cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vidzemes vecskotu virsloža "Pie zelta pārpilnības raga"
Pakļautība
Vidzemes vec-skotu virsloža "Pie zelta pārpilnības raga" kopā ar Kurzemes vec-skotu virsložu "Ernests pie sarkanā ērgļa" (Ernst zum rothen Adler) pakļāvās direktorālajai lielložai "Pie trim zemeslodēm" Striktās Observances sistēmā. Savukārt pēc Stingrās uzraudzības sistēmas pārveides 1772. gadā Vidzemes un Kurzemes vec-skotu virsložas pakļāvās augstākajam lielmeistaram Braunšveigas hercogam Ferdinandam. Pēc lielmeistara barona fon Hunda nāves par Stingrās uzraudzības ordeņa vadītāju Volfenbuteles (Wolfenbüttel) konventā 1778. gada 28. jūlijā - 27. augustā tika ievēlēts Sēdermanlandes hercogs Kārlis un Livonijas prefektūra ar Rīgas kapitula komtura Baltazara fon Bergmana (ordeņa bruņinieka vārds: Balthazar eques a columna aurea coronata) pūliņiem tika pacelta neatkarīgas prefektūras statusā (Livonijas kapituls "Tempļa pils"). Nodibinoties Krievijas nacionālajai lielložai kņaza Gavrila Gagarina vadībā 1779. gadā, loža atteikusies tai pakļauties un no Striktās observances lielmeistara Braunšveigas hercoga Ferdinanda saņēmusi atbilstošu atļauju. Pēc 1782. gada, kad tika nodibināta Striktās Observances VIII. provinces direktorija Maskavā, vecskotu loža mainīja pakļautību.
Dibināšana un darbības apturēšana
Vidzemes vecskotu loža dibināta 1768. gadā Vidzemes ceturto ("skotu meistara") grādu sasniegušajiem ložu brāļiem, kas bija strādājuši ložās „Zum Schwerdt”, Zum Pelikan un Zum goldenen Apfel. Darbojusies līdz 1794. gadam, kad tā pārtrauca darbību pēc Rīgas gubernatora neoficiāla ieteikuma sakarā ar Krievijas ķeizarienes Katrīnas II vēlēšanos.
Sēdermanlandes hercoga Kārļa patents kņazam Gavrilam Gagarinam
1779. gada 25. maijā: „Mēs, Kārlis, ar dieva žēlastību Zviedrijas troņmantnieks, gotu un vandaļu princis, Sēdermanlandes hercogs, [..] Apgaismotais Maģistrs un Zālamana viedais vikārs Ziemeļu provincē, ko veido zviedru un gotu karaļvalstis, Somijas lielhercogiste un Krievijas Impērija, visu šajā apgabalā likumīgi dibināto un regulāri strādājošo Andreja un Jāņa ložu prefekts un augstākais pavēlnieks. Ar šo vēlam visiem vis-apgaismotākajiem un apgaismotākajiem, vis-izglītotākajiem un izglītotākajiem, vis-godājamākajiem, godājamākajiem, uzcītīgajiem un čaklajiem brāļiem, bruņiniekiem-brīvmūrniekiem, visiem provinču lielmeistariem, ordeņa Augstāko padomju locekļiem, lielamatvīriem, komturiem, Tempļa Lentes bruņiniekiem, bruņiniekiem, Zālamana izredzētajiem un bruņiniekiem pārvaldniekiem, zemāko ložu meistariem, meistaru vietniekiem, pārraugiem un citiem ložu amatvīriem, skotu meistariem, izvēlētajiem brāļiem, meistariem, zeļļiem un mācekļiem — mieru, vienotību, pestīšanu un svētību svētajos skaitļos 3, 7 un 9, ko visā žēlastībā pār mums lej Dievs, vienots trīsvienībā, visaugstākais visuma arhitekts un mūsu Ordeņa sargātājs. Tā kā mūsu brālis, visapgaismotākais brīvmūrnieks un Purpura lentes bruņinieks, kņazs Gavrils Gagarins ir atbildīgi un padevīgi pildījis Mūsu pavēles, izdotas Ordeņa slavai, pastāvēšanai un uzplaukumam, tā kā Mēs, vērojot viņa darbu, esam vienmēr atzinuši viņu par centīgu, neatlaidīgu, patiesu, uzticamu un paklausīgu, tad uzskatām minēto kņazu, perfekti pārvaldošu Karalisko brīvmūrnieku mākslu, ņemot to vērā un, lai atzīmētu Mūsu vissirsnīgāko draudzību pret viņu, Mēs Mūsu vadībā uzticam šim spīdošajam kņazam augstāko valdību pār visām Mūsu atzītajām Krievijas ložām un ieceļam viņu par lielmeistaru. Tādēļ Mēs pavēlam Krievijas provinciālložas savienībai piederošajiem Mūsu brāļiem un brīvmūrnieku bruņiniekiem, prezidējošajiem meistariem un viņu vietniekiem, pārraugiem un amatvīriem, arī skotu meistariem un visiem izraudzītajiem meistariem, meistariem, zeļļiem un mācekļiem paklausīt minētajam kņazam, jo citādi viņi lauztu pēc brīvas gribas un vienošanās doto brīvmūrnieku bruņinieku solījumu un pakļautu sevi solījumā noteiktajām apsūdzībām un sodam. Šī Mūsu pavēle izteikta brāļiem, brīvmūrnieku bruņiniekiem, klāt esošajiem un klāt neesošajiem, vienalga, kur tie nebūtu izklīdināti uz Zemes virsas, un Mēs nododam viņus visus kopā ar minēto kņazu Dižākā arhitekta, lielā Dieva tā kunga aizsardzībā un žēlastībā. Lai apstiprinātu teikto, ar Mūsu pašu roku ir parakstīts un Mūsu zīmogu apstiprināts šis patents.”
2009. gada Alojas novada domes vēlēšanas
'''2009. gada Alojas novada domes vēlēšanas''' notika 2009. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Alojas novada domē tika ievēlēti 15 deputāti. Vēlēšanās piedalījās 5 kandidātu saraksti, kas veidoti no 86 kandidātiem. Alojas novads tika izveidots administratīvi teritoriālās reformas rezultātā, tādēļ šī novada domes vēlēšanas notika pirmoreiz. Alojas novadā vēlēšanas notika 5 iecirkņos.
Vēlēšanās visvairāk balsu ieguva Zaļo un Zemnieku savienība (32,57%), bet novada domē iekļuva arī pārējie 4 saraksti. Alojas novada domes vēlēšanās piedalījās 2 607 vēlētāji jeb 55,69% no balsstiesīgajiem. No vēlēšanu aploksnēm derīgas bija 2 604, bet savu balsi par kādu no sarakstiem atdeva 2 561 vēlētājs.
Alberts Riera
Alberts Riera Ortega (dzimis Manakorā, Spānijā) ir bijušais spāņu futbolists, pussargs.
Mallorca
Riera profesionāļa karjeru uzsāka savā dzimtajā klubā - "Mallorca". Taču pirmo divu sezonu laikā viņš piedalījās tikai 11 La Liga spēlēs. 2002./2003. gada sezonā Riera iekaroja stabilu vietu komandas pamatsastāvā, palīdzot triumfēt Spānijas Karaļa kausā. Togad viņš piedalījās 35 mačos un guva četrus vārtus.
Bordeaux
2003. gada vasarā Riera pārcēlās uz Bordo "Girondins" jeb "Bordeaux". Vienībā viņš regulāri gāja pamatsastāvā, divu sezonu laikā piedaloties vairāk nekā 50 Ligue 1 spēlēs, kuru laikā četras reizes pārspēj pretinieku vārtsargus.
Espanyol
Riera atgriezās Spānijā 2005. gadā, kad parakstīja līgumu ar "Espanyol". Pirmajā sezonā viņš piedalījās tikai astoņos mačos, kas mudināja kluba vadību 2006. gada janvārī izīrēt viņu Mančestras "City" komandai, kas spēlē Anglijas Premjerlīgā. Arī šajā komandā viņš nespēja nostiprināties, vienīgos vārtus gūstot pret Ņūkāslas "United". Pirms nākamās sezonas Riera atgriezās Katalonijas klubā.
2006./2007. gada sezonā pussargs atrada vietu "Espanyol" pamatsastāvā, ar ko pat aizkļuva līdz UEFA kausa finālam, kur atzina "Sevilla" pārākumu pēcspēles 11 metru sitienu sērijā. Pēc sezonas viņš pagarināja līgumu ar klubu līdz 2011. gadam.
Liverpool
Taču Riera nepalika "Espanyol" līdz 2011. gadam, jo viņš parakstīja četru gadu līgumu ar "Liverpool", par ko spāņu futbolista iepriekšējā vienība saņēma 8 miljonus sterliņu mārciņu. Premjerlīgā viņš debitēja 13. spetembrī, pavadot uz laukuma 72 minūtes spēlē pret Mančestras "United", ko "Liverpool" uzvarēja ar 2:1. Savus pirmos vārtus Liverpūles kluba labā Riera guva 18. oktobrī, kad liverpūlieši uzveica Viganas "Athletic" ar 3:2.
Riera uz nenoteiktu laiku tika izslēgts no komandas par izteikumiem spāņu presē, kuros tika nopelts komandas galvenais treneris Rafaels Benitess. Īsi pēc skandāla Riera tika izlikts transfēru tirgū un par viņu interesi izrādīja divi Maskavas klubi - "CSKA" un "Spartak". Vienīgi "Spartak" izteica konkrētu piedāvājumu, kas gan tika atteikts.
Karjera izlasē
Riera Spānijas futbola izlasē debitēja Eiropas čempionāta atlases ciklā mačā pret Dāniju. Tajā pat spēlē viņš arī guva pirmos vārtus, palīdzot spāņiem izcīnīt uzvaru ar 3:1.
Nākamā reize, kad pussargu izsauca uz izlasi, bija kvalifikācijas cikla laikā 2010. gada Pasaules kausa izcīņai, jo "Sevilla" pussargs Djego Kapels guva savainojumu. Atlases cikla mačā pret Turciju Riera guva vārtus pēdējās mača minūtēs, kas ļāva izraut uzvaru ar 2:1. Viņš bija arī Spānijas izlases sastāvā 2009. gada FIFA Konfederāciju kausā.
Serhio Romero
Serhio Germans Romero (dzimis Bernardo de Irigojenā, Misjones provincē) ir Argentīnas futbola vārtsargs, kurš kopš 2022. gada spēlē Argentīnas komandā Boca Juniors. Kopā ar Alkmaar 2010. gadā uzvarējis Nīderlandes čempionātā. Vēlāk pārcēlās uz Itālijas klubu Dženovas "Sampdoria", bet 2015. gadā Manchester United.
Argentīnas futbola izlasē debitējis 2009. gada 9. septembrī pret Paragvajas futbola izlasi 0-1 zaudējumā. Argentīnas izlasē spēlējis 2010. gada FIFA Pasaules kausā un 2014. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
AZ
Manchester United
Argentīna
Elastiko
Elastiko jeb flipflaps ir viena no visbiežāk lietotajām futbola māņu kustībām. Šo māņu kustību izpilda, lai atbrīvotos no sedzēja. Radusies pateicoties Brazīlijas futbolistiem. Tā ir kļuvusi par tādu futbolistu kā Ronaldiņu, Ibrahimovičs un Ronaldo "firmas zīmi". Lai gan "elastiko" izskatās efektīgi, to ir relatīvi viegli izpildīt. Elastiko izpilda, izdarot kustību ar augumu, ar pēdas ārmalu pastumjot priekšā esošo bumbu vienā virzienā un ar iekšmalu ātri atvirzot bumbu atpakaļ, izdarot izrāvienu pretējā virzienā.
Friuli-Venēcija Džūlija
Friuli-Venēcija Džūlija (it, fur, sl) ir Itālijas reģions. Tas robežojas ar Veneto reģionu rietumos, ar Austriju ziemeļos, bet ar Slovēniju austrumos. Lielākās reģiona pilsētas ir Trieste, Udīne un Pordenone.
Friuli-Venēcija Džūlija ir viens no pieciem Itālijas autonomajiem reģioniem. Autonomija tam tika piešķirta 1963. gadā, pamatojoties uz valodu daudzveidību, kā arī relatīvo izolētību, kas bija izveidojusies dzelzs priekškara laikā.
Reģions administratīvi tiek iedalīts četrās provincēs: Triestes, Udīnes, Pordenones un Gorīcijas provincē. Tās savukārt sīkāk tiek iedalītas 219 komūnās.
Ausma Ziedone-Kantāne
Ausma Ziedone-Kantāne (dzimusi un plašāk pazīstama kā Ausma Kantāne, Rīgā, mirusi ) bija latviešu aktrise, sabiedriskā darbiniece un politiķe. Ilggadēja Dailes teātra aktrise. Bijusi ievēlēta 8. un 9. Saeimā. Imanta Ziedoņa dzīvesbiedre.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1941. gada 10. novembrī Rīgā strādnieku ģimenē. 1960. gadā pabeidza mācības Rīgas 1. vidusskolā, 1963. gadā — studijas Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijas Teātra fakultātē un uzsāka darbu Dailes teātrī. No 1961. gada filmējās kinolomās Rīgas Kinostudijā. 1966. gadā apprecējās ar dzejnieku Imantu Ziedoni.
Politiskā darbība
2002. gadā A. Kantāne piedalījās partijas "Jaunais laiks" dibināšanā un tika ievēlēta 8. Saeimā. 2006. gadā viņu ievēlēja arī par 9. Saeimas deputāti, darbojās Pilsonības likuma izpildes komisijā un Sociālo un darba lietu komisijā, kā arī četrās apakškomisijās — Bērnu tiesību aizsardzības apakškomisijā, Nodarbinātības apakškomisijā, Sabiedrības veselības apakškomisijā, Sociālās drošības apakškomisijā un 16 grupās.
Mirusi. Apbedīta Ragaciema kapos līdzās Imantam Ziedonim.
1996.—1997. gada NBA sezona
'''Nacionālās basketbola asociācijas 1996.—1997. gada sezona''' bija 51. NBA sezona. Šajā sezonā piedalījās 29 komandas (27 no ASV un 2 no Kanādas).
Par NBA čempioniem kļuva Čikāgas "Bulls" spēlētāji, kas sešu spēļu finālsērijā pieveica Jūtas "Jazz" ar 4—2. Šis "Bulls" bija piektais tituls kluba vēsturē. Finālsērija ilga no līdz. Par regulārās sezonas vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Karls Malons ("Jazz"), finālsērijas vērtīgāko — Čikāgas "Bulls" spēlētājs Maikls Džordans, kurš bija arī sezonas rezultatīvākais spēlētājs.
1996. gada NBA drafts notika, tajā Filadelfijas "76ers" ar pirmo numuru izvēlējās Elenu Aiversonu. 47. NBA Visu zvaigžņu spēle notika Gund Arena arēnā Klīvlendā. Tajā Austrumu komanda uzvarēja Rietumus ar 132—120. Par spēles vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Glens Raiss ("Hornets").
Pa konferencēm
Piezīmes
Interference
Interference ir viļņu (mehānisko, elektromagnētisko u.c.) pārklāšanās telpā un savstarpējā mijiedarbība. Mijiedarbības rezultātā dažos telpas apgabalos viļņu intensitāte palielinās, bet citos samazinās. Vietās, kur intensitāte palielinās notiek konstruktīva interference, bet vietās, kur samazinās - destruktīva interference. Lai būtu iespējams novērot interferenci, nepieciešami vismaz divi viļņu avoti, tiesa gan tie var būt sekundāri.
Koherences nosacījumi
Visbiežāk interferenci novēro tad, ja interferējošie viļņi ir koherenti - interferējošo viļņu avotu savstarpējā fāzes laikā paliek nemainīga vai mainās maz. Visvieglāk to ir panākt, izmantojot sekundāros viļņu avotus viļņiem, kas radušies vienā un tajā pašā primārajā avotā.
Konstruktīvas interferences nosacījumi
Interference ir konstruktīva, ja interferējošo viļņu fāzu nobīde ir 2\pi k, kur k ir kāds vesels skaitlis, respektīvi viļņu fāzes pārklāšanās apgabalā sakrīt. Pieņemot, ka interferē divi viļņi un to avoti svārstās vienā fāzē, gājumu diferencei abiem interferējošiem viļņiem jābūt veselam viļņu garumu skaitam:
Latvijas Republikas Valsts kontrole
Latvijas Republikas Valsts kontrole atbilstoši Latvijas Republikas Satversmē un Valsts kontroles likumā noteiktajam ir neatkarīga koleģiāla augstākā revīzijas (audita) iestāde Latvijas Republikā un pakļauta vienīgi likumam.
Valsts kontrole ir INTOSAI un EUROSAI locekle, un tai ir saistoši starptautisko augstāko revīzijas iestāžu organizāciju dokumenti, kuros ir nostiprināti augstāko revīzijas iestāžu darbības principi, revīziju veikšanas jautājumi, kā arī prasība nodrošināt augstāko revīzijas iestāžu neatkarību.
Augstākās revīzijas iestādes, kā tas noteikts Limas deklarācijā, savus uzdevumus var veikt objektīvi un efektīvi tikai tad, ja tās ir neatkarīgas no revidējamās vienības, aizsargātas no ārējas ietekmes un ir nodrošinātas ar uzdevumu pildīšanai nepieciešamajiem finanšu līdzekļiem. Limas deklarācijā noteiktie principi ir nostiprināti Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālās asamblejas 2011. gada 22. decembrī pieņemtajā rezolūcijā „Efektivitātes, atbildības un paredzamības valsts pārvaldē veicināšana, nostiprinot augstākās revīzijas institūcijas”.
Valsts kontroles sastāvā ir valsts kontrolieris, Valsts kontroles padome, Valsts kontroles revīzijas departamenti un atbalsta struktūrvienības, kas nodrošina Valsts kontroles organizatorisko, finansiālo un saimniecisko darbību. Valsts kontroles iekšējās darbības kārtību nosaka Valsts kontroles padomes apstiprināts nolikums.
Valsts kontroles darbība
Valsts kontroles darbības mērķis, veicot revīzijas atbilstoši starptautiskajiem revīzijas standartiem un augstāko revīzijas iestāžu starptautiskajiem dokumentiem, ir noskaidrot, vai rīcība ar publiskas personas finanšu līdzekļiem ir tiesiska, pareiza, ekonomiska un efektīva, kā arī sniegt rekomendācijas atklāto trūkumu novēršanā.
Atbilstoši Valsts kontroles likumā noteiktajam Valsts kontroles revīzijai ir pakļauta ikviena persona, kuras rīcībā ir publiskas personas finanšu līdzekļi vai manta, kā arī personas, kuras pilda valsts vai pašvaldības iepirkumu. Valsts kontroles revīzijai nav pakļauta tikai Saeima. Lai nodrošinātu Valsts kontroles neatkarību, likumdevējs tai ir piešķīris tiesības pašai noteikt revidējamo vienību, revīzijas laiku, veidu un uzdevumu.
Starptautiskā sadarbība
Valsts kontrole aktīvi iesaistās starptautiskajās augstāko revīzijas iestāžu sadarbības organizācijās. Kopš 1994. gada 17. oktobra Valsts kontrole ir Starptautiskās augstāko revīzijas iestāžu organizācijas (INTOSAI) locekle, savukārt kopš 1995. gada 9. maija – Eiropas augstāko revīzijas iestāžu organizācijas (EUROSAI) locekle. Dalība profesionālās nozares sadarbības organizācijās sniedz iespēju apmainīties ar pieredzi un labās prakses piemēriem, tādējādi uzlabojot Valsts kontroles darbības kvalitāti.
Latvijas prezidentūras Eiropas Savienības Padomē ietvaros 2015. gada jūnijā Rīgā norisinājās Eiropas Savienības augstāko revīzijas iestāžu sadarbības platformas Kontaktu komitejas tikšanās.
Pirmsākumi (1918—1923)
Pasludinot Latvijas valsts neatkarību 1918. gada 18. novembrī, radās nepieciešamība pēc valsts darbību uzraugošas iestādes.
Reizē ar augstākās valsts izpildvaras, Latvijas Pagaidu valdības, izveidi 1918. gada 2. decembrī tika nodibināta arī Latvijas Republikas Valsts kontrole. Līdztekus ministriem Pagaidu valdības vadītājs Kārlis Ulmanis jaunajā valsts kontroliera amatā iecēla Eduardu fon Rozenbergu — vācu muižnieku un advokātu, vācu progresīvā bloka pārstāvi, kurš bija lojāls un aktīvi darbojās Latvijas labā.
Agrāk Latvijas teritorijā darbojās cariskās Krievijas Valsts kontroles iestādes, kuru arhīvi un citas vērtīgākās mantas jau 1915. gadā tika aizvestas uz Iekškrieviju, kā arī lielākā daļa agrāko darbinieku bija devušies bēgļu gaitās, tāpēc jaunajai valsts iestādei trūka darbinieku.
Letgaļu karagājieni uz Ugauniju (1215)
1215. gada letgaļu karagājieni uz Ugauniju notika 1215. gada vasarā kā atmaksas karagājieni par igauņu iebrukumu Tālavā un Tālivalža nogalināšanu. Tajā piedalījās letgaļu karaspēks Tālivalža dēlu vadībā kopā ar Zobenbrāļu ordeņa bruņniekiem no Cēsīm. Iebrucēji visu vasaru ar deviņiem karapulkiem nopostīja Ugaunijas zemi līdz Tērbatai tā, ka tur vairs nebija atrodami ne cilvēki, ne pārtika.
Latvijas Republikas Valsts kontrole
Pirmsākumi (1918—1923)
Lielinieku (Pētera Stučkas valdība) un vācu okupācijas (Andrieva Niedras valdība) laikā LR Valsts kontrole kā neatkarīga institūcija pastāvēja tikai formāli. Iesākto jaunā Valsts kontroles likuma izstrādāšanu 1919. gada janvārī pārtrauca lielinieku iebrukums Rīgā. Valsts kontrolieris Eduards fon Rozenbergs devās uz ārzemēm, savukārt iestādes darbinieki izklīda.
Letgaļu karagājieni uz Ugauniju (1215)
Ugaunijas un Sakalas igauņi nosūtīja uz Rīgu ziņnešus un piedāvāja mieru, lai "iegūtu vāciešu un letu mūžīgo brālīgo mīlestību".
Latvijas Republikas Valsts kontrole
Pirmsākumi (1918—1923)
Savukārt pēc 1919. gada 16. aprīļa vācu ķeizara lojālistu puča tika nodibināta pirmā Andrieva Niedras valdība, kas par valsts kontrolieri iecēla Frici Albertu Arāju. Jau tā paša gada 17. jūnijā viņu nomainīja Heinrihs fon Brimers. Pēc Niedras valdības pakļautā Landesvēra un Dzelzsdivīzijas sakāves Cēsu kaujās no Liepājas 1919. gada 8. jūlijā Rīgā atgriezās K. Ulmanis ar LR Pagaidu valdību. Jau 13. jūlijā Ministru prezidents izveidoja savu otro kabinetu, par valsts kontrolieri ieceldams zvērinātu advokātu Paulu Mincu. Valsts kontroles darbība tika īslaicīgi pārtraukta Bermonta uzbrukuma Rīgai laikā un atjaunota pēc 11. novembra.
Pēc Valsts kontroles likuma izsludināšanas (1923—1940)
Jaunais Valsts kontroles likums spēkā stājās 1923. gada 16. augustā. Likums par Valsts kontroli paredzēja, ka padomes locekļus ieceļ amatā Ministru kabinets, bet apstiprina Saeima. Saskaņā ar likumu par Valsts kontroli tika organizēta arī Valsts kontroles padomes sevišķā sēde ar tiesas funkcijām. Aktīvi sadarbojoties ar Valsts kontroli, 1924. gadā tika sagatavots un pieņemts Valsts budžeta likums, kas lika pamatus budžeta saimniecībai, pieradinot valsts darbiniekus saimniekot budžeta robežās.
Jau 1923. gada 13. novembrī par valsts kontrolieri tika ievēlēts Roberts Ivanovs. Valsts kontroliera amatā R. Ivanovs darbojās līdz 1934. gada 15. maijam, līdz valsts apvērsumam, kad iesniedza atlūgumu pēc paša vēlēšanās. Pēc 1934. gada 15. maija apvērsuma Valsts kontroli iekļāva izpildvaras struktūrā un valsts kontrolieri iecēla Ministru kabinets. Arī autoritārisma periodā Valsts kontroles likuma pirmais pants, kas Valsts kontroli raksturo kā neatkarīgu, koleģiālu institūciju, palika spēkā.
Kārlis Ulmanis par valsts kontrolieri iecēla bijušo departamenta priekšsēdētāju Jāni Kaminski, kas šajā amatā nostrādāja līdz 1939. gada 25. oktobrim, kad tika iecelts par finanšu ministru. Viņa vietā valsts kontroliera amatu līdz Latvijas okupācijai ieņēma bijušais pirmā departamenta priekšsēdētājs Kārlis Piegāze.
Okupācijas laikā (1940—1991)
Laikā no 1940. gada līdz 1991. gadam Valsts kontrole kā institūcija Latvijā nedarbojās, bet valsts finanses kontrolējošās iestādes ar dažādiem nosaukumiem un atšķirīgiem uzdevumiem un mērķiem tika veidotas un strādāja līdz 1991. gadam.
Kara laikā Latvijas Republikas Valsts arhīva telpās Rundāles pilī esošie Valsts kontroles un Valsts statistikas pārvaldes arhīvu dokumenti gāja bojā.
Pēc neatkarības atgūšanas (kopš 1991. gada)
Latvijas Republikas Augstākā Padome 1991. gada nogalē pieņēma likumu "Par Valsts kontroli", taču Valsts kontrole kā iestāde tika nodibināta un darbu uzsāka tikai 1992. gada augustā. Par galveno valsts kontrolieri Augstākā Padome 1992. gada 17. jūnijā iecēla Austri Kalniņu. 1992. gada 16. decembrī viņš uzsāka darbu valsts kontroliera amatā. 1993. gada 3. decembrī Saeima par valsts kontrolieri iecēla un pēc četriem gadiem 1997. gada decembrī uz septiņiem gadiem pārvēlēja Raitu Černaju. Attīstot un paplašinot revīziju darbu, 1996. gadā Valsts kontrolē tika izveidots Privatizācijas procesa revīzijas departaments un 1997. gada sākumā — Pašvaldību revīzijas departaments.
Saeima 1993. gada 28. oktobrī pieņēma likumu "Par 1923. gada 2. augusta likuma «Par Valsts kontroli» atjaunošanu". Savukārt 2002. gada 9. maijā Saeima pieņēma jauno Valsts kontroles likumu, kas nodrošināja revīzijas sistēmas nostiprināšanu, Valsts kontroles darba apjoma paplašināšanu, iekļaujot tajā arī Eiropas Savienības piešķirto līdzekļu revīziju, un revīzijas kvalitātes uzlabošanu.
2004. gada 22. decembrī Saeima valsts kontroliera amatā iecēla Ingunu Sudrabu. 2005. gadā tika veikta Valsts kontroles struktūras reorganizācija — izveidoti seši revīzijas departamenti. Starp pieciem no tiem revīziju jomas tika sadalītas pēc nozaru principa, savukārt sestā — Revīzijas, metodoloģijas, analīzes un attīstības departamenta — kompetencē iekļāva revīzijas metodoloģijas, stratēģiskās attīstības un starptautiskās sadarbības jautājumus, kā arī revidentu apmācību un revīziju kvalitātes kontroli. 2008. gada 18. decembrī Saeima ar pārliecinošu balsu vairākumu valsts kontrolieres amatā atkārtoti iecēla Ingunu Sudrabu.
2013. gada 17. janvārī Saeima valsts kontroliera amatā iecēla līdzšinējo Valsts kontroles padomes locekli Elitu Krūmiņu. 2021. gada 14. janvārī Saeima valsts kontroliera amatā ievēlēja Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisijas vadītāju Rolandu Irkli; viņš stājās amatā 28. janvārī
Valsts kontrolieri
Skatīt arī: Latvijas Valsts kontroles vadītāju uzskaitījums * Kirhenšteina marionešu valdībā
1978.—1979. gada NBA sezona
Par NBA čempioniem kļuva Sietlas "SuperSonics" spēlētāji, kas piecu spēļu finālsērijā pieveica Vašingtonas "Bullets" ar 4—1. Finālsērija ilga no līdz. Par regulārās sezonas vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Mozess Malons ("Rockets"), par finālsērijas vērtīgāko tika atzīts Deniss Džonsons ("SuperSonics"), savukārt Džordžs Džervins ("Spurs") bija sezonas rezultatīvākais spēlētājs.
Čakstes
Čakstes, čakstu ģints (Lanius) ir čakstu dzimtas (Laniidae) dziedātājputnu ģints, kas apvieno 30 mūsdienās dzīvojošas putnu sugas. Tā ir lielākā un plašākā dzimtas ģints. Lielākā daļa sugu sastopamas Eirāzijā un Āfrikā, dažas sugas Ziemeļamerikā. Ziemeļos ligzdojošās sugas ir gājputni.
Švitene
Švitene (de) var būt:
1978.—1979. gada NBA sezona
Pēc konferencēm
Piezīmes
Čakstes
Latvijā
Latvijā sastopamas 4 čakstu ģints sugas: brūnā čakste (Lanius collurio, sastopama bieži), lielā čakste (Lanius excubitor, sastopama relatīvi reti), melnpieres čakste (Lanius minor, 6 novērojumi no 20. gadsimta vidus) un rudastes čakste (Lanius phoenicuroides, četri novērojumi). Visbiežāk novērojamā čakste Latvijā ir brūnā čakste.
Kopīgās īpašības
Čakstes ir nelieli vai vidēji lieli putni. Mazākā ģintī ir Centrālāfrikā dzīvojošā Āfrikas mazā čakste (Lanius gubernator), kuras ķermeņa garums ir apmēram 15 cm, svars 20—25 g. Lielākā ir Ķīnas čakste (Lanius sphenocercus), kuras ķermeņa garums ir apmēram 32 cm, svars 100 g. Visām čakstēm ir plēsīgiem putniem raksturīgs, spēcīgs un ass knābis. Tas ir līdzīgs piekūna knābim. Čakstei ir arī spēcīgi žokļa muskuļi, lai spētu saraut gabalos medījumu.
Čakstes mājo atklātās ainavās, tās bieži redzamas, sēžot uz kāda paaugstinājuma (piemēram, koka galotne, elektrības stabs utml.), vērojot apkārtni. Barojas ar lieliem kukaiņiem, bet medī arī nelielus putniņus, rāpuļus un mazus zīdītājus. Medījumu tā paņem no zemes vai noķer lidojumā. Liela auguma čakstes, piemēram, lielā čakste galvenokārt barojas ar mugurkaulniekiem, īpaši ziemā.
Neskatoties uz plēsīgo dabu, čakstēm nav plēsīgajiem putniem raksturīgo pazīmju — līki, asi un spēcīgi nagi. Mazāka upura satveršanai čakstes izmanto visu pēdu, bet lielāks medījums tiek uzdurts uz asiem zariem vai dzelkšņiem, pēc tam saplosīts ar līko knābi. Lielākā daļa čakstu sugu ir vientuļnieces, izņemot ligzdošanas sezonu, un tās ir izteikti teritoriālas.
Hel
Hel var būt
Jolanta (filma)
"Jolanta" (ru) ir 1963. gadā Latvijas PSR uzņemta filma—opera. Filmas režisors ir Vladimirs Gorikers. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā. Šī filma ir Pētera Čaikovska tāda paša nosaukuma operas, kas veidota pēc dāņu dzejnieka un dramaturga Henrika Gerca drāmas "Karaļa Renē meita", ekranizācija.
Sižets
Provansas karaļa Renē meita, kas jau no dzimšanas ir akla, pateicoties tēva centībai, nenojauš par savu nelaimi. Viņa ir saderināta ar Burgundijas hercogu Robertu. Tēvs ar mauru ārsta palīdzību cer līdz kāzām atgriezt meitai redzi. Pilī ierodas Roberts un viņa draugs Gotfrīds Vodemons, Isodūnas, Šampaņas, Klervo un Montaržī grāfs. Roberts ir iemīlējies Lotaringijas grāfienē Matildē un vēlas lūgt karalim Renē lauzt doto solījumu. Vodemons redz guļošo Jolantu, iemīlas viņā un lūdz karalim viņa meitas roku. Uzzinot, ka Roberts mīl citu, karalis piekrīt kāzām. Ārsta pūles ir sekmīgas, meitenei atgriežas redze un viņa laimīga apprecas.
28. jūnijs
28. jūnijs ir gada 179. diena pēc Gregora kalendāra (180. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 186 dienas.
Vārda dienas
Kitija, Viestards, Viesturs
Svitene
Svitene (agrāk arī Švitene, Lielsvitene) ir ciems Bauskas novada Svitenes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Svitenes upes krastos pie Virsītes ietekas tajā 14 km no novada centra Bauskas un 89 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušo Svitenes muižas (Schwitten) centru. Svitenē atrodas pagasta pārvalde, pirmsskolas izglītības iestāde, tautas nams, bibliotēka un doktorāts.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Kalabrija
Administratīvi Kalabrija tiek dalīta piecās provincēs: Katandzāro, Kozencas, Krotones, Redžo di Kalabrijas un Vibo Valentijas. Tajās ir 409 komūnas.
Portsaīda
Portsaīda (, Borsaʿīd vai Porsaʿīd), arī Būrsaīda, ir pilsēta Portsaīdas muhāfazā, Ēģiptē. Atrodas Vidusjūras krastā pie Suecas kanāla.
Pilsēta tikusi dibināta 1859. gadā Suecas kanāla izbūves laikā. No 1882. līdz 1922. gadam tā bija pakļauta Apvienotajai Karalistei, kuras karaspēks no pilsētas tika izvests vienīgi 1956. gadā. 1956. gadā pilsētas aizstāvēšana izjauca Ēģiptes un Suecas kanāla okupācijas plānus. Vairākas reizes stipri cietusi dažādu uzbrukumu un agresiju rezultātā.
Ar vairāk nekā 588 tūkstošiem iedzīvotāju (2008. gada dati) tā ir piektā lielākā pilsēta Ēģiptē.
Kapteinis (futbols)
Komandas kapteinis futbolā ir komandas dalībnieks, kurš izvēlēts par līderi laukumā. Bieži vien tas ir viens no vecākajiem un vispieredzējušākajiem komandas dalībniekiem vai spēlētājs, kurš var individuāli ietekmēt spēles gaitu. Kapteinis parasti nēsā rokas apsēju.
Futbola noteikumos vienīgie norādītie kapteiņa pienākumi ir piedalīšanās monētas mešanā pirms spēles uzsākšanas (laukuma puses un bumbas izvēlei) un pirms pēcspēles 11 metru sitienu sērijas. Pretēji populāram uzskatam, kapteiņiem saskaņā ar spēles noteikumiem nav īpašu tiesību apstrīdēt tiesneša lēmumu. Tomēr tiesneši reizēm var pārrunāt ar komandas kapteini komandas vispārējo uzvedību. Iegūstot kādu trofeju, apbalvošanā tā vispirms tiek pasniegta komandas kapteinim.
Pasaules kausu ieguvušo komandu kapteiņi
Mannschaftskapitän
Benzaldehīds
Benzaldehīds (benzolkarbonāls, C6H5CHO) ir bezkrāsains eļļains šķidrums ar raksturīgu rūgto mandeļu smaržu. Glabājot kļūst dzeltenīgs. Nepilnīgi attīrīts benzaldehīds ātri oksidējas līdz benzoskābei autooksidācijas procesu dēļ. Benzaldehīds ir vienkāršākais aromātiskais aldehīds. Ūdenī šķīst slikti.
Atrašanās dabā
Benzaldehīda savienojumi glikozīdu veidā (amigdalīns) atrodas rūgto mandeļu un citu augu augļu kauliņos (aprikozēs, persikos u. c.), ievu lapās.
Amigdalīnam sadaloties skābju vai fermentu iedarbībā, rodas benzaldehīds, zilskābe un glikoze.
Tā kā zilskābe ir ļoti toksiska, lietojot uzturā mandeļu un citu augļu kauliņu kodolus, var saindēties.
Iegūšana
Iegūst, oksidējot benzilspirtu vai toluolu. Var iegūt arī, pārziepojot benzālhlorīdu C6H5CHCl2. Rodas, reaģējot benzolam ar CO.
Īpašības
Tāpat kā alifātiskie aldehīdi, viegli pievieno HCN, NaHSO3 un tamlīdzīgas vielas:
Karsējot sārmu klātienē, disproporcionējas par benzilspirtu un benzoskābi (sk. Kanicāro reakcija).
KCN klātienē veido benzoīnu:
Benzoīna tipa kondensācija notiek tikai ar aromātiskajiem aldehīdiem.
Benzaldehīds viegli pievieno skābekli, rodoties nestabilam savienojumam C6H5COOOH (peroksibenzoskābe), kas sadalās par benzoskābi un atomāro skābekli. Atomārais skābeklis savukārt viegli oksidē citas benzaldehīda vai citu vielu molekulas. Tādējādi benzaldehīdu var uzskatīt par savdabīgu "skābekļa pārnesēju".
Izmantošana
Lieto krāsvielu un smaržvielu sintēzēm, parfimērijas kompozīcijās, kā pārtikas aromatizatoru un šķīdinātāju.
Hela
Hela  ir pilsēta Polijas ziemeļos, Pomožes vojevodistē šaurās Helas pussalas virsotnē.
Hela rakstos pirmoreiz minēta 1198. gadā. XIII gadsimtā pilsēta konkurēja ar Gdaņsku ostas nozīmības ziņā. Iesākumā Hela atradās 1,5 kilometru uz austrumiem no pašreizējā pilsētas centra., bet XV gadsimtā, kad jūra sāka pussalu noskalot, tā tika pārcelta uz mūsdienu vietu. 1526. gadā Polijas karalis Sigismunds II Augusts piešķīra Helu Gdaņskai, tā uz visiem laikiem atrisinot jautājumu par reģiona galveno ostu.
XIX gadsimta beigās Hela kļuva par populāru atpūtas vietu. Pēc Pirmā pasaules kara pilsēta iekļāvās Polijā un tā tika pārvērsta par vienu no divām galvenajām Polijas kara flotes bāzēm. Polijas kampaņas laikā Helas garnizons sīvi pretojās vācu armijai un padevās tikai 2. oktobrī, kad Polija faktiski jau bija sakauta. Savukārt Helas vācu garnizons padevās tikai 1945. gada 10. maijā, jau pēc Vācijas kapitulācijas.
Arī pēc kara Hela kalpoja kā kara flotes bāze, līdz 1996. gadā Polijas kara flote lielāko daļu no bāzes atstāja civilajām varas iestādēm. Mūsdienās Helas osta darbojas galvenokārt kā jahtu osta.
Kauja pie Sāmsalas (1215)
1215. gada kauja pie Sāmsalas notika 1215. gada vasarā starp kādā Sāmsalas ostā iesprostoto krustnešu armiju un apvienoto igauņu karaspēku. Tā ilga divas nedēļas un tajā piedalījās vairāki tūkstoši sāmsaliešu un citu igauņu cilšu karavīru, kas bija ieradušies no visas Igaunijas gan zirgos, gan kājām, gan gandrīz divsimt sirotājkuģos.
1850. gads
1850. bija parastais gads, kas sākās otrdienā.
Novi Stava
Novi Stava - pilsēta Polijas ziemeļos, Pomožes vojevodistē uz ziemeļiem no Malborkas.
Karmena (opera)
Karmena ir franču komponista Žorža Bizē opera četros cēlienos. Tā ir viena no populārākajām un biežāk uzvestajām operām. Operas libreta pamatā ir Prospēra Merimē tāda paša nosaukuma novele, kura tika izdota 1845. gadā. Bizē "Karmenu" rakstīja 2 gadus; tās pirmizrāde notika Parīzē. Operas pirmizrāde guva pārsvarā negatīvu vērtējumu. Parīzes kritiķi tūlīt pēc pirmizrādes operu nosaukuši par netikumisku, bet mūziku - bezjēdzīgu. "Karmenas" popularitāte sākās pēc tās uzvešanas Vīnē tā paša gada oktobrī.
Sižets
Stāsts vēsta par naivu kareivi Donu Hosē, kuru savaldzina ugunīgā čigāniete Karmena. Par spīti tam, ka Hosē Karmenas dēļ pamet savu jaunības mīlestību un dezertē no armijas, Karmena izvēlas pievilcīgo toreadoru Eskamiljo. Hosē greizsirdības pārņemts nogalina Karmenu.
Spirit
Spirit jeb MER-A ir pirmais no diviem NASA nosūtītajiem pašgājējiem MER uz Marsa. Spirit nolaidās uz Marsa virsmas, trīs nedēļas pirms uz Marsa nolaidās otrs pašgājējs Opportunity (MER-B).
Nolaišanās vieta
Spirit 4:35 UTC nolaidās lielajā Guseva krāterī (14,5718° D, 175,4785° A) un tur neko interesantu neatrada. Pirmajos krāsainajos pašgājēja nosūtītajos attēlos redzamas nosēšanās laikā atstātās gaisa spilvena pēdas. Fotogrāfijās tika fiksēts arī Adirondaka akmens — pirmais konkrētais objekts, ko Spirit pētījis uz Marsa. Pēc tam Spirit pētīja Bonevila krāteri.
Aptuveni 27 kilometru attālumā no nolaišanās vietas tika novēroti pakalni, savukārt tuvāk atradās klajš lauks, kura virsma bija nosēta ar akmeņiem. Nolaišanās vieta tika nodēvēta par "Columbia Memorial Station", piemiņai avarējušā Space Shuttle Columbia komandai. Vēlāk NASA nodēvēja septiņas virsotnes uz austrumiem no nolaišanas vietas Columbia apkalpes vārdos.
Turpmākā darbība
2004. gadā no aprīļa līdz jūnijam, pēc Bonevila krātera izpētes, Spirit devās uz divus kilometrus attālajiem Kolumbijas kalniem. Lēnām virzoties augšup pa Kolumbijas kalniem, Spirit veica akmens Clovis izpēti un atrada pierādījumus tam, ka reiz te ir bijis ūdens.
2005. gada martā Spirit novēroja nelielu putekļu virpuli, kāds līdz tam uz Marsa virsmas nebija novērots.
Grūtības misijas laikā
Sākotnēji NASA necerēja, ka Spirit izdodies pētīt Marsu ilgāk par trim mēnešiem. Gandrīz gadu pēc nolaišanās NASA paziņoja, ka misija tiek pagarināta līdz 2006. gada septembrim.
Pārvietošanās laikā tika piedzīvotas arī dažādas grūtības. Vienubrīd Spirit saules baterijas bija pilnībā noklātas ar putekļiem, taču laimīgā kārtā vējš tās atkal notīrīja. NASA paziņoja, ka Spirit labais priekšējais ritenis ir pārstājis griezties. Tālāka pārvietošanās uz priekšu tika veikta atmuguriski, aiz sevis velkot salūzušo riteni.
(5 gadus 3 mēnešus 27 Zemes dienas pēc nolaišanās) Spirit iestrēga smiltīs. Šis nebija pirmais līdzīgs gadījums, un speciālisti uz Zemes vairākus mēnešus analizēja situāciju, veica teorētiskas un praktiskas simulācijas. tika sākta visurgājēja atbrīvošana. Panākumi nebija lieli, izdevās pavirzīties tikai par milimetriem. 28. novembrī pārstāja darboties labais aizmugurējais ritenis, toties 17. decembra operācijās priekšējais kreisais ritenis vairākos mēģinājumos bija sācis kustēties, kas bija liels pārsteigums inženieriem, jo tas nebija darbojies jau vairākus gadus. NASA paziņoja, ka Spirit nav izdevies atbrīvot no smilšu gūsta, un turpmāk tiks izmantots kā stacionāra pētnieciska stacija. Inženieri tomēr turpināja izkustināšanas operācijas, un līdz 9. februārim Spirit izdevās pavirzīt uz priekšu 34 cm. Turpmākie manevri tika pārtraukti, jo tuvojās ziema ar enerģijas nepietiekamību.
Septuaginta
Septuaginta (la — ‘septiņdesmit’), apzīmējums: LXX, ir vecākais ebreju Bībeles tulkojums grieķu valodā (precīzāk — grieķu koine valodā).
Iespējams, tulkots ebreju kopienas pārstāvjiem Grieķijā, kad grieķu valoda bija lingua franca reģionā. Valodas analīze liecina, ka Tora (Vecās Derības pirmās piecas grāmatas) tika iztulkotas 3. gadsimta p.m.ē. vidū, savukārt pārējo Vecās Derības grāmatu tulkošana tika pabeigta 2. gadsimtā p.m.ē.
Nosaukums Septuaginta attiecināms uz 72 tā tulkotājiem (seši no katras no 12 ciltīm Izraēlā). Saskaņā ar leģendu tulkojumu sponsorēja Ptolemajs II. Tulkojums sastāv no apmēram desmit grāmatām un vairākiem atsevišķiem tekstiem, kas ar laiku pazuduši no senebreju teksta.
Buta algoritms
Buta algoritms ir reizināšanas algoritms, kas sareizina divus zīmes (+/-) binārus skaitļus, izmantojot binārā skaitļa papildkodu. To 1951. gadā izgudroja Endrū Donalds Buts.
Procedūra
Buta algoritms paredz atkārtoti pieskaitīt vienu no sākotnējām vērtībām (A un S) rezultātam P un tad izpildīt aritmētisko nobīdi pa labi skaitlim P.
m - reizināmais, r — reizinātājs.
x un y norāda bitu skaitu m un r.
Piemērs
3 x (-4), kur m = 3, r = -4, x = 4 un y = 4:
Maņikūra
Maņikūra (fr) ir Formula 1 sacīkšu trase, kura atrodas Nevērā, Francijā. Tā tika uzbūvēta 1991. gadā. Lai gan Bērnijs Eklstons paziņoja, ka. gadā Maņikūrā F1 sacīkstes nenotiks, joprojām tiek iekļauts Formula 1 sacīkšu sarakstos. Tā vietā, lai izslēgtu sacīkstes Maņikūrā, tiek izslēgtas citas sacensības. Neilgi pēc oficiālā kalendāra iznākšanas. gadam Francijas GP atsauca finanšu trūkuma dēļ.
1960. gadā Žans Bernigo atvēra braukšanas skolu, kurā mācījās tādi braucēji kā Žaks Lafits un Fransuā Sevērs. Tomēr astoņdesmitajos gados trases stāvoklis bija ļoti slikts, tādēļ vadību pār to pārņēma Nievras apgabals. Deviņdesmitajos gados Ligier (un pēc komandas pārdošanas, Prost) Maņikūru izmantoja kā testu trasi. Vairāki trases līkumi ir nosaukti par godu dažādām sacīkšu trasēm, piemēram, ir Eštorilas un Adelaides līkumi. Trase ir diezgan līdzena un ja arī ir kādi pauguri, tie ir nemanāmi. Trasē ir maz apdzīšanas iespēju, tādēļ sacīkstes parasti ir diezgan vienmuļas. Izņēmums bija. gads, kad stipra lietus apstākļos savu sezonas pirmo uzvaru izcīnīja Heincs Haralds Frencens ar Jordan formulu.
Ārija (skaņdarbs)
Ārija (it — 'gaiss') ir noslēgts lirisks skaņdarbs solo balsij (retos gadījumos vairākām balsīm) ar instrumentālo pavadījumu operai, oratorijai, kantātēm vai citam lielam skaņdarbam.
Etimoloģija
Šis termins ticis lietots arī instrumentālajā mūzikā, īpaši 17. un 18. gadsimtā, norādot uz skaņdarbu, kas ticis veidots pēc vokāla modeļa. Galvenā tēma var tikt izmantota variācijās, termins var tikt attiecināts arī uz vieglu deju mūzikas skaņdarbu. Vārda ārija blakus formas aer, aere ir aizgūtas no latīņu aer (ar nozīmi gaiss, atmosfēra), kas ir transliterācija no grieķu valodas. Izteicienu aer ytalicus anonīms itāļu teorētiķis lietojis jau 14. gadsimtā. Arī 15. gadsimtā literatūrā Venēcijas dziesmas tiek apzīmētas kā aere, šajā gadījumā tās ir strofiskas dziesmas. 16. gadsimtā sākumā izmantoja vārdu salikumu aria napolitana, homofonas melodijas sauca par madrigale ariozo. Gadsimta beigās par āriju sauca arī trīs vai četrbalsīgus strofiskus skaņdarbus, ko itāliski sauc par canzonetta. 17. gadsimta sākumā liela nozīme ir Džulio Kačīni darbiem:
Goti (subkultūra)
Goti (en) ir 20. gadsimta 70. gadu beigās Lielbritānijā no panku kultūras radusies subkultūra.
Rašanās
Divi mūziķi, pazīstami kā gotikas „vectētiņš” un „vecmāmiņa”, — Pīters Mērfijs (Peter Murphy), agrāk no „Bauhaus”, tagad nodarbojas ar solo karjeru, un Sjūzi Sjū (Siouxsie Sioux), agrāk no „Siouxsie” un „Banshees”, bet tagad ir kopā ar „The Creatures”.
„Bauhaus” izlaida savu pirmo singlu 1979. gadā. Sioksija bija tā, kas darināja terminu „gotisks”, sakot, ka tas ir jaunais virziens, kuru uzņem grupa. „Siouxsie” un „Banshees” stāsts stāsta, ka mūzikas prese nevis Sioksija, bija tie, kas nozīmēja grupas „Siouxsie” un „Banshees” ar apzīmējumu „gotisks”.
Par gotikas sākumu tiek uzskatīts 1979. gads, kad „Bauhaus” izlaiž dziesmu „Bela Lugosi’s Dead”. Sākumā grupa iecerēja, ka dziesma būs zobgalīga, bet daudzi jauni fani saklausīja tajā mistisku, un pārdabiskā skaņa iedvesmoja uz daudzsološās gotiskās subkultūras radīšanu. Pirmā gotu paaudze parādījās Lielbritānijā 70. gadu beigās un 80. gadu sākumā kā panku kustības atvase. Panku mūzika jau ieelpoja savu pēdējo elpas vilcienu un šī drūmā nepastāvība pamudināja jaunu kustību. Grupas kā „The Damned”, „Bauhaus”, „Siouxsie” un „Banshees” raksturo pirmo paaudzi. Vēlāk šīs grupas sauca par gotiskām, bet tajā brīdī tās neuzskatīja sevi par tādām. Ir daudz strīdu par nenoteiktību, kas radījis terminu „gotisks” un kā tas ticis piesaistīts šai tumšajai mūzikai.
80. gadu sākumā gotiskā kustība plauka ar grupām kā „Sisters Of Mercy”, bet 80. gadu beigās kustība samazinājās. 90. gadu sākumā parādījās jauna, otra paaudze ar jaunām gotiskām grupām, lai atdzīvinātu skatuvi. Viņi kļuva ievērojami, jo bija pirmie, kas sauca sevi par gotiskiem. Piemēri: „The Shroud”, „Rosetta Stone” un „London After Midnight”. Tas bija tas periods, kad ASV gotiskā kustība nozīmīgi pieauga, un gotika tika atzīta par atsevišķu subkultūru. Cauri šim periodam gotiskā mūzika un kultūra izauga un sadalījās atšķirīgās nozarēs, mainot robežas tam, ko agrāk bija pieņemts uzskatīt par gotisku.
90. gadu beigās parādījās īpatnēja trešā paaudze, izveidojot nākotnes progresu gotiskajā kustībā. Trešajā paaudzē notiek ļoti strauja gotikas attīstība, un jau ļoti daudz cilvēku attiecina sevi kā gotiskus. Daudzi no tiem uzzināja par gotisko subkultūru dēļ tās plašās komerciālās pieejamības. Milzīgā (Marilyn Manson) popularitāte lika īpaši izcelt gotisko subkultūru. Daudzi goti grib atšķirt sevi no pārējās jaunatnes. Dedzīgi Merilina Mensona pielūdzēji ģērbjas un uzvedās kā viņš. Šādus jauniešus mēdz saukt par „spokainajiem jauniešiem” (spooky kids).
Pirmā un otrā gotu paaudze skatās aizdomīgi uz jauno paaudzi, apšaubot to īstenumu un nepatikšanu pakļauties sabiedrībai. Jaunā gotu paaudze tagad nav tāda, kāda tā bija pieņemta viņu „vecajiem”, bet laiks var pierādīt pretējo. Būtu grūti pareģot, kas nākotnē būs ar gotisko kustību. Pēc 20 gadiem tā turpina mainīties, augt (gotikas paveidu skaits jau ir sasniedzis 140), pārveidoties un pielāgoties, padarot to par vienu no visstiprākajām subkultūrām, kādas tikai ir pastāvējušas.
Saistība ar gotisko mākslu un arhitektūru
Ar viduslaiku kultūru gotu subkultūrai saistība ir misticisms, interese par neikdienišķo, tumšo, maģisko, pārdabisko, tāpat kā viduslaikos.
Gotiskās arhitektūras saistībai ar gotisko literatūru varētu minēt divus iemeslus. Pirmkārt, tas ir H. Valpola nopelns ar to, ka viņš uzrakstīja gotiskās noveles paraugdarbu "Otranto pils", kur bija dažādi viduslaicīgi elementi, ieskaitot gotiskās celtnes. Valpols arī taustāmā veidā gribēja kaut ko gotisku un nopirka māju, ko pārbūvēja gotiskā stilā. Viņam gan literāri, gan arhitektūras ziņā uzradās sekotāji, tā rezultātā tika ieviesta gotiskā novele un atdzima gotiskā arhitektūra. Otrkārt, jāmin, ka literatūrai šāds nosaukums tika piešķirts gotiskās arhitektūras dēļ. Apgaismības/renesanses laikmeta domātāji kļūdaini domāja, ka gotisko arhitektūru ieviesa gotu ciltis, kas iznīcināja pirms tam esošo grieķu klasisko arhitektūru. Tas būtu tas iemesls, kāpēc arhitektūrai tāds nosaukums. Patiesībā viens no iemesliem, jo otrs bija vārda "gotisks" lietojums tajos (renesanse/apgaismība) laikos, kas nozīmēja "barbarisks", "prasts" u.tml. Apgaismotājiem bija raksturīgi tajos laikos visu viduslaicīgo saukt par gotisku minētajā nozīmē. Gotiskā literatūra atnāca tāpat kā arhitektūra. Rakstniekiem apnika klasicisma pieticība, un viņi lauza pastāvošos standartus (tāpat kā barbari agrāk iznīcināja klasiskās kultūras vērtības), pievēršoties neikdienišķām, šausminošām, viduslaicīgām tēmām. Tas, protams, nebija tik brutāli kā to barbari darīja pagājušās tūkstošgades sākumā. Un vispār, barbarus ar gotikas arhitektūru sasaistīja apgaismotāji savās "gaišajās" galvās. Tā, ka barbari te gandrīz vai ne par ko — kaut ko iznīcināja, bet vietā jau necēla (saistība vienīgā ir tāda, ka viņi bija ārpusē, ārpus pārējās Eiropas kultūras). Vēl varētu piezīmēt, ka gotiskā literatūra aizsākās apmēram vienā laikā ar romantisma perioda aizsākumiem, kas izpaudās ne tikai tā laika literatūrā, bet arī citās kultūras sfērās. Gotiskā arhitektūra un literatūra pēc savas būtības ir līdzīgas tajā, ka tās ieviesa kaut ko pavisam jaunu, ekstrēmu, neikdienišķu pretēji iepriekš esošajai pieticīgajai kārtībai. Abas pievērsās pārdabiskajam, stipri emocionālajam, mistiskajam. Gotiskās celtnes tiecās debesīs, literatūrā tika atveidotas neikdienišķas vietas — kalni, alas. Arhitektūra atveidoja Dieva visvarenību, novēršoties no sabiedrības un cilvēka, literatūrā tas pats — nomaļas vietas, tālu no sabiedrības, pārdabiskas parādības u.c.
Un te arī es gribētu norādīt līdzības ar gotiem. Arī goti parasti atturas no sabiedrības, ir vienpaši jeb ārpusnieki, meklē spēcīgākas emocijas ārpus vairumam iemīļotās vides, biežāk pievēršas ne-laicīgām, pārdabiskām un "tumšām" lietām.
Dzīvesveids
Mūsdienu gotisko kultūru vai arī jauniešu gotisko kustību raksturo īpatnējs dzīvesstils, kura pamatā ir nāves kults, tieksme izzināt visu dēmonisko, maģisko un neizskaidrojamo. Iecienītākās gotu pulcēšanās vietas ir kapsētas, pilsdrupas, baznīcas un vietas blakus dažādiem seniem arhitektūras pieminekļiem. Lielu lomu gotiskajā kultūrā spēlē reliģija. Goti parasti tic sev, Dievam, bet visbiežāk ir ateisti.
Kā kulta priekšmeti tiek izmantoti krusti, rozes, īpaši liela nozīme ir eņģeļiem (nereti kritušiem vai mirušiem), asinīm, dēmoniem, mirušo gariem. Goti ciena visu, kas saistīts ar nāvi, sāpēm, ievainojumiem, asarām, bieži — pagātni un atmiņām.
Mode
Gotu drēbes ir diezgan daudzveidīgas — sākot ar kuplajām Renesanses laikmeta kleitām, līdz tradicionālajiem 80. gadu „tumšajiem” pankiem. Parasti gotu drēbes ir pilnīgi melnas vai melnas ar citu krāsu elementiem. Atšķirībā no piederības vienam vai otram subkultūras novirzienam, gotu drēbes var atšķirties. Vispopulārākās sieviešu drēbes ir korsetes, pieguļoši uzroceņi un gari svārki (līdz zemei). Vēl izplatīts ir drēbes līdzīgas viduslaikos — platas piedurknes, ādas drēbes. Augsti šņorēti zābaki („armijnieki”), zābaki uz augstas platformas vai arī citi „neformāli” apavi („New Rock”, „Swear”).
Gan meitenēm, gan puišiem ir raksturīgi nēsāt garus matus, kas ir nokrāsoti melnā krāsā. Sejai piešķir „līķa” bālumu ar grima palīdzību, acis krāso melnas.
Kā aksesuāri ir populāri dzelkšņainas kaklasiksnas vai rokassprādzes, kontaktlēcas (parasti ir nedabiskā krāsā, īpaši populāras ir melnas un baltas kontaktlēcas) un citi aksesuāri okulistikas tematikā. Elegants gotu aristokrāts — vīrieša tēls, kas gotu subkultūrā ir kultivēts. Stilizēts kā Viktorijas laikmeta augstmanis ar vampīriskām nosliecēm un post-panka ekstravaganci — gari melni mati, bāla seja, krāsotas acis. Tādam tēlam ideāls skaitās tievs, anoreksīgs ķermenis. Raksturīgākie gotiskās modes elementi:
Simbolika
Gotiskā estētika ir ļoti eklektiska simbolu izmantošanā, tie izmanto gan ēģiptiešu, gan kristiešu, gan arī ķeltu simboliku. Par gotu pamatsimbolu uzskata ēģiptiešu anku, kas apzīmē mūžīgu dzīvību. Anks gotiskajā subkultūrā izplatījās pēc „vampīriskas” filmas parādīšanās uz ekrāniem „Bads”. Bieži lieto arī citu ēģiptiešu simboliku, piemēram, „Ra acs”. Kristiešu simbolika arī ir plaši izplatīt, lielākoties kā stilizēta krustā sišana. Ķeltu simbolika ir sastopama kā ķeltu krusti un dažādi ķeltu ornamenti. Pietiekami izplatīta ir okultiskā simbolika — tiek izmantota pentagramma (gan parasta, gan arī apgrieztā veidā), apgriezti krusti, astoņstaru zvaigznes (haosa simbols). Izmanto arī dažādus nāves simbolus — rotājumi ar kapakmeņiem, galvaskausiem utt. Gotu simboli ir arī kraukļi un sikspārņi.