cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Leonels Moreira
Leonels Moreira (es; dzimis ) ir Kostarikas futbolists, vārtsargs, Kostarikas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Kostarikas kluba Liga Deportiva Alajuelense sastāvā.
Ūra (upe)
Ūra (fr, de, lb) ir Zaueres kreisā krasta pieteka Beļģijā, Luksemburgā un Vācijā.
Izteka - Beļģijas teritorijā pie Vācijas robežas. Tek dienvidu virzienā. Auģstecē kādu laiku veido Beļģijas - Vācijas robežu. Lejtecē veido Vācijas - Luksemburgas robežu. Upes krastos atrodas Viandene. Ietek Zauerē pie Vallendorfas.
Mihails Baruļins
Pēc profesijas inženieris ķīmiķis. Šaha žurnālists, laikraksta "64" (1935—1941) un žurnāla "Шахматы в СССР" šaha uzdevumu nodaļu redaktors. Vissavienības Šaha sekcijas šaha kompozīcijas komisijas sekretārs (1932—1941).
Nepatiesi represēts, pēc nāves reabilitēts.
Uzdevuma piemērs
Uzdevuma risinājums:
Velna acs avots
Velna acs avots ir Latvijas dabas piemineklis — avots, kas atrodas Tukuma novada Kandavas pagastā, uz dienvidiem no Kandavas.
Serhio Kanaless
Serhio Kanaless Madraso (es, dzimis ) ir Spānijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Kanaless pārstāv Meksikas Liga MX komandu Monterrey.
Iepriekš spēlējis Spānijas komandās Racing Santander, Real Madrid, Valencia un Real Sociedad.
Spānijas futbola izlases sastāvā debitējis 2019. gadā.
Sasniegumi
Real Betis
Spānijas izlase
Briesmoņmāja
"Briesmoņmāja" (en) ir 2006. gada ASV animācijas filma, kuras režisors ir Džils Kenans. Filmas pirmizrāde notika.
Filma 2006. gadā tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā animācijas filma", kur tā zaudēja animācijas filmai "Jautrās pleznas".
Filmā trīs jaunieši izpēta savu kaimiņu māju, kura ir apsēsta ar dēmoniem un terorizē tuvāko apkārtni.
Vabalninka
Vabalninka ir pilsēta Lietuvā uz ziemeļaustrumiem no Panevēžas.
Apdzīvotā vieta rakstos pirmoreiz minēta 1555. gadā. No 1618. gada - miesta tiesības.
Andrea Tafi
Andrea Tafi (it; dzimis Fučekjo) ir bijušais Itālijas šosejas riteņbraucējs, kura profesionālā karjera ilga no 1989. līdz 2005. gadam. Tafi spēja labāko sniegumu rādīt grūtās sacensībās viņam deva iesauku Il Gladiatore (latviski: "Gladiators").
Tafi specializējās bruģētajās pavasara klasikās kā Parīze—Rubē, kurā viņš uzvarēja 1999. gadā un Flandrijas tūre, kurā viņš uzvarēja 2002. gadā. 1996. gadā Tafi uzvarēja arī Giro di Lombardia, bet 1998. gadā Itālijas čempionātā grupas braucienā.
Karjera
1996. gadā Tafi uzvarēja Giro di Lombardia sacensībās, izmantojot savas spējas kāpumu pievarēšanā. Viņš izteicās, ka vēlās līdzināties savam elkam, citam itāļu riteņbraucējam Franšesko Mozeram, kurš uzvarēja Parīze—Rubē, valkājot Itālijas čempiona trikolora kreklu. 1999. gadā viņš šo mērķi sasniedza. 2000. gadā viņš uzvarēja Parīze—Tūra sacensībās pēc ilgstoša atrāviena, izjaucot sprinteru komandu plānus. Pēc pāris tukšākiem gadiem Tafi atkal guva panākumu paugurainajās 2002. gada Flandrijas tūres sacensībās pa bruģētajiem ceļiem. Nokļuvis vadošajā atrāvienā ar tādiem braucējiem kā Johans Musēvs, Peters van Petegems un komandas biedrs Daniele Nardello, viņš veica uzbrukumu pēc uzbrukuma, visbeidzot izmantojot vietējo favorītu Muēva un van Petegema vilcināšanos, gūstot uzvaru vienatnē.
Atgriešanās mēģinājums
Vairākus gadus startējis amatieru veterānu sacensībās, 2018. gada oktobrī Tafi paziņoja, ka 2019. gadā, 20 gadus pēc savas uzvaras, vēlētos startēt Parīze—Rubē sacensībās. 8. novembrī viņš paziņoja, ka atradis komandu un mēģinās iegūt ielūgumu uz sacensībām. Ja Tafi mērķi piepildītos, viņš Parīze—Rubē startētu 52 gadu vecumā. Tafi tomēr neizdevās atrast komandu, kas viņu iekļautu sastāvā uz vienām sacensībām. Viņš bija vienojies ar organizatoriem par startēšanu ārpus konkurences, bet marta vidū sacensību negadījumā lauza atslēgas kaulu un atteicās no starta.
Dopings
Karjeras laikā Tafi nekad netika apsūdzēts dopinga lietošanā. Viņa vārds parādījās 2013. gada 24. jūlijā Francijas senāta publicētajā dopinga pārbaužu sarakstā no 1998. gada Tour de France. 2014. gadā šīs saglabātās analīzes bija pārtestētas ar jaunākām metodēm un Tafi analīzes uzrādīja EPO pēdas. Noilguma dēļ viņa sacensību rezultāti netika anulēti.
Bronti
Bronti ir ciems Viļakas novada Medņevas pagastā. Izvietojies pagasta austrumu daļā 4,3 km no pagasta centra Semenovas, 6,4 km no novada centra Viļakas un 252,8 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem. Brontos atrodas vietējas nozīmes arheoloģijas piemineklis — Brontu viduslaiku kapsēta.
Čepkeļu dabas rezervāts
Čepkeļu dabas rezervāts (lt) ir dabas rezervāts Lietuvas dienvidos Baltkrievijas pierobežā, Alītas apriņķa Varēnas rajona pašvaldībā. Tas ir 112,12 kvadrātkilometru liels, un to aizņem lielākais purvu masīvs Lietuvā. Rezervāts ir Rāmsaras konvencijas un Natura 2000 teritorija.
Beata Zavadzka
Beata Zavadzka (pl; dzimusi kā Kondzjolka (pl) Varšavā) ir Polijas starptautiskā lielmeistare šahā (2006).
Biogrāfija
Daudzkārtējā Polijas junioru šaha čempionātu laureāte dažādās vecuma grupās, tajā skaitā 2002. gadā uzvarējusi U16 vecuma grupā. Pārstāvējusi Poliju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos, kuros izcīnījusi divas bronzas medaļas: 2002. gadā Eiropas junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā un 2005. gadā Stambulā Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. 2006. gadā Vroclavā uzvarējusi Polijas studenšu šaha čempionātā, bet 2007. gadā Ščecinā uzvarējusi Polijas ātrā šaha čempionātā sievietēm. Polijas sieviešu šaha čempionātos izcīnījusi 3 bronzas medaļas (2002, 2003, 2004).
Par panākumiem turnīros FIDE 2002. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2006. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Taļne
Taļne (uk) ir pilsēta Ukrainas centrālajā daļā, Čerkasu apgabala dienvidrietumos, Taļnes rajona centrs pie Hirskijtikičas upes.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz 1646. gadā kā Žečpospolitas apdzīvota vieta. Taļne iekļāvās Krievijas Impērijā līdz ar Polijas Otro dalīšanu 1793. gadā. Pēc Oktobra revolūcijas ietilpa Ukrainas PSR. Pilsētas tiesības no 1938. gada. Otrā pasaules kara laikā no 1941. līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā.
Nataša Andonova
Nataša Andonova (mk; dzimusi ) ir maķedoniešu futboliste, kluba "Levante" uzbrucēja, Ziemeļmaķedonijas izlases kapteine.
Karjera
Andonova savu karjeru sāka ZFK Tikvešanka Maķedonijā. Pirmo reizi starptautiskā uzmanība viņai tika pievērsta 2010. gada Eiropas U-19 čempionātā, kuru rīkoja Maķedonijas Republika. Neskatoties uz spēlēšanu sacensību vājākajā komandā, Andonova tika nosaukta par turnīra labāko spēlētāju. Tad viņa jau bija pārstāvējusi Maķedonijas pieaugušo izlasi.
2010. gada vasarā Nataša Andonova tika pārcelta uz ZFK Borec un spēlēja Čempionu līgas 2010.-2011. gada priekšsacīkšu posmu. Ziemas pāreju logā viņa kopā ar savu māsu Sijči parakstīja līgumu ar Turbine Potsdam, kas tajā laikā bija Eiropas čempione. Viņa februārī tika pārcelta uz kluba pirmo komandu un tajā pašā mēnesī aizvadīja pirmo maču Bundeslīgā. Pirmos vārtus Turbine labā viņa guva  DFB-Pocal pusfinālā pret Minhenes Bayern. Viņa 2011. gadā ar 7 vārtu guvumiem bija otrā rezultatīvākā Bundeslīgas kausa izcīņā.
2017. gada 31. janvārī Paris Saint-Germain paziņoja, ka ir panākta vienošanās ar Andonovu par pastāvīgu līgumu līdz sezonas beigām 2017. gada jūnijā. Viņa spēlēja ar 15. numuru.
Viņa nepagarināja līgumu ar Paris Saint-Germain un pievienojās futbola klubam "Barselona" 2017. gada jūnijā. Andonova spēlēja Barselonā ar 21. numuru.
2019. gadā Andonova parakstīja līgumu ar Spānijas klubu Levante, bet 2020. gadā to pagarināja vēl uz vienu gadu.
Semipalatinskas kodolizmēģinājumu poligons
Semipalatinskas kodolizmēģinājumu poligons ir bijušais kodolieroču izmēģinājumu poligons, pirmais un viens no lielākajiem PSRS militārajiem objektiem, izvietots Kazahstānas teritorijā netālu no Kurčatovas pilsētas. Laikā no 1949. līdz 1989. gadam poligonā norisinājās kodolieroču izstrādāšanas darbi. Kopumā tika veikti 456 izmēģinājumi — 340 pazemes un 116 virszemes sprādzieni. Poligonu slēdza 1991. gadā.
2011. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm
2011. gada Pasaules sieviešu šaha čempionāts notika no 13. līdz 30. novembrim Albānijas galvaspilsētā Tirānā. Tas bija mačs starp 2010. gada Pasaules sieviešu šaha čempionāta uzvarētāju Hou Jifaņu no Ķīnas un 2009.—2011. gada FIDE sieviešu Grand Prix uzvarētāju indieti Humpi Koneru.
Semipalatinskas kodolizmēģinājumu poligons
Poligona vēsture
Poligona teritorija aizņem 18 000 km2. Tas atrodas 150 km uz rietumiem no Semipalatinskas. Poligona teritorijas ziemeļu malā atrodas zinātnieku pilsēta Kurčatova, nosaukta par godu padomju atombumbas projekta vadītājam Igoram Kurčatovam. Laikā, kad tika izstrādāti kodolieroči, pilsēta bija slepena, to apzīmēja ar nosaukumu Semipalatinska-21.
2011. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm
Mača formāts
Pirmo partiju ar baltajiem spēlēja Humpi Koneru. Pēc mača pirmās puses (4. partijas) notika figūru krāsu kārtības maiņa, tas ir, piekto jeb mača otrās puses pirmo partiju ar baltajiem uzsāka Hou Jifaņa.
Semipalatinskas kodolizmēģinājumu poligons
Poligona vēsture
Poligonam vietu Kazahstānas stepē 1947. gadā izvēlējās Lavrentijs Berija, kas tolaik bija politiskais Padomju atombumbas projekta vadītājs. Berija apgalvoja, ka poligona tuvumā nav apdzīvotu vietu, kas neatbilda patiesībai. Tuvējos ciemos un pilsētās dzīvoja ap 700 000 iedzīvotāju. Izmēģinājumiem nepieciešamās struktūrvienības un laboratoriju kompleksu uzcēla ieslodzītie no Gulaga. Pirmais atombumbas izmēģinājums notika 1949. gadā. Sprādziens notika atmosfērā, izraisot apkārtnes radioaktīvo piesārņojumu. Pavisam tika veikti 116 virszemes sprādzieni. Vēlāk, kad 1963. gada 5. augustā Maskavā tika parakstīts PSRS, ASV un Lielbritānijas Līgums par kodolizmēģinājumu aizliegumu atmosfērā, kosmiskajā telpā un zem ūdens, poligonā tika veikti 340 pazemes sprādzieni (ar mazāku radioaktīvo vielu izmeti atmosfērā). Pēdējie kodolizmēģinājumi poligonā notika 1989. gadā.
2011. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm
Mača tabula
! !! Reitings !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! 8 !! Kopā Pēc astotās partijas Hou Jifaņa sasniedza uzvarai nepieciešamo punktu skaitu (rezultāts mačā kļuva 5,5 pret 2,5) un saglabāja Pasaules čempiones titulu.
Semipalatinskas kodolizmēģinājumu poligons
Poligona vēsture
1991. gada 29. augustā Kazahstānas prezidents Nursultans Nazarbajevs poligonu oficiāli slēdza.
Dienvidu apgabals (Izraēla)
Dienvidu apgabals ir viens no sešiem Izraēlas apgabaliem valsts dienvidu daļā. Apgabals robežojas ar Gazas joslu rietumos, ar Rietumkrastu, ar Jeruzalemes apgabalu un ar Centra apgabalu ziemeļos, kā arī ar Ēģipti dienvidrietumos un ar Jordāniju dienvidaustrumos. Apgabalu rietumos apskalo Vidusjūra. Dienvidu apgabala administratīvais centrs ir Beerševa, bet lielākā pilsēta ir Ašdoda.
Apgabala kopējā platība ir 14 185 km², pēc 2012. gada datiem apgabalā dzīvo 1 146 600 iedzīvotāji. Tas ir lielākais Izraēlas apgabals pēc platības un ceturtais lielākais apgabals pēc iedzīvotāju skaita.
Semipalatinskas kodolizmēģinājumu poligons
Pēc slēgšanas
Mūsdienās poligons ir kļuvis par vislabāk izpētīto kodolizmēģinājumu vietu pasaulē, un tas atvērts apmeklētājiem.
Andrijs Danilko
Andrijs Danilko (uk; dzimis Poltavā), plašāk pazīstams kā Verka Serdjučka (ru), ir ukraiņu dziedātājs, TV raidījumu vadītājs, aktieris un humorists. Ukrainas tautas mākslinieks (2008).
Biogrāfija
1990. gadā viņš izveidoja spožo skatuves tēlu - pavadoni Verku Serdjučku. Poltavas humora pasākumā ir Serdjučkas debija. Paralēli aktieris izveidoja vēl citus skatuves tēlus. Izveidoja Danilko teātri, ar kuru devās viesizrādēs pa Ukrainu un Krieviju.
2007. gadā Verka Serdjučka ar dziesmu Danzing uzvarēja nacionālajā atlasē uz Eirovīzijas dziesmu konkursu. Serdjučka Eirovīzijas konkursā Helsinkos ieguva otro vietu.
Salīdzinošā novērtēšana
Salīdzinošā novērtēšana jeb benčmarkings (en) ir novērtēšanas un uzlabošanas metode, kas apzīmē vienas organizācijas procesa salīdzināšanu ar citas organizācijas rezultātiem, kā arī labāko industrijas piemēru pētīšanu. Parasti tiek salīdzināta un vērtēta kvalitāte, laiks un izmaksas. Salīdzinošās novērtēšanas procesa gaitā vadība identificē veiksmīgākos uzņēmumus industrijā vai tirgū, kurus vieno līdzīgi vai tie paši biznesa mērķi, un tiek salīdzināti esošie uzņēmuma biznesa procesi ar veiksmīgākajiem industrijā. Analizējot specifiskus indikatorus, tiek iegūta lietderīga informācija par to, kā uzņēmumi sasniedz mērķus un kādi biznesa procesi sekmē izdošanos. Salīdzinošās novērtēšanas galvenais mērķis ir mācīties no labākajiem piemēriem biznesā un uzlabot uzņēmuma esošos procesus.
Juras laikmeta parks (filmu sērija)
"Juras laikmeta parks" (en) ir ASV filmu sērija, kurā ir iekļautas piecas filmas. Pirmo divu iznākušo daļu režisors ir Stīvens Spīlbergs. Filmu sērija stāsta par vairākiem mēģinājumiem atvērt zooloģisko parku, kurā izvetoti dinozauri.
Salīdzinošā novērtēšana
Salīdzinošās novērtēšanas procesa laikā nereti tiek uzdoti trīs svarīgi jautājumi:
Process
Salīdzinošās novērtēšanas process nav universāls, to ir nepieciešams pielāgot attiecīgajam biznesam un vajadzībām. Tā kā pēdējo gadu laikā bizness ir pieņēmis salīdzinošo novērtēšanu kā pienācīgu salīdzināšanas un uzlabošanas procesu, tad arī literatūras materiāli ir bagāti ar dažādu metodoloģiju aprakstiem. Roberts Kamps, viens no pirmajiem, kas 1989. gadā sarakstīja grāmatu par salīdzinošo novērtēšanu, ir izvirzījis 12 soļu metodi tās veikšanai:
Izmaksas
Salīdzinošajā novērtēšanā ir trīs izmaksu tipi:
Salīdzinošās novērtēšanas izmaksas ir iespējams samazināt, pēc iespējas vairāk izmantojot interneta resursus.
Veidi
Salīdzinošā novērtēšana var būt gan iekšējā (pētot vienas organizācijas departamentus savā starpā), gan ārējā (salīdzinot uzņēmuma procesus pret industrijai piederošo uzņēmumu procesiem vai citas industrijas uzņēmuma procesiem). Izšķir dažādu veidu salīdzinošo novērtēšanu:
Voinovs
Voinovs var būt:
Ians Smitss
Ians Smitss (es; dzimis ) ir Kostarikas futbolists, aizsargs, Kostarikas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Kostarikas kluba Liga Deportiva Alajuelense sastāvā.
CS Fola Esch
Cercle sportif Fola Esch ir Luksemburgas futbola klubs no Ešas pie Alzetas. Komanda spēlē Luksemburgas Nacionālajā divīzijā un mājas spēles aizvada Emila Mairiša stadionā. Kluba futbolisti septiņas reizes ir kļuvuši par Luksemburgas čempioniem un trīs reizes izcīnījuši Luksemburgas kausu. Klubs ir Club of Pioneers biedrs kā vecākais joprojām eksistējošais Luksemburgas futbola klubs.
Es nebūšu tava mīļotā
40 gadus vecā Rouzija iemīlas jaunākā vīrietī, kamēr viņas meita Izija iemīlas pirmo reizi mūžā.
G-Force: Specvienība
"G-Force: Specvienība" (en) ir 2009. gada piedzīvojumu komēdija, kuras režisors ir Hoits H. Jītmens jaunākais. Galvenās lomas atveido Zaks Galifjanakis, Bills Naijs un Vills Ārnets; tāpat lomas ierunājuši Sems Rokvels, Treisijs Morgans, Penelope Krusa, Džons Favro, Nikolass Keidžs un Stīvs Bušemi. Filmas pirmizrāde notika.
Īpaši apmācītu jūrascūciņu grupai tiek dots uzdevums apturēt ļaunu miljardieri, kurš vēlas pārņemt pasauli.
Toledo ainava
Toledo ainava (es) ir viena no divām saglabājušāmies El Greko gleznotajām ainavām. Otrs darbs "Toledo ainava un plāns" atrodas El Greko muzejā Toledo, Spānijā.
"Toledo ainava" tiek uzskatīta par vienu no labākajiem debesu attēlojumiem Rietumu mākslā, kopā ar Vinsenta van Goga "Zvaigžņoto nakti" un Džozefa Melorda Viljama Tērnera un Kloda Monē ainavām. Īpaši izceļams ir krāsu kontrasts starp tumšajām un drūmajām debesīm augšpusē un spoži zaļajiem kalniem zemāk. Lai arī viņš ietekmējās no manieristu stila, El Greko izteiksmīgajai krāsu un formu apstrādai mākslas vēsturē nav līdzīgu. Šajā gleznā viņš brīvi interpretē Toledo patieso izkārtojumu, vairākas ēkas pārvietojot citviet. Tomēr pa labi redzamā Sanservando pils attēlota precīzi. Apakšējā kreisajā stūrī redzams El Greko paraksts.
Stils
Ainavas renesanses un baroka periodā Spānijas glezniecībā bija retums. Trentas padomes ainavu gleznošanas aizliegums pastiprina ideju, ka šis darbs varētu izrādīties pirmā šī perioda Spānijas ainavu glezna. Tiek uzskatīts, ka šīs gleznas noslēpumainais simbolisms varētu būt saistīts ar misticismu, kas šajā laika periodā valdīja pilsētā. Angļu mākslas vēsturnieks Deivids Deiviss apgalvo, ka platonisma un senā neoplatonisma filozofijas, Plotīna un Pseidodionīsija Areopagīta darbi, Baznīcas tēvu teksti un liturģija piedāvā atslēgas izpratnei par El Greko stilu. Apkopojot sekojošās zinātniskās debates par šo jautājumu, Hosē Alvaress Lopera, Madrides Prado muzeja kurators, secina, ka El Greko nobriedušajos darbos ir acīmredzama bizantiešu atmiņu klātbūtne, lai gan joprojām ir daži neskaidri jautājumi saistībā ar viņa bizantiešu izcelsmi, kam nepieciešama papildu izpēte.
Lēnes-Nigulas pagasts
Lēnes-Nigulas pagasts (et) ir viena no 3 Igaunijas Lēnes apriņķa pašvaldībām. Izveidots 2016. gadā, apvienojot Kullamā, Lēnes-Nigulas, Martnas, Nevas un Noarotsi pagastus. Pašvaldībā ietilpst 3 lielciemi (Palivere, Risti, Taebla) un 114 ciemi. Ziemeļaustrumos robežojas ar Harju apriņķa Rietumharju pagastu, rietumos - ar Harju apriņķa Saues pagastu, dienvidrietumos - ar Raplas apriņķa Merjamā pagastu, dienvidos - ar Pērnavas apriņķa Lēnerannas pagastu, rietumos - ar Hāpsalu pilsētas pašvaldību, bet ziemeļaustrumos - ar Baltijas jūru. Pagastā ietilpst arī Orisāres sala.
Hermans Pecella
Hermans Aleho Pecella (es, dzimis ) ir Argentīnas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Argentīnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Pesela pārstāv La Liga komandu Real Betis.
Savu karjeru sācis Argentīnas kluba River Plate. 2015. gadā pievienojies Spānijas La Liga komandai Real Betis. 2017–18. gada sezonu pavadījis īrē Itālijas Serie A komandā ACF Fiorentina, bet pēc sezonas noslēdzis ar Fiorentina komandu piecu gadu līgumu. 2021. gada augustā atgriezies Real Betis komandā.
Sasniegumi
Argentīna
Leopolds un Lēbs
Neitans Leopolds (en; — ) un Ričards Lēbs (en;  — ), labāk pazīstami kā Leopolds un Lēbs, bija divi turīgi Čikāgas Universitātes studenti (studēja tieslietas), kas 1924. gadā Čikāgā nolaupīja un nogalināja 14 gadus veco Robertu "Bobiju" Frenksu (Robert "Bobby" Franks).
Nogalināt Frenksu viņus motivēja vēlme paveikt perfektu noziegumu. Leopolds un Lēbs sevi uzskatīja par Frīdriha Nīčes "pārcilvēkiem" (Übermenschen), kas varētu paveikt "perfektu noziegumu" (šajā gadījumā — nolaupīšana un slepkavība).
Frenkss tika nolaupīts Čikāgas dienvidos īrētā automašīnā. Lēbs, kas bija nežēlīgākais no abiem, iesita puikam pa galvu ar kaltu, viņš nomira dažu minūšu laikā. Viņi daļēji apglabāja Frenksu dzelzceļa caurtekā un pēc tam ar telefona un zīmīšu palīdzību pieprasīja lielu izpirkuma maksu no zēna turīgajiem vecākiem. Ķermeni vēlāk atrada, un vairākas norādes, tai skaitā Leopolda atstātās brilles caurulē, norādīja policijai, ka noziegumu paveikuši Leopolds un Lēbs. Viņi ātri atzinās noziegumā.
Tiesā abus aizstāvēja advokāts Klerenss Darova, kas nodrošināja viņiem mūža ieslodzījumu (par slepkavību) nāvessoda vietā, vēl viņiem tika piespriesti 99 gadi cietumā par nolaupīšanu. Lēbu 1936. gada janvārī nogalināja cietuma biedrs, bet Leopolds nomira 1971. gada augustā no sirdstriekas.
Bukones seņūnija
Bukones seņūnija ir seņūnija Lietuvā, Kauņas apriņķa Jonavas rajona pašvaldībā, tās ziemeļaustrumos. Seņūnija sastāv no 6 seņūnaitijām, tajā ir 31 ciems.
Šamberī
Šamberī (fr, ) ir komūna Francijas austrumos, Overņas-Ronas-Alpu reģionā. Šamberī ir Savojas departamenta administratīvais centrs. Tā atrodas Leises ielejā starp Božes un Lagrandes Šatrezes masīviem, 55 km uz ziemeļaustrumiem no Grenobles. 2014. gadā Šamberī dzīvoja 59,5 tūkstoši iedzīvotāju.
Šamberī ir nozīmīgs administratīvais un tirdzniecības centrs, kas atrodas krustcelēs starp Alpu kūrortpilsētām un pārējo Franciju. Tas ir attīstījies arī kā tūristu centrs. Kopš 1970. gada Šamberī atrodas Savojas Universitāte. Universitātes studentu pilsētiņas ir izvietojušās ap blakus esošo Buržē ezeru. Pilsētā ir attīstītas rūpniecības un ražošanas nozares — pārtikas rūpniecība, stikla ražošana, ķīmiskā rūpniecība un metalurģija. Šamberī ir cieši sasaistīta ar piepilsētu Ēkslebēnu.
Jānis Brunalds
Jānis Brunalds (1884—1919) bija latviešu advokāts. Studēja Tērbatas Universitātes Juridiskajā fakultātē, iestājās studentu korporācijā "Letonija".
Pirmā pasaules kara laikā darbojās Latviešu bēgļu apgādāšanas centrālkomitejā.
Miris 1919. gada 28. maijā Rīgā.
1972. gada Pasaules čempionāts hokejā
1972. gada Pasaules čempionāts hokejā notika Prāgā, Čehoslovākijā, no 1972. gada 7. līdz 22. aprīlim. Tas bija 39. Pasaules čempionāts hokejā.
Slovākijas karogs
Slovākijas karogs (sk) ir viens no Slovākijas nacionālajiem simboliem. To veido trīs horizontālas līnijas — balta, zila un sarkana. Mazliet no centra uz kreiso pusi novirzīts Slovākijas ģerbonis. Par Slovākijas karogu tas oficiāli pieņemts.
Bušma
Bušma ir Kouras upes kreisā krasta pieteka Balvu novadā.
Izteka - Mežarijas apkaimē. Iesākumā tek ziemeļaustrumu virzienā, pirms Lozdovas pagriežas gandrīz uz dienvidiem, bet pie Vīksnīnes pagriežas austrumu virzienā. Ietek Kourā lejpus Semenovas.
Apdzīvotās vietas upes krastos: Mežarija, Vonagova, Lozdova, Skandīne, Vīksnīne.
Serbijas kņazistes kņazu uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Serbijas kņazistes kņazi (valdnieki) no valsts izveides 1815. gadā līdz 1882. gadam, kad tika izveidota Serbijas karaliste.
Tetisa okeāns
Tetisa okeāns jeb Tetiss (grieķu jūras dievietes Tetīdas Τηθύς, Tethys ģermanizētā forma) ir senais okeāns, kas mezozoja ērā atradās starp Gondvānas un Laurāzijas kontinentiem. Šī okeāna paliekas veido Vidusjūru, Melno, Kaspijas un Arāla jūru.
Termina vēsture
Sistemātiski jūras fosiliju atradumi no Alpiem un Karpatiem Eiropā līdz pat Himalajiem Āzijā no seniem laikiem tika skaidroti ar Bībeles stāstu par lielajiem plūdiem. Ģeoloģijas attīstība ļāva datēt šos pārakmeņojumus, kas lika apšaubīt Bībeles skaidrojumu. 1893. gadā austriešu ģeologs Eduards Suess savā darbā "Zemes seja" pieļāva, ka šo teritoriju kādreiz klāja sens okeāns, kuru sengrieķu dievietes Tetīdas vārdā nosauca par Tetisu. Un tomēr vadoties no ģeosinklināļu teorijas līdz pat 20. gadsimta septiņdesmitajiem gadiem, kad nostiprinājās tektonisko plātņu teorija, tika uzskatīts, ka Tetiss pēc būtības bija ģeosinklināle, nevis okeāns. Tāpēc ilgu laiku tas ģeogrāfijā saucās par "ūdenstilpju sistēmu". Tika izmantoti arī tādi termini kā Sarmātu jūra vai Pontijas jūra.
Mūsdienu uzskati
Tiek uzskatīts, ka Tetiss eksistēja vairāk kā 800 mlj. gadu (pirms 850—5 mlj. gadu), atdalot senos Gondvanas un Laurāzijas kontinentus, kā arī to pēctečus. Tā kā par šo laiku notika kontinentu dreifs, tad Tetiss pastāvīgi mainīja savu konfigurāciju. No plaša Vecās pasaules okeāna tas pārtapa par Klusā okeāna rietumu līci, tad atkal Atlantijas—Indijas savienotājbaseinu, līdz sadalījās vairākās jūrās. Šajā sakarā ir pamatojums runāt par vairākiem Tetisa okeāniem:
Pasaules kauss tramplīnlēkšanā
Pasaules kauss tramplīnlēkšanā ir ikgadējas tramplīnlēkšanas sacensības, ko rīko Starptautiskā Slēpošanas federācija. Sacensību dibinātājs ir norvēģis Turbjērns Igesets. Pirmā Pasaules kausa sezona tika aizvadīta 1979.—1980. gadā. Sacensības sievietēm notiek kopš 2011.—2012. gada sezonas.
Panākumiem bagātākie tramplīnlēcēji PK kopvērtējumā ir soms Mati Nikenens un polis Adams Mališs, kas pasaules kausu ieguvuši pa četrām reizēm. Sievietēm četras reizes par PK kopvērtējuma uzvarētāju kļuvusi japāniete Sara Takanaši. Visvairāk uzvaru atsevišķos posmos vīriešiem ir Austrijas tramplīnlēcējam Gregoram Šlīrencaueram — 53, bet sievietēm Takanaši ir uzvarējusi 57 reizes.
Atsevišķos posmos notiek arī komandu sacensības. Pasaules kausa tramplīnlēkšanā ietvaros tiek aizvadīts arī Pasaules kauss lidojumos ar slēpēm, kas notiek uz tramplīniem, kuru lielums (HS) pārsniedz 185 metrus.
Dzīve kā košums
"Dzīve kā košums" ir Mārtiņa Freimaņa dziesma grupas „Tumsa” priekšnesumā.
2004. gadā tā izdota grupas „Tumsa” albumā „1 000 000 itnekā”. „Dzīve kā košums” bija arī nosaukums mūziķa piemiņas koncertam un albumam (2011).
2018. gadā "Dzīve kā košums" ieguva 82. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.
Viktors
Viktors var būt:
Lutriņi
Lutriņi ir ciems Saldus novada Lutriņu pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos pie autoceļa P108 11 km no novada domes Saldū un 128 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Lutriņu muižas (Luttringen) centra. Izaugusi pēckara gados kā ciema padomes un kolhoza «Lutriņi» centrālais ciemats. Lutriņos atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, bērnudārzs, klubs, bibliotēka, pansionāts, skolas un pagasta muzejs. Lutriņu skolas parks ir īpaši aizsargājams dendroloģiskais piemineklis.
Lutriņos dzimis šahists Alfrēds Hartmanis (1881-1927).
Vjačeslavs Voinovs
Vjačeslavs Voinovs (ru; dzimis 1990. gada 15. janvārī) ir krievu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2021) Voinovs spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Maskavas "Dinamo" rindās.
AquAdvantage lasis
AquAdvantage lasis ir ģenētiski pārveidots Atlantijas lasis, kuru izveidoja uzņēmums AquaBounty Technologies. Tas ir ātri augošs lasis, kas pārsniedz savvaļas Atlantijas laša lielumu, un sasniedz tirgus lielumu 16—18 mēnešos (savvaļas Atlantijas lasis šo lielumu sasniedz 3 gadu laikā). Ģenētiskā pārveidošana ir sniegusi AquAdvantage lasim spēju augt visa gada garumā, nevis tikai pavasarī un vasarā. Lašu akvakultūras ir ekonomiski nozīmīga nozare, kas turpina attīstīties. AquAdvantage lasi audzē komerciālajās akvakultūrās dažādās vietās pasaulē, piemēram, ASV, Norvēģijā un Panamā.
Ģenētiskā pārveidošana
Pirmo AquAdvantage lašu līniju izveidoja 1989. gadā, Atlantijas laša ikros injicējot opAFP-GHc2 gēna konstrukciju, kas saturēja promoteru un terminējošo rajonu no okeāna mencas (Zoarces americanus) antifrīza gēna (antifreeze gene) un augšanas hormona gēnu no karaliskā laša (Oncorhynchus tshawytscha). 99% AquAdvantage lašu ir triploīdi, kas samazina to krustošanās iespēju ar savvaļas tipa lašiem.
Vjačeslavs Voinovs
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Voinovs uzsāka 2006.—07. sezonā, kad debitēja Krievijas Superlīgas kluba Čeļabinskas "Traktor" sastāvā. Aizvadot "Traktor" rindās arī 2007.—08. sezonu, 2008. gada vasarā, tiekot draftētam NHL, viņš pārcēlās uz Ziemeļameriku.
No 2008. līdz pat 2011. gadam Voinovs spēlēja Amerikas hokeja līgas kluba Mančestras "Monarchs" sastāvā, taču 2011.—12. sezonā debitēja NHL, aizvadot 54 spēles Losandželosas "Kings" vienības sastāvā. 2011.—2012. gada sezonā "Kings" sastāvā izcīnījis Stenlija kausu. Divus gadus vēlāk Voinovs kopā ar "Kings" kļuva jau par divkārtēju Stenlija kausa ieguvēju.
2015. gada oktobra nogalē pievienojās KHL klubam Sanktpēterburgas SKA. Komandas rindās spēlēja līdz 2018. gadam. 2019. gada jūlijā noslēdza viena gada līgumu ar Omskas "Avangard".
Atomu spektroskopija
Atomu spektroskopija ir spektroskopijas apakšnozare, kas pēta spektrālās pārejas atomos. Parasti ar atomu spektroskopiju saprot tieši atomu elektronu struktūras pētījumus. Tā kā kondensētā (kristāliskā) un/vai molekulārā viela (kas ir vairuma vielu stāvoklis parastajos apstākļos) nevar rasties bez elektronu struktūras izmaiņām, analīzei ar atomu spektroskopijas metodēm var izmantot vai nu pārejas starp atomu iekšējiem enerģētiskajiem līmeņiem, kuri netiek stipri ietekmēti, veidojot no atomiem savienojumus, vai arī pārejas starp valences līmeņiem, atomizējot interesējošo paraugu. Pirmais iespējams, izsitot kādu no iekšējiem elektroniem, – to realizē rentgenfluorescences metodēs. Otrais iespējams, pārvedot to gāzes stāvoklī, ar ķīmisko vai van der Vālsa saišu saraušanu. Līdz ar to atomu spektroskopijas metodes apriori ir noteiktā mērā destruktīvas, atskaitot vienīgi gadījumus, kad analizē vienatoma gāzes paraugus. Atomu spektroskopijas jēdziens parasti tiek saistīts tieši ar pāreju starp valences līmeņiem pētījumiem. Atomu spektroskopijas tehniskais iemiesojums ir atomu spektrometrija, bet praktiskais pielietojums — atomu spektrālā analīze.
Vispārīgs raksturojums
Vielu var pārvērst atomārā stāvoklī, pievadot tai attiecīgo saišu saraušanas enerģiju. Tā kā nezināmās vielas sastāva noteikšanai neviena no saites enerģijām nav zināma, kā arī vienkāršības dēļ, izmanto termisko atomizēšanu (vakuuma pievadīšana veicina tikai iztvaikošanu, bet nepievada enerģiju saišu saraušanai). Lai iegūtu vajadzīgās temperatūras, paraugu vai nu ievada liesmā (zemās temperatūras plazma), vai nu elektriskās izlādes apgabalā (galvenokārt augstākas temperatūras plazma), vai arī apstaro ar plaša spektra UV vai Rentgena gaismu vai elektroniem. Visos gadījumos paraugs kļūst daļēji jonizēts (kas arī definē plazmas stāvokli). No Kirhofa likumiem loģiski būtu izspriest, ka zemākas temperatūras ir izmantojamas atomu absorbcijas spektrometriskajās metodēs, kamēr augstākas – atomu emisijas spektrometrijā; taču, tā kā jau liesmā atomi tiek ierosināti pietiekami, lai sāktos emisija, AES izmanto arī liesmas ierosināšanu. No otras puses, piemēram, mirdzizlāde notiek zemā (arī istabas) temperatūrā, tātad iegūta tiek zemās temperatūras plazma.
Rentgenfluorimetrijai kā alternatīvajai metodei ir noteiktas priekšrocības salīdzinājumā ar atomu spektrālo analīzi: katram elementam ir relatīvi neliels līniju skaits, tādēļ tās mazāk pārklājas un ir vieglāk izdalāmas no spektra; īpaši tas svarīgi retzemju elementiem ar to daudzajām pārejām starp f orbitālēm. Bez tam, šī metode lielākoties ir nedestruktīva. Taču ir arī noteikti trūkumi: metodes mazāka jutība.
Pielietojums
Atomu spektrālanalīze ir viena no mūsdienu jutīgākajām sastāva analīzes metodēm, jo pietiek ar dažu miligramu iesvaru, lai noteiktu elementu saturu ar precizitāti līdz dažām miljonām daļām (ppm) vai pat smalkāku. Tā kā analītiskais signāls rodas atomu līmenī, bet parauga molekulārā vai cietvielas struktūra tiek sagrauta analīzes laikā, vienīgais atomu spektrālanalīzes pielietojums ir elementanalīze – ar kuru dabiski sākas visu nezināmo paraugu pētījumi. To mēdz izmantot arī sintēzes rezultātu pārbaudei (piemēram, sintezējot metālu kompleksus).
Teorija
Atomu, tāpat kā molekulu, spektrus rada pārejas starp enerģētiskajiem līmeņiem, pie kam atomiem tie ir tikai elektronu līmeņi (svārstību spektru nav acīmredzamu iemeslu dēļ, savukārt rotācijas spektru nav, jo atomam ir sfēriska simetrija). Šīs pašas sfēriskās simetrijas dēļ izdevīgi ir lietot atoma vektormodeli, kura ietvaros atoma enerģētisko līmeni raksturo trīs kopējie kvantu skaitļi: L, S un J. L atbilst atoma kopējais orbitālais kustības moments  – vektorsumma no visu elektronu orbitālajiem kustības momentiem  (kuri savukārt raksturo elektrona kustības ātrumu un attālumu līdz kodolam dažādos kustības brīžos – s orbitālē moments ir nulle, p orbitālē 2ℏ, d orbitālē 6ℏ utt.). Jebkura aizpildītā apakšlīmeņa (2s, 3p utt.) kopējais orbitālais moments ir nulle, tādēļ svarīgi ir tikai valences elektroni. S, savukārt, līdzīgā veidā atbilst atoma kopējam spinam; jāatceras, ka elektroni ar pretējiem spiniem var atrasties arī dažādos apakšlīmeņa orbitālēs, tādēļ L un S nav vienmēr vienādi. J ir tā saucamais iekšējais kvantu skaitlis, kuru vajag ievest visiem atomiem ar vairāk nekā vienu elektronu: spinu—orbitāļu sadarbības dēļ tiem, stingri runājot, vairs nav atdalāmi orbitālais un spina kustības moments. Vieglajos elementos šī sadarbība ir maza, tādēļ J parasti nosaka no L⃗ un S⃗ vektorsummas (J⃗ = L⃗ + S⃗); smagākos elementos spinorbitālā sadarbība ir spēcīga, tādēļ elektroniem jārēķina nevis kvantu skaitļi l un s, bet viens kopējais kvantu skaitlis j, kas atbilst, un tad J izrēķina analoģiski L⃗ un S⃗. Šos kvantu skaitļus izmanto enerģijas līmeņu jeb termu apzīmējumu veidošanai: piemēram, Na atoma apakšlīmenis ir 2S½, kur 2 ir multiplicitāte (dublets), S norāda, ka vienīgais valences elektrons atrodas s orbitālē, bet iekšējais kvantu skaitlis J = ½. Pārejas starp līmeņiem apzīmē kā, piemēram, 3p2 P°½→3s2S½, respektīvi, ir jānorāda arī galvenais kvantu skaitlis, kuru ērtībai aizstāj ar pilno elektronu apakšlīmeņa apzīmējumu. Grāda zīme norāda, ka šis ir nepāra terms (attiecas uz simetriju; nepāra termiem l aritmētiskā summa ir nepāra skaitlis, š.g. 1). Pārejas starp līmeņiem notiek saskaņā ar simetrijas aizliegumiem (nosakāmi pēc L, S, J un pārības); jāatceras, ka atšķirībā no molekulām, ja pāreja ir aizliegta, tad tā būs patiešām aizliegta, jo nav svārstību, kas varētu daļēji noņemt aizliegumu (spinu—orbitāļu sadarbības dēļ smagākos atomos var nebūt aizliegtas pārejas starp stāvokļiem ar dažādiem spiniem).
Pārejas parasti attēlo Grotriāna diagrammās. Tā kā simetrijas aizliegumi neietver galveno kvantu skaitli, elementu spektros izdala pāreju sērijas (t.s. spektrālās jeb Ridberga sērijas); tā paša Na atoma visintensīvākā emisijas sērija ir np2P°½→3s2S½, kur n mainās no 3 līdz ∞. Pāreja ar n = ∞ atbilst nātrija jona rekombinācijai ar brīvo elektronu (ja apskata absorbciju – atoma jonizācijai), kādēļ visas spektrālās sērijas ir ierobežotas īso viļņu pusē. Šajā virzienā līnijas arī pakāpeniski satuvinās, jo attālākie ierosināties līmeņi ir aizvien mazāk atšķirīgi pēc enerģijas viens no otra. Sarežģītākas uzbūves atomos (ar manāmu spinu—orbitāļu sadarbību), kā, piemēram, varam, novērojami arī divkāršie ierosinājumi, kad vienlaicīgi viens elektrons tiek ierosināts vienā līmenī, bet otrs – citā, un tajā skaitā var tikt izrauts no atoma pavisam. Tad var parādīties absorbcijas līnijas augstāk par attiecīgo atoma jonizācijas enerģiju, un šādu pāreju termus sauc par nobīdītajiem.
Vēsture
Par atomu spektroskopijas dzimšanas gadu nosacīti mēdz uzskatīt 1859. gadu, kurā Gustavs Roberts Kirhofs formulēja trīs tās pamatlikumus:
Pašus līnijspektrus novēroja jau pusgadsimtu agrāk: 1802. gadā Viljams H. Volastons novēroja atomu absorbcijas līnijas Saules spektrā, kuras vēlāk (1814. g.) no jauna atklāja un plaši pētīja J. Fraunhofers (kādēļ tās arī nosauca par Fraunhofera līnijām). Savukārt 1820.–1830. gados V. Henrijs Fokss Tolbots (V. H. F. Talbot), Džons Heršels un Deivids Brjūsters izteica hipotēzes par sakarību starp vielas sastāvu un tās emisijas spektriem liesmā. Nopietnus pētījumus ar mērķi pielietot šos spektrus ķīmiskajā analīzē uzsāka gadsimta vidū R. V. Bunzens, bet tikai 1854. gadā Kirhofs un Bunzens, spēja sasaistīja absorbcijas un emisijas parādības. Viņi izlaida Saules gaismu caur nātrija liesmu, sākotnēji cerēdami noskaidrot, cik ļoti līnijas vienā un otrā sakrīt (abi avoti ir dzelteni). Tā vietā viņi ieraudzīja, ka nātrija absorbcijas D līnija Saules spektrā kļuva vēl spēcīgāka, savukārt citas Fraunhofera līnijas pazuda. Abi zinātnieki atkārtoja mērījumus ar kāliju, dzelzi un kalciju (kurus Saules spektrā atklāja), kā arī ar litiju (kuru neieraudzīja). No šiem un saistītajiem rezultātiem arī tika izsecināti minētie Kirhofa likumi.
Bunzena un Kirhofa pētījumos tika konstatēts, ka dotā elementa visiem savienojumiem ir raksturīgas vienas un tās pašas spektrālās līnijas (vielas spektrs ir kombinācija no elementu spektriem). Kirhofs salīdzināja Saules spektrālās līnijas ar pētīto vielu spektriem, un konstatēja, ka Saules sastāvā ietilpst ūdeņradis, dzelzs, niķelis, kalcijs, hroms, titāns, nātrijs, magnijs u.c. elementi. Tika piedāvāts izmantot šīs atziņas arī citu zvaigžņu pētījumiem, kas ilgus gadus bija zvaigžņu astrofizikas pamatmetode. Vēl jo vairāk, 1868. gadā P. Ž. S. Žansēns (P. Janssen) un P. N. Lokjīrs (N. Lockyer), vadoties no citu novērojumiem aptumsuma laikā, atklāja Saules spektrā spilgti dzeltenu līniju, ko nevarēja attiecināt ne uz vienu pazīstamo elementu, un izteica hipotēzi par jauna elementa atklāšanu, kuru nosauca par hēliju (no gr. hēlios – saule). Tikai gandrīz pēc 30 gadiem Viljams Remzijs (gandrīz vienlaicīgi ar pašu P. T. Klevi un A. Langletu), karsējot vai apstrādājot ar skābi urāna minerālu kleveītu, ieguva inertu gāzi (α sabrukšanas produktu) ar tādu pašu spektru kā līdz šim hipotētiskajam hēlijam. Šos atklājumus vērtē kā nozīmīgu zinātnes attīstības soli (elements tika atklāts ar bezkontakta metodi).
No otras puses, atomu spektroskopijas ātri noteiktais specifiskums noveda arī pie maldīgiem secinājumiem. Pētot kosmisko miglāju spektrus, V. Haginss (W. Huggins) vēl 1864. g. konstatēja, ka noteiktas līnijas spektra zaļā rajonā arī neatbilst nevienam no pazīstamajiem elementiem. Pēc hēlija atklāšanas uz Zemes, izmantojot analoģiju, tās pierakstīja vēl neatklātajam elementam – nebulijam (lat. nebula – migla, mākonis). Bez tam, 1869. g. Saules koronas (atmosfēras ārējās daļas) spektrā, kuru uzņēma pilnā aptumsuma laikā, atrada citas neattiecināmās līnijas, kuras, sekojot Bunzena un Kirhofa pētījumu rezultātiem, pierakstīja vēl neatklātajam elementam koronijam. Pēc hēlija atklāšanas uz Zemes radās attiecīgās hipotēzes arī par Taču nākamā gadsimta 10.–20. gados, kad tika aizpildītas praktiski visas kaut cik stabilo elementu rūtis D. Mendeļejeva elementu periodiskajā sistēmā, kā arī izstrādāts atoma numura skaidrojums (H. Mozlijs), radās aizdomas, ka nebulijs un koronijs patiesībā neeksistē, bet atklātās līnijas spektros atbilst kaut kādiem jau pazīstamiem elementiem netipiskos elektronu stāvokļos. Patiešām, A. S. Bovens (I. S. Bowen) 1927. g. parādīja, ka nebulijs ir divkārt jonizēts skābeklis mazā spiedienā (normālā spiedienā šīs līnijas tiek nomāktas sadursmju dēļ), savukārt par koroniju tika 1930. gados parādīts (V. Grotriāns un B. Edlens; W. Grotrian, B. Edlén), ka tā ir augsti jonizētā dzelzs (Fe13+, bez puses no neitrālā atoma elektroniem), kas tādā stāvoklī spēj pastāvēt vienīgi zvaigžņu koronu drastiskajās temperatūrās.
Pirmā kvantitatīvā analīze, kurā izmantoja atomu spektrus, notika 1873. g. Analīzē noteica nātrija koncentrāciju, kas bieži ir piemaisījumu cēlonis metodes augstās jutības dēļ.
Atomu absorbcijas spektroskopija
AAS pārsvarā lieto termisko ierosināšanu. Tās paveidi ir ierosināšana liesmas plazmā un bezliesmas termolīze augsttemperatūras krāsniņā vai caurulē. Visbiežāk atomu absorbcijas spektrometrija (AAS) tiek izmantota metālu un pusmetālu noteikšanai ūdens šķīdumos, pie kam ir izstrādātas metodikas vairāk nekā 70 elementu noteikšanai.
Parauga atomizēšana un ierosināšana
Viegli gaistošo elementu arsēna, bismuta, antimona, alvas un selēna noteikšanai izmanto bezliesmas metodi – gaistošo hidrīdu sintēzi. Pievienojot cietvielu parauga šķīdumam vai suspensijai NaBH4 un paskābinot, izdalās minēto elementu hidrīdi, kas tiek savākti nesējgāzes plūsmā un nogādāti nevis liesmā, bet uzkarsētā kvarca caurulē, uz kuras sienām šie hidrīdi sadalās, izdalot pamatelementu atomārā veidā. Tas nodrošina visai lielas nosakāmo elementu koncentrācijas salīdzinājumā ar liesmu vai izlādes plazmu; šajā kvarca caurulē, kas pilda caurplūdes kivetes lomu, tad arī veic analīzi. Ja tomēr nav iespējams veikt analīzi, izmantojot šķīdināšanu vai hidrīdu iegūšanu, izmanto parauga termolīzi grafīta (dažkārt kvarca) caurulē vai krāsniņā. Alternatīvas grafīta krāsniņai ir atklātu šķiedru atomizēšanas ierīces un vaļēja vertikāla tīģeļa atomizēšanas iekārtas.
Liesma un bezliesmas termolīze ir viens no visbiežāk izmantotajiem ierosināšanas veidiem analīzes metodēs, kas balstās tieši uz atomu absorbcijas spektrometriju.
Analītisko instrumentu īpatnības
Galvenā AAS atšķirība no AES un AFS instrumentu ziņā ir nepieciešamība pēc starojuma avota. Nereti izmanto nevis nepārtrauktā spektra avotu (kā molekulārajā spektrometrijā), bet gan specifisko. Iemesls ir absorbcijas līnijspektru daba: no plata emisijas spektra izzūd tikai neliela daļa gaismas, un mazu koncentrāciju gadījumā šo izmaiņu nav tik vienkārši detektēt, jo monohromatoru sadalīšanas spēja parasti nepārsniedz 0,1 Å (risinājums varētu būt ļoti lielu iekārtu celtniecība, kas parasti ir ļoti nepraktiski). Pie tam, tik smalku leņķu gadījumā ir sarežģīti nodrošināt iekārtas darba stabilitāti. Ja molekulārajā spektrometrijā izplatītākais specifiskais starojuma avots ir lāzers, tad AAS visplašāk izmantotais starojuma avots ir lampas, kuru katods (vai tā pārklājums) satur pētāmo elementu (pārējās sastāvdaļas ir grūtāk gaistošas, grafīts vai kāds no grūti kūstošajiem metāliem). Parasti izmantotais paveids ir dobais katods – uz caurules pusi atvērts cilindrs; šo lampas tipu vēl 1916. g. piedāvāja F. Pašēns. Kā anodu izmanto resnu volframa vai niķeļa stiepli, kas bieži vien ir pārklāta ar materiālu, kas absorbē iespējamos piemaisījumus no katoda izgarojumiem. Lai novērstu lokizlādi, elektrodus atdala keramiskais šķērslis. Uzliekot lampas elektrodiem spriegumu virs aptuveni 350–500 V,  sākas gāzizlāde (mirdzizlāde), kuras laikā gāze cilindra iekšienē, bombardēta ar termiskajiem elektroniem, intensīvi spīd. Par gāzi izmanto kādu no cēlgāzēm, pārsvarā neonu (tam ir vienkāršs spektrs un zema siltumvadītspēja), retāk argonu.
Jau minētās līnijspektru īpatnības atspoguļojas arī fona signāla novērtēšanā. Tam mēdz lietot paralēli ieslēdzamo nepārtrauktā spektra avotu (deitērija lampu): tā kā kopējo tās signālu atomu absorbcija ietekmē visai maz, intensitātes vājināšanās atspoguļo visas blakusparādības, kas notiek spektrā. Bez tam, izmanto arī absorbcijas līniju šķelšanos magnētiskajā laukā (Zēmaņa efekts): uzliekot magnētisko lauku, pazūd atomu absorbcijas signāls pie konkrētā viļņa garuma, kas ļauj novērtēt fonu precīzi tādos pašos apstākļos, kādos nosaka signālu.
Analītiskie rādītāji
Bugēra–Bēra likuma linearitātes apgabals ir relatīvi neliels atomu absorbcijas spektrometrijas gadījumā (2 kārtas, respektīvi, augstākā un zemākā nosakāmā koncentrācija atšķiras par divām kārtām). Arī noteikšanas robežvērtība (koncentrācija, pie kuras signāla līmenis ir divreiz lielāks par trokšņa līmeni) ir visai augsta (10 μg/L līdz 100 mg/L). Cietvielu sublimēšanas gadījumā var noteikt mazāku elementa daudzumu (līdz 10 ng/L), jo netraucē degviela vai nesējviela; tomēr frakcionēšanās dēļ pieaug arī mērījuma kļūda (0,5–⁠5 % pret 0,1–1 % liesmas AAS), kā arī mērījuma laiks (un ievērojami: vienu elementu liesmā var noteikt 15 sekundēs, bet gāzu kivetē pēc sublimēšanas grafīta krāsnī – 5 minūtēs). Noteikšanas ātrums ir daudz lielāks atomu emisijas spektrometrijā, jo tajā visus elementus nosaka uzreiz (nav jāmaina starojuma avots); noteikšanas robežvērtība dažādiem elementiem var būt dažāda (Hg lielāka AAS gadījumā, Na – AES gadījumā). Arī signāla linearitāte AES ir daudz lielāka. Taču AAS galvenā priekšrocība ir metodes lētums (līdz 15 reizēm salīdzinājumā ar AES) un realizācijas vienkāršība (mazāk laika tiek patērēts personāla apmācībai).
Atomu fluorescences spektroskopija
Atomu fluorescences spektrometrija apvieno AAS īpatnības (nepieciešamību pēc starojuma avota un no tā izrietošo analīzes specifiskumu) ar AES lielo signāla linearitātes diapazonu. AFS nav visai populāra metode, taču to visai bieži izmanto dzīvsudraba un gaistošos hidrīdus veidojošo elementu noteikšanā. Par starojuma avotu šajā spektrometrijā parasti izmanto lāzeru.
Atomu emisijas spektroskopija
Klasiskā AES, kurā izmanto dzirksteļizlādi un lokizlādi, parasti pēta metālu sakausējumus. Tā kā paraugs kalpo kā viens no elektrodiem, nevadošos paraugus izmērīt nevar. Problēmas rada arī parauga nehomogenitāte, kas liek izmantot samaltus paraugus vai iztvaicēt tos līdz galam.
Gāzu pētīšanai tradicionāli izmanto lokizlādi un mirdzizlādi, kā arī bezelektrodu izlādi augstfrekvences laukā. Ar gāzu hromatogrāfiem mēdz savienot detektorus, kas izmanto mikroviļņu inducēto plazmu, jo abām iekārtām piemērota nesējgāze ir hēlijs. Šķidru un vispār nevadošo (tai skaitā organisko vielu) paraugu analīzei mūsdienās visbiežāk izmanto iekārtas, kurās ierosināšanai lieto gredzenveida izlādi induktīvi saistītajā plazmā. Kopš 1990. gadiem aizvien aktīvāk attīstās metodes, kas balstās uz mirdzizlādi atmosfēras spiedienā.
Salīdzinājumā ar AAS AES pieļauj vienlaicīgi (ar kustīgu monohromatoru – gandrīz vienlaicīgi) reģistrēt visu parauga sastāvā esošo elementu analītisko signālu, kas arī nodrošina viendabīgākus noteikšanas apstākļus. Tostarp tas nozīmē, ka ir nepieciešami mazāki parauga daudzumi (pietiek ar dažiem desmitiem mg), kas arī padara analīzi lētāku. Taču AES ir ievērojami dārgākas iekārtas un atsevišķos gadījumos lielāka noteikšanas kļūda (parasti gan ievērojami zemāka nekā AAS). Cita AES priekšrocība ir augsta kalibrācijas līknes (Bugēra–Bēra likuma) linearitāte, kas parasti saglabājas daudz lielākā apgabalā nekā AAS (105 pret 102). Vēl labākus rādītājus var iegūt, sajūdzot ICP-AES iekārtu ar masspektrogrāfu (ICP-MS: noteikšanas jutība līdz 10 ng/L, kalibrācijas līknes linearitāte 108 diapazonā), taču tas var manāmi sadārdzināt iegādātās aparatūras izmaksas. Kļūda abos variantos ir līdz 2 %. Jāatzīmē, ka ICP-MS gadījumā tehniskās problēmas rada augstā vakuuma nodrošināšana, plazmai ielidojot masas spektrometra daļā. To panāk, ievadot parauga plūsmu vairākos secīgos kambaros ar aizvien zemāku spiedienu caur ievadīšanas konusiem (ievade notiek caur šauro galu, tādēļ izplešanās dēļ plūsmas spiediens arvien krītas.
Klejotāja
"Klejotāja" (en) ir 2013. gada romantisks zinātniskās fantastikas trilleris, kas balstīts uz Stefanijas Meieres tāda paša nosaukuma grāmatu. Filmas režisors un scenārija autors ir Endrū Nikols. Galvenās lomas atveido Sērša Runena, Makss Aironss, Džeks Eibels, Viljams Hērts un Diāna Krīgere. Filmas pirmizrāde notika.
Cilvēku rasi pārņem parazītiski citplanētieši bez ķermeņa, kuru dvēseles iemiesojas cilvēkos, izdzēšot atmiņas un pārņemot prātus. Melānija cenšas cīnīties pret šiem parazītiem. Kad Melānijā iemieso citplanētietis "Klejotāja", viņa gatava darīt visu, lai aizsargātu savus tuvākos cilvēkus.
Krustleņķis
Krustleņķis ir divi leņķi, kas veidojas, krustojoties divām taisnēm, un kuri nav blakusleņķi. Krustleņķi ir vienādi. Krustleņķi vienmēr ir mazāki nekā izstiepts leņķis.
Rendels Azofeifa
Rendels Azofeifa (es; dzimis ) ir Kostarikas futbolists, pussargs, Kostarikas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2015. gada spēlē Kostarikas Premjerlīgas kluba Herediano sastāvā.
Viktors I
Pāvests Viktors I bija Romas bīskaps un līdz ar to katolisma tradīcijā tiek uzskatīts par vienu no Romas pāvestiem. Šajā amatā viņš bija aptuveni no 189. līdz 199. gadam. Viņš ir dzimis Romas impērijas kontrolētajā Ziemeļāfrikā. Pirms kļuva par Romas bīskapu, viņš kalpoja Dievam kā arhidiakons. Pēc nokļūšanas Romas bīskapa amatā iesaistījās strīdos par Lieldienu svinēšanas laiku. 196. gadā Viktors I Romā sasauca koncilu, kurā tika izlemts, ka Lieldienas turpmāk tiks svinētas svētdienā, kas seko Lielajai piektdienai.
Pāvests Viktors I ir iecelts svēto kārtā. Gan katoļiem, gan pareizticīgajiem pāvesta Viktora I piemiņas diena ir 28. jūlijs.
Pēc mums
2002. gadā tā izdota grupas „Tumsa” albumā „Spēlējot debesis” ar nosaukumu „Pēc mums (vēl ilgi zeme skums)”.
2018. gadā "Pēc mums" ieguva 83. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.
Baltupe (Lētīžas pieteka)
Baltupe (arī Baltupīte) ir Lētīžas labā krasta pieteka Saldus un Kuldīgas novados.
Iztece uz rietumiem no Dzirām. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Lētīžā uz austrumiem no Nīkrāces. Baltupi šķērso valsts autoceļš P106 (Ezere — Embūte — Grobiņa). Netālu no upes atrodas Meldzere.
Aklais randiņš
"Aklais randiņš" (en) ir 2015. gada Apvienotās Karalistes un Francijas romantiska komēdija, kuras režisors ir Bens Palmers. Galvenās lomas atveido Leika Bella, Saimons Pegs, Kens Skots, Harieta Voltera, Olīvija Viljamsa, Šārona Horgana un Rorijs Kinnears. Filmas pirmizrāde notika Tribekas filmu festivālā.