cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zobenvalis
Barošanās
Zobenvaļi atkarībā no tā, kādam tipam tie pieder, barojas ar dažāda veida medījumu. Atšķirīgas populācijas pat viena tipa ietvaros specializējas uz atšķirīgu medījumu. Piemēram, populācijas Norvēģijas un Grenlandes krastos ir specializējušās medīt siļķes. Zobenvaļi pat seko līdzi siļķēm to rudens migrācijā uz Norvēģijas krastiem. Toties Klusā okeāna ziemeļaustrumu nometnieku populācijas medī lašus, kas sastāda 96% no kopējās apēstās barības. Visiecienītākie (63%) ir lielie, treknie karaliskie laši (Oncorhynchus tshawytscha), tiek medīti arī ketlaši (Oncorhynchus keta) un pavisam nelielos daudzumos Klusā okeāna laši (Oncorhynchus nerka) un kuprlaši (Oncorhynchus gorbuscha). Katru dienu zobenvalis apēd 227 kg barības. Reizēm zobenvaļus mēdz saukt par jūras vilkiem, jo līdzīgi kā vilki tie mēdz medīt koordinētā barā. Citas zobenvaļu populācijas medī jūras zīdītājus, kas var būt gan roņi, gan citi vaļi. Ir arī populācijas, kas medī haizivis.
Zivis, rāpuļi un bezmugurkaulnieki
Kopumā zivjēdāji zobenvaļi medī apmēram 30 dažādas zivju sugas. Visiecienītākās ir laši, siļķes un tunči. Pie Jaunzēlandes krastiem zobenvaļi medī rajveidīgās zivis, kā arī haizivis, iecienītākās ir makreļhaizivis, lapshaizivis un gludās āmurzivis (Sphyrna zygaena). Medīti tiek arī kalmāri un jūras bruņurupuči (Chelonioidea). Lašus un citas tiem līdzīgās zivis zobenvaļi ķer pa vienam, bet siļķes tiek sadzītas ciešā barā — bumbā un tad tām uzbrūk, vienā kampienā noķerot 10—15 siļķes. Zobenvaļi ir apguvuši kā izraisīt haizivīm un rajām tanatozi (nekustīgumu), tās apgriežot ar vēderiem uz augšu. Pēc 15 minūtēm haizivs kļūst nekustīga, jo, lai varētu elpot, tai ir jāpeld. 1997. gadā Faralonu salu tuvumā tika nofilmēts, kā zobenvaļa mātīte nomedī 3—4 metrus garu lielo balto haizivi, turot to žokļos apgrieztu ar vēderu uz augšu un peldot tikmēr, kamēr haizivij iestājās tanatoze. Izēstas tika tikai aknas, bet pēc tam zobenvalis ļāva haizivs ķermenim nogrimt. 1992. gadā Kalifornijas piekrastē tika fiksēts, kā, diviem zobenvaļiem sadarbojoties, tika nomedīta 8 metrus gara vaļhaizivs.
Zīdītāji
Zobenvaļi ir ļoti spēcīgi un neatlaidīgi plēsēji. Kopumā tiek medītas 32 vaļu sugas. Sadarbojoties baram, tiek medīti samērā lieli vaļi, piemēram, mazais joslvalis, Antarktikas joslvalis, pelēkais valis un retu reizi kašalots vai zilais valis.
Otra zīdītāju grupa, kurai uzbrūk zobenvaļi, ir roņi un ausroņi. Tās ir apmēram 20 dažādas sugas. Retu reizi tiek uzbrukts valzirgam vai kalānam. Zobenvaļiem ir raksturīgi, ka tie izvairās no iespējas tikt savainoti, tādēļ upuris vispirms tiek nokausēts, tikai pēc tam nogalināts un apēsts. Upuri tiek mesti pa gaisu, sisti ar astēm un slīcināti. Piemēram, jūras lauvas tiek nogalinātas ar galvas vai astes sitienu. Reizēm ir novērots, ka zobenvaļi uzbrūk pat sauszemes zīdītājiem, piemēram, briežiem un aļņiem, kad tie pārpeld no vienas salas uz otru.
Putni
Zobenvaļi mēdz medīt vairākas putnu sugas - pingvīnus, jūras kraukļus un kaijas. Kāds no zobenvaļiem nebrīvē atklāja, ka atstājot baseinā neapēstas zivis, tās piesaista kaijas, kuras zobenvalis veiksmīgi nomedīja un apēda. Šo paņēmienu noskatījās arī citi zobenvaļi un sāka izmantot, lai medītu kaijas.
Reprodukcija
Mātītes dzimumbriedumu sasniedz apmēram 15 gadu vecumā. Parasti dzimst viens mazulis ik pa 5 gadiem. Grūsnības periods ilgst 15—18 mēnešus. Nometnieku zobenvaļiem mazuļi var dzimt visu gadu, lai gan visbiežāk tie dzimst ziemas periodā. Pirmo 6—7 mēnešu laikā pēc piedzimšanas bojā iet 37—50% mazuļu. Māte mazuli zīda tikai ar pienu līdz gada vecumam, bet kopumā tas tiek zīdīts līdz 2 gadu vecumam. Par mazuli rūpējas viss bars - gan tēviņi, gan mātītes. Zobenvaļi un joslvaļi ir vienīgie dzīvnieki, kuru mātītēm līdzīgi kā sievietēm ir menopauze un kuru dzīve turpinās vēl vairākus desmitus gadu pēc tam, kad tās vairs nevar radīt pēcnācējus. Zobenvaļiem piemīt kāda unikāla īpašība — novecojot to galvas kļūst īsākas. Mātītes ir auglīgas līdz apmēram 40 gadu vecumam, vidēji katra mātīte dzemdē apmēram 5 reizes. Mātītes mūža garums vidēji ir 50 gadi, bet tā var nodzīvot līdz 80—90 gadiem.
Tēviņi dzimumbriedumu līdzīgi kā mātītes sasniedz apmēram 15 gadu vecumā, bet parasti nepārojas līdz nav sasnieguši 21 gada vecumu. Savvaļā tēviņš vidēji dzīvo līdz 29 gadiem, bet var nodzīvot līdz 50—60 gadiem. Nebrīvē zobenvaļi dzīvo daudz īsāku laiku nekā savvaļā. Parasti tie mirst, nesasniedzot 25 gadu vecumu, lai gan vairāki indivīdi ir sasnieguši 30 un nedaudz vairāk gadus. Ir novērots, ka dzīves ilgums nebrīvē ir saistīts ar zobenvaļa gribu un vēlmi dzīvot.
Ģenētiskais faktors
Zobenvalim ir 44 hromosomas, tās veido 22 hromosomu pārus.
Man on the Moon: The End of Day
Man on the Moon: The End of Day ir debijas albums amerikāņu reperim Kid Cudi. Tas tika izdots 2009. gada 15. septembrī zem GOOD Music leibla. Tas ir eksperimentāls albums, kas seko viņa 2008. gada miksteipam "A Kid Named Cudi". Albums sasniedza ceturto vietu ASV Billboard albumu topā. Albumā piedalās arī vairāki populāri viesmākslinieki, kā Kanje Vests un MGMT.
Valdemārpils luterāņu baznīca
Valdemārpils jeb Sasmakas luterāņu baznīca ir luterāņu dievnams Talsu novada Valdemārpilī.
Vēsture
Esošais mūra dievnams celts 1646. gadā pēc Sasmakas muižas īpašnieka, Piltenes landrāta Kristofera fon Hoenastenberga - Vīganta pasūtījuma. 1663. gadā viņš deva atļauju tajā apbedīt arī fon Noldes dzimtas locekļus. 1847. gadā baznīca tika remontēta. 1927. gadā tika aizbērtas un aizmūrētas zem baznīcas izveidotās kapenes. 1928. gadā tika veikts baznīcas iekštelpu remonts. Abos pēdējos karos baznīca nav būtiski cietusi.
Ar Kurzemes apvienotā fonda (Vācijā) un barona fon Hoenastenberga - Vīganta līdzdalību no 2004. gada līdz 2006. gadam draudze veica plašus remontdarbus. Tika atjaunots baznīcas tornis, notekas, grīdas un ārsienu krāsojums. Baznīcā ir piemiņas plāksne Krišjānim Valdemāram.
Kontakts (elektrotehnika)
Elektriskais kontakts ir elektrisko strāvu vadošu materiālu saskaršanās virsma vai ierīce, kas nodrošina šādu saskaršanos.
Ļubomīrs Višņovskis
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Višņovskis uzsāka 1994.—95. gada sezonā, kad debitēja Slovākijas Ekstralīgas vienības Bratislavas "Slovan" sastāvā. Kluba rindās hokejists spēlēja līdz 2000. gada vasarai, kad pārcēlās uz Ziemeļameriku.
Savā debijas sezonā NHL kluba Losandželosas "Kings" rindās Višņovskis bija visas līgas rezultatīvākais jaunais aizsargs. "Kings" sastāvā spēlētājs aizvadīja nākamās septiņas sezonas, līdz 2008. gada vasarā tika aizmainīts uz Edmontonas "Oilers" rindām. 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā Višņovskis spēlēja Slovākijas Ekstralīgas klubā Bratislavas "Slovan".
2009.—10. gada sezonas vidū Ļubomīrs tika aizmainīts uz Anahaimas "Ducks" rindām. Tieši "Ducks" sastāvā Višņovskis 2010.—11. gada sezonu noslēdza kā visas līgas rezultatīvākais aizsargs. 2012. gada vasarā tika aizmainīts uz Ņujorkas "Islanders". 2012.—13. gada NHL sezonas lokauta laikā spēlēja KHL kluba Bratislavas "Slovan" rindās. "Islanders" rindās spēlēja līdz 2015. gada vasarai. Septembrī hokejists uz pārbaudes laiku pievienojās Čikāgas "Blackhawks", taču komandas rindās nenostiprinājās.
2015.—16. gada sezonā aizvadīja deviņas spēles KHL klubā Bratislavas "Slovan", taču pēc sezonas beigām paziņoja par karjeras beigšanu.
Slovākijas hokeja izlases sastāvā spēlējis trīs Olimpisko spēļu turnīros, kā arī deviņos Pasaules čempionātos, 2002. gadā kopā ar izlasi izcīnot zelta medaļas. Bija iekļauts arī 2014. gada Olimpisko spēļu turnīra izlases sastāvā, taču traumas dēļ uz to nedevās.
Relejs
Relejs, elektromagnētiskais relejs — elektromehāniska ierīce, kas paredzēta elektrisko ķēžu komutācijai. Elektromagnētiskais relejs sastāv no kontaktiem, ko pārslēdz ar solenoīda veida elektromagnēta palīdzību, izmantojot enkuru no magnētiska materiāla. Ar releju palīdzību var saslēgt vai atslēgt ķēdes, kurās plūst daudz lielāka strāva, nekā releja tinumā, turklāt releja vadības ķēde, kurā ieslēgts solenoīds, ir pilnīgi galvaniski atsaistīta no pārslēdzamajām ķēdēm.
Releju iedalījums:
Relejus ļoti plaši pielieto sadzīves tehnikā, automašīnās, ražošanas iekārtās u.c.
Rīgas Svētā Franciska baznīca
Rīgas Svētā Franciska Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rīgas arhidiecēzes draudzes baznīca, kas atrodas Katoļu ielā 16, Rīgā, Latvijā.
Būvniecība
Šīs baznīcas vietā atradās katoļu lūgšanu nams (Rīgas Sāpju Dievmātes draudzes filiāle), ap kuru tika veikti katoļticīgo rīdzinieku apbedījumi, 1888. gadā tā vietā nolēma būvēt jaunu baznīcu, iniciators bija prāvests Francisks Afanasovičs, kas izveidoja baznīcas būvniecības komiteju. Baznīcas projektu apstiprināja un izstrādāja Rīgas Politehniskā institūta arhitektūras students Floriāns fon Viganovskis, kas arī tika iekļauts būvniecības komitejā. 1889. gada 24 septembrī tika ielikts un iesvētīts Svētā Franciska baznīcas pamatakmens un uzsākās baznīcas strauja celtniecība, jo baznīcas jumts tika uzlikts jau 1890. gadā. Gadu vēlāk tika pabeigti abi torņi (60 metru augsti), uzbūvētas velves un fasāde, vēl gadu vēlāk tika ierīkota centrāla apkure.
Baznīca būvēta no sarkaniem ķieģeļiem (ārējie izmēri — garums: 43,35 m, platums: 22,5 m), arī torņi būvēti tikai no ķieģeļiem. Logu un durvju ierāmējumiem un pīlāriem, dzegām izmantoti dzelteni ķieģeļi. Torņi un jumts segti ar cinkotu skārdu. Baznīcas pamati apšūti ar rupji tēstu lauku granītu.
1791. gads
1791. (MDCCXCI) bija parastais gads, kurš pēc Gregora kalendāra sākās sestdienā.
Rīgas Svētā Franciska baznīca
Būvniecība
1892. gadā Mogiļevas palīgbīskaps Albins Simons iesvētīja baznīcu Svētā Franciska godam.
1930. gadā ap baznīcu tika uzbūvēts mūris, lai norobežotu no bijušo kapu teritorijas. 1960. gadā norisinājās baznīcas restaurācija, atjaunojot 1900. gada zīmējumus, kuru prototipi ņemti no Asīzes Franciska bazilikas Asīzē, Itālijā.
Arhitektūra
Baznīcas ēka būvēta neogotikas stilā ar franču romānikas plānojumu. Dievnamā ir trīs jomi, katrā no tiem ir trīs arkas. Centrālajā jomā ir papildus viena arka, kurā atrodas prezbitērijs, kura abās pusēs ir sakristejas, virs kurām atrodas ložas. Logu, torņu un jumta vainagojošo daļu noslēgumi veidoti ar gotiskiem elementiem- krustveida cementa ziediem, kā arī kaltiem krustiem.
Draudze
Kā pastāvīga draudze kopš 1911. gada, līdz tam Rīgas Sāpju Dievmātes draudzes filiāle. 1937. gadā tā tika atdota jezuītu pārziņā.
Pašreizējā draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rīgas arhidiecēzē. Draudzē regulāri notiek Svētā Mises latviešu un poļu valodās, to apkalpo 4 priesteri. Draudzei ir 3 kori, Svētdienas skola, bibliotēka.
Latvijas Universitātes Ķīmijas fakultāte
Latvijas Universitātes Ķīmijas fakultāte dibināta 1964. gada 1. septembrī. Ķīmijas nozares attīstība pirms tam ir saistīta ar citām eksaktajām nozarēm Latvijas Universitātē. Mācoties Ķīmijas fakultātē, ir iespējams iegūt ķīmijas bakalaura un ķīmijas maģistra grādus, kā arī otrā līmeņa profesionālo augstāko izglītību specializācijās "Darba vides aizsardzība un ekspertīze" un "Vidusskolas ķīmijas skolotājs".
Vēsture
Latvijas Universitātes Ķīmijas fakultāte tika izveidota jau 1919. gadā. 1958. gadā tā tika pievienota toreizējam Rīgas Politehniskajam institūtam. 1964. gadā ķīmijas fakultāte Latvijas Universitātē tika izveidota atkārtoti. Fakultāte atradās bijušā Franču liceja ēkā Krišjāņa Valdemāra ielā 48, bet pēc jaunā Latvijas Universitātes Dabaszinātņu akadēmiskā centra uzbūvēšanas 2015. gadā pārcēlās uz turieni. 2015.gada nogalē Rīgas dome paziņoja, ka Franču licejs atgūs sākotnējās telpas Krišjāņa Valdemāra ielā 48.
Ķoņu pagasts
Ķoņu pagasts ir viena no Valmieras novada administratīvi teritoriālajām vienībām, Rūjas kreisajā krastā. Robežojas ar sava novada Rūjienas pilsētu un Naukšēnu pagastu, Jeru, Vilpulkas un Lodes pagastiem, kā arī ziemeļaustrumos ar Igauniju.
Daba
Augstākais virsmas punkts ir 92,6 m augstais drumlins Ķoņu kalns.
Upes
Cauri pagastam tek Rūja, Raudava, Juldurga, Supučupīte.
Ezeri
Ezeru pagastā nav, lielākās ūdenstilpes ir Zolmaņa dīķis (3,7 ha), Eriņu muižas dīķis (2,2 ha) un Ķoņu dzirnavezers (2 ha).
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Eriņi, Ķoņi (pagasta centrs), Unguriņi, Dīķeri.
Transports
Pagastu šķērsoja dzelzceļa līnija Rīga - Ipiķi (slēgta 1997. gadā).
2009.—2010. gada UEFA Čempionu līgas sezona
2009.—2010. gada UEFA Čempionu līgas sezona bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 55. sezona un 18. zem UEFA Čempionu līgas nosaukuma. Sezona ilga no ar pirmās kvalifikācijas kārtas spēlēm un noslēdzās  ar finālspēli Santiago Bernabéu stadionā Madridē, Spānijā.
Par Čempionu līgas uzvarētājiem kļuva Itālijas A sērijas klubs Internazionale, kas finālā uzvarēja Vācijas Bundeslīgas klubu Bayern Munich ar rezultātu 2—0. Iepriekšējās sezonas čempioni Barcelona sacensības beidza pusfinālu kārtā, kur divu spēļu summā zaudēja Internazionale klubam.
Spēļu datumi
Visu kārtu komandu izloze notika Nionā, Šveicē, ja nav norādīts savādāk.
3. kvalifikācijas kārta
!colspan="6"|Čempioni
!colspan="6"|Ne-čempioni
Izslēgšanas spēles
!colspan="6"|Čempioni
!colspan="6"|Ne-čempioni
Fināls
2009.—2010. gada UEFA Čempionu līgas sezonas fināls notika Real Madrid mājas spēļu stadionā Santiago Bernabéu Madridē, Spānijā 2010. gada 22. maijā. Finālā piedalījās Itālijas klubs Internazionale un Vācijas klubs FC Bayern Munich. Šajā stadionā bija notikuši trīs Eiropas kausu finālspēles 1957., 1969. un 1980. gadā. Šī bija pirmā reize, kad UEFA Čempionu līgas fināls notika sestdienā. Par spēles galveno tiesnesi tika nozīmēts anglis Hovards Vebs. Abi fināla dalībneiki bija kļuvuši par nacionālo līgu čempioniem un valsts kausa ieguvējiem, kas nozīmēja, ka uzvarētājklubs kļūš tikai par sesto Eiropas klubu, kas ir sasniedzis kontinenta trīskāršo uzvaru.
Rezultatīvākie spēlētāji
2009.—2010. gada UEFA Čempionu līgas sezonas rezultatīvākie spēlētāji (neskaitot kvalifikācijas kārtu):
Kadmijs
Kadmijs ir ķīmiskais elements ar simbolu Cd un atomskaitli 48. Kadmijs ir samērā mīksts, toksisks metāls. Savienojumos kadmijam parasti ir oksidēšanas pakāpe +2.
Vēsture
Kadmiju 1817. gadā atklāja vācu ķīmiķi Frīdrihs Štromeiers un Karls Samuels Leberehts Hermans (Karl Samuel Leberecht Hermann), eksperimentējot ar cinka savienojumiem un konstatējot, ka baltajam cinka oksīdam parādījusies dzeltena nokrāsa.
Elementa nosaukums ir radies no kalamīna nosaukuma, kas ir cinka oksīds ar nelielu dzelzs(III) oksīda Fe2O3 piejaukumu.
Atrašanās dabā
Zemes garozā kadmijs vidēji ir aptuveni 130 mg uz tonnu. Kadmijs ir atrodams tādos minerālos kā grinokītā (CdS), otavītā (CdCO3), monteponītā (CdO), kadmoselītā (CdSe) un ksantohroīdā (CdS(H2O)х). Kadmijs ir atrodams arī cinka, svina un vara saturošos minerālos, toties tajos tā koncentrācija ir stipri mazāka.
Dabā nav sastopamas kadmija rūdas. Kadmijs galvenokārt ir sastopamas kā piemaisījums cinka rūdām.
Izotopi
Dabā ir sastopami trīs stabili kadmija izotopi un pieci radioaktīvi izotopi. Visizplatītākais ir radioaktīvais kadmijs-114 (28,73% no kopējā kadmija daudzuma), kura pussabrukšanas periods ir >2,1 gadi. Nākamie trīs izplatītākie ir visi stabilie izotopi: kadmijs-112 (24,13%), kadmijs-111 (12,80%) un kadmijs-110 (12,49%). Visretāk sastopami ir radioaktīvie izotopi kadmijs-113 (12,22%), kadmijs-116 (7,49%), kadmijs-106 (1,25%) un kadmijs-108 (0,89%).
Kopumā ir sintezēti izotopi, kuru atommasa ir no 95 līdz 133.
Bioloģiskā nozīme
Kadmijs aizstāj cinku daudzās organisma dabiskajās reakcijās, tāpēc tās vairs nevar norisināties pareizi. Turklāt šis bīstamais ķīmiskais elements uzkrājas nierēs.
Leonardo da Vinči
Leonardo da Vinči (it; dzimis, miris ) bija Toskānas cilmes zinātnieks ar enciklopēdiskām zināšanām dažādās jomās. Leonardo da Vinči kā personība visspilgtāk ilustrē renesanses laika cilvēku. Viņš bija izcils arhitekts, anatoms, botāniķis, skulptors, inženieris, izgudrotājs, matemātiķis, gleznotājs, mūziķis un rakstnieks. Viņu uzskata par vienu no pasaulē izcilākajiem gleznotājiem un dižākajiem ģēnijiem, par talantīgāko cilvēku, kāds jebkad ir dzīvojis.
Leonardo ir slavens ar savām reālistiskajām gleznām, īpaši izceļama "Mona Liza", "Svētais vakarēdiens", "Jānis Kristītājs" un no zīmējumiem — "Vitrūvija Cilvēks". Viņam bija daudz savam laikam pāragru ideju izgudrojumu jomā. Viņa piezīmēs atrodamas neskaitāmas skices un zīmējumi, kuros var atpazīt helikoptera, tanka un zemūdenes apveidus, saules enerģijas izmantošanas idejas, kalkulatora funkcionālos risinājumus un daudz ko citu. Taču tikai dažus no saviem izgudrojumiem Leonardo izdevās ieraudzīt praktiskā lietojumā, lielākā daļa no tiem netika īstenoti. No viņa darbu oriģināliem ir saglabājušās tikai dažas gleznas, dienasgrāmatas ar zīmējumiem, diagrammām un piezīmēm. Tomēr da Vinči devums cilvēcei anatomijā, astronomijā, optikā, hidrodinamikā, kā arī kultūras vērtību jomā ir viens no izcilākajiem vēsturē.
Leonardo bērnība (1452—1466)
Leonardo dzimis 1452. gada 15. aprīlī Ankjāno ciemā, dažas jūdzes no Vinči pilsētiņas, kas savukārt atrodas netālu no Florences, Toskānā. Viņš bija ietekmīga Florences notāra Pjēro Fruzīno di Antonio da Vinči un zemnieces Katerīnas dēls. Ir uzskats, ka māte Katerīna ir bijusi verdzene no Tuvajiem Austrumiem. Renesanses laikā cilvēkiem nebija uzvārdi kā tas ir mūsdienās — da Vinči nozīmē no apdzīvotas vietas Vinči. Pilnais Leonardo vārds bija "Leonardo di ser Piero da Vinci", kas nozīmē "Leonardo Pjēro dēls no Vinči".
Viņš bija nepārspējams sarunās un iemīļots sabiedrībā, Leonardo bija talantīgs mūziķis un labi spēlēja liru.
Verokjo darbnīca (1466—1476)
Leonardo zīmējumu skices jau 14 gados bija tik labas, ka tēvs tās parādīja Andrea del Verokjo (Andrea del Verrocchio), viņš Leonardo uzreiz pieņēma par mācekli. Ap 1466. gadu viņš bija vadošā Florences gleznotāja un skulptora Andreas del Verokjo asistents. Viņa darbnīcā Leonardo iemācījās daudzus amatus: rasēšanu, ķīmiju, metalurģiju, metālmākslu, ģipša liešanu un veidošanu, ādas apstrādi, mehāniskās zinātnes, aušanu, kā arī zīmēšanu, altārgleznu gleznošanu un tēlniecību.
Darbība
No 1482. līdz 1499. gadam, Ludoviko Sforca, Milānas hercogs nodarbināja Leonardo savā namā un atļāva izmantot savu darbnīcu, kā arī apmācīt mācekļus. Starp 1493. un 1495. gadu Leonardo nodokļu izziņās uzrādās apgādājamas sievietes vārds Katerīna, kura 1495. gadā nomira. No bēru izdevumu apraksta ir noprotams, ka Katerīna ir bijusi Leonardo māte. 1500. gadā Leonardo atgriezās Florencē un strādāja pie pāvesta Aleksandra VI dēla Čēzares Bordžas kā kara arhitekts un inženieris; ar Čēzari viņš apceļoja visu Itāliju. 1506. gadā Leonardo atkal strādāja Milānā.
No 1513. gada līdz 1516. gadam, viņš dzīvoja Romā, kur darbojās arī gleznotāji Rafaēls un Mikelandželo, tomēr ar šiem māksliniekiem viņš tuvāk neiepazinās. Leonardo bija liela ietekme sabiedrībā un viņš varēja iespaidot vietu Mikelandželo meistardarbam Dāvids (Florencē), kaut arī pats autors bija iecerējis Dāvidu novietot citā vietā.
Pirmie darbi Florencē (1452—1482)
Leonardo bija māceklis māksliniekam Verrokjo Florencē, kad viņam bija aptuveni 15 gadu. 1476. gadā Leonardo strādāja ar Verrokjo, lai uzgleznotu "Kristus kristīšana" bet starpība starp abu mākslinieku darbiem ir acīmredzama Leonardo atšķirīgo gleznošanas paņēmienu dēļ. Džordžo Vazari rakstīja, ka Verrokjo, ieraudzījis Leonardo darbu, bijis tik pārsteigts, ka apsolījies vairs nekad neņemt rokās otu.
Leonardo pirmā patstāvīgā glezna bija "Madonna un bērns", kas tika pabeigta 1478. gadā. 1481. gadā viņš iesāka Sv. Hieronīma gleznu, kura netika pabeigta nekad. Leonardo darbību atzinīgi novērtēja Milānas hercogs.
Milāna (1482—1499)
Milānā Leonardo nodzīvoja 17 gadus (1482—1499), strādājot pie hercoga Ludoviko. Šajos gados viņš uzgleznoja daudzas gleznas, uzzīmēja daudzus zīmējumus, skices, kā arī izveidoja daudzas skulptūras. Daudzi darbi tika iesākti, bet pabeigtas ir tikai kādas sešas gleznas, ieskaitot "Klinšu jaunavu" (Vergine delle rocce , 1494) un "Svēto vakarēdienu" (1498). 1499. gadā Leonardo uzgleznoja arī gleznu "Svētā Anna un Madonna ar bērnu". Leonardo strādāja pie daudzām savām pierakstu burtnīcām, ieskaitot Trivulcio kodeksu (Codex Trivulzianus).
Viņš bieži plānoja grandiozus darbus ar daudzām skicēm, kas bieži palika nepabeigti. Viens no šiem projektiem bija izveidot 7 metrus augstu monumentālu bronzas zirga statuju. Projekts tā arī netika pabeigts, jo sākās karš ar Franciju. (Hanta Muzejā Limerikā, Īrijā ir neliela izmēra zirga statuja, kas ir veidota pēc Leonardo skicēm. Ir uzskats, ka to ir izveidojis kāds no viņa mācekļiem.)
Ceļošanas periods (Itālija-Francija, 1499—1516)
Laika posmā starp 1499. un 1516. gadu Leonardo strādāja daudzu cilvēku labā, ceļoja pa Itāliju, līdz pārcēlās uz Franciju 1516. gadā. Viņš ir dzīvojis: Mantujā (1500), Venēcijā (1501), Florencē (1501—1506). Ceļoja no Florences uz Milānu un atkal atpakaļ līdz pārcēlās pavisam uz Milānu. Tad dzīvoja Milānā (1506—13), Romā (1514), Florencē (1514), Padujā, Boloņā, atkal Milānā (1515) un Francijā (1516—19).
Uzskata, ka Mona Liza (pazīstama arī kā Džokonda (La Gioconda), Luvrā Parīzē) sākta gleznot 1503. gadā un turpināta līdz 1506. Tā varētu būt Lisa de Gerardīni del Džokondo, zīda tirgotāja Frančesko del Džokondo sieva. Tā varētu būt gleznota, lai atzīmētu otrā dēla piedzimšanu un pārcelšanos uz jaunajām mājām. Leonardo to atstāja sev, un nekad nav ceļojis bez tās. Leonardo da Vinči ir atklājis jaunus perspektīvas gleznošanas principus, ieviešot zilo dūmakainuma efektu (sfumato), putna lidojuma skatpunktu un citus īpatnējus efektus.
Interesanti ir tas, ka Mona Liza bija viens no trijiem darbiem, ko viņš paņēma uz savu rezidenci Clos Lucé; iespējams, ka tas ir bijis viņa mīļākais darbs. Leonardo 1509. gadā gleznoja Sv. Annu. Starp 1506. un 1512. viņš dzīvoja Milānā un gleznoja dažas gleznas, piemēram, Leda un gulbis (en), kurai ir tikai kopijas, jo oriģināldarbs nav saglabājies; un otro versiju "Klinšu jaunavai" (en) (1506—1508).
Zinātne un atklājumi
Renesanses humānisms radīja jaunas sakarības starp mākslu un zinātni, Leonardo zinātniskie darbi ir tikpat iespaidīgi, kā viņa māksla. Viņš ir sarakstījis vairāk nekā 13 tūkstošus lappušu savās piezīmju grāmatās, kur sajaucas māksla, tehnika un zinātne. Šīs piezīmes viņš rakstīja savu Eiropas ceļojumu laikā. Viņš bija kreilis un visu mūžu rakstīja spoguļrakstā. Tas ir izskaidrojams ar to, ka spalvu ir vieglāk vilkt nekā piespiest — un rakstot spoguļrakstā kreiļi var vilkt spalvu no labās uz kreiso pusi tāpat kā labroči velk no kreisās uz labo. Visi da Vinči pieraksti ir spoguļrakstā. Viņa piegājiens zinātnei bija viens: viņš mēģināja saprast parādības, aprakstot katru vissīkāko detaļu.
Anatomija
Leonardo sāka studēt cilvēka ķermeņa anatomiju, kad bija vēl tikai Verokjo skolnieks (Andrea del Verrocchio), jo Verokjo uzstāja, ka visiem mācekļiem jāmācās anatomija. Kad Leonardo jau bija slavens mākslinieks, viņam tika dota atļauja pētīt cilvēka ķermeni Santa Maria Nuova slimnīcā Florencē. Vēlāk viņš pētīja cilvēkus arī Milānas Madžores slimnīcā un Romas Svētā gara slimnīcā. 30 gados Leonardo bija izpētījis 30 dažāda vecuma vīriešu un sieviešu ķermeņus. Viņš sagatavoja publicēšanai anatomijas grāmatu un uzzīmēja vairāk nekā 200 zīmējumu, taču viņa grāmata tika publicēta tikai 1680. gadā (161 gadu pēc viņa nāves). Leonardo pētīja arī govju, putnu, mērkaķu un varžu ķermeņus, un to līdzību ar cilvēkiem.
Leonardo uzzīmēja daudzus zīmējumus cilvēka skeletam, viņš ļoti labi pārzināja arī cilvēka galvaskausu un smadzenes. Viņš uzzīmēja daudzus plaušu, gremošanas orgānu, dzimumorgānu, urīnvadu un citu orgānu zīmējumus. Leonardo gribēja izprast "grūtniecības noslēpumu", viņš uzzīmēja pleca muskuli un kaulus, viņš bija topogrāfiskās anatomijas meistars.
Leonardo cilvēka anatomijas zināšanas ļāva izveidot pirmo robotu cilvēces vēsturē. Modelis, kuru sauc par Leonardo robotu, tika izveidots ap 1495. gadu, bet no jauna tika atklāts tikai. Viņš precīzi aprakstīja, kā darbojas asinsrite. Leonardo sirds diagramma iespaido ārstus pat mūsdienās, 2005. gadā tika atklāts jauns veids, kā ārstēt bojātos sirds audus.
Izgudrojumi
Lidošanas fenomena fascinēts, Leonardo sīki izpētīja putnu lidošanu un izplānoja lidojamās mašīnas, ieskaitot helikopteru, kuru darbinātu četri cilvēki, un vieglu planieri.
1502. gadā Leonardo da Vinči uzprojektēja 240 m garu tiltu Konstantinopoles civilajai aizsardzībai. Osmaņu sultāns Bajazets II šo projektu neatbalstīja, jo uzskatīja, ka tas nav iespējams. Leonardo tilts atkal tika izvērtēts 2001. gadā. Norvēģijā uzbūvēja gan īsāku tiltu, bet lietojot Leonardo skices. 2006. gada maijā Turcijas valdība izlēma uzbūvēt Leonardo tiltu.
Piezīmes
Leonardo visu mūžu glabāja dienasgrāmatas, kurās viņš katru dienu rakstīja par savām idejām, skicēm, plāniem, izgudrojumiem, mehānikas elementiem, gleznu idejām, anatomiju. Tiem, kuri uzskata, ka Leonardo gribēja savas zināšanas padarīt pieejamas visiem, kā noslēpums paliek tas, kāpēc tās netika publicētas vai izplatītas. Daži uzskata, ka tas bijis kā noslēpums, lai cilvēci pasargātu no izgudrojumu izmantošanas (piemēram, tanks). 2005. gada janvārī atklāja slepeno Leonardo laboratoriju, kurā viņš pārbaudīja savus pētījumus lidošanā un citās jomās. Tā atradās klosterī, slepenās istabās pašā Florences sirdī.
(Viņa dienasgrāmata bija plaukstas lielumā, un skices bija apbrīnojami precīzas un akurātas, kaut arī veiktas ar zīmuli. Leonardo bija kreilis, un visu pierakstīja spoguļrakstā, lai neviens nevarētu atklāt viņa ierīces un domu gājienu, lai neviens nevarētu "nošpikot".)
Privātā dzīve
Leonardo savu privāto dzīvi turēja noslēpumā. Viņa seksuālā dzīve arī tagad ir tikai spekulāciju objekts, jo bērnībā viņš tika ievests baznīcā un viņam tika iestāstīts, ka viņam jākļūst par priesteri. 1476. gadā, dzīvojot ar Vergijo, viņš tika apsūdzēts sodomijā ar 17 gadus vecu modeli, jaunatne jau zināja par viņa seksuālajām attiecībām ar vīriešiem. Pēc divu mēnešu izmeklēšanas viņš tika attaisnots, jo neviens liecinieks nepieteicās, ņemot vērā, ka viņa tēvs bija ļoti ietekmīgs. Leonardo mīlestība pret zēniem bija diskusiju temats arī 16. gadsimtā.
1506. gadā, Leonardo satika Frančesko Melci, 15 gadīgu Lombardi dzimtas aristokrātu. Melci savās vēstulēs apraksta Leonardo jūtas pret viņu sviscerato et ardentissimo amore ("dziļi jutekliska un karsta mīlestība"). Melci kļuva par Leonardo skolnieku un dzīves partneri. Šādas attiecības tā laika Florencē bija diezgan bieži sastopamas.
Mali futbola izlase
Mali futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Mali starptautiskās futbola sacensībās. Mali futbola izlasi pārvalda Mali Futbola federācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1960. gadā pret Centrālāfrikas Republikas izlasi. Mali izlase nekad nav kvalificējusies Pasaules kausa finālturnīram. Āfrikas Nāciju kausā Mali ir piedalījusies 13 reizes, tās augstākais sasniegums ir 2. vieta 1972. gada Nāciju kausā.
Ciems (administratīva vienība)
Ciems, oficiāli ciema padome, bija 2. pakāpes administratīvi teritoriālā iedalījuma vienība Latvijā laika posmā no 1945. līdz 1991. gadam. Analoģiskas administratīvas struktūras pastāvēja citās PSRS republikās, bet dažviet ar šādu nosaukumu tās pastāv joprojām.
Ciemu padomes kā Padomju varas pirmā līmeņa struktūras tika iedibinātas KPFSR 1918. gada konstitūcijā. Latvijā ciemu padomes tika izveidotas 1945. gadā kā no pagastiem neatkarīgas Komunistiskās partijas pirmorganizāciju šūniņas. Parasti vienā pagastā izveidoja vairākas ciemu padomes. Pēc apriņķu un pagastu likvidācijas 1949. gadā ciemu padomes pārņēma zemākā līmeņa administratīvās funkcijas laukos. Ciemu padomes tika apvienotas, par pamatu ņemot veidojošos kolhozu sistēmu, tādēļ lielākajā daļā gadījumu to teritoriju robežas nesakrita ar vecajām pagastu robežām. No 1984. gada ciemu padomes latviski oficiāli tika pārdēvētas par ciemiem. 1990. gada 5. martā, līdz ar Latvijas PSR Augstākā Padomes lēmuma "Par tautas pašvaldības sistēmas izveidošanu" stāšanās spēkā, visi ciemi tika pārdēvēti par pagastiem.
Foster
Foster var būt:
Mets Molsons
Mets Molsons (dzimis ) ir bijušais kanādiešu hokejists, malējais uzbrucējs. Pašlaik (2022) Molsons pilda skauta funkcijas Nacionālās hokeja līgas klubā Toronto "Maple Leafs". NHL aizvadījis 650 spēles, galvenokārt Ņujorkas "Islanders" un Bufalo "Sabres" komandās.
Spēlētāja karjera
2009. gada vasarā uzbrucējs noslēdza viena gada līgumu ar Ņujorkas "Islanders". Jau 2009.—10. gada sezonā viņš kļuva par vienu "Islanders" vadošajiem uzbrucējiem. 2011.—12. gada sezona bija rezultatīvāka Molsona līdzšinējā NHL karjerā. To viņš noslēdza ar 69 punktiem, tādējādi esot otrs rezultatīvākais komandas spēlētājs aiz Džona Tavaresa.
2010. gada Pasaules čempionāts hokejā — B grupa
2010. gada Pasaules čempionāta hokejā spēles B grupā norisinājās no 8. līdz 12. maijam. Grupas komandas spēles aizvadīja "SAP Arena", Manheimā.
Spēles
Pēc vietējā laika (UTC+1).
Normans Fosters
Normans Roberts Fosters, Temzas Krasta barons Fosters (en; dzimis ) ir britu arhitekts. Viņa vadītā kompānija Foster and Partners projektējusi vairākus būtiskas celtnes dažādās valstīs.
Dzimis Mančestras piepilsētā Stokportā strādnieku ģimenē. Studēja Mančestras un Jeila Universitātē. Jeilā satika bijušo darbabiedru Ričardu Rodžersu, ar kuru kopā 1962. gadā nodibināja arhitektūras biroju Team 4. 1967. gadā Team 4 sadalījās un tika nodibināta Foster and Partners. 1968. gadā Forstera birojs uzsāka ražīgu sadarbību ar amerikāņu arhitektu Bakminsteru Fulleru. Forsters ieguva plašu atpazīstamību ar 1975. gadā pabeigto Willis Building celtni Ipsvičā.
Fosters
Fosters var būt:
M4 karabīne
M4 karabīne ir automātiska, vairāku uguns režīmu triecienšautene, kas paredzeta 5,56x45 mm NATO patronām. M4 ražo ASV kompānija Colt Defense.
M4 ir attīstīta no AR-15/M16 ieroču sērijas, par pamatu ņemtot M16A2. Salīdzinot ar to, M4 ir īsāka un vieglāka; 80 % no M4 detaļām ir identiskas M16A2 detaļām.
M4 ir standarta ierocis ASV Amijā un citās NATO valstīs un arī valstīs, kas nav NATO dalībnieces. Tā kā M4 ir daudz problēmu ar šaušanu sūros un mitros laika apstākļos, tad ASV un citas valstis plāno aizvietot M4 ar labāku ieroci.
Vainšteins
Vainšteins (de, no Wein — 'vīns' un Stein — 'akmens'; sieviešu dzimtē Vainšteina) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
2009. gada Ventspils domes vēlēšanas
'''2009. gada Ventspils domes vēlēšanas''' notika 2009. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Ventspils domē tika ievēlēti 13 deputāti. Vēlēšanās piedalījās 9 kandidātu saraksti, kas veidoti no 95 kandidātiem. Ventspilī vēlēšanas notika 13 iecirkņos.
Vēlēšanās visvairāk balsu ieguva Latvijai un Ventspilij (59,96%), bet kopā pilsētas domē iekļuva 3 saraksti. Ventspils domes vēlēšanās piedalījās 12 861 vēlētājs jeb 50,48% no balsstiesīgajiem. No vēlēšanu aploksnēm derīgas bija 12 817, bet savu balsi par kādu no sarakstiem atdeva 12 516 vēlētāji.
Daļskaitlis
Daļskaitlis ir skaitlis, kas raksturo kādu noteiktu daļu no viena veseluma. Daļskaitļus var pierakstīt dažādi, piemēram,, 14 vai 1/4. Virs daļsvītras esošo skaitli sauc par skaitītāju (raksturo daļu skaitu), bet zem daļsvītras esošo skaitli — par saucēju (raksturo daļas lielumu).
Daļskaitļi pieder racionālo skaitļu kopai un visām tām kopām, kurās ietilpst racionālo skaitļu kopa.
Daļveida skaitļi var tikt pierakstīti, neizmantojot skaitītājus un saucējus, bet izmantojot decimāldaļskaitļus, procentus vai negatīvus kāpinātājus (piemēram, 0,01, 1%, un 10−2 ir skaitļi, kas visi ir vienādi ar 1/100). Var iedomāties, ka jebkuram veselam skaitlim, piemēram, skaitlim 7, ir saucējs, kas vienāds ar 1: tādā gadījumā 7 būs vienāds ar 7/1.
Jārls
Jārls (sv) bija dzimtas aristokrātijas tituls vikingu laikā, ieņemamais amats (karaļa karaspēka karavadonis) viduslaiku Dānijā, Zviedrijā un Norvēģijā. No šī jēdziena radies angļu tituls Earl (grāfs).
Vikingu laikos jārli bija reģiona karadraudzes (ledung) karavadoņi, bet viduslaikos, nostiprinoties karaļa varai, tie Norvēģijā no 9. gadsimta līdz 1308. gadam bija amatā iecelti karaļa vietvalži kādā apgabalā, bet Zviedrijā — no 12. gadsimta līdz 1266. gadam jārli bija kara flotes un karagājienu vadītāji.
Pēdējais Zviedrijas jārls Birgers ir Folkungu dinastijas aizsācējs.
Oakland Arena
Oakland Arena (no 2006. līdz 2019. gadam - Oracle Arena) ir daudzfunkcionālā halle Oklendā, Kalifornijā, ASV. Halles celtniecība tika pabeigta 1966. gadā. No 1971. līdz 2019. gadam tā bija mājvieta NBA klubam Goldensteitas "Warriors". 2019. gadā komanda pārcēlās uz Sanfrancisko Chase Center. Basketbola spēļu laikā hallē ir 19 596 vietas, bet hokeja spēļu laikā, kuras gan tur nenotiek bieži, hallē ir 17 000 vietu. Hallē notikuši arī daudzu slavenu mūziķu koncerti. Tajā koncertējuši Pink Floyd, Aerosmith, Rage Against the Machine, U2 un The Rolling Stones.
Demiters
Demiters var būt:
Krusa
Krusa ir cietu nokrišņu veids, parasti novērojama vasarā, izkrīt no gubu lietusmākoņiem kopā ar lietu. Krusas graudiņi ir lodveida ledus bumbiņas, kas veidojas 4 km augstumā mākoņu iekšpusē, kurā ir daudz ūdens pilienu. Tie sasalst zemā gaisa temperatūrā (no −40 līdz −20 °C), veidojot ledus kristālus. Bieži krusa ir novērojama kopā ar spēcīgu negaisu un lietusgāzēm.
Krusas graudu lielums parasti ir no viena līdz vairākiem milimetriem, taču ir redzēti arī krusas graudi, kuru izmērs ir bijis pat vairāki centimetri, bet masa pat 1 kg un vairāk. 1981. gadā Ķīnā reģistrēti pat 7 kilogramus smagi krusas graudi. Krusas graudi sastāv no vairākiem ledus slāņiem un jo spēcīgāka ir augšupejošā gaisa masu konvekcija, jo lielāku smagumu tā spēj celt un lielāki būs krusas graudi. Tas tādēļ, ka veidojoties tie gaisā pavada daudz ilgāku laiku.
Nokritušās krusas slāņa biezums dažreiz var sasniegt pāris centimetrus. Krusa var ilgt no minūtes līdz pusstundai, parasti 5—10 minūtes, ļoti retos gadījumos pat līdz stundai.
1888. gadā Indijas ziemeļos spēcīgs krusas lietus nogalināja vairāk nekā 250 cilvēkus un vairāk nekā 1600 govis un aitas. Spēcīga krusa var sabojāt ēkas, transportlīdzekļus, labību. Cilvēki ir mēģinājuši rast veidus, kā to novērst. 18. gadsimtā tika izgatavoti īpaši krusas lielgabali, baznīcās tika zvanīti zvani. Mūsdienās ar lidaparātiem ir mēģināts mākoņos kaisīt ķīmiskas vielas. Nav tiešu pierādījumu, ka kāda no šīm metodēm būtu efektīva.
Veidošanās
Nereti mākoņu iekšpusē temperatūra nokrītas no -20 °C līdz -40 °C, un ūdens pilieni tajā sasalst kopā. Krītot lejā, tie apaug ar vēl vienu ledus kārtiņu. Augšupejošās gaisa masas ledus gabaliņus uznes augšā, un tie atkal sāk krist lejup. Šādi augšup lejup ledus gabaliņi var kustēties vairākas reizes, līdz tie kļūst pietiekami smagi. Ja tie krīt lejup ar ātrumu, kas lielāks par 40 km/h, tad nepaspēj izkust un ir izveidojusies krusa.
Ja pārgriež krusas graudu, var redzēt ledus slāņus, kas veidojušies, krusas graudam “augot”. Tas ir kā sīpols. Kārtējais slānis krusas graudā izveidojas katrā tās pacelšanās laikā, kad to uznes augšupejošās gaisa masas.
Rakstā tiek atspēkota Dekarta teorija par krusas veidošanos, kuru tagad ir akceptējuši meteorologi, un tiek izvirzīta jauna teorija. Zibens spēlē galveno lomu krusas veidošanā. Zibens ir adiabātisks process, un tā izlāde izraisa strauju ūdens iekšējās enerģijas samazināšanos, kas izraisa sasalšanu un krusas veidošanos. Pateicoties pēkšņai zibens izlādei, ūdens nekristalizējas, bet pārvēršas necaurspīdīgā amorfā formā.
Skaitlis
Skaitļa definīcijas
Skaitļa ideja ir tik elementāra, ka ir grūti to zinātniski definēt. Dažādos laikos dažādi domātāji ir devuši savas skaitļu definīcijas:
Skaitļu iedalījums
Matemātikā skaitļi tiek iedalīti skaitļu kopās jeb sistēmās. Vienkāršākā skaitļu kopa ir naturālie skaitļi, kas tālāk ietilpst veselo skaitļu kopā, kurā ir iekļauti arī veseli negatīvie skaitļi un nulle. Savukārt šī skaitļu kopa ietilpst racionālu skaitļu kopā, tā atkal ietilpst reālo skaitļu kopā, un reālo skaitļu kopa ir daļa no komplekso skaitļu kopas. Pastāv arī citas skaitļu kopas, piemēram, iracionālo skaitļu kopa, kura kopā ar racionālajiem skaitļiem, veido reālo skaitļu kopu. Reālo skaitļu kopu veido arī algebriskie un transcendentie skaitļi. Reālo skaitļu kopas paplašinājumi ir kompleksie skaitļi, tālāk kvaternioni, oktonioni un sedenioni.
Naturāli skaitļi
Par naturāliem skaitļiem sauc skaitļus 1, 2, 3 un tā tālāk līdz pat bezgalībai. Šajā virknē katrs nākamais loceklis ir tieši par vienu vienību lielāks. Dažreiz naturālo skaitļu kopā tiek iekļauta arī nulle. Divi galvenie naturālo skaitļu lietošanas mērķi ir skaitīšana un sakārtošana. Naturālos skaitļus formāli definē ar Peano aksiomu palīdzību.
Naturālo skaitļu īpašības, kas saistītas ar dalāmību, tiek pētītas skaitļu teorijā, bet ar objektu skaita noteikšanu un sanumurēšanu saistītas problēmas tiek pētītas kombinatorikā. Naturālo skaitļu kopu apzīmē ar \mathbb{N}.
Veseli skaitļi
Veselo skaitļu kopu veido naturālie skaitļi un šiem skaitļiem pretējie negatīvie skaitļi, kā arī nulle. Veselie skaitļi ir bezgalīgi daudz, tas ir, neeksistē ne lielākais, ne mazākais veselais skaitlis. Veselo skaitļu kopu apzīmē ar \mathbb{Z}.
Stunda
Stunda ir laika mērvienība. Tā nav SI mērvienība, bet ir pieņemts lietot kopa ar SI. Stundas starptautiskais apzīmējums ir h (no la), bet latviešu valodā izmanto arī st. Viena stunda ir 60 minūtes jeb 3600 sekundes. Tā ir aptuveni 1/24 no Zemes dienas.
Etimoloģija
Pēc Endzelīna un Zēvera uzskatiem stundas nosaukums ir aizgūts no viduslejasvācu valodas vārda stunde. Konstantīns Karulis norāda, ka vārda forma stunda (arī stunds) ir bijusi plaši izplatīta jau pirms viduslejasvācu valodas un secina, ka tā varētu būt aizgūta no gotu valodas (stunda) vai no senskandināvu valodas (stund).
Vēsture
Dienas dalījums 24 stundās nāk no Senās Romas: Diennakts bija sadalīta 2 daļās — dienā un naktī — un katra no tām 12 stundās. Tā kā, atkarībā no gadalaika, mainās dienas un nakts garums, mainījās arī stundas ilgums. Tāpēc, lasot latīņu avotos, ka kas noticis tādā un tādā stundā naktī, notikuma laiku jāskatās nevis pēc mūsdienu pulksteņa, kur stundā ir 60 minūtes, bet pēc attiecīgā gadalaika nakts garuma, sadalot to 12 daļās.
Zobvaļi
Zobvaļi (Odontoceti) ir viena no vaļveidīgo infrakārtas (Cetacea) sīkkārtām, kas apvieno delfīnus, cūkdelfīnus un vaļus ar zobiem. Gandrīz 90% no visiem vaļveidīgajiem ir zobvaļi.
Kā jau sīkkārtas nosaukums norāda visiem zobvaļiem ir zobi, turpretī plātņvaļiem zobu vietā ir keratīna plāksnītes, kas kā bārkstis karājas no augšžokļa. Seno vaļu fosilijas apliecina, ka kādreiz visiem vaļiem bija zobi. Zobvaļi ir aktīvi mednieki, galvenokārt barojas ar zivīm un kalmāriem, bet dažas sugas medī arī jūras zīdītājus.
Izskats un īpašības
Zobvaļiem kā visiem vaļveidīgajiem ir vārpstas formas ķermenis. Priekškājas ir pārveidojušās par airkājām, bet pakaļkājas nav redzamas. Aste kā dzenskrūve nodrošina zobvaļu kustību uz priekšu, airkājas tiek lietotas stūrēšanai, bet muguras spura izlīdzsvaro peldējumu. Astes spura ir novietota horizontālā plaknē atšķirībā no zivīm, kurām astes spura atrodas vertikālā plaknē.
Zobvaļiem ir viena elpošanas atvere, kas atrodas uz galvas mugurpuses. Plātņvaļiem ir divas elpošanas atveres. Zobvaļiem viena no atverēm ir kļuvusi dominanta un nomākusi otru, līdz ar to mazākā nāss nav redzama, tomēr nevar teikt, ka tā būtu izzudusi. Zobvaļi medībām lieto eholokāciju, tādēļ to galvaskauss ir kļuvis asimetrisks. To smadzenes ir relatīvi lielas, lai gan smadzeņu apjoms zobvaļiem sāka pieaugt pēc tam, kad tiem attīstījās eholokācijas spēja. Zobvaļu abas smadzeņu puslodes ir vāji savstarpēji saistītas. Galvā tiem ir speciāls orgāns eholokācijas skaņu izdošanai. Tas kā lēca fokusē skaņas viļņus. Zobvaļiem nav ožas, kā arī siekalu dziedzeru.
Izņemot kašalotus, pārējie zobvaļi ir mazāki par plātņvaļiem. Attiecīgi lielākais no zobvaļiem ir kašalots, kas var sasniegt 20 metru garumu. Zobvaļiem tēviņi ir nedaudz lielāki par mātītēm.
Zobi
Zobi zobvaļiem ir kā asas, konusveidīgas tapiņas, tie ir paredzēti medījuma satveršanai, nevis košļāšanai. Zobu skaits variē atkarībā no tā, kādai sugai pieder indivīds. Ir, piemēram, delfīni, kuriem ir vairāk kā 240 zobu. Toties narvaļiem ir tikai 1 vai 2 zobi augšžoklī, un viens no tiem ļoti garš ilknis. Bet snīpjvaļu dzimtas vaļiem zobi ir tikai tēviņiem. Ne visi zobus lieto, lai medītu. Kašaloti zobus lieto tikai savstarpēju domstarpību noskaidrošanai.
Sistemātika
† Izmirušie dzīvnieki
Namībijas futbola izlase
Namībijas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Namībiju starptautiskās futbola sacensībās. Namībijas futbola izlasi pārvalda Namībijas Futbola asociācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1990. gadā pret Maurīciju. Namībijas izlase nekad nav kvalificējusies Pasaules kausa finālturnīram. Āfrikas Nāciju kausā Namībija ir piedalījusies 3 reizes, taču vēl nekad nav iekļuvusi tālāk par grupu turnīru.
Impērija (bioloģija)
Taksonomijā impērija (arī domēns un virsvalsts) ir augstākais dzīvo organismu taksons sistēmā, ko 1990. gadā izstrādāja amerikāņu mikrobiologs Karls Vozs.
Venecuēlas prezidenti
Venecuēlas prezidentu saraksts.
Cēlgāzes
Cēlgāzes ir periodiskās tabulas VIIIA grupas elementi. Šie ir ķīmiski visinertākie elementi un vai nu neveido savienojumus nemaz, vai arī to veidotie savienojumi ir nestabili. Cēlgāzes parasti ir sastopamas dabā brīvā veidā (gaisa sastāvā). Cēlgāzēm ir raksturīgi ļoti mazi starpatomu iedarbības spēki, tāpēc tās ir gāzes ar ļoti zemu viršanas un kušanas temperatūru. Cēlgāzes ir: hēlijs, neons, argons, kriptons, ksenons un radons. Radons ir radioaktīvs. Cēlgāzēm ir pilnībā aizpildītas s un p orbitāles, tāpēc tās ir ķīmiski inertas. Palielinoties atommasai, palielinās reaģētspēja, jo tad ārējie elektroni atrodas tālāk no kodola un ir piesaistīti ar mazākiem pievilkšanas spēkiem. Cēlgāzes tīrā veidā iegūst, pārtvaicējot sašķidrinātu gaisu vai dabasgāzi.
Gāzizlādes krāsas
Gāzizlādes krāsa ir atkarīga no vairākiem faktoriem, no kuriem nozīmīgākie ir:
Blaumaņa iela (Rīga)
Blaumaņa iela ir Rīgas iela Centra rajonā. Blaumaņa iela sastāv no 2 braukšanas joslām, un tās kopējais garums ir 640 metri. Tagadējā ielas apbūve veidojās galvenokārt 19. gs. beigās un 20. gs. sākumā. Dzīvojamā ēka (1896, arhitekts Kārlis Johans Felsko) Blaumaņa ielā 26 bija viena no pirmajām Rīgas īres mājām ar labiekārtotiem 3—4 istabu dzīvokļiem.
Vēsture
Izveidota kā Lielā Fūrmaņu iela (de) pēc Rīgas priekšpilsētu nodedzināšanas 1812. gada kara laikā. Par Mazo Fūrmaņu ielu dēvēja tagadējo Pērses ielu. Baltijas pārkrievošanas laikā 1885. gadā Lielo Fūrmaņu ielu pārdēvēja Ņevas upes vārdā par Lielo Ņevas ielu (ru), kādu laiku dēvēja arī par Ņevas ielu. 1923. gadā ielu pārdēvēja rakstnieka Rūdolfa Blaumaņa vārdā, kurš 1906.—1907. gadā dzīvoja šīs ielas 8. namā.
Ielu savienojumi
Blaumaņa iela sākas pie Brīvības ielas un beidzas krustojumā ar Marijas ielu un Aleksandra Čaka ielu, aiz kura sākas Avotu iela. Tā ir savienota ar šādām ielām:
Cukurs
Cukurs ir pārtikas produkts, kas ir kristāliska, salda, parasti balta (bezkrāsaina) viela, ko galvenokārt izmanto kā saldvielu. Ķīmiski cukurs ir gandrīz tīra saharoze (C12H22O11). Parastais cukurs ir ogļhidrāts, ko uzskata par vērtīgu uzturlīdzekli un nodrošina organismu ar nepieciešamo enerģiju. Par cukuriem mēdz dēvēt arī citus ogļhidrātus (parasti monosaharīdus un disaharīdus), piemēram, laktozi sauc par piena cukuru. Pārtikā tiek lietots arī brūnais cukurs.
Vēsture
Par cukura dzimteni uzskata Indiju, kur to ieguva no cukurniedrēm. Sākotnēji cukurs nebija plaša patēriņa prece; visā pasaulē kā saldvielu lielākoties izmantoja medu. Eiropā šis produkts kļuva zināms no romiešiem, kas to ieveda no austrumiem. Tajā laikā no Indijas tika ievests brūnais cukurs, kas tika gatavots no cukurniedru sulas. Ēģipte, kas tajā laikā bija Romas province, bija starpnieks starp austrumiem un Eiropu. Sicīlijā un Pireneju pussalas dienvidos cukurniedres sāka arī audzēt, bet pēc Romas impērijas sabrukšanas šīs tradīcijas apsīka.
Latvijā pirmo Rāves cukurfabriku 1784. gadā dibināja Sarkandaugavā. 1925. gadā uzsāka Jelgavas cukurfabrikas celtniecību, gadu vēlāk šī fabrika sāka darboties. 1932. un 1935. gadā attiecīgi tika izveidotas cukurfabrikas Krustpilī un Liepājā.
Monosaharīdi
Fruktoze, galaktoze un glikoze ir vienkāršie cukuri (monosaharīdi) ar vispārējo formulu C6H12O6. To molekulās ir piecas hidroksilgrupas (−OH) un karbonilgrupa; ūdens šķīdumā tās pārsvarā ir cikliskā formā. Katrai no tām ir vairāki optiskie izomēri ar dekstro- un laevo-rotācijas formām, kas griež gaismas lineārās polarizācijas plakni pa labi vai pa kreisi.
Disaharīdi
Laktoze, maltoze un saharoze ir saliktie cukuri — disaharīdi, ar vispārējo formulu C12H22O11. Tos veido divu monosaharīdu molekulu kombinācija, bez ūdens molekulas.
Ražošana
Cukurs galvenokārt tiek ražots no cukurniedrēm un cukurbietēm. Cukurniedres ir daudzgadīgi graudzāļu dzimtas augi, bet cukurbietes amarantu dzimtas augi. Cukurniedres audzē Indijā, Indoķīnā, Ķīnā, kā arī Latīņamerikas valstīs, īpaši Karību jūras reģionā un Brazīlijā, bet cukurbietes lielākoties audzē Eiropas valstīs, Amerikas Savienoto Valstu austrumos un Čīlē.
Cukura patēriņš
Ir aprēķināts, ka vidēji viens cilvēks pasaulē ik gadu patērē aptuveni 24 kg cukura. Industrializētajās valstīs šis rādītājs sasniedz pat 33 kg. Šāds patēriņš atbilst aptuveni 260 kalorijām vienā dienā.
Vadošās valstis pēc kopējā patērētā cukura daudzuma gadā ir Indija (26,5 miljoni tonnu), Eiropas Savienības valstis (17,8 miljoni), Ķīna (14,9 miljoni), Brazīlija (11,7 miljoni) un Amerikas Savienotās Valstis (10,4 miljoni). Visā pasaulē gada laikā kopā tiek patērēts 163,0 miljoni tonnnu.
Ietekme uz veselību
Ilgu laiku cukura lietošanu uzskatīja par efektīvu līdzekli pret sirds un asinsvadu, nervu sistēmas un gremošanas orgānu slimībām. Tomēr pēdējos gados pētnieki iesaka ierobežot šī produkta lietošanu. Novērots, ka vecumā pārāk bieža cukura lietošana pasliktina tauku apmaiņu, palielina cukura un holesterīna daudzumu asinīs, dezorganizē šūnu funkcijas. Dietologi uzstāj, lai vecu ļaužu ēdienkartē, it īpaši tiem cilvēkiem, kuriem ir tendence uz svara palielināšanos, lietotu tikai tik daudz cukura, lai tā daudzums nepārsniegtu 15% no visa ogļhidrātu daudzuma. Kardiologi uzskata, ka cilvēkiem, kuri lieto daudz cukura, bet maz kustas un strādā, cukura lietošana noved pie ķermeņa masas palielināšanās un aterosklerozes attīstības. Lai izvairītos no šīs problēmas un saldu produktu lietošana uzturā būtu iespējama, ieteikts izvēlēties ēdienus un dzērienus, kuru sastāvā cukurs ir aizvietots ar mazkaloriju saldinātājiem, jo tie neizraisa cukura līmeņa asinīs paaugstināšanos un ķermeņa svara izmaiņas. , kā arī tiem nav negatīvas ietekmes uz mutes dobuma veselību