cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Leonīds Breikšs
Dzīvesgājums
Pēc Latvijas okupācijas Leonīdu Breikšu 1941. gada 17. aprīlī apcietināja un deportēja uz PSRS, kur jūlijā kopā ar aptuveni 900 apsūdzētajiem Latvijas pilsoņiem ieslodzīja Astrahaņas izmeklēšanas cietumā. 1942. gada vasarā, pārvedot uz citu ieslodzījuma vietu, viņš smagi saslima un mira. Viņa nāves vieta un datums nav zināmi.
Darbi
Dzejolim “Himna” (“Svēts mantojums šī zeme mūsu tautai”) mūziku komponējis Jānis Norvilis, savukārt dzejolim "Lūgšana Ziemassvētku vakarā" — Jānis Lūsēns.
Branko Džuričs
Personīgajā dzīvē
No pirmās laulības viņam ir dēls Filips. Džuričs precējies ar slovēņu aktrisi un dziedātāju Tanju Ribiču. Viņiem ir divas meitas. Dzīvo Ļubļanā, kur vada producentu uzņēmumu Theater 55.
Karjera
Džuričs neatteicās no aktiermākslas pēc akadēmijas noraidījuma, strādājot par statistu dažādos Sarajevas TV iestudējumos. Viņš arī turpināja pieteikties akadēmijā pirms katra jaunā akadēmiskā gada un pēc vēl diviem noraidījumiem 1982. un 1983. gadā beidzot tika uzņemts 1984. gadā. Pēc uzņemšanas viņš pameta žurnālistikas studijas, kur bija nomācījies divus gadus.
Pirmās lomas
1984. gada aprīlī, domājot par vēl vienu mēģinājumu iestāties akadēmijā, Džuričs pievienojās Top lista nadrealista — jaunam televīzijas šovam, ko pārraidīja TV Sarajevo televīzijas kanālā, kurā apvienoja tautas mūziku un skeču komēdiju. Skečus veidoja Sarajevas jauniešu grupa no jaunā primitīvisma subkultūras vides, kurus Džuričs jau labi zināja un bija labās attiecībās ar tiem.
Paralēli Top lista nadrealista filmēšanai Zabranjeno Pušenje, viena no grupām no tās pašas Jaunā primitīvisma skatuves, izdeva savu debijas albumu, un Džuričs atveidoja nelielu lomu TV Sarajevo veidotajā videoklipā grupas dziesmai Neću da budem Švabo u dotiranom filmu. Videoklipa filmēšanā, ko vadīja topošais kinorežisors Ademirs Kenovičs, Džuričs pastāstīja par savām pastāvīgajām likstām, kas saistītas ar uzņemšanu akadēmijā, uz ko Kenovičs sarunāja savu draugu Vuku Janiču, lai viņš palīdzētu Džuričam sagatavoties iestājeksāmeniem akadēmijā, pēc kā Džuriču uzņēma akadēmijā.
1984. gada jūnija sākumā TV Sarajevo otrajā kanālā sāka pārraidīt televīzijas seriālu Top lista nadrealista. Publikas sākotnējā reakcija lielākoties bija vienaldzīga, taču pēc dažām sērijām publika sāka tās iemīlēt. Līdz šim plašākai sabiedrībai pazīstams ar savu segvārdu Džuro, Džuričs bija ievērojams trupas loceklis, atveidojot vairākus tēlus, lai gan vislielāko uzmanību viņš ieguva ar lecīgā televīzijas stacijas apsarga tēlojumu. TV seriāla popularitāte, kā arī tautas mūzikas konteksts izraisīja ienesīgus piedāvājumus visiem grupas dalībniekiem no vietējiem tautas mūzikas popularizētājiem un menedžeriem, piemēram no Rizo Rondiča, veidot skeču komēdiju savu klientu raidījumos un turnejās pa Bosnijas pilsētām un ciemiem. Džuro un kolēģis Zenits Džozičs izmantoja daudzus no šiem piedāvājumiem 1984. gada otrajā pusē, izpelnoties popularitāti, veidojot komēdiju pārtraukumus tautas mūzikas turnejās ar nosaukumiem Udri kapom o ledinu, Zasviraj i za pojas zadjeni, Prođoh Bosnu pjevajući un citās.
No 1984. gada beigām līdz 1985. gadam Džuro piedalījās iestudējumā Audicija — vienkāršā komēdijas iestudējumā, kas aizsākās kā akadēmisks projekts, kurā Skatuves mākslas akadēmijas studenti veidoja, attīstīja un atveidoja tēlus. Veidota kā individuāla noklausīšanās sērija starp katru pretendentu un profesoru, studentiem izmantojot savu noklausīšanās pieredzi, iestudējums ieguva ievērojamu nozīmi pēc tam, kad viena no tā skatuves izrādēm tika filmēta un pārraidīta TV Sarajevo raidījumā Noćni. Uzstājas kopā ar citiem akadēmijas studentiem Žeļko Ninčiču, Admiru Glamočaku, Emiru Hadžihafizbegoviču, Harisu Burinu, Sašu Petroviču, Jasminu Geljo, Žeļko Kecojeviču un Senadu Bašiču. Lai gan Audicija tautiskais humors saņēma pārsvarā sliktas kritiķu atsauksmes, drīz vien tas kļuva par populāru komēdiju visā Dienvidslāvijā, Džuričam uzstājoties 150 izrādes visā valstī, pirms viņš atteicās no dalības izrādēs.
Iegūstot atpazīstamību no savas komiskās personības popularitātes, Džuro, filmējās televīzijas reklāmu sērijā, ko filmēja 1985. gada sākumā vietējai tūristu padomei Sarajevā, veicinot tūrismu Jahorina un Bjelašnica kalnos un pilsētās to apkārtnē. Sākumā reklāmas, kuru režisors bija Džuriča senais draugs Ademirs Kenovičs, producēja Ismets Arnautaličs un Gorans Bregovičs rakstīja mūziku. Drīz vien viņu sadarbība pārgāja citā līmenī, jo Bregoviča komponētā melodija, kuras pavadījumā Džuro dziedāja par kalniem, tika pārveidota dziesmā Hajdemo u planine. Bregoviča grupas nākamajā studijas albumā Pljuni i zapjevaj moja Jugoslavijo, ko izdeva 1986. gada novembrī, šo dziesmu pārdziedāja grupas vokālists Alens Islamovičs. Lielai dziesmas radio rotācijai un albuma labajiem pārdošanas apjomiem, arī reklāmas sāka rādīt daudz biežāk, izraisot Džuriča popularitātes pieaugumu 1986. gada beigās un 1987. gada sākumā. Ņemot vērā Bregoviča ieradumu atkārtoti izmantot un pārstrādāt vecos materiālus, to pašu melodiju 1992. gadā dziedāja arī Igijs Pops dziesmā Get the Money filmas "Arizonas sapnis" skaņu celiņā.
Džuro izlaušanās bija, kad Zelta palmas zaru ieguvušais režisors Emirs Kusturica piedāvāja viņam lomu filmā "Čiganu laiks" (Dom za vešanje), kas kļuva par jaunā aktiera pirmo lomu pilnmetrāžas filmā. Fakts, ka šī bija Kusturicas nākamā pilnmetrāžas spēlfilma pēc tam, kad režisors par filmu "Tētis komandējumā" (Otac na službenom putu) saņēma Zelta palmas zaru, nodrošināja projektam lielu uzmanību un pirmizrādi Kannu kinofestivālā. Lai gan viņa loma filmā bija neliela, Džuro atstāja labu iespaidu, kas jaunajam aktierim pavēra daudzas jaunas iespējas.
Popularitāte Dienvidslāvijā
Līdz 1989. gadam, būdams pieprasīts aktieris visā Dienvidslāvijā, Džuro atveidoja otrā plāna lomu filmā Kuduz, Kenoviča debijas spēlfilmā. Viņš arī piedalījās Kako je propao rokenrol (trīs stāstu filmā, ko veidojuši nesenie Belgradas Dramatiskās mākslas fakultātes absolventi), atveidojot lomu trešajā stāstā kopā ar Vesnu Trivaliču.
Bosnijas karš un pārcelšanās uz Slovēniju
Sākoties Bosnijas karam 1992. gada pavasarī, Džuro atradās Sarajevā, pēc tam 1992. gada augusta beigās, vairākus mēnešus pēc aplenkuma, aizbēga no pilsētas un apmetās uz dzīvi Ļubļanā.
Viņš strādā arī Horvātijā, kur viņam bija TV raidījums Pet Minuta Slave kanālā Nova TV, kā arī komēdijseriāls Naša mala klinika, ko pārraidīja kanālos POP TV un Nova TV.
2007. gada februārī Džuričs piedalījās Serbijas televīzijas B92 seriālā Ðurine žute minute, kas bija nedaudz atšķirīgs skatījums uz viņa plaši populāro Ðurine kućne čarolije skeču, ko viņš izpildīja Top lista nadrealista.
2011. gadā viņš atveidoja serbu karavīru filmā "Asins un medus zemē" (U zemlji krvi i meda). Šī bija Džuriča otrā filma par Bosnijas karu. Pirmā bija 2001. gada filma No Man's Land. Tajā Džuričs atveidoja bosniešu karavīru Čiki.
Muzikālā karjera
Paralēli mēģinājumam kļūt par aktieri, kā arī tad, kad viņam izdevās kļūt par veiksmīgu aktieri, Džuro piedalījās dažādos mūzikas projektos.
80. gadu sākumā viņš kopā ar bērnības draugu Nedimu Baboviču piedalījās grupā Ševe. Pēc tam Džuro 1983. gadā pievienojās panku apvienībai SCH, bet drīzumā to nomainīja pret Bombaj Štampa, pievienojoties Nedimam Babovičam. Džuriča iegūstot lielāku atpazīstamību aktiera karjerā, grupa arī kļuva pamanāmāka. 1987. gadā tika izdots grupas debijas albums.
2019. gada 25. jūlijā Džuričs un viņa grupa Bombaj Štampa sniedza divu stundu uzstāšanos Zenicas pilsētas laukumā — kā vienu no daudzajiem koncertiem 2019. gada Zenicas vasaras festivāla laikā.
Svetlana Podobedova
Svetlana Podobedova (ru; dzimusi ) ir profesionālo karjeru beigusi Krievijas, pēc tam Kazahstānas svarcēlāja. Krievijas un Kazahstānas Nopelniem bagātā sporta meistare. Divkārtējā pasaules čempione (2009, 2010), divkārtējā Eiropas čempione (2004, 2005), trīskārtējā Kazahstānas čempione (2010, 2011, 2012), Āzijas (2009) un Āzijas spēļu čempione (2010).
Sporta karjera
Krievijas komandas sastāvā Svetlana Podobedova uzvarēja 2004. un 2005. gada Eiropas čempionātā. 2006. gadā viņa kļuva par pasaules junioru čempioni, bet pozitīva dopinga testa dēļ tika diskvalificēta.
Pēc šī incidenta viņa kopā ar treneri veda sarunas ar Kazahstānas Svarcelšanas federāciju, kas piekrita Podobedovas startam zem Kazahstānas karoga. Tomēr Krievijas Svarcelšanas federācija šai pārejai savu piekrišanu nedeva, un, saskaņā ar Starptautiskās Svarcelšanas federācijas noteikumiem, sportiste bija spiesta izlaist Pekinas olimpiskās spēles.
Svetlana Podobedova, saņēmusi oficiālas tiesības pārstāvēt Kazahstānu, divreiz kļuva par pasaules čempioni. 2010. gadā viņa tika atzīta par labāko planētas svarcēlāju.
Kazahstānas čempionātā Taldikorghanā 2012. gada 6. jūnijā viņa raušanā pacēla 130 kg, bet grūšanā uzrādīja rezultātu 165 kg (vairāk nekā pasaules rekords). Tomēr sacensību kategorijas dēļ rekords netika oficiāli atzīts.
Podobedova bija 2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībniece. Parādījusi otro rezultātu raušanā (130 kg) un pirmo grūšanā (161 kg), viņa kļuva par olimpisko čempioni ar jaunu olimpisko rekordu grūšanā. Tomēr 2016. gadā vēlreiz pārbaudot viņas dopinga testu, kas bija ņemts 2012. gadā olimpiskajās spēlēs Londonā, tika atrasts anabolisko steroīdu preparāts stanozolols un 2016. gada 15. jūnijā ar Starptautiskās Svarcelšanas federācijas lēmumu viņa uz laiku tika diskvalificēta.
Kazahstānas Republikas kultūras un sporta ministrs Aristanbeks Muhamediuli 2016. gada 5. jūlijā paziņoja, ka Iļja Iļjins, Svetlana Podobedova, Maija Maneza un Zulfija Činšanlo izlaidīs olimpiskās spēles Riodežaneiro.
Starptautiskā olimpiskā komiteja, dopinga lietošanas dēļ, 2016. gada 19. oktobrī atņēma Podobedovai 2012. gada vasaras olimpisko spēļu zelta medaļu.
2016. gada 31. oktobrī Podobedova paziņoja par sporta karjeras beigšanu.
Viņas personīgais treneris bija Aleksejs Ni. Pirmais treneris bija Pāvels Bļinovs.
Žulju Tavarešs
Žulju Tavarešs (pt, dzimis ) ir Kaboverdes futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Kaboverdes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Tavarešs pārstāv Saūda Arābijas komandu Al-Faisaly FC.
Kaboverdes futbola izlases sastāvā Tavarešs ir spēlējis 2013. un 2015. gada Āfrikas Nāciju kausā.
CFL
Société Nationale des Chemins de Fer Luxembourgeois, saīsināts kā CFL, ir Luksemburgas nacionālais dzelzceļa uzņēmums. 2013. gadā tas pārvadāja 20,7 miljonus pasažieru un 804 miljonus tonnu kravas. Tas nodarbina vairāk nekā 3000 darbinieku. Kopējais sliežu ceļu garums ir 275 kilometri, no kuriem 140 kilometri ir divsliežu līnijas. No kopējā sliežu ceļu garuma 617 kilometriem, 517 kilometri ir elektrificēti. Uzņēmums nodibināts 1946. gadā nacionalizācijas rezultātā.
Dlaboka
Dlaboka (mk; sq), burtiski "Dziļā upe", ir upe Ziemeļmaķedonijas rietumos Gorna Rekas reģionā. Tā ietek Ribničkas upē, kura savukārt ietek Radikā un tālāk — Melnajā Drinā. Upes avots atrodas 2647 m augstajā Koraba kalnā, notekot tā plūst caur pēdējā apledojuma laikā veidojušos stāvu U veida ieleju (trogu), kas atrodas vienīgajā valsts rajonā, kurā valda alpīnais klimats. Arī lejāk ielejā izveidojušies stāvi kanjoni, lielākais no kuriem pie Žužņes ir vairāk nekā kilometru garš, ar 100 un 300 metrus augstām gandrīz vertikālām sienām un 2-3 metrus plats apakšā. Lejtecē V veida ieleja.
Līdz 2010. gadiem teritorija bija gandrīz neapmeklēta, tomēr sekojusī drošības uzlabošanās un aizsardzības režīma mīkstināšana noveda pie tūrisma maršrutu iezīmēšanas. Sekoja cīņa par un pret šīs apkaimes saimniecisku attīstīšanu, kuras rezultātā upes ieleja 2020. gadā tika iekļauta Pasaules mantojuma saraksta kandidātu sadaļā.
Visā garumā tek pa Mavrovas nacionālo parku, netālu no iztekas atrodas 136 metrus augstais Koraba ūdenskritums. Ūdens daudzums upē lielā mērā atkarīgs no sniegu un ledāju kušanas kalnos un īpaši Mazajā Korabā — Koraba otrajā virsotnē. Lielākais ūdens caurplūdums ūdenskritumā maija beigās un jūnija sākumā. Upes krastos ciemati: Žužņe (pamests), Nistrovo un Bibaņe. Upes garums ap 8 km, krastos cilvēka maz ietekmēti dižskābaržu meži.
Hans Solo
Hans Solo (en) ir Džordža Lūkasa filmu sērijas "Zvaigžņu karu" tēls, kuru lielākoties atveido Harisons Fords. Hans Solo pirmoreiz parādās 1977. gada filmā "Jaunā cerība", kur viņu attēloja Harisons Fords, kurš varoni spēlēja arī filmās "Impērija dod atbildes triecienu" (1980), "Džedu atgriešanās" (1983), "Spēks mostas" (2015), kā arī "Skaivokera atdzimšana", kā gars. Zvaigžņu karu triloģijā neiekļautajā filmā "Hans Solo: Zvaigžņu karu stāsts", tēla jaunāku versiju spēlē Aldens Enreihs.
Hans Solo ir kosmosa kuģa "Tūkstošgades piekūns" (Millennium Falcon) kapteinis, ko viņš pilotē kopā ar vūkiju Čubaku. Filmā "Jaunā cerība", viņš tiek nolīgts, lai aizvestu Obi-Vanu Kenobi un viņa mācekli Lūku uz Alderānu. Viņš arī satiek Leju Organu, kura vēlāk kļūst par viņa sievu. Viņiem piedzimst bērns Bens Solo, kurš vēlāk kļūst par Turpinājuma triloģijas galveno ļaundari Kailo Renu, kurš filmā "Spēks mostas" nogalina savu tēvu Hanu Solo.
Amerikas filmu institūts Hanu Solo ierindojis kā 14. labāko filmu varoni.
Anatolijs Papanovs
Anatolijs Papanovs (ru, dzimis, miris ) bija padomju aktieris un komiķis, PSRS Tautas skatuves mākslinieks, PSRS Valsts prēmijas ieguvējs.
Dzīvesgājums
1946. gadā aizbrauca strādāt uz Klaipēdu. 1948. gadā viņš atgriezās Maskavā, pieņemot režisora Andreja Gončarova aicinājumu kļūt par Satīras teātra aktieri. 1960. gados viņam sāka piedāvāt labas lomas kino. Kļuva slavens, sadarbojoties ar Andreju Mironovu, vairākās filmās viņus uzņēma, izmantojot kā savdabīgu duetu.
Priekšējās smadzenes
Priekšējās smadzenes ir mugurkaulnieku galvas smadzeņu priekšējā daļa, kura sastāv no divām puslodēm. To veido garozas pelēkā viela, zemgarozas kodoli un nervšķiedras, kuras veido balto vielu.
Tajās izšķir:
Valdivija
Valdivija (es, ) ir pilsēta Čīlē. Tā ir Losriosas reģiona un Valdivijas provinces administratīvais centrs. 2014. gadā Valdivijā dzīvoja 139 tūkstoši iedzīvotāju.
Valdivija dibināta 1552. gada 9. februārī un to nosauca spāņu konkistadora un Čīles pirmā karaliskā gubernatora Pedro de Valdivijas (Pedro de Valdivia) vārdā. 1960. gada 22. maijā Valdivija stipri cieta Lielajā Čīles zemestrīcē, kuras epicentrs bija pašā pilsētā. Tā bija visu laiku spēcīgākā reģistrētā zemestrīce.
Eseni
Fon Eseni ir sena vācbaltiešu dzimta (Essen a.d. H. Nauckshen-Orrisaar), kas Livonijā zināma kopš 15. gadsimta un bija ierakstīta Vidzemes bruņniecības un Igaunijas bruņniecības matrikulās. Vēlāk dzimtas atzari izplatījās arī Zviedrijā, Prūsijā un Krievijā.
Vēsture
Uzskata, ka dažādo Esenu dzimtu nosaukums cēlies no Esenes Vestfālenes zemē, bet šo dzimtu radniecība ģenealoģiski nav pierādāma. Zināms, ka 1470. gadā Rīgas arhibīskapijas Madlienas draudzes novadā (Kirchspiel Sissegal) atradās Esenu muiža, kas piederēja Johanam un Heinriham no Esenes (von Essen).
Zviedru laikos 17. gadsimtā Esenu dzimta uzticīgi kalpoja Zviedrijas ķēniņiem. Tomasa Esena (miris 1627) dēlu ģenerālmajoru Aleksandru fon Esenu uzņēma Zviedrijas dižciltīgo sarakstos, bet viņa dēliem Reinholdam Vilhelmam fon Esenam (1669–1732) un Hansam Heinriham fon Esenam (1674–1729) piešķīra baronu titulu, attiecīgi, 1717. un 1719. gadā. 1643. gadā Eseniem piederēja Esnas muiža (Orrisaar) Jervā Zviedru Igaunijas provincē un Naukšēnu muiža (Naukschen) Rūjienas draudzes novadā Zviedru Vidzemes provincē. Hanss Heinrihs von Esens bija Zviedrijas feldmaršals. Pēc Vidzemes un Igaunijas pievienošanas Krievijas impērijai Eseni dienēja arī tās armijā. Esenu dzimtu 1745. gadā uzņēma Igaunijas bruņniecības matrikulā, bet 1747. gadā Vidzemes bruņniecības matrikulā, bet 1890. gadā Sāmsalas bruņniecības matrikulā. Magnuss Gustavs fon Esens (1759–1813) bija Rīgas militārais gubernators 1812. gada kara laikā, kurš pēc leģendas izdarīja pašnāvību pēc Rīgas priekšpilsētu nodedzināšanas. Oto Vilhelms fon Esens (1761–1834) bija Igaunijas gubernators. Krievijas impērijas kara flotes admirālis Nikolajs fon Esens (Николай Оттович фон Эссен, 1860—1915) bija Baltijas kara flotes komanieris Pirmā pasaules kara laikā.
Leonīds Koveļs
Leonīds Koveļs (dzimis ) ir Baltkrievijas futbolists, uzbrucējs. Kopš 2021. gada spēlē FC Smorgon sastāvā.
Sergejs Kirdjapkins
Sergejs Kirdjapkins (ru, dzimis ) ir Krievijas vieglatlēts, soļotājs. Ieguva zelta medaļu 2012. gada Londonas olimpiskajās spēlēs 50 km soļojumā, bet vēlāk tika diskvalificēts par dopinga lietošanu. Viņš ir startējis arī 2008. gada olimpiskajās spēlēs, bet 2016. gada olimpiskajām spēlēs nedrīkstēja startēt diskvalifikācijas dēļ.
Čadca
Čadca ir pilsēta Slovākijas ziemeļos, Žilinas apgabala Čadcas apriņķa centrs pie Kisucas upes. Netālu no pilsētas Jablunkovas pāreja. Pilsētas apkaimē dzīvo guralu etnogrāfiskā minoritāte. Dzelzceļa mezgls.
Cilvēki
Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (96,14 %). Pēc reliģiskās piederības - katoļi (91,48 %), nereliģiozi (3,99 %).
Salvadors Gverra Rivera
Salvadors Gverra Rivera (es; dzimis Marbeljā) ir Spānijas FIDE meistars šahā (2016).
Biogrāfija
2016. gadā uzvarējis Spānijas jauniešu šaha čempionātos U14 un U16 vecuma kategorijās. 2016. gadā Prāgā kļuvis par Eiropas jauniešu šaha čempionāta uzvarētāju U14 vecuma grupā. Par šo panākumu kļuvis par FIDE meistaru.
2017. gadā uzvarējis Malagas pilsētas šaha čempionātā un Malagas starptautiskajā šaha turnīrā Open Casabermeja.
Rūzvelts (burātājs)
Rūzvelts (fr; dzimšanas un miršanas datums nav zināms) bija franču burātājs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Rūzvelts 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas disciplīnās. Open klases un 0,5 līdz 1 tonnu laivu klases otrajā braucienā sacensībās viņš nefinišēja.
Ubogova
Ubogova var būt:
Bara Refaeli
Bara Refaeli (, Bar Refaeli; dzimusi ) ir Izraēlas modele un aktrise.
2009. gadā viņa bija Sports Illustrated Swimsuit Issue vāka modele, taču izdevumam fotografējas kopš 2007. gada. B. Refaeli kļuva par pirmo Izraēlas modeli, kuras fotogrāfijas ir Swimsuit Issue. Jau astoņu mēnešu vecumā sākusi piedalīties reklāmās, modeles karjeru atsāka 15 gadu vecumā. 2000. gadā Izraēlā uzvarēja skaistumkonkursā, iegūstot titulu "Gada modele". 2012. gadā žurnāla Maxim vērtējumā tika atzīta par gada seksīgāko sievieti.
Lācupe (ciems)
Lācupe ir ciems Balvu novada Balvu pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 2 km no pagasta centra Naudaskalna, 8 km no novada centra Balviem un 228 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas starp autoceļu P47 un Vārnienes upi. Pie Lācupes atrodas vietējas nozīmes arheoloģijas piemineklis — Lācupes viduslaiku kapsēta (Kara kapi).
Ārpus Baznīcas nav pestīšanas
"Ārpus Baznīcas nav pestīšanas" (la) ir kristietībā tradicionāli pieņemta doktrīna, ka cilvēks nevar būt pestīts jeb izglābts no mūžīgās pazušanas, ja vien viņš nav piederīgs Baznīcas kopienai.
Lai arī to pieņem pārsvarā visi kristieši, ir tomēr atšķirīga izpratne starp konfesijām par vārda "Baznīca" nozīmi, tādēļ attiecīgi šo doktrīnu izprot dažādi. Piemēram, Katoļu baznīca un Austrumu Pareizticīgā baznīca katra uzskata un apliecina vienīgi sevi par patieso Baznīcu, savukārt protestantismā ir dažādi viedokļi par tā nozīmi, atkarīgi no konfesijas.
Sauszemes transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskā apdrošināšana
Sauszemes transportlīdzekļa īpašnieka civiltiesiskās atbildības obligātā apdrošināšana jeb OCTA polise sedz zaudējumus, kurus transportlīdzekļa vadītājs ir nodarījis trešās personas veselībai, kā arī zaudējumus īpašumam ceļu satiksmes negadījumā, kas noticis transporta līdzekļa vainas dēļ. Kopš sistēma ir ieviesta, OCTA polise ir obligāti nepieciešama visiem transportlīdzekļiem, ja tie piedalās ceļu satiksmē.
Ārpus Baznīcas nav pestīšanas
Pirmo reizi šāds formulējums tika lietots ap 3. gadsimtu Kartāgas bīskapa Kipriāna vēstulē, kurā apsprieda tā laika Baznīcas aktuālo jautājumu par kristības vajadzību priekš tiem, kuri jau bija pirms tam kristīti ķeceru starpā. Šāda veida līdzīgu domu ir arī pieminējuši daudzi agrīnās Baznīcas teologi, kā piemēram Sv. Irenejs, Gregors Nazianzins, Origens un citi.
Sauszemes transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskā apdrošināšana
Saņemt OCTA atlīdzību var ceļu satiksmes negadījumā cietušais, gadījumā, ja tas nav atzīts par vainīgu negadījumā. Atlīdzības saņēmējs var būt transportlīdzekļa īpašnieks, vadītājs vai pasažieris (arī tad, ja tas ir atradies negadījumu izraisījušajā transportlīdzeklī). Zaudējumus var atlīdzināti gan personai, gan mantai. OCTA sedz personai nodarītus zaudējumus apjomā līdz 5 000 000 EUR — mantai līdz 1 000 000 EUR.
Ārpus Baznīcas nav pestīšanas
Doktrīnas pamatojums
Bībelisks pamatojums visbiežāk tiek saistīts ar Marka evaņģēlijā aprakstīto Jēzus vēsti saviem mācekļiem, kad viņš bija augšāmcēlies:"'Eita pa visu pasauli un pasludiniet evaņģēliju visai radībai. Kas tic un top kristīts, tas tiks izglābts, bet, kas netic, tiks pazudināts' (Mk. 16:15—16)."Vēl ir arī Jāņa evaņģēlijā Jēzus teiktais par to, ka tikai caur viņu var tikt pie Tēva (Dieva), kā arī daudzas citas rakstu vietas Jaunajā Derībā, kuras visas uzsver, ka žēlastības pieejamība ir tikai caur Jēzu Kristu. Saskaņā ar Pāvila pirmo vēstuli korintiešiem, Baznīca sastāv no daudziem locekļiem, bet veido vienu "Kristus miesu" (1 Kor. 12:12—27), kas attiecīgi tiek sasaistīts ar jau iepriekš minētajām rakstu vietām par Kristu.
Sauszemes transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskā apdrošināšana
OCTA sistēmas sekmīgākai darbības nodrošināšanai un Eiropas Komisijas direktīvu ieviešanai tika izveidots Latvijas Transportlīdzekļu apdrošinātāju birojs (LTAB). LTAB ir OCTA garantijas fonda administrators, kas lemj un atbild par fonda līdzekļu izlietojumu.
OCTA sistēmas dalībnieki
Latvijā OCTA pakalpojumus drīkst sniegt tikai tie apdrošinātāji, kuri ir Latvijas Transportlīdzekļu apdrošinātāju biroja biedri. Kopīgi ar Ceļu satiksmes drošības direkciju, Finanšu un kapitāla tirgus komisiju, Latvijas Apdrošinātāju asociāciju, Valsts policiju, Valsts robežsardzi un Valsts tehniskās uzraudzības aģentūru tie veido OCTA sistēmu. Šobrīdi OCTA sistēmā darbojas 11 apdrošināšanas sabiedrības: 2013. gada 17. jūnijā Finanšu un kapitāla tirgus komisija anulēja visas likvidējamās ASS BALVA licences, līdz ar to tā vairs neizsniedz jaunas OCTA polises, tomēr visas tās izsniegtās polises turpina darbību.
OCTA polises prēmijas aprēķināšana
OCTA apdrošināšanas prēmijas apjomu apdrošināšanas sabiedrības nosaka, ņemot vērā dažādus kritērijus, piemēram:
Kompensācijas saņēmēji
Zaudējumu kompensāciju ir tiesības saņemt personai, kas cietusi ceļu satiksmes negadījumā un nav atzīta par vainīgu ceļu satiksmes negadījumu izraisīšanā. Šīs personas var būt:
OCTA polises zaudējuma atlīdzināšana
Zaudējumus atlīdzina tā apdrošināšanas sabiedrība, kas apdrošinājusi civiltiesisko atbildību par vainīgo atzītajam transportlīdzekļa īpašniekam. Gadījumos, ja negadījumu izraisījušajam transporta līdzeklim nav bijusi OCTA apdrošināšana — Latvijas Transportlīdzekļu apdrošinātāju birojs.
Zaudējumi, kurus atlīdzina OCTA polise
OCTA polise atlīdzina zaudējumus personai un īpašumam.
Materiālo zaudējumu maksimālais apmērs līdz 1 000 000 EUR, nemateriālo zaudējumu apmērs personai, kas cietusi līdz 5 000 000 EUR.
OCTA darbības vietas
OCTA polise darbojas Latvijā un citās Eiropas Ekonomiskās zonas valstīs: Lietuvā, Igaunijā, Beļģijā, Dānijā, Francijā, Grieķijā, Horvātijā, Andorā, Austrijā, Beļģijā, Bulgārijā, Islandē, Itālijā, Īrijā, Maltā, Norvēģijā, Nīderlandē, Portugālē, Polijā, Rumānijā, Slovākijā, Slovēnijā, Somijā, Spānijā, Šveicē, Ungārijā, Vācijā, Zviedrijā, Kiprā, Apvienotajā Karalistē, Lihtenšteinā un Luksemburgā.
Kēnigšteina (Saksijas Šveice)
Kēnigšteina (Saksijas Šveice) ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Saksijas Šveices - Austrumu Rūdu kalnu apriņķī Saksijas Šveices apvidū Elbas upes kreisajā krastā.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1379. gadā kā Bohēmijas pilsēta, tāpēc pilsētas ģerbonī vēl aizvien redzama Bohēmijas divastainā lauva. 1901. gadā no Kēnigšteinas uz 4,4 kilometrus attālo Hiteni tika izveidots pasaulē pirmā regulārā pasažieru trolejbusa līnija (Gleislose Bielathal-Motorbahn mit elektrischer Oberleitung), slēgta 1904. gadā. Otrā pasaules kara laikā Kēnigšteinas cietoksnī tika ierīkots cietums svarīgiem Sabiedroto virsniekiem.
Izglītība, kultūra, tūrisms un sports
Pār pilsētu paceļas milzīgais Kēnigšteinas cietoksnis (Festung Königstein), kas gadsimtiem izmantots kā cietums, tagad tūrisma objekts.
Rumānijas karognesēji olimpiskajās spēlēs
Šajā uzskaitījumā apkopoti Rumānijas pārstāvji un sportisti, kas olimpisko spēļu oficiālajās ceremonijās nesuši valsts karogu.
Rumānija vasaras olimpiskajās spēlēs pirmo reizi piedalījās 1900. gadā (patstāvīgi no 1924. gada) un ziemas olimpiskajās spēlēs piedalās kopš 1928. gada.
2017. gada Apvienotās Karalistes vispārējās vēlēšanas
2017. gada Apvienotās Karalistes vispārējās vēlēšanas notika 8. jūnijā. Tajās katrs vēlēšanu apgabals ievēlēja vienu deputātu Pārstāvju palātā, kas ir Apvienotās Karalistes parlamenta apakšpalāta. Pēc izmaiņām 2011. gadā, vēlēšanām bija jānotiek 2020. gada 7. maijā, bet 2017. gada 18. aprīlī premjerministres Terēzas Mejas izsludinātās izņēmuma vēlēšanas saņēma nepieciešamo divu trešdaļu atbalsta Pārstāvju palātā.
Lai gan Terēza Meja vēlēšanas izsludināja, lai iegūtu lielāku pārsvaru parlamentā Konservatīvajai partijai, rezultātā tā zaudēja 12 vietas, kā arī absolūto vairākumu parlamentā. Liberālie demokrāti zaudēja savu procentu daļu, bet ieguva 3 jaunas vietas, kamēr Skotu nacionālā partija zaudēja gan procentu daļu, gan 19 vietas. Apvienotās Karalistes neatkarības partijas procentu skaits samazinājās no 12.6% līdz 1.8%. Plaid Cymru ieguva vienu jaunu vietu, kopā iegūstot četras, Zaļā partija saglabāja savu vienu vietu. Ziemeļīrijā, Demokrātisko unionistu partija ieguva 10 vietas, Sinn Féin ieguva 7 un neatkarīgā Silvija Hermona saglabāja savu vietu. Konservatīvie saglabāja savu varu mazākuma parlamentā, ar atbalstu no Demokrātiskās unionistu partijas.
Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības tika prognozēta kā galvenā kampaņas sastāvdaļa, tomēr pēc diviem lieliem teroristu uzbrukumiem Mančestrā un Londonā, nacionālā drošība kļuva par lielāko problēmu kampaņas beigās.
Rezultāti
Pēc tam kad visi 650 vēlēšanu apgabali izsludināja rezultātus, tie bija:
Pirmsvēlēšanu aptaujas
Aptaujas liecināja, ka 50 dienās no vēlēšanu izsludināšanas līdz vēlēšanām, popularitāti strauji zaudēja Apvienotās Karalistes Neatkarības partija (UKIP), un tās atbalstītāji galvenokārt gatavojās balsot par Konservatīvo partiju. Lai gan Konservatīvā partija saglabāja vadību, strauji savu popularitāti kapināja Leiboristu partija.
Andris Ezeriņš
Andris Ezeriņš (dzimis, miris ) bija latviešu horeogrāfs, Deju svētku Goda virsvadītājs, ilggadējais Madonas rajona deju kolektīvu virsvadītājs, Tautas deju ansambļa “Vidzeme” mākslinieciskais vadītājs.
Dzīvi un profesionālo darbību saistījis ar Madonu un tās apkārtni. Mācījies Cesvaines internātskolā un Madonas vidusskolā, 1973. gadā beidzis Latvijas Valsts Fiziskās kultūras institūtu kā basketbola treneris. Dejot sācis Internātskolā pie skolotājas Līvijas Maliņas, divpadsmit gadus dejojis Tautas deju ansamblī “Vidzeme” pie Dzidras Rubenes, no kā pārņēmis un turpinājis latviešu dejas tradīcijas.
Andris Ezeriņš ir vairāk nekā 20 deju autors, Jaunrades deju konkursā prēmēti viņa “Leivergroga danči” (1996). 1997. gada dejotāju aptaujā par gada populārāko deju atzīts “Leiveris”. XI Deju svētkos (1993) bija Vidzemes vēsturiskā novada dejotāju uzveduma “Saules deja” virsvadītājs. XII Deju svētkos (1998) Vidzemes uzvedumā viņš iestudēja savas divas dejas “Leiveri” un “Lai tā būda rūc”.
Filips Džuričičs
Filips Džuričičs (sr, dzimis ) ir Serbijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Serbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada Džuričičs pārstāv Itālijas A sērijas komandu Sassuolo.
Savu karjeru sācis Serbijas klubā Radnički Obrenovac. Vēlāk pārcēlies uz Nīderlandes komandu Heerenveen, kur nospēlēja trīs gadus. 2013. gadā Džuričičs noslēdza piecu gadu līgumu ar Portugāles Premjerlīgas komandu Benfica, kur gan spēlējis maz, lielu daļu pavadot īrē Mainz 05, Southampton un Anderlecht komandās. 2016. gadā pievienojies Itālijas A sērijas komandai Sampdoria, bet 2018. gadā Sassuolo.
Serbijas futbola izlases sastāvā debitējis 2012. gadā.
Sasniegumi
Benfica
Antonio Sanabrija
Arnaldo Antonio Sanabrija Ajala (es, dzimis ) ir Paragvajas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Paragvajas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Sanabrija pārstāv Itālijas A sērijas komandu Torino.
Iepriekš spēlējis Itālijas komandās Sassuolo, Roma un Genoa, kā arī Spānijas komandās Sporting Gijón un Real Betis.
Paragvajas futbola izlases sastāvā debitējis 2013. gadā.
Aleksandrs Kolobņevs
Aleksandrs Kolobņevs (ru; dzimis ) ir bijušais Krievijas šosejas riteņbraucējs. Viņa lielākās uzvaras sacensībās ir 2007. gada Monte Paschi Eroica, posms Parīze—Nica un divas uzvaras Krievijas čempionātā. 2011. gadā viņš tika uz laiku atstādināts no dalības sacensībās, jo analīzēs tika uzrādīts iespējams citas vielas maskējošs aģents. Sporta arbitrāžas tiesa diskvalifikāciju atcēla 2012. gada februārī, un viņš atgriezās komandas sastāvā.
Paskāls Akermanis
Paskāls Akermanis (de; dzimis ) ir Vācijas šosejas riteņbraucējs, pašlaik pārstāv  komandu.
Aleksandrs Kolobņevs
2012. gadā Starptautiskā riteņbraukšanas savienība uzsāka izmeklēšanu par Kolobņevu un Kazahstānas sportistu Aleksandru Vinokurovu par Šveices laikrakstā L’lllustre un Itālijas laikrakstā Corriere della Sera paustajām apsūdzībām. Tie apsūdzēja Vinokurovu par darījuma noslēgšanu ar Kolobņevu 2010. gadā, lai tas ļautu viņam uzvarēt Ljēža—Bastoņa—Ljēža sacensībās, kad abi atradās izšķirošajā atrāvienā. Tika apgalvots, ka Vinokurovs samaksājis 150 tūkstošus eiro. 2019. gada 12. septembrī prokurors prasīja sešu mēnešu cietumsodu abiem dalībniekiem, konfiscējot 150 tūkstošus eiro no Kolobņeva bankas konta un liekot samaksāt vēl 50 tūkstošus; Vinokurovam liekot maksāt 100 tūkstošus. 2019. gada 5. novembrī tiesa abus attaisnoja pierādījumu nepietiekamības dēļ.
Paskāls Akermanis
Profesionāļa karjeru iesāka 2013. gadā Rad-Net Rose komandā. 2016. gada augustā tika paziņots, ka Akermanis pievienosies  komandai. 2018. gadā uzvarējis Vācijas čempionātā grupas braucienā.
Aleksandrs Kolobņevs
Pēc karjeras beigām izveidoja viesnīcu Spānijā, kurā atsevišķās telpās iespējams simulēt augstkalnes efektu, kas ļauj palielināt sportistu darbaspējas.
Paskāls Akermanis
2018. gada 29. jūlijā uzvarēja UCI Pasaules tūres sacensībās RideLondon—Surrey Classic. 2019. gada 1. maijā uzvarēja Vācijā notiekošajās Ešborna—Frankfurte sacensībās.
Zoltāns Ģimeši
Zoltāns Ģimeši (hu; dzimis Kečkemētā) ir Ungārijas starptautiskais lielmeistars šahā (1996).
Biogrāfija
Vairākkārt pārstāvējis Ungāriju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos dažādās vecuma grupās. 1996. gadā Medeljinā izcīnījis bronzas medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. Trīskārtējs Ungārijas šaha čempionātu medaļu ieguvējs: zelta (2005) un 2 sudraba (2004, 2006). 2001. gadā piedalījies Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā pēc uzvaras 1. kārtā pār Stjuartu Konkvestu 2. kārtā zaudējis Aleksejam Širovam.
Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā Budapeštā (1995), Pardubicē (1998), Pēčā (1998), Bolcāno (2000), Bledā (2002). 2005. gadā Korkā uzvarējis Eiropas Savienības individuālajā šaha čempionātā.
Pārstāvējis Ungārijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1992. gadā Ģimeši piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1996. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Elza Leimane
Elza Leimane ( Rīgā) ir latviešu baletdejotāja un horeogrāfe.
2001. gadā pabeigusi mācības Rīgas Horeogrāfijas vidusskolā. Papildus vēl ir mācījusies dažādās konservatorijās, kursos. 2001. gadā kļuvusi par baleta solisti Latvijas Nacionālajā operā. Karjeras laikā ir piedalījusies dažādos starptautiskos konkursos, 1999. gadā ieņēmusi 1. vietu Vīnes Baleta konkursā. 2011. gadā saņēmusi labākās baleta solistes balvu, 2006. gadā saņēmusi Spēlmaņu nakts balvu kā labākā baleta māksliniece pirmā plāna lomā. Saņēmusi vairākus citus apbalvojumus.
2010. gadā apprecējusies ar baletdejotāju Raimondu Martinovu, kļūstot par Elzu Leimani-Martinovu. 2017. gadā pāris izšķīries.
Karps Klētnieks
Karps Klētnieks (dzimis, miris ), bija latviešu aktieris. Apbedīts Rīgā, Jaunciema kapos.
Bijis Nacionālā teātra aktieris. Filmējies vairākās filmās, tai skaitā "Vella kalpi Vella dzirnavās", "Pie bagātās kundzes", "Mērnieku laiki", "Cielaviņas armija", "Kārkli pelēkie zied", "Kā gulbji balti padebeši iet", "Salna pavasarī" un Kaugurieši.
Etiķkoks
Etiķkoks (Rhus typhina) ir neliels vasarzaļš koks (2-5 m) vai krūms. Jaunie dzinumi, lapu kāti un ziedkopu asis samtaini matainas, zari griezumā izdala biezu, dzeltenīgi baltu sulu, kas gaisā sacietē un kļūst melna, lapas nepāra plūksnaini saliktas, lapiņas izstiepti nosmailotu galotni, rupji zobainas, virspusē tumši zaļas, matētas, apkšpusē zilganbaltas, spilvainas.
Dabā sastopams Ziemeļamerikas austrumos, taču stādījumos tiek audzēts daudzkur pasaulē, bieži arī Latvijā.
Audzējams kā soliters vai atsevišķos grupveida stādījumos. Ļoti labi vairojas no sakņu atvasēm. Dekoratīvi sarkani svečveida augļi, saglabājas vēlu ziemā. Tos var izmantot floristikā. Lapojums rudenī oranždzeltens. Ātraudzīgs, augsnes ziņā neizvēlīgs, sausumizturīgs. Gaismas prasīgs. Dod sakņu atvases. Ir šķeltlapu forma 'Laciniata'.
Ubogova (Kastuļinas pagasts)
Ubogova ir ciems Aglonas novada Kastuļinas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā 7 km no pagasta centra Priežmales, 21 km no novada centra Aglonas un 253 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies netālu no autoceļa V597, tuvumā atrodas ezers Žierkleits.
Autoceļš 4 (Polija)
Autoceļš 4 ir viens no galvenajiem Polijas autoceļiem. Tas ir 92 kilometrus garš un savieno Vācijas pierobežu valsts rietumos ar Ukrainas pierobežu valsts austrumos. Autoceļš 4 ir arī daļa no Starptautiskā E-ceļu tīkla, autoceļa E40, un ved cauri divām Polijas vojevodistēm: Mazpolijas un Piekarpatu vojevodistei. Vairākos posmos autoceļu dublē Automaģistrāle A4, bezmaksas alternatīva šim ceļam ir Autoceļš 94. Posmā no Vroclavas līdz Glivicei, un posmā no Katovices līdz Krakovai par Automaģistrāles A4 izmantošanu ir jāmaksā. Plānots, ka līdz 2014. gada beigām visas atlikušās Autoceļa 4 daļās tiks pievienotas Autoceļam 94.
Kibercilvēki
Kibercilvēki ir izdomāta kiborgu rase, kas darbojas britu zinātniskās fantastikas seriālā Doctor Who. Līdzīgi kā daleki, kibercilvēki bieži ir seriāla galvenā tēla Doktora galvenie pretinieki. Tie ir pa Visumu klīstoši kiborgi bez emocijām, kibercilvēki vēlas, lai cilvēki vai tiem līdzīgas būtnes papildinātu viņu rindas. Pirmoreiz seriālā tie parādījās 1966. gadā sērijā The Tenth Planet kā sākotnēji cilvēkveidīgas būtnes no Zemes dvīņu planētas Monda, kuras pašsaglabāšanās nolūkos kļuvušas par kiborgiem. Četrdesmit gadus vēlāk, sērijā The Age of Steel kibercilvēki parādījās Londonā paralēlā Visuma Zemes versijā. Kibercilvēku tēlu radīja Kits Pedlers (seriāla neoficiālais zinātniskais konsultants) un scenārists Džeralds Deiviss. Seriāla gaitā kibercilvēku izskats ir vairākkārt mainījies.
Biržu rajona pašvaldība
Biržu rajona pašvaldība ir viena no 60 Lietuvas pašvaldībām. Atrodas vēsturiskajā Augštaitijas novada daļā, kas 15. gadsimtam ietilpa Zemgalē (rietumdaļa) un Sēlijā (austrumdaļa). Tā robežojas ar Rokišķu rajona, Kupišķu rajona, Panevēžas rajona un Pasvales rajona pašvaldībām, kā arī Latviju.
Džābirs ibn Haijāns
Abū Mūsa Džābirs ibn Haijāns (fa, ar, Abū Mūsā Jābir ibn Ḥayyān; dzimis apmēram 722. gadā, miris apmēram 804. gadā), pazīstams arī kā Gebers, bija persiešu vai arābu alķīmiķis, ķīmiķis, astronoms, astrologs, ārsts, farmaceits, filozofs un fiziķis. Viņš tiek uzskatīts par pirmo alķīmiķi praktiķi, kā arī ķīmijas iedibinātāju. Viņš sistematizēja vielu "kvantitatīvo" analīzi, tāpat atklāja vairākas vielas, tai skaitā sālsskābi.
Kibercilvēki
2013. gada jūlijā Londonas Hītrovas lidostā parādījās TARDIS, kā arī kibercilvēks.
Biržu rajona pašvaldība
Senās Upmales un Sēlijas robežnovads (Medene), kas līdz Melnas līguma noslēgšanai 1422. gadā atradās Livonijas ordeņa valsts sastāvā.
Kibercilvēki
Kibercilvēku tēla rašanās
Nosaukums "kibercilvēki" ir saistīts ar kibernētiku. 20. gadsimta sešdesmitajos gados tika veikti pētījumi par iespēju ķirurģiski vai mehāniski papildināt cilvēku vai dzīvu būtņu organismus, lai darbotos ar iekārtām kosmosā, tādējādi radot terminu "kiborgs" kibernētiska organisma apzīmēšanai.
Tolaik tika uzsākts "rezerves daļu" plāns, attīstot pirmos cilvēka orgānu funkcijas veicošos mehānismus: mākslīgo sirdi un plaušas, to izmēri gan bija gigantiski. Tika arī nopietni apsvērta iespēja veikt amputētu ekstremitāšu nervu galu tiešu savienošanu ar iekārtām nervu signālu uztveršanai. 1963. gadā Kits Pedlers ar savu sievu, kas arī bija ārste, apsprieda, kas notiks, ja personai būs daudz mākslīgu orgānu un ķermeņa daļu — vai to būs jāuzskata par cilvēku vai mašīnu. 1966. gadā Pedleram radās iespēja attīstīt šo ideju, kad BBC viņu uzaicināja piedalīties seriāla Doctor Who veidošanā.
Slamsti
Slamsti ir apdzīvota vieta Kurzemes dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Dunikas pagastā.
Kibercilvēki
Parādīšanās seriālā
Kibercilvēki seriālā pirmoreiz parādījās sērijā The Tenth Planet 1966. gadā, to izcelsmes stāsts sniegts šādi: aizvēsturiskos laikos, pirms miljoniem gadu Zemei bijusi dvīņu planēta Monda. Šī planēta tikusi izsviesta no orbītas ap Sauli un nokļuvusi dziļā kosmosā. Mondas iemītnieki, kuru tehnoloģiju līmenis ievērojami pārsniedza Zemes mūsdienu līmeni, baidoties par savas rases izdzīvošanu un dzīves ilguma samazināšanos, lielāko daļu savu ķermeņu aizstājuši ar kibernētiskām detaļām.
Lai saglabātu veselo saprātu, kibercilvēki no savām smadzenēm iztīrīja emocijas. Vēlāk tie radīja sistēmu savas planētas pārvietošanai caur kosmosu. Tā kā rases apjoms bija ierobežots un nepārtraukti samazinājās, Mondas iedzīvotāji, tagad jau kibercilvēki, kļuva par iekarotājiem, kas savu rasi reproducēja, pārņemot citas bioloģiskās būtnes un ar varu tās pārvēršot par kibercilvēkiem. Desmitais Doktors un viņa pavadoņi nokļuva Londonā Zemes paralēlā Visuma versijā, kur sastapās ar mūsdienās veidotiem kibercilvēkiem.
Kibercilvēki atkal parādījās 2011. gada sērijā A Good Man Goes to War.
Ceļojot laikā, Doktors sastopas ar kibercilvēkiem no dažādiem seriālā attēlotajiem periodiem. Tas var mulsināt skatītāju, jo reizēm "senāka" perioda kibercilvēks var izskatīties sarežģītāks nekā kibercilvēks no "jaunāka" perioda.
Nākamā kibercilvēku parādīšanās notiek 2015. gada sērijā Face the Raven, kur tie slēpjas starp dažādiem svešzemju bēgļiem Londonā, un finālsērijā Hell Bent, kurā sarūsējis kibercilvēks tiek ieslodzīts kādā Galifrejas kluatrā.
Jiveskiles Universitāte
Jiveskiles Universitāte (fi) ir universitāte Somijas vidienes pilsētā Jiveskilē.
Kibercilvēki
Parādīšanās seriālā
Mondas izcelsmes kibercilvēki parādās desmitās sezonas pēdējās divās sērijās World Enough and Time un The Doctor Falls, kad mondiešu milzīgais kosmosa kuģis daudzus gadus ir iestrēdzis melnā cauruma gravitācijas laukā. Cilvēkiem līdzīgi mondieši, kuriem slepus palīdzējis Meistars, sāk kuģa iemītnieku pārveidošanu, lai pielāgotu tos dzīvei bojātajā kuģī. Šī Doktora tikšanās ar kibercilvēkiem beidzas traģiski: Doktora pavadone Billija tiek pārvērsta par kibercilvēku, divi Meistara iemiesojumi (Meistars un Misija) nogalina viens otru domstarpībās par to, vai nostāties Doktora pusē vai nē, un Doktora pavadonis Nardols tiek atstāts kuģī, lai rūpētos par cilvēkiem, kuru kiberkonversācija ir aizkavējusies, taču nav novērsta. Doktors, kura dzīvības spēki sāk izsīkt, atmostas TARDIS un sākas viņa reģenerācija.
Dža faunas rezervāts
<mapframe text="Dža faunas rezervāts" width=300 height=300 zoom=8 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q843147" }
Dža faunas rezervāts (fr, en) ir aizsargājama dabas teritorija Kamerūnas dienvidos. 1987. gadā teritorija tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Šis ir viens no vislabāk saglabātajiem lietus mežu masīviem Āfrikā, apmēram 90% no teritorijas ir pirmatnējais mežs. To no trijām pusēm apliec Dža upe, kas veido masīva dabisko robežu. Mežos dzīvo 107 zīdītāju sugas, no kurām vairākas ir apdraudētās. To starpā ir dūmakainais apkakles mangabejs (Cercocebus atys), mandrils (Mandrillus sphinx), drils (Mandrillus leucophaeus), rietumu piekrastes gorilla (Gorilla gorilla gorilla) un parastā šimpanze (Pan troglodytes). Meža masīvā dzīvo aŗi Āfrikas meža zilonis (Loxodonta cyclotis) un leopards (Panthera pardus). Tradicionālie mežu masīvu iemītnieki ir baku tauta.
Eduārs Mezāns de Malartī
Mezāns de Malartī 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas disciplīnās. Open klases un 0,5 līdz 1 tonnu laivu klases otrajā braucienā sacensībās viņš nefinišēja.
Prīkšķe
Prīkšķe (Anas querquedula) ir neliela auguma pīļu dzimtas (Anatidae) ūdensputns, kas pieder meža pīļu ģintij (Anas). Prīkšķei ir ļoti plašs izplatības areāls Eirāzijā.
Izplatība
Sastopama gandrīz visā Eiropā, tomēr daudzviet fragmentāri. Biežāk prīkšķe sastopama Centrāleiropā un Austrumeiropā. Tās izplatības areāls turpinās tālāk pāri Āzijas Palearktikas centrālajai daļai līdz Tālajiem Austrumiem.
Prīkšķe ir tālu migrējošs gājputns un Eiropas populācijas ziemo Āfrikā uz dienvidiem no Sahāras. Tā ziemo arī Indijā (īpaši lieli ziemotāju bari pulcējas Santragači ezerā) un Austrālāzijā. Retu reizi prīkšķe ieklejo Kanādā un ASV.
Latvijā
Latvijā prīkšķe ir samērā parasta caurceļotāja un ligzdotāja, tomēr ligzdo mazākā skaitā nekā krīklis. Kopumā Latvijā ligzdo apmēram 1000—2000 pāru.
Izskats un īpašības
Prīkšķe ir maza auguma pīle, tikai nedaudz lielāka par krīkli. Tās ķermeņa garums ir 37—41 cm, spārnu plētums 59—67 cm, svars 300—400 g.
Kā visas neliela auguma pīles prīkšķe, uzsākot lidojumu no ūdens virsmas, spārnos ceļas ļoti viegli un ātri.
Uzvedība un barība
Prīkšķe mājo seklās, aizaugušās ūdenstilpēs. Tā ir visēdāja, bet lielākoties barojas ar gliemjiem, ūdens kukaiņiem, to kāpuriem, kā arī ar ūdensaugu sēklām un to daļām. Prīkšķe barojas gan filtrējot ūdeni ar knābi, gan pabāžot galvu zem ūdens. Migrācijas lidojumus prīkšķe vienmēr veic naktī.
Ligzdošana
Prīkšķes ziemošanas vietās veido monogāmus pārus. Lai arī gada vecumā tās ir sasniegušas dzimumgatavību, ļoti bieži jaunie putni otro gadu pavada ziemošanas vietās un nedodas līdzi vecākajiem putniem ligzdot, kas liecina, ka tie nav gatavi pāroties. Kad prīkšķes pavasarī ierodas ligzdošanas vietās, pāri jau ir izveidojušies. Pirms pārošanās tēviņš peld apļos apkārt mātītei, knābi iegremdējis ūdeni. Spalvas uz tā galvas un pleciem ir saboztas. Ik pa laikam tēviņš ar izstieptu kaklu šūpo knābi uz augšu un uz leju, tad strauji paceļ to vertikāli gaisā vai atmet galvu uz atpakaļu līdz mugurai. To visu pavada skaļa klaigāšana, kas atgādina sausa koka krakšķēšanu. Reizēm tēviņš nedaudz paceļas uz augšu un vicina spārnus.
Prīkšķe ligzdo biezi aizaugušās vietās — uz upju, ezeru salām, piekrastes pļavās un purvos. Ligzdas attālums līdz ūdens malai var sasniegt pat 150 metrus. Mātīte izklāj samērā dziļu iedobi sausā vietā ar lapām, sausu zāli un savām dūnām. Latvijā tā olas dēj aprīlī vai maijā. Dējumā ir 8—10 gaiši brūnas olas, kuras perē tikai mātīte. Pirmās dienas tēviņš uzturas ligzdas tuvumā, pēc tam tas dodas uz plašāku ūdenstilpi, kur nomaina apspalvojumu. Atkarībā no izplatības reģiona tēviņi paliek ligzdošanas vietu tuvumā vai spalvu nomaiņas laikā lielās ūdenstilpēs veido lielus barus. Inkubācijas periods ilgst 21—23 dienas. Pēc izšķilšanās mazuļi uzreiz sāk sekot mātei, barību meklējot pašiem. Lidot tie sāk 57 nedēļu vecumā.
Džudzjana
Džudzjana (, Zhū Jiāng — ‘Pērļu upe’) ir upe Ķīnas dienvidos, valsts trešā garākā upe. Sākas kalnainā apvidū Juņnaņas provinces Cjuidzjinas municipalitātes Džaņji pilsētas apkaimē kā Naņpaņdzjana. Plūst austrumu—dienvidaustrumu virzienā cauri Guansji un Guandunas provincēm, vairākkārt mainot nosaukumu (Naņpaņdzjana→ Hunšuihe→ Cjaņdzjana→ Sjuņdzjana→ Sjidzjana→ Džudzjana). Šaurākā nozīmē par Džudzjanu dēvē tikai 177 km garu posmu tās lejtecē pēc Sjidzjanas saplūšanas ar Beidzjanu un Dundzjanu. Lejtecē Džudzjana veido plašu, sazarotu deltu, kas ir viena no planētas visblīvāk apdzīvotajām teritorijām, kurā dzīvo ap 67 miljoni cilvēku un kuras kopprodukts ir ap 742 miljardi EUR.
Lielākās pietekas ir Liudzjana, Juidzjana un Beidzjana. Lielākās pilsētas krastos ir Guandžou, Džaocjina un Udžou.
Džudzjanas lejtece ir viena no pasaules piesārņotākajām upēm, bet neskatoties uz to, te joprojām ir attīstīta pērļu audzēšana, no kā upe ieguvusi savu nosaukumu.
Planktons
Vārds planktons ir atvasināts no grieķu valodas πλαγκτός — planktos, kas latviski nozīmē — klejotājs. Zinātni, kas pēta planktonu, sauc par planktoloģiju. Bet organismus, kas ir planktona sastāvdaļa, sauc par planktoniskiem.
Īpašības
Planktona galvenā raksturojošā īpašība ir brīvi peldoši organismi. Tomēr lielākajai daļai planktona tas izpaužas kā spēja brīvi negrimt. Planktona mikroorganismi spēj grimt vai celties tikai kopā ar ūdens masu, temperatūras un blīvuma izmaiņas ietekmē. Dažiem planktona organismiem piemīt spēja ne tikai peldēt pa straumi, bet arī veikt neatkarīgas kustības. Tie spēj vertikāli pacelties vairākus simtus metru vienas dienas laikā, bet to horizontālā kustība ir atkarīga no straumes. Šāda veida kustību sauc par vertikālo migrāciju. Tā ir planktona galvenā atšķirība no nektona organismiem, kas spēj brīvi peldēt pret straumi un kontrolēt savu atrašanās vietu, piemēram, zivis, kalmāri, jūras zīdītāji u.c.
Iedalījums
Planktonu var sadalīt divās lielās daļās — holoplanktonā un meroplanktonā. Holoplanktons visu savas dzīves laiku nodzīvo kā planktons, piemēram, lielākā daļa aļģes, salpas un airkājvēži. Toties meroplanktona organismi ir planktona sastāvdaļa tikai kādu brīdi no savas dzīves. Parasti tie ir dažādu dzīvnieku (jūras ežu, jūras zvaigžņu, vēžveidīgo) kāpuri, kas vēlāk kļūst par bentiskajiem organismiem — organismiem, kas dzīvo tuvu ūdenstilpes dibenam. Bet tie var būt arī zivju ikri un kāpuri, kas vēlāk attīstās par nektoniskiem organismiem.