cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Uzliesmojuma slāpētājs
Nepieciešamība
Agro šauteņu izstrādājumi 19.gs. sliecās būt ar gariem stobriem, kas deva lodēm precizitāti mūsdienu uztverē ļoti tālos attālumos, iespējams, 914 m. Garu stobru blakusefekts ir tas, ka šaujampulveris ir pilnīgi izdedzis jau pirms lode atstāj stobru. Tomēr, ja tas pats ierocis tika „apgriezts”, kā bija pierasts kavalērijā un džungļu kauju gadījumos, lode bieži vien izgāja no stobra pirms šaujampulveris bija pilnīgi izdedzis. Šajā gadījumā nesadegušais pulveris turpināja degt gaisā, izlādējot gaišu uzliesmojumu.
Kad līdz ar dažādu triecienšauteņu ieviešanu stobru garumi ievērojami samazinājās, šis uzliesmojums kļuva par nopietnu problēmu. Sākotnēji limitēti „speciālo uzdevumu” lomām, tagad tika paredzēts, ka visi kājnieku ieroči būs ar īsiem stobriem ar šādu problēmu, un tādējādi būs ierobežoti izmantošanai nakts kaujās. Uzliesmojuma slāpētāji kļuva pierasti 2. pasaules kara beigu un vēlāku triecienšauteņu izstrādājumos, un mūsdienās uz šādiem ieročiem tie ir gandrīz vispārēji.
Lietderīgums
Parasti tiek uzskatīts, ka tie tiek izmantoti militārajās šautenēs, lai samazinātu savu redzamību ienaidniekam, bet tādas ierīces izmērs, kas naktī ļautu pilnībā apslēpt ienaidniekam stobra tievgaļa uzliesmojumu, būtu pārmērīgi liels. Militārie uzliesmojuma slāpētāji ir izstrādāti, lai, samazinot stobra tievgaļa uzliesmojumu, tiktu pasargāta šāvēju nakts redzamība, parasti novadot nokaitētās gāzes uz malām, prom no šāvēja redzamības līnijas. Militārie spēki, kas piedalās nakts kaujās, vēl joprojām ir diezgan redzami, un viņiem pēc šaušanas ir ātri jākustas, lai izvairītos no atbildes šāvieniem.
Uzliesmojuma slāpētāji samazina un dažos gadījumos pat novērš uzliesmojumu, strauji izplešot un atdzesējot gāzes, kad tās iziet no stobra tievgaļa. Lai gan kopumā degošā šaujampulvera daudzums paliek neizmainīts, blīvums un temperatūra tiek ievērojami samazināti, tāpat kā uzliesmojuma spožums.
Dizains
Tiek izmantoti dažādu dizainu uzliesmojuma slāpētāji. Vienkāršākais ir stobra galā piestiprināts konuss, kas tika izmantots 2. pasaules kara beigu džungļu kaujās pie Lee-Enfield No. 5 varianta, iecerēts izmantošanai Klusajā okeānā. Modernāki risinājumi sliecas izmantot „grozu” ar tajā izgrieztām vairākām spraugām vai caurumiem, kā redzēts uz M16 un citiem maza stobra kanāla ieročiem. Konusa formas uzliesmojuma likvidētāji ir sastopami arī uz Bren vieglā ložmetēja un uz citiem rotējošā platformā nostiprinātiem Lielbritānijas 2. pasaules kara bumbvedēju aviācijas ložmetējiem, kas tika izmantoti galvenokārt naktī.
Uzliesmojuma slēpēji bieži tiek izmantoti kā stobra tievgaļa bremzes, bez tam simetriski izgriežot spraugas slēpēja augšpusē, bet ne apakšpusē, kas tad nodrošina lejupejošu spēku, kad gāzes iziet uz augšu, tādējādi samazinot stobra tievgaļa celšanos, kā arī putekļu sacelšanos.
Legalitāte
Uzliesmojuma slāpētāji un stobra uzvāžņi tika uzskatīti par militārām pazīmēm un bija Federāli definēto pazīmju sarakstā, kur paredzētās diezgan pazīmes bija klātesošas pusautomātiskajai šautenei, kura tad bija definēta kā nelegāla, ja tā tika izgatavota pēc Federālā triecienieroču aizlieguma stāšanās spēkā — 1994. Stobra bremzes, no otras puses, BATF tika noteiktas „legālas”. Praktiski tas nozīmēja, ka stobra bremzēm bija jābūt sertificētām no BATF, lai pasargātu galapatērētājus no nejaušas likuma pārkāpšanas un ierīces uzstādīšanas, kas vēlāk likumīgi tiktu atzīta par vairāk uzliesmojuma slāpētāju nekā stobra bremzi, pat ja tā būtu pārdota kā stobra bremze, ja BATF nejaušo uzliesmojuma slāpēšanu uzskatītu par „zīmīgu”. Valdošie Federālie likumi to atcēla 2004. gadā, un tas vairs nav to darīšana, izņemot tās dažas jomas, kurās specifiskie štatu likumi no tagad bijušā Federālā likuma saglabā zīmīgus noteikumus.
Krams
Krams ir slēpti kristālisks (grauda izmērs < 1 mikrometrs) kvarca paveids, parasti tumšā krāsā. Tehniski krams ir nevis minerāls bet gan iezis, tomēr tā kā krams lielākoties sastāv no kvarca ar nelielu citu materiālu piejaukumu, to uzskata par kvarca, jeb precīzāk — halcedona paveidu.
Krams parasti ir tumši pelēks, melns, tumši brūns, arī gaiši brūns. Kramu iekrāso organiskie piejaukumi, gaišu krāsu var dot gaisa vai ūdens piejaukums. Kramam var būt stiklains spīdums, raksturīgs gliemežnīcas lūzums. Kramu visbiežāk atrod nelielos noapaļotas formas gabalos kā ieslēgumu kaļķakmenī vai krītā.
Krams atšķirībā no vairuma citu kvarca paveidu ir nogulumiezis. Precīzs krama veidošanās mehānisms vēl nav noskaidrots — uzskata, ka krama veidošanās saistīta ar diaģenēzes procesiem nogulumiežos, kas atrodas zem spiediena. Viena no populārākām teorijām ir, ka želejveida silikātu masa aizpilda tukšumus šajos nogulumiežos, kurus izveidojuši vēžveidīgie vai gliemji. Šāda teorija izskaidro formu, kādā atrod kramu. Visbiežāk kramu atrod juras vai krīta laikmeta nogulumos.
Akmens laikmeta materiāls
Kramam ir bijusi ļoti liela nozīme akmens laikmetā pateicoties šādām krama īpašībām:
Freds Dērsts
Frederiks Viljams "Freds" Dērsts ir amerikāņu vokālists, pazīstams kā grupas Limp Bizkit dibinātājs.
Krams
Akmens laikmeta materiāls
Krams bija viens no piemērotākajiem materiāliem dažādiem akmens instrumentiem — bultu un harpūnu uzgaļiem.
Freds Dērsts
Agrie gadi
Freds Dērsts piedzima Džeksonvilā, Floridā, ASV. Fredu audzināja viņa māte Anita, jo viņa bioloģiskais tēvs aizgāja no ģimenes, kad Fredam bija tikai dažas nedēļas. Freds ar māti dzīvoja ļoti trūcīgi, viņiem nebija ne mājas, ne darba, ne naudas. Viņi dzīvoja baznīcas bēniņos, ēdot bērnu pārtiku, ko nesa draudzes locekļi. Kad Fredam bija divi gadi, Anita iepazinās ar policijas oficieri Bilu, ar kuru drīz vien viņa apprecējās.
Krams
Akmens laikmeta materiāls
Krama ieguve un apstrāde sākusies jau paleolītā, taču daudz plašāka un daudzveidīgāka tā kļuva neolītā. Eiropā apzinātas vairāk ne kā 100 krama ieguves vietas akmens laikmeta darbarīku un ieroču materiāla ieguvei.
Freds Dērsts
Agrie gadi
Fredam jaunībā patika tā pati mūzika, kas viņa vecākiem, un viņš bieži ākstījās dejojot un iztēlojoties, ka uzstājas publikas priekšā. Kad Freds paaugās, viņš un viņa pusbrālis Korijs (Bila un Anitas dēls) kļuva par Kiss faniem.
Vēlāk Freda ģimene pārvācās no Džeksonvillas, Floridā, uz Gastoniju, Ziemeļkarolīnā, kur Dērsts mācījās Hunter Huss vidusskolā. Šeit viņš sāk aizrauties ar hiphopu un izveido breika dejošanas grupu Reckless Crew. Viņš sāk interesēties par kultūru, kas ir saistīta ar breika dejām, un kad māte nopērk viņām pirmo mikserpulti, viņš sāk aizrauties ar repa stila mūziku. Freds patstāvīgi iemācās miksēt un skrečot, sāk rakstīt tekstus repa dziesmām.
Krams
Uguns ieguve
Sitot krama atšķilu pret tēraudu vai noteiktiem iežiem vai minerāliem (pirīts) rodas dzirksteles, kuras var aizdedzināt viegli degošu materiālu. Tas notiek tāpēc, ka krams atšķeļ mazus, sitiena sakarsētus tērauda gabaliņus, kas atmosfērā oksidējas — aizdegas. Šāda uguns iegūšanas metode ir efektīvāka nekā citas pirmatnējās kultūrās lietotās uguns iegūšanas metodes.
Freds Dērsts
Agrie gadi
Drīzumā Freds Dērsts sāk piedalīties repa cīņās. Vēlāk, kad breika dejas sāk kļūt mazāk populāras, Dērsts ar draugiem sāk nodarboties ar skeitbordingu. Šajā laikā Freds sāk klausīties smagāku mūziku, tādu kā Suicidal Tendencies un Black Flag, pievēršot vairāk laika tekstu rakstīšanai, nevis dzīvajām blicēm, ļaujot atvērties emocijām.
Krams
Citi pielietojumi
Mūsdienās kramu izmanto maz.
Freds Dērsts
Agrie gadi
1988. gadā Freds pabeidz vidusskolu. Uz īsu brīdi iestājas Gastonas koledžā. Lai nopelnītu naudu, Freds strādāja ātro ēstuvju restorānos un skeitparkos, piestrādāja kā dīdžejs, bet nevienā darba vietā ilgi neturējās. 17 gadu vecumā nolēma iet dienēt flotē.
Krams
Atradnes
Krams atrodams daudzviet pasaulē. Tomēr atsevišķās vietās krama kvalitāte bijusi augstāka, tādējādi jau akmens laikmetā radot augsti pieprasītu derīgo izrakteni, agrīno kalnrūpniecību, krama apstrādes darbnīcu veidošanos (krama darbarīku un ieroču izgatavošanai nepieciešama liela prasme — tas ir amats), maiņas tirdzniecības un krama piegādes ķēdes, kas savienoja daudzas senās kultūras.
Freds Dērsts
Agrie gadi
Flotes dienesta laikā, 20 gadu vecumā, apprecējās ar pirmo sievu. Jaunlaulātie pārvācās uz Kaliforniju, kur viņiem piedzimst meita Adrianna. Beigu beigās viņi šķiras Freda sievas neuzticības dēļ.
Krams
Atradnes
Eiropā augstas kvalitātes kramu ieguva šādās atradnēs:
Latvijā krams ir importēts akmens laikmetā un vietām ir atrodamas krama atšķilas, kas radušās apstrādājot kramu un veidojot no tā akmens instrumentus (Vendzene Ventspils novada Ugāles pagastā).
Freds Dērsts
Agrie gadi
Dērsts atgriežas Gastonijā un uz hiphopa skatuves izveidojot duetu, viņa draugs bija dīdžejs, bet Dērsts kļuva par reperi. Freds ieguva sakarus ar mūzikas industriju un duets ierakstīja videoklipu, kas demonstrēja viņu spējas, tomēr tas nepalīdzēja viņam iegūt līgumu ar nevienu no ierakstu kompānijām.
Dērsts aizbrauc atpakaļ uz dzimto Džeksonvillu, kur sāk strādāt par tetovētāju. Freds Dērsts ir uztetovējis tetovējumu ar Korn logo uz grupas ģitārista Braiena Velča muguras.
Limp Bizkit
Dērsta karjera sākās 1994. gadā Džeksonvillā, Floridā, kad Freds satika ātro ēstuvju restorāna darbinieku, nākamās grupas basģitāristu Semu Riversu. Kurš atveda uz grupu savu brālēnu, bundzinieku Džonu Oto. Vēlāk grupai pievienojās arī Vess Borlands, bet 1995. gadā par pēdējo pienācēju grupai kļuva DJ Lethal (iepriekš muzicējis hiphopa grupā House of Pain).
Pirmais Limp Bizkit hits, Džordža Maikla 1980. gadu beigu dziesmas "Faith" kaverversija, ieguva atbalstu pēc pastiprinātas translācijas MTV kanālā, īpaši pirmā gada laikā programmā "Total Request Live". Citi grupas hiti ir "Nookie", "Break Stuff", "Re-agganged", "Counterfeit", "N 2 Gether Now", "Take a Look Around", "Rollin" un "My Generation". Dērsts ir režisējis lielāko daļu Limp Bizkit klipu, kā arī Korn ("Falling Away From Me"), Deadsy ("The Key to Gramercy Park"), Cold ("No One"), Puddle of Mudd ("Blurry"), Staind ("It’s Been Awhile" un "Just Go") un citus. Freds nodarbojas arī ar skatuvju dizainu grupas koncertiem.
Citas profesionālās intereses
Freds Dērsts nospēlēja nelielu lomu televīzijas seriālā "Revelations", Odgena lomā. Filmejies filmā "Population 436" ar Džeremiju Sisto, policijas oficiera Bobija Keina loma, divās 4. sezonas epizodēs amerikāņu televīzijas seriālā "Doktors Hauss" epizodiskā bārmeņa lomā.
Freds pārstāv savu skaņu ierakstu studiju Flawless Records, Geffen Records apakšuzņēmumu. Studija noslēgusi līgumus ar tādiem izpildītājiem kā Puddle of Mudd, The Revolution Smile, Ringside un She Wants Revenge.
Pēdējos gados Dērsts izrāda lielu interesi filmu režisēšanā. Freds režisējis drāmu "Čārlija Benksa izglītība" un režisē filmu "Comeback".
Koncerti
Freda Dērsta atrašanās uz skatuves bieži vien novedusi līdz konflikta situācijām.
Dziesma Break Stuff 1999. gadā festivālā Woodstock 99 sagādāja raizes organizatoriem, saistītas ar vardarbību un vandalismu. Neskatoties uz festivāla organizatoru lūgumiem palīdzēt nomierināt pūli, Dērsts teica pūlim sekojošo: "Es nedomāju, ka Jums jānomierinās. Šis ir 1999. gads, kuņas dēli, — iebāziet šos Birkenstokus sev pakaļā!". Par atbildi dziesmai, kas kļuva par hitu, satrakojušies fanu pūļi izraisīja masu vandalisma nekārtības, plēšot nost dēļus no skatuves un metot atkritumus pa MTV darbiniekiem.
2000. gadā, koncertā ROCK Dysfunctional Family Picnic, Limp Bizkit un Fredu Dērstu kritizēja Skots Veilands no Stone Temple Pilots par stundu ilgu kavēšanos. Tajā pašā koncertā, kad Dērsts iznāca uz skatuves, viņš sāka izteikt pārmetumus Creed vokālistam Skotam Tapam: "Es vēlos veltīt nākamo dziesmu Creed galvenajam vokālistam. Šis puisis ir egomaniaks. Viņš ir stulbs panks, un pašlaik aizkulisēs uzvedas kā stulbais Maikls Džeksons. Lai tas muļķis iet, un Jūs visi arī ejat. Un, kad Creed iznāks uz skatuves, ja vajag, šeit ir kiosks, kur tirgo spilvenus un segas."
Creed uzstāšanās laikā Staps atbildēja, sakot: "Vajag vairāk drosmes pateikt to kādam sejā, nekā runāt aiz muguras".
Dērstu kritizēja arī par izteikumiem sakarā ar austrāliešu pusaudzes Džesikas Mihalikas nāvi, kura tika nāvējoši traumēta Limp Bizkit uzstāšanās laikā 2001 Big Day Out koncertā Sidnejā. Dērsts paziņoja, ka bija norūpējies par drošību vēl dienu pirms atgadījuma, bet neviens viņā neklausījās. Bija ierakstīts uz video, kā Dērsts saka pūlim: "Drošība pirmām kārtām, ja kāds ir nokritis, pieceliet viņu".
Nedēļas garumā pirms koncerta Limp Bizkit ar Metallica Summer Sanitarium 2003 Čikāgā, Menkojs Mullers izsmēja Fredu Dērstu savā radiošovā. Kad Mullera fani atnāca uz koncertu ar izsmejošiem plakātiem, atklāti ņirgājoties par dziedātāju, neatbalstoši kliedzot un mētājoties, Dērsts sadusmojās un pameta skatuvi pēc 17 uzstāšanās minūtēm. Beigās Dērstu iesūdzēja tiesā par līguma neievērošanu (nepabeigts šovs).
Konflikts ar Slipknot
Dērsts bija iesaistīts konfliktā ar grupu Slipknot, pēc tā, kad grupas vokālists Korijs Teilors izdzirdēja no drauga, ka Dērsts nosaucis Slipknot fanus par "resniem kroplīgiem bērneļiem" intervija ar žurnālu Spin. Šons Krehans, viens no Slipknot perkusionistiem, piedraudēja Fredam Dērstam ar fizisku izrēķināšanos, ja viņš vēlreiz kritizēs viņu fanus, bet Teilors vēlāk izteicās intervijā priekš MuchMusic, ka viņš uzskata Dērstu kā izcilu biznesmeni, nevis kā mākslinieku. 2001. gadā oficiālajā Limp Bizkit mājaslapā, Dērsts izteicās par šo izteicienu Slipknot virzienā: "Mēs ļoti mīlam Slipknot un esam ļoti laimīgi, ka viņi mūs neieredz, tādēļ, ka tas padara viņu mūziku smagāku, ļaunāku un īstāku!" Šis izteiciens sadusmoja Krisu Fenu, citu Slipknot perkusionistu. Fens vēlāk paziņoja, ka Dērsts "nobijās no mums (Slipknot) un viņš nemaz nezināja, ka klauns (Šons Krehans) runāja nopietni par saviem draudiem".
Attiecības ar Britniju Spīrsu
2003. gadā tika publicētas paparaci bildes, kurās Dērsts bija kopā ar popzvaigzni Britniju Spīrsu, pēc kā sāka izplatīties baumas, ka viņi satiekas. Dērsts nekomentēja fotogrāfijas. Vēlāk kļuva skaidrs, ka Dērsts tikai palīdzēja ierakstīt un producēt Spīrsas albumu "In The Zone", kas iznāca tajā pašā gadā. Britnija savukārt noliedza jebkādus sakarus ar Dērstu, apgalvojot, ka viņa nav viņu satikusi ne reizi un viņš "neesot viņas tips".
Freds Dērsts, kurš vēlāk piedalījās Hauarda Sterna radiošovā, paziņoja, ka kaut arī viņi nekad oficiāli nav tikušies, viņiem bija sekss strādājot pie viņas albuma. Dažas dziesmas no Limp Bizkit Results May Vary it kā tikusi veltīti šim atgadījumam un sekām, arī pirmais singls no albuma "Eat You Alive". Dziesmas tekstā ir vārdi "Ei, Tu, Miss-pārāk-laba-lai-paskatītos-uz-manu-pusi" un "Es nožēloju, ka tavs skaistums ir veltīgs". Kaut arī Dērsts noliedz, ka kaut vienai dziesmai ir sakars ar Britniju Spīrsu, viņš ir pieļāvis noplūdi internetā dziesmai ar nosaukumu "Just Drop Dead" kā atbildi dažiem Spīrsas komentāriem, bet dziesmas teksts līdzinās notikumiem, kas notika atgadījuma laikā ar Britniju Spīrsu.
Seksa video
2005. gada februārī trīs minūšu videoieraksts, kurā Dērsts nodarbojas ar seksu, tika nozagts no viņa datora cietņa un nokļuva internetā. Freds diezgan mierīgi uztvēra šo atgadījumu, un daži grupas fani uzskata, ka ierakstu internetā izvietojis pats Dērsts, pašreklāmai.
Komi
Komi Republika (ru, kv) ir viena no Krievijas Federācijas republikām. Tā robežojas ar Arhangeļskas apgabalu ziemeļos (Ņencu autonomais apvidus) un rietumos, Kirovas apgabalu dienvidrietumos, Permas novadu dienvidos, Sverdlovskas apgabalu dienvidaustrumos un Tjumeņas apgabalu (Hantu-mansu autonomais apvidus un Jamalas Ņencu autonomais apvidus) austrumos.
Vēsture
Vikingu laikos Ziemeļu Dvinas baseina teritorija no 9. gadsimta tika dēvēta par Bjarmaland, no kā cēlies mūsdienu Permas nosaukums. Vēlāk tā nokļuva Novgorodas valsts pārvaldē. 14. - 15. gadsimtā tagadējā Komi teritorija tika dēvēta par Mazo Permu (Vičegdas Permu), bet tagadējā Permas novada ziemeļu daļa par Lielo Permu. 1383. gadā izveidoja ortodoksās baznīcas Permas bīskapiju. Pēc tam, kad 1478. gadā Maskavas lielkņaziste iekaroja Novgorodu, Permas kņazistes ap 1505. gadu zaudēja savu autonomiju. Pēc Pētera I 1708. gada administratīvās reformas Komi teritorija ietilpa Arhangelogorodas guberņā (Архангелогородская губерния), no 1780. gada Vologdas vietniecībā, no kuras 1784. gadā atdalīja Arhangeļskas vietniecību. 1796. gadā abas vietniecības pārdēvēja par guberņām.
1921. gada 22. augustā Krievijas PFSR valdība komiešu apdzīvotajā Arhangeļskas un Vologdas guberņu teritorijā izveidoja Komi-Zirjanu autonomo apgabalu (АО Коми (Зырян)), ko 1936. gada 5. decembrī pārveidoja par Komi APSR. Tās ziemeļaustrumos izveidoja Vorkutlagu, kas bija viena no lielākajām GULAGa soda nometnēm (1938-1960), kur ieslodzītajiem lika strādāt akmeņogļu raktuvēs un būvēt dzelzceļus. Otrā pasaules kara laikā akmenogļu izvešanai uzbūvēja Uhtas-Vorkutas dzelzceļu, ko pabeidza būvēt karagūstekņi.
Pilsētas
Lielākās pilsētas
Lodzas vojevodiste
Lodzas vojevodiste (Województwo łódzkie) ir Polijas vojevodiste valsts centrālajā daļā. Dibināta 1999.gada 1.janvārī apvienojot piecas vojevodistes. Vojevodiste nosaukta tās administratīvā centra vārdā.
Administratīvais iedalījums
Vojevodiste iedalās 24 apriņķos (powiat) - no tiem 3 ir pilsētas ar apriņķa tiesībām (miasto na prawach powiatu) un 21 lauku apriņķi (powiat ziemski). Visā vojevodistē ir 177 gminas (gmina), kuru skaitā ietilpst 40 pilsētas.
Visi apriņķi nosaukti apriņķa centru vārdā, izņemot:
Pilsētas
Vojevodistē ir 44 pilsētas (trekninātas pilsētas ar apriņķa tiesībām):
Žemaitijas augstiene
Žemaitijas augstiene (lt) ir augstiene Lietuvas ziemeļrietumos, kas ieguvusi savu nosaukumu no Lietuvas vēsturiskā novada Žemaitijas nosaukuma. Augstienes vidējais virsas augstums ir 120—150 m, augstākā virsotne ir Medvegalis (234 m virs jūras līmeņa).
Žemaitijas augstienē sākas daudzas Nemunas pietekas, piemēram, Jūra, Minija un Dubīsa. Tajā sākas arī viena no Latvijas lielākajām upēm — Venta. Augstienē arī daudz ezeru.
Helifeksa
1917. gada 6. decembrī Helifeksas ostā Francijas kravas kuģis "Mont-Blanc", kurš bija piekrauts ar munīciju, sadūrās ar Beļģijas tvaikoni "Imo". Uz "Mont-Blanc" sākās ugunsgrēks, kam sekoja sprādziens, kas iznīcināja Ričmondas priekšpilsētu. Gāja bojā apmēram 2500 cilvēku. Tajā laikā tas bija lielākais cilvēka radītais sprādziens. 2008. gadā Helifeksā tika aizvadīta daļa no Pasaules hokeja čempionāta Augstākās divīzijas spēlēm.
Ievērojamas personības
Helifeksā dzimuši vai dzīvojuši:
Lauva
Lauva (Panthera leo) ir kaķu dzimtas (Felidae) plēsējs, kas pieder panteru ģintij (Panthera). Tā ir arī viena no lielo kaķu sugām. Latīņu valodā vārds leo nozīmē lauva. Kārlis Linnejs bija pirmais, kurš aprakstīja lauvu, dodot tam nosaukumu Felis leo.
Savvaļā lauvas dzīvo Subsahāras Āfrikas vidienē un dienvidos, kā arī kritiski mazā skaitā Indijas ziemeļrietumos. Tie sastopami dažādos biotopos; mežainās, krūmainās, kalnainās un pustuksnešainās teritorijās, izņēmums ir smilšu tuksneši un lietus meži. Lauvas ir novēroti arī kalnos vairāk nekā 4000 m augstumā virs jūras līmeņa. Kādreiz lauvas dzīvoja arī Ziemeļāfrikā, Tuvajos Austrumos un Dienvidrietumāzijā. Līdz vēlajam pleistocēnam pirms aptuveni 10 000 gadiem lauvas bija plaši izplatīti vietās, kur dzīvoja lielie zīdītāji un cilvēki. Tajā laikā lauvas dzīvoja gandrīz visā Āfrikā, lielā daļā Eirāzijas, sākot ar Rietumeiropu un beidzot ar Indiju, kā arī Amerikā no Jukonas līdz Peru.
Seno Eiropas alu lauvu kauli ir atrasti vairākās vietās Eiropā: Anglijā, Vācijā, Francijā un Spānijā. Šie lauvas izskata ziņā daudz neatšķiras no mūsdienu lauvām. Grieķijā lauvas tika iznīdēti tikai 2. gadsimtā p.m.ē.; tie ir dzīvojuši arī Palestīnā un 130 reizes ir pieminēti Bībelē. Lauva ir populārs motīvs heraldikā, kas izmantots pat tādos reģionos, kuros šie dzīvnieki nekad nav bijuši sastopami. Lauva ir Ziemeļmaķedonijas nacionālais dzīvnieks.
Evolūcija
Lauvas tuvākie radinieki ir pārējās panteru ģints sugas: tīģeris, jaguārs un leopards. Senākie lauvas dzīvoja Āfrikā pirms 1 miljona līdz 800 000 gadiem. Tad tie izplatījās visā ziemeļu puslodē. Pirmie lauvas Eiropā ieradās pirms apmēram 700 000 gadiem. Senākās Eiropas pleistocēna alu lauvas (Panthera leo fossilis) fosilijas ir atrastas Itālijā un Vācijā.
Neparastie draugi
"Neparastie draugi" (en) ir 1981. gada amerikāņu kompānijas Walt Disney Productions uzņemta animācijas filma. Filmas sižets veidots pēc Denjela Meniksa 1967. gadā izdoto romāna ar tādu pašu nosaukumu. Filmas režisors ir Teds Bermans, Ričards Ričs un Ārts Stīvenss. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Mikijs Rūnijs, Kurts Rasels, Perla Beilija, Džeks Albertsons, Sendija Dankana, Žanete Nolana, Pets Batrems, Džons Fidlers, Džons Makintairs, Diks Bakaljans, Pols Vinčells, Kīts Mičels un Korijs Feldmens. Filmas pirmizrāde norisinājās. Šī ir Volta Disneja animācija studijas 24. pilnmetrāžas animācijas filma.
Lauva
Evolūcija
No šiem lauvām attīstījās Eiropas alu lauva (Panthera leo spelaea), kas dzīvoja pirms aptuveni 300 000 gadiem. Eiropas alu lauva ir attēlots vairākos Eiropas paleolīta alu zīmējumos. Pleistocēna sākumā lauvas izplatījās arī Ziemeļamerikā un Dienvidamerikā, attīstoties jaunai pasugai — Amerikas lauvam (Panthera leo atrox). Eirāzijā un Amerikā senie lauvas izmira pēdējā ledus laikmeta beigās pirms 10 000 gadiem. Iespējams, lauvas izmira tādēļ, ka izmira pleistocēna megafauna. Vidusjūras baseina valstīs apmēram līdz mūsu ēras 100. gadam dzīvoja Eiropas lauva (Panthera leo europaea). Par šī lauvas vietu sistemātikā zinātnieku domas dalās, vai tā bija atsevišķa pasuga, vai izdzīvojusi Eiropas alu lauvas populācija, vai Āzijas lauvas (Panthera leo persica) Eiropas populācija.
Neparastie draugi
Filmas pamatā ir stāsts par diviem netipiskiem draugiem: lapsu Todu un medību suni Kūperu. Abi draugi cenšas saglabāt savu draudzību par spīti saviem dabiskajiem instinktiem un apkārtējo spiedienam, kas vēlas, lai tie būtu ienaidnieki. Filmas budžets sasniedza 12 miljonus ASV dolāru, un izdošanas brīdī tā bija visdārgākā jebkad uzņemtā animācijas filma. 2006. gadā uzreiz video formātā tika izdots filmas turpinājums "Neparastie draugi 2".
Lauva
Izskats un īpašības
Lauva ir liels un veikls dzīvnieks. Tas ir otrs lielākais kaķu dzimtas dzīvnieks pēc tīģera, turklāt skaustā tas ir augstāks nekā tīģeris. Tēviņa ķermeņa garums, galvu ieskaitot, ir 170—250 cm, astes garums 90–105 cm, augstums skaustā līdz 123 cm, masa 150–250 kg. Smagākais savvaļā zināmais lauva tika nošauts 1936. gadā, tas svēra 313 kg. Mātītes ķermeņa garums ir 140–175 cm, astes garums 70–100 cm, augstums skaustā 104 cm, svars 120–182 kg. Nebrīvē dzīvojošie lauvas kopumā ir lielāki nekā to sugas brāļi savvaļā. Smagākais zoodārzā dzīvojušais lauva ir bijis Anglijas Kolčesteras zoodārza lauva Simba, kas svēra 375 kg.
Lauvas kažoks atšķirībā no lielākās daļas kaķu dzimtas dzīvnieku ir vienkrāsains. Panteru ģintī tikai lauvam ir vienkrāsains kažoks. Tas var būt gaišā smilšu krāsā vai dzeltenīgs, vai ruds, dažiem kažoks ir tumšā, piesātinātā dzeltenbrūnā krāsā. Pavēdere kopumā ir gaišāka nekā muguras daļa. Lauvām abiem dzimumiem astes galā ir melns pušķis, kāda nav nevienam citam kaķveidīgajam. Dažiem lauvām pušķis ir pavisam neliels, tikai 5 mm gari, asi mati, kas veido konusveidīgu astes noslēgumu. Piedzimstot astes galā pušķa nav, tas izveidojas apmēram 7 mēnešu vecumā. Lauvas mazuļi piedzimst ar rozetveida plankumiem, kas ir nedaudz tumšāki par pamatkrāsu. Pieaugot plankumi izzūd, lai gan reizēm dažiem indivīdiem plankumi saglabājas uz kājām vai ķermeņa apakšējās daļas, īpaši lauvenēm.
Lauvas galvaskauss ir ļoti līdzīgs tīģerim, lai gan purns lauvam ir saspiestāks, plakanāks, nedaudz īsāks. Lauvam, salīdzinot ar tīģeri, ir arī platākas nāsis. Lauvas savā starpā atšķiras ar ūsu punktu skaitu un izvietojumu, kas katram dzīvniekam ir individuāls. Pētnieki sugas īpatņu identifikācijai izmanto ūsu punktu skaitu un izvietojumu augšējā rindā.
Krēpes
Lauva ir viena no retajām sugām kaķu dzimtā, kurai piemīt izteikts dzimumdimorfisms. Lauvu tēviņi ir ne tikai lielāki par mātītēm, bet arī izskatās uzkrītoši atšķirīgi. Tēviņiem ir unikāla, tikai šai sugai raksturīga pazīme — krēpes, bet mātītēm tādu nav. Krēpes lauvu vizuāli padara lielāku augumā. Tam ir nozīme savstarpējo attiecību noskaidrošanā, kā arī attiecībās ar pārējiem plēsējiem, īpaši ar hiēnām. Krēpes var būt ļoti dažādās krāsās; gan melnas, gan gaišas, gan dzeltenbrūnas. Krēpes var būt plānākas un biezākas, tās var būt īsākas un garākas. Cavo lauvu (Panthera leo nubica) tēviņiem krēpju visbiežāk nav vispār nemaz. Tas viss ir atkarīgs no pasugas, lauvas vecuma, dzīves vietas un testosterona līmeņa asinīs.
Kopumā, jo tumšākas, garākas un biezākas ir krēpes, jo veselīgāks ir lauva, kā arī, jo tēviņš kļūst vecāks, jo tumšākas kļūst tā krēpes. Lauvenes vienmēr priekšroku dod tēviņam ar biezām un tumšām krēpēm. Izpētes dati par Tanzānijas lauvu populāciju liecina, ka krēpju garums liecina arī par fizisko attīstību. Tēviņu savstarpējās cīņās parasti uzvar lauva ar garākām krēpēm. Tumškrēpjainie lauvas ir vaislīgāki, to pēcnācēji ir veselīgāki un dzīvot spējīgāki, lai gan karstajā un sausajā sezonā tas lauvam ir apgrūtinoši. Baros, kuros ir vairāki tēviņi, mātītes pārojas tieši ar to tēviņu, kura krēpes ir biezākas un garākas.
Baltie lauvas
Baltais lauva nav atsevišķa suga vai pasuga, bet ģenētiski noteikta krāsu morfa — leicisms. Tas izpaužas, krāsojumam esot bālākam, bet šie lauvas nav albīni, kas nozīmētu visu pigmentu trūkumu. Pigmentācija kopumā baltajiem lauvām ir normāla un acis nav sarkanas. Tas ir tāpat kā ar otru krāsu morfu — melānismu, kad dzīvnieku kažoks ir pilnīgi melns. Melānisms lauvām nav novērojams, tas ir raksturīgs leopardiem un jaguāriem. Savvaļā baltos lauvas var novērot retāk nekā zoodārzos, jo nebrīvē tos speciāli selekcionē. Visbiežāk baltus lauvas var novērot starp Transvālas lauvām (Panthera leo krugeri). Balto lauvu eksistence pierādījās tikai 20. gadsimta beigās. Stāstus par baltajiem lauvām simtiem gadu uzskatīja par leģendu. Lai arī ziņojumi par novērotiem baltiem lauvām sāka parādīties 20. gadsimta sākumā, tikai 1975. gadā Timbavati medību rezervātā tika atklāts baltu lauvēnu metiens.
Zoologs Kevins Ričardsons, kurš strādā ar Āfrikas lielajiem kaķiem, Dienvidāfrikā ir izveidojis īpašu balto lauvu parku, nosaucot to par "Balto lauvu karaļvalsti". Parkā dzīvo 39 balti lauvas. Zinātnieka mērķis ir aizsargāt un saglabāt baltos lauvas kā lauvu paveidu, radot tām īpašus apstākļus. Balto lauvu parks publikai tiks atvērts tuvākajā nākotnē.
Hibrīdi
Nesenā pagātnē lauvas nebrīvē samērā bieži mēdza krustot ar citām panteru ģints sugām. Populārs un iecienīts hibrīds bija krustojums ar tīģeri. Visbiežāk lauvas tika pāroti ar Amūras tīģeri un Bengālijas tīģeri. Šādus lauvas un tīģera hibrīdus sauc par lauvtīģeriem (lauvu tēviņš un tīģeriene) un tīģerlauvām (tīģeru tēviņš un lauvene). Lauvtīģeri no abiem saviem vecākiem manto augšanas gēnus, kas veicina liela auguma veidošanos. Tādējādi lauvtīģeri ir daudz lielāki par saviem vecākiem un ir vislielākie kaķveidīgie dzīvnieki pasaulē. To ķermeņa garums ir 3—3,7 metri, masa 360–450 kg, daži indivīdi ir vēl lielāki. Lauvtīģeru tēviņi ir sterili, bet mātītes bieži var radīt pēcnācējus. Apmēram 50% tēviņu ir krēpes, bet, ja krēpes aug, tad tās ir pieticīgas, uz pusi mazākas kā lauvu krēpes. Tā kā lauvtīģeri ir ļoti lieli, tie joprojām ir populārākie hibrīdi Āzijas zoodārzos. Tīģerlauvas ir daudz retāk sastopami. Lauvas hibridizējas arī ar leopardiem, kuru hibrīdus sauc par leopardlauvām (leoparda tēviņš un lauvene), un jaguāriem, kuru pēcnācējus sauc par jaguārlauvām (jaguāra tēviņš un lauvene). Zinātnieki uzskata, ka plankumainās lauvas (Panthera leo maculatus), kas dzīvoja Āfrikā Aberdares kalnos un izmira 1931. gadā, bija dabīgi, savvaļā dzīvojoši leopardu un lauvu hibrīdi. Toties hibrīdu, kur sakrustoti lauva — jaguārs — leopards, sauc par laujagulepu. Šādi hibrīdi kādreiz bija populāri zoodārzos, bet mūsdienās šāda krustošana ir pārtraukta, jo zoodārzi piedalās sugu un pasugu saglabāšanas programmās nākamajām paaudzēm. Mūsdienās tikai dažos Ķīnas privātajos zoodārzos joprojām tiek audzēti hibrīdi.
Uzvedība
Lielāko diennakts daļu, apmēram 20 stundas, lauva atpūšas. Lai gan lauvas var būt aktīvi jebkurā diennakts laikā, visbiežāk tie medī krēslas stundās un naktī līdz rīta gaismai. Tie šajā laikā savstarpēji socializējas, viens otram palīdzot sakopt kažoku, medījot un iesaistoties citās aktivitātēs. Diennakts laikā lauvu bars staigā apmēram 2 stundas un ēd 50 minūtes. Medības visbiežāk notiek agri no rīta.
Lauvu socializācija
Lauvas ir sabiedriski dzīvnieki, kas kaķu dzimtai kopumā nav raksturīgi. Tiem ir divu veidu savstarpējo attiecību modeļi. Lielākā daļa lauvu veido barus. Baram ir sava teritorija, kas nekad netiek pamesta un tiek rūpīgi apsargāta. Barā parasti dzīvo 5—6 pieaugušas mātītes, kas ir savstarpējas radinieces, to mazuļi un viens vai divi tēviņi. Reizēm izveidojas ļoti lieli bari, kuros ir līdz 30 indivīdiem. Ja barā ir vairāki tēviņi, tie visbiežāk ir divi, bet reizēm tie var būt pat četri. Pēc laika skaits parasti atkal samazinās. Barā dzimušie tēviņi, kad tie sasniedz dzimumbriedumu 2—3 gadu vecumā, tiek padzīti.
Barā katram dzimumam ir sava loma un uzdevums, kā arī uzdevumi ir katram indivīdam. Lauvenes ir mednieces, jo tās ir mazākas, un tām nav lielo un biezo krēpju, kas savukārt lauvu tēviņam traucē nepamanītam pielavīties medījumam. Mātītes ir arī veiklākas un ātrākas. Medībās tās dodas barā, un to uzbrukums medījumam ir savstarpēji koordinēts. Ja tēviņš atrodas tuvumā, veiksmīgu medību gadījumā tas izmanto savu dominanci barā, pirmais paēdot. Kamēr tēviņš ēd, tas atļauj no medījuma ēst arī mazuļiem, bet ne mātītēm. Gadījumos, ja tēviņš pats ir nomedījis medījumu, tas neļauj nevienam no tā ēst, kamēr pats nav paēdis. Ja medījums ir neliels, tas tiek apēsts uzreiz medību vietā. Pirmās no mātītēm paēd galvenās mednieces, jo bara eksistence ir atkarīga no to veselības un spēka. Ja medījums ir lielāks, tas tiek aizvilkts uz bara apmetnes vietu. Lai arī ar lielāku medījumu dalās visi bara locekļi, ēdot vienmēr notiek ķīviņi un plēšanās, jo katrs cenšas apēst pēc iespējas vairāk. Ne vienmēr visas bara mātītes piedalās medībās. Ja mazuļi ir mazi, pie tiem vienmēr paliek viena vai vairākas no mātītēm. Tēviņa galvenā loma ir teritorijas aizsargāšana ne tikai no citiem lauvām, bet arī pret citiem plēsējiem. Cīņā par teritoriju bieži vien izraisās asiņainas sadursmes, kas var beigties ne tikai ar nopietniem savainojumiem, bet pat ar viena pretinieka nāvi. Teritoriju pret svešiniekiem apsargā ne tikai tēviņi, bet arī mātītes aktīvi aizsargā baru no svešām lauvu mātītēm. Kopumā var teikt, ka tēviņš rūpējas par ārējo aizsardzību, bet mātītes par bara iekšējo struktūru. Bara mātīšu sastāvs izmainās, tikai kādai piedzimstot vai nomirstot.
Komunikācija
Atpūšoties lauvas dažādos veidos komunicē viens ar otru, un to saziņa ir labi attīstīta. Kad lauvas ir draudzīgi un miermīlīgi noskaņoti, tie berzē viens pret otru galvu vai kaklu un laiza viens otru. Tie parasti berzējas viens pret otru sasveicinoties vai izlīgstot mieru pēc ķildas. Visbiežāk tēviņi berzējas viens ar otru, bet mātītes savā starpā vai ar mazuļiem. Laizīšana bieži notiek kombinācijā ar galvas un kakla berzēšanu. Visbiežāk tiek laizīta tieši otra lauvas galva un kakls, iespējams, tas ir tādēļ, ka šīs ķermeņa daļas dzīvnieks pats nevar sev nolaizīt.
Lauvām ir dažādas ķermeņa pozas un sejas izteiksmes, kurām ir konkrēta nozīme. Arī to vokalizācija ir diezgan labi attīstīta, kas atšķiras ar skaļumu un toņa augstumu. No skaņām var izšķirt ņurdēšanu, murrāšanu, šņākšanu, klepošanu, ņaudēšanu, rūkšanu un rēkšanu. Lauvām ir īpašs veids, kā tie rēc, kad tiek kombinēti vairāki rēcieni. Rēcienu sērija sākas ar dažiem dziļiem, gariem rēcieniem, kuriem seko vairāki īsāki. Visbiežāk lauvas rēc naktī. Nakts laikā rēcienu var dzirdēt līdz 8 km attālumam. No visiem lielajiem kaķiem lauvai ir visskaļākais rēciens. Ar rēcienu lauva paziņo par savu klātbūtni. Jaunie lauvu tēviņi sāk rēkt apmēram gada vecumā, bet mātītes nedaudz vēlāk. Tēviņi rēc skaļāk un zemākā tembrā nekā mātītes. Reizēm lauvas rēc arī korī.
Medības un barība
Visbiežāk lauvas medī lielos zālēdājus, to medījums parasti ir 190–550 kg, bet var būt arī 50 kg smags. Iecienīts medījums Āfrikā ir gnu antilopes, vēršantilopes, oriksi, dižantilopes, impalas, zebras, Āfrikas bifeļi, kudu un kārpcūkas, bet Indijā Indijas antilopes, meža cūkas un dažādās briežu sugas. Retu reizi lauvas medī mazos zālēdājus, tādus kā Tomsona gazeles vai Dienvidāfrikas gazeles. Medījot grupā, lauvas spēj nogalināt gandrīz jebko, arī spēcīgus un veselīgus pieaugušos indivīdus. Tie reti uzbrūk ļoti lieliem dzīvniekiem, piemēram, pieaugušām žirafēm, nīlzirgiem un ziloņiem, jo šādas medības var beigties ar nopietniem savainojumiem. Tomēr ir reģioni, kuros žirafes tiek medītas regulāri, piemēram, Krīgera nacionālajā parkā. Parasti lauvas uzbrūk ziloņu mazuļiem, bet nakts laikā tie var uzbrukt arī pieaugušam zilonim, kad tā redze ir ļoti vāja. Tomēr kopumā visbiežāk tiek medītas gnu antilopes, bet otrajā vietā zebras. Lauvas mēdz uzbrukt arī mājlopiem, Indijā tā ir nozīmīga daļa no kopējā medījuma. Tie nogalina arī citus plēsējus, piemēram, leopardus, gepardus, hiēnas un hiēnsuņus, lai atbrīvotos no konkurentiem medībās. Pētījumos atklājies, ka vientuļiem lauvām sekmīgas medības ir 17% gadījumu, toties baram — 30%. Lauvas, kas nespēj noķert lielu medījumu, barojas ne tikai ar mazākiem zālēdājiem, bet arī ar putniem, grauzējiem, zivīm, strausu olām, abiniekiem un rāpuļiem. Tie barojas arī ar maitas gaļu.
Vienā ēdienreizē lauva apēd līdz 30 kg gaļas. Ja lauvas nespēj medījumu apēst uzreiz, tie dažas stundas atpūšas un tad turpina ēšanu. Karstās dienās lauvas ēnā var atpūsties visu dienu un nemedīt vispār, atstājot teritorijas uzraudzību tēviņa ziņā. Pieaugušai lauvenei dienā ir nepieciešami 5 kg, tēviņam 7 kg gaļas.
Konkurence ar citiem plēsējiem
Vislielākie lauvas konkurenti ir hiēnas; abas sugas ieņem vienu ekoloģisko nišu. To izplatība pārklājas par 58,6%. Lauvas parasti hiēnas ignorē, toties hiēnas vienmēr reaģē uz lauvām. Lauvas bieži atņem hiēnām medījumu, tādējādi hiēnas ir spiestas nogalināt daudz vairāk, nekā tām būtu nepieciešams. Ja lauva dzird hiēnas saucienu baram nākt mieloties ar medījumu, arī lauva labprāt atsaucas aicinājumam. Ierodoties lauvam, hiēnas vai nu medījumu pamet, vai pacietīgi gaida 30—100 metru attālumā, līdz lauva ir paēdis. Dažos gadījumos, kad hiēnas ir ļoti izsalkušas, tās, neskatoties uz lauvas klātbūtni, cenšas izkampt pa kādam gaļas gabalam, un retos gadījumos tās lauvu padzen. Abas sugas ir agresīvas viena pret otru arī tad, ja nav gaļas, par ko plēsties. Lauvas var uzbrukt hiēnām un tās nogalināt bez acīmredzama iemesla. Turklāt lauva hiēnas neēd. Pētījumos Etošas nacionālajā parkā noskaidrots, ka 71% hiēnu nāves gadījumu iemesls ir lauvu uzbrukums.
Lauvas dominē arī pār citiem kaķu dzimtas plēsējiem — gepardiem un leopardiem, atņemot medījumu, nogalinot mazuļus un pat pieaugušus indivīdus, ja ir tāda iespēja. Gepardi zaudē 50% no saviem mazuļiem tieši lauvu un citu plēsēju dēļ. 90% no nogalinātajiem mazuļiem mirst pirmo nedēļu laikā. Gepardi tādēļ medī dienas laikā, lai izvairītos no saķeršanās ar lauvām, un slēpj mazuļus biezajā savannas zālē. Arī leopards izmanto šo pašu taktiku. Tikai tā priekšrocība, salīdzinot ar gepardu, ir mazākais medījums, ko tas medī. Atšķirībā no geparda leopards kāpj kokos, kuros mēdz paslēpt ne tikai medījumu, bet arī mazuļus. Tomēr lauvenes spēj kāpt arī kokos un sameklēt noslēpto medījumu. Arī hiēnsuņiem lauvas atņem medījumu un nogalina mazuļus. Reģionos, kuros ir blīva lauvu populācija, hiēnsuņu ir ļoti maz.
Lauva respektē tikai cilvēku un krokodilu. Atkarībā no viena vai otra plēsēja izmēra medījums tiek atņemts vienam vai otram plēsējam savstarpējā konfrontācijā. Ir zināmi gadījumi, kad lauvas nogalina krokodilus, kas iznākuši uz sauszemes, un otrādāk, kad lauvas šķērso ūdenstilpes.
Reprodukcija
Lielākā daļa lauveņu dzimumbriedumu sasniedz 4 gadu vecumā. Kad lauvene meklējas, tā var sapāroties ar vairākiem tēviņiem. Pārošanās notiek 20—40 reizes dienā, un tā kļūst svarīgāka par ēšanu. Lauvas ļoti labi vairojas arī nebrīvē. Grūsnības periods ilgst apmēram 110 dienas. Parasti piedzimst 1—4 lauvēni. Dzemdības notiek slēptā vietā no bara, kādā alā vai biezā zālē, niedrēs vai citā labi apslēptā vietā. Piedzimstot lauvēni ir akli un nevarīgi. Rāpot tie sāk 1—2 dienu vecumā, staigāt 3 nedēļu vecumā, savukārt acis tiem atveras apmēram pēc vienas nedēļas. Piedzimstot tie sver 1,2—2,1 kg. Pirmās 6—8 nedēļas lauva mazuļus slēpj īpaši iekārtotā migā, kas tiek mainīta vairākas reizes. Lauvēni tiek pārnesti, satverti aiz skausta, viens pēc otra. Tādējādi lauvene slēpj nevarīgo mazuļu smaržu, lai izvairītos no citiem plēsējiem. Šajā laikā lauvene medī viena pati. Dažreiz lauvene mazuļus ved pie bara ātrāk, īpaši, ja vairākām lauvenēm ir vienāda vecuma mazuļi. Pētnieki ir novērojuši, ka viena bara lauvenes parasti sinhronizē lauvēnu dzimšanu, tādējādi to mazuļi ir apmēram vienā vecumā. Kad lauva ar mazuļiem atgriežas pie bara, tad lauvēni zīž pienu no jebkuras lauvenes, kas ir māte. Ja kādai lauvenei mazuļi ir jaunāki par vairākiem mēnešiem, tad bieži tie cieš no barības trūkuma, jo vecākie lauvēni pār tiem dominē.
Badošanās nav vienīgais drauds mazajiem lauvēniem. Tiem var uzbrukt šakāļi, hiēnas, leopardi, lielie plēsīgie putni un čūskas. Pat Āfrikas bifelis, ja saož mazos lauvēnus, cenšas tos atrast biezajā zālē un nomīdīt līdz nāvei. Ja barā nomainās dominantais tēviņš, tas bieži nogalina visus mazos lauvēnus, kas nav tā bērni. Iespējams, tas ir tādēļ, ka lauvenes nemeklējas, kamēr to lauvēni ir mazi. Kopumā 80% lauvēnu aiziet bojā, nesasnieguši 2 gadu vecumu. Kad māte aizved savus mazuļus pie bara, tie jūtas nedroši un bikli, bet drīz vien tie iejūtas bara dzīvē. Mazuļi kopīgi spēlējas viens ar otru vai ar pieaugušajiem lauvām. Lauvenes, kurām ir mazuļi, ir tolerantākas pret citu lauveņu mazuļiem, nekā lauvenes bez lauvēniem. Tēviņu tolerance var būt dažāda. Daži pacietīgi un iecietīgi uzņem lauvēnu rotaļas, bet citi rūc un dzen lauvēnus projām. Pirmās iemaņas medībās lauvēni sāk apgūt jau 3 mēnešu vecumā, bet par pilntiesīgiem medniekiem tie kļūst tikai gada vecumā.
Lauvēni zīž pienu 6—7 mēnešus. Jaunie tēviņi dzimumbriedumu sasniedz apmēram 3 gadu vecumā, bet tiesības pāroties tie iegūst apmēram 4—5 gadu vecumā, ieņemot kāda cita tēviņa vietu barā. Lauvas noveco un sāk kļūt vājāki apmēram 10—15 gadu vecumā. Ja tēviņš reiz no bara ir ticis padzīts, tas otrreiz ļoti reti iegūst jaunu baru. Parasti vienam tēviņam izaug vairākas lauvēnu paaudzes, kas sasniedz dzimumbriedumu. Nomainoties dominantajam tēviņam, visbiežāk visi lauvēni, kas jaunāki par 2 gadiem, tiek nogalināti. Lauvene bezbailīgi cenšas aizstāvēt savus bērnus, bet viņa ir daudz mazāka un vājāka par tēviņu. Mazuļi tiek nosargāti tikai tad, ja cīņā pret tēviņu apvienojas 3—4 lauvenes.
Klejojoši lauvas var būt ne tikai tēviņi, bet arī mātītes, lai gan lielākā daļa paliek dzimtajā barā. Gadījumos, kad bars ir kļuvis pārāk liels, jaunās mātītes var tikt padzītas no bara tāpat kā tēviņi. Kā arī, nomainoties dominantajam tēviņam, pusaugu lauvas — gan tēviņi, gan mātītes tiek padzīti. Klejojošai mātītei dzīve var būt ļoti skarba. Tā ļoti reti izaudzina lauvēnus, kas sasniegtu dzimumbriedumu.
Ienaidnieki
Lai gan lauvam savvaļā nav ienaidnieku, visbiežāk lauvas nogalina cits lauva vai cilvēks. Nopietni un nāvējoši konflikti var izcelties starp dažādiem bariem, starp klejojošiem lauvām un baru, vai pat starp viena bara indivīdiem. Slimi un savainoti lauvas, kā arī lauvu mazuļi var kļūt par hiēnu un leopardu upuriem. Lauvas var aiziet bojā, medījot lielos dzīvniekus, tādus kā Āfrikas bifeļus un ziloņus.
Klasifikācija
Kādreiz lauvam tika izdalītas 12 pasugas, kuras savstarpēji atšķīrās ar krēpju izskatu, auguma lielumu un izplatības areālu. Tā kā lauvām katras pasugas ietvaros ir ļoti daudz variāciju un atšķirību, visas izdalītās pasugas patiesībā nebija atšķirīgas pasugas. Turklāt bieži pasuga tika izdalīta, balstoties uz trūcīgiem morfoloģijas aprakstiem. Mūsdienās lauvam tiek izdalītas 8 pasugas, lai gan, iespējams, arī Kāpzemes lauva (Panthera leo melanochaita) nav atšķirīga pasuga. Arī atlikušās 7 pasugas, iespējams, nav atšķirīgas pasugas. Mitohondriālo pētījumu rezultāti liek zinātniekiem izvērtēt un pārvērtēt lauvu sistemātiku. Iespējams, ka visi uz dienvidiem no Sahāras tuksneša Āfrikā dzīvojošie lauvas ir viena pasuga, kas sadalās divās lielās grupās: viena grupa, kas dzīvo uz rietumiem no Lielā Rifta ielejas, otra uz austrumiem. Lauvas, kas dzīvo Kenijas austrumos, ir tuvāk radniecīgi lauvām Dienvidāfrikā, nekā lauvām, kas dzīvo Kenijas rietumos. Morfoloģiski visatšķirīgie no visiem ir Āzijas lauvas (Panthera leo persica), bet tiem ārēji līdzīgi ir Kāpzemes lauvas un Atlasa lauvas, kas arī atšķiras no citiem Āfrikas lauvām. Bet DNS pētījumi liecina, ka Kāpzemes lauva, iespējams, ir viena pasuga ar Transvālas lauvu.
Pleistocēna pasugas
Lauvai ir izdalītas vairākas aizvēsturiskās pasugas:
Populācijas un aizsardzība
Lielākā daļa lauvu mūsdienās dzīvo Āfrikas dienvidu un austrumu teritorijās, turklāt to skaits strauji samazinās. Pēdējo 20 gadu laikā lauvu skaits samazinājies par 30—50%. Āfrikā šobrīd dzīvo 16 500 — 47 000 lauvu, to skaits bija apmēram 100 000, bet 1950. gadā 500 000. Āfrikā lauvu populāciju apdraud piemērotas dzīves vides samazināšanās, medījuma populācijas samazināšanās un lauvu malumedniecība. Savukārt Āzijā lauvu populācija ir ļoti maza — apmēram 350 lauvas. Tie dzīvo tikai 1400 km2 platībā Giras meža rezervātā Indijas ziemeļrietumos. Rezervāts tika nodibināts 1965. gadā pēdējo Āzijas lauvu saglabāšanai un aizsardzībai. Visas lauvu pasugas ir iekļautas Pasaules Sarkanajā grāmatā.
Lauva mākslā, literatūrā un reliģijā
Lauvu izskats (īpaši kuplās krēpes), īpašības un ieradumi ir iemesls lauvas tēla popularitātei mākslā, literatūrā, folklorā un reliģijā arī ārpus šīs sugas izplatības areāla. Lauva ir populārs motīvs arī heraldikā un ir attēlots arī Rīgas pilsētas ģerbonī (vārtu apakšā). Jau kopš seniem laikiem lauvas tiek izmantoti arī dažādās izrādēs, piemēram, cirkā.
Bībelē lauvas ir minēti 130 reizes, gan tiešā (1. Samuēla grāmata 17: 34—36; Daniēla grāmata 6: 16—26 u.t.t.), gan pārnestā nozīmē (kā Jēzus Kristus simbols — Jāņa atklāsmes grāmata 5:5; 1. Mozus grāmata 49: 9, kā Jeruzalemes simbols — Jesajas grāmata 29: 1, 7). Tiešā nozīmē Bībelē ir atsauces gan uz lauvu raksturu un medību ieradumiem (1. Samuēla grāmata 17: 34—36, Pētera 1. vēstule 5: 8, u.t.t.), gan uz lauvu medīšanu, lietojot tīklus (Ecehiēla grāmata 32: 2 — 4) gan uz nāvessoda paveidu — notiesāto noziedznieku izbarošanu lauvām (Daniēla grāmata 6: 16 — 26).
Fabjēns Bartēzs
Sasniegumi
Marseille
Nartekss
Nartekss (no gr — 'lādīte, kastīte') ir baznīcas daļa, kas mūsdienās kalpo kā vestibils, ieejot baznīcā, kā arī baznīcas rituāliem.
Fabjēns Bartēzs
Sasniegumi
Monaco
Nartekss
Parasti nartekss ir daļa no bazilikas. Tā ir priekštelpa dievnama ziemeļu pusē, kas atdalīta no baznīcas ar sienu. Šī daļa var būt veidota no divām daļām — ārējā un iekšējā narteksa. Iekšējais atrodas baznīcas iekšienē un no baznīcas ir atdalīts ar sienu. Ārējais nartekss parasti atrodas pagalmā un ir vaļējs. Tam ir vienslīpes jumts. To norobežo ar arkādēm vai kolonnām.
Fabjēns Bartēzs
Sasniegumi
Manchester United
Francija
Nartekss
Sākotnēji šī telpa bija domāta tiem, kuriem bija liegta iespēja ieiet baznīcā. Tie bija pagāni, jūdaisti un citi. Vēlāk, notiekot pārmaiņām baznīcas dzīvē, nartekss zaudēja savu reliģisko lomu un kļuva par baznīcas uzbūves daļu. Pareizticībā šai telpai (ru) joprojām ir reliģiska nozīme, jo tajā notiek dažādi reliģiski rituāli.
Indiānis (zvaigznājs)
Indiānis ir dienvidu puslodes zvaigznājs, kuru 16. gadsimta beigās aprakstīja divi nīderlandiešu navigatori Pīters Kaizers (Pieter Dirkszoon Keyser) un Frederiks de Houtmans (Frederick de Houtman).
Parazoji
Parazoji (Parazoa, Prometazoa) ir dzīvnieku apakšvalsts, kas iekļauj primitīvākos daudzšūnu organismus.
Galvenās īpatnības:
Marijela
Marijelas Republika ir viena no Krievijas Federācijas republikām. Tā robežojas ar Ņižņijnovgorodas apgabalu rietumos un ziemeļrietumos, Kirovas apgabalu ziemeļos un ziemeļaustrumos, Tatarstānu dienvidaustrumos un dienvidos, Čuvašiju dienvidos.
Vēsture
Pēc 1236. gada mariešu jeb čeremisu teritorija atradās Zelta Ordas, pēc 1438. gada — Kazaņas hanistes, bet pēc 1552. gada — Krievijas caristes pakļautībā.
Krievijas valdība kopš 18. gadsimta vidus veicināja mariešu pievēršanu pareizticībai un nometināja krievus un citu tautību ieceļotājus. 1920. gada 4. novembrī Krievijas PFSR sastāvā no Kazaņas guberņas mariešu apdzīvotajiem apriņķiem izveidoja Mariešu autonomo apvidu, ko 1936. gada 5. decembrī pārveidoja par Mariešu APSR.
Pilzno
Pilzno ir pilsēta Polijā, Piekarpatu vojevodistē, uz austrumiem no Tarnovas.
The Dark Side of the Moon
The Dark Side of the Moon ir astotais angļu progresīvā roka grupas Pink Floyd studijas albums. Tas tika izdots 1973. gada martā. Albums uzskatāms par konceptuālu albumu, kas sastāv no idejām, kas radušās grupas koncertos un agrīnajos ierakstos. Albumā gan nav sastopami gari instrumentāli pavadījumi, kas bija raksturīgi grupas mūzikai pēc tam, kad 1968. gadā grupu pameta tās galvenais komponists un vārdu autors Sids Barets. The Dark Side of the Moon galvenie motīvi ir alkatība, konflikti, laika ritums un garīga slimība.
Dziesmas tika izstrādātas koncertu laikā un viss albums sākotnējā stadijā pirmo reizi spēlēts 1972. gada sākumā, vēl pirms ieraksta sākuma. Albums ierakstīts divās ierakstu sesijās 1972. un 1973. gadā, Abbey Road Studios Londonā, tajās izmantotas vairākas no tā laika visjaunākajām ierakstu tehnikām, ieskaitot vairākceliņu ierakstus un tape loop; vairākās dziesmās, it īpaši On the Run, dzirdams arī analogais sintezators. Studijas inženieris Alans Pārsonss bija tieši atbildīgs gan par vairākiem nozīmīgiem skaņas aspektiem, gan Klēras Torijas nolīgšanu, kura izpildīja bez-vārdu vokālus dziesmā The Great Gig in the Sky. Par ikonisku saucams arī albuma vāka dizains - uz tā redama prizma, ar ko domāts attēlot grupas koncertšovu gaismas motīvus, ieraksta tekstuālo tematiku un grupas taustiņinstrumentālista Rika Raita ieteikumu par vienkāršu, bet drosmīgu dizainu.
Albums The Dark Side of the Moon piedzīvoja straujus panākumus, uz nedēļu iekļūstot Billboard topa pirmajā vietā, un topā tas kopā no 1973. līdz 1988. gadam bijis 741 nedēļu, vairāk kā jebkurš albums mūzikas vēsturē. Ar 50 miljoniem pārdotām kopijām, tad ir gan Pink Floyd komerciāli veiksmīgākais albums, gan arī viens no visu laiku pārdotākajiem albumiem. Tas divreiz ticis pārpirmveidots un pārizdots, vairāki mākslinieki izdevuši arī pilna albuma kaverversijas. Bieži gan grupas fani, gan kritiķi šo atzīst par vienu no grupas labākajiem albumiem un bieži tas tiek atzīts par vienu no visu laiku labākajiem rokmūzikas albumiem.