cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hieronims Emiliani
Biogrāfija
Hieronims Emiliani piedzima bagātu Venēcijas pilsoņu ģimenē. Vecāki dēlu audzināja ļoti dievbijīgi, tādēļ viņš jau no bērnības bija iemācījies dziļi iegrimt lūgšanā uz Jēzu Kristu un Jaunavu Mariju. Savus jaunības gados viņš kļuva par karavīru, vienlaikus nepazaudējot bērnībā iemācīto tikumīgo dzīves veidu. Piedaloties kaujās, pēc karā gūtā ievainojuma, vairs nespēja pilnvērtīgi pildīt karavīra pienākumus, saslima un ar aktīvām karavīra gaitām vairs nenodarbojās. Šajā periodā viņš daudz pārdomāja savu līdzšinējo dzīvi un pavadīja ilgu laiku dedzīgās lūgšanās, līdz nolēma pilnīgi atteikties no pasaulīgās dzīves. Pēc slimības izārstēšanas, viņš turpmāko dzīvi ziedoja gādājot par slimajiem, mirstošajiem, nabagiem un bāreņiem. Viņš dibināja bāreņu patversmes, dažādos veidos rūpējās par citiem apspiestajiem un veica žēlsirdības darbus līdzcilvēku starpā, tādējādi cenšoties iedzīvināt viņos žēlsirdību pret vājajiem. 1532. gadā viņš nodibināja mūku ordeni, kas pieturējās pie augustīniešu regulas. Aprūpējot mēra slimniekus, Hieronims Emiliani 1537. gada 8. februārī mira.
Elku strauts
Ietek Užavas upē augšpus Užavas ciema.
Hieronims Emiliani
Biogrāfija
1747. gadā viņu beatificēja pāvests Benedikts XIV, bet 1767. gadā pāvests Klements VIII viņu kanonizēja par Romas katoļu baznīcas svēto.
Elku strauts
Elku strautu nešķērso valsts autoceļi, tā krastos neatrodas lielākas apdzīvotās vietas.
A Guide to Recognizing Your Saints
A Guide to Recognizing Your Saints ir 2006. gada ASV drāma, kuras režisors un scenārija autors ir Dito Montiels. Galvenās lomas atveido Roberts Daunijs jaunākais, Rozārija Dosone, Melonija Diaza, Ēriks Robertss, Čenings Teitums un Šia Lebafs. Filmas pirmizrāde notika.
Filmā pastāstīts par kādu zēnu, kas 20. gadsimta 80. gados uzauga Astorijā, Ņujorkā. Viņa draugi laika gaitā nomira, sāka lietot narkotikas vai nokļuva cietumā, līdz ar to zēns sāka uzskatīt, ka dažādi "svētie" viņu izglābuši no draugu likteņiem.
Patriks Nemets
Patriks Nemets (sv, dzimis ) ir ungāru izcelsmes Zviedrijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2022. gada Nemets pārstāv NHL komandu Arizonas "Coyotes". 2010. gada NHL draftā Nemetu ar kopējo 41. numuru otrajā kārtā izvēlējās Dalasas "Stars".
2009. gadā debitējis Allsvenskan līgas komandas Stokholmas "AIK Ishockey" rindās. 2012. gadā parakstījis līgumu ar Dalasas "Stars". "Stars" rindās pavadījis trīs sezonas, līdz 2017. gadā viņš pievienojās Kolorādo "Avalanche". Vēlāk spēlējis arī Detroitas "Red Wings" un "Avalanche". 2021. gada jūlijā noslēdzis trīs gadu līgumu ar Ņujorkas "Rangers".
2022. gada 13. jūlijā Nemets, 2025. gada NHL drafta otrās kārtas izvēle un nosacītā otrās kārtas izvēle 2026. gadā, tika aizmainīts uz Arizonas "Coyotes" apmaiņā pret Taju Embersonu.
Mākslas vēstures muzejs (Vīne)
Mākslas vēstures muzejs (de) ir mākslas muzejs Vīnē, Austrijā. Lielākais mākslas muzejs valstī. Ar Kunsthistorisches Museum apzīmē gan iestādi, gan arī galveno ēku.
Tika atvērts 1891. gadā kopā ar pretī esošo Dabas vēstures muzeju. Abiem muzejiem ir līdzīga fasāde. Lielākā daļa muzeja kolekcijas ir no Hābsburgu valdnieku kolekcijām. 2015. gadā to apmeklēja 1,38 miljoni cilvēku.
Aizdusa
Aizdusa jeb dispnoja (, dyspnea — "traucēta elpošana") ir elpas trūkuma sajūta. To var izraisīt gan pārmērīga fiziskā slodze, gan izbailes, gan arī dažādas slimības, visbiežāk elpošanas orgānu slimības (bronhiālā astma, hroniskā obstruktīvā plaušu slimība, pneimonija) vai sirds slimības (miokarda infarkts, sirds mazspēja). Pareiza ārstēšana ir atkarīga no pareizas diagnozes.
Miķelis Veidemanis
Miķelis Veidemanis (1895—1945) bija latviešu tiesu medicīnas speciālists, Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes profesors (1943), dekāns (1943—1944).
Dzīvesgājums
Dzimis 1895. gada 7. aprīlī Rīgā tirgotāja Kārļa Veidemaņa un viņa sievas Karlīnes, dzimušas Zvīgules, ģimenē. Mācījās Tallinas Nikolaja ģimnāzijā (-1915), studēja Petrogradas Kara medicīnas akadēmijā (1915—1918). Igaunijas un Latvijas brīvības cīņu laika dienēja Igaunijas (1918—1919) un Latvijas Bruņotajos spēkos kā kara ārsts, bija Liepājas garnizona lazaretes jaunākais ārsts (1919—1922). Pabeidza medicīnas studijas Latvijas Universitātē (1922—1923), bija LU subasistents (1922—1924), jaunākais asistents (1924—1928), asistents (1928—1930), vecākais asistents (1930—1937), docents (1937—1941), ārkārtas profesors (1941—1943), profesors (1943—1944). 1929. gada 13. februārī aizstāvēja Dr. med. grādu par asins grupu izplatību Latvijas populācijā.
Bija Tiesu ekspertīzes institūta konsultants (1925—1944), Rīgas pilsētas tiesu ārsts (1927—1940). Pēc 1937. gada, kad Ferdinands Neireiters atstāja Rīgu, Miķelis Veidemanis pārņēma Tieslietu medicīnas instūta vadību. Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes dekāns (1943—1944).
Otrā pasaules kara beigās no 1944. gada Kurzemes cietoksnī, miris 1945. gada 1. aprīlī Irlavā.
Hipertensīvā encefalopātija
Hipertensīvā encefalopātija (HE) ir vispārēja smadzeņu disfunkcija augsta asinsspiediena dēļ. Simptomi var būt galvassāpes, vemšana, līdzsvara traucējumi un apjukums. Sākums parasti ir pēkšņs. Sarežģījumi var būt krampji, mugurējās atgriezeniskās encefalopātijas sindroms un asiņošana acs aizmugurē.
Hipertensīvās encefalopātijas gadījumā asinsspiediens parasti ir lielāks par 200/130 mmHg. Reizēm tas var rasties pie zemāka asinsspiediena kā 160/100 mmHg. Tas var rasties nieru mazspējas gadījumā, tiem, kuri ātri pārtrauc asinsspiediena medikamentus, feohromocitomas gadījumā un cilvēkiem, kuri lieto monoamīnoksidāzes inhibitoru (MAOI), kuri ēd pārtiku ar tiramīnu. Ja tas notiek grūtniecības laikā, to sauc par eklampsiju. Diagnozei ir nepieciešams izslēgt citus iespējamos cēloņus.
Šo stāvokli parasti ārstē ar medikamentiem, lai salīdzinoši ātri pazeminātu asinsspiedienu. To var izdarīt ar labetalolu vai nātrija nitroprusīdu, ko ievada vēnā injekcijas veidā. Grūtniecēm var lietot magnija sulfātu. Citas ārstēšanas metodes var ietvert pretkrampju zāles.
Hipertensīvā encefalopātija ir retāk sastopama. Tiek uzskatīts, ka tas notiek biežāk tiem, kuriem nav vieglas piekļuves veselības aprūpei. Pirmo reizi šo terminu izmantoja Oppenheimers un Fišbergs 1928. gadā. To klasificē kā neatliekamu hipertensijas veidu.
Pazīmes un simptomi
ipertensīvās encefalopātijas simptomi parasti sākas 12–48 stundas pēc pēkšņa un ilgstoša asinsspiediena paaugstināšanās. Pirmā šo simptomu izpausme ir stipras galvassāpes. Galvassāpes rodas vairāk nekā 75% pacientu. Pacients kļūst nemierīgs. Apziņas izmaiņas var sekot vairākas stundas vēlāk, kas ietver sprieduma un atmiņas traucējumus, apjukumu, miegainību un stuporu. Ja stāvoklis netiek ārstēts, šie neiroloģiskie simptomi var pasliktināties un galu galā pārvērsties komā. Citi simptomi var būt paaugstināta uzbudināmība, vemšana, diplopija, krampji, raustīšanās un ekstremitāšu mioklonuss. Redzes izmaiņas (redzes miglošanās, hemivizuāla lauka defekti, krāsu aklums, kortikālais aklums) ir izplatītas. Tās rodas 4 no 11 gadījumiem (Jellinek et al. 1964). Var rasties arī hemiparēze, intracerebrāla asiņošana, afāzija, bet tie ir retāk sastopami.
Patoģenēze
Hipertensīvo encefalopātiju izraisa asinsspiediena paaugstināšanās. Asinsspiediena paaugstināšanos var izraisīt vairāki apstākļi: akūts nefrīts, eklampsija, hroniskas esenciālās hipertensīvās krīzes, pēkšņa antihipertensīvās terapijas pārtraukšana. Tāpat hipertensīva encefalopātija var rasties feohromocitomas, Kušinga sindroma, nieru artēriju trombozes gadījumā.
Smadzeņu asinsrites traucējumi, kas ir hipertensīvās encefalopātijas pamatā, joprojām ir pretrunīgi. Parasti smadzeņu asins plūsmu uztur autoregulācijas mehānisms, kas paplašina arteriolus, reaģējot uz asinsspiediena pazemināšanos, un sašaurina arteriolus, reaģējot uz asinsspiediena paaugstināšanos. Šī autoregulācija pasliktinās, kad hipertensija kļūst pārmērīga. Saskaņā ar pārmērīgas regulēšanas konceptu, smadzeņu asinsvadi spazmojas, reaģējot uz akūtu hipertensiju, kas izraisa smadzeņu išēmiju un citotoksisku tūsku. Saskaņā ar autoregulācijas izrāvienu koncepciju, smadzeņu arterioli ir spiesti paplašināties, izraisot vazogēnu tūsku.
Smadzeņu tūska var būt vispārēja vai fokāla. Smadzeņu kambari/vēderiņi ir saspiesti, garozas cirtas saplacinātas.
Ūdens forma
Filma ir par apkopēju, kas aukstā kara laikā strādā ASV valdības laboratorijā un iemīlas slepena eksperimenta objektā. Tajā galvenās lomas attēlo Sallija Hokinsa, Maiks Šenons, Ričards Dženkinss, Dags Džonss, Maikls Stūlbargs un Oktāvija Spensere.
Filmas pirmizrāde notika Venēcijas kinofestivālā, kur tā ieguva galveno balvu Zelta lauvu. Filma tika nominēta 90. Kinoakadēmijas balvai 13 kategorijās, no kurām balva tika iegūta četrās kategorijās: "Labākā filma", "Labākais režisors" (Giljermo del Toro), "Labākā oriģinālmūzika" (Aleksandrs Desplā) un "Labākais mākslinieka darbs" (Pols Denhams Osterberijs, Šeins Vijē un Džefs Melvins).
Dabas un vēstures kalendārs
Dabas un vēstures kalendārs bija Latvijas Dabas un pieminekļu aizsardzības biedrības izdots ikgadējs izdevums latviešu valodā, kas iznāca no 1962. līdz 2015. gadam. Padomju laikā tas ieguva diezgan lielu popularitāti. Izdevuma tirāža šajā laikā pieauga no 10 000 eks. 1962. gadā līdz 200 000 eks. 1988. gadā. Kalendāra izveidošanas iniciators un pirmais galvenais redaktors bija Viktors Grāvītis, un viņš vadīja to līdz 1980. gadam. No 1981 gada līdz 1993. gadam galvenais redaktors bija Oskars Gerts, 1994. gada izdevuma galvenais redaktors bija Māris Rudzītis, bet no 1995. gada kalendāra galvenā redaktore bija Zaiga Kipere.
Vēsture
Līdzko 1959. gadā tika noorganizēta Latvijas Dabas un vēstures biedrība, radās doma gatavot četrus izdevumus: zinātnisku rakstu krājumu, žurnālu, kalendāru un metodiskas brošūras. Lai arī nopietnāki un zinātniski vērtīgāki likās rakstu krājumi un žurnāli, taču tika iesākts ar kalendāra izveidošanu. Bija skaidrs, ka tā veidošana ir darbietilpīgāka, jo tam būtu jābūt daudzveidīgam un saistošam, gan arī savlaicīgi nokomplektētam un izdotam. Redkolēģijas izveidošanai izdevuma dibinātājs Viktors Grāvītis pieaicināja vēsturnieku T. Zeidu un biologu Z. Spuri.
Pirmais kalendāra numurs 1962. gadam bija tikai fenoloģisks un aprakstīja dabas procesus gada griezumā. Vēstures tēma vēl netika uzsākta, kaut arī vēsturisku notikumu un izcilu personu jubilejas tika atzīmētas. Nākamā gada kalendārā tika publicēti arī vēsturei veltīti raksti. Katra nākamā gada izdevumu bija iecerēts veltīt kādai noteiktai tēmai (piemēram, iekšējiem ūdeņiem, mežiem, jūrai), taču dažreiz to izdevās realizēt tikai daļēji. Dažu tēmu realizēšanai redkolēģijā tika pieaicināti speciālisti tikai uz vienu gadu, piemēram, A. Āboltiņa no Mežsaimniecības problēmu institūta, ārsts V. Būmeisters, akadēmiķis J. Stradiņš u.c. Publicējamos tekstus centās pielāgot kalendāra specifikai. Piemēram, ja gadagājums bija veltīts jūrai, tad tajā bija jābūt informācijai par meteoroloģiskām parādībām, augiem un dzīvniekiem jūrā un tās krastos katrā mēnesī un gadalaikā, par jūras attīstību gadu miljonos, jūras bagātību racionālu izmantošanu, jūras piekrastes dabas pieminekļu aizsardzību, piejūras joslas arheoloģiju, zvejnieku, jūrmalnieku un kuģotāju etnogrāfiju, folkloru un vēsturi. Arī krāsainajām ilustrācijām bija jāataino jūra.
Tika dota iespēja vecākās paaudzes pētniekiem, kā arī novadpētniekiem apkopot ilgu gadu darba rezultātus un tos publicēt, paglābjot no aizmirstības. Taču padomju periodā liela daļa vēsturiskā materiāla tika veltīta arī revolūcijas un kompartijas tēmām. Bet, neskatoties uz to, kalendāra popularitāte auga, un līdz ar to auga arī tā tirāžas: 1962. gads – 10 000, 1963. gads – 30 000, 1969. gads – 35 000, 1972. gads – 40 000, 1974. gads – 50 000, 1981. gadā – 60 000, maksimumu sasniedzot 1988. gada metienam 200 000 eksemplāru.
Kalendāra tematu daudzveidību un rakstu apjomu atspoguļo 1995. gada izdevumā Jāņā Paegļa sastādītā kalendāra rakstu bibliogrāfija. Tur ir tādas tēmas, kā astronomija, meteoroloģija, klimatoloģija, ģeoloģija, paleontoloģija, fenoloģija, dārzkopība, biškopība ar sējas kalendāriem, bioloģija visplašākajā nozīmē, ainavas, dižkoki, alas, tautas medicīna, etnogrāfija, folklora, mitoloģija, arheoloģija, vēsture no senākajiem līdz visjaunākajiem laikiem, kultūra, izglītība, grāmatniecība, zinātnes un tehnikas vēsture, māksla, arhitektūra, mūzika, dabas un vēstures pētīšana, pieminekļu aizsardzība, bagātīgs personāliju krājums u.t.t. Pēc Miervalža Birzes atzinuma šo kalendāru varētu uzskatīt par savdabīgu Latvijas enciklopēdiju. Kalendāram bija ļoti demokrātiska ievirze, jo to veidoja kā ievērojami un izcili zinātnieki (Andris Caune, Jānis Stradiņš, Edgars Vimba u.c.), tā arī lasītāji no visiem Latvijas novadiem, iesūtot savus novērojumus, atmiņas, pētījumus. Kalendāra noformēšanā piedalījās tādi mākslinieki, kā Dainis Rožkalns, Jāzeps Pīgoznis, Kurts Fridrihsons. Sākotnēji kalendārs tika iešūts mīkstos vākos, bet no 1965. gada līdz 1977. gada izdevumam tam bija cieti vāki. Sākot ar 1978. gada kalendāru atkal iešuva mīkstajos vākos. Un vēl no 2005. gada Dabas un vēstures kalendāram nomainīja nosaukumu uz "Daba un vēsture".
Trusītis Pēterītis 2: Mazais bēglis
"Trusītis Pēterītis 2: Mazais bēglis" (en) ir 2021. gada ASV animācijas spēlfilma. Filmas režisors ir Vills Glaks. Galvenās lomas atveido Rouza Bairna, Dounals Glīsons, Deivids Ojelovo, Elizabete Debiki, Margota Robija, bet animēto tēlu lomu ierunājis Džeimss Kordens. Filmas pirmizrāde notika Austrālijā, savukārt  filmu sāka demonstrēt Apvienotās Karalistes kinoteātros un tikai  ASV. Filma ir turpinājums 2018. gada filmai "Trusītis Pēterītis".
Baltie klāni
Baltie klāni, ziemeļos no Zvidzes — Klajotnis, ir zemā tipa purvs Madonas novada Indrānu pagastā. Izvietojies Lubāna līdzenuma austrumu malā Aiviekstes līkumā starp upi un tās pietekām Zvidzi un Abaini. Veidojies pirms aptuveni 7000 gadiem, pārpurvojoties Lubāna ieplakai, kad pats ezers bija aptuveni 6 reizes lielāks nekā tagad. Kūdras slāņa vidējais dziļums 1,7 m, maksimālais — 4 m, kopējie krājumi ap 67,9 mlj m³. Pēc Lubāna hodrotehniskā kompleksa izbūves purvs tika daļēji nosusināts ar vaļējiem grāvjiem, bet teritorija izmantota siena ieguvei. Mūsdienās aizaug ar krūmiem un kokiem.
1987. gadā daļā purva teritorijas (517 ha) izveidots Balto klānu purva ornitoloģiskais liegums. 1999. gadā tas iekļauts 9850 ha plašajā Pārabaines dabas liegumā, bet 2009. gadā, apvienojot vairākus ap Lubāna ezeru izveidotos liegumus — Lubāna mitrāju dabas liegumā. Natura 2000 teritorija.
Žāvēšana
Žāvēšana (kaltēšana) ir mitruma samazināšana, izmantojot siltuma paņēmienus.
Ķīmiskajā rūpniecībā lieto izejvielas un pusfabrikātus ar dažādu mitruma saturu. Vajadzīgās kvalitātes produkta iegūšanai nepieciešams tajā samazināt mitrumu.
Abos pirmajos paņēmienos mitrumu no materiāla aizvada, nemainot mitruma agregātstāvokli. Žāvējot ar siltumu, mitrumu pārvērš tvaikā un aizvada no materiāla.
Materiālu var izžāvēt tik sausu, cik sauss ir žāvēšanas aģents (vide). Tas nozīmē, ka vienīgi gaisa relatīvais mitrums nosaka, līdz kādam mitrumam tajā var izžāvēt materiālu. Lielākoties žāvēšana tiek veikta, atmosfēras spiedienā, kā siltumnesēju izmantojot siltu gaisu. Tādā gadījumā to sauc par žāvēšanu ar gaisu. Ja žāvēšanas process notiek zem spiediena, kas ir ievērojami zemāks nekā atmosfēras spiediens, tad to sauc par žāvēšanu vakuumā.
Ir tādi materiāli, kurus nedrīkst pāržāvēt vai arī žāvēt ļoti strauji, jo tie zaudē savas īpašības un kvalitāti (tādi kā kontaktlēcas). Pārtikas un citu organiskas izcelsmes materiālu žāvēšanu veic, lai kavētu tajā mikrobu attīstību un lai būtu iespējams, saglabāt tās kvalitāti ilgākā laika posmā. Tāpat arī grāmatu glabāšanai ir savi noteikumi. Bibliotēku arhīvos tiek uzturēts noteikts gaisa mitrums.
Savukārt citus materiālus mēdz žāvēt, lai samazinātu to masu un tilpumu un tādejādi, piemēram, transporta izmaksas.
Žūšanas stadijas
Materiāla žūšana noris vairākās stadijās — sākumā izžūst mitrums uz materiāla virsmas, šis process norit visātrāk, daudz lēnāk žūšana noris kapilāros, tad porās un visbeidzot materiāla kristāliskajā struktūrā.
Materiāla žūšanas kinētika iespējams sadalīt sekojošos posmos — pirmajā mitrums, kas ir pie materiālas virsmas, iztvaiko strauji un vienmērīgi. Kad materiāla virsma nožuvusi, žūšana sākas kapilāros, kuras ātrums samazinās. Pēc tam žūšana noris porās. Lai tas notiktu, mitrumam jāiztvaiko un jādifundē caur materiālu, lai tas izžūtu. Šis iztvaikošanas un difūzijas process ir samērā lēns, kas noved pie krasa žūšanas ātruma krituma. Materiālu intensīvi sildot ilgāku laika periodu, visbeidzot aizvada arī saistīto ūdeni no kristāla struktūras.
Dabiskā un mākslīgā žāvēšana
Izšķir dabisko un mākslīgo žāvēšanu.
Dabiskā žāvēšana
To realizē atklātā gaisā (kūdras žāvēšana), zem nojumēm (ārstniecības augu žāvēšana u.c.) bez īpašas siltuma enerģijas pievadīšanas. Šis žāvēšanas veids atkarīgs no laika apstākļiem, ir ilgstošs, un tajā iegūst produktu ar augstu un mainīgu mitruma saturu.
Mākslīgā žāvēšana
Ķīmiskajā rūpniecībā galvenokārt lieto mākslīgo žāvēšanu. Siltuma enerģijas pievadītājs ir karsts gaiss, dūmgāzes, inertas gāzes, ūdens tvaiks. Mitrumu no materiāla uzņem žāvēšanas aģents, kuru nosūc ventilators vai vakuumsūknis.
Konvektīvā žāvēšana
Konvektīvo (konvekcijas) žāvēšanu plaši lieto dažādu materiālu žāvēšanai. Siltuma konvekcija notiek tikai gāzēs un šķidrumos, kad pārvietojas un sajaucas lielas molekulu grupas — šķidruma vai gāzes daļas ar dažādām temperatūrām. To veic ar gaisu (vai dūmgāzēm) paaugstinātā temperatūrā. Konvektīvajā žāvēšanā viegli uzturēt žāvēšanai nepieciešamo režīmu (temperatūru, gaisa mitrumu, plūsmas ātrumu u. c.) un iegūt materiālu ar vēlamo mitrumu. Šajās žāvētavās sasniedz augstu ražīgumu.
Kontakta žāvēšana
Kontakta žāvēšanā žāvējamais materiāls siltumu iegūst, saskaroties ar karstām virsmām, kuras apsilda piesātināts ūdens tvaiks vai dūmgāzes. Žāvēšanu realizē, materiālu novietojot pēc iespējas plānākā slānī.
Mitruma saistība ar materiālu
Žāvēšanas procesa gaita ievērojami atkarīga no mitruma saistīšanās veida ar materiālu.
Ir trīs mitruma saistības veidi: mehāniskais, fizikālķīmiskais un ķīmiskais.
Fizikālķīmiskais veids
Pie fizikālķīmiskā mitruma pieder materiāla kapilāros un porās adsorbētais mitrums (adsorbcijas mitrums), kā arī mitrums, kurš difūzijas osmotiskā spiediena rezultātā iekļūst šūnu iekšienē (osmotiskais mitrums), un tas, kuru ietver geli, tiem veidojoties (struktūras mitrums). Adsorbcijas un osmotisko mitrumu sauc par saistīto mitrumu. Šis mitrums noturas virsmas ārējo spēku lauka ietekmē. Adsorbcijas mitruma aizvadīšanai jāpatērē ievērojams enerģijas daudzums, jo mitrums jāpārvērš tvaikā, tikai tad tas pārvietojas uz materiāla virsmu. Osmotiskais mitrums difundē caur šūnu sienām šķidruma veidā. Fizikālķīmisko mitrumu ievērojami grūtāk aizvadīt no materiāla nekā mehāniski saistīto mitrumu.
Ķīmiskais veids
Ķīmiski saistītais mitrums ir kristalizācijas ūdens (piemēram, kaolinīts Al2O3, 2SiO2, 2H2O), u.c. Šis mitrums ar materiālu saistīts noteiktā daudzumā un cieši. Kristalizācijas ūdeni var atdalīt karsējot. Vielas žāvējot, ķīmiski saistīto mitrumu neaizvada, tādēļ žāvētavu aprēķinos to neņem vērā.
Rupsala
Rupsala ir ciems Ošupes pagastā, Madonas novadā. Atrodas 203 km attālumā no Rīgas.
FK Radnički Niš
FK Radnički Niš ir Serbijas futbola klubs no Nišas, kas spēlē Serbijas Superlīgā.
Ana Matnadze
Ana Matnadze (ka; dzimusi Telavi) ir Gruzijas starptautiskā lielmeistare šahā (2002), kas kopš 2012. gada pārstāv Spāniju.
Biogrāfija
Sekmīgi pārstāvējusi Gruziju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos. 1993. gadā uzvarējusi Pasaules junioru šaha čempionātā U10 vecuma grupā. 1994. un 1995. gadā uzvarējusi Eiropas junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā. 1997. gadā uzvarējusi Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos U14 vecuma grupā. 1998. un 199. gadā uzvarējusi Eiropas junioru šaha čempionātos U16 vecuma grupā. Daudzkārtējā Gruzijas sieviešu šaha čempionāta laureāte, kuros izcīnījusi zelta (2002 - kopā ar Maiju Lomineišvili) un 3 bronzas (1998, 2000, 2005) medaļas.
Uzvarējusi starptautiskajos sieviešu šaha turnīros Bledā (1997), Kobuleti (1998), Groningenā (1998), Batumi (2000), Tarragonā (2004), Pontebedrā (2008). 2002. gadā Turcijā uzvarējusi Eiropas sieviešu čempionātā šaha ātrspēlē. 2004. gadā Elistā piedalījusies Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā zaudējusi Olgai Aleksandrovai. 2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā zaudējusi Dinarai Saduakasovai.
Gruzijas komandas NTN Tbilisi sastāvā 2 reizes (2004, 2005) uzvarējusi Eiropas sieviešu šaha klubu kausa izcīņā.
Pārstāvējusi Spānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1999. gadā Matnadzei piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2002. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2006. gadā saņēmusi starptautiskā meistara nosaukumu vīriešiem (IM).
Par dzimto valodu!
Par dzimto valodu! (ru), līdz 2012. gadam '''13. janvāra kustība''' (ru) bija no 2009. līdz 2016. gadam pastāvējusi nacionālboļševiku politiskā partija Latvijā. Tās vadītājs bija Vladimirs Lindermans.
2016. gadā pieņemts tiesas lēmums par partijas darbības izbeigšanu.
Vēsture
2012. gada referendumā par Satversmes grozījumiem nobalsoja 273 347 vēlētāji (24,88% no balsojušajiem), ar to nebija pietiekami un grozījumi tika noraidīti. Pēc referenduma partija organizēja vairākas akcijas, atbalstot Latvijas krievvalodīgus iedzīvotājus un aizstāvot nepilsoņus un cilvēkus, kuriem nav tiesības piedalīties vēlēšanās Latvijas Republikas teritorijā.
Partija piedalījās 2013. gada vēlēšanās, tomēr neieguva vietu nevienā pašvaldībā. Rīgā partijas rezultāts bija tikai 0,34%.
Nisira
Nisira (gr) ir Grieķijai piederoša vulkāniska sala Egejas jūrā, pēc platības tā ir desmitā lielākā Dodekanesas sala. Salu veido vulkāna virsotne ar 3,8 km lielu krāteri tās centrā, kas pēdējo reizi aktivējās 1888. gadā. Citas vulkāniskas Grieķijas salas ir Santorini (pēdējais izvirdums 1956. gadā) un Mila (pēdējā vulkāniskā aktivitāte mūsu ēras 140. gadā), kā arī Metanas pussala (apmēram 1700. gadā).
Jukagiri
Jukagiri (pašnosaukums: одул, деткиль) ir Krievijas Federācijas Tālo Austrumu un Galējo Ziemeļu tauta, viena no reģiona senākajām tautām. Mīt galvenokārt Kolimas upes baseinā Sahas Republikas ziemeļaustrumos un Čukotkas autonomajā apvidū. 2010. gada tautskaitē par jukagiriem sevi atzina 1597 cilvēki. Tradicionālā nodarbošanās ir zveja, briežkopība, medības un suņkopība.
Etnonīms
Tiek uzskatīts, ka etnonīms «jukagiri» aizgūts no evenkiem un nozīmē ‘ledus cilvēki’ vai ‘sala cilvēki’. Pašiem jukagiriem vienota pašnosaukuma nav un tie sevi identificē pēc cilts nosaukuma — detkili, oduli, vaduli, alaji u.c.
Vēsture
Mūsdienu apdzīvotības areālā jukagiri ienākuši no reģiona starp Jeņiseju un Sajāniem, kur dzīvojuši kaimiņos samodiešu tautām. 17. gadsimtā jukagiri apdzīvojuši plašu teritoriju no Ļenas lejteces līdz Anadiras upei. 17.—19. gadsimtā epidēmiju un karu rezultātā jukagiru skaits stipri sarucis. Daļu jukagiru asimilējuši jakuti, eveni, krievi, čukči. Jukagiru cilts čuvani (ap 1000 cilvēku), kas sadzīvē pārgājuši čukču un krievu valodā, tiek pēdējā laikā uzskatīta par atsevišķu tautu.
Mūsdienās jukagiri apdzīvo nelielus areālus Sahas Republikas ziemeļaustrumos (ap 1300 cilvēku, galvenokārt jukagiru nacionālajā pagastā — Oļoras suktulā; pavisam Sahas Republikā ir 8 jukagiru nacionālie naslegi (pagasti)), Čukotkas autonomajā apvidū (200) un Magadanas apgabalā (70).
Valoda
Jukagiri runā izolētas valodu saimes valodās, kas nosacīti tiek pieskaitīta savstarpēji neradniecīgajām paleoaziātu valodām. Jukagiru valodu grupa ietver divas valodas — ziemeļu jeb tundras jukagiru valodu, kuru mūsdienās pārvalda ap 100 cilvēku galvenokārt Kolimas lejtecē, un taigas jeb Kolimas jukagiru valodu, kurā runā ap 50 cilvēku Seimčanā Magadanas apgabalā. Rakstība abām valodām izveidota tikai 20. gadsimta beigās.
Sadzīvē jukagiri lielākoties pārgājuši uz krievu, jakutu vai čukču valodu.
Steinica gambīts
Tas pieder pie Vīnes atklātnes un to klasificē pie atklātām atklātnēm ar Šaha atklātņu enciklopēdijas kodu C25.
Vēsture
Steinica gambīts pirmoreiz lietots 1867. gadā partijā Steinics — Neimanis. Gambītu savā atklātņu repertuārā iekļāva un vairākkārt spēlēja asas spēles cienītājs krievu šahists Mihails Čigorins, tai skaitā 1892. gada mačā pret gambīta autoru Steinicu.
Stratēģiskā ideja
Balto karaļa neveiksmīgo stāvokli kompensē spēcīgs bandinieku centrs un iespēja attīstībai iegūt vairākus tempus (Zf3, Zd5).
Lībciems
Lībciems ir ciems Ventspils novada Užavas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā 6,7 km no pagasta centra Užavas, 17 km no novada centra Ventspils un 205,9 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1308 (Ventspils–Avotiņi). Latvijas PSR laikā šeit atradās Padomju armijas raķešu bāze.
Pauls Ēriks Rummo
Pauls-Ēriks Rummo (et; dzimis Tallinā), ir igauņu rakstnieks, dzejnieks, dramaturgs un politiķis. Igaunijas kultūras un izglītības ministrs (1992-1994), Igaunijas ministrs sabiedrības integrācijas lietās (2003-2007).
Biogrāfija
Pauls-Ēriks Rummo dzimis 1942. gada 19. janvārī Tallinā rakstnieka Paula Rummo (1909-1951) ģimenē. Mācījies Tallinas 2. vidusskolā. 1959. gadā absolvējis skolu un iestājies Tartu Universitātes Filoloģijas fakultātē. 1965. gadā absolvējis universitāti, iegūstot grādu igauņu filoloģijā. No 1966. līdz 1976. gadam viņš bija profesionāls rakstnieks. No 1976. gada strādāja Igaunijas Drāmas teātrī Tallinā, vispirms kā redaktors, no 1984. gada - kā literārās nodaļas galvenais redaktors. Viņš strādāja arī kopā ar Tartu teātri "Vanemuine". 1980. gadā viņš bija viens no "40 vēstules" parakstītājiem par Igaunijas kultūras saglabāšanu.
Politiskā karjera
Kopš 20. gadsimta 80. gadu beigām Pauls-Ēriks Rummo aktīvi piedalījās Igaunijas politiskajā dzīvē. No 1987. gada līdz 1990./1991. gadam bija Radošo savienību kultūras padomes loceklis. No 1989. līdz 1992. gadam viņš bija Igaunijas Valsts kancelejas kultūras konsultants, no 1990. līdz 1992. gadam Igaunijas komitejas loceklis. No 1992. līdz 1994. gadam viņš bija Igaunijas kultūras un izglītības ministrs. Kopš 1994. gada viņš vairākkārt ievēlēts Igaunijas parlamentā. Bija Tallinas pilsētas domes loceklis no 1996. līdz 1999. gadam un no 1999. līdz 2000. gadam. No 2003. gada aprīļa līdz 2007. gada aprīlim viņš bija Igaunijas ministrs sabiedrības integrācijas lietās.
No 1990. līdz 1994. gadam viņš bija Igaunijas Liberāldemokrātu partijas biedrs, kopš 1994. gada viņš ir Reformu partijas (Reformierakond) biedrs.
Pauls-Ēriks Rummo bija Igaunijas Sabiedriskās raidorganizācijas priekšsēdētājs, 2007. gadā kļuvis par Igaunijas Integrācijas fonda priekšsēdētāju.
Literārā darbība
Pirmie Rummo dzejoļi publicēti jau 1957. gadā. 1962. gadā jauno debitantu kasetes (kopkrājuma) ietvaros tika izdots viņa pirmais dzejoļu krājums "Ankruhiivaja". Šajā krājumā ietverti viņa ar optimismu piepildītie jaunības dzejoļi. Pēc tam tika izdoti vēl divi viņa dzejoļu krājumi "Tule ikka mu rõõmude juurde" (1964) un "Lumevalgus… lumepimedus" (1966), kas padarīja viņu par vienu no ievērojamākajiem savas paaudzes dzejniekiem. Šo divu krājumu dzejoļi vairs nav tik optimistiski, dzejnieka daiļradi ir ietekmējis viņa dvēseles pārdzīvojumu sāpīgums. 1972. gadā Rummo sagatavoja publicēšanai krājumu "Saatja aadress", taču to cenzūra neļāva publicēt, tas tika laists klajā tikai 1989. gadā izdevumā "Saatja aadress ja teised luuletused 1968-1972".
60. gadu beigās Pauls-Ēriks Rummo bija viens no vadošajiem igauņu dramaturgiem. 1968. gadā iznāca viņa izrāde "Tuhkatriinumäng", kas drīz vien tika uzvesta Tartu teātrī "Vanemuine". Luga ir pasakas par Pelnrušķīti brīva interpretācija, bet galvenais uzsvars tajā tiek likts uz cilvēka dzīvības eksistenciālo labirintu un patiesības meklējumiem. 1980. gadā iznāca viņa izrāde "Pseudopus", kas ir mīta par Edipu pārstāsts. Tajā pašā gadā parādījās viņa viencēliena satīriska luga " Ērglis - Prometejs".
Rummo darbojās arī kā tulkotājs, viņš tulkoja dzeju no angļu un krievu valodas. Viņa dzejoļi ir tulkoti vismaz 18 valodās.
1996. gadā Pauls-Ēriks Rummo saņēma Juhana Līva literāro balvu, bet 2005.gadā - valsts Kultūrkapitāla (Kultuurkapital) fonda valsts literāro prēmiju.
Rianna Raiena
Rianna Raiena (en; dzimusi ) ir amerikāņu pornoaktrise. Pornofilmās filmējusies kopš 2009. gada.
Smurfi (filmu sērija)
"Smurfi" (en) ir pilnmetrāžas animācijas filmu sērija. Animācijas filmu ideja pieder Sony Pictures Animation studijai, bet izplatītājs ir Columbia Pictures.
G. I. Joe: Kobras sacelšanās
"G. I. Joe: Kobras sacelšanās" (en) ir 2009. gada ASV zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors ir Stīvens Sommers. Galvenās lomas atveido Kristofers Eklstons, Džozefs Gordons-Levits, Sjenna Millera, Čenings Teitums, Deniss Kveids un Reičela Nikolsa. Filmas pirmizrāde notika. 2013. gadā filmai iznāca turpinājums "G.I.Joe 2: Atmaksa".
Elitāra militārā vienība, kuru veido īpaši speciālisti, zināmi kā "G.I. Joe", stājas pretī organizācijai, kuru vada bēdīgi slavens ieroču tirgotājs.
Gulag (grupa)
Gulag (ru) ir Krievijas pankroka grupa, ko 1999. gadā dibināja Pāvels Grigorjevs.
Viesnīca "Transilvānija" (filmu sērija)
"Viesnīca "Transilvānija"" (en) ir pilnmetrāžas animācijas filmu sērija. Animācijas filmu ideja pieder Sony Pictures Animation studijai, bet izplatītājs ir Columbia Pictures.
Frēdriks Klesons
Frēdriks Klesons (sv, dzimis ) ir zviedru hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2019) Klesons pārstāv NHL komandu Ņujorkas "Rangers". Iepriekš Klesons ir spēlējis Otavas "Senators" un Zviedrijas hokeja līgas klubā Djurgårdens IF.
Strutele
Strutele, agrāk arī Skujumuiža, ir ciems Tukuma novada Jaunpils pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumos pie autoceļa P104 8 km no pagasta centra Jaunpils un 89 km no Rīgas. Strutelē atrodas pasts un veikals. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Skujumuižas (Mazstruteles muižas; Klein-Strutteln) centru bijušā Struteles pagasta teritorijā; izaugusi pēckara gados kā viens no kolhoza «Dzirkstele» iecirkņu ciematiem. Skujumuižas apbūve un skola (1945-1959) ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.
Romas olimpiskais stadions
Stadio Olimpico ir futbola stadions Romā, Itālijā. Stadions tika atklāts 1901. gadā. Te savas mājas spēles aizvada Itālijas futbola čempionāta A sērijas klubi S.S. Lazio un AS Roma, kā arī Itālijas regbija izlase. Stadionā ir 70634 vietas. Būvēts 20. gadsimta pirmajā pusē. Stadio Olimpico ir notikušas, 1975. gada Vasaras Universiāde, kā arī 1987. gada Pasaules čempionāts vieglatlētikā un Itālijas kausa futbolā finālspēles un vairāki citi starptautiskas futbola sacensības. Stadions ir daļa no Foro Italico sporta kompleksa. Stadiona laukums ir 105×68 m liels.
Krēslas iela (Rīga)
Krēslas iela ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, Āgenskalna apkaimē. Krēslas iela sākas krustojumā ar Daugavgrīvas ielu un beidzas krustojumā ar Slokas ielu. Kopējais ielas garums ir 185 metri, tā sastāv no 2 braukšanas joslām un ir klāta ar asfalta segumu.
Ielā ir vienvirziena autotransporta kustība, pa to var braukt tikai Slokas ielas virzienā. Krēslas ielas nepāra numuru pusē ir koka dzīvojamo ēku apbūve, pāra numuru pusē atrodas Mārtiņa kapi.
Vēsture
Iela pirmoreiz sastopama Rīgas adrešu grāmatās no 1902. gada ar Hilhena ielas nosaukumu. 1921. gada adrešu grāmatās ielas nosaukums ir Īles iela, 1923. gadā tika pārdēvēta par Ilķēna ielu. 1934. gada adrešu grāmatās nosaukums ir Ilkena iela. 1938. gadā iela ieguva savu tagadējo nosaukumu. No 1942. līdz 1944. gadam uz īsu laiku atguva savu pirmo Hilhena ielas nosaukumu. No 1944. gada nosaukums atkal ir Krēslas iela, kopš tiem laikiem tas vairs netika mainīts.
Ielu savienojumi
Krēslas iela ir savienota ar šādām ielām:
Pauli princips
Daļiņas ar veselu spinu (kā fotoni vai mezoni) nepakļaujas Pauli principam un vienā enerģētiskā stāvoklī var atrasties neierobežots skaits daļiņu. Tādējādi iespējama, piemēram, lāzera darbība, kad vienlaicīgi tiek izstarots liels daudzums pilnīgi vienādu (koherentu) fotonu. Tāpat Pauli principam nepakļaujas saliktas daļiņas, kas gan sastāv no fermioniem, bet to kopējam spinam ir vesela vērtība. Vienkāršākās no šādām daļiņām ir deitrons un alfa daļiņa. Pauli principam nepakļautās daļiņas sauc par bozoniem un tās ultrazemās temperatūrās var veidot eksotisku matērijas agregātstāvokli — Bozes—Einšteina kondensātu, kurā visas daļiņas ir vienā (zemākajā) enerģētiskajā stāvoklī.
Pauli princips un atoma uzbūve
Tā kā elektroni arī pieder pie fermioniem, tad elektronu čaulas atomā tiek aizpildītas saskaņā ar Pauli principu un katram elektronam atomā ir savs kvantu stāvoklis (kvantu skaitļu kombinācija). Ūdeņraža atomā ir tikai viens elektrons, kas (neierosinātā atomā) aizņem 1s orbitāli, hēlija atomam ir jau divi elektroni, kam ir pretēji vērsti spini un kas abi atrodas 1s orbitālē. Litija atoma trešais elektrons vairs nevar atrasties 1s orbitālē un tas novietojas nākamajā enerģētiski zemākajā orbitālē — 2s orbitālē. Šādi pakāpeniski tiek aizpildītas elektronu čaulas visu ķīmisko elementu atomiem. Ja nebūtu Pauli principa, neeksistētu šādas elektronu čaulas (elektroni varētu atrasties visi vienā enerģētiskā līmenī) un nebūtu novērojamās ķīmisko elementu daudzveidības. Pauli princips nodrošina arī molekulāros enerģijas līmeņus un elektronu enerģētisko zonu eksistenci cietvielās.
Karavanki
Karavanki (de, sl) ir 120 kilometrus gara Alpu kalnu grēda, kas stiepjas pa Austrijas - Slovēnijas robežu rietumu - austrumu virzienā.
Atdala Dravas ieleju Austrijas pusē (ziemeļos) no Savas ielejas Slovēnijas pusē (dienvidos). Pie Karavankiem Austrijas pusē - Fākas ezers. Augstākā virsotne 2236 metrus augstais Stols (Hohštūls). Citas ievērojamas virsotnes - Mitāgskogels, Golica, Pecens. Grēdu šķērso Karavanku tunelis un Vurcenes pāreja.
Patma
Patma (gr) ir Grieķijai piederoša sala Egejas jūrā, pēc platības tā ir vienpadsmitā lielākā Dodekanesas sala. Uzskata, ka Patmas salā tapusi Jāņa atklāsmes grāmata.
Medole
Medole var būt:
Azerbaidžāna 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Azerbaidžāna piedalījās  2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas notika Riodežaneiro, Brazīlijā. Azerbaidžānai šīs bija 6. vasaras olimpiskās spēles.
Rusakova
Rusakova ir ciems Indras pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 298 km attālumā no Rīgas.
Azerbaidžāna 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Azerbaidžānas olimpiskās delegācijas sastāvā 2016. gada Riodežanero spēlēs bija 56 sportisti, no tiem 42 vīrieši un 14 sievietes, kuri kopā piedalījās 18 dažādos sporta veidos. Šajās olimpiskajās spēlēs Azerbaidžāna pirmo reizi debitēja četros sporta veidos — loka šaušanā, slaloma airēšanā, treka riteņbraukšanā un triatlonā. 2016. gada Riodežaneiro spēlēs piedalījās līdz šim lielākā Azerbaidžānas sportistu delegācija. Vairāk nekā 60% no Azerbaidžānas delegācijas sportistiem bija dzimuši ārpus valsts teritorijas, galvenokārt Austrumeiropā (it īpaši no Krievijas vai Ukrainas). Pirmo reizi vasaras olimpiskajās spēlēs Azerbaidžāna netika pārstāvēta svarcelšanā, jo Starptautiskā Svarcelšanas federācija nolēma nepiešķirt dalības kvotas, saistībā ar vairākiem pozitīviem dopinga gadījumiem. Azerbaidžānas karognesējs 2016. gada Riodežaneiro spēļu atklāšanas ceremonijā bija bokseris Teimurs Mammadovs, savukārt noslēguma ceremonijā bija cīkstonis Hadži Alijevs.
Rusakova
Ciema apkārtnē atrodas Zariņi.
Azerbaidžāna 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Šajās olimpiskajās spēlēs Azerbaidžāna ieguva 18 olimpiskās medaļas (1 zelta medaļa, 7 sudraba un 10 bronzas medaļas), kas ir lielākais olimpisko medaļu skaits, ko līdz šim Azerbaidžāna ir izcīnījusi olimpiskajās spēlēs. Visvairāk medaļu — 9 medaļas tika izcīnītas cīņas sportā. Savukārt tekvondo tika izcīnīta vienīgā Azerbaidžānas zelta medaļa šajās olimpiskajās spēlēs, to paveica Radiks Isajevs. Kopā medaļas tika izcīnītas piecos olimpiskajos sporta veidos — boksā (2 medaļas), cīņas sportā (9 medaļas), džudo (2 medaļas), smaiļošanā un kanoe airēšanā (2 medaļas) un tekvondo (3 medaļas). Smaiļošanā un kanoe airēšanā Azerbaidžāna pirmo reizi izcīnīja medaļas, savukārt tekvondo tā pirmo reizi izcīnīja zelta medaļu. Marija Stadņika šajās olimpiskajās spēlēs izcīnīja savu trešo olimpisko medaļu tādējādi kļūstot par titulētāko Azerbaidžānas olimpieti. Smaiļotāja Inna Osipenko-Radomska savu medaļu klāstu papildināja ar vēl vienu bronzas medaļu, kopumā olimpiskajās spēlēs jau izcīnot 5 olimpiskās medaļas (pirmās četras tā izcīnīja pārstāvot Ukrainu).
Rīgas Lomonosova sieviešu ģimnāzija
Rīgas Lomonosova sieviešu ģimnāzija (ru, de) bija pirmā Rīgas sieviešu ģimnāzija ar krievu mācību valodu. Skola dibināta 1868. gadā ar mērķi stiprināt Baltijas pārkrievošanas politiku un nosaukta krievu zinātnieka Lomonosova vārdā. Tagad šajā ēkā atrodas Latvijas Universitātes Matemātikas un informātikas institūts.
Vēsture
Rīgas Lomonosova sieviešu ģimnāzija dibināta 1868. gadā, 1871. gadā to pārcēla uz Jāņa Baumaņa projektēto ēku Troņmantnieka bulvārī 29 (tagadējā Raiņa bulvārī). Tajā bija sagatavošanas klase un sešas pamatklases, pēc 1874. gada sagatavošanas klase, septiņas pamatklases un pedagoģiskā klase. Mācīja ticības mācību, krievu, angļu, franču valodas, vēsturi, ģeogrāfiju, aritmētiku, fiziku, glītrakstīšanu, zīmēšanu, pedagoģiju un dabasmācības.
Pēc Pirmā Pasaules kara sākuma 1915. gadā Rīgas Lomonosova ģimnāziju evakuēja uz Geničesku (Геническ). Pēc kara ēkā 1919. gada rudenī skola nonāca jaunās pilsētas pašpārvaldes pakļautībā un dokumentos tika saukta par “Lomonosova” vai “bijusī Lomonosova”, un pēc tam izveidoja Rīgas pilsētas krievu vidusskolu. Sākumā skolā mācījās tikai ap 25% krievu skolēnu, desmitgades beigās viņu skaits bija pieaudzis līdz 75%. Kopš 1921. gada skolā tika uzņemtas arī meitenes.
1923. gadā skola tika pārcelta uz Akas ielu 10.
Padomju vara reorganizēja Rīgas krievu skolas: Akas ielas ēkā iekārtoja 77. septiņgadīgo skolu, bet atlikušos vidusskolēnus pārcēla uz Rīgas 10. vidusskolu. 1951. gadā 77. septiņgadīgā skola pārtapa par '''Rīgas 23. vidusskolu''', šis nosaukums tai palika līdz 1991. gadam, kad skolai tika atgriezts tās vēsturiskais nosaukums.
2001. gadā Rīgas 23. vidusskolu Akas ielā 10 pārdēvēja par Rīgas M. Lomonosova krievu vidusskolu. Skola sevi uzskatīja par Rīgas Lomonosova sieviešu ģimnāzijas pēcteci. 2011. gadā ģimnāziju likvidēja, bet tās resursus un infrastruktūru pievienoja Rīgas 40. vidusskolai. No šī brīža līdz šai dienai mācību stundas notiek gan bijušajā ēkā Akas ielā 10, gan Rīgas 40. vidusskolas galvenajā ēkā Tērbatas 15/17.
Ģimnāzijas ēkas liktenis
1938. gadā Angļu institūta ēku pamatīgi pārbūvēja pēc Indriķa Blankenburga projekta. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada oktobrī Angļu valodas institūtu likvidēja un uz tā bāzes izveidoja Valsts valodu institūtu, ko novembrī pārdēvēja par Valsts pedagoģisko valodu institūtu. Vācu okupācijas laikā 1941.—1944. gadā šajā ēkā bija kara hospitālis. 1944. gada decembrī ēkā atjaunoja Rīgas svešvalodu institūtu, ko 1945. gada 27. februārī pārdēvēja par LPSR Valodu un literatūras pedagoģisko institūtu, 1946. gada 14. septembrī par Valsts pedagoģisko institūtu, bet 1954. gada 24. septembrī par Rīgas pedagoģisko institūtu. 1958. gada novembrī institūtu slēdza un ēku nodeva Latvijas Valsts Universitātes rīcībā, kas 1959. gadā ēkā atvēra LVU Skaitļošanas centru. 1990. gadā uz tā bāzes izveidoja LU Matemātikas un informātikas institūtu.
Ievērojami pedagogi un absolventi
Rīgas Lomonosova sieviešu ģimnāzijas absolventes: pedagoģe Natālija Draudziņa, rakstniece Ivande Kaija, botāniķe, pedagoģe Emīlija Ozoliņa.
Vēlāk to kā Rīgas pilsētas krievu vidusskolu absolvēja dzejnieki I. Činnovs un N. Istomins, rakstnieks L. Zurovs, šaha lielmeistars V. Petrovs, mākslinieki G. Kruglovs, G. Matvejevs, A. Jupatovs, M. Jakobi, mūziķi N. Kačalovs, D. Kuļkovs, A. Fjodorovs, filologi M. Semjonova un N. Kravčonoka, tēlnieks Ļ. Bukovskis, juristi D. Bukovskis un B. Pļuhanovs, hokejists L. Vedējs u.c.
Skolas pedagogu vidū bija Andrejs Ašarins un Maksis Šervinskis.
Medoles strauts (Baltijas jūra)
Medoles strauts (arī Medola, Medole, Medoles upīte) ir Baltijas jūrā ietekoša upe Ventspils novadā.
Iztece - uz dienvidaustrumiem no Lībciema. Augštecē tek ziemeļaustrumu virzienā, pagriežas uz ziemeļrietumiem un netālu no ieteces jūrā - uz rietumiem. Ietek Baltijas jūrā.
Medoles strautu šķērso valsts autoceļš V1308 (Ventspils–Avotiņi), tā krastos neatrodas lielākas apdzīvotās vietas.
Ludmila Rudenko
Ludmila Rudenko (, Poltavas apgabals, Krievijas impērija -, Ļeņingrada) bija 2. Pasaules čempione šahā (1950—53), starptautiskā sieviešu lielmeistare (WGM, 1976).
Sporta gaitu sākums
Šahu desmit gadu vecumā iemācījis spēlēt tēvs. Pēc pamatskolas beigšanas pārcēlusies uz Odesu, lai studētu ekonomiku. Odesā nopietni aizrāvusies ar peldēšanu, bijusi pilsētas čempione 400 metru brasa distancē, bet 1925. gadā kļuvusi šajā distancē par Ukrainas vicečempioni. Pēc augstskolas beigšanas 1925. gadā pārcēlusies uz Maskavu, kur strādājusi par ekonomisti.
Šahistes izaugsme
Šahs šajā laikā Rudenko vairāk ir bijis kā vaļasprieks. 1925. gadā laikraksta «Комсомольская правда» organizētājā turnīrā viņa piedzīvoja sāpīgus zaudējumus un palika vienā no pēdējām vietām. Taču neveiksme nesalauza jauno šahisti, un jau 1927. gadā Rudenko izcīnīja tiesības pārstāvēt Maskavu pirmajā PSRS sieviešu čempionātā, kurā ierindojās augstajā 5. vietā. 1928. gadā Rudenko uzvarēja Maskavas sieviešu šaha čempionātā, uzvarot visās 12 partijās. Tajā gadā viņa apprecējās ar zinātnieku Ļevu Goldšteinu un pārvācās uz Ļeņingradu. 1931. gadā pārim piedzima dēls. Ļeņingradā sākās Rudenko sadarbība ar pazīstamiem šaha meistariem Pjotru Romanovski un Aleksandru Tolušu, kas veicināja viņas izaugsmi. 1932. gadā Rudenko pirmo reizi uzvarēja Ļeņingradas sieviešu šaha čempionātā, vēlākajos gados šo panākumu viņa spēja atkārtot vēl septiņas reizes (1936, 1947, 1957, 1958, 1962, 1963).
Otrais Pasaules karš
Otrā Pasaules kara laikā Rudenko organizēja Ļeņingradas bērnu evakuāciju no blokādē nonākušās pilsētas. Šo savu darbu viņa vienmēr tika uzskatījusi par svarīgāko savā mūžā.
Pasaules čempione (1950—53)
Pēc Pasaules šaha čempiones Veras Menčikas nāves čempiones vieta bija vakanta. 1949./1950. gadā Maskavā notika Pasaules čempiones nosaukuma izcīņas turnīrs, kura uzvarētāja kļūtu par jauno Pasaules čempioni. Rudenko lieliski aizvadīja šīs sacensībās, pārliecinoši ieņemot 1. vietu.
1950. gadā FIDE jaunajai Pasaules čempionei piešķīra starptautiskā meistara nosaukumu. Tādējādi Rudenko kļuva par pirmo sievieti, kurai šis nosaukums tika piešķirts.
1952. gadā Rudenko uzvarēja PSRS sieviešu šaha čempionātā Tbilisi. Tā bija viņas vienīgā uzvara šajā turnīrā, kurā Rudenko pavisam piedalījās 17 reizes.
Tomēr 1953. gadā Rudenko nacās piekāpties mačā par Pasaules čempiones nosaukumu pret Jeļizavetu Bikovu ar 6:8 (+5 -7 =2).
Libors Hājeks
Libors Hājeks (cz, dzimis ) ir Čehijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2022) Hājeks pārstāv NHL komandu Ņujorkas "Rangers". 2016. gada NHL draftā Hājeku ar kopējo 37. numuru otrajā kārtā izvēlējās Tampabejas "Lightning".
Ludmila Rudenko
Eksčempione
Pasaules čempiones nosaukumu neizdevās atgūt arī 1956. gadā, kad Rudenko palika pēdējā vietā mačturnīrā, iegūstot tikai 4½ punktus no 16 iespējamajiem un krietni atpaliekot no uzvarētājas Olgas Rubcovas. Līdz 1960. gadu vidum Rudenko turpināja piedalīties vietējos un starptautiskos turnīros.
Apbalvojumi
1953. gadā par sasniegumiem šahā Olgai Rubcovai tika piešķirts PSRS Nopelniem bagātā sporta meistares nosaukums, bet 1957. gadā viņa tika apbalvota ar ordeni "Goda Zīme". 1976. gadā kā viena no pirmajām šahistēm saņēma FIDE sieviešu šaha lielmeistares nosaukumu.
Libors Hājeks
2015. gadā debitējis Čehijas Ekstralīgas kluba HC Kometa Brno rindās. Vēlāk pārcēlies uz Ziemeļameriku, kur spēlējis gan WHL, gan AHL komandā Sirakjūsas "Crunch". 2018. gada februārī Hājeks tika aizmainīts uz Ņujorkas "Rangers", kur viņš arī debitēja NHL.
Čehijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2021. gada Pasaules čempionātā.
Pulkovas observatorija
Pulkovas observatorija (ru) ir Krievijas Zinātņu akadēmijas galvenā observatorija. Atrodas 19 km uz dienvidiem no Sanktpēterburgas Pulkovas augstienēs 75 m v.j.l. Daļa no UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā iekļautā objekta (Sanktpēterburgas vēsturiskais centrs un saistīto pieminekļu grupa).
Observatorijas izveidošana bija Frīdriha Georga Vilhelma Strūves ideja (viņš bija arī pirmais observatorijas direktors). Atvērta 1839. gadā. 19. gadsimtā tās teleskopi bija lielākie un precīzākie pasaulē. Otrā pasaules kara laikā observatorija tika nopostīta. Pēc tam — atjaunota, kļuva daudz plašāka un labāk aprīkota.
Kučina
Kučina var būt:
Smadzeņu artērijas
Smadzeņu artērijas jeb cerebrālās artērijas raksturo trīs galvenos artēriju pārus un to atzarus, kas perfūzē smadzeņu smadzenes. Trīs galvenās artērijas ir:
Gan ACA, gan MCA izriet no iekšējās miega artērijas karotīdās daļas (arteria carotis interna), savukārt PCA atzarojas no mugurējās savienotājartērijas (arteria cerebri communicans posterior) krustpunkta un bazilārās artērijas (arteria basilaris) priekšējās daļas. Trīs artēriju pāri ir savienoti caur priekšējo savienotājartēriju (arteria communicans anterior) un mugurējo savienotājartēriju. No visām trim artērijām iziet artērijas, kas perforē smadzenes mediālajā centrālajā daļā pirms atzarošanās un tālākas bifurkācijas.
Artērijas parasti tiek sadalītas dažādos segmentos no 1 līdz 4 vai 5, lai norādītu, cik tālu atrodas zara līmenis ar zemākiem skaitļiem, kas apzīmē asinsvadus tuvāk avota artērijai. Lai gan artērijas, kas atzarojas no šiem asinsvadiem, saglabā zināmu noturības aspektu izmēra un novietojuma ziņā, tomēr pastāv liela topogrāfijas, atrašanās vietas, avota un pamanāmības dažādība.
Karintijas Alpi
Karintijas Alpi (de, it) ir 100 kilometrus gara Alpu kalnu grēda, kas stiepjas pa Austrijas - Itālijas robežu rietumu - austrumu virzienā.
Atdala Gailas ieleju Austrijas pusē (ziemeļos) no Taljamento upes ielejas Itālijas pusē (dienvidos). Augstākā virsotne - 2782 metrus augstais Koljanss.
Gorgon City
Gorgon City ir angļu elektroniskās mūzikas grupa, kas sastāv no diviem Ziemeļlondonas producentiem — Kaja Gibbona un Meta Robsona-Skota. Grupas singls Real 2013. gadā ieņēma 44. vietu Lielbritānijas hītu topā, 2014. gada dziesma Ready for Your Love ieņēma 4. vietu šajā pašā topā.
Bengāliešu kalendārs
Bengāliešu kalendārs (bn) ir Saules kalendārs, ko izmanto Bangladešā un dažos Indijas austrumu štatos (Rietumbengālē, Asamā, Tripurā).
Igors Judins
2004. gadā absolvējis Baltijas Krievu institūtu, jurisprodences specialitātē.
Bengāliešu kalendārs
Gads sākas 14. aprīlī Bangladešā un 15. aprīlī Indijā. No Gregora kalendāra bengāliešu kalendārs atpaliek par 593—594 gadiem (2010. gads pēc Gregora kalendāra bija 1416. gads pēc bengāliešu kalendāra).