cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ķīniešu rakstzīmes
Priekšrocības
Tāpat ķīniešu valodām raksturīgi ļoti īsi, vienu zilbi gari vārdi, līdz ar to liels skaits homofonu (vārdi ar vienādu izrunu, bet dažādām nozīmēm). Dažāda tonalitāte ļauj izšķirt līdzīgus vārdus (līdzīgi kā vārda "zāle" tonis ļauj izšķirt tā nozīmi latviešu valodā), taču, piemēram, japāņu valodā, kur nav toņa homofonu izšķiršana ir bijis viens no galvenajiem pretargumentiem centieniem atcelt kandži, tāpat arī Dienvidkorejā, kur kādā 1956. gada pētījumā pierādīts, ka handžas izmantošana līdztekus hangilam paātrina teksta izpratni (lai gan nesenākā pētījumā pierādījies pretējais).
Piemēram, japāniski vārdā Ķīna izmantotajām zīmēm "vidus" un "valsts" ir ne tikai no ķīniešiem aizgūtie lasījumi "čū" un "koku/goku", bet arī japāniskie lasījumi attiecīgi "naka" un "kuņi". Zinātniskiem terminiem un salikteņiem ir raksturīgi izmantot ķīniskos lasījumus, šeit var novērot līdzības ar latīņu valodas pozīcijām Eiropā, piemēram, lielākajā daļā Eiropas valodu būs dažādas vārda "kalkulators" variācijas, kas veidotas no vārdiem "kalkulēt" un izskaņas "-ors", tāpat iespējami arī vietēji/neaizgūti varianti, kā "kabatas skaitļotājs" latviešu valodā. Redzams, ka no ķīniešiem aizgūto zīmju un līdzīgu lasījumu izmantošanai Āzijā ir līdzīga nozīme kā "internacionālismu" izmantošanai eiropiešu valodās.
2007. gads sportā
Šeit ir apkopoti '''2007. gada sporta notikumi'''.
Osiahas ezers
Osiahas ezers (Osiaha ezers, de) ir ezers Austrijā netālu no Fillahas pilsētas. Viens no vistālāk dienvidos esošajiem Austrijas ezeriem, trešais lielākais Karintijā. Ainavisks, populārs tūrisma objekts.
Ezers atrodas sarp stāvajām, ar mežu klātajām Gērlicena nogāzēm ziemeļos un Osiahas Tauerna atzariem dienvidos. Osiahas ezers ir holomiktisks, t.i. pavasarī un vēl rudenī notiek visa ezera ūdens masīva sajaukšanās visā tā dziļumā.
Ap krāšņo ezeru atrodas vairākas viesnīcas un kempingi. Ezera dienvidrietumu krastā atrodas Landskronas pils.
Žans Alezī
Žans Alezī (fr; dzimis, Aviņonā, Francijā), dzimis Džovanni Alezī (it), ir bijušais franču sacīkšu pilots, zināms pateicoties savai Formula 1 karjerai.
Abi viņa vecāki bija itāļi, tādēļ sākotnēji viņa vārds bija Džovanni. Sākot karjeru, Žans priekšroku deva rallijam, nevis formulām. Alezī debitēja F1. gada, taču sezonu viņš iesāka Formula 3000. Lielāko daļu atlikušās sezonas itāļu izcelsmes francūzis turpināja braukt augstākajā formulu klasē. . gadā viņš aizvadīja savu pirmo pilno sezonu "autosporta karalienē". Ar nekonkurētspējīgo Tyrrell pilotam pat izdevās divas reizes finišēt otrajam. To pamanīja Ferrari vadība un nolīga viņu sākot ar. gadu.
Alezī bija samērā biežs viesis uz goda pjedestāla, tāpēc daudzi gaidīja viņa pirmo uzvaru. Viņš to piedzīvoja. gada. Vēlāk tā arī izrādījās viņa vienīgā F1 uzvara. Kad pēc sezonas tika paziņots par to, ka toreizējais čempions Mihaels Šūmahers dodas uz Ferrari un, ka viņa komandas biedrs būs Edijs Irvains, kļuva skaidrs, ka komandā vairs brīvu nav pamatsastāva vietu, tādēļ Žanam neatlika nekas cits, kā doties uz vācieša iepriekšējo komandu, Benetton. Bez Šūmahera un lielas daļas viņa tehniskā personāla komanda vairs nebija tāda pati, lai gan Alezī izdevās sasniegt savu labāko rezultātu kopvērtējumā - ceturto vietu. Vadība bija apmierināta un pagarināja līgumu, savukārt Alezī turpināja labo rezultātu plūsmu un atkal kopvērtējumā bija ceturtais. Tomēr līgums ar jaunajiem talantiem Fizikellu un Vurcu nozīmēja to, ka francūzim atkal nācās meklēt jaunu komandu.
Par tādu kļuva šveiciešu Sauber un Alezī tajā pavadīja divus gadus, tikai reizi finišējot labāko trijniekā. Kad Žana tautietim Alēnam Prostam piederošajā Prost komandā atbrīvojās divas vietas, nepagāja ilgs laiks, līdz Alezī piekrita kļūt par komandas pilotu. Taču komandā viņš aizvadīja sev necienīgu karjeras nobeigumu - pirmajā sezonā viņš nenopelnīja nevienu punktu, bet otrajā tika atlaists sezonas vidū. Francūzis gan kļuva par Jordan pilotu un tur nobrauca savas karjeras pēdējās piecas sacīkstes, taču tikai reizi spēja finišēt punktos. Alezī kļuva par vienu no retajiem pilotiem, kuri ir nobraukuši 200 vai vairāk sacīkstes Formulā 1. No 2002. līdz 2006. gadam itāļu izcelsmes pilots brauca DTM.
Raiens Stroms
Viņa brālis Dilans Stroms arī ir profesionāls hokejists
Spēlētāja karjera
Ontārio hokeja līgā Stroms debitēja 2009.—10. sezonā Berijas "Colts" sastāvā. Tiesa, jau sezonas vidū uzbrucējs pārcēlās uz Niagāras "IceDogs" vienību. 2011. gada NHL draftā Stromu ar kopējo piekto numuru izvēlējās Ņujorkas "Islanders".
Beisbols 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Beisbolā 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs tika sadalīts 1 medaļu komplekts (vīriešu komandu sacīkstes). Sacensības notika no 13. līdz 23. augustam, Vukesungas beisbola laukumā, kas uz olimpisko spēļu laiku tiks izbūvēts Vukesonas apjumtajā stadionā, Pekinā. Sieviešu komandas sacentīsies beisbolam līdzīgajā softbola disciplīnā.
Raiens Stroms
Spēlētāja karjera
2012.—13. gada sezonā Stroms pildīja "IceDogs" kapteiņa pienākumu, sezonas gaitā desmit spēles aizvadot arī Amerikas hokeja līgas vienībā Bridžportas "Sound Tigers". 2013.—14. gada sezonā 37 spēles Stroms aizvadīja NHL vienībā Ņujorkas "Islanders". Tikpat lielu spēļu skaitu uzbrucējs aizvadīja arī "Sound Tigers" sastāvā. 2014.—15. gada sezonā Stroms "Islanders" rindās nostiprinājās.
Kanādas izlases rindās spēlējis 2012. un 2013. gada Pasaules čempionātos junioriem. 2012. gadā Stroms izcīnīja bronzas medaļas un turnīru noslēdza kā viens no tā rezultatīvākajiem spēlētājiem.
Beisbols 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Sacensību formāts
Sacensībās noritēja divās kārtās un tajā piedalījās 8 beisbola izlases. Pirmajā kārtā katra komanda izspēlēja spēli ar pretinieku komandu un četras labākās komandas izveidoja pusfinālu pārus.
Sacensībām kvalificējušās sekojošās izlases:
Bīdes deformācija
Bīdes deformācija jeb vienkārši bīde ir viens no deformācijas veidiem, kad ārējo spēku iedarbībā cieta ķermeņa slāņi pārvietojas paralēli attiecībā pret citiem slāņiem, bet nemaina savstarpējos attālumus starp tiem.
Beisbols 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Priekšsacīkstes
Spēle pārtraukta lietus dēļ.
Bīdes deformācija
Bīdes spriegums
Bīdes spriegums ir mehāniskā sprieguma veids, kad spriegums darbojas uz materiālu paralēli vai tangenciāli attiecībā pret normālo spriegumu. Bīdes spriegums parasti ir perpendikulārs normālajam spriegumam.
Huka likums bīdes deformācijai
Huka likums bīdei:
Robins van Persijs
Robins van Persijs (nl; dzimis Roterdamā, Nīderlandē) ir nīderlandiešu futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, Nīderlandes futbola izlases bijušais dalībnieks. Kopš 2020. gada van Persijs ir Eredivisie kluba Feyenoord trenera asistents.
Profesionāļa karjeru sāka Nīderlandes kluba Feyenoord sastāvā, 2004. gadā pārgāja uz Anglijas Premjerlīgas klubu Arsenal, laikā no 2011. līdz 2012. gadam bija kluba kapteinis. Kopš 2012. gada pārstāv Manchester United. Kopā ar Feyenoord 2002. gadā izcīnīja UEFA kausu. Arsenal sastāvā 2005. gadā izcīnījis FA kausu, 2004. gadā — uzvarēja FA Community Shield. 2012.—2013. gada sezonā Manchester United sastāvā kļuva par Premjerlīgas čempionu. 2014-2015 sezonā guva 10 vārtus.
Bīdes deformācija
Huka likums bīdes deformācijai
kur \gamma ir relatīvā nobīde, k_b ir bīdes elastības koeficients (skaitliski vienāds ar relatīvo nobīdi, kuru izraisa vienu vienību liels tangenciālais spriegums), \tau ir tangenciālais mehāniskais spriegums.
Līga Šurkusa
Līga Šurkusa (dzimusi Saldū) ir latviešu basketboliste, spēlē centra pozīcijā, Latvijas sieviešu basketbola izlases dalībniece. Pašlaik (2013) pārstāv Slovākijas klubu ŠKBD Rücon. Kopā ar Latvijas U-20 izlasi izcīnījusi 3. vietu 2009. gada Eiropas U-20 čempionātā.
Robins van Persijs
Nīderlandes izlasi pārstāv kopš 2005. gada. Startējis 2006. gada FIFA Pasaules kausa izcīņas finālturnīrā, 2008. gada Eiropas čempionātā, 2010. gada FIFA Pasaules kausa izcīņas finālturnīrā un 2012. gada Eiropas čempionātā un 2014. gada FIFA Pasaules kauss.
Līga Šurkusa
2008.—2009. gada sezonā kopā ar klubu TTT Rīga L. Šurkusa izcīnīja otro vietu Latvijas Sieviešu basketbola līgā (finālā zaudējums SK Cēsis), kvalificējās Final Four turnīram Cēsīs Baltijas Sieviešu Basketbola līgā (4. vieta), FIBA Eirolīgas regulārajā sezonā neizkļuva no grupas.
Robins van Persijs
Sasniegumi
Feyeoord
Arsenal
Līga Šurkusa
2009.—2010. gada sezonā kopā ar klubu TTT Rīga tika iegūts Latvijas čempiontituls un tika startēts Eirolīgas grupu turnīrā.
Bīdes deformācija
Huka likums bīdes deformācijai
,
Līga Šurkusa
Arī nākamajā sezonā tika startēts Eirolīgas grupu turnīrā, kur tika ieņemta pēdējā vieta. Tāpat 2010.—2011. gada sezonā L. Šurkusas pārstāvētais klubs triumfēja Latvijas Sieviešu basketbola līgā. 2012. gadā viņa TTT sastāvā izcīnīja 2. vietu LSBL. 2012.—2013. gada sezonu aizvadīja Itālijas kluba OMC Cignoli Broni sastāvā, čempionātā tika ieņemta 8. vieta. 2013. gada jūnijā viņa pārgāja uz Slovākijas klubu ŠKBD Rücon.
Brūss Springstīns
Brūss Frederiks Džozefs Springstīns (en; dzimis Longbīčā, Ņūdžersijas štatā, ASV) ir amerikāņu mūziķis un dziesmu autors.
Bīdes deformācija
Huka likums bīdes deformācijai
kur G ir bīdes modulis — bīdes elastības koeficienta apgrieztais lielums.
Līga Šurkusa
Līgas vecākais brālis Kristaps Šurkuss arī ir basketbolists.
Robins van Persijs
Sasniegumi
Individuālie sasniegumi
Fjodors I
Fjodors I Joanovičs (, dzimis, miris ) bija pēdējais tiešais Maskavas Rurikoviču dinastijas Krievijas cars no 1584. gada līdz savai nāvei 1598. gadā. Par troņmantnieku kļuva pēc tam, kad viņa tēvs Ivans IV nogalināja viņa vecāko brāli Ivanu. Valsti viņa vietā reāli pārvaldīja viņa sievasbrālis Boriss Godunovs, kas pēc Fjodora nāves pats kļuva par Krievijas caru.
Pilns tituls
Arī pēc Krievijas sakāves Livonijas karā cars Fjodors Ivanovičs vēl 1594. gadā turpināja ārlietu dokumentus parakstīt kā "Livonijas lielkņazs", lietojot pilno titulu:
"Cars un lielkņazs Fjodors Ivanovičs, visas Kriezemes, Vladimiras, Maskavas, Novgorodas patvaldnieks, Kazaņas cars, Astrahaņas cars, Pleskavas kungs un Smoļenskas, Tveras, Jugras, Permas, Vjatkas, Bulgārijas u.c. valstu lielkņazs, Ņižņijnovgorodas, Čerņigovas, Rjazaņas, Polockas, Rostovas, Jaroslavļas, Belozerskas, Livonijas, Udoras, Obdoras, Kondijas lielkņazs, visas Sibīrijas zemes un ziemeļu zemes pavēlnieks un Ivērijas zemes, Kartvelas un Gruzijas caru, un Kabardijas zemes, Čerkasu un Kalnu kņazu pavēlnieks un kungs un daudzu citu dižu valstu kungs un īpašnieks."
(krievu: Се язъ Царь и Великiй Князь Θедоръ Ивaнoвичъ всеа Русiи Самодержецъ, Владимирскiй, Московскiй, Ноугородскiй; Царь Казанскiй, Царь Астраханскiй, Государь Псковскiй и Великiй Князь Смоленскiй, Тверскiй, Югорскiй, Пермскiй, Вятскiй, Болгарскiй и иныхъ Государь и Великiй Князь Новогорода Низовскiя земли, Черниговскiй; Рязанскiй, Полотцкiй, Ростовскiй, Ярославскiй, Бђлозерскiй, Лифляндскiй, Удорскiй, Обдорскiй, Кондинскiй, и всея Сибирскiй земли и Сђверные страны Повелитель и Государь Иверскiе земли, Грузинскихъ Царей, и Кабардинскiя земли, Черкаскихъ и Горскихъ Князей и иныхъ многихъ Великихь Государствъ Государь и Обладатель.)
Baldones novada ģerbonis
Baldones novada ģerbonis apstiprināts Kultūras ministrijas ģerboņu reģistrā 2010. gada 25. martā. Ģerboņa autori ir Ilze Lībiete un Juris Ivanovs. Par pamatu ņemts Baldones pilsētas ģerbonis, tā galvā trīs zelta piļu vietā novietojot trīs sudraba piles.
Heraldiskais apraksts
Spāņu vairogs (klasiskā, taisnstūra vairoga forma ar pusapļa pēdas daļu), sudraba laukā sarkana vāvere ar dabiskas krāsas priežu čiekuru ķepās. Vairoga galvā zilā laukā trīs sudraba pilieni.
Džonatans Iberdo
Džonatans Iberdo (dzimis 1993. gada 4. jūnijā) ir kanādiešu hokejists, kreisais malējais uzbrucējs. Pašlaik (2023) Iberdo spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Kalgari "Flames" sastāvā.
Beņdzina
Beņdzina ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz ziemeļaustrumiem no Katovices. Ietilpst Augšsilēzijas aglomerācijā.
Džonatans Iberdo
Spēlētāja karjera
"Panthers" rindās Iberdo debitēja 2012.—13. gada sezonā, 48 spēlēs gūstot 31 punktu un kā līgas labākais debitants iegūstot Kaldera balvu. Turpmākajās sezonās Iberdo kļuva par vienu no komandas rezultatīvākajiem spēlētājiem. 2018.—19. gada sezona izvērtās par līdz šim rezultatīvāko Iberdo karjerā, to uzbrucējs noslēdza ar 92 rezultativitātes punktiem.
4. autobusu maršruts (Rēzekne, 2012)
4. autobusu maršruts ir Rēzeknes sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Blaumaņa ielas pa F. Kempa ielu līdz Vipingai. Maršruts tika atklāts 2012. gada 1. janvārī, pārņemot SIA „Dekom” agrākā 15. autobusu maršruta reisus.
Džonatans Iberdo
Spēlētāja karjera
2022. gada 22. jūlijā Huberdo kopā ar Makenziju Vīgaru, Kolu Švintu un 2025. gada drafta pirmās kārtas izvēli tika aizmainīts uz Kalgari "Flames", pret Metjū Tkačuku un nosacītu ceturtās kārtas drafta izvēli.
Kanādas izlases rindās spēlējis 2014. gada Pasaules čempionātā. Junioru vecumā spēlējis 2012. un 2013. gada Pasaules čempionātā junioriem, 2012. gadā kopā ar komandu izcīnot bronzas medaļu.
European Hit Radio Top 100
European Hit Radio Top 100 ir radiostacijas European Hit Radio gada noslēguma tops, kurš tiek sastādīts balstoties uz European Hit Radio Top 40 rezultātiem. Līdz 2002. gada 1. novembrim radiostacijas nosaukums bija Super FM.
Tauriņi
Tauriņi (Lepidoptera) jeb tauriņu kārta, ir kukaiņu grupa, ko formāli mēdz iedalīt dienastauriņos un naktstauriņos veido zvīņspārņu kārtu. Kādreiz tā bija atsevišķa taksonomiskā vienība, apakškārta (zinātniskais nosaukums: Rhopalocera), bet mūsdienu zvīņspārņu sistemātikā šāda taksonomiskā vienība netiek izmantota, tomēr terminu ‘tauriņš’ turpina bieži lieto ikdienā un pat daudzos informācijas avotos arī ir sastopams šāds kopējs tauriņu sugu apzīmējums. Dienastauriņu grupā ietilpst 3 sūcējsnuķaiņu apakškārtas (Glossata) virsdzimtas: Amerikas kožutauriņi (Hedyloidea), resngalvīši (Hesperioidea) un īstie tauriņi (Papilionoidea). Tauriņi ir izplatīti gandrīz visā pasaulē, un pretēji naktstauriņiem, kas veido otru zvīņspārņu kārtas grupu, tie galvenokārt ir aktīvi pa dienu, kā arī to spārni parasti ir košās krāsās vai uzkrītoši izrotāti. Dienas tauriņiem iezīmīgas pazīmes ir arī izteiksmīgi lielas antenas, priekšējo un aizmugurējo spārnu savienošanās princips, spārnu stāvoklis miera un lidojuma laikā.
European Hit Radio Top 100
Top 100 sastādīšanas princips
European Hit Radio Top 100 tiek sastādīts pamatojoties uz klausītāju balsojuma rezultātiem, kas, ik nedēļu, tiek apkopoti Top 40. Topa veidošanas procesā piedalās visas dziesmas, kas kaut reizi ir pabijušas Top 40 sarakstā. No visām vidēji 250 līdz 280 gada laikā Top 40 iekļuvušajām dziesmām, tiek noteiktas populārākās 100.
Tauriņi
No visām zvīņspārņu sugām tauriņi ir apmēram 9%, kas ir apmēram 20 400 aprakstītas sugas un apmēram 3500 neaprakstītas sugas (galvenokārt tropos dzīvojošās). Naktstauriņi veido 91% no visiem zvīņspārņiem. Lielākā daļa tauriņu sugu pieder pie raibeņu dzimtas (Nymphalidae), tās ir apmēram 7080 sugas. Otra lielākā dzimta ir zeltainīšu dzimta (Lycaenidae), kurā ir apmēram 5955 sugas.
European Hit Radio Top 100
Top 100 sastādīšanas princips
Katrai dziesmai, kas kaut reizi ir iekļuvusi Top 40, tiek piešķirts punktu skaits, atkarībā no dziesmas atrašanās vietas topā. Piemēram, ja dziesma iknedēļas Top 40 ieņem 1. vietu, tad dziesmai tiek pieskaitīts 1 punkts, ja dziesma ieņem 12. vietu, tad 12 punkti, ja 37. vietu, tad 37 punkti un tā tālāk. Nedēļās, kurās dziesma nav iekļuvusi Top 40 populārāko dziesmu sarakstā, dziesmai tiek pieskaitīts 41 punkts. Veidojot Top 100, visi punkti tiek skaitīti kopā un augstāko vietu iegūst dziesma ar vismazāko punktu skaitu. Ja vairākām dziesmām ir vienāds punktu skaits, tad augstākā vietā nonāk tā dziesma, kurai ir bijusi augstākā vieta Top 40, tad nākamā augstākā vieta un tā tālāk.
Tauriņi
Uzbūve
Tauriņu ķermenī, tāpat kā visiem kukaiņiem, izšķirami trīs nodalījumi: galva, krūtis un vēders. Uz galvas ir lielas, gandrīz pussfēriskas acis un garas, posmainas antenas. Atšķirībā no naktstauriņiem, antenas nav klātas ar maziem matiņiem. Galvas apakšdaļā ir sūcējtipa mutes orgāni. Ar garo sūcējsnuķi tauriņi sūc ziedu nektāru, bet miera stāvokli tas ir saritināts. Krūtis sastāv no trim segmentiem: priekšējā, vidējā un aizmugurējā krūškurvja. Pie katra segmenta ir pa vienam pārim kāju, lai gan dažiem tauriņiem, piemēram, raibeņu dzimtas tauriņiem, priekšējais kāju pāris ir reducēts un netiek izmantots, lai pārvietotos. Uz vidējā un aizmugurējā segmenta atrodas spārni. Abus spārnu pārus klāj epidermālas izcelsmes zvīņas. Spārnu dzīslojums ir būtiska tauriņu tālākās sistemātikas iezīme.
Tauriņi ir pilnas pārvērtības kukaiņi, tiem ir kāpuri. Kāpuri ir tārpveidīgi, tiem ir grauzējtipa mutes orgāni, augēdāji. Daudzi no kāpuriem ir kultūraugu un mežu kaitēkļi.
Krāsojums
Tauriņu krāsu nosaka divi faktori, tas ir, pigmenti, kas nosaka krāsvielu esamību, un matiņu struktūra, to izkārtojums un izvietojums uz ķermeņa un spārniem — interferences un gaismas difrakcijas rezultātā krāsa mainās. Šo parādību rezultātā var rasties metāliskas vai matētas virsmas efekts. Tauriņu pamatkrāsu tomēr nosaka tikai pigmenti.
Trīs zeltu klubs
Trīs zeltu klubs ir neoficiāls klubs vai termins, ar kuru apzīmē hokejistus, kas izcīnījuši olimpisko zelta medaļu, kļuvuši par Pasaules čempioniem, kā arī izcīnījuši Stenlija kausu - trīs balvas, kuras IIHF atzīst par pašām nozīmīgākajām hokeja balvām.
Latvijas hokejisti
Uzskaitīti Latvijas hokejisti, kas izcīnījuši vismaz vienu no šiem apbalvojumiem.
Raciboža
Raciboža (, vēsturiski arī Ratibora ) ir sena pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē netālu no Čehijas robežas pie Odras upes, ziemeļos no Morāvijas vārtiem.
Viena no senākajām pilsētām Silēzijā, Augšsilēzijas senākā galvaspilsēta. No 1336. līdz 1521. gadam Raciboža bija kņazistes centrs. 1211. gadā Racibožā tika nodrukāta monēta ar pirmo uzrakstu poliski — (MILOST). Arī pirmā Polijas himna (Gaude Mater Polonia) tika radīta 12. gadsimta sešdesmitajos gados dominikāņu klosterī pie Racibožas. 1521. gadā līdz ar Racibožas kņaza Valentīna nāvi izbeidzās čehu karaliskā Pšemislu dinastija. Rūpnieciski pilsēta sāka attīstīties 19. gadsimta otrajā pusē, kad tā ietilpa Vācijas sastāvā ar nosaukumu Ratibora. Pēc Otrā pasaules kara, pamatojoties uz Jaltas un Potsdamas konferences lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet vācu iedzīvotāji no tās padzīti. 1945. gada jūnijā kādu gan laiku pilsētā bija iegājis Čehoslovākijas karaspēks.
Uz ziemeļiem no pilsētas, Lubovicas pilī, 1788. gadā dzimis vācu dzejnieks Jozefs fon Eihendorfs (Joseph von Eichendorff, 1788 — 1857).
Karloss II
Karloss II (es; dzimis, miris ) bija Spānijas karalis. Pēdējais Spānijas karalis no Hābsburgu dinastijas. Karloss kopš dzimšanas bija garīgi, emocionāli un fiziski nepilnvērtīgs, tāpēc nespēja adekvāti pildīt valsts vadītāja pienākumus. Karaļa nespēja valdīt pārklājās ar Spānijas impērijas ekonomisko un finansiālo pagrimumu. Līdz 1678. gadam (formāli līdz viņas nāvei 1696. gadā) valsts reģente bija Karlosa māte Austrijas Marianna. Karlosa II laikā Spānija neveiksmīgi cīnījās Portugāles Neatkarības karā (1640—1668), Devolūcijas karā pret Franciju (1667–68). Viņa nāve, neatstājot pēcnācējus, izraisīja karu par Spānijas mantojumu (1701—1714).
Karlosa vārda nosaukta Šarlruā pilsēta Beļģijā un Karolīnu salas.
Zaverce
Zaverce (pl) ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē pie Vartas upes. Rūpniecības centrs. Pilsētā 19. gadsimta otrajā pusē par inženieri strādāja esperanto dzejnieks Antonijs Grabovskis (Antoni Grabowski, 1857—1921).
R-7 PS
R-7 PS jeb 8K71PS bija PSRS pirmā kosmiskā nesējraķete. Tā tika izveidota, nedaudz modificējot starpkontinentālo ballistisko raķeti (SKBR). Raķete tika izgatavota divos eksemplāros, un ar to tika palaisti pavadoņi Sputņik-1 un Sputņik-2.
Latvijas Sieviešu basketbola līga
Latvijas Sieviešu basketbola līga (LSBL) ir basketbola čempionāts, kurā piedalās spēcīgākie Latvijas sieviešu basketbola klubi un kurā tiek noskaidrots valsts čempions. Pirmā LSBL sezona norisinājās 1992. gadā. Laikposmā no 1992. līdz 2022. gadam līgā ir bijuši 5 dažādi čempioni. Pašreizējās čempiones ir TTT Rīga basketbolistes.
Turnīra izspēles kārtība
Laika gaitā daudzkārt mainījusies turnīra izspēles kārtība. Sākot ar 1993./1994. gada sezonu turnīrs ticis izspēlēts pēc izslēgšanas spēļu principa. No 2012./2013. gada līdz 2018./2019. gada sezonai spēcīgākie Latvijas klubi spēlēja Latvijas – Igaunijas sieviešu basketbola čempionātā (kopš 2018./2019. gada sezonas — Baltijas Basketbola līgā) un par Latvijas Sieviešu basketbola līgas čempiona titulu cīnījās tikai izslēgšanas spēlēs, kurās piedalījās četras labākās Latvijas komandas. 2019./2020. gada sezonā Latvijas čempionāts sākas pēc Baltijas Basketbola līgas fināla, izspēlējot vienu apli. Divas labākās komandas automātiski kvalificējas “Četru finālam”, bet izslēgšanas spēlēs piedalās komandas, kuras ieņem 3.—6. vietu.
Ludvigs van Bēthovens
Ludvigs van Bēthovens (Ludwig van Beethoven, 1770. gada 16. decembris Bonna - 1827. gada 26. marts Vīne) bija vācu klasiskās un agrīnā romantisma mūzikas komponists. Viņš tiek uzskatīts par vienu no visu laiku diženākajiem komponistiem, kurš ir ietekmējis daudzus vēlāko gadu mūziķus.
Bēthovenu nosacīti dēvē par pirmo romantiķi, jo, lai gan viņa skaņdarbi pamatā stila ziņā pieder Vīnes klasicismam, atsevišķos sacerējumos parādās jau brīvākas, romantiskākas noskaņas un harmoniskā valoda. Viņa pazīstamākie darbi ir 5. simfonija un 9. simfonija, kā arī klavieru sonātes (Patētiskā, Mēnesnīcas sonāte (Sonata quasi una fantasia), Apasionāta). Populāra ir miniatūra "Elīzei".
Eiropas Savienības himnā ir izmantots Bēthovena 9. simfonijas fināla koris "Oda priekam".
Biogrāfija
Astoņu gadu vecumā Bēthovens pirmo reizi koncertēja Ķelnē un citās Vācijas pilsētās. Tēvs, redzēdams, ka neko vairs dēlam nespēj iemācīt, pārtrauca nodarbības ar viņu. Naudas trūkuma dēļ desmit gadu vecumā izņēma viņu arī no skolas. Trūkuma un nedienu novārdzināta, saslima Ludviga māte. Divpadsmit gadu vecumā viņš sāka strādāt par ērģelnieku galma kapelā. 1782. gadā Ludvigs van Bēthovens sastop tā laika lielisku komponistu, pedagogu un ērģelnieku Kristiānu Nēfi, kurš izprot zēna savdabīgo talantu. Tieši Nēfe iepazīstināja Bēthovenu ar Baha, Hendeļa, Haidna un Mocarta labākajiem skaņdarbiem, tā likdams stingrus pamatus komponista jaunrades attīstībai. Skolotājs palīdzēja arī iespiest pirmos skaņdarbus. Paklausīdams Nēfes padomam, jauneklis daudz lasīja, mācījās svešvalodas (latīņu, franču, itāļu). 1787. gadā Ludvigs van Bēthovens devās uz Vīni, lai satiktu Mocartu un uzklausītu viņa padomus. Bēthovens spēlēja savus skaņdarbus un improvizēja. Mocarts bija pārsteigts par jaunekļa fantāzijas bagātību un drosmi, par neparasto — bangojošo, brāzmaino atskaņojumu veidu. Pievērsdamies klātesošajiem, Mocarts izsaucās: “Ievērojiet viņu! Viņš vēl liks par sevi runāt!” Nomira Bēthovena māte, un viņam nācās atgriezties Bonnā un uzņemties rūpes par ģimeni. Bēthovens sāka strādāt operas teātrī, kur spēlēja altu, uzstājās koncertos, pasniedza bezgala daudz stundu.
1789. gadā sākās franču revolūcija, tika pasludināta brīvība, vienlīdzība, visu cilvēku brālība. Pret karaļa varu bija sacēlusies tauta, kas izraisīja Bēthovenā kvēlu atbalsi. Šiem ideāliem viņš palika uzticīgs visu mūžu. Tikšanās ar Haidnu, kurš brauca cauri Bonnai, nostiprināja lēmumu doties uz Vīni, lai mācītos pie izcilā komponista.
1792. gadā 22 gadus vecais komponists ieradās Vīnē, kur nodzīvoja līdz pat mūža galam. Tajā laikā Vīne bija viens no lielākajiem mūzikas centriem ne tikai Austrijā, bet visā Eiropā. Turp devās tā laika labākie komponisti. Uz Vīnes teātra skatuves tika uzvestas operas, koncertos skanēja simfoniskie un kamermūzikas skaņdarbi. Savā starpā sacentās atskaņotājmakslinieki virtuozi. Šeit dzīvoja un komponēja pasaulē pazīstamie Haidns un Mocarts. Vīnes ielās un laukumos spēlēja tautas muzikanti.
Bēthovena vārds drīz vien kļuva pazīstams. Vispirms viņš Vīni iekaroja kā pianists. Vīniešus pārsteidza jaunā mūziķa vētrainās improvizācijas, viņa fantāzijas bagātība. Bēthovens sāka spēlēt uz tolaik jaunā instrumenta — āmuriņu klavierēm. Jaunais virtuozs, pilnībā pārvaldot savas mākslas tehniku, savaldzināja klausītājus, izvirzīdamies tālu priekšā visiem tā laika pianistiem.
Arī Bēthovens pats, viņa ārējais izskats, viņa attieksme pret cilvēkiem lauza visus iesīkstējušos priekštatus un pieņēmumus. Bez parūkas, bieziem, melniem matiem, spītīgi savilktām uzacīm un cieši sakniebtām lūpām, turklāt viņš tā laika izpratnē bija pārāk nevērīgi un vienkārši ģērbies. Nereti Bēthovens bija ass pret bagātajiem augstmaņiem. Vienā no Bēthovena vēstulēm ir šādi vārdi: “Firstu ir un būs tūkstošiem. Bet Bēthovens ir tikai viens.” Bēthovena traģēdija bija viņa kurlums. Dzirdi viņš zaudē ap 1801. gadu. Smagās slimības dēļ viņš vairījās no cilvēkiem, kļuva noslēgts. Slimības pirmās pazīmes viņš manīja 28 gadu vecumā. Neatlaidīgā ārstēšanās nelīdzēja, kurlums arvien vairāk padziļinājās. Bēthovenu pārņēma izmisums, viņš bija gatavs šķirties no dzīves, tomēr mīlestība pret mūziku, doma, ka viņš spēj ļaudīm sagādāt prieku, izglāba viņu no traģiskās nāves.
Par lūzuma gadu Bēthovena jaunradē kļuva 1802. gads. Turpmākie desmit gadi komponista dzīvē bija visražīgakie. Bēthovens kļuva pazīstams un cienījams visā pasaulē. Tika izdoti viņa skaņdarbi. Komponists turpināja pilnveidot savu meistarību. Bēthovens bija enerģijas, spēka, gaišu cerību pilns. Taču tuvojās neveiksmes un sarūgtinājumi. Bez atbildes palika Bēthovena lūgums pieņemt viņu pastāvīgā darbā operas teātrī. Ar katru gadu jūtamākas kļuva materiālās grūtības. Grāfiene Terēze Brunsvika, kuru viņš mīlēja, tā arī nekļuva par viņa sievu. Bēthovens bija aizvainots, viņš dziļi cieta.
Kurlums, kas aizvien pastiprinājās, padarīja viņu vēl vairāk noslēgtu un vientuļu. Bēthovens vairs neuzstājās solokoncertos. Viņš pārtrauca uzstāties kā diriģents un arvien retāk parādījās sabiedrībā. Lai saprastos ar cilvēkiem komponists sāka lietot klausāmās taurītes. “Sarunu burtnīcas” komponists izmantoja, lai saprastos ar saviem draugiem.
Simfonijas beigās diženā mūzika, kas atgādina himnu, aicina visas pasaules tautas apvienoties, tiekties pēc laimes un prieka.
Bēthovena pēdējie skaņdarbi bija kvarteti, kam ir neparasts veidojums un kas ir sarežģīti ieceres ziņā. Tikai retais no Bēthovena laikabiedriem spēja šos skaņdarbus saprast.
Dzīves pēdējos gados Bēthovens smagi slimoja ar nierēm. Četrreiz tika izdarīta operācija, taču nekas vairs nelīdzēja. Dižais komponists nomira, kad pie viņa nebija neviena no piederīgajiem. Viņu pēdējā gaitā pavadīja desmitiem tūkstošu liels ļaužu pūlis.
Roņu salas bāka
Roņu salas bāka (et, sv) atrodas uz Roņu salas Rīgas līcī, Baltijas jūrā. Bāka atrodas salas augstākajā vietā uz Haubjeres kalna.
Vēsture
Pirmo bāku šeit uzbūvēja zviedri 1621. gadā. Par oficiālo bākas atklāšanas gadu tiek uzskatīts 1646. gads. Pašreizējā bāka ir izgatavota Francijas ostas pilsētā Havrā, 1875. gadā. Bāku izgatavoja kompānija Forges et Chantiers de la Mediterranee it kā pēc Gustava Eifeļa projekta. Izjauktā veidā bāka pārvesta uz Roņu salu un šeit uzcelta 1877. gadā. Bāka stipri cieta Pirmajā pasaules karā (1918.g.). 1937. gadā pabeigta bākas atjaunošana.
Raksturojums
Roņu salas bākas augstums ir 40 m. Bāku veido čuguna tornis uz četrām kājām, ar laternu un galeriju. Bākas tornis un laterna ir brūni, laternas jumts sarkans. Bākas gaismas elements atrodas 65 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta (1 s deg, 3 s pārtraukums). Gaisma redzama 11 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu diennakts tumšajā laikā. 1997. gadā Igaunijas pasts izdeva pastmarku ar Roņu salas bāku.
Edgars Piksons
Edgars Piksons (dzimis Cēsīs) ir bijušais latviešu biatlonists.
Pasaules kausā biatlonā debitējis 2001. gadā. Piedalījies 2006. un 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. 2006. gada Eiropas čempionāta sudraba medaļas ieguvējs iedzīšanā. 2011. gada Pasaules čempionātā Hantimansijskā ieņēma 8. vietu sprinta distancē, kas ir līdz šim augstākais sasniegums E. Piksona biatlonista karjerā. Nākamajā dienā notikušajā iedzīšanā viņš ieņēma 20. vietu. 2011. gada Pasaules čempionātā vasaras biatlonā viņš izcīnīja 4. vietu sprintā.
2014. gada rudenī treniņnometnes laikā ticis pieķerts dopinga lietošanā, viņa ķermenī ticis konstatēts 19-norandrosterons. Tā paša gada novembrī paziņojis par karjeras beigšanu.
Tarsu Markešs
Tarsu Anibals Santana Markešs (dzimis Kuritibā, Brazīlijā) ir brazīliešu sacīkšu pilots, starptautiski pazīstams pateicoties savai karjerai Formula 1 un Champ Car. Pašlaik Markešs ir Stock Car Brasil pilots.
Tarsu sāka braukt kartingos piecu gadu vecumā un jau 16 gadu vecumā piedalījās vietējā Formula Chevrolet. Savā pirmajā mēģinājumā Markešs izcīnīja titulu. Viņš parādīja lielisku sniegumu arī Dienvidamerikas Formula 3 un Eiropas Formula 3000, abos kļūstot par jaunāko pilotu, kurš ir izcīnījis uzvaru kādā sacīkstē. . gadā viņš debitēja lejasgala komandā Minardi. Turpmākajos divos gados viņam nācās cīnīties par vietu komandā ar Džankarlo Fizikellu, Pedru Lami un Jarno Trulli. Komandas finansiālā situācija nozīmēja, ka vadība bija spiesta dot priekšroku maksātspējīgiem pilotiem, un Markešu ar laiku aizstāja bagātāks braucējs. 1999. gadā Tarsu kļuva par Champ Car pilotu. Viņš periodiski atgriezās amerikāņu sacīkstēs 2000., 2004. un 2005. gada sezonās. Brazīlietis atgriezās F1. gadā kā nākotnes pasaules čempiona Fernando Alonso komandas biedrs. Neilgi pirms sezonas beigām viņš tika atbrīvots no savas vietas, dodot priekšroku malaizietim Aleksam Jongam. Kopš 2005. gada Tarsu sacenšas Stock Car Brasil, Brazīlijas salonautomobiļu sacīkstēs.
Bosings
Bosings (en, no to bash — 'uzbrukt, lamāt') ir darba devēja īstenots psiholoģiskais terors pret padotajiem. Tā ir kropla personāla vadība, ko izraisa vadītāja nespēja veidot un uzturēt skaidru lietišķo attiecību, pienākumu un atbildības ietvaru, atstājot darbiniekiem ikdienišķās interpretācijas brīvību par organizācijas mērķiem, vērtībām un noteikumiem. Interpretācijas rezultātus vadītājs gan vērtē atšķirīgi, piemērojot dažādas mērauklas dažādiem darbiniekiem līdzīgās situācijās.
Bosinga sekas
Pozitīvā atgriezeniskā saite ir bloķēta, jo vadītājs iznīcina jebkādas novirzes, kas potenciāli ir attīstības pamatā. Atbildību par stagnāciju vadītājs uzveļ darbiniekiem, kritizējot viņus par pasivitāti organizācijas mērķu īstenošanā. Vadītājs attaisno savu agresīvo, nepieklājīgo darba stilu, atrunājoties ar darbinieku nespēju. Publiskie pazemojumi pastiprina darbinieku sastingumu, bet vadītājam tas ļauj saglabāt varu uz attīstības rēķina.
Gonec-M № 18
Gonec-M № 18 (Гонец-М № 18) ir Krievijas pavadonis no zemo orbītu sakaru pavadoņu sistēmas Gonec-M. Tas orbītā palaists 2014. gada jūlijā.
Bosings
Bosinga sekas
Bosinga upurim izpaužas tādas veselības problēmas kā emocionāls stress, zems pašnovērtējums, nomākts garastāvoklis, depresivitāte, patstāvīgs nogurums, darbaspēju zudums, motivitātes zudums, noslēgšanās sevī, izvairīšanās no sabiedrības.
Cīņa ar bosingu
Pēc psihologu pētījumiem uzņēmuma vadītāja viens no galvenajiem pienākumiem, lai pēc iespējas sekmētu organizācijas kultūru, ir ļaut darbiniekam radoši piedalīties kopējā uzņēmuma darbībā, ļaut viņam patstāvīgi strādāt un domāt. Kā arī uzslavēt, izteikt atzinību, radīt iespēju sevi pilnveidot un organizēt kopējus pasākumus. Otrkārt — radīt patīkamu, drošu atmosfēru uzņēmumā un tikai treškārt — nodrošināt pienācīgu darba samaksu.
Gonec-M № 18
Gonec-M № 18 tika palaists 12:43:52 UTC ar nesējraķeti Rokot-KM no Pļeseckas kosmodroma. 14:28 UTC tas atdalījās no pēdējās pakāpes Briz-KM un bija ievadīts orbītā. Kopā ar to palaisti analoģiski sakaru pavadoņi Gonec-M № 19 un Gonec-M № 20.
Pirmkods
Pirmkods (angļu: Source code) ir formulējumu virkne, kas rakstīta cilvēkam saprotamā programmēšanas valodā. Mūsdienu programmēšanas valodās pirmkods, kas veido programmu, parasti ir sadalīts daudzos teksta failos, taču var tikt arī izdrukāts grāmatā vai ierakstīts lentā (parasti bez failu sistēmas). Terminu parasti attiecina uz datoriem paredzēto programmatūru, kur tas ir failu kopums, kuru var pārvērst no cilvēkam saprotamas formas uz datorā izpildāmu formu. Pirmkodu parasti vai nu pārvērš par noteiktā arhitektūrā izpildāmu failu ar kompilatora palīdzību, vai arī izpilda uzreiz ar interpretatora palīdzību.
Sojuz TMA-05M
Sojuz TMA-05M (ru) bija Krievijas kosmosa kuģis apkalpes nogādāšanai uz Starptautisko kosmisko staciju (SKS). Sojuz TMA-05M palaida 2012. jūlijā; uz zemes atgriezās 2012. gada novembrī.
Apkalpes
Kuģa Sojuz TMA-05M apkalpe augšupceļā un lejupceļā:
Dublējošā apkalpe:
Lidojuma gaita
Starts notika 02:40:04 UTC ar nesējraķeti Sojuz-FG no Baikonuras kosmodroma 1. starta laukuma 5. palaišanas iekārtas.
Ar SKS kosmosa kuģis saslēdzās 17. jūljā 04:51 UTC pie Rassvet moduļa. Tuvošanās un saslēgšanās operācijas notika automātiskā režīmā.
No stacijas Sojuz TMA-05M atvienojās 22:26:03 UTC. 19. novembrī 01:53:30 UTC nolaidās Kazahstānas teritorijā 85 km uz ziemeļaustrumiem no Arkalikas.
Filips V
Filips V (es, dzimis Versaļā, Francijā, miris  Madridē, Spānijā) bija Spānijas karalis laikā no 1700. līdz 1746. gadam, pirmais Burbonu dinastijas karalis Spānijā un Sicīlijas karalis (1700 — 1713).
Filips V ir dzimis Versaļā, kur uzreiz pēc dzimšanas tika iecelts par Anžū grāfu. Karloss II bija izvēlējies Filipu par savu sekotāju Spānijas tronī, un pēc Karlosa nāves 17-gadīgais Filips tika kronēts par Spānijas karali.
Viņa laikā sākās jaunās karaliskās pils (Palacio Real) celtniecība Madridē, jo 1734. gadā nodega iepriekšējā karaļu rezidence Alkasāras pils. Jūtot nepatiku pret vietējām tradīcijām (vēršu cīņas likās mežoņu izklaide) karalis aizliedza korridu - aizliegums bija spēkā līdz pat monarha nāvei.
Reģionālā valoda
Par reģionālo valodu sauc valodu, kuru lieto valsts daļā (reģionā).
Definīcija starptautiskajās tiesībās
Kā noteikts Eiropas reģionālo vai minoritāšu valodu hartā:
Pratēju skaits
Daudzos gadījumos reģionālajām valodām ir lielāks pratēju skaits, nekā citu suverēnu valstu oficiālajām valodām. Piemēram, katalāņu valodai (reģionāla valoda Spānijā un Francijā, valsts valoda Andorā) ir lielāks pratēju skaits, nekā somu vai dāņu valodām. Ķīnas vu valodai (Dzjansu provinces dienvidos un Džedzjanas ziemeļos) ar 90 miljoniem pratēju ir vairāk dzimtās valodas līmeņa lietotāju nekā franču valodai.
Lučāno Burti
Lučāno Puči Burti (Luciano Pucci Burti; dzimis, Sanpaulu, Brazīlijā) ir Stock Car Brasil pilots.
Burti bija Jaguar testpilots, taču negaidīti piedzīvoja debiju 2000. gada Austrijas GP, kad Edijs Irvains guva savainojumu. Līdz sezonas beigām Lučāno palika malā, taču 2001. gadu uzsāka kā pamatsastāva pilots pateicoties Džonija Herberta karjeras beigšanai. Pēc četrām sacīkstēm viņu atlaida no komandas un aizvietoja ar spāni Pedro de la Rosu, bet Burti iekārtojās Prost komandā Gastona Macakanes vietā, jo komanda uzskatīja Burti par labāku pilotu. Beļģijas GP brazīlietis piedzīvoja šausminošu avāriju un izlaida visas turpmākās sezonas sacīkstes. 2002. gadā Lučāno bija Ferrari testpilots, taču gada beigās komanda nolēma līgumu nepagarināt. 2005. gadā viņš atgriezās savā dzimtenē kā Stock Car Brasil braucējs.
Koru kari (pirmā sezona)
Koru Kari 1 bija TV3 Koru karu 1. sezonas šovs. Šovs norisinājās no līdz. Šova galvenais mērķis bija ziedot 15 000 EUR tās pilsētas kādam objektam, kuras koris uzvarēs. Pavisam šovā piedalījās 7 pilsētu kori. Katrā korī bija 16 dalībnieki, no kuriem 8 drīkstēja būt profesionāli mūziķi. Šovu vadīja Lauris Reiniks.
Gerda Krūmiņa
Gerda Krūmiņa (dzimusi Cēsīs) ir bijusī latviešu biatloniste. Pasaules kausā startēja no 2006.—2007. gada līdz 2010.—2011. gada sezonai. Piedalījusies divās Olimpiskajās spēlēs (2006, 2010).
Koru kari (pirmā sezona)
Šovā uzvarēja un 15 000 EUR novirzīja labdarībai Atis Auzāns un Daugavpils Oranžais koris.
Gerda Krūmiņa
2010. gada Vankūveras Olimpiskajās spēlēs G. Krūmiņa 7,5 km sprintā ieguva 48. vietu, klasiskajā 15 km distancē — 69. vietu, iedzīšanā — 57. vietu. Vēl startēja stafetē, kur kopā ar Latvijas sieviešu izlasi ieguva 19. vietu.
Koru kari (pirmā sezona)
3. nedēļa
3. nedēļas koncerts notika. Žūrijas sastāvā bija Jānis Zirnis, Liene Šomase un Ints Teterovskis. Šovu pameta Arnis Mednis un Rīgas dzeltanais koris.
4. nedēļa
4. nedēļas koncerts notika. Žūrijas sastāvā bija Igo, Ilze Jaunalksne un Ints Teterovskis. Šovu pameta Chilli un Liepājas sarkanais koris.
5. nedēļa
5. nedēļas koncerts notika. Žūrijas sastāvā bija Ints Teterovskis, Normunds Rutulis un Elita Veidemane. Šovu pameta Ieva Akurātere un Rīgas baltais koris.
6. nedēļa
6. nedēļas koncerts notika. Žūrijas sastāvā bija Ints Teterovskis, Baiba Sipeniece-Gavare un Uldis Marhilēvičs. Šovu pameta Miervaldis Jenčs un Siguldas zaļais koris.
7. nedēļa
Kā viesi uzstājas:
8. nedēļa
8. nedēļas koncerts notika. Žūrijas sastāvā bija Kaspars Anterss, Inese Zagorska un Ints Teterovskis. Šovu pameta Dzintars Čīča, Aina Poiša un Talsu zilais koris.
9. nedēļa
9. nedēļas koncerts notika. Žūrijas sastāvā bija Ilze Jaunalksne, Ivars Cinkuss un Baiba Sipeniece-Gavare. Šovu pameta Chilli un Liepājas sarkanais koris.
Berlīnes mūris
Berlīnes mūris (de, ), oficiāli Pretfašisma aizsargvalnis (Antifaschistischer Schutzwall), bija inženierbūve, kura 28 gadus, no līdz, atdalīja Rietumberlīni no Vācijas Demokrātiskās Republikas (VDR jeb Austrumvācijas). Tā kopgarums bija 155 km, no kuriem 43,1 km bija izbūvēti caur Berlīnes pilsētu. Berlīnes mūris simbolizēja Dzelzs priekškaru starp Rietumeiropas un Austrumu bloka valstīm. Tā mērķis bija neļaut Austrumvācijas iedzīvotājiem pārbēgt uz Rietumvāciju.
Berlīnes mūris krita, kas tiek arī uzskatīts par Aukstā kara beigu datumu. Liels Austrumvācijas iedzīvotāju skaits šajā dienā pārrāpās tam pāri, un de facto šajā dienā izbeidzās Vācijas iedalījums divās atsevišķās valstīs. Oficiāli Vācijas atkalapvienošana notika. Mūsdienās no 155 km garā Berlīnes mūra ir saglabājies tikai trīs kilometru garš posms. To Vācijas valdība ir nolēmusi saglabāt kā liecību nākamajām paaudzēm.
Sauļus Štombergs
Sauļus Štombergs (lt; dzimis Klaipēdā, Lietuvā) ir lietuviešu basketbolists, spēlē vieglā uzbrucēja pozīcijā, Lietuvas basketbola izlases dalībnieks, pašlaik (2010) spēlē Krievijas Superlīgas klubā Kazaņas "Unics". Kopā ar Lietuvas izlasi ir izcīnījis bronzas medaļu Atlantas 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs un Sidnejas 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Eiropas čempionātos ir izcīnījis uzvaru 2003. gada Eiropas čempionātā un sudraba medaļu 1995. gada Eiropas čempionātā.
Fernando VI
Fernando VI (1713. gada 23. septembris — 1759. gada 10. augusts) bija Spānijas karalis no 1746. gada līdz savai nāvei. Spānijas Burbonu dinastijas dibinātāja Filipa V dēls. Politikā viņš ievēroja stingru neitralitāti attiecībā pret Anglijas un Francijas savstarpējo konfliktu, atsakot šīm valstīm palīdzību karā vienai pret otru. Fernando VI mira, neatstājis bērnus, tāpēc troni mantoja viņa pusbrālis Karloss III.
Mars-96
Mars-96 bija pirmais Krievijas mēģinājums palaist aparātu uz Marsu. Aparāts startēja 1996. gada 16. novembrī, taču nezināmu iemeslu dēļ, aparāts neiegāja orbītā uz Marsu un pēc pāris stundām nogāzās Klusajā okeānā pie Čīles krastiem. Avārijas iemesls tā arī netika atklāts. Ja starts būtu izdevies, tad aparāts sasniegtu Marsu pēc 10 mēnešiem un uz tā virsmas nolaistos divas izpētes stacijas, kuras pētītu Marsa atmosfēru. Pats aparāts paliktu orbītā un veiktu dažādus Marsa virsmas un atmosfēras pētījumus.
Cesvaines rajons
Cesvaines rajons bija Latvijas PSR administratīvi teritoriālā vienība. Izveidota ar LPSR Augstākās padomes prezidija dekrētu par rajonu izveidošanu, apvienojot bijušā Madonas apriņķa Adulienas, Cesvaines, Dzelzavas, Grašu, Jaungulbenes, Kārzdabas, Kraukļu, Lubānas, Tirzas un Virānes pagastu teritorijas. Rajona centrs bija Cesvaine. Rajons no 1952. līdz 1953. gadam ietilpa Rīgas apgabalā. Rajons likvidēts, tā teritoriju iekļaujot Madonas un Gulbenes rajonos.
Teritoriālās izmaiņas
Uz likvidēšanas brīdi rajonā bija 1 strādnieku ciemats un 10 ciema padomes:
Rajonu likvidējot, Daukstu, Jaungulbenes, Līgo un Tirzas ciemus pievienoja Gulbenes rajonam, Cesvaines ciematu un Aizkujas, Dzelzavas, Grašu, Kraukļu, Lubānas un Ošupes ciemus — Madonas rajonam.
Futūrisms
Futūrisms (no fr, kas savukārt no la — 'nākotne') ir mākslas un literatūras kustība, kas radās 20. gadsimta sākumā Itālijā. Visspilgtāk futūrisms izpaudās tieši Itālijā, taču sekotāji tam bija arī citās valstīs, kuru starpā īpaši minama Krievija (jo sevišķi — Veļimirs Hļebņikovs, Vladimirs Majakovskis). Futūrisms ilga aptuveni 1909. līdz 1939. gadam.
Vēsture
Par futūrisma sākumpunktu mēdz uzskatīt itāliešu mūziķa Feručo Buzoni darbu "Jaunas estētikas mūzikā pirmuzmetums", kas tika publicēts 1907. gadā.
Futūrisma mākslinieciskās filozofijas manifestu pirmais uzrakstīja itāliešu dzejnieks Filipo Tomāzo Marineti, un tas tika publicēts franču žurnālā Le Figaro 1909. gadā (ar to manifesti kļuva par raksturīgu avangarda literatūras formu). Manifestā bija uzsvērta futūrisma saistība ar Itāliju. Futūrisms cieši saistīts arī ar politiku (it īpaši — fašismu Itālijā un komunismu Krievijā). Futūristi pieslējās politiski aktīviem virzieniem, kas mudināja uz revolūciju, jo iestājās par pārmaiņām esošajā pasaules kārtībā. Marineti, nozīmīgākais futūrists, bija Benito Musolīni sekotājs.
Futūrisma dzinējspēks bija politisks — Itālija kā valsts izveidojās tikai 1861. gadā, un XX gs. sākumā tā joprojām sociālā, kultūras un administratīvajā ziņā bija mazāk attīstīta nekā pārējā Eiropa. Viens no Marineti ideāliem bija "ievilkt" Itāliju XX gs. Visi futūristi bija politiski aktīvi — anarhisti, daži arī marksisti — un kopā ar Marineti piedalījās demonstrācijās, kurās aicināja Itāliju iesaistīties Pirmajā pasaules karā (viņi vairākkārtīgi tika arestēti).
20. un 30. gados sākās t.s. "otrais futūrisms", kas savukārt bija apolitisks un vērsās pret fašismu un tā mākslas politiku.
Raksturojums
Kā mākslas virzienam futūrismam raksturīga agresivitāte, tradīciju un pagātnes (īpaši politiskās un mākslinieciskās) noliegšana, tieksme aplūkot cilvēkus, parādības un procesus ārpus konteksta. Marineti apgalvoja, ka muzejus un kapsētas neesot iespējams atšķirt vienu no otra un ka karš esot vienīgā pasaules higiēna. Futūrisma interešu objekti un ideāli ir ātrums, temps, enerģija, kustība, urbanizācija, industriālā pilsēta, mašīna. Futūristus fascinē nāve, interesē cilvēka tehnoloģiskais triumfs pār dabu, raksturīga arī kara glorificēšana un intensīvs nacionālisms. Ir arī futūrisma manifesti, kas slavina iekāri kā vienu no svarīgākajiem dzīvības un gara dzinējspēkiem.
Lielai daļai futūrisma dzejas gan ir diezgan tradicionāla forma, ko atšķirīgu dara vien tehnoloģijas u.tml. tēlu, kā arī terminu izmantojums.
Futūrisma teorētiskais pamatojums
Marineti izvirzīja vairākus ieteikumus futūrisma rakstniekiem:
Izvilkumi no pirmā futūrisma manifesta:
Futūrisma māksla
Paralēli literatūrai (Marineti, Majakovskis) futūrisms izpaudās arī citos mākslas veidos - arhitektūrā (Antonio Santelija), glezniecībā (Džīno Severīni, Karlo Karra), teātrī, tēlniecībā (Umberto Bočoni), mūzikā (Luidži Rusolo) un citur. Tēlotājā mākslā futūrismam raksturīgi centieni attēlot kustību.
Futūrisms nodarbojās ar t.s. sintētisko teātri, kurā darbība norisinājās ārkārtīgi ātri un pēc iespējas tika mazināta indivīda loma (piemēram, skatītājam redzamas vien aktieru pēdas, arī - dialogu trūkums).
Futūrisma glezniecība ietekmējusies no kubisma un abstrakcionisma. Klasisks futūrisma glezniecības paraugs ir Džakomo Ballas glezna "Sunīša saitē dinamisms" (1912).
Mūzikā Luidži Rusolo ieviesa "trokšņu mākslu", t.i., izveidoja ierīces trokšņu radīšanai pēc dabisko trokšņu (metālisku priekšmetu sišana, durvju aizciršanās, pūļa murdoņa) parauga. Atkarībā no iegūtās skaņas šīs ierīces dēvēja par "šņācekļiem", "kaucekļiem", "sprādzekļiem", "skrāpekļiem" utt.
Indra Sāmīte
Indra Omula Sāmīte (dzimusi Filadelfijā, ASV)  ir latviešu uzņēmēja, 5. Saeimas deputāte (LC), bijusī Latvijas finansu ministre Māra Gaiļa valdībā.
Karjera
Priekšvēlēšanu apvienības Latvijas ceļš sarakstā 1993. gadā ievēlēta 5. Saeimā, 1994. gadā kļuva par valsts ministri ārējo resursu jautājumos Finanšu ministrijā Māra Gaiļa valdībā, bet kļuva par finanšu ministri Māra Gaiļa valdībā, nomainot Andri Piebalgu un paliekot šai amatā līdz 6. Saeima  apstiprināja Andra Šķēles valdību.
Vēlāk kandidējusi gan Saeimas, gan pašvaldību vēlēšanās, bijusi Rīgas domes deputāte. No 1997. līdz 1999. gadam bijusi Latvijas Vides investīciju fonda direktore. Bijusi privātā pensiju fonda "Unipensija" izpilddirektore, SIA "Lattelekom" padomes locekle, SIA "Cleanaway" valdes priekšsēdētāja.
2012. gadā ir IT uzņēmuma "Tilde" biznesa attīstības direktore.
2019. gadā ir IT uzņēmuma "Tilde" valdes locekle un finanšu direktore.
Rabīns
Rabīns (he) ir reliģisks ebreju tituls, kas cēlies no ivrita vārda "rabbi" vai aramiešu vārda "rabbuni" (meistars, skolotājs). Arī Jēzus no Nācaretes tiek uzrunāts kā "rabbi" Jaunajā derībā.
Tradicionāli ivritā "rabīns" nozīmēja reliģisku "skolotāju", vai precīzāk "mans augstais", ja tika lietots attiecībā pret jebkuru augstākstāvošu personu.
Rabīnisma institūcija
Laicīgās un reliģiskās varas struktūras senajās Izraēlas karalistē un Jūdas karalistē bija balstītas uz karaļa, praviešu, Sanhedrina un Jeruzalemes tempļa priesteru, kohenu, autoritāti. Sanhedrina lockļi tika saukti par tiesnešiem (dayanim). Visas iepriekšminētās personas pārzināja Toru un 613 baušļus, kas viņus mūsdienu izpratnē padarītu par rabīniem.
Pēc romiešu-jūdu kara, kura rezultātā tika iznīcināta Jūdejas patstāvība un sagrauts Jeruzalemes templis, karaļi un priesteri vairs nepildīja savas reliģiskās funkcijas. Jūdaisma teoloģiskā tālākpastāvēšana palika pašu agrīnāko rabīnu rokās. Mūsu ēras pirmajos gadsimtos viņi attīstīja un pierakstīja Mišnu un Talmūdu.
Maimonids noteica, ka katrai ebreju draudzei ir jāieceļ lūgšanu vadītājs un skolotājs, kas draudzei varētu mācīt Toru. Šī jaunveidotā sociālā institūcija ir mūsdienu rabīna funkciju aizsākums. 15. gadsimtā Centāleiropā ieviesās paradums, ka šie skolotāji tika sertificētu un saņēma speciālu teoloģisko diplomu. Sākotnēji daudzi ebreji to uzskatīja par kristiešu mācītāju atdarināšanu, taču šī sistēma nostiprinājās un formāla rabīna diploma pasniegšana (semicha) turpinās arī mūsdienās.
Nepieciešamo studiju apjoms dažādos jūdaisma novirzienos ir atšķirīgs. Haredi un Hasīdu vidū garīgie amati tradicionāli tiek mantoti no tēva uz dēlu. Reformēto ebreju rabīniem prasības nav tik stingras kā ortodokso ebreju rabīniem.
Studenti, kas vēlas kļūt par ortodoksajiem rabīniem, apgūst Talmūdu, tā komentārus un ebreju likumus. Studijas notiek ješivās. Jau pirms studiju sākuma studentam jāprot arī ivrits un aramiešu valoda.