cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Svētās Ģimenes baznīca
Svētās Ģimenes baznīca (ca, es) ir Romas katoļu baznīca Barselonā, Katalonijā, Spānijā. Tās arhitekts ir kataloniešu arhitekts Antonio Gaudi. 2010. gada novembrī Romas pāvests Benedikts XVI to iesvētīja un pasludināja par mazo baziliku.
Svētās Ģimenes baznīca ir viens no apmeklētākajiem tūristu apskates objektiem Spānijā. 2006. gadā pēc žurnāla El Periódico de Catalunya datiem to apmeklēja 2,26 miljoni cilvēku. Vēl vairāk tūristu gada laikā dodas tikai uz Prado muzeju un Alambru. Svētās Ģimenes baznīca ir viens no plašāk pazīstamajiem Barselonas simboliem. Lai arī tā nav pabeigta, 1984. gadā baznīca tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. 2007. gada 31. decembrī nacionālais parks atzīts par vienu no Divpadsmit Spānijas dārgumiem.
Svētās Ģimenes baznīcu bija plānots pabeigt 2026. gadā (100 gadus pēc Gaudi nāves), taču Covid-19 pandēmijas dēļ pabeigšanas datums ticis pārcelts.
Vēsture
Svētās Ģimenes baznīcas būvniecība tika uzsākta 1882. gadā pēc arhitekta Fransisko de Paulas del Viljara (Francisco de Paula del Villar) projekta. 1883. gadā projektā iesaistījās ievērojamais kataloniešu arhitekts Antonio Gaudi. 1884. gadā viņš kļuva par galveno arhitektu, pārņemot projektu un pārveidojot to savā arhitektūras un projektēšanas stilā, apvienojot gotikas un liektas jūgendstila formas. 1926. gadā Gaudi nomira, un viņa darbu turpināja viņa līdzstrādnieks Domeneks Sugraness (Domènec Sugrañes i Gras), bet vēlāk arī citi arhitekti. Svētās Ģimenes baznīcu ir plānots pabeigt 2026. gadā, 100 gadus pēc Antonio Gaudi nāves. 2010. gada novembrī Romas pāvests Benedikts XVI to iesvētīja un pasludināja par mazo baziliku.
Līdzekļi baznīcas būvēšanai galvenokārt tiek iegūti no privātiem ziedojumiem.
Ermita matrica
Matemātikā Ermita matrica ir tāda n ×n kompleksa matrica A, kurai izpildās sakarība kur A† = T ir matricas A konjugēti transponētā matrica (kompleksi saistītās matricas transponētā matrica). Ja matrica A ir Ermita, tad tās elementiem izpildās sakarība kur aij matricas A elements, kas atrodas tās i-tajā rindiņā un j-tajā kolonnā, un apzīmē skaitļa a kompleksi saistīto skaitli.
Ermita matricas var interpretēt kā reālu simetrisku matricu vispārinājumu kompleksiem skaitļiem. Tās ir nosauktas par godu franču matemātiķim Šarlam Ermitam, kurš 1855. gadā pierādīja, ka tām ir reālas īpašvērtības, tāpat kā reālām simetriskām matricām.
Piemēri
Ja ar i apzīmē imagināro vienību, tad matrica ir Ermita. Pauli matricas un Gella-Manna matricas ir Ermita matricas, kas tiek bieži izmantotas fizikā. Jebkura reāla simetriska matrica ir Ermita matrica (piemēram, grafa incidences matrica).
Pielietojums
Ermita matricas plaši izmanto kvantu mehānikā, kur kvantu sistēmas stāvoklis tiek raksturots ar blīvuma matricu. Blīvuma matrica ir Ermita matrica, kam piemīt vēl divas papildu īpašības: visas īpašvērtības ir nenegatīvas (jeb matrica ir pozitīva semidefinita) un to summa (jeb matricas pēda) ir vienāda ar 1.
Elstra
Elstra ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Baucenes apriņķī pie Švarce Elsteres upes.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1248. gadā. 1383. gadā ieguva pilsētas tiesības.
Intelsat III F-7
Intelsat III F-7 bija starpvalstu organizācijas Intelsat sakaru pavadonis. Orbītā tas tika palaists, izvietots ģeostacionārajā orbītā. Tas darbojās līdz 1972. gada maijam.
Kosmisko aparātu izgatavoja ASV uzņēmums TRV. Tas bija cilindra formas, stabilizācija nodrošināta ar rotāciju ap centrālo asi. Intelsat III bija apgādāts ar diviem raidītājiem ar jaudu 183 W. Plānotais darbības laiks bija 5 gadi.
Intelsat III F-7 tika palaists 00:46:12 UTC ar nesējraķeti Delta M no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma LC-17A. Nesējraķetes vadības sistēmas problēmas dēļ tas tika ievadīts zemākā ģeosinhronā pārejas orbītā nekā plānots, bet ģeostacionāro orbītu pavadonis sasniedza ar savu dzinēju SVM-2.
Intelsat III F-7 tika izvietots virs Atlantijas okeāna, punktā 19° rietumu garuma. 1972. gada 1. maijā tas tika dekomisionēts.
Kristi Noema
Kristi Lina Arnolda Noema (en; dzimusi ) ir amerikāņu lauksaimniece, restorānu vadītāja un uzņēmēja. Viņa pārstāv Republikānisko partiju.
Intelsat III F-7
Joprojām Intelsat III F-7 ir ģeosinhronajā orbītā, tas nekontrolēti dreifē.
Cīņas sports 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — grieķu-romiešu cīņa vīriešiem
Grieķu-romiešu cīņa vīriešiem bija vienīgā cīņas sporta disciplīna, kas tika aizvadīta 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Kristi Noema
K. Noema pašlaik ir ASV Pārstāvju palātas locekle. Savukārt laikā no 2007. līdz 2010. gadam bija Dienviddakotas štata Pārstāvju palātas locekle, kur pārstāvēja štata 6. apgabalu. 2010. gada 2. novembrī notikušajās Pārstāvju palātas vēlēšanās Dienviddakotā viņas vadītā Republikāņu partija uzvarēja ar 48,1% balsu. Izglītību ieguvusi Mount Marty koledžā, Dienviddakotas universitātē un Dienviddakotas štata universitātē.
Cīņas sports 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — grieķu-romiešu cīņa vīriešiem
Sacensības norisinājās divas dienas: 10. aprīlī tika aizvadīti ceturdaļfināli un pusfināls, bet 11. aprīlī fināls. Sacensības notika Panatinaiko stadionā. Tajās startēja 5 sportisti no 4 valstīm. Trīs no šiem sportistiem startēja arī citos sporta veidos šajās olimpiskajās spēlēs.
Cīņas sporta sacensības netika iedalītas pēc svara kategorijām, kas nozīmēja, ka savā starpā sacentās dažāda svara sportisti. Izmantotie noteikumi bija līdzīgi kā mūsdienu grieķu-romiešu cīņai, kaut arī nebija laika ierobežojuma, un ne visi kāju turējumi bija aizliegti (pretēji pašreizējiem noteikumiem). Sportists zaudēja, ja viņš tika nomests uz lāpstiņām.
Zelta medaļu izcīnīja Vācijas sportists Kārlis Šūmanis, bet sudraba un bronzas medaļu izcīnīja Grieķijas pārstāvji Georgijs Cits un Stefans Hristopuls.
Šīs medaļas piešķīra Starptautiskā Olimpiskā komiteja ar atpakaļejošu datumu. Spēļu laikā uzvarētājiem tika piešķirta sudraba medaļa, bet turpmākās vietas netika apbalvotas.
Valstis
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Ambrima
Ambrima ir vulkāniska sala Vanuatu centrālajā daļā.
Sala, kas pēc formas ir trijstūra veidā apmēram 50 kilometrus diametrā, ir vulkāniski aktīva arī mūsdienās. 677,7 km² lielās salas vidienē atrodas tuksnešveidīga kaldera apmēram 100 km² platībā. Pārējo salas daļu, izņemot apdzīvotās vietas, klāj tropiskie meži.
Ap mūsu ēras 50. gadu salā notika sprādzienveidīgs vulkāna izvirdums. Arī vēlākos laikos salā vairākas reizes gadsimtā notika postoši izvirdumi. Līdz 2018. gadam, kad kārtējā izvirdumā tie aizbira, Ambrimā bija vairāki lavas ezeri.
Salā dzīvo vairāk nekā 7000 cilvēku, kuri runā 8 vietējās valodās.
Plēsīgie somaiņi
Plēsīgie somaiņi jeb plēsējsomaiņi (Dasyuromorphia) ir viena no Austrālijas somaiņu (Australidelphia) kārtām, kas apvieno divas mūsdienās dzīvojošas dzimtas un vienu izmirušo vilksomaiņu dzimtu (Thylacinidae). Nambatu dzimtā (Myrmecobiida) ir tikai viena suga — nambats (Myrmecobius fasciatus), bet plēsējsomaiņu dzimta (Dasyuridae) apvieno apmēram 75 mūsdienās dzīvojošas sugas, kas ir lielākā daļa Austrālijā dzīvojošo plēsīgo somaino zīdītāju. Tie ir caunsomaiņi, šaurpēdaiņi, velnsomaiņi, peļsomaiņi un žurksomaiņi. No plēsīgajiem mūsdienās dzīvojošiem somainiem zīdītājiem šai kārtai nav piederīgi bandikutveidīgie visēdāji — bandikuti un trušbandikuti, kā arī kurmjsomaiņi. Savukārt aizvēsturiskie lauvsomaiņi pieder diprotodontu kārtai (Diprotodontia), kuras visas mūsdienu sugas ir zālēdāji.
Izplatība un sugu attīstība
Plēsīgo somaiņu sugas mājo Austrālijā, Tasmanijā, Jaungvinejā un citās nelielās, tuvējās saliņās. Pleistocēnā Austrālija ar sauszemes tiltiem bija savienota gan ar Tasmaniju, gan Jaungvineju, tādējādi sauszemes dzīvnieki brīvi pārvietojās starp šīm teritorijām.
Austrālijā vecākās zināmās plēsīgo somaiņu fosilijas atrastas Kvīnslendā, un tās ir vismaz 55 miljonus gadu vecas, saglabājoties no paleocēna. Tomēr lielākā daļa fosiliju ir saglabājušās no miocēna laika, un tās ir apmēram 23—16 miljonus gadu vecas. Šajā laikā Austrālijā valdīja silts tropu klimats un attīstījās daudzas un dažādas lietus mežu biomai raksturīgas sugas. Pirms 15 miljoniem gadu klimats kļuva vēsāks un sausāks, strauji attīstoties plēsīgo somaiņu sugu dažādībai. Līdz mūsdienām ir izdzīvojuši tikai neliela auguma plēsīgie somaiņi, lielajiem plēsējiem izzūdot līdz ar cilvēka parādīšanos kontinentā, apmēram pirms 50 000 gadiem.
Kopīgās īpašības
Plēsīgajiem somaiņiem raksturīgs, ka abi dzimumi izskatās vienādi, tikai tēviņi ir nedaudz lielāki nekā mātītes. Mazākais šajā grupā ir garastainais peļsomainis (Planigale ingrami), kura ķermeņa garums var būt tikai 55 mm, svars 4,2 g. Lielākais plēsīgo somaiņu kārtā bija, nu jau 1936. gadā izmirušais, Tasmanijas vilks (Thylacinus cynocephalus). Tā ķermeņa garums, asti neskaitot, bija 100—130 cm, astes garums 50—65 cm, augstums skaustā apmēram 60 cm, svars 20—30 kg. No mūsdienās dzīvojošām sugām lielākais ir Tasmanijas velns (Sarcophilus harrisii), kura ķermeņa garums ir 52—80 cm, svars līdz 12 kg. Apmēram tikpat liels ir arī plankumainais caunsomainis (Dasyurus maculatus), kura ķermeņa garums ir 38—76 cm, svars 7 kg. Kopumā lielākā daļa plēsīgo somaiņu veido grupu, kuras mazākās sugas ir apmēram peles lielumā, bet lielākās kaķa lielumā, atbilstoši sverot apmēram 15—2000 g.
2013. gada NBA izslēgšanas spēles
2013. gada NBA izslēgšanas spēles bija turnīrs pēc 2012.—2013. gada NBA regulārās sezonas beigām. Izslēgšanas spēles sākās. Tajās piedalījās astoņas komandas no katras konferences, kas ir iekļuvušas savas konferences astoņu labāko komandu skaitā.
Abu konferenču čempioni Maiami "Heat" un Sanantonio "Spurs" tikās 2013. gada NBA finālsērijā.
Austrumu konference
— = Nesasniedza ''* = 16. aprīļa spēle starp Bostonas "Celtics" un Indiānas "Pacers" Bostonā tika atcelta pēc sprādzieniem 2013. gada Bostonas maratonā. Spēle netika pārspēlēta, jo tās iznākums neietekmētu neviena no abiem klubiem vietu izslēgšanas spēlēs.
Rietumu konference
— = Nesasniedza
Pelicans
Pelicans var būt:
Sārtais flamings
Sārtais flamings (Phoenicopterus roseus) ir flamingu dzimtas suga. Tā ir visizplatītākā flamingu suga, kā arī vislielākā suga. To dēvē arī par lielo flamingu. Sārtais flamings dzīvo Ziemeļāfrikā, Subsahāras Āfrikā, Tuvajos Austrumos, Indijas subkontinentā un Dienvideiropā. Sārtie flamingi ir no 1,1 līdz 1,5 m gari un to masa ir no 2 līdz 4 kilogramiem. Tā apspalvojums ir rozīgi balts, spārnu galos ir melnas spalvas.
Ideāls mats
Ideāls mats (en) šaha kompozīcijā ir pareiza mata paveids. Ideāla mata pozīcijas veidošanā iesaistītas visas uz šaha galdiņa esošās abu pušu figūras un bandinieki.
ASV iznāk specializēts, šaha kompozīcijām, kas noslēdzas ar ideālu matu, veltīts žurnāls Ideal Mate Review.
Epiderma
Epiderma ( — 'virs', 'uz' + δέρμα — 'āda') ir ādas virsējais slānis, kas pieder pie segaudu jeb epitēlijaudu grupas. Tā ir 0,01 mm bieza, un to veido plāna lipīdu kārta. Epiderma ir veidota no blīvi novietotām šūnām, kas aizsargā ķermeni no invāzijām un infekcijām, kā arī palīdz saglabāt ķermeņa mitrumu. Epiderma spēj gan absorbēt, gan sekretēt dažādas vielas.
Epiderma sastāv no vairākām dzīvu šūnu kārtām, kuras savukārt klāj atmirušu šūnu kārtiņa. Šī kārtiņa, rodoties jaunām šūnām, nemitīgi aug. Šūnas mūžs ir īss — 3 līdz 4 nedēļas. Dzīvo šūnu zemākās kārtas baro kapilāri, bet virsējām, atmirušajām šūnām, lai tās uzturētu veselīgas un gludas, nepieciešams tikai ūdens. Epidermas sastāvā ir pigmenti, kas nosaka ādas krāsu. Dažādās ķermeņa vietās epidermas biezums ir dažāds. Epidermā atrodas arī ādas pigments melanīns, kas absorbē saules ultravioletos starus un pasargā ķermeni no to kaitīgās iedarbības. Ultravioleto staru ietekmē pastiprinās pigmenta veidošanās ādā un tā kļūst tumšāka jeb iedeg.
Vīnes observatorija
Vīnes observatorija (de) ir 1883. gadā atklāta Vīnes Universitātes astronomiskā observatorija Austrijas galvaspilsētā Vīnē, uz ziemeļrietumiem no pilsētas centra.
Pirmā Vīnes Universitātes observatorija tika uzcelta 1754. gadā uz universitātes jumta. No 1874. līdz 1879. gadam tika uzcelta jauna observatorijas ēka, ko 1883. gadā svinīgi atklāja Francis Jozefs I. Observatorijas galvenajā kupolā tika ievietots 68 centimetru refraktors ar 10,5 metrus fokusattālumu. Tajā brīdī tas bija pasaulē lielākais refraktors.
Mihaila Tāla iela (Rīga)
Mihaila Tāla iela ir Rīgas iela Vidzemes priekšpilsētas Skanstes apkaimē. Tā sākas pie Hanzas ielas krustojuma un plānots, ka beigsies krustojumā ar Sporta ielu. Šahista Mihaila Tāla vārdā nosauktā iela izveidota pēc dzelzceļa kravas stacijas Rīga Preču I likvidēšanas līdz Sporta ielas pagarinājumam pēc stacijas ceļu un ēku nojaukšanas 2009. gadā.
Ielu savienojumi
Tā ir savienota ar šādām ielām:
Nakts karstumā
Filma vēsta par afroamerikāņu policistu no Filadelfijas Virdžilu Tibsu (tēlo Puatjē), kurš tiek iesaistīts slepkavības izmeklēšanā mazā Misisipi pilsētā.
"Nakts karstumā" pirmizrāde notika. Filma tika nominēta septiņām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, iegūstot piecas — labākā filma, labākais aktieris galvenajā lomā (Steigers), labākais adaptētais scenārijs, labākā montāža un labākā skaņa. "Nakts karstumā" ir iekļauta Amerikas Kinoinstitūta 100 labāko amerikāņu filmu sarakstā. 2002. gadā filma tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".
Filmai ir iznākuši divi turpinājumi ar Puatjē galvenajā lomā — They Call Me Mister Tibbs! (1970) un The Organization (1971).
Vīnkopība
Vīnkopība ir dārzkopības nozare — vīnogu audzēšana. Vīnogas var svaigā veidā izmantot uzturā, kā arī var tās apstrādāt, iegūstot vīnu, rozīnes, sulu, etiķi, ievārījumu un vīnogu sēklu eļļu. Ne tikai pasaulē, bet arī Latvijā tiek audzētas vīnogas, galvenokārt Kurzemes un Zemgales reģionos. Ar vīnkopību nodarbojas vairākās valstīs, tur kur ir piemērotākais klimats. Viena no tām ir Ķīna, kur 2012. gadā bija vislielākā vīnogu raža, ar iegūtu 9,6 miljonu tonnu ražu. Tāpat arī liela vīnogu raža ir tādās valstīs kā ASV, Itālija, Francija, Spānija, Turcija, Čīle, Argentīna, Irāna, Dienvidāfrika.
Vīnogu stādīšana
Vīnogas var stādīt no sēklām un veģetatīvi. No sēklām audzē tādi audzētāji, kas stāda jauno šķirņu audzēšanas laikā. Latvijā piemērota ir veģetatīvā pavairošana.
Vīnogu stādus vispiemērotāk stādīt jūnijā, bet var arī tos izstādīt jūlijā un augusta sākumā. Ja gadījumā nav iestādīts iepriekš minētajos mēnešos, tad stādus var stādīt arī rudenī, bet tos gan vajadzētu uz ziemu kārtīgi nosegt, vairākos piegājienos. Ieteicams segt ar skujām, kad sākas aukstāks laiks tad ar biezāku kārtu skuju un pa virsu vēl zāli, salmus vai sausas lapas 30-40 cm biezā kārtā. Arī pavasarī stādītās vīnogas ir jāapsedz vairāk. Jaunās vīnogas ir jāsedz pirmos 2—3 gadus.
Babraunīca
Babraunīca, saukta arī kā Babrava, Bebrupe, Babrova, Babrovka, kļūdaini Braslava ir upe Latvijā, Aiviekstes kreisā krasta pieteka. Sākas no Piņņu purva uz dienvidrietumiem no Piņniem Variešu pagastā. Tālāk tek gar Laidēm uz Ķoderiem Variešu pagastā, kur šķērso Jēkabpils-Madonas ceļu un ietek Krustpils pagasta teritorijā. Šeit pa šauru ieleju upe tek līdz Salasmaniem. Ietek Aiviekstē pie Glāzniekiem. Lejtecē 3 kilometrus tek caur mežu. Garums 15 km. Babraunīcas labā krasta pietekas Krustpils pagastā ir Līkups un novadgrāvis no Dobmeža.
Lidija Pupure
Lidija Pupure (dzimusi Rīgā) ir latviešu aktrise un skatuves runas pedagoģe.
Mācījusies Rīgas 7. speciālajā arodskolā. 1962. gadā absolvējusi Dailes teātra 3. studiju un sākusi apmeklēt Rūdolfa Krūmiņa lekciju ciklu vispārējā, personības un mākslas tēla psiholoģijā. 1965. gadā absolvējusi Rīgas Vakara Universitātes Estētikas un ētikas fakultāti.
Dailes teātra aktrise kopš 1960. gada.
Apmeklējusi vairākas Ježi Grotovska meistarklases: 1998. gadā apmeklēta saskarsmes psiholoģija, bet 2000. gadā - psihodrāmas metodes kurss.
Alksnītis
Cilvēki ar šādu uzvārdu:
Nokia N900
Nokia N900 bija 2009. gada novembrī izlaists Nokia N sērijas viedtālrunis. Atšķirībā no tā priekšteča planšetdatora Nokia N810, kuram nebija mobilā telefona funkciju, N900 atbalstīja sakaru standartus GSM, UMTS/HSPA, WCDMA.
N900 darbināja Texas Instruments OMAP 3430 600 MHz mikroprocesors ar ARM Cortex-A8 kodolu. Ierīce darbojas ar operētājsistēmu Maemo 5. Tā internetam varēja pieslēgties, izmantojot mobilā sakaru tīkla pakalpojumus vai ar Wi-Fi tīklu vai Bluetooth. Bija iebūvēts GPS atbalsts.
George Wallace
George Wallace ir 1997. gada ASV biogrāfiska televīzijas filma, kas balstīts uz Maršala Freidija biogrāfisko grāmatu Wallace: The Classic Portrait of Alabama Governor George Wallace. Filmas režisors un viens no producentiem ir Džons Frankenheimers. Galvenās lomas atveido Gērijs Sinīzs, Klarenss Viljamss III, Mēra Vininghema, Džo Dons Beikers, Andželīna Džolija, Terijs Kinnijs un Viljams Sandersons. Filmas pirmizrāde notika ASV.
Hromets poligrāfija
Hromets poligrāfija ir Latvijas poligrāfijas uzņēmums ar 100% vietējo pamatkapitālu. Tas ir dibināts sākotnēji kā metālapstrādes uzņēmums SIA "Hromets", tomēr ļoti drīz tas paplašināja savu darbību vēl divos virzienos — poligrāfija un ēdināšana.
George Wallace
Filmā tiek sekots līdzi Alabamas gubernatoram Džordžam Volesam, kurš iet cauri rasu segregācijai, prezidenta vēlēšanām, slepkavības mēģinājumam un personiskai traumai.
Hromets poligrāfija
Pakalpojumi
Šodien Hromets poligrāfija nodrošina dizaina izstrādi, maketēšanu un ražošanu plašam poligrāfijas produktu klāstam, tai skaitā:
Gabriela Antova
Gabriela Antova (bg; dzimusi Sofijā) ir Bulgārijas starptautiskā meistare šahā (2018).
Biogrāfija
No 2014. gada regulāri piedalījusies Bulgārijas sieviešu šaha čempionātu finālos, kuros labāko rezultātu uzrādījusi 2017. gadā, kad dalījusi 3.-5. vietu, bet pēc papildu rādītājiem palikusi ceturtā.
2017. gadā Rīgā piedalījusies Eiropas individuālajā šaha čempionātā sievietēm.
Par panākumiem turnīros FIDE 2018. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Normans Maklauds
Normans Maklauds en; dzimis, miris ) bija Skotijas šahists un šaha problēmists.
Dzīves gājums
Šahu iemācījies spēlēt 12 gadu vecumā pēc bērnu enciklopēdijas. Mācoties skolā, bieži apmeklējis tās tuvumā esošo Glāzgovas šaha klubu. Kādu dienu iznācis spēlēt arī K. Mensfildu. Par to, ka viņa pretinieks ir slavens problēmists uzzinājis vēlāk, izlasot B. Harli grāmatu "Mats 2 gājienos".
Bijis Glāzgovas kluba čempions. 1953. gadā spēlējis Glāzgovas starptautiskā turnīrā. No 1951. gada piedalījies Skotijas šaha čempionātos: 1951. gads — 5. vieta, 1952. gads — 2. vieta, 1953. gads — dalīta otrā-trešā vieta, 1957. gads — dalīta otrā-ceturtā vieta un 1959. gads — 2. vieta.
Pēc paša Maklauda vārdiem, viņa šaha karjeras virsotne bijusi dalība 13. šaha olimpiādē Minhenē. Spēlējot Skotijas komandā pie 3. galdiņa, viņš ieguvis 7 punktus no 16.
Sasniegumi šaha kompozīcija
Šahs Maklaudam tomēr bija tikai patīkams laika kavēklis, priekšroku viņš deva šaha kompozīcijai. 1980. gadā Maklaudam tika piešķirts starptautiskā tiesneša, bet 1984. gadā starptautiskā meistara tituls šaha kompozīcijā. Šaha kompozīcijas, kas bija ietvertas 1992. gadā iznākušajā FIDE Albumā, nodrošināja viņam lielmeistara normai atbilstošu punktu summu un līdz ar to šis tituls viņam tika piešķirts jau pēc nāves.
Ilgu laiku Maklauds bija Lielbritānijas Šaha problēmistu savienības loceklis(BCPS), bet periodā no 1979. līdz 1981. gadam tās prezidents.
Šaha kompozīcijas
Risinājums
2. uzdevums
Albērs Uderzo
Albērs Aleandro Uderzo (fr; dzimis, miris ) bija franču komiksu mākslinieks un rakstnieks. Itāļu emigrantu dēls, vislabāk pazīstams kā "Asterikss" komiksu sērijas mākslinieks un līdzautors kopā ar Renē Gosīnī. Vēl kopā ar Gosīnī strādājis pie komiksa Oumpah-pah. Uderzo beidza piedalīties komiksu veidošanā 2011. gada septembrī.
Cilvēks vilcienā
"Cilvēks vilcienā" (en) ir 2018. gada ASV, Apvienotās Karalistes un Francijas kopražojuma trillera filma, kuras režisors ir Žaume Kolets-Serra. Filmā galvenās lomas atveido Liams Nīsons, Vera Fārmiga, Patriks Vilsons, Džonatans Benkss un Sems Nīls.
Filma stāsta par apdrošināšanas aģentu, kurš tiek iesaistīts noziedzīgā sazvērestībā, vilcienā satiekot noslēpumainu sievieti. Drīz viņš saprot, ka no viņa ir atkarīga ne vien sava, bet arī visu pasažieru dzīvība.
"Cilvēks vilcienā" pirmizrāde notika. Filma bija finansiāli veiksmīga, nopelnot 119,9 miljonus ASV dolāru pie 30 miljonu budžeta, taču saņēma atšķirīgas kritiķu atsauksmes, kas to sauca par līdzīgu Kolera-Serras un Nīsona iepriekšējai filmai "Non-Stop: tiešais reiss" (2014), bet slavēja Nīsona sniegumu.
Jasurs
Jasurs ir 361 metru augsts, aktīvs vulkāns Vanuatu dienvidos, Tannas salā. Vulkāns ir relatīvi viegli sasniedzams, ir ļoti aktīvs (izvirdums turpinās vairākus simtus gadu), tomēr ne pārāk bīstams, tāpēc ir viens no Vanuatu tūrisma objektiem. Jasurs ir svētais kalns vietējam kargo kultam.
Malnavas iela (Rīga)
Malnavas iela ir iela Rīgā, Ķengaragā. Tā sastāv no 2 braukšanas joslām. Kopējais ielas garums ir 498 metri. Malnavas iela aizsākas "T" veida krustojumā ar Maltas ielu un turpinās taisni ziemeļaustrumu virzienā, krustojoties ar Aglonas ielu un beidzas "T" veida krustojumā ar Prūšu ielu. Ielai raksturīga galvenokārt privātmāju apbūve.
Vēsture
Malnavas iela izveidota 1936. gadā ar savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā vairāk nav mainījies. Iela tika nosaukta Malnavas (apdzīvota vieta Ludzas novadā) vārdā.
Sanita Bajāre
Sanita Bajāre (dzimusi 1972. gada 1. augustā) ir Pasaules Bankas Direktoru Valdes direktora vietniece. Mācījusies Rīgas 2. vidusskolā, kuru beigusi ar sudraba medaļu. Pirmo augstāko izglītību ieguvusi 1996. gadā, kad Latvijas Medicīnas akadēmijā piešķirts ārsta grāds ar izcilību. No 1996. gada līdz 1997. gadam izglītojusies Latvijas Medicīnas akadēmijas Ģimenes ārstu rezidentūrā. 2006. gadā ieguvusi bakalaura grādu ekonomikā izlīdzināšanas programmas studijās un 2008. gadā - ar izcilību maģistra grādu finanšu ekonomikā.
Darba gaitas Sanita Bajāre uzsākusi 1996. gadā AS "Rīgas Slimokase". No 1997. gada līdz 2005. gadam bija AAS BALTA TIA biznesa sistēmas pārvaldītāja, projekta vadības grupas locekle, Korporatīvo izplatītāju pārvaldes vadītāja, Mārketinga pārvaldes vadītāja, Personu apdrošināšanas daļas vadītāja, Veselības apdrošināšanas grupas vadītāja. 2005. gadā Sanita Bajāre uzsākusi darbu Finanšu ministrijā kā Eiro projekta vadītāja, kur bija atbildīga par eiro ieviešanu Latvijā. No 2011. līdz 2014. gadam Sanita Bajāre ir bijusi Finanšu ministrijas valsts sekretāre. No 2014. gada jūlija Sanita Bajāre ir Pasaules Bankas Direktoru Valdes direktora vietniece.
Felipe Gutjerress
Felipe Alehandro Gutjerress Leiva (es; dzimis ) ir Čīles futbolists, pussargs, Čīles futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2018) spēlē MLS kluba Sporting Kansas City sastāvā.
Duhovščina
Vēsture
Pēc leģendas, apdzīvotā vieta izveidojusies 15.—16. gadsimtā ap Svētā Gara klosteri (Духов монастырь), no kā arī cēlies nosaukums. 1777. gadā Duhovščinai piešķirts pilsētas statuss, bet Napoleona karu laikā tā nodedzināta. 1926. gadā atkārtoti piešķirts pilsētas statuss. Pilsētā attīstīta pārtikas rūpniecība un mežrūpniecība.
Briseles Brīvā universitāte (nīderlandiešu valoda)
Briseles Brīvā universitāte (nl) ir 1970. gadā dibināta universitāte Beļģijas galvaspilsētā Briselē ar mācībām nīderlandiešu valodā. Universitāte radās sadalot pēc valodas principa 1834. gadā dibināto Briseles Brīvo universitāti. Mācības organizētas 8 fakultātēs. Daļā mācību notiek angliski. Universitāte atrodas 4 studentu pilsētiņās dažādās vietās Briseles reģionā.
Bijušo un esošo pasniedzēju un studentu vidū minami matemātiķis Žans Buržē (Jean Bourgain), kinorežisors Andrē Delvo (André Delvaux), fiziķe un matemātiķe Ingrīda Dobešī (Ingrid Daubechies), politiķis Villijs Klāss (Willy Claes),.
Garāža (filma)
"Garāža" (ru) ir 1979. gada padomju filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Eldars Rjazanovs. Filmā galvenās lomas attēlo Valentīns Grafts, Ija Savina, Svetlana Ņemoļajeva, Lija Ahedžakova, Andrejs Mjagkovs un Georgijs Burkovs.
Aivars Okmanis
Aivars Okmanis (dzimis ) ir Bauskas novada domes priekšsēdētājs, šo amatu viņš ieņem kopš.
Garāža (filma)
Sižets
Dabas aizsardzības institūta darbinieku kooperatīvam jālemj par četru kolēģu izslēgšanu, jo saskaņā ar jauno zemes plānu kooperatīvajai garāžai ir samazināta zemes platība. Izbalsojamo biedru sarakstā valde ierakstījusi četrus „mīkstmiesīgus” biedrus. Vairākumā palikušie veiksminieki ātri nobalsoja par sarakstu, tomēr kāda principiāla sieviete bija ieslēgusi valdi telpā, tāpēc sēdei bija jāturpinās cauru nakti, beidzot uzklausot arī mazākumu.
Aivars Okmanis
Pirms tam bijis Rundāles novada domes priekšsēdētājs.
Aleksandra Laimes iela
Aleksandra Laimes iela ir būvniecībā esoša Rīgas iela Vidzemes priekšpilsētas Skanstes apkaimē. Plānots, ka tā savienos Oskara Stroka ielu un Gustava Kluča ielu.
Ceļotāja Aleksandra Laimes vārdā nosauktā iela sākta veidot 2017. gadā pēc dzelzceļa kravas stacijas Rīga Preču I likvidēšanas, stacijas ceļu un ēku nojaukšanas.
Ielu savienojumi
Tā ir savienota ar šādām ielām:
Priluki
Priluki (uk) ir pilsēta Ukrainas ziemeļos, Čerņihivas apgabalā. Izvietojusies apgabala dienviddaļā, Udajas upes krastos 165 km no apgabala centra Čerņihivas. Priluku rajona centrs (rajonā neietilpst).
Vēsture
Rakstiskajos avotos pirmoreiz minēta 1085. gadā kā cietoksnis uz Kijevas Krievzemes robežas. 1239. gadā nopostīja mongoļu karaspēks. Pilsētu 15. gadsimtā atjaunoja kņazi Gļinski (minēta 1459. gada hronikās), bet to 1482. gadā nopostīja Krimas hana karaspēks. 1569. gadā Priluki nonāk Žečpospolitas sastāvā un 1582. gadā tai piešķirtas Magdeburgas tiesības. No 1648. gada līdz 1781. gada Priluku kazaku pulka centrs, vēlāk apriņķa pilsēta Poltavas guberņā. Mūsdienās naftas un gāzes iekārtu, mašīnbūves, ķīmiskās, tabakas un pārtikas rūpniecības centrs.
Prilukos dzimis padomju partizāns Oļegs Koševojs (Олег Васильoвич Кошoвий, 1926—1943).
Tabvemasana
Tabvemasana ir kalns Vanuatu ziemeļos, Espiritu Santos salā, kas pēc teritorijas ir lielākā valstī. 1879 metrus augstais kalns ir augstākā virsotne valstī, kā arī viena no augstākajām Okeānijā. Tabvemasana atrodas salas rietumpusē, apmēram 10 kilometrus no Koraļļu jūras krasta. Kalnam ir divas virsotnes. Pēc vietējiem ticējumiem virsotnēm ir pretēji dzimumi un nakts laikā tās saplūst vienā.
Nikolajs Kalniņš
Nikolajs Kalniņš (1894—1942) bija latviešu jurists un politiķis, bijis Satversmes sapulces un vairāku Saeimu deputāts.
Dzīvesgājums
Dzimis 1894. gada 2. novembrī Rīgas apriņķa Nurmižu (Vildogas) pagasta “Buļļu” mājās Jāņa Kalniņa un viņa sievas Kristīnes, dzimušas Ozoliņas-Ozolas, četru bērnu ģimenē. Nikolaja Kalniņa tēvs bijis LZS vecbiedrs un 15 gadus vadījis Nurmižu krājaizdevu sabiedrību, nodibinājis vīnrūpniecību, turējis krogu un pārtikas preču veikalu.
Nikolajs mācījās vietējā draudzes skolā un Ķeniņa reālskolā Rīgā. Tēvs uzstājis, lai dēls studētu Rīgas Politehnikumā. Nikolajs vienā vasarā pašmācības ceļā apguvis latīņu valodu, nokārtojis obligāto eksterna eksāmenu un 1913. gadā iestājies Pēterburgas Universitātes juridiskajā fakultātē, aizrāvies ar marksisma idejām, iesaistījies revolucionārajā kustībā, kļuvis par Latvijas Sociāldemokrātijas biedru, darbojies studentu biedrībā “Darbs” Petrogradā. Studiju gados viņš dažkārt uzstājies par statistu masu skatos Marijas operas un baleta teātri, tā nedaudz piepelnoties. Vasaras brīvlaikus Nikolajs allaž pavadījis “Buļļos”, piepalīdzot lauku darbos. Piedalījies arī pagasta pašdarbnieku iestudētajās teātra izrādēs, dziedājis pagasta korī.
Pēc Februāra revolūcijas viņš pārtrauca studijas, atgriezās Latvijā un Krievijas Pagaidu valdības laikā uzsāka rosīgu politisku darbību. 1917. gada aprīlī viņš vadīja Vidzemes bezzemnieku kongresu Valmierā kā meņševiks-internacionālists. Bijis Vidzemes Zemes padomes prezidija loceklis. Darbojās Rīgas strādnieku deputātu padomē un Latvijas strādnieku, kareivju un bezzemnieku deputātu padomē līdz Oktobra revolūcijai 1917. gada novembrī. Pēc Rīgas ieņemšanas vācu okupācijas vara viņu 1918. janvārī arestēja un ieslodzīja Citadeles cietumā. Pēc atbrīvošanas viņš devās uz neokupēto Vidzemes daļu, kur 1918. sākumā bija Cēsu apriņķa padomes loceklis. Izslēgts no Cēsu izpildkomitejas, jo pieslējies maziniekiem. Pēc Vidzemes vācu okupācijas Kalniņš devās uz Padomju Krieviju, pelnījis iztiku, strādājot par darbvedi Zemkopības Tautas komisariāta Zemes meliorācijas nodaļā Maskavā, vēlāk bijis pārtikas valdes aģents Orlas guberņā. 1918. gada 4. jūnijā pabeidza studijas Petrogradas Universitātē. Neilgu laiku dzīvoja Luganskā pie mātes brāļa inženiera Voldemāra Ozoliņa.
1918. gada decembrī atgriezās Rīgā, kur strādāja par miertiesneša Kurševica sekretāru, iestājās LSDSP, Latvijas SPR laikā no 1919. gada janvāra strādāja Tieslietu tautas komisariātā Rīgā, vēlāk bija Statistikas tautas komisariāta Tieslietu morāles nodaļas vadītājs. Pēc Rīgas atbrīvošanas 1919. gada maijā izsaukts un nopratināts Latvijas Bruņoto spēku štābā, bet pēc lietas apstākļu noskaidrošanas 29. jūnijā atbrīvots. 1919. gada 24. jūlijā apstiprināts par zvērināta advokāta Heinriha Rūša palīgu Rīgā. 1920. gadā Nikolaju Kalniņu ievēlēja Satversmes sapulcē, viņš bija viens no gados jaunākajiem deputātiem. 1922. gada 7. jūlijā agrārā likuma obstrukcijas laikā uzstājās ar visgarāko runu Latvijas parlamenta vēsturē "Muižniekiem par zemi nemaksāt!” (viņš runājis piecarpus stundas). .l 1922. gadā salaulājās ar studenti-juristi Zelmu Doroteju Ādamu. Civilās laulību ceremonijas liecinieks bijis dzejnieks un frakcijas kolēģis Valdis Grēviņš.
Nikolajs Kalniņš bija 1. - 3. Saeimu deputāts no LSDSP, darbojās Juridiskajā komisijā un vadīja Sociālās likumdošanas komisiju, kur izstrādāti likumi par darba laiku, atvaļinājumiem, virsstundu apmaksu, vecuma pensijām, algoto darbinieku apdrošināšanu nelaimes gadījumos, par restitūciju 1905. gadā cietušajiem un līdzīgi jautājumi. Bijis galvenais autors jaunā īres likuma izstrādāšanā. No 1929. gada 13. februāra praktizējies kā zvērināts advokāts Rīgā ar biroju Blaumaņa ielas 17. nama 5. dzīvoklī. Sociāldemokrātu partijā pieslējies labējam spārnam. 1933. gada 5. jūlijā partijas kreisā spārna vadības spiediena rezultātā atteicies no 4. Saeimas deputāta mandāta, lai ieņemtu Feliksa Cielēna vietu, kurš devies uz Parīzi pildīt Latvijas Republikas sūtņa pienākumus. Bijis LSDSP un Latvijas Arodbiedrību Centrālā Biroja tieslietu daļas vadītājs. Kopā ar domubiedriem apsvēris iespēju dibināt leiboristiskas ievirzes partiju. No 1924. līdz 1934. gadam bijis Darba ministrijas, vēlāk Tautas labklājības ministrijas juriskonsults. Raiņa kluba valdē pārraudzījis Dailes teātri. Aizrautīgi darbojies 1933. augustā dibinātajā Tautsaimniecības pētīšanas biedrībā, kuras mērķis bijis popularizēt Šveices tautsaimnieka Silvio Gesella utopisko dilstošās naudas teoriju. Vadījis juridisko padomu nodaļu laikrakstos “Sociāldemokrāts” un “Dienas Lapa”.
Pēc Ulmaņa valsts apvērsuma 1934. gada 17. maijā Rīgā apcietināts, ieslodzīts Centrālcietumā. 21. jūnijā, pateicoties brāļa Jāņa Kalniņa, Latviešu Zemnieku savienības vecbiedra un 5. Rīgas pulka aizsarga galvojumam, atbrīvots, parakstot atteikšanos no jebkādas turpmākas politiskas darbības. Dzīvojis policijas uzraudzībā ārpus Rīgas. Ar nelegālo LSSZP nekādus sakarus nav uzņēmis. Nodarbojies ar lauksaimniecību savā īpašumā Kokneses pagasta “Kalnavotos”, bijis apkārtējo meliorācijas, piensaimniecības un lauku pārraudzības biedrību valdes loceklis. 1938. gadā pieņemts darbā par juristu Latvijas Dzelzceļnieku biedrībā.
Pēc Latvijas okupācijas līdz 1941. gada februārim bija Patērētāju biedrību savienības juriskonsults. 1941. gada janvārī ieskaitīts advokātu kolēģijā un strādājis 5. Rīgas juridiskajā konsultācijā. Iesniegumu uzņemt sevi LKP nekad nav rakstījis. 1941. gada 24. martā padomju vara nacionalizēja Nikolaja Kalniņa paraugsaimniecību “Kalnavoti”, lai tur ierīkotu Zirgu-mašīnu iznomāšanas punktu. 1941. gada 21. aprīlī viņš izsaukts uz NKVD, kur atteicies darboties par čekas ziņotāju. 1941. gada 14. jūnija deportācijas naktī, pazīstama dzelzceļnieka brīdināts, paslēpies pie māsas Paulīnes Čačes Jūrmalā, bet kad uzzinājis par ģimenes ieslodzīšanu lopu vagonā, pats pieteicies milicijā, lai dotos kopā izsūtījumā, kas viņam arī apsolīts.
Tomēr 1941. gada 15. jūnijā Torņakalna stacijā apcietināts, no Matīsa ielas cietuma pārvests uz Vjatkas soda nometnēm. Pratināšanu laikā neesot atzinies nevienā no inkriminētajiem noziegumiem. Miris pirmstiesas izmeklēšanas laikā 1942. gada 5. janvārī. It kā plaušu tūskas un sirds vājuma dēļ, bet faktiski no sala un bada.
1977. gada 14. septembrī, pateicoties dēla Aivara Kalniņa neatlaidībai, Latvijas PSR prokuratūra bija spiesta reabilitēt Nikolaju Kalniņu nozieguma sastāva trūkuma dēļ. Ir ziņas, ka viņam piespriests nāves sods, ko gan nav paspējuši izpildīt. Nikolaja Kalniņa pīšļu atrašanās vieta nezināma, bet viņa vārds iegravēts kapakmenī Siguldas kapos.
Grieķu katoļticība (nozīmju atdalīšana)
Grieķu katoļticība var būt:
__DISAMBIG__
Agaves
Agaves zied tikai vienu reizi to mūžā, parasti 5. līdz 16. dzīves gadā. Šī iemesla dēļ tās ir iesauktas par "gadsimtu veco augu" (en).
Lielais Brālis
Lielais Brālis (en) ir tēls Džordža Orvela antiutopiskajā romānā "1984". Viņš ir totalitārā Okeānijas bloka vadonis, kur valdošā politiskā partija ir sociālistiskā partija Ingsoc. Plakāti ar Lielā Brāļa seju ir izlīmēti visā Londonā, tajos ir rakstīta frāze "Lielais Brālis tevi vēro" (Big Brother is watching you). Šis personāžs neietekmē romāna pamatsižetu un nesaskarās ar galvenajiem tēliem, antiutopijas galvenais varonis Vinstons Smits nav pārliecināts līdz galam, vai Lielais Brālis ir īstais cilvēks, vai arī partijas propagandas radīts tēls.
Tēla iespējamie prototipi ir Josifs Staļins un Herberts Kičeners, kuru ārējais izskats un raksturs sakrīt ar Lielā Brāļa aprakstu romānā. 2006. gadā Lielais Brālis ieņēma 2. vietu grāmatā 101 Most Influential People Who Never Lived piekāpjoties tikai Marlboro vīram.
Kinematogrāfijā Lielo Brāli atveidojuši aktieri Džons Vernons (1956. gada filmā) un Bobs Flegs (1984. gada filmā).
Klaudio Markīzio
Klaudio Markīzio (,, dzimis ) ir bijušais Itālijas futbolists un Itālijas izlases dalībnieks.
Itālijas futbola izlasē Markīzio debitēja spēlē pret Šveices izlasi. Pirmos un pagaidām (2012. gada sākumā) vienīgos vārtus izlases labā guva pret Serbijas izlasi. 2010. gadā bija iekļauts Itālijas izlases pieteikumā FIFA Pasaules kausa finālturnīram.
Sasniegumi
Zenit Saint Petersburg
Žilinas apriņķis
Žilinas apriņķis ir Slovākijas Žilinas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Žilinas apgabala Bitčas, Čadcas, Kisucke Nove Mesto, Dolni Kubīnas un Martinas apriņķiem, kā arī Trenčīnas apgabala Prjevidzas, Ilavas un Považska Bistricas apriņķiem.
Markus Riva
Miķelis Ļaksa (dzimis ), pazīstams kā Markus Riva, ir latviešu mūziķis, producents, modelis. Pabeidzis mācības Rīgas Doma kora skolā. Izdevis vairākus albumus, debijas studijas albums — "Ticu" (2009). Strādājis radiostacijā "Capital FM" par dīdžeju. Nodarbojas arī ar pasākumu vadīšanu un TV raidījumu vadīšanu.
Sacerējis mūziku dažādiem televīzijas raidījumiem. 2014. gadā piedalījies TV šovā "Gribu pie Meladzes", kur sasniedzis superfinālu, tajā paliekot 2. vietā. 2017., 2018., 2019. un 2021. gadā vadījis TV3 šovu "X faktors Latvija". 2018. gadā piedalījies kibermobingā kopā ar drossinternets un bitelv, pasākums notika DALP (Draudzīga aicinājuma Liepājas pilsētas) 5. vidusskolā.
Eirovīzija
Viņa sacerētās dziesmas tikušas vairākkārt izpildītas Eirovīzijas Latvijas nacionālajā atlasē. 2014. gada atlasē Eirovīzijai piedalījies ar dziesmu Lights On, finālā ieņēmis 10. vietu. 2015. gada atlasē Eirovīzijai piedalījās ar dziesmu Take Me Down. Visos gados piedalījies LTV Eirovīzijas konkursa nacionālajā atlasē — konkursā Supernova, 2015. gada un 2018. gada konkursā iekļuvis finālā, 2016. gadā tika izbalsots pusfinālā, bet 2017. gadā tika izbalsots jau ceturtdaļfinālā. 2018. gadā finālā palicis 5. vietā. Markus Riva turpināja piedalīties Eirovīzijas atlasē arī 2019. gadā ar dziesmu You make me so crazy un ieguva 2. vietu. 2020. gadā Markus Riva piedalījās Eirovīzijas atlasē ar dziesmu Impossible, taču nekvalificējās finālam. 2021. gadā nenotika nacionālā atlase Eirovīzijai, savukārt 2022. gadā Markus Riva piedalījās Eirovīzijas atlasē ar dziesmu If You're Gonna Love Me, taču nekvalificējās finālam. 2023. gadā Markus Riva piedalījās Eirovīzijas atlasē ar dziesmu Forever un ieguva ceturto vietu. Līdz šim Markus Riva ir piedalījies Eirovīzijas atlases konkursos 9 reizes, bet ne reizi nav uzvarējis.
Landauka
Landi, agrāk Landauka, bija apdzīvota vieta Balvu novada Briežuciema pagastā. Atradās pagasta centrālajā daļā 7 km no pagasta centra Briežuciema, 29 km no novada centra Balviem un 249 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atradās nomaļus no valsts nozīmes autoceļiem.
Anda Skadmane
Anda Skadmane (dzimusi 1990. gada 19. martā Rīgā, Latvijā) ir latviešu māksliniece un dvīņu māsa māksliniecei Dainai Skadmanei.
Dzīves gājums
Anda Skadmane ir dzimusi 1990. gada 19. martā Rīgā, Latvijā, uzaugusi piecu bērnu ģimenē (māsas - Maija, Rūta, Daina (dvīņu māsa) un brālis Mārcis Liors Skadmanis). Anda Skadmane bijusi skolniece Ziemeļvalstu ģimnāzijā, Jaņa Rozentāla Mazajā mākslas skolā un Rīgas Amatniecības vidusskolā. Anda Skadmane ir ieguvusi bakalauru (tekstilmākslas apakšnozarē) Latvijas Mākslas akadēmijā un pašlaik turpina studijas LMA maģistru studiju programmā. Andas mākslas darbi ir izstādīti tādās vietās kā Marka Rotko mākslas centrā, Jelgavas Vēstures un mākslas muzejā, Tukuma muzejā, kā arī ārvalstīs. Zolitūdes lielveikala "Maxima" sagrūšanā Rīgā bojā gāja viņas dvīņu māsa Daina Skadmane un tēvs Jānis Skadmanis.
Mākslinieciskā darbība
Anda Skadmane kopā ar dvīņu māsu Dainu ar mākslu sāka nodarboties no 5 gadu vecuma, ar saviem darbiem piedaloties dažādos starptautiskos mākslas konkursos. Viens no ievērojamākajiem abu dvīņu māsu mākslas kopprojektiem bija 14 gadu vecumā 2003. gadā pirmā starptautiskā personālizstāde "Dvīņu debija", kas tika izstādīta Starptautiskajā lidostā "Rīga". Andas mākslas darbi atrodas arī Krievijas dokumentālo filmu režisora Vladimira Molčanova privātajā kolekcijā Krievijā. Viens no Andas mākslas darbiem "Rumbula" 2003 atrodas pasaulē pazīstamā Nobela miera prēmijas laureāta, amerikāņu rakstnieka Eli Vīzela (Elie Wiesel) Arhīvā, Hauarda Gotliba Arhīva Izpētes centrā, Bostonas universitātē ASV (The Elie Wiesel Archive, Howard Gotlieb Archival Research Centre, Boston University, US), kurā glabājas arī dažādas liecības no dažādiem pasaules pazīstamiem cilvēkiem. 2015. gadā Anda Skadmanes un viņas dvīņu māsas Dainas mākslas darbi — veltījums Holokausta liecībām Latvijā tika iekļauti Frīdas Mihelsones (Frida Michelson) biogrāfiskajā liecību grāmatā "Es izdzīvoju Rumbulā". Grāmatā tika iekļauti tādi mākslas darbi kā "Bezizeja", Akvarelis, gleznots uz 1941. gada papīra (2004. gads). 2013. gadā Anda saņēma Galerijas "Daugava" preztižo Borisa Bērziņa stipendiju. Vairākus gadus pēc kārtas trīs Latvijas Mākslas akadēmijas studenti saņēma Borisa Bērziņa vārdā nosaukto stipendiju, kuru finansēja uzņēmējs Guntis Rāvis.
Piemiņa
2013. gada decembrī Latvijas Valsts prezidents Andris Bērziņš ielūdza Andu Skadmani un viņas ģimenes locekļus tikties Melngalvju namā, lai saņemtu atļauju izmantot Dainas Skadmanes "Vēja egles" skici valsts prezidenta Ziemassvētku apsveikumu kartītē. Valsts prezidenta Andra Bērziņa apsveikums Ziemassvētkos tika izsūtīts citu valstu vadītājiem un Latvijas sabiedrotajiem. Atsaucoties biedrības Zolitūde 21.11. lūgumam, Latvijas Pasts izdeva speciālo aploksni, kura veltīta Zolitūdes traģēdijas piemiņai un kuras dizainā izmantots traģēdijā bojāgājušās Dainas Skadmanes "Vēja egles" dizaina motīvs. Speciālās aploksnes un zīmoga autore ir Anda Skadmane, aploksne tika izdota 800 eksemplāru tirāžā. Aploksne un zīmogs tika atklāts 2014. gada 20. novembrī Latvijas Pasta centrā "Sakta", piedaloties traģiskajā nelaimē bojāgājušo cilvēku tuviniekiem un Latvijas Valsts prezidentam Andrim Bērziņam.
Melone
Melone (Cucumis melo) ir ķirbju dzimtas augs, kas tiek plaši audzēts kā kultūraugs un izmantots uzturā. Melone ir ziedaugs, kas zied ar dzelteniem ziediem, tas ražo īpaša veida augļus – ogu, kam ir plāna un cieta miza un ļoti mīksts un sulīgs vidus.
Melones dabiskais izplatības areāls ir Centrālāzija: Persijas un Armēnijas teritorija.
Liena Šmukste
Liena Šmukste (dzimusi Rīgā) ir latviešu aktrise un teātra režisore.
1995. gadā beigusi Līvānu 1. vidusskolu un iestājusies Latvijas Kultūras skolā, lai mācītos par amatierteātra režisori un kultūras darba organizatori. 2003. gadā pabeigta Liepājas Pedagoģijas akadēmija un iegūta vizuāli plastiskās mākslas skolotājas ar ievirzi menedžmentā specialitāte. 2008. gadā absolvējusi Latvijas Kultūras akadēmijas Teātra fakultāti dramatiskā teātra režisores specialitātē. 2019.gadā ieguvusi maggistra grādu teātra režijā - Latvijas Kultūras akadēmijā.
Strādājusi Jaunajā Rīgas teātrī laika posmā no 2004. līdz 2017. gadam. Par savu darbu filmā "Ausma" 2016. gadā ieguvusi "Lielais Kristaps" balvu nominācijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā".
Melnkalnes kņaziste
Melnkalnes kņaziste bija Balkānu valsts, kas pastāvēja daļā no mūsdienu Melnkalnes teritorijas no 1852. līdz 1910. gadam, kad to pārdēvēja par Melnkalnes Karalisti. Piedalījās vairākos karos pret Osmaņu impērijas karaspēku. Tās galvaspilsēta bija Cetiņe, naudas vienība no 1906. gada bija perpers.
Vēsture
1852. gada 13. martā Melnkalnes bīskaps jeb vladika Danilo Petrovičs-Ņegošs sekularizēja savu bīskapiju un sāka lietot titulu "Melnkalnes un Brdas kņazs un gosporads" (књаз и господар Црне Горе и Брда). 1858. gadā Melnkalnes armija Grahovacas kaujā uzvarēja no Bosnijas ejāleta iebrukušo Osmaņu impērijas karaspēku. Pēc kņaza Danilo slepkavības 1860. gada 13. augustā par kņazu kļuva viņa brāļadēls Nikola I Petrovičs, kurš 1870. gadā sāka lietot titulu "Melnkalnes un Brdas kņazs" (књаз Црне Горе и Брда). Hercegovinas sacelšanās laikā (1875–1878) laikā Melnkalnes kņaziste sniedza palīdzību serbu nemierniekiem un iesaistījās karā ar Osmaņu impēriju (1876–1878). 1878. gada 3. marta miera līgumā Osmaņu impērija atzina Melnkalnes kņazistes neatkarību, pēc Berlīnes līguma atdeva tai daļu savas teritorijas un piekļuvi Adrijas jūrai.
Pēc neatkarības iegūšanas notika valsts modernizācija, kuras kulminācija bija konstitūcijas projekts 1905. gadā. 1910. gada 28. augustā Melnkalnes kņazs Nikola pasludināja Melnkalnes Karalistes izveidi.
Samainītais
"Samainītais" (en) ir 2008. gada ASV krimināldrāmas filma, kas balstīta uz patiesiem notikumiem. Filmas režisors, mūzikas autors un viens no producentiem ir Klints Īstvuds. Galvenās lomas atveido Andželīna Džolija un Džons Malkovičs. Filmas pirmizrāde notika.
Sižets
Kristīne Kolinsa ir vientuļā māte, kuras deviņus gadus vecais dēls Valters kādu dienu pazūd bez vēsts. Pēc vairākiem mēnešiem Losandželosas policijas departaments atrod Valteru, tomēr Kristīne uzstāj, ka atrastais zēns nav viņas dēls. Pēc tam, kad Kristīne to cenšas pierādīt policijai citām pilsētas autoritātēm, viņu sāk uzskatīt par maldinātāju un nekam nederīgu māti, un viņa tiek ielikta psihiatriskajā slimnīcā.
Mjadzela
Mjadzela jeb Mjadeļa  ir pilsēta Baltkrievijā, Minskas apgabala Mjadzelas rajona centrs Mjastras ezera krastā.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1324. gadā. Atradās Lietuvas lielkņazistē. Pilsēta pievienota Krievijai pēc Polijas Otrās dalīšanas 1793. gadā. No 1918. līdz 1929. gadam - Polijas sastāvā. Pievienota PSRS Molotova-Ribentropa pakta rezultātā. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 2. jūlija līdz 1944. gada 4. jūlijam pilsēta atradās vācu okupācijā. Kopš 1991. gada - neatkarīgās Baltkrievijas sastāvā.
Opertorbitolitīnas
Opertorbitolitīnas (Opertorbitolitinae) ir izmirusi bentisku foraminīferu apakšdzimta miliolīdu kārtā. Apakšdzimtu 1986. gadā izdalīja amerikāņu mikropaleontologi Alfrēds Lēblihs un Helēna Tappana. Ģeohronoloģiski prehapidioninīnas ir zināmas no paleocēna beigām līdz luteta laikmeta beigām eocēnā.
Apraksts
Čaula ar nukleokonhu, aiz kura seko cikliskas kameras, kas savukārt dalās sīkākās kamerās, līdzīgi kā soritīnām, bet tikai ar biezām plātnītēm, sakrautām uz čaulas plakanajām vai ieliektajām pusēm. Tās var būt cieši piespiestas, var arī iekļaut sevī stolonu sistēmu vai būt ar stoloniem, kas ved pie nelielām vakuolām vai kamerām.
Sistemātika
Apakšdzimtas dalījums ģintīs:
(†) - izmirušu organismu grupa.
Par nabaga huzāru aizlieciet vārdu
Filmas notikumi risinās apmēram 20 gadus pēc 1812. gada kara. Nelielu pilsētiņu kājās uzceļ huzāru karaspēka ierašanās.
Josefs Drneks
Josefs Drneks (cz; dzimis, miris ) bija čehu šaha problēmists, čehu skolas pārstāvis.
Neņūtona šķidrumi
Neņūtona šķidrumi ir šķidrumi, kuru viskozitāte mainās atkarībā no šķidruma stāvokļa un kustības rakstura. Daudzi nesaspiežami šķidrumi, tostarp tādi pārtikas produkti kā majonēze, zemesriekstu sviests, kečups, kā arī daži industriālie materiāli, piemēram, šķidra plastmasa, asfalts, betons ir neņūtoniski šķidrumi. Bioloģiskie šķidrumi, tostarp asinis un gļotas, ir gandrīz universāli neņūtoniski. Tie ir šķidrumi, kuri neatbilst Ņūtona šķidruma modelim, tas ir, īstajiem šķidrumiem \mu (dinamiskā viskozitāte) ir pastāvīgs lielums (fizikāla konstante), un kuru elementārdaļiņu lielums mazāks par 1 m. Neņūtona šķidrumus raksturo Bingema vienādojums, kas ir šāds: kur \tau>0 — sākuma bīdes pretestība; \tau — tangenciālais spriegums; \mu_{d} — mainīgā lieluma dinamiskā viskozitāte, kas atkarīga no šķidruma plūsmas veida; — ātruma gradients.
Josefs Drneks
Šaha kompozīcija
J. Drneks publicējis vairāk nekā 320 šaha uzdevumu, galvenokārt trīsvilčus.
Neņūtona šķidrumi
Šie šķidrumi parasti ir ar augstu viskozitāti un to elastīgās īpašības arī ir ar nozīmīgumu. To elementārdaļiņu lielums svārstās no 1 m līdz 1 m. Neņūtonu šķidrumu teorija ir daļa no reoloģijas — zinātnes, kas pēta plūsmu un deformāciju. Plūsmas modeļi var tikt klasificēti 3 pamatgrupās:
Josefs Drneks
Uzdevuma piemērs
Uzdevuma risinājums:
Neņūtona šķidrumi
No laika neatkarīgi šķidrumi
No laika neatkarīgus šķidrumus var iedalīt vēl trīs apakšgrupās.
Slapjas pludmales smiltis un citi ūdens šķīdumi, kas satur augstu pulvera koncentrāciju, ir piemērs dilatantiem šķidrumiem. Šiem šķidrumiem piemīt viskozitātes palielinājums, palielinot bīdes spriegumu.
Smērvielas, majonēze un cietes suspensijas ir piemēri pseidoplastiskiem jeb bīdes vājinošiem šķidrumiem. Šiem šķidrumiem piemīt tendence viskozitātei samazināties, palielinot bīdes spriegumu.
Šokolādes maisījumi, urbšanas šķidrumi, smēres, krāsas, papīra masas, ziepes, zobu pasta, notekūdeņu dūņas ir piemēri Bingema plastmasas šķidrumiem. Šie šķidrumi uzvedas kā cietas vielas, līdz sākotnējā tecēšanas robeža \tau_{0} ir pārsniegta. Pārsniedzot \tau_{0}, Bingema plastmasas uzvedas kā Ņūtona šķidrumi.