cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Liepu Sala
Liepu Sala (arī Līpu sola, Liposoļci) ir ciems Ciblas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojies pagasta austrumos Zilupes krastā 10 km no pagasta centra Līdumniekiem, 26 km no novada centra Blontiem un 293 km no Rīgas. Ciemā ietilpst 1 (2012) adrešu vienība (māja).
Serāls
Serāls, arī serajs (, cēlies no ) bija slēgta turku dzīvojamo ēku vai telpu teritorija, kurā dzīvoja harēma locekļi. Turku valodā par saray sauc pili vai noteiktu slēgtu apdzīvotu vietu.
Parasti literatūrā par serālu sauc tieši Osmaņu impērijas sultānu rezidenci Topkapi pili Stambulā. Dažkārt tā var būt nosaukta arī kāda cita turku galma pils (katram princim bija sava pils) vai ēkas ap šādu pili.
Saules stabs
Saules stabs ir atmosfēras parādība, kas izpaužas, kā vertikāls gaismas stabs, kurš stiepjas no horizonta uz augšu saules lēkta un rieta laikā. To izraisa sešstūrveidīgi plakani vai stabveidīgi ledus kristāliņi ar gandrīz horizontālām paralēlām virsmām. Gaisā esošie ledus kristāliņi izraisa Saules stabu tad, ja tā atrodas 6 - 20° virs horizonta. Gaismas stabi veidojas arī ap Mēnesi, lieliem ugunskuriem u.c. spilgtas gaismas objektiem.
Labākais aktieris (Lielais Kristaps)
Labākais aktrieris, jeb labākais aktieris galvenajā lomā ir balva, kas tiek piešķirta Latvijas Nacionālajā filmu festivālā "Lielais Kristaps". Balva tiek pasniegta kopš 1986. gada, kad to saņēma aktieris Juris Žagars par lomu filmā "Dubultnieks".
Enduro
Enduro (en no la — 'izturēt') ir motosporta disciplīna, kas norisinās pa dažāda seguma ceļiem un bezceļiem braucot pa iepriekš iezīmētu trasi. Sacensības mēdz būt daudzdienu. Papildus pamatsacīkstēm ir iekļautas arī nelielas ātrās papildsacensības. Enduro sacensību pamattips un Pasaules čempionāta sacensību formāts ir vairāku stadiju brauciens uz laiku.
Enduro sprints
Enduro sprints atšķirībā no klasiskā enduro norisinās vienu dienu noslēgtā marķētā trasē un netiek izmantoti koplietošanas ceļi. Piedalīties var gan ar enduro, gan krosa motocikliem. Enduro sprinta sacensības notiek vairākos vienas dienas posmos. Posmu skaits katru gadu var būt atšķirīgs, taču nepārsniedzot maksimālo posmu skaitu – 5. Šo sacensību mērķis ir pārbaudīt motociklu un kvadriciklu sagatavotību un braucēju meistarību atbilstoši sacensību noteikumiem.
Enduro sprinta sacensības Latvijā pirmo reizi norisinājās 2012. gadā. Enduro komisija norādīja uz sekmīgu sacensību attīstību Latvijā un solīja veicināt plašāku Baltijas jūras valstu sportistu dalību tajās.
Makovas apriņķis
Makovas apriņķis ir apriņķis Polijā, Mazovijas vojevodistes ziemeļdaļā. Robežojas ar Mazovijas vojevodistes Ostrolenkas, Viškovas, Cehanovas un Pšasnišas apriņķi.
Vārtsarga laukums (hokejs)
Vārtsarga laukums ir hokeja laukuma daļa, kas atrodas pie abu komandu vārtiem, un tajā drīkst atrasties tikai vārtsargs un vārtsarga komandas biedri. Ja pretinieks gūst vārtus atrodoties pretinieku vārtsarga laukumā, vārti parasti netiek ieskaitīti. Šis laukums ir iezīmēts zilā krāsā un tā robežas iezīmētas ar sarkanu līniju.
1978. gada laikapstākļi Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1978. gada laikapstākļi Latvijā.''' 1978/1979. gada ziema bija visaukstākā 1970. gados un viena no aukstākajām 20. gadsimtā.
Marts
Tērandē (Ventspils rajons) tika reģistrēts līdz šim vislielākais marta mēneša nokrišņu daudzums — 154 mm.
Augusts
Daudzviet Latvijā nokrišņiem bagātākais augusts. Šajā gadā līdz šim vislielākais augusta mēneša nokrišņu daudzums ir reģistrēts Latvijas vidienē — 291 mm (Rīgas centrā) un Latvijas austrumu daļā — 314 mm (Limbažos).
Novembris
Līdzās 1928. gadam, vissiltākais novembris. Mēneša vidējā gaisa temperatūra bija no +3, +5 grādiem Valsts austrumu daļā līdz +6, +7 grādiem Baltijas jūras piekrastē.
Decembris
1978. gada decembris bija ļoti auksts, ar nelielu sniega daudzumu un vējains. Republikas rietumu rajonos gaisa temperatūra bija par 6, bet austrumu rajonos līdz 10 grādiem zemāka par daudzos gados novēroto. 1978. gada 31. decembrī termometri Rīgā rādīja mīnus 32 grādus. Pilsētā tas bija absolūtais temperatūras minimums decembrī. Absolūtais maksimums (+11,5 grādi) republikas galvaspilsētā tika reģistrēts 1953. gada 5. decembrī.
Gaisa temperatūras Latvijā
Mēneša minimālā un maksimālā gaisa temperatūras sešās Latvijas meteoroloģiskajās novērošanas stacijās.
Laikapstākļu statistika Rīgā
Gaisa temperatūras absolūtais mēneša minimums, maksimums (°C) un mēneša vidējā temperatūra, kā arī tās novirze no ilggadējās novērojumu normas. Mēneša nokrišņu summa (mm), nokrišņu summa pa dekādēm un vienas diennakts nokrišņu maksimums.
Dati no Starptautiskās lidostas "Rīga" meteoroloģiskās novērojumu stacijas.
Kopumā gada laikā Rīgā tika novērots šādas atmosfēras parādības:
Gaisa temperatūras fakti Rīgā
Dienas zemākā gaisa temperatūra un nakts augstākā gaisa temperatūra Rīgā. Dati no Starptautiskās lidostas "Rīga" meteoroloģiskās novērojumu stacijas.
Zemākā gaisa temperatūra dienā:
Augstākā gaisa temperatūra naktī:
Žuromina
Žuromina (pl) - pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē.
Benetton Formula
Benetton Formula bija Formula 1 autosacīkšu komanda, kura piedalījās no. līdz. gadam.
Vēsture
Benetton bija Benetton Group īpašums līdz 2000. gadam, kad to iegādājās Renault. Sākotnēji Benetton apģērbu reklāma bija reklāma uz Tyrrell formulām. gadā, nākamos divus gadus Alfa Romeo un visbeidzot Toleman. gadā. Pēc šīs sezonas gan Toleman, gan Spirit tika pārdotas Benetton, lai viņi varētu izveidot savu komandu.
Pirmie gadi (1986-1990)
Pirmajā sezonā zaļās formulas vadīja Teo Fabi un Gerhards Bergers. Bergeram pat izdevās izcīnīt vienu uzvaru. Pēc šīs sezonas komanda nomainīja BMW dzinējus pret Ford. Bergera vietā stājās Tjerī Butsēns. Viņi savāca nedaudz vairāk punktus, tomēr Benetton pilots tosezon ne reizi nestājās uz goda pjedestāla augstākā pakāpiena. Pēc sezonas Fabi tika noaminīts ar Alesandro Nannīni. Sezona izvērtās ļoti veiksmīga, kopvērtējumā Benetton atpalika vienīgi no neuzvaramajiem McLaren un spēcīgajiem Ferrari. Pēc gada Butsēna vietu aizņēma Džonijs Herberts (sezonas sākumā) un Emanuele Pirro (sezonas beigās). Tosezon Nannīni izcīnīja otro uzvaru Benetton komandai. . gadā komandā palika Nannīni, bet par otru pilotu kļuva eksčempions Nelsons Pikē. Nanīni nedēļu pēc, kas bija trešā sacīkste no beigām, piedzīvoja helikoptera avāriju un zaudēja dažus labās rokas pirkstus. Ievainojums beidza viņa sezonu, tāpēc uz pēdējām divām sacīkstēm viņš tika aizvietots ar Robertu Morenu. Pikē uzvarēja abās šajās sacīkstēs.
Šūmahera ēra (1991-1995)
. gadā komanda paturēja gan Pikē, gan Morenu. Neskaitot Pikē uzvaru, nekas īpašs nenotika. Jordan sastāvā debitēja vācietis Mihaels Šūmahers. Viņš no sacīkstes izstājās nesasniedzot pirmo līkumu, tomēr kvalifikācijas rezultāts iespaidoja Benetton vadību. Viņi nolīga Šūmaheru, un, viņiem pašiem to nezinot, komandā sākās jauna ēra. . gadā komandas sastāvā vairs nebija Nelsons Pikē, jo viņš beidza savu karjeru. Par Šūmahera komandas biedru kļuva Martins Brandls. Lai gan tika izcīnīta tikai viena uzvara (kuru sagādāja Mihaels Šūmahers), konstruktoru kausā komanda bija trešā, tikai par astoņiem punktiem atpaliekot no spēcīgajiem McLaren (pirmie bija dominējošie Williams). . gadā Šūmahers atkal izcīnīja vienu uzvaru un Benetton bija trešie. . gadā Brandls tika nomainīts ar Josu Verstapenu. Otrie piloti sezonas gaitā bija arī Jirki Jervilehto un Džonijs Herberts. Šūmahers jau no paša sākuma cīnījās ar Williams pilotiem - sākumā ar Airtonu Sennu, vēlāk ar Deimonu Hillu. Vācietim četrās sacīkstēs netika skaitīts rezultāts, jo viņš piedzīvoja divas diskvalifikācijas un vēlāk arī aizliegumu piedalīties divās sacīkstēs. Sezonas pēdējā sacīkstē viņš izraisīja strīdīgu incidentu, kura rezultātā pats izstājās turpat, bet Hills aizbrauca līdz boksiem un sacīksti beidza tur. Ja Williams būtu sūdzējušies par šo avāriju, iespējams, Šūmaheram tituls tiktu atņemts. Tomēr pēc Patrika Heda vārdiem, viņi to nedarīja, jo nedomāja, ka tā būtu pareizi. Tosezon līdz galam nenoskaidrotos apstākļos sacīkstē nomira Airtons Senna. . gadā uz zilajām Benetton formulām bija uzlīmēti numuri 1 un 2, kuri bija attiecīgi uz Mihaela Šūmahera un Džonija Herberta spēkratiem. Lai gan sezonas sākums nebija tik pārliecinošs kā pirms gada, Šūmahers par čempionu kļuva ar milzīgu punktu pārsvaru. Herberts izcīnīja divas uzvaras. Sezonas beigās tika paziņots, ka Šūmahers un daudzi Benetton panākumu kalēji dodas uz Ferrari.
Noriets (1996-2000)
Tā kā Ferrari sākās masīva restrukturizācija, bez darba palika iepriekšējie tās piloti Žans Alezī un Gerhards Bergers. Abi sezonu nobrauca diezgan atzīstami, lai gan uz Šūmahera panākumu fona tas izskatījās pabāli. Pēc gada komanda paturēja abus pilotus, tomēr bija Bergers sezonas vidū tika savainots, tāpēc aizvietots ar Aleksandru Vurcu uz trim sacīkstēm. Vurcs pierādīja savu talantu, tomēr viņam jau pēc trim sacīkstēm nācās atbrīvot vietu tautietim Bergeram. Viņš spīdoši nobrauca Vācijas GP, turklāt ne tikai uzvarēja, bet arī izcīnīja pirmo starta vietu un nobrauca ātrāko apli. Bergers sezonas beigās beidza savu karjeru, bet Alezī mainīja komandu, tāpēc par komandas pilotiem kļuva Aleksandrs Vurcs un Džankarlo Fizikella. Tādā sastāvā komanda palika līdz pat. gadam, ieskaitot. Fizikella izcīnīja vienu "pole-position" un sešus goda pjedestālus, bet Vurcs ne reizi nebija starp trim labākajiem.
Komandas pārdošana un pēdējā sezona (2001)
2000. gadā tika paziņots, ka ilggadējais partneris un dzinēju piegādātājs Renault nopērk Benetton un no. gada brauks ar nosaukumu Renault F1. . gadā Vurcs tika nomainīts ar Džensonu Batonu, tomēr komanda nespēja sasniegt augstvērtīgus rezultātus. Labākā sacīkste bija, kad Džankarlo Fizikella izcīnīja trešo vietu. Tie bija arī komandas pēdējie punkti.
Lineja
Lineja ir izzudusi apdzīvotā vieta Ciblas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļrietumos pie Līdumnieku—Plaudišu ceļa Ludzas labajā krastā 6 km no pagasta centra Līdumniekiem, 12 km no novada centra Blontiem un 286 km no Rīgas. Ciemā neietilpst neviena (2012) adrešu vienība (māja).
Francijas basketbola izlase
Francijas basketbola izlase ir komanda, kas pārstāv Franciju tādās starptautiskās basketbola sacensībās kā Olimpiskās spēles, Pasaules čempionāts un Eiropas čempionāts.
Izlases lielākais panākums ir sudrabs 1948. un 2000. kā arī 2020. gada Olimpiskajās spēlēs.
Pašlaik (2022. gada novembris) Francijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 5. vietu.
Bobslejs 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
2010. gada Olimpisko spēļu sacīkstes bobslejā norisināsies no līdz, Vistleras olimpiskajā bobsleja trasē. Kopumā tiks sadalīti 3 medaļu komplekti.
Medaļu ieguvēji
=== Vīrieši ===
Programma
Sākuma,beigu laiki doti pēc Latvijas laika
‡ -sacīkstes beigsies naktī, kad Latvijā jau būs iestājusies nākamā diena
2009. gada 19. jūlija negaiss Latvijā
'''2009. gada 19. jūlija negaiss Latvijā''' bija viens no spēcīgākajiem negaisiem Latvijā 2009. gadā, kuru izraisīja ciklona aukstā atmosfēras fronte, kas virzījās pāri Latvijas teritorijai ZZA virzienā, vidēji stipras zibeņošanas, stipru lietusgāžu un vētras spēka vēja brāzmu pavadībā. Šī bija spēcīgākā lietusgāze 2009. gada vasarā, atsaucoties uz Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas aģentūras informāciju, vēstīja ziņu aģentūra BNS, turklāt šajā dienā tika fiksēta arī augstākā gaisa temperatūra, kura tika sasniegta Jelgavā +30,7 °C.
Notikumu hronoloģija
2009. gada 19. jūlija diena sākās ļoti silta. Iepriekšējā naktī gaisa temperatūra vidēji Latvijā bija ap +18 grādiem. Pirms aukstās atmosfēras frontes daudzviet Latvijā bija ļoti karsts un sutīgs laiks, ar gaisa temperatūrām tuvu +30 grādiem, tomēr bija diezgan vējains. Visaugstākā gaisa temperatūra starp meteoroloģiskajām novērojumu stacijām tika fiksēta Jelgavā +30,7 °C un Rīgā +30,4 °C.
Jau naktī ciklons, kurš pietuvojās Kurzemes piekrastei, atnesa ļoti spēcīgas lietusgāzes Kurzemes piekrastei un pirmie spēcīgie nokrišņi Liepāju un Kurzemes dienvidu piekrasti sasniedza jau 18. jūlijā, plkst. 23:00. Tas virzījās Z viezienā un atnesa stipru lietu visai Kurzemes piekrastei, arī Ventspilī, kur ducināja pērkons un bieži un stipri lija. Naktī Liepājā nolija 42 mm, bet Pāvilostā 25 mm nokrišņu. Ap plkst. 6 no rīta Latvija no dienvidiem pietuvojās mērena un neregulāra nokrišņu zona, kura stiepās pāri visai Lietuvas ziemeļu teritorijai. Šī nokrišņu zona atnesa stipru lietu atsevišķās vietās visā Kurzemē, īpaši Kurzemes D daļai, kā arī pašai Baltijas jūras piekrastei un Rīgas jūras līča R piekrastei. Rīgu nokrišņu zona sasniedza ap 10 no rīta, bet tā jau bija zaudējusi spēku, tādēļ Rīgā un tās apkārtnē tika novērots tikai mērens un īslaicīgs lietus. Vēl šī nokrišņu zona lietu atnesa Zemgales DA daļā. Laika posmā no 13:00 līdz 17:00 tā izraisīja īslaicīgas lietusgāzes un mērenu negaisu daudzviet Latgalē.
Tomēr saulei austot, pārsvarā Latvijas teritorijā debesis bija noskaidrojušās un gaiss strauji sāka iesilt un veidoties labvēlīga situācija spēcīgu negaisu attīstībai aukstās atmosfēras frontes priekšpusē.
Otrā, spēcīgā nokrišņu zona vispirms sasniedza Kurzemes dienvidu rajonus, kur ap plkst. 13:00, Liepājā nolija ļoti spēcīga lietusgāze, appludinot daudzas pilsētas ielas. Turpinot strauji attīstīties, nokrišņu zona virzījās ZZA virzienā un ap plkst. 17:00 jau bija sasniegusi Talsus un no Lietuvas strauji tuvojās Zemgalei. Ap plkst. 18:00 Negaisa zona sasniedza Rīgu un Latgales dienvidu rajonus.
Kā varēja novērot LVĢMA Doplera tipa meteoroloģiskajā radarā, tad pēc plkst. 18:00 šī negaisa fronte stiepās pāri praktiski visai Latvijas teritorijai, sākot no Daugavpili un beidzot ar Kolku. Turpinot virzību ZA virzienā tā pameta Latvijas teritoriju Igaunijas un Krievijas virzienā īsi pēc 21:00 vakarā. Aiz frontes vēl veidojās plaši neliela lietus mākoņi, kuri jau vēsajā Latvijas teritorijā atnesa nelielu lietu, kas vietām turpinājās līdz 23:30.
Arī vēlāk dažviet Latgalē un Zemgalē veidojās atsevišķas nokrišņu zonas ar diezgan stipru lietu, tomēr tajās vairs netika novērots ne negaiss, ne ievērojamas vēja brāzmas.
Rīga
Rīgā dienā bija ļoti karsts, sutīgs un skaidrs laiks ar brāzmainu dienvidu puses vēju. Ap plkst. 17:00 sāka parādīties nelieli gubu mākoņi, aiz kuriem aptuveni 17:15 dienvidu pamalē parādījās tumši Gubu lietus mākoņi, kuri strauji tuvojās. Stiprais vējš sāka pierimt un iestājās relatīvs klusums. Ap plkst. 17:30 negaisa fronte jau bija sasniegusi Rīgu un pēc 10 minūtēm pēkšņi sākās ļoti stiprs un brāzmains vējš, kurš lieca kokus un nesa pa gaisu nelielus koku zarus un lapas. Vēja ātrums Rīgas centrā sasniedza 22 m/s, bet Rīgas lidostas tika fiksēti 16 m/s stipras vēja brāzmas. Gaisa temperatūra 5 minūšu laikā nokrita no +30 līdz +25 grādiem. 17:50 stiprajām vēja brāzmām pēkšņi pievienojās ļoti spēcīga lietusgāze ar stipru krusu un spēcīgiem pērkona dārdiem. Stiprais lietus lija aptuveni 15 minūtes, kā laikā vējš pamazām sāka pierimt. Kad lietusgāze mitējās, neliels lietus, retu pērkona dārdu pavadībā, turpināja līt vēl aptuveni pus stundu.
Pēc negaisa sākšanās gaisa temperatūra strauji pazeminājās. Stundas laikā gaiss atdzisa no +30 līdz +19 grādiem.
Vētras sekas
Negaiss daudzviet Latvijā atnesa spēcīgus, dažviet ļoti spēcīgus nokrišņus, kuru kopējā summa Kolkā sastādīja 70 mm (12 stundu laikā), Liepājā 65 mm, Pāvilostā 59 mm, Stendē 34 mm, Mērsragā 31 mm, Rucavā 25 mm bet Rīgā, lai gan lija ļoti stipri, tomēr īsu brīdi un nokrišņu summa bija tikai 9 mm. Saistībā ar ciklonu Kurzemē stipri lija visu dienu un Liepājā nokrišņu daudzums sasniedza teju mēneša normu. Tika ziņots, ka Papes dabas parka ornitoloģijas stacijā nokrišņu summa bija 55 mm.
Vēja brāzmas daudzviet sasniedza vētras spēku, laužot kokus, lielus koku zarus un dažviet pilnībā vai daļēju noraujot mājām jumtus un nodarot citus, mazākus postījumus. Vēja brāzmas Rucavā sasniedza 26 m/s, Saldū 23 m/s, Rīgas centrā 22 m/s, bet Rīgas lidostas meteoroloģiskā novērojumu stacija fiksēja 16 m/s. Tomēr dažviet vējš, visticamāk, bijis vēl nedaudz stiprāks (it īpaši vietām Kurzemes austrumos un Zemgales rietumos). Stipro vēja brāzmu rezultātā bez elektrības vakarā bija aptuveni 20 000 Latvijas energoapgādes uzņēmuma "Latvenergo" klientu. Spēcīgais vējš un negaiss bez sprieguma pēcpusdienā atstājis aptuveni 1500 transformatoru apakšstacijas visā Latvijā. Lai arī elektroapgādes bojājumi konstatēti visā Latvijā, stiprais vējš visvairāk postījumus radījis Saldus, Tukuma, Talsu, Daugavpils, Jelgavas apkaimē. Rīgā stiprais vējš un negaiss būtiskus elektroapgādes traucējumus neradīja. Tika novēroti arī mobilo telefonu kā arī interneta darbības traucējumi. Kā informēja "Latvenergo" Ārējās komunikācijas daļas vadītājs Andris Siksnis, nākamajā dienā bez elektroapgādes bija palikuši vēl aptuveni 3000 klientu. Visātrāk bojājumi tika novērsti Rietumu reģionā, savukārt Latvijas Centrālajā reģionā — Rīgas rajonā, Ogres rajonā, kā arī Dienvidu reģionā — Jelgavas, Bauskas, Dobeles, Tukuma, Talsu rajonā, Engures pagastā tie tika kovērsti vēlāk, jo bojājumu apmērs bija lielāks.
Negaisa sākumā vēja brāzmas Rīgā pa gaisu aizrāva ne vien uz ielām novietotos atkritumus un puķu tirgotāju spaiņus, bet arī reklāmas plakātus un pat dažviet pagaidu ceļazīmes. Rīgā, Mūkusalas ielā posmā starp Dzelzceļa tiltu un Salu tiltu vējš bija nolauzis koku, kavējot trolejbusu un autobusu satiksmi. Savukārt milzīgas peļķes dēļ vieglās automašīnas šai vietai garām varēja tikt ar lielām grūtībām. Valmieras ielā mājai pilnībā tika norauts skārda jumts, kurš uzkrita uz ielas.
Rīgas apkaimēs tika lauzti koki un koku zari. Spēcīgais lietus daudzviet appludināja atsevišķus ielu posmus un zemākas vietas, tomēr lietus nebija tik ilgstošs kā 16. jūlija negaisa laikā, tādēļ ilgstoši plūdi neveidojās.
Negaisa dēļ glābējiem bija desmit reizes vairāk izsaukumu, kā parastā darba dienā. Kopumā tika saņemti 124 izsaukumi un VUGD darbinieki piedalījās 104 glābšanas darbos. Visvairāk izsaukumu vēja nolauztu koku un norautu jumtu dēļ bija Rīgā un Rīgas reģionā.
Frīstaila slēpošana
Frīstaila slēpošana jeb vienkārši frīstails ir ziemas sporta (slēpošanas) veids, kurā sacensības notiek vairākās disciplīnās: mogulā, akrobātiskajā tramplīnlēkšanā jeb akrobātikā, slēpošanas baletā un slēpošanas krosā.
Frīstaila augstākais pārvaldes orgāns ir Starptautiskā Slēpošanas federācija (FIS), kuras pārraudzībā ir arī distanču slēpošana, kalnu slēpošana, tramplīnlēkšana, ziemeļu divcīņa, snovbords, kā arī vasaras slēpošanas veidi.
Skvošs
Skvošs ir raketsporta veids, kur tiek izmantota maza un mīksta gumijas bumbiņa, kuras vidus pildīts ar saspiestu gaisu. Šo spēli parasti spēlē divi spēlētāji, spēlējot ar raketēm, kas ir mazākas par tenisa raketēm un sver no 110 līdz 160 gramiem. Spēles laukums ir telpa kura ir 32 pēdas (9750 mm) gara un 21 pēdas (6400 mm) plata. Viena no četrām korta sienām ir no stikla, caur kuru skatītāji var vērot spēli.
Parasti šo spēli spēlē divi spēlētāji, bet iespējams arī dubultspēles variants, kad pretinieki ir divi pret divi. Spēlētājam ar servi bumbiņa jāraida pretinieka laukumā, tai vispirms atsitoties pret pretējo sienu. Pēc tam bumbiņa drīkst vairākkārt atsisties pret sienām, bet nedrīkst divreiz atsisties pret grīdu. Spēlētāji bumbiņu sit pārmaiņus, spēles gaitā viņi drīkst ieņemt laukumā jebkuru vietu, tomēr netraucējot viens otram uztvert bumbiņu. Uzvarētāju nosaka, spēlējot 3 vai 5 geimus līdz attiecīgi 2 vai 3 uzvarām. Katrs geims tiek spēlēts līdz 11 punktiem un punktu starpībai jābūt vismaz 2.
Kopumā skvošs ir intelektuāla, azartiska un dinamiska sporta spēle, kas palīdz uzturēt labu fizisko formu. Fiziskā slodze ir 2—3 reizes lielāka nekā tenisā. Vienas treniņstundas laikā spēlētājs patērē 600—1000 kilokalorijas. Skvošs attīsta izturību, kustību koordināciju, kā arī labvēlīgi iedarbojas uz kardio- un respiratorajām funkcijām un ir ideāla spēle tiem, kuri vēlas samazināt lieko svaru. Ar skvošu var sākt nodarboties un turpināt to darīt visos vecumos.
Korts
Spēles laukums ir telpa kuras garums ir 32 pēdas un platums 21 pēda (puse no tenisa laukuma). Tajā izšķir; serves laukumu, serves uzņemšanas laukumu, spēles laukumu.
Pastāv divi skvoša spēles veidi, "Soft ball" (mīkstā bumba) un "Hard ball" (cietā bumba). Latvijā spēlē tikai "Soft ball".
Softbolam bumbiņa ir mazatsperīga un tā lēnāk lido, bet hardbolam bumbiņa ir ļoti cieta (tā kā kaučuka bumbiņa) un tā lido daudz ātrāk.
Gilberts Arenass
Gilberts Džejs Arenass (en; dzimis Tampā, Floridas štatā, ASV) ir amerikāņu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja un uzbrūkošā aizsarga pozīcijās. Pašlaik (2013) pārstāv CBA līgas klubu Šanhajas "Sharks". 2001. gada NBA draftā viņu izraudzījās Goldensteitas "Warriors" ar kopējo 31. kārtas numuru otrajā kārtā. Pirms spēlēšanas NBA viņš pārstāvēja Arizonas universitātes komandu NCAA.
G. Arenass ir ticis atzīts par 2002.—2003. gada NBA sezonas visvairāk progresējušo spēlētāju, 2 reizes ir ticis iekļauts visas līgas simboliskajā trešajā izlasē (2005–2006) un vienu reizi — otrajā izlasē (2007). Piedalījies trijās NBA Visu zvaigžņu spēlēs.
Tatjana Koķe
Tatjana Koķe (dzimusi Rīgā) ir latviešu pedagoģe un politiķe, Latvijas Zemnieku savienības biedre, bijusī Latvijas Republikas Izglītības un zinātnes ministre.
Biogrāfija
1978. gadā Koķe beigusi Latvijas Universitāti angļu valodas un literatūras specialitātē. 1996. gadā ieguvusi doktora grādu pedagoģijā. Stažējusies augstskolās Stokholmā un Londonā.
Laika posmā no 1978. līdz 1980. gadam Tatjana Koķe bijusi pasniedzēja Rīgas Elektromehāniskajā tehnikumā. No 1983. līdz 1996. gadam Koķe strādājusi LU Pedagoģijas un psiholoģijas katedrā aspirantūrā, vēlāk kļuvusi par vecāko pasniedzēju un docenti.
1999. maijā Tatjana Koķe kļuva par Latvijas Republikas Augstākās izglītības un zinātnes valsts ministri Viļa Krištopana valdībā, šajā amatā paliekot līdz tā paša gada jūlijam, kad valdība beidza savu darbību. Pēc tam bijusi Izglītības un zinātnes ministres Silvas Goldes padomniece augstākās izglītības un zinātnes jautājumos. Laika posmā no 2002. gada augusta līdz 2003. gada janvārim Koķe bijusi Īpašu uzdevumu minsistra valsts reformu lietās sekretariāta vadītāja vietniece. No 2004. gada septembra līdz 2006. gada maijam - UNESCO Latvijas Nacionālās komisijas Konsultatīvās padomes "Izglītība visiem" izpilddirektore.
2006. gada aprīlī Tatjana Koķe kļuva par Latvijas Republikas Izglītības un Zinātnes ministrijas parlamentāro sekretāri, savukārt, kad savu darbību sāka Ivara Godmaņa vadītā valdība, Koķe tajā kļuva par Izglītības un zinātnes ministri. Viņa palika amatā arī Valda Dombrovska kabinetā, tomēr to zaudēja pēc tam, kad tika apstiprināta jauna valdība.
2013. gada rudenī apstiprināta Rīgas Stradiņa universitātes mācību prorektores amatā.
Matiass Zammers
Matiass Zammers (dzimis Drēzdenē) ir bijušais Vācijas futbolists un treneris, kurš šobrīd strādā par Vācijas Futbola asociācijas (DFB) tehnisko direktoru. Spēlētāja karjeras laikā viņš spēlēja pussarga pozīcijā, bet vēlākajā karjeras daļā arī kā libero.
1996. gadā viņš tika atzīts par Eiropas Gada futbolistu, par vienu balsi apsteidzot Ronaldu. Šajā gadā viņš aizveda Vācijas izlasi līdz uzvarai Eiropas čempionātā. Viņš tika atzīts par šī turnīra vērtīgāko spēlētāju. Zammers izlasē aizvadīja 74 spēles, 23 no tām Austrumvācijas izlasē un 51 apvienotajā komandā.
Mosona krasts
Mosona krasts (en) ir Austrumantarktīdas piekrastes daļa Maka Robertsona Zemē Sadraudzības jūras krastā. Stiepjas no Marija monolīta līdz Viljama Skorsbija līcim. Kopējais piekrastes garums ap 320 km. Austrumos robežojas ar Larsa Kristensena krastu, rietumos — ar Kempa krastu. Krasta līnija izrobota, daudz sīku klinšainu salu, ievērojamākais ir Kolbeka arhipelāgs. Krasta vidusdaļā iekšzemē paceļas Framnēsa kalni.
Krastu atklāja 1929.-1930. gadu BANZARE ekspedīcija. Nosaukts par godu austrāliešu polārpētniekam Daglasam Mosonam.
Mosona krastā izvietojusies Austrālijas vissezonas polārstacija Mosona, kā arī vasaras stacijas (Bešervēzailenda) un lauka nometnes.
Halo
Halo ir spīdošs gredzens ap Sauli vai kādu citu debess ķermeni, optiskais efekts.
Leņķis starp ledus kristāliņā ienākošo gaismas staru un no tā izejošo gaismas staru ir aptuveni 22°, attiecīgi halo leņķiskais rādiuss ir 22°.
Atšķirībā no varavīksnes, kura rodas pretim Saulei, gaismai lūstot no ūdens pilieniem, halo rodas apkārt Saulei vai Mēnesim, gaismai lūstot no ledus daļiņām.
Florbols
Vislielākā popularitāte florbolam ir Zviedrijā, Somijā, Šveicē, Latvijā un Čehijā. Florbolu koordinē Starptautiskā Florbola federācija (IFF), kas tika dibināta 1986. gadā. IFF organizācijā un uzraudzībā šobrīd atrodas 49 valstis, vairāk nekā 3000 klubi un 270 000 reģistrēti spēlētāji visā pasaulē, no kuriem gandrīz puse - Zviedrijā.
Noteikumi
Florbola spēle ir radīta kā droša telpu hokeja forma. Traumas risks florbolā ir mazāks nekā citos hokeja paveidos, bet spēle joprojām no spēlētāja prasa gan ātrumu, gan izturību, gan īpašas spēles prasmes.
Šo spēli spēlē 2 komandās, katrai komandai laukumā vienlaicīgi ir seši spēlētāji, no kuriem viens ir vārtsargs. Atšķirībā no hokeja, florbolā vārtsargam nav nūjas. Komandai ir arī tiesības vārtsargu nomainīt pret sesto laukuma spēlētāju. Florbola laukuma izmērs ir 40x20 metri. Laukumam apkārt ir izvietotas apmales, kuru augstums sasniedz 50 centimetrus. Tāpat kā hokejā laukuma, stūri ir ieapaļi. Vārtu izmērs ir 160x115 cm.
Spēle ir sadalīta 3 periodos, katrs no tiem ilgst 20 minūtes (15 minūtes junioriem), un starp periodiem ir 10 minūšu pārtraukums.
Florbolā ir aizliegts turēt pretinieku vai viņa nūju, ķeksēt ar nūju, klupināt vai bloķēt pretinieku, sist pretiniekam vai viņa nūjai, sist pa bumbiņu ar nūju vai kāju augstāk par ceļgalu, ķert bumbiņu rokās, palēkties ar abām kājām no zemes. Par noteikumu pārkāpšanu pretinieku komandai tiek piešķirts soda sitiens, rupjas noteikumu pārkāpšanas gadījumā spēlētājs var saņemt noraidījumu. Ja pārkāpums notiek vārtsarga laukumā, tiesnesim ir tiesības piešķirt soda metienu. Ja tiek veikts ļoti rupjš pārkāpums, tad tiesnešiem ir iespēja spriest par sarkanās kartītes piešķiršanu attiecīgajam spēlētājam.
Laukuma spēlētāji florbolā spēlē bumbiņu ar nūju. Nūjas parasti ir veidotas no viegliem un izturīgiem materiāliem; lētākas nūjas ir veidotas no plastmasas vai stiklašķiedras, bet dārgākas nūjas ir veidotas no kompozīta materiāliem, kevlara vai karbona. Vidējs nūjas svars ir ap 270 gramiem.
Florbola nūja, salīdzinot ar hokeja nūju, ir salīdzinoši īsa. Īsais nūjas garums nodrošina ātrāku manevrētspēju.
Florbola bumbiņai ir speciāls dizains. Tā ir veidota no plastikāta un parasti ir baltā krāsā, 26 caurumi (katrs 1 cm plats) un tukšais bumbiņas vidus tai piešķir labas aerodinamiskās īpašības. Bumbiņas svars ir 23 grami, bet diametrs - 7,2 cm.
Nūjas un bumbiņas vieglais svars nodrošina ātrākus metienus. Florbola pasaules metiena spēka rekords ir 205km/h, bet hokeja - 184 km/h. Lielais metienu ātrums prasa no vārtsargiem ātru reakcijas laiku un arī spēju notvert metienus ar neapzinātiem refleksiem. Šī iemesla dēļ florbola spēlēs, salīdzinot ar hokeju, ir liels gūto vārtu daudzums.
The Stooges
The Stooges bija amerikāņu rokmūzikas grupa, kura 1967. gadā (sākotnēji kā The Psychedelic Stooges) izveidota Annārborā, Mičiganas štatā, apvienojoties vietējo grupu The Chosen Few, The Prime Movers un The Dirty Shames dalībniekiem. 2010. gadā The Stooges tika uzņemti rokenrola slavas zālē ASV.
Grupa ir plaši atzīta kā viena no būtiskākajām ietekmēm uz pankroka izveidošanos septiņdesmitajos gados, un dažkārt vienkārši - par pirmo pankgrupu (līdzās citai Detroitas apkaimes grupai, MC5). Savu skanējumu tā balstīja uz neslēptām ietekmēm no Bo Didlija, amerikāņu garāžroka kustības, The Rolling Stones agrīnās daiļrades, The Who, The Doors un The Velvet Underground, taču papildinot to iezīmes ar krietni uzsvērtāku ģitārspēles primitīvismu un nebijušu koncertuzstāšanās attieksmi, ieskaitot abpusēju naidu un vardarbību ar publiku.
Izdevusi trīs albumus, taču neieguvusi būtisku atpazīstamību vai komerciālus panākumus, tā izirst 1974. gadā alkohola un narkotiku atkarības, kā arī līdera Igija Popa ambīciju dēļ. Deivs Aleksanders, tās sākotnējā sastāva basģitārists (atlaists no grupas jau 1970. gadā), mirst 1975. gadā no alkohola izraisītām komplikācijām.
Pēc vairāk kā 25 gadus ilgušiem abpusējiem apvainojumiem un spekulācijām presē, 2003. gadā Igijs Pops izlīgst mieru ar grupas ģitāristu Ronu Eštonu, un grupa apvienojas koncertiem un ierakstiem, par basģitāristu pieaicinot Maiku Votu (Minutemen, fIREHOSE un Dos dalībnieks).
Rons Eštons mirst no sirdstriekas 2009. gada 4. janvārī, būdams vienatnē Annārborā, tajā pašā mājā, kur iepriekš dzīvojusi viņa māte un kur epizodiski atradusies grupas The Stooges mītne. Sekojot šai traģēdijai, turpmākā gada laikā grupa atjauno sakarus ar tās otro ģitāristu Džeimsu Viljamsonu (kurš nav spēlējis ģitāru kopš septiņdesmitajiem gadiem) un atsāk koncertdarbību, iekļaujot repertuārā arī materiālu no tās trešā albuma Raw Power. 2014. gada 15. martā miris Skots Eštons. Nākamā gada oktobrī miris Stīvs Makeijs.
Ēģipte
Ēģipte, oficiāli Ēģiptes Arābu Republika, ir valsts, kas aizņem Āfrikas kontinenta ziemeļaustrumu daļu, kā arī Sīnāja pussalu Vidējos Austrumos. Valsts ziemeļu daļu apskalo Vidusjūras ūdeņi, bet austrumos — Sarkanā jūra. Arī Izraēla ir Ēģiptes kaimiņš austrumos. Dienvidos tā robežojas ar Sudānu, bet rietumos ar Lībiju.
Ēģipte 19. gadsimtā bija Osmaņu impērijas sastāvā. 1882. gadā to okupēja Lielbritānija. No 1914. gada Ēģiptes Sultanāts bija Lielbritānijas protektorāts. 1922. gada 16. martā Ēģipte kļuva par karalisti, bet 1936. gadā ieguva pilnīgu neatkarību. 1953. gada 18. jūnijā proklamēta Ēģiptes Arābu Republika.
Iedzīvotāji
Ap 98% ēģiptiešu ir vai nu seno ēģiptiešu pēcteči, vai to arābu pēcnācēji, kuri iekaroja Ēģipti un apmetās tajā uz dzīvi 642. gadā. Pirms arābu iebrukuma vairums ēģiptiešu bija kristieši kopti. Arābi ieviesa islāmu, un tagad vairāk nekā 90% valsts iedzīvotāju ir musulmaņi. Iedzīvotāju skaits Ēģiptē strauji palielinās: katru gadu ap 1,2 miljoniem jaundzimušo. Tas rada grūtības Ēģiptes saimniecībai, jo cilvēku dzīvošanai piemērotas zemes jau tā ir pārapdzīvotas.
Dabas resursi
Kopējās naftas rezerves veido 2,9 miljardi barelu. Vislielākās tās iegulas atrodas Sīnāja pussalā, pie Suecas līča un Ēģiptes ziemeļaustrumos. Dabasgāzes rezerves veido apmēram 1000 miljardu kubikmetru. Lielāko dabasgāzes daļu iegūst Abukiras atradnē. Ēģiptē iegūst dzelzs un mangāna rūdu, azbestu, ģipsi un anhidrītu, diezgan daudz sāls, sastopami arī fosfāti un fosforīti.
Klimats
Ēģiptē ir sauss klimats. Vairāk mitruma ir tikai Vidusjūras piekrastē, bet arī tur nokrišņu ir maz — līdz 800 mm gadā. Lielākā valsts teritorija saņem ne vairāk kā 500 mm nokrišņu gadā, bet dažviet tuksnesī lietus nelīst gadiem. Sīnāja pussalas kalnos ziemā mēdz uzsnigt sniegs, tā kušanas ūdeņi tiek savākti un uzkrāti, lai tos izmantotu sausajā vasarā. Ēģiptes tuksnešos ir lielas diennakts gaisa temperatūras svārstības. Dienā, kad saule atrodas augstu debesīs, tā stipri sakarsē smiltis un klintis, tā ātri sasildot sauso gaisu. Gaisa temperatūra tad var sasniegt 50 °C. Kad saule ir noritējusi, tuksnesis strauji atdziest, tāpēc gaisa temperatūra 24 stundu laikā var mainīties pat par 37 °C.
Atoma kodols
Atoma kodols ir atoma centrālā daļa, kurā koncentrēta tā masa (99,9% no atoma masas). Atoma kodols (1 m) ir aptuveni 100 000 reižu mazāks par atomu kopumā, bet tā masa ir apmēram 4000 reižu lielāka nekā atomā ietilpstošo elektronu masa. Atoma kodols sastāv no nukloniem (protoniem un neitroniem), kurus savā starpā saista stiprā mijiedarbība. Protonu skaits kodolā sakrīt ar ķīmiskā elementa atomskaitli, bet nuklonu skaits, kas parasti ir lielāks nekā protonu skaits, viena ķīmiskā elementa atomiem var atšķirties (ķīmiskā elementa izotopi atšķiras pēc neitronu skaita kodolā). Atoma kodola elektriskais lādiņš ir pozitīvs, un tā lielums ir atkarīgs no protonu skaita kodola.
Atomu kodoli ir kodolfizikas pētījumu objekts. Kodolu kā daļiņu ar noteiktu protonu un neitronu skaitu dažreiz dēvē par nuklīdu (skatīt radionuklīdus).
Dažiem kodoliem ir savi vēsturiski izveidojušies nosaukumi:
Pētījumu vēsture
Atoma kodola jēdzienu 1911. gadā ieviesa angļu kodolfiziķis Ernests Rezerfords. Viņš veica eksperimentus, apšaudot metāla foliju ar alfa daļiņām. Šajā eksperimentā alfa daļiņas stipri noliecās vai pat atsitās atpakaļ, kas ļāva viņam izvirzīt atoma planetāro modeli. Kopš 1920. gada ūdeņraža atoma kodola oficiālais nosaukums ir protons. 1932. gadā angļu fiziķis Džeimss Čedviks atklāja līdz tam nezināmos neitronus. Tajā pašā gadā ukraiņu fiziķis Dmitrijs Ivaņenko izvirzīja hipotēzi, ka atoma kodoli sastāv no protoniem un neitroniem. Šo hipotēzi vēlāk apstiprināja kodolfizikas pētījumi.
Masas defekts
Dabā kodola masa ir mazāka par kodolā esošo protonu un neitronu masu summu. Šo starpību sauc par masas defektu ~\Delta m.
Masas defekta pastāvēšana liecina, ka nukloniem nav spēkā masu nezūdamības likums. To pierāda relativitātes teorija.
Kodola saites enerģija
Kodola saites enerģija ~\Delta E ir enerģija, kas pēc Einšteina formulas ir vienāda ar masas defekta un gaismas ātruma kvadrāta reizinājumu.
Rādiuss
kur ~r_0 — konstante ( m).
Minini
Minini (vai Miņini) ir ciems Ciblas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos Zilupes kreisajā krastā 13 km no pagasta centra Līdumniekiem, 29 km no novada centra Blontiem un 296 km no Rīgas. Ciemā neietilpst neviena (2012) adrešu vienība (māja).
Kristaps Rudzītis
Kristaps Rudzītis (1899—1978) bija latviešu ārsts internists, Latvijas Universitātes un Rīgas Medicīnas institūta profesors. Izveidojis plašu zinātnisko skolu.
Izcelsme un izglītība
Kristaps Rudzītis ir dzimis 1899.gada 23.aprīlī Tadaiķu draudzē Lejaskurzemē skolotāja Krista Rudzīša ģimenē kā otrais bērns. Viņa audzināšana un skološana bija piētiski noskaņotā tēva rokās, kas centās saviem bērniem nodrošināt iespējami labāku izglītību. Kristaps mācījās Liepājas Nikolaja ģimnāzijā, bet sakarā ar Vācijas armijas Kurzemes ofensīvu viņš 1915. gadā kopā ar ģimeni devās bēgļu gaitās uz Pēterpili, kur ar izcilību pabeidza ģimnāziju un iestājās Petrogradas Kara medicīnas akadēmijā. Tūlīt pēc ārsta diploma saņemšanas viņš 1922. gadā atgriezās Latvijā, kur kļuva par Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes subasistentu, vēlāk asistentu profesora Mārtiņa Zīles vadītajā Fakultātes terapijas katedrā.
Darbība Latvijas Universitātē
Kristaps Rudzītis izvirzījās par zinātniski spējīgāko no Zīles līdzstrādniekiem, pielietodams Pēterpilī iegūtās iemaņas asinsšūnu morfoloģiskajos pētījumos. Kopā ar M.Zīli viņš 1926.-1928. gadā publicēja vairākus rakstus hematoloģijā un gastroenteroloģijā vācu un austriešu medicīnas žurnālos. Tomēr savas administratīvās slodzes dēļ Zīle viņam nespēja nodrošināt ātru disertācijas darba veikšanu un par patiesu veiksmi uzstatāma Rokfellera fonda stipendija studijām Ķīles universitātē profesora Heinriha Šādes laboratorijā uz pusotru gadu. Rudzīša zinātnisko pētījumu rezultāti tika apkopoti disertācijas darbā „Klīniski un kolloīdķīmiski pētījumi par paradoksām reakcijām”, kas tika aizstāvēts 1932.gadā. Šajā laikā viņš aktīvi piedalījās arī Mārtiņa Zīles organizētajos kongresos medicīniskās sintēzes veicināšanai Rīgā un Marienbādē, piesavinādamies un vēlāk klīnikā aprobēdams viņa filozofiskos uzskatus par slimību patoģenēzi un atveseļošanās mehānismiem — „higioģenēzi”. 1933. gadā Kristaps Rudzītis ieguva privātdocenta tiesības un 1938. gadā tika ievēlēts par Iekšķīgo slimību diagnostikas un propedeitikas katedras vadītāju un docentu, 1939. gadā par Medicīnas fakultātes sekretāru un medicīnas žurnāla „Ārsts” redaktoru un 1940. gadā par ārkārtas profesoru. 1938. gadā iecelts par Eigēnikas komisijas locekli.
Pēc Otrā pasaules kara
Otrais pasaules karš un tam sekojošie padomju reakcijas gadi apstādināja Kristapa Rudzīša akadēmisko izaugsmi uz gandrīz 20 gadiem. 1948. gada pāratestācijā Rudzīša disertācija netika atzīta par padomju kandidāta disertācijas vērtu un docenta nosaukums atjaunots tikai 1950. gadā. Šajos gados Kristaps Rudzītis apmēram 25 reizes pratināts MVD (Valsts drošības komitejas pirmākne) par viņa kā ārsta un Talsu slimnīcas vadītāja darbību ielenktajā Kurzemē 1944.-1945. gadā, par profesoru Paula Stradiņa un citu Latvijas Universitātes mācībspēku politiskajiem uzskatiem. Kristapa Rudzīša politiskā reabilitācija notika tikai 1958. gadā, kad līdz politiskā režīma atslābšanu viņš kļuva par LPSR Terapeitu zinātniskās biedrības priekšsēdētāju un 1959. gadā krieviski izdeva savu hematoloģisko pētījumu un klīnisko uzskatu apkopojumu monogrāfijā „Heparinocīti klīnikā un eksperimentā”, kas 1960. gadā kalpoja par pamatu profesora nosaukuma atjaunošanai. 1961.gadā tika izveidota Rīgas Medicīnas institūta Saistaudu fizioloģijas un patoloģijas problēmu laboratoriju, kur viņa vadībā aizstāvēts vairāk kā 20 zinātņu kandidāta un doktora disertāciju. 1965. gadā viņa ierosmē Rīgā notika PSRS heliobioloģijas simpozijs „Saules aktivitāte un dzīve”, kas zināmā mērā bija garīga atblāzma no Mārtiņa Zīles 30. gados rīkotajiem medicīnas sintēzes kongresiem Rīgā un Marienbādē. Ar Jāņa Liepiņa palīdzību 1972. gadā tika izdota Kristapa Rudzīša grāmata „Diagnostikas pamati un terapijas preambula” un 1973./1977. gadā ar Ilmāra Lazovska un citu līdzstrādnieku palīdzību profesora mūža darbs „Terminologia medica in duobus voluminibus” („Latīņu-krievu-latviešu medicīnas terminu vārdnīca divos sējumos”), kurā vairāk kā 20 gadu garumā tika apkopoti ap 53 000 latīņu medicīnas terminu ar to skaidrojumu krievu un latviešu valodās.
Izoerģiskais punkts koloīdķīmijā
Kristaps Rudzītis izoerģisko punktu ir definējis kā „skābo un bāzisko jonu vienādas darbības punktu pH skalā”, kurā iespējamas dažādas paradoksas saistaudus veidojošo koloīdo vielu reakcijas. Vielas, kas sastopamas dzīvajā dabā, gandrīz vienmēr ir amorfas un tajās nedarbojas stingrie fizikas likumi, bet gan neierobežoto iespēju dzīvās dabas likumi. Tā sauktās paradoksās reakcijas koloīdajās vielās ir priekšnoteikums tai nebeidzamo variāciju iespējai, ko mēs redzam dzīvajā dabā.
Par integrēto pieeju slimniekam
Ārstam jāārstē nevis slimība, bet gan slimais cilvēks. Slimību diagnosticēt nozīmē ne vien to atpazīt, bet arī pareizi novērtēt tās cēloņus, pareizi raksturot slimā organisma patoloģiskās norises tā, lai tas dotu iespēju noteikt slimības ārstēšanu un paredzēt tās tālāko gaitu. Līdz galam saprast slimnieku var tikai tas ārsts, kas pats pārdzīvojis to, ko pārdzīvo ārstējamais cilvēks, proti, ārstam ir jābūt labam cilvēku pazinējam. Iedziļinoties slimā cilvēka subjektīvajā pasaulē, ārsts nonāk pie filozofijas problēmām, kam ir jākļūst par visu ārstu prerogatīvu. Tas grieķiski skan šādi: aristos jatros kai filosofos („labam ārstam jābūt arī filozofam”). Faktori, kas piedalās cilvēka fizioloģisko un patofizioloģisko norišu mehānismā, var būt gan mikroskopiski un ultravizibli, gan planetāri un galaktiski.
Eugenijs III
Pāvests Eugenijs III (la, dzimšanas gads nezināms, miris ), dzimis kā Bernardo dei Paganelli di Montemanjo (it)) bija Romas pāvests no 1145. līdz 1153. gadam.
Dzimis Pizā. Ievēlēšanas brīdī bija cisterciešu klostera abats Romas pievārtē. Tika ievēlēts par pāvestu daļēji tādēļ, ka neviens cits negribēja uzņemties šo bīstamo un sarežģīto amatu, daļēji kā Bernāra no Klervo sabiedrotais. Kaut arī pats Bernārs neatbalstīja Eugenija kandidatūru, tomēr vēlāk Bernārs caur Eugeniju III spēcīgi ietekmēja baznīcas politiku.
Gandrīz visu pontifikāta laiku Eugenijs III neuzturējās Romā. Tūlīt pēc ievēlēšanas par pāvestu, Romas pilsēta Arnolda no Brešas ietekmē nodibināja komūnu un neatzina pāvesta virsvaru, kuram nācās uzturēties Viterbo, pēc tam Sjēnā, bet vēlāk viņš devās uz Franciju un Svēto Romas impēriju.
Pēc tam, kad musulmaņi 1145. gadā ieņēma Edesu, viņš izdeva bullu, kurā Francijas karali Luiju VII aicināja doties Krusta karā.
1147. gada aprīlī viņš izdeva līdzīga satura bullu Divini dispensatione, aicinot sakšu bruņiniekus piedalīties krusta karā pret vendiem. Atbalstīja Hildegardes no Bingenes darbību.
1149. gadā atgriezās Itālijā. Miris 1153. gadā, apglabāts Romā.
Žurominas apriņķis
Žurominas apriņķis ir apriņķis Polijā, Mazovijas vojevodistes ziemeļrietumos. Robežojas ar Mazovijas vojevodistes Mlavas, Ploņskas un Serpcas apriņķiem, Varmijas-Mazūrijas vojevodistes Dzjaldovo apriņķi, kā arī Kujāvijas-Pomožes vojevodistes Ripinas un Brodņicas apriņķiem.
Konoņenko
Konoņenko (uk, no personvārda Konons (Ко́нон)) ir ukraiņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Filips Kirkorovs
Filips Kirkorovs (bg, dzimis Varnā, Bulgārijā) ir bulgāru izcelsmes Krievijas estrādes vokālais mākslinieks, aktieris, komponists. «Krievijas nopelniem bagātais mākslinieks» (2001), «Čečenijas tautas mākslinieks» (2006), Ingušijas tautas mākslinieks (2006), Krievijas tautas mākslinieks (2008), Ukrainas tautas mākslinieks (2008).
Biogrāfija
Kopš piecu gadu vecuma Filips devās līdzi saviem vecākiem viesizrādēs un sapņoja par skatuvi.
1984. gadā iestājās Gņesinu (Гнесиных) valsts mūzikas skolā.
Radošā darbība sākās 1985. gadā. Pirmo reizi kameru priekšā Filips stājās 1985. gada novembrī programmā «Шире круг», kurā izpildīja dziesmu «Алёша» bulgāru valodā.
Pirmo darba uzaicinājumu Filips saņēma 1987. gadā no Iļjas Rahlina (Иля Рахлин) vadītās «Ļeņingradas mūzikas halles» (Ленинградского мюзик-холла) un uzreiz devās koncerttūrē uz Belīni kopā ar pasaulē pazīstamo teātra šovu «Фридрихштадтпалас».
1988. gadā ar Iļjas Reznika (Иля Резник) palīdzību notika Filipa pirmā tikšanās ar Allu Pugačovu. Tā paša gada oktobrī Kirkorovs saņēma uzaicinājumu piedalīties Allas rīkotajā koncertā «Ziemassvētku tikšanās» (Рождественских встречах).
Tajā pašā gadā Filips Kirkorovs pabeidza Gņesinu mūzikas skolu, iegūstot sarkano diplomu, pirmo reizi mūžā piedalījās konkursā Jaltā, ierakstīja un klajā laida savu pirmo videoklipu vēlāk populārajai dziesmai «Karmena» (Кармен) un sniedza bezmaksas koncertus Mongolijā.
1989. gada beigās Kirkorovs atstāj a«Allas Pugačovas teātri». 1990. gadā sākās aktīva solo karjera, Sanktpēterburgā Filips saņēma pirmo Grand-Prix. Dziesma «Небо и земля» atnesa uzvaru konkursā «Шлягер-90». Pirmie solo vieskoncerti — 1990, 1991, 1992. gados. Videoklips dziesmai «Атлантида» tika atzīts par 1992. gada labāko videoklipu.
1993. gadā devās triumfālā koncerttūrē uz Austrāliju. Šajā gadā panākumus atnesa hiti — «Ты скажи, скажи мне, вишня» un «Марина».
1994. gads bija nozīmīgs mākslinieka privātajā dzīvē. Filips bildināja Allu Pugačovu un 13. janvārī ekstravagantais pāris paziņoja par saderināšanos. 15. martā laulība tika reģistrēta Sanktpēterburgā, 15. maijā Jeruzalemē tēvs Marks salaulāja Allu Pugačovu un Filipu Kirkorovu.
Tika sastādīta koncertprogramma «Я не Рафаэль». Filips ierakstīja dziesmu «Я поднимаю свой бокал».
1994. gadā Alla un Filips uzstājās «Atlantic city», pašā lielākajā Amerikas kazino «Trump Taj Mahal», bet maijā viesojās Izraēlā.
1995. gadā Filips Kirkorovs ierakstīja un izveidoja videoklipus trim dziesmām, kas kļuva par hitiem: «Пташечка», «Посмотри, какое лето» и «Милая». Negaidīti, nedēļu pirms starptautiskā konkursa Eirovīzija Dublinā, mākslinieks uzzināja, ka pārstāvēs Krieviju konkursā. Viņš ieņēma septiņpadsmito vietu.
1996. gadā mākslinieks saņēma «World music award» apbalvojumu Montekarlo par rekordlielu pārdoto ierakstu skaitu (2 miljoni ierakstu).
1997. gadā Kirkorovs nolēma doties pasaules tūrē.
Mākslinieks sevi pieteicis arī kā komponists. Kirkorovs rakstījis dziesmas Eirovīzijas konkursa dalībniekiem - kaimiņvalstu pārstāvjiem. 2007. gadā Baltkrievijas pārstāvis Dimitrijs Kolduns izpildīja Filipa komponēto dziesmu «Work your magic». 2008. gadā Kirkorova dziesma «Shady Lady» Ukrainas pārstāves Anni Lorākas izpildījumā ieņēma otro vietu daudzu valstu balsojumā.
2008. gada 30. maijā Ukrainas prezidents Viktors Juščenko piešķīra Kirkorovam Ukrainas tautas mākslinieka nosaukumu.
Ģimene
Filips Kirkorovs audzis ar mākslu saistītā ģimenē, tēvs Bedross Kirkorovs ir armēņu izcelsmes bulgāru dziedātājs. Māte -Viktorija Kirkorova. No 1994. gada līdz 2005. gadam bijis laulībā ar Allu Pugačovu. Bērni: Alla Viktorija Kirkorova un Martins Kirkorovs (dzimis 2012. gada 28. jūnijā).
Apbalvojumi
Astoņas reizes ieguvis prēmiju «Ovācija» (Овация). Pieckārtējs «World Music Awards» balvas ieguvējs, kā pats populārākais Krievijas izpildītājs. Vairākkārtējs prēmijas «Zelta gramofons» (Золотой граммофон), «Стопудовый Хит» ieguvējs, ikgadējā festivāla «Gada dziesma» (Песня Года) laureāts. Kinofestivāla «Кинотавр» prēmija nominācijā «Labākā vīrieša loma». 1999. gadā iekļauts Ginesa rekordu grāmatā par koncertu sēriju «Tikai viens mēnesis un tikai Jums».
Atlantijas divīzija (NBA)
Atlantijas divīzija (en) ir viena no Nacionālās basketbola asociācijas Austrumu konferences divīzijām. Pašreizējais divīzijas sastāvs ir kopš 2004.—2005. gada NBA sezonas. Pašreizējie divīzijas čempioni ir Bostonas "Celtics".
Slēpes
Slēpes ir pārvietošanās palīglīdzeklis pa sniegu vai ūdeni. Ierasti slēpes ir izgatavotas no koka, plastmasas vai metāla ar uzlocītiem priekšgaliem. Slēpes tiek stiprinātas pie kājām ar speciālu stiprinājumu mehānismu, mūsdienās slēpošanai pārsvarā nepieciešami speciāli slēpju zābaki, kurus arī stiprina pie slēpēm. Ar slēpēm pārvietojas, slīdot pa sniega vai ūdens virskārtu. Slēpes izmanto arī dažādiem transportlīdzekļiem, kas paredzēti, lai pārvietotos pa sniegu vai ūdeni.
Ožarova Mazovecka
Ožarova Mazovecka (pl) - pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē uz ziemeļiem no Pruškovas.
10. tramvaju maršruts (Rīga)
10. tramvaju maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta tramvaju maršruts, kas kursē no Centrāltirgus līdz Bišumuižai.
Darbdienās pa 10. tramvaju maršrutu kursē 3 tramvaji, kuri pavisam veic 47 reisus, bet brīvdienās — 2 tramvaji, kuri pavisam veic 28 reisus (11.2022).
10. tramvaju maršrutu apkalpo RP SIA "Rīgas Satiksme" 3. tramvaju depo.
10. tramvaju maršruts atšķiras no citiem Rīgas tramvaju maršrutiem ar to, ka tramvaji posmā no apgriešanās loka pie 4. tramvaju depo (pie Tipogrāfijas ielas) līdz galapunktam Bišumuižā brauc tikai pa vienām sliedēm. Tikai pieturās ir divi sliežu ceļi, kur tramvajiem samainīties.