cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sēra trioksīds
Sēra trioksīds jeb sēra(VI) oksīds (SO3) ir tipisks skābes veidojošais oksīds, kurā sēram ir augstākā oksidēšanas pakāpe +6. Ja kondensējas gāzveida SO3, rodas gaistošs šķidrums, kas sastāv galvenokārt no sēra trioksīda trimēra. To atdzesējot, trimērs sacietē par ledum līdzīgu masu, ko sauc par SO3 ledusveida modifikāciju jeb γ-SO3. Uzglabājot gamma modifikācija pamazām pārvēršas par alfa modifikāciju (α-SO3), kas līdzīga azbestam. Azbestveida modifikācija sastāv no dažāda garuma polimēru ķēdēm un tai nenoteiktā sastāva dēļ nav stingri noteiktas kušanas temperatūras (stingri ņemot, tas vairs nav sēra trioksīds, jo ķēžu gali noslēdzas ar hidroksilgrupām).
Sēra trioksīdu var uzskatīt par sērskābes anhidrīdu.
Molekulas uzbūve
Sēra trioksīda molekulai ir plakana, trīsstūrveida forma ar sēra atomu centrā (sērs atrodas sp2 hibridizācijas stāvoklī). SO3 ir nepolāra molekula, jo ir pilnīgi simetriska. Atsevišķas molekulas eksistē tikai tvaika fāzē, bet šķidrā un cietā stāvoklī sēra trioksīds polimerizējas - šādos polimēros (piemēram, gredzenveida trimērā (SO3)3 vai lineārā zigzagveida polimērā (SO3)∞) sēra atomi ir sp3 hibridizācijas stāvoklī, kas tiem visvairāk raksturīgs. Šajā stāvoklī sērs veido 4 sigma saites, kas izvietojas tetraedra veidā.
Iegūšana
Rūpnieciski iegūst, kontaktprocesā oksidējot sēra dioksīdu ar gaisa skābekli (kā katalizatorus lieto platīnu vai vanādija oksīdus).
Laboratorijā var iegūt, pirolizējot nātrija hidrogēnsulfātu. Tas ir divpakāpju process, kur kā starpprodukts veidojas nātrija pirosulfāts:
Ķīmiskās īpašības
Sēra trioksīds reaģē ar ūdeni un dažiem citiem ūdeņraža savienojumiem, veidojot skābes, piemēram, sērskābi:
Reaģē ar sēra dihlorīdu, veidojot rūpnieciski svarīgu savienojumu - tionilhlorīdu SOCl2.
SO3 ir stipra Lūisa skābe, kas veido kompleksus ar piridīnu, dioksānu un trimetilamīnu.
Izmantošana
Sēra trioksīdu lieto galvenokārt par izejvielu sērskābes ražošanā.
Fiat 3000
Fiat 3000, literatūrā arī Fiat Tipo 3000, bija pirmais Itālijā sērijveidā ražotais vieglais tanks, apbruņots vai nu ar ložmetēju vai 37 mm lielgabalu grozāmā bruņu tornī. Paredzēts kā tiešs kājnieku atbalsts kaujā, kuram jādodas triecienā reizē ar kājniekiem un jāpārvar ienaidnieka šķēršļu joslas un jāiznīcina ugunslldzekļus.
Itāļi jau iepriekš bija izstrādājuši tanku Fiat 2000 ņemot paraugu no vācu A7V. Gala rezultātā itāļu variants izrādījās labāks nekā oriģināls. Līdzīgi bija arī ar Fiat 3000, kura dizains tika aizgūts no franču Renault FT-17. Sākotnēji bija iecerēts ražot Renault FT-17 kopijas, taču izstrādes procesā tika veikti daudz dažādi uzlabojumi. Fiat 3000 bija par tonnu vieglāks nekā tā prototips, tam bija arī jaudīgāks dzinējs, kas uzlaboja tanka pārvietošanās spējas. Pirmos eksemplārus bija paredzēts izgatavot līdz 1919. gadam, taču karš beidzās ātrāk un pasūtījumi tika atcelti. Izstrāde aizkavējās un pirmās mašīnas bija gatavas tikai 1921. gadā.
Tehniskais raksturojums
Divi pamatmodeļi, nosaukti pēc izlaišanas gada: Modell 21 un Modell 30. Pēc apbruņojuma Modell 21 iedalījās 2 pamatmodifikācijās:
Izmantošana
Izmantots kaujās 1926. gada ziemā Lībijā, 1935. gadā — Abesīnijā, 1940. gadā — grieķu-itāļu frontē, 1943. gadā — Sicīlijas aizstāvēšanā, kur lielāko daļu no itāļu rīcībā esošajiem Fiat-3000 ieraka zemē, izmantojot tos kā stacionārus ugunspunktus. Bijis Latvijas (1926. gadā Latvijas valdība Itālijā pasūtīja 6 Fiat-3000, kurus saņēma 1927. gadā), Lietuvas, Albānijas, Abesīnijas un Itālijas armiju bruņojumā.
VAZ-2104
Vēsture
Vēlāk tika izlaists modelis VAZ-21047, kas aprīkots ar piecpakāpju pārnesumkārbu, elektroaprīkojumu un anatomiskajiem priekšējiem sēdekļiem no VAZ-2107.
No 1999. līdz 2006. gadam ražoja modifikāciju VAZ-21045, aprīkotu ar Барнаултрансмаш ražojuma dīzeļdzinēju (1,52 l).
Latvijas emuārtelpa
Latvijas emuārtelpa tiek attiecināta uz visiem Latvijas lietotāju veidotajiem personīgajiem tīmekļa žurnāliem.
IT žurnāli
Pirmie Latvijas tīmekļa žurnāli pamatā rakstīja par IT lietām. Te var minēt Kasparu Foigtu, Arti Āri , Arturu Medni , Kristapu Kaupi Jāni Alksni citus. Labākie raksti no dažādiem IT žurnāliem bieži vien tiek ievietoti ziņu vietnē Digg.lv.
Politiskie žurnāli
Latvijā ļoti nedaudz politiķiem ir savi tīmekļa žurnāli. Te var minēt Kristapu Kaupi (NSS), kurš ne tikai raksta savu tīmekļa žurnālu par politku un tehnoloģijām, bet arī veido tīmekļa žurnālu sistēmu Blogiem.lv. Tīmekļa žurnāls ir arī Eiroparlamenta deputātam Georgam Andrejevam (LC). Daudzi politiķi ir reģistrējušies sociālajā tīklā Draugiem.lv, kur iespējams rakstīt dienasgrāmatas, ko var lasīt citi Draugiem.lv lietotāji. Politiskas nokrāsas žurnālu, kas sludina libertiešu idejas, ir izveidojis žurnālists Juris Kaža, kurš citādi pamatā raksta par IT un telesakariem.
Sviesta Ciba
Atsevišķi jāizceļ tīmekļa žurnāli jeb dienasgrāmatas, kas tiek rakstīti zem tīmekļa žurnālu servisa Sviesta Ciba, kur jau ir vairāk nekā 10 000 reģistrētu lietotāju. Sviesta Cibā reti kurš lietotājs raksta zem sava īstā vārda, tā vietā izmantojot segvārdus. Tur ir reģistrējušies arī daudzi sabiedrībā pazīstami cilvēki, kas šādi, rakstot zem segvārda, var atļauties pateikt lietas, ko citādi nevarētu atļauties.
Pelle Lindbergs
Pelle Lindbergs (sv; dzimis 1959. gada 24. maijā, miris 1985. gada 11. novembrī) bija zviedru hokejists, vārtsargs, Zviedrijas hokeja izlases dalībnieks. 1985. gadā P. Lindbergs izcīnīja Vezinas balvu, ko piešķir NHL sezonas labākajam vārtsargam.
Spēlētāja karjera
1977. gadā P. Lindbergs debitēja Zviedrijas 1. dīvīzijas klubā Hamarbijas IF. Tā sastāvā viņš aizvadīja divas sezonas, bet tad 1979. gada NHL draftā viņu izvēlējās Filadelfijas "Flyers" vienība. Nākamo sezonu P. Lindbergs aizvadīja Zviedrijas Elitsērijas klubā Stokholmas "AIK Ishockey", taču 1980. gada vasarā devās uz Ziemeļameriku, lai 1981.—82. sezonā debitētu "Flyers" rindās. Jau 1982. gadā Lindbergs kļuva par "Flyers" pamatvārtsargu, un 1984.—85. sezonā, izcīnot 40 uzvaras, ieguva Vezinas balvu.
Zviedrijas hokeja izlases rindās spēlējis 1980. gada Olimpiskajās spēlēs, tajās izcīnot bronzas medaļu, kā arī 1979. un 1983. gada Pasaules čempionātos, 1979. gadā palīdzot izlasei izcīnīt bronzas medaļas.
"Flyers" rindās P. Lindbergs uzsāka arī 1985.—86. sezonu, taču tad, 1985. gada 10. novembrī, viņa vadītā automašīna ietriecās sienā netālu no kādas sākumskolas Somerdeilā, Ņūdžersijā. Nākamajā dienā P. Lindbergs no gūtajām traumām mira. Viņš tika uzturēts pie dzīvības, līdz no Zviedrijas ieradās viņa tēvs, lai atvadītos no dēla. 1986. gada NHL Visu Zvaigžņu spēles balsojumā P. Lindbergs bija pārliecinošs līderis. Tā bija pirmā reize Ziemeļamerikas profesionālā sporta vēsturē, kad spēlētājs pēc nāves iebalsots starp Visu zvaigžņu spēles dalībniekiem.
P. Lindbergs bija pirmais vārtsargs hokeja vēsturē, kas ūdens pudeli ņēma līdzi spēlē, novietojot to virs vārtiem. Viņš tā darīja, lai cīnītos ar atūdeņošanos, no kuras bieži cieta.
Trepis iz nakurīni
"Trepis iz nakurīni" ir grupas Borowa MC debijas albums, kas izdots 2005. gada novembrī. Visas dziesmas šajā albumā ir latgaliešu valodā. 2005. gadā albums tika atzīts par gada labāko hip hop albumu. Populārākā albuma dziesma ir "Vysskaisuokajai meitiņai", radio staciju apritēs nonāca arī dziesmas "Maņ navajag", "I kod līsmeņa soak dzist" un "Siļva". Albumā kā viesmākslinieki piedalījās Mārtiņš Freimanis un grupa Bez PVN. 2007. gadā albums saņēma Zelta disku par pārdotajām 5000 kopijām.
Deguna kauls
Deguna kauls (os nasale) ir pāra, cilvēka galvaskausa sejas daļas kauls, kas veido deguna virsējo daļu. Kaula izmēri var būt individuāli atšķirīgi. Tam ir gareniski izstiepta, četrstūrveida kaula plātnītes forma, augšējais gals ir sašaurināts un biezāks, pievienojoties pieres kaulam, veido deguna sakni, bet apakšējais gals ir platāks un norobežo deguna atveres augšējo daļu. Kaula ārējā virsmā ir deguna atvere (foramen nasale), bet iekšējā - sietiņnerva rieva (sulcus ethmoidalis). Savienojoties abiem deguna kauliem, veidojas ārējā deguna kaulu plātnītes velve. Šis kauls veido arī deguna dobuma priekšējo sienu. Deguna kauls savienojas ar pieres kaulu, sietiņkaulu, augšžokli un otru deguna kaulu.
Best Of: The Video Collection
Best Of: The Video Collection ir igauņu grupas Vanilla Ninja DVD albums, kas sastāv no grupas videoklipiem. Izlasē ir iekļauti 8 dziesmu videoklipi. Ierakstu izdeva Bros Music. Kopā ar šo DVD izlasi tika izdots arī CD Best Of.
Mēles kauls
Mēles kauls (os hyoideum) ir nepāra, cilvēka galvaskausa sejas daļas kauls, tas atrodas kakla daļā un pie galvaskausa piestiprinās ar saišu palīdzību. Tas ir vienīgais kauls cilvēka skeletā, kas tieši nesavienojas ne ar vienu citu skeleta kaulu. Mēles kaulam ir pakavveida forma un tas atrodas zem apakšžokļa balsenes vairogskrimšļa. Kaulam ir ķermenis (corpus) un divi pāri ragu — mazais rags (cornu minus) un lielais rags (cornu majus). Pie mēles kaula piestiprinās mēles un kakla daļas muskuļi.
Hunaņa
Hunaņas province ir viena no Ķīnas 22 provincēm. Province atrodas valsts centrālās daļas dienvidos. Robežojas ar Hubei, Dzjansji, Guandunas, Guidžou provincēm, Guansji Džuanu autonomo reģionu un Čuncjinas municipalitāti. Provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Čanša. 2010. gadā Hunaņas provincē dzīvoja 65,7 miljoni iedzīvotāju, no kuriem 90% bija haņi. Šī pēc iedzīvotāju skaita ir 7. lielākā province valstī.
23. decembris
23. decembris ir gada 357. diena pēc Gregora kalendāra (358. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 8 dienas.
Vārda dienas
Balva, Viktorija
Jānis Luters
Jānis Luters (dzimis 1883. gada 5. februārī, miris 1938. gada 18. janvārī), segvārds Bobis, bija latviešu sociāldemokrāts, profesionāls revolucionārs. Boļševiku partijas uzdevumā veica banku aplaupīšanu un ieroču iegādi ārzemēs, vēlāk Kominternes darbinieks.
Dzīvesgājums
Dzimis 1883. gada 5. februārī Saukas pagastā. Mācījās Valmieras skolotāju seminārā (1900), izslēgts par pretvalstisku darbību. 1904. gadā vadīja Liepājas LSDSP organizāciju.
1905. gada revolūcijas laikā viņu apcietināja par nelegālas tipogrāfijas uzturēšanu un ievietoja Rīgas Policijas pārvaldē, no kuras viņu kaujinieki atbrīvoja 1906. gada janvārī. Pēc atbrīvošanas viņš saņēma uzdevumu 1906. gada februārī aplaupīt Krievijas Valsts bankas filiāli Helsinkos.
NKVD "Latviešu operācijas" laikā 1937. gadā apcietināts un apsūdzēts par "vadošo līdzdalību Ļeņingradas latviešu nacionālistiskajā centrā", pēc pratināšanām 1938. gada 18. janvārī nošauts Ļevašovas masu kapos.
Valdemārpils
Nosaukuma cilme
Valdemārpils nosaukta jaunlatviešu kustības ideologa Krišjāņa Valdemāra (1825—1891) vārdā, kurš dzimis Ārlavas pagastā un jaunībā strādājis par privātskolotāju Sasmakas miestā. Sasmakas vārds cēlies no blakus esošā ezera nosaukuma un lietots dažādos veidos (Sansmagen, Sassmaggen, Sassmaken, Saßmacken). Savukārt Sasmakas ezera nosaukums, iespējams, cēlies no sašaurinājuma tā vidusdaļā, kuram mūsdienas pāri pārbūvēts satiksmes ceļa tilts.
Vēsture
Valdemārpils izveidojusies pie Dupurkalna pilskalna (47 m) senā līvu Ārlavas pilsnovada teritorijā, ko 11.—13. gadsimtā bija pakļāvuši kurši. Par šis vietas aizvēsturisko nozīmīgumu liecina Elku liepa Sasmakas muižas parkā, kulta vieta Ozolu Svētkalnā un skandināvu kultūrai raksturīgās "velna laivas" pilsētas apkārtnē. Līdz 13. gadsimtam Ārlavas pilsnovads (Arowelle) piederēja pie Vanemas zemes un pieminēts 1231. gada līgumā starp kuršiem un Romas pāvesta vietvaldi Alnas Balduīnu.
Sasmakas (Sansmagen) vārds pirmo reizi rakstos minēts 1582. gada nodevu sarakstos, 1644. gadā Sasmaka ieguva brīvciema statusu. 1656. gadā hercogs Jēkabs nopirka nomas tiesības uz Piltenes apgabalu un Sasmakas ciemam piešķīra miesta tiesības. Lielā Ziemeļu kara laikā sākušās Lielā mēra epidēmijas laikā 1710.—1711. gadā nomira liela daļa no tā iedzīvotājiem. 1834. gadā Kurzemes guberņas administrācija ciemam atkal piešķīra miesta statusu, 19. gadsimta beigās blakus luterāņu baznīcai bija arī ebreju sinagoga un pareizticīgo baznīca (celta 1887.—1889. gados). 1894. gadā Sasmaka ieguva pašpārvaldes tiesības.
1917. gadā Sasmakai piešķīra pilsētas tiesības. 1916.—1917. gadā caur Valdemārpili uzbūvēja šaursliežu dzelzceļa atzaru Valdgale-Roja. 1926. gadā Sasmaku pārdēvēja par Valdemārpili. 1941. gada vasarā, Latvijas vācu okupācijas laikā, latviešu pašaizsardzības vienības pēc nacistu pavēles nogalināja visus 150 pilsētas ebrejus.
Ģeogrāfija
Valdemārpili ieskauj Ārlavas pagasts. Pilsētu šķērso autoceļš P126 Valdgale-Roja.
Paulista Futebol Clube
Paulista Futebol Clube, vai vinekārši Paulista, ir Brazīlijas futbola klubs no Žundjai pilsētas Sanpaulu štatā. Klubs dibināts 1909. gada 17. maijā.
Komanda savas mājas spēles aizvada Estádio Jayme Cintra stadionā, kura ietilpība ir 15 000 skatītāju. Komandas formas ir melnas ar baltām svītrām un baltiem šortiem un getrām.
Vēsture
1903. gadā Companhia Paulista de Estradas de Ferro ("Sanpaulu dzelzceļa kompānija") darbinieki nodibināja klubu Jundiahy Football Club. 1908. gadā dalībnieku laika trūkuma dēļ klubs tika likvidēts. 1909. gadā kluba bijušie atbalstītāji un spēlētāji dibināja jaunu klubu — Paulista Futebol Clube.
Klubs spēlē zemākajās Brazīlijas futbola līgās, bet 2005. gada Copa do Brasil turnīrā tas parūpējās par pārsteigumu un tika līdz finālam, kurā uzvarēja Fluminense klubu. Nākamajā sezonā klubs pirmoreiz piedalījās Copa Libertadores turnīrā.
Paulista
Paulista var būt:
Lendiss
Lendiss var būt:
Q.E.D.
Q.E.D. ir saīsinājums no latīņu frāzes "quod erat demonstrandum" (burtiski "kas bija jāpierāda"). Šo frāzi saīsinātajā formā raksta matemātiska pierādījuma vai filozofiska pamatojuma beigās, lai norādītu, ka pēdējais apgalvojums ir noslēdzis pierādījumu.
Izcelsme un pirmie lietojumi
Frāze ir tulkojums no sākotnējās grieķu frāzes ὅπερ ἔδει δει̂ξαι (hoper edei deixai), ko izmantoja vairāki senie matemātiķi, ieskaitot Eiklīdu un Arhimēdu. Šie matemātiķi, īpaši Eiklīds, tiek uzskatīti par aksiomātiskās matemātikas pamatlicējiem, ar uzsvaru uz loģiskās dedukcijas pamatu izveidi pieņēmumu vai eksperimentu vietā. Šīs frāzes izmantošana simbolizē šo uzsvaru, kā arī atzīmē šo svarīgo soli matemātikas filozofijas izveidē.
Modernā filozofija
Iespējams, slavenākais šis frāzes pielietojums filozofiskā argumentācijā ir atrodams Baruha Spinozas grāmatā Ētika, publicēta pēc viņa nāves 1677. gadā. Tā ir sarakstīta latīniski un tiek uzskatīta par viņa magnum opus.
Grāmatas sistēma ir, kā saka Spinoza, "demonstrēta ģeometriskā formā" ar aksiomām un definīcijām, kam seko pierādījumi. Tas ir ievērojams uzlabojums Renē Dekarta rakstīšanas stilam Meditācijās, kas izmanto dienasgrāmatas formātu.
Šodienas pielietojumi
Šodien šī frāze ir kļuvusi par simbolu neapgāžamai loģikai, tāpēc "Q.E.D." reizēm tiek izmantots ar matemātiku nesaistītā kontekstā. Retāk tiek izmantots arī šīs frāzes latviskais tulkojums - K.B.J. ("kas bija jāpierāda").
Elektroniskā forma
Šodien pierādījumiem bieži vien izmato datoru palīdzību (skatīt LaTeX) un tiek pielietotas pieejamas vairākas simboliskas alternatīvas. Populārākais simbols ir (melns pildīts kvadrāts), saukts arī par kapakmeni vai Halmosa simbolu (par godu Paulam Halmosam, kurš pirmais to pielietoja). Kapakmens reizēm ir tukšs: (tukšs melns kvadrāts). Unicode speciāli paredzēts "pierādijuma beigu simbols" U+220E, bet ir arī atrodami (U+25AE, melns vertikāls taisnstūris) un  (U+2023, trijstūrveida bultiņa) kā alternatīvas. Daži autori pielieto šīs notācijas variantus ar citiem simboliem, piemēram, divām slīpsvītrām (//) vai vienkārši papildus atstarpei.
Latvija.lv
Vēsture
2005. gada februārī valsts atguva domēnu latvija.lv, kas tika paredzēts jaunā portāla izvietošanai. Pēc informācijas par jaunā portāla veidošanu publiskošanas, līdzīgā portāla LV online veidotāji paziņoja, ka jauna portāla izveide būtu saistīta ar liekiem naudas tēriņiem un ka saprātīgāk būtu papildināt jau esošā LV online funkcionalitāti. Konkursā par portāla izveides tiesībām 2006.gada janvārī uzvarēja kompānija RIX Technologies.
Šrēders
Šrēders var būt:
Latvija.lv
Portāla saturs
Šobrīd portāls www.latvija.lv satur saišu katalogu, valsts pārvaldes sniegto pakalpojumu meklētāju, kā arī lietotāja profilu un e-pakalpojumu sadaļu.
Borowa MC
Borowa MC ir latviešu mūzikas grupa, kas atpazīstamību izpelnījās 2005. gadā ar latgaliešu tautasdziesmas "Vysskaistuokajai meitiņai" versiju, izceļoties ar to, ka dzied latgaliešu valodā. 2005. gadā grupa ieguva trīs Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvas.
Vēsture
Grupu 2004. gadā izveidoja trīs draugi no Rēzeknes rajona Maltas pagasta: Aigars Runčis, Agris Barovskis un Guntis Šmaukstelis. "Borowa" ir Maltas senais nosaukums, bet "MC" nozīmē "mūžīgi ceļā". Iesākumā grupas darbība nebija nopietna, viņi uzstājās dažādos pasākumos savā rajonā, līdz tika pamanīti, kad uzvarēja Baltinavas mūzikas festivālā "Osvalds". Jau pirmajā grupas darbības gadā to atstāj Šmaukstelis.
2005. gada sākumā "Borowa MC" uzstājās 2004. gada Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvas ceremonijas noslēgumā ar dziesmu "Latgaļu party", kas uzskatāms par pagrieziena punktu grupas attīstībā. Pēc šī koncerta "Borowa MC" noslēdza līgumu ar Mikrofona Ierakstiem par debijas albuma izdošanu. Uzsākot albuma veidošanu, grupu pameta Barovskis, tādējādi tajā palika tikai solists un līderis Aigars Runčis. 2005. gada gaitā grupai pievienojās dziedātāja Guntra Kuzmina un ģitārists Ingars Gusāns. Līdz ar Gusāna ierašanos grupā, izmainījās tās mūzikas stils, līdztekus repam dziesmās iekļaujot rokmūzikas elementus.
Savas popularitātes virsotnē "Borowa MC" nokļuva 2006. gada sākumā, kad janvārī "Vysskaistuokajau meitiņai" tika atzīta gan par Radio SWH, gan Latvijas Radio 2 "Muzikālās bankas" 2005. gada populārāko dziesmu, abos topos apsteidzot Prāta Vētras dziesmu "Četri krasti". Februārī 2005. gada Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvas ceremonijā Borowa MC ieguva trīs balvas: par labāko debiju, labāko hip hop albumu un labāko hip hop dziesmu.
2006. gada pirmajā pusē radiostacijās panākumus guva "Borowa MC" dziesmas "Maņ navajag" (kopā ar Mārtiņu Freimani) un "I kod līsmeņa soak dzist". Vasarā no grupas aizgāja soliste Guntra Kuzmina, tādēļ tajā palika tikai Runčis un Gusāns. 2006. gada rudenī tapa arī pirmais grupas video klips dziesmai "Siļva".
2007. gada sākumā Borowa MC nāca klajā ar dziesmu "Madelka", kurā piedalījās arī Aina Poiša. Gada sākumā grupai kā viesmāksliniece pievienojās soliste Leila Alijeva. Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvas 2006 ceremonijā grupa prezentēja savu nākamo dziesmu "Pi Dīveņa gari goldi". Savukārt 2007. gada maijā iznāca Borowa MC otrais albums "Plastilina pasaule".
2017. gadā grupa izdeva jaunu dziesmu "Eima, eima" — tās pamatā ir latgaliešu tautasdziesma, un tās apdari veidojusi grupas dalībniece Guntra Kuzmina.
Čiljana
Čiljana ir pilsēta Čīlē, Njuvles reģionā. Tā atrodas gandrīz valsts ģeogrāfiskajā centrā, aptuveni 400 km uz dienvidiem no valsts galvaspilsētas Santjago. Čiljana ir reģiona administratīvais centrs.
Gaile
Gaile (vīriešu dzimtē Gailis) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Budovska
Budovska var būt:
7. septembris
7. septembris ir gada 250. diena pēc Gregora kalendāra (251. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 115 dienas.
Vārda dienas
Ermīns, Regīna
EH
EH var būt:
Hanss fon Manteifels-Cēge
Hanss Joahims Pauls Ādolfs fon Manteifels-Cēge (Hans Joachim Paul Adolph Baron Manteuffel-Szoege, 1894—1919) bija vācbaltiešu virsnieks no Manteifeļu dzimtas, kas dienēja Vācijas Impērijas armijā Pirmā pasaules kara laikā un Baltijas landesvērā Latvijas brīvības cīņu laikā.
Dzīvesgājums
Hanss fon Manteifels-Cēge dzimis 1894. gada 19. janvārī Kapsēdes muižā (tagad Dienvidkurzemes novads) tās īpašnieka barona Georga fon Manteifela-Cēges un viņa sievas Sofijas (dzimušas fon Rīdigeres) septiņu bērnu ģimenē. Georga fon Manteifela–Cēges brālis.
Pēc skolas beigšanas viņš devās studēt jurisprudenci uz Vāciju, kur pēc Pirmā pasaules kara sākumā izlēma nedoties atpakaļ uz Baltiju kā lielākā daļa vācbaltiešu, tā vietā Manteifels brīvprātīgi iestājās Vācijas Impērijas armijā un tika ieskaitīts 2. Bavārijas Ulānu pulkā. Jau 1914. gada pavasarī Manteifels nonāca Rietumu frontē, kur ar savu pulku piedalījās iebrukumā Francijā, par varonību jau drīz tika apbalvots ar II šķiras Dzelzs krustu. 1915. gadā, atrodoties Austrumu frontē, Manteifels ieguva leitnanta pakāpi, 1916. gada augustā Rumānijas kampaņas laikā tika ievainots un ilgu laiku bija spiests pavadīt lazaretē. Novembra revolūcijas laikā Manteifels atradās Minhenē, tur viņš gandrīz krita par upuri kreisi noskaņotiem kareivjiem, kas iebruka viesnīcā, kurā Manteifels bija apmeties 1918. gadā.
Saskaroties ar boļševisma draudiem, Manteifels vērsās Bavārijas kara ministrijā, taču tur vēlme stāties pretī Vācijā notiekošajai revolūcijai neradīja interesi. 1918. gada 4. decembrī Manteifels saņēma telefona zvanu no brāļa Rīgā, kas aicināja viņu atgriezties — atsaucoties šim aicinājumam Manteifels 1918. gada nogalē atgriezās Baltijā.
1919. gada sākumā iestājās Baltijas landesvērā kā štāba virsnieks, jau 1919. gada 6. janvārī kļuva par 1. Vācbaltiešu kaujas bataljona (Trieciengrupas — "Stoßtruppe") komandieri, ko veidoja Pirmajā pasaules karā dienējušie virsnieki un instruktori.
1919. gada 15. aprīlī Manteifels veda sarunas par sadarbību ar latviešu karaspēka vienības komandieri Jāni Balodi, bet 16. aprīlī vadīja Latvijas Pagaidu valdības gāšanu (t. s. Aprīļa puču). Apvērsumu neatbalstīja Antantes valstis un oficiāli arī Liepājā izvietotā Vācijas karaspēka virspavēlniecība, tādēļ Manteifeļa plānotās militārās direktorijas vietā tika izveidota Niedras valdība.
1919. gada 22. maijā, atbrīvojot Rīgu no Padomju Latvijas sarkanarmiešiem, Hanss fon Manteifels krita Rīgas citadeles ielās. Kā varonis izvadīts no Rīgas Doma baznīcas. Vācbaltieši viņu uzskatīja par savu spējīgāko karavadoni, Otrā pasaules kara laikā Manteifela vārdā vācu okupācijas vara pārdēvēja Citadeles ielu.
Zemesrags
Zemesrags vai vienkārši rags ir krasta izvirzījums, kas iestiepjas jūrā, ezerā vai upē. Zemesragu veido pamatieži vai saneši.
Erozijas iedarbībā veidotie zemesragi parasti sastāv no pamatiežiem un nereti ir ar izteiktu iežu atsegumu vai krauju. Akumulācijā veidotie zemesragi ir zemāki un tos galvenokārt veido smalkas iežu daļiņas, un bieži to forma ir mainīga.
Džeimss II Stjuarts
Džeimss II Stjuarts (en, dzimis, miris ) bija Anglijas, Skotijas un Īrijas karalis no. Pēdējais katoļu monarhs, kurš valdīja Anglijā, Skotijā un Īrijā. Daži no Džeimsa pavalstniekiem bija neapmierināti ar Džeimsa ticību absolūtai monarhijai un izrādīja pretestību arī viņa konfesijas politiķiem, tādēļ neliela cilvēka grupa centās viņu gāzt no troņa tā sauktajā Slavenajā revolūcijā (Glorious Revolution). Anglijas parlaments uzskatīja, ka Džeimsam ir jāatkāpjas no troņa. Savukārt Skotijas parlaments paziņoja tikai, ka Džeimss ir zaudējis tiesības uz troni. Viņa vietā vajadzēja kāpt tronī viņa katoļticīgajam dēlam Džeimsam Frānsisam Eduardam (James Francis Edward), bet tā tas nenotika. Troni ieguva viņa protestantu meita Marija II un znots Viljams III. Viņi abi valdīja kopā kopš 1689. gada. Džeimss vēlreiz mēģināja atgūt troni, bet cieta neveiksmi. Viljama karaspēks kaujā pie Boinas Īrijā sakāva viņa atbalstojošos jakobitu spēkus. Džeimss bija spiests atgriezties Francijā, kur viņš pirms tam jau bija devies trimdā. Atlikušo dzīvi viņš nodzīvoja pie sava brālēna un sabiedrotā karaļa Luija XIV.
Džeimss ir iegājis vēsturē un vislabāk zināms ar savu ticību absolūtai monarhijai un mēģinājumiem radīt reliģisku brīvību valstī. Šie abi jautājumi bija pret Anglijas parlamenta vēlmēm.
Džeimss bija arī Jorkas hercogs (Duke of York, 1644.-1685.), Olbani hercogs (Duke of Albany, 1660.-1685.). Dažos avotos Džeimss II tiek pieminēts arī kā Jakobs II vai Džeikobs II (Iacobus II Stuart).
Norvēģija
Norvēģija (būkmolā: Norge, nn), oficiāli Norvēģijas Karaliste, ir valsts Ziemeļeiropā, kura aizņem Skandināvijas rietumu daļu. Visgarākā robeža ir ar Zviedriju austrumos (1619 km), bet pašos ziemeļos tā robežojas arī ar Somiju (727 km) un Krieviju (196 km). Dienvidos to apskalo Ziemeļjūra, rietumos — Norvēģu jūra, bet ziemeļos — Barenca jūra. Norvēģijai arī pieder Svalbāra un Jana Majena sala Arktikā, kā arī Buvē sala, Pētera I sala un Karalienes Modas Zeme Antarktikā.
Norvēģija ir Eiropas piektā lielākā valsts ar 386 958 km² lielu platību. Nosaukums nozīmē "ceļš uz ziemeļiem". Norvēģijā ir 5 miljoni iedzīvotāju. Valsts valoda ir norvēģu valoda, kurai ir divi rakstu valodas paveidi — būkmols (bokmål) un jaunnorvēģu valoda (Nynorsk). Valsts svētki ir 17. maijā, kad norvēģi svin savu konstitūciju. Administratīvi Norvēģija ir iedalīta 19 filkēs.
2009. gadā Norvēģija bija pasaulē ceturtā lielākā naftas eksportētājvalsts un viena no pasaules bagātākajām valstīm, naftas ieguves nozare rada aptuveni ceturto daļu no visa iekšzemes kopprodukta. Tomēr 99% enerģijas Norvēģija iegūst no HES. Norvēģijas krona tiek uzskatīta par vienu no stabilākajām valūtām. 2007. gadā Norvēģija tika atzīta par pasaules mierīgāko zemi.
Vēsture
Jau kopš 6. gadsimta p.m.ē. mūsdienu Norvēģija ir bijusi apdzīvota. Norvēģiju 872. gadā pēc kaujas pie Hafrsforda apvienoja ķēniņš Haralds Skaistmatis (Harald Hårfagre). Pēc tam sākās tā sauktais "Vikingu laikmets". 1319. gadā Norvēģija apvienojās personālūnijā ar Zviedriju un 1397. gadā iestājās Kalmāras ūnijā, kurā bija arī Dānija. 1521. gadā, kad Zviedrija izstājās no ūnijas, Norvēģija palika Dānijas pakļautībā. Vēlāk norvēģi nonāca Zviedrijas pakļautībā, bet neatkarību viņi ieguva 1905. gadā, kad pēc 586 gadiem par pirmo Norvēģijas karali kļuva Hokons VII. Otrā pasaules kara laikā Norvēģiju okupēja nacistiskā Vācija. Pēckara laikā Norvēģija piedzīvoja strauju ekonomisku izaugsmi, galvenokārt pateicoties naftas atradnēm, kuras atklāja 1970. gadu sākumā.
Ģeogrāfija
Norvēģu dabai raksturīgi fjordi, kas ir gari, šauri jūras līči. Garākais ir Sognefjords, kas stiepjas 205 km iekšzemē. Ir plakankalnes, augsti kalni un meži. Augstākais kalns ir Galhēpigens (2469 m), kas ir arī augstākā virsotne Skandināvijā. Lielākais ledājs ir Justedālsbēens (platība 485 km²). Garākā upe ir Glomma (621 km). Jūrā tuvu krastam atrodas daudz lielu un simtiem sīku klinšainu salu, ko sauc par šērām. Trešdaļa no valsts platības atrodas aiz Polārā loka. Norvēģijai pieder lielas jūras platības, kas atrodas valsts ekonomiskajā zonā  — 2,24 miljoni km2. Valsts teritorijā atrodas galējais Eiropas ziemeļu punkts Nordkaps. Norvēģijas teritorija stiepjas 2650 kilometrus gar jūru, bet krasta līnija ir ļoti izrobota, un tās garums ir 21 347 km. Norvēģija platākajā vietā ir 430 km, bet šaurākajā 6 km. Lielākais ezers ir Mjēsas ezers (363 km²). Valstī ir ap 440 000 ezeru, kuru platība ir lielāka par 500 m². 1242 ezeri kuru platība ir lielāka par 1 km². 18 ezeri lielāki par 50 km².
Klimats
Lai gan Norvēģijas teritorija iestiepjas tālu ziemeļos, rietumu daļu būtiski ietekmē siltā Ziemeļatlantijas straume, kura sasilda piekrasti un ziemas ir siltākas nekā Ziemeļamerikā tajos pašos platuma grādos. Vidējā gaisa temperatūra janvārī dienviddaļā ir +5 °C, vidusdaļā un ziemeļdaļā -5 °C, jūlijā + 13 °C visā teritorijā.
Valsts pārvalde
Norvēģijas valsts iekārta ir konstitucionālā monarhija, kurā valsts vadītājs ir karalis un troņmantnieks — kroņprincis. Valdības vadītājs — premjerministrs; valdība — Valsts padome, ko ieceļ monarhs ar parlamenta akceptu. Likumdevēja vara pieder pārveidotam vienpalātas parlamentam — Stortingam, kas vairāku iemeslu dēļ iedalīts divās palātās: kopumā ar 165 deputātu vietām (tiek ievēlēti uz četru gadu termiņu tiešās un vispārējās vēlēšanās pēc proporcionālās sistēmas). Noteiktos gadījumos Stortingu var sadalīt divās palātās un ceturtdaļu deputātu ievēlēt augšpalātā — Lāgtingā.Tiesu varu pārvalda Augstākā tiesa, kuras tiesnešus ieceļ monarhs.
Norvēģija ir NATO dibinātājvalsts, tā nav pievienojusies ES, bet ir Eiropas Ekonomikas zonas dalībvalsts. Tai ir relatīvi brīva tirdzniecība ar ES, izņemot lauksaimniecības produktus un zivis. Dažos starptautiskajos konfliktos Norvēģijai ir bijusi vidutāja loma, spilgtākais piemērs tam ir tā sauktais Oslo miera process 1990. gadu sākumā starp izraēliešiem un palestīniešiem.
Demogrāfija
Norvēģi cēlušies no ģermāņu valodās runājošām ciltīm, kas 2. gadu tūkstotī  p. m. ē. ienāca Norvēģijā un sajaucās ar senajām somu un sāmu valodās runājošajām ciltīm. 2022. gadā Norvēģijā bija vairāk nekā 5,4 miljoni iedzīvotāju. Norvēģu valoda pieder pie indoeiropiešu valodu saimes ģermāņu grupas.
Jau vairākus gadu tūkstošus Norvēģijas teritorijā dzīvo arī sāmi jeb lapi. Pašreiz pasaulē dzīvo 80 – 100 tūkstoši sāmu, no kuriem 37 – 60 tūkstoši dzīvo Norvēģijā.
Imigrācija
Norvēģijā dzīvo arī ap 980 tūkstoši ārzemnieku, kuri Norvēģijā ieceļojuši pēc Otrā pasaules kara darba meklējumos no Apvienotās Karalistes, Islandes, ASV. kā arī vēlākajos gados no Āzijas, Āfrikas un Latīņamerikas. Lielākā daļa ārzemnieku dzīvo pilsētās.
Pēc Norvēģijas Centrālā statistikas biroja datiem imigrantu skaits no 2015. līdz 2023. gadam strauji pieauga:
Dzimtās valodas apguve norvēģu skolās
Norvēģu pašvaldībām jānodrošina skolēniem, kam dzimtā valoda nav norvēģu vai sāmu valoda, dzimtās valodas nodarbības, divvalodīgas stundas (kur tiek izmantota gan dzimtā, gan norvēģu valoda) un papildu norvēģu valodas nodarbības/norvēģu valoda kā otra valoda līdz brīdim, kad viņiem ir pietiekamas norvēģu valodas prasmes, lai varētu sekot līdzi stundās ar norvēģu vai sāmu bērniem. No šiem trim veidiem par galveno tiek uzskatīta norvēģu valoda kā otrā valoda. Dzimtās valodas stundas var notikt citā skolā nekā tajā, kuru skolēns parasti apmeklē. Ja attiecīgajā pašvaldībā nav skolotāju, kas varētu mācīt skolēniem dzimto valodu, pašvaldībai pēc iespējas jāpiedāvā cita apmācība, kas ir pielāgota skolēniem. Dzimtās valodas stundas notiek papildus pamatskolas parastajām stundām. Pašvaldībām ir pienākums noskaidrot attiecīgo skolēnu vajadzības. Šādas tiesības neattiecas uz skolēniem, kam dzimtā valoda ir kāda cita skandināvu valoda, respektīvi dāņu vai zviedru valoda. Nevienā norvēģu skolā nevar mācīties zviedru vai dāņu valodu. Vēl pašvaldības var piedāvāt dzimto valodu kā papildu priekšmetu skolās. Protams, ir skaidrs, ka maza pašvaldība nevar skolēniem piedāvāt vairākus simtus valodu stundu. Trūkst gan skolotāju, gan resursu. Taču jebkura valoda teorētiski var kļūt par priekšmetu gan pamatskolās, gan vidusskolās. Ja skolēnam dzimtā valoda nav norvēģu valoda, viņš var tikt atbrīvots no eksāmena vienā no rakstu valodām, t.i., ja skolas rakstu valoda ir būkmols, skolēnam nav jāliek jaunnorvēģu valodas eksāmens un otrādi. Norvēģu skolēniem jāliek rakstveida eksāmens abās rakstu valodās.
Izplatītas svešvalodas pēc angļu valodas tradicionāli ir vācu un franču valoda. Mūsdienās arvien populārāka kļūst arī spāņu valoda. Trešā svešvaloda var būt, piemēram, itāliešu, latīņu, krievu, japāņu valoda.
Reliģija
Katoļticību Norvēģijā ieviesa 10. gadsimtā. Kad 16. gadsimtā Dānijā notika baznīcas reformācija, šī kustība skāra arī tolaik Dānijas pakļautībā esošo Norvēģiju. Mūsdienās lielākā daļa no ticīgajiem jeb 97 % ir luterāņi, ir arī katoļi.
Resursi
1970. gados Ziemeļu un Norvēģu jūras šelfā atklāja naftas un gāzes atradnes. Lielākās atradnes ir Ekofiska, Stātfjorda un Friga. Aptuveni pusi iegūtās naftas izved. Naftas nozare veido aptuveni 40% no Norvēģijas eksporta un 14% no tās iekšzemes kopprodukta.
Kalnos un plakankalnēs ir daudz derīgo izrakteņu — dzelzs, vara, cinka, svina, molibdēna, niķeļa, niobija, urāna, kobalta, sudraba, polimetālu rūdas, ilmenīta un pirīta. Mūsdienās lielākās dzelzsrūdas atradnes ir Finmarkā, Nūrlanē, Nūrtrendelāgā, lielākās pirīta atradnes ir Sertrendelāgā, Nūrlanē, vienas no lielākajām ilmenīta atradnēm Eiropā — Rūgalanē. Norvēģija ir viena no lielākajām ilmenīta eksportētājām pasaulē. Lielākās vara un niķeļa rūdu atradnes ir dienvidu daļā. Norvēģijas dienvidos atrodas arī vienas no pasaules lielākajām molibdēna rūdas raktuvēm.
Tā kā Norvēģijai ir ļoti gara jūras robeža, svarīgākā pārtikas rūpniecības nozare, kas ražo preces ne tikai Norvēģijas vajadzībām, bet arī eksportam, ir zivjrūpniecība. Jūrā zvejo siļķes, mencas, makreles, moivas, agrāk medīja vaļus un roņus. 4/5 šīs nozares produkcijas eksportē. 99 % elektroenerģijas ražo hidroelektrostacijās. Elektroenerģijas ražošanā uz 1 iedzīvotāju Norvēģija ir 1. vietā pasaulē.
Visvecākā rūpniecības nozare Norvēģijā ir mežrūpniecība. Norvēģija bija pirmā Skandināvijas valsts, kura sāka kokmateriālu eksportu uz Rietumeiropu. Mūsdienās Norvēģija eksportē papīru, celulozi, kartonu.
Transports
Gan agrāk, gan tagad galvenā loma valsts iekšējos un ārējos sakaros ir jūras transportam. Pa jūru pārvadā vairāk nekā pusi no iekšējo kravu pārvadājumiem un 9/10 no ārējo kravu pārvadājumiem. Novēģijai pieder viena no lielākajām tirdzniecības flotēm pasaulē. Lielākā daļa Norvēģijas kuģu atrodas ārzemju ostās, jo kuģu izmantošana Norvēģijai dod valūtas ienākumus. Lielākās Norvēģijas ostas ir Narvīka, Oslo, Bergena, Stavangera un dzelzsrūdas izvedosta Kirkenesa.
Kultūra
Norvēģija ir dzimtene daudziem dižiem rakstniekiem, piemēram, Henrikam Ibsenam, Knutam Hamsunam un Sigridai Unsetei. Komponists Edvards Grīgs un mākslinieks Edvards Munks arī bija norvēģi. Norvēģijā 1990. gadu sākumā radās pasaulē lielu atpazīstamību guvusī Norvēģijas melnā metāla kustība. Pasaules arhitektūras vēsturē īpašu vietu ieņem norvēģu stāvkoku baznīcas.
Virtuve
Norvēģu virtuves pamatā ir zivis un jūras produkti. Vispopulārākās ir mencas, pagatavotas visdažādākajos veidos, sālītas siļķes ar kartupeļu piedevām, cepti vai kūpināti laši, ceptas butes un ātes, dažādi pagatavotas foreles, vārītas garneles, kā arī vaļu gaļa. Ļoti liela nozīme ir pienam, par delikatesi uzskata kazas sieru. Plaši tiek lietoti arī gaļas produkti – dažādi steiki, cepeši, šniceles, savvaļas dzīvnieku gaļa, putnu gaļa. Populāras ir arī dažāda veida putras.
Gallhammer
Gallhammer ir Japānas smagā metāla grupa, kuras mūzika ietver melno metālu, dūmmetālu un krastpanku. Grupa izveidota 2003. gadā Tokijā. Visas Gallhammer dalībnieces ir sievietes, kas šāda mūzikas žanra grupām ir rets gadījums.
Igaunijas rokmūzika
Ievērojamākās 1960. gadu rokgrupas bija Juuniorid, Optimistid, Mikronid, Kontrastid un Virmalised.
1960. gadu beigās un 1970. gadu sākumā gan rokmūzika, gan tās izpildītāji kļuva vecāki un arī mūzika kļuva sarežģītākā. Aizvien biežāk Igaunijas PSR parādījās progresīvais roks ar smagā metāla. Rokmūziķi no 1960. gadiem kļuva vai nu par popzvaignēm vai pievērsās progresīvajam rokam. Tā kā Padomju Savienībā trūka attiecīgas aparatūras (piemēram, sintezatoru), daudzi jauni inženieri, piemēram, Hermo Herms paši sāka to veidot. 1970. gados daudzas Igaunijas rokgrupas koncertēja pa visu Padomju Savienību, kļūstot diezgan populārs visā tās teritorijā. Pirmos rokmūzikas LP un EP ierakstus izdeva ierakstu kompānija Melodiya.
Ievērojamākās 1970. gadu rokgrupas bija Ruja, Gunnar Graps Group, Meie, In Spe un Apelsin.
1980. gadu sākumā Igaunijā parādījās pankroks. Tāpat kā pašu pirmo rokgrupu gadījumā, arī pirmās pankroka grupas sākotnēji izpildīja Lielbritānijas tolaik esošos šī paša stila izpildītāju atdarinājumus. ASV pankroka grupas tolaik bija praktiski nepieejamas. 1980. gados Igaunijā parādījās ne tikai pankroks, bet arī smagais metāls, jaunais romantisms un jaunais vilnis. Neskatoties uz to, ka Igaunijā žanri parādījās vairākus gadus pēc tam, kad tas bija noticis pārējā pasaulē, Igaunija joprojām palika soli priekšā citām Padomju Savienības zemēm. Perestroikas laikā daudzas pagrīdes rokgrupas kā J.M.K.E. un Röövel Ööbik kļuva labi pazīstamas pat Somijā.
Ievērojamākās 1980. gadu rokgrupas bija Generator M, Radar, Rock Hotel, Vitamiin, J.M.K.E. un Singer Vinger.
1990. gados rokmūzikas popularitāte kritās. Jaunie mūziķi vairāk pievērsās elektroniskajai mūzikai kā kaut kam tolaik īpatnējam un modernam. 1990. gadu sākumā lielāku popularitāti sāka gūt indī roks un metāls. Lielu popularitāti 1990. gados ieguva jau 1980. gados pazīstama rokgrupa Vennaskond, ko mūsdienās var uzskatīt par vienu no ietekmīgākajām Igauijas rokgrupām.
Ievērojamākās 1990. gadu rokgrupas bija Vennaskond, Terminaator, The Tuberkuloited, Blind, Smilers un Psychoterror.
2000. gados rokmūzikas popularitāte lēnām atkal sāka augt. Pašlaik Igaunijā ir ļoti spēcīga smagā metāla un indī mūzikas skatuve.
Floids Lendiss
Floids Lendiss (en; dzimis Fārmersvilā, Pensilvānijā, ASV) ir bijušais profesionālais amerikāņu šosejas riteņbraucējs. Viņš uzvarēja 2006. gada Tour de France, bet uzvarētāja tituls tika atņemts pēc dopinga atklāšanas tūres laikā ņemtajās analīzēs (par uzvarēju atzina Oskaru Pereiro). F. Lendiss ir uzvarējis Parīze-Nica, Tour de Georgia un Tour of California velobraucienos, visas trīs uzvaras tika izcīnītas 2006. gadā.
Karjera
F. Lendisa profesionālā karjera sākās 1999. gadā Mercury Cycling Team. 2002. gadā viņš pievienojās , kur bija viens no gregari Lānsam Ārmstrongam vairākās sezonās, kurās viņš kļuva par čempionu. Pēc aiziešanas no US Postal viņš kļuva par 2006. gada Tour de France uzvarētāju, pārstāvot Šveices komandu . F. Lendisam tika piespriesta diskvalifikācija, kuras termiņš beidzās. Viņš atgriezās sportā, pārstāvot profesionālās komandas OUCH un Bahati Foundation, bet 2011. gadā pameta sportu, nesaņemot piedāvājumu no profesionālajām komandām. Lai arī Tour de France uzvara F. Lendisam tika atņemta, viņš turpināja apstrīdēt savu vainu dopinga lietošanā līdz 2010. gadam, kad atzinās apsūdzībās, atzīstot, ka dopingu lietojuši arī daudzi citi riteņbraucēji, tostarp L. Ārmstrongs.
Burāšana Latvijā
Burāšana kā atpūta un sports uz ūdeņiem, burājot ar jahtu, mūsdienu Latvijas teritorijā notiek vairāk nekā gadsimtu. Latvijas Jūras administrācijas Kuģu reģistrā uz 2007. gada sākumu bija reģistrētas 331 buru jahtas. (2020. gada laikā no jauna tika reģistrētas 14 buru jahtas; izslēgtas 7 buru jahtas). Ar mērķi koordinēt burāšanas sportu un veicināt tā attīstību Latvijā, ir atjaunota Latvijas Zēģelētāju savienība (LZS), kurā ir aptuveni 2000 burātāju, 11 jahtklubi, 9 asociācijas (reģistrēti apmēram 650 biedru) un 180 jahtu (lielās un buru). Latvijā 2008. gada sākumā par jahtu piestātnēm var uzskatīt 23 vietas: 11 jahtu piestātnes, 12 jahtklubi (2 no tiem iekšējos ūdeņos). Vidēji gadā Latvijā notiek ~60 regates.
Jahtklubi un jahtu piestātnes Latvijā
Jahtklubi un ostas, kurās kārtojamas ostas formalitātes, jahtām ienākot ostā un izejot no ostas: "Andrejosta", "Latvijas jahta", "Auseklis", "Latvijas jahtklubs", Grīva", "Rīgas jahtklubs".
Vēsture
Pirmais jahtklubs mūsdienu Latvijas teritorijā, Daugavas Āgenskalna līcī, dibināts 1878. gada 6. augustā - "Rīgas jahtklubs". Pirmajā regatē - sacīkstēs, burājot ar jahtām - Daugavā 1878. gada 19. augustā distancē no Iļģuciema cementa rūpnīcas līdz Mīlgrāvja Baltajai baznīcai piedalījās 6 jahtas.
1883. gadā nodibināts Liepājas jahtklubs "Nord" - 1885. gadā pirmā regate Liepājas ezerā. 1895. gada 21. februārī Rīgā, Daugavas Āgenskalna līcī dibināts jahtklubs "Baltika", ko vēlāk pārdēvēja par "Vidzemes jahtklubu". Katru gadu tika rīkotas sacīkstes Daugavā, Gaujā, Lielupē un Ķīšezerā. Bez tam Rīgas burātāji piedalījās arī starptautiskās regatēs.
1910. gadā "Rīgas jahtklubs" saņēma titulu "imperatoriskais", jo par tā aizbildni kļuva imperatora znots lielkņazs Aleksejs Mihailovičs (kr. Алексей Михайлович).
1913. gadā sāka darboties "Rīgas jahtkluba" bāze Ķīšezerā, kurā bija 68 jahtas, 6 ledusjahtas un 331 biedrs.
Burāšana 1920.-1940. gados
1920. gados dibināti vēl 6 jahtklubi:
1928. gadā dibināta"Latvijas Zēģelētāju savienība" (LZS), kas tolaik apvienoja visus Latvijas jahtklubus, un 1928. gadā uzņemta "Starptautiskajā Burāšanas sporta savienībā" (International Yacht Racing Union). Latvijas jahtām piešķīra starptautisku nacionālo apzīmējumu uz buras (burtu "O"), ko izmantoja līdz 1940. gadam. Latvijas jahtas, dodoties uz ārzemēm, izmantoja LR vai sava jahtkluba karogu (no 1938. gada novembra - pēc kapteiņa izvēles - vai nu ar LR vai LZS karogu). 1930.-1940. gados žurnālā "Jūrnieks" burāšanai bija paredzēta atsevišķa pastāvīga nodaļa "Buru sports".
1931. gadā kopējais LZS jahtklubu biedru skaits bija 2120 burātāju. 1939. gadā LZS bija reģistrētas 268 ķīļjahtas un buru laivas.
Jahtu sacensības rīkoja atsevišķi jahtklubi (tajās piedaloties arī jahtām no citiem jahtklubiem). Ik gadu notika kara flotes virsnieku sacensības ar burām aprīkotās glābšanas laivās. Katram jahtklubam bija savs tradicionāls maršruts, piemēram:
Viszināmākais burātājs no Latvijas šajos gados bija Kurts Klāsens (1895.-1973.), kurš 1928. gada olimpiskajās spēlēs Amsterdamā burāšanā ieņēma 5. vietu.
Uzvarētājus godalgoja ar dažādu organizāciju un privātpersonu dāvātām ceļojošajām balvām:
1939. gadā, sakarā ar vācbaltiešu aizbraukšanu no Latvijas uz Trešo reihu, "Rīgas jahtklubs" un "Vidzemes jahtklubs" tika likvidēti (pēdējo reizi jaunus biedrus uzņēma 1939. gada 23. oktobrī).
Burāšana Latvijas PSR
Pirmās desmitgades pēc Otrā pasaules kara burāšanas sports bija gandrīz izzudis, kaut arī jau 1946. gadā tika atjaunota Ķīšezera jahtkluba darbība, kuru nu pārdēvēja par Republikas Centrālo jahtklubu. Taču sākot ar 1960. gadu vidu sākās strauja tā atjaunotne. Tika restaurētas vecās jahtas, iegādātas jaunas, atsāktas regates. Kreiserjahtu burāšanas tradīciju saglabāšana un attīstīšana bija turīgo zvejnieku kolhozu nopelns, kuri jahtu iegādi un burāšanu pamatoja ar „jaunās zvejnieku un dzimtenes aizstāvju paaudzes sagatavošanu”. Savukārt olimpiskās klases burāšanas ieviešana un straujais uzplaukums sākās pateicoties valsts ideoloģijai - burāšanai kā jebkuram sporta veidam bija jākalpo padomju ideoloģijas propagandai - sākot ar starptautiskā prestiža celšanu sporta sacensībās un beidzot ar DOSAAF „dzimtenes aizsardzības programmām”. Tā kā burāšanas inventāra iegādi apmaksāja valsts vai kolhozi, šim sporta un atpūtas veidam varēja pievērsties saitliski daudz vairāk cilvēku, nekā starpkaru periodā (kad iespēju burāt noteica indivīda personiskās finansiālās iespējas). Tika nodibinātas burātāju sekcijas pie sporta skolām, izveidota virkne jahtklubu (vienā pašā Liepājā 60.-70. gados bija pieci jahtklubi).
Bez vietējām regatēm ezeros, upēs un Rīgas līcī, burātāji no LPSR piedalījās sacīkstēs PSRS mērogā, no kurām Baltijas jūrā lielākās bija "Baltijas jūras kauss" (kr. Кубок Балтийского моря), kur distance bija Ļeņingrada>Tallina>Rīga>Klaipēda. Tika organizēti arī tālāki jahtu reisi uz Ziemeļjūru 1988. gadā un Vidusjūru 1989. gadā.
RW
RW var būt:
Aleksandrs Guskovs
Aleksandrs Guskovs (ru; dzimis 1976. gada 26. novembrī) ir bijušais krievu hokejists, aizsargs, Krievijas izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 468 spēles Krievijas Superlīgā un 294 spēles Kontinentālajā hokeja līgā, Jaroslavļas "Lokomotiv" sastāvā kļuvis par 2002. un 2003. gada Krievijas čempionu. Krievijas hokeja izlases sastāvā spēlējis trīs Pasaules čempionātos.
Spēlētāja karjera
Savu debiju Krievijas Superlīgā, kas arī uzskatāma par Aleksandra profesionālās karjeras sākumu, aizsargs piedzīvoja 1998. gadā Čeļabinskas "Traktor" rindās. 2001.—02. un 2002.—03. sezonā, spēlējot "Lokomotiv" rindās, Guskovs kļuvis par divkārtējos Krievijas čempionu hokejā. 2003. gada NHL draftā Guskovu izvēlējās Kolumbusas "Blue Jackets", taču savas karjeras gaitā spēlēt uz Ziemeļameriku Aleksandrs tā arī nav devies.
Kontinentālās hokeja līgas 2009.—10. sezonā viņš tika atzīts par marta labāko līgas aizsargu, bet nākamajā sezonā tika iebalsots Zvaigžņu spēles sākumsastāvā.
2012.—13. gada sezonas vidū no CSKA rindām pārcēlās uz Jaroslavļas "Lokomotiv", taču pēc sezonas beigām pievienojās Čeļabinskas "Traktor" rindām. Jau sezonas pirmajā pusē Guskovs nonāca Čerepovecas "Severstal" sastāvā. 2014.—15. gada sezonā Guskovs aizvadīja trīs spēles Ņižņekamskas "Neftekhimik" sastāvā, taču pēc tam beidza profesionāļa karjeru.
Krievijas izlases rindās Guskovs debitēja 2002. gada Pasaules čempionātā, kurā Krievijas izlases izcīnīja sudraba medaļas. Spēlējis arī 2003. un 2004. gada Pasaules čempionātos.
Cyrix
Cyrix bija mikroprocesoru ražotājs, kurš dibināts 1988. gadā kā augstražīgu matemātisko līdzprocesoru piegādātājs. Kompāniju dibināja agrākie Texas instruments darbinieki. Cyrix dibinājs Džerijs Rodžers (Jerry Rogers) agresīvi vervēja inženierus, izveidojot nelielu, bet efektīvu 30 cilvēku grupu.
Cyrix apvienojās ar kompāniju National Semiconductor.
Produkti
Pirmais Cyrix produkts personālo datoru tirgum bija ar X87 savietojams peldošā punkta līdzprocesors. Cyrix FasMath 83D87 un 83S87 tika ievesti 1989. gadā. Tie bija ātrākie 387-savietojamie līdzprocesori, un nodrošināja līdz pat 50% lielāku ražību nekā Intel 387DX.
Viņu pirmie mikroprocesori bija 486SLC un 486DLC, kurus izlaida 1992. gadā, kuri, neskatoties uz to nosaukumiem, bija savietojami attiecīgi ar 386SX un DX ligzdām. Cyrix bija spējīga izlaist arī 486, kas būtu savietojami ar Intel kolēģu ražoto procesoru ligzdām. Šie mikroprocesori tirgū ienāca novēloti, tie bija lēnāki nekā AMD 486s un Intel produkti, tāpēc ar pirmajiem modeļiem tirgošana neveicās. Cyrix procesori ieguva popularitāti ar uzlabotajiem modeļiem, tādiem kā 50, 66 un 80 MHz 486, kas darbojās ar 5 voltiem, kamēr iepriekšējo barošanas spriegums bija tikai 3V.
1995. gadā, kamēr viņu Pentium klons vēl nebija gatavs, Cyrix atkārtoja savu vēsturi, izlaižot Cx5x86, kuru varēja iespraust 486 ligzdā. Tie darbojās 100, 120 vai 133 MHz frekvencē, un ražība bija salīdzināma ar Pentium, kas strādāja ar 75 MHz. Ja AMD Am5x86 bija mazliet vairāk kā četrkāršotas taktsfrekvences 486 ar jaunu vārdu, tad Cyrix's 5x86 jau bija īstenojis dažas Pentium īpatnības.
Vēlāk 1995. gadā Cyrix izlaida tā vislabāk zināmo mikroprocesoru 6x86, kurš bija pirmais Cyrix procesors, kas varēja sacensties ar Intel mikroshēmām. Sākotnēji Cyrix cerēja iegūt pārākumu tā paaugstinātās ražības dēļ, bet 6x86 matemātiskais līdzprocesors nebija tik ātrs kā Intel Pentium. Sakarā ar 3D spēļu popularitāti Cyrix bija piespiests pazemināt cenas, jo vairs nebija spējīgs konkurēt ar Intel un AMD. Vēlāk izlaistais 6x86L bija 6x86 modifikācija, kurš patērēja mazāk enerģijas, un 6x86MX ar pievienotām MMX komandām un lielu L1 kešatmiņu. MII bija 6x86MX modifikācija ar nelielām izmaiņām, kurš palīdzēja labāk konkurēt ar Pentium II.
PR vērtēšanas sistēma
Tā kā 6x86 bija efektīvāks ar savām iebūvētajām komandām, tās pamats bija labāks nekā Intel's Pentium, un arī tāpēc, ka Cyrix dažreiz izmantoja ātrāku kopņu ātrumu nekā Intel vai AMD, Cyrix un konkurents AMD kopīgi izstrādāja strīdīgo PR vērtēšanas sistēmu, lai varētu precīzāk salīdzināt to produktus ar Intel. Kaut arī 6x86 darbojās 133 MHz frekvencē, kopumā tas bija nedaudz ātrāks par Pentium, kas strādā ar 166 MHz, līdz ar to 133 MHz 6x86 tika tirgots ar nosaukumu "6x86-P166+". Intel iebilda par "P166 un "P200" nosaukumu izmantošanu ne Pentium produktos, un Cyrix bija jāpieliek burts "R" pie tā nosaukumiem.