cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Druskas
Druskas ir ciems Alūksnes novada Veclaicenes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 3 km no pagasta centra Kornetiem, 31 km no novada centra Alūksnes un 197 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa V381, Pilskalna ezera rietumu galā. Pie ezera atrodas valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis Drusku (Kornetu) pilskalns.
Aleksandrs Lembergs
Aleksandrs Lembergs (, miris ) bija latviešu baletdejotājs, baletmeistars.
No 1938. līdz 1939. gadam bijis franču balettrupas Ballet de la jeunesse solists, pēc tam kļuvis par Latvijas Nacionālās operas premjeru, ar pārtraukumiem palicis līdz 1965. gadam. No 1968. līdz 1985. gadam bijis Latvijas Nacionālās operas galvenais baletmeistars. Iestudējis vairāk nekā 15 baletus. No 1965. līdz 1968. gadam bijis Rīgas Horeogrāfijas skolas direktors un pedagogs.
1955. gadā saņēmis Latvijas PSR Nopelniem bagātā mākslinieka goda nosaukumu, 1971. gadā — Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieka, 1982. gadā — PSRS Tautas skatuves mākslinieka goda nosaukumu.
Īra
Īra var būt:
Primorska
Primorska var būt:
Vilkija (pilsēta)
Vilkija ir pilsēta Lietuvā, Kauņas apriņķī, uz ziemeļrietumiem no Kauņas, Nemunas upes labajā krastā. Rakstos pirmoreiz minēta 1364. gadā.
Zurabs Azmaiparašvili
Zurabs Azmaiparašvili (ka; dzimis Tbilisi) ir Gruzijas starptautiskais lielmeistars šahā (1988).
Biogrāfija
Šahu sācis spēlēt četru gadu vecumā. 1973. gadā uzvarējis Gruzijas junioru šaha čempionātā. 1978. gadā Kapsukā uzvarējis PSRS junioru šaha čempionātā. 1980. gadā Gronigenā Eiropas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā izcīnījis sudraba medaļu. 1983. gadā Maskavā debitējis PSRS šaha čempionātā finālā, kurā izcīnījis uzvaru pār toreizējo Pasaules čempionu šahā Anatoliju Karpovu. Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Pavlodarā (1982), Maskavā (1986), Albenā (1986), Hosē Raula Kapablankas meoriālā Kubā (1988), Berlīnē (1989), Amsterdamā (1989), Sidnejā (1990), Toledo (1991), Dortmundā (1992), Pamplonā (1997), Novagoricā (2005, 2006), Singapūrā (2007). 1994. gadā Sarajevas komandas ŠK Bosna sastāvā uzvarējis Eiropas šaha klubu kausa izcīņā.
1993. gadā Groningenā piedalījies Profesionālā šaha asociācija (PŠA) rīkotajā Pasaules šaha čempiona izcīņas cikla atlases turnīrā, kurā ieņēmis 36. vietu. Piecas reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas, kuros divas reizes iekļuvis 4. kārtā (1997, 2001), vienu reizi iekļuvis 3. kārtā (2000), vienu reizi izstājies 2. kārtā (2004), bet vienu reizi zaudējis jau 1. kārtā. 2005. gadā piedalījies Pasaules kausa izcīņā šahā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā zaudējis 1. kārtā.
Pārstāvējis Gruzijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1984. gadā Azmaiparašvili piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1988. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Pazīstams arī kā šaha treneris un organizators. 1990. gadā Seviljā bijis Garija Kasparova sekundants mačā par Pasaules šaha čempiona nosaukumu pret Anatoliju Karpovu. Bijis Gruzijas šaha federācijas prezidents. 2014. gadā ievēlēts par Eiropas šaha savienības prezidentu uz nākamajiem 4 gadiem.
Vilhelms fon Firkss
Vilhelms Frīdrihs Kārlis fon Firkss ( — ) bija vācbaltiešu barons, ģeologs un politiķis. Bijis Satversmes sapulces, 1., 2., 3. un 4. Saeimas deputāts. Pārstāvējis Vācbaltu tautas partiju.
Dzīvesgājums
Dzimis Retingenes muižā Kauņas guberņā (tagad Ritine, Mažeiķu rajonā, Lietuvā). No 1884. līdz 1891. gadam mācījās Jelgavas ģimnāzijā. No 1891. līdz 1892. gadam Narvā dienēja dragūnu pulkā. 1892. gadā devās studēt uz Freiburgas Universitāti, kur 1897. gadā ieguva kalnu inženiera diplomu. 1898. gadā kļuva par svina, antimona un sudraba raktuves vadītāju Serbijā. 1901. gadā pārcēlās uz Spāniju, kur kļuva par svina, sudraba un dzelzs raktuvju vadītāju. No 1903. līdz 1917. gadam bija platīna un zelta raktuvju vadītājs Urālos. Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas atgriezās Latvijā.
Darbojās Baltiešu-vācu Nacionālajā komitejā, bijis Vācbaltu tautas partijas vadītājs. Tika ievēlēts visos Latvijas Republikas parlamentos: Satversmes sapulcē (1920), 1. Saeimā (1922), 2. Saeimā (1925), 3. Saeimā (1928) un 4. Saeimā (1931). Kopā ar citu vācbaltu partiju deputātiem veidoja vienotu frakciju.
1933. gada oktobrī veselības problēmu dēļ atteicās no Saeimas deputāta mandāta, viņu nomainīja Kārlis Kellers.
Miris. Apglabāts Vārves pagasta Pasiekstes kapos.
Lepidosaphes alnicola
Lepidosaphes alnicola ir vairogutu suga. Sastopama Ķīnā. Barojas ar alni (Alnus).
Pieaugušas mātītes ir 2 mm garas un 1,1 mm platas.
Sinonīmi:
Bēlene
Bēlene ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Leipcigas apriņķī. Pilsēta atrodas Neizēnlandes ezeru apvidū, kurā bijušie brūnogļu ieguves karjeri tiek pārvērsti mākslīgos ezeros.
Vēsture
Pilsēta rakstos pirmoreiz pieminēta 1353. gadā. 20. gadsimta divdesmitajos gados pilsētas apkaimē sākta brūnogļu ieguve. Otrā pasaules kara gados pie pilsētas bija rūpnīca, kas no brūnoglēm ražoja sintētisko degvielu.
Vesica piscis
Vesica piscis (no latīņu valodas 'Zivs pūslis') ir lēcas formas ģeometriska figūra, kā arī sens universāls simbols un arhetips. "Zivs pūslis" ticis lietots sakrālajā ģeometrijā, kristīgajā misticismā, Viduslaiku mākslā, brīvmūrniecībā un citās tradīcijās. Hinduismā šo formu sauc par joni ( dzemdi). Kabalā vesica piscis riņķi saistīti lodēs, ko sauc par Dzīvības koka "sefirotiem" (ivritā סְפִירוֹת ). Stilizēts ichthys simbols (,— ‘zivis’; ), ir mūsdienu kristiešu emblēma. Itāļu valodā un mākslas vēstures aprakstos vesica piscis forma arī saukta mandorla (mandele).
Raksturojums
Vesica piscis esot aizvēsturisks simbols, arhetipa formveides ģenerēšanas princips. Piemēram, formas īsā jeb horizontālā ass izveido līniju, kas savieno divus apļu centrus. Līnija ir riņķu rādiuss, kas pitagorismā pieņemts par mēra vienību 1, monad (vienotība), visu skaitļu radītājs, saprāta skaitlis. Darbā "Par riņķa līnijas aprēķināšanu" Arhimēds pirmo reizi aprēķināja skaitli π — riņķa līnijas garuma attiecību pret diametru. Rietumu sakrālās ģeometrijas tradīcijā un arī kristīgajā misticismā formveides sākums tiek saistīts ar Vesica piscis zīmējumu. Sakrālā ģeometrijā simbolu valoda it kā parāda kā neizpaustās, tā arī izpaustās pasaules uzbūvi un lietu kārtību un tās zīmēšana esot universāla.
"Kosmiskā dzemde" joni tiek tantrā filozofiski saistīta ar pasaules radīšanu un reizēm simbolizē Visuma dvēseles sievišķo šakti   Sievišķais joni, reizē šakti, esot dabas radošais spēks.
22. šaha olimpiāde
22. šaha olimpiāde notika no 1976. gada 24. oktobra līdz 10. novembrim Izraēlas pilsētā Haifā.
Vispārīgs apskats
Šaha popularitāte pasaulē auga un olimpiāžu dalībnieku skaits paplašinājās. Olimpiāžu sarīkošana bija saistīta ar lielām finansiālām un organizatoriskām problēmām. Tāpēc, lai samazinātu izdevumus, FIDE nolēma, ka sākot 1976. gadu olimpiādes turnīri notiks pēc Šveices sistēmas. Neskatoties uz to, sarīkot olimpiādi pieteicās tikai trīs valstis: Argentīna, Zviedrija un Izraēla. Tuvojoties norises termiņam pirmās divas valstis savu gatavību sarīkot olimpiādi neapstiprināja. Lai gan pret atlikušo kandidātu Izraēlu krasi iebilda arābu valstis un Lībija draudēja sarīkot kontrolimpiādi, FIDE savu lēmumu nemainīja. Olimpiādi boikotēja arī PSRS un līdz ar to arī citas Austrumu bloka valstis.
Haifā ieradās 48 valstu komandas. Starp tām bija četri debitanti: Bermudu salas, Hondurasa, Papua–Jaungvineja un Taizeme. Spēles reglaments: Šveices sistēma, 13 kārtas. Apdomas laiks: pirmās 2,5 stundās 40 gājieni, katrā nākamajā stundā 16 gājieni.
Godalgoto komandu dalībnieku individuālie rezultāti
Godalgoto komandu dalībnieku individuālie rezultāti redzami tabulās:
Vitālijs Davidovs
Vitālijs Davidovs (dzimis ) ir bijušais krievu hokejists, aizsargs. Karjeras laikā kļuvis par trīskārtēju olimpisko čempionu, kā arī deviņkārtēju Pasaules čempionu. 1967. gadā atzīts par labāko čempionāta aizsragu. Karjeras laikā aizvadījis 16 sezonas PSRS čempionāta komandā Maskavas "Dinamo", ilgāku laiku pildot arī komandas kapteiņa funkcijas. Pēc karjeras beigām strādājis kā treneris.
Spēlētāja karjera
Hokejista karjeru Davidovs sāka 1957.—58. gada sezonā, kad debitēja PSRS hokeja čempionāta vienībā Maskavas "Dinamo". "Dinamo" sastāvā septiņas reizes izcīnījis PSRS čempionāta sudraba medaļas, bet vēl četras reizes ieguvis bronzu. Kopumā karjeras laikā PSRS čempionātā aizvadījis 519 spēles, tajās gūstot 37 vārtus. No 1968. gada līdz karjeras noslēgšanai 1973. gadā Davidovs bija "Dinamo" kapteinis.
Trenera karjera
1972.—73. gada sezonā, spēlējot "Dinamo" rindās, Davidovs bija komandas spēlējošais trenera palīgs. Pēc karjeras beigšanas, no 1973. līdz 1979. gadam Davidovs turpināja strādāt kā "Dinamo" trenera palīgs. Pēc tam divas sezonas bija komandas galvenais treneris. No 1977. līdz 1979. gadam bija PSRS U-20 izlases galvenais treneris. Astoņdesmitajos gados trenējis Ungārijas un Vācijas komandas, tostarp 1983. gadā būdams Ungārijas hokeja izlases galvenais treneris.
Kaltenes luterāņu baznīca
Kaltenes Svētās Katrīnas evaņģēliski luteriskā baznīca ir Latvijas evaņģēliski luteriskās baznīcas Kaltenes Svētās Katrīnas luterāņu draudzes dievnams.
Keiki
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Zolvas ezers, Zvejnieku līcis.
Kaltenes luterāņu baznīca
Vēsture
Pirmā luterāņu baznīca Kaltenē celta 1567. gadā. 1689. gadā tika raksturota kā pilnīgi sakritusi un jaunceļama. 1704. gadā Kuldīgas virspilskungs oberburggrāfs Nurmuižas, Šķēdes, Oktes un Dunalkas muižas īpašnieks barons Karls Firkss lika uzcelt jaunu koka baznīcu. 1848. gadā to nojauca un tajā pat gadā vietā uzcēla mūra baznīcu. 1880. gadā tai klāt tika piebūvēta sakristeja, bet 1896. gadā ēka tika paplašināta. Pirmā pasaules kara laikā 1916. gadā no krievu karakuģa "Slava" raidīts šāviņš dievnamu sagrāva. Gadskaitlis "1921" baznīcas torņa rietumu ārsienā norāda tās atjaunošanas gadu.
Ēkas apraksts
Baznīca tika celta kā vienjoma akmens-ķieģeļu vienjoma mūra garenbūve. Fasādes rotātas ar kaļķa javā iespiestiem akmentiņiem. Uz divslīpju jumta kores virs galvenās ieejas ir izveidots neliels zvanu tornītis ar astoņstūra skārda smaili ar krustu galā. Ēkai ir poligonāla altārdaļa, un draudzes telpas austumu daļā piebūvēta sakristeja. Fasādēs ievietotas paaugstinātas logailas ar sarkanu ķieģeļu veidotu rustojumu un sīkrūšu stiklojumu. Arī ieejas portāls ir izveidots no sarkanajiem ķieģeļiem. Jumts un zvanu tornītis ir segti ar kvadrātveida asbestcementa plāksnēm.
Olena Zelenska
Olena Zelenska (dzimusi Kijaško; uk; dzimusi 1978. gada 6. februārī) ir ukraiņu scenāriste, kā arī Ukrainas pirmā lēdija kā prezidenta Volodimira Zelenska sieva. 2019. gada decembrī Zelenska žurnālā Focus tika iekļauta 100 ietekmīgāko ukraiņu sarakstā, ieņemot 30. vietu.
Agrīnā dzīve un karjera
Olena Kijaško dzimusi Krivijrihā 1978. gada 6. februārī. Zelenska studēja arhitektūru Krivijrihas Nacionālās universitātes Būvniecības fakultātē. Viņa kļuva par studijas Kvartal 95 scenāristi.
Ukrainas pirmā lēdija
2019. gada 20. maijā, viņas dzīvesbiedram Volodimiram Zelenskim kļūstot par Ukrainas prezidentu, Olena Zelenska kļuva par Ukrainas pirmo lēdiju. 18. novembrī viņa parādījās uz Vogue ukraiņu izdevuma decembra numura vāka. Intervijā žurnālam viņa stāstīja par savu pirmo iniciatīvu — uztura reformu Ukrainas skolās.
Pēc O. Zelenskas iniciatīvas skolu uztura sistēmas reforma sākās ar jaunu skolu ēdienkarti, ko izstrādājis CultFood šefpavārs Jevgens Klopotenko. Reforma ir kompleksa programma: no pārtikas kvalitātes, uztura un pārtikas nekaitīguma uzlabošanas līdz resursu nodrošināšanai skolām. Atjaunotajā skolas ēdienkartē ir 160 vienumi: tajā iekļauti gan tradicionālie ukraiņu ēdieni, gan populāri ēdieni no dažādām pasaules virtuvēm. Ukrainas Ministru kabinets apstiprināja jaunus pārtikas standartus, kas stājās spēkā 2021. gada 1. septembrī.
2019. gada decembrī, uzstājoties trešajā Ukrainas sieviešu kongresā, Zelenska ierosināja Ukrainas pievienošanos G7 starptautiskajai iniciatīvai par dzimumu līdztiesību Biaricas partnerībai, kas tika pabeigta 2020. gada septembrī. 2020. gada novembrī un 2021. gada septembrī Zelenska uzstājās Ceturtajā un Piektajā Ukrainas sieviešu kongresā, platformā, kas pulcēja Ukrainas un starptautiskās sabiedrības pārstāvjus, politiķus, valdības amatpersonas, ekspertus un viedokļu līderus par sieviešu un vīriešu vienlīdzīgām tiesībām.
2020. gada 13. janvārī V. Zelenskis iekļāva Olenu kultūras ministra Volodimira Borodjanska vadītā Mākslas arsenāla valdē.
2020. gada jūnijā O. Zelenska uzsāka iniciatīvu ukraiņu valodas izplatīšanai pasaulē un ukraiņu valodas audio ceļvežu ieviešanu ikoniskākajās vietās, jo īpaši — lielākajos pasaules muzejos. Iniciatīvas ietvaros 2020. gadā muzejos Azerbaidžānā, Austrijā, Itālijā,  Latvijā, Turcijā, un Melnkalnē tika laisti klajā 11 audio ceļveži ukraiņu valodā, kā arī divos Lietuvas autobusu maršrutos. 2021. gadā Zelenskas iniciatīvas ietvaros ukraiņu valodas audiogidi tika laisti klajā Mount Vernon muzejā (Džordža Vašingtona mājvieta), Sanfrancisko Tēlotājmākslas muzejos Kalifornijā, Versaļā, Svētās Ģimenes baznīcā, Frederiksborgas pilī, Hundertvasera mājā, Galatas tornī, un Anatolijas civilizāciju muzejā.
Lielirbe
Lielirbe ir ciems Ventspils novada Tārgales pagastā, Baltijas jūras krastā. Izvietojusies pagasta ziemeļos pie Irbes ietekas jūrā 55 km no pagasta centra Tārgales, 52 km no novada centra Ventspils un 179 km no Rīgas.
Lielirbes (Irvemünde) vārds pirmoreiz rakstīts 1387. gada 17. oktobra šķīrējtiesas dokumentā. 17. gadsimta 2. puses kartē Lielirbe attēlota kā brīvciems Dižirve ar ostu. Ciems veidojies kā lībiešu jūras braucēju osta Irbes grīvā. 19. gadsimta beigās Lielirbes sīkosta bijusi aktīvs kokmateriālu tirdzniecības un transporta centrs. 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā Lielirbē būvēti burinieki. Šajā periodā buriniekus būvēja gandrīz visos Kurzemes jūrmalas ciemos, bet visvairāk tos ūdenī ielaida Lielirbē.
Ciems izvietojies abos Irbes upes krastos apmēram sešus kilometrus garā joslā; upe sadala ciemu divās daļās, kas tiek dēvētas kā «jūrspuse» un «zemspuse». 1939. gadā Lielirbes ciemā bija ap 300 iedzīvotāju un vairāk kā 70 māju. Laikā, kad Kurzemes piekrastē bija slēgta PSRS pierobežas zona, iedzīvotāju skaits Lielirbē būtiski samazinājās. Mūsdienās pastāvīgi apdzīvotu māju Lielirbē ir maz, daļa tiek izmantotas kā vasaras mājas. Irbes upe ir populārs ūdenstūrisma maršruts, vasarās tās lejtecē ir daudz laivotāju; upes labajā krastā, dažus kilometrus augšpus ietekas jūrā izveidota laivu iznomāšanas uzņēmuma "Campo" bāze (Irbes kempings).
Olena Zelenska
Ukrainas pirmā lēdija
Pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā 2022. gadā Zelenska tika raksturota kā Krievijas otrais mērķis. Marta vidū viņa atradās Ukrainā nezināmā vietā. Viņa izplatīja paziņojumu, kurā uzsvērti iebrukuma laikā nogalināto bērnu vārdi. Kara laikā viņas centieni bija vērsti uz humāno palīdzību, jo īpaši uz bērnu invalīdu evakuāciju caur Poliju un inkubatoru importu uz slimnīcām karadarbības zonās. Zelenska pirmo reizi publiski parādījās kopš iebrukuma sākuma, 8. maijā tiekoties ar Džilu Baidenu Užhorodā. Baidenas brauciens uz Ukrainu, kas sakrita ar Mātes dienu, kas tika svinēta ASV un Ukrainā, iepriekš netika atklāts.
Čikste
Čikste var būt:
Arturs Čikste — Jelgavas rajona kolhoza-miljonāra "Nākotne" priekšsēdētājs, PSRS Sociālistiskā Darba varonis.
Olena Zelenska
Personīgā dzīve
Zelenska un viņas topošais vīrs bija skolas biedri, taču viņi nebija pazīstami. Zelenskis reiz teica, ka pazīst daudzus viņas klasesbiedrus, bet ne pašu Kijaško. Viņi iepazinās daudz vēlāk, kad Kijaško studēja Krivijrihas Nacionālās universitātes Būvniecības fakultātē.
Pāra attiecības veidojās pakāpeniski — viņi satikās astoņus gadus, pirms apprecējās 2003. gada 6. septembrī. 2004. gada 15. jūlijā viņiem piedzima meita Oleksandra. 2013. gada 21. janvārī Kijaško, tagad Zelenska, dzemdēja abu dēlu Kirilo.
Vilfrīds Štriks-Štrikfelds
Vilfrīds Štriks-Štrikfelds bija baltvācu Krievijas Impērijas armijas, Baltās armijas, Vērmahta virsnieks.
Dzimis 1896. gadā Rīgā. 1915. gadā pabeidza Nikolaja Kavalērijas skolu Pēterburgā, tad iestājās Krievijas armijā, līdz Pirmā pasaules kara beigām sasniedza poručika pakāpi. Piedalījās Krievijas pilsoņu karā balto pusē Ziemeļrietumu armijā.
No 1924. līdz 1939. gadam dzīvoja Rīgā, pārstāvēja vācu un angļu uzņēmumus. 1936. gada vasaras olimpiskajās spēlēs viņa darbs pārstāvēja Latviju mākslas sacensībās. 1939. gadā repatriējās uz Pozeni.
No 1941. līdz 1945. gadam bija vērmahta virsnieks, tulks, nodrošināja padomju kolaborantu, tostarp Andreja Vlasova, sadarbību ar Vāciju.
Nomiris 1977. gadā Rietumvācijā.
Paula Stradiņa iela (Jūrmala)
Paula Stradiņa iela ir iela Jūrmalā, Lielupes apkaimē. Paula Stradiņa iela sākas krustojumā ar Mastu ielu un beidzas krustojumā ar Bulduru prospektu. Kopējais ielas garums ir 650 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Paula Stradiņa ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve. Paula Stradiņa ielā atrodas Lielupes kapi. Ielas sākums atrodas pie Lielupes dzelzceļa stacijas.
Ielu savienojumi
Paula Stradiņa iela ir savienota ar šādām ielām:
Satiksme
Pa Paula Stradiņa ielu kursē 1. mikroautobuss un 5. autobuss.
Vasiļjeva
Vasiļjeva (ru, no personvārda Vasīlijs (Васи́лий); vīriešu dzimtē Vasiļjevs (Васи́льев)) ir krievu cilmes uzvārds, devītais izplatītākais sieviešu uzvārds Latvijā.
Skatīt arī
Vasiļjevka, agrākais Sņižnes (ukraiņu: Сніжне) nosaukums līdz 1864. gadam
Skaņākalna alas
Skaņākalna alas atrodas Salacas kreisā krasta Skaņākalna klintīs, Skaņkalnes pagastā, Valmieras novadā, Latvijā. Skaņākalna klintīs ir 2 alas: Avota ala un Sausā ala.
Lepidosaphes ambigua
Lepidosaphes ambigua ir vairogutu suga. Sastopama Šrilankā. Barojas ar Mesua ferre.
Sinonīmi:
Ville Poka
Ville Poka (fi, dzimis ) ir Somijas hokejists, spēle aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2021) Poka pārstāv KHL komandu Omskas "Avangard". 2012. gada NHL draftā Poku ar 34. numuru, otrajā kārtā izvēlējās Ņujorkas "Islanders".
Karjera
Savas karjeras sākumā spēlējis Oulu "Kärpät" komandā Somijas hokeja līgā. 2014. gadā izcīnījis Somijas čempionu titulu. Vēlāk pārcēlies uz Ziemeļameriku, kur četras sezonas spēlēja AHL komandās Bridžportas "Sound Tigers" un Belavilas "Senators". 2018. gadā pievienojās Omskas "Avangard".
Kerolas Bērnetas balva
Kerolas Bērnetas balva ir goda Zelta globusa balva, ko piešķir Holivudas Ārzemju preses asociācija (HFPA) par "par izcilu ieguldījumu televīzijā vai ārpus tās". HFPA direktoru padome izvēlas apbalvojamās personas, pamatojoties uz viņu darbu un viņu televīzijas karjeras sasnieguma ilgstošo ietekmi gan uz nozari, gan uz auditoriju. Šo balvu uzskata par līdzvērtīgu tās kino atzinības ekvivalentam Sesila de Milla balvai. Pirmo reizi to pasniedza 76. Zelta globusa balvu pasniegšanas ceremonijā 2019. gada janvārī un tā nosaukta par godu balvas pirmajai saņēmējai, aktrisei un nozares celmlauzei Kerolai Bērnetai.
Pašreiz jaunākais balvas saņēmējs ir televīzijas scenārists, režisors un producents Raiens Mērfijs (2023. gadā viņam bija 57 gadi). Vecākais apbalvotais ir televīzijas scenārists un producents Normans Līrs, kuram saņemot balvu 2021. gadā bija 98 gadi.
Glens Kamara
Glens Kamara (fi, dzimis ) ir somu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Somijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Kamara pārstāv Skotijas Premjerlīgas komandu Glāzgovas "Rangers".
Kopš 2012. gada trenējis Arsenal akadēmijā, tomēr galvenajā komandā nevienu spēli nenospēlēja. 2017. gadā Kamara pievienojās Dundee komandai. Kopš 2019. gada Kamara spēlē Rangers.
Sasniegumi
Rangers
7. sieviešu šaha olimpiāde
7. sieviešu šaha olimpiāde notika no 1976. gada 24. oktobra līdz 10. novembrim Izraēlas pilsētā Haifā.
Vienlaicīgi Haifā notika arī 22. šaha olimpiāde.
Priekšsacīkstes
Olimpiādē piedalījās 23 valstu komandas. Komandas sacentās divos etapos: priekšsacīkstēs un finālos. Priekšsacīkstēs komandas tika sadalītas četrās grupās, no katras grupas divas labākās iekļuva "A" finālā, nākamās divas "B" finālā utt. Priekšsacīkšu rezultāti starp komandām netika pārnesti uz finālu, tāpēc komandas, kas kvalificējās vienā fināla grupa no vienas priekšsacīkšu grupas, šīs olimpiādes turnīros tikās savā starpā divreiz. Visas komandas gan priekšsacīkšu grupās un finālos spēlēja katra ar katru pēc apļa sistēmas. Priekšsacīkšu rezultāti bija šādi:
"A" fināls
!V||Komanda||width=20|1||width=20|2||width=20|3||width=20|4||width=20|5||width=20|6||width=20|7||width=20|8||width=30|P||width=30|KP||BK||+||=||-
"B" fināls
9. Kanāda, 10. Itālija, 11. Argentīna, 12. Īrija, 13. Somija, 14. Francija, 15. Kolumbija, 16. Filipīnas.
"C" fināls
17. Šveice, 18. Austrija, 19. Zviedrija, 20. Japāna, 21. Skotija, 22. Velsa 23. Jaunzēlande.
Borna
Vēsture
Pilsēta rakstos pirmoreiz minēta 1251. gadā. 1885. gadā pilsētā izcēlās zirgu slimības epidēmija. Slimības ierosinātājs mūsdienās pazīstams pilsētas vārdā kā borna vīruss. 20. gadsimta divdesmitajos gados pilsētas apkaimē sākta brūnogļu ieguve. VDR laikā pie pilsētas atradās Padomju armijas tanku divīzijas bāze.
7. sieviešu šaha olimpiāde
Godalgoto komandu dalībnieču individuālie rezultāti
Godalgoto komandu dalībnieču individuālie rezultāti redzami tabulās:
Dovženko kinostudija
Dovženko kinostudija (uk) ir Ukrainas, agrāk padomju kinostudija Kijivā, kas 1957. gadā tika nosaukta padomju filmu producenta un režisora Oleksandra Dovženko vārdā. Līdz ar Padomju Savienības sabrukumu studija kļuva par Ukrainas valdības īpašumu. 2000. gadā filmu studijai piešķīra valsts uzņēmuma statusu.
Kinostudijas vēsture
Kinostudiju izveidoja 20. gadsimta 20. gados. Visukrainas fotokino direktorāts 1925. gadā paziņoja par kinorūpnīcas celtniecības projektu. No 20 pretendentiem izvēlējās Valeriana Rikova projektu. Rikovs vadīja arhitektu grupu, kas sastāvēja no Kijivas Mākslas institūta Arhitektūras nodaļas studentiem. Kinostudijas celtniecība sākās 1927. gadā. Tā tolaik bija lielākā Ukrainas PSR kinostudija. Lai gan pēc gada celtniecības, filmēšanas paviljoni joprojām nebija pabeigti, filmu ražošana jau bija sākta. Studijās atrodas daudzas piemiņas plāksnes ievērojamo filmu producentu piemiņai, kas kādreiz šeit strādāja. Vienam filmu paviljonam dots nosaukums Ščorsivskis, jo tur savu filmu "Ščorss" uzņēma Oleksandrs Dovženko. Šo studijas laukumu izmanto kā muzeju.
Kinostudijas pirmā filma bija režisora Aksela Lundina un operatora A. Meinesa mēmā filma Ванька и „Мститель“ (1928). Filmēšana sākās 1927. gada 12. oktobrī un notika naktīs, jo dienas laikā turpinājās paviljonu būvniecība. 1929. gadā Dziga Vertovs uzņēma filmu "Cilvēks ar kinokameru" (Человек с киноаппаратом). 1929. gadā tika uzņemtas jau desmit filmas. Pirmo ukraiņu skaņu filmu "Ivans" (Иван, 1932) uzņēma Oleksandrs Dovženko. Kinostudijā strādājuši arī daudzi citi talantīgi režisori — Arnolds Kordijs, Pavlo Doļina, Leonīds Lukovs, Ivans Kavaleridze, Ihors Savčenko, Favsts Lopatinskis; operatori — Danilo Demutskis, Jurijs Jekelčiks, Mikola Topči, Jozefs Rona, I. Šekers, Oleksis Pankratjevs; rakstnieki — Mikola Bažans, Oleksandrs Korņičuks, Hordijs Brasiuks, V. Okhrimenko. Tas ietekmēja darbu skaitu un kvalitāti, kā arī filmu žanru dažādību. Kopš 1930. gada kino nonāca valsts kontrolē un kalpoja komunisma ideoloģijas izplatīšanai iedzīvotāju vidū. Tomēr 1930. gadi Kijivas filmu fabrikai bija nozīmīgi veidošanās gadi. Sākotnējais studijas nosaukumu Украинфильм nomainīja uz Kijivas kinostudija. Pēc Oleksandra Dovženko nāves 1957. gadā kinostudiju pārsauca par Dovženko kinostudiju. Savulaik kinostudijas alejas malā pēc Dovženko rīkojuma tika iestādīts ābeļdārzs.
1941. gada oktobrī studiju evakuēja uz Taškentu, kur tā turpināja savu darbību līdz Kijivas atbrīvošanai. Vācu okupācijas laikā Kijivā studijas telpas izmantoja kā ražošanas bāzi Ukrainas Kino biedrības propagandas filmu veidošanai.
Kopš 1987. gada darbojas studija "Debija", kas specializējas jauno režisoru debijas filmu uzņemšanā.
2009. gada decembrī kompleksā tika atvērta ukraiņu filmu digitālās restaurācijas studija.
Dovženko nacionālā kinostudija ir uzņēmums ar pilnu tehnoloģisko ciklu. Līdztekus savu filmu uzņemšanai filmu studija sniedz pakalpojumus citām kino un televīzijas kompānijām to filmu producēšanā.
Čikste (Ostupes pieteka)
Čikste ir Ostupes kreisā krasta pieteka Ventspils novadā.
Izteka - Ances pagasta austrumos. Tek rietumu virzienā. Ietek Ostupē uz dienvidiem no Lieknes. Grāvis savieno Čiksti arī ar Lonasti.
Keiļi
Keiļi ir ciems Lazdulejas pagastā, Balvu novadā. Atrodas 232 km attālumā no Rīgas.
Nasdaq Tallinn
Nasdaq Tallinn Aktsiaselts (agrāk — Tallinas vērtspapīru birža, Tallinna Väärtpaberibörs) ir Igaunijas fondu birža. Tās birojs atrodas Tallinā. Dibināta 1995. gadā. Birža ietilpst Nasdaq Nordic grupā.
Vēsture
1994. gadā tika dibināts Igaunijas Centrālais vērtspapīru depozitārijs. 1995. gada 19. aprīlī 10 komercbankas, 9 brokeru uzņēmumi un valsts institūcijas (Hüvitusfond, Igaunijas banka un Finanšu ministrija) dibināja akciju sabiedrību Tallinna Väärtpaberibörs (Tallinas vērtspapīru birža). 1996. gada 31. maijā birža uzsāka darbu, sākotnēji kotējot 11 vērtspapīrus.
2000. gada oktobrī Tallinas fondu birža apvienojās ar Igaunijas Centrālo vērtspapīru depozitāriju grupā ar ienotu stratēģisko pārvaldību. 2001. gada aprīlī Somijas Helsinku fondu birža (HEX) ieguva Tallinas fondu biržas vairākuma kapitāldaļu. 2002. gada 1. oktobrī Tallinna Väärtpaberibörs pārdēvēta par AS Tallinna Börs. 2003. gadā pēc HEX apvienošanās ar Stokholmas fondu biržu (OM), mātes uzņēmums pārdēvēts par OMHEX. 2004. gadā mātes uzņēmums pārdēvēts par OMX, Tallinas birža pārdēvēta par OMX Tallinn un ieviesa jaunu tirdzniecības platformu. 2007. gadā palaists alternatīvais tirgus First North. 2008. gadā apvienojās ASV NASDAQ un OMX, izveidojot NASDAQ OMX Group; 9. decembrī Tallinas birža pārdēvēta par NASDAQ OMX Tallinn AS.
Pekuļņejs
Pekuļņejs (ru, ckt — ‘naža kalns’) ir kalnu grēda Krievijas ziemeļaustrumos, viens no Čukču kalnienes galvenajiem atzariem. Administratīvi ietilpst Čukotkas autonomajā apvidū. Izvietojies Anadiras upes baseinā un veido ūdensšķirtni starp Belajas un Taņureras upēm. Stiepjas 300 km garumā ziemeļu—dienvidu virzienā, augstākais punkts ir Koļučajas kalns 1362 m vjl. Grēdas augstākajā daļā vairāki ledāji. Līdz 500 m augstumam raksturīga sūnu—zālāju tundra ar retiem krūmājiem, augstāk — akmeņaina ķērpju tundra.
Nasdaq Tallinn
Vēsture
2014. gadā NASDAQ OMX Group, Inc. mainīja nosaukumu uz Nasdaq, Inc. 2015. gada 27. novembrī NASDAQ OMX Tallinn pārdēvēta par Nasdaq Tallinn.
Alfrēds Jodls
Alfrēds Jodls (de,  — ) bija vācu virsnieks, vadījis Vērmahta operatīvo štābu Otrā pasaules kara laikā.
Dzīvesgājums
Dzimis atvaļināta artilērijas virsnieka ģimenē. Militārā dienesta gaitas sāka 1910. gadā kā kadets 4. Bavārijas artilērijas pulkā. Virsnieka dienesta pakāpē — leitnants, paaugstināts 1912. gadā. Piedalījās Pirmajā pasaules karā kā artilērijas virsnieks, par kaujās izrādīto varonību apbalvots ar Dzelzs krusta abām pakāpēm, kā arī citiem apbalvojumiem.
Pēc kara turpināja dienestu Reihsvērā. 1920. gadā pabeidza štāba virsnieku kursus un paaugstināts par kapteini (1924 — majors, 1935 — pulkvedis, 1939 — ģenerālmajors). 1924. gadā pabeidza studijas Berlīnes Universitātē, līdz 1931. gadam pildīja štāba virsnieka pienākumus Minhenē dislocētajā 7. kājnieku divīzijā. 1932. — 1933. gadā dienestā Kara ministrijā, savukārt 1934. — 1935. gadā nosūtīts komandējumā uz Turcijas armiju. Pēc tam Vērmahta štāba operatīvās vadības priekšnieks. 1938. — 1939. gadā artilērijas priekšnieks Austrijā.
Otrā pasaules kara priekšvakarā, 1939. gada 27. augustā atkārtoti iecelts par Vērmahta operatīvās vadības priekšnieku, paliekot amatā līdz kara beigām. 1940. gada jūlijā, Francijas kampaņas laikā, tika paaugstināts par ģenerālleitnantu, kā arī artilērijas ģenerāli (1944 — ģenerālpulkvedis), apbalvots ar Dzelzs krusta Bruņinieka krustu ar šķēpiem. 1945. gadā kopā ar Kārļa Dēnica valdības locekļiem arestēts Flensburgā. Kā Dēnica pārstāvis parakstījis Trešā reiha bezierunu kapitulācijas aktu.
Jodls tika tiesāts Nirnbergas procesā, kurā viņš tika atzīts par kara noziedznieku, piespriežot nāvessodu pakarot. Spriedums izpildīts 1946. gada 16. oktobrī, Jodla pēdējie vārdi bijuši "Ich grüße Dich, mein ewiges Deutschland" — "Es sveicu tevi, mana mūžīgā Vācija". 1953. gadā, atkārtoti izskatot Jodla lietu, Minhenes tiesa atzina, ka Jodla vaina nav pierādīta. Tomēr sabiedriskā spiediena dēļ minētais nolēmums tika atsaukts.
Dangataga
Dangataga (arī Pakavlīcis, Vecasdzīvošanas upe) ir Irbes vecupe Ventspils novada Ances pagasta ziemeļos.
Kanāda 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Kanāda bija pārstāvēta 1900. vasaras olimpiskajās spēlēs, kas norisinājās Francijas galvaspilsētā Parīzē no 1900. gada 14. maija līdz 28. oktobrim. Šīs bija pirmās vasaras olimpiskās spēles, kurās tā startēja.
Šajās olimpiskajās spēlēs Kanāda bija pārstāvēta ar diviem sportistiem, Džordžu Ortonu un Ronaldu Makdonaldu, kuri startēja vieglatlētikā. Kanāda šajā reizē ieguva divas olimpiskās medaļas (1 zelta un 1 bronzas medaļu). Šīs abas medaļas izcīnīja Džordžs Ortons. Medaļu kopvērtējumā Kanāda šajās spēlēs bija 13. vietā.
20px Vieglatlētika
OR — Olimpiskais rekords
Lepidosaphes antakaranae
Lepidosaphes antakaranae ir vairogutu suga. Sastopama Madagaskarā.
Mātītes ir stipri garākas par tēviņiem, šauras, brūnganas. Eksuvijs ir termināls. Garums līdz 0,7 mm.
Sinonīmi:
Fabio Liverāni
Fabio Liverāni (it; dzimis Romā) ir itāliešu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis pussarga pozīcijā, aizvadījis trīs spēles Itālijas futbola izlasē. Viņa tēvs ir itālis, bet māte — somāliete.
Futbolista karjera
Karjeru sāka C1 sērijas klubā Nocerina, bet no 1997. līdz 2000. gadam pārstāvēja C2 sērijas klubu Viterbese. Vēlāk pievienojās Perugia komandai Itālijas A sērijā. Pēc vienas aizvadītās sezonas pārgāja uz Romas "Lazio". Tajā nospēlēja piecas sezonas, 2004. gadā kļūstot par Itālijas kausa ieguvēju. Karjeras turpinājumā pārstāvēja citus A sērijas klubus Fiorentina un Palermo. Pēdējā no tiem pildīja arī komandas kapteiņa pienākumus. 2011. gada augustā pievienojās Šveices klubam FC Lugano, taču nenospēlēja tajā nevienu spēli un tā paša gada novembrī noslēdza spēlētāja karjeru.
Marinzejas muiža
Marinzejas muižas pils, arī Marindzes muižas pils ir 19. gadsimta vidū celta muižas kungu māja Atašienes pagastā, kas būvēta klasicisma stilā. Mūsdienās tajā atrodas Sūnu pamatskolas izglītības programmu īstenošanas vieta (agrāk Brāļu Skrindu Atašienes vidusskola).
Fabio Liverāni
Futbolista karjera
Pirmo spēli Itālijas izlasē aizvadīja pret Dienvidāfriku. Kopumā nospēlēja trīs spēles izlases rindās. Tā paša gada septembrī nāca uz maiņu draudzības spēlē pret Maroku, vēl vienu spēli nospēlēja 2006. gada augustā pret Horvātiju.
Trenera karjera
Pēc spēlētāja karjeras beigām sāka strādāt kā jauniešu treneris klubā Genoa. 2013. gada jūnijā tika iecelts par Genoa galveno treneri, taču jau tā paša gada septembrī tika atbrīvots no amata, kad viņa vadītā komanda bija uzvarējusi tikai vienā no septiņām A sērijas spēlēm. 2014. gada decembrī kļuva par Anglijas trešās pēc līmeņa līgas League One kluba Leyton Orient galveno treneri. Komanda no līgas izkrita, un Liverāni sezonas beigās amatu atstāja. 2017. gadā vadīja B sērijas klubu Ternana.
Marinzejas muiža
Vēsture
Pēc 1920. gada agrārās reformas Marinzejas muiža tika nacionalizēta un sadalīta 49 vienībās 600 ha kopplatībā, bet pilī 1925. gadā atvēra brāļu Skrindu vārdā nosaukto pamatskolu.
Fabio Liverāni
Trenera karjera
2017. gada septembrī tika apstitrināts par Lecce galveno treneri. Komanda tobrīd spēlēja C sērijā, Liverāni divu sezonu laikā spēja to aizvest līdz A sērijai, taču 2019.—2020. gada A sērijas sezonā klubs nespēja saglabāt vietu augstākajā līgā, un Liverāni tika atlaists. 2020. gada augustā kļuva par A sērijas kluba Parma galveno treneri. pēc četriem zaudējumiem pēc kārtas tika atbrīvots no amata. 2022. gada jūnijā kļuva par no A sērijas izkritušā kluba Cagliari galveno treneri.
Marinzejas muiža
Pils un parka apraksts
Muižas pilij ir bijis skatu tornītis jeb belveders virs centrālās daļas, bet Otrā pasaules kara laikā tas smagi cieta no apšaudes un vēlāk tika nojaukts. Saglabājušās krāsnis, daļēji arī interjeru apdare. Gar ezeru aiz pils iekārtots ainavu parks, kas pāriet mežaparkā. 2008. gada jūlijā pils parks smagi cieta no vētras un virpuļviesuļa, tika izgāzti daudzi koki.
Keiļova
Keiļova (arī Keiļeva) ir ciems Bērziņu pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 321 km attālumā no Rīgas.
Brandisa
Brandisa ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Leipcigas apriņķī.
Vēsture
Pilsēta rakstos pirmoreiz minēta 1121. gadā. Otrā pasaules kara laikā pie pilsētas atradās kara aviobāze, kurā bāzējās Messerschmitt Me 163 (iznīcinātāji ar raķešu dzinējiem) lidmašīnas. Pēc kara tajā atradās padomju kara aviācija.
Ekonomika
Bijušajā kara aviācijas bāzē ierīkota saules elektrostacija (Solarkraftwerk Waldpolenz) – 2013. gadā lielākā šāda veida elektrostacija pasaulē.
Cilvēki
Brandisa ir Vidzemes garīdznieka un pedagoga Augusta Albanusa (August Albanus, 1765-1839) dzimtā pilsēta.
Žanna Kulakova
Žanna Kulakova (dzimusi Daugavpilī) ir bijusī Daugavpils domes priekšsēdētāja, pārstāv Reformu partiju.
Iepriekš bijusi Daugavpils domes priekšsēdētāja Jāņa Lāčplēša vietniece, Daugavpils domes Sociālo lietu pārvaldes direktore, Daugavpils sociālās aprūpes un rehabilitācijas dienas centra direktore, Naujenes pagasta sociālā dienesta vadītāja, kā arī dažādu firmu direktore.
Viņa tika ievēlēta par Daugavpils domes priekšsēdētāju, amatā nomainot Jāni Lāčplēsi. Amatā bija līdz, kad tika sasaukta jaunā Daugavpils dome.
Janis Varufakis
Janis Varufakis (gr, ; dzimis ) ir Grieķijas ekonomists, bijušais Grieķijas finanšu ministrs. 2015. gada janvāra vēlēšanās viņš tika ievēlēts parlamentā no SYRIZA saraksta un pēc divām dienām, 27. janvārī, ieņēma amatu Alekša Cipra jaunajā valdībā. 2015. gada 6. jūlijā viņš atkāpās no ministra amata pēc tam, kad referendumā tika nobalsots nepieņemt aizdevēju nosacījumus.
Viņš ir politiskās ekonomikas profesors, Varufakim ir arī Austrālijas pilsonība.
Varufakis piedalījās sarunās par pasaules un Eiropas finanšu krīzi, sarakstījis grāmatu The Global Minotaur un vairākus akadēmiskus rakstus par ekonomiku un spēļu teoriju, strādā par ekonomikas teorijas profesoru Atēnu Universitātē un par privātkonsultantu uzņēmumā Valve Corporation.
Tomāšs Kopeckis
Tomāšs Kopeckis (dzimis 1982. gada 5. februārī) ir bijušais slovāku hokejists, malējais uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis 578 spēles Nacionālajā hokeja līgā, 2008. un 2010. gadā izcīnot Stenlija kausu. Slovākijas hokeja izlases sastāvā izcīnījis 2012. gada pasaules čempionāta sudraba medaļas, spēlējis 2010. un 2014. gada olimpisko spēļu turnīros.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Kopeckis sāka 1999.—2000. gada sezonā, to aizvadot Slovākijas Ekstralīgas kluba Trenčīnas "Dukla" rindās. Nākamās divas sezonas uzbrucējs aizvadīja Rietumu hokeja līgas vienībā Lītbridžas "Hurricanes".
No 2002. līdz pat 2006. gadam Kopeckis četras sezonas aizvadīja Amerikas hokeja līgas kluba Grendreipidsas "Griffins" rindās. 2005.—06. gada sezonā aizvadīja debijas spēli NHL klubā Detroitas "Red Wings". Pirmo pilno sezonu "Red Wings" sastāvā Kopeckis gan aizvadīja vien 2007.—08. gada sezonā, tajā kopā ar klubu izcīnot Stenlija kausu.
2009. gada vasarā Tomāšs noslēdza divu gadu līgumu ar Čikāgas "Blackhawks", kopā ar klubu 2009.—10. gada sezonā izcīnot vēl vienu Stenlija kausa ieguvēja titulu. Pēc 2010.—11. gada sezonas noslēguma Kopeckis pievienojās Floridas "Panthers" rindām. "Panthers" rindās spēlēja līdz pat 2015. gadam, kad komanda līgumu ar spēlētāju vairs nepagarināja. Septembrī hokejists uz pārbaudes laiku pievienojās Čikāgas "Blackhawks", taču komandas rindās nenostiprinājās.
Kopeckis atgriezās Eiropā, 2015.—16. gada sezonu aizvadot Čehijas Ekstralīgas klubā Tršinecas "Ocelari". Nākamajā sezonā pārstāvēja slovāku komandas Trenčīnas "Dukla" un Bratislavas "Slovan", taču tad noslēdza profesionāļa karjeru.
Antons Šuņins
Antons Šuņins (ru, dzimis Maskavā) ir krievu futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, Krievijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2004. gada Šuņins pārstāv Krievijas Premjerlīgas komandu Maskavas "Dinamo".
Šuņins Krievijas futbola izlasi ir pārstāvējis 2012. gada Eiropas čempionātā.
Kulakova
Kulakova var būt:
Mazā Muzeja iela
Iela pastāv no 16. gadsimta. Tās sākotnējais nosaukums bija Mazā Bīskapa iela. 1940. gadā iela tika pārsaukta par Mazo Darvina ielu. 1942.—1944. gadā iela atguva savu vēsturisko nosaukumu, bet 1944. gadā nosaukuma atkal tika mainīts uz Mazo Darvina ielu. Savu pašreizējo nosaukumu iela ieguva 1950. gadā.
Ielu savienojumi
Mazā Muzeja iela ir savienota ar šādām ielām:
Juho Olkinuora
Juho Olkinuora (fi, dzimis ) ir Somijas hokejists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Pašlaik (2023) Olkinuora pārstāv Zviedrijas hokeja līgas klubu Brynäs IF.
Karjera
Savas karjeras sākumā pārstāvējis AHL komandas Sentdžonsas "IceCaps" un Manitobas "Moose". 2016–17. gadā atgriezies Somijā, lai pievienotos SM-Liiga komandai Lapēnrantas "SaiPa". Vēlāk Somijā pārstāvējis Jiveskiles JYP un Lahti "Pelicans". 2019. gadā pievienojies KHL komandai Vladivostokas "Admiral", bet nākamajā sezonā jau pievienojies Magņitogorskas "Metallurg".
Somijas hokeja izlases sastāvā izcīnījis zelta medaļu 2019. gada Pasaules čempionātā Slovākijā. 2021. gada Pasaules čempionātā Rīgā ieguva sudraba medaļu. Olkinuora tika iekļauts izlases sastāvā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs un kļuva par olimpisko čempionu. 2022. gada Pasaules čempionātā izcīnīja vēl vienu zelta medaļu, kā arī tika atzīts par turnīra labāko vārtsrgu un vērtīgāko spēlētāju.
Skaidrīte Sirsone
Skaidrīte Sirsone (1920-1998) bija latviešu literatūrkritiķe un publiciste, nacionālās pretošanās kustības dalībniece, disidente un politieslodzītā.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1920. gada 5. aprīlī Rīgā. Mācījās I Rīgas valsts ģimnāzijā. Studēja Latvijas Universitātē. No 1946. gada regulāri pirmdienās pulcējās aktieru Irmas un Arnolda Stubavu dzīvoklī Dzirnavu ielā. Apspriesta tika galvenokārt franču literatūra, katrs dalībnieks varēja ņemt līdzi arī savus domubiedrus.
Latvijas PSR Tautas drošības komisariāta darbinieki viņu izsekoja apcietināja kopā ar citiem t. s. "Franču grupas" locekļiem 1951. gadā, apsūdzot buržuāziskajā nacionālismā un dalībā pretpadomju sanāksmēs.
Citi apcietinātie grupas dalībnieki bija Mirdza Ersa, Milda Grīnfelde, Maija Silmale, Ieva Lase, Elza Stērste, Eleonora Sausne, Miervaldis Ozoliņš, Kurts Fridrihsons, Arnolds Stubavs, Irīna (Irma) Stubava, Alfrēds Sausne un Gustavs Bērziņš. Viņai piesprieda ieslodzījumu un izsūtījumu uz PSRS nometinājuma vietām. Pēc Staļina nāves viņu 1956. gadā atbrīvoja no lēģera.
Kreisiraadio
Kreisiraadio ir igauņu mūzikas grupa, kas tika dibināta 1993. gadā. To dibināja aktieri Hanness Vīrno, Pēters Oja un Tarmo Leinatams. Viens no grupas dibinātājiem Tarmo Leinatams ir miris 2014. gada 13. oktobrī.
2008. gadā grupa uzvarēja Eurolaul konkursā ar dziesmu Leto svet. Ar šo dziesmu grupa pārstāvēja Igauniju 2008. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā.
Liniņš
Liniņš (sieviešu dzimtē Liniņa) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
FC Nantes
Football Club de Nantes, biežāk saukts vienkārši kā Nantes, ir Francijas futbola klubs no Nantes Atlantijas Luāras departamentā, Luāras reģionā. Klubs ir dibināts 1943. gadā, pašlaik spēlē Francijas futbola augstākajā līmenī - 1. līgā. Mājas spēles komanda aizvada La Beaujoire-Louis Bonteneau stadionā, kur ir 37 473 skatītāju vietas. Nantes ir 8 reizes ir kļuvuši par Francijas čempioniem, kā arī četras reizes izcīnījuši Francijas kausu. 1995.–1996. gada sezonā iekļuva UEFA Čempionu līgas pusfinālā, kur divu spēļu summā zaudēja Turīnas "Juventus".
Agridžento
Agridžento, līdz 1927. gadam Džirdženti (Girgenti), ir pilsēta Itālijā, Sicīlijas dienvidos, Agridžento provinces administratīvais centrs. 2012. gada aprīlī pilsētā dzīvoja aptuveni 59,1 tūkstoši iedzīvotāju.
Arnolds Liniņš
Arnolds Liniņš (dzimis, miris ) bija latviešu aktieris un režisors. Dailes teātra studijas, Latvijas Valsts konservatorijas, Latvijas Kultūras akadēmijas mācībspēks.
FC Nantes
Sastāvs
Sastāvs atjaunots .
Agridžento
Pilsētu ap 581. gadu p.m.ē. dibināja senie grieķi. Tās nosaukums bija Akraga (, Akragas). 5. gadsimtā p.m.ē. Akragās dzīvoja sengrieķu filozofs, politiķis un ārsts Empedokls. Senās Romas laikos pilsētas latīniskais nosaukums bija Agrigentum.
Agridžento tautsaimniecība balstās uz sēra un potaša ieguvi, kā arī uz lauksaimniecību un tūrismu. Agridžento bezdarba līmenis ir 19,2%.
Arnolds Liniņš
Dzīvesgājums
Dzimis 1930. gadā Rīgā, viņa māte vācbaltiešu izceļošanas laikā 1939. gadā aizbrauca uz Vācijas okupēto Polijas daļu, atstādama Arnoldu Latvijā. Mācījās Rīgas 5. vidusskolā, studēja Latvijas Valsts konservatorijas teātra fakultātē, ko beidza 1952. gadā. No 1952. līdz 1960. gadam strādāja Dailes teātrī, papildinājās Maskavas Valsts Teātra mākslas institūta Augstākajos režisoru kursos (1965).
Bija Latvijas Nacionālā teātra un Dailes teātra režisors, no 1971. līdz 1987. gadam Dailes teātra galvenais režisors. Spēlējis vairākās filmās un iedziedājis estrādes dziesmas.
Kazuistika
Kazuistika (no la — 'gadījums') ir gadījumu izpēte; detalizēti, pārmērīgi detalizēti; situācijas piesaistīšana.
Tiesību attīstībā pirmie normatīvie tiesību akti bija gadījuma rakstura likumi, tiesību normas netika atņemtas no konkrētā notikuma apstākļiem, kas bija paredzēti regulēšanai. Laika gaitā ir uzlabojušās juridiskās metodes.
Duo 3
Duo 3 (et, lv, lt) ir Baltijas valstu televīzijas kanāls, kas tika palaists 2021. gada 1. aprīlī, 12:00. Kanāls rāda ārzemju kriminālseriālus. Kanāls ir aizstājis kanālu Sony Channel.
Ārējās saites
Duo 3
Andrejs Plenkovičs
Dzīvesgājums
Andrējs Plēnkovičs dzimis Zagrebā. 1993. gadā viņš absolvēja Zagrebas Universitātes Juridisko fakultāti.
Jau studiju laikā Plēnkovičs kā brīvprātīgais tulks darbojās Eiropas Komisjas misijā Horvātijā 1991. un 1992. gadā. Viņš arī iestājās Eiropas tieslietu studentu asociācijā (ELSA), un 1991. gadā kļuva par ELSA Zagrebas nodaļas prezidentu. 1992. gadā Plēnkovičs kļuva par ELSA starptautiskās komitejas prezidentu Briselē; iesaistījās dažādās starptautiskās aktivitātēs. 1992. gadā viņš nokārtoja eksāmenus Horvātijas Ārlietu ministrijas diplomātijas akadēmijā.
No 1994. līdz 2002. gadam Andrējs Plēnkovičs strādāja Horvātijas Ārlietu ministrijā. No 2002. līdz 2005. gadam viņš bija Horvātijas misijas Eiropas Savienībā priekšsēdētāja vietnieks. No 2005. līdz 2010. gadam Plēnkovičs bija vēstnieka vietnieks Francijā.
2010. gadā Andrējs Plēnkovičs kļuva par valsts sekretāru Eiropas integrācijas lietās. Viņam bija nozīmīga loma referenduma kampaņā par iestāšanos Eiropas Savienībā.
2011. gadā Plēnkovičs iestājās partijā Horvātijas Demokrātiskā savienība (HDS). 2011. gada decembrī kā HDS pārstāvis tika ievēlēts Horvātijas parlamentā.
No 2012. gada aprīļa līdz 2013. gada jūlijam Plēnkovičs bija viens no 12 Horvātijas novērotājiem Eiropas Parlamentā. 2013. gada 14. aprīlī notika Eiropas Parlamenta Horvātijas vēlēšanas, un Andrējs Plēnkovičs tika ievēlēts no valdošās koalīcijas saraksta. 1. jūlijā Horvātija iestājās Eiropas Savienībā, un Plēnkovičs sāka pildīt Eiropas Parlaments deputāta pienākumus. Viņš darbojās Budžeta komisijā. 2014. gadā Plēnkovičs kļuva par Eiropas Parlamenta ārlietu komitejas priekšsēdētāja vietnieku un parlamenta delegācijas locekli Euronest parlamentārajā asamblejā. Viņš vadīja parlamenta monitoringa misiju Ukrainas parlamenta vēlēšanās 2014. gadā.
Ašaru kalns
Ašaru kalns (arī Asaru kalns) ir paugurs Latgales augstienes Dagdas paugurainē, Krāslavas novada Kombuļu pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļa starp autoceļu V638 un Ašaru sādžu. Ašaru kalns ir konusveida paugurs ar piekājes platumu ap 250 m. Nogāzes bez kokiem un krūmiem, ziemeļaustrumu nogāzē laukakmeņi, dienvidaustrumu nogāzē grants karjeri.
Kristofers Trimmels
Kristofers Trimmels (de, dzimis ) ir Austrijas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Austrijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2014. gada Trimmels pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu 1. FC Union Berlin.
Keiri
Keiri ir ciems Nīcgales pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 200 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Kalnišķu ezers.
Brāļi Skrindas
Brāļi Skrindas (bruoli Skryndys) bija Līksnas pagasta Liepas Mukānu (tagad Vaboles pagastā) saimnieku Donata un Apolonijas Skrindu dēli Benedikts Skrinda (1869—1947), Kazimirs Skrinda (1875—1919) un Antons Skrinda (1881—1918), pazīstami Latgales garīgās Atmodas kustības darbinieki.
Piemiņa
1925. gadā Marinzejas muižas pilī atvēra brāļu Skrindu vārdā nosaukto Atašienes pamatsskolu (tagad Brāļu Skrindu Atašienes vidusskola). Viena no Rēzeknes centrālajām ielām nosaukta par Brāļu Skrindu ielu.
1996. gadā Vaboles pagasta Vabolē vienā no 19. gadsimta sākumā celtajām grāfa Boļeslava Zīberga-Plātera muižas ēkām iekārtots Brāļu Skrindu muzejs.
Kujāvijas iela (Ščecina)
Kujāvijas iela ir Ščecinas iela, Centra administratīvajā rajonā, Centra apkaimē. Podhales iela sākas krustojumā ar Mazūrijas ielu un beidzas krustojumā ar Atbrīvošanas avēniju. Ielas kopējais garums ir 94,2 metri.
Vēsturiskie nosaukumi
Iela izveidota 19. gadsimtā līdz ar pilsētas aizsargmūru nojaukšanu, tās sākotnējais nosaukums bija Kanta iela (vācu: Kantstraße). 1945. gadā tā tika pārsaukta par Kujāvijas iela (polu: ulica Kujawska).
Galerija Azur
Tirdzniecības centrs "Galerija Azur" bija tirdzniecības centrs, kas atradās Mazajā Rencēnu ielā 1. Tas atradās blakus Slāvu tiltam, rotācijas aplim, pāri dzelzceļam atrodas bijusī Kuzņecova porcelāna un fajansa fabrika. Tirdzniecības centrs "Galerija Azur" piederēja Lietuvas uzņēmumam UAB "Šeštoji projekto bendrovė", līdz 2016. gada 2. septembrim — uzņēmumam SIA "MD Galerija Azur".
Tirdzniecības centrs "Galerija Azur" bija oriģināls noformējuma un dizaina elementu ziņā — ēkas atklātajā iekšpagalmā aug ozols ar 1,2 metru stumbra diametru, kas kā īpašs akcents tika saglabāts tirdzniecības centra celtniecības laikā. Tirdzniecības centram bija āra autostāvvieta 960 automašīnām.
No 2019. gada centra vietā atrodas iepirkšanās centrs "Ozols", kura lielākie nomnieki ir Rimi hipermārkets un Latvijā lielākais K-Senukai veikals.
Vēsture
Tirdzniecības centrs "Galerija Azur" tika atklāts 2006. gada 24. augustā. Pirms tam līdz 1920. gadiem šajā vietā atradās Dreiliņmuiža, vēlāk — dārzniecības, bet no 1976. gada līdz 2004. gadam — "AvtoVAZ tehobsluživaņije" un "LatLada" autosalons un tehniskās apkopes centrs. 2012. gada decembrī tirdzniecības centra nosaukums tika mainīts no "Galerija Azur" uz "Atrium Azur".