cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Glenns Flīrs
Biogrāfija
Pārstāvējis Anglijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1983. gadā Flīram piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1987. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Pazīstams arī kā šaha literāts. Sarakstījis vairākas grāmatas par šaha atklātņu un galotņu teoriju.
Leonīds Gaidajs
Leonīds Gaidajs (ru; dzimis Svobodnijā, Amūras guberņā, Krievijas PFSR, miris  Maskavā) bija padomju / krievu kinorežisors, aktieris, scenārists. 1970. gadā ieguvis Brāļu Vasiļjevu Krievijas PFSR valsts prēmiju. 1989. gadā Gaidajam piešķirts PSRS Tautas skatuves mākslinieka nosaukums.
Lielākā daļa Gaidaja filmu ir kinokomēdijas. Viņa filmas guvušas plašu atzinību bijušās PSRS teritorijā, tās noskatījušies ļoti liels skatītāju skaits.
Grasmanis
Grasmanis (de vai Grassmann; sieviešu dzimtē Grasmane) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Lebjava
Lebjava (arī Lebģe, Lebje, Ļeblova) ir Sausās Daugavas labā krasta pieteka Salaspils novadā, Doles salas dienviddaļā. Izteka no dīķa pie Doles dārza. Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Sausajā Daugavā starp Lebeniešiem un Dolesmuižu. Lebjavu šķērso valsts autoceļš V26 (Rīgas HES–Dole).
Jurijs Babenko
Jurijs Babenko (dzimis 1978. gada 2. janvārī) ir bijušais krievu hokejists, centra uzbrucējs. Karjeras laikā 3 spēles aizvadījis Nacionālajā hokeja līgā, taču karjeras lielāko daļu pavadījis dažādos Krievijas Superlīgas un Kontinentālās hokeja līgas klubos, divreiz kļūstot par Gagarina kausa čempionu.
Spēlētāja karjera
1997. gada vasarā Babenko pārcēlās uz Ziemeļameriku, kur aizvadīja rezultatīvu sezonu OHL junioru līgā. No 1998. līdz 2002. gadam Babenko spēlēja AHL kluba Heršijas "Bears" sastāvā, 2000.—01. sezonā aizvadot arī trīs spēles NHL kluba Kolorādo "Avalanche" sastāvā.
No 2002. līdz 2005. gadam Babenko spēlēja Maskavas "Dinamo" sastāvā, tad īsu brīdi Voskresenskas "Khimik" rindās, bet nākamās divas sezonas - Balašihas "HK MVD" sastāvā. No 2007. līdz 2009. gadam uzbrucējs spēlēja Magņitogorskas "Metallurg" rindās, īsu brīdi arī Sanktpēterburgas SKA.
2009. gada vasarā Babenko atgriezās "HK MVD" rindās, kas gan pēc 2009.—10. sezonas apvienojās ar Maskavas "Dinamo". "Dinamo" rindās 2011.—12. un 2012.—13. gada sezonās Jurijs izcīnīja Gagarina kausu. No 2013. līdz 2016. gadam Babenko bija "Dinamo" kapteinis, taču tad noslēdza profesionāļa karjeru.
Ekstāze (filma)
"Ekstāze" (fr) ir 2018. gada Beļģijas un Francijas psiholoģiska šausmu filma, kuras režisors un scenārija autors ir Gaspars Noē. Filmā galvenās lomas atveido gandrīz tikai dejotāji, kuriem visiem, izņemot Sofiju Butellu un Suheilu Jakubu, nebija nekāda aktieru pieredzes.
Filmas darbība norisinās 1996. gadā un tā stāsta par vairākiem franču dejotājiem, kas pulcējas mēģinājumam nomaļā un tukšā skolas ēkā. Visas nakts svinības pārvēršas par murgu, kad viņi uzzina, ka sangrijai ir pievienots LSD.
Filmas "Ekstāze" pirmizrāde notika Kannu kinofestivālā, kur tā saņēma Art Cinema Award balvu. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, slavējot režiju, kinematogrāfiju, skaņu celiņu un horeogrāfiju, lai gan kritizēja vardarbību un konkrēta stāsta trūkumu.
Klauce (upe)
Klauce (arī Grabažānu upe augštecē arī Raktupīte) ir ūdenstece — upe Jēkabpils novadā.
Mobilizācija
Mobilizācija (fr, no mobiliser — 'iekustināt') ir rezervistu iesaukšana aktīvajā karadienestā ar mērķi panākt bruņoto spēku nonākšanu kara stāvoklī, reaģējot uz ārkārtas situāciju valstī vai pasaulē.
Latvijas Republikas Mobilizācijas likums paredz, ka mobilizācija aptver Latvijas Nacionālos bruņotos spēkus, valsts civilās aizsardzības sistēmu un tautsaimniecību. Latvijas pilsoņi un nepilsoņi, valsts (arī ārvalstīs esošie), pašvaldību un privāto tiesību juridisko personu materiālie un finanšu līdzekļi veido mobilizācijas resursus. Ja nepieciešams, kā mobilizācijas resursus var izmantot arī iedzīvotājiem piederošos materiālos līdzekļus.
Lēmumu par mobilizācijas vai demobilizācijas izsludināšanu pieņem un izsludina Latvijas Republikas Ministru kabinets. Ja Ministru prezidents konstatē, ka Ministru kabinets nevar sanākt stundas laikā, lai pieņemtu lēmumu par mobilizācijas izsludināšanu un izsludinātu mobilizāciju, viņš pieņem lēmumu par mobilizācijas izsludināšanu un izsludina mobilizāciju.
Pirmais pasaules karš
Kopējais karojošajās armijās mobilizēto cilvēku skaits pārsniedza 70 miljonus. Karā iesaistītajās armijās tika nogalināti 10 miljoni cilvēku un ievainoti 20 miljoni.
Viss par Stīvu
"Viss par Stīvu" (en) ir 2009. gada ASV komēdija, kuras režisors ir Fils Treills. Galvenās lomas filmā atveido Sandra Buloka, Bredlijs Kūpers un Tomass Heidens Čērčs. Filmas pirmizrāde notika.
Ekscentriska krustvārdu mīklu veidotāja Marija Horovica ir pārliecināta, ka CNN operators Stīvs Millers ir viņas īstā mīlestība, tāpēc Marija seko Stīvam cauri visai valstij.
Evenu valoda
Evenu valoda (agrāk — lamutu valoda) ir viena no tungusu valodu saimes valodām, ko lieto daļa evenu Sibīrijā Krievijā. No 22 383 eveniem (2010) valodu lieto 5538 cilvēki (25,8%), un tā tiek uzskatīta par nopietni apdraudētu. No 1970. līdz 2011. gadam korjaku valodā izdotas 2 grāmatas. Valodu apgūst ap 250 skolēnu septiņās Kamčatkas novada skolās (2012).
Izplatība
Evenu valodu lieto plašā areālā Jakutijā, Magadanas apgabalā, Čukotkā, Kamčatkā un Habarovskas novadā. Jakutijā evenu valoda vietējā līmenī ir viena no oficiālajām valodām. Apmācība skolās evenu valodā nenotiek, bet valoda tiek pasniegta kā priekšmets evenu bērniem. 2012. gadā valodu apguva 1180 skolnieki 25 skolās Jakutijā (888 skolnieki 22 skolās), Habarovskas novadā (99 skolnieki 1 skolā), Magadanas apgabalā (13 skolnieki 1 skolā), Čukotkā (98 skolnieki 2 skolās) un Kamčatkā (76 skolnieki 2 skolās).
Ortogrāfija
Pirmā rakstība evenu valodai izveidota 1932. gadā uz latīņu alfabēta pamata. 1937. gadā pārcelta uz kirilicu. 1958. gadā alfabētā papildus standarta krievu alfabēta burtiem tika ieviesti burti ӈ, ө, ӫ. Mūsdienu evenu alfabēts:
Tayanna
Tetjana Mihailivna Rešetņaka (uk), zināma ar pseidonīmu Tayanna (dzimusi ) ir Ukrainas dziedātāja, aktrise un komponiste. No 2008. līdz 2011. gadam viņa bija mūzikas grupas Гарячий шоколад (“Karstā šokolāde”) dalībniece. Viņa vairākas reizes ir piedalījusies Ukrainas pārstāvja atlasē Eirovīzijas dziesmu konkursam.
Piliskolns
Piliskolns ir ciems Rikavas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 223 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas valsts nozīmes arheoloģiskais piemineklis - Pleskavas pilskalns.
Abiļevs
Abiļevs (kk; sieviešu dzimtē Abiļeva) ir kazahu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
KF Gjilani
KF Gjilani (sq) ir 1995. gadā dibināts Kosovas futbola klubs no Ģiļani, kas šobrīd spēlē Kosovas Superlīgā.
Stabæk Fotball
Stabæk Fotball ir profesionāls Norvēģijas futbola klubs no Bērumas. Klubs ir dibināts 1912. gadā. Pašlaik spēlē Eliteserien, Norvēģijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada Nadderud stadionā, kura ietilpība ir 4938 vietas. No 2009. līdz 2012. gadam komanda izmantoja Telenor arēnu. Kluba futbolisti ir 2008. gadā izcīnījuši līgas čempiontitulu un 1998. gadā ieguvuši Norvēģijas kausu.
NBA lokauts
NBA lokauts var būt:
Platonovs
Platonovs (ru; sieviešu dzimtē Platova (Плато́нова)) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Devītā planēta
Devītā planēta (en) jeb netiešā veidā dēvēta arī par "Planētu X" ir hipotētiska milzu planēta, kuras orbītai no teorētiskā viedokļa būtu jāatrodas Saules sistēmas ārējā daļā aiz Koipera joslas, kur tās radītā gravitācijas spēka ietekme izskaidrotu neparasto orbītu konfigurāciju, kas līdz šim ir novērota vairāku Transneptūna objektu gadījumos.
Pagaidām visi mēģinājumi atklāt šo hipotētisko planētu ir bijuši nesekmīgi, kas nozīmē, ka no zinātniskā viedokļa tā vēl joprojām nav oficiāli apstiprināta. Šī iemesla dēļ daļa astronomu pēdējā laikā ir sākuši apšaubīt tās pastāvēšanas klātbūtni.
Nosaukums
Pagaidām Devītajai planētai nav sava oficiālā nosaukuma, jo tā vēl nav atklāta, kur vēsturiski šāda veida hipotētisku milzu planētu aiz Neptūna orbītas astronomi ir saukuši arī par "Planētu X". Tradicionāli nosaukuma tiesības tiek piešķirtas attiecīgā astronomiskā objekta atklājējam, kuru pēc tam apstiprina Starptautiskā Astronomijas savienība. Domājams, ka, līzīgi kā ar citām Saules sistēmā esošajām planētām, atklājuma gadījumā tā visticamāk tiks nosaukta kāda seno romiešu mitoloģiskā tēla vārdā.
Planēta X
Atsevišķi zinātnieki hipotētiskas milzu planētas esamību aiz Neptūna orbītas pieļāva jau 19. gadsimtā, kad 1846. gadā pēc Neptūna atklāšanas tika spekulēts par Urāna un Neptūna orbītās novērotajām anomālijām, kuras no teorētiskā viedokļa varēja izraisīt vēl līdz šim neatklātas milzu planētas esamība Saules sistēmas ārējā daļā. Šī iemesla dēļ 1903. gadā amerikāņu astronoms Pērsivals Lovels (Percival Lowell) izgudroja nosaukumu "Planēta X", lai tādejādi apzīmētu šo hipotētisko milzu planētu aiz Neptūna orbītas.
Tomēr arī pēc Plūtona atklāšanas 1930. gadā vairāki astronomi turpināja uzstāt uz vēl līdz šim neatklātas "Planētas X" pastāvēšanu, līdz 1989. gadā amerikāņu starpplanētu zonde Voyager-2 sasniedza Neptūna orbītu un konstatēja, ka tā kopējā masa ir mazāka nekā līdz tam domāts, kas tādējādi no matemātiskā viedokļa atrisināja ilgstošo "neatbilstību" Urāna orbītas konfigurācijā, izslēdzot nepieciešamību pēc papildus milzu planētas Saules sistēmas ārējā daļā.
Devītās planētas hipotēze
Devītās planētas hipotēzi netiešā veidā 2014. gadā pirmo reizi izvirzīja divi amerikāņu astronomi Čedviks Truhiljo (Chadwick Trujillo) un Skots Šepards (Scott S. Sheppard), kuriem, salīdzinot divu Transneptūna objektu — Sednas un 2012 VP113 — orbītu korelāciju, nācās secināt, ka tās neparasto orbītu konfigurāciju cēlonis varētu būt vēl līdz šim neatklāta masīva astronomiskā objekta gravitācijas ietekme.
Visbeidzot 2016. gada janvārī divi citi amerikāņu pētnieki Konstantīns Batigins (Konstantin Batygin) un Maikls Brauns (Michael E. Brown), pārstāvot Kalifornijas Tehnoloģiju institūtu, nāca klajā ar apstiprinošu paziņojumu, ka vēl līdz šim neatklāta masīva planēta Saules sistēmas ārējā daļā kalpo par vislabāko izskaidrojumu tam, kādēļ vairākiem Transneptūna objektiem orbītu konfigurācijās ir novērojama neizskaidrojama korelācija (pārlieku vienādas un eliptiskas orbītas), kuru visticamāk ietekmē šīs masīvās planētas gravitācijas spēks.
Tāpat 2019. gadā martā tika ziņots, ka pētījumā, kas nesen publicēts zinātniskajā žurnālā "The Astronomical Journal", zinātnieki aplēsuši, ka no 500 dažādām iespējām šī hipotētiskā planēta varētu neeksistēt tikai vienā gadījumā.
Hipotētiskās īpašības
Zinātnieki pieļauj, ka Devītā planēta, ja tā vispār eksistē, varētu būt vai nu Saules sistēmas agrīnajā posmā izsviesta milzu planēta tās ārējā daļā, vai arī laika gaitā gravitācijas ietekmē pārtverta citplanēta.
Pašreizējie aprēķini liecina, ka, lai ietekmētu Transneptūna objektu orbītu konfigurāciju, Devītās planētas masai vajadzētu būt ne mazākai kā 10 Zemes masām, kas nozīmē, ka tā visticamāk ir gāzu planēta. Savukārt tās orbīta tiek paredzēta, ka atrodas aptuveni 20 reizes tālāk no Saules nekā Neptūna orbīta (300 līdz 700 astronomisko vienību attālumā), kas nozīmē, ka Devītās planētas apriņķošanas periodam būtu jāilgst teju 10 000 līdz 20 000 gadu.
Par spīti tās hipotētiskajiem izmēriem atsevišķi astronomi ir uzsvēruši, ka, ja Devītā planēta pa tiešām eksistē, tad tai vajadzētu būt ļoti blāvai, kas vēl jo vairāk apgrūtinātu tās meklēšanu nakts debesīs.
Melnais caurums
Atsevišķi zinātnieki apgalvo, ka hipotētiskā Devītā planēta varētu būt arī mazs melnais caurums, kas, iespējams, daļēji izskaidrotu to, kādēļ tā joprojām vēl nav oficiāli novērota. Pie šāda scenārija melnajam caurumam būtu jābūt aptuveni beisbola bumbas lielumā, lai radītu tādu pašu gravitācijas efektu kā potenciāla gāzu planēta Saules sistēmas ārējā daļā.
Lai gan Visumā šādi mazie melnie caurumi vēl nekad oficiāli nav novēroti, no teorētiskās fizikas viedokļa tie ir iespējami, jo varētu būt izveidojušies Visuma pirmsākumos.
Zinātnieki uzskata, ka melnā cauruma hipotēzi būtu iespējams pierādīt, novērojot atsevišķus gamma staru uzliesmojumus Saules sistēmas ārējā daļā, kurus teorētiski radītu dažādu elementārdaļiņu sadursme melnā cauruma apkārtnē.
Asteroīdu josla
Daļa pētnieku uzskata, ka hipotētisko Devīto planētu varētu izskaidrot arī ar attālu un līdz šim vēl neatklātu asteroīdu joslu, kas Saules sistēmas ārējā daļā būtu novietojama vēl tālāk par Koipera joslu un sastāvētu no miljoniem mazu astronomisko objektu kopas. Teorētiski pietiekoši lielā daudzumā šāda astronomisko objektu josla varētu radīt tādu pašu gravitācijas efektu uz vairākiem Transneptūna objektiem kā milzu planēta, kuras masa būtu pielīdzināma vairākām Zemes masām. Tiesa, pagaidām šī alternatīvā hipotēze nav viena no tām, kurai būtu salīdzinoši liels atbalstītāju skaits zinātnieku aprindās.
Kultūrā
2019. gada aprīlī modes salonā "Bonbon Shoes", kas atrodas Rīgā, bija apskatāma mākslinieces Gundegas Dūdumas personālizstāde "Devītā planēta", kas bija veltīta par godu mākslinieces fascinācijai par kosmosu un hipotētiskās Devītās planētas eksistencei Saules sistēmas ārējā daļā.
Latvijas igauņi
Latvijas igauņi ir viena no vēsturiskajām Latvijas mazākumtautībam. Pēc 2000. gada Tautas skaitīšanas datiem Latvijā dzīvoja 2677 igauņi (0,1% no iedzīvotāju skaita), no kuriem lielākā daļa dzīvoja Rīgā (1024 cilvēki), bet pārējie Vidzemes ziemeļdaļas novados gar Latvijas—Igaunijas robežu.
Vēsture
No Indriķa hronikas zināms, ka 13. gadsimta sākumā uz ziemeļiem no Salacas un Sedas upēm dzīvoja sakalieši, bet Alūksnes apkaimē ugauņi. Pēc Livonijas krusta kariem šajos novados ieceļoja letgaļi un līvi, kas pakāpeniski saplūda ar vietējiem iedzīvotājiem. Vidzemes guberņas pastāvēšanas laikā etniskā robeža starp latviešu un igauņu apdzīvotajām zemēm nebija skaidri noteikta. Pēc dzimtbūšanas atcelšanas, bet īpaši pēc 1860. gada igauņu zemnieki iegādājās zemi Vidzemes latviešu daļā un pārcēlās uz pastāvīgu dzīvi Rīgā, Valkā, Valmierā un citās pilsētās.
Lielāks skaits igauņu dzīvoja tagadējos Valmieras un Valkas novados, bet arī Alūksnes, Smiltenes un Gulbenes novados, kur viņi tika dēvēti par "leiviem" (leivu(d)). Vitebskas guberņas Ludzas apriņķī dzīvoja katoļticīgie Ludzas igauņi, kas sevi sauca par "luciem" (lutsi). Straujās industrializācijas rezultātā Vidzemes guberņas galvaspilsētā Rīgā izveidojās prāva igauņu kopiena, kas 1880. gadā nodibināja dziedāšanas biedrību "Imanta", 1900. gadā Rīgas igauņu atturībnieku biedrību, 1908. gadā Rīgas Igauņu izglītības un palīdzības sniegšanas biedrību, kas izveidoja igauņu skolu Āgenskalnā. 1900. gadā pie Rīgas politehniskā institūta tika dibināta igauņu studentu korporācija Vironia. Rīgā bija igauņu luterāņu un pareizticīgo draudzes. 1881. gadā Rīgā dzīvoja 1565 igauņu, bet 20. gadsimta sākumā līdz 28 tūkstošiem igauņu. Jaukto laulību un vājās nacionālās pašapziņas dēļ Latvijas igauņi strauji pārlatviskojās vai pārkrievojās.
Pēc Latvijas—Igaunijas robežas nospraušanas 1920. gadā Latvijā dzīvojošo igauņu skaits samazinājās. Pēc 1920. gada tautas skaitīšanas datiem Latvijā dzīvoja 8700 igauņu, visvairāk Valkas un Alūksnes apkārtnē (4100), ap Valmieru (1600) un Rīgā (1600). 1935. gadā Latvijas Republikā dzīvoja tikai 6900 igauņi (0,4% no iedzīvotāju skaita). Pēc Latvijas okupācijas igauņu biedrība un skolas tika likvidētas. Igauņu skaits samazinājās no 4600 1959. gadā līdz 3300 1989. gadā.
Trešās atmodas kustības periodā tika atjaunota Latvijas igauņu biedrība un igauņu skola Pārdaugavā (Rīgas Igauņu pamatskola, Atgāzenes ielā 26).
Igauņi latvju dainās
Krišjāņa Barona "Latvju dainās" apkopoti 116 tautasdziesmu varianti ar leksēmu "igauņi", bet Latvijas Universitātes Literatūras, folkloras un mākslas institūta Latviešu folkloras fondu materiālos atrodamas 170 igauņu tematikas tautasdziesmu varianti, pie kam visvairāk dziesmu nākušas no Vidzemes (42%) un Latgales (27%).
Turpretī Kurzemē pierakstītajās dziesmās biežāk sastopama leksēma "sāmi", kas sākotnēji apzīmējusi visus somugru valodās runājošos, bet vēlāk Sāmsalas igauņus, ar kuriem kurzemniekiem pastāvēja cieši kultūrvēsturiskie sakari.
Daļa latviešu tautasdziesmu par igauņiem un sāmiem radušās kā apdziedāšanās dziesmas:
Pīrāgi (stacija)
Pīrāgi (ru) jeb Pīrāgi-360 km (Пираги - 360 км), tagad pieturas punkts 358 km (о.п. 358 км), ir dzelzceļa pieturas punkts Krievijas teritorijā, Pitalovas rajona Utrojas pagastā.
Vēsture
Pieturas punktu "Pīrāgi" atklāja 1929. gada 5. martā blakus Piro (Parogu) ciemam dzelzceļa līnijā Rītupe—Daugavpils. Tolaik tā atradās 172,5 km attālumā no Daugavpils dzelzceļa stacijas. Otrā pasaules kara vācu militārajā kartē 1944. gadā atrodams stacijas nosaukums Retzien-Piragi, 1946. gadā to atdalīja no Latvijas dzelzceļa un 1948. gadā pievienoja Ļeņingradas dzelzceļam. Pēc 1992. gada kartē agrākās Pīrāgu stacijas vietā parādījās "pieturas punkts 360 km" (оп 360 км), 2002. gadā to pārcēla uz Stehnu lielceļa pārbrauktuvi 258. kilometrā, bet 2005.-2006. gada vilcienu kustības sarakstos atrodams pieturas punkts Пираги - 360 км.
13A. minibusu maršruts (Daugavpils)
'''13A. minibusu maršruts''' ir Daugavpils sabiedriskā transporta minibusu maršruts, kas kursē no Autoostas līdz Cietoksnim.
Pieturvietas
13A. minibusu maršrutā ir 21 pietura, virzienā Autoosta — Cietoksnis ir 13 pieturas, bet virzienā Cietoksnis — Autoosta ir 8 pieturas.
Ganerskveinas alveja
Ganerskveinas alveja (Aloe tormentorii) ir alveju ģints suga, kas endēma Maurīcijai
Sugu taksonomiski izdala atsevišķā Aloe ģints taksonā Lomatophyllum, kurai pieder aptuveni 18 tuvi radnieciskas Madagaskarā un citās Indijas okeāna rietumu daļas salās sastopamas alvejas. To gaļīgo ogu sēklas ir bez lidspārniņiem, kamēr citu alveju pogaļas izmet sēklas ar lidspārniņiem.
Nosaukums
Sugas vietējais nosaukums ir mazambron marron.
Latīniskais apzīmējums tormentorii ("lielgabals") norāda uz Ganerskveinas salas formu, kur suga sastopama. Tā līdzinās trijstūrainam koka gabalam, kuru ieķīlāja lielgabalā, lai ievadītu šāviņu pareizā trajektorijā.
Izplatība
Pirms kolonizācijas Ganerskveinas alveja bija Maurīcijā bieži sastopama suga. Izdzīvojusi nelielajās Raundas un Ganerskveinas saliņās, kur sastopama salīdzinoši sausās vietās. Reintroducēta dabas rezervātā Egretā.
Krupju donis
Krupju donis ir doņu dzimtas  suga.
Geks
Geks var būt:
Hopa līcis
Holmbejs (sv, en, es) ir ap 5,5 km garš un līdz 2,8 km plats līcis Triniti pussalas rietumu galā Antarktikā. Līča ieeja atrodas starp Šeperda un Stona ragiem Antarktikas šauruma piekrastē. Izstiepts ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā, krasti lielākoties klinšaini. Līča dienvidrietumu galā tajā nolaižas Depo glečers. Līča dienvidaustrumos Floras kalna ziemeļu nogāzei piešķirts speciāli aizsargājams teritorijas (Nr. 148) statuss.
Votkinsa kalni
Votkinsa kalni (dk) ir Grenlandes augstākā kalnu grēda salas austrumos. Grēdas augstākā virsotne Gunnbjerna fjelds paceļas 3649 metru augstumā. Kalnu grēda, kas sastāv no nunutakiem, atrodas Karaļa Kristiāna IX Zemē. Kalnu grāda nosaukta par godu britu polarpētniekam Džino Votkinsam (1907—1932).
Hopa līcis
Līci 1902. gada janvārī atklāja pirmā Zviedrijas antarktiskā ekspedīcija Oto Nordenšelda vadībā. 1903. gadā no 12 marta līdz 29. septembrim tā krastā no akmeņiem sakrautā būdā bija spiesta pārziemot viena no ekspedīcijas glābšanas partijām triju vīru sastāvā un līcis tie nodēvēja par “Cerības līci”, lai “uzturētu dzīvu cerību” uz ekspedīcijas veiksmīgu atkalapvienošanos. Ziemotāju būdai piešķirts aizsargājama vēstures pieminekļa (Historic Monument No. 39) statuss.
1945. gadā operācijas “Tabarin” ietvaros līča krastā tika izveidota britu polārstacija Bāze D. Stacija nodegusi 1948. gadā, atjaunota 1952. gadā, slēgta 1964. gadā, bet 1997. gadā nodota Urugvajai, kas to pārdēvēja par Eličibereeti un izmanto vasaras sezonā. 1952. gadā netālu no britu bāzes Argentīna ierīkoja vissezonas staciju Ezperansa.
Grigorijs Šafiguļins
Grigorijs Šafiguļins (dzimis 1985. gada 13. janvārī) ir krievu hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2016) spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Maskavas "Dinamo" sastāvā.
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Šafiguļins uzsāka 2002.—03. sezonā, kad debitēja Krievijas Superlīgas kluba Jaroslavļas "Lokomotiv" sastāvā, kluba rindās izcīnot arī Krievijas čempiona titulu. Kluba sastāvā uzbrucējam nostiprināties izdevās 2004.—05. sezonā, bet "Lokomotiv" rindās hokejists spēlēja līdz pat 2007. gada vasarai.
Tad Šafiguļins pievienojās Kazaņas "Ak Bars" rindām, taču 2008.—09. sezonas gaitā pārcēlās uz Čehovas "Vityaz". 2009.—10. sezonu spēlētājs pavadīja Ņižņijnovgorodas "Torpedo" rindās.
2010. gada vasarā Grigorijs pievienojās Maskavas "Dinamo" vienībai, 2011.—12. un 2012.—13. gada sezonās kluba rindās izcīnot Gagarina kausu. 2013.—14. gada sezonā Šafiguļins "Dinamo" rindās aizvadīja vien astoņas spēles. Maijā noslēdza līgumu ar Magņitogorskas "Metallurg".
Pilsblīdene
Pilsblīdene ir ciems Blīdenes pagastā, Saldus novadā. Atrodas 108 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas vairākas apskates vietas (Pilsblīdenes vējdzirnavas, Pilsblīdenes muižas pils), Dimdenis. Otrā pasaules kara laikā 1945. gada 19. martā pie Pilsblīdenes notika sestā Kurzemes cietokšņa lielkauja.
Ville Nieminens
Ville Nieminens (fi; dzimis ) ir bijušais somu hokejists, uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis 385 spēles Nacionālajā hokeja līgā. 2001. gadā Kolorādo "Avalanche" sastāvā izcīnījis Stenlija kausu. Somijas hokeja izlases rindās spēlējis divos Olimpisko spēļu turnīros, 2006. gadā izcīnot sudraba medaļas.
Karjera
Karjeru uzsācis 1994. gadā Somijas līgas klubā Tamperes "Tappara". 1997. gadā uzsācis spēlēt Ziemeļamerikā. 1997. gada NHL draftā viņu Kolorādo "Avalanche" izraudzījās trešajā kārtā ar kopējo 78. kārtas numuru. Pirmās trīs sezonas aizvadījis AHL klubā Heršijas "Bears", NHL debitējis 1999.—2000. gada sezonā "Avalanche" sastāvā. 2000.—2001. gada sezonā bija Stenlija kausa ieguvējs ar "Avalanche". Vēlāk spēlējis vairāku citu NHL klubu sastāvā: Pitsburgas "Penguins", Čikāgas "Blackhawks", Kalgari "Flames", Ņujorkas "Rangers", Sanhosē "Sharks" un Sentluisas "Blues". NHL lokauta laikā spēlēja "Tappara" sastāvā, šīs vienības sastāvā arī spēlēja laikā no 2008. līdz 2010. gadam. 2007.—2008. gada sezonu somu hokejists aizvadīja Zviedrijas kluba Malmes "Redhawks" sastāvā.
2010.—2011. gada sezonu viņš uzsāka KHL karjeru, sezonu aizvadot Novosibirskas "Sibirj" sastāvā. 2011.—2012. gada sezonu viņš uzsāka Ņižņekamskas "Ņeftehimik" sastāvā, taču novembra sākumā parakstījis līgumu ar Rīgas "Dinamo" vienību. Taču īsi pirms 2012. gada sākuma hokejists pameta "Dinamo".
2012. gadā hokejists atgriezās Tamperes "Tappara" rindās, tās sastāvā aizvadot nākamās divas sezonas. 2014.—15. gada sezonu aizvadīja Raumas "Lukko" rindās, taču tad noslēdza profesionāļa karjeru.
Izlases karjera
Somijas izlases sastāvā spēlējis 1997. gada Pasaules čempionātā junioriem, 2002. un 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, kā arī 2004. gada Pasaules kausa izcīņā. 2004. gada Pasaules kausa izcīņā un 2006. gada Olimpiskajās spēlēs tika izcīnīta sudraba medaļa.
Čudars
Čudars var būt:
Mis slepenā aģente
"Mis slepenā aģente" (en) ir 2000. gada ASV komēdija, kuras režisors ir Donalds Petrijs. Galvenās lomas filmā atveido Sandra Buloka, Maikls Keins, Bendžamins Brets, Viljams Šetners, Ērnijs Hadsons un Kendisa Bērdžena. Filmas pirmizrāde notika. 2005. gadā filmai iznāca turpinājums "Mis slepenā aģente: bruņota un apburoša".
FIB aģentei ir jāpiedalās Amerikas skaistumkonkursā, lai apturētu teroristu, kas vēlas sarīkot sprādzienu šajā pasākumā.
Bazīdijsporas
Bazīdijsporas ir īpašas reproduktīvas šūnas, kuras veidojas bazīdijsēņu himēnija slānī uz īpašiem izaugumiem — bazīdijām. Bazīdijā parasti mejozes ceļā izveidojas četri šūnas kodoli. Seko bazīdijas gala izaugumu — sterigmu veidošanās, uz kurām aizplūst pa vienam no jaunveidotajiem 4 kodoliem, katrs no kuriem izveido vienu bazīdijsporu. Ja vienlaikus ar kodoliem dalās arī pati bazīdija, tad veidojas fragmobazīdija.
Bazīdiju galos vai retos gadījumos sānos veidojas šauri konusveida izaugumi — sterigmas, kuru galos izaug sporas, sauktas par bazīdijsporām. Pēc sporu nobriešanas tās ar sterigmās veidojošās grūdiena mehānisma palīdzību atraujas un tiek atgrūstas no bazīdijām par dažām milimetra daļām, tā attālinoties no himenofora sieniņām un uzsākot patstāvīgu lidojumu gravitācijas, bet pēc izslīdēšanas no himēnija - arī gaisa plūsmu ietekmē. Sterigmas un attiecīgi atgrūšanas mehānisms neveidojas tādām sēnēm kā zemestauku dzimtai, jo tās sporas pārnēsā nevis gaisa strāvas, bet kukaiņi. Parasti uz katras bazīdijas veidojas 4 sporas, taču ir iespējami jebkādi citi varianti gan dažādām sugām, gan vienas sēnes ietvaros.
Īda Helstrema
Īda Helstrema (sv; dzimusi ) ir bijusī zviedru brīvā stila cīkstone, Pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece.
Biogrāfija
Īda Helstrema sāka cīkstēties 1989. gadā. Divas reizes, 1995. un 1996. gadā, viņa kļuva par Eiropas junioru čempioni. Sacensībās viņa pārstāvēja Stokholmas cīņas klubu "Sparvaegens". Viņas treneris bija Ričards Svierads.
Lielā prūšu sacelšanās
Lielā prūšu sacelšanās bija lielākā un veiksmīgākā senprūšu cilšu sacelšanās pret Vācu ordeņa krustnešiem 13. gadsimtā. Kopumā Prūsijas krusta karu laikā notika divas lielas un vairākas mazākās senprūšu cilšu sacelšanās pret ordeņa varu.
Sacelšanās sākums
Par Lielās prūšu sacelšanās aizsākumu parasti uzskata Livonijas ordeņa smago sakāvi Durbes kaujā 1260. gadā, pēc kuras sacēlās ne tikai kurši un zemgaļi, bet arī praktiski visas senprūšu ciltis. Katra senprūšu cilts izvēlējās savu vadoni šajā cīņā: sembiešus vadīja Glande, notangiešus — Herkuss Mants, bārtiešus — Divons, vārmiešus — Glape, pagudiešus — Auktums. Vienīgā cilts, kas nesacēlās pret krustnešiem bija pamedieši. Toties cīņā iesaistījās senprūšiem radniecīgie jātvingi (sūdavi) Skomanta vadībā. Tomēr visas iesaistītās ciltis nespēja vienoties par vienu galveno sacelšanās vadoni. Cīņas gaitā par visveiksmīgāko un ievērojamāko vadoni izvirzījās Herkuss Mants, bet arī viņam pakļāvās tikai notangieši. Sākotnēji sacelšanās senprūšiem bija ļoti veiksmīga. Tika aplenktas daudzas Vācu ordeņa pilis. Nepazīstot Rietumeiropas piļu aplenkuma taktikas, senprūšu aplenkumi izpaudās kā visu piegādes ceļu bloķēšana, kā rezultātā mazākie garnizoni bija spiesti drīz vien padoties. Ieņemtās pilis senprūši iznīcināja, jo viņiem nebija pieredzes tāda tipa nocietinājumu aizsardzībā un apgādē. 1261. gada janvārī krustnešiem ieradās pirmie papildspēki, bet uzreiz tos smagi sakāva notangieši Herkusa Mantes vadībā Pokarves kaujā. 1262. gada janvārī krustnešiem ieradās papildspēki no Reinzemes Julihas hercoga Vilhelma VII vadībā. Viņiem izdevās pārraut Kēnigsbergas aplenkumu. Sembieši un notangieši centās aplenkumu atjaunot, tomēr, pēc Herkusa Manta ievainošanas un notangiešu atkāpšanās, sembieši vieni paši nespēja pilnībā bloķēt pilsētu, un tās apgāde tika atjaunota.
Tomēr Prūsijas iekšzemē senprūšiem veicās daudz labāk. 1262.—1263. gadā tika ieņemti gandrīz visi krustnešu cietokšņi, izņemot Kēnigsbergu, Kulmu, Balgu, Elbingu un Tornu. Ieņemto piļu iznīcināšana nozīmēja, ka senprūšiem nevajadzēja lielus spēkus piesaistīt kādas konkrētas pils aizsardzībai, bet tie varēja ātri tikt pārsviesti uz kādu citu vietu. 1263. gadā Herkusa Manta vadītie notangieši Lubavas kaujā smagi sakāva ordeņa spēkus, nogalinot gan ordeņa mestru, gan maršalu. Šajā laikā sacelšanos atbalstīja arī lietuvieši. 1262. gada vasarā žemaišu kunigaiša Tranaiša vadīts lietuviešu karaspēks iebruka Mazovijā, nogalināja hercogu Semovitu I un vēlāk izsiroja arī Kulmas zemi. Tomēr Mindauga nogalināšana un sekojošās dinastiskās ķildas vairs neļāva lietuviešiem palīdzēt senprūšiem. Sacelšanos atbalstīja arī jātvingi, kuri, Skomanta vadībā, divreiz devās karagājienā uz Kulmu.
Pagrieziena punkts
Par sacelšanās pagrieziena punktu uzskata 1265. gadu, kad Vācu ordenim sāka pienākt lielāki un stabilāki papildspēki no Rietumeiropas. Kēnigsberga tika izmantota kā placdarma tālākiem krustnešu uzbrukumiem iekšzemē. Arī Livonijas ordenis nosūtīja papildspēkus uz Kēnigsbergu, kā rezultātā smagā kaujā tika sakauti sembieši. Viņi tika piespiesti padoties, un kā pirmie 1265. gadā izstājās no cīņas. Tajā pašā gadā Prūsijā ieradās arī Braunšveigas hercogs Albrehts un Meisenes markgrāfs Alberts, taču nespēja gūt vērā ņemamus panākumus. 1266. gadā Brandenburgas markgrāfistes valdnieki uzcēla pili Notangā un nosauca to par Brandenburgu. Tomēr jau tūlīt pēc hercogu došanās mājup pili ieņēma un iznīcināja Glapes vadītie vārmieši. Tajā pašā gadā senprūšu cīņai pievienojās arī Pomerānijas hercogs Mestvins. 1267. gadā Prūsijā ar lielu armiju ieradās Bohēmijas karalis Ottokārs II, kurš jau iepriekš bija piedalījies Prūsijas krusta karā. Tomēr lielākais viņa sasniegums bija pierunāt Pomerānijas hercogu atkal kļūt par Vācu ordeņa sabiedroto. Iesaistīties reālā karadarbībā viņu traucēja straujais atkusnis, jo smagi bruņotie bruņinieki nespēja pilnvērtīgi cīnīties purvainajā un piemirkušajā apkārtnē. Taktiskā ziņā bija iestājies līdzsvars, jo neviena karojošā puse nespēja gūt pilnīgu uzvaru pār otru. Tomēr nemitīgā karadarbība izsmēla visai ierobežotos senprūšu dzīvā spēka resursus. Savukārt krustnešiem ieradās aizvien vairāk papildspēku no visas Rietumeiropas. Tāpat arī senprūšu ciltis joprojām nespēja pilnībā koordinēt savu darbību un ievēlēt vienu līderi. Arī neieņemtās ordeņa pilis Notangā un Vārmē joprojām bija bīstams faktors līdz ar to tikai bārtieši Divoņa vadībā varēja veltīt visus spēkus cīņai ar krustnešiem regulāri iebrūkot Kulmas zemē.
Sacelšanās apspiešana
1271.—72. gada ziemā Prūsijā ieradās lieli krustnešu papildspēki no Meisenes grāfa Dītriha II vadībā. 1272. gadā tie iebruka Notangā un aplenca kādu senprūšu cietoksni. Lai arī pils ieņemšana prasīja 150 krustnešu dzīvības, notangiešu zaudējumi bija daudz lielāki, jo tika pamatīgi izpostīta visa zeme. Herkuss Mants ar nelielu grupu sekotāju bija spiests bēgt uz mežainajiem apvidiem Prūsijas dienvidos. Tomēr jau gada laikā viņš tika notverts un 1273. gadā pakārts. Arī vārmiešu vadonis Glape tika sagūstīts un pakārts, kad viņa karaspēkam pie Brandenburgas uzbruka no aizmugures. Līdz ar to pēdējā senprūšu cilts, kas turpināja cīņu bija pagudieši, kam izdevās veiksmīgs pārsteiguma iebrukums Elbingā. Sekoja smags krustnešu atriebes iebrukums Pagudē. 1274. gadā tika ieņemts pagudiešu lielākais nocietinājums, un šis brīdis arī tiek uzskatīts par sacelšanās beigām.
Vācu ordenis steigšus centās atjaunot senprūšu nopostītās pilis. Daļa senprūšu dumpinieku rada patvērumu Sūdavā vai Lietuvā, bet palikušie bija spiesti pieņemt kristietību, dot ķīlniekus un samierināties ar ordeņa virskundzību. Līdz 1283. gadam ordenim bija izdevies pakļaut arī atlikušas apkārtnes radniecīgās baltu ciltis: skalvjus, nadruviešus un jātvingus (sūdavus).
Kanadzava
Kanadzava var būt:
Sīpoliņu donis
Sīpoliņu donis ir doņu dzimtas suga.
Suga ir ierakstīta Latvijas Sarkanās grāmatas 3. kategorijā.
Malnava
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap Malnavas muižas (Malnow) centru. Par lielāku apdzīvoto vietu izaugusi padomju gados kā Malnavas sovhoztehnikuma ciemats. Malnavā atrodas pagasta pārvalde (kopš 1992. gada), Malnavas koledža, bērnudārzs, feldšeru un vecmāšu punkts, Vītolu pasta nodaļa, koledžas muzejs, veikals. Pēc Latvijas valdības rīkojuma 1921. gada 10. martā Malnavā tika ierīkota Latgales lauksaimniecības vidusskola. Par mācību telpām tika izvēlēta pirmajā pasaules karā ļoti cietusī Malnavas muiža. 1921. gada 10 oktobrī Latgales lauksaimniecības vidusskola tika atklāta. Tā bija pirmā vidējā lauksaimniecības mācību iestāde Latgalē ar četrgadīgu mācību kursu.
Raudas iela (Jūrmala)
Raudas iela ir iela Jūrmalā, Kaugurciema apkaimē. Raudas iela sākas krustojumā ar Kapteiņa Zolta ielu un beidzas ar strupceļu. Kopējais ielas garums ir 250 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Raudas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
2011. gada NBA lokauts
2011. gada NBA lokauts bija ceturtais lokauts Nacionālās basketbola asociācijas vēsturē. Tas ilga no līdz kolektīvā darba līguma parakstīšanai.
Par NBA lokauta sākšanos paziņoja NBA komisārs Deivids Stērns īpašā preses konferencē. Lokauta iemesls bija nespēja vienoties par jaunu kolektīvo darba līgumu starp līgu un tās spēlētāju asociāciju. Galvenie punkti līgumā bija ienākumu sadale un algas griestu un "luksusa nodokļa" struktūru. Lokauta laikā komandas nedrīkstēja aizmainīt savus spēlētājus uz citiem klubiem vai parakstīt ar spēlētājiem līgumus. Vairāki spēlētāji parakstīja līgumus uz lokauta laiku ar citu valstu līgu klubiem, galvenokārt Eiropas un Āzijas valstīs. 26. novembrī spēlētāji un īpašnieki panāca vienošanos par lokauta beigām, kā arī samazinātu (līdz 66 spēlēm) sezonu, kas sāksies 25. decembrī. Oficiāli lokauts beidzās 8. decembrī, kad tika parakstīts jaunais kolektīvais darba līgums. 9. decembrī tika atvērts brīvo aģentu tirgus, tika uzsāktas treniņnometnes un atļauti maiņas darījumi.
Hronoloģija
2011. gada 31. jūnijā NBA paziņoja, ka 1. jūlijā pulksten 12.01 tiks uzsākts lokauts. 1. jūlijā sākās lokauts. 23. septembrī NBA atcēla treniņnometnes, kam bija jāsākas 3. oktobrī un pirms sezonas pārbaudes spēļu pirmo nedēļu, kas būtu ilgušas no 9. līdz 15. oktobrim. 4. oktobrī NBA atcēla atlikušās pirms sezonas pārbaudes spēles. 10. oktobrī NBA atcēla regulārās sezonas pirmās divas nedēļas. 28. oktobrī NBA atcēla visas regulārās sezonas spēles līdz 30. novembrim. 14. novembrī NBA Spēlētāju asociācija noraidīja līgas ultimātu un paziņoja par pilnvaru nolikšanu. 15. novembrī NBA atcēla visas regulārās sezonas spēles līdz 15. decembrim. Spēlētāji Kalifornijas un Minesotas štatu tiesās vērsās ar prasību atzīt lokautu par nelikumīgu un piedzīt no līgas zaudējumus. 26. novembrī NBA īpašnieki un spēlētāji panāk vienošanos par lokauta beigām. 1. decembrī NBA Spēlētāju asociācija atjaunoja savu darbību. 8. decembrī tika parakstīts jaunais kolektīvais darba līgums un oficiāli tika beigts lokauts.
Pilveļi
Pilveļi ir ciems Sakstagala pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 236 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes: Luknas dīķis, Pilveļu ezers.
Andris Plotnieks
Dzīvesgājums
Dzimis 1938. gadā Rīgā strādnieku ģimenē. No 1958. līdz 1963. gadam strādāja tiesībsargājošā iestādē. 1962. gadā beidza Latvijas Valsts universitātes Juridisko fakultāti, no 1964. gada bija LVU pasniedzējs, 1968. gadā ieguva juridisko zinātņu kandidāta grādu, bet 1979. gadā Maskavā aizstāvēja doktora disertāciju. Vairākus gadus bija LVU Juridiskās fakultātes dekāns. PSKP biedrs, ievēlēts par Rīgas Kirova rajona Tautas deputātu padomes deputātu.
Pēc LKP šķelšanās Plotnieks darbojās Latvijas Neatkarīgajā komunistiskajā partijā un Latvijas Tautas frontē. Iesaistījās Atmodas kustībā, 1989. gadā bijis iekļauts izolējamo inteliģences pārstāvju sarakstā.
1989. gada pavasarī ievēlēts par PSRS Augstākās Padomes deputātu no Jelgavas 304. vēlēšanu apgabala (saskaņā ar virtuālās enciklopēdijas "Latvijas ļaudis" datiem, ievēlēts kā LTF kandidāts ). 1990. gada 18. marta vēlēšanās ievēlēts par Latvijas PSR Augstākās Padomes deputātu 133. Kalnciema vēlēšanu apgabalā. AP darbojās kā neatkarīgais deputāts, bija Likumdošanas jautājumu komisijas priekšsēdētāja vietnieks.
Nesekmīgi piedalījās 5. Saeimas vēlēšanās no saraksta "Republikas platforma", vēlāk vadīja "Republikāņu partiju", kas 1996. gadā pievienojās DPS.
2000. gadā Totalitārisma seku dokumentēšanas centra vadītājs Indulis Zālīte paziņoja, ka Andris Plotnieks ir bijis PSRS VDK štata darbinieks.
Dimitris Hristofis
Dimitris Hristofis (el, Dimitris Christofias; dzimis Dikomo, Kiprā, miris ) bija politiķis, Kipras prezidents laika posmā no 2008. gada 28. februāra līdz 2013. gada 28. februārim.
Pirms prezidenta amata pienākumu pildīšanas viņš bijis Progresīvās strādājošo partijas ģenerālsekretārs (1988—2009). Laika posmā no 2001. gada 7. jūnija līdz 2008. gada 28. februārim bija Pārstāvju palātas prezidents.
Lielo pērtiķu projekts
Lielo pērtiķu projekts (en, GAP) ir starptautisks projekts, kura mērķis ir aizstāvēt lielo primātu — gorillu, šimpanžu, orangutanu un bonobo — tiesības. Šie primāti ir cilvēkiem radniecīgākās sugas dzīvnieku pasaulē. Organizācijā apvienojušies primatologi, antropologi, ētikas speciālisti un visi tie, kas aizstāv Apvienoto Nāciju Organizācijas Pasaules deklarāciju par lielo pērtiķu pamattiesībām un aizsardzību.
Starp lielajiem pērtiķiem un cilvēkiem var pastāvēt tikai 1,2% atšķirība to genomos. Ir pierādīts, ka arī cilvēku un primātu asins sastāvs ir tik līdzīgs, ka, iespējams, nākotnē būs iespējams veikt asins pārliešanu starp šīm sugām.
Primatologi un antropologi norāda uz emocionālās uzvedības līdzību starp cilvēkiem un šiem primātiem — tie veido ilglaicīgas attiecības, ne tikai ģimenes, bet arī draudzības saites, tiem ir izteikts un garš sēru periods, tiem ir taisnīguma un atbildības sajūta. To intelekts ir spējīgs risināt uzdevumus un apgūt zīmju valodu — veidot loģiskus un sakarīgus teikumus. Šis spējas ir nedaudz lielākas kā 2 gadus vecam cilvēka bērnam.
Lielo pērtiķu Pasaules deklarācija
1.Tiesības uz dzīvību. Visu lielo primātu dzīvības ir jāaizsargā. Šīs sugas pārstāvjus nedrīkst nogalināt. Kā izņēmumus var uzskatīt ļoti specifiskas situācijas kā, piemēram, pašaizsardzību.
2.Individuālās brīvības aizsardzība. Lielos primātus nedrīkst patvaļīgi šķirt no to brīvības, tiem ir jādzīvo savā dabiskajā vidē. Lielajiem primātiem, kas dzīvo nebrīvē, ir tiesības dzīvot cienīgu dzīvi — plašās telpās, veidot kontaktus ar savas sugas pārstāvjiem, veidot ģimenes un netikt izmantotiem komerciāla labuma iegūšanai.
3.Spīdzināšanas aizliegšana. Tīša sāpju nodarīšana lielajiem primātiem — gan fiziska, gan psiholoģiska — bez iemesla, tiek uzskatīta par spīdzināšanu. Šis ir pārkāpums, no kura lielie primāti ir jāsargā.
Lielo pērtiķu Kinšasas deklarācija
2005. gada 9. septembrī Kongo Demokrātiskās Republikas galvaspilsētā Kinšasā tika parakstīta Apvienoto Nāciju Organizācijas Pasaules lielo pērtiķu deklarācija. Šī deklarācija tika izveidota, lai nodrošinātu lielo pērtiķu eksistenci ilglaicīgā laika periodā, informēt un iesaistīt sabiedrību šo sugu saglabāšanā to dabiskajā vidē.
Ātrums (filma)
"Ātrums" (en) ir 1994. gada ASV asa sižeta trillera filma, kura režisors ir Jans De Bronts. Galvenās lomas filmā atveido Sandra Buloka, Kiānu Rīvss, Deniss Hopers, Džo Mortons, Alans Raks un Džefs Denjelss. Filmas pirmizrāde notika. 1997. gadā filmai izdots turpinājums "Ātrums 2".
Jaunam policijas darbiniekam ir jānovērš bumbas eksplozija pilsētas autobusā, saglabājot autobusa ātrumu virs 50 jūdzēm stundā.
Eišišķes
Eišišķes ir pilsēta Lietuvā uz dienvidiem no Viļņas pie Baltkrievijas robežas. Rakstos pirmoreiz minēta 1384. gadā. Pilsēta nopostīta 1654.–1667. gada poļu-krievu kara un Lielā Ziemeļu kara laikā. Starp pasaules kariem atradās Polijas teritorijā. Līdz Otrajam pasaules karam ievērojams skaits no pilsētas iedzīvotājiem bija ebreji. 1990. gada 17. decembrī robežpunktam pie Eišišķēm uzbruka OMON kaujinieki, un tas bija pirmais šāda veida uzbrukums Lietuvas robežpunktiem.
Vinnijs Pūks (filma)
Vinnijs Pūks (en) ir 2011. gada ASV muzikāla animācijas kinokomēdija, kas balstīta uz Alana Aleksandra Milna grāmatu "Vinnijs Pūks". Filmas režisori ir Stīvens Dž. Andersons un Dons Hols. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Džims Kamings, Džeks Bolters, Treviss Outss, Bads Lakijs, Toms Kenijs, Kreigs Fērgusons, Kristena Andersone-Lopeza, Vaiets Hols un Hjūels Hauzers. Filmas pirmizrāde notika Apvienotajā Karalistē un Īrijā.
Kādu dienu Vinnijs Pūks pamostas un saprot, ka viņam beidzies medus. Pūks sāk meklēt medus krājumus un atklāj, ka ēzelītim Ī-ā ir pazudusi aste. Kristofers Robins nolemj izsludināt konkursu un tam, kurš atrastu Ī-ā asti, uzdāvinātu medus podu.
Raunas iela (Jūrmala)
Raunas iela ir iela Jūrmalā, Dzintaru apkaimē. Raunas iela sākas krustojumā ar Smiltenes ielu un beidzas krustojumā ar Ikšķiles ielu. Kopējais ielas garums ir 160 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Raunas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Raunas iela ir savienota ar šādām ielām:
Marko Rass
Marko Rass (dzimis 1986. gada 20. maijā Cēsīs) ir latviešu mūziķis, grupas Eschatos taustiņinstrumentālists. Pirms tam darbojies un darbojas grupās Solaris (2008—2011, taustiņinstrumenti, balss), Lassie the Cat (2006—2011, balss), Apātija (2000—2004, balss) 9horizon (taustiņinstrumenti), Dūmu Zārka Zēni (taustiņinstrumenti, balss), Elkupe (taustiņinstrumenti, balss) un Sovvaļnīks (kā viesvokālists).
Apbalvojumi
2010. gadā saņēmis titulu "labākais vokālists 2009. gadā" Latvijas Metal mūzikas gada balvas ceremonijā.
Cita radošā darbība
2017. gadā iesaistījies Latvijā pirmās metāloperas "Kurbads. Ķēves Dēls" radīšanā, komponējot ambientu mūziku Skyforger dziesmu starpspēlēm. .
Inču iela (Stapriņi)
Inču iela ir iela Ādažu novada Stapriņos. Tā sākas krustojumā ar autoceļa A1 (E67) nobrauktuvi un beidzas krustojumā ar Ataru ceļu pie Eimuriem. Kopējais ielas garums ir 1,4 kilometri, tā visā garumā klāta ar grants segumu. Mūsdienu Inču iela ir vēsturisks ceļš, kas Ādažu apkārtnē pastāvējis vismaz kopš 20. gadsimta 30. gadiem. Iela nosaukta līdzās esošās "Inču" viensētas un Inčukalna vārdā.
Vēsture
Līdz 2020. gada 2. septembrim ielas posms no sākuma līdz Dzidrumu ielai bija patstāvīga iela — Ziemeļbullas iela. Pēc novada būvvaldes lēmuma apvienot Inču un Ziemeļbullas ielas vienā, adreses visiem īpašumiem uz apvienotās ielas tika mainīta.
Ielu savienojumi
Inču iela ir savienota ar šādām ielām:
Centrālčehijas apgabals
Centrālčehijas apgabals (cs) ir viens no četrpadsmit Čehijas apgabaliem valsts centrālajā daļā, Bohēmijas vēsturiskajā reģionā. Robežojas ar Ūstu pie Labas apgabalu un ar Liberecas apgabalu ziemeļos, ar Hradeckrāloves apgabalu ziemeļaustrumos, ar Pardubices apgabalu austrumos, ar Visočinas apgabalu dienvidaustrumos, ar Dienvidčehijas apgabalu dienvidos un ar Plzeņas apgabalu rietumos.
Apgabala administratīvais centrs ir Prāga, kura pati neietilpst apgabalā. Centrālčehijas apgabala kopējā platība ir 11 014,97 km², pēc 2012. gada datiem apgabalā dzīvo 1 291 816 iedzīvotāji. Tas ir vislielākais Čehijas apgabals pēc platības un vislielākais pēc iedzīvotāju skaita. Apgabala platība aizņem 14% no kopējās Čehijas teritorijas. Apgabals ir sīkāk sadalīts divpadsmit rajonos.
Administratīvais iedalījums
Apgabalā 12 apriņķi — Benešovas apriņķis, Berounas apriņķis, Kladno apriņķis, Kolīnas apriņķis, Kutna Horas apriņķis, Melnīkas apriņķis, Mlada Boleslavas apriņķis, Nimburkas apriņķis, Prāgas Austrumu apriņķis, Prāgas Rietumu apriņķis, Pršībramas apriņķis, Rakovnīkas apriņķis.
Pilsētas
Apgabalā ir 87 pilsētas:
Trekninātas — pilsētas, kas ir apriņķu centri.
Apskates vietas
Blanīks, Čehijas Paradīze, Češki Šternberkas pils, Karlštejnas pils, Konopištes pils, Kršivoklātas pils, Kutna Hora, Kutna Horas Svētās Barbaras baznīca, Marijas Debesbraukšanas un Svētā Jāņa Kristītāja baznīca, Ondržejovas observatorija, Sedlecas osuārijs.
Balboa
Balboa var būt:
Padansidempuana
Padansidempuana ir pilsēta Indonēzijā, Sumatras salas ziemeļdaļā. Administratīvi ietilpst Ziemeļsumatras provincē kā apriņķa līmeņa pilsēta. Izvietojusies kalnu ielejā Ankolas upes krastos ap 380 km uz dienvidiem no provinces galvaspilsētas Medanas. Lielākā daļa iedzīvotāju ir ankoli, kā arī tobi un javieši. 90% iedzīvotāju ir musulmaņi, 9% — kristieši.
Vēsture
Tagadējās pilsētas apvidus kopš seniem laikiem zināms kā zivju un sāls tirdzniecības vieta. Pirmais cietoksnis, kas lika pamatus pilsētai, uzcelts 1821. gadā Tuanku Lelo vadībā. Nīderlandes administrācijas laikā pilsēta bija Tapanuli reģiona administratīvais centrs. Apriņķa līmeņa pašvaldības statuss kopš 2001. gada.
Kanādas provinces un teritorijas
Kanādas provinces un teritorijas ir pirmā līmeņa Kanādas administratīvais iedalījums. Šajā līmenī ir 10 provinces un 3 teritorijas, kas visas kopā veido pasaules otru lielāko valsti. Galvenā atšķirība starp Kanādas provincēm un teritorijām ir šāda: provinces saņem tiešas pilnvaras no monarhijas, kamēr teritoriju pilnvaras izdod Kanādas federālā valdība. Līdz ar to provincēm ir lielākas politiskās pilnvaras.
Kanādas provinces un teritorijas administratīvi sīkāk dalās 3642 Kanādas pašvaldībās, kas ir Kanādas otrā līmeņa administratīvais iedalījums
Iedalījuma vēsturiskā attīstība
Ontārio, Kvebeka, Ņūbransvika un Jaunskotija ir tās provinces, kas izveidoja federāciju un pakāpeniski ieguva suverenitāti no Lielbritānijas un Īrijas Apvienotās Karalistes. Nākamo sešu gadu laikā tām pievienojās Manitoba, Britu Kolumbija un Prinča Edvarda Sala.
Hudzona līča kompānija līdz 1870. gadam pārvaldīja lielas platības Kanādas rietumos, līdz tā šīs zemes nodeva Kanādas valdībai. Mūsdienās tā ir daļa no Ziemeļrietumu Teritorijām. Ziemeļrietumu teritoriju daļa dienvidos no 60° paralēles kļuva par Albertas un Saskačevanas provincēm. 1869. gadā vēlēšanās tika izlemts, ka Ņūfaundlenda joprojām būs britu teritorija, jo vietējie iedzīvotāji baidījās no pārmērīgas Kanādas dominances.
1907. gadā Ņūfaundlenda un Labradora ieguva domīnijas statusu. 1948. gada referendumā ar nelielu pārsvaru tika izlemts, ka Ņūfaundlenda un Labradora būs Kanādas sastāvā, 1949. gadā tās kļuva par Kanādas desmito provinci.
Odisejs Elitis
Odisejs Elitis (el), īstajā vārdā Odisejs Alepudellis (dzimis, miris ) bija grieķu modernisma dzejnieks un esejists, 1979. gada Nobela prēmijas literatūrā laureāts.
Biogrāfija
Dzimis 1911. gadā Iraklijā Krētas salā, kas tobrīd de jure vēl nebija pievienota Grieķijai. 1936. gadā debitējis ar dzejas krājumu "Orientācijas". Tulkojis franču un itāļu dzeju, kā arī spāņu dzejnieka Federiko Garsijas Lorkas un krievu dzejnieka Vladimira Majakovska darbus. 20. gadsimta sešdesmitajos gados Eliša daiļrades popularitāti veicināja komponista Mika Teodoraka mūzika ar dzejnieka tekstiem. 1979. gadā saņēmis Nobela prēmiju literatūrā "par dzeju, kas grieķu dzejas tradīcijas kontekstā ar juteklisku spēku un intelektuālu asredzību rāda mūsdienu cilvēka tiekšanos pēc brīvības un radošuma." Miris 1996. gadā Atēnās.
Tulkojumi latviešu valodā
Latviešu valodā Eliša dzeju tulkojis Knuts Skujenieks (Literatūra un Māksla, 1979, 28. dec.), atdzejojumi pārpublicēti Skujenieka Rakstu atdzejas sējumā (Skujenieks K. Raksti: Atdzeja. Nordik, 2006, 115.-117. lpp.). Latviešu valodā tulkota arī Eliša Nobela lekcija (Grāmata, 1990, Nr. 7, 46.-50. lpp.).
Ģorge Ivanovs
Ģorge Ivanovs (Ѓорге Иванов, dzimis ) ir Ziemeļmaķedonijas politiķis. Viņš bija Ziemeļmaķedonija prezidents no 2009. līdz 2019. gadam.