cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Princese Margarēta
Ģimene
Pēc kāzām ģimene pārvācās dzīvot uz Lielbritāniju, Londonu, neskatoties uz to, viņa uzturēja tuvu saikni ar savu māti Sibillu. piedzima pāra pirmais bērns - meita Sibilla Luīze, kuru kristīja par godu mātei, viņas vārdā. Viņiem piedzima arī divi dēli - Čārlzs Edvards, dzimis un Džeimss Patriks, dzimis. 1996. gadā princese Margarēta un Džons Amblers sāka dzīvot atsevišķi, saglabājot laulību līdz pat Džona Amblera nāvei 2008. gadā. Margarēta ir apmetusies Oksfordšīrā, Lielbritānijā. Viņa ieņem 196. vietu kā Britānijas troņa mantiniece.
Digamma
Digamma (Ϝ, ϝ;gr) - arhaiskā grieķu alfabēta 6. burts. Tāpat kā ipsilons (Υ, υ), cēlies no feniķiešu burta — vav. Apzīmēja skaņu [w], kas VIII gs. p. m. ē. pazuda no grieķu valodas izrunas un rakstības; tādēļ burts nav iekļauts klasiskajā 24 burtu sengrieķu alfabētā. Agrākajā grieķu alfabēta skaitļu pieraksta sistēmā, tam ir nozīme 6, bet vēlāk to aizvietoja ar ligatūru stigma (Ϛ, ϛ). No burta "digamma" cēlies latīņu alfabēta burts F.
Pielinens
Pielinens (arī Pielisjervi;, Pielisjärvi) ir pēc platības ceturtais lielākais ezers Somijā. Atrodas Ziemeļkarēlijas reģionā. Ainavisks ezers ar augstiem pauguriem uz salām un piekrastē, no kuriem paveras krāšņi skati uz ar salām bagāto ezeru. Ūdens apmaiņas periods ir 1,9 gadi. Aizsalis no novembra beigām līdz maija vidum.
Ezera rietumu krastā atrodas Koli nacionālais parks. Kādreiz ezerā dzīvoja īpaša lašu pasuga, bet tā ir izmirusi.
Flaming
Flaming ir britu psihodēliskā roka grupas Pink Floyd debijas albuma The Piper at the Gates of Dawn ceturtā dziesma. Tā izdota arī kā singls, taču tikai ASV. Dziesmas autors ir grupas toreizējais līderis Sids Barets, producents ir nu jau ierastais Normens Smits. Tematiski dziesma ir kā bērnišķīga spēle starp diviem draugiem. Pēc Deivida Gilmora pievienošanās grupai 1968. gadā, dziesma grupas koncertprogrammā palika tikai uz neilgu brīdi.
Singls
Šī dziesma tika izdota arī kā grupas trešais singls ASV (Tower 378), taču dziesma neiekļuva topos. Singls tika izdots angļu singla Apples and Oranges vietā, jo tas nebija iekļuvis angļu pārdotāko dziesmu topā.
Šis singls bija pirmais no diviem ASV singliem, ko izdevis Tower Records un kas nebija izdoti Lielbritānijā.
Koncertversijas
Pēc-Bareta perioda Pink Floyd veidotās dziesmas koncertversijas bieži tikušas pat izsmietas, jo tās priecīgais, sirreālais teksts ar vārdiem "Yipee! You can't see me but I can you" bija pilnīgi atšķirīgs no pārējām tā perioda dziesmām. Dziesmu dziedāja Deivids Gilmors, kurš, kā redzams Francijas televīzijas arhīvā, darīja to ar izteikti garlaicīgu izteiksmi.
Staņislavs Poņatovskis
Staņislavs II Augusts Poņatovskis (,, ; dzimis , miris ) bija pēdējais Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs (1764-1795). Pēc Trešās Polijas dalīšanas karalis Staņislavs II 1795. gadā Grodņā atteicās no troņa un Žečpospolita pazuda no pasaules politiskās kartes. Tās teritoriju savā starpā sadalīja Krievija, Prūsija un Austrija.
Pilns tituls
Kā Polijas karalis Staņislavs II Augusts 1791. gada Polijas-Lietuvas kopvalsts konstitūciju cita starpā parakstīja kā "Livonijas lielhercogs", kas norādīja uz to, ka arī pēc Livonijas ziemeļu daļas zaudēšanas krieviem, viņš pretendēja uz šo pārmantojamo titulu:
(Stanislaus Augustus, Dei gratia rex Poloniae, magnus dux Lithuaniæ, Russiæ, Prussiæ, Masoviæ, Samogitiæ, Kijoviæ, Volhiniæ, Podoliæ, Podlachiæ, Livoniæ, Smolensciæ, Severiæ, Czerniechoviæque.)
Dzīvesgājums
Dzimis 1732. gada 17. janvārī Vovčinā (Воўчын) mūsdienu Brestas apgabalā ietekmīgo šļahtiču Poņatovsku dzimtā. 1752. gadā tika ievēlēts Polijas-Lietuvas seimā. 1755. gadā viņu nosūtīja uz Sanktpēterburgu, kur viņš ķeizarienes Elizabetes galmā kļuva par Saksijas sūtni. Pēterburgā Staņislavs Poņatovskis kļuva par 26 gadu vecās lielkņazienes Katrīnas mīļāko.
Kad Katrīna kļuva par Krievijas Impērijas ķeizarieni, 1764. gada 7. septembrī pēc galma apvērsuma, ko atbalstīja Krievijas karaspēks, Staņislavu Poņatovski ievēlēja par Polijas-Lietuvas valdnieku. Poņatovskis atbalstīja Krievijas armiju Baras konfederācijas sagrāvē, kaut arī 1771. gadā konfederātiem uz īsu brīdi izdevās karali nolaupīt.
Mūža beigas Poņatovskis pavadīja Sanktpēterburgā, kur pārtika no bijušās mīļākās Katrīnas II piešķirtās pensijas. Tika apglabāts Sanktpēterburgas Svētās Katrīnas katoļu baznīcā. 1938. gadā karaļa pīšļi tika pārapbedīti viņa dzimtajā ciemā, bet 1995. gadā Poņatovska pīšļus pārapbedīja Varšavas Svētā Jana katedrālē.
Pededze
Pededze ir Aiviekstes labā pieteka; sākas Igaunijas Veru apriņķī, kur saucas Pedeci (et), 8 kilometrus tek pa Igaunijas un Krievijas robežu, tad dienvidrietumu-dienvidu virzienā pa Alūksnes, Gulbenes un Madonas novadiem, īsā posmā ir robežupe starp Gulbenes un Balvu novadiem. Ietek Aiviekstē pa Jaunpededzes kanālu. Noteka uz Vecpededzi ir aizšķērsota ar dambi, un vecupe barojas no polderu novadītajiem ūdeņiem un pietekas Bolupes, palu laikā lejtece regulāri pārplūst. Garums Latvijā — 131 no kopējiem 159 km, baseina platība Latvijā 1520 no kopējiem 1690 km². Kritums Igaunijā 43 m (1,5 m/km), Latvijā 65 m (0,48 m/km), tai skaitā pēdējos 15,7 km no Daukstes līdz grīvai tikai 0,8 m (0,05 m/km). Caurplūdums grīvā: gada vidējais 12,2 m³/s, maksimālais 131 m³/s, minimālais 2 m³/s.
Rabi
Rabi var būt:
Pededze
Ģeogrāfija
Pededze sākas Hānjas augstienē no Kirikumē ezera, 13 km uz DA no Lielā Munameģa. Ģeogrāfiski Latvijā tek galvenokārt caur Austrumlatvijas zemieni, tās Lubāna un Meirānu līdzenumiem lejtecē un Atzeles pacēlumu vidustecē. Īss posms pie Igaunijas robežas ietilpst Alūksnes augstienes Malienas paugurainē. Upes labā krasta baseins aizņem daļu Alūksnes augstienes un Gulbenes paugurvaļņa. Baseinā daudz mežu, it īpaši gar pašu Pededzi. Augštecē šaura un mazūdens periodos vietām ļoti sekla, gultne krāčaina un akmeņaina, īpaši Latvijas teritorijā pēc Ponkuļiem, krastos daudz lapu koku (alkšņu, lazdu), vidustecē dažviet saglabājušās ozolu audzes (Stradu pagastā 1977. gadā izveidots botāniskais liegums — Pededzes ozolu audze, kas tagad iekļauts Lubāna mitrāja dabas liegumā). Pie Litenes ~10 km garā posmā Pededze tek galvenokārt pa lauksaimniecības zemēm, un tur gultne ir relatīvi stabila. Lejpus Litenes Pededzes relatīvais kritums ir 0,2 m/km. Šajā ~ 50 km garajā posmā ir daudz meandru un vecupju. Pie Dzelzupes upe kļūst par Vidzemes un Latgales robežu, kur šai rajonā Vidzemes pusē redzama krietni auglīgāka zeme ar tai raksturīgajiem melnalkšņiem un ozoliem, kamēr Latgales pusē aug galvenokārt alkšņi, bērzi un priedes.
Ģeoloģiski Latvijā visā tecējumā un baseinā dominē vidusdevona nogulumi. Ap pusi baseina aizņem meži, lejasdaļā daudz purvu.
Klimats kontinentāls, vidējā temperatūra -7 — -7,5 ° C janvārī, +16 — +17 ° C jūlijā. Nokrišņu daudzums 650—700 mm gadā.
Fauna
Upē dzīvo līdakas, plauži, zuši, līņi, asari, raudas, foreles, 1960. gados norādītas arī alatas. Agrāk tajā bijušas arī upespērlenes. Krastu atsegumos bieži putnu alas.
Transporta ceļi
Pededzi šķērso: Igaunijā šoseja Rīga — Pleskava un vietējais ceļš 25208 Siksele-Kiviora, Latvijā, sākot no augšteces, ceļi V390 Kolberģis — Ponkuļi, P40 Alūksne-Zaiceva, V401 Liepna — Beja, P41 Alūksne — Liepna, Jaunanna — Lēģernieki, pie Litenes P35 Gulbene — Balvi un bijusī dzelzceļa līnija Ieriķi—Abrene, pie Krustalīces ietekas — P36 Gulbene — Rēzekne.
Tūrisms
Upe visu sezonu tiek lietota atpūtas tipa laivošanai, sākot no Litenes, bet augsta ūdens līmeņa laikā — sākot no Vidzemes šosejas Igaunijas teritorijā. Krastos Jaunannas, Sitas un Pededzes palienes. Mugurves pļavu, Lubāna mitrāja dabas liegumi.
Tibeta
Tibeta ir kultūrvēsturisks reģions Centrālāzijā. Apzīmējumu "Tibeta" (laikam no bo — "stiprs") lieto gan, lai nosauktu vēsturisko un neatkarīgo Tibetas valsti, ko 1950. gadā okupēja Ķīnas Tautas Republika, gan arī, lai nosauktu mūsdienu Ķīnas Tautas Republikas sastāvdaļu ("Tibetas autonomais rajons"). Tibetas galvaspilsēta ir Lhasa.
Tibetas iedzīvotāji lielākoties ir budisti, lai arī to skaits ir samazinājies, kopš to iekaroja Ķīna.
Tibetas statuss
Ķīnas Tautas Republikas varas leģitimitāte šajā reģionā joprojām ir diskusiju objekts.
Kopš 1959. gada Tibetas bijusī valdība četrpadsmitā Dalailamas vadībā atrodas trimdā Daramsalā, Ziemeļindijā. Tā apgalvo, ka Tibeta ir suverēna valsts, kuras robežas sakrīt ar vēsturiskās Tibetas robežām, lai arī pirms 1959. gada tā kontrolēja tikai aptuveni pusi šīs teritorijas. Tibetas valdība apgalvo, ka tibetieši bija neatkarīga nācija:
Arī formālās pakļautības laika periodos Tibetai lielā mērā bija pašnoteikšanās tiesības, tāpēc Tibetas valdība trimdā apgalvo, ka pašreizējā Ķīnas Tautas Republikas valdīšana Tibetā ir nelegāla un ka ĶTR motivē tikai Tibetas dabas resursi un stratēģiskā ģeogrāfiskā pozīcija. Tibetas valdība uzskata, ka ĶTR pārkāpj gan Tibetas vēsturisko statusu, gan Tibetas tautas tiesības pašnoteikties. Tā norāda arī uz ĶTR realizēto autokrātisko un "skaldi un valdi" politiku, kā arī asimilācijas mēģinājumiem, nosaucot tos par Ķīnas imperiālisma centieniem iznīcināt Tibetas atšķirīgo etnisko sastāvu, kultūru un identitāti, tādējādi to padarot par neatdalāmu Ķīnas sastāvdaļu.
Ķīnas Tautas Republika savukārt apgalvo, ka tās vara Tibetā ir leģitīma, jo Tibeta de jure esot Ķīnas nedalāma sastāvdaļa, kopš to pirms 700 gadiem iekaroja mongoļi, - tāpat kā citas valstis, kuras tika iekļautas Mongoļu impērijā attiecīgajā laikā (Dali karaliste un Tangutu impērija) un kopš tā laika tiek uzskatītas par Ķīnas sastāvdaļu. ĶTR uzskata, ka visām ķīniešu valdībām (Minu dinastijas, Cjinu dinastijas, Ķīnas Republikas un Ķīnas Tautas Republikas), sākot ar Juaņ impēriju, bijusi de jure un de facto vara pār Tibetu.
ĶTR turklāt arī apgalvo, ka pat periodā, ko parasti uzskata par pēdējo Tibetas neatkarības posmu (1912-1951), Ķīnai joprojām bija vara pār Tibetu, jo neviena valsts diplomātiski Tibetu neatzina, turklāt pati Tibeta esot atzinusi Ķīnas tiesības, sūtot delegātus jaunas Ķīnas Republikas konstitūcijas izveidei 1925. gadā, uz Ķīnas Republikas Nacionālo Asambleju 1931. gadā, uz Gomindāna Nacionālo Kongresu 1931. gadā, uz Nacionālo Asambleju jaunas ķīniešu konstitūcijas izveidei 1946. gadā un Nacionālo Asambleju jaunas ķīniešu konstitūcijas izveidei arī 1948. gadā.
ĶTR turklāt uzskata visas kustības, kuru mērķis ir izbeigt ķīniešu varu Tibetā, sākot ar Lielbritānijas mēģinājumiem XIX gs. un XX gs. sākumā līdz Tibetas valdībai trimdā patlaban, par garu kampaņu, kuras pamatā ir rietumu imperiālisma centieni iznīcināt ķīniešu integritāti un suverenitāti, tādējādi vājinot Ķīnas pozīciju pasaulē. ĶTR arī apgalvo, ka Tibetas valdības politika pirms 1959. gada bijusi autokrātiska un teokrātiska, un norāda, ka Tibeta atteikusies no Arunakalpradešas, ko Ķīna uzskata par Indijas okupētu Tibetas daļu. ĶTR tā pamato savu viedokli, ka Tibetas valdībai trimdā nav morālu tiesību uz varu Tibetā.
Lielvārdes novads
Lielvārdes novads bija pašvaldība Vidzemes dienvidu daļā, kas izveidota 2004. gadā, reorganizējot Lielvārdes pilsētu ar lauku teritoriju. 2009. gadā novadam pievienoja Jumpravas un Lēdmanes pagastus, bet Lielvārdes lauku teritoriju pārdēvēja par Lielvārdes pagastu. Novada centrs bija Lielvārde.
Tibeta
Tibetas ģeogrāfija
Tibeta atrodas Tibetas kalnienē (Centrālāzijā), kas ir augstākais reģions pasaulē. Tās vidējais augstums ir aptuveni 4950m virs jūras līmeņa. Tibetā atrodas lielākā daļa Himalaju kalnu. To virsotņu augstums sasniedz 6000-7500m. Augstākā virsotne pasaulē - Everests - atrodas uz Tibetas un Nepālas robežas.
Deviņus mēnešus gadā atmosfēra Tibetā ir ļoti sausa. Tās rietumdaļā dominē zema temperatūra, savukārt ziemeļdaļai raksturīgas ļoti augstas temperatūras vasarā un liels aukstums ziemā.
Tibetā atrodas Jandzi un Mekongas upju iztekas. Svarīgākā Tibetas upe ir Bramaputra, jo tā ir kuģojama un veido svarīgu austrumu-rietumu transporta ceļu.
Lielvārdes novads
Daba
Meži aizņem tikai 33% no platības.
Orivesi (ezers)
Orivesi (fi) ir liels ezers Somijā, viens no Saimā ezera galvenajiem baseiniem. Viena no ezera daļām — Pāselke — ir sens meteorīta krāteris.
Mikroskops
Mikroskops ir ierīce, kuru lieto lai aplūkotu objektus, kas ir pārāk mazi, lai tos varētu saskatīt ar neapbruņotu aci. Zinātni, kas pēta mazus objektus izmantojot šādu ierīci, sauc par mikroskopiju. Jēdziens mikrskopisks apzīmē kaut ko ļoti mazu, tik mazu, ka bez mikroskopa to saskatīt nav iespējams. Pirmo mikroskopu izgudroja Nīderlandē, 17. gadsimta sākumā.
Izplatītākais un arī pirmais izgudrotais mikroskops ir optiskais mikroskops. Parasti ar jēdzienu "mikroskops" saprot tieši optisko mikroskopu. Tas ir optisks instruments, kas satur vienu vai vairākas lēcas, kas veido vienas lēcas fokālajā plaknē izvietotu objektu palielinātu attēlu. Eksistē arī citi mikroskopu veidi.
Lielvārdes novads
Izglītība
Izglītības pirmsākumi Lielvārdē meklējami jau 1689. gadā. Turpmākajos gados Lielvārdē dažādās vietās un ēkās ir darbojusies draudzes skola, 2-, 4-, un 6- gadīgā pamatskola un nepilnā vidusskola.
Tibeta
Tibetas vēsture
''Plašākai informācijai skat. rakstu Tibetas vēsture.''
Lielvārdes novads
Izglītība
Kaibalas skola ir vecākā līdz mūsu dienām saglabājusies skola Lielvārdes novadā.
Kopumā Lielvārdēs novadā ir 7 izglītības iestādes:
Sports
Lielvārdē ir ļoti populārs florbols. Lielvārde/FatPipe ir trīskārtēji Latvijas florbola Virslīgas čempioni.
Tibeta
Tibetas vēsture
Spriežot pēc arheoloģiskajiem izrakumiem Tibetā, pirmie iedzīvotāji šajā reģionā parādījās aptuveni 10 000 gadu p.m.ē., kad tur nonāca nomadu ciltis.
No 7. līdz 11. gadsimtam Tibetas impērija bija salīdzinoši liela valsts, kura dienvidos periodiski sniedzās līdz Bengālijai, bet ziemeļos - līdz Mongolijai. Savu maksimālo platību impērija sasniedza Songtsena Gampo laikā, kad tās robežas iesniedzās arī Ķīnā un iedzīvotāju skaits pārsniedza 40 miljonus. Šajā laikā Tibetā parādījās mahājānas budisms. 13. gadsimtā Tibeta tika iekļauta Mongoļu impērijā, savukārt 17. gadsimtā piektais Dalailama tika pasludināts par Tibetas valdnieku. Viņš centralizēja politisko varu Tibetā un panāca vienošanos ar Ķīnas impēriju, kas garantēja Tibetas pilnīgu neatkarību.
1904. gadā Lhasu iekaroja Lielbritānijas karaspēks. Pēc diviem gadiem Lielbritānija noslēdza līgumu ar Ķīnu un Tibetu de facto padarīja par savu protektorātu. 1907. gadā līgumu noslēdza Lielbritānija, Ķīna un Krievija; tika atzītas Ķīnas tiesības uz varu Tibetā. Pēc nemieru sākšanās Ķīnā Dalailamam izdevās atgūt varu, un 1913. gadā Tibeta un Mongolija parakstīja abpusēju līgumu, kurā apliecināja savstarpēju diplomātisku atzīšanu un abu valstu neatkarību no Ķīnas, taču jau 1914. gadā Lielbritānija panāca aptuveni 90 000 kvadrātkilometru Tibetas teritorijas pievienošanu Britu Indijai. Ķīna šo robežu neatzina.
1950. gadā Tibetā iebruka Ķīnas Tautas Atbrīvošanas Armija un sakāva tibetiešu armiju. 1951. gadā Dalailamas un Pančenlamas pārstāvji ķīniešu spiediena ietekmē prakstīja līgumu ("Tibetas Mierīgas Atbrīvošanas Plānu"), kas noteica, ka Tibeta jāpārvalda vienotai Ķīnas un Tibetas pārstāvju valdībai. Četrpadsmitais Dalailama un citi valdības locekļi devās trimdā uz Indiju pēc sacelšanās, kura tika apspiesta 1959. gadā.
Lai arī Pančenlama, otrs Tibetas budistu garīgais līderis, faktiski atradās ķīniešu gūstā, Ķīna apgalvoja, ka viņš vadot Tibetas leģitīmo valdību Dalailamas prombūtnes laikā (Dalailama ir tradicionālais tibetiešu valdības vadītājs, bet Pančenlama - ticīgo vadītājs). 1965. gadā teritorija, ko no 1912. gadam līdz 1959. gadam pārvaldīja Dalailamas valdība, tika padarīta ar autonomu apgabalu Ķīnas sastāvā. Kultūras revolūcijas laikā visā Ķīnas Tautas Republikā norisinājās organizēta vandalisma kampaņa, kuras laikā tika iznīcināta liela daļa Tibetas budisma kultūras mantojuma un reliģisko vietu.
1989. gadā nomira Pančenlama, un Dalailama un ĶTR atzina atšķirīgas viņa reinkarnācijas. Lai arī oficiāli Ķīna ir no reliģijas šķirta valsts, ĶTR atzinusi savas tiesības apstiprināt augsta līmeņa reinkarnācijas saskaņā ar precedentu Cinu dinastijas laikā. ĶTR izvēlētais Pančemlama tika uzaudzināts Pekinā un dažkārt parādās plašsaziņas līdzekļos, savukārt Dalailamas nosauktais Pančenlama un viņa ģimene ir bezvēsts pazuduši. Saskaņā ar Tibetas trimdas valdību viņi ir ieslodzīti, savukārt ĶTR apgalvo, ka viņu aizsardzībai un privātās dzīves neaizskaramībai viņiem ir mainīta identitāte.
Tibetiešu trimdinieki uzskata, ka kopš 1950. gada nogalināti aptuveni 1,2 miljoni tibetiešu. Ķīnas Komunistiskā Partija to noliedz. Pēc citiem datiem nogalināti varētu būt aptuveni 400 000 tibetiešu.
Tibetas kultūra
Tibetā ir daudz kultūrvēsturisku piemeinekļu, kas pamatā saistīti ar budisma tradīcijām. Potalas pils, Dalailamu vēsturiskā rezidence ir iekļauta UNESCO Pasaules kultūras mantojuma sarakstā, tāpat arī Norbulinka, Dalailamu vēsturiskā vasaras rezidence.
Kultūras revolūcijas laikā 1960. gados Ķīnas Tautas Republika plašākā kampaņā, kuras viens no mērķiem bija iznīcināt pirmsrevolūcijas laika kultūras pieminekļus, izpostīja lielāko daļu kultūrvēsturiski nozīmīgo vietu Tibetā.
Tibetieši runā tibetiešu valodā un raksta tibetiešu rakstībā. Tibetiešu valoda pieder pie tibetiešu-birmiešu valodu grupas, un tai ir attāla radniecība ar ķīniešu valodu.
Reliģija Tibetā
Tibeta ir tradicionāls Tibetas budisma centrs. Tibetas budisms ir vajrajānas budisma forma, ko praktizē ne vien Tibetā, bet arī Mongolijā (kur tā ir viena no pamatreliģijām) un Dienvidsibīrijā, kur to praktizē burjati.
Tibetas pilsētās ir arī nelielas musulmaņu kopienas, kuru aizsācēji ieceļojuši Kašmīras, Ladakas un Centrālāzijas turku valstīm. Islāma ietekmes Tibetā ienākušas arī no Persijas. Tibetā ir arī ķīniešu musulmaņu kopiena.
Mikroskops
Mikroskopu iedalījums
Eksistē vairākas iedalīšanas metodes. Var iedalīt pēc darbības principa (galvenās grupas ir optiskie un skenējošie mikroskopi.) Var iedalīt pēc lietotā starojuma veida (optiskie mikroskopi, elektronmikroskopi, rentgenmikroskops). Pēc darbības principa mikroskopus var iedalīt divās grupās: optiskie mikroskopi (tas ir plašāks jēdziens, un ietver visus mikroskopus, kas balstās uz optikas teoriju)(pazīstamākie ir gaismas optiskie mikroskopi, bet šajā grupā ietilpst arī elektronmikroskopi (TEM)) un skenējošie mikroskopi (pazīstamākie ir skenējošie elektronmikroskopi (SEM), bet šajā grupā ietilpst arī visi SPM paveidi).
Tibeta
Tibetas ekonomika
Tibetā ir ļoti mazs nokrišņu daudzums un īss augšanas periods, tāpēc vienīgais reģions, kas nopietni nodarbojas ar lauksaimniecību, ir Bramaputras ieleja, kur audzē miežus, kviešus, kartupeļus, prosu un rāceņus. Šajā ielejā atrodas arī gandrīz visas lielās pilsētas, ieskaitot Lhasu. Lielākā daļa pārējās Tibetas ir piemērota tikai ganībām; jaki, kuri spēj pārciest Tibetas lielo aukstumu, ir galvenie mājlopi, lai arī sastopami arī lieli kazu un aitu ganāmpulki.
Tibetai ir lielas zelta, vara un radioaktīvo rūdu atradnes.
Tibetieši ražo vilnas paklājus, apģērbu, mēbeles, koka traukus, zelta un sudraba rotaslietas.
Līdz 2006. gadam Tibetā nebija dzelzceļa. 2006. gada 1. jūlijā tika atklāts 1956 kilometru garais Cinhajas-Tibetas dzelzceļš, kurš savieno Sininu ar Lhasu. Šī dzelzceļa līnija ir pagaidām visaugstāk kalnos izbūvētā - augstākajā vietā tā ir 5072 metri virs jūras līmeņa. Ķīnas režīma Tibetā pretinieki kritizēja dzelzceļa līnijas izbūvi, jo apgalvo, ka tā celta, lai stiprinātu Ķīnas politisko kontroli pār Tibetu un veicinātu etnisko ķīniešu ieceļošanu Tibetā. Ceļu kopgarums Tibetā ir aptuveni 22 000 km. Tibetai ir divas komerciāla rakstura lidostas, no kurām svarīgākā atrodas netālu no Lasas. Kops 1980. gadiem tūrisms kļuvis par nozīmīgu Tibetas ienākumu avotu, lai arī tūristu ierašanās un pārvietošanās ir ierobežota.
Izglītība
Līdz 1951. gadam Tibetā pastāvēja tikai teoloģiskā izglītības sistēma klosteros, un mācīties varēja tikai mūki. Aptuveni 95% iedzīvotāju bija analfabēti. 2007. gadā jauniešu vidū analfabētisms nepastāvēja, bet vecākajās paaudzēs bija aptuveni 4,7% analfabētu.
Uz 2008. gadu Tibetas autonomajā rajonā darbojas 61 pirmsskolas mācību iestāde, 884 pamatskolas, 94 pirmās pakāpes vidusskolas, 25 augstākās pakāpes vidusskolas, 7 profesionālās koledžas un 6 augstskolas, kur mācību valoda ir tibetiešu (datorapmācības nodrošināšanai arī Windows un Linux operētājsistēmas ir tibetiešu valodā).
Izglītība ir bez mācību maksas. Pastāv obligātā 9 klašu pamatizglītība. Valsts nodrošina skolēnus ar bezmaksas mācību līdzekļiem un mācību grāmatām, nomadu un attālāko apvidu bērniem ir skolas internāti ar bezmaksas dzīvesvietu un ēdināšanu (viena pamatskolēna izglītošana valstij izmaksā 1250 juaņu, t.i. aptuveni 182 USD gadā). Koledžu studentu stipendija ir 900 juaņu gadā (t.i. aptuveni 130 USD), studentiem no nabadzīgām ģimenēm stipendija ir 1500 juaņu gadā (t.i. aptuveni 219 USD). Laikā no 2003. gada līdz 2007. gadam Tibetas autonomā rajona izglītības sistēmas attīstībā valsts ieguldījusi 14 200 000 000 juaņu (t.i. aptuveni 2 000 400 000 USD)
Tibetas Universitāte - augstskolā ar tibetiešu mācību valodu ir 10 bezmaksas izglītības fakultātes, kurās iespējams aizstāvēt bakalaura grādu zinātnē 42 specialitātēs, bet maģistra grādu zinātnē 6 specialitātēs. Bez tradicionālajām eksaktajām un humanitārajām zinātnēm te augstāko izglītību var gūt arī tādās specialitātēs kā tibetiešu tradicionālā medicīna, mūzika. 2007. gadā universitātē bakalaura grādu aizstāvēja 1500 studentu, bet 2008./2009. mācību gadā paredzētas 2500 budžeta vietu studēt gribētājiem.
Mikroskops
Mikroskopu iedalījums
Vēlviens plaši lietots (taču relatīvi mazākkonsekvents) iedalījuma veids ir:
Optiskie mikroskopi
Šie mikroskopi visu attēlu iegūst vienlaicīgi, atšķirībā no skenējošajiem mikroskopiem. Nozīmīgākie no šiem ir gaismas optiskie mikroskopi. Vēl pie šīs grupas pieder caurstarojošie elektronmikroskopi (TEM), kas gaismas vietā lieto elektronus un stikla lēcu vietā lieto magnētiskās lēcas. TEM ir dārgākie elektronmikroskopi, to paraugu sagatavošana ir ķēpīga (tiem jābūt dažus desmitus nanometru plāniem vai plānākiem) taču ar tiem var sasniegt visaugstākās izšķirtspējas. Rentgenmikroskopi ir bijuši visai problemātiski, jo rentgenstari iet cauri gandrīz visiem materiāliem. Rentgenstaru optikai lieto spoguļus ar ļoti lieliem atstarošanās leņķiem. Teorētiski ar rentgenmikroskopu varētu sasniegt ļoti augstu izšķirtspēju, jo rentgenstariem ir ļoti mazs viļņa garums, taču to nav izdevies sasniegt. Mūsdienās pieejamie rentgenmikroskopi pārsvarā ir skenējošie caurstarojošie mikroskopi (tur lieto tievu rentgenstaru kūli, kuram cauri rastra veidā pārvieto paraugu). Te izšķirtspēja ir atkarīga no staru kūļa diametra un skenēšanas sistēmas precizitātes.
Skenējošie mikroskopi
Atšķirībā no optiskajiem mikroskopiem, šie mikroskopi attēlu iegūst pa punktiem, vienā laika momentā iegūstot tikai vienu attēla punktu. Tas var būt lēni. Pazīstamākie šāda veida mikroskopi ir skenējošie elektronmikroskopi (SEM). Iekārta konstruktīvi ir līdzīga kineskopam, kur ekrāna vietā novieto paraugu un mēra tā atstaroto elektronu daudzumu. Šie ir lētākie un plašāk pielietojamie elektronmikroskopi.
Vēl pie skenējošajiem mikroskopiem pieder visi SPM (scanning probe microscope)(skenējošās zondes mikroskops?) paveidi. Šajos mikroskopos ir cieta zonde, kuru skenē (kustina) virs parauga virsmas, secīgi novietojot visos apskatāmā attēla punktos. No zondes signāla iegūst attēlu. Šīs metodes ir relatīvi lēnas. Pirmais šāda veida mikroskops bija STM (skenējošais tuneļmikroskops). Tam ir augsta izšķirtspēja (var saskatīt atomus), taču paraugam ir jāvada elektrību. Pēc tam parādījās AFM, tam ir mazāka izšķirtspēja, taču var lietot paraugus, kas nevada elektrību. Pēc tam parādījās NSOM (near field scanning optical microscope) tam ir vēl mazāka izšķirtspēja, taču tas var noteikt parauga optiskās īpašības un tā maksimālā izšķirtspēja ir augstāka nekā optiskajam mikroskopam.
Jonu mikroskops
Atsevišķa grupa ar specifisku pielietojumu ir jonu mikroskopi. Tie ir līdzīgi kineskopam, kur katoda vietā ir nosmailinātas adatas veida paraugs. Pieliekot pietiekoši lielu spriegumu, uz ekrāna var iegūt adatas gala attēlu ar ļoti augstu izšķirtspēju. Ar šādiem mikroskopiem bija iespējams saskatīt atomus jau 20. gs. 50. gados. Paraugam ir jāvada elektrību un apskatāmā vieta var būt tikai nosmailināts adatas gals. Šie ierobežojumi ievērojami limitē pielietojumu.
Bavārija
Bavārija (de), oficiāli Bavārijas brīvvalsts (Freistaat Bayern, ), ir viena no Vācijas 16 federālajām zemēm, kas atrodas valsts dienvidaustrumos. Robežojas ar Austriju, Čehiju, Šveici, Bādenes-Virtembergas, Hesenes, Tīringenes un Saksijas federālajām zemēm. Viena no visattīstītākajām un kultūras ziņā atšķirīgākajām federālajām zemēm.
Lielākās upes: Donava, Maina, Izāra.
Kalni un augstienes: Alpi, Bavārijas Mežs (Bayerischer Wald), Fihtela kalni (Fichtelgebirge), Franku Albs (Fränkische Alb), Odenvalde (Odenwald).
Administratīvais iedalījums
Iedalās 7 reģionos (Regierungsbezirk): Augšbavārija, Augšfrankonija, Augšpfalca, Lejasbavārija, Lejasfrankonija, Švābija un Vidusfrankonija. Vēl sīkāk iedalās 71 apriņķī (Bezirk) un 25 neatkarīgās pilsētās (kreisfreien Städte).
Vēsture
Reinas konfederācijas laikā 1806. gadā izveidojās Bavārijas karaliste, kas vēlāk ietilpa Vācijas impērijas (1871—1918) sastāvā. Veimāras republikas un Trešā Reiha periodā pastāvēja kā Bavārijas brīvvalsts (Freistaat Bayern).
Pēc Otrā pasaules kara Bavārijas brīvvalsts nokļuva ASV okupācijas zonā, bet 1949. gada 23. maijā to iekļāva Vācijas Federatīvās Republikas sastāvā.
DROMLAN
DROMLAN (en — ‘Karalienes Modas Zemes gaisa [satiksmes] tīkls’) ir starptautisks sadarbības projekts aviotransporta nodrošināšanai Karalienes Modas Zemē Antarktīdā.
Projekts aizsāks 2002. gadā un tā dalībnieki ir visi Nacionālo antarktisko programmu pārvaldnieku komitejas (Committee of Managers of National Antarctic Programs, COMNAP) biedri. Pašreizējās dalībvalstis ir Beļģija, Somija, Vācija, Indija, Japāna, Nīderlande, Norvēģija, Krievija, Dienvidāfrika, Zviedrija un Apvienotā Karaliste. Transporta pakalpojumus nodrošina Keiptaunā bāzeta Dienvidāfrikas kuģu un aviācijas polāro pārvadājumu kompānija ALCI (Antarctic Logistics Centre International).
Transporta tīkls
DROMLAN galvenie mezglu punkti ir Keiptauna Dienvidāfrikā un Novolazarevskas lidlauks netālu no Novolazarevskas polārstacijas Princeses Astridas krastā. Aviosatiksme starp Keiptaunu un Antarktīdu tiek nodrošināta ar Il-76 TD lidaparātiem. Iekškontinentālie lidojumi projekta ietvaros tiek veikti ar Basler BT-67 lidmašīnām. Laika periodā no decembra vidus līdz janvāra beigām 550 m vjl esošajā Novo lidlaukā vērojama intensīva virsmas kušana, tādēļ šajā periodā kā pamata lidlauks tiek izmantota norvēģu 1300 m vjl esošā Trollas stacija Jelsvika kalnu rajonā.
Makarovka (Rēzekne)
Makarovka ir viens no Rēzeknes mikrorajoniem, kuras robeža pilsētā iet pa Ventspils — Maskavas un Pēterburgas — Varšavas dzelzceļa līnijām.
Makarovkā ir tikai trīs ielas: Bērzu iela, Rīgas iela un Viļakas iela.
Lambergs
Lambergs (de; sieviešu dzimtē Lamberga) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Šarls Itandže
Šarls Ibērs Itandže (dzimis Bobinji, Francijā) ir franču futbolists, vārtsargs. Pašlaik (2019) pārstāv Francijas klubu "FC Versailles 78".
"Lens"
Itandže savu profesionāļa karjeru uzsāka 2001. gadā franču klubā "Lens". Komandas sastāvā viņš aizvadīja 170 Ligue 1 spēles, kā arī 21 maču Eiropas kausu izcīņās. 2007. gada vasarā "Lens" atļāva vārtsargam pārcelties uz "Liverpool", jo bija iegādājušies divus viņa aizvietotājus.
Liverpool
Debiju vienībā viņš piedzīvoja Līgas kausa spēlē pret Reading FC 25. septembrī, ko "Liverpool" uzvarēja ar 4:2. Kopsummā 2007./2008. gada sezonā viņš vārtos stājās trīs FA kausa un četros Līgas kausa mačos. 2008. gada vasarā Liverpool viņu izlika transfēru tirgū pēc līguma parakstīšanas ar Djego Kavaljēri. Futbolists gan noraidīja Stambulas "Galatasaray" piedāvājumu. Viņš tā arī vairs netika pie spēļu prakses un 2009. gada janvārī meklēja jaunu komandu.
"Kavala"
Itandže tika izīrēts grieķu vienībai "Kavala". "Liverpool" izlēma ļaut aiziet vārtsargam pēc incidenta Hilsboro traģēdijas piemiņā, kur viņš uzvedies neatbilstoši piemiņas dienai.
Sasniegumi
Lens
Zilda Arnsa
Zilda Arnsa Neimane ( — ) bija Nobela miera prēmijai nominēta Brazīlijas pediatre un humānās palīdzības darbiniece. 1982. gadā viņa nodibināja organizāciju Pastoral da Criança. Viņa gāja bojā zemestrīces laikā Haiti, kur piedalījās konferencē par cīņu pret bērnu badu.
Mihailova sala
Mihailova sala (ru) ir 238 m augsts ledus pacēlums Rietumu šelfa ledājā Austrumantarktīdas piekrastē ap 30 km no Leopolda un Astridas krasta. Salu 1956. gadā atklāja PSRS Kompleksā antarktiskā ekspedīcija un nosauca Fabiāna Belinshauzena antarktiskās ekspedīcijas (1819-1821) dalībnieka mākslinieka Pāvela Mihailova vārdā.
Gella-Manna matricas
Gella-Manna matricas ir Pauli matricu vispārinājums 3 × 3 matricām. Tās ir nosauktas par godu amerikāņu fiziķim Marijam Gellam-Mannam, kurš tās izmantoja, lai aprakstītu stiprajai mijiedarbībai piemītošo simetriju. Tās tiek izmantotas, lai aprakstītu kvarku modeli. Mazāk tās tiek izmantotas kvantu hromodinamikā. Kvantu skaitļošanā tās tiek lietotas, lai aprakstītu kutritu jeb trīs līmeņu kvantu sistēmu.
Gella-Manna matricas ir šādas: Pirmajā, otrajā un trešajā kolonnā esošās matricas atgādina attiecīgi Pauli X, Y un Z matricas.
Algebriskās īpašības
Gella-Manna matricu algebriskās īpašības ir uzskaitītas zemāk dotajā tabulā.
Atšķirība no Pauli matricām, Gella-Manna matricas nav unitāras.
Bāze
Gella-Manna matricas veido maksimālu lineāri neatkarīgu (gan pār reālajiem, gan kompleksajiem skaitļiem) 3 × 3 Ermita matricu kopu jeb bāzi. Tas nozīmē, ka
Gella-Manna matricu veidotā bāze ir ortogonāla attiecībā pret Hilberta-Šmita skalāro reizinājumu : kur "Tr" apzīmē matricas pēdu (diagonāles elementu summu) un ir Kronekera delta. Koeficients 1/√3 matricas λ8 priekšā ir izvēlēts tā, lai izpildītos šī sakarība. Ja katru no Gella-Manna matricām izdala ar √2, tad iegūtās matricas veido ortonormētu bāzi.
Komutāciju sakarības
kur koeficienti fjkl ir pilnīgi antisimetriski (fjkl = −fkjl utt.). Nenulles koeficientu vērtības ir dotas tabulā. Piemēram, f132 = −f123 = −1.
Līdzīga sakarība ir spēkā arī Gella-Manna matricu antikomutatoram:
kur ir Kronekera delta, I ir 3 × 3 vienības matrica un koeficienti djkl ir pilnīgi simetriski (djkl = dkjl utt.). Nenulles koeficientu vērtības ir dotas tabulā. Piemēram, d427 = d247 = −1/2.
Achzarit (BTR)
Achzarit (אכזרית ivritā: "nežēlīga sieviete" latviski varētu būt "Ahzarits")- izraēliešu smagais kāpurķēžu bruņutransportieris (BTR).
1988. gadā Izraēlā, uzņēmumos Tel'-a-shomeras pilsētā, iesāka "Achzarit Mk1" smagā kāpurķēžu bruņutransportiera sērijveida ražošanu uz PSRS tanku T-54 un T-55 bāzes (bez torņa), kas ir iegūti militāros konfliktos ar arābu valstīm.
Smagā BTR izstrāde Izraēlā sākta jau sen, jo kaujas darbības raksturs šajā reģionā ir saistītas ar augstu karalauka piesātinājumu ar strēlnieku apbruņojumu, tai skaitā 12,7 mm un 14,5 mm kalibra ieročiem un pārnēsājamiem prettanku granātmetējiem, kurus arābu kaujinieki bieži pielieto kaujās pilsētās. Pēc Izraēlas speciālistu ieceres "Achzarit" bija paredzēts kaujās pielietot kopā ar tankiem "Merkava", kā arī darbībai speciālās operācijās.
BTR iekštelpas izvietojums paredz, ka vadības orgāni atradīsies tā priekšdaļā. Mehāniķis- vadītājs (sēž pa kreisi), komandieris (sēž pa labi) un tēmētājs (sēž vidū) atrodas priekšējā korpusa daļā. To sēdekļus var piepacelt marša laikā lai uzlabotu redzamības iespējas. Ārējās vides novērošanai vadītājam ir uzstādīti četri periskopiski novērošanas aparāti. Trīs desantnieki sēž gar kreiso bortu uz sola, tikpat gar labo bortu uz atvāžamajiem sēdekļiem un viena vieta atrodas pie telpas aizmugures sienas. Motora-transmisijas telpa atrodas korpusa aizmugures daļā. Mašīna ir pilnībā bruņota. Dzinēju un transmisiju aizstāja ar jaunu agregātu bloku, kas sastāv no astoņcilindru divtaktu dīzeļdzinēja "Detroit 8V-71TTA" aprīkotu ar gaisa dzesi un kura jauda ir 650 zs (485 kW), un kurš korpusā ir uzstādīts šķērsām, un firmas "Allison" "XTG-411-4" hidromehāniskā transmisija. Izpūtēja īscaurule iznāk uz kreiso bortu, dzinēja radiatora restes — uz aizmuguri.
BTR "Achzarit" raksturīgā īpatnība ir tāda, ka kājnieku desantam ieejas un izejas lūka ir novietota korpusa pakaļgalā borta labajā pusē.
Agregātu bloka kompaktuma dēļ BTR ir paredzēta kājnieku desanta iziešana korpusa pakaļgalā, kas ir raksturīgi daudzu valstu BTR konstrukcijā. Bez tam, motora-transmisiju telpas atrasšanās aizmugurē ļāva sabalansēt papildus bruņu uzstādīšanu BTR korpusa priekšdaļā.
Sakarā ar to, ka uz BTR tika uzstādīt izraēliešu konstrukcijas speciālās bruņas BTR "Achzarit" masa pieauga līdz 44 tonnām, salīdzinoši tanki T-54/55 svēra 36 tonnas. Kopējais mašīnas platums salīdzinot ar T-54/55 tankiem ir palielināts par 370 mm un sasniedza 3640 mm platumu. Pateicoties tam ir nodrošināts lielāks bruņu aizsardzības līmenis, bet izdzīvošanas spējas palielina zemais siluets, augstums līdz korpusa jumtam ir aptuveni 2000 mm.
Mašīnas pamatapbruņojums ir firmas "Rafael" OWS (Overhead Weapon Station) iznestā ārpusē ložmetējiekārta, kurā ietilpst 7,62 mm ložmetējs M240. Šaušana tiek veikta ar distanciālās piedziņas palīdzību vai arī to veic tēmētājs no lūkas. Pirmajā gadījumā tēmēšana notiek caur periskopisko tēmēkli, kurš ir OWS sistēmas daļa un kuram ir dienas / nakts (ar attēla pastiprinātāju) režīms. Kā papildus apbruņojums tiek izmantoti trīs 7,62 mm ložmetēji: viens — atrodas uz komandiera lūkas un divi — uz lūkām nopakaļus. Mašīna ir aprīkota ar filtrēšanas-ventilēšanas sistēmu (individuāla tipa) un ugunsdzēšanas aprīkojumu. Korpusa priekšdaļā, nelielās nišās pa labi un pa kreisi, ir uzstādīti dūmu granātmetēju CL-3030 bloki (seši katrā), kurus izgatavo uzņēmums IMI (Israel Military Industries), tāpat šie dūmu granātmetēji tiek izmantotas arī uz Izraēlas kaujas pamattankiem. Tiek pielietotas dažas nacionālajos uzņēmumos ražotās granāts. Bez tam, ir paredzēts dūmakainas "miglas" veidošana ar degvielas palīdzību, iesmidzinot to izpūtēja caurulē. Ražošanas procesā tika apgūta jauna mašīnas modifikācija — "Achzarit Mk2", kura atšķiras no bāzes varianta ar jaunu agregātu bloku, kurā ietilpst jaudīgāks dīzelis "Detroit 8V-92TA" ar jaudu 850 zs un ar "Allison XTG-411-5" hidromehānisku transmisiju.
Pēc ārzemju speciālistu slēdziena, smagais BTR "Achzarit" ir labi aizsargāts kājnieku desanta transportēšanas līdzeklis uz karalauku, kas nodrošina viņam drošu tā pamešanas iespējamību. Atšķirībā no citiem BTR, "Achzarit" nav torņa ar 20 vai 30 mm lielgabalu, bet tam ir zems siluets un augsts bruņu aizsargspējas līmenis, kas nodrošina apkalpei un desantam augstu izdzīvotiespēju uz karalauka, kā arī iespēja darboties inficētā apvidū.
BTR "Achzarit" aktīvi tiek izmantoti Izraēlas militarajos konfliktos kopā ar tankiem "Magach" un "Merkava".
Modifikācijas
Šī "Achzarit" modifikācija ārēji atšķiras ar to, ka nav ložmetēju apbruņojuma. Iekšā ir izvietots aprīkojums, kurš atbilst komandieru mašīnai: sakaru un navigācijas papildlīdzekļi.
Centrālās lielvalstis
Centrālās lielvalstis (de, tr, bg) jeb Četrsavienība bija četru valstu savienība Pirmajā pasaules karā, kas karoja pret Antanti. Centrālo lielvalstu savienībā ietilpa Vācijas impērija, Austroungārija, Osmaņu impērija un Bulgārijas karaliste. Nosaukums cēlies no valstu ģeogrāfiskā novietojuma Eiropas centrālajā daļā, starp Krievijas Impēriju austrumos un Francijas Trešo republiku un Lielbritāniju rietumos.
Izveide un paplašināšanās
Vācija un Austroungārija par sabiedrotajām kļuva 1879. gada 7. oktobrī, bet 1882. gada 20. maijā tām pievienojās Itālijas karaliste, izveidojot Trejsavienību. Itālijas un Austroungārija attiecības jau vēsturiski bija sliktas, un tās pasliktinājās pēc Bosnijas krīzes. Itālija vēlējās iegūt itāļu apdzīvotos Austroungārijas novadus, kā arī teritorijas Albānijā. Sākoties Pirmajam pasaules karam, Itālija noraidīja Vācijas un Austroungārijas prasību iesaistīties karā un pasludināja neitralitāti. Itāļu puse to pamatoja ar to, ka karu ir pieteikusi un sākusi Austroungārija, nevis Serbijas karaliste, un tādējādi šis nav aizstāvības karš. Savukārt Osmaņu impērija 1914. gada 2. augustā noslēdza militāru aliansi ar Vācijas impēriju un 28. oktobrī tā sāka karu pret Krievijas Impēriju, apšaudot Melnās jūras flotes bāzes. Francija un Lielbritānija pēc dažām dienām pieteica tai karu.
1915. gada 23. maijā Itālija iesaistījās karā Antantes pusē pēc slepenām sarunām, kurās tā saņēma solījumus attiecībā uz kārotajām Austroungārijas teritorijām. 1915. gada oktobrī Bulgārijas karaliste, revanšējoties par sakāvi Otrajā Balkānu karā, iebruka Serbijā un iesaistījās karā pret Antanti. Lai vājinātu pretiniekus, Centrālās lielvalstis atbalstīja mazākumtautību nacionālistu pretestības kustības, piemēram, īru 1916. gada aprīļa Lieldienu sacelšanās Dublinā atsaucās uz Centrālājām lielvalstīm kā uz saviem "cēlajiem sabiedrotajiem Eiropā".
1917. gada 15. decembrī Centrālās lielvalstis parakstīja pamiera līgumu ar Padomju Krieviju, 1918. gada 9. februārī miera līgumu ar Ukrainas Tautas Republiku, bet 1918. gada 3. martā Brestļitovskas miera līgumu ar Padomju Krieviju. 1918. gada 3. martā Brestļitovskā Centrālās lielvalstis parakstīja miera līgumu ar Krieviju, kurā tā atteicās no tiesībām uz Somijas lielhercogistes, Baltijas provinču un agrākās Polijas-Lietuvas kopvalsts (Lietuvas, Polijas un Ukrainas Valsts) teritoriju.
Sairšana
1918. gada 29. septembrī, pēc Antantes karaspēka iebrukuma Maķedonijā, Bulgārija parakstīja pamiera līgumu ar Antanti. Osmaņu impērija Mudrosas pamieru parakstīja 30. oktobrī, kad briti un arābi bija ieņēmuši Palestīnas reģionu un Sīriju. Austrija un Ungārija atsevišķi pārtrauca karadarbību novembra pirmajā nedēļā, pēc Austroungārijas iziršanas. Pēc Beļģijas, Lielbritānijas, Francijas un ASV ofensīvas pret vācu karaspēku ziemeļaustrumu Francijā un Beļģijā arī Vācija 11. novembrī parakstīja Kompjeņas pamiera līgumu.
Izidors Rabi
Dzimis Austroungārijā, bet, kad Izidoram bija gads, ģimene pārcēlās uz ASV. 1919. gadā ieguva bakalaura grādu ķīmijā Kornela Universitātē, bet 1927. gadā ieguva doktora grādu Kolumbijas Universitātē. Divus gadus stažējās Eiropā, kur strādāja kopā ar Nīlsu Boru, Verneru Heizenbergu, Volfgangu Pauli un Oto Šternu. Vēlāk visu darba mūžu darbojās Kolumbijas Universitātē.
Otrā pasaules kara laikā strādāja Masačūsetsas Tehnoloģiju institūtā (arī Losalamosas Nacionālālajā laboratorijā), kur nodarbojās ar radara un atombumbas izstrādi. Pēc kara piedalījās lāzera un atompulksteņa izstrādē. Rabi bija viens no Brukheivenas Nacionālās laboratorijas un CERN dibinātājiem un ASV prezidenta Harija Trumena zinātniskais konsultants.
Esot teicis - "pasaule būtu labāka bez Edvarda Tellera".
Rennes
Rennes ir vācbaltiešu dzimta, kas 15. gadsimtā ieceļoja Livonijā un vēlāk izplatījās Lietuvā.
Vēsture
Rennes dzimta cēlusies no Brēmenes arhibīskapijas (tagadējās Lejassaksijas).
Kurzemē piederēja Apuzes muiža (Appusen), Drogas muiža (Drogen) un Dāmas muiža (Dahmen). 16. gadsimta beigās dzimtai piederēja arī īpašumi Žemaitijā. 1693. gadā dzimtu ierakstīja Livonijas bruņniecības matrikulā.
Tabaka
Tabaka ir lauksaimniecības produkts, ko iegūst no tabaku ģints (Nicotiana) augu lapām. Tabaka tiek izmantota cigarešu un cigāru ražošanā. Lai varētu smēķēt, arī pīpēs ir nepieciešams ievietot tabaku. Tabaka augstā koncentrācijā satur nikotīnu. Sausa tabaka var saturēt līdz pat 5% nikotīna.
Lai gan tabakas augu dzimtene ir Ziemeļamerika un Dienvidamerika, mūsdienās to audzē visā pasaulē. 2008. gadā visvairāk nepārstrādātu tabaku ieguva Ķīnā (aptuveni 39% no visā pasaulē ieaudzētā tabakas daudzuma), Brazīlijā (≈12%), Indijā (≈7%), ASV (≈5%) un Argentīnā (≈3%).
Nicaragua
Nicaragua var būt spāņu valodas nosaukums:
Agņeška Bibžicka
Agņeška Bibžicka (pl; dzimusi Mikolovā, Polijā) ir poļu basketboliste, Polijas sieviešu basketbola izlases dalībniece, pašlaik (2010) pārstāv Krievijas Superlīgas klubu no Jekaterinburgas Jekaterinburgas "UGMK".
Kopā ar Polijas izlasi ir izcīnījusi 4. vietu 2003. gada Eiropas čempionātā, 7. vietu 2005. gada Eiropas čempionātā.
Renna
Renna (fr, gallu: Resnn, br) — pilsēta Francijas rietumos, Bretaņas reģiona un Ilas un Vilēnas departamenta centrs. Atrodas divu upju — Vilēnas un Ilas sateces vietā. Pilsēta pazīstama kā autobūves (Citroën) un telekomunikāciju (Thomson) ražošanas centrs. Rennas futbola komanda Stade Rennais FC spēlē Francijas augstākajā līgā (Ligue 1). Pilsētā atrodas divas universitātes.
Vēsture
Renna pirms romiešu iebrukuma bija gallu cilts redonu galvenais centrs un tās nosaukums bija Kondāte (Condate). 57. gadā p. m. ē. to ieņēma Jūlijs Cēzars un Renna ar nosaukumu Citivas Riedonum, ātri romanizējās.
Sākot no V gadsimta mūsdienu Bretaņā sāka ierasties bēgļi no Lielbritānijas. Tie ieņēma Bretaņas pussalas rietumpusi. Lai kontrolētu situāciju, Karolingi nodibināja Bretoņu marku, izveidojot Rennas, Nantes un Vānas grāfistes. Ap IX gadsimtu marka iekļāvās Bretaņas karalistes sastāvā, bet 851. gadā Renna kļuva par daļu no Bretaņas, un tālākos gadus bija Bretaņas hercogistes galvaspilsēta. Vairākkārtīgi bija kaujasvieta starp konkurējošiem spēkiem — frančiem un angļiem, līdz XVI gadsimtā pilsēta galīgi iekļāvās Francijas sastāvā.
2.pasaules kara, Francijas kampaņas laikā, vācu aviācija bombardēja Rennu, bojā gāja apmēram 1000 cilvēku.
Cilvēki
Rennā ir dzimuši tādi cilvēki kā:
Ogres novads (2002—2021)
Ogres novads bija pašvaldība Vidzemes dienvidrietumos. Tajā ietilpa bijušā Ogres rajona Ogres pilsēta un 9 pagasti. Novada administratīvais centrs bija Ogre. Robežojās ar Ikšķiles, Ropažu, Mālpils, Amatas, Vecpiebalgas, Ērgļu, Kokneses, Aizkraukles, Skrīveru, Lielvārdes un Ķeguma novadiem.
Pēc 2021. gada Administratīvi teritoriālās reformas novadā iekļauti Birzgales pagasts, Ikšķiles pilsēta, Jumpravas pagasts, Krapes pagasts, Ķeguma pilsēta, Ķeipenes pagasts, Lauberes pagasts, Lēdmanes pagasts, Lielvārdes pagasts, Lielvārdes pilsēta, Madlienas pagasts, Mazozolu pagasts, Meņģeles pagasts, Ogres valstspilsēta, Ogresgala pagasts, Rembates pagasts, Suntažu pagasts, Taurupes pagasts, Tīnūžu pagasts un Tomes pagasts.
Virsmas reljefs, klimats, ūdeņi
Ogres novada teritorijas reljefā dominē lēzeni viļņots līdzenums ar maziem un vidēja lieluma pauguriem. Virsmas vidējais absolūtais augstums mainās 20—50 m robežās. Novada D daļā, kas ir zemāka, atrodas plašā Daugavas ieleja, gar kuru R—A virzienā turpina stiepties Ogres Kangaru osu virkne. Ogres novadā kopumā ir siltāks un sausāks nekā rajona vidusdaļā un A daļā. Gaisa vidējā diennakts temperatūra janvārī ir ap −6 °C, bet jūlijā — ap 17,2 °C. Gada vidējais nokrišņu daudzums ir 600 — 700 mm. Novada D daļā plūst Daugava; vidusdaļā novadu šķērso Ogres upe, kurā ieplūst Ranka. Novadā ir vēl arī mazākas upītes — Ķiļupe, Urga, Kazupe u.c. sīkupītes. Ogres upes krastos vietām atsedzas dolomītu pamatieži, kuros var atrast senu jūras gliemežu brahiopodu pārakmeņojušās atliekas. Novada teritorija neizceļas ar sevišķu mežainumu. Tas ir mazāks nekā vidēji rajonā — tikai 29%. Tikai Z daļā ir lielāki mežu masīvi. Taču pagastā aug 28 dižkoki. Ogresgala ciemā Ogres krastā aug Ogres rajonā lielākā vīksna (stumbra apkārtmērs 6,5 m). Ievērības cienīgus apmērus ir sasniedzis tāds ļoti lēni augošs krūms kā kadiķis — Neteiču kadiķa stumbra apkārtmērs ir 1,3 m. Ievērību pelna arī Vecdupānu liepa (5,7 m un 5,4 m) Ogres kreisajā krastā apmēram 2 km lejpus Ogresgala, bet no ozoliem — Krauzu dižozols (5,8 m) Rankas labajā krastā apmēram 1,5 km augšpus Ogresgala. Meži aizņem 42% no novada teritorijas.
Spānijas futbola čempionāta Pirmā divīzija
Liga de Fútbol Profesional (Profesionālā futbola līga) jeb La Liga ir Spānijas augstākā līga futbolā. Visvairāk titulu (35) tajā ir izcīnījusi Madrides "Real" komanda. Pēc UEFA novērtējuma tā ir Eiropas spēcīgākā līga.
Rumbula (Stopiņu pagasts)
Rumbula ir Rīgai piegulošs ciems austrumos no galvaspilsētas, Ropažu novada Stopiņu pagastā. Skrajciems izvietojies starp autoceļu Rīga—Saurieši un galveno autoceļu A6. Cauri Rumbulai iet dzelzceļa līnija Rīga—Daugavpils (uz tās pieturas punkts Rumbula). Attālums līdz novada centram Ulbrokai pa autoceļiem ir 13 km, līdz Rīgas centram — arī aptuveni 13 km.
Ģeogrāfija
Rumbula atrodas Stopiņu pagasta dienvidu stūrī, no rietumu puses tā robežojas ar Rīgas pilsētas administratīvo teritoriju, bet no austrumu puses — ar Salaspils novadu. Dienvidos — Rīgas pilsētas daļa Rumbula.
Lielākā daļa Rumbulas iedzīvotāju strādā Rīgā, apbūvē dominē privātmājas un viensētas. Ciemam ir skraja apdzīvotības struktūra, var izdalīt dažādos laikos vēsturiski veidojušās daļas Gaismu, Rubeņu kalnu un Šķeltus. Ciema ziemeļu perifērijā, gar Granīta ielu un Getliņu ielu atrodas rūpniecības uzņēmumi, mazākā mērā tas raksturīgs arī dienvidu perifērijai gar Rīgas Maskavas ielu, kur atrodas arī ēdināšanas un degvielas uzpildes uzņēmumi. Ciema dienvidaustrumos ir arī mazdārziņi.
Getliņu atkritumu poligons
Getliņu purva malā, pie robežas ar Salaspils novadu ir izvietots ievērojamākais objekts Rumbulā: Getliņu atkritumu poligons — uzņēmums SIA "Getliņi EKO" apsaimnieko lielāko cieto sadzīves atkritumu poligonu Baltijas valstīs – „Getliņus”. Atkritumu kalns ir ievērojami augstāks par apkārtējo Piejūras zemienes Rīgavas līdzenumu, sasniedzot aptuveni 50 m vjl. augstumu.
Šī ir lielākā atklātā atkritumu izgāztuve Baltijā un Ziemeļeiropā, viegli pieejamā barība piesaista arī lielu kaijveidīgo putnu daudzumu. Izgāztuvē vienlaicīgi esošo kaiju skaits ir mērāms vairākos tūkstošos, to vidū sastapti arī Latvijā retu sugu putni, piemēram, tieši šeit vienīgās divas reizes novērota Vidusjūras kaija un vienīgo reizi — Kamčatkas kaija.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Inta Kļimoviča-Drēviņa
Inta Kļimoviča-Drēviņa (dzimusi Kļimoviča Vārvē) ir bijusī Latvijas vieglatlēte, kas startēja 400 m distancē un pārstāvēja PSRS izlasi.
Izglītību ieguvusi LVFKI, ko absolvējusi 1977. gadā.
28. novembris
28. novembris ir gada 332. diena pēc Gregora kalendāra (333. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 33 dienas.
Vārda dienas
Olita, Rita, Vita
Zvaigžņu ceļš
Zvaigžņu ceļš ir amerikāņu zinātniskās fantastikas televīzijas seriālu un filmu sērija, kura risinās iedomātā Star Trek pasaulē. Tās autors ir Džīns Rodenberijs. Seriāla pamatsižets bija par mierīgu līdzpastāvēšanu visumā ar citām civilizācijām. Tomēr galvenais uzsvars palika cilvēku savstarpējās attiecības un dažādu problēmu risināšana. Ir uzņemti 5 seriāli, viens multiplikācijas filmu seriāls un 13 pilnmetrāžas filmas.
Star Trek: The Animated Series (1973 — 1974)
Lai gan vairāki oriģinālā seriāla aktieri ierunāja šī multiplikācijas seriāla tēlus, dažādu tehnisku kļūmju un seriālu autoru visatļautības dēļ šis seriāls netiek pieskatīts "oficiālajiem" "Star Trek" visuma notikumiem. Arī kopumā šis seriāls neieguva lielu popularitāti.