vārdā bija nosaukts laukums (1943—?).
1964.-1994. viņas vārdu nesa Mīnas Hermas vārdā nosauktā Tartu 2. vidusskola. Kopš 1994. gada skolas nosaukums ir Mīnas Hermas ģimnāzija. Ģimnāzijas ēkas priekšā 1984. gadā uzstādīts viņas piemineklis.
Kervekilas pamatskolā darbojas Mīnas Hermas klase-muzejs.
No 1949. līdz 1993. gadam viņas vārdu nesa Mīnas Hermas vārdā nosauktais kolhozs. 1979. gadā viņas vārdā nosaukta iela Tallinā, Lasnamē rajonā.
Ričards Brensons
Sers Ričards Čārlzs Nikolass Brensons (en; dzimis ) ir angļu biznesa magnāts, vislabāk zināms kā Virgin Group izveidotājs un īpašnieks.
Biogrāfija
Brensons uzsāka uzņēmējdarbību ar žurnāla Student 16 gadu vecumā. 1970. gadā viņš izveidoja pa pastu piegādātu mūzikas ierakstu sistēmu, vēlāk tika atvērts Virgin Records veikalu tīkls (tagad zināms kā Virgin Megastores). 1972. gadā Brensona kopā ar Niku Pauelu izveidotā Virgin Records ierakstu kompānijā izdotie ieraksti guva ļoti lielus panākumus, neskatoties uz to, ka tika piedāvāts veidot ierakstus tobrīd mazpazīstamiem izpildītājiem, piemēram, Maikam Oldfīldam. Brensona komercdarbība bija ļoti veiksmīga, un 1984. gadā viņš dibināja arī Virgin Atlantic Airways lidsabiedrību. Vēlāk īstenojis vēl citus sekmīgus uzņēmējdarbības projektus.
2000. gada martā Brensons Bakingemas pilī tika iecelts bruņinieku kārtā, novērtējot viņa ieguldījumu uzņēmējdarbībā.
Ričards Brensons ir piedalījies arī dažādu ekstremālu pasaules rekordu uzstādīšanā, piemēram, šķērsojot dažādas vietas pasaulē ar gaisa balonu vai ūdens transportu. 2021. gada 11. jūlijā Brensons kā pasažieris piedalījās Virgin Galactic Unity 22 lidojumā uz Zemes atmosfēras robežu. Tas bija suborbitāls testa lidojums, ko veica viņa kosmosa lidojumu kompānija Virgin Galactic. Lidojums ilga aptuveni vienu stundu, sasniedzot maksimālo augstumu 86,1 km. 70 gadu vecumā Brensons kļuva par trešo vecāko cilvēku, kurš lidojis kosmosā.
2011. gadā Forbes viņa bagātību daudzumu aprēķināja ap 4,2 miljardiem, ierindojot Brensonu 4. vietā bagātāko Apvienotās Karalistes cilvēku sarakstā. 2021. gada jūlijā Forbes Brensona bagātības neto vērtību noteica ap 5,7 miljardu ASV dolāru apmērā.
ALFA 12 HP
A.L.F.A. 12 HP ir otrā automašīna, kuru ražoja Itālijas autoražotājs ALFA, kas vēlāk kļūst par Alfa Romeo.
Automašīna tika uzbūvēta pēc tam, kad ALFA pirmais modelis - 24 HP ieguva lielus panākumus. Tas bija mazāks auto ar četru cilindru dzinēju un 2,413 cc tilpumu, kas attīsta 22 ZS pie 2,100 rpm.
Severodonecka
Severodonecka ir pilsēta Ukrainas austrumos Luhanskas apgabalā. Izvietojusies apgabala rietumdaļā, Siverskijdoņecas kreisajā krastā, kopā ar Lisičansku un citām apdzīvotajām vietām veido Lisičanskas—Severodoneckas aglomerāciju (343 000 iedzīvotāju 2012. gadā). Severodoneckas pilsētas padomei pakļauti Borivskes un Sirotines pilsētciemati un četri ciemi (kopā 74,6 km², 119 959 iedzīvotāji (2012) ).
Apdzīvotā vieta dibināta 1934. gadā sakarā ar Lisičanskas ķīmiskā kombināta būvniecību un saucās Lishimstroja (Лисхімстрой). 1950. gadā piešķirts pilsētciemata statuss un pārdēvēta tagadējā vārdā, nosaukumu aizgūstot no Severskijdoņecas upes krieviskā nosaukuma. 1958. gadā piešķirtas pilsētas tiesības. Kopš 20. gadsimta otrās puses ievērojams ķīmiskās rūpniecības, elektrotehnikas un mašīnbūves centrs.
2022. gadā pilsēta smagi cieta karadarbībā Krievijas iebrukuma laikā; jūnijā to ieņēma Krievijas karaspēks.
Sondori (Sutru pagasts)
Sondori ir ciems Sutru pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 195 km attālumā no Rīgas.
Larsens
Larsens (dāņu un no — 'Larsa dēls', no personvārda Larss (Lars)); sieviešu dzimtē Larsena) ir dāņu/norvēģu cilmes uzvārds, kam zviedru valodā sastopams līdzīgs uzvārds ar tādu pašu cilmi — Lāšons (Larsson) Cilvēki ar šo uzvārdu:
Wikispecies
Wikispecies ir viens no Wikimedia Foundation projektiem, kas ir balstīts uz wiki programmatūru. Tas ir tiešsaistes brīva satura katalogs ar sugām. Šis katalogs ir vairāk domāts zinātniekiem, nevis plašam cilvēku lokam. Wikispecies darbojas ar GNU Free Documentation License licenci un CC-BY-SA 3.0. Projekts tika uzsākts 2004. gada septembrī.
Bhagjašrī Tipseja
Bhagjašrī Sathe Tipseja (en; dzimusi kā Bhagjašrī Sathe (en) ) ir Indijas starptautiskā meistare šahā (1986).
Biogrāfija
Piecas reizes uzvarējusi Indijas sieviešu šaha čempionātā (1985, 1986, 1988, 1991, 1994). 1991. gadā uzvarējusi Āzijas sieviešu šaha čempionātā. 1984. gadā dalījusi pirmo vietu Lielbritānijas sieviešu šaha čempionātā. 1993. gadā Džakartā piedalījusies Pasaules čempionāta šahā sievietēm starpzonu turnīrā, kurā ieņēmusi 30. vietu. 1999. gadā Kišiņevā piedalījusies Pasaules čempionāta šahā sievietēm starpzonu turnīrā, kurā ieņēmusi 46. vietu. 2000. gadā Ņudelī piedalījusies Pasaules čempionātā šahā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā zaudējusi Penai Džaocjiņai.
Pārstāvējusi Indijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1986. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. Saņēmusi Indijas augstākos apbalvojumus sportā Padma Shri un Arjuna. Strādājusi Indijas bankas Industrial Development Bank of India valdē Mumbajā.
Cetema
Cetema ir stiebrmušu ģints.
Izplatība
Latvijā ir sastopamas 4 Cetema ģints sugas:
Pieaugušo īpatņu apraksts
Ķermeņa garums ir parasti 3—5 mm. Galva un krūšu kurvis ir daļēji spīdoši dzelteni.
Ekoloģija
Kāpuri attīstās uz graudaugiem, parasti uz smilgas (Agrostis).
Sugas
Šis nav pilnīgs Cetema ģints sugu saraksts. Ģintī ietilpst:
Ksenija Sobčaka
Ksenija Sobčaka (ru; dzimusi Ļeņingradā) ir ebreju izcelsmes krieviete, augstāko aprindu personība, televīzijas raidījumu vadītāja un Krievijas politiskās opozīcijas aktīviste.
Viņa ir bijušā politiķa, Sanktpēterburgas mēra Anatolija Sobčaka un politiķes Ludmilas Narusovas meita. K. Sobčaka ir pazīstama kā TV šova "Māja 2" vadītāja, viņa tiek dēvēta par "Krievijas Parisu Hiltoni". Pēc 2011. gada Krievijas prezidenta vēlēšanām iesaistījusies politiskajā darbībā, darbojoties opozīcijas rindās. Sobčaka identificē sevi kā ebreju, bet ne reliģiski.
Čajki na kryšah
Чайки на крышах (no krievu valodas — 'kaijas uz jumtiem') ir latviešu grupas Prāta Vētra devītā studijas albuma "Vēl Viena Klusā Daba" krieviskā versija.
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Sanmarīno
Sarakstā apkopotas tās vietas Sanmarīno, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. UNESCO sarakstā no Sanmarīno ir iekļauta 1 vieta (kultūras objekts). Sanmarīno Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1991. gada 18. oktobrī.
Pačkova
Pačkova, vēsturiski arī Pačkava , ir pilsēta Polijas dienvidos, Opoles vojevodistē. Pilsētā ļoti labi (19 torņi un 3 vārti) saglabājušies viduslaiku aizsardzības mūri.
Austrijas mantojuma kara (1740—1748) rezultātā, līdz ar Silēzijas lielāko daļu, iekļāvās Prūsijā. Līdz 1945. gadam — Vācijā. Pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, tika piešķirta Polijai.
Zaļais konservatīvisms
Zaļais konservatīvisms ir konservatīvisma un vides aizsardzības kombinācija. Rūpes par vidi ir pauduši gan konservatīvie politiķi, gan filozofi visā modernā konservatīvisma vēsturē, un Edmunds Bērks (modernā konservatīvisma filozofiskais pamatlicējs) savā «Reflections on the Revolution in France» citēts, sakot: "Zeme, veida un vienlīdzīgu visu māti nevajadzētu monopolizēt, lai veicinātu jebkura vīrieša lepnumu un greznību."
Zaļā konservatīvisma atšķirīgā iezīme ir uz tirgu balstītas politikas ievērošana, lai risinātu vides problēmas, nevis centralizēta plānošana. Priekšroka tiek dota individuālai un vietējai pilnvarošanai, nevis kontrolei no augšas uz leju. Ja problēmu risinājumi ir globāli, piemēram, klimata pārmaiņas, zaļie konservatīvie uzskata, ka valdības loma "ir dot iespēju indivīdiem, uzņēmējiem un filantropiem sadarboties un nākt klajā ar inovācijām, kas atrisinās klimata pārmaiņas." Kritiķi norāda, ka tas ir noticis.
Daloa
Daloa (Daloa) ir pilsēta Kotdivuārā, Augšsasandras reģiona centrs. Izvietojusies valsts rietumdaļā 141 km no administratīvās galvaspilsētas Jamusukro un 383 km no biznesa galvaspilsētas Abidžanas. Iedzīvotāju galvenā ikdienas valoda ir bete. Pilsēta atrodas attīstītas lauksaimniecības reģionā (audzē jamsu, rīsu, banānus, kokvilnu u.c.) un ir nozīmīgs kakao, kafijas un kolas riekstu eksporta centrs. Mežrūpniecības centrs.
Legzdiņš
Legzdiņš (sieviešu dzimtē Legzdiņa) ir latviešu cilmes uzvārds, kas radies no apvidvārda „legzda” pamazināmās formas. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Lēvenvolde
Lēvenvolde var būt:
Lehtonens
Lehtonens (fi) ir somu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
2062. gads
2062. gads būs parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sāksies svētdienā.
Aksonometriskā projekcija
Aksonometriskā projekcija ir paveids no paralēlās projekcijas, ko izmanto, lai izveidotu ilustratīvu zīmējuma objektau, kur objekts ir pagriezts pa vienu vai vairākiem tā asīm attiecībā pret plakni projekcijas.
Aksonometriskai projekcijai ir četri galvenie veidi: izometriskā, dimetriskā, trimetriskā projekcijas, un slīpā projekcijas
"Aksonometriskā" nozīmē ",mērīt pa asīm". Aksonometriskā projekcija parāda objekta attēla, skatoties no slīpā virziena, tā lai labi redzētu visas objekta malas. Tā kā attiecība pret ortogrāfiko skatu, nav tas labakais atainotājam objektam, kur ass vai plakne objekts ir paralēli projekcijas plaknē, aksonometriskā projekcijas plakne vai ass priekšmets vienmēr ir vērsta tieši paralēli projekcijas plaknei.
Ar aksonometrisko projekciju mērogs tālām objektiem ir tāds pats kā pie tuva Objekta, tāpēc šādas bildes izskatās izkropļotas, jo tas nav kā mūsu acis vai foto darbi. Tas izkropļojums ir īpaši redzams, ja objekts apskatīt, ir galvenokārt sastāv no taisnstūra objekta. Neraugoties uz šo ierobežojumu, aksonometriskā projekcija var būt noderīga nolūkos ilustrācijā.
Vēsture
Isometric_projection jēdzienu bija pastāvējis no empīriskā formas gadsimta, krietni pirms profesora no Kembridžas universitātes Viljama Farish (1759—1837) bija pirmais, kas sniedza sīki izstrādātus noteikumus par izometriski zīmēšanu.
Farish publicēja viņa idejas ar 1822 papīriem "Izometriskaja perspektīva", kurā viņš atzina, ka "vajadzība pēc precīziem tehniskiem darba rasējumiem bez optisko kropļojuma. Tas ļauva viņam formulēt Izometriju. Izometrijas nozīmē" vienlīdzības pasākumi ", jo tā pati skala tiek izmantota augstuma, un dziļuma ".
No 19.gs. vidus, saskaņā ar Jan Krikke (2006. gadā) izometriju kļuva par "vērtīgu instrumentu inženierijā, un drīz pēc tam aksonometrija un izometrija tika iekļauti mācību programmā arhitektūras apmācības kursos Eiropā un ASV, taču tautas pieņemšana aksonometrija nāca 1920. gada, kad modernisma arhitekti no Bauhaus un De Stijl apskāva to ". De Stijl arhitekti, piemēram, [ Teo van Doesburg] izmanto aksonometriju saviem Architectural_design_values, kas izraisīja sensāciju, izstādē Parīzē 1923. gadā ".
Kopš 1920. gada aksonometrija, vai paralēlā perspektīva, ir nodrošinājusi nozīmīgu grafisko tehniskos paņēmienus māksliniekiem, arhitektiem un inženieriem. Tāpat lineārās perspektīva, aksonometrija palīdz attēlot 3D vieda uz 2D attēla plaknes. Tas parasti nāk kā standarta funkciju CAD sistēmu un citas vizuālās skaitļošanas instrumenti.
Saskaņā ar Jan Krikke (2000) "aksonometrija nāk no Ķīnas. Tās funkcija ķīniešu mākslā bija līdzīga kā lineāra perspektīva kā Eiropas mākslā. Aksonometrija, un ilustratīvs gramatika kas iet ar to, ir pieņēmusi jaunu nozīmi ar atnākšnu vizuālājā skaitļošanā ".
Birka (pilsēta)
Birka (sv) bija vikingu tirdzniecības apmetne no 8. līdz 10. gadsimtam. Visticamāk atradās Mēlena ezera Bjerkes (Björkö) salā 30 kilometrus uz rietumiem no mūsdienu Stokholmas.
Luckāns
Luckāns var būt:
Aksonometriskā projekcija
Ierobežojumi
Tāpat kā ar visiem paralēlās projekcija veidiem, priekšmetiem, kas ar aksonometriskā projekcija nešķiet lielāks vai mazāks, jo tie paplašina tuvāk vai tālāk no skatījumu. Kaut izdevīgi arhitektūras rasējumiem, kur mērījumiem ir jāņem tieši no attēla, rezultāts ir uzskatītas izkropļojums, jo atšķirībā no perspektīva projekcija, tas nav kā fotogrāfija parasti redzams. Tā arī var viegli novest pie situācijas, kad dziļums un augstums ir grūti novērtēt, kā tiek parādīts attēlā pa labi.
Birka (pilsēta)
Tā tika dibināta ap 750. gadu un tiek uzskatīta par Zviedrijas senāko pilsētu. Tika pamesta ap 975. gadu, laikā, kad par centru izvirzījās Sigtuna. Vikingu laikmetā Birkas iedzīvotāju skaits bija starp 500 un 1000. Rakstītas ziņas par Birku sniedz Rimberts hronikā "Svētā Anskara dzīve" un Ādams no Brēmenes hronikā "Hamburgas arhibīskapijas vēsture". Senvietā veikti arheoloģiskie izrakumi no 19. gadsimta otrās puses. Pēc atrastā arābu dirhemu daudzuma noprotams, ka Birkai bija cieši sakari ar seno tirdzniecības ceļu no varjagiem uz grieķiem. Kopš 1993. gada senvieta ir UNESCO Pasaules mantojuma objekts.
Aksonometriskā projekcija
Ierobežojumi
Šajā Izometriskajā zīmēšanas, zilā sfēra ir divas vienības augstāks nekā sarkanā. Tomēr šī atšķirība augstuma nav skaidrs, ja viens aptver labo pusi no attēla, jo kastes (kas kalpo kā pavediens, kas liecina par augstums), pēc tam apslēpta.
Šī vizuālā neskaidrība ir izmantotas mākslā, tostarp "neiespējamais objekts" zīmējumi. M._C._Escher Udenskritums (1961) ir labi zināms piemērs, kurā kanāla ūdens šķiet ceļot patstāvīgi pa lejupslīdošā tendenci, tikai tad paradoksāli kritums kārtējo reizi, atgriežas tās avotu.
Bojans Vučkovičs
Bojans Vučkovičs (sr; dzimis Belgradā) ir Serbijas starptautiskais lielmeistars šahā (2001) un lielmeistars šaha kompozīciju risināšanā (2008).
Biogrāfija
Pārstāvējis Dienvidslāvijas un Serbijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
FIDE 1999. gadā Vučkovičam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2001. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
2007. gadā Pardubicē uzvarējis Eiropas čempionātā šaha kompozīciju risināšanā individuālajā un komandu ieskaitē. 2008. gadā Antaljā atkārtoti uzvarējis Eiropas čempionātā šaha kompozīciju risināšanā komandu ieskaitē un izcīnījis sudraba medaļu individuālajā ieskaitē.
Keiptaunas dzelzceļa stacija
Keiptaunas dzelzceļa stacija (en) ir dzelzceļa stacija Keiptaunā, Dienvidāfrikā. Tā atrodas starp Aderlijas un Stranda ielām.
Luksemburgs
Luksemburgs var būt:
Keiptaunas dzelzceļa stacija
Vilcienu tīkls
Stacija apkalpo Keiptauna—Johannesburga, Dienvidu līniju, Centrālo līniju un Ziemeļu līniju, kā arī vienu vietējo līniju.
Pirmatnējā stacija
Staciju atklāja 1863. gadā, tā bija elementāra koka būve. Dzelzceļa tīkls tolaik bija tā pirmsākumos, un pirmā stacija bija maza un vienkārša.
Viktorijas laika stacija
1875. gadā Kāpu premjerministrs Džons Molteno uzsāka pamatīgas akmens būves celtniecību, kas kalpotu kā galvenā stacijā drīz lielajam dzelzceļu tīklam. Laukums tajai tika izvēlēts netālu no Aderlijas ielas gala (arī pašreizējā atrašanās vieta). Tajā atradās arī nesen izveidotā Kāpu kolonijas dzelzceļa pārvaldītāja uzņēmuma galvenā mītne. Bet tomēr nākamajos gados tika veiktas vairākas paplašināšanās.
Pašreizējā stacija
Gandrīz gadsimtu vēlāk, 1960. gados, Viktorijas laika staciju nojauca aparteīds, lai atbrīvotu vietu jaunai stacijai. Jaunā stacija ļāva valdībai segregēt rases.
Pašreizējā stacijas ēka tika pārbūvēta gatavojoties 2010. gada FIFA Pasaules kausam. Pārbūves mērķis bija uzlabot izskatu, kā arī komfortu, uzlabot piekļuvi, informācijas pieejamību un drošību pirms 2010. gada FIFA Pasaules kausa.
Sondori (Galēnu pagasts)
Sondori ir ciems Galēnu pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 225 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V595.
Mēklenburgs
Mēklenburgs var būt:
Čiekurkalna 4. šķērslīnija
'''Čiekurkalna 4. šķērslīnija''' ir iela Rīgā, Ziemeļu rajona Čiekurkalnā apkaimē. Tā sākas pie krustojuma ar Čiekurkalna 1. līniju un beidzas krustojumā ar Rusova, Ungura un Gaujas ielu. Visā garumā iela klāta ar asfalta segumu. Tās kopējais garums ir 504 metri.
Ielu savienojumi
Čiekurkalna 4. šķērslīnija krustojas ar:
Menārs
Menārs var būt:
Sondori (Sīļukalna pagasts)
Sondori ir ciems Sīļukalna pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 212 km attālumā no Rīgas.
Džons Svaigerts
Džons Leonards "Džeks" Svaigerts jaunākais (John Leonard "Jack" Swigert Jr.; dzimis, miris ) bija ASV NASA astronauts, ASV Gaisa spēku lidotājs, izmēģinātājpilots, politiķis, uzņēmējs. Viņš ir veicis vienu lidojumu kosmosā ar kosmosa kuģi Apollo 13, kas piedzīvoja kritisku avāriju ceļā uz Mēnesi, bet veiksmīgi atgriezās uz Zemes.
Dzīvesgājums
Džons Leonards Svaigerts piedzima Kolorādo štata Denverā. Viņa tēvs Džons Leonards bija oftalmologs.
1953. gadā Svaigerts Kolorādo Universitātē Boldērā ieguva bakalaura grādu mehānikas inženierijā. Pēc augstskolas viņš iestājās ASV Gaisa spēkos. Pēc pilotu treniņu programmas un uguns sagatavošanas skolas Nellisa Gaisa spēku bāzē Nevadā Svaigertu nosūtīja uz Japānu un Koreju, kur dienēja par iznīcinātāju pilotu. 1957. gadā viņš sāka dienēt Masačūsetsas Gaisa Nacionālajā gvardē, no 1960. gada — Konektikutas Gaisa Nacionālajā gvardē. Vienlaikus no 1957. līdz 1964. gadam viņš Pratt and Whitney bija izmēģinātājpilots inženieris. Pēc tam viņš bija izmēģinātājpilots inženieris uzņēmumā North American Aviation, Inc. 1965. gadā Džons Svaigerts Renselera Politehniskajā institūtā ieguva maģistra grādu aerokosmiskajā inženierijā.
1962. gadā Džons Svaigerts pieteicās NASA otrajai astronautu grupai, bet viņu neuzņēma. 1963. gadā viņā atkal neveiksmīgi kandidēja trešajā astronautu iesaukumā. Beidzot 1966. gada aprīlī Svaigertu uzņēma piektajā astronautu grupā. 1967. gadā viņš Hartforda Universitātē ieguva maģistra grādu uzņēmējdarbības administrēšanā. Svaigerts gatavojās Apollo programmai kā komandmoduļa pilots.
Džona Svaigerta vienīgais lidojums kosmosā notika 1970. gada aprīlī, esot kosmosa kuģa Apollo 13 komandmoduļa pilotam. Sākotnēji Svaigerts bija Apollo 13 dublieru apkalpē, bet septiņas dienas pirms starta dublieru apkalpes loceklis Čārlzs Djūks inficējās ar masaliņām no sava dēla drauga. No abām apkalpēm, kas kontaktējās savā starpā, tikai pamatapkalpes komandmoduļa pilots Kens Matinglijs nebija imūns pret masaliņām. Divas dienas pirms starta Matingliju pamatapkalpē nomainīja Džons Svaigerts. Apollo 13 piedzīvoja kritisku avāriju ceļā uz Mēnesi, bet droši atgriezās uz Zemes.
1973. gada aprīlī Svaigerts atstāja NASA. Viņš pārcēlās uz Vašingtonu un kļuva par ASV Pārstāvju Palātas ASV Zinātnes, kosmosa un tehnoloģiju komitejas izpilddirektoru. 1977. gada augustā Svaigerts atstāja komiteju un pievērsās politikai. 1978. gadā viņš kandidēja ASV Senātā, bet netika ievēlēts. 1979. gadā viņš kļuva par uzņēmuma B.D.M. Corporation viceprezidentu. 1981. gadā viņš pārgāja uz International Gold and Minerals Limited  par viceprezidentu finanšu un korporatīvajās lietās.
1982. gada februārī Svaigerts atstāja International Gold and Minerals, lai dotos uz ASV Kongresu jaunizveidotajā 6. rajonā kā republikāņu pārstāvis. Svaigertam labajā deguna ejā izveidojās ļaundabīgs audzējs, par ko viņš atklāja vēlētājiem. Ārsti viņam teica, ka pēc radiācijas terapijas jūnijā viņš pilnībā atveseļosies. Augustā viņam saasinājās muguras sāpes un tika diagnosticēts kaulu smadzeņu vēzis. 2. novembrī Svaigerts ieguva vietu Kongresā ar 64 % balsu skaitu.
19. decembrī Svaigerts tika nogādāts ar lidmašīnu no savām mājām Litltonā uz Džordžtaunas Universitātes slimnīcu Vašingtonā. 27. decembrī viņš nomira no elpošanas mazspējas Lombardi vēža centrā, septiņas dienas pirms sava kongresa sasaukuma sākuma.
Bērstele (ciems)
Bērstele ir ciems Bauskas novada Viesturu pagastā pie Svitenes upes un netālu no autoceļa P103 (Dobele—Bauska). Apdzīvotā vieta veidojusies ap vēsturisko Lielbērsteles muižu (Gut Groß-Bersteln).
No 1739. līdz 1742. gadam Lielbērstelē par mājskolotāju strādāja Gothards Frīdrihs Stenders.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Borels
Borels (Borel, Borrel, Borrell) ir franču un katalāņu uzvārds:
Stanica Luhanska
Stanica Luhanska ir pilsētciemats Ukrainas austrumos Luhanskas apgabala Ščastjas rajonā. Izvietojusies apgabala austrumdaļā, Siverskijdoņecas kreisajā krastā iepretī Luhanskas pilsētai. Stanicja Luhanska ir viena no divām Ukrainas apdzīvotajām vietām, ko dibinājuši Donas kazaki.
Pilsētā ir dzelzceļa apkalpošanas, pārtikas, zivju pārstrādes uzņēmumi. Liela lauksaimniecības rajona centrs.
Mikens
Mikens var būt:
Bumbieru iela
Bumbieru iela var būt šādās Latvijas pilsētās:
Solar Orbiter
Solar Orbiter (SolO) ir Saules izpētes kosmiskais aparāts. Projektu vada Eiropas Kosmosa aģentūra (ESA) sadarbībā ar ASV Nacionālās aeronautikas un kosmosa administrāciju (NASA). Tā ir daļa no Cosmic Vision programmas. Zonde tika palaista 2020. gada februārī.
Ar Solo plānots veikt detalizētus iekšējās heliosfēras un topošā saules vēja mērījumus, kā arī veikt Saules polāro reģionu tuvus novērojumus, ko grūti izdarīt no Zemes. Kosmiskais aparāts veiks novērojumus no ekscentriskas orbītas, Saulei pietuvojoties līdz 60 Saules rādiusiem jeb 0,284 astronomiskajām vienībām. Lidojuma laikā orbītas slīpums tiks palielināts līdz apmēram 25°.
Projekta kopējās izmaksas ir 1,5 miljardi ASV dolāru, skaitot gan ESA, gan NASA iemaksas. Solar Orbiter pamata misija ir plānota 7 gadiem, bet to varēs pagarināt vēl par 3 gadiem.
Lidojuma gaita
Solar Orbiter tika palaists 04:03 UTC ar nesējraķeti Atlas V/411 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-41.
2020. gada jūnijā Solar Orbiter 76 miljonu kilometru attālumā no Saules uzņēma pirmos Saules attēlus; tie tika publicēti 16. jūlijā.
Aptuveni 3,5 gadu laikā kosmiskais aparāts vairākus Zemes un Veneras pārlidojumus, lai ar gravitācijas manevru palīdzību sasniegtu darba orbītu.
Klods Gumondi
Klods Gumondi (fr; dzimis ) ir franču šaha problēmists.
Pēc profesijas Gumondi ir fizikas un ķīmijas pasniedzējs.
Sasniegumi šaha kompozīcija
Kopš 1965. gada publicējis vairāk nekā 2000 dažādu žanru šaha kompozīcijas, tai skaitā vairāk nekā 900 trīsvilču, 150 daudzvilču, pārējie palīgmata uzdevumi. Šaha uzdevumu sastādīšanas konkursos ieguvis 550 atzinības, tai skaitā 290 godalgas (60 — pirmās).
No 1984. gada starptautiskais tiesnesis (trīsvilčos un palīgmatos) un lielmeistars šaha kompozīcijā.
Moržovaja
Polārā stacija «Moržovaja» vai (ru) ir slēgta Krievijas vissezonas hidrometeoroloģiskā polārstacija Arktikā. Izvietojusies Jamalas pussalas rietumu krastā pie Tiutejahas upes ietekas Karas jūrā. Administratīvi ietilpst Jamalas Ņencu autonomā apvidus Jamalas rajonā.
Vēsture
Stacija izveidota 1990. gadu sākumā kā aizvietotāja 1987. gadā slēgtajai Harasavejas polārstacijai un darbojusies 4 gadus. Likvidēta finanšu trūkuma dēļ. Līdzās polārstacijai atrodas arheoloģijas piemineklis — Tiutejsaļes apmetne, kas apdzīvota 5.—7. un 12.—14. gadsimtā.
Anna Ģertrūde Vērmane
Anna Ģertrūde Vērmane (, 1750—1827) bija vācbaltiešu tirgotāja sieva un mecenāte. Likusi pamatus Vērmanes dārza izveidei.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1750. gada 2. martā Rīgā tirgotāja Zamuela Ēbela un viņa sievas Urzulas, dzimušas Hartvigas, ģimenē. Viņas māte mira 1752. gadā, bet tēvs 1758. gadā, viņu pieņēma Rīgas birģermeistara Depkina mājā. Pēc 1772. gada apprecējās ar Melngalvju biedrības vecāko Kristiānu Heinrihu Vērmani (1737—1813), kas vēlāk kļuva par Lielās ģildes locekli. Viņu laulībā piedzima septiņi bērni. Viņas mazdēls Kristiāns Heinrihs Panders (1794—1865) bija paleontologs, embriologs un ģeologs.
Pēc vīra nāves 1817. gadā viņa atraitne Anna Ģertrūde Vērmane lika ierīkot eksotisku koku parku ar rozāriju savā zemes gabalā ārpus Rīgas nocietinājumiem, kur atradās viņas dārza mājiņa. Savā testamentā viņa dārzu novēlēja pilsētai ar noteikumu, ka tas nekad netiks pārdots privātpersonām vai sadalīts.
Mirusi 1827. gadā Rīgā. Parka labiekārtošanu turpināja viņas dēls Johans Kristofs Vērmans, kas 1829. gadā pie viņas dārza mājiņas lika uzcelt piemiņas obelisku mātes piemiņai.
Emils Borels
Felikss Eduārs Žistīns Emils Borels (fr; dzimis, miris ) bija franču matemātiķis un politiķis.
Dzimis Francijas dienvidos, protestantu mācītāja ģimenē. Studējis Augstākajā normālskolā Parīzē, kuru absolvēja 1892. gadā. Darbi mēra un varbūtību teorijā. 1922. gadā dibinājis augstskolu — Parīzes Statistikas institūtu.
Starp pasaules kariem politiski aktīvs. No 1924. līdz 1936. gadam — parlamenta deputāts. 1925. gadā — jūras lietu minstrs. Otrā pasaules kara laikā piedalījies Pretošanās kustībā.
Bandžarbaru
Bandžarbaru ir pilsēta  Indonēzijā, Dienvidkalimantānas provinces galvaspilsēta un otra lielākā pilsēta. Izvietojusies Kalimantānas salas dienvidos piekrastes zemienē. Lielākā daļa iedzīvotāju ir bandžari, bet pēc konfesionālās piederības musulmaņi (94,9%), bet 4,7% — kristieši.
Vēsture
1950. gados uz jaunu vietu tika nolemts pārvietot administratīvās iestādes no plūdos regulāri cietušās Kalimantānas provinces galvaspilsētas Bandžarmasinas. Jaunajai pilsētai tika piešķirts pagaidu nosaukums Bandžarbaru, kas nozīmēja ‘bandžaru jaunā [pilsēta]’; pagaidu nosaukums pēc laika kļuva par tās oficiālo nosaukumu. Pilsēta tika būvēta pēc Eiropas pilsētu parauga ar daudziem parkiem un publiskajām zonām; projekta arhitekts bija holandietis Van der Peils (Van der Pijl). 1999. gadā Bandžarbaru piešķirts apriņķa līmeņa pilsētas statuss. Provinces administrācijas pārcelšanas projekts nav realizēts pilnībā — provinces parlaments joprojām atrodas Bandžarmasinā.
Mikrofona aptauja 1986
1986. gada Mikrofona aptaujā triumfēja grupa "Līvi", kuras hits "Dzimtā valoda" ieguva pirmo vietu, bet pavisam atšķirīgā "Vecgada dziesma" - trešo vietu. Latvijas Komunistiskās partijas Centrālā komiteja izdarīja spiedienu uz aptauju un pārmeta "Mikrofonam" gan "Dzimtās valodas" nacionālistisko tekstu (lai arī tā autors ir moldāvu dzejnieks G. Vieru), gan arī Jāņa Groduma "ķērcošo" balsi, dziesmu lika pat pārrakstīt vēlreiz, padarot skanējumu maigāku, tomēr noslēguma koncertā kļūdas dēļ tika atskaņota sākotnējā versija.
Šajā gadā aptaujā veiksmīgi debitēja "Turaidas Roze" ar jauno solisti Olgu Rajecku, iegūstot otro vietu, savukārt Olgas iepriekšējā grupa "Eolika" nokrita uz 10. vietu. Sevi spēcīgi pieteica arī grupa "Remix", kurai populārāko dziesmu desmitniekā iekļuva divas dziesmas.
Populārākās aptaujas dziesmas iekļautas skaņuplatē "Mikrofons '86".
VSAC "Zemgale" filiāle "Ķīši"
VSAC "Zemgale" filiāle "Ķīši" ir Valsts sociālās aprūpes centra (VSAC) "Zemgale" filiāle, kas atrodas Tukuma novada Jaunsātu pagastā. Tajā dzīvo personas ar garīga rakstura traucējumiem. Klientiem nodrošina sociālo aprūpi, ēdināšanu, sociālo rehabilitāciju un medicīnisko aprūpi. Sociālās aprūpes centram ir sava bibliotēka.
Vēsture
Dibināta pēc Otrā pasaules kara, 1975. gadā pansionātam uzbūvēja jaunu korpusu. 2004. gadā iestādi pārdēvēja par Sociālās aprūpes centru "Ķīši". 2010. gadā to iekļāva Labklājības ministrijas pakļautībā esošajā Valsts sociālās aprūpes centrā „Zemgale”, kurā ietilpst arī sociālās aprūpes centrs (SAC) "Iecava", SAC "Īle" Lielbērzē, SAC "Jelgava" un SAC "Ziedkalne" Mūrmuižā.
Sergejs Belovs
Sergejs Belovs (ru; dzimis, miris ) bija krievu basketbolists, spēlējis saspēles vadītāja pozīcijā, bija PSRS basketbola izlases dalībnieks.
Biogrāfija
Spēlētaja karjeras lielāko daļu aizvadījis Maskavas CSKA sastāvā. Kopā ar klubu divas reizes uzvarējis Eiropas čempionvienību kausa izcīņā (1969, 1971), PSRS čempionātā tika svinētas 11 uzvaras. Laikā no 1967. līdz 1980. gadam pārstāvējis PSRS izlasi, ar ko izcīnījis uzvaru Minhenē, kā arī trīs bronzas. Tāpat tika iegūti divi Pasaules čempiontituli (1967, 1974), sudrabs 1978. gadā un bronza 1970. gadā, kad viņš tika atzīts arī par turnīra vērtīgāko spēlētāju. Eiropas čempionātā ir tikušas izcīnītas četras zelta (1967, 1969, 1971, 1979), divas sudraba (1975, 1977) un viena bronzas (1973) medaļa.
Belovs iededza lāpu. 1991. gadā FIBA viņu atzina par visu laiku labāko FIBA spēlētāju. 1992. gadā ticis uzņemts Neismita piemiņas basketbola slavas zālē, 2007. gadā — FIBA slavas zālē.
Pēc sportista karjeras beigām kļuvis par treneri. Trenējis Maskavas CSKA klubu (1981—1982, 1988—1990), Itālijas klubu Basket Cassino (1990—1993) un Krievijas Permas "Ural Great" (1999—2004). Viņa vadībā komandas ir izcīnījušas divus PSRS (1982, 1990) un Krievijas (2001, 2002) čempiontitulus. Vēl vadījis Krievijas basketbola izlasi trijos Eiropas čempionātos (1995. gads — 7. vieta; 1997. gads — 3. vieta; 1999. gads — 6. vieta) un divos Pasaules čempionātos (1994. gads — 2. vieta; 1998. gads — 2. vieta).
Laikā no 1993. līdz 1998. gadam bijis Krievijas Basketbola federācijas prezidents.
Miris 2013. gada oktobrī.
Jaunzemes (Ģibuļu pagasts)
Jaunzemes ir apdzīvota vieta Talsu novada Ģibuļu pagastā. Izvietojusies pagasta austrumu daļā Talsu pilsētas dienvidu pierobežā 5 km no pagasta centra Pastendes, 2,5 km no novada domes Talsos un 120 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojas kā jauns savrupmāju apbūves rajons pilsētas pierobežā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Hokeja halle "Rīga"
Hokeja halle "Rīga" atrodas Rīgā, Dārzciemā. Tā ir mājvieta Latvijas Virslīgas hokeja čempionāta komandai HS Rīga.
Uļjana Ņigmatuļina
Uļjana Ņigmatuļina (ru; dzimusi Kaiševa (Кайшева) ) ir Krievijas biatloniste.
Karjera
Ar biatlonu sāka nodarboties 2004. gadā desmit gadu vecumā. Piedalījās 2012. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēles Insbrukā, kur izcīnīja trīs medaļas — bronzu sprintā, zeltu iedzīšanā un sudraba medaļu jauktajā biatlona un distanču slēpošanas stafetē. 2013. gada Pasaules čempionātā jauniešiem izcīnīja četras zelta medaļas. 2014. gadā startēja jau junioru konkurencē, iegūstot divas godalgas. Individuālajā distancē ieņēma trešo vietu, bet stafetes komandas sastāvā bija otrajā vietā. 2015. gada Pasaules čempionātā junioriem Raubičos vēlreiz izcīnīja sudraba medaļu stafetē. Izcīnījusi arī vairākas godalgas Eiropas čempionātos junioriem.