cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aleksandrs Upmals
Dzīvesgājums
Pārstāvēja 2. Rīgas Riteņbraucēju biedrību.
Stokholmā startēja maratona distancē, kurā izstājies pēc 10 km veikšanas. 1914. gada Viskrievijas olimpiskajās sacensībās Rīgā izcīnījis 2. vietu maratonā (3.09:34 h).
Pokrova
Pokrova var būt:
Jonizējošais starojums
Jonizējošais starojums jeb jonizējošā radiācija ir daļiņu plūsma vai elektromagnētiskais starojums, kas spēj jonizēt vielu — radīt tajā jonus un brīvus elektronus. Ļoti bieži ar terminu "radiācija" saprot tieši jonizējošo radiāciju. No elektromagnētiskā starojuma veidiem par jonizējošo starojumu uzskata gamma starus un rentgenstarus. Lai arī dažos gadījumos spējīgs jonizēt ir arī ultravioletais starojums (tā augstfrekvences daļa) un pat redzamā gaisma, tos parasti nepieskaita pie jonizējošās radiācijas. Mikroviļņi un radioviļņi nav jonizējoši, neatkarīgi no to intensitātes.
Jonizējošā starojuma avoti
No dabiskiem avotiem jonizējošo starojumu uz Zemes rada radioaktīvo ķīmisko elementu sabrukšana, Saules kodoltermiskās reakcijas, kā arī kosmiskie stari.
Ir arī pazīstami daudzi mākslīgi jonizējošās radiācijas avoti: mākslīgi radītie radionuklīdi, kodolreaktori, daļiņu paātrinātāji un rentgenaparāti. Spēcīgs jonizējošais starojums rodas kodolsprādzienu rezultātā.
Radiācijas mērīšana
Iekārtas radiācijas intensitātes mērīšanai sauc par radiometriem, bet radiācijas dozas mērīšanai — par dozimetriem (sarunvalodā par dozimetru mēdz dēvēt jebkuru radiācijas mērīšanas ierīci). Mērierīces, kuru skala graduēta rentgenos vai rentgenos sekundē, sauc par rentgenmetriem. Radiācijas mēraparāti sastāv no radiācijas sensora un indikācijas ierīces. Par radiācijas sensoriem visbiežāk izmanto Geigera skaitītājus; profesionālās ierīcēs arī scintilatorus, fotoelektronu pavairotājus un cita veida sensorus. Sadzīvē lietojamie radiācijas mēraparāti parasti reaģē tikai uz gamma starojumu un lielas enerģijas beta stariem.
Jonizējošā starojuma izmantošana
Jonizējošam starojumam ir daudz pielietojumu. To izmanto, piemēram, lai nogalinātu vēža šūnas. Tomēr pārmērīgā daudzumā tas var būt bīstams cilvēka veselībai.
Radioaktīvos izotopus izmanto gan praksē, gan zinātniskajos pētījumos.
Gamma starojumam, kas rodas radioaktīvajos procesos, ir ļoti liela caurspiešanās spēja, tādēļ to izmanto defektoskopijā, lai atrastu defektus masīvās metāla detaļās. Vienas detaļas pusē novieto starojuma avotu, bet otrā pusē luminiscējošu ekrānu. Defekta vietā ekrāns luminiscējas spēcīgāk, jo tur nonāk spēcīgāka gammas starojuma plūsma.
Izmanto arī alfa un beta starojumu, lai novērstu elektrostatiskos lādiņus, kuri rodas ražošanas procesā. Radioaktīvais starojums jonizē gaisu tajās vietās, kur sakrājies lādiņš un gaiss kļūst par elektrības vadītāju, kas aizvada lādiņu prom.
Pēc radioaktīvā starojuma intensitātes maiņām mēra materiālu biezumu. Slēgtā traukā esoša šķidruma līmeņa izmaiņas iespējams noteikt no ārpuses, izmantojot radioaktīvo starojumu. Radioaktīvais starojums maina vielas molekulāro struktūru, mainās arī tā īpašības.
Radioaktīvo starojumu izmanto medicīnā, lai ārstētu ļaundabīgos audzējus. Šiem nolūkiem izmanto šādu vielu radioaktīvos izotopus: kobaltu, jodu, fosforu un zeltu. Radioaktīvo starojumu izmanto lai iznīcinātu baktērijas, to izmanto arī pārtikas preču sterilizēšanai. Izmanto arī, lai apstarotu augu sēklas, iegūstot gēnu mutācijas un no šīm sēklām iegūst jaunas augu šķirnes.
Bioloģijā ļoti liela nozīme ir iezīmētajiem atomiem. Par iezīmētajiem atomiem sauc radioaktīvo izotopu atomus. Ar savu radioaktīvo starojumu šie atomi atklāj sevi, tāpēc iespējams novērot atomu un molekulu pārvietošanos augos un dzīvniekos. Ir pierādīts, ka radioaktīvo izotopu ķīmiskās īpašības maz atšķiras no tā paša elementa neradioaktīvo atomu īpašībām, tādēļ ir vieglāk novērot bioķīmiskos procesus. Ļoti lieli sasniegumi molekulārajā bioloģijā tika iegūti ar iezīmēto atomu palīdzību, lai novērotu vielmaiņas procesus. Retos gadījumos izmanto arī neradioaktīvus izotopus. Tie nerada starojumu, kas iedarbojas uz organismu, bet tos ir ļoti grūti novērot, tādēļ šiem procesiem izmanto spektroskopijas metodi. Radioaktīvo un neradioaktīvo izotopu izmantošana ir ļoti plaša.
S/2003 J 18
Jupiters LV ir neliels Jupitera pavadonis. To atklāja zinātnieku komanda, Breta Gledmena (Brett J. Gladman) vadībā Maunakea observatorijā. Pēc atklāšanas pavadonim tika piešķirts pagaidu apzīmējums S/2003 J 18.
Pastāvīgo nosaukumu Jupiters LV, Starptautiskā Astronomijas savienība pavadonim piešķīra tikai, pēc precīzas orbītas noteikšanas.
Jupiters LV ir neliels pavadonis, diametrs tikai apmēram 2 km. Pavadonis ir piederīgs Anankes grupai.
Luga (pilsēta)
Luga ir pilsēta Lugas upes krastā Ļeņingradas apgabalā Krievijā. Tajā dzīvo 39 tūkstoši iedzīvotāju. Atrodas pie federālā autoceļa R23 "Pleskava", 136 kilometrus uz dienvidiem no Sanktpēterburgas.
Vēsture
Luga dibināta bijušajā Ingrijas provincē, pilsētas tiesības piešķirtas 1777. gada ar ķeizarienes Katrīnas II pavēli. 1857. gadā caur Lugas staciju izbūvēja dzelzceļa līniju Pēterburga—Varšava. Otrā pasaules kara laikā 1941. gadā pie pilsētas notika sīvas, trīs nedēļu ilgas kaujas.
Ekonomika
Pilsētā atrodas rūpnīca, kurā vienīgajā Krievijā ražo metalurģijas tīģeļus.
Cilvēki
Luga ir futbolista Vladimira Bistrova (Владимир Сергеевич Быстров, 1984) dzimtā pilsēta.
Edvīns Bietags
Edvīns Bietags (dzimis Rūjienā, miris  Jūrmalā) bija Latvijas grieķu-romiešu stila cīkstonis, 1936. gada vasaras olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvējs, Eiropas un seškārtējs Latvijas meistars (1930, 1931, 1934, 1935, 1938, 1940).
Dzīvesgājums
Dzimis 1908. gadā Rūjienā. Viņa pirmais sporta veids bija futbols, bet, mācoties Rūjienas valsts vidusskolā, viņš iepazinās ar nākamo desmitcīņnieku Jāni Dimzu un pievērsās vieglatlētikai.
Ap 1923. gadu Rūjienas apkārtnē robežsardzē dienējušais Rūdolfs Ronis nodibināja sporta biedrības "Krauze" Rūjienas nodaļu un aicināja zēnus nodarboties ar cīņas sportu. Arī Edvīns Bietags iestājās biedrībā un sāka trenēties grieķu-romiešu cīņā. 1924. gadā viņš sāka piedalīties sacensībās un gadu vēlāk kļuva par Ziemeļlatvijas meistaru. Tomēr pirmie starti sacensībās Rīgā panākumus nedeva, arī 1928. gada olimpiskajām spēlēm kvalificēties neizdevās. 1929. gadā E. Bietagu iesauca kara dienestā, 1930. gadā viņš pirmo reizi uzvarēja Latvijas meistarsacīkstēs grieķu-romiešu cīņā.
1934. gadā Bietags kļuva par Latvijas meistaru pussmagajā svarā, tomēr līdzekļu trūkuma dēļ uz Eiropas meistarsacīkstēm Romā Latvija sūtīja tikai vienu cīkstoni — smagsvaru Albertu Zvejnieku. Tomēr Bietags aizņēmās naudu un kļuva par otro Latvijas izlases dalībnieku. Viņš uzvarēja vairākus pazīstamus cīkstoņus un finālā cīnījās ar zviedru Akselu Kadjēru. Lai gan cīņa ritēja ļoti sīvi, cīņas beigās par uzvarētāju visi tiesneši atzina Latvijas sportistu.
1936. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Berlīnē pussmagā svara finālā Bietaga pretinieks, tāpat kā 1934. gada Eiropas meistarsacīkstēs, bija zviedrs Kadjērs. Vēlreiz pieveikt Kadjēru neizdevās, zviedrs guva uzvaru pēc punktiem un Bietags ieguva sudraba medaļu, kas ir Latvijas cīkstoņu visu laiku labākais panākums olimpiskajās spēlēs. 1939. gada Eiropas meistarsacīkstēs E. Bietags palika 5. vietā.
Pēc Otrā pasaules kara Bietags pabeidza trenera kursus, taču okupācijas vara par treneri viņam neatļāva strādāt. Viņš veiksmīgi uzsāka darbību savā zemnieku saimniecībā, izveidoja siltumnīcas, audzēja lopus. Miris 1983. gadā 29. septembrī Jūrmalā.
Anaksagors
Anaksagors (500. gads p.m.ē. — 428. gads p.m.ē.) bija sengrieķu filozofs, fiziķis, matemātiķis un astronoms.
Anaksagora filozofiskie uzskati
„Filozofija patiesībā, nav nekas tāds, ko var iemācīties, bet cilvēks var iemācīties domāt filozofiski.”
Par visa pamatu izvirza — homiomērijas (sēklas). Viss ir dalāms bezgalīgi sīkās daļiņās, to ir bezgalīgs daudzums. Ieved vēl jēdzienus — prāts. Visas daļiņas kārto viens speks.Vissmalkākā, tīrākā substance, jeb spēks, kam piemīt zināšanas par visu pagājušo, tagadējo, nākamo. Prāts ir jebkuras kustības avots, tas izsauc virmošanu, kas izplatās pa pasauli. Prāts ir bezgalīgs, valda pats pār sevi, viņš ietilpst dzīvajās būtnēs, ar ko tās atšķiras no nedzīvajām būtnēm. Prāts eksistē dabā un nosaka pasaules kārtību. Prāts ir vienkāršs, pašpietiekams un nav sajaukts ar lietām, tas eksistē pats par sevi, tas ietver sevī zināšanas par lietām. Prāts bija tas, kas iekustināja pasauli. Prāts lietas atdalīja un saglabāja.
Jutekļi dod ticamu pasaules ainu. Priekšmetiem piemīt tikpat daudzveidīgas īpašības, cik daudzveidīgi ir mūsu jutekļi. Vai lietas var izzināt? Nē, jo mums valda tikai viedokļi par lietām, nevis zināšanas.
Kosmogonija: Sākumā visas lietas, visas homiomērijas bija kopā — haosa stāvoklī. Apļveida kustība izrāva lietas no haosa un lietas sakārtojās pa visu pasauli. Līdzīgie savienojās: zeme — biezais, aukstais, šķidrais, tumšais utt. Nuss bija tas, kas iekustināja virpuli.
Tempels
Tempels var būt:
Imaginārā vienība
Imaginārā vienība ir tāds komplekss skaitlis, kura kvadrāts ir vienāds ar −1. To parasti apzīmē ar i. Imaginārā vienība nav reāls skaitlis, jo reāla skaitļa kvadrāts nevar būt vienāds ar −1.
Nikolajs Rasso
Nikolajs Rasso (dzimis, miršanas datums nav zināms) bija Latvijas vieglatlēts, startējis garajās distancēs. Pārstāvējis Rīgas "Uniona", kā arī "Marss" biedrību.
Stokholmā startējis maratona distancē, kurā izstājies pēc 10 km veikšanas.
Džimijs Veilss
Džimijs Donals Veilss (Jimmy Donal Wales,, dzimis ), zināms arī kā Džimbo (Jimbo), ir amerikāņu interneta uzņēmējs, wiki koncepcijas ideologs un Vikipēdijas dibinātājs. Viņš ir iesaistījies arī Nupedia dibināšanā, kas ir Vikipēdijas priekštece un pastāvēja no 2000. līdz 2003. gadam.
Biogrāfija
Džimijs Veilss dzimis Hantsvilā, Alabamas štatā. Viņa tēvs ir Džimijs Veilss, bet māte — Dorisa Anna Veilsa (dzimusi Dadlija). 1986. gadā Džimijs Veilss absolvēja Oburnas Universitāti (Auburn University), kur ieguva bakalaura grādu finansēs. Pēc tam uzsāka doktora studijas Alabamas Universitātē (University of Alabama), bet pēc tam turpināja tās Indiānas Universitātē Blūmingtonā (Indiana University Bloomington). Doktora grāds netika iegūts.
No 1994. līdz 2000. gadam Veilss strādāja Čikāgā. Šajā laikā viņš uzkrāja naudu, kas ļāva uzsākt uzņēmējdarbību un dibināja interneta uzņēmumu Nupedia, kas bija Vikipēdijas priekštece. Projektu Nupedia varēja papildināt tikai par konkrētām lietām zinoši cilvēki, tādēļ projekta darbība bija lēna. 2001. gada 15. janvārī kopā ar Leriju Sendžeru darbībā palaida Vikipēdiju, kas balstījās uz wiki programmatūru. Atšķirībā no Nupedia, Vikipēdiju varēja papildināt ikviens un tā strauji ieguva popularitāti. 2003. gadā Džimijs Veilss dibināja bezpeļņas organizāciju Wikimedia Foundation, kuras uzdevums ir vadīt un koordinēt arī citus uz wiki balstītos projektus, piemēram, Vikivārdnīcu un Wikinews. 2004. gada oktobrī kopā ar Andželu Bīzliju (Angela Beesley) dibināja uzņēmumu Wikia, Inc.
Personīgā dzīve
Džimijs Veilss ir precējies trīs reizes. 20 gadu vecumā viņš apprecējās ar Pamelu Grīnu (Pamela Green). 1993. gadā izšķīrās. Nākamās laulības tika noslēgtas 1997. gadā ar Kristīnu Roanu (Christine Rohan), kas viņam dāvāja vienu meitu. 1998. gadā pārcēlās uz dzīvi Sandjego, bet 2002. gadā — uz Sentpītersbērgu.
2012. gada oktobrī Džimijs Veilss apprecējās trešo reizi — ar Keitu Gērviju (Kate Garvey), un sāka dzīvot Apvienotās Karalistes galvaspilsētā Londonā. Keita dāvāja Veilsam vēl vienu meitu.
Kačanova
Kačanova (ru; agrāk Kočanova Sloboda (Кочанова Слобода), Pokrova, Kacēni) ir apdzīvota vieta Krievijā, Pleskavas apgabala Palkinas rajona Kačanovas pagasta centrs.
Kačanovā atrodas pagasta padome, vidusskola, klubs (kultūras nams), bibliotēka.
Vēsture
1920. gadā Kačanovas pagasts ietilpa tajā Pleskavas guberņas daļā, kas tika iekļauta Latvijas teritorijā (Jaunlatgales (vēlāk Abrenes) apriņķī). Pagasta centram Pokrovai 1926. gadā piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu. 1931. gadā Kačanovas pagastu un tā centru Pokrovas ciemu pārdēvēja par Kacēnu pagastu un Kacēniem. 1944. gadā Kacēnu pagastu atdalīja no Latvijas un iekļāva jaundibinātajā KPFSR Pleskavas apgabalā. No 1945. līdz 1958. gadam Kačanova bija Kačanovas rajona centrs.
Abjada rags
Abjada rags (ar, Ra's al-Abyad) ir zemesrags Vidusjūras krastā, Tunisijā. Agrāk to uzskatīja par Āfrikas galējo ziemeļu punktu, bet faktiski galējais ziemeļu punkts ir Bensekas rags.
Tamperes "Ilves" (hokejs)
Tamperes "Ilves" ir hokeja komanda, kas bāzēta Tamperē, Somijā, un spēlē SM līgā. Tā ir otra titulētākā Somijas komanda, par valsts čempioni kļūstot 16 reizes. Tiesa, pēdējo reizi komandai to izdevās paveikt vien tālajā 1985. gadā.
1999.—00. gada sezonā "Ilves" sastāvā spēlēja latviešu aizsargs Rodrigo Laviņš, 2003.—04. gada sezonā komandas rindās atradās Kaspars Astašenko, bet 2006.—07. gada sezonā "Ilves" spēlēja uzreiz divi Latvijas hokejisti – Lauris Dārziņš un Aleksandrs Jerofejevs.
Austrālija un Okeānija
Austrālija un Okeānija ir pasaules daļa, bieži arī ģeopolitisks reģions, kas sastāv no Austrālijas kontinenta un Okeānijas — ļoti liela skaita salu Klusajā okeānā. Austrālijas un Okeānijas robežas definē dažādi, taču parasti tiek iekļauta Austrālija, Jaunzēlande, Jaungvineja, Polinēzija, Melanēzija un Mikronēzija. Bieži vien Austrāliju un Okeāniju uzskata arī par kontinentu (šāds apgalvojums veidojās, lasot tekstu angļu valodā, kurā netiek izdalīts tāds jēdziens kā ‘pasaules daļa’).
Terminu 1831. gadā ieviesa franču pētnieks Žils Dimons d'Irvils.
Iedalījums
Austrāliju un Okeāniju tradicionāli iedala šādi:
Austrālija un Okeānija pārsvarā sastāv no mazām salu nācijām. Vienīgā uz kontinenta izvietotā valsts ir Austrālija.
Makgaivers
"Makgaivers" bija Lī Deivida Zlotova veidots amerikāņu asa sižeta piedzīvojumu televīzijas seriāls. Tā izpildproducenti bija Henrijs Vinklers un Džons Ričs. Seriālam bija septiņas sezonas, kuras visas demonstrēja ASV telekanāls ABC, kā arī citi televīzijas kanāli laika periodā no 1985. līdz 1992. gadam. 1., 2. un 7. sezona tika filmēta Losandželosā, bet 3.—6. Vankūverā, Britu Kolumbijā. Seriāla pēdējā sērija ABC kanālā tika rādīta 1992. gada 21. maijā.
Sižets
"Makgaivera" sižeta līnija seko inteliģentajam, optimistiskajam, atbrīvotajam, izdomas pilnajam slepenajam aģentam Angusam Makgaiveram, ko tēlo Ričards Dīns Andersons. Bērnībā neuzmanīgas apiešanās ar ieroci dēļ bojā gāja Makgaivera bērnības draugs Džesijs, tāpēc Makgaivers atsakās izmantot šaujamieročus (izņemot sākuma sērijā, kad viņš ar AK-47 šauj uz ienaidniekiem) un iespēju robežās cenšas izvairīties no vardarbības. Makgaivers strādā izdomātā organizācijā Phoenix Foundation Losandželosā, nereti strādājot arī "karstajos punktos". Ir pamati zinātnē, darbojies kā sapieris Vjetnamā ("Countdown") un izdomātā ASV valdības aģentūrā Department of External Services (DXS), viņš tiek izmantots kā vispusīgs aģents, kurš spēj atrisināt plašu problēmu klāstu, izmantojot vienmēr līdzi esošo līmlenti un Šveices armijas nazi.
Telksinoja (pavadonis)
Telksinoja, arī Jupiters XLII ir Jupitera pavadonis. To atklāja Havaju universitātes zinātnieku komanda, kuru vadīja Skots Šepards (Scott S. Sheppard), izpētot 2003. gadā uzņemtos attēlus. Pēc atklāšanas tam tika piešķirts pagaidu apzīmējums S/2003 J 22. Vārds "Telksinoja" pavadonim tika piešķirts 2005. gadā. Telksinoja ir tēls sengrieķu mitoloģijā, viena no mūzām, Zeva meita.
Telksinoja ir neliels pavadonis. Tā diametrs ir tikai apmēram 2 km. Pavadonis ir piederīgs Anankes grupai.
Stratēģija
Stratēģija (no el (stratēgia) — 'karavadoņa māksla') ir ilgtermiņa plāns (stratēģiskais plāns) vai programma (stratēģiskā programma), kurā definēts mērķis, tā sasniegšanas posmi un mehānisms. Sākotnēji stratēģijas jēdziens tika lietots pārsvarā militārajā jomā, taču mūsdienās tā izmantošana ir daudz plašāka, it īpaši valsts pārvaldes, starptautisko attiecību, uzņēmējdarbības u.c. jomās.
Līdzīgiem kritērijiem kā stratēģija atbilst arī jēdziens "taktika", taču stratēģiju no taktikas atšķir tas, ka stratēģija ir orientēta uz ilgāku laika posmu un stratēģiskie mērķi ir komplicētāki. Savukārt taktika nereti ir saistīta ar kādu no stratēģijas aspektiem vai posmiem. Stratēģija ir adaptīvāka situācijas izmaiņām nekā taktika un pieļauj daudz plašāku alternatīvu rīcības klāstu. Piemēram, uzņēmējdarbībā kā stratēģisks mērķis var būt kāda uzņēmuma noteiktas tirgus daļas iegūšana zināmā laika posmā. Savukārt taktikas uzdevums varētu būt nepieciešamo jaunievedumu un tehnoloģijas ieviešana attiecīgās produkcijas ražošanai vai pakalpojumu sniegšanai, kas varētu nodrošināt šīs tirgus daļas iegūšanu.
Politiskajā līmenī stratēģija un taktika ir valdību, politisko partiju, valstu koalīciju, starptautisko institūciju un tml. politiku īstenošanas līdzekļi. Piemēram, plaši izplatīti ir jēdzieni — ekonomiskā politika, tirdzniecības politika, ārpolitika, iekšpolitika utt. Katrā no šīm jomām, politikas īstenošanai tiek izstrādāta stratēģija (stratēģisks plāns vai programma), bet jau zemākā vadības līmenī — taktika (taktiskais plāns vai programma). Vēl lielākā detalizācijas pakāpē, balstoties uz pieņemto stratēģiju un taktiku, tiek izstrādāti rīcības plāni, pasākumu plāni, apakšprogrammas un tml.
Lietojums
Stratēģiju var lietot šādās galvenajās jomās:
Ļevs Ļemke
Ļevs Ļemke (dzimis, miris ) bija padomju un Krievijas teātra un kino aktieris, nopelniem bagātais Krievijas skatuves mākslinieks.
Biogrāfija
Ļevs Ļemke pabeidza Teātra skolu Dņepropetrovskā 1959. gadā, pēc tam strādāja Maskavas Jaunajā miniatūru teātrī, spēlēja nelielas raksturlomas. 1962. gadā aktieris pārbrauca uz Ļeņingradu un sāka strādāt Ļeņingradas komēdijas teātrī, drīz kļūstot par vadošo trupas aktieri. Ļevs Ļemke vairāk bija zināms ar saviem skatuviskajiem darbiem, bez tam, viņš uzstājās ar dzejas vakariem, piedalījās izbraukumu koncertos, nodarbojās arī ar iestudēšanu. No 1963. līdz 1993. gadam filmējies 42 kinofilmās. Ļevs Ļemke mira Sanktpēterburgā.
Huberts Gofs
Huberts Delapērs Gofs, arī Huberts Gohs ( — ), bija Britu impērijas armijas virsnieks, ģenerālleitnants. Komandēja Britu 5. armiju Pirmajā pasaules karā (1916-1918). Latvijas brīvības cīņu laikā bija Antantes militārās misijas vadītājs Baltijas valstīs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1870. gadā Londonā dižciltīgā angļu ģimenē ar senām militārām tradīcijām. Mācījās Ītonas koledžā, 1888. gadā sāka studijas Karaliskajā Militārajā akadēmijā, bet 1889. gadā iestājās armijā un piedalījās Britu Indijas karā ar puštunu ciltīm - Tīras operācijā (1897–1898) un Otrajā Būru karā (1899-1902).
Pēc atgriešanās Anglijā Gofs bija instruktors militārajā koledžā (1904-1906), pēc tam tika iecelts par 16. ulānu pulka (16th The Queen's Lancers) komandieri. 1911. gadā viņš kļuva par brigādes ģenerāli un 3. Kavalērijas brigādes komandieri.
Pirmajā pasaules karā ģenerālis Gofs komandēja Britu 7. kājnieku divīziju (1914), I korpusu (1915). Sommas kaujā 1916. gada jūlijā-novembrī viņš kā ģenerālleitnants jau komandēja Britu Rezerves armiju, kas 1916. gada oktobrī tika pārdēvēta par Britu 5. armiju. 1917. gada jūlijā piedalījās Trešajā kaujā pie Ipras. Vācijas armijas ofensīvas (Michael-Schlacht) laikā 1918. gada martā Gofa komandētā armija atkāpās, taču noturējās pozīcijās pie Sommas upes. Šīs militārās neveiksmes dēļ ģenerālis Gofs tika atstādināts no amata.
Pēc Kompjeņas pamiera noslēgšanas ģenerālis Gofs piedalījās Antantes valstu militārajā misijā Baltijas valstīs. No 1919. gada maija viņš uzturējās Somijā, bet pēc Strazdumuižas pamiera noslēgšanas 8. jūlijā misija no Helsinkiem pārcēlās uz Antantes spēku kontrolēto Rīgu. Viņš panāca Rīdigera fon der Golca komandētā Vācijas VI Rezerves korpusa izvešanu uz Vāciju un iecēla britu pulkvežleitnantu Haroldu Aleksanderu par Baltijas landesvēra komandieri. 7. augustā Gofs piespieda Ziemeļrietumu armijas pavēlnieku Nikolaju Judeņiču oficiāli atzīt Igaunijas Republikas tiesības uz neatkarību. Tā kā tas bija pretrunā ar Francijas ārpolitisko pamatlīniju - "vienotas un nedalāmas Krievijas atjaunošanu", tad ģenerālis Gofs tika atsaukts no Baltijas.
10. februāris
10. februāris ir gada 41. diena pēc Gregora kalendāra. Līdz gada beigām ir atlikušas 324 (325 garajā gadā) dienas.
Vārda dienas
Paula, Paulīne, Jasmīna
Adriāns
Adriāns jeb Adrians, pilnā vārdā Publijs Elijs Trajāns Adriāns (la; dzimis, miris ) bija Romas imperators (117-138), trešais no t. s. "pieciem labajiem imperatoriem".
Dzimis Italikā (Italica), mūsdienu Seviļas pievārtē. Viņa tēvs bija senators un imperatora Trajāna brālēns.
Militārā ziņā Adriāna valdīšanas laiks bija relatīvi mierīgs, tika pamesti vairāki Trajāna laika iekarojumi Mezopotāmijā. Taču daudz pūļu prasīja Bar Kohbas sacelšanās apspiešana, pēc kuras tika nopostīta Jeruzaleme. Tajā pašā laikā Adrians ļoti daudz laika pavadīja ceļojumos pa impēriju kopā ar karavīriem un ierēdņiem, un ikdienā valkāja militāru tērpu.
Galveno vērību imperators veltīja valsts ekonomikai, tika uzbūvētas daudzas celtnes — teātri, termas un bibliotēkas. Adriāns nocietināja impērijas ziemeļu robežas izbūvējot nocietinājumu sistēmas — limes. Īpaši ievērojama ir viņa laikā uzbūvētā nocietinājumu sistēma Britānijā — Adriāna valnis. Apceļoja praktiski visas impērijas provinces. Būdams liels Grieķijas un tās kultūras cienītājs, vēlējās padarīt Atēnas par visas impērijas kultūras centru, tāpēc izvērsa plašu celtniecību arī tur.
Ačinska
Ačinska (ru) ir pilsēta Krasnojarskas novadā Krievijas Federācijā. Dibināta 1682. gadā. Atrodas Čulimas labajā krastā (Obas pieteka), 170 km uz rietumiem no Krasnojarskas. Klimats krasi kontinentāls.
Ačinska ir viens no Ačinskas - Krasnojarskas rūpnieciskā rajona centriem. Tur atrodas alumīnija oksīda kombināts, cementa un sodas ražotnes, vizlas apstrādes un mēbeļu fabrikas, tehnikumi, medicīnas skola. Pilsētas apkārtnē notiek akmeņogļu ieguve un naftas pārstrāde. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir trešā lielākā pilsēta novadā pēc Krasnojarskas un Noriļskas (105 tūkstoši iedzīvotāju).
Tinda
Tinda (ru) ir pilsēta Krievijā, Amūras apgabalā. Tajā dzīvo 38,3 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas Tindas upes krastā (Amūras baseins), 839 km no Blagoveščenskas, 6700 km no Maskavas (pa dzelzceļu). Liels transporta mezgls Amūras apgabala ziemeļrietumos.
Jiveskiles JYP
Jiveskiles JYP ir hokeja komanda, kas bāzēta Jiveskilē, Somijā, un spēlē SM līgā. Tā ir divkārtēja Somijas čempione, par uzvarētāju kļūstot 2009. un 2012. gadā. 2017.—2018. gada sezonā komanda uzvarēja Čempionu hokeja līgā.
Kopš 2010. gada 8. septembra komanda ir noslēgusi savstarpēju vienošanos ar NHL klubu Bostonas "Bruins", kas ļauj veikt vieglāku spēlētāju apmaiņu to attīstības nolūkos.
Volisa un Futuna
Volisa un Futuna (uveiešu un futuniešu: ʻUvea mo Futuna) ir Francijas aizjūras komūna Polinēzijā Klusā okeāna centrālajā daļā starp Fidži un Samoa. Volisā un Futunā ietilpst Volisa salas (Uvea), kur mīt gandrīz 3/4 no kopējā iedzīvotāju skaita un Hornas salas (Futunas salas), kurās ietilpst Futuna un neapdzīvotā Alofi sala.
Volisa un Futuna ir vienīgā Francijas teritorija, kurā ir saglabājusies tradicionālā vietējo monarhu vara un trīs tradicionālās karalistes (Uvea, Alo un Sinave) veido pirmās pakāpes administratīvo iedalījumu.
Mēle (nozīmju atdalīšana)
Mēle var būt:
Zilke Špīgelburga
Zilke Špīgelburga (de; dzimusi Georgsmarienhutē, Vācijā) ir profesionāla vācu vieglatlēte, startē kārtslēkšanas sacensībās. Viņas vecākais brālis Ričards Špīgelburgs arī ir kārtslecējs.
2001. gada Pasaules jaunatnes čempionātā viņa uzvarēja ar pārvarētajiem 4,00 metriem. 2006. gada Eiropas čempionātā viņa ierindojās 6. vietā. 2009. gada Eiropas čempionātā telpās viņa izcīnīja sudraba medaļu. Tāda paša kaluma medaļu viņa izcīnīja 2010. gada Eiropas čempionātā.
Piedalījusies divās Olimpiskajās spēlēs (2004, 2008).
Kevins Kuske
Kevins Kuske (de; dzimis Potsdamā, VDR) ir bijušais vācu bobslejists-stūmējs, kurš piedalījies 2002., 2006. un 2010. gada olimpiskajās spēlēs, kopā izcīnot četras zelta un divas sudraba medaļas. Visos olimpiskajos panākumos viņš startēja kopā ar pilotu Andrē Langi.
Pirms boslejista karjeras trenējies vieglatlētikā, kur guvis ievērojamus panākumus: 1998. gada Pasaules junioru čempionātā vieglatlētikā Ansī, Francijā, viņš izcīnīja bronzas medaļu 4 x 100 m stafetē.
Milzkalne
Milzkalne (agrāk Šlokenbeka) ir ciems Tukuma novada Smārdes pagastā. Izvietojies pagasta rietumos Tukuma pilsētas austrumu pierobežā Slocenes krastā autoceļu V1446 un V1448 krustojumā 8,5 km no pagasta centra Smārdes un 67 km no Rīgas. Ciemā atrodas sākumskola, tautas nams, veikals, vairāki uzņēmumi, tajā skaitā ceļu būvniecības un remonta uzņēmums SIA STRABAG un auto detaļu ražotne SIA Rohling Auto Motive Milzkalne.
Vēsture
Milzkalnē un tās apkārtnē ir dzimušas tādas ievērojamas personības kā grafiķis Ernests Zīverts, Valsts papīru spiestuves tipogrāfijas nodaļas vadītājs Ansis Auziņš, pulkvedis, Latvijas Universitātes docents Andrejs Lejas-Sauss.
Martins Frks
Martins Frks (cs; dzimis ) ir čehu hokejists, spēlē labās malas uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2019) pārstāv NHL klubu Losandželosas "Kings".
Spēlētāja karjera
Karjeru sācis Čehijā. Kopš 2010.—2011. gada sezonas spēlē Ziemeļamerikā. Sākumā pirmās trīs sezonas aizvadījis Kvebekas junioru hokeja līgas klubā Halifaksas "Mooseheads". Tā sastāvā 2013. gadā izcīnījis Prezidenta kausu. 2012. gada NHL draftā Frku otrajā kārtā ar kopējo 49. kārtas numuru izraudzījās Detroitas "Red Wings". 2013.—2014. gada sezonas sākumā pārstāvēja Austrumkrasta hokeja līgas klubu Toledo "Walleye", taču sezonu noslēdza AHL klubā Grandrapidsas "Griffins".
Īsi pirms 2016.—17. gada sezonas sākuma Frku neaizsargāto spēlētāju sarakstā izvēlējās Karolīnas "Hurricanes", kuras sastāvā hokejists oktobrī debitēja NHL. "Hurricanes" sastāvā Frks aizvadīja vien divas spēles, nepilnu mēnesi pēc pievienošanās "Hurricanes" viņa līgumu atgūstot Detroitas "Red Wings". 2017.—18. gada sezonu Frks jau pilnībā aizvadīja "Red Wings" sastāvā.
Pārstāvējis dažādas Čehijas jaunatnes izlases.
Usher
Ašers Terenss Reimonds IV (en; dzimis Dalasā, Teksasas štatā, ASV), labāk pazīstams ar savu skatuves vārdu Usher (izrunā: ), ir amerikāņu ierakstu mākslinieks, dejotājs, aktieris. Viņš tiek uzskatīts par "ritmblūza karali".
Mākslinieks kļuva populārs 1990. gadu beigās pēc otrā studijas albuma My Way izdošanas, kurā bija iekļauts Billboard Hot 100 topa pirmās vietas singls Nice and Slow. Viņa nākamajā albumā 8701 (2001) bija iekļauti lielu popularitāti guvušie singli U Remind Me un U Got It Bad. Abi albumi kopā tika pārdoti vairāk nekā astoņos miljonos kopiju, kas Usher ierindoja starp 1990. gados vislabāk savus ierakstus pārdevušajiem ritmblūza māksliniekiem.
Elektronvolts
Elektronvolts (saīsināti eV) ir enerģijas ārpussistēmas mērvienība, kas plaši tiek lietota atomfizikā, kvantu fizikā un citās fizikas nozarēs. Ja starp diviem punktiem elektriskais potenciāls ir 1 volts, tad, lai pārnestu elektronu no viena punkta uz otru starp tiem esošajā elektrostatiskajā laukā, nepieciešama 1 eV liela enerģija.
Tā kā lādiņa q pārnešanai nepieciešamais darbs ir vienāds ar qU, kur U - potenciālu starpība, bet elektrona lādiņš ir −1,602 176 487(40)×10−19 C, tad
Elektronvoltos mēdz izteikt arī elementārdaļiņu masu, izmantojot Einšteina vienādojumu Е=mc2. 1 eV/c2=1,782 661 758(44)·10−36 kg un, otrādi, 1 kg=5,609 589 12(14)·1035 eV/c2. 1 atommasas vienība atbilst 931,4 MeV/c2. Izsakot masu elektronvoltos, dalītāju c2 dažkārt neraksta.
Temperatūras mērvienībās 1 eV atbilst 11 604,505(20) kelviniem. Ideālai vienatomu gāzei parastā temperatūrā (300K) katrai brīvības pakāpei atbilst 0,013 eV liela enerģija. Tā kā gāzes atomiem ir 3 brīvības pakāpes, katra atoma kopējā enerģija ir 3 reizes lielāka (sk. arī Bolcmaņa konstante).
Elektronvolta molārais ekvivalents
Ķīmijā bieži tiek izmantots elektronvolta molārais ekvivalents, kas vienāds ar 1 eV reizinājumu ar Avogadro skaitli. Skaitliski tas atbilst 96 485,3383(83) J jeb Faradeja konstantei. Ja viens mols elektronu tiek pārnests starp punktiem ar potenciālu starpību 1 V, tad tas iegūst vai zaudē elektronvolta molārajam ekvivalentam atbilstošu enerģiju.
Daudzkārtņi
Kodolfizikā un elementārdaļiņu fizikā parasti izmanto elektronvolta daudzkārtņus - kiloelektronvoltu (1 keV=103 eV), megaelektronvoltu (1 MeV=106 eV), gigaelektronvoltu (1 GeV=109 eV), teraelektronvoltu (1 TeV=1012 eV).
Kalinov Most
Kalinov Most (ru) ir Krievijas folkroka, blūzroka, un ārtroka grupa.
Zebrahead
Zebrahead ir amerikāņu pankroka grupa, kas ir bāzēta Kalifornijas štatā, ASV. Grupu 1996. gadā Laherbrā dibināja grupas ģitārists Gregs Bergdorfs, bundzinieks Eds Ūdhuss, basģitārists Bens Osmundsons un vadošais vokālists Džastins Mauriello. Grupa ir izdevusi astoņus studijas albumus un 2011. gada sākumā plāno izdod jaunu albumu.
Freimane
Freimane (de — 'brīvcilvēks'; vīriešu dzimtē Freimanis) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Tamperes "Tappara"
Tamperes "Tappara" ir hokeja komanda, kas bāzēta Tamperē, Somijā, un spēlē SM līgā. Tā ir titulētākā Somijas komanda, par valsts čempioni kļūstot 17 reizes. Pēdējo reizi komandai tas izdevies 2022. gadā.
1997.—98. gada sezonu komandā aizvadīja Aleksandrs Kerčs, bet 2003.—04. gada sezonā 12 spēles "Tappara" rindās aizvadīja arī Leonīds Tambijevs.
Meningīts
Meningīts (la) ir smadzeņu apvalku iekaisums. Pastāv divi meningīta veidi: serozais (nestrutainais) un strutainais. To var izraisīt slims cilvēks, inficēti priekšmeti un baktēriju pārnēsātāji. Strutainais meningīts var rasties arī pēc galvas traumas.
Džozefs Makārtijs
Džozefs Reimonds Makārtijs (en;  — ) bija īru katoļu izcelsmes ASV politiķis, senators no Viskonsinas štata no 1947. līdz 1957. gadam. Radikāls antikomunists, kura aktivitāte, administratīvi vajājot komunistiski un kreisi noskaņotus amerikāņus, lika rasties jēdzienam "makartisms".
Pokrovska (Krievija)
Porovska (ru; sah) ir pilsēta Krievijā, Jakutijā. Tajā dzīvo 10 tūkstoši iedzīvotāju. Tā atrodas Jakutijas vidusdaļā, Ļenas kreisajā krastā, 78 km uz dienvidrietumiem no Jakutskas.
Aleksandrs Jerjomenko
Aleksandrs Jerjomenko (dzimis 1980. gada 10. aprīlī Maskavā) bija krievu hokejists, vārtsargs, Krievijas hokeja izlases dalībnieks.
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Jerjomenko uzsāka 1998. gadā, kad spēlēja Maskavas "Dinamo" otrajā komandā, kura spēlēja Krievijas Augstākajā līgā. Tiesa, 1999.—2000. sezonā, kuras sākumā Jerjomenko vēl joprojām spēlēja tā rindās, klubs bija izkritis uz Krievijas Pirmo līgu. Pēc astoņām aizvadītām spēlēm, Jerjomenko pievienojās Augstākās līgas klubam THK Tvera, kura rindās aizvadīja arī 2000.—01. sezonu. Sezonas beigās Jerjomenko aizvadīja divas spēles arī Krievijas Superlīgas kluba Maskavas "Dinamo" pirmajā komandā.
2001.—02. sezonu Jerjomenko iesāka citā Superlīgas klubā — Čeļabinskas "Mechel", bet sezonu pabeidza "Dinamo" otrajā sastāvā Krievijas Augstākajā līgā. 2002.—03. sezonā Jerjomenko aizvadīja arī 17 spēles "Dinamo" pirmajā komandā, bet 2003.—04. sezonā, pēc "Dinamo" pirmās komandas rindās aizvadītām sešām spēlēm, pārcēlās uz citu Superlīgas klubu — Habarovskas "Amur", kuras rindās arī pabeidza sezonu. 2004.—05. sezonu Aleksandrs aizvadīja Maskavas "Dinamo", bet no 2005. līdz 2007. gadam viņš spēlēja Kazaņas "Ak Bars", kļūstot par divkārtēju Krievijas Superlīgas čempionu.
2007. gada vasarā Jerjomenko pievienojās Ufas "Salavat Julajev" rindām. 2008.—09. sezonā Aleksandrs tika atzīts par līgas septembra labāko vārtsargu, bet 2009. gada 10. janvārī spēlēja Pirmajā Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēlē. 2010.—11. sezonā Jerjomenko kopā ar komandu izcīnīja Gagarina kausu. Nākamajās divās sezonās vārtsargs izcīnīja vēl divus Krievijas čempiona titulus, taču šoreiz jau Maskavas "Dinamo" rindās. Abās sezonās Jerjomenko izcīnīja arī izslēgšanas kārtas vērtīgākā spēlētāja balvu.
Krievijas izlases rindās Jeremenko spēlējis 2005., 2007., 2008., 2009. un 2010. gada Pasaules čempionātos, 2008. un 2009. gadā kļūstot par Pasaules čempionu.
.ax
.ax ir Ālandu salu lēnes Interneta augstākā līmeņa domēns (ccTLD). Šis augstākā līmeņa domēns tik atklāts 2006. gadā. Iepriekš lielākā daļa Ālandu salu mājas lapas izmantoja otrā līmeņa domēnu .aland.fi.
Vēsture
Somijas parlaments akceptēja izmaiņas likumos, kas nosaka Somijas augstākā līmeņa domēnu vārdus, lai iekļautu šajos likumos domēnu .ax. Trīs gadu laikā notika pāreja no domēna aland.fi uz domēnu .ax. Šajā periodā abi domēni tika lietoti paralēli, bet netika pieņemtas jaunas reģistrācijas zem domēna vārda aland.fi. Visi aland.fi domēni tika pārvietoti uz jauno domēnu .ax domain.
Somijas prezidente Tarja Halonena apstiprināja šo likumprojektu, nosakot tā stāšanos spēka ar. Ālandu salu lēnes valdība uzsāka pieņemt domēna reģistrācijas uzreiz pēc likuma stāšanās spēkā.
ICANN apstiprināja valsts augstāka līmeņa domēna .ax piederību Ālanu salu lēnes valdībai.. .ax domēns tika pievienots saknes DNS serveros un kļuva aktīvs.
Lvuvekas apriņķis
Lvuvekas apriņķis (pl) ir apriņķis Polijas Lejassilēzijas vojevodistē. Tas tika dibināts. Apriņķa administratīvais centrs ir Lvuveka Slonska. Robežojas ar Lejassilēzijas vojevodistes Lubaņas, Boleslavecas, Zlotorijas un Jeleņa Guras apriņķiem, kā arī Čehiju.
Siekalu dziedzeri
Siekalu dziedzeri ir ārējās sekrēcijas dziedzeri mutes dobumā, kuri ražo siekalas. Mutes dobumā atveras triju lielo siekalu dziedzeru pāru izvadkanāli — pieauss, zemžokļa un zemmēles. Bez tam mutes dobumā ir apmēram 600 mazo siekalu dziedzeru.
Pieauss dziedzeris izdala šķidru olbaltumvielas saturošu sekrētu, tādēļ to sauc par olbaltumvielu dziedzeri. Šis ir pats lielākais siekalu dziedzeris.
Zemmēles siekalu dziedzeris izdala siekalas kā pārējie siekalu dziedzeri. Siekalas satur apmēram 99% ūdens un to uzdevums ir uzsākt ogļhidrātu gremošanu, mitrināt mutes dobumu un aizsargāt zobus no bojāšanās. Katru dienu cilvēka mutē siekalu dziedzeri saražo apmēram litrs šā sekrēta. Cilvēka dzīves laikā tiek saražots apmēram 30 000 litru, kas ir līdzvērtīgs tilpums apmēram 40 parastu vannu tilpumam. Siekalu dziedzeri ir pastāvīgi aktīvi funkcionējoši orgāni (izņemot miega laikā).
Siekalu dziedzeru slimības
Pazīstamākā siekalu dziedzeru slimība ir epidēmiskais parotīts jeb cūciņa. Dažkārt sastopams arī siekalu dziedzeru iekaisums jeb sialadenīts, kā arī siekalakmeņu slimība. Siekalu dziedzeros var veidoties cistas un audzēji (kā labdabīgi, tā ļaundabīgi).
Bārdzīlīte
Bārdzīlīte (Panurus biarmicus) ir zvirbuļveidīgo putnu suga, kas apdzīvo tikai viena veida biotopus — plašus niedrājus lielā daļā Eirāzijas. Piemērotās vietās samērā parasta ligzdojoša suga arī Latvijā.
Bārdzīlīte ir vienīgā suga bārdzīlīšu ģintī un bārdzīlīšu dzimtā (Panuridae). Ģenētiskie pētījumi pierāda, ka bārdzīlītei nav neviena tuva radinieka dziedātājputnu apakškārtā (Passeri).
Izplatība
Izplatīta visā Eiropā, izņemot pašus ziemeļus, tomēr areāls fragmentārs. Tāpat piemērotās vietās — niedrājos — sastopama arī Āzijas centrālajā daļā līdz pat Ķīnas austrumiem. Lielākoties nometnieki vai īsas distances migranti. Izdala trīs pasugas, kas ligzdošanas areālā pakāpeniski nomainās.
Latvijā
Latvijā bārdzīlīte ir samērā parasta ligzdojoša suga piemērotos plašos niedrājos. Pārsvarā nometniece, taču bargās ziemās daļa putnu iet bojā, un pēc šādām ziemām skaita atjaunošanās prasa vairākus gadus.
Bārdzīlīte ir visai nesena Latvijas putnu faunas suga. Pirmais šīs sugas novērojums ir veikts 1960. gadā jūras piekrastes niedrājā pie Kuivižiem, kad janvārī novērots ziemojošu putnu pāris. Līdz tam bārdzīlīte kā ligzdojoša suga bija konstatēta Lietuvā (no 1925. gada). Latvijā pirmais pierādītais ligzdošanas gadījums konstatēts 1972. gadā Papes ezera niedrājā un kopš šā laika ligzdojošo putnu skaits ir pieaudzis, zināmas vairākas šīs sugas atradnes. Bārdzīlīšu ligzdošanas areālam izplešoties uz ziemeļiem, tās apguvušas arī Igauniju un Krievijas Ļeņingradas apgabalu.
Uzvedība un barība
Uzturas biezi saaugušos niedrājos, kas aug saldūdens vai viegli sāļu ūdenstilpju krastos. Vasarā barojas ar bezmugurkaulniekiem (galvenokārt ar kukaiņiem un to kāpuriem), ziemā ar niedru un citu augu sēklām, reizēm ar ogām. Bārdzīlīte ir vāja lidotāja, tādēļ vienmēr lido tikai nedaudz virs niedru galvām.
Ligzdošana
Bārdzīlītes ligzdo kolonijās biezi saaugušos niedrājos, veido monogāmus pārus. Sezonas laikā parasti ir vairāk kā viens perējums (2—4). Ligzdošanas sezona sākas aprīlī vai maijā. Ligzdu būvē abi vecāki, bet ligzdas iekšpusi izklāj tēviņš. Tai ir dziļa kausveida forma, būvēta no sausām niedru plēksnēm un purva augu lapām, no iekšpuses izklāta ar niedru ziediem un spalviņām, retāk ar dzīvnieku vilnu. Ļoti bieži ligzdu nosedz blakus augošo niedru vai citu augu lapu "jumts". Dējumā 3—11 olas (biežāk 4—8 ). Perē un par mazuļiem rūpējas abi vecāki, inkubācijas periods ilgst 10—14 dienas. Jaunie putni izlido 12—16 dienu vecumā. Bārdzīlītes dzīves ilgums var sasniegt 6 gadus.
Aizsardzība
Sugas izplatības areāls ir plašs un tā nav būtiski apdraudēta. Potenciāli bīstama varētu būt mitrāju nosusināšana ligzdošanas areālā.
Japāna
Japāna (ja; Nihon vai Nippon, oficiāli 日本国; Nihon/Nippon-koku) ir salu valsts Austrumāzijā, kas atrodas Klusā okeāna rietumos. Japānai nav sauszemes robežas ar citām valstīm, bet vistuvāk tai atrodas Krievijas Federācija, Ķīnas Tautas Republika un Korejas Republika. No kontinenta Japānu atdala Ohotskas jūra ziemeļos, Japāņu jūra rietumos un Austrumķīnas jūra dienvidos. Japānu dēvē arī par "Uzlecošās saules zemi". Japāna ir izvietojusies uz 6852 salām, kas veido Japānas salu arhipelāgu. Četras lielākās no tām ir Hokaido, Honsju, Šikoku un Kjusju salas, kas kopā veido 97% no Japānas teritorijas. Gandrīz visas salas ir kalnainas un vulkāniskas. Arī Japānas augstākais punkts Fudzi ir vulkāns. Japāna ir desmitā lielākā valsts pēc iedzīvotāju skaita. Tajā dzīvo ap 128 miljoniem iedzīvotāju. Tokijas aglomerācija, kurā ietilpst Tokija (de facto Japānas galvaspilsēta) un apkārtējās prefektūras, ir lielākā aglomerācija pasaulē pēc iedzīvotāju skaita. Tajā dzīvo ap 30 miljoniem iedzīvotāju.
Japāna ir unitāra konstitucionālā monarhija. Valsts vadītājs ir imperators. Likumdošanas vara pieder parlamentam (Kokkai).
2011. gada 11. martā Japānu piemeklēja postoša zemestrīce, kurā bojā gāja vairāk kā 15 000 cilvēki, tika ievainoti aptuveni 6000, bet bez vēsts pazuduši vairāk kā 2000. Zemestrīces rezultātā nopietnākā avārija notika vienā no pasaules jaudīgākajām AES Fukušima I, kas atrodas 250 km uz ziemeļiem no Tokijas. Avārijas rezultātā notika cilvēka veselībai bīstama apjoma radiācijas noplūde apkārtējā vidē.
Etimoloģija
Vārds "Japāna" ir eksonīms. Japānas nosaukumi pašā japāņu valodā ir Nipona (Nippon, にっぽん ) un Nihona (Nihon, にほん  ). Abus šos nosaukumus, izmantojot kandži zīmes, raksta šādi: 日本. Japāņu valodā vārds Nippon tiek lietots oficiālos gadījumos, ieskaitot jautājumos par Japānas valūtu, pastmarkas, kā arī daudzos starptautiska mēroga sporta pasākumos. Vārds Nihon ir vairāk neoficiāli lietots nosaukums, un šo Japānas nosaukumu min daudz biežāk tieši mūsdienu japāņu valodā. Japāņi paši sevi dēvē par Nihonjin (日本人), savukārt savu valodu — par Nihongo (日本語).
Burtiski Nippon un Nihon nozīmē "saules rašanās", tādēļ bieži vien tie tiek tulkoti kā "Uzlēcošās saules zeme". Šī nomenklatūra jeb terminoloģija radusies no imperiālās korespondences ar ķīniešu Sui dinastiju, un tā attiecas uz Japānas austrumu izvietojumu attiecībā pret Ķīnu. Pirms Japāna sāka uzturēt savstarpējus sakarus ar Ķīnu tā bija pazīstama kā Yamato vai arī Hi no moto, kas nozīmē "saules avots".
Vārds "Japāna" parādījās rietumos no agrīnajiem tirdzniecības ceļiem. Sākotnējo mandarīnu valodas vai arī vu ķīniešu valodas (呉語) vārdu, kas apzīmēja Japānu, pirmoreiz iegrāmatoja un pierakstīja Marko Polo kā "Cipangu". Mūsdienu vu valodas Šanhajas dialekta rakstu zīmju 日本 (Japāna) izruna ir Zeppen [zəʔpən]; vu valodā rakstu zīmei 日 ir divas izrunas, neformālā lietojumā (白讀) [niʔ] un formāli — (文讀) [zəʔ]. Dažos dienvidu vu valodas dialektos rakstu zīmes 日本 izrunā kā [niʔpən], kas ir līdzīgi izrunai japāņu valodā. Senās malajiešu valodas vārds, kas apzīmē Japānu, ir "Jepang" (šobrīd Malaizijā to apzīmē kā "Jepun", bet Indonēzijā joprojām tāpat — "Jepang"). Tas tika aizgūts no ķīniešu valodas, un ar šo vārdu 16. gadsimtā saskārās arī portugāļu tirgotāji Malaizijas pilsētā Melakā. Pastāv uzskats, ka tieši portugāļu tirgotāji bija pirmie, kuri šo vārdu ieviesa Eiropā. Angļu valodā tas pirmoreiz tika pierakstīts 1565. gadā kā "Giapan".
Vēsture
Japānas teritorijā cilvēki ir dzīvojuši jau paleolītā. 7500—300 p.m.ē. Japānas teritorijā bija Dzjomona neolīta kultūra, no kuras pakāpeniski izveidojās Jajoji kultūra (5. gadsimts p.m.ē. - 4. gadsimts m.ē.). Pirmajos mūsu ēras gadsimtos pastiprinājās sabiedrības noslāņošanās, radās vergturība. 2. gadsimta beigās p.m.ē. sāka rasties cilšu savienības. 3. gadsimtā izveidojās Jamato valsts, kura pamazām pakļāva apkārtējās valstis, izveidojot pamatu Japānas valstij. 1274. un 1281. gadā mongoļi pēc Ķīnas un Korejas iekarošanas devās karagājienos uz Japānu, bet cieta neveiksmi.
16. gadsimtā Japānu sasniedza tirgotāji un misionāri no Eiropas. Pēc dažus gadu desmitu ilgā tirdzniecības perioda Japānas valdība sāka nošķirt valsti no ārpasaules. 1641. gadā eiropiešiem tika aizliegts uzturēties Japānā, izņemot Dešimas salu netālu no Nagasaki pilsētas, kā arī japāņiem atstāt salu.
Izolācijas periods ilga līdz 1854. gadam, kad ASV kara flote piespieda Japānu atvērt savas ostas tirdzniecībai. Pieņemot rietumu politisko, tiesisko un militāro institūciju principus, valdība izveidoja konsultatīvo padomi, ieviesa Meidži konstitūciju un sasauca Imperiālo parlamentu. Meidži reformas pārveidoja Japānas Impēriju par industrializētu varu un lielvalsti pasaulē, kas bija arī iemesls vairāku militāro konfliktu aizsākšanai valsts ietekmju sfēru paplašināšanos dēļ. Pēc uzvarām Pirmajā Ķīnas—Japānas karā (1894—1895) un Krievijas—Japānas karā (1904—1905) Japāna ieguva kontroli pār Taivānu, Koreju un Sahalīnas dienvidu daļu.
Pirmajā pasaules karā Japāna nostājās Antantes valstu pusē, kas ļāva tai paplašināt savu ietekmi un teritoriju. Japāna turpināja savu ekspansionisma politiku, 1931. gadā okupējot Mandžūriju. Starptautiskā nosodījuma dēļ, kas bija vērsts pret okupāciju, Japāna pēc diviem gadiem izstājās no Tautu Savienības. 1936. gadā Japāna parakstīja Anti-Kominternes paktu ar nacistisko Vāciju, 1941. gadā pievienojoties Ass lielvarām.
1937. gadā Japāna uzsāka Otro Ķīnas—Japānas karu, pēc kura Amerikas Savienotās Valstis uzlika naftas embargo Japānai. Japāna veica uzbrukumu Amerikas Savienoto Valstu jūras kara flotes bāzei Pērlharborā un pieteica karu Savienotajām Valstīm, Apvienotajai Karalistei un Nīderlandei. Šī rīcība Amerikas Savienotās Valstis iesaistīja Otrajā pasaules karā. 1945. gadā pēc atombumbu sprādzieniem Hirosimā un Nagasaki, vienlaicīgi ar Padomju Savienības iesaistīšanos karā pret Japānu, tā 15. augustā piekrita bezierunu kapitulācijai.
Karš Japānai prasīja miljoniem dzīvību un iznīcināja lielu valsts rūpniecības un infrastruktūras daļu. Sabiedrotās lielvalstis repatriēja uz Japānu miljoniem etnisko japāņu, kuri atradās okupētajā Āzijas teritorijā. Sabiedrotie sasauca Starptautisko Militāro Tribunālu Tālajiem Austrumiem, lai ierosinātu lietu pret dažiem Japānas vadītājiem sakarā ar kara noziegumiem. Tomēr visus bakterioloģiskās izpētes vienību locekļus, kā arī imperiālās ģimenes locekļus, kuri bija iesaistīti kara vadīšanā, Sabiedroto bruņoto spēku Augstākais komandieris attaisnoja.
1947. gadā Japāna pieņēma jaunu konstitūciju, kas uzsver liberāli demokrātisku pieeju. Sabiedroto okupācija tika izbeigta, 1952. gadā parakstot Sanfrancisko miera līgumu un 1956. gadā Japāna tika uzņemta Apvienoto Nāciju Organizācijā. Pēc vērienīga ekonomiska uzplaukuma Japāna kļuva par otro lielāko ekonomiku pasaulē, sasniedzot 10% ikgadējās attīstības līmeni četru desmitgažu periodā. 90. gadu vidū Japāna piedzīvoja nopietnu lejupslīdi. Pozitīva valsts attīstība 21. gadsimta sākumā atkal liecina par pakāpenisku augšupeju.
Ģeogrāfija
Japāna ir valsts, kuras teritorija ir izvietojusies uz 6852 salām, kas atrodas Klusā okeāna piekrastes Āzijas daļā. Tās galvenās salas, skatoties no ziemeļiem līdz pat dienvidiem, ir Hokaido, Honsju (Japānas lielākā sala), Šikoku un Kjusju. Nansei salas, ieskaitot Okinavu, ir salu virkne uz dienvidiem no Kjusju salas. Visas šīs salas kopā tiek bieži dēvētas par Japānas arhipelāgu. Klusajā okeānā Japānai pieder Nampo salas, Daito salas, Okinotori un Minamitori, kas parasti netiek pieskaitītas Japānas arhipelāgam.
Aptuveni no 70% līdz 80% valsts teritorijas ir klāta ar mežiem, kalnaina, un nepiemērota gan lauksaimnieciskai, gan rūpnieciskai izmantošanai, kā arī ir neapdzīvojama. Galvenais iemesls tam ir stāvas nogāzes un augstienes, klimata apstākļi un zemes nogruvumu risks, ko izraisa zemestrīces, irdena zeme un augsne, kā arī spēcīgs lietus. Iepriekš minēto apstākļu rezultātā pastāv ļoti augsts apdzīvotības blīvums apdzīvojamās zonās, kas galvenokārt atrodas piekrastes teritorijās. Japāna ir viena no visblīvāk apdzīvotajām valstīm pasaulē.
Novietojums Klusā okeāna "Uguns aplī" — trīs tektonisko plātņu savienojuma vietā, Japānā izraisa zemas intensitātes zemestrīces un laiku pa laikam arī vulkānisko aktivitāti. Postošas zemestrīces, ko bieži vien pavada cunami, Japānā notiek ne vienu reizi vien ik gadsimtu. Pēdējās lielākās zemestrīces bija 2004. gadā — Čūetcu zemestrīce — un 1995. gadā — Lielā Hanšiņas zemestrīce. Japānā uz valsts četrām lielākajām salām kopā atrodas 200 seismisko staciju, un tiklīdz fiksēta zemestrīce, tās pārraida signālu vietējiem iedzīvotājiem. Tas dod cilvēkiem vismaz vienu minūti laika, lai nokļūtu drošībā, piemēram, paslēpjoties zem galda vai pametot telpas. Japānā ir arī neskaitāmi karstavoti, kuru tuvumā nereti izveidoti kūrorti.
Klimats Japānā pārsvarā ir mērens, bet tomēr klimata apstākļi ievērojami atšķiras, skatoties no valsts ziemeļiem uz dienvidiem. Japānas ģeogrāfiskās iezīmes iedala šo valsti sešās galvenajās klimata zonās jeb teritorijās:
Visaugstākā gaisa temperatūra, kāda jebkad fiksēta Japānā, ir 41,0°C. Tā tika reģistrēta.
Galvenā lietus sezona Okinavā sākas pašā maija sākumā, un nemainīgā lietus fronte, kas rada šo lietus sezonu, pakāpeniski pāriet no ziemeļiem līdz tā pilnībā izklīst Japānas ziemeļu daļā, pirms lietus sasniedzis Hokaido salu jūlija beigās. Lielākajā Honsju salas teritorijas daļā lietus sezona sākas pirms jūnija vidus un ilgst aptuveni sešas nedēļas. Vasaras beigās un rudens sākumā taifūni bieži vien atnes spēcīgu lietu.
Japāna ir mājvieta deviņiem mežu ekoreģioniem, kas ietekmē klimatu un salu ģeogrāfiju. Šie reģioni ir sākot no subtropu mitriem platlapju mežiem Rjūkjū un Boninas salās līdz mēreniem platlapju un jaukto koku mežiem mērenā klimata joslu reģionos lielākajās salās, kā arī līdz pat mēreniem skuju koku mežiem salās ziemeļu daļā ar aukstām ziemām.