cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
News of the World
Tā kā iepriekšējo Queen albumu A Day at the Races kritiķi bija nosaukši par garlaicīgu, grupa mēģināja izmēģināt jaunu skanējumu. Šoreiz tā bija pankmūzika, kas tolaik strauji ieguva popularitāti. To zināmā mērā veicināja arī tas, ka reiz ieraksta laikā blakus studijā strādāja arī populārā pankroka grupa Sex Pistols.
Laila Robiņa
Laila Robiņa (dzimusi ), pazīstama kā Laila Robins, ir latviešu izcelsmes ASV teātra, TV un kino aktrise. Viņu uzskata par pazīstamāko latviešu aktrisi Holivudā.
Dzīves gājums
Dzimusi 1959. gada 14. martā Sentpolā, Minesotas štatā, ķīmiķa Jāņa Robiņa un viņa sievas Brigitas (dzim. Švarcas) četru bērnu ģimenē. Viņai ir trīs māsas Daina, Baiba un Zaiga. Kopā ar vecākiem apmeklēja Latviju jau 1982. gadā.
Viņa mācījās Jeila Universitātes drāmas skolā un Viskonsinas Universitātē Oklērā. Debitēja filmā A Walk on the Moon (1987), lielākās lomas filmās An Innocent Man (1989), Welcome Home, Roxy Carmichael (1990), Trial: The Price of Passion (1992), Oxygen (1999). Lielākos panākumus guvusi ar savām teātra lomām izrādēs "Venēcijas tirgonis" (Joe A. Callaway Award, 1995), Mrs. Klein un Frozen. TV seriālā "Soprano ģimene" (The Sopranos) viņa tēloja Līviju Soprāno jaunībā (epizodēs 1999, 2001). 2004. gadā piedalījusies vienā seriāla "Sekss un lielpilsēta" sērijā. 2014. gadā tēlojusi Martas Boidas lomu divpadsmit TV seriāla "Svešais starp savējiem" sērijās.
2022. gadā Robiņa pievienojās AMC drāmas seriāla Staigājošie miroņi dalībniekiem, Sadraudzības gubernatores Pamelas Miltones lomā.
Rāvas pagasts
Rāvas pagasts bija viena no Liepājas apriņķa (līdz 1920. gadam Grobiņas apriņķa) pašvaldībām tā ziemeļaustrumos. Robežojās ar Liepājas apriņķa Aizteres, Durbes un Vecpils pagastiem, kā arī Aizputes apriņķa Dunalkas un Cīravas pagastiem. Pagasta valde atradās Rāvā. Lielākās apdzīvotās vietas bija Rāva un Dupļi.
Vēsture
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1945. gada 8. oktobrī pagastā izveidoja Rāvas ciemu, ko gan 1947. gada 18. novembrī likvidēja, bet 1949. gada 31. decembrī, līdz ar pagasta likvidēšanu, atjaunoja, ciemu iekļaujot Aizputes rajonā. Mūsdienās Rāvas pagasta teritorija iekļauta Dienvidkurzemes novada Dunalkas pagastā un neliela teritorija Aizputes pagastā.
Vienprātības grāmata
Vienprātības grāmata (la) ir luterisma ticības apliecību kopums. Vēsturiski nostiprinājies kā nozīmīgākais luterāņu ticības, mācības un apliecības apkopojums, kura vienīgais kritērijs ir Vecās un Jaunās Derības Svētie Raksti (Bībele). Lai arī darbs pie dokumentu apstiprināšanas bija beidzies jau vairākus gadus ātrāk, Vienprātības grāmata svinīgi izdota 1580. gada 25.jūnijā.
Apustuļu ticības apliecība ir otrā vai trešā gadsimtā radusies trinitāra (atbilstoši Trīsvienīgā Dieva būtībai un personām) kristību apliecība, kuras mūsdienās pazīstamākā forma nostiprinājusies 8. vai 9. gadsimtā. Tā vienkāršos un īsos vārdos formulē kristieša ticības būtību.
Nīkajas-Konstantinopoles ticības apliecība ir divu ekumenisko (vispārējo) koncilu — Nīkajas (325. gadā) un Konstantinopoles (381. gadā) lēmumos apstiprinātā vispārējā kristietības ticības apliecība. Atšķirībā no Apustuļu ticības apliecības, šī ir vairāk izvērsta apliecinājuma daļā par Jēzus Kristus un Svētā Gara personām. Atanāsija ticības apliecība ir 5. vai 6. gadsimtā Rietumeiropā, visticamāk Spānijā, radusies ticības apliecība. Koncentrējās uz Trīsvienības un Kristoloģijas tematiem.
Augsburgas ticības apliecība ir reformācijas laikā (1530. gadā) luterisko valdnieku un pilsonības pārstāvju izsniegta ticības apliecība, kas 28 artikulos formulē galvenās luteriskās teoloģijas vadlīnijas. Tās autors ir Filips Melanhtons. Tomēr, nav pareizi par zemu novērtēt Mārtiņa Lutera ietekmi un šajā dokumentā vērojamo paša Lutera pārstāvēto teoloģisko uzsvaru klātbūtni. Šo ticības apliecību par savu ir pieņēmusi lielākā daļa vēsturiski luterisko baznīcu.
Augburgas ticības apliecības aizstāvība (Apoloģija) ir atbildes raksts un aizstāvība pret nepamatoto Augsburgas ticības apliecības noraidījumu. Autors ir Filips Melanhtons.
Šmalkaldes artikuli ir Mārtiņa Lutera sarakstīts teoloģiskais testaments, kuru viņš sagatavoja luterisko valdnieku tikšanās reizei Šmalkaldes pilsētā un paredzamajam Rietumu baznīcas vispārējajam koncilam.
Par pāvesta varu un primātu (Traktāts) ir Filipa Melanhtona sarakstīts pielikums Augsburgas ticības apliecībai jautājumā par Romas bīskapa (pāvesta) laicīgās un garīgās varas izcelsmes jautājumiem un pretenziju pamatotību.
Mazais katehisms ir Mārtiņa Lutera sastādīts ticības mācības līdzkelis, jeb īss kristīgās ticības kopsavilkums bērniem un iesācējiem kristietībā. Lielais katehisms ir Mārtiņa Lutera sastādīts ticības mācības līdzeklis. Tas ir izvērstāks skaidrojums ar kristīgai ticībai, mācībai un praksei nepieciešamām zināšanām.
Vienprātības (Konkordijas) formulas konspektīvā daļa ir otrās luterāņu teologu paaudzes apkopots mācības izklāsts par mācības jautājumiem, kuras radās luterāņu teologiem domstarpībās pēc Mārtiņa Lutera nāves. Tradicionāli tas tiek uzskatīts par sešu luterāņu teologu un dažādu luterisko zemju pārstāvju (Jākoba Andreē, Nikolausa Zelnekera, Andreasa Muskulusa, Kristofa Kernera, Dāvida Hitreisa un Mārtiņa Kemnica) kopdarbu. Tomār, vēsturiski pietiekoši pamatots ir uzskats, ka šīs daļas pamata un noslēguma versijas izstrādājis Jākobs Andreē.
Vienprātības (Konkordijas) formulas izvērstā daļa ir krietni rūpīgāk un padziļinātāk izvērsts konspektīvās daļas apskats. Par šīs daļas gala versijas autoru tiek uzskatīts Mārtiņš Kemnics.
Roterdamas Erasms
Roterdamas Erasms (dzimis 1466. vai, miris ), pazīstams arī kā Dezidērijs Erasms (la) bija ietekmīgs renesanses laika Nīderlandes humānists un teologs.
1516. gadā Roterdamas Erasms publicēja Novum Instrumentum omne - paša no dažādām versijām savāktu, divvalodīgu (latīņu un grieķu valodā) Jaunās Derības versiju. Šī manuskripta otro (1519. gada) izdevumu Mārtiņš Luters izmantoja, veicot Bībeles tulkojumu vāciski, bet trešo (1522. gada) izdevumu Džons Tindeils - Jaunās Derības angļu versijai.
Ilgi dzīvoja un strādāja Bāzelē. Roterdamas Erasms kritizēja katoļu baznīcu un aicināja to reformēt. Dzīvodams reformācijas laikā, un, pēc kontrreformācijas teorētiķu domām, būdams viens no reformācijas aizsācējiem, viņš tomēr nekad nenovērsās no katolisma un kritizēja protestantu uzskatus par iepriekšnolemtību, tāpēc Mārtiņš Luters viņu nosauca par "čūsku", "meli" un "Sātana muti". Arī pāvests Pāvils IV 1559. gadā iekļāva visus Erasma darbus Aizliegto grāmatu reģistrā (Index Librorum Prohibitorum).
1509. gadā Erasms sarakstīja savu mūsdienās populārāko darbu - "Muļķības slavinājums", kas latviski izdots 1959. gadā (atkārtotā izdevumā - 1985. gadā) dzejnieka Kārļa Eliasa tulkojumā.
Apustuļu ticības apliecība
Apustuļu ticības apliecība ir sens kristietības ticības simbols. Ietilpst Senās Romas ticības apliecībā.
Vēsture
Apustuļu ticības apliecība pastāvēja kā īss kristīgās ticības formulējums jau 3. gadsimta sākumā. Baznīcas tradīcija, tās autorību attiecina uz apustuļiem, no kā radies ar tās nosaukums. Tam par pamatu varētu minēt faktu, ka latīņu valodā, to veidoja divpadsmit teikumi, katra teikuma autorību piedēvējot vienam Jēzus Kristus apustulim. Taču, baznīcas vēsturnieki uzskata, ka Apustuļu ticības apliecības pamatā ir jau 2. gadsimtā skaitītā Romas ticības apliecība. Kāds noteikts autors nav zināms, tomēr, tā kā šī apliecība iesākumā nākusi no Romas draudzes un izmantota kristībām, tad varētu pieļaut, ka tās autors ir nezināms 1. un 2. gadsimtu mijas vietējās kristiešu draudzes loceklis. Par papildus apstiprinājumu šīs apliecības uzrakstīšanai Romā vai tās tuvumā liecina tās oriģinālvaloda (latīņu).
Protestantisms
Protestantisms ir 16. gadsimta reformācijā radušās kristīgās baznīcas konfesijas. 1529. gadā Špeieras reihstāgā virkne firstu un brīvpilsētu noprotestēja "Vormsas ediktu", kurā Mārtiņš Luters tika pasludināts par ķeceri. Tāpēc reformācijas piekritējus sāka saukt par protestantiem. Mūsdienās šo terminu attiecina uz luterāņu, anglikāņu, baptistu, metodistu, reformātu un vairākām citām kristīgajām baznīcām.
Apustuļu ticības apliecība
Vēstījums
Apustuļu ticības apliecība tiek uzskatīta par senāko, jo tā radusies uz Romas kristības apliecības pamata un to neilgi pēc 2. gadsimta vidus lietoja gan Romā, gan Ziemeļāfrikā (Tertuliāns), gan Gallijā (Irenejs), gan arī Mazāzijā. Tā reaģē uz sava laika pamatstrīdiem un formulē aizstāvību pret maldiem. Tās otrais, Jēzus Kristus apliecinošais ticības artikuls rāda, ka tolaik bija svarīgi uzsvērt Jēzus kā Pestītāja dzīves mērķa piepildījuma nozīmi:
Tolaik, līdzīgi Trīsvienības mācībai arī kristoloģijai vēl nebija nostiprinātu terminu, kaut gan daudzus jau lietoja. Kaut gan Austrumu kristietībā šī ticības apliecība ir ievērojami mazāk pazīstama, tā ir autoritatīva gan Rietumu, gan Austrumu kristietībai. Tās autoritāti apšauba tikai galēji ekstremālas jaunbaznīcas un novirzieni. Mūsdienās, draudzēs (pārsvarā Latvijas luterāņu), dievkalpojumu kārtībā, tiek lietots 8. gadsimta Apustuļu Ticības apliecības variants. Tam gan latviešu valodā ir vairāki tulkojumi.
Līdz Reformācijai (un vēl aizvien Romas baznīcā) Apustuļu ticības apliecība tika aplūkota sadalīta divpadsmit daļās, sekojot teikumu dalījumam. Mārtiņš Luters kardināli mainīja skatu uz šo ticības apliecību, viņš iedalīja apliecību trīs daļās, aplūkojot šo ticības apliecību Dieva Trīsvienības personu fokusā. Apustuļu ticības apliecība ir viena no luterāņu ticības apliecību kopuma, Vienprātības grāmatas, daļām.
Semītu valodas
Semītu valodu saime ir viens no galvenajiem afroaziātu valodu saimes atzariem, kurā runā ap 300 miljonu cilvēku Tuvajos Austrumos, Ziemeļāfrikā un Somālijas pussalā. Visplašāk lietotās semītu saimes valodas ir arābu valoda (ieskaitot visas varietātes), kurā kā dzimtajā valodā runā vairāk kā 200 miljoni cilvēku, amharu valoda (27 miljoni), tigrinja (ap 6,7 miljoni), ivrits (ap 7 miljoni) un aramiešu valoda.
Semītu valodas bija vienas no pirmajām, kuras ieguva rakstību. Ebliešu un akadiešu valodās ķīļu rakstu sāka izmantot 3. gadu tūkstoša p.m.ē. vidū. Citas semītu valodas izmantoja Ugaritas, feniķiešu, aramiešu, sīriešu, arābu, dienvidarābijas un geeza rakstu sistēmas. Maltiešu valoda ir vienīgā semītu valoda, kas izmanto latīņu alfabētu.
Semītu pirmvaloda
Agrīnākie semītu valodu iezīmju apliecinājumi datējami ap 23. gadsimtu p.m.ē. akadiešu valodā. Iespējami semītu valodas lietotāju agrīnie pieraksti pirmkanaaniešu alfabētā datējami ap 1800. gadu p.m.ē. Semītu pirmvaloda varētu būt lietota no apmēram 4. gadu tūkstoša p.m.ē., apmēram vienlaicīgi ar indoeiropiešu pirmvalodu.
Termins "semītu" cēlies no Bībelē aprakstītā Noasa dēla Sema vārda.
Atoms
Atoms (grc, atomos — ‘nedalāms’) ir vielas pamatvienība, kuru pamatā veido atoma kodols, un tam savukārt apkārt riņķo negatīvi uzlādēts elektronu mākonis. Atoma kodols sastāv no pozitīvi lādētu protonu un elektriski neitrālu neitronu sajaukuma (izņemot protiju, kurš ir vienīgais stabilais izotops, kuram kodolā nav neitronu). Atoma elektronus pie kodola piesaista elektromagnētiskais spēks. Tāpat atomi vai atomu grupas var savstarpēji saistīties kopā, veidojot molekulas. Atomi, saturot vienādu skaitu protonus un elektronus, ir elektriski neitrāli, bet ja šis skaits nav vienāds, tad veidojas pozitīvi vai negatīvi lādēts jons. Atomi tiek klasificēti pēc protonu un neitronu skaita tā kodolā: protonu skaits nosaka ķīmisko elementu, bet neitronu skaits nosaka elementa izotopu. Atoms ir mazākā ķīmiskā elementa vai vienkāršas vielas sastāvdaļa, kas saglabā elementa ķīmiskās īpašības.
Atoma uzbūve
Visi atomi (izņemot ūdeņradi-1) sastāv no trim mazāku daļiņu veidiem: Protoni un neitroni, vienā vārdā — nukloni, veido atoma kodolu jeb nuklīdu, ap kuru izkārtoti elektroni. Elektronu kustības dēļ brīviem atomiem (tādiem, kas nav ķīmiski savienoti ar citiem atomiem) nav iespējams uzzināt izmērus. Ar rentgenstruktūranalīzi iespējams notiekt attālumu starp atomu kodoliem to savienojuma kristālos. Vienādu atomu savienojuma gadījumā var pieņemt, ka atoma rādiuss ir puse no starpkodolu attāluma. Zinot viena atoma rādiusu un tā starpkodolu attālumu savienojumā ar citu atomu, kura rādiuss nav zināms, nezināmo rādiusu var aprēķināt, no starpkodolu attāluma atņemot zināmo rādiusu. Taču, tā kā ķīmisko savienojumu veidojošie atomi ir saistīti ar ķīmisko saiti, kura veidojas atomu elektronu orbitāļu (par elektronu orbitālēm skatīt sadaļā Elektronu kustība) pārklāšanās rezultātā, tad ar minēto metodi iegūtais atoma rādiuss nevar būt vienāds ar brīva atoma rādiusu un tas ir tā saucamais atoma efektīvais rādiuss.
Atomi parasti ir apvienoti molekulās, piemēram, ūdens molekula sastāv no diviem ūdeņraža atomiem un viena skābekļa atoma, slāpekļa molekula — no diviem slāpekļa atomiem. Ja atomam tiek atrauti viens vai vairāki elektroni, veidojas katjons — pozitīvi lādēts atoms. Šo procesu sauc par jonizāciju. Atoms var arī pievienot lieku elektronu un veidot anjonu — negatīvi lādētu atomu. To nosaka atoma īpašība, ko sauc par elektrontieksmi.
Atoms ir ķīmiskā elementa vissīkākā daļiņa, vielu teorētiskās ķīmiskās dalāmības robeža.
Atoma kodols
Tā kā jau tika minēts, ka elektroni ir daudz vieglāki nekā nukloni (protoni un neitroni), tad var teikt, ka praktiski visa atoma masa koncentrējas kodolā. Kodolam attiecībā pret pašu atomu ir ļoti sīks izmērs: atoma diametrs ir 10−10 m, bet kodola diametrs ir tikai 10−15 m. Šis fakts pierāda, ka kodols ir ārkārtīgi blīvs.
Atoma kodols mainās tikai kodolreakcijās, bet ne ķīmiskajās reakcijās.
Noteiktu atomu veidu ar vienādu kodola lādiņu sauc par ķīmisko elementu. Dabā pastāv atomi, kuru kodolos ir vienāds skaits protonu, bet dažāds skaits neitronu. Šādus atomus, kuriem ir vienāds lādiņš, bet atšķirīga masa, sauc par izotopiem.
Elektronu kustība
Elektroni atomos atrodas nepārtrauktā kustībā un elektroniem, kas ir matērijas daļiņas, piemīt arī viļņu īpašības. Elektrona kustība atoma telpā rada elektriskos stāvviļņus, rezultātā negatīvais lādiņš ir izkliedēts visā atomtelpā. Stāvviļņiem raksturīgi mezglu punkti (mezgli), kuros nenotiek kustība, un blīzuma punkti (blīzumi), kas atrodas viduspunktā starp diviem mezglpunktiem un kuros svārstības notiek ar vislielāko amplitūdu. Vietās, kur kustība ir intensīvāka, negatīvā lādiņa blīvums ir lielāks, bet vietās, kur elektrona stāvviļņos ir nekustīgās joslas, lādiņa blīvums tuvojas nullei — elektronblīvums sadalīts nevienmērīgi. Elektronblīvums ir saistīts ar elektrona kā daļiņas atrašanās varbūtību noteiktā atoma telpas vietā. Taču elektroniem, tāpat kā citiem mikroobjektiem, ir spēkā Heizenberga nenoteiktības princips, tas ir, tiem nav iespējams vienlaicīgi noteikt ātrumu un atrašanās koordinātas.
Telpas daļu, kurā elektrona atrašanās varbūtība ir 95%, sauc par orbitāli (elektronu mākoni). Katrai orbitālei atbilst noteikts elektrona enerģētiskais stāvoklis. Sakarību starp elektrona atrašanās varbūtību, kuru raksturo viļņa funkcijas \Psi absolūtās vērtības kvadrāts |\Psi|^2, un elektrona pilno enerģiju E izsaka Šrēdingera vienādojums. \Psi un E lielumi ir kvantēti un atkarīgi no savstarpēji saistītu skaitļu kopām — kvantu skaitļiem.
Kvantu skaitļi
Galvenais kvantu skaitlis n, kas ir jebkurš naturāls skaitlis līdz 7, norāda, cik enerģijas līmeņos izvietoti atoma elektroni. Elektroniem ar vienādu n vērtību ir vienāds enerģijas pamatlīmenis.
Vienā un tajā pašā enerģijas pamatlīmenī var būt diskrētas (pārtrauktas) enerģijas novirzes, līdz ar to atomos ir enerģijas apakšlīmeņi. Tas novērojams, ja uz atomu iedarbojas elektriskais vai magnētiskais lauks.
Orbitālais kvantu skaitlis l, kas var būt vesels skaitlis no 0 līdz n-1 (neierosinātu atomu elektroni var ieņemt tikai četrus apakšlīmeņus), raksturo papildenerģiju, kuru elektrons iegūst papildus (bez kodola elektrostatiskā lauka) elektriskā lauka ietekmē. Apakšlīmeņu apzīmēšanai atšķirībā no pamatlīmeņiem izmanto burtus: ja l=0, apakšlīmeni apzīmē ar s; ja l=1, — ar p; ja l=2, — ar d; ja l=3, — ar f. Pamatlīmeņu ciparus rakstot kopā ar apakšlīmeņu cipariem (piemēram, 2p), tiek norādīts, kuram pamatlīmenim ir atbilstošais apakšlīmenis.
Enerģijas izmaiņas ir saistītas ar elektronu orbitāles jeb mākoņu formu. Visu enerģijas līmeņu s orbitālēm ir lodes forma, starp kurām ir mezglpunkti, kuros elektrona atrašanās varbūtība vienāda ar nulli. Sākot ar otro enerģijas līmeni (n=2), atomā var būt p orbitāles, kurām ir hanteļu forma, ir divas daļas, kuras atdala mezglu plakne, un šīs orbitāles telpā var būt novietotas trijos savstarpēji perpendikulāros virzienos. Viļņu funkcija pie mezglu plaknes maina zīmi (+ vai -). d un f orbitāles ir sarežģītākas un var ieņemt telpā vairāk atšķirīgu virzienu.
Magnētiskais kvantu skaitlis m, kas var būt vesels skaitlis no -l līdz l, raksturo papildenerģiju, kuru elektrons iegūst magnētiskā lauka ietekmē. Ja s=0, arī m=0. Pārējās apakšlīmeņu orbitāles telpā var būt izvietotas dažādos stāvokļos, kuri attiecībā pret magnētiskā spēka līnijām tiecas iegūt tādu stāvokli, lai pašu orbitāļu magnētiskā momenta virziens sakristu ar magnētiskā lauka virzienu. m raksturo elektronu orbitāļu iespējamo pagriezienu leņķus, tie savukārt atkarīgi no orbitāles formas. Ja orbitālais kvantu skaitlis l=0, magnētiskais kvantu skaitlis m=0, ja l=1, m=-1;0;1, ja l=2, un tā tālāk.
Elektronu konfigurācija daudzelektronu atomos
Iepriekš izklāstītie priekšstati par dažādiem enerģētiskajiem līmeņiem un orbitālēm, kurās iespējams atrasties elektronam, balstās uz Šrēdingera vienādojumu vienelektrona atomiem. Daudzelektronu atomiem Šrēdingera vienādojuma risinājumu sarežģī elektronu savstarpējie atgrūšanās spēki un ekranēšanas efekts. Tomēr ar matemātisko tuvinājumu metodi arī vairākelektronu atomiem Šrēdingera vienādojums ir risināms.
Pauli princips nosaka, ka vienā atomā nevar atrasties divi elektroni ar pilnīgi vienādu enerģiju, tas ir, divi atomi, kuriem ir vienādi visi kvantu skaitļi un spins.
Hunda likums nosaka, ka viena apakšlīmeņa robežās elektroni ieņem tādus enerģētiskos stāvokļus, kuros to spinu summa ir vislielākā.
Kļečkovska likums nosaka, ka ar elektroniem vispirms aizpildās tas enerģijas apakšlīmenis, kuram galvenā kavantu skaitļa un orbitālā kvantu skaitļa summa ir mazāka; ja šī summa ir vienāda diviem apakšlīmeņiem, tad vispirms aizpildās tas, kuram ir mazāks galvenais kvantu skaitlis.
Atoma valence
Atoma valence jeb vērtība ir atoma spēja veidot noteiktu skaitu ķīmisko saišu, tā ir atkarīga no valences jeb vērtības elektronu skaita, kuri piedalās saišu veidošanā. Atoma elektronu konfigurācija (sakārtojums) ir pamatā periodiskajam likumam un tā grafiskajam attēlojumam periodiskajai sistēmai.
Vēsture
Hipotēze par elektronu kā vismazāko dabā eksistējošo negatīvā lādiņa nesēju radās jau Maikla Faradeja un Viljama Kruksa pētījumos (tostarp katodstari Kruksa caurulē, kuri novirzījās elektriskā vai magnētiskā lauka ietekmē).
Pētot katodstaru novirzes, Džozefs Tomsons noteica katodstaru lādiņa q attiecību pret to masu m:. Tika konstatēts, ka šī attiecība ir nemainīga neatkarīgi no gāzes Kruksa caurulē un metāla, no kura izgatavots katods, tāpēc Tomsons secināja, ka šīs negatīvi lādētās daļiņas atrodas jebkurā vielā. Viņš šīs daļiņas nodēvēja par elektroniem. Tomsona atoma modelis izskatījās kā pozitīvi lādēta lodīte, kurā atrodas negatīvi lādētie elektroni (tā sauktais "kēkss ar rozīnēm").
1895. gadā Vilhelms Rentgens novēroja katodstaru spēju iziet cauri vielām (rentgenstari), 1896. gadā Anrī Bekerels atklāja radioaktivitāti, vēlāk Ernests Rezerfords atklāja radioaktīvā starojuma neviendabīgumu (sadalīšanās alfa, beta un gamma staros elektriskā lauka iedarbībā). Pētot alfa daļiņu izkliedi, tām izejot cauri zelta folijai, pēc Rezerforda fiksētajiem rezultātiem, alfa daļiņu izkliede bija viena grāda robežās. Taču Hansa Geigera un Ernesta Marsdena eksperimentā tika atklāts, ka dažas alfa daļiņas tiek izkliedētas lielākā par vienu grādu leņķī un dažas tiek atstarotas atpakaļ. Pēc Tomsona atoma modeļa, pozitīvi lādētajām alfa daļiņām vajadzētu brīvi iet cauri zelta folijas atomiem. Pēc šī eksperimenta rezultātiem Rezerfords izstrādāja jaunu atoma modeli (Rezerforda atoma modelis): atomu veido pozitīvi lādēts blīvs kodols, kas atrodas centrā, un elektroni kā planētas Saules sistēmā riņķo ap kodolu, turklāt lielākā daļa masas koncentrēta kodolā, bet lielāko daļu atoma telpas aizpilda elektroni. Rezerforda atoma modeļa teorija neizskaidroja ar elektromagnētisko starojumu saistītās atomu īpašības: absorbcijas spektru un emisijas spektru. To novērsa Bora atoma modelis, kuru izstrādāja Nīlss Bors, izmantodams Alberta Einšteina (jebkurš elektromagnētiskais starojums ir daļiņu plūsma) un Maksa Planka (enerģija tiek uzņemta vai atdota nevis nepārtraukti, bet porciju jeb kvantu veidā) atklājumus. Pēc Bora, elektronam, kas kustas pa noteiktu orbītu ap kodolu, ir noteikta jeb kvantēta enerģija, turklāt tā ir atkarīga no orbītas rādiusa — jo tālāk no kodola, jo lielāka enerģija. Viņš ieviesa kvantu skaitļus — orbītu raksturojošus lielumus. Ja atoms absorbē noteiktu kvantu daudzumu (iegūst enerģiju), elektrons pāriet no orbītas ar mazāku rādiusu uz orbītu ar lielāku rādiusu. Ja atoms emitē noteiktu kvantu daudzumu (zaudē enerģiju), elektrons pāriet no orbītas ar lielāku rādiusu uz orbītu ar mazāku rādiusu. Absorbcijas un emisijas spektrs saistīts ar noteiktām elektronu pārejām. Bora atoma modeļa teoriju papildināja Arnolds Zommerfelds, ieviesdams galvenā kvantu skaitļa un orbitālā kvantu skaitļa jēdzienus.
1932. gadā krievu pētnieks Dmitrijs Ivaņenko un vācu zinātnieks Verners Heizenbergs izvirzīja hipotēzi, ka atoma kodols sastāv no divu veidu daļiņām, no protona un neitrona, ko vienkopus sauc par nukloniem (latīņu valodā nucleus nozīmē kodols). Šī hipotēze izrādījās patiesa.
Ginters Vents
Ginters Vents (de, en; dzimis, miris ) bija Vācijā dzimis ASV inženieris. Viņš bija atbildīgais starta laukumā par apkalpju iekāpšanu un drošību kosmosa kuģos Mercury, Gemini un Apollo projektu realizācijas laikā no 1961. līdz 1975. gadam. Oficiālais viņa tituls bija "Starta laukuma vadītājs" (Pad Leader).
Alma mater
Alma mater (no latīņu valodas — 'māte barotāja') ir sens mācību iestāžu (universitāšu) apzīmējums latīņu valodā, ar kuru tiek uzsvērts, ka šīs organizācijas baro cilvēku garīgi.
Senajā Romā ar šo vārdu salikumu saprata lielo pirmmāti. Rietumeiropā viduslaikos ar alma mater tika saprasta arī Jaunava Marija. Mūsdienās alma mater lielākoties apzīmē augstākās izglītības iestādi, kurā cilvēks studē vai ir jau pabeidzis.
Nikosija
Nikosija ir Kipras galvenais finanšu, tirdzniecības un kultūras centrs. 2012. gadā Nikosija tika atzīta par piekto bagātāko pilsētu pasaulē pēc iedzīvotāju ienākumiem. Pilsētā atrodas zinātnisko pētījumu centrs, 12 bibliotēkas, tautas mākslas muzejs un ikonu muzejs.
Klimats
Nikosijā ir Vidusjūras klimats. Gaisa vidējā temperatūra janvārī ir ap 10 °C, jūnijā 28 °C. Nokrišņu daudzums gadā ir 360 mm. Zaļo apstādījumu dēļ pilsēta izskatās kā oāze stepju bezmežu platībās.
Selonija
Selonija  ir vecākā no Rīgā dibinātajām latviešu studentu korporācijām.
Devīze un simboli
Selonijas devīzes ir Draugam Tēvijai un Virtute et Fide.
Korporācijas Selonija simboli ir:
Krāsas un nosaukums
Korporācijas Selonija karogs veidots trīs horizontālās svītrās. Augšējā trešdaļa zaļa, vidējā baltā un apakšējā - sarkanā krāsā. Nosaukums cēlies no latinizēta senās Sēlijas zemes vārda, ko savā 1889. gadā izdotajā apcerē par sēļiem kā Kurzemes augšgala senčiem norādīja "Selonijas" biedrs Skruzīšu Mikus.
Vēsture
Selonija ir dibināta Rīgā pie Rīgas Politehnikuma, kad tās 25 dibinātāji iesniedza uzņemšanas rakstu Šaržēto Konventam (C!C!). Selonijas dibinātāji bija Puriņu Klāva 1878. gadā dibinātā "Draugu pulciņa" dalībnieki, kuriem 1879. gadā pievienojās 19 no vācbaltiešu studentu korporācijām Concordia Rigensis, Fraternitas Baltica, Rubonia un krievu studentu korporācijas Borystenia izstājušies burši. Pirmie 10 iesniegumi uzņemšanai C!C! tika noraidīti, jo 3 vācu studentu korporācijas — Fraternitas Baltica, Concordia Rigesis un Rubonia balsoja pret, lai paturētu savu noteicošo stāvokli pret nevācu korporācijām. Savukārt 3 nevācu korporācijas — Fraternitas Arctica, Arconia un Veletia atbalstīja Selonijas uzņemšanu C!C! Seloņi, aizstāvot savu un latviešu tautas godu, izcīnīja vairākus simtus smagu, asiņainu menzūru ar vācu korporācijām piederīgajiem studentiem. Tikai 1897. gadā Rubonia sava latviešu izcelsmes seniora Renzes ietekmē nolēma balsot par Selonijas uzņemšanu C!C! un tai pievienojās Fraternitas Baltica. Vienīgi Concordia Rigensis balsoja pret un tā Seloniju 1897. gada 24. novembrī uzņēma C!C!
1907. gadā Selonija noslēdza draudzības karteli ar Tērbatas Universitātes studentu korporāciju Lettonia un 1924. gadā ar Rīgā dibināto, vēlāko Tērbatas Universitātes igauņu korporāciju Vironia.
1908. gadā nodibināja Selonijas Palīdzības Biedrību, kas pulcināja Selonijas filistrus. Pirmā pasaules kara laikā 1915. gada rudenī, līdz ar Rīgas Politehnisko institūtu uz Maskavu evakuējās arī Selonija un darbojās tur līdz 1917. gada rudenim. Vācu okupācijas apstākļos 1918. gada rudenī Rīgā, agrākā Politehniskā institūta vietā, tika nodibināta Baltijas Tehniskā augstskola (Baltische Technische Hochschule), kurā iestājās prāvs skaits komiltoņu un Selonijas konvents atsāka darbību Rīgā. 1918. gada 18. novembrī Selonijas krustdēli uzvilka Latvijas karogus pie Latvijas Universitātes galvenās ēkas galvenās ieejas. 1918. gada 29. novembrī Ģenerālsapulcē nolēma, ka visiem aktīviem komiltoņiem jānododas Latvijas Pagaidu valdības Apsardzības ministra rīcībā cīņai pret ienaidnieku. Latvijas brīvības cīņu laikā daudzi Selonijas komiltoņi iestājās Kalpaka bataljona Atsevišķajā studentu rotā. Studentu rotas karavīri par savu pirmo komandieri ievēlēja Selonijas krustdēlu kapteini Nikolaju Grundmani. Par varonību Latvijas atbrīvošanas cīņās 40 seloņi apbalvoti ar Lāčplēša kara ordeni. 1920. gadā Selonija piedalījās Prezidiju Konventa (P!K!) dibināšanā. 1923. gadā Selonija ieguva 2 stāvu namu Stabu ielā 17 Rīgā. Pirmajā stāvā iekārtoja konventa, otrajā Filistru biedrības telpas. Puspagrabā izbūvēja telpu sabiedriskai dzīvei un nelielu skatuvi krustdēlu teātrim. Pie Selonijas pastāvēja simfoniskais orķestris ar 30 dalībniekiem. 1927. gadā Selonijas Filistru Palīdzības Biedrība (S!F!P!B!) iepirka Meža kapos Selonijas nodalījumu, ietverot fil! Jāņa Poruka atdusas vietu ar pieminekli.
Līdzīgi kā daudzas nevalstiskās organizācijas - biedrības, studentu un studenšu korporācijas, pēc Padomju Savienības 1940. gada 17. jūnija iebrukuma Latvijā, arī Selonijas darbība tika pārtraukta. Sākās dažādu valsts un nevalstiskās organizāciju likvidācija - 1940. gada 23. jūnijā likvidēja Aizsargu organizāciju, [http://www.vp.gov.lv/?id=192 24. jūlijā likvidēja Latvijas Valsts policiju] (policijas pienākumus sāka viekt 24. jūnijā nodibinātais Palīgpolicijas dienests - P.D.). 17. jūlijā konventa dzīvoklī notika pēdējais konvents. Pēc 17. jūlija Selonijas seniors uzzināja par tās likvidēšanu no Prezidiju Konventa seniora. 18. jūlijā Selonijas konventa dzīvokli, gatavojoties 60 gadu jubilejai, atbrīvoja no inventāra un vērtslietām pirms gaidāmā remonta (|issue:/p_001_darb1940n131|article:DIVL319|query:Selonija Andreja Komsāra Komsārs|issueType:P faktiski tas viss tika noslēpts, mēģinot paglābt mantas no nonākšanas padomju varas iestāžu rokās ). 23. jūlijā ieradās likvidatori (3) uz pirmo sēdi. 25. jūlijā ēkas ieejas aizzīmogoja policijas palīgdienests. 1. augustā Selonijas senioru apcietināja par it kā "|issue:/p_001_darb1940n131|article:DIVL319|query:Selonija Andreja Komsāra Komsārs|issueType:P kaitniecību valsts un sabiedrības interesēm ". Viss slēptais Selonijas inventārs tomēr nonāca likvidatoru rokās.
Vācijas okupācijas laikā Selonijai un arī citām korporācijām savu darbību atjaunot bija liegts. Atļauju pulcēties ieguva tikai, lai nosvinētu korporācijas dibināšanas svētkus 1941., 1942. un 1943. gada novembrī. Darbību 1943.gada decembrī oficiāli atjaunoja tikai Selonijas filistru palīdzības biedrība. Selonijas inventārs un vērtslietas tika atgūtas caur Latvijas Universitāti, sašķirotas un noslēptas. Selonijas namu, ko iepriekš bija nacionalizējusi padomju vara, atgūt neatļāva, to vācu okupācijas laikā pārņēma Rīgas ostas valde. Šajā laikā Seloņi neformāli tikās dažādos Rīgas naktslokālos, lai informētu viens otru par aktuālajiem notikumiem. Biežs referents tikšanās reizēs bija bijušais satiksmes ministrs, filistrs Bernhards Einbergs.
Okupācijas laikā arī seloņi, līdzīgi kā citas sabiedrības grupas, iesaistījās gan kolaboratīvā darbībā, gan pretošanās kustībā. Kā norāda vēsturnieks V.Šcerbinskis, korporāciju locekļu galvenā motivācija sadarbībai okupācijas sākumā bija cerība atjaunot neatkarīgu Latviju. Kolaborāciju sekmēja arī korporāciju vidē spēcīgie pretkomunisma uzskati un padomju varas nodarītās represijas. Tā, piemēram, Selonijas filistrs Gustavs Celmiņš, lai arī sākotnēji atjaunoja K.Ulmaņa un padomju okupācijas laikā aizliegtā “Pērkonkrusta” darbību (ko jau 1941.gada augustā aizliedza), drīz vien sāka darboties pagrīdē, izdodot nelegālos laikrakstus "Vēstījums" un "Latvju raksti Brīvā Latvija". Varas apcietināts 1944. gada 14. martā, tika nosūtīts uz Flosenbirgas koncentrācijas nometni. Filistrs Bernhards Einbergs iesaistījās Latvijas centrālās padomes darbībā, 1944. gadā gestapo apcietināts, 1945. gadā Einbergs mira Štuthofas koncentrācijas nometnē. Saskaņā ar vēsturnieku A.Ezergaili, atsevišķi Selonijas biedri varētu būt bijuši iesaistīti Arāja komandā, taču viņš nav norādījis ne konkrētas personas, ne sadarbības faktus.
1946. gada 31. augustā sanāksmē Eslingenē pie Nekāras nodibinājās Selonijas Apvienotais Konvents (S!A!K!), kas pārņēma Selonijas vadību trimdā un kurā balsstiesības visos jautājumos bija arī filistriem. Kopš 1950. gada S!A!K! sēdeklis atradās Ņujorkā, 1961/62. gadā Selonija prezidēja L!K!A!. 1989. gadā pie Rīgas Politehniskā institūta (tagadējās Rīgas Tehniskās universitātes) tika atjaunota Selonijas darbība Rīgā. 1998. gadā Selonijas globālā vadība pārcēlās uz Austrāliju, bet 2004. gada 6. septembrī S!A!K! pārnāca atpakaļ uz Latviju.
Pie Selonijas komanu garantēja studentu korporācijas Fraternitas Vesthardiana, Salgalia, Fraternitas Imantica, Gersicania, Fraternitas Vanenica un Vendia.
Juris Kaminskis
Biogrāfija
Juris Kaminskis ir dzimis, Rīgā. Beidzis Rīgas 49. vidusskolu (1961), Dailes teātra trešo studiju (1959—1960) un Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijas teātra fakultāti (1965). Pēc mācībām sāka strādāt Andreja Upīša Latvijas PSR Valsts akadēmiskajā drāmas teātrī.
1965. gadā debitēja kino epizodiskā lomā režisores Adas Neretnieces filmā "Hipokrāta zvērests". Popularitāti iemantoja pēc Klāva Vīksnas lomas Oļģerta Dunkera sociālajā drāmā "Klāvs - Mārtiņa dēls".
Juris Kaminskis mira, Rīgā. Apbedīts Rīgas Meža kapos.
Zušupīte (Bērzes pieteka)
Zušupīte ir Zebrus ezera noteka uz Bērzes upi. Iztek no ezera rietumu gala. Upes gultne visā garumā regulēta, uz tās atrodas neliels dambis ar brīvslūžām. Šķērso autoceļš P104. Krastos divas viensētas.
Eltons
Eltons (ru) ir beznoteces sālsezers Krievijā, Piekaspijas zemienes ziemeļu daļā, Volgogradas apgabalā, netālu no Kazahstānas robežas. Lielākais sālsezers Eiropā.
Atrodas stepes līdzenumu zonā. Ezers ir ļoti sekls, vidējais dziļums ir tikai 0,1 m, un tikai pavasarī tas kļūst dziļāks — 0,7—0,8 m. Atrodas zem jūras līmeņa. Ūdens pietece galvenokārt no sniega, taču ietek arī septiņas minerālūdens upes. Gultnē sāļu avotu radītas nogulas. Ezeru pilda rapa — augstas mineralizācijas pakāpes ūdens, kas pavasaros tiek atšķaidīts ar saldūdeni. Ezera gultni klāj sāļi — galvenokārt halīts un silvīns un minerālas sērūdeņraža dūņas. Eltona apkaimē vasara ir silta (25 °C), ziema mēreni auksta — −11 °C, gadā ap 300 mm nokrišņu. Ezeram ir neparasta sārta krāsa.
Netālu no Eltona atrodas arī ārstniecības kūrorts, kas izmanto šos resursus. Ezera tuvumā atrodas arī Smoragdinas nātrija hlorīda — sulfāta avots, kura ūdeni izmanto ārstniecībā. Tiek ārstētas perifērās nervu sistēmas slimības, balsta sistēmas, gremošanas, ginekoloģiskās problēmas utml.
Ezera nosaukums, domājams, cēlies no tjurku vārda altın, kas nozīmē "Zelta [ezers] ". Eltona sāli iegūst jau kopš Ivana Bargā laikiem, pēc tam, kad Krievija iekaroja Astrahaņas hanisti. Pirmie sāli sāka iegūt klosteri. Sāls raktuves ieguva lielu slavu — tika slavēta sāls tīrība, uzskatīja, ka resursi ir neizsmeļami. 1980. gados sāls ieguvi nācās pārtraukt un vairāk uzmanību sāka pievērst Eltona un netālā Baskunčaka izmantošana ārstniecībai.
Aksenovas ezers
Aksenovas ezers (arī Aksjonovas ezers, Aņisimovas ezers, Saviča ezers) ir ezers Krāslavas novada Šķeltovas pagastā, Latgales augstienē, 140,9 metrus virs jūras līmeņa.
Platība 115 ha, garums 1,6 km, ieapaļš. Ezeram ir plašs baseins (270 km²), jo caur to tek Dubnas augšteces ūdeņi. Ezerā 7 salas, kuras ietver meldru audzes. Salu kopējā platība - 7,1 ha. Ezera gultni klāj līdz 3 m biezs dūņu slānis.
Koraļļu rifs
Koraļļu rifs ir virsūdens sala vai zemūdens sēklis, kurus izveidojuši koloniālu koraļļu kaļķa skeleti. Koraļļu rifi ir izplatīti pārsvarā seklās tropu jūrās. Optimālais koraļļu rifu augšanas dziļums ir 10-20 metri.
Rifā atrodas koraļļi — koloniāli dzīvnieki, kuri nogulsnē kalcija karbonātu. Atšķirībā no dzīvās rifa ārpuses, rifa iekšpuse ir nedzīva, tajā ir spraugas un plaisas, kur zivis spēj noslēpties no ienaidniekiem.
Rifi var būt divējādi – piekrastes un barjeru rifi.
Koraļļu rifi pazīstami arī fosilā stāvoklī kopš vissenākajiem ģeoloģiskajiem laikmetiem. Pašus senākos rifus ir veidojuši tagad jau izmirušie tetrakoraļļi jeb rugozas (Rugosa).
Fāžu nobīde
Fāžu nobīde rāda, par cik grādiem vai radiāniem viens svārstību process atpaliek no otra vai to apsteidz.
Fāžu nobīdi mēra grādos vai radiānos. Ja attālums starp daļiņām ir \lambda, tad svārstību fāzes sakrīt (vērtība 0 vai 2\pi)
Piemērs
Risinājums.
Atbilde. Mazākais attālums starp divām daļiņām, kas svārstās vienā fāzē, ir 3 m.
Zviedru laiki
Zviedru laiki bija periods Igaunijas un Latvijas vēsturē, kad Zviedru Igaunija (1561—1721) un Vidzeme (1629—1721) ietilpa Zviedrijas lielvalsts sastāvā. 1621. gadā Gustava Ādolfa vadībā Zviedrijas karaspēks ieņēma Vidzemi, bet 1629. gadā saskaņā ar Altmarkas pamieru to ieguva savā sastāvā. Zviedru Vidzeme tika pielīdzināta Zviedrijas provincēm, uz to tika attiecināti Zviedrijas likumdošanas akti. Taču vienlaicīgi tika arī akceptēta dzimtbūšana (to nostiprināja Flāvija Tota 1668. gada Zemes likums). Tika ieviesta arī kunga tiesa un stacis, veiktas vairākas arklu revīzijas.
"Labie zviedru laiki"
Zviedru laiki latviešu vēsturiskajā atmiņā ieguvuši zelta laikmeta slavu, jo:
Dimetilsulfāts
Dimetilsulfāts ((CH3O)2SO2) ir sērskābes dimetilesteris (ūdeņraža atomi skābes molekulā aizvietoti ar metilgrupām), spēcīgs alkilējošs aģents. Dimetilsulfāts ir bezkrāsains eļļains šķidrums ar kušanas temperatūru −26 °C, vārās pie 188,5 °C. Nedaudz šķīst ūdenī (2,8%), labi — organiskajos šķīdinātājos. Dimetilsulfāta formulu bieži raksta arī kā (CH3)2SO4 vai Me2SO4, kur Me nozīmē metilgrupu.
Iegūšana
Iegūst no metilspirta un 60% oleuma, vielu maisījumu destilējot vakuumā. Procesā vispirms rodas metilsērskābe, kura sadalās par sērskābi un dimetilsulfātu:
Dimetilsulfāts rodas metilnitrīta reakcijā ar metilhlorsulfonātu:
Viena no rūpnieciskām dimetilsulfāta iegūšanas metodēm ir dimetilētera reakcija ar sēra trioksīdu nepārtrauktā procesā:
Vēl viens ērts dimetilsulfāta iegūšanas paņēmiens ir hlorsulfonskābes reakcija ar metanolu:
Izmantošana
Plaši izmanto organiskajā sintēzē kā efektīvu alkilējošu aģentu.
Montserrata
Montserrata (en) ir sala Karību reģionā un Britu aizjūras teritorija. Tā ir 16 km gara un 11 km plata ar 40 km garu krasta līniju. Salā ir vairāki aktīvi vulkāni. 1997. gadā, notiekot Sufriēra vulkāna izvirdumam austrumos no Plimutas, galvaspilsēta tika nopostīta. Pašreizējā de facto galvaspilsēta ir Breidisa. Montserratā dzīvo vairāk nekā 5000 iedzīvotāju (2012). To apskalo Karību jūra un Atlantijas okeāns.
Pachytodes cerambyciformis
Pachytodes cerambyciformis (Schrank) Villiers, 1974 — koksngraužu vaboļu suga. Latvijā sastopama ļoti reti.
Apraksts
Pieaugušas vaboles garums ir 6-12 mm.
Izplatība
Izplatīta Eiropā.
Bioloģija
Kāpuri attīstās celmu saknēs vai trūdošos lapu kokos, reizēm skujkokos (Abies alba, Picea abies, Castanea sativa). Iekūņošanās notiek kūniņu gultnē pie virsējā zemes slāņa blakus saknēm. Ģenerācija turpinās divus gadus.
Varietātes
Suga iedalās kā viena tipiska forma un četras varietātes :
Dinistors
Dinistors ir tiristora veids, kam nav vadības elektroda. Dinistorus dēvē arī par diodtiristoriem. Tāpat kā tiristors, dinistors var atrasties atvērtā (strāvu vadošā) un aizvērtā (nevadošā) stāvoklī, taču pārslēgšanās starp stāvokļiem notiek, palielinot (samazinot) pielikto spriegumu starp anodu un katodu.
Uzbūve
Dinistoram ir četrslāņu p-n-p-n struktūra ar trim p-n pārejām. Izvads no ārējā p slāņa ir anods, no ārējā n slāņa - katods. Dinistoram nav trešā izvada - vadības elektroda un tas ārēji izskatās līdzīgi parastai pusvadītāju diodei.
Darbības princips
Dinistors pieder pie nelineāriem elementiem ar tā saucamo S-veida voltampēru raksturlīkni, kurā ir posms ar negatīvu pretestību (attēlā posms no punkta 4 līdz punktam 5). Ieslēdzot sprostvirzienā, dinistora raksturlīkne neatšķiras no parastas diodes raksturlīknes (posms 2 - sproststrāvas posms; posms 1 - caursite). Taču dinistors ir slēgts arī vadīšanas virzienā (caur to plūstošā nelielā strāva ir tāda pati, kā sproststrāva, tikai pretējā virzienā; raksturlīknes posms 3), kamēr pieliktais spriegums nesasniedz ieslēgšanās sprieguma vērtību (punkts 4). Tuvojoties ieslēgšanās punktam, dinistora diferenciālā pretestība no vairākiem megaomiem strauji samazinās līdz nullei. Posmā 4 - 5 dinistora diferenciālā pretestība ir negatīva, tāpat kā tuneļdiodei. Raksturlīknes posmā 6 dinistors ir atvērts un tā diferenciālā pretestība ir tikai daži omi, bet sprieguma kritums - daži volti. Dinistors var ilgstoši (statiski) atrasties raksturlīknes posmos 3 un 6, t. i., atvērtā vai aizvērtā stāvoklī, bet negatīvās pretestības posmā tas var būt tikai momentāni (dinistora atvēršanās laiks mērāms nanosekundēs). Lai dinistoru aizvērtu, vai nu jāpadod negatīvs sprieguma impulss, vai jāpārtrauc (jāsamazina zem izslēgšanās strāvas vērtības) strāva dinistora ķēdē.
Izmantošana
Dinistorus lieto dažādu ģeneratoru shēmās, pamatojoties uz negatīvās pretestības īpašību. Tos lieto arī automātisko iekārtu vadības shēmās un citur, tomēr daudz vairāk šeit tiek izmantoti vadāmie tiristori.
Matemātiskā loģika
Matemātiskā loģika (teorētiskā loģika, simboliskā loģika) ir matemātikas nozare, kas pēta matemātisko pierādījumu formas, formālās valodas izteikumus un operācijas ar izteikumiem. Matemātiskā loģika apvieno vienā disciplīnā matemātiku un loģiku, aprakstot pareizai domāšanai raksturīgās formālās kārtulas.
Daugaviete
Daugaviete ir studenšu korporācija Latvijā, kurā kopj un pilnveido akadēmiskās tradīcijas. Tā tika dibināta 1921. gada 6. novembrī kā slēgta mūža organizācija un bija pirmā organizācija neatkarīgajā Latvijas valstī, kuras locekles ir tikai sievietes.
Mērķis
Daugavietes statūtos ir noteikts mērķis: "“pulcēt ap sevi augstskolu latviešu tautības studentes, kas domā nacionāli valstiski, audzināt tās par krietnām sabiedrības darbiniecēm un veicināt viņu garīgo un fizisko attīstību. Korporācijas uzdevums ir izkopt savās biedrenēs goda un pienākuma jūtas un attīstīt interesi par zinātni, mākslu un lietišķu fizisko nodarbošanos.”"
Dibināšana
Korporācija tika nodibināta tās dibināšanas sapulcē 1921. gada 6. novembrī Latvijas Universitātē, kurā bija pulcējušās 19 Latvijas Universitātes studentes no dažādām fakultātēm. Korporācijas vārds, pēc prof. Voldemāra Maldoņa ieteikuma, tika izvēlēts no Daugavas upes - "“kā Daugava apvieno Latvijas pilsētas un laukus, tā lai korporācija apvieno studentes no visiem Latvijas novadiem, un, kā Daugava viļņo, plūst un ir mūžīgi mainīga un dzīva, jaunajām studentēm jānes dzīvība un radītāja gars visur, kur vien tās iet un pieskaras.”"
Dibināšanu atbalstīja Latvijas Universitātes rektors prof. Ernests Felsbergs un prof. Voldemārs Maldonis. Par korporācijas Goda filistriem kļuva arī Dr. Zelma Cēsniece – Freidenfelde un Dr. Olga Rode – Dzelzkalēja, Dr. Gustavs Reinhards un rakstniece Anna Brigadere.
Sabiedrībā kopumā attieksme pret studenšu korporāciju izveidi sākotnēji nebija vēlīga, jo nebija skaidrs šo korporāciju darbības ietvars, tādēļ savā ziņā korporācijas dibināšana bija arī cīņa ar sabiedrībā ilgi valdījušiem uzskatiem. Taču pēc Latvijas neatkarības iegūšanas sievietes veidoja lielu daļu no universitātē studējošajiem, un bija acīmredzams, ka arī viņu starpā nepieciešama organizācija, kas palīdzēs veicināt akadēmisko izaugsmi un palīdzēs studējošajām ikdienā gan garīgi, gan fiziski.
Silvija Grīnupe, viena no Daugavietes dibinātājām, ir teikusi: "“Bijām visas jaunas un nepiedzīvojušas, bet bijām sirsnīgi apņēmušās darīt visu, kas mūsu spēkos, lai nevienam nevarētu būt nekādi iebildumi pret mums. Galvenais - mums bija griba sevi veidot un audzināt, un tamdēļ mācījāmies viena no otras un palīdzējām viena otrai, kur un kā vien varēdamas.”"Laikā līdz 1940. gadam tika uzņemtas kopā 374 jaunas locekles.
Darbība no 1940. gada līdz 1989. gadam
1940. gads pilnībā izmainīja visu studentu un studenšu korporāciju dzīvi. Tika varmācīgi pārtraukta Daugavietes darbība - gan oficiāli aizliegta, gan Daugavietes manta nelikumīgi nacionalizēta. Lai gan tas bija oficiāli aizliegts, Padomju okupācijas gados Latvijā daugavietes turpināja tikties, par ieganstu izmantojot dzimšanas dienas. Ikgadējas daugaviešu tikšanās notika arī Oktobra svētku aizsegā 7. novembrī, dienu pēc Daugavietes dibināšanas dienas.
Ādams Mickēvičs
Ādams Bernards Mickēvičs (pl, lt, be, dzimis Navahrudakas apkaimē, Krievijas Impērijā (tagad Baltkrievijā), miris  Stambulā, Turcijā) bija poļu dzejnieks un rakstnieks, romantisma pārstāvis. Ietekmējis arī baltkrievu un lietuviešu literatūras attīstību.
Daugaviete
Darbība no 1940. gada līdz 1989. gadam
Iespēju robežās daugavietes Latvijā centās uzturēt kontaktus ar korporācijas māsām ārzemēs. Jaunā politiskā režīma dēļ liela daļa daugaviešu izceļoja no Latvijas, nokļūstot Vācijas bēgļu nometnēs un citur. Atrodoties ārpus Latvijas, viņas centās uzturēt vērtības jaunajās mītnes zemēs, tur organizējoties kopās. Notika aktīva darbība Vācijā, Amerikas Savienotajās Valstīs, Kanādā, Austrālijā, Jaunzēlandē, Lielbritānijā un Zviedrijā (kopumā 22 kopas). Šo kopu mērķis bija uzturēt latvietību ārzemēs, un daļa no tām aktīvi darbojas un arī pašlaik uzņem jaunās ārzemēs studējošās latviešu studentes.
Atjaunošana Latvijā
Lai gan oficiāli līdz 1989. gadam darbība Latvijā nenotika, Daugavietes vērtības tika nodotas no korporācijas biedrēm savām meitām un citām ģimenē tuvākajām studentēm. Tādēļ pēc Latvijas neatkarības atgūšanas, sastrādājoties ar trimdas daugavietēm, tika nolemts oficiāli atjaunot korporācijas darbību Latvijā. Daugavietes atjaunošanas sanāksme notika 1989. gadā Rīgā, klātesot 28 filistrēm un filistru kandidātēm, tika ievēlēts atjaunotnes Prezidijs: seniore Ruta Šenfelde, viceseniore Tamāra Cēbere, sekretāre Elizabete Medne. 1989. gada 27. novembrī ar LU rektora Jura Zaķa piekrišanu Daugaviete oficiāli atsāka savu darbību. 1990. gada 24. martā Latvijā tika uzņemts pirmais atjaunotnes coetus – 17 jaunas daugavietes.
Ādams Mickēvičs
Biogrāfija
Mickēvičs studēja Viļņas Universitātē, kur iesaistījās nelegālajā filomātu biedrībā, kā arī publicēja savus pirmos dzejoļus. No 1819. gada līdz 1823. gadam strādāja par skolotāju Kauņā.
1823. gadā Mickēviču apcietināja, un par sodu izsūtīja uz valsts galvaspilsētu — Pēterburgu. Šeit viņš tika labi uzņemts tālaika literārajās aprindās savas izglītības un poētisko improvizāciju spēju dēļ. Pēc pieciem gadiem Mickēvičam atkal atļāva ceļot, un viņš slepus pieņēma lēmumu nekad neatgriezties Krievijā vai Polijā, kamēr tā ir Krievijas sastāvā.
Vispirms viņš devās uz Veimāru, kur tikās ar Gēti, pēc tam ceļoja pa Vāciju, Itāliju un apmetās uz dzīvi Romā, kur tapa viens no ievērojamākajiem Mickēviča darbiem — poēma "Pans Tadeušs" (Pan Tadeusz).
1832. gadā Mickēvičs pārcēlās uz dzīvi Parīzē, jo pēc Polijas Novembra sacelšanās apspiešanas šī pilsēta kļuva par poļu emigrācijas centru. Sākumā Mickēvičs dzīvoja diezgan lielā trūkumā, tomēr 1840. gadā atrada darbu kā slāvu literatūras pasniedzējs Parīzē un Lozannā. Šajā dzīves periodā Mickēvičs pamazām pievērsās misticismam.
1853. gadā, sākoties Krimas karam, Mickēvičs devās uz Stambulu, lai organizētu poļu karaspēka daļas, kas cīnītos pret krievu karaspēku, tomēr 1855. gadā viņš saslima ar holēru un 26. novembrī mira. Mickēvičs tika apglabāts Francijā, bet 1900. gadā viņu pārapbedīja Krakovā Vāvela katedrālē poļu karaļu kapenēs.
4 Minutes
"4 Minutes" ir ASV mūziķes Madonnas pirmais singls no 2008. gadā izdotā vienpadsmitā studijas albuma Hard Candy. Izdevējkompānija Warner Bros. singlu izdeva kā albuma vadošo dziesmu, kurā piedalījās ASV mūziķis Džastins Timberleiks un mūziķis/producents Timbaland. Singls kļuva par Madonnas 37. Billboard Hot 100 Top 10 singlu, padarot par mūziķi ar visvairāk Top 10 singliem Billboard topu vēsturē, pārspējot Elvisu Presliju. "4 Minutes" tika nominēts 51. Grammy balvai kategorijā Labākā pop vokālā sadarbība.
Antivielas
Antivielas (imūnglobulīni - Ig) ir asins seruma olbaltumvielas, kuru sintēzi ierosina kāds infekciju slimību ierosinātājs (mikroorganisms), vakcīna vai cits antigēns un kuras ar šo antigēnu specifiski reaģē. . Tā, piemēram, difterijas toksīns ierosina tikai tādu antitoksīnu rašanos, kuras saistās vienīgi ar pašu difterijas toksīnu.
Daugaviete
Pašlaik
Katru semestri jaunās studentes tiek aicinātas uz viešņu vakariem, kuros iespējams uzzināt par studenšu korporācijas Daugaviete mērķiem un darbību. Regulāri notiek Literārie vakari par dažādām sabiedrībai un daugavietēm interesējošām tēmām, ir iespēja pievienoties Studenšu Prezidiju Konventa korim un akadēmisko mūžorganizāciju deju kopai “Marmale”, attīstīt teātra prasmes, nodarboties ar dažādiem sporta veidiem un pilnveidot sevi vēl citās jomās, kā arī piedalīties daudzās, skaistās tradīcijās.
Aknīstes nolaidenums
Aknīstes nolaidenums, dažkārt arī Aknīstes pacēlums, ir dabas apvidus Austrumlatvijas zemienes dienvidrietumos, Daugavas kreisajā krastā. Izvietojies Latvijas dienvidaustrumu daļā, galvenokārt Jēkabpils novadā. Aizņem mazāk saposmoto, Daugavas virzienā nolaideno Sēlijas daļu, ko veido Augštaitijas augstienes nolaidenums ziemeļrietumu virzienā. Latvijas teritorijā Aknīstes nolaidenums ir daļa no robežšķirtnes starp Lielupes un Daugavas baseinu — te sākas Dienvidsusēja un Eglaine. Rietumos robeža ar Sēlijas paugurvalni ir Vidussēlijas purvu joslas rietumu mala. Austrumos un ziemeļos robeža iet pa Daugavu, bet dienvidaustrumos robežojas ar Augšzemes augstienes Ilūkstes pauguraini. Dienvidrietumos nolaidenums iestiepjas Lietuvas teritorijā.