cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rigvēda
Dievības
Šķiet ievērojamākās himnas veltītas visvairāk Rigvēdā pieminētām dievībām Indrai un Agni, kā arī dievišķam dzērienam somai. Pie vissenākajām himnām Rigvēdā pieskaitāmas himnas Djausam - debesu tēvam, Aditi - apkārtesošā telpas dievietei, Varunam - sākotnēji debesu pārzinim (vēlāk šajā statusā viņu nomaina pērkona dievība Indra), bet vēlāk pirmatnējo ūdeņu aizbildnim. Vispoētiskākās himnas veltītas Ušai - rītausmas dievībai.
Vēdiskajā laikmetā saullēkta saules dievs esot saukts Savitrs, bet dienas laikā saules dievs bijis Sūrja. Savitrs esot slavēts vienpadsmit Rigvēdas himnās un esot pieminēts kopumā 170 reizes. Rigvēdā arī piemin Aditjas, kas arī saukti Asuras dievi (Mitra–Varuna).
Pirmais Rigvēdas tulkojums kādā rietumu valodā (latīņu) izdots 1830. gadā Londonā. (Friedrich August Rosen, Rigvedae specimen, London 1830).
Dankans Edvardss
Dankans Edvardss (en; — ) bija angļu futbolists. Visu karjeru aizvadīja Anglijas klubā Mančestras "United". Tāpat pārstāvēja Anglijas izlasi.
Cesvaines vēsture
Cesvaines vēsture aptver laika periodu no 13. gadsimta, kad tā bija letgaļu valsts Letijas pilsnovada centrs.
Vēstures avotos Cesvaines pilsēta (la) pirmo reizi pieminēta 1209. gada Rīgas bīskapa līgumā ar Jersikas ķēniņu Visvaldi. 1211. gada rudenī bīskaps un ordenis sadalīja iegūtās zemes, pie kam Zobenbrāļu ordenis ieguva Cesvaini, Negesti, Zerdeni un Aleni, bet bīskaps Autīni, Asoti, Lepeni un daļu no zemes, kas bija pārgājusi Bebernines pakļautībā. 1213. gadā daļa Jersikas zemju tika apmainītas un Livonijas bīskaps atguva Cesvaini, Negesti, Zerdeni, Asoti, Lepeni, bet ordenim palika tikai Alene un Autīne.
Laika posmā no 1390. līdz 1420. gadam latgaļu koka pils vietā uzcēla Rīgas arhibīskapijas Cesvaines pili un pie šīs mūra pils izveidojās pilsētiņa. 16. gadsimta beigās Cesvainē bija 80 nami. Livonijas kara laikā 1577. gada 21. augustā pils aizstāvji atteicās padoties pārspēkam, tādēļ iebrucēji lika pilsētiņu un pili nopostīt, bet tās aizstāvjus sodīt ar mokpilniem nāves sodiem. Pēc kara beigām 1582. gadā Cesvaines novadu iekļāva Pārdaugavas Livonijas hercogistes teritorijā. 1656. gadā Otrā Ziemeļu kara laikā krievu karaspēks pilsētiņu un pili pilnīgi nopostīja.
1815. gadā Cesvaines muižu nopirka Ādolfs Heinrihs fon Vulfs. Apdzīvotā vieta no jauna sāka veidoties 19. gadsimta otrajā pusē ap muižas centru un dzelzceļa staciju. 1873.–1879. gadā uzcēla tagadējo Cesvaines luterāņu baznīcu, kas izmaksājusi 100 000 rubļu. 1920. gada zemes reformas gaitā Cesvaines muižu sadalīja 155 vienībās un muižās pilī iekārtoja valsts vidusskolu.
1932. gadā Cesvainei piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu, 1950. gadā — strādnieku ciemata (vēlāk — pilsētciemata) statusu.
No 1949. līdz 1956. gadam Cesvaine bija Cesvaines rajona centrs. 1957. gadā Cesvainei pievienoja Aizkujas ciemu, izveidojot Cesvaines lauku teritoriju. 1991. gadā Cesvainei piešķīra pilsētas tiesības, no 2009. līdz 2021. gadam tā bija Cesvaines novada centrs. No 2021. gada 1. jūlija, apvienojot Cesvaines novadu ar Madonas novadu, Cesvaines pilsēta un Cesvaines pagasts atrodas Madonas novadā.
Džordžs Kailijs
Sers Džordžs Kailijs, Sestais Bromptonas baronets (dzimis, miris ) bija angļu inženieris, mūsdienu aerodinamikas pamatlicējs.
Tiek uzskatīts par pirmo personu, kurš saprata fizikālos spēkus, kas nodrošina aparātu, kas smagāki par gaisu, lidošanu. 1799. gadā nāca klajā ar konceptu par lidmašīnu ar nekustīgiem spārniem un atsevišķu dzinējspēku, kas ir mūsdienu lidmašīnu pamatprincips. 1809. gadā izveidoja lidaparātu, kas spēja planēt.
Radījis arī izgudrojumus arī citās sfērās. Darbojies kā parlamenta deputāts.
Dziesma dūdieviņam
"Dziesma dūdieviņam" ir 1970. gadā komponēta Imanta Kalniņa dziesma ar Vizmas Belševicas vārdiem.
„Dziesma dūdieviņam” Noras Bumbieres izpildījumā bija pirmais Imanta Kalniņa rokmūzikas ieskaņojums Latvijas radio studijā, pavadījumu atskaņoja Latvijas radio un TV estrādes un vieglās mūzikas orķestris, klavieres spēlēja Uldis Stabulnieks. 1971. gada „Mikrofona aptaujā” „Dziesma dūdieviņam” palika 5. vietā. 1972. gadā dziemu izpildīja grupa „Menuets” ar solisti Ilonu Bāliņu. 2010. gadā to ietvēra sērijas "Leģendas" albumā „Nora Bumbiere”.
2018. gadā "Dziesma dūdieviņam" ieguva 23. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.
OVH
2016. gada oktobrī, OVH sagādāja līdzekļus 250 miljonu dolāru apmērā, lai turpinātu izplesties starptautiski. Šie līdzekļi palielināja OVH vērtību pāri vienam miljardam dolāru.
Wikileaks
2010. gada decembrī, franču Gizmodo mājaslapa atklāja, ka WikiLeaks izvēlējās OVH kā tā jauno tīmekļa mitināšanas pakalpojumu sniedzēju, pēc Amazon atteikšanās sniegt šādus pakalpojumus. 3. decembrī, pieaugošās diskusijas lika Ērikam Besonam, Francijas rūpniecības, enerģētikas un digitālās ekonomikas ministram, aicināt Francijas uzņēmumiem nesadarboties ar WikiLeaks un pētīt iespējamus legālus veidus šo pakalpojumu liegšanai Wikileaks. Mēģinājums liegt pakalpojumus Francijā neizdevās, jo, 2010. gada 6. decembrī, tiesnesis sprieda, ka nav pamatojuma OVH beigt sniegt pakalpojumus WikiLeaks.
Masaši Oguro
Masaši Oguro (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||22||5
Sienāži
Sienāži, sienāžu dzimta (Tettigoniidae) ir taisnspārņu kārtas (Orthoptera) dzimta. Šajā dzimtā ir aptuveni 6400 sugas. Sienāži ir cieši saistīti ar circeņiem. Abas kukaiņu dzimtas pieder taisnspārņu kārtai un Ensifera apakškārtai.
Sienāži ir sastopami visos pasaules reģionos, izņemot Antarktīdu. Tie ir plaši izplatīti tropos, īpaši Amazones lietus mežos, bet ir sastopami arī vēsākajos un sausākajos reģionos, piemēram, Austrālijas virsājos, ASV tuksnešos, kā arī Kanādas un Ziemeļeiropas daļās. Tie dzīvo uz lakstaugiem tuvu zemei (pļavās) vai krūmu, dažkārt arī koku, lapotnē. Latvijā pieaugušie sienāži nedzīvo ilgāk kā līdz konkrētā gada vēlam rudenim, jo nepārziemo. Tas nozīmē, ka daudzas sienāžu sugas pilnībā pieaugušas dabā faktiski sastopamas tikai no vasaras sākuma (jūnija — jūlija) līdz rudenim (septembrim — oktobrim).
Sienāži Latvijā
Biežāk sastopamie sienāži Latvijā ir pļavu dižsienāzis (Decticus verrucivorus) un parastais dziedātājsienāzis (Tettigonia cantans). Kopumā Latvijā ir nodalāmas līdz 13 sienāžu sugas.
Barošanās
Sienāži pārsvarā pārtiek no augu barības. Galvenokārt ēd lapas, bet reizēm arī citas augu daļas, jo īpaši ziedus. Retāk sastopamas plēsīgas sugas, kuras ķer sīkus kukaiņus un citus posmkājus. Plēsīgās sugas sastopamas tropos.
Vairošanās
Latvijā sienāži parasti dzīvo mazāk nekā gadu un rada vienu pēcnācēju paaudzi, jo nepārziemo. Olšūnas ir vienīgais dzīves posms, kas spēj pārdzīvot ziemu. Sugas tropiskajā klimatā var dzīvot vairākus gadus, un tās var ražot divas paaudzes gadā, pārklājoties dažādiem dzīves posmiem. Atkarībā no sugas, olas var nogulsnēt augsnē vai tieši augu audos; dažas sugas dēj olas uz kociņiem vai klintīm. Jaunie sienāži ir līdzīgi pieaugušajiem, bet tiem ir mazāk attīstīti spārni.
Sienāžu sisināšana
Tēviņi ir galvenie skaņas radītāji, jo daudzu sugu mātītes neizdveš skaņu. Tie sisina, berzējot priekšspārnu pamatnes. Šādā veidā sienāžu tēviņi pievilina mātītes. Sienāži dzird, izmantojot bungādiņas, no kurām viena atrodas uz katras priekškājas. Dažiem sienāžiem ir arī krūšu kurvja dzirdes struktūra, un dažas sugas var sazināties, izmantojot vibrāciju.
Oskara II krasts
Oskara II krasts (, es) ir Antarktīdas piekrastes daļa Greiema Zemes austrumos. Stiepjas no Fērvetera raga ziemeļaustrumos līdz Aleksandra ragam dienvidrietumos Antarktīdas pussalas austrumos Vedela jūras piekrastē. Dienvidrietumos robežojas ar Foina krastu, ziemeļaustrumos — ar Nordenšelda krastu. Krasta kopējais garums ir ap 200 km. Krasta līnija stipri izrobota, vairākas pussalas krasta dienviddaļā veido izteiktus līčus. Piekrastes dienvidu daļu klāj Larsena šelfa ledājs, kuru divās daļās sadala ap 100 km garā Jāsona pussala. Līdz 2002. gadam Larsena šelfa ledājs aizņēma visu Oskara II krasta piekrasti, bet, pakāpeniski sadaloties, ziemeļos no Jāsona pussalas tas saglabājies tikai Skāra līcī.
Krastu 1893. gadā atklāja norvēģu vaļu mednieku ekspedīcija Kārļa Larsena vadībā un nosauca par godu Zviedrijas un Norvēģijas karalim Oskaram II.
Ukrainas Iekšlietu ministrija
Ukrainas Iekšlietu ministrija (uk) ir Ukrainas valdības ministrija, kas pārrauga Ukrainas iekšlietas. Ministrija īsteno valsts politiku pilsoņu tiesību un brīvību aizsardzībai, izmeklē prettiesiskas darbības, kas vērstas pret sabiedrības un valsts interesēm, apkaro noziedzību, nodrošina sabiedrisko kārtību, nodrošina civilo drošību un satiksmes drošību, kā arī garantē svarīgu personu drošību un aizsardzību. Tā ir centralizēta aģentūra, kuru vada iekšlietu ministrs. Ministrija cieši sadarbojas ar Ukrainas ģenerālprokurora biroju. Tā pārrauga Ukrainas Nacionālo policiju, Ukrainas Nacionālo gvardi, Ukrainas Valsts ārkārtas situāciju dienestu, Ukrainas Valsts robežsardzes dienestu un tam pakļauto Ukrainas Krasta apsardzi un Ukrainas Valsts migrācijas dienestu.
Agrāk ministrija tieši kontrolēja Ukrainas nacionālo tiesībsargājošo aģentūru, ko dēvēja par miliciju (міліція). Tas mainījās 2015. gada jūlijā, pēc Eiromaidana, kad Ukrainas prezidents Petro Porošenko ieviesa reformas korupcijas mazināšanai, saskaņā ar kurām milicija tika aizstāta ar Nacionālo policiju. Ukrainas milicija tika plaši uzskatīta par korumpētu, un tā bija saņēmusi apsūdzības par spīdzināšanu un sliktu izturēšanos pret aizdomās turamajiem. Kopš 2014. gada Valsts ārkārtas dienests tika nodots ministrijas pakļautībā.
Upes nēģis
Upes nēģis (Lampetra fluviatilis) ir anadroma apaļmutnieku suga, kas jūrā dzīvo 1-3 gadus, tad dodas nārstot upēs. Latvijas teritorijā sastopams visās lielākajās Baltijas jūrā un Rīgas līcī ietekošajās upēs. Galvenās nēģu nārsta upes ir Salaca, Gauja, Irbe un Venta un to pietekas.
Morfoloģiskās īpašības
Aptuveni 51 cm garš čūskveida ķermenis bez zvīņām, nav vēdera un krūšu spuru. Mugurkaula vietā skrimšļa veidojums — muguras stiegra jeb horda, kuru sedz saistaudu apvalks. Viena nāss jeb ožas orgāna ārējā atvere. Par elpošanas sistēmu kalpo septiņi žaunu maisu pāri ar daudzām krokām uz to iekšējās virsmas. Upes nēģim ir trīs acis: divas no tām izvietotas klasiski — katrā ķermeņa pusē galvas sānos, bet trešā (kas gan nav īsti attīstījusies jeb ir palikusi aizmetņa stadijā, tāpēc tikai nedaudz spēj uztvert gaismas spilgtuma izmaiņas) atrodas galvas virspusē, apslēpta zem ādas.
Barošanās
Nēģis piesūcas zivij ar piltuvveidīgo piesūcekni, ar ragvielas plātnītēm pārvīlē upura ādu un ievada brūcē īpašu dziedzeru, kas pēc uzbūves zināmā mērā līdzinās čūsku indes dziedzeriem, izdalītu vielu; tā neļauj sarecēt laupījuma asinīm, tādējādi atvieglojot to iesūkšanu mutē. Viņš no upura izsūc visu, ko vien var: asinis, iekšējos orgānus, muskuļus. Ja neizdodas neko nomedīt, tas neatsakās arī no dažādu nobeigušos dzīvnieku audu sulām. Galvenokārt tas piesūcas brētliņām, reņģēm un salakām, pirmkārt lēni peldošām, novārgušām.
Migrācija
Viena daļa upes nēģu sāk iepeldēt upēs jau vasarā. Nēģu migrācijas maksimums Latvijas upēs parasti novērojams oktobrī un novembrī, taču nārsta migrācija turpinās visu ziemu un pavasarī līdz pat maijam. Novērota līdz 250 km tāla migrācija, pārvietošanās ātrums — 13 km diennaktī. Agrāk ieceļojošie nēģi dodas uz upju augšteci, ceļojuma laikā briedinot dzimumšūnas, bet pavasara migranti parasti paliek tuvāk lejtecei, jo ir jau jūrā paguvuši fizioloģiski pietiekami sagatavoties nārstam. Nārsta ceļojuma laikā tie nebarojas, izmanto jūrā uzkrātās tauku rezerves, tāpēc nu jau vairs nevajadzīgās zobveida plātnītes dzīvnieku mutē un uz mēles zaudē asumu un barības vads atrofējas. Cīnīdamies ar upes straumi un dažādiem dabiskiem un cilvēku radītiem šķēršļiem, nēģi pamazām novājē: kļūst vieglāki un arī īsāki. Toties palielinās dzīvnieku muguras spuras. Ķermeņa virspuse top tumšāka, pelēcīgi zaļos toņus nomaina iezilgani brūnzaļa krāsa. Uz vairošanās vietām nēģi ceļo tumšās bezmēness naktīs. Gaišajā diennakts periodā viņi uzturas zem akmeņiem un pārkareniem krastiem.
Nārstošana
Dzimumgatavība iestājas 4—7 gadu vecumā, sasniedzot 23—46 cm garumu. Upes nēģi nārsto straujtecēs, bet izvēlas gultni ar smalkāku substrātu, kas klāts ar oļiem un granti. Nārsta periodā nēģi pārstāj vairīties no gaismas. Nēģu tēviņš attīra no dūņu aplikumiem izraudzīto nārsta vietu un, ar mutes piesūcekņa palīdzību pārvietojot akmentiņus, veido upes gultnē iegarenu dobīti — ligzdu, ko mātīte pēc tam padziļina. Kad ligzda gatava, mātīte piesūcas pie iedobītes malas tā, lai galva būtu vērsta pret straumi, bet tēviņš piesūcas mātītes galvai un apvijas tās ķermenim. Ar vienu mātīti nārsto 1-6 tēviņi. Katra upes nēģu mātīte iznērš ne mazāk kā 15 tūkstošus sīku (aptuveni 1 mm) ikru, kuri pielīp pie smilšu graudiņiem un oļiem. Nārsto vienreiz mūžā, jo migrācija, ligzdas būvēšana un ikru nēršana prasa no nēģiem maksimālu spēku atdevi, tādēļ pēc nārsta viņi aptuveni divu nedēļu laikā iet bojā. Nēģi lielākoties nārsto tajās upēs, kurās aizritējusi viņu bērnība. Pagaidām vēl droši nav zināms kā nēģi atrod tieši savas upes. Viena no versijām — ar ožas palīdzību.
Mongolijas administratīvais iedalījums
Mongolijas administratīvo iedalījumu veido 1 galvaspilsēta un 21 aimaks (mn). Aimaki sīkāk iedalās 331 rajonos (сум). Pašreizējais administratīvais iedalījums pastāv kopš 1921. gada.
Upes nēģis
Izdzīvošana
No daudziem tūkstošiem kāpuru tikai nedaudzi sasniedz pieauguša indivīda stadiju, jo dažādu iemeslu dēļ tie aiziet bojā. Upēs ņurņikus izķer zivis. Ignorējot makšķerēšanas noteikumos ierakstīto aizliegumu, tos diemžēl izķer arī makšķernieki, kas nēģu kāpurus atzinuši par labu uz āķa spraužamu ēsmu. Ne mazums kāpuru aiziet bojā dēļ daudzviet joprojām neattīrītiem vai nepilnīgi attīrītiem sadzīves un rūpnieciskiem notekūdeņiem, kas ieplūst upēs. Migrāciju upēs apgrūtina (vietām to padara pilnīgi neiespējamu) daudzi aizsprosti un dambji. Neapstrīdami to apgrūtina zvejnieku izlikti murdi. Nēģi nokļūst ne tikai legālo zvejotāju murdos, bet arī daudzos maluzvejnieku izliktos ķeramrīkos.
Aleksandrs Viļumanis (diriģents)
Aleksandrs Viļumanis (dzimis  Preiļos) ir latviešu diriģents. No 1975. līdz 1989. gadam un no 1994. līdz 1996. gadam bija Latvijas Nacionālās operas galvenais diriģents.
Dzīvesgājums
Dzimis 1942. gadā Otrā pasaules kara laikā okupētajā Latvijā operdziedātāja Aleksandra Viļumaņa un viņa sievas Helēnas ģimenē. Studēja sitamos instrumentus, kordiriģēšanu un diriģēšanu Latvijas Mūzikas akadēmijā.
No 1962. gada strādāja dažādus darbus Latvijas PSR Operas un baleta teātrī kā orķestra mākslinieks, suflieris, kormeistars un diriģenta asistents. 1970. gadā iecelts par Latvijas Nacionālajā operas diriģentu, no 1972. gada līdz 1975. gadam papildinājās Ļeņingradas Kirova operas un baleta teātrī (Marijas teātrī). Pēc atgriešanās Rīgā 1975. gadā iecelts par Operas un baleta teātra māksliniecisko vadītāju un galveno diriģentu. 1981. gadā Ostravā iestudēja M. Musorgska operu "Boriss Godunovs", bet 1989. gadā Ļeņingradas Mazajā operas un baleta teātrī Dž. Verdi operu "Dons Karloss".
No 1990. līdz 1994. gadam A. Viļumanis strādāja par diriģentu Sanktpēterburgas Marijas operas un baleta teātrī, 1994. gadā atkārtoti iecelts par Latvijas Nacionālās operas galveno diriģentu un māksliniecisko vadītāju. 1995. gadā Oslo iestudēja P. Čaikovska operu "Jevgeņijs Oņegins", 1997. gadā S. Prokofjeva baletu "Romeo un Džuljeta", 1998. gadā P. Čaikovska baletu "Riekstkodis".
Keita Sudzuki
Keita Sudzuki (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||28||0
Dilans Grūnevegens
Dilans Grūnevegens (nl; dzimis 1993. gada 21. jūnijā) ir profesionāls Nīderlandes šosejas riteņbraucējs, kurš šobrīd pārstāv UCI WorldTeam komandu . Viņš uzvarējis četros individuālos Tour de France posmos un vienā komandas braucienā.
2016. gadā viņš uzvarēja Nīderlandes čempionātā grupas braucienā. 2020. gadā Grūnevegens saņēma ievērojamu uzmanību, jo izraisīja nopietnu kritienu Tour de Pologne sacensību finišā, kura rezultātā Fabio Jakobsens tika ievietots slimnīcā, bet Grūnevegens saņēma deviņu mēnešu diskvalifikāciju no sacīkstēm.
Dzīves sākums
Grūnevegens dzimis strādnieku ģimenē Amsterdamā. Viņa vectēvs Ko Zīlemans (1933—2021) nodarbojās ar pielāgotu velosipēdu rāmju izgatavošanu, no viņa Dilans septiņu gadu vecumā saņēma savu pirmo velosipēdu. Zīlemanam piederēja veikals, kurā pārdeva velosipēdu rāmjus, šo nodarbi 1928. gadā bija aizsācis viņa tēvs; to vēlāk turpināja Dilana tēvs Gerijs. 17 gadu vecumā Dilans iestājās arodskolā, lai turpinātu savas ģimenes iepriekšējo triju paaudžu tradīcijas kā rāmju izgatavošanas meistars.
Pirms Pasaules tūres
Grūnevegens intervijā sacīja, ka 2014. gadā viņam bija jāizvēlas starp ' vai augstāka līmeņa komandu '. Viņš izvēlējās pirmo, jo tās pārstāvji viņam deva "lielu pārliecību".
LottoNL—Jumbo (2016—2021)
2015. gada oktobrī Grūnevegens paziņoja, ka ir parakstījis līgumu ar  uz trijiem gadiem no 2016. gada sākuma.
2016. gads
Jūnijā Grūnevegens uzvarēja Nīderlandes čempionātā, apsteidzot Vauteru Vipertu. Apskatot Grūnevegena velosipēdu Bianchi Oltre XR4, Saimons Ričardsons no Global Cycling Network minēja, ka attiecībā uz mehāniku ar Dilanu ir "ļoti viegli sastrādāties". Grūnevegens uzvarēja Tour of Britain 4. posmā.
2017. gads
Dubaijas tūrē, kas ilga no janvāra beigām līdz februāra sākumam, Grūnevegens ieguva otro vietu kopvērtējumā, ierindojoties otrajā vietā arī 1. un 2. posmā. Neraugoties uz to, ka līdz uzvarai nedaudz pietrūka, viņš uzvarēja jauno braucēju kopvērtējumā. 28. aprīlī Grūnevegens uzvarēja Tour de Yorkshire pirmajā posmā. 174 kilometrus garā posma finišā tikai fotofinišā viņš pārspēja Austrālijas sprinteri Keilebu Jūanu. Otrajā posmā, kas finišēja Harogeitā, viņš ierindojās ceturtajā vietā. Šo panākumu viņš turpināja, kad maijā uzvarēja divos Arctic Race of Norway posmos.
Grūnevegens labi iesāka Tour de France, ierindojoties piektajā vietā 2. posmā, kas bija pirmais līdzenais posms. Pirmajā nedēļā viņš uzrādīja vēl divus labākā desmitnieka rezultātus, ieņemot sesto vietu 6. un 7. posmā. Pēc diviem kalnu posmiem un atpūtas dienas Dordoņā viņš finišēja trešajā vietā 178. kilometrus garajā 10. posmā no Perigē uz Beržeraku. Grūnevegens uzvarēja sacensību pēdējā posmā Elizejas laukos Parīzē.
2018. gads
Februārī Grūnevegens piedalījās Dubaijas tūrē un uzvarēja 1. posmā. Grūnevegens noturēja kopvērtējuma vadību līdz trešajam posmam, kad tika sodīts ar 20 sekundēm par neatļautu aizvēja izmantošanu, braucot aiz savas komandas mašīnas pēc mehāniskas velosipēda problēmas. Sacensību zilo kreklu, kas tiek piešķirts sacensību līderim, pārņēma Elia Vivjāni, kurš dienu sāka divas sekundes aiz Grūnevegena, kurš izkrita no labāko desmitnieka. Viņš pauda sašutumu, sakot: "Man bija problēmas ar velosipēdu, mehāniķi to man sabojāja. Es patiesībā domāju, ka tas bija labs tiesnešu lēmums, taču tas mani satrieca”, noveļot vainu uz komandas mehāniķiem.
2019. gads
Martā Grūnevegens uzvarēja pirmajos divos Parīze—Nica posmos. Otrajā posmā viņš atradās sacensību galvgalī 23 braucēju grupā aptuveni 30 kilometrus no finiša līnijas, un beigās uzvarēja posmā pēc tam, kad grupa vēlreiz sadalījās un palika tikai 7 braucēji, kuri cīnījās par uzvaru. Vēlāk martā viņš uzvarēja Driedaagse Brugge-De Panne sacensībās, apsteidzot Gaviriju un Vivjāni pēc tam, kad viņam sanāca izspraukties cauri spraugai starp Gaviriju un norobežojošo barjeru, lai uzsāktu savu sprintu. Jumbo-Visma uzvarēja komandu braucienā Tour de France 2. posmā, tādējādi palielinot Grūnevegena komandas biedra Mikes Tēnisena pārsvaru kopvērtējumā. Grūnevegens uzvarēja 7. posmā, kas bija garākais tūrē ar 230 kilometriem un finišu Šalonā pie Sonas. Viņš pārspēja Keilebu Jūanu un Saganu, ceturto reizi uzvarot kādā Tour de France posmā. Grūnevegens uzvarēja Lielbritānijas tūres 1., 3. un 5. posmā, attiecīgajos posmos pārspējot Dāvidu Čimolai, Matjē van der Pūlu un Metjū Volsu.
2020. gads
Grūnevegens 2020. gada sezonu iesāka ar uzvarām Volta a la Comunitat Valenciana 1. un 3. posmā, kā arī punktu klasifikācijā. Sekoja panākumi AAE tūrē, 26. februārī uzvarot 4. posmā. Finišā Dubaijā viņš pēc 173 km pārspēja Fernando Gaviriju un Paskālu Akermani.
5. augustā Tour de Pologne 1. posma finišā Katovicē, Polijā, Grūnevegens iegrūda Fabio Jakobsenu posma finišu norobežojošajās barjerās, izraisot ļoti nopietnu kritienu, kura rezultātā viņa sāncensis tika nogādāts slimnīcā un galu galā nonāca medicīniski izraisītā komā. Arī Grūnevegens krita un guva atslēgas kaula lūzumu. Kritienā tika iesaistīti vairāki braucēji; franču sprinterim Markam Saro nācās izstāties no sacensībām kritiena rezultātā gūto traumu dēļ. Grūnevegens tika diskvalificēts no sacensībām un sodīts ar 500 CHF naudas sodu. Jakobsena komandas vadītājs Patriks Lefevrs izteicās, ka viņa komanda apsver iespēju ierosināt kriminālapsūdzību pret Grūnevegenu.
2020. gada novembrī Grūnevegenam tika piemērota deviņu mēnešu diskvalifikācija par kritiena izraisīšanu, kas datēta ar atpakaļejošu datumu līdz incidenta dienai, kas nozīmēja, ka aizliegums beidzās 2021. gada 7. maijā. Mēnesi iepriekš Jakobsenam bija jāveic sejas operācija, kurā tika rekonstruēts viņa žoklis un pārstādīts kauls. Gan Grūnevegens, gan viņa komanda Jumbo-Visma atvainojās un uzņēmās atbildību, norādot, ka viņš "novirzījās no [savas] līnijas" un norādīja arī to, ka vēlas būt "godīgs sprinteris".
Personīgā dzīve
Grūnevegens dzīvo Amsterdamā, Rivīrenbūrtas apkaimē.
Rohindžas
Rohindžas (Ruáingga, ) ir indoāriešu saimes etniskā grupa, kura pārstāvji galvenokārt dzīvo Mjanmas rietumos un Bangladešā. Kopējais rohindžu skaits tiek lēsts vairāk par diviem miljoniem. Mjanmā dzīvo aptuveni 400 tūkstoši rohindžu, bet pirms 2016. gada beigās uzsākās rohindžu vajāšanas to skaits valstī tika lēsts ap vienu miljonu.
Desolasjona
Desolasjona ir neapdzīvota Čīlei piederoša sala Ugunszemes arhipelāgā Dienvidamerikas pašos dienvidos. Administratīvi ietilpst Magaljanesas reģiona Magaljanesas provinces Puntaarenasas komūnā. Desolasjona ir arhipelāga ceturtā lielākā sala.
Ģeogrāfija
Sala uzvietojusies Ugunszemes arhipelāga rietumu galā pie Magelāna šauruma rietumu ieejas. Magelāna šaurums ziemeļos to atdala no Rjesko salas, Karalienes Adelaidas arhipelāga un kontinenta Munjosa Gamero pussalas, bet Avras šaurums dienvidaustrumos — no Santainesas salas. Sala kalnaina, augstākais punkts 1097 m vjl. Krasti stipri izroboti, daudz līču un pussalu; lai arī sala ir tikai 130 km gara un 22 km plata, krasta līnijas garums ir 866 km. Piekrastē daudz mazāku saliņu, lielākās no kurām ir Rekaladas, Bjūklērka un Vīka salas. Salā valda vēss piejūras klimats, biežs lietus un stiprs rietumu vējš. Sala ietilpst Kaveskaru nacionālā parka teritorijā.
Vēsture
Salas krastus kopš 6000 gadu tālas senatnes līdz pat 20. gadsimta sākumam apdzīvoja kaveskaru indiāņi. Līdz 19. gadsimta beigām, līdz tika atklāts Avras šaurums dienvidaustrumos, Desolasjonu uzskatīja par Santainesas salas daļu un dēvēja par Pamestības Zemi (Tierra de la Desolación). Pirmos minējumus par šauruma eksistenci izteica 1828.—1830. gadā britu ekspedīcija Filipa Pārkera Kinga vadībā ar kuģi Beagle, kas pētīja salas ziemeļu un dienvidu krastus.
Rohindžas
2013. gadā ANO raksturoja rohindžas kā vienu no visvairāk vajātajām minoritātēm pasaulē.
Aleksandra rags
Aleksandra rags ir zemesrags Antarktīdas pussalas austrumos Antarktīdā. Izvietojies Čērčila pussalas dienvidu galā un to no visām pusēm ieskauj Larsena šelfa ledājs. Atdala Oskara II krastu ziemeļaustrumos no Foina krasta dienvidrietumos.
Zemesragu 1947. gada decembrī nokartēja FIDS ekspedīcija, kā arī tajā pašā gadā to nofotografēja no gaisa Finna Ronnes ekspedīcija. Nosaukts par godu tā laika Britu Admiralitātes Pirmajam lordam, vēlākajam Lielbritānijas aizsardzības ministram grāfam Albertam Viktoram Aleksandram (Albert Victor Alexander, 1st Earl Alexander of Hillsborough).
Tartaka dzirnavezers
Tartaka dzirnavezers (saukts arī Tartakas un Tartaku dzirnavezers) ir ūdenskrātuve Krāslavas novada Ūdrīšu pagastā blakus Tartaka ciemam.
Ezers atrodas Augšdaugavas aizsargājamo ainavu apvidus un Daugavas loku dabas parka teritorijā.
Centrāleiropas Universitāte
Centrāleiropas Universitāte (en) ir 1991. gadā dibināta privāta pētniecības universitāte Austrijas galvaspilsētā Vīnē. Universitāte ir cieši saistīta ar Atvērtās sabiedrības fonda darbību, starptautisku pasniedzēju un studentu sastāvu un programmām sociālajās un humanitārajās zinātnes. Mācības notiek angļu valodā.
Anguss Kings
Anguss Stenlijs Kings jaunākais (en, dzimis ) ir Amerikas Savienoto Valstu politiķis, kurš kopš 2013. gada ir ASV senators, pārstāvot Meinas štatu. Pirms kļūšanas par ASV senatoru Kings bija Meinas štata gubernators. Kings ir viens no diviem bezpartejiskajiem ASV senatoriem, otrajam esot Bērnijam Sandersam.
Drīz pēc Virdžīnijas Universitātes absolvēšanas Kings sāka strādāt par advokātu vietējā advokātu firmā. 1973. gadā, 29 gadu vecumā, Kings tika diagnosticēts ar agresīvu melanomas formu. Pēcāk viņš pats ir atzinis, ka izdzīvoja tikai tāpēc, ka viņam bija veselības apdrošināšana, un tāpēc arī viņš pats ir atbalstījis ASV veselības aprūpes reformu, ko bieži dēvē arī par Obamacare.
1994. gadā Kings tika ievēlēts par Meinas štata gubernatoru, pārspējot četrus savus oponentus, pašam saņemot 35.4 % balsu. viņš tika inaugurēts Meinas štata gubernatora amatā, pārņemot amatu no Džoka Makkernana. 1998. gadā viņš gubernatora amatā tika pārvēlēts, saņemot 58.6% balsu. Kā Meinas gubernators viņš reformēja ieroču politiku Meinā, ieviešot pārbaudes visiem, kas vēlas iegūt sev šaujamieroci. 2012. gadā Kings tika ievēlēts ASV Senātā, saņemot 52% balsu. 2018. gadā ASV Senatora tika pārvēlēts. Viņš tiek uzskatīts, kā viens no moderātu spārna ASV senatoriem.
Toms Deilijs
Tomass (Toms) Roberts Deilijs (en; dzimis ) ir britu daiļlēcējs.
Četras reizes piedalījies olimpiskajās spēlēs. 2008. gadā Pekinā bija jaunākais sportists Lielbritānijas komandā, jaunākais olimpisko spēļu dalībnieks starp visām dalībvalstīm visos sporta veidos, izņemot peldēšanu. 2012. gadā Londonā un 2016. gadā Riodežaneiro izcīnījis bronzas medaļu. 2020. gada olimpiskajās spēlēs Tokijā ieguvis zelta medaļu. Vairāku medaļu laureāts pasaules čempionātā, Nāciju Sadraudzības spēlēs, Eiropas čempionātā.
Juris Viņķelis
Juris Viņķelis (1952) ir latviešu ārsts un politiķis, bijušais Latvijas veselības valsts ministrs. Tēvzemei un Brīvībai/LNNK biedrs, vēlāk Pilsoniskās savienības biedrs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1952. gada 8. februārī Rīgā. Mācījās Rīgas 49. vidusskolā. 1977. gadā absolvēja studijas Rīgas Medicīnas institūtā, strādāja Jelgavas 2. slimnīcā un Bolderājas poliklīnikā (1977-1981). 1981. gadā viņu apcietināja un līdz 1983. gadam ieslodzīja par padomju varu apmelojošu materiālu izplatīšanu. Pēc atbrīvošanas strādāja bērnu futbola skolā "Daugava" (1986-1991).
1992. gadā kļuva par Rīgas Starptautiskā medicīnas zinātnes un farmācijas centra direktoru. 1995. gadā Viņķeli apstiprināja par Veselības valsts ministru Šķēles valdībā, 1997. gadā viņš vadīja Ministru Prezidenta Guntara Krasta biroju ES integrācijas lietās. Pēc apsūdzības sadarbībā ar Valsts drošības komiteju viņš iesniedza prasību Zemgales priekšpilsētas tiesai, kas 2001. gadā nekonstatēja pierādījumus Jura Viņķeļa sadarbībai ar VDK. 2003. gadā viņš kopā ar brāli Pēteri Viņķeli vērsās Ģenerālprokuratūrā, lūdzot pārbaudīt kāda anonīmā sūtījuma autorus, kas viņu bija dēvējuši par "sevišķas uzticamības PSRS drošības dienestu" aģentu.
2005. gadā Viņķelis kļuva par Rīgas Vidzemes priekšpilsētas izpilddirektoru, darbojās daudzu uzņēmumu padomēs, 2009. gadā bija Latvijas Ārstu biedrības ģenerālsekretārs. 2009. gada Rīgas domes vēlēšanās viņu ievēlēja par domes deputātu no Pilsoniskās savienības. 2009. gada beigās priekšlaicīgi pensionējās, izmantojot nacionālās pretošanās kustības dalībnieka statusu.
1619. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1619. gada notikumi Latvijā''', kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā, bet Vidzemes un Latgales vēsturiskās zemes Pārdaugavas Livonijas hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, kurš nebija pakļauts Kurzemes hercogistei. Šajā laikā pēc pamiera nolēgšanas līdz 1621. gadam bija pierimis Poļu-zviedru karš starp Polijas-Lietuvas kopvalsts un Zviedrijas karalistes karaspēkiem.
Mihajs Drosmīgais
Mihajs Drosmīgais (ro, dzimis 1558. gadā, miris ) bija Valahijas hospodars, kuram t.s. Garā turku kara (Langer Türkenkrieg) laikā uz īsu brīdi izdevās apvienot mūsdienu Rumānijas trīs novadus — Valahiju, Moldāviju un Transilvāniju. Veidojoties Rumānijas valstij, 19. gadsimtā tika atzīts par Rumānijas tautas varoni.
1593. gadā kļuva par Valahijas hospodaru. Ar Transilvānijas prinča Sigismunda Batorija un imperatora Rūdolfa II atbalstu karoja pret Osmaņu impēriju. 1599. gadā, uzvarot Šelimberas kaujā, Mihajs Drosmīgais kļuva par Transilvānijas faktisko valdnieku. Dažus mēnešus vēlāk Mihaja karaspēks ieņēma arī Moldāvijas galvaspilsētu Jasus. Pēc tam, kad Mihajs Drosmīgai kopā ar imperatora karavadoni Džordžo Bastu sakāva Tansilvānijas ungāru nemierniekus, pēc Rūdolfa II pavēles Mihajs Drosmīgais tika nogalināts.
Rīgas dome (1997—2001)
1997. gadā ievēlētā Rīgas dome bija Rīgas pilsētas pašpārvaldes augstākā iestāde, kas darbojās līdz 2001. gada Rīgas domes vēlēšanām. Tā sastāvēja no 60 deputātiem. Rīgas domes priekšsēdētājs bija Andris Bērziņš ("Latvijas Ceļš", 1997—2000), tad Andris Ārgalis ("Tēvzemei un Brīvībai", 2000—2001).
1997. gada Rīgas domes vēlēšanas
Pēc 1997. gada Rīgas domes vēlēšanām Rīgas domē iekļuva deputāti no 17 sarakstiem. Vislielāko vēlētāju atbalstu ieguva Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas un Latvijas Sociāldemokrātiskās partijas saraksts.
Naotake Hanjū
Naotake Hanjū (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||17||0
Klases audzinātājs
Klases audzinātājs ir skolotājs, kurš veic audzināšanas darbību un sniedz atbalstu savas audzināmās klases skolēniem. Viņš sadarbībā ar skolēna ģimeni, skolas pedagogiem un atbalsta personālu un valsts un/vai pašvaldību atbildīgām institūcijām risina ar skolēnu personības veidošanos un attīstību saistītus jautājumus, vienlaicīgi rūpējoties par pedagoģiski un psiholoģiski labvēlīgu klases vidi un saliedētu klases kolektīvu.
Klases audzinātājs veic audzināšanas mērķi: Pilnveidot sistēmisku un koordinētu, mērķtiecīgu un pēctecīgu audzināšanas darbu vispārējās izglītības un profesionālās izglītības iestādēs, lai nodrošinātu skolēnu veidošanos par zinošiem, radošiem, uzņēmīgiem un atbildīgiem cilvēkiem un sekmētu skolēnu pašattīstību un pašaudzināšanas prasmes.
Klases audzinātājs, ņemot vērā skolēnu vajadzības un skolas izglītības programmas, kā arī valsts izvirzītās prioritātes, izstrādā savu audzināšanas darbības programmu, kurā plāno:
Klases audzinātājs neietilpst profesiju standartā aprakstītajos amatos.
Valstī nav noteiktas vienotas prasības klases audzināšanas darba veikšanai, tādēļ izglītības iestādes direktors/vadītājs nosaka galvenās tiesības un pienākumus, kas veicami pedagogam, audzinot klasi. Ministru kabineta 2016.gada 05.jūlija noteikumu Nr.445 „Pedagogu darba samaksas noteikumi” 32.1.1. apakšpunktā ir noteikts, ka klases audzināšana ir viens no vispārējās pamatizglītības un vispārējās vidējās izglītības pedagogu pamatpienākumiem.
Klases audzinātājs tradicionāli vistiešāk sniedz atbalstu savas audzināmās klases skolēniem. Klases audzinātājs, ņemot vērā izglītības iestādes audzināšanas programmu/plānu un klases raksturojumu un skolēnu vajadzības, izstrādā audzināšanas darba programmu (plānu).
Klases audzinātāja pienākumi
Valstī nav noteiktas vienotas prasības klases/grupas audzināšanas darba veikšanai, tādēļ izglītības iestādes direktors/vadītājs nosaka galvenās tiesības un pienākumus, kas veicami pedagogam, audzinot klasi/grupu.
Saskaņā ar Ministru kabineta 15.07.2016. noteikumiem Nr. 480 “Izglītojamo audzināšanas vadlīnijas un informācijas, mācību līdzekļu, materiālu un mācību un audzināšanas metožu izvērtēšanas kārtība” ir noteikts, ka minēto noteikumu izpratnē audzināšana ir mērķtiecīgi organizēta izglītības procesa neatņemama sastāvdaļa, izglītojamā vispusīgas, tajā skaitā tikumiskās, attīstības veicināšana un attieksmju veidošana. Audzināšana ir virzīta uz sociālās un kultūras pieredzes ieguvi, izglītojamo emocionālā intelekta attīstību un pašregulāciju, vērtību sistēmas veidošanos un tikumu izkopšanu (vērtībizglītošanu) attiecību veidošanai, sadarbībai, pilsoniski atbildīgai un veiksmīgai dzīvei sabiedrībā. Audzināšana ir cieši saistīta ar pašaudzināšanu (pašizziņu un pašpilnveidi). Noteikumi nosaka kādas vērtības un būtiskākie tikumi ir jāizkopj un jāattīsta skolēniem ar skolotāju palīdzību izglītības procesā. Tiek uzsvērts, ka audzināšanas process ir vienots, pēctecīgs, nepārtraukts un daudzveidīgs un to īsteno mācību procesa laikā, sadarbojoties ar skolēnu vecākiem (aizbildņiem) un ģimeni, pedagoģiskajā sadarbībā.
Audzināšanas darbu izglītības iestādē vada vai koordinē iestādes direktors/vadītājs vai viņa vietnieks audzināšanas vai citā jomā. Ir gadījumi, kad audzināšanas darba koordinēšana deleģēta klašu audzinātāju metodiskās komisijas vadītājam vai kādam no pedagogiem. Saskaņā ar IZM 16.10.2009. rīkojumu Nr.425 „Par pedagoga darba pienākumu aprakstu paraugu apstiprināšanu” ir apstiprināts iestādes direktora/vadītāja vietnieka audzināšanas jomā darba pienākumu apraksta paraugs. Pienākumu saraksts apraksta paraugā ir tik apjomīgs, ka direktora/vadītāja vietnieks tos var īstenot tikai sadarbībā ar pedagogiem, klašu/grupu audzinātājiem, atbalsta personālu, sadarbības institūcijām, vecākiem u.c.
Klases/grupas audzinātājs tradicionāli vistiešāk sniedz atbalstu savas audzināmās klases/grupas skolēniem. Klases/grupas audzinātājs, ņemot vērā izglītības iestādes audzināšanas programmu/plānu un klases/grupas raksturojumu un skolēnu vajadzības, izstrādā audzināšanas darba programmu (plānu), kurā plāno un īsteno:
1) klases/grupas stundu tematus diskusijām,
2) skolēnu, viņu vajadzību un interešu izpēti sadarbībā ar pārējiem pedagogiem un atbalsta personālu,
3) sadarbību ar skolēniem un viņu vecākiem,
4) ārpusstundu aktivitātes klases/grupas kolektīva saliedēšanā.
Audzināšanas procesā būtiskākie izkopjamie tikumi ir atbildība, centība, drosme, godīgums, gudrība, laipnība, līdzcietība, mērenība, savaldība, solidaritāte, taisnīgums, tolerance.
Viens no pedagoga, kurš veic klases audzināšanas darbu, uzdevumiem ir organizēt klases stundas. Saskaņā ar IZM 2009.gada 17.augusta rīkojuma Nr. 345 „Par pamatizglītības programmas parauga apstiprināšanu” 1.pielikumu ir noteikts, ka klases stundās aplūkojamās tēmas ir:
·        vērtībizglītība,
·        uzvedība un saskarsmes kultūra,
·        patriotisms un pilsoniskā līdzdalība,
·        veselīga dzīvesveida pamati un atkarību profilakse,
·        darbība ekstremālās situācijās un satiksmes drošība,
·        karjeras izvēle.
Vispārējās izglītības iestādēs klases ststundu tematiskai plānošanai var izmantot Valsts jaunatnes iniciatīvu centra (no 2009.gada 1.jūlija Valsts izglītības satura centrs) izstrādāto metodisko līdzekli „Klases stundu programmas paraugs”, kurā klases stundām ieteiktas šādas tematiskās grupas:
·        „Sevis izzināšana un pilnveidošana”,
·        „Es ģimenē, klasē un skolā”,
·        „Karjeras izvēle”,
·        „Veselība un vide”,
·        „Drošība”.
Klases audzinātāja atbildība
Saskaņā ar Ministru kabineta 2018. gada 11. septembra noteikumiem Nr. 569 “Noteikumi par pedagogiem nepieciešamo izglītību un profesionālo kvalifikāciju un pedagogu profesionālās kompetences pilnveides kārtību” 15. pantu pedagogi ir atbildīgi par savas profesionālās kompetences pilnveidi. Profesionālo kompetenci pilnveido, triju gadu laikā apgūstot programmu vismaz 36 stundu apjomā, un to plāno sadarbībā ar tās izglītības iestādes vadītāju, kurā persona veic pedagoģisko darbību.
Ir vēl virkne tiesību aktu, kuri regulē vecāku, bērnu un skolotāju pienākumus, tiesības un atbildību. Nozīmīgākie dokumenti, kas nosaka skolas un ģimenes pienākumu un atbildības jomas bērnu audzināšanā, ir:
2.      Izglītības likums,
3.      Bērnu tiesību aizsardzības likums,
4.      Likums „Par pašvaldībām”,
5.      Administratīvo pārkāpumu kodekss,
6.     Ministru kabineta 01.02.2011. noteikumi Nr. 89 "Kārtība, kādā izglītības iestāde informē izglītojamo vecākus, pašvaldības vai valsts iestādes, ja izglītojamais bez attaisnojoša iemesla neapmeklē izglītības iestādi"
7.      Ministru kabineta 24.11.2009. noteikumi Nr. 1338 „Kārtība, kādā nodrošināma izglītojamo drošība izglītības iestādēs un to organizētajos pasākumos”
8.      Ministru kabineta 01.09.2009. noteikumi Nr. 981 „Bērnu nometņu organizēšanas un darbības kārtība”. /arī citi normatīvie akti/
9.      Pedagogu vispārīgie pienākumi un tiesības ir noteiktas Izglītības likuma VI nodaļas 51. un 52. pantā.
Detalizēti šīs jomas ir noteiktas ikvienas izglītības iestādes iekšējās darba kārtības noteikumos un darbinieku amata aprakstos.
Zemāk ir atbildības paraugs no 2015. gada projekta.
Atbildība
·        atbildēt par Apvienoto nāciju Organizācijas konvencijas par bērna tiesībām,
·        bērnu tiesību aizsardzības likuma, izglītības likuma, vispārējās izglītības likuma un
·        citu izglītības iestādes darbību reglamentējošo normatīvo aktu ievērošanu;
·        nekavējoties ziņot izglītības iestādes vadībai, tiesībsargājošajām institūcijām, veselības aizsardzības iestādēm un bērnu tiesību aizsardzības institūcijām par gadījumiem, kad konstatēta emocionāla vai fiziska vardarbība pret izglītojamo izglītības iestādē vai ārpus tās;
·        atbildēt par savu pienākumu godprātīgu, kvalitatīvu un savlaicīgu izpildi un darba rezultātiem;
·        atbildēt par informācijas, ko sniedz izglītības iestādes personāls un vecāki par izglītojamiem konfidencialitāti;
·        atbildēt par izglītojamo dzīvību, veselību un psiholoģiski labvēlīgas vides
·        veidošanu mācību stundās un nodarbībās;
·        atbildēt par korektu attieksmi pret izglītības iestādes darbiniekiem, izglītojamajiem un viņu vecākiem;
·        atbildēt par sniegtās informācijas savlaicīgumu, precizitāti un patiesumu;
·        ievērot izglītības iestādes darba kārtības noteikumu un citu iekšējo normatīvo
·        aktu prasības un ētikas normas;
·        atbildēt par uzticēto materiālo vērtību saglabāšanu un mērķtiecīgu izmantošanu.
Audzinātāja loma pirmās cilvēces vēsturē.
Pirmsākumos skolotāja profesija netika atsevišķi apgūta. Par skolu pirmsākumiem dēvē jaunatnes mājas jeb nometnes. Pirmatnējās ciltīs skolotāji bija vecāki un priesteri, līdz ar to, vecāki un priesteri spēlē skolotāja un audzinātāja lomu. (Ķestere, I. 2005.)
Senās Grieķijas un Senās Romas laikā (aptuveni 5.gs.) skolotāja profesija joprojām netika atsevišķi apgūta; nebija nepieciešams papildus mācīties, lai kļūtu par skolotāju, skolotāji bija vecāki. (Ķestere, I. 2005.)
Viduslaikos izglītības apguvē priekšroka tika dota turīgiem pilsētnieku zēniem. Skola un izglītība bija pakļauta baznīcas kārtībai, tā kā skolotāji ir baznīcu priesteri, skolotāja profesija netiek īpaši apgūta. Renesanses laikā, kad izglītība pieejama zēniem no turīgām ģimenēm, skolotājs joprojām ir priesteris. (Ķestere, I. 2005.)
16.gs. parādās Jezuītu skolas - jezuītu kolēģijas. Jezuīti bija pirmie, kas centās mācības padarīt patīkamākas, tāpat arī tika izmanotas zināšanas bērnu psiholoģijā. (Ķestere, I. 2005.)
Audzinātāja pirmssākumi Latvijā
Pedagoģiskās un audzinošās domas pirmssākumi Latvijā atrdodami jau seno baltu un lībiešu cilšu materiālajā un garīgajā kultūrā. Tas atspoguļojas arheoloģijas, folkloras un etnogrāfijas materiālos. Līdz 16. gadsimtam latviešu bērniem skolu nebija. Skolēnus mācīja mājmācībā vecāki vai mājskolotājs, līdz ar to audzināšana bija neatņemama mācību daļa. 1631. gadā Domskolā tika izveidota akadēmiskās ģimnāzijas klase, kurās skolēnus mācīja apmācīti skolotāji. https://www.letonika.lv/groups/default.aspx?r=2&q=skolot%C4%81js&id=966062&g=1]
Līdztekus ar audzināšanas attīstībai veidojusies arī skolotāja profesija. Ar Valmiermuižas īpašnieces Magdalēnas Elizabetes fon Hallartes atļauju - Valmierā atvērt brāļu draudzes skolotāju sagatavošanas skolu 1738. gadā, Latviešu skolotājiem radās iespēja skolotāja amatu apgūt arī Latvijā. (http://www.laikmetazimes.lv/2011/09/19/bralu-draudzu-atmoda-vidzeme-1-dala/)
Šādi skolotāju semināri tika rīkoti arī Irlavā no 1840.-1900. gadam - Kurzemes guberņas skolu vajadzbām un Baltijas skolotāju seminārs, kas darbojās no 1870.-1919.gadam, sākumā pareizticīgo draudzes skolu vajadzībām, vēlāk lauku tautskolu un pilsētas elementārskolu skolotājus. (Irlavas skolotāju seminārs / [Iveta Ķestere] // Latvijas enciklopēdija. - Rīga: Valērija Belokoņa izd., 2005. - 3.sēj.: I-Latv, [83.]lpp. https://www.letonika.lv/groups/default.aspx?r=2&q=skolot%C4%81js&id=966334&g=1
Šajos skolotāju semināros parsvarā tiek runāts par izglītību, kā audzināšanu, tiek runāts par fizisko, garīgo, talantu, tautisko audzināšanu, līdz ar to jau šajos semināros tiek vērsta uzmanība uz skolotāja kā audzinātāja lomu.(Krogzemis, 1876,)
Latvijas teritorijā 19.gs. noteicošais izglītības veids - mājmācība līdz 8 gadu vecumam. Pārsvarā skolotāja lomu ieņem vecāki, bet turīgākās ģimenes var atļauties algot arī mājskolotāju. Zemnieku bērni līdz 10 gadu vecumam mācījās mājās. Pēc mājmācības bija iespēja turpināt mācības skolās, tajās valdīja stingra disciplīna.
PSRS laiks
Padomju laikā sklotāja un klases audzinātāja kompetencē bija panāk, lai visiem pusaudžiem tiktu izveidota pozitīva attieksme pret visiem mācību priekšmetiem. (P. Stučka, Audzināšanas jautājumi padomju skolā, 1962.)
Klases audzinātāju pienākumu salīdzinājums dažādās valstīs
Dānija.
Klases audzinatāja uzdevumi ir minēti Folkeskole likumā. Pēc šī likuma klases audzinatājam ir koordinējoša loma, organizējot mācību procesu, organizējot starpdisciplināro mācīšanos un obligātās tēmas. Klases audzinātājs plāno un organizē mācīšanu sadarbībā ar citiem klases skolotājiem un viņš ir galvenā persona, kura atbild par diferencēto mācību prasību izpildi un skolēnu mācību rezultātiem. Parasti tas ir dāņu skolotājs, kurš arī uzņemas klases audzinātāja lomu kādā klasē [1].
Polija.
Polijā skolotājam pedagogam (klases audzinātājam) ir divi pamatpienākumi - rūpēties par skolu un veikt izglītošanas darbu vadoties pēc skolas izglītības programmas (§ 15, pielikums nr. 2 regulā MEN kopš 2001. gada 21. maijā). Viņa uzdevumu un pienākumu apjoms ir rakstīts skolas nolikumā. Polijas likumi nosaka, ka klases audzinātājam ir 7 pienākumi, un tie ir sekojoši:
1) pienākums veikt izglītojošas (audzinošas) nodarbības ar skolēniem (2012. gada 7. februāris, Nacionālās izglītības ministrijas nolikuma 1. pielikums);
2) uzdevumi un atbildība, lai izvērtētu skolēnu uzvedību skolas ietvarā (Art. 44.b, Art. 44.f, 44G, 44h Izglītības sistēmas likums un § 13 Regulas ministrijas, 2015. gada 10. jūnijs)
3) uzdevumi un pienākumi, kas saistīti ar psiholoģiskās un pedagoģiskās palīdzības nodrošināšanu skolēniem (2013. gada 30. aprīlis, Nacionālās izglītības ministrijas likuma 19. pants);
4) sniegt palīdzību skolēniem, kuriem kādu iemeslu dēļ (attīstības, ģimenes vai ikdienas) ir nepieciešama palīdzība un atbalsts, ieskaitot materiālo palīdzību (90.c Likuma par izglītības sistēmu Art. un § 2 parag. 1., 2. pielikums 8. punkts Regulā noteikts no 2001. gada 21. maijs)
5) pienākumi saistībā ar sadarbošanos ar vecākiem mācību, audzināšanas un profilakses jautājumos saskaņā ar nolikuma noteikumiem par organizāciju un sadarbības formām (2. § 1 kompl., 2. pielikumā regulā par Izglītību, 2001. gada maijs)
6) uzdevumi un pienākumi, veicot administratīvos pienākumus, tostarp dokumentāciju saistībā ar izglītības programmu (10 § un 15. Regula MEN, 2014. gada augusts)
7) veikt citus skolas nolikumā noteiktos uzdevumus (Nacionālās izglītības ministrijas 2001. gada 21. maija nolikuma 2. pielikums).
Tātad galvenie klases audzinātāja pienākumi ir
·       savas nodaļas skolēnu aprūpe un
·       plānotais izglītojošais darbs, saskaņā ar skolas noteiktajiem izglītības mērķiem.