cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
FK VEF Rīga
Komandas vēsture
Komandai grūtā brīdī 1968. gadā galvenā trenera pienākumus pārņēma vefietis Zigfrīds Driķis, un viņa vadībā komanda spēja atgriezties augstākajā līgā. 1970. gadā VEF jau pārliecinoši pierādīja sevi kā vienu no vadošajām Latvijas futbola komandām.
Uzvaru kaldināšanā jātzīmē tādi spēlētāji kā Georgs Gražulis, Juris Šņore, Aleksandrs Agejevs, vārtsargs Oļegs Mališevs, Ivars Freibergs, komandas kapteinis Valdis Guts, Vjačeslavs Manuhins, Vladimirs Rimarjovs, Kārlis Raudiņš, Grigorijs Rožkovs, Jermakovs, Liepkalns, Jermoļenko, Edvīns Ozoliņš.
Tālaika lielākā zvaigzne VEF komandas sastāvā bija Georgijs Smirnovs, kurš uz VEF 1967. gadā pārnāca no “Daugavas” meistarkomandas. Georgijs uzreiz iekļāvās Sporta kluba kolektīvā. Viņš bija gan treneris, gan spēlētājs, kurš ar savu pieredzi un meistarību sniedza neatsveramu palīdzību VEF komandas izaugsmē. Viņa vadībā komanda 1974., 1975. un 1983. gadā izcīnīja LPSR čempiona futbolā nosaukumu. Klubā Smirnovu visi draudzīgi godāja par Gošu. Neskatoties uz savu statusu un to, ka viņš bija viens no tālaika pazīstamākajiem sportistiem Latvijā, Georgijs bija ļoti vienkāršs. Ar savu humoru, sirsnību un kritiskajiem spriedumiem viņš vienmēr un visur tika gaidīts un laipni uzņemts. Ja Georgijs piedalījās Sporta kluba “pasēdēšanās”, tas pārējiem bija liels gods un viņa spriedumi tika uzklausīti ar lielu interesi. Georgijs savā sportista karjerā varēja lepoties ar trim gūtiem vārtiem vienā spēlē pret Maskavas “Dinamo”, kad pretinieku komandas vārtus sargāja Ļevs Jašins — tālaika vārtsargs numur viens pasaulē. Futbolistu reitingā Georgijs tika nostādīts līdzās tādām pasaules futbola zvaigznēm kā brazīlieši Pelē, Garrinša un portugālis Eusebiu.
Kad Latvija atguva neatkarību un VEF rūpnīca strauji zaudēja savu agrāko slavu, cieta arī futbola komanda. Tomēr Virslīgas pirmajā sezonā izdevās ieņemt 3. vietu. Pēc 1992. gada Virslīgas sezonas klubs tika pārdēvēts par VEF-Zenta Rīga, kas bija kluba jaunā sponsora nosaukums. 1994. gadā tā spēlēja kā DAG Rīga un otro reizi ierindojās trešajā vietā. VEF komanda beidza pastāvēt 1995. gadā, DAG apvienojoties ar "Olimpija Liepāja" ar nosaukumu DAG Liepāja. Taču, apvienojoties ar Liepāju, klubs VEF Rīga var tikt uzskatīts par priekšteci vienam no Latvijas spēcīgākajiem futbola klubiem — Liepājas Metalurgs.
Neitrālā strāva
Vājā neitrālās strāvas mijiedarbība ir viens no veidiem, kā subatomārās daļiņas var savā starpā mijiedarboties ar vājā spēka palīdzību. Šo mijiedarbību mediators ir Z bozons. Vājo neitrālo strāvu atklāšana rosināja apvienot elektromagnētismu un vājo spēku elektrovājajā spēkā, kā arī noveda pie W un Z bozonu atklāšanas.
Vienkāršots apraksts
Vājais spēks ir vislabāk pazīstams ar savu lomu kodolsabrukšanā. Tam ir ļoti mazs darbības rādiuss un, tāpat kā gravitācijas spēks, tas var mijiedarboties ar neitrīno. Tāpat kā citi subatomārie spēki, vājais spēks tiek pārraidīts ar apmaiņas daļiņām. Vājā spēka apmaiņas daļiņas ir W un Z bozoni. W ir lādiņš, kas var būt pozitīvs vai negatīvs, bet Z elektriskā lādiņa nav. Z bozons pārnes momentu, spinu un enerģiju, bet kvantu skaitļi, lādiņš, aromāts, barionu skaitlis, leptonu skaitlis u.c., paliek nemainīgi. Dēļ tā, ka nenotiek lādiņa pārnešana, daļiņu apmaiņa tiek aprakstīta kā "neitrāla". Termins "strāva" tiek lietots, lai aprakstītu daļiņu apmaiņu, un nav saistīts ar elektrību.
Definīcija
Neitrālo strāvu tā dēvē dēļ daļiņu mijiedarbības. Piemēram, elastīgās izkliedes amplitūdas, neitrālās strāvas, komponente.
Neitrālā strāva apraksta neitrīno un elektronu plūsmu:
un ir vektoru un aksiālo vektoru savienojumi fermioniem f. Kreisi hirālie savienojumi neitrīno un aksiāli savienojumi lādētiem leptoniem.
Pirmie daļiņu paātrinātāji ar pietiekamām enerģijām, lai varētu novērot neitrālo strāvu mijiedarbības un izmērītu Z bozona masu, parādījās 1983 gadā.
Vienīgais skaidrojums elastīgai neitrīno izkliedei matērijā ir Z bozonu mijiedarbība. Neitrīno ir vienlīdzīga iespējamība izkliedēties elastīgi (Z bozonu apmaiņa) un neelastīgi (W bozonu apmaiņa). Vājās neitrālās strāvas 1973. gadā paredzēja Abduss Salams (Abdus Salam), Šeldons Glašovs (Sheldon Glashow) un Stīvens Veinbergs (Steven Weinberg), un tajā pašā gadā pierādīja ekspermentāli, neitrīno eksperimentā pūslīšu kamerā, Gargamelē, CERN.
Rīnova
Rīnova (de) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Hāfellandes apriņķī, uz ziemeļrietumiem no Berlīnes pie Rinas upes.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1216. gadā. Pēc Otrā pasaules kara pilsēta atradās VDR sastāvā.
Cilvēki
Rīnovā 1893. gadā savu darbnīcu atvēra aviācijas pionieris Oto Lilientāls (Otto Lilienthal, 1848-1896), netālu no pilsētas 1896. gada 9. augustā Lilientāls veica savu pēdējo lidojumu, gūdams nāvējošas traumas.
Vienības
Vienības ir apdzīvota vieta Dobeles novada Augstkalnes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3,4 km no pagasta centra Augstkalnes un 91,4 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļu V1056 (Svēte–Augstkalne) un V1078 (Veczāmeļi–Blankenfelde (Saulīte)–Augstkalne) krustojuma, Svētes upes krastā.
Moriartijs
"Moriartijs" ir romāns par Šerloku Holmsu. Tā autors ir Entonijs Horovics, un angliski tas ir publicēts 2014. gadā, bet latviski - 2015. gadā. Romāns ir saistīts ar autora iepriekšējo grāmatu par Šerloku Holmsu - "Zīda nams".
Romāna darbība norisinās 1891. gadā īsi pēc notikumiem Artura Konana Doila romānā "Pēdējā problēma". Šerloks Holmss parādās tikai romāna beigās, toties darbojas daudzi citi tēli, piemēram, Etelnijs Džons un inspektors Lestreids. Šis romāns seko Frederikam Čeisam un Etelnijam Džonsam, kuri cīnās pret jaunu kriminālo ģēniju, kas pārņem Londonas ielas pēc Moriartija nāves.
Sprūģi
Sprūģi ir ciems Izvaltas pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 260 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Sargovas ezers, viesu māja.
Team Bahrain Victorious
Bahrain Victorious (UCI komandas kods: TBV) ir UCI Pasaules tūres riteņbraukšanas komanda no Bahreinas, kura sacensībās startē kopš 2017. gada sezonas. Komandas sponsori ir Bahreinas valdība, tai daļēji piederošais sporta auto ražotājs McLaren un Taivānas velosipēdu ražotājs Merida.
Vēsture
2017.—2019. gada sezonā komanda startēja ar nosaukumu Bahrain–Merida, bet pirms 2020. gada sezonas nosaukums tika mainīts uz Bahrain–McLaren. Jau augustā tika paziņots, ka McLaren nākamajā sezonā vairs komandu nesponsorēs. Decembrī tika paziņots, ka nākamajā sezonā komandas nosaukums būs Bahrain Victorious. Komanda arī nolīga pirmo Bahreinas sportistu UCI Pasaules tūrē, Ahmedu Madanu.
Dopings
2018. gada 5. septembrī UCI paziņoja, ka komandas braucēja Kanstancina Sivcova ārpus sacensībām 31. jūlijā ņemtās analīzes uzrādījušas eritropoetīna pēdas un braucējam tika piešķirta pagaidu diskvalifikācija, gandrīz divus gadus vēlāk tika piešķirta 4 gadu diskvalifikācija.
Borne
Borne (arī Lielborne) ir Daugavas kreisā krasta pieteka Augšdaugavas novadā. Sākas no Kirjanišku ezera. Pēc 1,5 km tek cauri Kamenkas ezeram, pēc kura Borne 4 km garumā ir Latvijas un Baltkrievijas robežupe. Tek galvenokārt ziemeļu—ziemeļrietumu virzienā pa Skrudalienas pauguraines malu. Augštecē un vidustecē upes gultne regulēta, kritums — 1,3 m/km; lejtecē tek pa izteiktu gravu, kritums — 8,7 m/km. Divas nelielas pietekas (kopgarumā 8 km), baseinā 4 ezeri. Ietek Daugavā pie Lielbornes. Upi šķērso autoceļš P69.
Mercedes-Benz Stadium
Mercedes-Benz Stadium ir stadions Atlantā, Džordžijas štatā, ASV. Tajā savas mājas spēles aizvada NFL komanda Atlantas "Falcons" un MLS komanda Atlantas "United".
Stadions tika atklāts 2017. gadā un tajā ir 71 000 skatītāju vietas. Tajā ir noticis 2019. gada Superkauss.
Stadionā tiks aizvadītas 2026. gada FIFA Pasaules kausa spēles.
Oghre
Kopš 2015. gada rudens grupa spēlē atjaunotā sastāvā piecu personu kolektīvā un bāzējas Rīgā. Pārejot no instrumentālas grupas uz grupu ar vokālistu, tā ir izdevusi dziesmas ar dažādu metālmūzikas žanru, tai skaitā progresīvā, sladž-, alternatīvā un postmetāla īpašībām.
Grupa izdevusi divus studijas albumus — Gana un grimt, kas ir attiecīgi pirmais un otrais albums triloģijā par galvenajiem dzīvību veidojošajiem elementiem — skābekli, ūdeņradi un oglekli.
Izveide un pirmsākumi (2012—2015)
Grupa tika dibināta kā instrumentāla metāla projekts 2012. gadā Ogrē un savā sākotnējā sastāvā neierakstīja nevienu studijas albumu. Nedaudz vēlāk grupa piesaistīja vokālistus. Šajā posmā sastāvā bija grupas dalībnieki Normunds Balodis (bungas), Kristaps Baķis (ģitāra), Matīss Kušķis (basģitāra), Oskars Sīpols (basģitāra), Raivo Balodis (ģitāra, balss), Raivis Bēts (balss), Sanda Jevdokimova (balss).
Atjaunotais sastāvs un Gana (2015—2018)
2015. gada laikā tika izveidots jauns sastāvs, kad oriģinālajiem dalībniekiem Kristapam Baķim un Normundam Balodim pievienojās ģitārists Gatis Krievāns, basists Andis Zvejnieks un vokālists Oskars Dreģis. Šajā laikā grupa mainīja savu bāzēšanās vietu uz Rīgu un sāka strādāt pie sava debijas albuma Gana.
2016. gada nogalē grupa turpināja albuma rakstīšanu un izlaida savu pirmo singlu no debijas albuma ar nosaukumu nulle un koncertēja. Šajā laikā grupa ieguva kroga Aptieka balvu "Gada smagā grupa".
2017. gadā tika izlaisti vēl divi singli "Pēdējais cēliens" un "Iļģuciema Velns", un debijas albums tika izlaists 29. jūnijā, to prezentēja Ģertrūdes ielas teātrī un ierakstīja Kārļa Šteiņmana studijā KS Records un izdeva Grautiņa ieraksti.
Vokālists Oskars Dreģis tika nominēts Latvijas Metālmūzikas gada balvai kategorijā "Labākais vokāls", taču balvu neieguva. Grupa papildus tika nominēta šīs pašas balvas kategorijā "Gada debija" un balvu šajā kategorijā ieguva.
2018. gada vasarā grupas dziesma Gana tika iekļauta izlasē "Latvijas Metāls 2", ko veido grupas Inokentijs Mārpls līderis un radio personība Raimonds Lagimovs jeb Dambis.
Sastāva maiņas un grimt (2018—2022)
2018. gada nogalē grupu pameta ģitārists Gatis Krievāns un viņa vietā tika uzaicināts Toms Gaļinauskis. Jaunajā sastāvā tika nospēlēti daži koncerti Rīgā un sākās darbs pie topošā otrā studijas albuma.
2019. gada 29. jūnijā, atzīmējot albuma Gana 2 gadu jubileju, grupa savā Facebook profilā paziņoja, ka otrā albuma komponēšana ir noslēgusies un ierakstīšanu studijā plānots uzsākt 2019. gada vasarā.
Vēlāk, sākot ar 2019. gada 8. augustu, grupa savā Facebook profilā ievietoja video no Studija Gateris, kurā notiek ieraksta process. 4. septembrī, paziņojot par koncertu kopā ar Mindesign, Harta un Māra, grupa atklāja albuma nosaukumu — grimt un paziņoja, ka tas varētu būt gaidāms 2020. gada sākumā. Koncertā 2019. gada 5. oktobrī pirmo reizi tika izpildītas trīs dziesmas — Viens, Trauksme un Vaidava celies!, savukārt, 25. novembrī koncertā Jelgavā pirmoreiz izskanēja Māli un Rītausmas zirgs.
2020. gada 15. martā grupa izdeva pirmo singlu Māli un paziņoja par sadarbības turpināšanu ar mākslinieku Aigaru Opincānu, kurš veidoja arī pirmā albuma vizuālo saturu. Atklāts, ka Gana centrālais elements bija skābeklis, grimt centrālais elements būs ūdeņradis, kā arī plānots ir vēl trešais albums triloģijā par galvenajiem dzīvību veidojošajiem elementiem.
2020. gada 15. aprīlī tika izdots otrais singls Trauksme un paziņots, ka albums tiks izdots maijā.
2020. gada 15. maijā grupa izdeva savu otro studijas albumu grimt.
2020. gada 29. maijā grupas mūzika tika izmantota Ogres teātra izrādē "Seši" (rakstnieks Andruss Kivirehks, režisors Jānis Kaijaks).
2020. gada 20. jūlijā OGHRE ierakstīja džinglu raidierakstam "Metālkāsts LV", kas apskata Latvijas un ārzemju metālmūzikas jaunumus.
2020. gada 21. decembrī grupa publicēja dziesmu Raiņa sapņi, kas ierakstīta albuma Gana ierakstu sesijā (2016—2017), bet galu galā netika iekļauta albumā.
2020. gada 22. decembrī grupas otrais studijas albums grimt tika iekļauts Intro.lv 15 labāko Latvijas 2020. gada albumu izlasē.
2021. gada 19. janvārī, tāpat kā grupas debijas albums, arī grupas otrais studijas albums grimt tika nominēts Mūzikas ierakstu gada balvai "Zelta Mikrofons" kategorijā "Metāla mūzikas albums".
2021. gada 3. maijā, Starptautiskajā preses brīvības dienā, tika publicēta grāmata "Ripping Tongues", kurā 905 grupas no 79 valstīm sniedza savu viedokli par cenzūru un vārda brīvību. Šajā grāmatā līdztekus tādām pasaulslavenām metāla grupām kā Cannibal Corpse, Children of Bodom, Dark Tranquillity, Jinjer, Opeth un citām tika iekļauti arī viedokļi no trīs Latvijas metāla grupām — Ryvendir, Velnezers un Oghre.
2023. gada sākumā grupas otrais albums tika nominēts Latvijas Metālmūzikas gada balvai kategorijā "Labākais 2020. gada ieraksts".
Trešais albums (2022—pašlaik)
2022. gada 15. jūnijā mentālās veselības festivālā "Ogle" grupa pirmoreiz nospēlēja dziesmu ar nosaukumu "Spiets" no topošā trešā albuma.
2023. gada 15. janvārī studijas "Gateris" raidījumā "Gaterī Ar..." grupa nospēlēja vēl divas jaunas dziesmas "Otrs" un "Rīts".
2023. gada 17. aprīlī grupa publiski izdeva pirmo singlu ar nosaukumu "Dzirnavas" un aicināja uz koncertu Mežaparka Lielās estrādes Kokaru zālē. Dziesmas iedvesmas avots ir skudru nāves spirāles fenomens dabā.
Kārlis I Hābsburgs
Kārlis I jeb Kārlis Francs Jozefs Ludvigs Hūberts Oto Marie (de; dzimis, miris ) no 1916. līdz 1918. gada 11. novembrim bija pēdējais Austrijas ķeizars, līdztekus Bohēmijas (Karel III.), Ungārijas (IV. Károly) un Horvātijas (Karlo IV) karalis.
Dzīvesgājums
Dzimis ķeizara Franča Jozefa I brāļadēla Erchercoga Oto ģimenē. Par troņmantinieku kļuva pēc tēvabrāļa Franča Ferdinanda nogalināšanas Sarajevā 1914. gadā. Ieņēma troni 1916. gada novembrī pēc Franča Jozefa nāves. 1918. gada 12. novembrī Kārlis I atcēla savu pavalstnieku uzticības zvērestu, tomēr neatcēla sevi no troņa.
1919. gada 3. aprīlī Vācu Austrijas republikas parlaments pieņēma Hābsburgu likumu, izbeidzot Hābsburgu valdīšanu Austrijā, kas bija turpinājusies kopš 1278. gada. 1921. gadā divreiz neveiksmīgi centās ieņemt Ungārijas troni, bet Mikloša Horti pretdarbības dēļ tas neizdevās. Vēlāk caur Šveici devās trimdā uz Madeiru, kur 1922 gadā mira. 2004. gadā Romas katoļu baznīca Kārli I beatificēja.
Brīnumu rats
"Brīnumu rats" (en) ir 2017. gada drāma, kuras režisors un scenārija autors ir Vudijs Allens. Galvenās lomas atveido Džims Beluši, Keita Vinsleta, Džastins Timberleiks un Džūno Templa. Filmas pirmizrāde notika Ņujorkas filmu festivālā.
Filmas sižets notiek 20. gadsimta 50. gados. Karolīna Ranela ierodas pie sava tēva Hamptija un viņa otrās sievas Džinnijas Konijas salā, kur viņa iepazīstas ar glābšanas dienesta darbinieku Mikiju Rubinu. Šī iepazīšanās maina gan Mikija, gan Ranelu dzīves.
Daniels Hants
Biogrāfija
Viņš iepazinās ar Rubenu Vū Liverpūlē 1995. gadā un izveidoja grupu Ladytron ar viņu 1999. gadā kopā ar Miru Arojo un Helēnu Marniju.
2003. gadā viņš izveidoja klubu Liverpūlē "Evol" un vēlāk sadarbojās pilsētā 2005. gadā slavenajā bārā "Korova". Papildus grupai, viņš uzstājas arī kā diskžokejs pa visu pasauli gan solo, gan ar citu grupu biedriem. Viņš dziedāja Ladytron dziesmās "International Dateline" un "Versus".
Viņš ir bijis producents citiem mūziķiem - Kristīnai Agilerai, Marinai Gasolīnai un Niue, un remiksejā Deiva Gāna, Soulwax, Placebo, Simian, Pola Velera un Blondie dziesmas.
Viņš strādāja pie vairākām filmām, tai skaitā "Would You Rather", Saša Greja galvenajā lomā, sadarbībā ar islandiešu draugu Bardi Johansonu. Hants pievienojās grupai Pink Industry kā ģitārists viņu pirmajā koncertā pēc 25 gadu pauzes 2012. gada janvārī Sanpaulu, Brazīlijā.
Hants producēja Ladytron biedres Helēnas Marnijas debija albumu Crystal World, kas tika izlaists 2013. gadā. Viņš pašlaik producē gaidāmo sesto Ladytron albumu un strādā pie citiem nesaistītiem projektiem.
2016. gadā viņš līdzproducēja grupas Lush labumu Blind Spot (EP).
Privatizācija Latvijā
Privatizācija Latvijā norisinājās pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas. Padomju Savienībā, kurā Latvija bija iekļauta, īpašums piederēja valstij. Pēc neatkarības atgūšanas bija nepieciešamība pēc privātīpašuma, lai veiksmīgi īstenotu tirgus ekonomiku (veidotos un attīstītos uzņēmējdarbība un piesaistītu ārvalstu investorus). Pirmo reizi šis jēdziens minēts un parādījies kā politisks uzstādījums Latvijas Tautas frontes 2. kongresa sagatavotajā programmā. Privatizācija Latvijā vērtējama gan pozitīvi (mazo uzņēmumu privatizācija, darbinieku apbalvošana ar akcijām uzņēmumā), gan negatīvi (lielo uzņēmumu privatizācijas process, atlīdzināšanas privātpersonām jautājums). Privatizācijai var izdalīt divus posmus - decentralizētā privatizācija (līdz 1994. gadam) un centralizētā privatizācija (no 1994. gada).
Decentralizētā privatizācija
No 1991. gada līdz 1994. gadam Latvijā norisinājās decentralizēta privatizācija. Šo procesu regulēja 18 dažādi likumi un papildus tiem arī citi pakārtoti tiesiskie akti. Šajā laika posmā notikusī privatizācija valstij finansiālā izteiksmē ir sniegusi maz, privatizācijas fondā ieskaitīti 9,6 miljoni latu. Būtiskākais ieguvums no šī privatizācijas posma ir veiksmīgi darbojošies uzņēmumi, kuru darbība sniedz ieguldījumu valsts tautsaimniecībā (piemēram, A/S Laima, A/S Uzvara, A/S Rīgas vīni, u.c.). Tomēr tiek uzskatīts, ka šis privatizācijas periods Latvijā ir bijis neveiksmīgs - necaurspīdīgs un haotisks. Privatizācijas veidi šajā laikā bija noma ar izpirkuma tiesībām vai pirkšana par brīvi konvertējamu ārvalstu valūtu līdz lata ieviešanai. Līdz 1994. gadam privatizēt varēja tikai tos objektus, kas bija pēc 1940. gada 17. jūnija pilnīgi no jauna uzcelti un tādus objektus, kas līdz tam bija valsts vai pašvaldību īpašumā.
Centralizētā privatizācija
'''Privatizācijas sertifikātu izmantojums 2005. gada 1. novembrī''' Pēc privatizācijas procesa Latvijā 75% iekšzemes kopprodukta veidojas privātajā sektorā, kurā (2005. gada nogalē) tika nodarbināti 74% ekonomiski aktīvo iedzīvotāju. Bez tam, trešdaļa Latvijas iedzīvotāju privatizācijas ceļā ir ieguvuši īpašumu (nekustamo īpašumu, akcijas uzņēmumos).
Dzīvojamais fonds Latvijā (milj. kvadrātmetri)
Marko Materaci
Marko Materaci (it; dzimis ) ir bijušais itāļu futbolists, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.
Futbolista karjeras lielāko daļu aizvadījis dažādos Itālijas klubos, 1998.—1999. gadā spēlējis Anglijas Everton klubā. Laikā no 2001. līdz 2011. gadam spēlēja Internazionale sastāvā, ar ko izcīnījis piecus Itālijas čempiontitulus (2006, 2007, 2008, 2009, 2010), četrus Itālijas kausus (2005, 2006, 2010, 2011), 2010. gadā izcīnījis uzvaru arī UEFA Čempionu līgā.
Pārstāvējis Itālijas izlasi divos FIFA Pasaules kausos (2002, 2006), 2006. gadā arī izcīnīja uzvaru, kā arī divos Eiropas čempionātos (2004, 2008). 2006. gada Pasaules kausā kļuva pazīstams ar Zinedina Zidāna izprovocēšanu uz sarkano kartīti turnīra finālā.
Spēlētāja karjera
Itālija
Trenera karjera
Chennaiyin
Diāna Zagainova
Diāna Zagainova (dzimusi Viļņā) ir Lietuvas vieglatlēte, trīssoļlēcēja. D. Zagainovas 2019. gada 30. jūnijā Francijā uzstādītais personiskais rekords 14,43 m ir arī Lietuvas rekords. 2019. gada Eiropas U23 čempione.
Gjon's Tears
Džons Muharremajs (sq; dzimis Bro), plašāk pazīstams ar pseidonīmu Gjon's Tears, ir šveiciešu—albāņu dziedātājs un dziesmu autors. Pārstāvot Šveici, viņš piedalījās 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē ar dziesmu Tout l’Univers. Finālā viņš ieguva 3. vietu, kas bija labākais Šveices rezultāts kopš 1993. gada konkursa.
Biogrāfija
Dzimis Bro pilsētā, Fribūras kantonā, Šveicē ar albāņu tēvu no Kosovas un māti no Tirānas. 2011. gadā 12 gadu vecumā Džons piedalījās talantu šovā Albanians Got Talent, kur finālā viņš ieguva 3. vietu. Pēc gada viņš piedalījās šovā Die grössten Schweizer Talente, kur tika izslēgts pusfinālā. 2019. gadā viņš piedalījās Francijas The Voice versijā, iekļūstot pusfinālā ar dziedātāja Mika veidoto komandu.
Šveices pārraidītājs SRG SSR paziņoja, ka Džons, pārstāvot Šveici, piedalīsies 2020. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē ar dziesmu Répondez-moi. Tomēr konkurss tika atcelts COVID-19 pandēmijas dēļ. SRG SSR apstiprināja to, ka Džons varēs piedalīties, pārstāvot Šveici, arī 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā. tika izlaista dziesma Tout l’univers, ar kuru viņš piedalījās konkursā. Tāpat kā iepriekšējā gada dziesma, tā kļuva par vienu no favorītiem, lai uzvarētu konkursā. Pusfinālā viņš ieguva 1. vietu ar 291 punktu, kas ļāva kvalificēties finālam, kurā viņš uzvarēja žūrijas balsojumā un kopvērtējumā ieguva 3. vietu ar 432 punktiem aiz Francijas un konkursa uzvarētājiem Itālijas.
Vīnes Svētā Stefana katedrāle
Svētā Stefana katedrāle (de) ir Romas katoļu baznīcas dievnams Vīnē, Austrijā. Mūsdienās viens no Vīnes atpazīstamākajiem objektiem.
Atrodas Stefana laukumā, šī baznīca ir celta romānikas un gotikas stilā divu bijušo baznīcu drupu vietā. Dievnams celts laikā no 1137. līdz 1160. gadam, 1147. gadā daļēji uzceltā baznīca tika iesvētīta par godu svētajam Stefanam. Augstākā torņa, kas tiek saukts par Šteflu (Steffl), celtniecība ilga no 1368. līdz 1433. gadam. Tornis ir 136 m augsts. Baznīca attēlota uz Austrijas 10 centu monētas.
Almāle
Almāle, arī Almale, ir ciems Kuldīgas novada Alsungas pagastā. Izvietojusies pagasta austrumu daļā Kauliņas upes kreisajā krastā pie autoceļa V1285 6 km no pagasta centra Alsungas, 26 km no novada centra Kuldīgas un 176 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Almāles muižas (Almalen, Almahlen) centru. Līdz 1973. gadam, kad tika slēgta šaursliežu dzelzceļa līnija Alsunga—Kuldīga, Almalē atradās pieturas punkts.
Krustknābji
Krustknābji, krustknābju ģints (Loxia) ir žubīšu dzimtas (Fringillidae) ģints, kas apvieno 6 mūsdienās dzīvojošas sugas. Tās mājo ziemeļu puslodes arktiskajā un subarktiskajā ekozonā un ir sastopamas Eirāzijā un Ziemeļamerikā. Izņēmums ir Haiti krustknābis (Loxia megaplaga), kas dzīvo tropu ekozonā Karību reģionā.
Latvijā
Latvijā sastopamas 3 krustknābju ģints sugas: baltsvītru krustknābis (Loxia leucoptera), egļu krustknābis (Loxia curvirostra) un priežu krustknābis (Loxia pytyopsittacus). Latvijā ligzdo egļu krustknābis un priežu krustknābis. Pēdējais no tiem ligzdo ļoti reti un, iespējams, atsevišķos gados neligzdo. Baltsvītru krustknābis ir regulārs ieceļotājs no ziemeļiem rudens invāziju laikā, tomēr skaits nav liels un tas ir atkarīgs no invāzijas stipruma.
Izskats
Visām šīs ģints sugām ir raksturīgs krustveidā salikts knābis, kas arī devis ģintij tās nosaukumu. Apspalvojumam raksturīgs dzimumu dimorfisms. Tēviņa apspalvojums ir košāks kā mātītei un tipiski tas ir vai nu oranžs, vai sarkans, bet mātītei zaļganīgs vai dzeltenīgs. Kopumā šīs ģints sugas ir apmēram zvirbuļa augumā, nedaudz par to lielākas. To ķermeņa lielums ir apmēram 14—20 cm, svars 25—69 g. Nedaudz par citiem masīvāks ir priežu krustknābis, kura lielāko indivīdu ķermeņa garums var būt 20 cm, svars 69 g.
Sistemātikas diskusijas
Ģenētiskajās analīzēs ir noskaidrots, ka krustknābju tuvākie radinieki ir ķeģi (Acanthis), un abām putnu grupām ir bijis kopīgs priekštecis. Ģintis viena no otras nodalījušās pirms apmēram 8 miljoniem gadu Miocēna beigās. Zinātnieki pirms kāda laika piedāvāja apvienot vienā ģintī krustknābjus un dadzīšus (Carduelis). Apvienošanas gadījumā priekšroka būtu zinātniskajam nosaukumam — Loxia. Tomēr zinātnieki kavējās ar šādu apvienošanu, tā kā tas būtu prasījis ļoti lielu daudzumu sugu pārsaukšanu. Lēmuma pieņemšanu kavēja arī pašas krustknābju ģints īpašā knābja evolūcijas unikālitāte, tik atšķirīga no pārējām sugām dadzīšu apakšdzimtā. Mūsdienās zinātnieki ir pieņēmuši lēmumus pretējā virzienā un sadalījuši milzīgo dadzīšu ģinti vairākās mazākās ģintīs.
Krustknābju sugas
Visas krustknābju sugas ir ļoti līdzīgas viena otrai un ir ļoti grūti atšķiramas. Visvieglāk var atšķirt baltsvītru krustknābi. Pārējām atšķirības ir ļoti grūti pamanāmas — nedaudz atšķirīgas galvas formas vai knābja izmērs. Līdz ar to sugu noteikšanas grūtības ir izraisījušas dažādas taksonomijas spekulācijas par tēmu, ka tās nav dažādas sugas. Visvieglāk sugas var atšķirt Ziemeļamerikā, jo tur sastopamas tikai divas sugas — egļu krustknābis un baltsvītru krustknābis, bet visgrūtāk Skotijā, kur sastopamas visas četras Eirāzijā dzīvojošās krustknābju sugas. Viens no vieglākajiem veidiem, kā atšķirt sugas ir apgūstot tēviņu riesta dziesmas.
Arī ģenētiskajos pētījumos zinātnieki līdz šim nav spējuši atrast nekādas nozīmīgas atšķirības starp krustknābju sugām, morfoloģiski atšķirīgo baltsvītru krustknābi ieskaitot. DNS atšķirības starp vienas sugas indivīdiem reizēm ir lielākas kā starp sugām, lai gan sugas savstarpēji nekrustojas. Šis atklājums novedis pie secinājuma, ka katra no sugām, lai arī ir izolēta grupa no citām sugām, ir saglabājusi morfoloģisku plastiku, kas nepieciešama sugas izdzīvošanai apstākļos, kad nav pieejamas iecienīto skujkoku sēklas un ir jābarojas ar jebkādām pieejamām sēklām. Neskatoties uz šo ģenētisko īpatnību, visas sugas ir atzīstamas par atšķirīgām sugām.
Kronis
Kronis (la — ‘vainags’) ir varas simbols, ar dārgakmeņiem greznota galvas rota. Tradicionāli kroni valkā monarhs, piemēram, karalis vai karaliene, tādēļ ar terminu ‘kronis’ apzīmē arī valdību valstī ar monarhiju. Dažāda veida kroņus piešķir arī cita veida nozīmīgām personām, piemēram, skaistuma konkursa uzvarētājām.
Vshova
Vshova, vēsturiski arī Frauštate ir pilsēta Polijas rietumos, Lubušas vojevodistē.
Radusies kā robežcietoksnis Lielpolijas un Silēzijas robežrajonā. 1343. gadā Kazimirs III Lielais pievienoja Vshovu Polijas karalistei. XVI gadsimtā - reformācijas centrs. 1706. gada 3. februārī Lielā Ziemeļu kara laikā pie pilsētas notika Frauštates kauja, kurā zviedru karaspēks sakāva poļu, sakšu un krievu karaspēku. 1793. gada Otrās Polijas dalīšanas rezultātā Vshova iekļāvās Prūsijā. Līdz 1945. gadam atradās Vācijā, bet, pamatojoties uz Jaltas un Potsdamas konferenču lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet vācu iedzīvotāji padzīti. Sociālistiskās Polijas laikā pie pilsētas bija Padomju armijas kara bāze.
XVII gadsimtā pilsētā mācījās vācu dzejnieks Andreass Grifiuss (Andreas Gryphius, 1616 - 1664). Pēc Otrā pasaules kara vietējā skolā mācījās poļu vēsturnieks un politiķis Broņislavs Geremeks (Bronisław Geremek, 1932 - 2008).
Lincoln Financial Field
Lincoln Financial Field ir stadions Filadelfijā, Pensilvānijas štatā, ASV. Tajā savas mājas spēles aizvada NFL komanda Filadelfijas "Eagles".
Stadions tika atklāts 2003. gadā un tajā ir 69 879 skatītāju vietas. Stadionā notiek arī futbola un lakrosa mači.
Stadionā tiks aizvadītas 2026. gada FIFA Pasaules kausa spēles.
Roberts Roba
Roberts Roba (et, dzimis ) ir Igaunijas hokejists, spēlē kreisās malas uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2022. gada Roba pārstāv Somijas hokeja līgas komandu Jiveskiles JYP un pilda komandas kapteiņa funkcijas.
2012. gadā debitējis Somijas hokeja līgas komandas Espo "Blues" rindās. 2016. gadā pievienojies citai Somijas komandai Jiveskiles JYP, kur pavadījis piecas sezonas. 2021. gadā pievienojies KHL komandai Čerepovecas "Severstal", bet vēlāk atgriezies Jiveskilē.
Pārstāv Igaunijas hokeja izlasi kopš 2009. gada un ir tās kapteinis.
Sprūževnieki
Sprūžaunīki (arī Sprūževnieki) ir ciems Kaunatas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 283 km attālumā no Rīgas.
Eiropas Ogļu un tērauda kopiena
Eiropas Ogļu un tērauda kopiena (EOTK; en) bija starptautiska organizācija, kuras mērķis bija Eiropas valstu apvienošana pēc Otrā pasaules kara. Šī ir Eiropas Savienības priekštece. Organizācija tika dibināta ar 1951. gada Parīzes līgumu, ko parakstīja Beļģija, Francija, Rietumvācija, Itālija, Nīderlande un Luksemburga.
Eiropas Ogļu un tērauda kopienas izveidi pirmais ierosināja Francijas ārlietu ministrs Robērs Šūmans kā veidu, kā novērst turpmāko karu starp Franciju un Vāciju. 1957. gadā Eiropas Ogļu un tērauda kopiena apvienojās ar divām līdzīgām kopienām: Eiropas Ekonomikas kopienu un Eiropas Atomenerģijas kopienu. 1967. gadā visas trīs iestādes tika apvienotas Eiropas Ekonomikas kopienā, taču katra saglabāja savu neatkarīgo statusu. 2002. gadā beidzās Parīzes līgums un visus organizācijas resursus un aktivitātes pārņēma Eiropas Savienība.
Eniki
Eniki var būt:
Bedre (mūzikas grupa)
Vēsture
Rīgas synth/punk grupa "Bedre" radās 1987. gadā Annas ielas Tehniskās jaunrades namā. To izveidoja šūšanas pulciņa dalībnieki Jānis Sils (1971—2021), Jurģis Krāsons (1970) un Daniels Zaikins (1970). ANNAS2 pagrabs arī kļuva par grupas galveno bāzes vietu. Trīs gadu laikā (1987—1989) grupa ierakstīja un pašu spēkiem izdeva piecus albumus (divi no tiem — Jāņa Sila solo), atstājot spēcīgu iespaidu uz citām pagrīdes mūzikas grupām. Uz ierakstiem savus un grupas Jumprava sintezatorus Bedrei aizdeva Aigars Grāvers. Daļa Bedres/ Jāņa Sila solo ierakstu tika veikti 1988. gada augustā/septembrī pa naktīm Rīgas Sporta manēžā, izmantojot rokoperas "Lāčplēsis" aparatūru. 1988. gadā grupa nospēlēja sešus koncertus, daļa kuru beidzās ar kautiņiem ar skatītājiem. "Pirmā iespēja tikt uz skatuves bija 17.PTS. Taču turienes vietējais komjaunatnes līderis mūsu tekstus uzskatīja par pārāk radikāliem. [..] Bedres jaunākie plāni ir — tikt pie labiem instrumentiem un spēlēt uz sintezatoriem spīdmetālu." (Jānis Sils intervijā Daigai Mazvērsītei). 1990. gadu sākumā grupas līderis Jānis Sils emigrēja uz ASV, kur dažu gadu laikā veica ierakstus ar skatuves vārdu “U.S.O.C.A.” Jurģis Krāsons turpināja muzicēšanu ar grupām “Ģenerālis Burts” un “Rīgas Viļņi”, vēlāk pievēršoties savai profesijai, kļūstot par atzītu latviešu mākslinieku un animācijas filmu režisoru. 1992. gadā, Silam atrodoties Latvijā, grupa Rīgā deva savu pēdējo koncertu. Uzturoties Latvijā, Sils vairākkārt viesojies Latvijas Radio 6 — Latvijas Universitātes radio NABA raidījumos, t.sk. “Bitīt matos” (2014), “Absolūtais minors” (2021), Naba. “Zibens pa dibenu” (2021).
'Aleponija'
Grupas muzicēšana bija cieši saistīta ar viņu izveidoto iedomāto 'valsti' Aleponiju, vai pat izrietēja no tās. Neskaitot Bedres trīs pamata dalībniekus, Aleponijā bija iesaistīti arī Māris Balodis, Alvils Balodis, Matīss Vegers, Andrejs Barševskis un, protams, Baltā Žurka, kas bija galvenais pielūgsmes objekts un augstākās sakrālās varas iemiesojums. Viena no svarīgākajām devīzēm bija "PO!". "PO uz visu. PO arī uz to, ja uz kaut ko nav PO!" .
Atsauces mūzikā un kultūrā
Grupas Tukšā Muca albums "PO" (1990). Grupas Depo albums "Alepo" (2002 Tornis). Bārs 'Aleponija' (atvērts 2016, E.Birznieka-Upīša 22, Rīga).
Izlases
Dziesmas «Bezjēdzība» un «White» — «Neatkarīgais latviešu roks» (1989 8. VLJK), kasete
Artūrs Šavlovs
Artūrs Leonards Šavlovs (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu fiziķis. Kopā ar Čārlzu Taunsu patentēja lāzeru (1960), veica arī pētījumus supravadītspējas un kodolrezonanses jomās.
Dzīvesgājums
1981. gadā kopā ar Nikolaju Blūmbergenu un Kaju Sīgbānu saņēma Nobela prēmiju fizikā par ieguldījumu lāzerspektroskopijas izstrādē.
Skinpanka frizūra
Par skinpanka frizūru sauc ļoti īsu matu griezumu. Šīs frizūras nēsātāji visvairāk ir starp skinhedu un panku subkultūras pārstāvjiem, tomēr tā ir vienlīdz izplatīta nesubkultūru pārstāvju vidū. Griezums parasti tiek veikts ar matu griežamo mašīnu. Galvas augša ir griezta tāda paša garuma kā galvas sāni. Pārsvarā šādu frizūru veido vīrieši.
Retos gadījumos skinpanka frizūrā, tāpat kā gāzes griezumā, ar skuvekli vai to pašu matu griežamo mašīnu tiek iegrieztas nelielas līnijas, kurās matu garums sasniedz no 0 līdz 1 milimetram, tādējādi veidojot dažādas tekstūras.
Užava (stacija)
Užava ir bijusī dzelzceļa stacija 1996. gadā slēgtajā, 2009. gadā demontētajā dzelzceļa līnijā Liepāja—Ventspils. Stacijas ēka celta pēckara gados. Padomju laika militārajā kartē stacija atzīmēta kā pieturas punkts ar diviem strupceļiem, vēlāk kā stacija. Sākumā stacijā bija divi sliežu ceļi un viena platforma. Vēlāk palika tikai viens sliežu ceļš. Stacija tika iekārtota baltā ķieģeļu mājiņā. Mūsdienās (uz 2013. gada jūniju) namiņš vēl joprojām ir saglabājies, kaut arī tā iekšpuse izdemolēta. Neilgi pēc slēgšanas uz grīdas ēkā mētājās vēl pavēles, dokumenti, daži pat no septiņdesmitajiem gadiem.
Nestors Pitana
Nestors Fabjans Pitana (es; dzimis ) ir Argentīnas futbola tiesnesis.
Ar futbola tiesāšanu sācis nodarboties 2006. gadā. 2007. gada jūnijā debitēja kā tiesnesis Argentīnas Pirmajā divīzijā. 2010. gadā kļuva par FIFA kategorijas tiesnesi.
Pitana ir tiesājis 2012. un 2015. gada Recopa Sudamericana, kā arī pa vienai no finālspēlēm 2013. un 2016. gada Copa Libertadores. Viņš bija tiesnesis četrās 2014. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīra spēlēs. Tiesājis divas 2015. gada Copa América spēles, bijis tiesnesis arī 2017. gada FIFA Konfederāciju kausā.
2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā tiesāja atklāšanas spēli starp Krieviju un Saūda Arābiju. Pitana tika nozīmēts tiesāt arī 2018. gada Pasaules kausa finālu starp Franciju un Horvātiju 15. jūlijā.
Čaunas līcis
Čaunas līcis (ru) ir Austrumsibīrijas jūras līcis tās dienvidaustrumu piekrastē, vistālāk uz dienvidiem izvirzītā jūras daļa. Administratīvi ietilpst Krievijas Čukotkas autonomā apvidus Čaunas rajonā. Ziemeļrietumos līci norobežo Kitikas pussala un Ajonas sala, ziemeļaustrumos — Šelagu rags. Ar jūru līci savieno 30 km platais Sredņijas šaurums ziemeļos un 2—10 km platais un seklais Mazais Čaunas šaurums ziemeļrietumos. Rietumu krasts zems, austrumu — stāvāks. Līcī ietek vairākas nelielas upes, tajā skaitā Čauna, kas devusi līcim nosaukumu. Līča austrumu un dienvidu piekrastē kopš 1974. gada izveidots Čaunas līča dabas liegums migrējošo ūdensputnu aizsardzībai.
Krasti mazapdzīvoti, ziemeļaustrumu piekrastē atrodas nozīmīga jūras osta Peveka un pamestais Valkumejas kalnraču ciemats, dienvidos Čaunas grīvā — Ritkuču ciems un Ustjčaunas polārstacija.
Vilkaiši
Vilkaiši (agrāk Vilkašu muiža) ir apdzīvotā vieta Dobeles novada Augstkalnes pagastā uz austrumiem no Augstkalnes. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2,1 km no pagasta centra Augstkalnes, 29,5 km no novada centra Dobeles un 93,0 km no Rīgas.
Garīgā evolūcija
Garīgā evolūcija ir filozofiska un teoloģiska mācība par cilvēku un kultūras garīgo attīstību, kas notiek līdztekus bioloģiskajai evolūcijai.
Vēsture
Sengrieķu filozofijā garīgās evolūcijas koncepcijai līdzīgas idejas atrodamas Platona un Aristoteļa rakstos, kas tālāk attīstītas Plotīna filozofijā, stipri iespaidojot Augustīna un Akvīnas Toma uzskatus. Arī Renesanses un Apgaismības laikmeta idejas pamatotas ticībā garīgajai attīstībai. Līdzīgus uzskatus par ceļiem gudrības iegūšanai pauduši arī kabalisti Īzaks Aklais (ap 1160-1235), Mozus no Leonas (ap 1250-1305), Moše Kordovero (1522-1570) un Īzaks Luria (1534-1572).
Bille (grāmata)
Bille ir latviešu rakstnieces Vizmas Belševicas autobiogrāfiska triloģija, kas publicēta laikā no 1992. līdz 1999. gadam. Darbs iekļauts Latvijas kultūras kanonā.
Garīgā evolūcija
Vēsture
Jaunākos laikos par cilvēka un cilvēces garīgo attīstību rakstījuši Frīdrihs Šellings (1775-1854), Georgs Hēgelis (1770-1831), Helēna Blavatska (1831-1891), Anrī Bergsons (1859-1941), Rūdolfs Šteiners (1861-1925), Alfrēds Vaitheds (1861-1947), Šrī Aurobindo (1872-1950), Karls Gustavs Jungs (1875-1961),Pjērs Teijārs de Šardēns (1881-1955), Edvards Haskels (1906-1986), Klērs Greivss (Clare W. Graves, 1914-1986), Timotijs Līrijs (1920-1996) un Terenss Makkena (1946-2000). Budistu uzskatus par garīgo evolūciju apkopojis Alberts Lovs (Low, 1928-2016).
Bille (grāmata)
Tapšana
"Bille" sākotnēji tika iecerēta kā autobiogrāfisku stāstu apkopojums, taču kopš zviedru tulkojuma publikācijas tā tiek dēvēta arī par autobiogrāfisku romānu. V. Belševicas dēls Jānis Elsbergs par to stāstījis: "Precizēsim, autobiogrāfiska romāna nav. Ir "Bille", kas ir daļēji autobiogrāfisks stāstu cikls trijās daļās. Par romānu to pirmoreiz mārketinga nolūkos nodēvēja zviedru tulkojuma izdevēji. Tā tāda nekaitīga aplamība."
Garīgā evolūcija
Vēsture
Mūsdienās mācību par garīgo evolūciju jeb integrālo teoriju attīsta Kens Vilbers (1949) un Braiens Svims (Swimme, 1950) ASV, kā arī Viktors Skumins (1948) un Tatjana Mikušina (1958) Krievijā.
Bille (grāmata)
Tapšana
Darbu pie triloģijas pirmās grāmatas Belševica sāka 1988. gadā. Jau 1973. gadā viņa strādāja pie vēsturisku dzejoļu cikla, kura centrā bija varone, ko sauca par Billi, taču vēlāk izvēlējās dot šādu vārdu sava autobiogrāfiskā darba varonei. Belševica pabeidza pirmo daļu laikā, kad Latvija atguva neatkarību un grāmatniecībā bija krīze. Pirmās daļas pirmizdevums iznāca trimdas latviešu apgādā "Mežābele" (Itaka, ASV), un tajā līdzās "Billei" bija arī intervija ar Belševicu un viņas dzejas kopa. Latvijā pirmo daļu publicēja apgāds "Jumava" 1995. gadā, kas kļuva par visas triloģijas izdevēju. Gadu vēlāk sekoja otrā daļa "Bille dzīvo tālāk", kas zviedru tulkojumā izdota ar nosaukumu "Bille un karš", un arī vēlākajos latviešu izdevumos pārņemts šis nosaukums. Triloģijas pēdējā daļa "Billes skaistā jaunība" izdota 1999. gadā. Visas trīs triloģijas grāmatas iznāca vienos vākos 2004. gadā apgādā "Atēna".
Ietekme
2009. gadā Latvijas Nacionālais teātris iestudēja izrādi "Bille" pēc darba motīviem Valda Lūriņa režijā ar Daci Bonāti titullomā, šī izrāde saglabājās teātra repertuārā vairākus gadus.
2014. gadā "Bille" Latvijas televīzijas raidījumā "Lielā lasīšana" kļuva par vienu no lasītāju visatzītākajām grāmatām, iekļūstot "Top 21".
Eiropas Ekonomikas kopiena
Eiropas Ekonomikas kopiena (EEK; en), arī Kopējais tirgus (Common Market), bija starptautiska organizācija, kas tika izveidota ar Romas līgumu 1957. gadā. Viena no Eiropas Savienības priekštecēm.
Eiropas Ekonomikas kopienu dibināja sešas valstis — Beļģija, Francija, Vācija, Itālija, Luksemburga un Nīderlande. Pirmā paplašināšanās bija 1973. gadā, kad pievienojās Dānija, Īrija un Apvienotā Karaliste. 1980. gados kopienai pievienojās Grieķija, Spānija un Portugāle.
Alderi
Alderi ir ciems Ādažu novada Ādažu pagastā, Mazā Baltezera ziemeļaustrumu krastā.
Vēsture
Alderos divdesmitā gadsimta sākumā apmetušies baļķu pludinātāji, kas izmantojuši Gaujas–Daugavas ūdensceļu un ciemā gatavojuši plostus. Šai laikā ciematā bijusi arī Alderu muiža, bet līdz mūsdienām saglabājusies tikai muižas kalpu māja. Kanāls mūsdienās ir valsts nozīmes kultūras piemineklis un tas savieno Gauju ar Mazo Baltezeru. Padomju laikos kanālā bija ierīkota straujūdens slaloma trase.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Tūrisms
Tūrisma objekti Alderos ir 1903. gadā celtās slūžas pie Alderiem, Gaujas–Baltezera kanāls, Alderu zirgu stallis un Utu kalns. Blakus Alderu ciemam atrodas arī Baltezera sūkņu stacija un Rīgas ūdensapgādes muzejs.
Sjarhejs Drozds
Sjarhejs Drozds (be, dzimis ) ir baltkrievu hokejists, centra uzbrucējs. Šobrīd (2019) Drozds spēlē Baltkrievijas Ekstralīgas komāndā Minskas "Junostj". No 2010. līdz 2017 gadam pārstāvēja KHL komandu Minskas Dinamo. Vēl viņš spēlēja komandās Tri-City Americans (2009—2010), Minskas "Keramin" (2008—2009) un Jaroslavļas "Lokomotiv-2" (2005—2009). Drozds ir arī Baltkrievijas hokeja izlases spēlētājs.
Kravas marka
Kravas marka ir riņķa līnija ar ārējo diametru 300 milimetri (12 collas) un ar līnijas platumu 25 milimetri (1 colla), ko šķērso 450 milimetru (18 collas) gara un 25 milimetrus (1 collu) plata horizontāla līnija, kuras augšējā mala šķērso riņķa līnijas centru. Riņķa līnijas centru jāizvieto kuģa vidusdaļā, attālumā, kas ir vienāds ar vasaras brīvsānu augstumu, ko mēra vertikāli no klāja līnijas augšējās malas.
Kopā ar kravas marku izmanto šādas kravas līnijas:
Līnijas, kas norāda kravas līniju ir 230 milimetru (9 collas) garas un 25 milimetrus (1 collu) platas, horizontālas līnijas, kas sniedzas uz kuģa priekšgalu taisnā leņķī no vertikālas 25 milimetrus (1 collu) platas līnijas, kas ir novilkta 540 milimetru (21 collu) attālumā no riņķa centra uz priekšgalu.
Figurka
Figurka ir daļēji izzudis ciems Zilupes novada Lauderu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 2,6 km no pagasta centra Lauderiem, 14 km no novada centra Zilupes un 301,9 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V545 (Lauderi–Vecslabada–Šķaune), Istras upes kreisajā krastā.
Lovate
Lovate (be, ru) ir 530 kilometrus gara Ilmeņa ezera pieteka Baltkrievijā (neliela daļa augštecē), Krievijas Pleskavas apgabalā un Novgordas apgabalā. Lovate ir vēsturiskā ceļa no varjagiem uz grieķiem svarīga sastāvdaļa. No 1950. līdz 1996. gadam upes vārdā sauca Armitsteda ielu Rīgā.
Izteka - no Čisitka purva Baltkrievijas Vitebskas apgabala Haradokas rajonā. Pašā iesākumā tek dienvidu virzienā, bet jau pašā augštecē pagriežas uz ziemeļiem un tek ziemeļu-ziemeļaustrumu virzienā līdz pat ietekai Ilmeņa ezera dienvidu krastā. Lielākās pietekas Lokņa, Kuņja, Redja, Polista. Upes krastos atrodas Veļikije Luki un Holma.
Gāzes griezums
Gāzes griezums ir matu griezums, kurš ir ievērojams ar dažādiem matu garumiem. Gāzes griezums visbiežāk ir vīriešu matu frizūra.
Pēc 2005. gada šāds griezums praktiski neeksistēja, taču daudzām jaunām sievietēm atkal parādījās, ko atnesa ārzemju popkultūra.
Spundžāni
Spundžāni ir ciems Ozolmuižas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 236 km attālumā no Rīgas.
Ozolmuižas pagastā 1991.gadā uzņemta Jāņa Streiča mākslas filma "Cilvēka bērns". Pieminot šo faktu, Spundžānu ciemā izveidota atpūtas vieta - Cylvāka bārna parks.
Tautas Balss (1919)
"Tautas Balss" bija politisks, sabiedrisks un literārs dienas laikraksts latviešu valodā. Laikraksts iznāca Valkā no 1919. gada 22. aprīļa līdz 1919. gada 30. septembrim. "Valka tolaik bija gandrīz vienīgā vieta Latvijā, kur nebija ne vācu, ne lielinieku okupācijas." Kopumā iznāca 129 laikraksta numuri. Pēc Rīgas atbrīvošanas laikraksta izdošana Valkā no izplatīšanas viedokļa kļuva neizdevīga, izdevēji nolēma laikrakstu pievienot laikrakstam "Brīvā Zeme", kas iznāca Rīgā.
Žurnāla atbildīgie redaktori bija:
Ludeks Pahmans
Ludeks Pahmans (cz; dzimis, miris ) bija čehu un vācu šahists, lielmeistars (1954) , šaha problēmista Vladimīra Pahmana brālis.
Sasniegumi šahā
Pahmana starptautiskā debija bija 1943. gada turnīrs Prāgā, kurā uzvarēja pasaules čempions Aļehinu. Laika posmā no 1946. līdz 1966. gadam viņš septiņas reizes uzvarēja Čehoslovākijas šaha čempionātos. , bet 1978. gadā Rietumvācijas čempionātā. Viņš spēlējis sešos starpzonu turnīros, astoņas reizes pārstāvējis Čehoslovākiju (1952—1966) un vienu reizi Rietumvāciju (1976) šaha olimpiādēs. Uzvarējis 15 starptautiskos turnīros. Pahmans ir publicējis ap 80 grāmatas par šaha teoriju piecās valodās.
No 1959. līdz 1967. gadam bijis žurnāla Československý sport redaktors un FIDE oficioza žurnāla FIDE galvenais redaktors (1955—1965).
Politiskā darbība
1945. gadā iestājies Čehoslovākijas Komunistiskajā partijā, bijis esošā režīma piekritējs.
Pēc Prāgas pavasara sākšanās kļuvis par tā piekritēju, un pēc Varšavas līguma valstu karaspēka ievešanas, par režīma nesamierināmu pretinieku. Divreiz arestēts, pusotra gada pavadījis ieslodzījumā, četrreiz pieteicis badastreiku. Kļuvis par katoļticīgo.
1972. gadā emigrējis uz Rietumvāciju, apmeties uz dzīvi Bavārijas pilsētā Pasavā. 1976. gadā viņam atņemta Čehoslovākijas pilsonība. Iestājies Vācijas Kristīgi sociālā apvienībā, aktīvi uzstājies pret komunistisko sistēmu.
Pēc Samta revolūcijas un komunistiskā režīma krišanas atgriezies Čehoslovākijā un vairākus gadus aktīvi piedalījies politiskā dzīvē. 1998. gadā atgriezies Vācijā.
Ukrainas hetmanis
Ukrainas hetmanis (ukraiņu: Гетьман України) vai Visas Ukrainas hetmanis (ukraiņu: Гетьман Всієї України, latīņu: Eius Illustrissimus Dominus Dux Totius Ucrainae) ir bijušais vēsturiskais Ukrainas Valsts valdnieka amats, kas ir līdzvērtīgs valsts vadītājam vai monarham. Pirmais un vienīgais šo amatu ieņēma Pavlo Skoropadskis.
Ņemodlina
Ņemodlina, vēsturiski arī Falkenberga , ir pilsēta Polijas dienvidos, Opoles vojevodistē. Ap 1600. gadu celta manierisma stila pils.
Eiropas Atomenerģijas kopiena
Eiropas Atomenerģijas kopiena (en; saīsinājumā EAEC vai Euratom) ir starptautiska organizācija, kas tika dibināta 1958. gadā. Tā tika izveidota, lai būtu kopīgs energoresursu tirgus un tiktu paaugstināts dzīves līmenis. Tika izveidota ar Euratom līgumu, kas tika parakstīts un stājās spēkā. 1967. gadā tā tika apvienota kopā ar Eiropas Ogļu un tērauda kopienu un Eiropas Ekonomikas kopienu.
Visa dzīvība zaļo
"Visa dzīvība zaļo" (en) ir amerikāņu rakstnieka Kliforda Saimaka 1965. gadā sarakstītais zinātniskās fantastikas romāns, viens no viņa populārākajiem darbiem. Tas stāsta par nelielu pilsētu Viskonsinas štatā, šo pilsētu no ārpasaules nošķīrusi cilvēcei līdz šim nepazīstamu saprātīgu būtņu radīta neredzama barjera.
Ukrainas hetmanis
Vēsture
Šo amatu un titulu 1918. gadā atjaunoja ukraiņu ģenerālis Pavlo Skoropadskis, bijušā Zaporižjas Armijas hetmaņa Ivana Skoropadska pēcnācējs. Ukrainas Centrālās radas sesijā 1918. gada 29. aprīlī tika izsludināts likums par Ukrainas pagaidu valsts iekārtu, kas noteica juridisko pamatu jaunajam amatam. Pavlo Skoropadskis pārveidoja Ukrainu par autokrātisku Ukrainas Valsti Centrālo lielvalstu protektorātā, padzenot no valsts Padomju Krievijas boļševiku spēkus. Viņa pilnvaru laikā, komunistiskā partija pirmo reizi tika aizliegta Ukrainas teritorijā. Pēc Ukrainas direktorijas vadītās sacelšanās, Pavlo Skoropadskis atteicās no troņa, valsts varas nododot Ukrainas Ministru kabinetam un devās trimdā uz Vāciju.
Visa dzīvība zaļo
Sižets
Romāna galvenais varonis ir bankrotējis apdrošināšanas aģents Bredšovs Kārters, kurš dzīvo nelielā pilsētiņā ar nosaukumu Milvila. Pilsēta nokļūst pasaules uzmanības centrā pēc tam, kad to ieskāvusi neredzama barjera, caur kuru nav iespējams izkļūt vienīgi cilvēkiem. Barjeru radījušas ar saprātu apveltītas puķes. Šīs puķes kādreiz bija atradis Bredšova Kārtera tēvs, kas šos augus ar violetajiem ziediem atnesa uz pilsētu, pavairoja un rūpējās par tiem. Taču šīs puķes īstenībā bija atnācēji no citas pasaules, kas atrodas turpat uz Zemes, taču atpaliek laikā no mūsu pasaules par niecīgu sekundes daļu. Kārteram nejauši izdodas nokļūt šajā pasaulē, kuru apdzīvo tikai šīs violetās puķes. Viņš uzzina, ka Puķes spēj pieņemt jebkura uz Zemes esoša auga izskatu. Puķēm nav sliktu nodomu, tās vēlētos sadarboties ar mūsu pasauli, taču Zeme nav gatava šādam kontaktam, un uz Milvilu paredzēts nomest ūdeņraža bumbu. Bredšovs Kārters ar vietējā dzērāja Kleinā Granta palīdzību atrod netriviālu izeju no situācijas.
Publicēšana
Romānu "Visa dzīvība zaļo" pirmoreiz publicēja izdevniecība Doubleday 1965. gadā. Kopš tā laika grāmata izdota vismaz 21 reizi. Latviešu valodā tā izdota 1969. gadā sērijā "Fantastikas pasaulē" (izdevniecība "Zinātne", no angļu valodas tulkojusi Helma Lapiņa).
Apbalvojumi un novērtējums
1966. gadā romāns tika nominēts Nebula Award for Best Novel balvai par labāko romānu.