cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arābu sacelšanās
Kapteinis T. E. Lorenss
Lorensa lielākais panākums bija arābu vadoņu Faisala un Abdullaha pārliecināšana par saskaņotu rīcību, atbalstot britu stratēģiju. Viņš pierunāja arābus neuzbrukt Osmaņu valdībai Medinā, bet tā vietā pastāvīgi nodarīt kaitējumu Hedžazas dzelzceļa līnijai. Tā rīkojoties, Osmaņu valdība bija spiesta nodarbināt lielāku karaspēka daļu, kas apsargāja dzelzceļa līnija un novērsa bojājumus.
1917. gadā Lorenss noorganizēja kopēju uzbrukumu ar arābiem pret ostas pilsētu Akabu. Akaba britus interesēja kā atbalsta punkts piegādēm Ēģiptē esošajiem spēkiem. 6. jūlijā pēc kājnieku uzbrukuma, Akaba nonāca arābu varā. Vēlāk arābu spēki turpināja atbalstīt ģenerāļa Edmunda Allenbija karaspēku, kurš neilgi pirms ziemassvētkiem ieņēma Jeruzalemi.
Karadarbības beigas (1918)
1918. gadā arābu kavalērija kļuva spēcīgāka un sniedza ģenerāļa Allenbija armijai vērtīgus izlūkdienesta pakalpojumus. Arābi pastāvīgi kaitēja Osmaņu armijas piegādēm, uzbruka mazākām vienībām un, pateicoties šādai palīdzībai Allenbijs guva uzvaru izšķirošajā Megiddo kaujā. Desmit dienu laikā pavisam tika padzīta Osmaņu armija un 1918. gada 30. septembrī Austrālijas vieglā kavalērija iesoļoja Damaskā bez jebkādas pretestības. Nākamajā dienā Damaskā ieradās arī T. E. Lorenss ar arābiem, lai oficiāli pieņemtu pilsētas padošanos. Kara beigās britu spēki Ēģiptē bija ieņēmuši tagadējās Palestīnas, Jordānijas un Libānas teritorijas, kā arī lielāko Arābijas pussalas daļu un Sīrijas dienvidus.
Upuri
Kaujās no arābu puses piedalījās aptuveni 5 tūkstoši karavīru. Britiem Sommes kaujā krita vai tika ievainoti vairāk kā 240 tūkstoši kareivju.
Galvenais arābu karadarbības mērķis bija atturēt Osmaņu karaspēku no uzbrukumiem Suecas kanālam, ļaujot britiem pievērsties uzbrukumiem, netērējot laiku pretuzbrukumiem un aizsardzībai.
Kopsavilkums
Huseina un Makmahona sarakstē briti apsolīja arābiem neatkarīgu valsti, ja viņi sacelsies pret Osmaņu valdību. Tomēr šo vienošanos abas puses uztvēra atšķirīgi. Lielbritānija, Francija un Krievija ar Sikes-Piko vienošanos (1916) teritorijas sadalīja pretēji arābu interesēm. Šim līgumam neizpratni vēl pastiprināja Balfūras deklarācija (1917), kurā ebrejiem tika apsolīta valsts Palestīnā. Huseina varā nonāca Arābijas rietumu daļa, kas kļuva par neatkarīgu valsti un pastāvēja līdz 1930. gadam, kad izveidojās Saūda Arābija.
Raiens Keslers
Raiens Džeimss Keslers (en; dzimis Livonijā, Mičiganas štatā, ASV) ir profesionāls amerikāņu hokejists, spēlē centra uzbrucēja pozīcijā, ASV hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2014) pārstāv NHL klubu Anahaimas "Ducks".
Spēlētāja karjera
Vankūveras "Canucks" rindās Keslers aizvadījis lielāko daļu savas profesionālā spēlētāja karjeras. To viņš uzsāka 2003.—04. gada sezonā. Gan 2003.—04., gan arī 2004.—05. gada sezonā Keslers spēlēja arī Amerikas hokeja līgas kluba Manitobas "Moose" sastāvā. Sākot ar 2008. gadu komandā pildīja arī kapteiņa palīga funkcijas. "Canucks" rindās rezultatīvākās Kesleram bija 2009.—10. un 2010.—11. gada sezonas. 2010.—11. gada sezonā kopā ar "Canucks" sasniedza Stenlija kausa finālu, tajā gan piekāpjoties Bostonas "Bruins" hokejistiem.
2014. gada 27. jūnijā Keslers tika aizmainīts uz Anahaimas "Ducks", "Canucks" pretī saņemot Luka Sbisu un Niku Bonino.
Kopā ar ASV izlasi izcīnīja sudraba medaļu 2010. gada olimpisko spēļu turnīrā.
Inter
Inter var būt:
Kvinsijs Džonss
Kvinsijs Delaits Džonss jaunākais (en; dzimis Čikāgā, Ilinoisas štatā, ASV) ir amerikāņu mūziķis. Viņš ir darbojies kā diriģents, producents, aranžētājs, kino mūzikas komponists, TV producents un trompetists vairāk nekā piecas dekādes kopš 1950. gadiem. Karjeras laikā viņš ir saņēmis 27 Grammy balvas, ticis nominēts vēl 79 Grammy balvām. Viņš vislabāk pazīstams kā Maikla Džeksona albuma Thriller producents, albums ticis pārdots vairāk nekā 110 miljonos kopiju, tāpat viņš ir dziesmas We Are the World producents un diriģents.
1968. gadā viņš kopā ar Bobu Raselu kļuva par pirmajiem afroamerikāņiem, kuri tikuši nominēti Amerikas Kinoakadēmijas balvai par labāko dziesmu no skaņu celiņa. 1971. gadā K. Džonss kļuva par pirmo afroamerikāni, kurš bijis Amerikas Kinoakadēmijas balvu pasniegšanas ceremonijas muzikālais direktors. Viņam pieder dalīts rekords (ar Villiju Bērtonu) starp afroamerikāņiem saņemto "Oskara" nomināciju skaita ziņā — abi tikuši nominēti 7 reizes.
K. Džonss ir izdevis 16 studijas albumus.
Tukuma muzejs
Tukuma muzejs ir muzejs Tukumā. Muzejam ir septiņas filiāles.
Vēsture
Muzeja pirmsākumi meklējami. Muzeja idejas izveidotājs ir mākslinieks Leonīds Āriņš. Viņš savāca mākslas darbu kolekciju ar apmēram 50 mākslas darbiem. Lielāka daļa mūsdienās veido muzeja gleznu "Zelta fondu". Leonīds Āriņš arī bija pirmais muzeja direktors. 1936. gada 5. un 6. janvārī notika pirmā muzeja gleznu kolekcijas izstāde. Daži no darbiem kara laika pazuda bez vēsts. Leonīds Āriņš pirms kara visas gleznas ko vien varēja ielikt mucā tur salika un apraka. Daudzus darbus sava lieluma dēļ nebija iespējams nekur ielikt tāpēc tos atstāja nekur neieraktus.
Ēriks Dampjē
Ēriks Trevess Dampjē (dzimis Džeksonā, Misisipi štatā, ASV) ir profesionāls amerikāņu basketbolists, spēlē centra pozīcijā. Pašlaik (2013) ir brīvais aģents. 1996. gada NBA draftā viņu izvēlējās Indianas "Pacers" ar kopējo 10. kārtas numuru 1. izvēles kārtā. Vēl savas profesionāļa karjeras laikā ir spēlējis Indianas "Pacers", Goldensteitas "Warriors" un Dalasas "Mavericks" klubu sastāvos.
Karjera NBA
Ar kopējo 10. numuru 1996. gada NBA draftā Ē. Dampjē izvēlējās Indianas "Pacers". Savā debijas sezonā viņš aizvadīja 72 mačus, no kuriem starta pieciniekā - 21. Vidēji viņš guva 5,1 punktu un izcīnīja 4,1 atlēkušo bumbu. Ē. Dampjē kopā ar D. Farelu tikai aizmainīts uz Goldensteitas "Warriors", pretī saņemot K. Mulinu.
Turpmākos septiņus karjeras gadus viņš pavadīja "Warriors" komandā. Ļoti veiksmīga Ē. Dampjē izvērtās 2003./2004. gada sezona, kad vidēji mačā viņš guva 12,3 punktus un izcīnīja 12 atlēkušās bumbas. Tas bija pēdējais līguma gads, un brīvo aģentu tirgū centra spēlētājs tika uzskatīts par ļoti veiksmīgu guvumu.
Ē. Dampjē parakstīja kontraktu ar Dalasas "Mavericks" un pirmajā sezonā aizvadīja vien 59 spēles (56 no tām sākumsastāvā). Ar katru nākamo sezonu spēles laiks ir samazinājies, ietekmējot arī statistiku. Tomēr viņš joprojām saglabā pamatsastāva centra spēlētāja pozīciju.
Zeltainais šakālis
Zeltainais šakālis (Canis aureus) jeb zelta šakālis, arī vienkārši šakālis ir suņu dzimtas (Canidae) plēsējs. Tas apdzīvo Eiropas Vidusjūras reģiona austrumus, Tuvos Austrumus un Dienvidāziju līdz Birmai. Tas ir lielākais starp šakāļiem, un vienīgais, kas dzīvo ārpus Āfrikas. Šakālis mājo galvenokārt tuksnešu un pustuksnešu biomās. Eiropā pēdējās desmitgadēs izplatījies uz ziemeļiem, sasniedzot arī Baltijas valstis.
Sistemātikas izmaiņas
Saskaņā ar ģenētiskajiem pētījumiem 2015. gadā no zeltainā šakāļa ir nodalīta jauna vilku suga — Āfrikas zeltainais vilks (Canis anthus). Ārēji zeltainais šakālis ir ļoti līdzīgs Āfrikas zeltainajam vilkam, bet ir par to nedaudz mazāks, ar šaurāku galvaskausu un smalkākiem zobiem. DNS pētījumos atklājās, ka Āfrikas zeltainais vilks un zeltainais šakālis ir ļoti attāli radinieki, to attīstības ceļi šķīrās pirms apmēram 2 miljoniem gadu.
Izplatība
Eiropā zeltainie šakāļi pēdējās desmitgadēs izplatās uz ziemeļiem. Tie ir sastopami Balkānos, Ungārijā, Rumānijā, Ukrainā, arī Austrijā, Slovākijā, Slovēnijā un ziemeļaustrumu Itālijā. Pieaug novērojumu skaits Vācijā.
Pēdējā desmitgadē ir atklāta šakāļu populācijā arī Baltijas valstīs. Sākotnēji nebija zināms, vai tie ieradušies dabīgas migrācijas ceļā vai arī izbēguši no nebrīves. 2013. gada decembrī pirmo reizi zeltainais šakālis ticis nomedīts Latvijā, Jelgavas novadā, 2014. gadā DNS rezultāti apstiprināja šīs sugas noteikšanu, kā arī tika konstatēts jauns zeltainā šakāļa sastapšanas gadījums Aizputes apkārtnē. Mūsdienās tiek uzskatīts, ka Latvijā zeltainie šakāļi ieceļojuši dabīgā veidā. Kopš 2015. gada tā ir medījamo dzīvnieku suga Latvijā. Kopš 2013. gada suga sastopama arī Igaunijā.
2015. gadā pirmo reizi šakāļi konstatēti arī vairākās vietās Lietuvā, kā arī Dānijā un Polijā. 2016. gadā — pirmo reizi Nīderlandē. 2019. gadā zeltainie šakāļi konstatēti arī Somijā, kas ir šobrīd vistālāk uz ziemeļiem esošā valsts, kur tie sastopami.
Izskats
Zeltainais šakālis ir vidēji liels suņu dzimtas plēsējs. Tā ķermeņa garums ir 70—105 cm, astes garums apmēram 25 cm, augums skaustā ir 38—50 cm, svars 7—15 kg. Tēviņi ir lielāki par mātītēm. Āfrikā dzīvojošie šakāļi ir lielāki nekā Āzijā un Eiropā dzīvojošie. Zeltainajam šakālim ir īss, ass matojums. Kažoks parasti ir no dzeltenīga līdz blāvi zeltainam tonim ar brūnu akotspalvu. Apspalvojuma krāsa atkarībā no sezonas un reģiona variē. Mātītēm ir 4—8 piena dziedzeri.
Reprodukcija
Zeltainais šakālis ir izteikti monogāms. Lielākajā daļā šakāļu ģimenēs bez galvenā pāra mēdz būt vēl viens vai divi pieauguši šakāļi, kas palīdz audzināt bērnus. Tie parasti ir jau pieaugušie bērni, kas nav izveidojuši vēl savas ģimenes. Ģimenei ir sava teritorija, kas tiek rūpīgi sargāta no citiem zvēriem, visi ģimenes locekļi, gan tēviņi, gan mātītes teritoriju iezīmē ar urīnu.
Pirms mazuļu dzimšanas vecāki izrok ģimenes alu. Grūsnības periods ilgst 63 dienas, parasti piedzimst 2—4 kucēni, kurus māte baro ar pienu 50—90 dienas. Mazuļi piedzimst 250 g smagi. Piedzimstot tie ir akli un kurli, acis atveras pēc 10 dienām. Dzimumbriedumu šakāļu mātītes sasniedz 11 mēnešu vecumā, tēviņi 2 gadu vecumā.
Sistemātika
Lai arī par šakāļiem sauc gan zeltaino šakāli, gan melnmuguras šakāli, gan svītraino šakāli, tomēr ģenētiskie pētījumi liecina, ka zeltainais šakālis nav tuvs radinieks pārējiem šakāļiem. Tas ir tuvāks radinieks koijotam, pelēkajam vilkam un sunim. Ir zinātnieki, piemēram Konrāds Lorencs, kas uzskata, ka mājas suns ir cēlies no šakāļa, nevis no pelēkā vilka, un vilka asinis sunim ir pievienojušās vēlāk, ar to krustojoties. Tomēr šī hipotēze vēlāk tikusi noraidīta, jo zelta šakālis ir mazāk sociāls kā mājas suns, un to gaudošanas veids ir atšķirīgs.
Zeltainajam šakālim ir 7 pasugas:
Šakālis kultūrā
Ir uzskats, ka sengrieķu dievs Hermejs un briesmonis Cerbers ir veidoti pēc zeltainā šakāļa līdzības. Dažas ciltis Indijā uzskata, ka šakālim uz galvas var izaugt rags, un, ja tādu šakāli sastop, tas nes laimi. Šakālis ir bieži pieminēts arī Bībelē, kur tas attēlots kā ļauns radījums. Psalmā 63:9-11 ir teikts, ka neticīgie kļūs par šakāļu barību.
Smēķēšanas ierobežojumi Latvijā
Smēķēšanas ierobežojumi ir virkne ar likumu noteiktu normu, kas ierobežo tabakas izstrādājumu smēķēšanas tiesības Latvijā:
Saskaņā ar Ministru kabineta noteikumiem "Noteikumi par kārtību, kādā izvietojami informatīvie uzraksti vai simboli par smēķēšanas aizliegumu un atļauju smēķēt, kā arī par uzrakstu un simbolu paraugiem", aizliegts smēķēt:
Telpa, kas speciāli ierādīta smēķēšanai, ir:
Smēķēšanas izplatība Latvijā pirms ierobežojumu ieviešanas
1999. gadā Latvijā smēķēja 49% vīriešu un 13% sieviešu.
Ierobežojumu sasniegtie rezultāti
2012. gadā Latvijā ikdienā smēķēja 34% 15-64-gadīgo aptaujāto iedzīvotāju, ikdienā smēķēja 52% vīriešu un 18% sieviešu.
Pēc Slimību profilakses un kontroles centra datiem 2012. gadā uzskaitē tika ņemti 11 508 iedzīvotāji, kuri slimo ar ļaundabīgajiem audzējiem, bet miruši 6016. Vieni no būtiskākajiem Latvijas iedzīvotāju priekšlaicīgas nāves cēloņiem ir plaušu un bronhu ļaundabīgie audzēji. Statistika, cik no slimniekiem smēķējuši, nav publiskota. Presē sastopams viedoklis, ka ka vairāk nekā 85% plaušu vēža saslimšanas gadījumi esot smēķēšanas izraisīti (dati, cik % no onkoloģiski saslimušajiem ir smēķētāji, nav publiskoti).
Asinsrites sistēmas slimības (hroniskas sirds išēmiskas slimības) 2012. gadā bija biežākais iedzīvotāju nāves cēlonis, izraisot 16311 iedzīvotāju nāvi. Statistika, cik no slimniekiem smēķējuši, nav publiskota. Onkoloģiski saslimušo skaits kopš ierobežojumu politikas uzsākšanas pieaug: 8838 saslimušo 2000. gadā, 11567 — 2013. gadā.
Kopš 2010. gada nemainīgs saglabājies ikdienā smēķējošo aptaujāto iedzīvotāju īpatsvars, ikdienā smēķējošo vīriešu īpatsvars palielinājies par 5%, sieviešu īpatsvars samazinājies par 3%. Savukārt 2015. gada rudenī tika konstatēts, ka pēdējo gadu laikā smēķētāju skaits, par spīti drastiskajiem ierobežojumiem, sācis pieaugt. 2014.gadā smēķēja par 2% vairāk nekā 2013. un 2012.gadā. Kopumā 2014. gadā smēķēja 52% vīriešu un 23% sieviešu.
Ierobežojumu kritika
Ir cilvēki, kas uzskata, ka aizliegums izveidot smēķētājiem domātas sabiedriskās atpūtas vietas (kur nesmēķētāji nenāktu un netiktu nekādi aizskarti), ierobežo smēķētāju cilvēktiesības un ka aizliegumi ierobežo indivīda izvēles brīvību un privāto uzņēmējdarbību.
Pazīstamā publiciste Frana Lebovica intervijā žurnālam "Rīgas laiks" par smēķēšanas ierobežojumiem izteicās: "Blumbergs to aizliedza, bet es viņu kaut kur satiku un jautāju: "Vai jūs zināt, kā sauc to, ka cilvēki sēž bāros, smēķē, dzer un sarunājas?" Viņš saka: "Kā?" Es viņam saku: "To sauc par mākslas vēsturi!" Lūk, tā."
1939. gada Eiropas čempionāts basketbolā
1939. gada Eiropas čempionāts basketbolā (EuroBasket 1939) bija 3. kontinenta čempionāts, kas norisinājās Lietuvā, Kauņā, laikā no 21. līdz. Eiropas čempionātā piedalījās astoņas Eiropas vīriešu basketbola valstsvienības. Čempionātā uzvaru guva Lietuvas izlase, otrajā vietā ierindojās Latvija, savukārt bronzas medaļas izcīnīja Polija
Šis čempionāts bija atšķirīgs no diviem iepriekšējiem Eiropas čempionātiem, jo FIBA kongress laikā 1936. gadā nolēma, ka starptautiskās sacensībās basketbolisti, kuri garāki par 190 cm, var piedalīties tikai sāncenšu savstarpējās vienošanās gadījumā. Latvijas izlase gatavojoties rēķinājās ar šīm izmaiņām basketbola noteikumos, taču 3. Eiropas meistarsacīkšu rīkotāju atsūtītais nolikums vēstīja: "Spēlētāju augums neierobežots". Latvija pieprasa paskaidrojumus FIBA un tās ģenerālsekretārs Viljams Džonss atbild, ka Eiropas meistarsacīkstēs var piedalīties ikviens basketbolists, auguma ierobežojumi attiecināmi tikai uz olimpiskajām spēlēm. "Garie" - it īpaši lietuvieši, protams, bija ieinteresēti saglabāt savu spēku, savukārt "mazie", tajā skaitā arī latvieši, protestēja. Tomēr pirms sacensībām tika pieņemts kompromiss jaunos Eiropas čempionus noteikt divās grupās. Vispārējā, kur konkurētu visas dalībnieces valstis bez auguma ierobežojumiem, un arī grupā, kurā konkurētu izlases, kam nav par 190 cm garāku spēlētāju. Balsošanā Latvija un Polija balsoja pret, uzskatot, ka FIBA 1936. gada lēmums ir saistošs visām starptautiskām sacensībām.
Lietuvas izlase bija pirmie un pēdējie "Eiropas čempioni ierobežoto augumu grupā".
Latvijas izlase čempionātā
Jau pašā pirmajā sacensību dienā 21. maijā skatītāju pārpildītajā Kauņas sporta hallē Latvijas basketbolisti sacenšas ar Lietuvas komandu. Mājiniekus papildina īpaši gara auguma spēlētājs - Prans Ļubins, Lietuvietis, kurš audzis un basketbolu apguvis ASV. Spēle bija dramatiska un saistoša. Par spīti prasmīgajai pretdarbībai, Latvijas izlase tomēr zaudēja ar viena punkta starpību - 36:37. No piecpadsmit piešķirtajiem soda metieniem Latvijas basketbolisti spēja realizēt tikai divus.
Turpmākajās cīņās Latvijas basketbolisti pārspēja Ungāriju (58:24), guva rekorda cienīgu uzvaru pār Somiju (108:7), uzvarēja Itāliju (38:23) un Franciju (45:26),  pagarinājumā zaudēja Igaunijai (25:26) un visbeidzot pieveica neērtos pretiniekus no Polijas izlases (43:20). Latvijas izlases komandā spēlēja Visvaldis Melderis, Kārlis Ārens, Alfrēds Krauklis, Maksis Kazāks, Teodors Grīnbergs, Jānis Graudiņš, Kārlis Sātiņš, Voldemārs Šmits, Juris Solovjovs, Aleksandrs Vanags, trenēja Valdemārs Baumanis.
Closer to God
"Closer" (zināma arī kā Halo 9) ir dziesma, ko sarakstījis Trents Reznors un kura ir Nine Inch Nails 1994. gada albuma The Downward Spiral otrais singls. Lielākā daļa singla versiju nosaukumu ir "Closer to God", kas ir ļoti rets piemērs mūzikā, jo singla nosaukums atšķiras no tā A-puses nosaukuma.
Neskatoties uz atklāto un vulgāro seksuālo saturu, ko satur dziesmas vārdi, piemēram, piedziedājums sākas ar rindām "I wanna fuck you like an animal/ I wanna feel you from the inside" (lv), "Closer" kļuva par Nine Inch Nails tobrīd lielāko hitu, nostiprinot Reznoru industriālā roka superzvaigznes statusā, un ir viena no Nine Inch Nails atpazīstamākajām dziesmām arī mūsdienās. Smagāk cenzētas dziesmas versijas un provokatīvais videoklipa oriģināls saņēma regulāru raidlaiku radiostacijās un MTV.
B puse
Citām versijām un citu valstu versijām ir tāds pats skaņdarbu saraksts kā ASV CD versijā.
Dārziņi (stacija)
Dārziņi ir dzelzceļa pieturas punkts līnijā Rīga—Daugavpils, kas atrodas Salaspils novadā starp Doles un Rumbulas pieturu. Dārziņos pietur daļa Aizkraukles virziena elektrovilcienu. Pieturas punkts atrodas līkumā, tādēļ pie Salaspils virziena perona, kurš atrodas līkuma ārmalā, ir uzbūvēts speciāls tiltiņš vilciena vadītāja palīgam (vai konduktoram), lai varētu kontrolēt durvju aizvēršanu. Dārziņi ir A biļešu zonas gala stacija.
Pieturas punkts atrodas Rīgas Dārziņu apkaimes ziemeļaustrumos. No pieturas punkta ir iezīmēts ceļš uz Salaspils memoriālu.
Ādi Šankara
Ādi Šankara (, dēvanāgarī: आदि शङ्कर, Ādi Śaṅkara, dzimis 788. gadā, miris 820. gadā), arī zināms kā Šankaračarja, bija indiešu reliģijas filozofs, domātājs, mistiķis un dzejnieks. Viņš ir dzimis mūsdienu Keralas štata teritorijā. Šankara sanskritā ir uzrakstījis vairākas grāmatas. Viņš ir arī licis pamatus Advaita Vēdānta.
Dārziņi (stacija)
Vēsture
Pieturas punkts atvērts 1960. gadā.
1924. gada Latvijas čempionāts šahā
1924. gada Latvijas šaha čempionāts - I Latvijas šaha kongress, kas bija pirmais Latvijas šaha čempionāts.
Turnīra gaita
No 13. līdz 23. aprīlim 1924. gadā Rīgas Biržas nama zāle norisinājās I Latvijas šaha kongress. To svinīgi atklāja valsts prezidents Jānis Čakste. Kongresa virsturnīrā piedalījās 10 Rīgas šahisti, pa vienam Daugavpils (Z. Grubins), Jelgavas (V. Vickopfs), Liepājas šahistam (Indriķis Strazdiņš), kā arī viesis no Tallinas, kādreizējais Rīgas šaha biedrības biedrs Teodors Germans. Atbilstoši prognozēm cīņa par uzvaru turnīrā risinājās starp Matisonu, Apšenieku un Bētiņu. Izlozei bija labpaticies, ka izšķirošā partija starp Matisonu un Apšenieku notika tikai 11. kārtā, kad Apšeniekam bija 9,5 punkti, bet Matisonam par punktu mazāk. Ļoti smagā cīņā Matisons uzvarēja ar melnajiem 60. gājienā, bet Apšenieks pavisam negaidīti zaudēja arī pēdējā 13. kārtā N. Miļevskim. Līdz ar to Hermanis Matisons kļuva par turnīra uzvarētāju un kā pirmais Latvijas šahists ieguva titulu "Latvijas šaha meistars". Pirmo astoņu vietu ieguvēji saņēma godalgas.
Turnīra tabula
! !! Dalībnieks !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! 8 !! 9 !! 10 !! 11 !! 12 !! 13 !! 14 !! Punkti !! Vieta
Šankara
Šankara var būt:
Māls
Māls (arī daudzskaitļa forma māli) ir nogulumiezis, kas pamatā sastāv no sīkās frakcijas (zem 2 um) daļiņām. Māls veidojas, sadēdot laukšpatiem un vizlām. Latvijā sastopamais māls galvenokārt ir veidojies, sadēdot vizlām un mālu frakcija sastāv galvenokārt no hidrovizlu minerāliem. Māla rupjā frakcija parasti satur arī smiltis. Mālu minerāli satur daudz alumīnija oksīda, māls parasti satur arī dzelzs oksīdu, kas to iekrāso sarkanu vai brūnu. Ja dzelzs oksidēšanās pakāpe ir +2 vai dzelzs ir ļoti maz, tad māls ir balts. Māli ir veidojušies dažādos ģeoloģiskajos periodos, un pēc tiem tos arī iedala.
Iedalījums
Mālus var iedalīt arī pēc to sastāvā esošajiem galvenajiem mālu minerāliem, izplatītākie ir:
Harijs Poters un Filozofu akmens
"Harijs Poters un Filozofu akmens" (en) ir pirmā grāmata Dž. K. Roulingas grāmatu sērijā par Hariju Poteru, kurā galvenais varonis ir jaunais burvis Harijs Poters. Tā pirmoreiz tika izdota Londonā, 2001. gadā pēc grāmatas motīviem tika izveidota tāda paša nosaukuma filma. Latvijā grāmata pirmoreiz tika izdota 2001. gada sākumā. Šī ir viena no visu laiku populārākajām grāmatām pārdoto kopiju skaita ziņā, uz 2007. gadu tā ieņēma 9. vietu visu laiku pārdotāko grāmatu sarakstā. Starp vispārdotākajām grāmatām, kas nav ne reliģiska, ne politiska satura, "Harijs Poters un Filozofu akmens" ieņem otro vietu, piekāpjoties vienīgi Migela de Servantesa darbam "Dons Kihots".
Māls
Iedalījums
Mālus jau kopš seniem laikiem lieto keramikas izgatavošanai. Māli ir arī viena no cementa izejvielām.
Latvijā sastopamie māli
Visvairāk māla Latvijā iegūst devona mālu Liepas atradnē, pie kuras ir Lodes ķieģeļu rūpnīca.
Harijs Poters un Filozofu akmens
Sākums
Stāsts sākas ar svinībām par godu ļaunā un spēcīgā tumšā burvja Lorda Voldemorta krišanai. Pēc Džeimsa un Lilijas Poteru nogalināšanas Voldemorts centās nogalināt arī vienu gadu veco Hariju Poteru, taču lāsts atleca pret viņu pašu, iznīcinot viņa ķermeni un atstājot zibensveida rētu uz Harija pieres. Profesori Dumidors un Maksūra, un mežu pārzinis Rubeuss "Lempiuss" Hagrids atstāja Hariju pie viņa nežēlsirdīgo vientiešu radinieku, Dērsliju ģimenes, durvju sliekšņa. Petūnija Dērslija ir Harija mātes Lilijas māsa, taču Petūnija nekad nav atzinīgi novērtējusi savu māsu raganu. Dērsliji izlēma slēpt no Harija viņa saistību ar maģiju un slikti izturējās pret viņu, taču pašu dēlu Dūdiju tie lutināja. Viņi iestāstīja Harijam, ka viņa vecāki esot gājuši bojā autoavārijā, kur arī radusies viņa rēta.
Dažas dienas pirms Harija vienpadsmitās dzimšanas dienas viņš saņēma noslēpumainu vēstuli, kas bija adresēta īpaši viņam. Viņa saniknotais tēvocis to izlasīja un sadedzināja, pirms Harijs to paspēja izlasīt. Sūtītājs nepadevās un Dērsliji turpmākajās dienās saņēma aizvien vairāk tādu pašu vēstuļu. Drīz vien Harija tēvocis kļuva tik paranoisks, ka Dērsliji kopā ar Hariju aizbrauca tālu prom, paslēpās būdā uz nelielas salas, lai izvairītos no vēstulēm. Tajā naktī Hagrids ielauzās pa būdas aizslēgtajām durvīm. Tā kā Hagrids neļāva Dērslijiem iejaukties, Harijs beidzot izlasīja savu vēstuli, no kuras viņš uzzināja, ka ir ielūgts mācīties Cūkkārpas Raganības un burvestību arodskolā. Nākamajā dienā Harijs un Hagrids atstāja būdu un devās uz Londonas burvju lietu tirgotavu Diagonaleju caur pazīstamo burvju krogu Cauro katlu. Harijs, pirmoreiz ienācis burvju pasaulē, pārsteigts uzzināja, ka viņš ir slavens ar savu uzvaru pār Voldemortu un satiks jauno Cūkkārpas Aizsardzības pret tumšajām zintīm pasniedzēju profesoru Drebeli. Nopircis mācībām nepieciešamās lietas, Harijs atgriezās pie Dērslijiem un mēnesi vēlāk ar vilcienu devās uz Cūkkārpu no platformas deviņi un trīs ceturtdaļas Kingskrosas stacijā. Ceļā uz Cūkkārpu Harijs sadraudzējās ar Ronu Vīzliju un satika aizmāršīgo Nevilu Lēniņu un vientiešu ģimenē dzimušo raganu Hermioni Grendžeru.
Uzņemšana Cūkkārpā
Pēc ierašanās Šķirmice ievietojs Hariju, Ronu, Hermioni un Nevilu Grifidorā, vienā no četriem Cūkkārpas torņiem. Drako Malfojs, nekaunīgs un bagāts students, tika ievietots Slīdenī. Pirmās nedēļas Cūkkārpā beigās Harijs un Rons uzzināja, ka ir notikusi ielaušanās burvju Gringotu bankā un kambaris, kurā Harijs un Hagrids iepriekš pabija, ir ielaušanās vieta. Vēlāk Harijs atklāja, ka viņam ir talants lidošanā ar slotu un pēc sacenšanās ar Malfoju lidošanā uz slotām, lai atgūtu Nevila Visatceri, Harijs tika iecelts par ķērāju Grifidora kalambola komandā. Lai gan tas nav brīnums, jo viņa tēvs Džeimss Poters arī bija Grifidora kalambola komandas ķērājs. Viņš kļuva par jaunāko kalambola spēlētāju skolā pēdējo simts gadu laikā, par ko Drako Malfojs bija neapmierināts.
Harijs, Rons un Hermione, vēlu naktī bēgot no Argusa Filča (skolas uzrauga) Cūkkārpā nejauši uzdūrās ceturtā stāva gaiteņa durvīm, pa kurām viņi ir brīdināti neiet iekšā, tur atrodot milzīgu trīsgalvu suni, ko Hagrids ir nosaucis par Pūkainīti, kas sargā lūku. Visu svēto vakarā Drebelis visiem paziņoja, ka pilī ir iekļuvis trollis un tas esot pagraba labirintā. Kamēr pārējie audzēkņi tika nogādāti uz savām koptelpām, Rons un Harijs atcerējās, ka dzirdējuši, ka Hermione atrodas meiteņu tualetē raudot, jo Rons viņu apvainojis, un zēni saprata, ka viņa neko nezina par trolli. Viņi abi devās uz meiteņu tualeti, lai cīnītos ar trolli un izglābtu Hermioni. Kad viņus atrada profesore Maksūra un pārmeta, kāpēc viņi nav atgriezušies savā koptelpā, kad tas pavēlēts, Hermione zēnus aizstāvēja un uzņēmās vainu, kā rezultātā visi trīs kļuva par labākajiem draugiem.
Aizdomas
Harija pirmajā kalambola spēlē viņa slota tapa nolādēta, gandrīz nometot viņu no slotas. Hermione ieraudzīja profesoru Severusu Strupu, nepatīkamo mikstūru pasniedzēju, skatoties uz Hariju un bez skaņas izrunājot vārdus un nepazaudējot acu kontaktu, kā rezultātā viņa noticēja, ka Strups ir nolādējis slotu. Cenšoties izglābt Hariju, viņa skrēja uz tribīnēm, kur sēdēja visi skolotāji. Hermione aizdedzināja Strupa drēbes, iztraucējot viņu un pārējos tur sēdošos un pat nogāžot profesoru Drebeli no kājām, un atļaujot Harijam izdzīvot un noķert zibsni, uzvarot spēli Grifidora labā.
Ziemassvētkos Harijs saņēma paslēpni, kas padara tā nēsātāju neredzamu un kādreiz piederējis viņa tēvam. Harijs to izmantoja, lai iekļūtu bibliotēkas Slēgtajā nodaļā un uzzinātu kaut ko par Nikolasu Fleimelu, personu, kura vārdu Hagrids nejauši izteica, kad bērni viņu izprašņāja par Pūkainīti. Hariju bibliotēkā pieķēra Cūkkārpas sargs Arguss Filčs, un Harijs iebēga pamestā klases telpā, kurā viņš uzgāja Sagli spoguli, kas parādīja Harijam viņa ģimeni. Pēc trim naktīm atgriežoties pie spoguļa, pirms tam tur pabijis arī kopā ar Ronu, Hariju pieķēra skolas direktors Dumidors, kurš paskaidroja, ka spogulis parāda katra slēptākās vēlmes: Harijs redz savu ģimeni, savukārt Rons redz sevi sasniegušu vairāk nekā viņa vecākie brāļi. Dumidors pastāstīja Harijam, ka spogulis drīz tiks pārvietots uz citu vietu, un ja viņš to vēl kādreiz ieraudzīs, tad būs tam gatavs. Beidzot Harijs uzzināja (ar Dumidora šokolādes vardes kartītes palīdzību), ka "Nikolass Fleimels ir vienīgais zināmais cilvēks, kuram pieder Filozofu akmens, no kura var izgatavot dzīvības eliksītu, kas padara tā lietotāju nemirstīgu."
Harijs ieraudzīja, ka Strups cenšas no Drebeļa iegūt informāciju par to, kā tikt garām Pūkainītim; Drebelis teica, ka viņš nesaprotot, par ko Strups runā. Harijs, Rons un Hermione bija pārliecināti, ka Strups cenšas nozagt Filozofu akmeni, lai palīdzētu Lordam Voldemortam atgūt varu, taču Hagrids to noliedza. Atrodoties Hagrida būdā, trijotne atklāja, ka Hagrids ugunī perē pūķa olu. No olas izšķīlās Norvēģijas kuprainais pūķis Norberts. Draugi bija uztraukušies par Hagridu, jo burvju pasaulē vairs nav atļauta pūķu audzēšana un Hagrids, kurš pazīstams ar savu pārgalvīgo dabu, ir jau ilgi vēlējies iegūt sev pūķi. Visbeidzot Harijs, Rons un Hermione pārliecināja Hagridu, ka Norbertam būtu labāk dzīvot kopā ar citiem pūķiem Rumānijā, kur tos pēta Rona brālis Čārlijs. Viņi aizgādāja pūķi pie Čārlija draugiem. Hariju un Hermioni vēlu naktī pieķēra, kamēr viņi sūtīja projām Norbertu (Rons tikmēr bija slimnīcas spārnā, jo Norberts viņu sakoda), un viņi bija spiesti izciest pēcstundas kopā ar Hagridu Aizliegtajā mežā kopā ar Drako, kurš viņus izspiegojis. Harijs ieraudzīja personu kapucē dzerot ievainota vienradža asinis, kas radīja sāpes rētā Harija pierē. Kentaurs Firencī izstāstīja Harijam, ka tas ir briesmīgais radījums, kas nogalina vienradžus, lai varētu dzert to asinis, jo vienradža asinis uztur pie dzīvības, taču liek dzīvot to dzērājam nolādētu dzīvi, un ka kapucē tērptā persona īstenībā ir Voldemorts.
Filozofu akmens
Harijs, Hermione un Rons atklāja, ka Hagrids ir izstāstījis kādam svešiniekam, kā tikt garām Pūkainītim, apmaiņā pret Norberta olu, un viņi saprata, ka akmens drīz tiks nozagts. Steidzoties beidzot paziņot šīs ziņas Cūkkārpas direktoram profesoram Dumidoram, viņi satika profesori Maksūru. Maksūra bija šokēta, uzzinot to, cik daudz viņi zin par akmeni, taču centās viņiem iestāstīt, ka tas pilī ir drošībā. Viņa arī pastāstīja, ka Dumidors ir steidzami izsaukts uz Londonu, Burvestību ministriju. Saprotot, ka vēstule Dumidoram ir bijusi viltus, lai dabūtu viņu projām no Cūkkārpas, trijotne kala plānus, kā novērst Strupa veikto akmens zādzību. Viņi steidzās sasniegt akmeni pirmie, apejot akmeni sargājošo drošības sistēmu, kas sastāv no sarežģītiem maģiskajiem uzdevumiem, kurus izveidojuši skolas mācībspēki. Trijotne kopīgi tika cauri pārbaudījumu istabām, pateicoties Hermiones izmantotajai loģikai un talantam un Rona šaha spēlētprasmei, līdz beidzot Harijs pēdējo kambari sasniedza viens pats. Tur viņš atklāja, ka gļēvais profesors Drebelis, nevis Strups, ir tas, kurš cenšas nozagt akmeni; Strups visu laiku ir centies pasargāt Hariju no Drebeļa. Pēdējais šķērslis, kas sargā akmeni, ir Sagli spogulis un, skatoties spogulī, akmens iekrita Harijam kabatā. Harijs cīnījās ar Drebeli un otro reizi izdzīvoja pēc sadursmes ar Lordu Voldemortu, kurš ir iemiesojies Drebelī un parādās kā briesmīga seja uz Drebeļa pakauša. Voldemorts izstāstīja Harijam, ka Lilija Potere ir mirusi, aizsargājot dēlu - Hariju. Drebelis cieta mokošas sāpes, kad pieskāras Harija ādai, un arī Harija rēta neizturami sāpēja, jo viņš bija tik tuvu Lordam Voldemortam. Dumidors ieradās pēdējā brīdī, lai izglābtu Hariju. Tad Voldemorts atstāja Drebeli, kurš nobeigumā mirst.
Nobeigums
Dumidors apstiprināja Harijam, ka Lilija nomira, aizstāvot Hariju, kurš tobrīd bija zīdainis. Viņas nesavtīgā un mīlošā upurēšanās radījusi Harijam senu maģisku aizsardzību pret Voldemorta lāstiem un neļauj Voldemortam pieskarties Harijam, neizciešot nepanesamas sāpes. Dumidors arī izstāstīja, ka Filozofu akmens ir iznīcīnāts, lai Voldemorts vairs to nevarētu nozagt. Kad Harijs jautāja, kāpēc Voldemorts viņu kā zīdaini ir centies nogalināt, Dumidors to apsolīja Harijam izstāstīt, kad viņš būs vecāks.
Mācību gada noslēguma svinībās, kur Harijs tika uzņemts kā varonis, punktu sacensībā starp skolas torņiem Grifidors bija pēdējā vietā. Taču Dumidors pēdējā brīdī piešķīra papildus punktus Harijam, Ronam, Hermionei un Nevilam, tādējādi Grifidors ieguva Skolas kausu, pārtraucot Slīdeņa sešu gadu uzvaru sēriju.
Tulkojums latviešu valodā
Latviešu valodā grāmatu 2001., 2006. un 2011. gadā izdeva "Jumava". Grāmatu no angļu valodas tulkojis Ingus Josts. Latviešu versijā izmantots amerikāņu versijas vāka attēls. 2019. gadā "Apgāds Zvaigzne ABC" uzsāka atkārtotu Harija Potera sēriju izdevumu, un pirmā grāmata “Harijs Poters un Filozofu akmens” bija pieejama grāmatnīcās no 26. novembra.
Autoceļš A3 (Latvija)
A3 autoceļš Inčukalns—Valmiera—Igaunijas robeža (Valka) ir augstākās kategorijas Latvijas autoceļš, kas iet cauri Vidzemei, savienojot Vidzemes šoseju (A2) pie Inčukalna ar Valku. Latvijas autoceļa A3 garums ir 122,1 km, kas visi klāti ar asfaltbetona segumu. Autoceļš A3 ietilpst starptautiskajā autoceļā E264 (Inčukalns—Jehvi). Šoseja arī Igaunijā turpinās ar 3. numuru un iet caur Tartu līdz pat Jehvi pilsētai Igaunijas ziemeļaustrumos.
Vēsture
2014. gada novembrī tika pabeigta vienpadsmit kilometrus gara posma Kalnozoli—Zeltiņi rekonstrukcija. Rekonstrukcijas darbu ietvaros tiks izbūvēts jauns asfaltbetona segums, sakārtotas nobrauktuves, sabiedriskā transporta pieturvietas, grāvji un caurtekas. Kopējās projekta izmaksas ir aptuveni 5,180,000 EUR.
Svītrainais šakālis
Svītrainais šakālis (Canis adustus) ir suņu dzimtas (Canidae) suņu ģints (Canis) plēsējs. Tas apdzīvo Āfrikas centrālās un dienvidteritorijas Atšķirībā no sava tuva radinieka melnmuguras šakāļa, kas apdzīvo plašas, labi pārredzamas teritorijas, svītrainais šakālis apdzīvo mežus un krūmājus
Izskats
Svītrainais šakālis ir vidēja auguma suņu dzimtas pārstāvis, nedaudz lielāks kā melnmuguras šakālis. ķermeņa garums 65—80 cm, astes garums 30–40 cm, augstums skaustā 40–50 cm, svars 7—12 kg. Tā kažoks ir pelēks, mugura un purns tumšāk pelēks. Kuplā aste ir melna ar baltu astes galu. Uz sāniem svītrainajam šakālim ir balta svītra, kas stiepjas no elkoņa līdz krustiem. Jaunajiem šakāļiem svītra ir mazāk izteikta kā vecākiem īpatņiem. Kājas un pakakle ir sarkanbrūnas.
Svītrainā šakāļa galvaskauss ir plakanāks, pagarināts un šaurāks kā melnmuguras šakālim. Tā skelets ir vieglāk būvēts. Mātītēm ir 4 piena dziedzeri.
Ieradumi
Svītrainais šakālis mazāk lieto maitas gaļu kā citi šakāļi, tas ir visēdājs un labi piemērojas jauniem apstākļiem. Tas labprāt medī vienatnē. Šakālis veido ģimenes grupas, kas var būt līdz 12 dzīvniekiem. Svītrainais šakālis medī nelielus zīdītājus un kukaiņus. Tas labprāt izmanto izdevību, lai paēstu no lielo plēsēju medījuma. Svītrainais šakālis ēd augļus, un tas ēd augu izcelsmes barību līdz 30% no savas diētas. Svītrainais šakālis atšķirībā no citiem šakāļiem parasti neuzbrūk mājlopiem un lielajiem zālēdājiem.
Svītrainais šakālis ir gan vientuļnieks, gan veido ģimenes grupu. Baru vada dominējošais vaislas pāris, kas turas kopā daudzus gadus, ļoti bieži uz mūžu. Grūsnības periods svītrainajam šakālim ilgst 57—70 dienas. Parasti piedzimst 3—6 kucēni. Dzimumbriedumu šakālis sasniedz 6—8 mēnešu vecumā, un savu ģimeni jaunie šakāļi pamet apmēram 11 mēnešu vecumā. Tomēr daži paliek kopā ar vecākiem ilgāku laiku un palīdz pabarot nākamo kucēnu metienu.
Sistemātika
Svītrainajam šakālim ir 6 pasugas :
Sevras līgums
Sevras miera līgums tika noslēgts pēc Pirmā pasaules kara, starp Sabiedrotajiem (izņemot ASV) un Osmaņu impēriju. Līgumu parakstīja visu pušu valdību pārstāvji Francijas pilsētā Sevrā (Sèvres), bet jau pirms līguma ratifikācijas visām iesaistītajām valstīm nācās sanākt uz jaunu apspriedi, sakarā ar Turcijas neatkarības kara sākšanos. Šī kara rezultātā 1923. gadā Sevras līguma vietā noslēdza Lozannas miera līgumu.
Atsevišķi Sabiedroto karaspēki bija okupējuši Konstantinopoli (sk. Konstantinopoles okupācija), kā arī citas Turcijas teritorijas un līgumu parakstīja četri Osmaņu valdības pārstāvji. Parakstītājiem nebija Osmaņu parlamenta pilnvarojuma, jo tam neļāva sanākt kopš pēdējās sesijas un to nenodeva ratifikācijai sultānam Mehmedam VI un to nepublicēja oficiālajā laikrakstā Takvim-ı Vakayi.
Līguma nosacījumi
Līgums apkopoja noteikumus par Osmaņu impērijas sadalīšanu, saskaņā ar slepeniem līgumiem Sabiedroto starpā, kurus noslēdza 1920. gada aprīlī Sanremo konferencē.
Tuvie Austrumi
Saskaņā ar līgumu, bija paredzēts noteikt neatkarību Armēnijai un Hedžazas karalistei. Saskaņā ar III nodaļas 62.—64. pantu tika noteikts termiņš, kurā veicama tautas nobalsošana Kurdistānā par tās turpmāko statusu, iekļaujot to Osmaņu impērijas Mosulas sandžakā (provincē).
Britu impērija iegūtu Irākas un Palestīnas mandātus, kurus vēlāk saņēma Tautu Savienība.
Francijai piešķīra Libānas un Sīrijas mandātus, kurus vēlāk arī saņēma Tautu Savienība.
Anatolija
Grieķijas pakļautībā nodeva lielāko Trāķijas un rietumu Anatolijas daļu, kā arī Izmiras pilsētu.
Itālijai piešķīra Dodekanesu ar Rodas salu, kuras tā okupēja jau 1911. gadā, kā arī atsevišķas dienvidu Anatolijas teritorijas.
Osmaņu impērija
Osmaņu impērijai noteica karaspēka maksimālo izmēru: 50 tūkstošus karavīru, septiņus buriniekus, sešus torpēdu karakuģus un aizliegumu veidot gaisa karaspēku.
Par starptautiskām un demilitarizētām zonām noteica Bosfora šaurumu, Marmora jūru un Dardaneļus.
Atspēkojums
Sevras līgumu kategoriski atteicās atzīt Turcijas Nacionālā kustība. Mustafa Kemala pašā vadībā Turku revolucionāri bija šķirti no Osmaņu sultanāta Konstantinopolē un pretošanās kustība Ankarā kļuva par likumīgu Turcijas nācijas pārstāvi.
Turcijas neatkarības kara gaitā Turcijas Nacionālā kustība izveidojās pie Turcijas Lielās nacionālās asamblejas un sekmīgi pretojās, izveidojot drošu valsti (turku valodā: Misak-ı Milli) aptuveni visā tagadējās Turcijas teritorijā. Karadarbības rezultātā no valsts teritorijas padzina armēņu, franču un grieķu karaspēkus. Pamatojoties uz Maskavas līgumu, ar PSRS nodibināja Turcijas Nacionālās kustības starptautiskās attiecības, kā arī izbeidza savstarpējo karu ar Franciju (Ankaras vienošanās) un noteica jaunas austrumu robežas (Aleksandropoles līgums un Karsas līgums).
Izveidojoties šādai situācijai, Sabiedrotie bija spiesti no jauna atgriezties pie sarunām ar turkiem un sarunu rezultātā 1923. gadā noslēdza Lozannas līgumu.
Into the Void (Nine Inch Nails dziesma)
"Into the Void" ir Nine Inch Nails 2000. gada trešais singls no albuma The Fragile.
Kranciems
Kranciems ir apdzīvota vieta Ogres novada Tīnūžu pagastā pie Mazās Juglas, 5 km no Tīnūžiem.
Tā kā Kranciems atrodas relatīvi netālu no Rīgas, pēdēja laikā šeit ir sākusies pastiprināta zemes gabalu apbūve.
Jaņ Di
Jaņ Di (uguns valdnieks) ir leģendārs hanu valdnieks, kas dzīvoja Ķīnā pirmdinastiju periodā. Viņš tiek uzskatīts par visaugstāko dievību Ķīnas tradicionālās reliģijas saules kultā.
Daudzkārt ir spriests, ka Jaņ Di un Šeņnuns ir, iespējams, viens un tas pats cilvēks. Ķīnas akadēmiskajā konferencē 2004. gadā tika nonākts pie secinājuma, ka Jaņ Di tik tiešām ir Šeņnuns.
Senču kults Ķīnā
Ķīnas kultūrā un tradicionālajā reliģijā senču kults ir darbību kopums, ar kurām dzīvie ģimenes locekļi cenšas nodrošināt saviem mirušajiem ģimenes locekļiem labklājību un laimi aizkapa dzīvē. Tas ir veids, kā tie izrāda cieņu pret aizgājējiem, tāpat šīs darbības ļauj saglabāt ģimenes vienotību un radniecības vēsturi. Tāpat arī dzīvie ģimenes locekļi tic, ka, godinot mirušos, arī saņem no tiem labvēlību atpakaļ.
Mirušajiem tiek rīkoti rituāli un nesti ziedojumi. It īpaši senāk izteikta parādība senču kultos bija ļoti ilgi sēru periodi, kuros dzīvie ģimenes locekļi piekopa vienkāršu dzīvesveidu, piemēram, negulēja gultās vai uzturā nelietoja neko citu kā ūdeni un rīsus.
Senču kults, lai arī mazākā apjomā, arī mūsdienās ir viena no nozīmīgākajām Ķīnas kultūras izpausmēm.
Seski
Seski var būt:
Mērija Keita un Ešlija Olsenas
Mērija Keita Olsena un Ešlija Fullere Olsena (en un Ashley Fuller Olsen; dzimušas Šērmanouksā, Kalifornijas štatā, ASV) ir amerikāņu modes dizaineres un bijušās aktrises. Abas māsas filmējušās jau kopš agras bērnības.
Viņu pirmā loma bija Mišelas Tērneres atveidošana seriālā "Pilna māja", kurā viņas filmējās no 1987. līdz 1995. gadam. Vēl filmējušās seriālos "Kā divas ūdenslāses" (Two of a Kind), Mary-Kate and Ashley in Action! un So Little Time. Tāpat filmējušās dažādās filmās, tai skaitā "Māsas Olsenas: Braucam pie vecmammas" (To Grandmother's House We Go; 1992), "Māsas Olsenas. Braucam uz Rietumiem" (How the West Was Fun; 1994), "Es un mana ēna" (It Takes Two; 1995), "Māsas Olsenas iekaro Londonu" (Winning London; 2001), "Ņujorkas mirkļi" (New York Minute; 2004).
Abas māsas kļuva par līdzpriekšsēdētājām modes kompānijā Dualstar 18 gadu vecumā, 2004. gadā. Pārņemot kontroli pār uzņēmumu, Mērija Keita un Ešlija veica pasākumus, lai nodrošinātu uzņēmuma nākotni, izlaižot produktus, kas tendēti uz pusaudžu tirgu, tostarp mājas dekorācijas un smaržas. Kompānijai ir vairāk kā 3000 veikali ASV un vairāk kā 5000 veikali visā pasaulē. 2007. gadā žurnāls Forbes viņas ierindoja kā vienpadsmitās bagātāko sieviešu topā ar 100 miljonu ASV dolāru kapitālu.
Tiņi
Tiņi var būt:
Velsas braucamā tipa ponijs
Velsas braucamā tipa ponijs jeb Velsas ponijs (sekcija C) ir viena no četrām Velsas poniju šķirnes sekcijām. Velsas ponijiem kopumā izšķir sekciju A — Velsas kalnu ponijs, sekciju B — Velsas ponijs (sekcija B), sekciju C — Velsas braucamā tipa ponijs, sekciju D — Velsas braucamais ponijs.
Sekcijas C poniju bieži sauc par zemnieku poniju, jo tas tika plaši izmantots zemnieku saimniecībās dažādiem lauksaimniecības darbiem, kā arī 19. gadsimtā to intensīvi izmantoja Velsas slānekļa raktuvēs.
Izskats un raksturs
Velsas braucamā tipa ponijs ir lielāks kā Velsas kalnu ponijs un Velsas ponijs. Tā maksimālais augums skaustā ir 137 cm. Lai arī augstums skaustā ir līdzīgs ar Velsas poniju, tomēr sekcijas C ponijiem augums ir masīvāks un kompaktāks, līdzīgs braucamajiem zirgiem — vilcējiem.
Velsas braucamā tipa ponijam ir taisns profils, lielas un izteiksmīgas acis, zīdains apspalvojums. Ponijam ir spēcīgas kājas un izturīgi nagi. Ponijam ir augstu izceltas kāju kustības, ar aktīvu plecu kustību un pakaļkāju atbalstu. Tiem ir taisna, cilindrveidīga mugura ar labi attīstītiem muskuļiem.
Velsas kalnu ponijs var būt jebkurā krāsā, izņemot raibās krāsas kā dārka un lāsumaina. Ir uzskats, ka Velsas braucamā tipa ponijam ir neatkarīgāks raksturs nekā viņa radiniekiem Velsas kalnu ponijam un Velsas ponijam. Poniji ir mantojuši Velsas kalnu poniju izcilo izturību. Poniji ir ļoti pieticīgi un tos ir viegli uzturēt.
Vēsture
Mūsdienās ponijus pamatā izmanto iejūgam, bet tos izmanto arī kā bērnu jājamzirgus konkūram.
Trīs skaidrības
Trīs skaidrības ir trīsvienība daoisma svētajā kanonā. To veido trīs galvenie dievi daoisma panteonā, kas tiek uzskatīti par dao vistīrāko izpausmi.
Trīs skaidrības ir:
Tampabejas "Lightning"
Tampabejas "Lightning" (en) ir profesionāls ASV hokeja klubs, kas ir bāzēts Tampā, Floridas štatā, ASV. Klubs spēlē Nacionālās hokeja līgas Austrumu konferences Atlantijas okeāna divīzijā. Tas tika dibināts 1992. gadā un kopš dibināšanas brīža spēlē NHL.
2003.—04. gada sezonā komandai izdevās izcīnīt Stenlija kausu. Par konferences čempioni "Lightning" kļuvusi četras reizes, ceturto reizi Stenlija kausa finālu sasniedzot 2021.—22. gada sezonā. Tajā "Lightning" sērijā ar 2—4 piekāpās Čikāgas "Blackhawks" hokejistiem. Mājas spēles komanda aizvada Amalie Arena hallē. Otro Stenlija kausa titulu komanda izcīnīja 2019.—20. gada sezonā, finālsērijā ar 4—2 pārspējot Dalasas "Stars". Un trešo Stenlija kausu izcīnīja sekojošajā 2020.—21. gada sezonā, finālsērijā pārspējot Monreālas "Canadiens" vienību ar rezultātu 4—1 (piecu spēļu sērijā).
Pašreizējais sastāvs
''Pēdējoreiz atjaunots 2022. gada 7. oktobrī.''
Aija Klakocka
Aija Klakocka (dzimusi Brumermane Rīgā) ir latviešu basketboliste, spēlē centra pozīcijā, Latvijas sieviešu basketbola izlases dalībniece. Pašlaik (2013) pārstāv klubu SK Cēsis.
Latvijas izlasē debitējusi. Kopā ar Latvijas sieviešu izlasi ir izcīnījusi 6. vietu 2005. gada Eiropas čempionātā Turcijā, 4. vietu 2007. gada Eiropas čempionātā Itālijā, 7. vietu 2009. gada Eiropas čempionātā Latvijā un dalītu 9.-12. vietu Pekinas Olimpiskajās spēlēs. Latvijas izlases sastāvā pašlaik (2013) ir aizvadījusi 89 spēles un guvusi 325 punktus. Kopā ar Latvijas U-20 izlasi izcīnījusi 3. vietu 2005. gada Eiropas U-20 čempionātā. Izglītību ieguvusi Biznesa augstskolā "Turība".
Biogrāfija
Aija Klakocka dzimusi basketbolistu ģimenē, viņas māte Ilze Šulce-Brumermane ir trīskārtējā Eiropas čempionvienību kausa ieguvēja, Aijas māsa Dace basketbolu spēlē Francijas līgā. Savas sporta gaitas sākusi TTP sporta skolā pie Maijas Kubliņas. Vidusskolas laikā divus gadus, laikposmā no 2002. līdz 2004. gadam, spēlējusi Francijas basketbola līgas komandas Tulūzas "Launaguet" kadetu vienības sastāvā. 2005. gadā spēlēja Latvijas U-20 izlases sastāvā Eiropas U-20 čempionātā, kur pirmoreiz neatkarīgās Latvijas laikā tika izcīnīta bronzas medaļa. 2006. gadā Aija kļuva par Latvijas Sieviešu basketbola līgas čempioni Avantis/Turība sastāvā.
2008.—2009. gada sezonā kopā ar klubu TTT Rīga izcīnīja otro vietu Latvijas Sieviešu basketbola līgā (finālā zaudējums SK Cēsis), kvalificējās Final Four turnīram Cēsīs Baltijas Sieviešu Basketbola līgā (4. vieta), FIBA Eirolīgas regulārajā sezonā neizkļuva no grupas.
2009.—2010. gada sezonā kopā ar klubu TTT Rīga tika iegūts Latvijas čempiontituls un tika startēts Eirolīgas grupu turnīrā.
2010.—2011. gada sezonu aizvadīja Francijas LFB kluba USO Mondeville sastāvā. 2011. gada sezonas nogalē viņa guva ceļgala traumu, tādējādi viņa nevarēja palīdzēt Latvijas izlasei 2011. gada Eiropas čempionātā.
2011. gada jūnija beigās parakstīja līgumu ar Itālijas basketbola klubu "Famila Wuber", kas 2010.—2011. gada sezonā izcīnīja uzvaru Itālijas čempionātā. 2011. gada oktobrī izcīnīja Itālijas Superkausu. 2011.—2012. gada sezonā viņa sasniedza Itālijas līgas finālu. Nākamo sezonu aizvadīja Ungārijas klubā "Bácsbasket".
Krīts (periods)
Krīts (krīta periods) ir viens no ģeoloģiskās laika skalas lielajiem iedalījumiem — periodiem. Krīta periods ilga ap 80 miljonus gadu. Tas sākās, pirms aptuveni 145 miljoniem gadu beidzoties juras periodam un beidzās pirms aptuveni 65,5 miljoniem gadu, kad sākās paleogēns. Krīts ir mezozoja jaunākais periods. Krīta perioda beigas iezīmē robežu starp mezozoju un kainozoju. Krīta perioda laikā Laurāzija un Gondvana turpināja šķelties. Lielākā daļa Eiropas teritorijas atradās zem jūras līmeņa. Krīta perioda beigās jau bija iezīmējušies mūsdienu kontinenti.
Krītu kā atsevišķu periodu 1822. gadā Parīzes baseinā izdalīja beļģu ģeologs Žans Domāliuss Dalojs, perioda nosaukums dots tāpēc, ka daudzviet Eiropā krīta perioda nogulumu augšdaļā ir lielas krīta iegulas.
Krīta sistēmas dalījums
Krīta sistēmu iedala 2 nodalījumos un 12 stāvos:
Augu valsts
Apakškrīta epohas sākumā sauszemes augu valsts bija tāda pati, kā jurā (cikadejas, ginki, kailsēkļi un papardes). Plaši sāka izplatīties benetīti. Apakškrīta otrajā pusē mezozoja floru papildināja jauni elementi. Jau barremā parādījās pirmie segsēkļi vai arī tiem radniecīgi augi (Portugālē, Ziemeļamerikā). Aptā šo augu izplatība paplašinājās. Tālajos Austrumos jau bija sastopami neapšaubāmi segsēkļi (Aralia un Pandanophyllum, t.i. abu segsēkļu klašu pārstāvji). Domājams, uz aptu attiecas arī Grenlandē atrastie divdīgļlapji. Albā segsēkļi izplatījās vēl plašāk un lielā daudzumā. Augškrīta sākumā tie sāka dominēt, atstājot kailsēkļus otrajā plānā. Tā uz sauszemes notika pakāpeniska pāreja no mezozoja augu valsts uz mūsdienīgo ziedaugu veģetāciju. Krīta perioda otrajā pusē parādījās tādi floras pārstāvji kā ozoli, skābarži, vītoli, bērzi, platāni, lauri, magnolijas u.c. No izmirušiem pārstāvjiem var minēt toreiz plaši izplatīto Credneria ģinti.
Sauszemes dzīvnieku valsts
No sauszemes rāpuļu jaunajām grupām var minēt čūskas. Putnu klasē pārejas formas (kā arheopterikss) jau bija izzudušas. Tos nomainīja īsti putni, kaut arī zobaini (Ichthyornis, Hesperornis). Parādījās pirmie bezzobainie putni. Parādījās pirmie placentāļu zīdītāji (Mongolijas kukaiņēdāji).