cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Supraventrikulārā tahikardija
Pazīmes un simptomi
Pazīmes un simptomi var rasties pēkšņi un var izzust bez ārstēšanas. Stress, dažādi vingrinājumi, un emocijas var izraisīt normālu vai fizioloģisku sirdsdarbības ātruma palielināšanos, bet retāk var izraisīt arī SVT. SVT epizodes var ilgt no dažām minūtēm līdz vienai vai divām dienām, dažreiz tās var turpināties līdz izārstēšanai. Ātra sirdsdarbība, ja tā ir pārāk ātra, samazina sirds sūkņa spēju aizpildīt kambarus ar asinīm starp pulsa sitieniem, samazinot sirds izsviedi (CO) un līdz ar to asinsspiedienu. Šie simptomi ir raksturīgi pulsa ātrumam 150—270 vai vairāk sitienu minūtē.
Zīdaiņiem un maziem bērniem sirds aritmiju simptomus, piemēram, SVT, ir grūtāk novērtēt, jo ir ierobežota saziņas spēja. Simptomi, kurus aprūpes darbiniekiem aritmijas gadījumā vajadzētu novērot bērniem, ir ēšanas intereses zudums, sekla/īsa elpošanu un letarģija. Šie simptomi var būt smalki, grūti nosakāmi, un tos var papildināt vemšana un/vai reakcijas samazināšanās.
Gorontalo (province)
Gorontalo (id, gor) ir Indonēzijas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. Izvietojusies valsts vidusdaļā, aizņem Minahasu pussalas rietumdaļu Sulavesi salas ziemeļos, kā arī vairākas nelielas saliņas un koraļļu rifus tās piekrastē. Austrumos robežojas ar Ziemeļsulavesi provinci, rietumos — ar Centrālās Sulavesi provinci. Administratīvi iedalās vienā pilsētā (provinces galvaspilsēta Gorontalo) un 5 apriņķos. Province izveidota 2000. gadā, nodalot gorontalu apdzīvotos apriņķus no pārsvarā minahasu apdzīvotās Ziemeļsulavesi provinces.
Lielā atkāpšanās (1915)
Situācija kara pirmajos mēnešos
Sekojot Antantes valstu stratēģijai, pēc Vācijas uzbrukuma Francijai, Krievijas milzīgā armija iebruktu Vācijā, kur sakautu vācu armijas, ļaujot frančiem atsist vācu galveno spēku uzbrukumu un sakaut Vāciju pilnībā. Krievijas armijas bija sadalītas Ziemeļrietumu frontē, kas koncentrējās uz Vāciju un Dienvidrietumu frontē, kas vērsās pret Austroungāriju. Tās abas atdalīja plašie Pripetes purvi.
Pirms pozīciju kara sākuma, visās karojošajās armijās valdīja teorija par ātriem uzbrukumiem un pretuzbrukumiem, kuru uzdevums ir iznīcināt pretinieka armiju, nevis ieņemt teritoriju. Aizsardzību bieži atstāja novārtā. Modernajā karā tas nozīmēja, ka jau kara pirmajos mēnešos tika nogalināti, aplenkti un sagūstīti pāris miljoni karavīru. Krievijas armijas labākās daļas tika zaudētas Austrumprūsijā, kamēr Austroungārija Galīcijā zaudēja gandrīz pusi savas armijas, kur nogalinot un saņemot gūstā gandrīz miljonu kareivju un virsnieku, krievi sasniedza Karpatus, un draudēja ar iebrukumu Ungārijas karalistē. Vāciešu neveiksmīgie pretuzbrukumi Polijā bija nesuši lielus zaudējumus vāciešiem, bet vienlaikus ļāva tiem labāk iepazīties ar krievu armijas problēmām - lēno spēku pārvietošanu un birokratizēto virsnieku lēmumu pieņemšanas procesu. Atklājās arī krievu artilērijas problēmas - tiem bija mazāk lielgabalu un tiem trūka lādiņu, jo Krievija bija gatavojusies īsam karam. Kara sākumā Krievija ražoja 35 000 lādiņus mēnesī, kamēr dienā tika izšauti 45 000 lādiņu.
Arī Austroungārijas armijā akūti trūka artilērijas lādiņu, un papildus problēmas radīja slāvu tautu kareivju lojalitāte. Čehu vienības bieži dezertēja un padevās krieviem. Pēc Austroungārijas neveiksmes, Vācija piedāvāja austrumu frontē izveidot vienotu komandas struktūru, taču Austroungārija tam pretojās, nevēloties nonākt Vācijas pakļautībā.
Krievijas virspavēlniecībā valdīja divi viedokļi par turpmāko uzbrukumu virzieniem. Iebrukums Ungārijā ar mērķi ieņemt Vīni varētu izraisīt Austroungārijas sabrukumu vai padošanos. Tikmēr Austrumprūsijas okupācija būtu smags psiholoģiskais trieciens Prūsijai un Vācijai. 1915. gada janvārī krievi izlēma par labu uzbrukumam Austrumprūsijai, taču februāra sākumā vācieši pirmie veica uzbrukumu, iznīcinot lielu daļu šeit izvietotās armijas.
1915. gada 22. martā pēc vairāku mēnešu aplenkuma krieviem padevās Pšemislas cietoksnis Galīcijā ar gandrīz 150 000 kareivju.
Uzbrukums un atkāpšanās
Lai atgūtu savas pozīcijas, Austroungārija ļāva vāciešiem izplānot un īstenot pretuzbrukumu Galīcijā. Šim uzbrukumam izveidoja 11. armiju ģenerāļa Augusta fon Makenzena vadībā. Viņa armija saņēma spēcīgu artilērijas papildinājumu.
2. maija rītā ar Austroungārijas atbalstu sākās Makenzena uzbrukums krievu 3. armijai. Gorlices-Tarnovas ofensīvu ievadīja četras stundas ilga artilērijas apšaude, kas sagrāva vāji nostiprinātās krievu priekšējās līnijas. Šī taktika turpinājās visu uzbrukuma laiku - krievu kājnieku pretestību sagrāva lielkalibra artilērija, kam sekoja vācu un austroungāru kājnieku vienību uzbrukumi. Nelielās krievu artilērijas vienības lādiņu trūkuma dēļ izrādīja minimālu pretestību. Sešu dienu laikā vācieši pavirzījās uz priekšu par 40 kilometriem.
3 armijai atkāpjoties, lai nenokļūtu ielenkumā, atkāpties pavēlēja arī tai blakus esošajām krievu vienībām. Tas samazināja aplenkuma iespējas, taču noveda pie atkāpšanās visā frontē. Pēc pauzes, kas bija nepieciešama spēku papildināšanai, vācieši 24. maijā atsāka uzbrukumu, un 3. jūnijā vācieši ieņēma vāji aizsargāto Pšemislas cietoksni.
Jūnija sākumā Makenzena armija saņēma papildinājumus un to pārsauca par Bugas armiju, kuras uzbrukuma mērķi novirzīja uz ziemeļiem - Brestļitovsku. Vienlaikus vācu 12. armija no Austrumprūsijas puses saņēma uzdevumu uzbrukt dienvidu virzienā. Abu armiju mērķis bija izveidot milzīgu Polijas katlu, aplencot un iznīcinot šeit esošo 1., 2. un 4. krievu armiju.
13. jūnijā sākās Vācijas un Austroungārijas Bugas ofensīva Ļvivas virzienā, kuru Krievijas karaspēks pameta 22. jūnijā. No 23. līdz 27. jūnijam vācieši šķērsoja Dņestru, taču jūlija sākumā viņus atmeta atpakaļ.
22. jūnijā (5. jūlijā jaunajā stilā) Krievijas virspavēlniecība sāk plānot atkāpšanos no Polijas. Ne tikai bailes no aplenkuma Polijā, bet arī lielie zaudējumi Galīcijā un vispārējais bruņojuma trūkums noteica, ka krievu armija nespēja veikt esošo pozīciju aizsardzību.
Jūlija sākumā krievi atkāpās uz Demblinas-Ļubļinas-Helmas līniju.
Vācieši atsāka jau aprīlī iesākto Kurzemes ofensīvu, kas izraisīja paniku par drīzu Rīgas ieņemšanu, kam varētu sekot uzbrukums Pleskavas un galvaspilsētas Petrogradas virzienā. 4. augustā (17. augustā) no Ziemeļrietumu frontes izdalīja atsevišķu Ziemeļu fronti, kas atradās Latvijas un Igaunijas teritorijā, aizsargājot Petrogradu.
30. jūnijā (13. jūlijā jaunajā stilā) sākās vāciešu Narevas ofensīva, kas divas dienas vēlāk sasniedza Narevas upi un piespieda krievu 1. un 12. armiju atkāpties. Nepieciešamība papildināt spēkus un munīciju palēnināja vāciešu uzbrukumu. Arī Austroungārijas un Vācijas Dienvidu armijas uzbrukums sākās 30. jūnijā (13. jūlijā), radīja lielus zaudējumus, taču nesalauza krievu pretestību. Taču kopējie Vācijas un Austroungārijas uzbrukumi visā frontes garumā pakāpeniski pasliktināja krievu pozīcijas. Abas puses cieta lielus zaudējumus, kurus tikai daļēji izdevās nosegt ar rezervēm.
9. jūlijā (22. jūlijā) vācieši šķērsoja Vislu. Augustā krievi pameta Demblinas cietoksni. 22. jūlijā (4. augustā) vācu 12. armija ieņēma Varšavu. 2. un 4. armiju no Polijas izdevās evakuēt pa dzelzceļu. Lielie aizsardzības cietokšņi pirms pamešanas tika uzspridzināti, taču Novo Georgijevskas cietoksnī pie Varšavas palika lieli artilērijas lādiņu krājumi. 13. augustā (26. augustā) krita Brestļitovska. Ipašas uzbrukuma operācijas rezultātā 3. septembrī (16. septembrī) vācieši ieņēma Viļņu. Ap šo laiku Vācijas un Austroungārijas ofensīva zaudēja spēku, jo visas armijas bija cietušas lielus zaudējumus, tām trūka munīcijas un pārtikas.
Ņemot vērā milzīgos zaudējumus un pieaugošo kritiku, 1915. gada 23. augustā lielkņazu Nikolaju Nikolajeviču atcēla no amata un nosūtīja uz Kaukāza fronti. Armijas virspavēlnieka pienākumus uzņēmās Nikolajs II.
Atkāpjoties, krievu virspavēlniecība pavēlēja evakuēt civiliedzīvotājus, nodedzināt ēkas un labības laukus. Īpaši cieta šo reģionu ebreji, pret kuriem sarīkoja pogromus. Cieta arī Krievijas Impērijā dzīvojošie poļi un vācieši, kurus uzskatīja par nodevējiem un spiegiem.
Deltuva (zeme)
Deltuva, hronikās — Deviltava (senkrievu: Дѧвол̑тва, de, lt) bija aukštaišu apdzīvota zeme, kas 13. gadsimtā pieminēta Volīnijas metrikas tekstā. Pēc 1274. gada Deltuva kopā ar Nalsenes un Alsenes zemēm integrējusies Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā kā tās pamatteritorija.
Nosaukums
Deltuvas zemes vārds pirmo reizi ir pieminēts Volīnijas hronikas (metrikas) 1219. gada ierakstā kā Дѧвол̑тва. Ipatija hronikas 1264. gada ierakstā vēstīts par Mindauga dēla Vaišvilka, Galīcijas kņaza Švarna un Volīnijas kņaza Vasiļko karagājienu uz Deltuvas un Nalsenes zemēm (во Дявелътве и в Нальщанехъ), kur viņi sakāva Tranaiša karaspēku, nogalināja viņu un piespieda Nalsenes kunigaiti Daumantu bēgt uz Pleskavu.
Pēdējo reizi kā land Dewilto minēta Marburgas Viganda 1385. gada Lietuvas kara ceļa aprakstā. Mūsdienās šis nosaukums ir saglabājies Deltuvas ciema nosaukumā.
Teritorija
Austrumos Deltuvas zeme robežojās ar Lietavas zemi, ziemeļos ar Upītes zemi. Dienvidos aiz Nemunas upes atradās jātvingu zemes, bet aiz Nevēžas upes žemaišu Gaižuvas zeme.
Deltuvas valdnieki
Vienīgais rokraksts, kurā pieminēti Deltuvas kunigaišu vārdi, ir t.s "Volīnijas metrika":
Pantelišku vecticībnieku lūgšanu nams
Pantelišku jeb Brīveru vecticībnieku lūgšanu nams ir vecticībnieku lūgšanu nams, kas atrodas Augšdaugavas novada Biķernieku pagasta Panteliškos.
Lūgšanu nams celts 19. gadsimta beigās. Celts guļbūves tehnikā, apšujot ar horizontāliem dēļiem. Relatīvi augsts zvanu tornis. Logus rotā koka aplodas.
Sarasvatī
Sarasvatī (, Sarasvatī) hinduismā ir zināšanu, gudrības, mūzikas un mākslas dieviete. Viņa ir daļa no trīsvienības, kuru vēl veido bagātības un labklājības dieviete Lakšmi un kara dieviete Pārvatī. Sarasvatī ir Brahmas sieva. Parasti Sarasvatī tiek attēlota baltā mantijā un rokās turot stīgu mūzikas instrumentu. Leģenda vēsta, ka Sarasvatī ir izveidojusi liturģiskās literatūras klasisko valodu sanskritu.
Trūpu Čači
Trūpu Čači ir apdzīvota vieta Rēzeknes novada Silmalas pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļaustrumu daļā 13 km no pagasta centra Gornicas, 20 km no novada centra Rēzeknes un 237 km no Rīgas.
Trūpu Čači atrodas starp Tarakanovkas ezeru un Losu purvu, faktiski saplūdis ar blakus esošiem Čačiem un Losu Čačiem. Nedaudz uz ziemeļiem, pie Tarakanovkas ezera, atrodas Trūpu Čaču kapi, bet divas Trūpu Čaču viensētas atrodas vēl skrajāk, aptuveni 2 km uz dienvidiem, dienvidrietumiem.
Pocuoli
Pocuoli (it,, nap) ir pilsēta un komūna Itālijā, Kampānijas reģionā. Tā ir daļa no Neapoles metropoles. 2017. gadā pilsētā dzīvoja 81,2 tūkstoši iedzīvotāju.
Semuā
Semuā (fr) ir 210 kilometrus gara Māsas labā krasta pieteka Ardēnos, Beļģijas un Francijas teritorijā. Iztece - pie Arlonas pilsētas pie Beļģijas un Luksemburgas robežas. Tek rietumu - ziemeļrietumu virzienā. Ietek Māsā pie Montermē.
Aleksandrs Šustovs
Aleksandrs Šustovs (ru; dzimis ) ir krievu vieglatlēts, startē augstlēkšanas sacensībās.
2010. gada Eiropas čempionātā viņš guva uzvaru ar 2,33 m augstu lēcienu, kas bija atkārtots sportista personiskais rekords. 2011. gada Eiropas čempionātā telpās izcīnīja bronzas medaļu ar 2,34 m augstu lēcienu, kas bija atkārtots sportista personiskais rekords. Ar panākumiem startējis Eiropas komandu čempionātā — izcīnīts zelts un sudrabs.
Loču kanāls
Loču kanāls, arī Ločupe, ir Daugavas kreisā krasta atteka Rīgas Kurzemes rajonā.
Teilors Beks
Iepriekš spēlējis AHL komandās Milvoki "Admirals", Bridžportas "Sound Tigers", Sanantonio "Rampage", Beikersfīldas "Condors" un Hartfordas "Wolf Pack", NHL komandās Našvilas "Predators", Ņujorkas "Islanders", Edmontonas "Oilers" un Ņujorkas "Rangers", kā arī KHL komandās Jekaterinburgas "Avtomobilist", Pekinas "Kunlun Red Star", Omskas "Avangard" un Magņitogorskas "Metallurg".
Loču kanāls
Atteka atrodas starp Buļļupi un Daugavu pie to sateces, izveidojot starp tām trīsstūrveida Mīlestības saliņu. Tecējuma virziens parasti no Buļļupes uz Daugavu, ziemeļu krastā neapdzīvotā Mīlestības saliņa, dienvidu krastā Rīgas apkaime Bolderāja, māju dēļ krasts vietām nav pieejams. Pastāv pašlaik nerealizēta iecere pārveidot krastu par promenādi. Pie ietekas Daugavā — "Latvijas jahtas" piestātnes, to otrā pusē Daugavā ietek Hapaka grāvis.
Kanāls ir populāra makšķerēšanas vieta. Ietilpst Rīgas brīvostas teritorijā.
Demokrātija Eiropā 2025 kustība
Kustība Demokrātija Eiropā 2025 jeb DiEM25, ir visas Eiropas mēroga politiskā kustība, kuru 2015. gadā dibināja bijušais grieķijas finanšu ministrs Janis Varufakis un horvātu filozofs Srećko Horvats. Kustība tika oficiāli prezentēta svinīgā ceremonijā, kas notika 2016. gada 9. februārī Volksbühne teātrī, Berlīnē, un paralēli 23. martā Romā. Kustības mērķis ir reformēt Eiropas Savienības esošās iestādes, lai izveidotu "pilnvērtīgu demokrātiju ar suverēnu parlamentu, kas ievēros valstu tiesības uz pašnoteikšanos un kas dalīs varu ar Eiropas Savienības dalībvalstu nacionālajiem parlamentiem, reģionālajām asamblejām un pašvaldībām". Kustību nodrošina intelektuāļi un aktīvisti, piemēram, WikiLeaks dibinātājs Džulians Asāndžs, ievērojamais Amerikāņu lingvists un politiskais aktīvists Noams Čomskis, itāļu filozofs Antonio Negri, Amerikāņu antropologs Čārlzs Nukols, holandiešu socioloģe Saskia Sessena, amerikāņu ekonomists Džeimss K. Gelbreits, bijušais britu Darba partijas loceklis Stjuarts Holends un slovēņu filozofs Slavojs Žižeks, kā arī daudzi citi.
Tukāni
Tukāni ir ciems Izvaltas pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 263 km attālumā no Rīgas.
Vides risinājumu institūts
Vides risinājumu institūts, saīsināti VRI, ir Latvijas zinātniska organizācija, kas, izmantojot attālo izpēti un citas mūsdienīgas tehnoloģijas, veic pētījumus un izstrādā praktiski pielietojamus risinājumus vides un dabas resursu apsaimniekošanai. Institūts ir platforma, kas apvieno zinātniekus, māksliniekus, inženierus un praktiķus no Latvijas un ārvalstīm.
Galvenās VRI pētniecības jomas ir saistītas ar sauszemes un ūdens ekosistēmu stāvokļa novērtēšanu un ilgtspējīgu apsaimniekošanas risinājumu izstrādi.
Institūtā pētījumi tiek veikti šādos virzienos: zemes lietošanas / zemes pārklājuma kartēšana un novērtēšana, vērtīgo biotopu kartēšana un aizsardzības statusa novērtēšana, invazīvo sugu detektēšana un izplatības novērtēšana, meža resursu inventarizācija, meža veselības stāvokļa līmeņa noteikšana, ainavu pārmaiņas un plānošana, kultūrvēsturiskā mantojuma apzināšana, ūdenstilpju stāvokļa un kvalitātes visaptveroša novērtēšana, ūdenstilpju dziļuma kartēšana un nogulumu apjoma novērtēšana, zivju migrācijas un dabiskās atražošanās iespēju izpēte, savvaļas dzīvnieku uzvedības un pārvietošanās paradumu izpēte, nākotnes satelītu (Zemes mākslīgo pavadoņu) simulācija.
Tehnoloģijas
Vides un dabas resursu novērtēšanai un kartēšanai VRI galvenokārt pielieto attālās izpētes metodes. Institūts ir attīstījis novērošanas un vides monitoringa sensoru sistēmu "ARSENAL", kas paredzēta lietošanai uz dažādām aviācijas platformām, piemēram, lidmašīnas vai helikoptera. To pielietojot, VRI iegūst datus par sauszemes, jūras un saldūdens ekosistēmām, to struktūru, ķīmisko sastāvu un telpiskajiem rādītājiem.
Tehnoloģijas iemontētas speciālajiem aviācijas darbiem paredzētā divmotoru lidmašīnā BN-2T-4S Defender.
Nozīmīgākās aktivitātes
Eiropas Kosmosa aģentūras (EKA) programmas "The Plan for European Co-operating States" (PECS) ietvaros VRI īstenos divu EKA nākotnes satelītu — Sentinel-2 un Sentinel-3  — simulācijas projektus. Izmantojot sensoru sistēmu ARSENAL, VRI simulēs satelītu datus un to izmantošanas iespējas, lai analizētu zemes lietošanu/zemes pārklājumu un Baltijas jūras ūdens kvalitāti.
No 2010. gada VRI veic Baltijas jūras stāvokļa novērtēšanas pētījumus. Starptautiskā projekta MARMONI ietvaros institūts veicis hlorofila koncentrācijas novērtēšanu Rīgas līcī un Zviedrijas piekrastē. Starptautisko mācību HELCOM Balex Delta un CEPCO North laikā VRI uzsācis Baltijas jūras piesārņojuma detektēšanu, izmantojot aviācijā bāzētas attālās izpētes iekārtas.
Sadarbojoties ar Čehijas Zinātņu akadēmiju un Somijas Vides institūta (SYKE) zinātniekiem, VRI Latvijā īsteno visaptverošu ezeru ekosistēmas stāvokļa un kvalitātes pētniecību. Projekti noris četros Latvijas ezeros — Burtnieku ezerā, Alūksnes ezerā, Sāvienas ezerā un Āraišu ezerā. VRI pētnieki analizē ezeru fitoplanktona, zooplanktona, zoobentosa, ūdensbotānikas, zivju populācijas stāvokli un apjomu, kā arī veic ezera apauguma mērījumus, dziļuma kartēšanu un nogulumu apjoma novērtēšana ar ģeoradara palīdzību un izstrādā ezera barības vielu aprites modeli.
Kopš 2012. gada zivju nārsta periodos Latvijā VRI, sadarbojoties ar Dabas aizsardzības pārvaldi, veic maluzvejniecības kontroles aktivitātes. Izmantojot termālās kameras, VRI identificē nelikumīgas zvejniecības aktivitātes Latvijas lielākajos publiskajos ezeros, upēs un jūras piekrastes teritorijās.
VRI uzsācis jaunas metodes izstrādi un testēšanu Eiropas Savienības aizsargājamo biotopu grupu (jūras krasta, piejūra iekšzemes kāpu, virsāju, krūmāju, zālāju, purvu un mežu biotopu) kartēšanai un stāvokļa novērtēšanai.
Sadarbojoties ar Baltijas Vides Forumu, starptautisku projektu Grass Service un Viva Grass ietvaros VRI veic bioloģiski vērtīgo zālāju kartēšanu, to stāvokļa novērtēšanu, kā arī analizē ekonomiski izdevīgas zālāju apsaimniekošanas iespējas.
No 2010. līdz 2013. gadam VRI, sadarbojoties ar Rīgas Tehnisko universitāti (RTU), veica latvāņu izplatības kartēšanu un biomasas novērtēšanu, lai aprēķinātu vides atkritumu pieejamību jaunās paaudzes biodegvielas — biobutanola ražošanai.
Sadarbība ar citām organizācijām
Zinātniskās izpētes projektus vides jomā VRI veic sadarbībā ar tādām organizācijām kā Pasaules Dabas Fonds, Latvijas Dabas fonds, Baltijas Vides Forums, Somijas Vides institūta SYKE Saldūdeņu centrs, Čehijas Zinātņu Akadēmijas hidrobioloģijas institūts, Zviedrijas Lauksaimniecības universitāte, Norvēģijas Ainavu un mežu izpētes institūts, Latvijas Hidroekoloģijas institūts u. c.
Bērzkalns (Kalkūnes pagasts)
Bērzkalns ir paugurs Augšzemes augstienes Ilūkstes paugurainē. Izvietojies Daugavpils novada Kalkūnes pagastā, Sventes ezera dienvidaustrumu krastā. Nesimetrisks iegarenas formas paugurs, orientēts ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā paralēli ezera krastam. Veido smilts un grants. No virsotnes paveras plašs skats uz ezeru un apkārtējo ainavu.
Pauls Kampe
Pauls Kampe (1885-1960) bija latviešu arhitekts un arhitektūras profesors (1937). Rīgas Politehniskā institūta un Latvijas Universitātes mācībspēks.
Dzīvesgājums
Dzimis 1885. gada 10. aprīlī Karvas pagastā Reinholda Kampes ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas reālskolā (1897-1905), studēja Rīgas Politehniskā institūta Arhitektūras nodaļā (1905-1906) un Darmštates tehniskajā augstskolā (1906-1908). 1910. gadā beidza Rīgas Politehnisko institūtu, no 1912. gadā turpat strādāja par asistentu, 1914. gadā ievēlēts par docentu. Šajā laikā strādāja Aleksandra Vanaga birojā Rīgā pēc viņa projektiem celta jūgendstila ēka Peldu ielā 33/35 Liepājā (1912), vadmalas fabrika (1912) un Vērmanes dārza kafejnīcas paviljons (1913). Pirmā pasaules kara laikā Krievijas Impērijas armijas ierēdnis (1914-1918), pēc demobilizācijas strādāja par Rīgas tehnikuma skolotāju (1918-1920), projektēja strādnieku koloniju (1918).
1920. gadā P. Kampi ievēlēja par Latvijas Universitātes docentu, vecāko docentu (1925). Projektēja Karvas dzirnavas (1920), Apukalna baznīcas torni (1926), Alūksnes kapsētas vārtus (1925). Pievērsās Vidzemes baznīcu arhitektūras izpētei, apkopoja informāciju par baznīcu celtniecību, arhitektiem, meistariem u.tml. 1936. gada 20. oktobrī aizstāvēja arhitektūras zinātņu doktora grādu, 1937. gada 17. novembrī viņu ievēlēja par LU Arhitektūras fakultātes profesoru. Pēc Latvijas okupācijas 1941. gada pavasarī dabūja atļauju izbraukt uz Vāciju un no 1941. gada decembra strādāja Bonnā par ēku konservācijas speciālistu (Provinzialkonservator). Pēc pensionēšanās 1950. gadā rakstīja par Latvijas arhitektūras vēsturi un sadarbojās ar 1951. gadā dibināto Bonnas Universitātes Baltijas pētniecības institūtu (Baltisches Forschungsinstitut), bija tā korespondētājloceklis (1955) un Baltijas Vēstures komisijas (Baltische Historische Kommission) korespondētājloceklis (1959). 1951.-1957. gadā Stokholmā divos sējumos iznāca Paula Kampes apjomīgais no 1400. līdz 1850. gadam dzīvojušo Vidzemes un Kurzemes arhitektu un būvniecības amatnieku leksikons. Miris Bonnā 1960. gada 23. februārī.
Darbi
105.–117. lpp
Težu
Težu jeb Taho  ir garākā upe Pireneju pussalā, kas tek caur Spānijas un Portugāles teritorijām un ietek Atlantijas okeānā. Upes garums ir 1038 km, bet baseina platība — aptuveni 80 100 km². Lejtecē aptuveni 185 km no Atlantijas okeāna līdz Abrantešas pilsētai upe ir kuģojama. Lielākās pilsētas upes krastos ir Aranhvesa, Toledo, Talavera de la Reina (Spānijā), Abranteša, Santareima un Lisabona (Portugālē). Upes baseina teritorijā atrodas arī Spānijas galvaspilsēta Madride. Težu estuāru pie Lisabonas šķērso Vasko da Gamas tilts un 25. aprīļa tilts.
Limasola
Limasola (tr) vai Lemesa (el, ; tr; hy) ir pilsēta Kipras dienvidu krastā, Limasolas distrikta administratīvais centrs. Limasola ir otra apdzīvotākā aglomerācija Kiprā ar iedzīvotāju skaitu pilsētas daļā ap 160 000–176 700. Limasola tūrisma portālā TripAdvisor tikusi novērtēta kā trešais nākotnes tūrisma galamērķis un iekļauta šīs tīmekļa vietnes sarakstā Top 10 Traveler’s Choice Destinations on the Rise. 2015. gadā pilsēta tika ierindota 87. vietā Mercer dzīves kvalitātes rangā.
Jānis Jurkāns (dramaturgs)
Jānis Jurkāns (1950) ir latviešu rakstnieks un dramaturgs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1950. gada 12. jūlijā Rīgā strādnieku ģimenē, no 1952. gada dzīvoja Jūrmalā. Mācījās Jūrmalas 4. astoņgadīgajā skolā un Jūrmalas 2. vakara vidusskolā. Studēja Jāzepa Vītola Latvijas Valsts Konservatorijas Teātra fakultātes Aktieru nodaļā, no 1975. gadada bija Valsts Rīgas Operetes teātra solists (1975–1976), tad Drāmas teātra aktieris (1976–1981). 1980. gadā Jurkānu uzņēma Latvijas Rakstnieku savienībā, 1983. gadā viņš papildinājās Maksima Gorkija Pasaules literatūras institūta kursos.
Darbu pirmiestudējumi
1976: "Dzērvīte" Liepājas teātrī; 1977: "Pulkstenis ar dzeguzi" Drāmas teātrī; 1980: "Kolibri" Drāmas teātrī; 1983: "Smilšu kūka" Liepājas teātrī; 1983: "Tika un Spilventiņa piedzīvojumi puķu pļavā" Leļļu teātrī; 1985: "Divkauja kosmosā" Leļļu teātrī; 1987: "Kraukļi" Liepājas teātrī; 1988: "Jāzepiņš" Dailes teātrī; 1989: "Durvis" Latvijas televīzijā; 1989: "Kamīns" VEF Tautas teātrī; 1990: "Trīs draugi" (Ērika Marijas Remarka romāna dramatizējums) Nacionālajā teātrī; 1990: "Gliemezītis – riteņbraucējs" Balvu Tautas teātrī; 1991: "Ēzopa piedzīvojumi" Liepājas teātrī; 1993: "Akacis" Rīgas Nomales teātrī Sarkandaugava; 1995: "Trīs vīri kūrortā" (Ērika Kestnera romāna dramatizējums Liepājas teātrī); 1995: "Ceplis" (Pāvila Rozīša romāna dramatizējums) Nacionālajā teātrī; 1997: "Dūdieviņš" Nacionālajā teātrī; 1997: "Amālija" Nacionālajā teātrī; 2001: "Dāmu paradīze" (Emīla Zolā romāna dramatizējums) Liepājas teātrī; 2002: "Viņš taču ir muļķis" Nacionālajā teātrī; 2003: "Mihoelss" ("Nenotikusī izrāde") Daugavpils teātrī; 2004: "Dzīvīte, dzīvīte..." ("Vistas") Dailes teātrī; 2005: "Melanholiskais valsis" (librets) Dailes teātrī; 2008: "Dzīvīte, dzīvīte..." (otrā sērija) Dailes teātrī; 2013: "Kurš apēda sieru?" (Džefa Kinija "Grega dienasgrāmatas" dramatizējums) Daugavpils teātrī.
Kosmos-2467
Kosmos-2467 (Космос-2467) ir Krievijas militārais sakaru pavadonis. Tas orbītā palaists 2010. gada septembrī. Domājams, pavadonis ir no Strela-3 sērijas.
Kosmos-2467 tika palaists 03:30 UTC ar nesējraķeti Rokot-KM no Pļeseckas kosmodroma. Kopā ar to palaisti sakaru pavadoņi Gonec-M № 12 un Kosmos-2468.
Zināms, ka viens no militārajiem pavadoņiem Kosmos-2467 un Kosmos-2468 ir Strela-3 sērijas pavadonis, bet otrs — Strela-3M, lai gan skaidri nav zināms, kurš ir kurš. Strela-3M civilā versija ir Gonec-M, kuras viens kosmiskais aparāts Gonec-M № 12 arī startēja kopā ar militārajiem pavadoņiem. Neatkarīgi novērotāji, analizējot radiosignālus, secinājuši, ka divi pavadoņi raida vienā frekvencē, bet Kosmos-2467 — citā. Tātad tas varētu būt Strela-3.
Bisenieki (Sēlpils pagasts)
Bisenieki (arī Alināni) ir ciems Jēkabpils novada Sēlpils pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 7,1 km no pagasta centra Sēlijas, 17,6 km no Salas un 123,6 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas starp Sēlpili ziemeļos un Alinānu purvu dienvidos.
Braiens Singers
Braiens Džejs Singers (en, dzimis ) ir amerikāņu kinorežisors, producents un scenārists.
Karjera
žurnāls The Atlantic publicēja savu izmeklēšanu, kurā četri vīrieši apgalvoja, ka Singers viņiem seksuāli uzmācies un uzbrucis, kad viņi bija nepilngadīgi.
Jānis Annuss (politiķis)
Biogrāfija
Jānis Annuss ir dzimis Liepājā. Mācījies Pēterburgā, ieguvis matemātikas un komerczinību skolotāja tiesības. Bijis Liepājas proģimnāzijas pārzinis, kā arī tirdzniecības skolas inspektors. Strādājis Pēterburgā, bijis arī Žorža Bormaņa fabrikas direktors. Pēc Latvijas Republikas proklamēšanas 1918. gadā atvēris komercskolu Liepājā. Bijis Liepājas Valsts tehnikuma Komercnodaļas vadītājs un komercpriekšmetu pasniedzējs. Aktīvi piedalījies kredītiestāžu darbā.
1925. gadā Annuss piedalījās 2. Saeimas vēlēšanās no Miera, kārtības un ražošanas apvienības saraksta. Ievēlēts par Saeimas deputātu, strādājis finanšu un izglītības komisijās. 1928. gadā ievēlēts par 3. Saeimas deputātu, darbojies budžeta un finanšu komisijās. Saeimā izveidojis "Nacionālo bloku" kopā ar vairāku citu frakciju pārstāvjiem. 1931. gada martā kļuvis par finanšu ministru K. Ulmaņa vadītajā valdībā, amatā bijis līdz valdības krišanai decembrī. 1933. gada martā atkārtoti iekļuvis Ministru kabinetā, šoreiz Ā. Bļodnieka pakļautībā, amatā bija līdz 1934. gada martam. Pēc Ulmaņa apvērsuma Annusam tika piespriests trīs gadu cietumsods par šaubīgas izcelsmes cukura iepirkšanu.
Bija latviešu studentu korporācijas Fraternitas Lataviensis goda filistrs.
izsūtīts uz Sibīriju. Miris 1964. gadā.
Brālis - gleznotājs Augusts Annuss (1893 - 1984).
Kavai Leonards
Kavai Entonijs Leonards (en, ; dzimis Riversaidā, Kalifornijas štatā) ir amerikāņu basketbolists, spēlē vieglā uzbrucēja un uzbrūkošā aizsarga pozīcijās. 2022. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Losandželosas "Clippers". Divkārtējs NBA čempions (2014. gadā ar Sanantonio "Spurs" un 2019. gadā ar Toronto "Raptors"), abās reizēs atzīts par NBA finālsērijas vērtīgāko spēlētāju.
Karjera
Spēlējis NCAA, kur pārstāvēja Sandjego štata universitātes basketbola komandu.
2011. gada NBA draftā K. Leonardu Indiānas "Pacers" izraudzījās pirmajā kārtā ar kopējo 15. kārtas numuru, tomēr pēc drafta tiesības uz spēlētāju tika atdotas Sanantonio "Spurs" apmaiņā pret Džordžu Hilu (kopā ar K. Leonardu tika aizmainītas arī tiesības uz latviešu basketbolistu Dāvi Bertānu). Debijas sezonā K. Leonards aizvadīja 64 spēles un tika iekļauts līgas simboliskajā debitantu pirmajā izlasē. 2013. gadā ar klubu sasniedza finālsēriju, kur piekāpās Maiami "Heat". Arī nākamajā gadā sasniedza finālsēriju, šoreiz "Heat" tika uzvarēti, un pats K. Leonards tika atzīts par finālsērijas vērtīgāko spēlētāju. Viņš kļuva par trešo jaunāko finālsērijas MVP balvas saņēmēju kopš balvas ieviešanas.
Aleksandra arhipelāgs
Aleksandra arhipelāgs (en) ir ap 480 km garš un līdz 160 km plats klinšainu salu arhipelāgs Klusā okeāna ziemeļaustrumos Ziemeļamerikas piekrastē. Ietilpst Amerikas Savienoto Valstu Aļaskas pavalstī. Veidojies kā iegrimis Piekrastes kalnu grēdas atzars, kura augstākais kalns Venjaminova smaile Baranova salā sniedzas līdz 1643 m vjl. Sastāv no vairāk kā 1100 salām un klintīm, lielākās no kurām ir Velsas Prinča sala, Čičagova sala, Admiralitātes sala, Baranova sala. Diksona šaurums dienvidos to atdala no Karalienes Šarlotes salām. Salas pirmiedzīvotāji ir tlingitu un haidu indiāņi. Pirmie no eiropiešiem to atklāja Vitusa Beringa ekspedīcija 1741. gadā. Nosaukts par godu tirgotājam un Krievu Amerikas pārvaldniekam (1790-1818) Aleksandram Baranovam.
Kavai Leonards
Karjera
Pirms 2018.—2019. gada sezonas K. Leonards tika aizmainīts uz Toronto "Raptors" vienību, kuras sastāvā tajā pašā sezonā izcīnīja savu otro NBA čempiontitulu (komandai tas bija pirmais tās pastāvēšanas vēsturē), arī šoreiz K. Leonards tika atzīts par finālsērijas vērtīgāko spēlētāju.
2019. gada 10. jūlijā K. Leonards kā brīvais aģents noslēdza trīs gadu līgumu ar Losandželosas "Clippers", kurš paredz 103 miljonu dolāru lielu atalgojumu. Vienlaikus viņš veicināja, lai komanda piesaista vēl vienu superzvaigzni — Polu Džordžu, kurš tika iemainīts no Oklahomasitijas "Thunder".
Hoselu
Hosē Luiss Mato Sanmartins (es, dzimis ), pazīstams kā Hoselu (Joselu), ir Spānijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, pārstāv Spānijas futbola izlasi. Kopš 2023. gada Hoselu pārstāv Spānijas La Liga komandu Real Madrid, kas viņu īrē no Espanyol.
Hoselu savu karjeru sāka Celta de Vigo komandā, bet 2009. gadā viņš nonāca Real Madrid sistēmā, kur ilgu laiku rezultatīvi spēlējis B komandā, kopumā 72 mačos gūstot 40 vārtus. Tomēr galvenās komandas rindās viņš nespēja iekļūt un 2012. gadā viņš pārcēlās uz Vāciju, lai pievienotos Bundeslīgas komandai 1899 Hoffenheim. Vēlāk Vācijā spēlējis arī Eintracht Frankfurt un Hannover 96. 2015. gadā pievienojies Anglijas Premjerlīgas komandai Stoke City, bet 2017. gadā citai Premjerlīgas komandai Newcastle United. 2019. gadā atgriezies Spānijā un pievienojies Deportivo Alavés komandai. 2022. gadā kā brīvais aģents pārgājis uz Espanyol. Tajā sezonā ar 16 vārtu guvumiem viņš bija trešais rezultatīvākais La Liga spēlētājs. 2023. gada vasarā uz īres tiesībām atkal pievienojies Real Madrid.
Spānijas futbola izlases rindās debitējis 2023. gadā.
Sasniegumi
Real Madrid
Spānija
Sagino Grants
Sagino Morgans Grants (en, dzimis, miris ) bija indiāņu aktieris, vislabāk pazīstams ar lomām filmās "Vientuļais reindžers" (The Lone Ranger), "Sapnis par ātrumu" (The World's Fastest Indian) un seriālos Community, "Pārkāpt robežu". Tāpat Grants bija godalgots mūziķis un Pauvau dejotājs.
2013. gada Malaizijas Grand Prix
2013. gada Malaizijas Grand Prix (oficiālais nosaukums: 2013 Formula 1 Petronas Malaysia Grand Prix ) bija Formula 1. gada sezonas otrais posms, kas norisinājās Sepangas trasē Malaizijā. Tā bija piecpadsmitā reize, kad tika izcīnīts, un tajā piedalījās 22 piloti un 11 komandas. Pirms sacīkstēm braucēju čempionāta kopvērtējuma līderis pēc uzvaras pirmajā posmā bija Lotus pilots Kimi Reikenens, bet esošais čempions Red Bull pilots Sebastiāns Fetels kopvērtējumā bija trešais. Gūstot uzvaru šajā posmā, Fetels izvirzījās vadībā braucēju čempionāta kopvērtējumā, bet viņa pārstāvētā Red Bull komanda — konstruktoru kausa kopvērtējumā.
Kvalifikācija
Kvalifikācijā, kuras laikā sākās lietus, pēdējā sesijā ātrāko laiku uzrādīja Sebastiāns Fetels, pārspējot abus Ferrari pilotus Felipi Masu un Fernando Alonso. Kimi Reikenens uzrādīja septīto ātrāko laiku, bet saņēma trīs starta vietu sodu par Niko Rosberga bloķēšanu.
Rūbens Ēstlunds
Klāss Ulle Rūbens Ēstlunds (sv, dzimis ) ir zviedru kinorežisors, scenārists un kinoproducents.
Ēstlunds ir vislabāk pazīstams ar savām filmām Force Majeure (2014), "Kvadrāts" (2017) un "Skumju trīsstūris" (Triangle of Sadness, 2022), kuras tika atzinīgi novērtētas Kannu kinofestivālā. Gan "Kvadrāts", gan "Skumju trīsstūris" saņēma Kannu kinofestivāla galveno balvu — Zelta palmas zaru. Ēstlunds kļuva par desmito režisoru, kurš Zelta palmas zaru ir saņēmis divas reizes.
Saņēmis arī trīs Guldbagge balvas kā labākais režisors. 2017. gadā par filmu "Kvadrāts" saņēmis Eiropas Kino balvu gan kā labākais režisors, gan par labāko scenāriju.
Jans Kšištofs Duda
Jans Kšištofs Duda (pl; dzimis Krakovā) ir Polijas starptautiskais lielmeistars šahā (2013).
Biogrāfija
2008. gadā uzvarējis Pasaules jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma kategorijā. 2012. gadā uzvarējis Polijas jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā un Prāgā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā. Tajā pašā gadā dalījis pirmo vietu Olomoucas starptautiskajā vasaras šaha festivālā. 2013. gada aprīlī Budapeštā bijis pirmais First Saturday lielmeistaru turnīrā. 2013. gadā piedalījies arī Pasaules šaha kausa izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā zaudējis Ukrainas lielmeistaram Vasiļam Ivančukam. 2014. gada decembrī Vroclavā uzvarējis Eiropas ātrā šaha čempionātā un bijis otrais Eiropas šaha ātrspēles čempionātā. 2015. gada jūlijā Armēnijā uzvarējis Sevana ezera starptautiskajā šaha turnīrā. 2015. gada septembrī Hantimansijskā dalījis pirmo vietu Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā, taču papildu mačā piekāpies Krievijas lielmeistaram Mihailam Antipovam. 2018. gada maijā Varšavā uzvarējis Polijas šaha čempionātā. 2018. gada decembrī Sanktpēterburgā izcīnījis sudraba medaļu Pasaules čempionātā šaha ātrspēlē. 2021. gada janvārī palicis 10. vietā Veikanzē (Nīderlande) vadošo lielmeistaru šaha turnīrā. 2023. gada maijā Bukarestē dalījis 6.-7. vietu starptautiskajā lielmeistaru šaha turnīrā GCT Superbet Chess Classic.
2021. gada augustā Sočos uzvarējis Pasaules šaha kausa izcīņā un nodrošinājis vietu pretendentu turnīrā. 2021. gada decembrī Varšavā bijis otrais Pasaules šaha ātrspēles čempionātā, papildu mačā par 1. vietu zaudējot Francijas lielmeistaram Maksimam Vašjēram-Lagravam. 2022. gada janvārī dalījis 9.-10. vietu tradicionālajā Tata Steel Masters lielmeistaru turnīrā. 2022. gada jūlijā Madridē ierindojies 7. vietā Pasaules šaha čempionāta pretendentu turnīrā.
Par panākumiem turnīros FIDE 2012. gadā Dudam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2013. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. 15 gadu un 21 dienas vecumā viņš bija tajā laikā otrs jaunākais šaha lielmeistars pasaulē.
Laimes hormoni
No zinātniskā viedokļa cilvēka labsajūta ir izskaidrojama kā smadzeņu darbības rezultāts, kuru palīdz izjust pareiza un līdzsvarota hormonu darbība. Zinātniski pierādīta ir vairāku hormonu ietekme uz cilvēka labsajūtu, tāpēc daži no tiem ieguvuši laimes hormonu statusu. Serotonīns ir visbiežāk pieminētais, taču labsajūtu ietekmē arī tādi hormoni kā dopamīns, adrenalīns, melatonīns, oksitocīns un endorfīni. Hormoni kopumā būtiski ietekmē dažādus veselībai un attīstībai nozīmīgus procesus, piemēram, augšanu, vielmaiņu, vairošanos un emocijas.
Hormonu veidošanās
Hormoni cilvēkam veidojas dažādos sekrēcijas dziedzeros, centrālajā nervu sistēmā - gan epifīzē un hipotalāmā (smadzenēs), gan perifērās nervu sistēmas ganglijos, piemēram, virsnieru serdē. Daudzi no šiem ķīmiskajiem savienojumiem darbojas arī kā neiromediatori, kuru funkcijas ir pārsūtīt impulsus starp nervu šūnām. Attiecīgi tā dēvētie laimes hormoni rūpējas par to, lai cilvēks sasniegtu laimes izjūtu.
Fizisko aktivitāšu ietekme uz hormonu darbību
Viens no visvienkāršākajiem risinājumiem, kas palīdz stimulēt, regulēt un līdzsvarot laimes hormonu darbību, ir fiziskas aktivitātes. Tās veicot, tiek stimulēti hormonu darbības procesi smadzenēs un visā organismā, tādējādi cilvēks jūtas laimīgs un gandarīts, tiek izdalīts adrenalīns, kas veicina pašapziņas celšanos, endorfīni un enkefalīns - dabiskie opiāti, kuri ne tikai palīdz tikt galā ar ikdienas stresu, bet arī mazina baiļu un sāpju sajūtu. Sportošana normalizē arī stresa hormona kortizola daudzumu organismā, kas paaugstina asinsspiedienu, ietekmē glikozes līmeni asinīs un vājina imunitāti.
Ēšanas ietekme uz hormonu darbību
Laimes hormoniem ar uzturu ir cieša saistība. Piemēram, serotonīns nodrošina pareizu apetītes regulāciju, jo rada sāta sajūtu, savukārt garšīgs un īpaši patīkams ēdiens var izraisīt gandarījuma sajūtu, kas rodas dopamīna iedarbībā.
Ārējās saites
Fiziskās aktivitātes un hormonu darbība Fakti par hormoniem
Tukiši (Višķu pagasts)
Tukiši ir ciems Višķu pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 229 km attālumā no Rīgas.
Kārlis Diterss fon Ditersdorfs
Augusts Kārlis Diterss fon Ditersdorfs (de; dzimis, miris ) bija austriešu komponists un vijolnieks. Jozefa Haidna draugs un domubiedrs. Viens no sava laika slavenākajiem un ražīgākajiem komponistiem.
Dzimis Vīnē kā Augusts Kārlis Diterss. Mācījās vijoļspēli no 6 gadu vecuma. Darbojās Vīnē, Hildburghauzenē, Oradjā, Javornīkā, Jesenīkā. Bijis ļoti ražens komponists, sarakstījis apmēram 120 simfonijas, vairāk nekā 40 koncertu, 11 operas, 4 oratorijas, 13 kantātes, daudz citu skaņdarbu.
Ionospheric Connection Explorer
Ionospheric Connection Explorer jeb ICON (no en "Jonosfēras sakarību pētnieks") ir ASV pavadonis jonosfēras izpētei. Tas ir NASA programmas Explorer (Explorer 96) apakšprogrammas Medium-Class Explorers (MIDEX-8) kosmiskais aparāts. ICON Zemes orbītā tika palaists 2019. gada 11. oktobrī. Kopš 2022. gada 25. novembra ir zaudēti sakari ar pavadoni.
Pavadonis bija paredzēts, lai izpētītu izmaiņas Zemes jonosfērā, kas ir dinamisks reģions augstu atmosfērā, kur satiekas Zemes laikapstākļi no lejas ar kosmiskajiem laikapstākļiem no augšas. ICON pētīja mijiedarbību starp Zemes meteoroloģiskajiem procesiem un Saules ietekmētiem kosmosa procesiem, un to, kā šī mijiedarbība veicina turbulenci augšējā atmosfērā. Labāka izpratne par šo dinamiku mazinātu tās ietekmi uz sakariem, GPS signāliem un tehnoloģijām kopumā.
Uzbūve
Kosmiskais aparāts tika izgatavots uz Northrop Grumman Innovation Systems (sākotnēji Orbital Sciences Corporation) platformas LEOStar-2 bāzes. Tam bija uzstādīta zinātniskā aparatūra ar masu 130 kg.
Zinātniskie instrumenti:
Lidojuma gaita
ICON tika palaists. 00:31 UTC no Kanaveralas Gaisa spēku stacijas pacēlās L-1011 lidmašīna Stargazer. 01:59:00 UTC tika nomesta nesējraķete Pegasus-XL, un pēc piecām sekundēm tā iedarbināja dzinēju. Pēc 10 minūtēm pavadonis tika ievadīts orbītā.
2022. gada 25. novembrī tika zaudēti sakari ar pavadoni. Sistēma ir izstrādāta, lai atiestatītu kosmiskā aparāta datoru pēc 8 dienām bez signāla, bet neizdevās atjaunot sakarus pēc tam, kad aizritēja 5. decembris.
Somijas Centrs
Somijas Centrs (fi) ir centriska, liberāla, agrāra politiskā partija Somijā. Dibināta 1906. gadā.
Vēsture
Par partijas dibināšanu tiek uzskatīts 1906. gads, kad dibināta Somijas zemnieku apvienība (Suomen Maalaisväestön Liitto) un Dienvidpohjanmā jauno somu zemes apvienība (Etelä-Pohjanmaan Nuorsuomalainen Maalaisliitto). Abas partijas 1908. gadā apvienojās ar nosaukumu Zemes apvienība (Maalaisliitto). Zemes apvienības ideoloģiskais tēvs bija Santeri Alkiota. Partija atbalstīja tādas idejas kā humānismu, zemes garīgumu, zemniecībai līdzīgu brīvību, decentralizāciju, nabadzības novēršanu, progresīvismu.
Pēc neatkarības iegūšanas konservatīvie spēki vēlējās Somijā iedibināt monarhiju. Tam pretojās Zemes apvienība, iestājoties par republikānisku valsts pārvaldes formu. 1919. gada vēlēšanās Zemes apvienība kļuva par otru lielāko partiju Eduskuntā.
Zemes apvienība kopā ar Nacionālo Progresa partiju veidoja daudzas valdības. Tās premjerministri bija Kiesti Kallio 1922. gadā un Juho Sunila 1927. gadā. 1937. gadā Kiesti Kallio kļuva par Somijas prezidentu. 1956. gadā Zemes apvienības kandidāts Urho Kekonens, kurš pirms tam bija premjerministrs vairākas reizes, kļuva par prezidentu, un šo amatu ieņēma līdz 1982. gadam. 1959. gadā no Zemes apvienības atdalījās Somijas Lauku partija (Suomen maaseudun puolue).
1965. gadā Zemes apvienība tika pārdēvēta par Centra partiju (Keskustapuolue). 1982. gadā Liberālā tautas partija kļuva par Centra partijas "biedra partiju". Tā atdalījās pēc tam, kad Zviedrijas Liberālā tautas partija guva panākumus Zviedrijas parlamenta vēlēšanās.
1988. gadā Centra partija tika pārdēvēta par Somijas Centru (Suomen Keskusta). No 2003. līdz 2011. gadam Somijas Centrs bija lielākā partija Eduskuntā, un Mati Vanhanens bija premjerministrs septiņus gadus. 2011. gada vēlēšanās Somijas Centrs bija tikai ceturtā partija. 2015. gada vēlēšanās atguva pirmo vietu parlamentā, un kopā ar Somu partiju veidoja koalīciju.
Vēlēšanas
Somijas Centra vēlēšanu rezultāti Eduskuntā
Uzacis
Uzacis ir apmatojums uz sejas virs acu dobumiem. Uzacis pasargā acis no spilgta apgaismojuma un no sviedru ietecēšanas acīs. Ar uzacīm bieži vien var izteikt dažādas emocijas, piemēram, pārsteigumu, bailes, aizvainojumu un tā tālāk. Uzacīm lielu uzmanību pievērš arī modes pasaulē, kur tās tiek raustītas vai krāsotas, lai padarītu seju skaistāku.
Bornmuta
Bormuta (en) ir kūrortpilsēta Apvienotajā Karalistē, Anglijā. Pilsēta atrodas Dorsetas grāfistē. 2011. gadā pilsētā dzīvoja 183 491 iedzīvotājs. Pazīstama kā kūrortpilsēta.
Bornmutas futbola komanda A.F.C. Bournemouth spēlē Anglijas Premjerlīgā.
Sadraudzības pilsētas
Bornmutai ir sadraudzības attiecības ar šādām pilsētām:
Lipiņišku pareizticīgo baznīca
Lipiņišku jeb Lipiņu Vissvētākās Dievmātes aizmigšanas pareizticīgo baznīca ir Latvijas pareizticīgās baznīcas dievnams, kas atrodas Augšdaugavas novada Biķernieku pagasta Lipiņiškos.
Lipiņišku draudze ir viena no senākajām apkārtnē, tā dibināta 1829. gadā, kad netālajos Panteliškos vecticībnieku lūgšanu nams tika piešķirts pareizticīgajiem. 1843. gadā Pantelišku baznīcu pārcēla uz Izvaltu, bet 19. gadsimtā Panteliškos uzcēla Pantelišku vecticībnieku lūgšanu namu.
1836. gadā baznīca tika uzcelta Lipiņiškos. Ilgus gadus (no 1886. līdz 1934. gadam) par draudzes mācītāju kalpoja Stefans Kupalovs, ar kura atbalstu tika nodibināta draudzes skola, bet 1908. gadā uzcelta jaunā baznīca, kas saglabājusies līdz mūsdienām. Ēka celta no sarkanajiem ķieģeļiem bizantiešu stilā ar daudz dekoratīvajiem elementiem fasādē, tai ir divi torņi. Stefans Kupalovs kritizēja pareizticīgās baznīcas praksi par mācītājiem iecelt cilvēkus no Krievijas vidienes, kuri nepārzināja vietējās valodas un kultūru. Liela daļa no draudzes bija nabadzīgi zemnieki, daudzi no tiem baltkrievi.
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Spānijā
Sarakstā apkopotas tās vietas Spānijā, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Kopā UNESCO sarakstā no Spānijas ir iekļautas 44 vietas (39 kultūras objekti, 3 dabas objekts un 2 jaukti objekti), savukārt 33 vietas ir iekļautas oficiālajā kandidātu sarakstā. Spānija Pasaules mantojuma konvekciju ratificēja 1982. gada 4. maijā.
Pirmās vietas no Spānijas UNESCO Pasaules mantojumu sarakstā tika iekļautas Pasaules mantojuma komitejas 8. sesijā, kas notika Argentīnas galvaspilsētā Buenosairesā 1984. gadā. Šajā sesijā tika iekļautas 5 vietas no Spānijas: Kordovas mošeja–katedrāle; Alhambra un Generalife, Granādā; Burgosas katedrāle; Eskorjala klosteris un vieta, Madridē; Gueļa parks, Gueļas pils un Casa Mila (Antonio Gaudi darbi) Barselonā. Vēl piecas vietas tika iekļautas 1985. gadā un 4 vietas 1986. gadā. Pašlaik kopā ir iekļautas 44 vietas, ar šo Spānija ir trešā lielākā valsts ar visvairāk objektiem aiz Ķīnas (48 objekti) un Itālijas (51 objekts)
Sarakstā iekļautie objekti
{{Legend|#D0E7FF|Pārrobežu objekts|outline=silver}}
Kandidātu sarakstā esošie objekti
{{Legend|#D0E7FF|Pārrobežu objekts|outline=silver}}
Poststrukturālisms
Poststrukturālisms ir ASV akadēmiskās vides dots apzīmējums Eiropas filozofu un kritiskās teorijas pārstāvju darbiem, kas nonāca starptautiskā atpazīstamībā 1960. un 1970. gados.
Poststrukturālismu piedēvē tādiem autoriem kā Žaks Lakāns, Žaks Deridā, Mišels Fuko, Žils Delēzs, Žans Bodrijārs un citiem.
Pen-Pineapple-Apple-Pen
Pen-Pineapple-Apple-Pen, arī PPAP ir japāņu komiķa Daimaou Kosaka radīta dziesma, kuru izpilda japāņu dziedātājs Piko-Taro. Šī dziesma YouTube tika publicēta. Dziesma tiek dēvēta par Gangnam Style pēcteci.
Ešlija Grīna
Ešlija Mišela Grīna (en; dzimusi Džeksonvilā, Floridas štatā, ASV) ir amerikāņu aktrise un modele. Viņa vislabāk pazīstama ar lomu Stefanijas Meieres noveļu filmu adaptācijā.
Sākumā viņa vēlējās kļūt par modeli, taču mazā auguma dēļ viņa pievērsās reklāmām. Pēc vidusskolas absolvēšanas viņa piedalījusies vairākos populāros TV šovos. Plašāku uzmanību viņa izpelnījās 2008. gadā, kad notika "Krēslas" pirmizrāde. Viņa filmējusies arī filmas turpinājumos.
Tāpat filmējusies tādās filmās kā Skateland, Summer's Blood.
Džesika Lenga
Pirmā loma kino — 1976. gada filmā King Kong, debijas loma tika izsmieta. Pēc vairākām mazākām lomām ievērību guvusi ar lomu 1981. gada filmā "Pastnieks vienmēr zvana divreiz" (The Postman Always Rings Twice). 1982. gadā uzņēmās divās filmās: Frances un "Sirdspuķīte" (Tootsie). Pēc emocionāli iztukšojošās lomas filmā Frances aktrise bija tuvu sabrukumam. Lenga tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai par lomām abās filmās (par lomu "Sirdspuķīte" kā labākā otrā plāna aktrise, par Frances kā labākā aktrise galvenajā lomā), viņa arī saņēma balvu kā labākā otrā plāna aktrise. Otrreiz Amerikas Kinoakadēmijas balvu saņēma par lomu 1994. gada filmā Blue Sky — šoreiz kā labākā aktrise galvenajā lomā. Vēl ir filmējusies tādās filmās kā "Viss šis džezs" (All That Jazz, 1979), Crimes of the Heart (1986), Men Don't Leave (1990), "Baiļu rags" (1991), "Robs Rojs" (Rob Roy, 1995), A Thousand Acres (1997), Cousin Bette (1998), Titus (1999), "Lielā zivs" (2003), Don't Come Knocking (2005), Bonneville (2006), "Zvērests" (2012), In Secret (2013), The Gambler (2014) un Wild Oats (2015).
Papildu divas reizes saņemtajai Amerikas Kinoakadēmijas balvai Lenga ir trīs reizes saņēmusi Emmy balvu, piecas reizes — Zelta globusa balvu, vienu reizi — SAG balvu, trīs reizes — Doriana balvu.
Sverdrupa salas
Sverdrupa salas (en; no) ir Kanādai piederoša neapdzīvotu salu grupa Kanādas Arktiskajā arhipelāgā. Administratīvi pieder Nunavutas teritorijas Kikiktālukas reģionam. Vienīgā apdzīvotā vieta salās ir Makgilas polārā pētniecības stacija.
Vēsture
Pirmie no eiropiešiem salas atklāja norvēģa Oto Sverdrupa ekspedīcija no 1898. gada līdz 1902. gadam. Nosauktas par godu ekspedīcijas vadītājam, kurš salas pasludināja par Norvēģijas īpašumu. Līdz 1928. gadam Norvēģijas valdība neizrādīja interesi par atklātajām salām, līdz 1930. gadā pretenzijas uz Sverdrupa salām tika iemainītas pret Norvēģijas suverenitātes atzīšanu no Apvienotās Karalistes puses uz Jana Majena salu un Buvē salu.
Kitakjusju
Kitakjusju (ja, Kitakyūshū-shi) ir pilsēta Japānā. Atrodas Kjusju salas ziemeļos. Pilsētas nosaukums burtiskā tulkojumā no japāņu valodas nozīmē "Kjusju ziemeļu pilsēta". 2017. gadā pilsētā dzīvoja 951 tūkstotis cilvēku.