cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Draugs (dziesma)
"Draugs" ir Mārtiņa Freimaņa dziesma, kas kļuva pazīstama grupas „Tumsa” priekšnesumā.
Dziesma „Draugs” radās, Mārtiņam Freimanim absolvējot Aizputes vidusskolu. 2000. gadā tā izdota grupas „Tumsa” albumā „Katram savu Atlantīdu”, un ieguva simbolisku nozīmi pēc autora nāves veidotajā iestudējumā „Mans draugs Mārtiņš Freimanis”. Šāds nosaukums dots arī Daigas Mazvērsītes sarakstītajai grāmatai par Mārtiņa Freimaņa dzīvi un daiļradi.
2018. gadā "Draugs" ieguva 68. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.
Naratīvs
Naratīvs ( — stāstīt, ) jeb stāstījums ir izdomāts vai arī laikā un cēloņsakarībā organizēts reālu notikumu attēlojums. Stāstījums var izpausties, piemēram, kā mīts, stāsts, pasaka, romāns, dzejolis vai vēstures grāmata.
Metodes
Naratīvās analīzes metode pētī stāstījuma attīstību, kulmināciju un mezglu punktus. Naratīvajā pētījumā naratīvs ir indivīda stāstīts stāsts jeb personīgais naratīvs, kas satur personīgās dzīves pieredzi. Šādu dzīves pieredzi var saturēt autobiogrāfijas, dienasgrāmatas, lauka piezīmes, vēstules, sarunas, naratīvās intervijas, ģimenes stāsti, fotogrāfijas un citi artefakti.
Irina Hariva
Irina Hariva (uk; dzimusi ) ir ukraiņu brīvā stila cīkstone, pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece, daudzkārtēja Ukrainas čempione.
Biogrāfija
Irina Hariva dzimusi 1989. gadā Kalušā. Sākusi apmeklēt brīvās cīņas sekciju 10 gadu vecumā, trenējoties galvenokārt ar zēniem. Viņas pirmais treneris bija Kalušas Bērnu un jaunatnes sporta skolas treneris Igors Barna, strādāja arī ar Ukrainas izlases treneriem Ruslanu Savlohovu un Vladimiru Evonovu. Būdama Kalušas sporta skolas audzēkne, viņa izcīnīja medaļas kadetu (2006, sudrabs) un jauniešu (2007 - bronza, 2008 - sudrabs) Eiropas čempionātos.
2009. gadā viņa izcīnīja sudraba medaļu Eiropas čempionātā svara kategorijā līdz 59 kg. Nākamajā gadā viņa kļuva par pasaules studentu čempionāta sudraba medaļnieci (svara kategorijā līdz 55 kg), bet 2014. gadā - par pasaules čempionāta bronzas medaļnieci tajā pašā svara kategorijā. Daudzkārtēja Ukrainas čempione kopš 2010. gada. Turklāt viņa ieguva godalgotas vietas Pasaules kausa izcīņā (2010), Zelta Grand Prix izcīņā (2011), uzvarēja turnīros par Aleksandra Medveda (Baltkrievija, 2011), «Московские огни» (2012), Jasara Dogu (Turcija), Kijevas starptautiskā turnīra balvām (2019).
2014. gada viņa apprecējās ar Dāvidu Čihradzi.
Baltmugurdzenis
Baltmugurdzenis (Dendrocopos leucotos) ir dzilnu dzimtas (Picidae) putnu suga. Izdala 12 pasugas. Tas sastopams Eiropas un Āzijas mērenās joslas mežu zonā.
Izplatība
Eiropas lielākajā daļā baltmugurdzenis izplatīts samērā reti un nevienmērīgi, populācijas izkaisītas galvenokārt kalnu rajonos: Pirenejos, Alpos, Karpatos un Balkānos. Pat Skandināvijas pussalā šī suga galvenokārt sastopama Norvēģijā, bet Zviedrijā un Somijā ligzdo tikai daži desmiti pāru.
Plašākais vienlaidus areāls aizsākas Austrumeiropā no Baltijas valstīm, Baltkrievijas un Ukrainas, austrumu virzienā turpinās tālāk Krievijā pāri Sibīrijas centrālajai un dienvidu daļai līdz Tālajiem Austrumiem, sasniedzot Kamčatku, Sahalīnu, Japānu, Koreju un Ķīnas ziemeļaustrumus. Dažas nelielas, izolētas populācijas mājo Ķīnas vidienē, austrumos un Taivānā. Ārpus Eiropas baltmugurdzenis sastopams arī Turcijas ziemeļos un Aizkaukāzā.
Latvijā
Baltmugurdzenis Latvijā ir diezgan parasts ligzdotājs un nometnieks. Sastopams galvenokārt mitros lapu koku un jauktu koku mežos. Latvijā mājo nominālpasuga Dendrocopos leucotos leucotos.
Izskats
Baltmugurdzenis ir lielākais no raibajiem dzeņiem, tam ir izteikti lielāka galva un knābis. Sugai piemīt dzimumu dimorfisms: mātītes ir nedaudz mazākas nekā tēviņi, kā arī apspalvojums abiem dzimumiem nedaudz atšķiras. Ķermeņa garums ir 24—28 cm, spārnu plētums 38—40 cm, svars 92—158 g.
Apspalvojums līdzīgs dižraibajam dzenim. Tēviņam ir koši sarkana galvas virsa, mātītei melna. Tēviņš ir ne tikai lielāks, bet arī knābis tēviņam ir masīvāks un lielāks. Acis sarkanbrūnas vai sarkanas. Seja balta ar melnām svītrām, kas ieskauj vaigus un atgādina ūsas. Arī kakls ir balts, tikai kakla aizmugurē vertikāla, melna josla. Vēders balts ar tumšām garenvirziena svītriņām. Zemaste sārta. Mugura un spārni melni ar baltām škērsvirziena joslām. Knābis un kājas tumši pelēkas.
Jaunie putni līdzīgi pieaugušajiem, tikai melnā apspalvojuma vietā ir tumši brūns vai pelēks, krāsu kontrasti nav tik izteikti. Abiem dzimumiem, kad putni ir jauni, ir sarkana galvas virsa, bet sarkanais tonis nav tik piesātināts un košs kā pieaugušam tēviņam.
Barība
Baltmugurdzenis galvenokārt barojas ar kokgraužu un zem koka mizas dzīvojošām vabolēm un to kāpuriem. Tā kā tēviņa knābis ir garāks, tas kokā iecērtas dziļāk barības meklējumos, bet mātīte galvenokārt meklē kukaiņus zem koka mizas. Tādēļ tēviņš parasti izvēlas kokus, kuriem gandrīz nav mizas. Baltmugurdzenis barojas arī ar uz koka virsmas esošiem kukaiņiem, kā arī riekstiem, zīlēm, sēklām un ogām.
Ligzdošana
Baltmugurdzenis veido ilgstošus monogāmus pārus, kas paliek kopā daudzus gadus. Partneris tiek mainīts, ja viens no pāra iet bojā. Nav zināms, vai pāris paliek kopā arī ārpus vairošanās sezonas. Ligzdošanas sezona sākas apmēram divas nedēļas ātrāk kā citiem dzeņiem, bet dažādos ģeogrāfiskos areālos tas var būt atšķirīgā laikā. Baltmugurdzeņu pāris kopīgi bojāta koka stumbrā izcērt dobumu, kas ir apmēram 7 cm plats un 30 cm dziļš. Tas atrodas 1—20 m augstumā no zemes (visbiežāk bērzā vai apsē ). Dējumā ir 3—5 olas. Perē un par mazuļiem rūpējas abi vecāki, bet tēviņš ir galvenais mazuļu barotājs. Inkubācijas periods ilgst 10—16 dienas. Naktī parasti perē tēviņš, pa dienu abi vecāki mainās. Jaunie putni izlido apmēram 25—28 dienu vecumā.
Sistemātika
Baltmugurdzenim ir 12 pasugas:
Indāni (Gārsenes pagasts)
Indāni ir ciems Jēkabpils novada Gārsenes pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 3,5 km no pagasta centra Gārsenes, 14 km no Aknīstes un 165 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V823.
Kurzemes Zemes sapulce
Kurzemes Zemes sapulce  bija Vācijas Impērijas okupētajā Kurzemes guberņas daļā 1917. gada septembrī izveidota "pseudopārstāvniecības iestāde", kas atbalstīja Kurzemes un Zemgales pievienošanu Vācijas impērijas valstu savienībai.
22. septembrī sapulce ievēlēja Kurzemes Zemes padomi ar 20 deputātiem.
Delegātu saraksts
Pēc sekmīgās Rīgas okupācijas 1917. gada 18. septembrī Jelgavā tika sasaukts Kurzemes landtāgs, kas nolēma sasaukt Kurzemes pārstāvju sapulci tās leģitīmā stāvokļa izlemšanai.
Kurzemes bruņniecības māršals 21.-22. septembrī sasauca Kurzemes Zemes sapulci ar 80 pārstāvjiem, no kuriem 27 bija muižniecības, 27 zemnieku, 17 pilsētu, 5 Kurzemes bruņniecības, 4 luterāņu baznīcas un 1 katoļu baznīcas priekšstāvji. No tiem 28 bija latvieši, galvenokārt pagastu vecākie no astoņiem Kurzemes un Zemgales apriņķiem (iekavās viņu uzvārdu vāciskā rakstība):
Pirmā sēde
Pirmo sēdi atklāja Kurzemes pārvaldes apgabala pārvaldes vadītājs Alfrēds fon Goslers, tad runāja sapulces priekšsēdētājs Hērners (Hörner) un lika priekšā nosūtīt adresi Austrumu frontes virspavēlniekam princim Leopoldam, pateicoties par iespēju apspriest zemes vajadzības, kā arī lūdzot Vācijas ķeizara aizsardzību: "Kurzemes priekšstāvji nodod Kurzemes likteni ķeizara rokās un cer, ka dibināmai Kurzemes Zemes padomei neliegs darboties līdz, izstrādājos satversmi un pārvaldes iekārtu". Pēc kņaza Līvena aicinājuma šo adresi pieņēma ar visām balsīm.
Otrā sēde
Otrā dienā nolasīja prinča Leopolda atbildi, ka viņš atļauj dibināt Zemes padomi, kas kopā ar Kurzemes militārpārvaldi apspriestu nākamās valsts lietas. Jelgavas priekšstāvis G. Šmits iesniedza Kurzemes Zemes padomes kandidātu sarakstu ar 20 vārdiem, ko ar visām balsīm pieņēma. Priekšsēdētājs ieteica nosūtīt telegrammu Vācijas ķeizaram, apsveicot viņu kā Kurzemes atbrīvotāju, kura rokās Kurzemes Zemes sapulce nodod Kurzemes likteni. Liepājas priekšstāvis Andrejs Bērziņš izteica vēlējumos, lai Kurzemi nešķirtu no Vidzemes.
Turpmākie notikumi
1917. gada decembrī sākās Brestļitovskas miera sarunas, kurās vācu puse ieteica Krievijai "ņemt vērā paziņojumus, kuros izteikta Polijas, Lietuvas, Kurzemes, kā arī Igaunijas un Vidzemes daļas iedzīvotāju griba pēc pilnīgas valstiskās patstāvības un atdalīšanās no Krievijas federācijas". Vācu militārā pārvalde 1918. gada 14. februārī sasauca pirmo Kurzemes Zemes padomes sēdi, bet 8. martā otro sēdi, kas proklamēja Kurzemes un Zemgales hercogistes atjaunošanu.
No Kurzemes, Vidzemes un Igaunijas zemes padomēm izveidotā "Apvienotā Zemes padome" (Vereinigter Landesrat) 1918. gada 12. aprīlī nolēma izveidot Baltijas hercogvalsti un lūgt Vācijas ķeizaram ņemt to savā protektorātā. Padome izveidoja pastāvīgi darbojošos komisiju ar A. Bernevicu, A. Rādenu, G. Šmitu un A. Vēžnieku kā tās locekļiem.
Repši (Sokolku pagasts)
Repši ir ciems Viļānu novada Sokolku pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 2,6 km no pagasta centra Strupļiem, 9 km no novada centra Viļāniem un 225,3 km no Rīgas.
Svētais Bartolomejs
Svētais Bartolomejs jeb Svētais Bērtulis (la, gr; dzimis 1. gadsimtā, miris 1. gadsimtā) bija viens no 12 apustuļiem. Tiek uzskatīts par Armēnijas apustuli. Tradicionāli arī tiek saistīts ar ceļojumu uz Indiju. Miris mocekļa nāvē, visizplatītākā nāves versija - viņam nodīrāja ādu, pēc tam sita krustā.
Hrihorijs Skovoroda
Hrihorijs Skovoroda (uk, ru; dzimis, miris ) bija Slobodas Ukrainas ukraiņu filozofs, dzejnieks, pedagogs un komponists.
Dzīvesgājums
Studēja Kijivas-Mohilas akadēmijā (1734—1741, 1744—1745, 1751—1753). No 1741. līdz 1744. gadam kā galma dziedātājs dzīvoja Sanktpēterburgā un Maskavā. No 1745. līdz 1750. gadam uzturējās Ungārijā un, iespējams, citās Eiropas valstīs. No 1750. līdz 1751. gadam bija pasniedzējs Perejaslavas garīgajā seminārā, kādu laiku uzturējās Trīsvienības-Sergija lavrā. Pēc tam ar pārtraukumiem dzīvoja Harkivā. 1769. gada lielākoties ceļoja pa draugu un piekritēju mājvietām, līdz pat nāvei nekur ilgi neuzturoties. Pēc leģendas miris drauga, muižnieka mājās, pats pirms tam izrakdams savu kapu. Uz kapa pieminekļa licis uzrakstīt — "Pasaule ķēra mani, bet nenoķēra".
Skovoroda rakstīja savus darbus vairākās valodās — latīniski, grieķiski, baznīclāvu valodā, tomēr vairums darbu sarakstīti valodā, kurā, iespējams, runāja tālaika Slobodas Ukrainā, atkarībā no konteksta to var uzskatīt par ukraiņu vai krievu valodas paveidu. Sekulāro un reliģisko varas iestāžu opozīcijas dēļ Skovorodas pirmais darbs publicēts tikai pēc viņa nāves, 1798. gadā, bet pilnie kopotie raksti Sanktpēterburgā 1861. gadā.
Ketrīna Voterstone
Ketrīna Bojera Voterstone (en) (dzimusi ) ir Londonā dzimusi ASV aktrise.
Mācījusies Ņujorkas Tiša Mākslas skolā (Tisch School of the Arts). Pirmo reizi kino ekrānos viņa parādījās 2007. gada filmā "Maikls Kleitons" (Michael Clayton). Pēc tam viņa piedalījās dažādās filmās kā otrā plāna lomu atveidotāja, tostarp filmās Robot & Frank un "Būt par Flinnu" (Being Flynn, abas 2012) un The Disappearance of Eleanor Rigby: Her (2013). 2014. gadā atveidoja galveno lomu Pola Tomasa Andersona filmā "Iedzimtais netikums" 2015. gadā viņa piedalījās filmā "Stīvs Džobss". Pēc tam viņa attēloja Tīnu Goldsteinu filmā "Fantastiskās būtnes — un kur tās meklēt" (2016. gadā), kā arī tēloja Ridlija Skota 2017. gada filmā "Svešais: Covenant" (Alien: Covenant).
Džona Kenedija atentāta sazvērestības teorijas
1963. gada 22. novembrī Dalasā, Teksasas štatā tika nogalināts 35. ASV prezidents, viens no 20. gadsimta ievērojamākajiem politiķiem, Džons Kenedijs. Par slepkavu tika atzīts 24 gadus vecais Lī Hārvijs Osvalds, garīgi nelīdzsvarots jauneklis, kas vairākkārt mēģinājis izdarīt pašnāvību un aizrāvies ar marksisma idejām. Liela daļa sabiedrības vēl joprojām netic atentāta oficiālajai versijai un uzskata, ka aiz tās slēpjas kāda nozīmīga sazvērestības teorija. Savas prezidentūras laikā Kenedijs paveica virkni nozīmīgu darbu, kuru dēļ ieguva ne tikai sabiedrības atbalstu, bet arī virkni ienaidnieku, kuri kļuva par galvenajiem aizdomās turamajiem neskaitāmajās sazvērestības teorijās. Šo slepkavību uzskata par 20. gadsimta lielāko noziegumu, un tas ir notikums, par kuru sacerēts visvairāk sazvērestības teoriju. Sazvērestības teoriju piekritēji 50 gadu laikā pavisam kopā esot nosaukuši 42 grupas, 82 slepkavas un kopumā 214 cilvēku, kas it kā bija iesaistīti Kenedija slepkavībā.
Oficiālā versija
Gadiem ejot, pētnieki visu 1963. gada 22. novembrī Dalasā notikušo ir aprakstījuši minūti pa minūtei. Gatavojoties 1964. gada prezidenta vēlēšanām, kampaņas ietvaros 1963. gada 22. novembrī prezidents ar sievu devās uz Austrumteksasas biznesa centru - Dalasu, kurā prezidents nebija tautā mīlēts. 22. novembrī pulksten 11:35 Džons Kenedijs un viņa sieva Žaklīna Kenedija nolaižas Dalasas lidostā "Love Field", kur viņus sagaida viceprezidents Lindons Džonsons. Prezidents ar kundzi apsēdās limuzīna aizmugurē, bet uz nolaižamajiem sēdekļiem sēdēja gubernators Džons Konelijs ar dzīvesbiedreni. Limuzīna jumts bija nolaists, limuzīnu vadīja slepenā dienesta aģents un pirms un pēc limuzīna brauca liels daudzums policijas motociklistu un mašīnu. Pulksten 12:30 limuzīns nogriežas uz Elmstrītas, un pēkšņi auto aizmugurē atskanēja blīkšķis un prezidents tika ievainots, ar otro šāvienu tika ievainots arī gubernators, bet ar trešo prezidentam tika norauta daļa galvaskausa. Sadragātā prezidenta galva noslīdēja sievai uz ceļiem un viņas tērps noplūda ar vīra asinīm. 12:35 prezidenta auto ieradās Pārklendas memoriālajā slimnīcā un 5 minūtes vēlāk prezidents mira. 13:00 tika paziņots, ka prezidents ir miris. Prezidenta zārks tika nekavējoties vests uz Vašingtonu un lidojuma laikā 14:38 viceprezidents Lindons Džonsons sniedza prezidenta zvērestu. Kāds aculiecinieks pavēstīja, ka redzējis vīrieti, kas no grāmatu krātuves ēkas, kurai prezidenta auto brauca garām, sestā stāva loga šāvis ar šauteni. Pulksten 12:45 pa radio tika pārraidīts aizdomās turamā pazīmju apraksts. 13:15 policists vārdā Džeidī Tippits bija pamanījis pazīmēm atbilstošo Lī Hārviju Osvaldu, kurš pienācis klāt viņam, viņu nošāvis un pēc tam nozudis kinoteātrī. Ēka drīz vien tika aplenkta un jau 13:50 Osvalds tika arestēts. Nākamās dienas pēcpusdienā Dalasas policija paziņoja, ka prezidenta slepkava ir notverts. Vēlāk tika organizēta preses konference, kurā Osvalds savu vainu neatzina. Presei tika paziņots, ka nākamās dienas rītā Osvaldu pārvedīs uz apgabala cietumu. 24. novembra rītā ap policijas ēku bija sapulcējušies neskaitāmi preses pārstāvji, Osvalda labā roka bija pieķēdēta pie detektīva rokas, un viņu pavadīja vēl 3 aģenti, bet līdzko Osvalds spēra soli, no pūļa izskrēja cilvēks un desmitiem miljonu televīzijas skatītāju priekšā iešāva Osvaldam vēderā. Šāviens bija letāls. Šāvējs bija naktsklubu īpašnieks Džeks Rubijs. 1964. gada 14. martā Rubijam piesprieda nāvessodu par tīšu slepkavību.
1963. gada 29. novembrī tika izveidota īpaša komisija, lai atrisinātu Kenedija slepkavību, kuru vadīja ASV Augstākās tiesas prieksšēdētājs Erls Vorens, to nosauca par Vorena komisiju (en). Komsija darbu beidza 1964. gada 24. septembrī ar slēdzienu: "Šāvienus, ar kuriem tika nogalināts prezidents Kenedijs un ievainots gubernators, raidījis Lī Hārvijs Osvalds, un uz esošo datu pamata komisija secina, ka Osvalds ir darbojies viens."
Liecības par sazvērestību
Šaubas par to, vai slepkavībā vainojams viens pats Osvalds, parādās jau tad, kad sāk analizēt šāvienu. Oficiālajā versijā parādās 3 šāvieni. Pirmā lode trāpījusi netālu esošajam skatītājam. Otrā lode trāpīja gan prezidentam, gan gubernatoram, bet trešā lode trāpīja Kenedijam smadzenēs. Vislielāko ažiotāžu sacēla otrā šāviena lode, kas it kā trāpīja Kenedijam mugurā un izgāja ārā caur kaklu, pēc tam lidoja uz leju un izgāja caur gubernatora delmu un visbeidzot iestrēga gubernatora ciskā. Šī lode it kā raidījusi 7 ievainojumus 2 cilvēkiem, lai gan tas neatbilst ne laika, ne lidojuma trajektorijas, ne galīgā stāvokļa parametriem, tāpēc šo lodi mēdz dēvēt par "maģisko lodi". Jaunākie virtuālās realitātes rekonstrukcijas eksperimenti pierādīja, ka "maģiskā lode" tomēr lidojusi pilnīgi taisnā trajektorijām, tāpēc to nevarēja izšaut Osvalds.
Viens no galvenajiem slepkavības un arī sazvērestības pierādījumiem ir kāda vietējā iedzīvotāja Abrahama Zaprūdera uzņemts video, kurā skaidri saredzams atentāts sekundi pa sekundei. Zaprūdera filma (en), skaņu ieraksti un aculiecinieku sniegtās liecības vedina domāt, ka ir bijis vēl kāds šāvējs. Visizplatītākā versija ir tā, ka 1 vai 2 snaiperi atradušies aiz žoga, uz zālainā uzbēruma iepretim prezidenta mašīnai un pa labi no tās. Tā ir atbilde uz prezidenta grotesko galvas paraušanos atpakaļ otrā šāviena trieciena brīdī, kas norāda uz šāvienu no priekšpuses, un tā kā Teksasas mācību grāmatu noliktavai, kurā atradies Osvalds, jau bija pabraukts garām, tad šāvienu nevarēja raidīt viņš. Par otrā snaipera esamību kalpo arī 1979. gadā veiktā skaņu analīze, kurā atklāts, ka ir bijuši 5 šāvieni, bet Osvalds izšāva tikai 3 šāvienus, tāpēc 4. un 5. lodi no zālainā uzkalniņa varēja raidīt otrs snaiperis.
Aculieciniece Mērija Mūrmane uzņēma Polaroid fotogrāfiju, atrodoties tieši tajā vietā, kur varēja atrasties iedomātais zālainā paugura snaiperis. Šajā fotogrāfijā ir redzams arī kāds cilvēks, kas lūkojās pāri žogam, vietā, no kuras, pēc aculiecinieku apgalvojumiem, tika raidīts nāvējošais šāviens. Jāatzīmē, ka aculiecinieki savas liecības snieguši pirms vēl zinājuši par Mūrmanes uzņemto fotogrāfiju. Šis cilvēks pēc prezidentam raidītā nāvējošā šāviena nekavējoties pameta savu atrašanos vietu, un vēlākajos Zaprūdera filmas kadros vairs nav redzams.
Vairākas kinolentes, fotogrāfijas, dokumenti un citi pierādījumi, kas iespējams būtu atrisinājuši prezidenta slepkavību, ir pazuduši, tostarp arī Osvalda nopratināšanas protokoli, kas, kā vēlāk atklājās, nemaz nav pastāvējuši. Osvaldu pratināja apmēram 12 stundas, taču protokolēts un ierakstīts netika nekas. Pēc prezidenta līķa sekcijas viņa smadzenes kopā ar citiem paraugiem tika nosūtītas uz Nacionālo arhīvu, no kurienes tās 3 gadus pēc atentāta pazuda, kas, iespējams, norāda, ka kāds nevēlējās, lai prezidenta nāves cēloņi un slepkavības nianses tiktu atklātas. Pastāv arī nostāsti, ka ārstiem kāda neidentificēta, augsta amatpersona pavēlēja neaprakstīt prezidenta ievainojumus kaklā un mugurā. Aculiecinieki, kas redzēja prezidenta ievainojumus pēc slepkavības, apgalvo, ka prezidentam bija norauta daļa pakauša, kas norāda uz to, ka šāviens ir nācis no priekšpuses, taču septiņdesmitajos gados publicētajā Kenedija līķa sekcijas fotogrāfijā redzams, ka pakausis ir pilnīgi neskarts, tajā redzams tikai neliels lodes ieejas caurums. Šī fotogrāfija ir pilnīgi pretrunā ar Pārklendas memoriālās slimnīcas ārstu sniegtajām liecībām, tāpēc pastāv uzskats, ka fotogrāfija ir viltota.
Nākamo gadu laikā sekoja virkne citu slepkavību un mīklainu nāves gadījumu, kas kādā veidā saistīti ar prezidenta slepkavības izmeklēšanu. Interesanti, ka virkne galveno liecību sniedzēju mira īsi pirms savu liecību sniegšanas. Čikāgas mafijas boss Sems Džakana tika nošauts savas mājas pagrabā 1975. gada jūnijā, īsi pirms Senāta izlūkošanas komitejas sanāksmes, kurā viņam būtu bijis jāliecina par to, ka Centrālā izlūkošanas pārvalde (CIP) sadarbojās ar mafiju, lai kopīgiem spēkiem nogalinātu Fidelu Kastro. 1976. gadā Džons Roselli, kas bija pazīstams kā CIP un mafijas starpnieks, tika atrasts sarauts gabalos, ielikts mucā un iemests okeānā, laikā, kad viņam tika ieplānota ierašanās uz pārrunām ar Senāta izlūkošanas komiteju. Osvalda draugs, spiegs, Džordžs de Morenšilts tika atrast sašauts, kas tika uzskatīta par pašnāvību, divas stundas pēc tam, kad viņa mājās ieradās ASV slepkavības izmeklēšanas komitejas pārstāvis, lai intervētu viņu par Kenedija atentātu.
Lai gan vairākas liecības par sazvērestību var uzskatīt par vienkāršu sakritību vai iztēles augļiem, tomēr neatklāts paliek fakts, kāpēc ASV valdība un komiteja slēpj vairākus pierādījumus, kas ļautu sīkāk izmeklēt Kenedija slepkavību.
Lindona Džonsona teorija
Neskatoties uz faktu, ka Džonsons slēpa ar izmeklēšanu saistītus dokumentus, tomēr nepastāv kādi pierādījumi, ka Džonsons būtu vainīgs Kenedija slepkavībā.
Fidela Kastro teorija
Fidela Kastro komunistiskais valdīšanas režīms un sniegtais atbalsts Padomju Savienībai Aukstā kara laikā bija 2 svarīgākie iemesli, kāpēc ASV valdība kaismīgi centās atbrīvoties no Kastro, tāpēc citi uzskata, ka pret Kenediju vērstais atentāts varēja būt Fidela atbilde uz visām pret viņu vērstajām represijām. Kastro sociālistiskās ekonomikas ietvaros tika konfiscēti Kubā atrodamie amerikāņu uzņēmumi, tāpēc ASV pārtrauca diplomātiskas attiecības ar Kubu, šo prezidenta Dvaita Eizenhauera aizsākto aktu turpināja ievērot Kenedijs un 1962. gadā ASV noteica pret Kubu ekonomisko embargo.
Kastro piedzīvoja vairākus pret sevi vērstus, CIP un amerikāņu mafijas organizētus atentātus, kuros ietilpa saindēti cigāri, eksplodējošas pildspalvas. Viena sazvērestības teorija vēsta, ka Osvaldu Kastro bija ieteikusi Padomju Savienība, jo laikā, kad Osvalds dzīvoja Minskā, viņš nokļuva Padomju Savienības Valsts drošības komitejas (VDK) redzeslokā. Tā vēsta Padomju Savienības drošības komitejas faili.
Citas teorijas vēsta, ka Kastro iespējams neorganizēja Kenedija atentātu, taču noteikti zināja par to. Osvalds dažus mēnešus pirms atentāta esot ieradies Meksikā, un centās iegūt vīzu Kubas vēstniecībā, bet kad viņa lūgums tika noraidīts, viņš esot solījies nogalināt Kenediju, Kastro esot bijis informēts par šo notikumu. To apliecināja arī Braiens Latels, kas bija CIP analītiķis Kubā. Viņš arī norāda, ka 22. novembra rītā Kastro esot pavēlējis izlūkošanas dienesta darbiniekiem koncentrēties uz radio ziņojumiem, kas informē par notikumiem Teksasā.
Lindons Džonsons esot ticējis, ka Kenedija nāvē vainīgs ir tieši Kastro.
Teorijai par Kastro kā galveno vainīgo ir daudzas nepilnības, taču ļoti ticams ir fakts, ka Kastro ir zinājis, kad un kas tieši nogalinās Kenediju, kas viņu padara par sava veida līdzdalībnieku Kenedija slepkavībā.
Padomju Savienības Valsts Drošības Komitejas teorija
Kenedija prezidentūras laikā starp ASV un Padomju Savienību norisinājās Aukstais karš. Lai gan 1962. gadā Hruščovs piekāpās un izveda kodolieročus no Kubas, viņš izjuta apkaunojumu un tika uzskatīts, ka Kenedija slepkavība ir atriebība. Galvenā teorija ir tāda, ka laikā, kad Osvalds uzturējās PSRS no 1959. līdz 1962. gadam, viņu savervējusi VDK un apmācījusi spiegošanā. Šo teoriju apstiprina fakts, ka Padomju valdība 1960. gadā Osvaldam izkārtojusi bezmaksas dzīvokli Minskā, netālu no spiegu akadēmijas. Turklāt VDK esot sagādājuši arī Osvaldam sievu Marinu, kas esot viena no standarta tehnikām, lai piesaistītu ārzemju spiegus.
Citi uzskata, ka PSRS valdība pamanīja Osvaldu, ievāca par viņu informāciju, bet uz ASV atpakaļ aizsūtīja viņa līdzinieku, VDK aģentu, kas tad arī nogalināja Kenediju.
Ģenerālis Paceps, kas bija PSRS VDK virsnieks Aukstā kara laikā, noliedza, ka PSRS organizēja Kenedija slepkavību, tomēr atzina, ka PSRS propaganda, kas bija vērsta pret ASV valdību varēja novest Osvaldu pie šādas rīcības. VDK esot apmācījuši Osvaldu par operatīvo aģentu, nodrošinot viņam apmācību šaušanā, bet pirms Osvalda atgriešanās ASV, nav centušies viņu apturēt vai brīdināt ASV par briesmām. Uzskata, ka Osvalds, nevarēdams sagaidīt PSRS pavēles, pats uzņēmies iniciatīvu Kenedija slepkavībā.
FIB un Edgara Hūvera teorija
Hūvers esot zinājis, ka pēc 1964. gada vēlēšanām Kenedijs ir nolēmis atstādināt viņu no amatu, kas tad arī kalpo par pamatu iespējamiem Hūvera rīcības motīviem. Kāda teorija liecina, ka Osvalds esot bijis FIB informators, kas nogalināja prezidentu, jo bija saņēmis šādu pavēli no biroja. Turklāt vairāki aculiecinieki liecināja, ka Osvalds Ņuorleānā ir redzēts pavadot laiku kopā ar vairākiem FIB aģentiem, taču nav pieradījumi, ka Osvalds darbotos FIB labā.
Lai gan arī šai teorijai trūkst pierādījumu, Varena komisijas biedri lielākoties bija FIB aģenti, kuri darīja visu, lai pierādījumi tikpat kā nebūtu. Tiek uzskatīts, ka Hūvers zināja par atentāta organizēšanu, bet nebilda ne vārda, jo par to Džonsons viņa bija apsolījis sava amata saglabāšanu. Turklāt 1996. gadā Dalasas FIB biroja priekšnieks Džeks Hostlijs esot atradis piezīmes, kas tapušas Osvalda pratināšanas laikā, bet kuras pēc FIB teiktā, esot iznīcinātas.
Mafijas teorija
1960. gada vēlēšanās iegūt Ilinoisas štata iedzīvotāju atbalstu Kenedijam palīdzēja Čikāgas mafijas krusttēvs Sems Džakana, turklāt citi mafijas pārstāvji sadarbojās ar CIP, lai organizētu pret Kastro vērstus atentātus. Kad, kļūstot par prezidentu, Kenedijs kopā ar savu brāli, Tieslietu ministru Robertu Kenediju pasludinaja karu pret organizēto noziedzību, mafija jutās nodota. Turklāt FIB ierakstītajās telefona sarunās, atklājās, ka vairāki mafijas līderi vēlējās Kenediju redzēt mirušu. CIP un mafijas aprindās labi zināmais Deivids Ferijs, apmetoties Ņuorleānā, uzturēja ļoti labas attiecības ar Osvaldu, un tiek uzskatīts, ka tieši tad tika nolemts, ka Osvalds tiks izmantots kā mafijas aizsegs Kenedija atentātā. Šīs teorijas piekritēji uzskata, ka Rūbijs nogalinājis Osvaldu, lai apklusinātu viņu.
Teksasas mafijas biedrs Čārlzs Harelsons esot identificēts kā garākais no klaidoņiem slavenajā "trīs klaidoņu" (en) bildē, kurā redzami 3 vīri, kas arestēti dzelzceļa stacijā, netālu no Elmstrītas, īsi pēc Kenedija slepkavības. 1980. gadā Harelsons tika apsūdzēts par tiesneša Džona Vuda slepkavību, un pratināšanas laikā ne tikai atzinies Vuda slepkavībā, bet arī tajā, ka esot bijis iesaistīts Kenedija atentātā, taču vēlāk to noliedzis, sakot, ka to kokaīna reibumā safantazējis. 1979. gadā parādījās teorija, ka mafija esot nolīgusi 2 snaiperus, viens no tiem ir bijis Osvalds, bet otrs stāvējis aiz sētas, zāliena uzkalniņā.
Tomēr skaidrs, ka mafija nevarētu noorganizēt atentātu bez citu palīdzības, jo tad nav izskaidrojams, kāpēc valdība radīja aizsegu tam visam, lai gan, iespējams, ka aizsegs panākts draudot izstāstīt, ka CIP sadarbojās ar organizētās noziedzības līderiem, lai nogalinātu Kastro. FIB aģents esot noklausījies vairākas mafijas līderu telefonsarunas pēc Kenedija slepkavības, un sacīja, ka tie patiesi bija patīkami pārsteigti, taču nebilda nevienu vārdu, kas liecinātu par sazvērestību.
CIP teorija
Kad tiek runāts par CIP kā galvenajiem atentāta organizatoriem, tas tiek attiecināts tikai uz slepeno uzdevumu aģentiem, kas nodarbojas ar sabotāžām, propagandām un atentātiem, tieši šī slepeno uzdevumu CIP nodaļa ir visspēcīgākā. Viens no Cūku līča operācijas organizatoriem, aģents, Deivids Filips dažus mēnešus pirms atentāta redzēts kopā ar Osvaldu. Taču par galveno atentāta organizatoru šī teorija dēvē Hauardu Hantu, slepeno uzdevumu aģentu, kas vainoja Kenediju pie Cūku līča operācijas neveiksmes. Turklāt Hants esot arī sniedzis nepatiesu liecību par to, kur atradies Kenedija atentāta laikā. Daudzi pētnieki arī atzinuši, ka "trīs klaidoņu" fotogrāfijā, īsākais no klaidoņiem atgādina Hantu.
Ar šo teoriju arī saista vairākus Osvalda dzīves gājuma faktus, piemēram, dienējot Jūras kājeniekos, viņš tika aizsūtīts uz Acugi Japānā, kur atrodas lielākā CIP bāze Klusajā okeānā. Turklāt, kad Osvalds strādāja Dalasas grafikas firmā, viņš draugiem lielījies, ka šo darbu viņam pakārtojuši CIP. Tomēr nav nekādu liecību, ka Osvalds būtu bijis CIP aģents, turklāt 1992. gadā kāds pētnieks atrada Dalasas policijas iecirkņa arhīvos protokolu, kas apliecināja, ka "trīs klaidoņi" patiesi esot bijuši trīs nepazīstami klaidoņi. Lai gan trūkst pierādījumi, kas apliecinātu arī šo teoriju, daudzi CIP aģenti atzinuši, ka zinājuši, ka prezidentam draud briesmas. Pierādījumu trūkums, iespējams, radies tāpēc, ka par Vorena komisijas locekli kļuva arī CIP direktors Alans Dulls, kuru 1961. gadā atstādināja Kenedijis.
Pret Kastro noskaņoto kubiešu teorija
Šajā teorijā par atentāta organizatoriem tiek uzskatīti ASV dzīvojošie kubieši, kas piedalījās Cūku līča operācijā pret Kastro pārvaldīto Kubu. Pēc smagās sakāves Cūku līcī, kad lielu daļu kubiešu trimdeniekus nogalināja armija, bet daudzus paturēja gūstā, un Kenedijs minstinājās ar ASV gaisa spēku sūtīšanu palīgā, Kenedijs ieguva lielu nepatiku trimdas kubiešu starpā. Šī teorija vēsta, ka Osvalds ir bijis kubiešu grupējuma aģents, vai cilvēks, kuru viņi nolīga par aizsegu. Teorija radās ņemot vērā faktu, ka Osvalds, dzīvojot Ņūorleānā, centās kļūt par grupējuma biedru, lai gan ir kaismīgs komunisma un Kastro atbalstītājs.
Slepenā dienesta teorija
Lai gan Slepenajam dienestam nebija nekādi motīvi nogalināt Kenediju, viņi varēja būt pildījuši norādes no "augšas", tas ir, viceprezidenta Džonsona un FIB. Viņi ir it kā padarījuši savu daļu, noorganizējot sliktas kvalitātes apsardzi, lai snaiperiem būtu iespējams trāpīt prezidentam, un kopumā nosedzot nozieguma pēdas. Turklāt Slepenais dienests prezidenta auto maršrutu bija izvēlējušies tā, ka auto bija jāveic ass pagrieziens, kas ir pret vispārpieņemtiem parādes uzskatiem, tādējādi auto lēnām brauca garām Teksasas mācību grāmatu krātuvei, kurā atradās Osvalds. Dīvaina bija arī prezidenta auto šofera reakcija, kad tika izšauts pirmais šāviens viņš nevis spēcīgi spieda uz akseleratora, bet gan viegli uzlika kāju uz bremzes. Tomēr šķiet neticami, ka aģenti, kam uzticēts apsargāt prezidentu, pēkšņi varētu vērsties pret viņu, turklāt par to noklusēt.
Operācijas "Mangusts" teorija
Pēc sakāves Cūku līcī, Kenedijs izveidoja komiteju, kuras mērķis bija gāzt Kastro valdību, tā tika nosaukta par operāciju "Mangusts". Tās locekļi bija daudzi ģenerāli un CIP aģenti, kas piedalījās arī Cūku līča operācijā, un liela daļa no tiem vēl joprojām bija nikni uz Kenediju par viņa padošanos, viņi to uzskatīja par piekāpšanos komunismam. Šī teorija apgalvo, ka operācijas "Mangusts" biedri esot "iegāzuši" Osvaldu, un pēc tam izplatījusi viltus pierādījumus, kas saistītu Kenedija nāvi ar Kubu, PSRS un mafiju.
Citas teorijas
Vjetnamas teorija apgalvo, ka Dienvidvjetnamas diktatora Ngo Ding Diem ģimene atriebās Kenedijam, pēc tam, kad Ngo un viņa brālis tika nogalināts CIP atbalstīta apvērsuma laikā.
Artūrs Veckalniņš
Artūrs Veckalniņš ( — ) bija praporščiks 3. Kurzemes latviešu strēlnieku pulkā un vēlāk leģendārs Zaļās armijas vadonis.
Džona Kenedija atentāta sazvērestības teorijas
Citas teorijas
Ēnu valdības teorija vēsta, ka esot pastāvējusi slepena politiķu kliķe, kurā darbojās visi pasaules ietekmīgie vīri: bagāti uzņēmēji, ģenerāļi, politiķi, viņu padotie - spiegi, mafija, daudzi, kuri ietilpa anti-Kastro grupējumā, arī Osvalds, kopīgiem spēkiem esot noorganizējuši atentātu un noslēpuši tā pēdas. Šī teorija kļuva populāra pateicoties Olivera Stouna 1991. gada filmai JFK.
Artūrs Veckalniņš
Dzīvesgājums
Dzimis Lubējas pagastā. Mācījās draudzes skolā. Strādāja Liezēres muižā par mežkopi. Sākoties Pirmajam pasaules karam, 1915. gada oktobrī viņu iesauca Krievijas impērijas armijā. Īsu laiku dienēja Pāvila gvardes pulkā, 1916. gada martā pēc paša vēlēšanās viņu pārcēla uz 3. Kurzemes latviešu strēlnieku bataljonu, vēlāko 3. Kurzemes latviešu strēlnieku pulku. Piedalījās kaujās Nāves salā, 1916. gada decembra—1917. gada janvāra Ziemassvētku kaujās pie Ložmetējkalna. 1917. gada septembrī praporščiku Veckalniņu atvaļināja no armijas, viņš dzīvoja Maskavā un darbojās pretlielinieciskā virsnieku organizācijā. 1918. gada jūnijā atgriezās Latvijā.
Džona Kenedija atentāta sazvērestības teorijas
Citas teorijas
Kovboju teorija par bagātajiem kovbojiem, kas bija noskaitušies par naftas izsmelšanas nodokļa samazināšanu, ir gaužām nepamatota, jo viņi klaji afišēja savu nepatiku pret Kenediju, un maz ticams, ka viņi tā būtu darījuši, ja grasītos viņu nogalināt.
Baseina iela (Rīga)
Baseina iela ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Šampēterī. Baseina iela sākas krustojumā ar Kalnciema ielu un Lielirbes ielu un beidzas krustojumā ar Volguntes ielu un Fridriha Candera ielu. Kopējais ielas garums ir 280 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Baseina ielā ir vienvirziena satiksmes kustība divās joslās (virzienā no Lielirbes ielas uz Volguntes ielu). Ielā ir savrupmāju apbūve.
Artūrs Veckalniņš
Dzīvesgājums
Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada sākumā, Sarkanajai armijai iebrūkot Vidzemē, Veckalniņš palika ienaidnieka aizmugurē nolūkā organizēt aktīvu pretošanos. Liezēres un tās apkārtnes pagastos viņš savāca apmēram 230 cilvēku lielu mežabrāļu "Zaļo armiju" un izcīnīja niknas kaujas ar sarkanarmiešiem. Sevišķi nozīmīgas bija Cēsu cietuma ieņemšana un 3 dienu ilgā kauja pret 600 lieliniekiem Kraukļu pagastā. Latvijas armijai sākot Vidzemes atbrīvošanu, pievienojies tai, iecelts par Liezēres iecirkņa komandantu un Cesvainē izvietoto spēku komandieri. To priekšgalā iznīcināja Cesvaines un Lubāna mežos klejojošās lielinieku grupas. Bermontiādes laikā vadīja savu partizānu vienību gan pretinieka aizmugurē, gan Sēlijas atbrīvošanas kaujās pie Taurkalnes, Jaunjelgavas, Valles, Vecsaules, kā arī pie Žeimeles un Kruķiem Lietuvā. 1919. gadā novembrī viņu paaugstināja par virsleitnantu, 3. decembrī ar savu nodaļu iedalīja 2. Ventspils kājnieku pulkā, kas 1920. gada janvārī piedalījās Latgales atbrīvošanas kaujās.
Džona Kenedija atentāta sazvērestības teorijas
Citas teorijas
Pastāv vēl lērums citu teoriju, kas ir pārāk neloģiskas un nespēj izcelties uz citu teoriju fona, kā piemēram, Ričarda Niksona teorija, teorija par nacistiem vai teorija par naftas magnātu Haroldu Hantu.
Baseina iela (Rīga)
Vēsture
1910. gadā apstiprināts nosaukums Rindzeles muižas iela (Rindzel/n/sche Str., Rindzeļ/n/skaja ul.) iedzīvotāju izveidotajai ielai. Apmēram 1920. gadā iela pārsaukta par Rindzeles ielu (Rindzele ir bijušais pagasta centrs, mūsdienās ciems, Tukuma rajona Zentenes pagastā). 1938. gadā iela ieguva tās pašreizējo nosaukumu. Otrā pasaules kara vācu okupācijas laikā iela saucās Beckenstraße.
Džona Kenedija atentāta sazvērestības teorijas
Par atentāta sazvērestību mūsdienās
Lielākā daļa amerikāņu vēl joprojām netic Vorena komisijas slēdzienam, un tic, ka Osvalds nav darbojies viens. Globālās pētījumu aģentūras "Gallup" 2013. gada novembra sākumā veiktajā aptaujā 61% amerikāņu atzina, ka tic Džona Kenedija atentāta sazvērestības teorijām, nevis vientuļā šāvēja uzbrukumam. Šis rādītājs ir zemākais pēdējo desmitu gadu laikā, piemēram, 1976. gadā sazvērestībai ticēja 81% amerikāņu. Oficiālo versiju pat apšaubīja ASV valsts sekretārs Džons Kerijs.
Artūrs Veckalniņš
Dzīvesgājums
1920. gadā maijā Veckalniņu atvaļināja no armijas un viņš saimniekoja Jumurdas pagasta Soklēnu mājās. Bijis rotas komandieris 9. Madonas aizsargu pulkā. Pēc Latvijas okupācijas viņu 1940. gada 23. septembrī Madonā apcietināja un deportēja uz Krieviju. 1942. gada 7. februārī PSRS leTK Sevišķā apspriede piesprieda Veckalniņam nāvessodu. Nošauts 1942. gada 3. martā Novosibirskā.
Baseina iela (Rīga)
Vēsture
Baseina ielā 5 a atrodas arhitektes Martas Staņas savrupmāja, uzcelta pēc viņas pašas projekta 1955.—1963. gados.
Džona Kenedija atentāta sazvērestības teorijas
Par atentāta sazvērestību mūsdienās
Viens no iemesliem, kas vēl šodien veicina jaunu sazvērestību teoriju izplatīšanos par prezidenta atentātu, ir peļņa, ko jaunas versijas nodrošina grāmatu un filmu veidotājiem. Piemēram, Olivera Stouna filma JFK savulaik guva 200 miljonu dolāru lielus ieņēmumus. Domājams, ka tuvāko gadu laikā parādīsies arvien jaunas sazvērestības teorijas par Kenedija nāvi, jo ASV arhīvos joprojām glabājas neskaitāmi slepenoti dokumenti, kas saistīti ar slepkavības izmeklēšanu. Dokumentu atslepenošana paredzēta 2017. gadā, taču, iespējams, ka ASV specdienesti to atslepenošanai pretosies, jo tie varētu atklāt neglaimojošu informāciju.
Baseina iela (Rīga)
Ielu savienojumi
Baseina iela ir savienota ar šādām ielām:
Kroķalauķu seņūnija
Kroķalauķu seņūnija ir seņūnija Lietuvā, Alītas apriņķa Alītas rajona pašvaldībā, tās ziemeļrietumos. Seņūnija sastāv no 3 seņūnaitijām, tajā ir 1 pilsētciemats (Kroķalauķi) un 38 ciemi.
Baseina iela (Rīga)
Sabiedriskais transports
Baseina ielā kursē 22. un 35. maršruta autobusi virzienā prom no pilsētas centra.
1956. gada Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm
1956. gada Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm (EuroBasket 1956 Women) bija 5. kontinenta čempionāts, kas norisinājās Čehoslovākijā laika posmā no līdz. Eiropas čempionātā piedalījās 16 Eiropas sieviešu basketbola valstsvienības. Uzvaru tajā izcīnīja PSRS izlase.
Vīburupe
Vīburupe (arī Viburupe) ir Lielupes kreisā satekupe Valmieras novadā.
Tek dienvidaustrumu virzienā. Uz rietumiem no Strenčiem, satekot no labās puses ar Austras strautu, izveido Lielupi. Vīburupi šķērso valsts autoceļi V231 (Rencēni–Burtnieki–Daksti–Veckārķi) un V232 (Daksti–Jērcēni–Rami), tā krastos atrodas Jēņi.
Pjērs Dešāns
Pjērs Emīls Dešāns (fr; dzimis, miris ) bija franču golferis. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Biogrāfija
Viņš 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja golfa vīriešu turnīrā. Šajā turnīrā viņš ieguva 10. vietu.
Vēlāk viņš kļuva pazīstams kā “franču golfa tēvs”. Viņš palīdzēja uzbūvēt un projektēt Parīzes la Bulē golfa klubu no 1901. līdz 1902. gadā, kas tajā laikā tika uzskatīts par izcilāko golfa klubu Francijā. Viņš organizēja pirmo Francijas amatieru čempionātu 1904. gadā un vēlāk sarakstīja grāmatu Le Golf kopā ar pirmo franču profesionālo spēlētāju Arno Masī. Dešāns nodibināja Union des Golfs de France un bija pirmais tā prezidents, amatu ieņemot līdz nāvei. 1911. gadā viņš palīdzēja izveidot French Open turnīru un bija atbildīgs par golfa noteikumu pārrakstūišanu no angļu valodas uz franču valodu.
Dešāns nomira 1923. gadā no plaušu karsoņa.
Limbažu kāple
Limbažu kāple ir tektoniska struktūra Baltijas sineklīzes ziemeļaustrumu malā uz robežas ar Baltijas vairoga dienvidu nogāzi. Tā atrodas Vidzemes ziemeļrietumu stūrī un daļēji Rīgas līča akvatorijā. Kristāliskā pamatklintāja virsma (600-900 m z.j.l.) kāples ietvaros lēzeni krītas dienvidrietumu virzienā, bet pašos dienvidos to šķērso Slokas-Cēsu un Olaines-Inčukalna lūzumi. Ordovika balsthorizonts šeit atrodas 350-700 m z.j.l. Kāples ietvaros ir zināmi vairāki lokāli pacēlumi. Taču kopumā šī struktūra ir maz pētīta.
Ida (filma)
"Ida" ieguva 87. Kinoakadēmijas balvu nominācijā "Labākā filma svešvalodā", kļūstot par pirmo poļu mākslas filmu, kas saņēmusi šo balvu. 2014. gadā Eiropas Kino akadēmija atzina "Idu" par "Labāko filmu" un Britu Kino un televīzijas mākslas akadēmija apbalvoja ar BAFTA kino balvu.
Sižets
1962. gads, Polija. Pirms mūķenes zvēresta nodošanas klostera māsa Anna pēc klostera priekšnieces norādījuma dodas ciemos pie savas mātes māsas Vandas, bijušās tiesneses un prokurores. Vanda paziņo, ka Annas īstais vārds ir Ida Lebenšteina, un ka viņas ebreju izcelsmes vecāki tika nogalināti Otrā pasaules kara laikā. Ida nolemj atrast vecāku kapu vietu un kopā ar Vandu dodas ceļojumā, kas izgaismotu viņas pagātni.
Meklējumi atved viņas pie poļu zemnieku ģimenes, kas okupācijas sākumā slēpa Lebenšteinu ģimeni mežā, un pēc tam viņus turpat arī nogalināja. Nogalināti tika Idas vecāki un Vandas ārlaulībā dzimušais dēls, kuru viņa atstāja ar māsu, kamēr pati devās karā. Mazo Idu, kurai neviens nevarēja apliecināt ebreju saknes, atdeva mācītājam.
2017. gada Āfrikas Nāciju kauss
2017. gada Āfrikas Nāciju kauss bija 31. Āfrikas Nāciju kausa izcīņa jeb Āfrikas futbola izlašu čempionāts. Turnīru rīkoja Āfrikas Futbola konfederācija (CAF), tas notika Gabonā no 2017. gada 14. janvāra līdz 5. februārim. Turnīrs sākotnēji bija plānots Lībijā, bet 2014. gada augustā sakarā ar valstī notiekošo pilsoņu karu CAF anulēja tai piešķirtās rīkotājvalsts tiesības.
Par uzvarētājiem kļuva Kamerūna, kas finālā ar 2:1 pieveica Ēģipti. Tas bija piektais čempionu tituls Kamerūnas izlasei. Līdz ar to tā ieguva tiesības piedalīties 2017. gada FIFA Konfederāciju kausā Krievijā.
2017. gadā apritēja 60 gadi kopš Āfrikas Nāciju kausa izveides.
Pjērs Almāns
Rišārs Luijs Pjērs Almāns (fr; dzimis, miris ) bija franču futbolists, aizsargs, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
2017. gada Āfrikas Nāciju kauss
Kvalifikācija
Visas izlases tika sadalītas 13 grupās pa četrām komandām katrā. Arī Gabona tika ielozēta vienā no grupām, bet aizvadīja tikai draudzības spēles ar attiecīgās grupas komandām, kas neietekmēja vietu sadalījumu grupā. Čadas izlase atteicās no dalības kvalifikācijas turnīrā finansiālu iemeslu dēļ. Uz to brīdi tā jau bija aizvadījusi trīs spēles. Saskaņā ar turnīra reglamentu šo spēļu rezultāti tika anulēti, un komandu skaits grupā saruka līdz trim.
Pjērs Almāns
Almāns futbolu ir spēlējis dažādās Francija futbola komandās: Passy (pirms 1900. gada), Club Français (1900 — 1902), Racing Club de France (1902 — 1909) un CASG Paris (1909 — 1914). 1907. gadā viņš kopā ar komandu Racing Club de France uzvarēja nacionālajā turnīrā, 1900., 1902., 1903. un 1908. gadā gadā kopā ar komandu Club Français izcīnīja 2. vietu nacionālajā turnīrā. No 1905. līdz 1908. gadam viņš startēja arī Francijas futbola izlasē.
1900. gada vasaras olimpisko spēļu laikā viņa komanda Club Français Franciju pārstāvēja futbola turnīrā. Komanda šajā turnīrā izcīnīja sudraba medaļu.
2017. gada Āfrikas Nāciju kauss
Kvalifikācija
Finālturnīram kvalificējās visu grupu uzvarētāji un divas labākās izlases, kas ierindojās otrajā vietā. Otro vietu rangā netika iekļautas grupas ar trim komandām (grupas ar Gabonu un Čadu).
Izloze
Finālturnīra grupu izloze notika Librevilā. Pirms izlozes komandas tika sadalītas četros grozos, ņemot vērā šādu iepriekšējo turnīru rezultātus:
Grupu turnīrs
Visi laiki pēc vietējā laika (UTC+1).
Žans Belivo
Žans Belivo (fr; dzimis Truārivjērā, Kvebekas provincē, Kanādā, miris ) bija kanādiešu hokejists, spēlējis centra uzbrucēja pozīcijā. Visu karjeru aizvadījis NHL kluba Monreālas "Canadiens" sastāvā.
Ž. Belivo piedalījās 14 NHL Visu zvaigžņu spēlēs, sešas reizes tika iekļauts līgas simboliskajā pirmajā izlasē, vēl četras reizes — otrajā izlasē. Kopā ar Saku Koivu viņam pieder rekords kā visilgāk kapteiņa postenī bijušais kapteinis "Canadiens" kluba vēsturē. Viņš ir viens no kluba visu laiku rezultatīvākajiem spēlētājiem. 1956. gadā Ž. Belivo saņēma Ārta Rosa balvu, 2009. gadā viņš kļuva par otro NHL mūža ieguldījuma balvas saņēmēju.
1998. gadā spēlētājs ierindojās 7. vietā The Hockey News veidotajā 100 visu laiku izcilāko hokejistu sarakstā. 1972. gadā viņš tika uzņemts Hokeja slavas zālē.
2022.—2023. gada Pasaules kauss biatlonā
2022.—2023. gada Pasaules kauss biatlonā bija vairāku posmu biatlona sacensības, kas sākās Kontiolahti, Somijā, un noslēdzās  Holmenkollenē, Norvēģijā. Pasaules kausa sacensības rīkoja Starptautiskā Biatlona savienība. Kopumā tiks aizvadīti deviņi posmi.
No 2022.—2023. gada sezonas ieviestas vairākas izmaiņas noteikumos:
Starptautiskās Biatlona savienības kongresā 2022. gada septembrī Zalcburgā ar lielu balsu vairākumu tika apstiprināti valdes marta lēmumi, saskaņā ar kuriem Krievijas un Baltkrievijas nacionālo federāciju dalība tiek apturēta sakarā ar Krievijas iebrukumu Ukrainā. Abu valstu sportistiem nebija atļauts piedalīties starptautiskās biatlona sacensībās pat zem neitrāla karoga.
Norises vietas
Kartē parādītas visas 10 Pasaules kausa un Pasaules čempionāta norises vietas 2022.—2023. gada sezonā.
Pasaules čempionāts
Beitiņi
Beitiņi (arī Noras, agrāk Stelpes pienotava) ir ciems Bauskas novada Stelpes pagastā, Misas upes kreisajā krastā, pie autoceļa P89 (Ķekava—Skaistkalne).
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Iežmauglapsenes
Iežmauglapsenes jeb iežmauglapseņu apakškārta (Apocrita) ir plēvspārņu kārtas (Hymenoptera) apakškārta, kas apvieno visaugstākattīstītos plēvspārņus - lapsenes, bites un skudras. Šajā apakškārtā ir visas sabiedrisko plēvspārņu sugas. No augļlapsenēm (Symphita) tās var atšķirt pēc ļoti tievā "vidukļa" starp krūšu un vēdera segmentu. Mātītes olu dējeklis ir vai nu ievilkts un paslēpts vēdera segmentā, vai atrodas brīvi ārpusē. Kā arī olu dējeklis daļai sugu attīstījies par indes dzeloni. Kāpuri ir bez kājām un akli.
Sistemātikas izmaiņas
Iežmauglapsenes var sadalīt 2 lielās grupās - dzēlējlapsenēs (Aculeata) un parazītlapsenēs (Parasitica). Vēl nesenā pagātnē tās bija taksonomiskas vienības - divas iežmauglapseņu infrakārtas, bet mūsdienās parazītlapsenes kā infrakārta ir likvidēta. Lai arī dzēlējlapsenes ir monofilētiska grupa, parazītlapsenes ir parafilētiska grupa, un tās vieno tikai kopīgā īpašība, parazitēt uz citiem kukaiņiem. Šobrīd parazītlapseņu sistemātika nav atrisināta. Līdz ar parazītlapseņu infrakārtas likvidēšanu arī dzēlējlapseņu infrakārtu dažās sistemātikās lieto kā infrakārtu, citās kā nenoteiktu grupu.
Sāra Makternene
Sāra Makternene (en; dzimusi Skerifā) ir īru dziedātāja, mūziķe un dziesmu autore. Sāra piedalījās 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā, pārstāvot Īriju ar dziesmu 22. Savā pusfinālā viņa ieguva 18. vietu, kas neļāva kvalificēties finālam.
Grobiņas aptieka
Grobiņas aptieka atrodas Lielajā ielā 27, Grobiņā, Latvijā. Šī ir viena no vecākajām aptiekām Latvijā.
Dibināta 1654. gadā, darbojās līdz 17. gadsimta otrajai pusei, kad tās darbība tika pārtraukta apmēram uz 100 gadiem. Darbību atsāka 1770. gadā. Pirmais aptiekārs bijis Georgs Feierbahs.
Kopš 2003. gada šajā ēkā darbojās SIA "Grobiņas aptieka", 2017. gadā šeit atradās "Mēness aptieka".
Moriss Lekoks
Moriss Marī Lekoks (fr; dzimis, miris ) bija franču sporta šāvējs, olimpiskās trīs medaļu ieguvējs. Izcīnījis arī trīs medaļas 1906. gada neoficiālajās olimpiskajās spēlēs un vairākas medaļas pasaules čempionātā.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja kopumā 7 šaušanas disciplīnās. No šīm septiņām disciplīnām viņš divās izcīnīja olimpiskās medaļas. Sudraba medaļu viņš ieguva 50 metru šaušanā komandām, bet bronzas medaļa tika izcīnīta 300 metru šaušanā komandām. Abās šajās disciplīnās viņš bija viens no Francijas komandas pārstāvjiem.