cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Izraēlas karogs
Izraēlas karogs sazvērestības teorijās
Tāpat pret Izraēlas karogu iebilst daļa ortodoksālo jūdaistu, kuri saskata tajā atiešanu no Dieva un bezdievīgas valsts simbolu, kas novirza ebrejus no īstā ceļa. Reliģiskajos jūdaistu rajonos paceltos karogus nereti nākas īpaši apsargāt no radikāļiem, lai gan vairums ortodoksu noskaņoti samiernieciski.
Izraēlas teritorijas pārvaldītāju karogi
Vairumā gadījumu šai teritorijai nelietoja speciālus karogus, taču krustnešu Jeruzalemes Karalistei XII—XIII gadsimtā bijis savs karogs: viens liels un četri mazāki dzelteni krusti uz balta fona. Līdz pat 1921. gadam šīs karalistes tirdzniecības flotes karogu ar sarkaniem krustiem saglabāja Jeruzalemē reģistrētie kuģi, kas tolaik bija mūsdienu "lētā karoga" analogs, jo bija politiski neitrāls biežo karu laikos un ļāva izvairīties no ostas nodevu maksāšanas Osmaņu impērijā.
1923.—1948. gadā britu valdība lietoja sarkanu karogu ar Lielbritānijas karogu stūrī un baltu apli vidusdaļā, kurā bija rakstīts "Palestīna". Daži dienesti, kā pasts un muita, lietoja šo pašu karogu ar zilu fonu. Neoficiāli Palestīnas ebreji šai laikā lietoja vertikāli pārdalītu zili baltu karogu ar dzeltenu Dāvida zvaigzni centrā, bet arābi horizontālu melni zaļi baltu karogu ar sarkanu trijstūri kreisajā malā.
IPod Nano
iPod Nano ir firmas Apple Inc. pārnēsājams mūzikas atskaņotājs no iPod mūzikas atskaņotāju sērijas. iPod Nano sāka pārdot 2005. gadā kā aizstājēju novecojušajam iPod Mini. Tam ir tāda pati flash atmiņa kā iPod Shuffle, 4 collu QVGA displejs un "click button" tāpat kā Iphone. Kopš tā laišanas tirgū tam ir iznākušas septiņas paaudzes. Septītā (šībrīža) paaudze atbalsta FM radio, video ierakstīšanu, mikrofonu, pedometru un tam arī ir lielāks ekrāns nekā vecākajiem modeļiem.
Voldemārs Fridrihs Gothards
Voldemārs Gothards (, dzimis 1929. gadā Jelgavā) bija VDK apakšpulkvedis, izmeklējis Latvijas nacionālās pretestības darbinieku, tostarp arī Gunāra Astras krimināllietas. Panācis Astras notiesāšanu uz 15 gadiem ieslodzījumā un mantas konfiskāciju.
Strādājis VDK 5. daļā, kas no 1967. līdz 1989. gadam nodarbojās ar cīņu pret "pretpadomju elementiem". Bijis 5. daļas 1. nodaļas priekšnieks. Nodarbojies arī ar latviešu emigrācijas "izstrādi".
1991. gadā, iespējams baidoties no atmaksas par savu darbību, izbraucis uz Krieviju, vēlāk atgriezies Latvijā. Dzīvo Jelgavā.
Bērnība un jaunība
Voldemārs Gothards dzimis Latvijā, Jelgavā amatnieka Viktora Gotharda ģimenē.
Studējis LVU Juridiskajā fakultātē, kurā stājoties viņš rakstīja: "Cīnītāji ir tie, kas ar nesalaužamu spēku un dzelzs izturību vada masas cīņā pret fašismu... Varoņi būs tie, kas ar drošu roku un stingru gribu vedīs Latviju pretī jaunizcelsmei."
Jau studējot universitātē Gothards savervēts darbam čekā, un sācis cīnīties pret tiem latviešiem, kurus uzskatījis par nacionālistiem un fašistiem.
Karjera
Oficiāli darbojies čekā no 1952. gada, taču faktiski sācis kalpot jau 1950. gada jūlijā, būdams Juridiskās fakultātes students.
Cīnījies ar nacionālajiem partizāniem, vēlākajos gados arī ar Latvijas nacionālās pretestības darbiniekiem. Visu savas profesionālās darbības laiku bijis sava darba fanātiķis, bieži pārmetis kolēģiem iecietību un toleranci.
Klements Etlijs
Klements Ričards Etlijs, Pirmais grāfs Etlijs (en; dzimis, miris ) bija Lielbritānijas politiķis. No 1935. līdz 1955. gadam Etlijs bija Leiboristu partijas vadītājs, bet Otrā pasaules kara laikā bija premjerministra Vinstona Čērčila vietnieks. Parlamenta vēlēšanās 1945. gada jūlijā Leiboristu partija sakāva Čērčila vadīto Konservatīvo partiju, Etlijs kļuva par valsts premjerministru un darbojās amatā no 1945. līdz 1951. gadam. Kā Sabiedroto pārstāvis piedalījās Potsdamas konferencē. Etlijs bija pirmais leiboristu premjerministrs Lielbritānijas vēsturē, kurš vadīja valsti visu parlamenta sasaukumu, un pirmais leiborists, kuru atbalstīja parlamenta vairākums.
Politiski Etlijs bija viens no "pēckara konsensa" un kursa uz labklājības valsti izveidotājiem, un lielā mērā balstījās uz keinsisma pamatprincipiem. Tika nacionalizēti svarīgākie smagās rūpniecības (ogļu ieguves un metalurģiskie) un infrastruktūras (elektrības uzņēmumi un dzelzceļš) uzņēmumi. 1951. gadā 20% britu rūpniecības bija valsts īpašumā. Tika radīta sabiedriskā veselības aizsardzības sistēma (National Health Service). Kaut arī konservatīvie iesākumā pretojās šiem jaunievedumiem, tomēr vēlāk visas britu politiskās partijas pamatos akceptēja ekonomisko sistēmu, līdz pat Mārgaritas Tečeres reformām XX gadsimta astoņdesmitajos gados.
Etlijs bija premjers laikā, kad sākās Britu koloniālās impērijas sabrukums un neatkarību ieguva Indija, Pakistāna, Mjanma, Šrilanka, Jordānija un Izraēla.
Triānas Parks
Triānas Parks, starptautiski pazīstami kā Triana Park, ir latviešu poproka un elektroniskās mūzikas grupa. “Triana Park” sastāvā ietilpst Agnese Rakovska (vokāls), Artūrs Strautiņš (ģitāra), Kristaps Ērglis (basģitāra) un Edgars Viļums (bungas). Plašākai sabiedrības daļai grupa ir pazīstama pēc saviem neordinārajiem šoviem Eirovīzijas valsts nacionālajos finālos. Tā ir viena no pēdējā laika ekstravagantākajām grupām. Grupas soliste Agnese Rakovska arī piedalījusies vairākos TV projektos, no kuriem nesenākais bijis "Izklausies Redzēts".
Triana Park pirmsākumi (2008—2009)
Grupu izveidoja Agnese Rakovska (vokāls) ar savu tēvu Aivaru Rakovsku (ģitāra), kas pirms tam ir spēlējis grupā Bastards. Tiem pievienojas Edgars Viļums (bungas) un vēlāk arī Kristaps Ērglis (basģitāra). Plašākai auditorijai grupa sevi pieteica 2008. gada Eirodziesmā konkursā, kurā ar dziesmu — Bye — bye ieguva 4. vietu. Tāpat arī 2009. gada Eirodziesmā ar dziesmu "Call Me Any Time You Need A Problem" tika iegūta 4. vieta.
Pirmais albums "EnterTainment" (2010—2013)
Albuma prezentācijas koncerts notika Spīķeru koncertzālē 2010. gada 11. jūnijā. Albumam tika atlasītas 16 kompozīcijas, no kurām viena dziemsa tapusī arī igauņu valodā "Nakts Tramvajs", kā arī dziesma — veltījums visām māmiņām. Albumā iekļauti arī Triānas Parka pirmie spilgtākie singli "Bye Bye" un "Call me any time you need a problem".
CD dizains veidots sadarbībā ar "Hypnosis group" mākslinieku Kārli Stiģi, katrs albuma vāciņš bija veidots ka galda spēle un kastītē varēja atrast arī spēļu kauliņus.
2010. gada Eirodziesmas finālā grupa ieņēma 6. vietu ar dziesmu "Lullaby For My Dreammate (Diamond Lullaby)". Grupa piedalījās 2011. gada Eirodziesmā ar dziesmu "Upside Down", kurā arī kvalificējās finālam.
EP "Triana Park" (2014—2016)
2015. gadā Norvēģijas galvaspilsētā Oslo norisinājās "The Global Battle of the Bands" (GBOB), kur Triānas Parks iekļūst finālā un iegūst 1. vietu grupu konkursā. Par uzvaru līdzās Triānas Parkam cīnījās arī grupas no Zviedrijas, Dānijas, Lielbritānijas, Austrālijas, Japānas, Vācijas un citām valstīm.
Šajā laika posmā grupa izdod savu pirmo singlu latviešu valodā "Laika dziesmiņa". Izdotā dziesma "Laika dziesmiņa" konkursa Muzikālā banka 2015. gadā ieguva 8. vietu kopvērtējumā.
Grupa dodas savā pirmajā akustiskajā Latvijas koncerttūrē "Acoustic Moon Sessions" kopā ar īpašajiem viesiem Gati Irbi, Ralfu Eilandu, Jāni Aišpuru, Rick Feds un grupas Prāta Vētra taustiņinstrumentālistu Māri Mihelsonu.
"Alive" (2017—2018)
2017. gada Triānas Parks izdeva jauno singlu "Line", ar kuru piedalījās un uzvarēja konkursā "Supernova 2017" un pārstāvēja Latviju 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursu, kas notika Ukrainas galvaspilsētā Kijivā.
“Alive” jaunajā veikumā dzirdamo mūziku radījuši paši grupas dalībnieki - Agnese Rakovska (vokāls), Artūrs Strautiņš (ģitāra), Kristaps Ērglis (basģitāra) un Edgars Viļums (bungas), bet ierakstā piedalījušies arī taustiņinstrumentālisti Toms Mikāls un Matīss Repsis. Producents - Kristaps Ērglis, fragmentāri arī DJ Rudd, skaņu inženieris ir Reinis Kārkliņš, bet skaņu materiāla gala apstrādi veikuši somu speciālisti Julius Mauranen un Svante Forsback. Savukārt, albuma vizualizācijas un animētā vāciņa autors ir Harijs Grundmanis.
RISEBA Arhitektūras un mediju centra “H2O 6” Aisteres zālē notika grupas “Triānas parks” koncerts, kurā tika pirmatskaņots kopdarbs ar grupas “The Sounds Poets” līderi Jāni Aišpuru - dziesma "Stars". Triānas Parks un Jānis Aišpurs - Stars (Video).
Jaunākie sasniegumi (2019 un pašlaik)
Iznāk grupas Triāna Parks pirmais singls no rudenī gaidāmā albuma - dziesma "Tiekas Divatā". Dziesma tapusi sadarbojoties ar Dj Rudd, bet 3D video autors ir mākslinieks Marks Tudisco (Marc Tudisco) no Vācijas. 2019. gada 15. oktobrī, grupa “Triānas parks” nāk klajā ar albumu “11”, kurā iekļautas vienpadsmit dziesmas latviešu valodā. Albums tapis laika posmā no 2018. gada nogales līdz šī gada maijam un ierakstīts studijā “Aleja Records”.
“Savu darbību sākām kā alternatīva roka grupa, un 11 darbības gados ir izmēģināts daudz kas – albuma “11” kontekstā esam nonākuši līdz popmūzikai un mēs mērķtiecīgi attīstām šī žanra kvalitātes! Manuprāt, katra “11" dziesma pati par sevi ir spēcīgs stāsts, un man visas ir vienlīdz mīļas. Mēs godprātīgi turpinām dziesmu “Stars” un “Kā gaisa balonā” uzņemto kursu, un tas brīžiem ir dinamiskāks, te atkal – liriskāks, lai albumā katrs varētu atrast kaut ko sev atbilstošu," saka Agnese Rakovska.
2020. gada 1. februārī "Muzikālās Bankas 2019" finālā "Triānas Parks" kopā ar dziedātāju Intaru Busuli ar dziesmu "Kamēr" kļūst par 2. populārāko dziesmu.
Premonstrieši
Premonstrieši jeb norbertieši ir mūku ordenis, kuru 1120. gadā dibināja Sv. Norberts ar augustīniešu regulu. Ordeņa nosaukums cēlies no ordeņa izcelsmes klostera Praemonstratum, tas ir, Pratum monstratum - "(no debesīm) rādītā pļava", franciski - Premontrē (Prémontré), kurš atrodas Kusī (Coucy) mežā pie Reimsas. Kad 1126. gadā pāvests apstiprināja ordeni, tam bija jau astoņi klosteri. Darbodamies misijas darbā, galvenokārt vendu apgabalos, premonstrieši skaitliski pieauga un izplatījās, viduslaiku beigās tiem bija ap 600 patstāvīgu nometņu 30 iecirkņos.
Premonstriešu ordenis aktīvi iesaistījās arī zemgaļu kristīšanas misijā pēc tam, kad 1228. gada 11. decembrī pāvests Gregorijs IX atļāva Zemgales bīskapam Lambertam no Solrē izraudzīt savam misijas darbam vienu domkungu un vienu laicīgo brāli no katra premonstriešu ordeņa konventa vācu zemēs. Ordeņa pozīcijas Livonijā vēl vairāk nostiprinājās, kad 1229. gadā Magdeburgas domkungs, premonstriešu ordeņa loceklis Nikolajs fon Nauens tika ievēlēts par Rīgas bīskapu. Zemgales bīskapijas kapitulam Mežotnē pāvests piešķīra premonstriešu ordeņa satversmi.
Trīspadsmitā gadsimta beigās premonstriešu stingrā kārtība atslāba. Dažādu reformu mēģinājumu iznākumā 1630. gadā tika izstrādāti jauni statūti, kas pārveidoja ordeņa tradīcijas jezuītu dievbijības un restaurācijas katolicisma garā.
Mūsdienās ordeni pārvalda Premontrē klostera abats un ģenerālkapituls, kas sākumā ik gadus, vēlāk ik pa trim gadiem, un bieži arī vēl retāk sanāca Premontre klosterī. Ordeņa locekļi sadalās kanoniķos, kleriķos, novičos un laju brāļos. Ordeņa locekļu tērps gatavots no baltas vilnas. Sv. Norberts nodibināja arī savā laikā diezgan izplatīto premonstriešu sieviešu ordeni, kas sākotnēji dibināja savas nometnes vīriešu klosteru tuvumā un bija no tiem atkarīgas, vēlāk sāka veidot patstāvīgus sieviešu klosterus. Premonstriešiem ir arī savs terciāriešu ordenis.
Aleksejs Kovaļovs
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Kovaļovs uzsāka 1990. gadā, kad spēlēja Maskavas "Dinamo" vienībā. Tās rindās viņš aizvadīja vēl divas sezonas.
1991. gada NHL draftā viņu, ar kopējo 15. numuru, izvēlēja Ņujorkas "Rangers", kuram Kovaļovs pievienojās 1992.-93. sezonā. 1993.-94. sezonā viņš kopā ar "Rangers" komandu izcīnīja Stenlija kausu. 1994.-95. sezonā Kovaļovs aizvadīja 12 spēles Krievijas Superlīgas klubā Toljati "Lada", bet "Rangers" rindās spēlēja līdz pat 1998. gadam, kad tika aizmainīts uz Pitsburgas "Penguins". 2002.-03. sezonas otrajā pusē Kovaļovs nonāca atpakaļ "Rangers" vienībā, bet 2003.-04. sezonas otrajā pusē tika aizmainīts uz Monreālas "Canadiens". 2004.-05. NHL sezonas lokauta laikā Aleksejs spēlēja Superlīgas klubā Kazaņas "Ak Bars", bet pēc tam atgriezās Monreālā.
2011. gada vasarā Kovaļovs atgriezās Eiropā, pievienojoties KHL kluba Mitišču "Atlant" rindām. 2012.—13. gada sezonu uzbrucējs aizvadīja NHL: Floridas "Panthers" rindās, taču 2013. gada 21. martā paziņoja par profesionālā spēlētāja karjeras beigšanu. Pēc tam gan vēl vienu sezonu viņš nospēlēja Šveices hokeja līgā, taču pēc 2013.—14. gada sezonas patiešām beidza profesionālā karjeru.
Aleksejs ir spēlējis trijās NHL Visu Zvaigžņu spēlēs, kā arī 2005. gada Pasaules čempionātā tika atzīts par turnīra labāko uzbrucēju.
PSRS hokeja izlases rindās Kovaļovs spēlējis 1990. un 1991. gada Eiropas čempionātos junioriem, vienpadsmit spēlēs atzīmējoties ar 12 vārtiem un 6 rezultatīvām piespēlēm. Abos turnīros komanda izcīnīja sudraba medaļas.
NVS hokeja izlases rindās Aleksejs aizvadījis 1991. gada Pasaules čempionātu junioriem, kā arī 1992. gada Olimpiskās spēles, kļūstot par Olimpisko čempionu, kā arī kļūstot par Pasaules čempionu junioriem.
Krievijas hokeja izlases sastāvā Kovaļovs piedalījies trijos Pasaules čempionātos, divās Pasaules kausa izcīņās, kā arī 2002. un 2006. gada Olimpiskajās spēlēs, 2002. gada Olimpiskajās spēlēs izcīnot bronzas medaļu.
Saskaitīšana
Saskaitīšana jeb summēšana ir matemātiska darbība, kas atbilst divu objektu (vienkāršākajā gadījumā skaitļu) apvienošanai. Šo darbību apzīmē ar simbolu "+". Piemēram, izteiksme 3 + 2 nozīmē, ka tiek saskaitīti skaitļi 3 un 2. Skaitļus 3 un 2 šajā izteiksmē sauc par saskaitāmajiem, bet izteiksmes 3 + 2 vērtību sauc par summu. Saskaitīšanas rezultātu pieraksta šādi: 3 + 2 = 5 — apvienojot trīs ābolus un divus ābolus, iegūst piecus ābolus (skatīt ilustrāciju). Skaitīšana ir saskaitīšanas speciāls gadījums, kad atkārtoti tiek pieskaitīts skaitlis 1. Saskaitīšanai pretējā darbība ir atņemšana.
Saskaitīšana ikdienā un matemātikā
Ikdienā saskaitīt var ne tikai ābolus, bet jebkurus citus fiziskus un abstraktus objektus, piemēram, naudu, draugus, balsis, kalorijas, kilogramus, gadus utt. Matemātikā mēdz saskaitīt naturālus skaitļus, negatīvus skaitļus, daļas, reālus skaitļus, vektorus, matricas, kompleksus skaitļus utt.
Parasti saskaitāmie objekti ir vienāda veida, taču tas nav obligāti — saskaitīšanu var veikt arī formāli. Piemēram, x + 1, kur x ir nezināmais, vai 1 + i, kur i ir imaginārā vienība. Šāda veida saskaitīšanu sauc par lineāru kombināciju. Grupu teorijā simbolu "+" mēdz lietot, lai apzīmētu grupas operāciju, kas ir komutatīva (šādas grupas sauc par Ābela grupām).
Matemātikā pieņemts lietot simbolu "Σ" (lielais sigma), lai apzīmētu summu, piemēram, Summas vispārinājums ir integrālis jeb nepārtrauktā summa. Iepriekšējās izteiksmes analogs nepārtrauktās summas gadījumā ir
Saskaitīšanas īpašības
Saskaitīšanai kā binārai operācijai piemīt vairākas svarīgas īpašības, piemēram, No pirmajām divām īpašībām izriet, ka, saskaitot skaitļus galīgā daudzumā, ir vienalga kādā secībā to dara. Taču saskaitot bezgalīgi daudz skaitļus, rezultāts var būt atkarīgs no saskaitīšanas secības, piemēram, 1 − 2 + 3 − 4 + · · ·.
Aksiomātiskā pieeja
Naturālos skaitļus un to saskaitīšanu definē Peano aksiomas, tāpēc, lai formāli saskaitītu divus naturālus skaitļus, ir jāizmanto matemātiskā indukcija. Izmantojot naturālu skaitļu pārus, var konstruēt racionālos skaitļus un aprakstīt to saskaitīšanas likumu: No racionālajiem skaitļiem iegūst reālos skaitļus ar Dedekinda šķēlumu palīdzību. Reālos skaitļus formāli saskaitīt ir ievērojami grūtāk. Visbeidzot, kompleksos skaitļus konstruē kā reālu skaitļu pārus. Ja, izmantojot visas šīs definīcijas, grib pierādīt, ka 2 + 2 = 4, kur skaitlis 2 tiek uztverts kā komplekss skaitlis, formāls pierādījums sastāv 25 933 soļiem.
Vispārīgas bināras operācijas, kas apmierina līdzīgas īpašības, kā saskaitīšana un reizināšana, tiek pētītas abstraktajā algebrā.
Bezgalīgas summas
Matemātikā tiek apskatītas arī bezgalīgas summas, piemēram, 1 − 2 + 3 − 4 + · · ·. Strādājot ar bezgalīgām summām bieži tiek aizmirsts, ka to vērtība var būt atkarīga no saskaitāmo secības. Piemēram, apskatīsim kreisajā pusē redzamo bezgalīgas tabulas fragmentu. Gaišajās rūtiņās esošo skaitļu summu var aprēķināt divos veidos. Vispirms var aprēķināt katrā rindā esošo skaitļu summu un tad šīs summas saskaitīt, taču var arī vispirms aprēķināt katrā kolonnā esošo skaitļu summu un tad tās saskaitīt.
Zinot rindiņās esošo skaitļu summas, var viegli aprēķināt kolonnās esošo skaitļu summas — tās atšķiras tikai ar zīmi (tās ir dotas tabulas pirmajā rindiņā, kas ir tumšā krāsā). Viegli redzēt, ka tās saskaitot iegūst −2.
Iegūtie rezultāti 2 un −2 ir atšķirīgi, tāpēc, ka atšķiras secība, kādā skaitļi tiek saskaitīti.
Psiholoģija
Saskaitīšana ir viena no visvienkāršākajām aritmētiskajām darbībām, tāpēc ikdienā cilvēki to veic galvā. Taču, apgūstot saskaitīšanu un vispār rēķināšanu, parasti tiek izmantoti dažādi uzskatāmi palīglīdzekļi, piemēram, āboli vai (visbiežāk) pirksti, tādējādi no garīgas darbības padarot to par eksperimentālu. Pirkstu lietošana skaitīšanai ir galvenais iemesls, kas varētu izskaidrot to, kāpēc mūsdienās ir pieņemts skaitīt decimālajā skaitīšanas sistēmā.
Bērni vispirms iemācās skaitīt un tikai tad saskaitīt — tas, ka bērns prot skaitīt, nenozīmē, ka bērns izprot skaitļu jēgu un prot ar tiem manipulēt. Apgūstot saskaitīšanu, bērni visbiežāk izmanto "skaitīšanas metodi". Piemēram, lai aprēķinātu, 3 + 2, var skaitīt: četri, pieci, tādējādi iegūstot pareizo atbildi 5.
Vēsture
Vēsturiski skaitīšanai ir lietotas arī citas skaitīšanas sistēmas, piemēram, ar bāzi:
Datorzinātne
Elektronisku shēmu, kas veic saskaitīšanu, sauc par summatoru. Summators ir viena no aritmētiski loģiskās ierīces sastāvdaļām. Aritmētiski loģiskā ierīce izpilda aritmētiskās un loģiskās operācijas un ir viena no centrālā procesora sastāvdaļām.
Datortehnoloģiju izplatības dēļ mūsdienās tiek lietotas skaitīšanas sistēmas, kuru bāze ir skaitļa 2 pakāpe, piemēram, Mūsdienu datori visu informāciju uzglabā un apstrādā binārajā skaitīšanas sistēmā jeb bitos. Visticamāk, ka tā būs arī kvantu datoru darbības pamatā, kuros informācija tiek glabāta kubitos jeb kvantu bitos.
Bioloģija
Zinātnieki ir noskaidrojuši, ka vienkāršākās operācijas, tādas kā 1 + 1, var apgūt zīdaiņi piecu mēnešu vecumā un pat dzīvnieki.
Literatūra
Džordža Orvela romānā "1984" galvenais varonis Vinstons domā par to, vai Partijai būtu taisnība, ja tā paziņotu, ka divi plus divi ir pieci — galu galā, doma par to, ka divi plus divi ir četri, pastāv tikai prātā, bet ja nu Partija prātu var kontrolēt? Pēc šīm pārdomām Vinstons savā dienasgrāmatā ieraksta: Brīvība ir tad, ja var teikt, ka divi plus divi ir četri. Taču romāna beigās pēc spīdzināšanas Vinstons vairs neapšauba to, ka divi plus divi "ir" pieci.
Airtons Senna
Airtons Senna da Silva (pt; — ) bija trīskārtējais Formula 1 pasaules čempions. Viņu šobrīd daudzi uzskata par visu laiku labāko F1 pilotu. Airtons piedzima Sanpaulu, Brazīlijā. Viņam ātri radās interese par braukšanu. Četru gadu vecumā viņš uzsāka braukšanu ar kartingu.
Karjera
Airtons F1 sacīkstēs piedalījās braucot četrās komandās: salīdzinoši vājajā Toleman (1984), nedaudz spēcīgākajā Lotus (1985–1987), dominējošajā McLaren (1988–1993) un ātrajā Williams (1994). Jau Toleman laikos viņš izrādīja fantastisku brauktspēju un vairākas reizes kāpa uz goda pjedestāla. Kad viņš pārcēlās uz Lotus, viņš izcīnīja savu pirmo uzvaru. Savā pēdējā Lotus sezonā viņš izcīnīja trešo vietu. McLaren viņš jau savā pirmajā sezonā izcīnīja titulu, tad vienu sezonu bija otrais, un tad vēl divas reizes izcīnīja titulus. Vēlāk viņš nolēma pārvākties uz Williams un tur spēja nobraukt tikai trīs sacīkstes.
Nāve
1994. gada Sanmarīno Grand Prix jau bija divi cietušie: Rubenšs Barikello (smaga avārija piektdienas treniņbraucienos) un Rolands Racenbergers (izlidoja no trases kādā līkumā un gāja bojā). Senna pats paziņoja: ja viņš to spētu ietekmēt, tad sacīkstē nepiedalītos. 1994. gada 1. maijā, sacīkstes 7. aplī, Tamburello līkumā, Airtons Senna milzīgā ātrumā stūres rata defekta dēļ ietriecās betona sienā un nomira pēc vairākām stundām (viņa smadzenes gāja bojā trieciena brīdī, bet sirds apstājās plkst. 18:37 pēc vietējā laika, iepriekšējās divās reizēs ārsti atjaunoja sirdsdarbību). Viņu nogalināja balstiekārtas stienis, kas ietriecās Sennas smadzenēs. Viņa kombinezona piedurknē tika atrasts Austrijas karogs, ko viņš uzvaras gadījumā būtu vicinājis par godu mirušajam Racenbergeram. Ja Racenbergers būtu miris trasē, sacīkste nenotiktu pēc FIA noteikumiem. Tas izraisīja sazvērestības teorijas, ka Williams un FIA gribēja nogalināt Sennu un ka Racenbergers patiesībā nomira jau trasē. Lai gan ir versija, ka arī Senna nomira jau turpat trasē un viņa nogādāšana slimnnīcā bija bezjēdzīga tā paša iemesla dēļ: ja par Airtona nāvi uzzinātu turpat trasē, sacīkste neturpinātos un FIA ciestu nopietnus materiālos zaudējumus. Sacīkste tika atjaunota, un tajā uzvarēja Mihaels Šūmahers.
F1 rezultāti
Piezīme. Sacīkstes treknrakstā Airtons Senna startēja no pirmās vietas, bet sacīkstēs slīprakstā - uzstādīja ātrāko apļa laiku.
Algebrisks skaitlis
Jebkurš racionāls skaitlis ir algebrisks.
Viktors Tihonovs
Viktors Tihonovs var būt:
Baltkrievija
Baltkrievija (be; ru), oficiāli Baltkrievijas Republika (Рэспубліка Беларусь; Республика Беларусь), ir valsts Austrumeiropā. Baltkrievija robežojas ar Poliju rietumos, Lietuvu ziemeļrietumos, Latviju ziemeļos, Krieviju austrumos un Ukrainu dienvidos. Baltkrievijas galvaspilsēta ir Minska, citas lielākās pilsētas: Hrodna, Vicebska, Bresta, Mahiļova un Homeļa. Trešo daļu no valsts klāj meži. Tās saimniecības spēcīgākie sektori ir lauksaimniecība un rūpniecība. Ir Neatkarīgo Valstu Sadraudzības (NVS) locekle, piedalās arī Austrumu partnerības programmā ar Eiropas Savienības valstīm.
Etimoloģija
Nosaukums "Baltkrievija" ir eksonīms. Tas ir radies tiešas endonīmas tulkošanas rezultātā no nosaukuma Baltā Krievzeme (Белая Русь), kas pirmoreiz parādījās vācu un latīņu viduslaiku rakstītajos avotos. Latīņu valodā šī zeme tika saukta par Alba Ruthenia. 17. gadsimtā Krievijas cari lietoja šo terminu, lai apzīmētu slāvu tautu apdzīvotās teritorijas, kuras bija Polijas—Lietuvas ūnijas sastāvā.
Krievijas Impērijas laikā neilgu laiku pastāvēja Baltkrievijas guberņa (1796—1802), pēc Pirmā pasaules kara Baltkrievijas Tautas Republika (be, 1918) un Baltkrievijas Sociālistiskā Padomju Republika (be, 1919-1922), bet Padomju Savienības laikā Baltkrievijas PSR (ru). Kopš 1991. gada valsts oficiālais nosaukums ir "Baltkrievijas Republika".
Vēsture
Lielāko daļu no mūsdienu Baltkrievijas teritoriju sākotnēji apdzīvoja dažādas baltu ciltis (jātvingi un Dņepras balti), kas kopš 6. gadsimta sajaucās ar austrumslāvu ienācējiem.
No 9. līdz 14. gadsimtam tagadējās Baltkrievijas teritorijā atradās austrumslāvu kņazistes, no kurām politiski ietekmīgāka bija Polackas kņaziste. 12. gadsimtā slāvu un baltu tautu savstarpējās sadarbības rezultātā tika izveidota Lietuvas lielkņaziste ar tās galvaspilsētu Navahradakā. Mongoļu iebrukuma un Vācu un Livonijas ordeņa agresijas draudu ietekmē vairākas slāvu kņazistes pievienojās Lietuvas lielkņazistei. Vēlāk Lietuvas lielkņaziste un Polijas karaliste noslēdza ūniju, izveidojot vienotu Polijas—Lietuvas valsti. 18. gadsimta beigās, pēc Polijas—Lietuvas kopvalsts dalīšanas, tagadējās Baltkrievijas zemes tika pievienotas Krievijas Impērijai.
Pēc Brestļitovskas miera līguma ķeizariskās Vācijas okupētajā teritorijā 1918. gada 25. martā tika izveidota Baltkrievijas Tautas Republika, kas bija vēsturiski pirmais mēģinājums izveidot valsti ar Baltkrievijas vārdu. Kā atbilde uz to bija 1919. gada 1. janvārī Smoļenskā proklamētā Baltkrievijas PSR, kas jau 27. februārī tika pārveidota par īslaicīgi pastāvošo Lietuvas—Baltkrievijas PSR. Tā tika izformēta 25. augustā sakarā ar poļu karaspēka uzbrukumu poļu—padomju kara pirmajā posmā. Pēc kara un Rīgas miera līguma parakstīšanas 1921. gada 18. martā Baltkrievijas teritorija tika sadalīta starp Poliju un Baltkrievijas PSR, kas 1922. gada 28. decembrī bija viena no četrām Padomju Savienības dibinātājvalstīm. No 1924. līdz 1929. gadam Baltkrievijā tika realizēta sociālistiskā industrializācija un lauksaimniecības masu kolektivizācija, kā arī veikta baltkrievošanas politika (belarusizācija). 1933. gadā baltkrievošanas politiku aizstāja rusifikācijas politika. Šajā pašā laikā notika masu represijas pret baltkrievu tautu, it sevišķi baltkrievu inteliģenci. Rezultātā tika nogalināti no 400 līdz 600 tūkstošiem baltkrievu.
Polijas kampaņas laikā 1939. gada septembrī Padomju Savienība okupēja Polijas Republikas austrumu daļas zemes un lielu daļu no tām pievienoja Baltkrievijas PSR, savukārt Viļņu atdodot Lietuvas Republikai.
Otrā pasaules kara laikā Baltkrievijā bija aktīva partizānu kustība. Pēc mūsdienu pētnieku datiem, partizānu rindās karoja ap 1,5 miljonu cilvēku. Tajā pašā laikā daļa baltkrievu, pirmām kārtām inteliģences un bijušās Baltkrievijas Tautas Republikas elites pārstāvji, centās sadarboties ar nacistisko okupācijas valdību, lai tādējādi atgūtu Baltkrievijas neatkarību. Kara rezultātā bojā gājis katrs trešais Baltkrievijas iedzīvotājs, kā arī valsts bija zaudējusi vairāk par pusi sava vēsturiskā mantojuma. Baltkrievija ir viena no valstīm, kuru nopietni skāra 1986. gada Čornobiļas AES katastrofas izraisītais vides piesārņojums ar radioaktīvajiem izotopiem.
tika pieņemta Baltkrievijas PSR Suverenitātes deklarācija, bet Baltkrievija ieguva valstisko neatkarību.
Politika
Baltkrievija ir valsts ar autoritāru vadību, kura ietilpst Neatkarīgo Valstu Sadraudzībā (NVS) un vairākās citās Krievijas vadītās politiskās, ekonomiskās un militārās savienībās.
Kopš 1994. gada jūlija Baltkrievijas prezidents ir Aļaksandrs Lukašenka. Baltkrievijas iedzīvotāju protesti pret vēlēšanu rezultātu viltošanu 2020. gada 9. augusta valsts prezidenta vēlēšanās pārvērtās par masu protestiem pret A. Lukašenkas režīmu, daudzas valstis neatzina vēlēšanas par likumam atbilstošām. Pēc protestu apspiešanas Lukašenka sāka represijas pret saviem pretiniekiem. 2022. gadā no Baltkrievijas teritorijas ar Lukašenkas piekrišanu tika veikts Krievijas ziemeļu grupējuma iebrukums Ukrainā, pēc kā ES nolēma pastiprināt jau esošās sankcijas pret Baltkrieviju.
Ģeogrāfija
Baltkrievijas platība ir 207 600 km². Tā robežojas ar piecām valstīm: ziemeļrietumos ar Latviju, ziemeļaustrumos un austrumos ar Krieviju, dienvidos ar Ukrainu, rietumos ar Poliju un Lietuvu. Baltkrievijai nav izejas pie jūras.
Baltkrievijas reljefs galvenokārt ir veidojies pleistocēna ēras laikā, kas sākās aptuveni pirms 2,6 miljoniem gadu un noslēdzās ar ledus laikmetu aptuveni pirms 11 tūkstošiem gadu. Lielāko daļu no valsts veido zemienes (Centrālais Bjarezinas līdzenums) ar nelieliem pakalniem un augstienēm. Augstākais punkts virs jūras līmeņa ir Dzeržinska kalns (345 m). Vairāk nekā puse no valsts teritorijas atrodas zem 200 metru atzīmes virs jūras līmeņa. Baltkrievijas teritoriju no dienvidrietumiem līdz pat ziemeļaustrumiem šķērso Baltkrievijas grēda. Baltkrievijas galvaspilsēta Minska atrodas tiešā šīs grēdas tuvumā.
Baltkrievijas teritoriju šķērso vairākas lielas upes. Liela daļa no valsts atrodas Dņepras baseinā, kura plūst no ziemeļiem uz dienvidiem Baltkrievijas austrumu pusē. Lielākās Dņepras pietekas Baltkrievijas teritorijā ir Pripete, Bjarezina un Soža. Ziemeļos Baltkrievijai cauri tek Daugava, bet rietumos atrodas Nemunas izteka.
Administratīvais iedalījums
Baltkrievija tiek iedalīta 6 apgabalos (вобласць). Atsevišķi tiek izdalīta galvaspilsēta Minska, kurai ir īpašs statuss. Apgabali sīkāk tiek iedalīti rajonos (раён). Kopā ir 118 rajoni. Vēl sīkāk rajonus iedala pilsētās un ciematos. Kopā ir 102 pilsētas un 108 ciemati.
Demogrāfija
Pēc 1999. gada veiktās tautas skaitīšanas baltkrievi ir 81,2% no visiem valsts iedzīvotājiem. Krievi, no kuriem ļoti daudzi iebrauca Baltkrievijas PSR 1960. gados un 1970. gados, ir otra lielākā tautība (11,4%). Lielākā daļa no pārējiem iedzīvotājiem ir poļi (3,9%) un ukraiņi (2,4%). Pirms Otrā pasaules kara otra lielākā Baltkrievijā dzīvojošā tauta bija ebreji. Genocīda un augstās emigrācijas dēļ pēckara gados ebreju skaits Baltkrievijā ir samazinājies līdz 0,3% no visiem iedzīvotājiem. No pārējām mazākumtautībām lielākās ir armēņi, tatāri, čigāni, lietuvieši un azerbaidžāņi.
Baltkrievijas valsts valodas ir baltkrievu un krievu valoda. Baltkrievu valoda, kas ir galvenais jēdziens tautiskajai identitātei, ir viena no austrumslāvu valodām, kura ir radniecīga krievu un ukraiņu valodai. Baltkrievu valodu pieraksta izmantojot kirilicas alfabētu, taču vēsturiski pastāv arī baltkrievu latīņu alfabēts (baltkrievu: biełaruskaja łacinka). Šajā valodā ir arī daudz aizguvumi no krievu un poļu valodām. Baltkrievu valodas senākā forma (rutēņu valoda) bija viena no Lietuvas lielkņazistes valsts valodām.
Lielākā daļa no baltkrievu ir pareizticīgie. Ievērojama daļa ir arī Romas katoļi (sk. Katoļticība Baltkrievijā) un austrumkatoļi, kuri piedzīvo atdzimšanu pēc gadsimtiem ilgas vajāšanās, ko veica Krievijas Impērijas un Padomju Savienības valdības.
Saimniecība
Kā Padomju Savienības republikai Baltkrievijai bija salīdzinoši labi attīstīta rūpniecības bāze, taču mūsdienās tā ir novecojusi, mazražīga un atkarīga no Krievijas subsīdijām un Krievijas tirgus. Lauksaimniecība lielā mērā ir atkarīga no valsts subsīdijām. Pēc Padomju Savienības sabrukuma 1991. gadā sākās valsts uzņēmumu privatizācija, radās privātīpašumi un aizsākās privātā uzņēmējdarbība, bet 1994. gadā valsts prezidents Lukašenka to apturēja. Aptuveni 80% no rūpniecības uzņēmumiem joprojām ir valsts kontrolē, ārvalstu ieguldījumi faktiski ir izzuduši. Vairākus privatizētos uzņēmumus valsts atguva. Valstij piederošie uzņēmumi veido 70—75% no iekšzemes kopprodukta. Valsts bankas veido 75% no banku sektora.
Baltkrievijas saimniecība 1990. gados saruka, bet 2000. gadu vidū atdzīvojās. Baltkrievija importē jēlnaftu un dabasgāzi no Krievijas par subsidētām, zemākām cenām nekā tirgus cenas, gūstot ieņēmumus no pārstrādāto Krievijas naftas produktu eksporta, pārdodot to jau par tirgus cenām. Krievijai un Baltkrievijai ir bijušas nopietnas domstarpības par piegādāto resursu cenām un daudzumu. Sākot ar 2016. gada sākumu, Krievija pieprasīja, lai Baltkrievija sāktu atdot parādu, kas līdz 2017. gada aprīlim sasniedza $740 miljonus. Baltkrievija 2017. gada aprīlī piekrita apmaksāt savu dabasgāzes parādu un Krievija atjaunoja jēlnaftas plūsmu.
Virtuve
Baltkrievu virtuvi, līdzīgi kā citās reģiona valstīs, veido galvenokārt dārzeņu (kartupeļi, kāposti, bietes) un gaļas (pamatā cūkgaļas) ēdieni un maize. Pārtika parasti tiek lēni vārīta vai sautēta. Baltkrievi parasti ēd vieglas brokastis, bet nākamās divas ēdienreizes ir sātīgas. Vēsturiski rudzu maize bijusi populārāka nekā kviešu, jo Baltkrievijas klimats bija piemērotāks rudzu audzēšanai. Viesmīlības apliecināšanai viesi tradicionāli tiek cienāti ar tā saukto sālsmaizi.
Sports
Baltkrievija piedalījusies olimpiskajās spēlēs kopš 1994. gada ziemas spēlēm, kopā izcīnījusi 96 medaļas (pēc 2018. gada spēlēm). Tās Nacionālo Olimpiskā komiteju kopš 1997. gada vadījis valsts prezidents Aļaksandrs Lukašenka.
Pēc futbola otrs populārākais sporta veids valstī ir hokejs; tam tiek veltīti ievērojami valsts līdzekļi. Nacionālā futbola izlase nekad nav kvalificējusies kādam lielajam turnīram, taču futbola klubs Barisavas BATE ir spēlējis UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā. Baltkrievijas hokeja izlase izcīnīja ceturto vietu 2002. gada ziemas olimpiskās spēlēs Soltleiksitijā, ceturtdaļfinālā pārspējot Zviedriju un regulāri piedalās Pasaules čempionātā augstākajā divīzijā, bieži iekļūstot ceturtdaļfinālā. Baltkrievijas hokejisti ir plaši pārstāvēti Kontinentālā hokeja līgā, īpaši Minskas klubā "Dinamo", daudzi spēlējuši arī Nacionālā hokeja līgā Ziemeļamerikā.
Individuālajos sporta veidos ievērojamus panākumus guvusi biatloniste Darja Domračeva, kura izcīnīja trīs zelta medaļas 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. 2012. gadā Viktorija Azarenka kļuva par pirmo baltkrievu tenisisti, kas uzvarējusi kādā Grand Slam turnīrā vienspēlēs, uzvarot Australian Open. Pēc gada viņa šo panākumu atkārtoja.
2009.—2010. gada Pasaules kauss bobslejā
2009.—2010. gada Pasaules kauss bobslejā bija vairāku sacīkšu bobsleja turnīrs, kurš sākās Pārksitijā un beidzās  Īglsā. Pasaules kausu rīkoja FIBT, kas rīko arī pasaules čempionātu bobslejā, kā arī pasaules kausus un čempionātus skeletonā.
Vīriešu divnieku ieskaitē uzvarēja Ivo Rīegs, bet četrinieku un jauktajā ieskaitēs — Stīvens Holkombs. Sieviešu divnieku ieskaitē uzvarēja Sandra Kiriasis.
Fārins Urlaubs
Fārins Urlaubs (vācu - Farin Urlaub) ir vācu pankroka mūziķis, populārās vācu grupas Die Ärzte (tulk. - Ārsti) dziedātājs un ģitārists. Fārins, īstajā vārdā Jans Feters (Jan Vetter), ir dzimis Berlīnē (VFR) 1963. gada 27. oktobrī. Pseidonīms "Farin Urlaub" ir saīsinājums no "Fahr in Urlaub!", kas tulkojumā nozīmē "Brauc atvaļinājumā!".
Jaunība
Jans Feters bērnībā ir ietekmējies no Bītliem, kuru plates bieži klausījās viņa māte. Ģitārspēli viņš sāka mācīties 9 gadu vecumā, kad sāka apmeklēt nodarbības pie kādas vecākas kundzītes. Arī jauniešu nometnēs viņš bieži spēlēja ģitāru. Ironiski, taču Fārina vēlākais mūzikas skolotājs reiz teica: "Lai arī ko tu vēlāk darītu, nedari neko saistītu ar mūziku!" 16 gadu vecumā Fārins brauca klases ekskursijā uz Londonu, no kuras atgriezās kā panks ar nogrieztiem un izbalinātiem matiem. Pabeidzis skolu, viņš sāka studēt arheoloģiju Brīvajā Berlīnes Universitātē (Freie Universität Berlin), taču nepabeidza studijas, jo izvēlējās pievērsties mūzikas karjerai.
Mūzikas karjera
Savu muzikālo karjeru Fārins sāka 1980. gadā, kad viņš iepazinās ar Dirku Felzenheimeru (Dirk Felsenheimer, vēlāk pazīstams kā Bela B.) un pievienojās viņa grupai Soilent Grün, kuras iepriekšējais ģitārists nevarēja spēlēt, jo kāds bija nozadzis viņa instrumentu. 1982. gadā Fārins ar Dirku un Hansu Rungi (Hans Runge) nodibināja grupu Die Ärzte, taču 6 gadus vēlāk viņš piedāvāja grupas darbību beigt, un to pameta, lai izveidotu alternatīvā roka grupu King Køng. Šīs grupas darbība faktiski izbeidzās 1992. gadā, taču Fārins par grupas izjukšanu paziņoja tikai 1999. gadā. Izjukšanai par iemeslu bija tās zemā popularitāte, kādēļ Fārins nolēma atsākt Die Ärzte darbību 1993. gadā. Paralēli darbībai grupā Die Ärzte viņš 2001. gadā uzsāka arī solokarjeru, izdodot albumu Endlich Urlaub! (tulk. Beidzot atvaļinājums!). Solokarjera un sadarbība ar grupu The Busters izrādījās tik veiksmīga, ka 2002. gadā tika izveidots muzikālais projekts Farin Urlaub Racing Team, kurā bez grupas The Busters piedalās arī vairāki citi mūziķi.
Arsenium
Arsenium (Rumāņu: Arsenium vai Arsenie Todiraş) ir viens no moldāvu grupas O-Zone dalībniekiem. 2006. gadā Arsenium kopā ar Natāliju Gordijenko un rumāņu reperi ConnectR pārstāvēja Moldovu 51. Eirovīzijas dziesmu konkursā Atēnās ar dziesmu "Loca", kas no spāņu valodas nozīmē "trakā".
Gunārs Cilinskis
Biogrāfija
Dzimis 1931. gadā Rīgā veikala īpašnieka Alfrēda Cilinska un viņa sievas Vilhelmīnes, dzimušas Gertneres, ģimenē kā vienīgais bērns. Pēc vecāku šķiršanās kopā ar māti pārcēlās uz Krustpili, tad atpakaļ uz Rīgu. Māte strādāja Ķuzes saldumu fabrikas veikalā par vadītāju, tēvs pazuda Otrā pasaules kara laikā.
Mācījās Ogres meža tehnikumā, ko beidza 1950. gadā. Pēc tam strādāja Tomes - Baldones mežos (1950-1952). 1951. gadā iestājās Latvijas Valsts Konservatorijas Teātra fakultātē. Pēc tās beigšanas 1955. gadā darbojās Drāmas teātrī.
1958. gadā spēlēja Rīgas Kinostudijas filmā "Svešiniece ciemā". No 1975. gada pilnībā pievērsās kino, kopš 1976. gada bija Rīgas Kinostudijas režisors. Kinorežisora debija filmā "Ezera sonāte" (kopā ar Vari Braslu). Bija precējies ar aktrisi Veltu Līni, dēls Aigars Cilinskis (1958-2007).
Miris 1992. gada 25. jūlijā, braucot ar ūdensslēpēm Lielajā Baltezerā. Apglabāts Rīgas Meža kapos.
79. gads
79. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.
Roidsa rags
Roidsa rags ir Rosa salas galējais rietumu punkts. Atklāja britu polārā ekspedīcija Roberta Skota vadībā 1841. gadā un nosauca ekspedīcijas meteorologa leitnanta Čārlza Roidsa (Charles W.R. Royds) vārdā.
1907. - 1909. gadu ekspedīcijas laikā Ernests Šekltons Roidsa ragā izbūvēja ekspedīcijas atbalsta bāzi, kur ekspedīcija pārziemoja 1908. gada ziemu. Būdai un ~300 m² teritorijai ap to ir noteikts speciāli aizsargājamas teritorijas statuss.
Meža silpurene
Meža silpurene (Pulsatilla patens) ir daudzgadīgs gundegu dzimtas lakstaugs.
Raksturojums
Augums neliels, līdz 20 cm. Spēcīgs saknenis. Stumbrs un lapas klātas ar biezu apmatojumu. Apakšējās lapas ar gariem kātiem, trīsstaraini vai piecstaraini dalītas, attīstās pēc ziedēšanas. Lapu virspuse ādaina. Augšējās lapas šķeltas lineārās plūksnās. Ziedi tumši vai gaiši violeti, pa vienam. Zieds attīstās pirms lapām. Iesākumā ziedkāts ir īss, bet vēlāk izstiepjas līdz 20 cm garumam. Ziedi vērsti uz augšu. Zied aprīļa beigās, maija sākumā. Auglis — riekstiņš ar irbuli.
Līdzīga suga ir pļavas silpurene (Pulsatilla pratensis), taču no meža silpurenes tā atšķiras ar lejupvērstiem ziediem un vairākkārt plūksnaini šķeltām apakšējām lapām. Lai gan pļavas un meža silpurenēm nepieciešamie augšanas apstākļi ir līdzīgi un bieži abas sugas sastopamas blakus, pļavas silpurenes ir vēl vairāk gaismas prasīgas nekā meža silpurenes.
Izplatība
Suga izplatīta Eiropā, Vidusāzijā, Sibīrijā, Austrumāzijā un Ziemeļamerikā.
Pirms apmēram 25 miljoniem gadu silpureņu ģints nodalījās no radniecīgajām anemonēm. Meža silpureņu priekšteči auguši mūžzaļajos mežos, taču Pamira-Altaja un Tjanšana kalniem pakāpeniski augot, tā pielāgojusies aukstākiem bezmeža apstākļiem. Pēc tam, turpinoties kalnu augšanai un globālajai atdzišanai, Pulsatilla ģints izplatījusies Tālo Austrumu zālājos, no kuriem vēlāk nonākusi Ziemeļamerikā un Eiropā.
Latvijā
Meža silpurene bija izvēlēta par Gada augu 2005. gadā.
2005. gada 5. martā Latvijas pasts izlaida pastmarkas ar meža silpurenes attēlu.
Meža silpurenes izplatību Latvijā ierobežo gan tas, ka Latvija ir izplatības areāla rietumu robeža, gan arī cilvēka darbība (augu rakšana un plūkšana), taču lielāka ietekme ir pārmērīgais noēnojums, arvien pieaugošais nobiru un blīvais sūnu slānis. Lai arī vietām izmantotā koku gredzenošana veido atvērumus, tā neatrisina sīkkrūmu izplešanos, sūnu slāņa augšanu un augsnes eitrofikāciju, tāpēc tām piemērotāka apsaimniekošanas metode varētu būt kontrolēta mežu dedzināšana, kas ļautu atbrīvoties gan no nobirām, gan sūnu slāņa, gan sīkkrūmiem un pameža.
Kalušina
Kalušina ir pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē uz austrumiem no Miņskas Mazoveckas. Polijas kampaņas laikā 1939. gada 11. un 12. septembrī pie Kalušinas notika kauja, kurā, netipiski kara gaitai, uzvarēja poļu armijas daļas.
Rožu dzimta
Klasifikācija
Rožu dzimta sīkāk dalās trijās apakšdzimtas un 14 tribās:
Klasifikācija līdz 2011. gada Starptautiskajam Botānikas kongresam
Līdz 2011. gada Starptautiskajam Botānikas kongresam rožu dzimta sīkāk dalījās:
Panteru mušmire
Panteru mušmire — indīga sēne. Cepurīte jaunām sēnēm pusapaļa, vecākām izpletusies līdz 10 cm plata, brūna, ar dzeltenīgu vai pelēku nokrāsu, pārklāta baltām, bieži vien koncentriskām plēksnītēm. Kātiņš garāks par cepurītes platumu, balts, ar platu, baltu gredzenu, vecākām sēnēm ar dobumu, pie pamata paresnināts. Starp bumbuļveida paresninājuma augšdaļu un maksti ir brīva, šaura maliņa. Vecākām sēnēm kātiņā dobums. Lapiņas baltas, vecākām sēnēm pelēcīgas. Mīkstums balts, ar nepatīkamu smaku. Aug jūlija beigās, augustā, septembrī, retos, vislabāk jauktu koku mežos.
Eiropā sastopamās panteru mušmires, līdzīgi kā sarkanās mušmires, satur psihoaktīvas vielas: ibotēnskābi un muscimolu, tomēr tās mēdz būt pārāk lielos daudzumos, tāpēc sēne kā enteogēns tiek lietota daudz retāk nekā sarkanā mušmire.
Kurpes
Kurpes ir apavi, kam raksturīga cieta zole ar papēdi un stingrs materiāls apsedz pēdu ne augstāk par potīti. Cilvēku, kas gatavo vai labo kurpes, sauc par kurpnieku. Kurpes tiek izgatavotas pa pāriem, kur viena ir paredzēta labajai kājai, otra — kreisajai kājai. Kurpes parasti velk, ejot sabiedriskās vietās. To funkcijas ir sildīt kājas, nodrošināt higiēnu un mazināt risku iegūt pēdu traumas, piemēram, uzkāpjot uz asiem priekšmetiem.
Sastāvdaļas
Kurpes veido divas galvenās daļas — stingrs materiāls (piemēram, āda), kas aptērpj pēdu, un zole.
Stingrais materiāls parasti ir vairākos slāņos un nereti atsevišķās daļās, kas sašūtas vai salīmētas kopā. Iekšējo slāni sauc par oderējumu. Tālāk seko nākamais slānis — starpslāņu oderējums, bet ārējais slānis ir virsāda. Pie virsādas var būt dažādi apdares elementi, piemēram, kurpju saites, sprādze. Atsevišķs elements kurpes virsējā daļā ir mēlīte.
Zole ir kurpju apakšējā daļa, pie kuras piestiprina apavu virsējo daļu, papēdi un/vai pazoli. Bieži ar terminu zole saprot kurpju apakšējo daļu kopā ar papēdi. Zoles visbiežāk izgatavo no gumijas vai poliuretāna, bet tikpat labi var gatavot arī no citiem materiāliem, piemēram, ādas. Zoles apakšā ir īpašs rievojums, kas samazina kurpju iespējamo slīdēšanu. Šo rievojumu var saskatīt pēdas nospiedumos.
Funkcijas
Kurpju funkcijas ir sildīt kājas, nodrošināt higiēnu un mazināt risku iegūt pēdu traumas, piemēram, uzkāpjot uz asiem priekšmetiem. Vēsturiski kurpes norādīja arī valkātāja sociālo statusu. Daļēji tas saglabājies arī mūsdienās. Pēc tā, cik tīras un koptas ir kurpes, nereti spriež arī par to valkātāju. Dārga zīmola kurpes norāda uz valkātāja turību.
Veidi
Nav vienotas normas attiecībā uz kritērijiem, kā kurpes būtu jāklasificē. Kā piemēru var minēt kurpju iedalīšanu pēc valkāšanas mērķa, tas ir, ikdienas valkāšanai paredzētas kurpes, sporta kurpes, deju kurpes, lielāku attālumu veikšanai paredzētas kurpes un tamlīdzīgi. Tikpat labi kurpes var iedalīt pēc to izgatavošanas veida, tas ir, šūtās kurpes, līmētās kurpes un koka kurpes. Vēl var minēt kurpju iedalījumu pēc to noslēgšanas veida, tas ir, kurpes ar kurpju saitēm, kurpes ar rāvējslēdzēju, kurpes ar lipekļiem un tā tālāk. Visbeidzot kurpju iedalījums pēc lietotāja, tas ir, vīriešu kurpes, sieviešu kurpes un bērnu kurpes.
Hožele
Hožele (pl) ir pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē uz ziemeļiem no Pšasnišas.
Ringo Stārs
Sers Ričards Stārkijs (Sir Richard Starkey; dzimis ), vairāk pazīstams kā Ringo Stārs (Ringo Starr), ir britu bundzinieks, kurš savulaik spēlēja grupā The Beatles.
Pirms bītliem
Dzimis un audzis Liverpūlē. Viņš bija slimīgs bērns, ilgā ārstēšanās slimnīcā iekavēja mācīšanos, un 13 gadu vecumā viņš pameta skolu. Visā turpmākajā dzīvē viņam bija uztura alerģija. 1950. gados viņš pievienojās grupai Rory Storm and the Raving Texans, kura vēlāk nomainīja nosaukumu uz Rory Storm and The Hurricanes. Viņš ieguva palamu "Ringo" (Gredzenainais), jo valkāja daudz gredzenu. Viņš arī saīsināja savu uzvārdu uz "Starr" (Zvaigzne) lai visi varētu teikt, ka viņš spēlēja "zvaigžņaini". 1962. gada augustā viņam piedāvāja pievienoties grupai The Beatles.
Viņš bija vecākais un īsākais bītls, kā arī pēdējais, kurš pievienojās grupai. Viņam bija dota iesauka "smieklīgais" (citiem bītliem — "gudrais", "klusais" un "piemīlīgais").
The Beatles
Līdz pat grupas izjukšanai 1970. gadā Ringo bija grupas bundzinieks. Viņš arī dziedāja — vispopulārākā viņa dziedātā dziesma bija "Yellow Submarine". Viņš uzrakstīja un arī dziedāja divas bītlu dziesmas — Octopus's Garden un Taking A Trip To Carolina, kas gan netika iekļauta nevienā albumā. Ir arī citas dziesmas, kuru sacerēšanā piedalījies viņš daļēji.
Solokarjera
1989. gadā Ringo izveidoja savu grupu Ringo Starr and his All-Starr Band, kuras sastāvs katru gadu mainās. Tajā ir bijis arī viņa dēls Zaks Stārkijs, un tādas zvaigznes kā Billijs Prestons, Dr. Džons un Šeila E. 2002. gadā viņš piedalījās Džordža Harisona piemiņas koncertā. Piedalījās arī Pols Makartnijs, Ēriks Kleptons un Dani Harisons.
.ad
.ad ir arī vārda "advertisement" ("reklāma" angliski) abreviatūra, tādēļ šis domēns tiek reizēm izmantots domēnu vārdu spēlēs reklāmas aģentūru mājas lapām.
Čārlzs Raits Milss
Čārlzs Raits Milss (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu sociologs. Viņš pētījis varas un sabiedrības struktūras un nonācis pie uzskata, ka vara pieder nelielai centralizētai elitei, kas rīkojas pretēji sabiedrības interesēm.
Kambala
Kambala ir latviešu cilmes uzvārds, kas cēlies no apvidvārda „kambala” ar nozīmi 'akmeņplekste'. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Wikibooks
Wikibooks (agrāk saukts par Wikimedia Free Textbook Project un Wikimedia-Textbooks) ir viens no Wikimedia Foundation projektiem, kas ir balstīts uz wiki programmatūru. Šajā projektā tiek apkopotas dažādas grāmatas, ko var labot ikviens. Projekts izveidots 2004. gadā. Sākotnēji projekts tika izveidots angļu valodā, bet ar laiku parādījās projekta versijas arī citās valodās.
Atšķirībā no Wikisource, šeit kopīgi tiek radītas jaunas pamācības.
Šāds projekts tika izveidots arī latviešu valodā, taču pašlaik tas ir slēgts neaktivitātes dēļ.
Salacas pagasts
Salacas pagasts bija viena no pašvaldībām Vidzemes ziemeļrietumos, Rīgas līča krastā, tagadējā Salacgrīvas novada teritorijā. Ietilpis Valmieras un Limbažu apriņķos un Alojas un Limbažu rajonos. Pagasta valde atradās 4 km uz austrumiem no Salacgrīvas tagadējā Vecsalacā.
Vēsture
Vecsalacas pagasts dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1918. gadā, sadalot Vecsalacas pagastu, izveidoja Salacas un Svētciema pagastus. 1935. gadā Valmieras apriņķa Salacas pagasta platība bija 165,5 km² un tajā dzīvoja 2418 iedzīvotāji. Salacas pagastā darbojās 2 pamatskolas - Ausekļu 1. pakāpes un Korģenes sešgadīgā skola, kurās strādāja 7 skolotāji un mācījās 231 skolēns, bija pagasta aizsargu nodaļa, Vecsalacas bibliotēkas biedrība, Korģenes savstarpējā apdrošināšanas biedrība, Korģenes piensaimnieku sabiedrība. 1937. gadā Salacas pagastā bija 2520 iedzīvotāju, 129 vecsaimniecības un 145 jaunsaimniecības, 66 sīksaimniecības. 1937. gadā lauksaimniecisko zemju raksturojums bija nelabvēlīgs, jo teritorijā bija divi lauksaimniecībai nelabvēlīgi zemju tipi – smilts un sīksts, ūdeni gausi caurlaidošs māls. Galvenos ienākumus deva lopkopība. Iedzīvotāji nodarbojās ar zveju gan jūrā, gan upē, kā arī ar valsts mežu izstrādāšanu ziemā un koku pludināšanu pavasaros.
1945. gada 10. septembrī pagastā izveidoja Korģenes, Salacas un Zonepes ciema padomes. 1947. gada 16. oktobrī pagastu iekļāva jaunizveidotajā Limbažu apriņķī. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Alojas rajonā.