cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jērkules vaka
Jērkules vaka (Terckull wacke) bija viena Krimuldas pilsnovada vakām, kas atradās vietā, kas ietilpst mūsdienu Siguldas novadā. Minēta Rīgas arhibīskapijas vaku grāmatā 1550. gadā. Vakā atradās 22 saimniecības.
Tās nosaukums saistāms ar 13. gadsimta līvu ciemu Gervicule (latviski 'Ezerciems') un vēlāko Jērkules muižu pie Jērkules ezera.
Armands Zvirbulis (režisors)
Armands Zvirbulis (dzimis ) ir latviešu kino un TV režisors, montāžas režisors un scenārists.
Strādājis LTV (1991—2006), LNT (2006—2008). Kā režisors veicis vairāk kā 80 dažādu Latvijas profesionālo teātru izrāžu ierakstus televīzijā. Bijis režisors TV raidījumam "Kas notiek Latvijā?" (2001—2011), producentu apvienības "Vecais Ratiņš" dokumentālajiem un koncertprojektiem televīzijā (1996—2006) u.c.
Režisors un montāžas režisors spēlfilmām un seriāliem : "Izpostītā ligzda" (1998, kopā ar Uldi Pūcīti), "Rīgas gambīts" (2000), "Saldais pārītis" (2006), "Mazie laupītāji" (2009), "Eņģeļu māja" (2010—2012), "Māja pie ezera" (2015), "Sarkanais mežs" (2019, sadarbībā ar N.Puci), "Krimināllieta iesācējam" (2022) u.c.
Par filmu "Mazie laupītāji" (2009) saņēmis Lielā Kristapa balvu kā labākais režisors, kā arī trīs starptautisku kinofestivālu balvas. Par seriālu "Krimināllieta iesācējam" (2022) kopā ar citiem filmas veidotājiem saņēmis divas Lielā Kristapa balvas — labākā daudzsēriju filma un labākais scenārijs.
Montāžas režisors spēlfilmām "Vientuļa sala" (2012, režisors P.Simms), "Džimlai rūdi rallallā" (2013), studijas SB dokumentālajām filmām "Sibīrijas bērni" (2001), "Signe un..." (2002), "Reiz bija Sibīrija" (2005), "Džona Doreda sala" (2007), "Stacija Latvieši 1937" (2011), "Dieva putniņi" (2015), "Katra diena simtgadē. Gadalaiki. Vasara" (2019) u.c.
Igate
Igate ir apdzīvota vieta Limbažu novada Vidrižu pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļos Igates upes krastos pie autoceļa P9 7 km no pagasta centra Gravām, 16 km no novada centra Limbažiem un 70 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Igates muižas (Idsel) pils. Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1455. gadā, kad Idsels Dideriks Fītingofs ciemu un muižu pārdeva Pēterim fon der Borham. Igates pilī ierīkota viesnīca, Igates magazīnā (celta 1868. gadā) — etnogrāfisko priekšmetu kolekcija. Netālu no Igates Melngaiļos atrodas Emiļa Melngaiļa memoriālais muzejs. Igatē atrodas pirmais konsekrētais ekumēniskais dievnams Latvijā — Igates Svētā Jāņa Kristītāja un Svētās Marijas Magdalēnas baznīca.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Tērbatas latviešu studentu rakstniecības vakari
Tērbatas latviešu studentu rakstniecības vakari (T.L.R.V.) bija neoficiāli Tērbatas latviešu studentu jeb "draugu" saieti kopš 1870. gada, no kuriem 1882. gadā izveidojās pirmā latviešu studentu korporācija Lettonia. Saietu mērķi bija latviešu tautas garīgās attīstības veicināšana, tās vēstures pētīšana, valodas un skolu attīstība.
Vēsture
Par kustības pirmsākumu var uzskatīt 1856. gada februārī Tērbatas Universitātes studentu dibinātos "Tērbatas latviešu vakarus". Lai arī no 31 dibinātāja tikai septiņi bija latvieši (pēc tam pievienojās vēl 11), taču Krišjānis Valdemārs, Jānis Zakranovičs, E. Grīnhofs, Krišjānis Barons tika ievēlēti šī nodibinājuma vadošajos amatos. 1857. gadā Krišjānis Valdemārs ar saviem domubiedriem nodibināja studentu korporāciju Fraternitas Academica Dorpatensis. Kad 1858. un 1859. gadā lielākā vakarnieku daļa beidza studijas un atstāja Tērbatu, latviešu elements korporācijas dzīvē zaudēja svaru. Jaunā korporācija nespēja piemēroties pārējo vācbaltiešu studentu korporāciju principiem un 1861. gada 28. februārī to izslēdza no Tērbatas šaržēto konventa.
1870. gada 18. februārī Tērbatas Universitātes students Kronvaldu Atis ar saviem divdesmit domu biedriem nosūtīja apsveikuma telegrammu Rīgas Latviešu biedrības jaunā nama iesvētīšanas reizē. 19. februāra vakarā visi telegrammas parakstītāji sapulcējās atzīmēt Rīgas Latviešu biedrības svētkus un nolēma atjaunot regulāras vakarnieku sanāksmes, kas tika nodēvētas par Tērbatas latviešu studentu rakstniecības vakariem. Savu iekšējo uzbūvi un organizāciju T.L.R.V. draugi gandrīz pilnībā veidoja uz studentu korporāciju principiem. Vakaru dibinātāji bija Atis Kronvalds, Frīdrihs Grosvalds, Atis Grīnbergs, Eižens Zemmers un citi.
1881. gada 3. decembrī draugu organizēcijai tika pieņemts nosaukums "Fraternitas Lettonica", kas 1882. gada 20. februārī tika mainīts ar nosaukumu "Lettonia".
Stigas iela (Jūrmala)
Stigas iela ir iela Jūrmalā, Jaunķemeru apkaimē. Stigas iela sākas krustojumā ar Jaunķemeru ceļu un beidzas pie Jaunķemeru sanatorijas. Kopējais ielas garums ir 800 metri, tai nav seguma. Stigas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā.
Ielu savienojumi
Stigas iela ir savienota ar šādām ielām:
Kavitācija
Kavitācija (no la — 'tukšums') ir gaisa burbuļu veidošanās un sprāgšana škidruma plūšanas laikā.
Visbiežāk sastopama sūkņos, kur griežas darba rats, burbuļi veidojas un sprāgst pret ratu, to sabojājot.
Lejas Trušeļi
Lejas Trušeļi ir ciems Skaistas pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 284 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Stirns.
Portugāles hokeja izlase
Portugāles hokeja izlase ir komanda, kas pārstāv Portugāli starptautiskajās hokeja spēlēs. Šobrīd tā neietilpst Starptautiskās hokeja federācijas rangā. Ne reizi tā nav piedalījusies Olimpiskajās spēlēs.
Liza un Diks
"Liza un Diks" (en) ir 2012. gada ASV biogrāfiska filma, kuras režisors ir Loids Krāmers. Galvenās lomas filmā atveido Lindsija Loena un Grants Boulers. Filmas pirmizrāde notika.
Filmā tiek parādītas Elizabetes Teilores un Ričarda Bērtona attiecības.
29. ieroču SS grenadieru divīzija "Italia" (itāļu Nr. 1)
29. ieroču SS grenadieru divīzija "Italia" (itāļu Nr. 1) (de), arī Legione SS Italiana bija Trešā reiha itāļu SS militārais formējums Otrā pasaules kara laikā. Sākotnēji tas tika izveidots pakļautā Vācijai Itālijas Sociālajā Republikā 1943. gadā kā Itāļu leģions, vēlāk tas tika pārveidots par brigādi. 1945. gada 10. februārī vienība tika pārveidota par divīziju.
Vienību sāka formēt 1943. gada oktobra sākumā. 1944. gada aprīlī 3 vienības bataljoni veiksmīgi karoja pret Sabiedroto karaspēku pie Ancio un Netuno, par ko 1944. gada 3. maijā vienībai tika atļauts nēsāt SS rūnas uz melna fona, nevis uz sarkanā, un tā tika integrēta Waffen-SS sastāvā. 1944. gadā vienības izmērs bija 15 000 cilvēki. 1945. gada 30. aprīlī padevās gūstā ASV armijai Gorgonzolā, Lombardijā.
1115. gads
1115. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.
Ebreju asimilācija
Ebreju asimilācija (he, hitbolelut) ir sociokultūras process, kura laikā ebreji pārstāj identificēt sevi kā ebreju etniskās, kultūras vai reliģiskās kopienas daļu. Asimilācija notiek, identificējoties ar asimilējošās vides kultūru, reliģiju, nacionālajiem vai politiskajiem ideāliem, vai jauktās laulībās.
Izraēlā dažās grupās hitbolelut ir aizskarošs apzīmējums, kas galvenokārt attiecas uz tajā ļoti retajiem ebreju starpkonfesionālajiem pāriem (īpaši ar arābiem, kas pārsvarā ir musulmaņi), kas tiek apzīmēti kā anticionisti.
Ebreju vēsturē pastāvēja vairāki masveida asimilācijas periodi: hellēnizācija, kristianizācija un kultūras asimilācija.
Mūsdienu pasaulē ebreju asimilāciju galvenokārt izraisa jauniešu intereses zudums par kultūras un reliģiskajām tradīcijām un jauktās laulības.
Aleksejs Mackevičs
Aleksejs Mackevičs (dzimis Jelgavā) ir Latvijas pedagogs un politiķis. Šobrīd ievēlēts Augšdaugavas novada domē. Pārstāv partiju "Daugavpils novada partija".
Biogrāfija
Absolvējis Daugavpils 16. vidusskolu un 2004. gadā ieguvis bakalaura grādu Latvijas Universitātes Sociālo zinātņu fakultātē.
A. Mackevičs ir Biķernieku pamatskolas direktors.
Darbojas pašvaldību politikā. 2017. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēts Daugavpils novada domē, 2021. gada vēlēšanās, jau pēc administratīvi teritoriālās reformas, Augšdaugavas novada domē.
Alekseja Mackeviča tēvs Anatolijs Mackevičs bija 8. Saeimas un 9. Saeimas deputāts.
Krojvalks
Krojvalks (arī Kraujvalks) ir Rindas kreisā krasta pieteka Ventspils novadā.
Iztece - pie Krojvalku mājām Popes pagasta centrālajā daļā. Tek austrumu virzienā. Ietek Rindā augšpus Spiņņiem.
Stirnu iela (Jūrmala)
Stirnu iela ir iela Jūrmalā, Stirnuraga apkaimē. Stirnu iela sākas krustojumā ar Vikingu ielu un beidzas pie Lielupes. Kopējais ielas garums ir 450 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Stirnu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Progress M-18M
Progress M-18M (Прогресс М-18М; SKS apzīmējums ISS-50P) bija Krievijas automātisks kravas kosmosa kuģis kravu nogādāšanai uz Starptautisko kosmisko staciju (SKS). To palaida 2013. gada februārī. Bija trešais kuģis, kas saslēdzies ar SKS sešu stundu laikā pēc starta.
Krava
Kopējā kravas masa starta brīdī bija 2638 kg. Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela 800 kg, skābeklis (50 kg), ūdens (420 kg). Hermētiskajā kravas telpā (pavisam 1368 kg) atradās iekārtas stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces, tai skaitā 101 kg amerikāņu segmentam.
Lidojuma gaita
Progress M-18M startēja no Baikonuras kosmodroma 14:41:46 UTC ar nesējraķeti Sojuz-U. 14:50 UTC kosmosa kuģis atdalījās no pēdējās pakāpes un iegāja orbītā.
Saslēgšanās ar SKS notika tajā pašā dienā 20:35:21 UTC pie Pirs moduļa automātiskā režīmā.
20:44 UTC Progress M-18M atvienojās no SKS. 23:53 UTC kosmosa kuģis iedarbināja dzinēju bremzēšanas manevram. Kosmosa kuģis nogāja no orbītas un sadega Zemes atmosfērā. Nesadegušās daļas 26. jūlijā aptuveni 00:42 UTC iekrita Klusā okeāna dienviddaļā.
Asimilācija (socioloģija)
Asimilācija ir vienas tautas saplūšana ar otru, pārņemot tās valodu, kultūru un tradīcijas.
Asimilācija var būt gan brīvprātīga (aizraušanās ar citu, pievilcīgāku kultūru, starpetniskas un starpkonfesionālas laulības), gan piespiedu (pārvietošana, likumdošanas darbības, kuru mērķis ir apspiest noteiktas kultūras un valodas parādības, genocīds).
Sakneņu dzimta
Sakneņu dzimta (Rhizinaceae) ir kaussēņu rindas asku sēnes, kuras Latvijā zināmas pēc šīs dzimtas vienīgās atrastās pārstāves — uzpūstās saknenes.
Taksonomija
Vēlāk dzimtā iekļautas arī ģintis Phymatotrichopsis un Psilopezia.
Divu biežāko sugu praktiskā nozīme
Bieži sastopamā uzpūstā saknene ir mežsaimniecībai kaitīgs priežu un retāk citu skujkoku sakņu parazīts. Daļa avotu šo sugu atzīst par lietojamu pārtikā, tomēr vairums tam nepiekrīt.
Vélib'
Vélib’ ir publiska velosipēdu noma Parīzē, Francijā. Tā tika izveidota 2007. gada 15. jūlijā un tajā ir ap 18 000 velosipēdu un 1230 pašapkalpošanās nomas punktu, Parīzē un dažās pieguļošajās pašvaldībās. Vidēji to 2011. gada dienā izmantoja 85 811 braucieniem. Nosaukums Vélib '  ir veidots no franču valodas vārdiem vélo (lv) un liberté ("brīvība").
Lihtenšteinas hokeja izlase
Lihtenšteinas hokeja izlase ir komanda, kas pārstāv Lihtenšteinu starptautiskajās hokeja spēlēs. Šobrīd tā neietilpst Starptautiskās hokeja federācijas rangā. Ne reizi tā nav piedalījusies Olimpiskajās spēlēs.
Vladimirs Oņiščuks
Vladimirs Oņiščuks (uk; dzimis Ivanofrankivskā) ir Ukrainas starptautiskais lielmeistars šahā (2012).
Biogrāfija
Pārstāvējis Ukrainu Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, kurās izcīnījis trīs medaļas: 2001. gadā zelta medaļu Eiropas jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā un divas sudraba - 2003. gadā Eiropas jauniešu šaha čempionātā U12 vecuma grupā un 2006. gadā Pasaules junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 2006. gadā Kijivā uzvarējis Vladimira Nabokova šaha memoriālā un Ukrainas izlases sastāvā uzvarējis Pasaules jauniešu šaha olimpiādē U16 vecuma grupā. 2007. gadā uzvarējis starptautiskā šaha turnīrā Harkivā. 2008. gadā dalījis 1. vietu Migela Naidorfa memoriālā Varšavā. 2015. gadā kopā ar Li Čao uzvarējis Francijas starptautiskajā šaha festivālā Cappelle-la-Grande Open un bijis pirmais Mecas starptautiskā šaha turnīrā Metz Open.
2017. gada augustā uzvarējis Rīgas šaha festivāla "RTU Open" "A" turnīrā.
2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 74. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.
Neles
Neles Oyj (agrākais nosaukums Metso Oyj) ir Somijas uzņēmums, kas darbojas plūsmas kontroles biznesā. Tā galvenais birojs atrodas Vantā.
Vladimirs Oņiščuks
Biogrāfija
Par panākumiem turnīros FIDE 2005. gadā Oņiščukam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu, bet 2012. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Neles
Uzņēmums tika izveidots 1999. gadā, apvienojoties Somijas rūpniecisko iekārtu ražotājiem Valmet un Rauma. 2014. gadā papīrmasas, papīra un enerģijas iekārtu bizness tika atdalīts uzņēmumā Valmet. 2020. gadā tika atdalīts kalnrūpniecības, izrakteņu un atkritumu apstrādes iekārtu bizness, apvienojot to ar Metso Outotec.
Neles ražo sūkņus un vārstus gāzes un naftas rūpniecībai, kā arī papīrmasas un papīra rūpniecībai.
Neles Oyj akcijas tiek kotētas biržā Nasdaq Helsinki (kods NELES) un ietilpst OMX Helsinki 25 indeksā. 2020. gada 31. decembrī lielākie akciju turētāji bija: Valmet Oyj (29,54 %), Alfa Laval Ab (publ), (8,46 %), Ilmarinen pensiju fonds (2,72 %).
Metso
1998. gada 17. novembrī papīra un kartona iekārtu ražotājs Valmet un Rauma (šķiedru tehnoloģijas, akmens drupināšanas un plūsmas kontroles risinājumi) valdes piedāvāja apvienot abus uzņēmumus. Apvienošanās plānu 1999. gada 31. janvārī apstiprināja akcionāri. Uzņēmumi apvienojās 1999. gada 1. jūlijā ar nosaukumu Valmet-Rauma Oyj. Rauma priekštecis Rauma-Repola 1980. gados bija ieguvis ventiļu ražotāju Neles Oy, kas vēlāk kļuva par Neles Controls. 23. augustā Valmet-Rauma Oyj nosaukumu mainīja uz Metso Oyj. Vārds "metso" somu valodā ir mednis.
Jaunā uzņēmuma akcijas sāka kotēt Helsinku un Ņujorkas fondu biržā. Rauma šķiedru tehnoloģiju un Valmet papīra un kartona iekārtu bizness tika apvienots segmentā Fiber and Paper Technology (tā veidoja 50 % pārdošanas apjoma). Valmet Automation un Rauma Neles Controls kļuva par Automation and Control Technology (17 %). Rauma un Valmet atlikušais bizness tika apvienots segmentā Machinery (33 %); šeit bija iekļauts Timberjack (meža mašīnas), Nordberg (akmens drupināšanas iekārtas) un Valmet Automotive.
1999. gada 1. oktobrī Valmet Fibertech (bijušais Sunds Defibrator) iegādājās Vācijas plākšņu iekārtu ražotāju Kvaerner Panel Systems GmbH. 12. oktobrī Nordberg iegādājās ASV drupinātāju un sietu ražotāju W.S. Tyler. 20. novembrī Nordberg pabeidza akmens drupināšanas iekārtu apkalpošanas un remonta nodaļas Helser Division iegādi no ASV uzņēmuma ANI Minerals Processing. 30. decembrī Metso no Somijas uzņēmuma Santasalo-JOT iegādājās rūpniecisko gultņu ražotāju Santasalo Oy. 1999. gads Metso pārdeva Oy Scan-Auto Ab 50 % kapitāldaļu Scania.
Lai izveidotu vienotu uzņēmuma tēlu, 2001. gada sākumā Metso ieviesa vienotus nosaukumus saviem biznesa segmentiem. Jaunie nosaukumi bija Metso Paper (agrākais Fiber and Paper Technology, Valmet), Metso Automation (agrākais Automation and Control technology, Neles Automation), Metso Minerals (agrākā akmens un minerālu pārstrādes grupa, Nordberg) un Metso Engineering (zobratu un komponentu grupa, Santasalo). Valmet Automotive, kas ražoja specializētās automašīnas, saglabāja savu esošo nosaukumu. 2001. gadā tika iegādāti uzņēmumi: Compusystems Oy (Somija), Pulpexpert Oy (Somija), Valvcon Corporation (ASV). Tika nopirktas Valmet-Raisio Oy atlikušās 49 % kapitāldaļas (tas kļuva par Metso PaperChem Oy). 2001. gadā Valmet Automotive Oy 10 % kapitāldaļu tika pārdoti Vācijas uzņēmumam ThyssenKrupp.
2003. gadā hidraulikas transmisijas ražotājs Metso Hydraulics Oy tika pārdots uzņēmumam Sampo-Rosenlew; Ziemeļamerikas SCADA informācijas sistēmu risinājumu izstrādātājs Network Management Solutions tika pārdots Spānijas uzņēmumam Telvent. Elektronikas komponenšu ražotājs CPS Electronics Inc. tika pārdots Somijas uzņēmumam Scanfil.
2004. gada janvārī iepakojuma iekārtu nodaļa Converting tika pārdota Šveices uzņēmumam Bobst. Jūnijā Zviedrijas bruģēšanas un blietēšanas iekārtu ražotājs Dynapac tika pārdots Ziemeļvalstu investīciju uzņēmumam Altor. Gada beigās iežu urbšanas iekārtu uzņēmums Reedrill tika pārdots ASV uzņēmumam Terex. 2004. gada decembrī Metso no ThyssenKrupp atpirka tam agrāk pārdoto Valmet Automotive 10 % kapitāldaļu.
2005. gadā tika nopirkts ASV metāla smalcināšanas uzņēmums Texas Shredder, Inc. Papīra mašīnu un citu iekārtu piedziņas ražotājs Metso Drives tika pārdots Somijas investīciju uzņēmumam CapMan.
2007. gada februārī ar Japānas Mitsubishi Heavy Industries (MHI) tika panākta vienošanās par papīra mašīnu biznesa pirkšanu. Metso Paper iegādājās kopuzņēmuma Metso-SHI Co. atlikušos 35 % kapitāldaļu, kā arī ieguva Beloit papīra mašīnu intelektuālo īpašumu. Martā Metso iegādājās ASV uzņēmumu Bulk Equipment Systems and Technologies Inc., kas nodarbojās ar metāla pārstrādes iekārtām. Jūnijā tika iegādāts Francijas papīra mašīnu apkalpotājs Mecanique et Dépannage Industries s.a.r.l. Jūlijā Apvienotajā Karalistē tika nopirkts uzņēmums Bender Machine Services Ltd, kas bija specializējies cilindra drupināšanas un pārklājumu tehnoloģijās. Oktobrī Metso iegādājās ASV uzņēmumu Mueller Engineering Inc, kas nodarbojās ar augstsprieguma piedziņas sistēmām metāla pārstrādes iekārtām. Septembrī Metso Panelboard prešu un energostaciju bizness pārdots Vācijas uzņēmumam Siempelkamp Energy Systems GmbH. Meitas uzņēmuma Šveicē Metso Paper AG kapitāldaļu vairākums tika pārdots uzņēmumam Kari Nettamo. Liela daļa no Metso Paper kokšķiedru plašu iekārtu biznesa Somijā un Zviedrijā tika pārdota Vācijas uzņēmumam Dieffenbacher; darījums pabeigts 2008. gada 31. janvārī.
2008. gada maijā Metso no Zviedrijas rūpnieciskās pētniecības institūta STFI-Packforsk iegādājās pētniecības uzņēmumu LignoBoost AB. Maijā tika iegādāts Dānijas papīra un ķīmiskās rūpniecības mērīšanas sistēmu ražotājs Kemotron A/S. Jūnijā tika pabeigta Vācijas droseļvārstu ražotāja MAPAG Valves GmbH iegāde no Linde grupas. Augustā tika pabeigta Lachine kalnrūpniecības iekārtu rūpnīcas Kanādā iegāde no GE Energy. Septembrī Metso iegādājās Čehijas uzņēmumu PSP Slévárna a.s, kas bija gatavo mangāna nodiluma detaļu ražotājs. Septembrī no Somijas uzņēmuma Fastpap Oy Ab tika nopirkts papīra kvalitātes kontroles bizness. Septembrī Metso palielināja daļu Ķīnas uzņēmumā Valmet-Xi’an Paper Machinery Co. no 48,3 % līdz 75 %. Septembrī Metso un Wärtsilä (40 %) vienojās veidot kopuzņēmumu MW Power Oy, kas ražotu ar atjaunojamiem resursiem darbināmas siltuma un elektrostacijas; Metso tajā iekļautu Heat & Power nodaļu un iegūtu 60 % kapitāldaļu, Wärtsilä iekļautu Biopower nodaļu un iegūtu 40 % kapitāldaļu. Oktobrī tika iegādāts Austrālijas uzņēmums G & F Beltline Services Pty, kas veica konveijera lentu uzstādīšanu un apkalpošanu. 2008. gadā Metso iegādājās Norvēģijas ātrās žāvēšanas tehnoloģijas uzņēmumu Nilsen Engineering un Zviedrijas uzņēmumu Grabitech Solutions AB. Ar Indijas uzņēmumu EPT Engineering Services Pvt. tika izveidots kopuzņēmums Metso Power India Private Ltd, kurā Metso ieguva 51 % kapitāldaļu. 2008. gadā kompozītmateriālu mašīnu ražošanas bizness tika pārdots Somijas uzņēmumam xperion Oy. Zviedrijas uzņēmuma Metso Foundries Karstad AB 83 % kapitāldaļu tika pārdoti investoru grupai Primaca Group Oy. Papīra ritinātājruļļu ražošanas bizness tika pārdots Somijas uzņēmumam Finbow Oy.
2009. gada pirmajā pusē Metso atlaida vairāk nekā 700 darbinieku un slēdza vairākas mazas vienības, piemēram, Tamperē, Turku, Oulu un Hollolā. 2009. gada oktobrī tika panākta vienošanās ar Dansk Kapitalanlæg par Dānijas cieto atkritumu smalcināšanas iekārtu ražotāja M&J Industries A/S pirkšanu. Novembrī no ASV uzņēmuma American Pacific/Hoe Saw&Knife Company tika iegādāts papīra rūpniecības iekārtu pārklājuma un asmeņu bizness Novembrī Metso un tehnisko audumu ražotājs Tamfelt noslēdza līgumu par apvienošanos, un Metso izteica publisko akciju izpirkšanas piedāvājumu par visām Tamfelt akcijām. Maijā papīra rūpniecības gaisa sistēmu ražotājs Metso Paper Turku Works Oy tika pārdots Somijas uzņēmumam Stairon Oy.
2010. gadā tika nopirkts ASV uzņēmuma Wyesco of Louisiana L.L.C. papīrmasas rūpniecības iekārtu apkopes bizness. Somijā tika nopirkts Camoplast–Finntrack Oy gumijas lentes bizness un Viconsys papīra ruļļu pārbaudes mašīnu bizness. Flexowell konveijera lentu bizness Vācijā tika pārdots Vācijas uzņēmumam ContiTech Transportbandsysteme GmbH. 2010. gadā Valmet Automotive 34 % kapitāldaļu tika pārdoti investīciju uzņēmumiem Pontos Group un Finnish Industry Investment. Indijā, Alvarā tika atklāta ražotne Metso Park. Ķīnā, Šanhajā tika atklāta vārstu un procesu automatizācijas tehnoloģiju centrs.
2012. gada martā tika iegādāts Dienvidkorejas ventiļu ražotājs Valstone Control. Maijā no Wärtsilä tika iegūtas MW Power 40 % daļas, tam kļūstot par Metso 100 % īpašumu. Augustā no ASV uzņēmuma Jacobs Engineering Group tika iegūta dzelzs rūdas granulēšanas tehnoloģija. Novembrī Metso vienojās izveidot kopuzņēmumu (50 %) ar Ķīnas uzņēmumu LiuGong, lai attīstītu uz kāpurķēdēm uzmontētu drupināšanas un sijāšanas iekārtu biznesu Ķīnā. Novembrī tika noslēgts līgums par Ķīnas drupināšanas sijāšanas iekārtu ražotāja Shaorui Heavy Industries 75 procentu kapitāldaļu pirkšanu. 1. decembrī Metso Recycling nodaļa tika integrēta Mining and Construction.
2013. gada janvārī tika pabeigta ASV rūpniecisko procesu programmatūras uzņēmuma ExperTune Inc. iegāde. Augustā tika pabeigta JX mangāna tērauda lietuves iegāde Ķīnā, kas ražoja nodiluma detaļas kalnrūpniecības un celtniecības iekārtām. Novembrī tika iegādāts Spānijas smalcināšanas līdzekļu piegādātājs Santa Ana de Bolueta SA (Sabo). Janvārī remonta un apkalpošanas darbu uzņēmums Zviedrijā Metso Husum AB tika pārdots Pichano Holding AB. Decembrī Metso samazināja savu līdzdalību uzņēmumā Valmet Automotive līdz aptuveni 41 %.
Valmet atdalīšana
2013. gada 1. oktobrī Metso ārkārtas pilnsapulcē tika pieņemts lēmums atdalīt papīrmasas, papīra un enerģijas biznesu atsevišķā uzņēmumā. Atdalīšana tika pabeigta 31. decembrī, Somijas Tirdzniecības reģistrā reģistrējot jauno uzņēmumu Valmet Oyj. Metso akcionāri saņēma vienu Valmet akciju par katru savu Metso akciju kā atpirkšanas atlīdzību. Metso palika kalnrūpniecības un būvniecības bizness un automatizācijas bizness.
2014. gadā tika atjaunota uzņēmuma stratēģija ar mērķi koncentrēties uz galvenajām klientu nozarēm un uzņēmumiem, kas piedāvā izaugsmes potenciālu. Dienvidkorejā tika atverts tehnoloģiju centrs, lai ražotu vārstus gāzes, naftas un enerģētikas nozarei. Decebrī tika panākta vienošanās ar uzņēmumu Tevo Oy pārdot lietuvi Tamperē; darījums pabeigts 2015. gada aprīlī.
2015. gada janvārī tika paziņots, ka procesu automatizācijas sistēmu (Process Automation Systems) bizness tiks pārdots Valmet; darījums pabeigts 1. aprīlī. Metso piederošie 41,3 % Valmet Automotive kapitāldaļu tika pārdoti investīciju uzņēmumiem Pontos Group un Finnish Industry Investment.
2017. gada novembrī tika paziņots, ka Metso iegādāsies Austrālijā bāzēto nodiluma oderējumu risinājumu nodrošinātāju WEARX.
2018. gada jūlijā Metso pabeidza Zviedrijas mobilo drupinātāju un sijātāju iekārtu piegādātāja AB P.J. Jonsson och Söner iegādi. Novembrī tika slēgts līgums par vārstu automatizācijas biznesa iegādi no Indijas uzņēmuma Rotex Manufacturers and Engineers Private Ltd. Decembrī tika pabeigta Apvienotās Karalistes sadedzināšanas risinājumu un tehnoloģiju sniedzēja Kiln Flame Systems Ltd. iegādi.
Neles
2019. gada 4. jūlijā tika paziņots, ka Metso Minerals nodaļa (kalnrūpniecības, iežu drupināšanas, metāllūžņu sadalīšanas un cieto atkritumu smalcināšanas iekārtas) tiks apvienota ar Somijas uzņēmumu Outotec. 2020. gada 30. jūnijā tika reģistrēta Metso Minerals atdalīšana no Metso un apvienošana ar Outotec, kā arī Outotec Oyj nosaukuma maiņa uz Metso Outotec Oyj (kopš 2023. gada Metso Oyj) Metso Oyj tika pārdēvēts par Neles Oyj, turpinot plūsmas kontroles biznesu.
2020. gada 1. jūlijā Valmet iegādājās 14,9 % Neles akciju. 13. jūlijā Zviedrijas uzņēmums Alfa Laval izteica Neles divu miljardu dolāru vērtu pārņemšanas piedāvājumu, par vienu akciju piedāvājot 11,5 eiro. Valmet paziņoja, ka tas neatbalstīs Alfa Laval pārņemšanas piedāvājumu, un augustā palielināja savu dalību Neles līdz 24,7 %. 13. augustā Alfa Laval izsludināja publiskā pirkuma piedāvājumu par visām Neles akcijām. 29. septembrī Neles no Valmet saņēma apvienošanās piedāvājumu. 30. septembrī Valmet bija palielinājis savu dalību Neles līdz 29,54 %. 12. oktobrī Neles direktoru padome paziņoja, ka Valmet apvienošanās piedāvājums ir nepilnīgs, un atstāja spēkā Alfa Laval piedāvājumu. Novembra sākumā Alfa Laval atsauca nodomu iegādāties Neles, jo tikai aptuveni 33 % Neles akcionāru atbalstīja akciju atpirkšanas piedāvājumu, bet pēc noteikumiem līdz 30. oktobrim vajadzēja panākt vairāk nekā 50 % akciju īpašnieku piekrišanu.
Birka (nozīmju atdalīšana)
Birka var būt:
Odze (nozīmju atdalīšana)
Odze var būt:
Bērnijs Sanderss
Bernards "Bērnijs" Sanderss (en; dzimis ) ir amerikāņu politiķis. Kopš 2007. gada — senators, iepriekš bijis ievēlēts ASV Pārstāvju palātā. Viņš bija viens no Demokrātiskās partijas kandidātiem 2016. gada ASV prezidenta vēlēšanās Demokrātiskās partijas priekšvēlēšanu kārtā, taču zaudēja un par Demokrātiskās partijas prezidenta amata kandidāti kļuva Hilarija Klintone. Sanderss ir bezpartijisks. Viņš bija visilgāk amatā esošais neatkarīgais kongresmenis Kongresa vēsturē.
Dzīvesgājums
Dzimis, Bruklinā, Ņujorkā Eliasa Sandersa un viņa sievas Dorotijas, dzimušas Glassbergas, ģimenē.
Viņa tēvs bija dzimis Polijā (toreiz — Galīcijā Austroungārijā) ebreju ģimenē, bet māte  Ņujorkā, Polijas un Krievijas ebreju imigrantu ģimenē. Vairāki Eliasa radinieki gāja bojā holokaustā.
Sanderss jau bērnībā sāka interesēties par politiku: ""Vīrs vārdā Ādolfs Hitlers uzvarēja vēlēšanās 1932. gadā. Viņš uzvarēja vēlēšanās un šo vēlēšanu dēļ 50 miljoni cilvēku gāja bojā Otrajā pasaules karā, tajā skaitā 6 miljoni ebreju. Tātad, būdams mazs bērns, es iemācījos, ka politika patiesībā ir ļoti svarīga.""
Jaunībā Bērnijs spēlēja basketbolu, pēcpusdienās apmeklēja ebreju skolu, un 1954. gadā svinēja savu Bar Micva. Bērnija vecākais brālis Lerijs Sanderss sacīja, ka bērnībā ģimenei nekad nav trūcis apģērba vai pārtikas, taču lielākus pirkumus, kā "aizkarus vai paklāju" esot bijis grūti atļauties. Sanderss mācījās Džeimsa Medisona vidusskolā Bruklinā, kur piedalījās skolas prezidenta vēlēšanās, taču zaudēja. Drīz pēc tam 46 gadu vecumā nomira viņa māte, bet dažus gadus vēlāk 56 gadu vecumā nomira arī tēvs.
No 1959. līdz 1960. gadam Sanderss studēja Bruklinas Koledžā, pēc tam Čikāgas Universitātē, kurā 1964. gadā ieguva humanitāro zinātņu bakalaura grādu politiskajā zinātnē. Sanderss sevi aprakstīja kā viduvēju studentu, jo klasē notiekošais bijis garlaicīgs un nenozīmīgs un viņš esot iemācījies "bezgalīgi daudz vairāk ielās un kopienā".
Agrīnā darbība politikā
Studējot Čikāgas Universitātē, Sanderss iesaistījās Jaunatnes sociālistu līgā (Young People's Socialist League) — ASV Sociālistiskās partijas jaunatnes spārnā, bija aktīvs Afroamerikāņu civiltiesību kustībā. Viņš bija organizators Rasu vienlīdzības kongresā (Congress of Racial Equality, CORE) un Studentu nevardarbīgajā koordinācijas komitejā (Student Nonviolent Coordinating Committee, SNCC).
1962. gada janvārī Sanderss Čikāgas Universitātē pie administrācijas ēkas vadīja protestu pret universitātes kopmītņu politiku. "Mūsuprāt tā ir nepieņemama situācija, kad melnādainie un baltādainie universitātes studenti nevar dzīvot vienuviet universitātei piederošās kopmītnēs," protestā teica Sanderss. Pēc nedēļām ilgiem nevardarbīgiem protestiem universitāte uzsāka izmeklēt notiekošo diskrimināciju. 1963. gadā Sanderss piedalījās vēsturiskajā Gājienā uz Vašingtonu, kur Mārtins Luters Kings teica savu runu "I Have a Dream". Tā gada vasarā viņu aizturēja un par pretošanos arestam sodīja ar soda naudu 25 dolāru apmērā.
Studējot universitātē, Sanderss ne tikai iesaistījās civiltiesību kustībā, bet arī iestājās pret Vjetnamas karu. Viņš pieteicās iegūt statusu, ka atteicies dienēt pārliecības dēļ. Viņa pieteikumu noraidīja, taču tad Sanderss jau bija par vecu, lai viņu varētu iesaukt. Lai gan Sanderss bija pret karu, viņš nekritizēja tos, kas karoja un iestājās par valsts palīdzību veterāniem.
1968. gadā Sanderss pārcēlās uz Vērmontu, jo viņu "fascinēja lauku dzīve". Tur viņš strādāja par namdari, kinorežisoru un rakstnieku. Sanderss iestājās Brīvības vienotības partijā, kas bija radusies no pretkara kustības. 1972. un 1976. gadā viņš bija šīs partijas kandidāts Vērmontas gubernatora amatam un 1972. un 1974. gadā kandidēja uz Vērmontas senatora amatu. 1974. gada Senāta vēlēšanās Sanderss ieguva trešo vietu ar 4,1% balsu. 1977. gadā Sanderss no partijas izstājās.
Bērlingtonas mērs
1980. gada vēlēšanās Sanderss ieguva vien par 10 balsīm vairāk nekā viņa pretinieks Gordons Pakete. 1983. gadā viņu pārvēlēja ar 53% balsu, bet 1985. gadā — ar 55% balsu, bet 1987. gadā — ar 56% balsu. 1986. gadā Sanderss kandidēja uz Vērmontas štata gubernatora amatu. Viņš zaudēja, iegūstot 14,4% balsu. 1989. gadā Sanderss vairs nekandidēja uz mēra amatu. Viņš bija politiskās zinātnes pasniedzējs Hārvarda Universitātes Kenedija valdības skolā un Hamiltona koledžā.
Būdams mērs, Sanderss sevi sauca par sociālistu un tā viņš tika saukts arī presē. Sandersa atbalstītāji izveidoja Progresīvo koalīciju, no kuras vēlāk radās Vērmontas Progresīvā partija. Progresīvajai koalīcijai nekad nebija vairāk par 6 no 13 pilsētas padomes vietām, taču ar to pietika, lai padome nevarētu uzlikt veto Sandersa lēmumiem. Sandersa laikā Bērlintona kļuva par pirmo ASV pilsētu, kurā ir Kopienas zemes tresta fonds.
1980. gados Sanderss kritizēja ASV ārpolitiku pret Latīņameriku. 1985. gadā Bērlingtonas pilsētas domes ēkā Noams Čomskis sniedza runu. Sanderss runas ievadā teica, ka Čomskis ir bijis "ļoti atklāta un svarīga balss ASV intelektuālās dzīves mežonībā", un sacīja, ka ir "priecīgs uzņemt cilvēku, par kuru, manuprāt, mēs visi esam ļoti lepni".
Laikā, kad Sanderss bija mērs, viņam sabiedriskajā televīzijā bija savs raidījums Bernie Speaks with the Community (latviski — Bērnijs runā ar kopienu). 1987. gadā viņš sadarbojās ar 30 Vērmontas mūziķiem, lai ierakstītu tradicionālās mūzikas albumu We Shall Overcome.
1987. gadā U.S. News & World Report ierindoja Sandersu starp valsts 20 labākajiem mēriem.
ASV Pārstāvju palāta
Kad Sanderss 1990. gadā tika ievēlēts ASV Pārstāvju palātā, The Washington Post rakstīja, ka "Pirmais Pārstāvju palātā ievēlētais sociālists desmitgadēs piesaista uzmanību ar atklātu runu par šķiru cīņu". Sanderss bija pirmais bezpartijiskais kongresmenis 40 gados. Viņš strādāja Pārstāvju palātā no 1991. līdz 2007. gadam, kad tika ievēlēts ASV Senātā.
Ārons Pīrsols
Ārons Velss Pīrsols (en; dzimis Īrvinā, Kalifornijas štatā, ASV) ir bijušais amerikāņu peldētājs. Viņš pārsvarā piedalījās peldējumos uz muguras.
Bērnijs Sanderss
ASV Pārstāvju palāta
Pirmajā gadā Kongresā Sanderss esot nošķīries no citiem kongresmeņiem, sakot, ka abas partijas strādā tikai biznesa interešu labā. 1991. gadā viņš kopā ar citiem dibināja Kongresa progresīvo sanāksmi (Congressional Progressive Caucus), kur galvenokārt bija liberāli demokrāti un kuru Sanderss vadīja 8 gadus, taču nepievienojās Demokrātiskajai partijai.
Ārons Pīrsols
Piedalījies trijās Olimpiskajās spēlēs (2000, 2004, 2008). 2000. gadā Sidnejā viņš izcīnīja sudrabu 200 m peldējumā uz muguras, 2004. gadā Atēnās kļuva par trīskārtēju olimpisko čempionu — 100 un 200 m peldējumos uz muguras, kā arī 4x100 m stafetē. 2008. gadā Pekinā atkārtoja panākumus 100 m peldējumā uz muguras un 4x100 m stafetē (zelti) un izcīnīja sudrabu 200 m peldējumā uz muguras.
Bērnijs Sanderss
ASV Pārstāvju palāta
1991. un 2002. gadā Sanderss balsoja pret uzbrukumu veikšanu Irākai un bija pret Irākas karu. Sanderss kritizēja USA PATRIOT aktu un balsoja pret to. Sanderss kritizēja prezidenta Džordža V. Buša administrācijas īstenoto sociālās palīdzības nabadzīgiem un veciem cilvēkiem samazināšanu. Sanderss arī kritizēja Federālās rezervju sistēmas priekšsēdētāju Alanu Grīnspenu, sakot, ka "jūs par savu pamatfunkciju redzat vajadzību pārstāvēt bagātniekus un lielās korporācijas".
Ārons Pīrsols
Pašlaik (2011) viņam pieder Pasaules rekords 100 un 200 m peldējumos uz muguras.
Bērnijs Sanderss
ASV Senāts
2005. gadā Sanderss uzsāka kampaņu, lai iekļūtu ASV Senātā kā Vērmontas pārstāvis. Viņa kandidatūru atbalstīja vairāki demokrāti, jo "98 procentos gadījumu Bērnijs Sanders balso kopā ar demokrātiem". Toreizējais senators Baraks Obama arī atbalstīja Bērnija Sandersa kampaņu.
Ārons Pīrsols
2011. gada februārī viņš paziņoja par karjeras beigām.
Bērnijs Sanderss
ASV Senāts
Sanderss uzvarēja republikāņu kandidātu biznesmeni Riču Tarrentu, iegūstot 63% balsu. 2012. gadā viņu pārvēlēja ar 71% balsu.
2007. un 2008. gadā Sanderss, sadarbojoties ar Demokrātisko partiju, nodrošināja tai vairākumu Senātā (51 pret 49).
2011. gada augustā Public Policy Polling veikta aptauja noskaidroja, ka Sandersu pozitīvi vērtē 67% iedzīvotāju, bet negatīvi — 28%, un atzina viņu par trešo populārāko senatoru valsts mērogā. 2015. gada novembrī Morning Consult aptauja noskaidroja, ka starp Sandersa vēlētājiem — Vērmontas balsstiesīgajiem — senatoru pozitīvi vērtē 83%, padarot viņu par vispopulārāko senatoru valstī starp sava štata balsstiesīgajiem.
Sanderss publicēja atklātu vēstuli ASV Valsts kases sekretāram Henrijam Paulsonam, nosodot 2008. gada finanšu krīzes laikā notikušo lielo banku glābšanu. Divu dienu laikā šo vēstuli parakstīja vēl 22 tūkstoši cilvēku.
decembrī Sanderss sniedza 8½ stundas garu runu pret Obamas administrācijas ieplānoto likumu, kas pagarinātu Džordža V. Buša laikā ieviestās nodokļu atlaides bagātākajai iedzīvotāju daļai. Simtiem cilvēku parakstīja petīciju, lai Sanderss kandidē uz ASV prezidenta amatu 2012. gada vēlēšanās, tomēr senators izvēlējās nekandidēt.
2015. gada janvārī Sanderss kļuva par Senāta budžeta komitejas opozīcijas priekšsēdētāju. Par komitejas ekonomikas padomnieci viņš izvēlējās ekonomikas profesori Stefāniju Keltoni, kas sevi saukusi par "deficītu pūci".
Prezidentūras kampaņa
Sanderss neoficiāli paziņoja, ka piedalīsies Demokrātiskās partijas priekšvēlēšanās, lai kandidētu uz ASV prezidenta amatu, un Bērlingtonā, Vērmontā par kandidatūru paziņoja oficiāli. Atklāšanā viņš teica: "Es neticu, ka vīrieši un sievietes, kas aizstāvēja amerikāņu demokrātiju, cīnījās, lai radītu situāciju, kur miljardieriem pieder politiskais process." Senatore Elizabete Vorena uzslavēja Sandersa kandidatūru, sakot: "Man prieks redzēt, ka viņš ir iznācis, lai parādītu savu versiju tam, kādai vadībai būtu jābūt šajā valstī." Pirms Sandersa kampaņu par Demokrātiskās partijas prezidenta amata kandidāta nomināciju bija uzsākusi tikai Hilarija Klintone.
Atšķirībā no citiem kandidātiem, Sandersu kampaņu neatbalstīja neatkarīgās politiskās darbības komitejas (Super PAC). Viņš savus līdzekļus ieguva no nelieliem, individuāliem ziedojumiem. Pirmajās 24 stundās no kampaņas paziņošanas Sandersam 35 tūkstoši cilvēku saziedoja 1,5 miljonus dolāru. Līdz gada beigām kampaņai bija saziedoti 73 miljoni dolāru. Sandersam vairāk nekā miljons cilvēku bija ziedojuši 2,5 miljonus reižu ar vidējo ziedojuma apmēru — 27,16 dolāri.
Popularitātes stiprināšanai Sandersa kampaņa izmantoja arī sociālos tīklus — Facebook, Twitter un Reddit — kuros no Sandersa profiliem regulāri veica ierakstus.
2015. gada jūnijā Sandersu pārsteidza milzu pūļi viņa kampaņas pasākumos. 2015. gada 1. jūlijā Medisonā, Viskonsinā Sandersa pasākumā bija ap 10 tūkstošu cilvēku — vairāk nekā jebkuram citam 2016. gada ASV vēlēšanu prezidenta amata kandidātam līdz šim. Vēlākajās nedēļās sanākušo bija vēl vairāk – 11 tūkstoši Fīniksā, 15 tūkstoši Sietlā un 28 tūkstoši Portlendā.
Politiskie uzskati
Bērnijs Sanderss ir izteikti kreisi noskaņots politiķis, kurš galvenokārt atbalsta vairākas sociāldemokrātiskas idejas — cīņu ar ienākumu nevienlīdzību sabiedrībā, aktīvu uzstāšanos pret miljardieru interesēm, augstākus nodokļus turīgākajam iedzīvotāju slānim, valsts subsidētu augstākās izglītības un veselības apdrošināšanas programmu, kā arī tautsaimniecības pāreju uz alternatīvās enerģijas ieguves avotiem. Analītiķu skatījumā Sandersa politiskā nostādne galvenokārt sevī ietver tā saucamo "labklājības valsts" nostiprināšanas modeli, kas paredz paplašināt valsts sociālos pabalstus uz progresīvā nodokļa sistēmas rēķina.
Smiltenes vidusskola
Smiltenes vidusskola ir pirmā vidējās izglītības posma mācību iestāde Smiltenē, par tās sākumu uzskatāma 1909. gadā atvērtā Smiltenes tirdzniecības skola ar sešgadīgu kursu. Ģimnāzija specializējas matemātikas un valodu padziļinātā apgūšanā. Mācības šajā skolā notiek latviešu valodā. Skola vairākkārt mainījusi nosaukumu statusa maiņas dēļ: sāktonēji saukta par Smiltenes tirdzniecības skolu, vēlāk kļuva gan par Smiltenes reālskolu, gan Smiltenes vidusskolu, gan Smiltenes ģimnāziju, kā arī Smiltenes Valsts ģimnāziju. Sākotnēji atradās Zaķu ielā 2, vēlāk Smiltenes pilsētas centrā, bet pēckara periodā skolas mācības ritēja 1937. gadā celtajā ēkā Dakteru ielā. 1973. gadā uzcēla jauno korpusu. 2008. gada 1. septembrī atklāja jauno skolas piebūvi, kur izvietoti svešvalodu kabineti.
Smiltenes vidusskolas nosaukumu atjaunoja 2016. gada 1. augustā, Smiltenes ģimnāziju apvienojot ar Smiltenes Centra vidusskolu un Smiltenes Trīs pakalnu sākumskolu. Skola izvietota vairākās ēkās – Dakteru ielā 27, Dārza ielā 17 un Rīgas ielā 16c.
Vēsture
Skolas izveidi rosināja mācītājs Kārlis Kundziņš, kurš, pārstāvot vietējo bērnu vecākus un inteliģenci, izveidoja Skolu biedrību un tā 1909. gada 24. augustā Smiltenes skolu biedrība nodibināja Smiltenes tirdzniecības skolu. Pats Kārlis Kundziņš skolā strādāja brīvprātīgi kā reliģijas - ētikas skolotājs un bija arī Skolu biedrības un skolas padomes priekšsēdētājs.
1919. gadā uz šīs skolas bāzes izveidoja Smiltenes reālskolu ar piecām vidusskolas klasēm, kurām pievienotas četras augstākās pamatskolas klases. Piektā klase radās tāpēc, ka vācu okupācijas laikā bija jāapvieno tirdzniecības un jauna tipa krievu četrklasīgā reālskola par deviņgadīgu virsreālskolu. 1921. gadā skola pārgāja valsts pārziņā ar nosaukumu Smiltenes Valsts vidusskola. Ēka atradās pilsētas centrā, mācībām bija divi novirzieni– reālais un humanitārais, bet, sākot ar 1934. gadu, tikai humanitārais.
1928. gadā mācību iestādei piešķīra Valsts ģimnāzijas vārdu, 1940. gada 15. jūnijā iesvētīja ģimnāzijas karogu. Vidusskolas kurss bija pieci mācību gadi. Pastāvēja divas paralēlklases - A un B. A klase - ar pastiprinātu matemātikas mācīšanu (reālā novirziena klase), bet B - ar pastiprinātu latīņu valodas mācīšanu (humanitārā novirziena klase). Vēlāk no 1935. gada - tikai humanitārā novirziena klase. Klašu numerācija bija atšķirīga no mūsdienām - zemākā bija 5. klase, augstākā - 1. klase. Mācību gads dalījās trimestros. Pirmās brīvdienas parasti ilga vienu nedēļu oktobra beigās. Tā tika dēvēta par Kartupeļu nedēļu, jo tajā laikā laukos tika vākti kartupeļi. Nākamās bija Ziemassvētku brīvdienas, kas ilga līdz Zvaigznes dienai (6. janvārim). Nākamās brīvdienas - Lieldienās. Sarkanās armijas uzbrukuma laikā Otrā pasaules kara beigās (1944) skolas ēka nodega. Pēc kara skola darbu uzsāka tagadējās telpās Dakteru ielā 27, kur kopš 1937. gada strādāja Smiltenes 1. pamatskola. 1951. gadā abas skolas apvienojās Smiltenes vidusskolā, taču vidusskolēni mācījās otrajā maiņā pēcpusdienā, līdz 1973. gadā pabeidza skolas jauno korpusu. Skola strādāja ar specializāciju atsevišķos mācību priekšmetos: kopš 1958./59. m.g. padziļināti mācīja ķīmiju (no 1962./63. m.g. arī agroķīmiju), kopš 1977./78. m.g. padziļināti apguva matemātiku un pedagoģiju, 70. – 80. gados bija vidusskolas klases ar darbmācības novirzienu (aušanas prasmes un jaunākās pārdevējas kvalifikācijas iegūšana).
Mācību programmas
Smiltenes vidusskolā tiek īstenotas šādas izglītības programmas:
Latvijas skolu reitings
Smiltenes ģimnāzija pēc 2014./2015. gada rezultātiem bija Latvijas skolu reitinga 57. vietā starp lielajām skolām. Rezultātu un pozīciju skolu reitingā nosaka aprēķins ballu sistēmā pēc katras skolas skolēnu rezultātiem attiecīgā mācību gadā zinātniskās konferencēs, mācību priekšmetu valsts olimpiādēs, atklātajās olimpiādēs un citos zinātniski pētnieciskajos konkursos, kā arī iepriekšējā gada Starptautiskajās olimpiādēs.
Jēvles rūnu akmens
Jēvles rūnu akmens ir rūnu akmens, kas atrados Jēvlē (sv) Jēvleborjas lēnes teritorijā Zviedrijas austrumos. Tas uzstādīts pēc 11. gadsimta par godu vikingam Egilam (Ægil), kas kritis Tavastijā, un ir viens no vecākajiem rakstu avotiem, kurā pieminēta šī Somijas teritorija, proti, Tavastija — vikingu Tafæistalandi. Rūnas uz akmens bija gravējis rūnu meistars Osmunds Koresons un vēl kāds ar vārdu Svenni. Mūsdienās tiek spekulēts par viena teksta fragmenta interpretāciju — 1981. gada tulkojumā tiek minēts, ka Brusi vadīja zemes karaspēku, bet 2005. gada tulkojumā tas tika interpretēts citādāk.
Rūnu teksts ar latīņu burtiem (sākas no kreisā sāna un vijas gar akmens malu):
Edgars Lipsbergs
Edgars Lipsbergs (dzimis Rīgā) ir latviešu hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2018) Lipsbergs spēlē Latvijas čempionāta komandā HK Lido.
Profesionāli hokejisti ir arī Edgara brāļi Roberts, Miks un Krišs.
Spēlētāja karjera
Karjeru Lipsbergs sāka 2005.—06. gada sezonā, kad spēlēja Latvijas čempionāta klubā SK LSPA/Rīga. Vairākas nākamās sezonas hokejists aizvadīja dažādās Ziemeļamerikas hokeja līgās, vēlāk no 2008. līdz 2010. gadam spēlējot NAHL vienībā Topekas "Roadrunners".
2010. gada vasarā Lipsbergs pievienojās jaunizveidotajam MHL klubam HK Rīga, nākamajā sezonā pildot arī tās kapteiņa funkcijas. No 2011. līdz 2014. gadam Lipsbergs spēlēja Latvijas čempionāta klubā HK Ozolnieki/Monarhs. 2011.—12. gada sezonā kopā ar komandu izcīnīja Latvijas čempionāta sudraba medaļas. 2013.—14. gada sezonā Lipsbergs bija čempionāta trešais rezultatīvākais spēlētājs aiz Renāra Undeļa un komandas biedra Mihaila Bogdanova.
Joškas
Joškas ir ciems Alūksnes novada Zeltiņu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2 km no pagasta centra Zeltiņiem, 22 km no novada centra Alūksnes un 190 km no Rīgas.
Edgars Lipsbergs
Spēlētāja karjera
2014.—15. gada sezonu Lipsbergs aizvadīja Jūrmalas HASC rindās. Ar 27 punktiem viņš bija komandas rezultatīvākais spēlētājs. Vasarā pievienojās HK MOGO rindām.
Joškas
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts nozīmes autoceļiem.
Nepiedienīgā komēdija
"Nepiedienīgā komēdija" (en) ir 2013. gada ASV komēdija, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Vinss Ofers. Galvenās lomas filmā atveido Ari Šafirs, Lindsija Loena, Robs Šneiders, Mišela Rodrigesa un Adriens Brodijs. Filmas pirmizrāde notika.
Planšetdators, kurā atrodas aizraujošas un aizskarošas lietotnes, palīdz nojaukt politiskā korektuma robežas.
Askolds Saulītis
Askolds Saulītis (dzimis Liepājā, miris ) bija latviešu kino režisors un scenārists.
Biogrāfija
1984. gadā beidzis Liepājas 5. vidusskolu. No 1984. līdz 1986. gadam mācījies Liepājas Lietišķās mākslas vidusskolas Pedagoģijas nodaļā.
1987. gadā devies uz Rīgu, kur kļuvis par palīgstrādnieku filmā "Dzīvīte". Filmā "Ievas paradīzes dārzs" bijis administrators. Paralēli veidojis spēlfilmas kā amatieris. 1990. gadā kļuvis par režisoru, režisora asistentu un operatoru studijā "Kaupo". 1990. gados strādājis par režisoru un operatoru vairākos Latvijas televīzijas kanālos.
1996. gadā iestājies Latvijas Kultūras akadēmijā kā brīvklausītājs. Pusgadu vēlāk kļuvis par pilntiesīgu akadēmijas studentu. 2000. gadā absolvējis akadēmiju ar bakalaura grādu TV režijas specialitātē.
Bijis režisors vairākām filmām, tai skaitā "Astoņas zvaigznes", "Svētku anatomija", "Baltijas brīvības ceļš", "Treniņa stunda", "Parāds Afganistānai" un "Bermontiāda".
Par scenāriju dokumentālajai filmai Keep smiling (2003) kopā ar Viktoru Duku saņēmis Lielā Kristapa balvu kategorijā "Labākais scenārists".
Kermāna
Kermāna (, Kermân, ) ir pilsēta Irānas dienvidaustrumos, Kermānas ostāna administratīvais centrs. Izvietojusies plašā kalnu ielejā 980 km no valsts galvaspilsētas Teherānas.
Vēsture
Pilsēta dibināta Sasanīdu impērijas laikā 3. gadsimtā kā Vehardašīras pierobežas nocietinājums. Par pilsētas dibinātāju uzskata impērijas pirmo valdnieku Ardašīru I. 7. gadsimtā pilsētu iekaroja musulmaņi. Jau 8. gadsimtā pilsēta bija slavena ar kašmira vilnas izstrādājumiem. Seldžuku valdīšanas laikā pilsēta lielā mērā saglabāja savu patstāvību, lai arī par to cīnījās otomaņi un persieši. Pilsēta ievērojami attīstījās Sefevīdu impērijas laikā. 1794. gadā pilsētu nopostīja kādžāri, cīnoties ar Zendu dinastijas pēdējo valdnieku Alihanu. Atjaunota 19. gadsimtā ziemeļrietumos no vēsturiskās pilsētas.
Tuči (Griškānu pagasts)
Apdzīvota vieta robežojas ar Čornajas pagasta Tučiem (Kalna Tuči), tajā atrodas Tuču kapi, ka arī cauri Tučiem tek Geikinu strauts.
2012. gada ASV prezidenta vēlēšanas
2012. gada ASV prezidenta vēlēšanas bija 57. ASV prezidenta vēlēšanas, kas notika. Vēlēšanās uz otro termiņu tika ievēlēts Baraks Obama un Džo Baidens viceprezidenta amatā.
Straumes iela (Jūrmala)
Straumes iela ir iela Jūrmalā, Majoru apkaimē. Straumes iela sākas strupceļā pie Lielupes un beidzas Rīgas ielas un Jaunās ielas krustojumā. Kopējais ielas garums ir 130 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Straumes ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Straumes iela ir savienota ar šādām ielām:
Frīdrihs Erdmans Štolls
Frīdrihs Erdmanis Štolls (de) bija vācbaltiešu luterāņu mācītājs Kurzemē un Vidzemē, izdevis grāmatas latviešu valodā, nodarbojies arī ar ornitoloģiju.
Dzīvesgājums
Dzimis mācītāja ģimenē, 1760. gada 21. decembrī Albrehtsā (Albrechts in Franken). Mācījās Šlēzingenas ģimnāzijā (Gymnasium zu Schleusingen), no 1780. gada līdz 1784. gadam studēja teoloģiju Leipcigas Universitātē, bet no 1784. gada bijis mājskolotājs Vidzemē. No 1800. gada līdz 1825. gadam mācītājs Jaunpilī (Jurgensburg) un Zaubē, no 1825. gada līdz 1826. gadam Madlienas (Sissegall) un Meņģeles (Altenwoga) draudzē.
Nodarbojās ar ornitoloģiju, papildināja 1773. gada 22. februārī Anatomijas teātra telpās Kalēju ielā 34/36 nodibinātā Himzeļa muzeja (Himselsches Museum) ornitoloģijas kolekciju. Cita starpā nošāvis un ievācis kolekcijai sārto strazdu (Turdus roseus) Vidzemē, kas ir senākais mūsdienās zināmais šīs sugas novērojums Latvijā. Miris 1826. gada 28. oktobrī (9. novembrī pēc jaunā stila) Madlienas mācītājmuižā.