cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Livonijas ordenis
Izveidošanas un iekarojumu laiks (1237.-1410.)
1280. gadā zemgaļu vadonis Namejs atbrīvoja Tērveti un uzbruka Rīgai, ko aizstāvēt palīdzēja kristīto latgaļu karaspēks no Cēsīm. Kad 1281. gadā mestrs Konrāds fon Feihtvangens ar 14 000 karavīriem aplenca Tērvetes pili, zemgaļi piekrita maksāt nodevas un aplenkums tika pārtraukts. No 1286. - 1290. gadam krustneši pilnīgi izpostīja Zemgales ziemeļu daļu un tās iedzīvotāji pārcēlās uz nepakļautajām dienvidu Zemgales un žemaišu zemēm tagadējās Lietuvas teritorijā. Nepārtrauktās cīņas par Žemaitiju pierimst 1398. gadā, kad Saliņas miera līguma rezultātā to iegūst Vācu ordenis, kas šeit izveido Žemaitijas fogteju, tādējādi nodrošinot plašu zemes koridoru ar Livoniju.
Paralēli krusta kariem ar vietējo tautu vadoņiem un kaimiņvalstīm, Ordenis regulāri ir iesaistīts ilgstošajā Livonijas pilsoņu karā pret Livonijas bīskapu valstiņām un Rīgas pilsētu.
Novājināšanās, kari ar Maskaviju (1410.-1525.)
1410. gadā Vācu ordenis cieš sakāvi Tannenbergas kaujā pret Polijas, Lietuvas un to sabiedroto karaspēkiem. Ordenim nākas atteikties no iekarotajām zemēm Žemaitijā. Vācu ordenis Prūsijā nonāk aizvien lielākā Polijas karalistes ietekmē. Ar 1422. gada Melnas līguma noteikumiem, Livonijas ordenis atsakās no Kursas, Zemgales un Sēlijas dienvidu daļām, kuras iekļāva Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā. 1435. gada 1. septembrī Livonijas ordeņa karaspēks cieš smagu sakāvi Pabaiskas kaujā Lietuvā; krīt mestrs Franke Kerskorfs. Šī sakāve mudina militāri novājināto Ordeni 1435. gada 4. decembrī Livonijas landtāgā parakstīt "draudzīgu vienošanos" (eiine fruntliche eyntracht) ar Livonijas bīskapijām un lielajām pilsētām, veidojot Livonijas Konfederāciju. Tas gan nenovērš joprojām regulārus bruņotus konfliktus Ordeņa un bīskapiju starpā.
Mestrs Heinrihs Finke fon Oferbergs karo ar Novgorodas un Pleskavas republikām, līdz 1449. gadā tiek noslēgts pamiers uz 25 gadiem, kas gan regulāri tiek pārkāpts. Mestrs Johans fon Mengede konfliktē ar Rīgas arhibīskapu Silvestru. 1480. gadā Livonijas ordeņa mestrs Bernds fon der Borhs un Rēzeknes fogts nesekmīgi mēģināja ieņemt Pleskavu, taču sastopas ar aizvien pieaugošo Ivana III valdītās Maskavijas karaspēka aktivitāti un pretuzbrukumiem Livonijā. 1493. gada 13. martā mestrs Johans Freitāgs fon Loringhofe noslēdz miera līgumu ar Maskaviju uz 10 gadiem, krieviem atsakoties no okupētājām Latgales zemēm. Vienlaikus, Ivans III liek uzbūvēt Ivangorodas cietoksni, kas apdraud un apšauda pāri upei esošo Narvu.
1500.-1503. gadu Krievijas—Livonijas—Lietuvas kara laikā, 1501. gada janvārī Livonijas landtāgā Valmierā tiek noslēgts aizsardzības un uzbrukšanas savienības līgums uz 10 gadiem starp Livonijas Konfederāciju un Lietuvas dižkunigaitiju. 1502. gada septembrī mestrs Valters fon Pletenbergs uzvarēja lielu Maskavijas karaspēku kaujā pie Smoļinas ezera netālu no Latgales ziemeļu robežas. Kara beigās Lietuva zaudē plašas teritorijas un tiek noslēgts pamiers, kuru turpmāk regulāri pagarina vairākas reizes. 1509. gadā Maskavija iekaro Pleskavu un nu jau tieši robežojas ar Livoniju.
Pastāvēšanas beigas un Livonijas sadalīšana
Pastāvēšanas pēdējos gados Ordenī ir tikai kādi 150-175 ordeņa brāļi, kas komandē no vietējiem iedzīvotājiem veidotu koloniālo karaspēku. Vietējo iedzīvotāju lojalitāte un kaujasprasmes ir apšaubāmas.
1557. gada septembrī Livonijas ordeņa mestrs Vilhelms fon Firstenbergs Livonijas Konfederācijas vārdā noslēdza Pasvales līgumu ar Polijas karali un Lietuvas dižkunigaiti Sigismundu II Augustu par mieru un savstarpēju palīdzību pret Maskaviju. Jau 1560. gadā, Livonijas kara gaitā cara Ivana IV karaspēks sakāva Ordeņa spēkus Ērģemes kaujā. Sakautais Ordenis noslēdz Viļņas ūniju ar Sigismundu II Augustu, ar kuru Livonija pakļaujas personīgi karalim, jo Polijas un Lietuvas augstmaņi nespēj vienoties par Livonijas teritoriju sadalījumu. 1566. gada Grodņas ūnija formalizē un nostiprina Livonijas iekļaušanos Polijas-Lietuvas ūnijas sastāvā. Uz ziemeļiem no Daugavas tika izveidota Pārdaugavas Livonijas hercogiste tiešā Lietuvas pārvaldībā, bet tās dienviddaļā tika izveidota autonoma Polijas-Lietuvas karaļa vasaļvalsts Kurzemes un Zemgales hercogiste, par kuras pirmo valdnieku kļuva pēdējais Ordeņa mestrs Gothards Ketlers.
Bijušajās Livonijas ordeņa un Livonijas Konfederācijas teritorijās izveidojās vairākas provinces, kas atradās Lietuvas, Polijas, Dānijas un Zviedrijas kontrolē:
Ordeņa valsts nauda
Pēc 1515. gada Livonijas naudas kalšanas noteikumiem Rīgā un Tallinā Livonijas ordenis sāka kalt sudraba monētas — vērdiņus (ferding), mārkas un dālderus (thaler). Starp naudas vienībām bija šādas attiecības: 1 dālderis = 4,5 mārkas = 18 vērdiņi, savukārt 1 vērdiņš = 9 šiliņi = 27 feniņi.
Uz Livonijas mestra Pletenberga 1526. gadā kaltajiem vērdiņiem pirmoreiz bija attēlots Rīgas pilsētas lielais ģerbonis.
Ahmeds III
Ahmeds III (osmaņu turku valodā: احمد ثالث [ahmedi sa:lis]; dzimis, miris ) bija Osmaņu impērijas sultāns (no 1703. gada 22. augusta līdz 1730. gada 1. oktobrim), sultāna Mehmeda IV dēls. Tronī Ahmeds III kāpa pēc sava brāļa Mustafa II atteikšanās no troņa. Mustafa II sieva princese Hatidže kopā ar savu tēvu lielvezīru Nevšehirli Damatu Ibrahimu pašā bija faktiskie valsts vadītāji un šo laiku sauc par Tulpju laikmetu.
Biogrāfija
Ahmeds III uzturēja labas attiecības ar Franciju, kurām pastāvīgi traucēja Krievijas Impērija. Pēc Zviedrijas sakāves Poltavas kaujā pret Pēteri I (1709), Ahmeds III deva patvērumu karalim Kārlim XII (1672—1725). Kārlis XII pierunāja Ahmedu III uzsākt karu pret Krieviju un Krievu-turku karā (1710-1711) Baltadži Mehmeta pašā vadībā osmaņi uzvarēja un atguva Azovu un piespieda krievus nojaukt Taganrogas un citus cietokšņus, kā arī vairs neiejaukties Polijas-Lietuvas lietās.
Uzvara karā pret krieviem bija vēsturē vienīgais gadījums, kad osmaņi bija tik tuvu, lai pilnībā salauztu savu ziemeļu kaimiņu, kura spēkus 1711. gadā pilnībā iznīcināja lielvezīrs Baltadži Mehmets pašā pie Prutas upes. Osmaņu turpmākai virzībai uz Maskavu vairs nebija ievērojamu šķēršļu, ja vien sultāns būtu izlēmis turpināt karagājienu.
Karadarbību pārtrauca pēkšņā ziņa, kas sasniedza Konstantinopoli. Osmaņu impērijā bija iebrukuši safavīdi, izraisot paniku un tādēļ sultāns bija spiests novērst uzmanību no Krievijas.
Lielu nepatiku pret sultānu izraisīja viņa pārāk greznais dzīvesveids, kuru atdarināja arī citas augstākās amatpersonas un tādēļ 1730. gada 20. septembrī pret sultānu sacēlās janičāri un viņš bija spiests atteikties no troņa.
Ahmeds pats izvēlējās uz troni izvirzīt savu brāļadēlu Mahmudu I (1730-1754), kurš kļuva par jauno sultānu, bet pats atgriezās uz dzīvi harēmā un pēc sešiem gadiem mira.
Ahmeda III laiku iezīmes
Neskatoties uz turku zaudējumiem Lielajā turku karā, Ahmeda III 27 gadus ilgais valdīšanas laiks nav uzskatāms par neveiksmīgu. Viņš bija atguvis impērijai Azovu un Moreju, kā arī iekarojis daļu no Persijas.
Ahmeda III valdīšanas beigās valsts finanses bija plaukstošā stāvoklī, kas bija panākts bez nodokļu ievērojamas paaugstināšanas. Sultāns bija liels literatūras un mākslas atbalstītājs un viņa laikā Konstantinopolē tika ieviesta pirmā grāmatu spiestuve arābu un turku valodā (līdz 1729. gadam spiestuves darbojās tikai grieķu valodā).
Bose
Bose var būt:
DBpedia
DBPedia ir projekts, kura mērķis ir iegūt strukturētu informāciju no Vikipēdijas. Iegūtā strukturētā informācija ir pieejama vispasaules tīmeklī. No DBpedia lietotāji var iegūt informāciju par Vikipēdijas resursu īpašībām, to savstarpējo saistību, kā arī saites uz citām saistītām datu kopām. Tims Bērnerss-Lī DBpedia projektu min kā vienu no pazīstamākajām Linked Data projekta daļām.
DBpedia projektu uzsāka Berlīnes Brīvā Universitāte un Leipcigas Universitāte sadarbībā ar OpenLink Software kompāniju, pirmā datu kopa tika publicēta 2007. gadā. Pateicoties brīvai licencei, datu kopu jebkurš var izmantot tālāk dažādos veidos.
Lielākā daļa Vikipēdijas satura ir rakstīta brīvā tekstā, tomēr Vikipēdijas rakstos atrodama arī strukturēta informācija: "infokastes", rakstu kategorijas, attēli, ģeogrāfiskas koordinātas, saites uz ārējiem resursiem. Šī informācija tiek apstrādāta un ievieta datu kopā, pret kuru var izpildīt vaicājumus.
Datu kopa
2010. gada aprīlis: DBpedia datu kopa saturēja vairāk kā 3,4 miljonus lietu, tai skaitā vismaz 312 000 personu, 413 000 vietu (tai skaitā 311 000 apdzīvotu vietu), 94 000 mūzikas albumu, 49 000 filmas, 15 000 datorspēles, 140 000 organizācijas (tai skaitā 31 000 firmas un 31 000 mācību iestāžu), 146 000 sugu un 4600 slimību. Datu kopā ir šo lietu nosaukumi un īsi apraksti 92 dažādā valodā, 1 461 000000 saites uz attēliem, 5,5 miljoni saišu uz tīmekļa lapām, 4,8 miljoni saišu uz ārējām RDF datu kopām, 565 000 Vikipēdijas kategoriju un 75 000 YAGO kategoriju. Izmantojot šo datu kopu, iespējams kombinēt informāciju no vairākiem Vikipēdijas šķirkļiem vienlaicīgi. Piemēram, sagatavojot informāciju par rakstnieka darbiem, dati var tikt iegūti gan no autora šķirkļa, gan no atsevišķu rakstu darbu šķirkļiem.
2010. gada aprīlis: Datu kopa satur 1 miljardu informācijas vienību (RDF trijniekus). No tiem 257 miljoni trijnieku iegūti no angļu, un 766 miljoni no citu valodu Vikipēdijām.
Piemērs
Pret DBpedia savākto faktuālo informāciju iespējams izpildīt vaicājumus, kuru atbilžu sagatavošanai būtu nepieciešama informācija no daudz dažādiem Vikipēdijas šķirkļiem. Vaicājumus formulē SPARQL valodā, tā ir RDF datiem paredzēta valoda, līdzīga SQL. Piemēram, iedomāsimies, ka interesējamies par japāņu mangas seriālu Tokyo Mew Mew un vēlamies atrast šī seriāla ilustratora citus darbus un to žanrus.
Tā kā DBpedia informāciju no Vikipēdijas šķirkļiem apkopo vienā datu kopā, ar šo vaicājumu varam iegūt interesējošo informāciju, pat precīzi nezinot, kurā Vikipēdijas šķirklī atrodas katrs informācijas fragments:
Lietojumi
DBpedia datu kopa ir RDF līmenī saistīta ar citām tīmeklī brīvi pieejamām datu kopām. Programmas var DBpedia datus izmantot un papildināt ar informāciju no šīm saistītajām datu kopām. 2010. gada aprīlī bija vairāk kā 4,8 miljoni saišu starp DBpedia un ārējām datu kopām, tai skaitā: Freebase, OpenCyc, UMBEL, GeoNames, MusicBrainz, CIA World Fact Book, DBLP, Project Gutenberg, DBtune, Jamendo, Eurostat, Uniprot, Bio2RDF, ASV cilvēku skaitīšanas dati. Saites uz DBpedia satur Thomson Reuters OpenCalais, avīzes The New York Times Linked Open Data projekti un Zemanta pakalpojums. BBC izmanto DBpedia savu datu sakārtošanai. Faviki ļauj veidot semantiskas atzīmes, izmanto DBpedia.
Uzņēmums Amazon piedāvā DBpedia publisko datu kopu, kas var tikt integrēta Amazon Web Services platformā.
Sarkandaugava (stacija)
Sarkandaugava ir dzelzceļa stacija Rīgas Ziemeļu rajonā līnijā Zemitāni—Skulte. Tajā pietur visi Skultes virziena elektrovilcieni un ir arī intensīva kravas satiksme. Skultes virziena sliežu izvērsuma rajonā atrodas dzelzceļa pārbrauktuve, kas savieno Tilta ielu ar Meža prospektu. Oficiāli Sarkandaugava ir Mangaļu stacijas līnijas parks. Tajā ir divi elektrificēti galvenie ceļi pasažieru un kravas vilcienu pieņemšanai, nosūtīšanai un caurlaišanai un viens kravas vilcienu pieņemšanas un nosūtīšanas ceļš. Bez tam stacijā ir izlikšanas strupceļš vilcienu stāvēšanai, viens izvilkšanas strupceļš, kā arī aizsargstrupceļš. Stacijā darbojas biļešu kase.
Izolīnija
Izolīnija ir līkne uz kartes, plāna, shēmas vai grafika, kuras visā garumā kāds lielums saglabājas vienādi liels.
Izolīnijas divu dimensiju kartē ļauj attēlot objekta trešo dimensiju.
Mūžīgais sasalums
Mūžīgais sasalums ir sauszemes daļa, kura vairāku gadu laikā neizkūst un tajā saglabājas ledus. Augsnes temperatūra daudzu gadu laikā nepaceļas virs 0 °C. Mūžīgā sasaluma joslā gruntsūdeņi ir ledus veidā, bet paša sasaluma dziļums var sasniegt 1000 metrus. Mūžīgā sasaluma josla uz Zemes aizņem 35 miljonus km2. Tā atrodas galvenokārt Ziemeļamerikas ziemeļos (Aļaskā, Kanādā), Eiropas un Āzijas ziemeļos un Ziemeļu Ledus okeāna salās. Mūžīgā sasaluma procesus pēta ģeokrioloģija.
Mūžīgā sasaluma josla aizņem vismaz 1/4 no visas sauszemes platības. Vienīgais kontinents, kur nevienā vietā nav šīs zonas, ir Austrālija. Latvijā šīs zonas nav, bet, piemēram, Krievijā tā aizņem 65% no valsts teritorijas. Vislielākais mūžīgā sasaluma slāņa dziļums konstatēts Viļujas upes augštecē Jakutijā. Tur 1982. gadā tika izmērīts 1370 m biezs mūžīgā sasaluma slānis.
Mūžīgā sasaluma esamība jāņem vērā, ceļot mājas. Tā, piemēram, mājas ziemeļos tiek celtas ar īpašu tehnoloģiju, t.i. paneļu mājas uzbūvēto kasti atstāj uz dažiem gadiem, lai tā tur kārtīgi "ieguļas". Ja augsne zem mājas kļūst šķidra un māja sāk grimt, paneļus nojauc un ceļ citā vietā.
Mustafa III
Mustafa III (osmaņu turku valodā: مصطفى ثالث [mustafa:ji sa:lis]) (1717. gada 28. janvāris — 1774. gada 21. janvāris) bija Osmaņu impērijas sultāns (1757. gada 30. oktobris — 1774. gada 21. janvāris). Viņa tēvs bija sultāns Ahmeds III (1703-1730) un pēc viņa tronī kāpa viņa brālis Abdulhamids I.
Osmaņu impērija bija jau tā panīkusi savā attīstībā, ka jebkādi modernizācijas centieni bija kā piliens jūrā un jebkādas izmaiņas valsts pārvaldes iekārtā izraisīja tūlītēju pretestību vai sacelšanos no jeničeru un imamu puses. Neskatoties uz pretestību, Mustafa III spēja nodrošināt darbu vairākiem ārvalstu ģenerāļiem, kuri sāka reformēt kājiniekus un artilēriju. Saskaņā ar sultāna rīkojumu tika dibinātas akadēmijas matemātikā, navigācijā un citās zinātnēs.
Pilnībā sapratis savas valsts militāro mazspēju, Mustafa III centās izvairīties no militāriem konfliktiem un nespēja novērst Krimas pievienošanu Krievijas impērijai. Turpmākā Krievijas agresivitāte piespieda sultānu neilgi pirms savas naves pasludināt karu.
Sarakstē starp slaveno franču domātaju Voltēru un Katrīnu Lielo, sultāns pastāvīgi tika izsmiets kur Voltērs rakstīja, ka Mustafa III ir „resns un neizglītots”.
October
"October" ir īru rokgrupas U2 otrais studijas albums, kas tika izdots 1981. gadā. "October" bieži tiek uzskatīts par U2 vājāko albumu; daudzi kritiķi un fani tā dziesmu tekstus uzskata par paviršiem, bet grupas priekšnesumu par blāvu.
Vēsture
Albumā diezgan drosmīgi bija likts uzvars uz reliģiju un garīgumu, jo īpaši dziesmās "Gloria" (tā piedziedājums ir no latīņu dziesmas "Gloria, in te domine"), "With a Shout (Jerusalem)" un "Tomorrow". 2005. gadā, izsakoties par šo albumu, Bono ir izteicies: "Vai jūs iedomātos savu otro albumu - grūto otro albumu - rakstīt par Dievu?".
Albuma ierakstīšana sarežģījās, kad pēc kāda koncerta grupas fani nozaga mapi, kurā bija Bono dziesmu teksti. Grupa jau bija pieteikusi studijas laiku, tādēļ viņiem bija jāturpina ierakstīt par spīti tam, dažu dziesmu tekstus pat improvizējot. Bono par "October" ierakstīšanas procesu ir teicis: "Es atceros uz sevi vērsto spiedienu, es atceros, ka rakstīju dziesmu tekstus uz mikrofona, un par 50 mārciņām stundā tas ir diezgan grūti. Lilijvaits staigāja šurp-turp pa studiju... viņš tika galā patiešām labi. Un visironiskākā lieta saistībā ar "October" ir tā, ka šis albums saistās ar tādu kā mieru, kaut gan tas tika ierakstīts spiedīgos apstākļos. Daudziem cilvēkiem ir iesākumā grūti pieņemt šo albumu, es esmu izmantojis vārdu "līksmība" (vārds "Rejoice" dziesmas nosaukumā) precīzi, jo es zinu, ka cilvēkiem ir mentāla pretestība pret to. Tas ir spēcīgs vārds, to ir patīkami sacīt. Tajā ir pateikts vairāk nekā "nāc šurp un padejosim, mazulīt". Es uzskatu, ka "October" ir iegājis tādās jomās, kuras lielākā daļa rokenrola grupu ignorē. Kad es klausos šo albumu, piemēram "Tomorrow", tas patiešām mani aizkustina." Mape beidzot tika atgriezta 2004. gada oktobrī, un Bono tās atgriešanu uzņēma kā "graciozu rīcību".
<blockquote class="toccolours" style="text-align:left; width:30%; float:left; padding: 10px 15px 10px 15px; display:table;">Ietekmējāmies pārsvarā no grupām "Joy Division" un "Invisible Girls". Lielisks piemērs, ka var sarakstīt dziesmu, pašam nezinot, par ko tu raksti. Dziesma "Tomorrow" ir detalizēts manas mātes bēru izklāsts. Taču man par to nebija ne jausmas, kad to rakstīju.<p style="text-align: right;">—Bono
Dziesmas pārsvarā parāda U2 ģitāru rifu rokeru formulu, kā dziesmās "Gloria" un "Rejoice", taču grupa ir arī izvērsusi savu muzikālo paleti citos veidos. Piemēram, ģitārists The Edge spēlē klavieres dziesmās "I Fall Down" un "October". Dziesmā "Tomorrow", veltījumā Bono mātei, kas nomira viņa bērnībā, skan tradicionālās īru Uileannas stabules. "I Threw a Brick Through a Window" bija viena no grupas pirmajā dziesmām, kurā izcelts bundzinieks Lerijs Mullens, savukārt dziesma "Gloria" izceļ basģitāristu Ādamu Kleitonu, kurš izmanto trīs ģitārspēles stilus vienā dziesmā.
Albuma pārdošanas rādītāji parāda, ka "October" ir visnepopulārākais no U2 studijas albumiem, un tas pastāvīgi ir daudzu U2 fanu dažādu sarakstu un aptauju apakšā. Tikai viena no "October" dziesmām, tā titulgabals, tika iekļauta grupas "The Best of 1980-1990" izlasē, kā paslēptā dziesma albuma beigās, kaut arī gan tā, gan arī "Gloria", bieži tika spēlētas grupas koncertos 1980. gados. Albums "October" tika ierindots 41. vietā "CCM Magazine" 2001. gada visu laiku labāko kristiešu albumu sarakstā, kļūstot par vienu no diviem U2 albumiem, kas iekļauts šajā sarakstā (otrs ir "The Joshua Tree").
"October" bija sākums U2 vīzijai par mūzikas video kā neatņemamu grupas mākslinieciskā darba sastāvdaļu, jo tas tika izdots laikā, kad MTV sāka sasniegt radio popularitāti. Videoklips dziesmai "Gloria", kuru veidoja Meierts Eiviss, tika uzņemts pie Dublinas kanāla.
Dziesmu saraksts
Visu dziesmu autori grupa U2 (Bono dziesmu teksti).
Chrome
Chrome var būt:
( )
ir trešais īslandiešu grupas Sigur Rós studijas albums, kas pirmoreiz tika izdots 2002. gada oktobrī. Tas sastāv no astoņiem nenosauktiem skaņdarbiem, kas sadalīti divās daļās: pirmie četri skaņdarbi ir viegli un optimistiski, pārējie četri ir drūmāki un melanholiski. Abas puses atdala 36 sekunžu klusums, un albums sākas un beidzas ar izkropļotas skaņas klikšķi.
Veids
Veids var būt:
Maču Pikču
Maču Pikču (es, qu — 'Vecais kalns') ir Inku impērijas cietoksnis, kas paceļas 2400 m virs jūras līmeņa. Tas atrodas kalnos virs Urubamba Ielejas Peru, 80 km uz ziemeļrietumiem no Kusko. To bieži sauc kā "Pazudušo inku pilsētu", Maču Pikču ir Inku impērijas pazīstamākais simbols.
Cietoksnis tika uzcelts ap 1450. gadu, bet tika pamests uz simtiem gadu ap to laiku, kad Dienvidamerikā ieradās spāņu konkistadori. Gadsimtiem aizmirsts, tas saņēma pasaules mēroga uzmanību, kad 1911. gadā to atklāja amerikāņu vēsturnieks Hirams Bingams. Kopš tā laika Maču Pikču ir kļuvis par populāru tūristu apmeklēšanas vietu. Nesen ir nācis gaismā, ka to 1867. gadā ir atklājis un izlaupījis vācu biznesmenis Augusto Bernss. 1981. gadā tas tika pievienots UNESCO Pasaules mantojuma sarakstam. Tas arī atzīts par vienu no Septiņiem jaunajiem pasaules brīnumiem.
Pilsēta un tās iemītnieki
Tikai raugoties no Intipunku observatorijas virsotnes, var aptvert Maču Pikču varenību. Maču Pikču ir žilbinošs pilsētas plānošanas, būvniecības, arhitektūras un akmens kalšanas sasniegums. Citadeles arhitektūras formas neapšaubāmi atbilst inku arhitektūrai. Noslēpumainie inki, kuri nepazina nedz riteni, nedz rakstu valodu, tomēr izveidoja impēriju, kas stiepās gar Andu kalnu pakāji 3680 km garumā. Maču Pikču ir tempļu, piļu un observatoriju komplekss, kuru apdzīvoja inku valdošā šķira. Pilsētas rietumu daļā atrodas svētais akmens Intiuatana — tā maza plakana piramīda, kuras virsotnē novietots liels saules pulkstenis. Augstie priesteri tur veica savus astronomiskos novērojumus un aprēķinus. Citadele novietota uz klinšainas kalnu plaknes, ko no abām pusēm pasargā stāvas nogāzes, no kurām paveras lielisks skats uz šauro Urubamas ieleju.
Lai gan cilvēkus inki upurēja tikai krīzes situācijās, tomēr inki piekopa citus rituālus un paražas. Kā piemēram, lai pareģotu laikapstākļus un gaidāmo ražu, tika upurētas lamas, pēc tam priesteri izpētīja lamu zarnas, pēc kurām tad arī izdarīja secinājumus. Inku augstdzimušajām sievietēm mākslīgi deformēja galvaskausus. Tūlīt pēc piedzimšanas zīdaiņa galviņai tika piesieti dēlīši, kuri tur palika līdz pusaudžu vecumam, kad galvas forma bija pilnīgi izveidojusies. Galvaskauss bija izstiepts uz augšu un bīstamā leņķī atbīdīts atpakaļ. Šī paraža, iespējams, izraisīja nepieciešamību galvaskausus operēt. Operācijas gaitā tika izņemti lieli galvaskausa gabali.
Maču Pikču krišana
Kari starp konkurējošām inku ciltīm notika visai bieži. Tie bija asiņaini, un bieži vien veselas ciltis tika pilnībā iznīcinātas. Kad inku valdnieks Uaina Kapaks (Wayna Capac) sakāva Karankes cilti,viņš pavēlēja nogalināt visus dzīvus palikušos. Iespējams, Maču Pikču iedzīvotājus piemeklēja līdzīgs liktenis. Zinātnieki neizslēdz iespēju, ka Maču Pikču iedzīvotājus piemeklējusi kāda sērga
Svētās pilsētas būvēšana
Inku akmeņkaļu mākslas raksturīga iezīme ir īpašu izciļņu iekalšana akmens bluķu virsmā, kas veidojot trīs dimensiju mozaīku, savstarpēji cieši savienojas bez javas palīdzības. Šāda konstrukcija ievērojami palielināja mūru stabilitāti, kas bija nepieciešama, lai izturētu zemestrīces. Kusko saglabājušās Inku sienas paliekas, kurās iemūrēts slavenais akmens ar 12 sazobēm. Darbaspēka problēma tika atrisināta, liekot strādāt visiem iekaroto cilšu darbspējīgajiem vīriešiem.Lai gan inki prata kausēt un sakausēt mīkstos metālus un veidot zelta, sudraba un vara inkrustācijas, tomēr tie nekad neiemācījās izgatavot dzelzs darbarīkus. Nav arī atrastas materiālas kultūras senlietas, kas būtu pietiekami cietas, lai apstrādātu tik nepadevīgu akmeni.Inkiem gluži vienkārši nebija šādam darbam piemērotu tehnisko līdzekļu.Zinātnieki ir izvirzījuši vairākas teorijas, kas it kā izskaidro šo noslēpumu. Viena no tām skaidro, ka akmeņi tikuši apstrādāti ar meteorīta metāla — hematīta lauskām. Ja tā, tad pār Andu kalniem ir nolijis spēcīgs meteorītu lietus. Otra plaši pazīstama teorija, kas izskaidro akmens apstrādes augsto kvalitāti, ir, ka to paveikuši citplanētieši, izmantojot lāzerstaru tehnoloģiju
Saules godināšana
Inku Saules svētki par godu Inti Reimi,kurus tagad uzved Saksauamanā, netālu no Kusko,tika svinēti jūnijā un decembrī — vasaras un ziemas saulgriežos. Svētki parasti ilga 8 dienas, šajā laikā skaitīja lūgsnas un pateicās saules dievam, upurēja dzīvniekus, ziedoja koka krūma lapas un veica saules piesiešanas ceremoniju pie Intiuatana rituāla akmens staba.
Sanja Ričardsa-Rosa
Sanja Ričardsa-Rosa (en; dzimusi Kingstonā, Jamaikā) ir jamaikiešu izcelsmes ASV vieglatlēte, sprintere, kas specializējusies 400 m distancē. Trīskārtējā olimpiskā čempione 4×400 m stafetē (2004, 2008, 2012), kā arī olimpiskā čempione 400 m individuālajā distancē 2012. gada Londonas Olimpiskajās spēlēs. Pieckārtēja Pasaules čempione 400 m distancē un 4×400 m stafetē. Viņai pieder ASV un Ziemeļamerikas rekords 400 metru distancē. Divas reizes atzīta par IAAF gada labāko vieglatlēti pasaulē (2006, 2009).
S. Ričardsa pameta Jamaiku 12 gadu vecumā un 2002. gada maijā kļuva par ASV pilsoni.
Google Chrome
Google Chrome ir Google izstrādāta tīmekļa pārlūkprogramma, kas izmanto WebKit izkārtojuma dzinēju. Pirmais izlaidums kā beta versija Microsoft Windows operētājsistēmai notika. Stabila versija publiski tika izlaista. Pēc Net Applications pētījuma, 2011. gada janvārī Chrome bija pasaulē trešā vairāk lietotā pārlūkprogramma, pārkāpjot 10% slieksni.
2008. gada septembrī Google publiskoja lielu daļu Chrome, iekļaujot tā V8 JavaScript dzinēju, kā atvērtā pirmkoda projektu ar nosaukumu Chromium. Tas ļāva citiem programmētājiem izpētīt pirmkodu un palīdzēt pārlūkprogrammu pielāgot Mac OS X un Linux operētājsistēmām. Google arī cerēja, ka tās izstrādāto V8 citi izstrādātāji integrēs savos pārlūkos, lai uzlabotu tīmekļa lietojumprogrammu darbību. Google izstrādātā Chromium daļa ir izlaista ar BSD licenci, kas ļauj šīs daļas iebūvēt gan atvērta koda, gan slēgta koda programmatūrā. Citas Chromium pirmkoda daļas ir izlaistas ar dažādām atvērtā pirmkoda licencēm. Chromium ir realizētas tādas pašas īpašības kā Chrome, izņemot iebūvētu automātisku atjauninājumu sistēmu un Google marķēšanu. Daudzkrāsainā Google logotipa vietā Chromium ir zilas krāsas logo.
SRMSAT
Kosmiskais aparāts ir ar masu aptuveni 10,8 kg un izmēriem 28,6 × 28,6 × 29,4 cm.
Lidojuma gaita
SRMSAT tika palaists 05:31 UTC ar nesējraķeti PSLV-C18 no Satiša Dhavana kosmosa centra. Tas bija sekundārā krava pavadonim Megha-Tropiques un kopā ar to tika palaisti nanopavadoņi: Jugnu, VesselSat1.
Širmahera oāze
Širmahera oāze (de, no) ir polārā oāze Austrumantarktīdā Princeses Astridas krastā. Izvietojusies Nivlisena šelfa ledāja dienvidu daļā 85 km no Lazareva jūras piekrastes. Oāzes garums ir 19 km, platums — līdz 4,5 km, platība — 34 km². Sastāv no noapaļotu pakalnu virknes, starp kuriem vairāki ezeri. Augstākais punkts ir 228 m augstais Rebristajas kalns. Oāzes ziemeļu piekrastē vairāki epišelfi (ar okeānu zem šelfa ledāja savienoti) saldūdens ezeri. Rietumu daļā atrodas Dakšingangotri glečers, kam 2005. gadā piešķirts speciāli aizsargājama areāla statuss.
Širmahera oāzē ir pēc Antarktīdas mērogiem maigs klimats. Gada vidējā temperatūra ir −10,4 °C, vidējais vēja ātrums — 9,7 m/s, vidējais nokrišņu daudzums — 264,5 mm. Augu valsts oāzē pārstāvēta ar dažām sūnu un ķērpju sugām. Dzīvnieku valsts pārstāvēta ar Antarktikas vētrasputniem, brūnajām klijkaijām un nereti ieklīstošiem Adelijas pingvīniem.
Oāzi 1939. gada 3. februārī atklāja Vācijas antarktiskās ekspedīcijas lidotājs Rihardheinrihs Širmahers (Richardheinrich Schirmacher), kura vārdā oāze nosaukta. Kopš 1961. gada oāzē darbojas PSRS (vēlāk Krievijas) polārstacija Novolazarevska. No 1976. līdz 1993. gadam darbojās VDR stacija Georgforstere. Kopš 1988. gada — Indijas stacija Maitri.
The Time of Our Lives
The Time of Our Lives ir amerikāņu dziedātājas Mailijas Sairusas pirmais EP ieraksts, kas tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompāniju Hollywood Records. Albums tika sertificēts ar platīna disku Spānijā un ASV, zelta disku Austrālijā, Vācijā, Ungārijā, Jaunzēlandē un Lielbritānijā.
Dziesmu saraksts
International CD and bonus DVD
DVD
Pjotrkovas apriņķis
Pjotrkovas apriņķis ir apriņķis Polijā, Lodzas vojevodistes dienvidaustrumos. Robežojas ar Lodzas vojevodistes Austrumlodzas, Tomašovas, Opočno, Radomsko, Belhatovas un Pabjaņices apriņķiem, bet Pjotrkova Tribunalska ir anklāvs apriņķa teritorijā.
Ontario
Ontario var attiekties uz:
Kaplavas pagasts
Kaplavas pagasts ir viena no Krāslavas novada administratīvajām teritorijām Daugavas kreisajā krastā, pie Latvijas-Baltkrievijas robežas. Robežojas ar sava novada Krāslavas pilsētu un pa Daugavu ar Ūdrīšu, Krāslavas, Kalniešu un Piedrujas pagastiem, Augšdaugavas novada Salienas pagastu, kā arī Baltkrievijas Vitebskas apgabala Braslavas rajonu.
Hidrogrāfija
Upes: Bruņinieku upe, Kobilka, Melnupīte, Piskovatka, Robežupe, Šaltupe, Viļeika, Žukovka.
Ezeri: Baļticas ezers, Dubinka, Jabloņkas ezers, Kaudzīšu ezers, Lielais Borvinkas ezers, Mazais Borvinkas ezers, Saučenku ezers, Šilovkas ezers, Varnaviču ezers, Vilnīšu ezers (Krivojes ezers), Zariņa ezers, Zimašu ezers.
Vēsture
Izveidots kā Bornes pagasts Kurzemes guberņas Ilūkstes apriņķa Aizlauces draudzes novadā apvienojot vairākus muižu pagastus. Pēc 1920. gada zemes reformas Bornes pagasta Kaplavas muiža (Born) tika sadalīta 69 vienībās 245 ha kopplatībā, Matulišķu muiža (Matulischek, 970 ha) 53 vienībās, Dvorišķu muiža (213 ha) 6 vienībās, Vecbornes muiža (Alt-Born, 646 ha) 29 vienības (Bornes muižas pils piešķirta pagastam), Bornes mācītāja muiža (320 ha) 13 vienībās, Varnaviču muiža (Warnowiz, 884 ha) 75 vienībās, Lizetes muiža (Lisettenhof, 181 ha) 5 vienībās, Rožupoles muiža (Rosenfeld, 352 ha) 20 vienībās un Plātera Annas muiža (Annenhof jeb Platershof, 333 ha) 176 vienībās. 1925. gadā Bornes pagasts pārdēvēts par Kaplavas pagastu.
1935. gadā Ilūkstes apriņķa Kaplavas pagasta platība bija 119 km² un tajā dzīvoja 2383 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Kaplavas, Sarkanarmiešu un Varnaviču ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Krāslavas rajona Kaplavas ciemam 1956. gadā pievienoja Salienas ciema kolhoza «Strana Sovetov» teritoriju, bet 1957. gadā šī kolhoza teritoriju pievienoja atpakaļ Salienas ciemam. 1979. gadā Kaplavas ciemam pievienoja likvidētā Sarkanarmiešu ciema teritoriju. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Kaplavas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Krāslavas novadā.
Bilbao "Athletic"
Bilbao "Athletic" jeb Athletic Club ir Basku Zemes futbola klubs no Bilbao, Biskajas provincē. Athletic spēlē Spānijas futbola čempionāta Pirmajā divīzijā jau kopš tās izveidošanas un kopā ar FC Barcelona un Madrides "Real" ir vienīgie klubi, kas to nekad nav pametuši. Mājas spēles aizvada San Mames stadionā.
Par spīti kluba piekoptajai "tikai baski" politikai (komandā tiek iekļauti tikai basku futbolisti, tajā skaitā no basku apdzīvotajām teritorijām Francijā), klubs vēsturiski ir viens no vistitulētākajiem klubiem Spānijā. Tas ir 8 reizes kļuvis par Spānijas čempionu un 23 reizes izcīnījis Spānijas Karaļa kausu. Athletic Bilbao ir viens no retajiem klubiem, kam uz formas tērpiem nav sponsora uzrakstu, līdz ar to klubs par savu prioritāti izvirza sportiskos principus, kas ir pretstats futbola komercializācijai. Jāatzīmē, ka Athletic Bilbao daudzu savu līdzjutēju acīs ir ne tikai futbola klubs, bet arī basku brīvības cerību un neatkarīgas basku valsts izveides simbols.
Komandas sastāvs
Atjaunots
Lillekila (stacija)
Lillekila (et) ir dzelzceļa pieturas punkts Igaunijā, Tallinā, Kristīnes pilsētas daļā, dzelzceļa iecirknī Tallina—Keila. Lillekilas pieturas punkts atrodas 2,2 km attālumā no Tallinas Baltijas stacijas, 8,9 km attālumā no Pēskilas un 24,6 km attālumā no Keilas. Lillekilas pieturas punktā apstāšanos veic visi Pēskilas, Keilas, Paldiski, Rīziperes, Kloga-Rannas un Tallinas virzienā kursējošie elektrovilcieni. .
Mustafa Kemals Ataturks
Mustafa Kemals Ataturks (tr, ), līdz 1934. gadam Gazi Mustafa Kemals Pašā, (dzimis, miris ) bija turku politiķis un karavadonis, mūsdienu Turcijas izveidotājs un pirmais prezidents. Papildu vārds Ataturks ("turku tēvs") ir goda nosaukums, kas dots par Mustafas Kemala nopelniem Turcijas valsts dibināšanā.
Lillekila (stacija)
Vēsture
Neskatoties uz to, ka dzelzceļš no Tallinas līdz Paldiskiem tika izbūvēts jau 1870. gadā, pirmais dzelzceļa pieturas punkts Väike-Ameerika (lv iela) Lillekilas apkaimē tika izveidots tikai 1928. gadā, galvenokārt pateicoties 1924. gadā izbūvētajai elektrificētajai līnijai uz tolaik vēl atsevišķo pilsētu Nemmi un sekojošajai pasažieru plūsmas intensifikācijai.
Mustafa Kemals Ataturks
Dzīvesgājums
Mustafa piedzima 1881. gadā atvaļināta turku militārista, tajā laikā koktirgotāja, ģimenē. Kad zēnam bija 7 gadi, tēvs nomira. No 12 gadu vecuma Mustafa mācījās militārajās skolās, iesākumā Selanikā, bet vēlāk Monastirā (mūsdienu Bitolā). 1905. gadā kā leitnants tika nosūtīts uz Damasku.
Piedalījās Pirmajā pasaules karā. Īpaši izcēlās kā divīzijas komandieris Galipoli kaujā.
Lillekila (stacija)
Vēsture
Nelielā Lillekilas koka stacijas ēka nojaukta 1997. gadā.
Mustafa Kemals Ataturks
Dzīvesgājums
Pēc Turcijas kapitulācijas starp Antanti un Osmaņu impēriju tika noslēgts 1920. gada Sevras līgums, kurā bija paredzēta ievērojami mazāka Turcijas teritorija nekā mūsdienās. Turku nacionālisti nepiekrita šim līgumam, pasludināja Turcijas republiku un Turcijas neatkarības kara un Turku—grieķu kara rezultātā nodibināja Turcijas valsti mūsdienu robežās. Par turku nacionālistu līderi izvirzījās Mustafa Kemals, kurš pierādīja sevi gan kā prasmīgs militārais stratēģis, gan politiskais līderis.
Vēlākos gados Mustafa Kemals veica vairākas radikālas Ataturka reformas, modernizējot Turcijas valsti. Valsts tika izveidota kā stingri sekulāra republika ar spēcīgu armijas ietekmi, kura bija galvenais Turcijas valsts garants. Valsts galvaspilsēta no Stambulas tika pārcelta uz Ankaru, tika ieviests latīņu alfabēts, starptautiskās mērvienības, laika skaitīšana pēc Gregora kalendāra. Tika ierobežota tradicionālā turku apģērba lietošana. Sievietēm tika piešķirtas vienādas tiesības ar vīriešiem.
Apglabāts Ankarā speciāli celtā mauzolejā. Viņa vārdā nosaukta Kirklareli Ataturka pamatskola. Pēc Ataturka nāves līdz pat mūsdienām Turcijā vērojams spēcīgs Ataturka personības kults. Tomēr Turcijā ir aprindas (islāmisti, kurdi), kas pret Ataturka idejām noskaņotas naidīgi.
Štrobinders
Štrobinders var būt:
Latvijas futbola izlase 2011. gadā
'''Latvijas futbola izlase 2011. gadā''' turpina 2010. gadā uzsākto dalību 2012. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas turnīrā.
Gadu Latvija iesāka ar draudzības spēli Turcijas pilsētā Antaljā pret Bolīvijas izlasi. Šajā spēlē ar rezultātu 2 – 1 uzvarēja Latvijas izlase, kuras labā vārtus no 11 m soda sitieniem guva Māris Verpakovskis un Aleksandrs Cauņa.
un notika gada pirmās kvalifikācijas turnīra spēles, abās Latvijas izlase piekāpās Izraēlai ar rezultātu 1 – 2. Vasarā izlase aizvadīja draudzības spēles ar Austrijas (1 – 3) un Somijas (0 – 2) izlasēm. Rudenī atsākās Eiropas čempionāta kvalifikācijas turnīra spēles. pret Gruziju tika izcīnīta otrā uzvara kvalifikācijas turnīrā (1 – 0), bet četras dienas vēlāk Latvija Rīgā spēlēja neizšķirti ar Grieķiju 1 – 1. Vēl oktobrī ir atlikušas spēles ar Maltu un Horvātiju.
Spēles
🇱🇻 latvia: 12. Andris Vaņins — 3. Oskars Kļava, 5. Vitālijs Smirnovs, 13. Kaspars Gorkšs (K), 4. Ritus Krjauklis — 8. Aleksandrs Cauņa, 18. Maksims Rafaļskis, 16. Artis Lazdiņš, 10. Andrejs Rubins (14. Andrejs Perepļotkins 71') — 17. Artjoms Rudņevs (11. Ģirts Karlsons 78'), 9. Māris Verpakovskis (15. Daniils Turkovs 67').
🇱🇻 latvia: 12. Andris Vaņins — 4. Ritus Krjauklis, 6. Deniss Ivanovs, 13. Kaspars Gorkšs (K), 3. Deniss Kačanovs — 11. Ivans Lukjanovs, 15. Maksims Rafaļskis (18. Jurijs Žigajevs 58'), 16. Artis Lazdiņš, 10. Andrejs Rubins (14. Andrejs Perepļotkins 57') — 9. Māris Verpakovskis (8. Daniils Turkovs 73'), 17. Artjoms Rudņevs.
🇱🇻 latvia: 12. Andris Vaņins — 3. Oskars Kļava, 6. Deniss Ivanovs, 13. Kaspars Gorkšs (K), 4. Ritus Krjauklis — 10. Aleksejs Višņakovs (15. Ritvars Rugins 71'), 7. Artis Lazdiņš, 9. Maksims Rafaļskis (18. Jurijs Žigajevs 28'), 14. Andrejs Perepļotkins (5. Edgars Gauračs 60'), 8. Aleksandrs Cauņa — 11. Artjoms Rudņevs.
🇱🇻 latvia: 12. Andris Vaņins — 3. Oskars Kļava, 6. Deniss Ivanovs (K), 2. Pāvels Mihadjuks, 4. Ritus Krjauklis — 10. Ritvars Rugins, 5. Artis Lazdiņš, 9. Jurijs Žigajevs (18. Daniils Turkovs 86'), 8. Aleksandrs Cauņa (16. Igors Tarasovs 79') — 7. Edgars Gauračs (14. Andrejs Perepļotkins 71'), 11. Artjoms Rudņevs (1. Deniss Romanovs 90'+4).
🇱🇻 latvia: 12. Andris Vaņins — 3. Oskars Kļava, 6. Deniss Ivanovs, 13. Kaspars Gorkšs, 4. Ritus Krjauklis — 7. Ivans Lukjanovs (14. Andrejs Kovaļovs 64'), 2. Igors Stepanovs (10. Jurijs Žigajevs 5'; 16. Vitālijs Smirnovs 71'), 5. Aleksandrs Fertovs (15. Oļegs Laizāns 78'), 8. Aleksandrs Cauņa — 11. Artjoms Rudņevs (17. Edgars Gauračs 61'), 9. Māris Verpakovskis (18. Vladislavs Kozlovs 71).
🇱🇻 latvia: 12. Andris Vaņins — 3. Oskars Kļava, 6. Deniss Ivanovs (K), 2. Pāvels Mihadjuks, 4. Ritus Krjauklis — 10. Aleksejs Višņakovs (18. Jurijs Žigajevs 83'), 5. Aleksandrs Fertovs, 8. Aleksandrs Cauņa, 7. Oļegs Laizāns, 11. Ivans Lukjanovs — 9. Māris Verpakovskis (16. Artjoms Rudņevs 68').
Džonatans Hills
Džonatans Hills  (en; dzimis Londonā) ir britu politiķis no Konservatīvo partijas.
Dž. Hills no 2010. līdz 2013. gadam bija Lielbritānijas skolu ministrs, bet no 2013. līdz 2014. gadam — Lankasteras hercogistes kanclers un augšpalātas (Lordu palāta) līderis Deivida Kemerona kabinetā.
2014. gada septembrī Eiropas Komisijas prezidenta kandidāts Žans Klods Junkers izvirzīja lordu Hillu par Finanšu stabilitātes, finanšu pakalpojumu un kapitāla tirgus savienības ES komisāru.
Hills paziņoja par viņa atkāpšanos no Eiropas Komisāra amata 2016. gada 25. jūnijā, kas stātos spēkā 2016. gada 15. jūlijā, pēc referenduma par Apvienotās Karalistes dalību Eiropas Savienībā rezultātiem. Viņa amata uzdevumus pārņēma Valdis Dombrovskis.
Lillekila
Lillekila var būt:
ASV Grand Prix
Amerikas Savienoto Valstu Grand Prix (en) jeb ASV Grand Prix ir ikgadēja pirmās formulas 'Grand Prix' autosacīkste, kas norisinās Amerikas Savienotajās Valstīs. Lai gan tā pirmoreiz tika rīkota tālajā 1908. gadā, oficiāli par pirmās formulas čempionāta posmu tā kļuva tikai 1959. gadā. Kopš tā laika Formula 1 čempionāta ietvaros ASV Grand Prix izcīņa ir tikusi rīkota vairākās sacīkšu trasēs — Sebringā (1959), Riversaidā (1960), Votkinsglenā (1961–1980), Fīniksā (1989–1991) un Indianapolisā (2000–2007). Tomēr, sākot ar. gada sezonu, tā regulāri tiek rīkota jaunizbūvētajā Amerikas trasē Teksasā (aptuveni 19 km uz dienvidiem no Ostinas).
Pagaidām sekmīgākie braucēji ASV Grand Prix izcīņās ir vācu pilots Mihaels Šūmahers un britu pilots Luiss Hamiltons, kuriem abiem diviem Amerikas sacīkstēs ir pa 5 uzvarām. Turpretim komandu konkurencē visvairāk uzvaru pieder Ferrari vienībai, kurai kopumā šeit (Formula 1 ietvaros) ir izdevies uzvarēt veselas 9 reizes.
Pašreizējais un aizstāvošais ASV Grand Prix uzvarētājs ir britu pilots Luiss Hamiltons, kuram šeit ir izdevies uzvarēt jau pēdējos trīs gadus pēc kārtas (2014, 2015, 2016). Tāpat arī komandu konkurencē pašreizējie un aizstāvošie uzvarētāji ir Mercedes vienība, kura, pateicoties Hamiltona uzvarām, šeit ir triumfējusi pēdējos trīs gadus pēc kārtas. Tiek paredzēts, ka 2017. gada ASV Grand Prix izcīņa norisināsies 22. oktobrī un līdzīgi kā tas ir bijis pēdējos gados kalpos par vienu no sezonas beidzamajiem posmiem.
American Grand Prize gadi
ASV Grand Prix pirmsākumi ir meklējami 1908. gada organizētajās Amerikas autosacīkstēs, kas togad norisinājās Savannas pilsētā Džordžijā. Tolaik rīkotās autosacīkstes vēl tika atzīmētas kā "Amerikas Lielās balvas" izcīņa (American Grand Prize), līdz 1958. gadā tā oficiāli ieguva "ASV Grand Prix" izcīņas statusu. Nepārlieku lielās popularitātes dēļ laika posmā no 1908. līdz 1958. gadam "Amerikas Lielās balvas" izcīņa norisinājās tikai septiņas reizes, kur visas no tām notika līdz 1916. gadam. Šajā laika posmā amerikāņu autosporta cienītāju vidū strauji pieauga Indianapolisas 500 un ovālu sacīkšu trašu popularitāte, kā rezultātā interese par "Amerikas Lielās balvas" nepieciešamību strauji noplaka.
1958. gadā pēc četrdesmit divu gadu pārtraukuma Riversaidas trasē Kalifornijā tika nolemts sarīkot pirmo oficiālo ASV Grand Prix izcīņu, kurā negaidīti uzvaru izdevās izcīnīt vietējam mājiniekam amerikānim Čakam Degam (Chuck Daigh). Šī iemesla dēļ popularitāte, kas Amerikas Savienoto Valstu teritorijā bija saistīta ar kādreizējās "Amerikas Lielās balvas" sacīkstēm, nedaudz pieauga, kur toreizējie pirmās formulas organizatori nolēma, ka bija pienācis īstais laiks, lai beidzot iekļautu ASV Grand Prix izcīņu tā laika oficiālajā. gada pirmās formulas pasaules čempionātā.
Saraksts
Minēti tikai uzvarētāji tajos Grand Prix, kas aizvadīti F1 sezonu ietvaros.
Fišers
Fišers (en, de, yi — 'zvejnieks'; sieviešu dzimtē Fišere) ir ģermāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Mārcis Štrobinders
Mārcis Štrobinders (dzimis Talsos) ir bijušais latviešu vieglatlēts, startējis šķēpa mešanas sacensībās.
Biogrāfija
Piedalījies. Tajās izcīnīja 19. vietu kvalifikācijā ar 76,32 metriem, tādējādi nekvalificējoties finālsacensībām.
1986. gada PSRS Tautu spartakiādē viņš izcīnīja 2. vietu ar 76,90 m. Četras reizes uzvarēja Latvijas PSR čempionātā un četras reizes — Latvijas čempionātā. M. Štrobinders ir pirmais latviešu šķēpa metējs, kas jaunās konstrukcijas šķēpu raidījis tālāk par 80 metriem — Latvijas čempionātā Rīgā viņš šķēpu raidīja 80,04 m tālu. Divas reizes labojis Latvijas rekordu. 1993. gada Pasaules čempionātā ieņēma 43. vietu (68,38 m), 1994. gada Eiropas čempionātā palika bez rezultāta kvalifikācijas sacensībās. 1994. gada Labas gribas spēlēs izcīnījis otro vietu ar 80,92 m tālu raidījumu. Uzvarējis Eiropas komandu kausa sacensībās (74,91 m). Šķēpa metēja karjeru beidzis 34 vecumā.
Arī M. Štrobindera dēls Rolands Štrobinders nodarbojas ar šķēpa mešanu.
Sintēzes gāze
Sintēzes gāze ir viena no nozīmīgākajām ķīmiskās rūpniecības izejvielām. Tā ir tieša sintētisko naftas produktu (mākslīgais benzīns un dīzeļdegviela) izejviela. Destilējot sašķidrinātu sintēzes gāzi, iegūst ūdeņradi, kuru tālāk lieto par amonjaka izejvielu.
USA-225
USA-225, zināms arī kā Rapid Pathfinder Prototype (RPP) un NRO Launch 66 (NRO L-66), ir ASV pavadonis. Tas tika palaists Nacionālais izlūkošanas biroja vajadzībām. Ar to paredzēts veikt jaunu tehnoloģiju eksperimentus.
Pavadonis tika palaists 12:26 UTC ar nesējraķeti Minotaur I SLV-10 no Vandenberga Gaisa spēku bāzes. Šī bija mazākā nesējraķete, kuru NRO izmantojusi savu kravu nogādāšanai Zemes orbītā. Misija ir slepena, un nekādi dati par kosmiskā aparāta izmēriem, instrumentiem, tā izgatavotāju un izmaksām nav publiskoti.
Līdzības un attāluma mēri
Klasteru līdzības jeb attāluma mērs ir kvantitatīvs lielums, kas daudzdimensiju analīzē raksturo saikni jeb līdzību starp pētāmajiem objektiem. Klasteru analīze spēj dot atšķirīgus rezultātus vieniem un tiem pašiem datiem, līdz ar to, lai pareizi izvēlētos līdzības mēru, jānovērtē gan mainīgā veids, gan mērvienību skala, gan pētāmā objekta būtību. Kad dotie dati ir sadalīti klasteros, var aprēķināt to līdzības jeb tuvuma precīzu novērtējumu. Atkarībā no mainīgā veida tiek izdalītas divas attālumu mēru pamatgrupas: mēri mainīgajiem, kas pieder metriskajai skalai un mēri bināriem mainīgajiem.
Studentu maijs (1968)
Studentu maijs (fr jeb Mai 68) jeb '''1968. gada maija studentu nemieri Francijā''' bija studentu sacelšanās augstskolās Francijā, laikā no 1968. gada aprīļa līdz jūnijam. Sākotnējais iemesls bija stingrās disciplīnas prasības universitātes pilsētiņās, pārpildītās auditorijas un beztiesība (studenti prasīja izglītības sistēmas reorganizāciju, kura, viņuprāt, uzspieda nevajadzīgus mācību priekšmetus, vecu metodiku un vēl vecākus profesorus), sākoties nemieriem un ielu cīņām prasības kļuva globālākas, vēršoties pret Rietumvalstu līdzdalību pilsoņu karā Dienvidvjetnamā, pret monopolu kundzību, pret imperiālismu, pret vides piesārņošanu, politisko un dzimumu nelīdztiesību utt. Dominēja anarhisma, situacionisma un marksisma idejas kā alternatīva pastāvošajai varai, studentu varoņi bija gan Markss, Trockis, gan Mao, Ernesto Če Gevara un Fidels Kastro. Universitātes vadībai iesaistot konfliktā ar studentiem policiju, neapmierināto skaits strauji pieauga un sākās plaša mēroga sadursmes.
Notikumi pirms maija
22. martā universitātes pilsētiņā Nantērā, Parīzē studenti pieprasot atbrīvot sešus "Dienvidvjetnamas aizstāvēšanas nacionālās komitejas" aktīvistus (kuri 20. martā bija apmētājuši ar akmeņiem American Express biroja logus, protestējot pret karu, un arestēti), ieņēma fakultātes administratīvo korpusu. Izveidojās t.s. ''22. marta kustība''. Ar saukli "No universitātes kritikas līdz sabiedrības kritikai" fakultātē sākās pastāvīgas studentu diskusijas par nepieciešamajām pārmaiņām augstskolas darbības principos un visā sabiedrībā kopumā.
29. martā studentu grupa Sorbonas Universitātē, Parīzē, vienā no aktu zālēm noorganizēja mītiņu, kurā uzstājās ''22. marta kustības'' pārstāvji, kā arī studentu aktīvistu pārstāvji no Itālijas, VFR, Beļģijas, Spānijas un Rietumberlīnes. Tika izveidota t.s. Universitāšu darbības kustība (UDA, kura vēlāk izveidoja "paralēlo kursu" kustību, kurā lekcijas lasīt tika aicināti speciālisti no malas, dažkārt pat ne no akadēmiskajām aprindām). Nantērā studenti izveidoja pašu nofotografēto policijas aģentu fotogrāfiju izstādi - to cenšoties likvidēt, notika pirmā policijas sadursme ar studentiem, kuriem izdevās policijas vienību izdzīt no fakultātes ēkas. 30. aprīlī universitātes administrācija apsūdzēja 8 studentu līderus par aicināšanu uz vardarbību un lika uz brīdi pārtraukt mācības fakultātē. 1. maijā ikgadējai strādnieku demonstrācijai pievienojās studenti ar saukli "Darbu jauniešiem!", pieprasot 40 stundu darba nedēļu, lielākas tiesības arodbiedrībām un pēdējā rīkojuma par sociālo pabalstu samazināšanu atcelšanu. Demonstrācijas turpinājās arī turpmākajās dienās.
Maija notikumi
2. maijā tika paziņots par mācību pārtraukšanu Nantērā uz nenoteiktu laiku. Par atbildi Francijas Nacionālā studentu apvienība (UNEF) un Nacionālā Augstākās izglītības darbinieku arodbiedrība nāca klajā ar aicinājumu uz studentu streiku. Solidaritātes mītiņi un demonstrācijas notika praktiski visās augstskolās Francijā, sākās pirmās sadursmes ar policiju, kas demonstrācijas mēģināja izklīdināt. 3. maijā Universitāšu darbības kustība organizēja Nantēras studentu atbalsta demonstrāciju (~2000 ). Sorbonas Universitātes rektors Rošs pavēl pārtraukt augstskolas darbu un aicina iejaukties varas iestādes. Parīzes Latīņu kvartālā tika ievesti īpašie policijas spēki (~2000), kas uzsāka kreisi noskaņoto studentu mītiņa izdzenāšanu (sadursmes aptvēra gandrīz visu kvartālu, 596 studenti un pasniedzēji arestēti, vairāki simti guvuši vieglākas vai smagākas traumas). Protesta demonstrācijā izgāja liela daļa pasniedzēju un vairāki tūkstoši līdz tam apolitiski noskaņoto studentu. Aktivizējās kreisi noskaņoto grupas, kaisot skrejlapas ar aicinājumiem, zīmējot grafiti, uzsākot izdot apkārtrakstus (avīzi). 4. maijā sākās vispārējs studentu streiks Parīzē, Tulūzā, Lionā, Nantē, Strasbūrā u.c. augstskolu centros, demonstrācijas iziet ārpus universitātes kvartāla un jau tiek vērstas nevis pret universitātes kārtību, bet pret pastāvošo varu. 5. maijā tika tiesāti 13 studentu nemieru aktīvisti. Izveidota "komiteja aizsardzībai pret represijām", nelielos stihskos mītiņus Latīņu kvartālā uzreiz izdzenāja policija. UDA nāca klajā ar aicinājumu veidot "rīcības komitejas" kā studentu pašpārvaldes aizmetņus, UNEF aicināja visu augstskolu studentus uz beztermiņa streiku. 6. maijā studentu demonstrācija (~20 000) dodas uz Santē cietumu, kur, kā baumoja, ieslodzīti arestētie studenti, pieprasot atbrīvot notiesākos, rektora un izglītības ministra demisiju. Kolonnas priekšā nests transparents "Mēs esam maza saujiņa ekstrēmistu". Atgriežoties Latīņu kvartālā demonstrantu kolonnai mēģināja izklīdināt policija (~6 000) un sākas ielu kaujas: tika improvizētas pirmās barikādes. No visas pilsētas studentiem palīgā steidzās jauni cilvēki un ap pusnakti policijai pretojās jau aptuveni 30 000 studentu un to atbalstītāju. Ap 2:00 naktī policijas spēkiem izdevās pārraut to aizsardzību un izklīdināt (~600 ievainoto, 421 arestēts). 7. maijā notika apmēram 50 000 studentu un pasniedzēju demonstrācija ar prasību pārtraukt policijas patvaļu un atvērt universitāti. Nemieri bija aptvēruši visu Parīzi. Visā valstī demonstrācijas un streiki studentu atbalstam. Televīzijas darbinieku arodbiedrība piedraudēja ar streiku, ja atspoguļojot notikumus, netiks pārtraukta ziņu cenzēšana un nepatiesu ziņu sniegšana.