cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tartu (stacija)
Restaurācija
2006. gada 31. augusta naktī Tartu stacijā izcēlās ugunsgrēks, kas daļēji bojāja ēkas fasādes un iekštelpas sliežu ceļu pusē. Esošā situācija jaunajiem īpašniekiem lika šaubīties par projekta turpināšanu. Tomēr vairākkārt iesaldēti, atjaunošanas darbi turpinājās.
Tartu pilsētas vadība Tartu stacijas atjaunošanā piedalījās ar 164 tūkstošu eiro lielu dotāciju. Kopējās stacijas ēka atjaunošanas izmaksas tiek lēstas ap 1 miljonu eiro. Atjaunošanas darbi stacijas ēkā noritēja restauratora Aivara Rosāres vadībā. 2012. gadā restaurācijas darbi tika pabeigti un 25. jūlijā Tartu pilsētas mērs Urmas Krūse atklāja atjaunoto celtni. Atjaunotajās telpās plānota nevien pasažieru apkalpošana, bet arī citas papildfunkcijas - izstāžu zāle, teātra uzvedumu rīkošana u.c.
Tartu stacijas ēka 1997. gadā iekļauta Igaunijas Kultūras pieminekļu sarakstā.
Skatīt arī
[http://pilt.delfi.ee/album/261139/ Tartu stacijas ēkas interjeri pēc restaurācijas 2012. gadā]
Burundijas prezidentu uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Burundijas prezidenti kopš 1966. gada, kad tika izveidota republika.
Andris Ameriks
Dzīvesgājums
Dzimis Jūrmalā. Mācījās Jūrmalas 1. vidusskolā, ieguva meistara titulu dambretē. 1984. gadā viņš absolvēja Rīgas Politehniskā institūta (RPI) Automātikas un skaitļošanas tehnikas fakultāti, iegūstot inženiera-sistēmtehniķa kvalifikāciju, savukārt 1987. gadā pabeidza Latvijas Valsts universitātes Ekonomikas fakultāti tautsaimniecības plānošanas specialitātē, iegūstot ekonomista kvalifikāciju. 1980. gados bija RPI Komjaunatnes sekretārs.
Pirmajos gados pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas A. Ameriks nodibināja uzņēmumu "Letonija", kas, ņemot kredītus ar procenta likmēm līdz 35% gadā, pirka denacionalizētos īpašumus, tos ieķīlāja, meklēja pārpircējus, palīdzēja cilvēkiem sakārtot īpašumu atgūšanas dokumentus. Šajā laikā Andris Ameriks kļuva par miljonāru.
Darbība Saeimā
1995. gadā no TSP saraksta tika ievēlēts 6. Saeimā un tās pirmajā sēdē kļuva par vienu no diviem Saeimas priekšsēdētājas Ilgas Kreituses biedriem. Bijis Saeimas Ārlietu komisijas, kā arī Valsts pārvaldes un pašvaldības komisijas biedrs. , kad Saeimā bija ieplānots balsojums par Ziedoņa Čevera piedāvāto Ministru kabinetu, tas tika pārcelts uz sēdes beigām, lai uz balsojumu paspētu ierasties arī A. Ameriks. Par spīti tam valdība netika apstiprināta.
1996. gadā Andris Ameriks TSP pieprasīja apvienoties ar Demokrātisko partiju "Saimnieks" (DPS), pretējā gadījumā draudot partiju pamest. Priekšlikums tika noraidīts un Ameriks izstājās no TSP, pievienojoties DPS. No partijas saraksta kandidējis 7. Saeimas vēlēšanās 1998. gadā, tomēr saraksts nepārvarēja 5% barjeru.
Darbība Rīgas domē
Pēc zaudējuma vēlēšanās Z. Čevers atkāpās no DPS vadītāja amata un A. Ameriks tika ievēlēts par partijas jauno priekšsēdētāju. Līdzšinējais līderis Z. Čevers nepretendēja uz partijas amatiem, uzņemoties atbildību par DPS sakāvi vēlēšanās. 1999. gada vasarā A. Amerika vadībā partija tika pārdēvēta par Latvijas Demokrātisko partiju (LDP) un noteica sociāldemokrātisku ievirzi (partiju pameta tās iepriekšējais līderis Z. Čevers).
2001. gadā A. Ameriks no partijas saraksta kandidēja Rīgas domes vēlēšanās un bija tās kandidāts domes priekšsēdētāja amatam. Domē tika ievēlēti 2 LDP pārstāvji, tai skaitā A. Ameriks. LDP frakcija atbalstīja Gundara Bojāra ievēlēšanu domes vadītāja amatā. Andris Ameriks kandidēja uz G. Bojāra vietnieka amatu, tomēr netika ievēlēts. Kā koalīcijas biedrs A. Ameriks ieguva amatu Rīgas brīvostas valdē, tika iecelts arī par pilsētas attīstības komitejas vadītāju.
2004. gada maijā partija kongresā nobalsoja par likvidēšanos. Tajā pašā mēnesī A. Ameriks pievienojās Aināra Šlesera vadītajai Latvijas Pirmajai Partijai (LPP). viņš tika ievēlēts par partijas jaunizveidotās Rīgas nodaļas priekšsēdētāju. 2005. gadā A. Ameriku no LPP saraksta atkārtoti ievēlēja Rīgas domē. Viņš zaudēja amatu Attīstības komitejā, tomēr tā vietā sāka vadīt Īpašumu un privatizācijas komiteju. Šajā viņa darbības posmā presē izplatījās ziņas par A. Amerika iespējamo korumpētību.
2009. gadā A. Ameriks no LPP/LC saraksta tika atkārtoti ievēlēts Rīgas domē. Viņš kļuva par frakcijas vadītāju, kā arī saglabāja amatu īpašumu komitejas priekšgalā. 2010. gadā, kad viņa partijas biedrs Ainārs Šlesers tika ievēlēts Saeimā, A. Ameriks pārņēma vakantos Rīgas brīvostas valdes priekšsēdētāja un Rīgas domes priekšsēdētāja vietnieka krēslus. 2012. gadā A. Ameriks izveidoja partiju "Gods kalpot Rīgai!", kura nākamā gada Rīgas domes vēlēšanās piedalījās kopējā sarakstā ar Rīgas mēra Nila Ušakova vadīto apvienību "Saskaņas Centrs". Apvienība guva uzvaru vēlēšanās un N. Ušakovs un A. Ameriks saglabāja divus augstākos amatus pašvaldības vadībā.
Saistībā ar virkni korupcijas skandālu Rīgas domē (skaļākais no tiem ir Pētera Stranča un Raimonda Janitas notiesāšana 2012. gadā par 1 000 000 eiro liela kukuļa pieņemšanu no uzņēmējas Ināras Vilkastes; tomēr kukuļa adresāts tā arī netika konstatēts) A. Ameriks neoficiāli tiek dēvēts par Mr. 20%, Divdesmitnieku un Misteru Tventiju. A. Amerika līdzdalība kukuļdošanas skandālos nav pierādīta.
2017. gada Rīgas domes vēlēšanās A. Ameriks kandidēja kopējā "Saskaņas" un "Gods kalpot Rīgai" sarakstā, tika ievēlēts domē un saglabāja arī Rīgas domes priekšsēdētāja vietnieka amatu. 2018. gada 17. decembrī pēc uzņēmuma Rīgas satiksme transportlīdzekļu iepirkuma korupcijas skandāla atkāpās no vicemēra amata, paliekot domes deputāts.
2023. gada maija sākumā KNAB rosināja Ģenerālprokuratūrai uzsākt kriminālvajāšanu pret Ameriku un trīs citām bijušajām Rīgas domes amatpersonām sakarā ar aizdomām par to, ka no 2018. gada maija līdz 2020. gada aprīlim viņi guvuši nelegālus ienākumus no korupcijas shēmas par pasažieru pārvadāšanu ar braukšanas maksas atvieglojumiem.
Eiropas Parlamentā
2019. gada maija vēlēšanās ievēlēts Eiropas Parlamentā no partijas "Saskaņa" saraksta. 2021. gada novembrī A. Ameriks pirmo reizi nekandidēja uz partijas "Gods kalpot Rīgai!" vadītāja amatu, kuru ieņēma Oļegs Burovs.
Ģimene
1987. gadā viņa ģimenē piedzima dēls Agris Ameriks, programmētājs un politiķis, tēva partijas biedrs. Dēls kandidēja 2009. gada Rīgas domes vēlēšanās un 10. Saeimas vēlēšanās, taču neveiksmīgi. 2013. gada Rīgas domes vēlēšanās tika ievēlēts Rīgas domē, kur darbojās vienā frakcijā ar tēvu.
Paleontoloģija
Paleontoloģija ir zinātnes nozare, kas pēta dažādu ģeoloģisko laikmetu organismu paliekas un to attīstību laika gaitā. Paleontoloģija ir starpdisciplināra zinātne, kas ietver arheoloģijas, bioloģijas un ģeoloģijas elementus. Pirmie paleontoloģiskie novērojami dokumentēti jau 5. gadsimtā pirms mūsu ēras, tomēr kā zinātne tā radās 18. gadsimtā un strauji attīstījās 19. gadsimtā. Termins ‘paleontoloģija’ ir radies no triju sengrieķu vārdu apvienojuma — (palaiós — ‘sens’),  (ṓn — ‘esošs’) un  (logía — ‘mācība’).
Fosilijas
Paleontologi fosilijas ir atraduši visā pasaulē, gan karstos tuksnešos, gan mitros tropu mežos. Fosilijas ļauj uzzināt, cik dažāda bioloģiskā daudzveidība ir bijusi pirms miljoniem gadu. Fosilijas sniedz arī informāciju par Zemes garozas izmaiņām. Piemēram, megalodona fosilija Jūtas štatā, Amerikas Savienotajās Valstīs, ļauj spriest, ka sen senos laikos šī teritorija ir bijusi zem ūdens. Jūras dzīvnieku fosilijas Himalajos apstiprina teoriju par šo kalnu rašanos, kad Indijas plātne sadūrās ar Eirāzijas plātni.
Vēsture
Par vienu no pirmajiem paleontologiem var uzskatīt 6. gadsimtā p.m.ē. dzīvojošo sengrieķu filozofu Ksenofanu, kurš apgalvoja, ka sauszeme kādreiz ir bijusi zem jūras līmeņa. Šādu apgalvojums viņš balstīja uz seno jūras organismu atliekām, kas tika atrastas sauszemē, tālu no jūras. Šādu atziņu atbalstīja arī citi vēlākie sengrieķu filozofi kā Hērodots, Eratostens un Strabons. Senie ķīnieši fosilijas uzskatīja par pūķu kauliem un tā arī to dokumentēja. Viduslaikos persiešu dabaspētnieks Avicenna fosilijas aprakstīja savā darbā "Ārstniecības grāmata" (, kitab al-shifaʾ). 11. gadsimtā ķīniešu dabaspētnieks Šeņs Kuo izvirzīja teoriju par klimata pārmaiņām, balstoties uz pārakmeņojušos bambusa fosilijas izpēti.
1822. gadā franču zoologs Anrī Marī Dikrotē Deblenvils piedāvāja nosaukumu ‘paleontoloģija’, kas burtiskā tulkojumā no sengrieķu valodas nozīmē ‘seni esošo mācība’. Šo terminu viņš lietoja franču žurnālā Journal de Phisique, kurā strādāja arī par redaktoru.
Pirmssokratiķi
Pirmssokratiķi bija pirmie sengrieķu filozofi, pie kuriem pieskaitāmi Taless, Pitagors, Hērakleits, Empedokls, Anaksagors un Anaksimens, kā arī agrīnie atomisti Leikips un Dēmokrits. Atomisms ir pati pazīstamākā no visām pirmssokratiķu idejām. Saskaņā ar to pasaule sastāv no mazām, nedalāmām daļiņām.
Pirmssokratiķu darbi līdz mūsdienām saglabājušies fragmentāri. Par tiem ziņas var iegūt arī no viņu laikabiedru aprakstiem un kritikas.
Baško
Baško (pl) ir poļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
PSRS čempionāts hokejā
PSRS čempionāts hokejā ar ripu bija PSRS hokeja meistarsacīkstes, kuras notika no 1946. līdz 1992. gadam. Turnīra uzvarētājs izcīnīja PSRS čempiona titulu. Čempionātam bija vairākpakāpju struktūra, tas sastāvēja no vairākām līgām, čempiona titulu izcīnīja augstākās līgas uzvarētājs.
Pēc PSRS sabrukuma īsu laiku čempionāts tika dēvēts arī par NVS hokeja līgu. Līgas pēctece bija Starptautiskā hokeja līga (Межнациональная хоккейная лига), kurā arī pēc PSRS sabrukuma turpināja spēlēt vairāku bijušo savienības republiku komandas.
Pirmajā čempionāta sezonā 1946. gadā līgā spēlēja komandas no Maskavas, Ļeņingradas, Kauņas, Rīgas un Arhangeļskas.
Visvairāk, 32 reizes, čempionātā uzvarējusi Maskavas CSKA vienība. Rīgas "Dinamo" augstākais sasniegums ir 1987.—88. gada sezonā izcīnītās sudraba medaļas. Čempionāta zemākajās līgās vairākas sezonas startēja arī otra Rīgas komanda — "Latvijas bērzs".
Sākot ar 1968. gadu, katras sezonas noslēgumā labākais čempionāta spēlētājs saņēma vērtīgākā spēlētāja balvu. 1976.—77. sezonā šo balvu saņēma arī latviešu hokejists Helmuts Balderis. 1976.—77. un 1982.—83. gada sezonā Balderis bija arī līgas rezultatīvākais spēlētājs. 1987.—88. sezonā līgas labāka debitanta balvu izcīnīja Artūrs Irbe.
Grifs (mitoloģija)
Grifs (gr;, la) ir mitoloģiska būtne ar lauvas ķermeni, asti un pakaļējām kājām, ērgļa galvu un spārniem, ērgļa nagiem uz priekšējām kājām. Tā kā lauva tradicionāli tika uzskatīts par zvēru karali un ērglis par putnu karali, grifu var uzskatīt par īpaši spēcīgu un dižciltīgu radījumu. Dažkārt grifu var uzskatīt par visu radījumu karali. Grifs ir zināms kā dārgumu un nemateriālo vērtību sargātājs.
Grifi ir bieži sastopami Senās Grieķijas mākslā un citos vēsturiskos avotos, tomēr ir atrasti pierādījumi par vēl senākiem grifiem līdzīgu radījumu attēlojumiem Senās Persijas un Senās Ēģiptes mākslā, pat 3000 gadu p.m.ē. senā vēsturē. Senatnē grifs bija dievišķā spēka simbols, dievišķā sargātājs. Mūsdienās grifi bieži ir attēloti arhitektūras objektos un ģerboņos.
Trikāta
Trikāta ir apdzīvota vieta Abula upes krastos Vidzemē, Valmieras novadā, Trikātas pagasta centrs. Trikātā atrodas Tālavas latgaļu pilskalns, Trikātas viduslaiku pils drupas. Netālu atrodas Trikātas Svētā Jāņa baznīca (celta 1284., atjaunota 1924. un 1938. gadā).
Biznesa inkubators
Biznesa inkubators ir valsts vai reģiona ekonomiskās un sociālās attīstības veicināšanai izveidota struktūrvienība, kas atbalsta jaunuzņēmumu dibināšanu un attīstību. Inkubatora galvenais uzdevums ir radīt sekmīgus jaunus uzņēmumus, kas, atstājot inkubatoru, būtu finansiāli un ekonomiski patstāvīgi.
Trikāta
Trikātā atradās liels siera ražošanas uzņēmums, skola «Gaismaspils» (arh. Frīdrihs Skujiņš, celta 1939. gadā).
Biznesa inkubators
Biznesa inkubatori pilda šādas funkcijas: Biznesa inkubatoros parasti uzturas: Parasti biznesa inkubatorus vada inkubatoru operatori — konsultantu kompānijas, kas nodrošina uzņēmumus ar attiecīgajām telpām un pārvalda tās. Šie operatori pēc noteiktiem kritērijiem izvēlas uzņēmumus un/vai individuālās personas, kas tiks inkubēti. Tāpat arī šie operatori nodrošina inkubējamos uzņēmumus ar uzņēmējdarbības konsultācijām jau sākot no biznesa plāna izstrādes un beidzot ar produkta vai pakalpojuma pārdošanu.”
Trikāta
Vēsture
Indriķa hronikā Trikāta pieminēta kā Tālavas vecākā Tālivalža mītnes vieta, kur viņš tika nogalināts 1215. gadā. Vartbergas Hermaņa Livonijas hronikā minēts, ka ordeņa mestrs Villekens no Endorpas 1284. gadā cēlis baznīcu Trikātā. Rusova Livonijas hronikā minēts, ka Livonijas ordeņa mestrs cēlis trīs pilis — Valmieru, Burtniekus un Trikātu. Dokumentos Trikātas ordeņa pils (Trikaten) pirmo reizi minēta 1429. gadā, kad tā kalpojusi par fogta rezidenci.
Biznesa inkubators
Latvijā biznesa inkubatora atbalsta programmas piedāvā Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra, sadarbībā ar Eiropas Savienību, kā arī citas organizācijas, tostarp Rīgas Stradiņa universitāte un Latvijas Universitāte.
Trikāta
Vēsture
1896. gadā Trikātas muižas Baltajā mājā tika ierīkota pienotava, ap 1910. gadu blakus pienotavai uzcēla spirta brūzi. 1972. gadā Valmieras piena kombināta filiālē Trikātā uzsāka siera ražošanu.
Biznesa inkubators
Biznesa inkubatoru tipi
Lielākā daļa no pasaules biznesa inkubatoriem ir bezpeļņas organizācijas, kuru mērķis ir kāda reģiona ekonomikas augšupeja un attīstība. Ir divu veidu biznesa inkubatori tipi: Šos divus tipus savukārt var iedalīt vēl divos veidos: Tikai neliela daļa no inkubatoriem tiek izveidoti peļņas nolūkos, parasti, lai palielinātu investoru ienākumus. Šādus inkubatorus var dēvēt arī par jaunās ekonomikas biznesa inkubatoriem. Šādi inkubatori darbojas peļņas nolūkos. Piesaistot privāto finansējumu, šie inkubatori investē savus līdzekļus jaunajos uzņēmumos. Peļņu šie inkubatori gūst no jauno uzņēmumu ienākumiem.
Trikāta
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Biznesa inkubators
Publiskie un privātie inkubatori
Biznesa inkubatori var būt privātie vai publiskie. Privātie inkubatori ir komerciālas firmas, kurām ir akciju daļas vai kuras saņem maksu par klientu nodrošināšanu ar saviem biznesa pakalpojumiem. Būtībā tās ir konsultējošās firmas, kas specializējas jaunu firmu veidošanā. Privātos biznesa inkubatorus var nosaukt par jaunās ekonomikas biznesa inkubatoriem.
Trikāta
Nostāsti
"Kad Tālava bijusi no vāciešiem iekarota un izdalīta, tad, lai stiprinātu varu, nolēma celt nostiprināšanas vietu — pili, no kurienes varētu pārvaldīt apgabalu. Tā kā Trikāta bija Tālavas centrā, tad par pils celšanas vietu tika izvēlēta tieši šī vieta. Kā labākā vieta tika izvēlēts senais pilskalns, kuru paplašināja. No šejienes tad arī visa Tālava pārvaldīta un apspiestībā turēta".
Biznesa inkubators
Publiskie un privātie inkubatori
Kopš 20. gadsimta 80. gadiem daudzas attīstītas un jaunattīstības valstis ir nodibinājušas publisko biznesa inkubatoru sistēmas, lai veicinātu un palīdzētu uzņēmējdarbībai. Daudzos gadījumos publiskie inkubatori koncentrējas uz progresīvu tehnoloģiju nozarēm. Zinātniskiem biznesa inkubatoriem efektīva sadarbība ar universitātēm un zinātniskās pētniecības institūtiem var motivēt pētniekus uzņemties risku kompānijas nodibināšanā.
Neskaitot universitātes, inkubatoriem var būt arī daudz citu partneru. Tā kā jauniem uzņēmumiem ir nepieciešams finansējums attīstībai, inkubatoriem ir cieša sadarbība ar daudziem un dažādiem investoriem. Sākuma kapitāla un riska kapitāla fondi, „biznesa eņģeļi” un bankas bieži nodrošina lielāko daļu no sākuma kapitāla inkubētajiem uzņēmumiem. Ņemot vērā, ka biznesa inkubatori ir spēcīgi ekonomiskās attīstības līdzekļi, tie aktīvi sadarbojas ar reģionālām un valsts iestādēm, no kurām tie bieži saņem finansiālās subsīdijas. Daudzās valstīs biznesa inkubatoriem ir nacionālās asociācijas, lai pārstāvētu to intereses un organizētu sanāksmes, kuru gaitā tie dalās ar vērtīgāku pieredzi.
Liu Sjaobo
Liu Sjaobo (zh, Liu Xiaobo; —) bija ķīniešu profesors, literāts un cilvēktiesību aizstāvis, kurš savā retorikā aicināja veikt demokrātiskas reformas un izbeigt komunistu vienpartijas režīma valdīšanu Ķīnas Tautas Republikā. Mūža beigās viņš bija ieslodzīts ĶTR cietumā kā disidents. 2017. gada 26. jūnijā viņu atbrīvoja no cietuma, pārceļot uz uzraudzību slimnīcā, jo viņam bija diagnosticēts aknu vēzis. Viņš nomira slimnīcā 13. jūlijā.
Biogrāfija
Kopš 2003. gada Sjaobo bija ievēlēts par Neatkarīgā ķīniešu rakstnieku centra vadītāju. 2008. gada 8. decembrī Liu pirmo reizi arestēja aizdomās par politiskā manifesta "8. harta" sagatavošanu un izplatīšanu. 2009. gada 29. jūnijā viņu apcietināja un apsūdzēja "valsts apvērsuma iniciēšanā". 2009. gada 23. decembrī Sjaobo piesprieda vienpadsmit gadus cietumsoda, ierobežojot politiskās tiesības uz diviem gadiem. Šī bija ceturtā reize, kad viņu ieslodzīja cietumā.
Džordans
Džordans ir uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Liu Sjaobo
Biogrāfija
2010. gadā Liu Sjaobo tika piešķirta Nobela miera prēmija par "ilgu un nevardarbīgu cīņu par cilvēktiesībām Ķīnā". Viņš bija pirmais ķīnietis, kuram piešķirta Nobela prēmiju, atrodoties ĶTR robežās, un trešais Nobela prēmijas saņēmējs, kurš tās piešķiršanas laikā atradās ieslodzījumā. Ķīnas varas iestādes nodrošināja, lai Nobela prēmijas pasniegšanas ceremonijā nevarētu piedalīties kāds cits, kas pārstāvētu Liu Sjaobo saņemt prēmiju viņa vārdā. Uz ceremonijas laiku no valsts netika izlaisti citi zināmi disidenti, bet Liu Sjaobo sieva, māksliniece un dzejniece Liu Sja, tika turēta mājas arestā. Tādējādi Liu Sjaobo kļuva par otro Nobela prēmijas laureātu pēc nacistu ieslodzītā žurnālista Kārļa fon Osecka, kam tika liegts saņemt prēmiju 1935. gadā. Līdzīgi arī abi mira, būdami ieslodzījumā, bet pēdējās dzīves dienas pavadot uzraudzībā slimnīcā.
2017. gada 26. jūnijā tika ziņots, ka Liu Sjabo maija beigās diagnosticēts aknu vēzis, viņš pārvests uz Ķīnas Medicīnas universitātes Pirmo slimnīcu. 5. jūlijā arī Ķīnas varas iestādes paziņoja, ka Liu Sjabo 7. jūnijā ievietots slimnīcā, kur pieaicināti arī ārvalstu speciālisti. Lai arī stāvoklis bija smags, ārvalstu ārsti uzskatīja, ka Liu Sjabo var transportēt uz ārstniecības iestādi ārpus Ķīnas. Tomēr tas nenotika, jo slimnīca uzskatīja, ka viņu sniegtās ārstēšanas metodes ir līdzīgas. 10. jūlijā slimnīca paziņoja, ka Liu Sjabo ir kritiskā stāvoklī. 2017. gada 13. jūlijā Liu Sjabo nomira.
Sakarā ar Liu Sjabo nāvi Norvēģijas Nobela prēmijas komiteja izdeva paziņojumu, kurā uzsvēra, ka Ķīnas varas iestādes nenodrošināja savlaicīgu ārstēšanu un ārvalstu speciālistu iesaisti, kā arī neatļāva pārvest Liu Sjabo uz atbilstošu ārstniecības iestādi ārpus Ķīnas.
Mindless Self Indulgence
Mindless Self Indulgence ir amerikāņu sintpanka grupa, kas izveidojās 1997. gadā Ņujorkā. Grupas mūzika ir veidota pankroka, alternatīvā roka, elektronikas, hiphopa un industriālās mūzikas stilā, bet paši dalībnieki to raksturo kā "industrial jungle pussy punk". Grupas nosaukums ir cēlies no Džimija Urīna albuma Mindless Self-Indulgence nosaukuma. Grupa ir izdevusi 5 albumus un 4 EP.
Haloo Helsinki! (albums)
Haloo Helsinki! ir somu grupas Haloo Helsinki! pirmais studijas albums. Albums iznāca sadarbībā ar EMI Music Finland.
1620. gads
1620. bija garais gads, kas sākās trešdienā.
1206. gada uzbrukums Sāmsalai
'''Dāņu 1206. gada uzbrukums Sāmsalai''' notika 1206. gada vasarā. Tas bija atriebības karagājiens pret Sāmsalas vikingiem, kas iepriekš bija atkārtoti sirojuši dāņu zemēs un pirmais rakstos minētais dāņu mēģinājums kristīt sāmsaliešus. Tikai 1206.gada 13.janvārī Lundas arhibīskaps Andreass bija saņēmis no Romas pāvesta pilnvaru iecelt bīskapus kristījamās pagānu zemēs. Pēc bīskapa Alberta vienošanās ar Dānijas karali, Sāmsala, tāpat kā Ziemeļigaunija un Kurzeme, ietilpa viņam atvēlētajā kristāmajā teritorijā.
Dāņi uz salas uzcēla koka pili, bet krustneši nevēlējās tajā palikt, tādēļ pili atkal nodedzināja un daļa karotāju atgriezās Dānijā, bet daļa pārziemoja Rīgā. Karaļa Valdemāra II otrais karagājiens pret Sāmsalu notika tikai 1222.gadā.
Salaca
Salaca ir upe Ziemeļvidzemē. Tā ir 95 km gara, sākas no Burtnieku ezera un ietek Baltijas jūrā, Rīgas līcī. Vidējais caurplūdums grīvā: 31,3 m³/s, maks. 184 m³/s, min. 4,4 m³/s. Gada notece vidēji 1,06 km³. Apmēram 60% baseina platības dod Burtnieku ezera pietekas (Seda, Briede, Rūja), Sedas un Rūjas sateci kā upes faktisko sākumu var novērot jau ezerā. Ietekā — Salacgrīvas osta.
Ģeogrāfija
Salaca sākas Ziemeļvidzemes zemienes drumlinu Burtnieku līdzenumā, kas ap Valmieras un Limbažu novadu robežu pāriet purvainajā Viduslatvijas zemienes Metsepoles līdzenumā, bet grīvas apkaimē — Piejūras zemienes Vidzemes piekrastē. Ģeoloģiski visā tecējumā un baseinā dominē vidusdevona smilšakmeņi un māli. Klimats no piejūras līdz mēreni kontinentālam, vidējā temperatūra -4,5 — 6 ° C janvārī, +16,5 ° C jūlijā. Nokrišņu daudzums 700—750 mm gadā ar neizteiktu maksimumu vidustecē.
Raksturojums
Augštecē un vidustecē upe plūst lēni, aiz Rozēnu tilta tās kritums kļūst straujāks un no Mērniekiem parādās akmeņainas krāces.
Salacas krastos vairākās vietās ir devona Burtnieku svītas sārta smilšakmens atsegumi, piemēram Pietraga Sarkanās klintis un Skaņaiskalns. Daļā no tiem avotu ūdeņi sufozijas ceļā izskalojuši alas, tai skaitā lielāko dabīgo alu sistēmu Latvijā. Vasaras beigās ūdens līmenim krītoties, izteiktāki kļūst smilšu sēkļi un dziļums dažās platākajās vietās ir tikai ap 15 cm, lai gan Burtnieku ezers mazina noteces svārstības un augštecei pie iztekas gultne ir mākslīgi padziļināta. Upei ir arī dziļi, lēni posmi, pie iztekas upe neaizsalst, pateicoties siltākajam Burtnieku ezera ūdenim. Vasarā ūdens Salacā dzidrs, silts, zied ūdensrozes. No Mazsalacas sākas Salacas ielejas dabas parks, visā tecējumā upe atrodas Ziemeļvidzemes biosfēras rezervātā. Baseinā daudz aizsargājamu purvu.
Mīt vairākas zivju sugas: augšdaļā — sapali, līdakas, ālanti, asari, lejasdaļā arī plauži, raudas. Pavasaros daudz vimbu, rudeņos lašveidīgo. Salacas krastos pie Staiceles pavasaros tiek rīkotas makšķerēšanas sacensības "Staiceles vimba". Salacā atļauta tikai īpaši licencēta makšķerēšana. Laivošana pa upi visā garumā prasa 3-4 dienas, lielākais šķērslis ir bijušā Mērnieku dzirnavu dambja atliekas. Nav ieteicama laivošana pār bijušo Staiceles papīrfabrikas dambi lielās pārgāznes dēļ.
Vēsture
Salaca bijusi sens ūdensceļš. Zināms, ka jau 1127. gadā flote no Sāmsalas pa Salacu iepeldējusi sirot Rūjas novadā. No Indriķa hronikas zināms, ka 1216. gada pavasarī iebrucēji no Sāmsalas pa Salacas upi (la) iebruka letu zemēs ap Burtnieku ezeru un izpostīja novadu, bet leti viņus sakāva un piespieda bēgt. Arī vēlākos laikos upe bijusi kuģojama; vēl līdz 1949. gadam pa to pludināti koki. 17. gadsimtā netālu no grīvas tika izrakts Jaunupes kanāls, kas novada Salacā Svētupes ūdeņus. Lejpus Iģes ietekas Salacā agrāk nēģi seklākās vietās ķerti ar tačiem, par ko saglabājusies atmiņa vietvārdos. Vairāki tači upes lejtecē mūsdienās atjaunoti un šķērso upi visā tās platumā.
Padomju Savienības republiku ģerboņi
Padomju Savienības republiku ģerboņu kopēja iezīme ir komunisma simboli — sakrustots sirpis un āmurs, sarkanā zvaigzne un uzlecoša saule (lai gan Latvijas PSR ģerbonī sauli aiz Baltijas jūras var uztvert kā norietošu sauli). Ģerboni ieskauj lauksaimniecības produkcijas simboli (piemēram, kokvilna Centrālāzijas republikām, kvieši Ukrainai, vīnogas Moldovai u. c.). Uz visiem ģerboņiem atrodas Padomju Savienības sauklis Visu zemju proletārieši, savienojieties! republikas un krievu valodā.
Otrā pasaules kara laikā izveidotās PSR
Mūsdienās dažās bijušajās Padomju Savienības teritorijās - Uzbekistānā, Tadžikistānā,Baltkrievijā un Piedņestras Moldāvu republikā izmanto izmainītus PSRS republiku ģerboņus.
ASV Tiesību bils
Amerikas Savienoto Valstu Tiesību bils ir ASV Konstitūcijas pirmie desmit labojumi. Kongresu ar tiem iepazīstināja 1789. gada septembrī, bet spēkā tie stājās 1791. gada 15. decembrī. Sākotnēji labojumi tika attiecināti tikai uz federālās valdības darbību, taču 1925. gadā ASV Augstākā tiesa lēma, ka saskaņā ar konstitūcijas četrpadsmito labojumu daļa tiesību bila attiecas arī uz štatu valdībām. Līdz ar tiesību bilu tika piedāvāti vēl divi labojumi, kurus mūsdienās neuzskata par tiesību bila daļu, viens no tiem tā arī netika pieņemts, bet otrs vairāk kā divsimt gadu vēlāk, 1992. gadā tika ratificēts kā ASV konstitūcijas divdesmit septītais labojums.
Šmerlis
Ar jēdzienu “Šmerlis” tiek apzīmēts arī pilsētas dzīvojamais rajons meža apkārtnē līdz Ķīšezeram, iekļaujot, piemēram, mežam pretējā Brīvības ielas pusē esošo LSPA. Pats Šmerļa mežs pie tam var tikt uzskatīts par Šmerlī neietilpstošu Biķernieku meža daļu.
Mežā ir vairākas kāpu grēdas, augstākais pacēlums ir 18 m vjl. Caur mežu ved Mežtaka un tās alternatīvie maršruti.
Šmerļa mežā vietām sastopama aizsargājamā meža silpurene, kuras populāciju apdraud meža aizaugšana un atpūtnieki. Tāpat mežā sastopami, domājams, apkaimes iedzīvotāju iestādīti augi, tai skaitā ēdamā kastaņa.
Aleksandrs Suvorovs
Aleksandrs Suvorovs (dzimis, miris ) bija krievu karavadonis un militārais teorētiķis, ģenerālisimuss. Neesot zaudējis nevienā no vairāk nekā 60 kaujām, kurās komandējis karaspēku.
Biogrāfija
Dzimis Maskavā ģenerāļa Vasilija Suvorova ģimenē. 1748. gadā uzsāka karadienestu Semjonovas pulkā, piedalījās Septiņgadu kara (1756–1763), 1762. gadā ieguva pulkveža dienesta pakāpi.
1768. gadā Suvorovs karoja pret Baras konfederācijas karaspēku Polijā, ieņēma Krakovu. 1770. gadā viņu paaugstināja ģenerālmajora pakāpē. Piedalījās Krievu—turku karā (1768—1774) Ukrainā un Ziemeļkaukāzā un Krievu-turku karā (1787–1792), 1789. gada 22. septembrī uzvarēja turkus Rimņikas kaujā un 1790. gada 22. decembrī ieņēma Izmajilas cietoksni.
Polijas dalīšanas laikā apspieda Koscjuško sacelšanos, 1794. gada 4. novembrī ieņēma Varšavas labā krasta priekšpilsētu Pragu, kur Suvorova kazaki sarīkoja slaktiņu, nogalinot apmēram 20 000 civiliedzīvotāju. Pēc šī slaktiņa poļu spēki bija demoralizēti un Varšava padevās. Vēsturniekiem nav vienota viedokļa cik lielā mērā slaktiņš tika sankcionēts no ģenerāļa Suvorova puses. Pēc Varšavas ieņemšanas Suvorovs esot aizsūtījis Katrīna Lielajai ziņojumu, kurā bijuši tikai trīs vārdi "Urā, Varšava mūsu!" (Ура, Варшава наша!), uz ko Katrīna esot atsūtījusi vēl īsāku atbildi, kurā paaugstinājusi Suvorovu dienesta pakāpē, - "Urā, feldmaršal!" (Ура, фельдмаршал!).
Pēc Katrīnas Lielās nāves viņas dēls Pāvils I Suvorovu atvaļināja no karadienesta un viņš apmetās savā īpašumā pie Borovičiem. Tomēr, sākoties Napoleona kariem, Suvorovu atjaunoja amatā un viņš piedalījās Otrās koalīcijas cīņās pret Napoleona spēkiem Itālijā. Pazīstams ir Suvorova gājiens pāri Alpu kalniem 1799. gada septembrī.
Miris 1800. gadā. Viņa mazdēls Aleksandrs Suvorovs no 1848. līdz 1861. gadam bija Baltijas ģenerālgubernators, kura vārdā līdz 1917. gadam bija nosaukta tagadējā Krišjāņa Barona iela Rīgā.
Piemiņa
Otrā pasaules kara laikā PSRS nodibināja Suvorova ordeni. Latvijas PSR laikā no 1950. līdz 1989. gadam Aleksandra Suvorova vārdā bija nosaukta Marijas un Aleksandra Čaka iela Rīgā un vairāki kolhozi, piemēram, Bukaišos. Krievijas Federācijā vēl arvien darbojas Suvorova militārās skolas un tiek piešķirti Suvorova ordeņi.
Sapieris
Sapieris var būt:
Ikers Kasiljass
Ikers Kasiljass Fernandess (dzimis ) ir bijušais spāņu futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā, Spānijas futbola izlases dalībnieks.
Klubs
Kasiljass piedzima Madridē un jau 7 gadu vecumā pievienojās šīs pilsētas slavenākajam klubam Madrides "Real". Viņš spēlēja jauniešu komandā līdz pat 1999. gadam, kad savainojumu guva toreizējais kluba pamatvārtsargs Bodo Ilgners un viņa vietā vārtos tika tieši Kasiljass. Viņš sargāja vārtus arī tās sezonas UEFA Čempionu Līgas finālā, kad Real ar 3:0 sagrāva Valencia CF. Jau nākamajā sezonā Kasiljass kļuva par kluba pamatvārtsargu.
Lai arī Kasiljass daudz glāba komandas vārtus, Real spēle nesekmējās. Vārtsargs nebija apmierināts arī ar algu un pat parādījās baumas, ka viņš pāries uz Mančestras "United". Tomēr 2005. gadā spēlētājs noslēdza līgumu ar Real līdz pat 2011. gadam.
2008. gada februārī Kasiljass ar Real noslēdza līgumu, kas paredzēja, ja kontrakta pēdējā gadā Kasiljass nospēlē vismaz 30 spēles, tas tiek automātiski pagarināts līdz 2017. gadam. Kontrakts ar līdzīgiem noteikumiem ir arī Raulam Gonsalesam.
Izlase
Pieaugušo izlasē Kasiljass debitēja pirms 2000. gada Eiropas čempionāta pret Zviedriju. Pašā čempionātā gan viņš laukumā neizgāja, jo tolaik Spānijas pirmais vārtsargs bija Santjago Kasinaress.
Arī 2002. gada Pasaules Kausā Kasiljass bija otrais vārtsargs, tomēr Kasinaress guva traumu. Tāpēc Kasiljass tika vārtos un ar diviem atvairītiem pēcspēles 11 metru sitieniem pret Īriju pierādīja, ka ir pirmā numura cienīgs.
2004. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijā viņš piedalījās visās astoņās spēlēs, ielaižot vien četrus vārtus. Arī finālturnīrā viņš spēlēja visas spēles. Tāpat Kasiljass bija Spānijas pirmais vārtsargs arī 2006. gada Pasaules kausā.
Ar Raula neiekļaušanu sastāvā, 2008. gada Eiropas čempionātā Kasiljass bija komandas kapteinis. Vārtsargs ceturtdaļfinālā, pusfinālā un finālā nosargāja savus vārtus neieņemtus, palīdzot Spānijai uzvarēt šajā čempionātā. Viņš kļuva par pirmo vārtsargu, kurš kā kapteinis uzvarējis šo turnīru.
Svins
Svins ir ķīmiskais elements ar simbolu Pb un atomskaitli 82. Svins ir toksisks smagais metāls ar relatīvi labu korozijas izturību. Brīvā veidā svins dabā ir sastopams ļoti reti. Svins veidojas arī daudzu smago radioaktīvo izotopu sabrukšanas procesā. Lielu daļu svina iegūst no sulfīdu rūdas, ir sastopamas arī karbonātu un sulfātu rūdas (svina sulfāts ir mazšķīstošs). Lielu daļu svina iegūst arī, pārstrādājot nolietotus svina izstrādājumus. Viens no nozīmīgākajiem svina pielietojumiem ir akumulatoros. Svinam savienojumos var būt oksidēšanas pakāpes +2 un +4.
Bioloģiskā nozīme
Svins ir toksisks. Tas var iedarboties uz gandrīz visiem cilvēka orgāniem. Visvārīgākā ir nervu sistēma, sevišķi bērniem: zūd reakcijas ātrums, rodas nespēks ekstremitātēs (pirkstos, plaukstas locītavās, potītēs), notiek izmaiņas asins sastāvā (anēmija), cieš arī nieres un reproduktīvā sistēma. Kā to rāda virkne pētījumu, svins intensīvi uzkrājas augos, stādījumos un kokos, kas aug tiešā autoceļu tuvumā.
Īpašības
Svins ir samērā mīksts, bet smags metāls ar zilgani pelēku spīdumu, kas gaisā oksidējas un pārklājas ar blīvu svina oksīda aizsargkārtiņu. Dabā svins atrodas tādu rūdu veidā, no kurām to relatīvi vienkārši var iegūt, rūdu apdedzinot un tad apstrādājot ar ogli. Taču svina saturs iežos ir neliels, līdz ar to svinu var pieskaitīt pie mazizplatītiem elementiem.
Izmantošana
Svinu plaši izmanto akumulatoru, munīcijas, arī cauruļvadu un blīvju izgatavošanā, kā arī dažādās ierīcēs aizsardzībai pret radioaktīvo starojumu. Svina izmantošanas iespējas tehnikā ir novedušas pie tā, ka lieli svina daudzumi nokļūst apkārtējā vidē. Atmosfērā atrodas ap 180 000 t svina. Taču autotransports ir uzskatāms par vienu no būtiskākajiem avotiem piesārņojumam ar svinu. Ņemot vērā, ka gaisa masas pārvietojas lielos attālumos, nav pārsteidzoši, ka pēdējā laikā pat no industriālajiem reģioniem vistālākajos apgabalos ir konstatētas pieaugošas svina koncentrācijas (Grenlandes ledū līdz 2 mg/kg, Barguzinas biosfēras rezervātā 1,2 mg/kg, Abramova ledājā 0,2 mg/kg).
Svina savienojumus (galvenokārt tetraetilsvinu) arī izmantoja, lai degvielai palielinātu oktānskaitli, kā arī, lai tā tik ātri neizgarotu, taču svins piesārņo dabu, nosēžas uz augiem, kurus vēlāk uzņemam barībā, kā arī piesārņo pēcsadegšanas katalizatoru. Lai palielinātu oktānskaitli, mūsdienās lieto citas degvielas piedevas, piemēram, metil-terc-butilēteri (MTBE). Tetraetilsvinu vēl joprojām mēdz lietot par piedevu aviācijas benzīnam.
Svina oksīdu (PbO) lieto arī svina stikla (kristālstikla paveids) ražošanai. Šie stikli labi lauž gaismu un absorbē rentgenstarus, tāpēc tos lieto optiskajās ierīcēs un kineskopu priekšējiem stikliem. Svina oksīds ir viens no PZT pjezoelektriskās keramikas komponentiem. Agrāk svina oksīdu lietoja arī keramikas glazūrām, taču tām ir slikta ķīmiskā izturība un svins šķīst ārā, nonākot apkārtējā vidē.
Alva
Alva ir ķīmiskais elements ar simbolu Sn un atomskaitli 50. Alva ir samērā viegli kūstošs metāls, kuru lieto galvenokārt dažādos viegli kūstošos sakausējumos (piemēram, lodalva) un grūti kūstošos sakausējumos (bronza).
Atrašanās dabā
Pēc ķīmisko elementu izplatības zemes garozā alva ieņem 46. vietu. Cilvēki alvu pazīst jau 6000 gadu. Alva dabā nav sastopama brīvā veidā, bet ir sastopama savienojumos, oksīdu rūdā. Alvas rūdas atradnes ir Dienvidaustrumāzijā, Latīņamerikā, Ķīnā, Nigērijā un Zairā.
Bioloģiskā nozīme
Alvas fizioloģiskā nozīme ir neskaidra, taču cilvēks dienā ar pārtiku uzņem 3—5 mg alvas. Uzņemot vairāk par 350—500 mg, rodas kuņģa un zarnu darbības traucējumi. Alvas neorganiskie savienojumi ir maztoksiski (indīgi mēdz būt alvorganiskie savienojumi), turklāt alva neuzkrājas audos, kā indīgie smagie metāli. Alvu var uzņemt ar konservētiem pārtikas produktiem, medu. Alva ietilpst arī zīdaiņu un mazo bērnu uztura produktos un mātes piena aizstājējos. Alva tiek izmantota pretmikrobu, pretsēnīšu, pretinsektu un prettārpu līdzekļu pagatavošanai.
Iegūšana
Alvu iegūst, alvas akmeni (SnO2) reducējot ar oglekli.
Stalingrad Cowgirls
Stalingrad Cowgirls ir trīs meiteņu pankroka grupa no mazas Somija pilsētiņas Sallas, 60 km attālumā no polārā loka. Grupa izveidojās 2005. gadā un 2007. gadā tā parakstīja līgumu ar ierakstu kompāniju Warner Music Finland. Grupa ir izdevusi divus studijas albumus: Somewhere High un Kiss Your Heart Goodbye.
Alva
Fizikālās īpašības
Alva ir samērā viegli kūstošs metāls, kuru lieto dažādos sakausējumos. Pastāv trīs alvas modifikācijas: pelēkā, baltā un trauslā alva. Baltā alva ir sudrabaini balts, mīksts metāls. To saliecot, dzirdams īpatnējs čirkstošs troksnis, ko dēvē par "alvas kliedzienu". Tas rodas, alvas kristāliem beržoties citam pret citu. Alva ir viegli stiepjama. Temperatūrā, kas ir zemāka par 13,2 °C, baltā alva sāk pārvērsties pelēkajā alvā. Ar to var izskaidrot irdenu pelēku traipu rašanos uz alvas izstrādājumiem. Šo parādību sauc par "alvas mēri". Alvas mēris 1912. gadā iznīcināja R. Skota vadīto ekspedīciju, kad viņš bija atpakaļceļā no Dienvidpola, jo saira ar alvu salodētās kuģa degvielas tvertnes. Alvas mēris var progresēt, it īpaši temperatūrās, kas zemākas par 0 °C. Ap -30 grādu temperatūrā baltā alva sairst pelēkā pulverī. Savukārt temperatūrā, kas augstāka par 161 °C, baltā alva veido trauslo alvu.
Izmantošana
Alvu izmanto skārda ražošanai, aizsargkārtiņas veidošanai uz citu metālu virsmām (piemēram, konservu kārbām). Alvu izmanto dažādu sakausējumu, piemēram, bronzas ražošanā. Bronzas pulveri maisījumā ar laku izmanto dažādu priekšmetu krāsošanai. Alvu izmanto arī foliju ražošanai, mērinstrumentu detaļu, ērģeļu stabuļu un māksliniecisku izstrādājumu izgatavošanai, lodēšanai un pat viltotās naudas izgatavošanai.
Alvas sakausējumi
Vispārīgā gadījumā par bronzām sauc vara sakausējumus. Parasti ar jēdzienu "bronza" saprot alvas bronzu, jo tā tika atklāta visātrāk. Bronzai ir labākas mehāniskās īpašības un zemāka kušanas temperatūra nekā tīram varam.
Viens no svarīgākajiem alvas sakausējumiem ir lodalva. Tās sastāvā ir 65% alvas un 35% svina. Lodalvas kušanas temperatūra ir 180 °C. To izmanto metālu lodēšanai, lai arī bieži vien lieto arī tīru alvu. Tīru alvu, kaut arī tai ir augstāka kušanas temperatūra nekā lodalvai, lieto tādu priekšmetu lodēšanai vai pārklāšanai, kas saskaras ar pārtiku vai pārtikā lietojamo ūdeni (ūdensvada caurulēm), jo alva ir ievērojami mazāk toksiska par svinu.
Tauriņziežu dzimta
Tauriņziežu jeb pupu dzimta (Fabaceae) ir pākšaugu rindas dzimta. Tauriņziežu dzimtā aptuveni 700 ģintīs ir apvienotas ap 20 tūkstošiem dažādu augu sugu. Tā pēc šī rādītāja ir trešā lielākā segsēkļu dzimta aiz orhideju un asteru dzimtām. Dzimtas nosaukums ir veidots pēc augu zieda izskata, kas izskatās līdzīgi tauriņiem. Tauriņziežu dzimtas nozīmīgākie kultūraugi ir soja, zirņi, zemesrieksti un lucernas. Tauriņzieži aug teju vai visā pasaulē, izņemot Arktiku, Antarktīdu un tuksnešus. Tie lielākoties ir lakstaugi; tauriņziežu koki un krūmi aug tikai tropos. Visu dzimtas augu augļi ir pākstis vai pogaļas.
Apakšdzimtas
Tauriņziežu dzimta sīkāk tiek dalīta taksonos (šajā uzskaitījumā iekļautas tikai Latvijā izplatītās ģintis):
Nāra
Nāra jeb vārava ir mitoloģiska būtne, kas mīt ūdenī. Mākslā tā tiek attēlota kā skaista sieviete ar zivs asti.
Vēsturiskie apraksti par jūras jaunavām, piemēram, par Kristofora Kolumba Karību jūras izpētes laikā, iespējams, ir balstīti uz lamantīnu vai līdzīgu ūdens zīdītāju novērojumiem. Lai gan nav pierādījumu par jūras kalponīšu eksistenci, ziņojumi par "sastapšanos" ar tām tiek saņemti līdz pat mūsdienām.
Rietumeiropā bija plaši izplatīts uzskats, ka jūras jaunavām nav dvēseles un ka viņas it kā gribējušas to iegūt, bet nespējušas atrast spēkus, lai pamestu jūru. Pastāv leģenda, kas datējama ar 5. gadsimtu, saskaņā ar kuru kāda jūras jaunava, vēloties iegūt dvēseli, katru dienu apmeklēja mūku uz mazas salas netālu no Skotijas, kurš kopā ar viņu lūdzās. Jūras jaunava nespēja pamest jūru un ar asarām tomēr uz visiem laikiem aizpeldēja.
Jonosfēra
Jonosfēra (jons +, sphaira — 'lode') ir Zemes atmosfēras daļa, kurā ir paaugstināts jonizētu gāzes molekulu un brīvo elektronu skaits. Jonosfēra pārsvarā ietilpst termosfērā un ir magnetosfēras iekšējā sastāvdaļa. Jūtama gāzu jonizācija sākas jau 50—60 km augstumā un, attālinoties no Zemes virsmas, jonizēto molekulu attiecība pret neitrālajām nepārtraukti pieaug. Savukārt jonu un elektronu absolūtais skaits tilpuma vienībā pieaug tikai līdz zināmai robežai (apmēram 300 km), jo atmosfēras blīvums šādā attālumā no Zemes virsmas ir kļuvis ļoti mazs.
Sastāvs
Jonosfēra galvenokārt sastāv no slāpekļa un skābekļa molekulām gan neitrālā, gan jonizētā veidā. Jonizētā gāzes daļa uzskatāma par kvazineitrālu plazmu, jo pozitīvi un negatīvi lādētas daļiņas tajā ir apmēram vienādā skaitā.
Jonosfēras slāņi
Starp jonosfēras slāņiem nav izteiktu robežu un tie ir atkarīgi no diennakts laika, gadalaika, ģeogrāfiskā platuma, Saules aktivitātes un citiem faktoriem.
D slānis
D slānis ir zemākais jonosfēras slānis, kurā jonizācija ir vēl ļoti vāja (100—1000 elektroni 1 cm3 gaisa). Šeit molekulas tiek jonizētas galvenokārt Saules rentgenstarojuma ietekmē, kā arī kosmisko staru iedarbībā. Naktī D slānī jonizācija gandrīz izzūd.
E slānis
E slānis atrodas 90 līdz 120 km augstumā un tajā jonizācijas līmenis sasniedz 105 elektronus kubikcentimetrā. Šeit jonizāciju dod pārsvarā Saules UV starojums, tādēļ naktī E slāņa jonizācija ir gandrīz 100 reižu mazāka. Magnētisko vētru laikā E slāņa jonizācija ir lielāka arī naktī. Dažkārt apmēram 100—110 km augstumā izveidojas relatīvi ļoti plāns (0,5—1 km) spēcīgāk jonizēts slānis, ko dēvē par Es slāni (s — sporādisks), un kas stipri ietekmē radioviļņu (vidējo viļņu un īsviļņu) izplatīšanos.
F slānis
Augstāko jonosfēras slāni sauc par F slāni. Arī tajā jonizācija notiek galvenokārt Saules starojuma iedarbībā, taču jonu rekombinācija notiek lēnāk, jo atmosfēras blīvums ir mazs, bet Saules starojumā ir pārsvarā ar enerģiju bagāti UV stari ar viļņa garumu 10—100 nm. Jonizācijas līmenis F slānī sasniedz pat 106 elektronus kubikcentimetrā, kam ir liela nozīme radiosakaros (samērā gari radioviļņi no šī jonosfēras slāņa spēj atstaroties gandrīz bez zudumiem, tādējādi nodrošinot sakarus lielos attālumos un globālo garo viļņu radionavigācijas sistēmu darbību). Ultraīsviļņi jonosfērai iziet cauri, tādēļ parasti ir uztverami tikai tiešās redzamības zonā. Dienas laikā F slāņa apakšdaļā veidojas pastiprinātas jonizācijas apgabals, ko sauc par F1 slāni, bet augšējo F slāņa daļu — par F2 slāni.
Vecā ebreju kapsēta
Vecā ebreju kapsēta jeb Ebreju kapi ir Rīgas parks, kas izveidots bijušās ebreju kapsētas teritorijā. Parks atrodas starp Tējas, Līksnas, Virsaišu, Ebreju un Lauvas ielām. Parka platība 2,8 ha.
Vēsture
Pirmie ebreju kapi Rīgas pilsētā tika izveidoti 1725. gadā, līdz tam laikam ebrejiem savi mirušie bija jāved apglabāt uz Lietuvu vai netālu no Jelgavas esošajiem ebreju kapiem. Apkārt kapiem uzcēla masīvu ķieģeļu sienu, kas ir fragmentāri saglabājusies arī šodien, iespaidīgus ieejas vārtus pie Līksnas un Ebreju ielu stūra, kā arī pēc arhitekta Paula Mandelštama projekta 1904. gadā uzbūvēto garāžu bēru ratiem un 19. gadsimta nogalē celto kapliču.
Pēc Jauno ebreju kapu izveides kapi tika slēgti, lai gan radinieku apbedīšana turpinājās vēl vismaz 10 gadus. Latvijas vācu okupācijas laikā 1941. gadā Vecie ebreju kapi tika iekļauti geto teritorijā, un tur tika apbedīti masu kapā 800 – 1000 cilvēku, kas tika noslepkavoti geto ielās un mājās 1941. gada 30. novembrī, ka arī pretestības grupu dalībnieki. Pēc 2. pasaules kara kapos palikušās kapakmeņu plāksnes tika izzagtas un izmantotas būvniecībā.
1960. gados bijušie kapi tika pārveidoti par Komunistisko brigāžu parku ar gājēju ceļiem un soliņiem atpūtai. Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas parks atguva savu senāko nosaukumu un bijušo ieejas vārtu tuvumā tika atklāts tēlnieka Ulda Sterģa veidotais piemiņas akmens ar Dāvida zvaigzni, kas tika pārcelts no Lielās sinagogas vietas Gogoļa ielā. 2007. gadā tika atklāts otrs piemiņas akmens ar uzrakstu latviešu, angļu un ivrita valodā “Šeit atradās Vecie ebreju kapi (1725-1941)”, bet 2011. gadā pie Dāvida zvaigznes tika izvietota mākslinieciski veidotā informācijas plāksne. 2015. gadā režisors Sergejs Loznica uzņēma dokomentālo īsfilmu ar nosaukumu "Vecie ebreju kapi", veltītu Rīgas ebreju piemiņai.
Apstādījumi
Parkā atzīmējamas četras vietējās koku sugas (kļava, ozols, vīksna un goba), kā arī deviņas introducetās koku un krūmu sugas. Pamatā ir vecie kapsētas stādījumi. Sevišķi daudz Holandes liepu. Stādītas arī kalnu kļavas, parastās zirgkastaņas. Gar ielām aug baltās apses, Mērilendas un Petrovskas papeles. Krūmu ir samērā maz – tie ir Tatārijas sausserži, kārpainie filadelfi un rievainās rozes.
Autoceļš P5
P5 autoceļš Ulbroka—Ogre ir reģionālais Latvijas autoceļš, kas savieno Ulbroku un Ogri. Autoceļa garums ir 26,2 km un tam visā garumā ir asfaltbetona segums. P5 posms no A4 līdz Tīnūžiem ir daļa no jaunbūvējamās tranzīta maģistrāles E22 posma no Rīgas līdz Latvijas austrumu robežai.
Frīdmans
Frīdmans var būt:
Autoceļš P5
Vēsture
2013. gadā P5 posmam no A4 līdz Tīnūžiem piešķirts E22 statuss.
2015. gada 30. janvārī tika izsludināts konkursi par P5 krustojuma ar P4 pārbūvi par apļveida krustojumu un posma Ķīļi-Tīnūži (11,9-20,5km) seguma atjaunošanu.
2016. gada novembrī tika izsludināts konkurss par P5 posma Ulbrokā seguma pārbūvi (0,4-1,9km), kurā 2017. gada martā uzvarēja SIA Lemminkainen Latvija par līgumcenu 1 794 409 EUR.
National Space Science Data Center
National Space Science Data Center jeb NSSDC (no en "Nacionālais kosmiskās zinātnes datu centrs") ir NASA Saules sistēmas izpētes nodaļas departaments. Tas tika izveidots, lai arhivētu NASA kosmosa misiju datus. NSSDC atrodas NASA Godarda kosmisko lidojumu centrā Grīnbeltā, Mērilendā. NSSDC sniedz brīvu pieeju NASA datiem zinātniekiem un citiem interesentiem. Tiek piedāvāti gan neapstrādāti zinātniski dati, gan attēli.
Galvenais katalogs
NSSDC uztur starptautisku identifikatoru katram palaistajam kosmiskajam aparātam un Zemes mākslīgajam pavadonim. Šī un papildu informācija ir pieejama galvenajā katalogā, izmantojot internetu.
Juglas mežs
Juglas mežs ir mežs Rīgā starp Mežciemu, Brekšiem un Juglu, dienvidos robežojas ar Stopiņu pagastu. Meža tuvumā atrodas vairākas ārstniecības iestādes, Rīgas Ezerkrastu vidusskola, Biķeru kapi un Rīgas Sv. Katrīnas Biķeru baznīca. Cauri mežam tek Piķurga.
Plēvspārņu kārta
Plēvspārņi, plēvspārņu kārta (Hymenoptera) ir kukaiņu klases (Insecta) kārta. Tā ir viena no lielākajām kukaiņu kārtām, kas apvieno vairāk kā 130 000 zināmu sugu. Plēvspārņi ir visattīstītākie kukaiņi un starp bezmugurkaulniekiem atrodas evolūcijas visaugstākajā pakāpē. Par to liecina attīstītie pēcnācēju aprūpēšanas instinkti un vairāku plēvspārņu grupu sabiedriskais dzīvesveids, it īpaši darba dalīšana saimēs. Par plēvspārņu pielāgošanās spējām liecina daudzie parazītiskie plēvspārņi, kas no filoģēnijas viedokļa ir visai jauna parādība, jo parazīti nevar rasties pirms to saimniekdzīvniekiem. Plēvspārņu sugas var iedalīt trīs lielās grupās: lapsenēs, bitēs un skudrās.
Latvijā sastopamie plēvspārņi pieder pie abām apakškārtām — iežmauglapsenēm (Apocryta) un augļlapsenēm (Symphyta). Nevienmērīgas plēvspārņu izpētes dēļ daļai plēvspārņu dzimtu un sugu vēl nav ieviesti latviskie nosaukumi.
Īpašības
Plēvspārņi ir visdažādākā lieluma kukaiņi. Tie var būt gan ļoti mazi, gan lieli. Lielākie kārtas kukaiņi ir sirseņi (Vespa), no kuriem lielākais ir Āzijas milzu sirsenis (Vespa mandarinia). Tā ķermeņa garums var sasniegt 5 cm, bet spārnu plētums 7,6 cm. Plēvspārņiem ir 2 spēcīgi spārnu pāri, kas ir plēvveida un caurspīdīgi. Aizmugurējais spārnu pāris ir savienots ar priekšējo spārnu pāri ar īpašu āķīšu palīdzību. Mātītēm parasti ir labi attīstīti olu dējekļi. Jauno kukaiņu attīstībai raksturīgs pilns cikls. Pamatā plēvspārņi ir sauszemes dzīvnieki, un tikai dažas sugas parazitē ūdenskukaiņos.
Sistemātikas izmaiņas
Vēl nesenā pagātnē iežmauglapsenes sadalījās 2 infrakārtās: dzēlējlapsenēs (Aculeata) un parazītlapsenēs (Parasitica). Tā kā parazītlapseņu grupa ir parafilētiska, sistemātiķi šo infrakārtu ir likvidējuši, jo mūsdienās sistemātiķi neatzīst parafilētiskas grupas, izdalot tikai monofilētiskas grupas. Lai arī infrakārta — dzēlējlapsenes ir monofilētiska grupa, tā dažādās sistemātikās tiek lietota vai nu kā infrakārta vai nenoteikta kārta.
Ārējās saites
Latvijas entomoloģijas biedrības mājas lapa.
Kvidzinas apriņķis
Kvidzinas apriņķis ir apriņķis Polijā, Pomožes vojevodistes dienvidaustrumos. Robežojas ar Pomožes vojevodistes Tčevas un Štumas apriņķiem, Varmijas-Mazūrijas vojevodistes Ilavas apriņķi, kā arī Kujāvijas-Pomožes vojevodistes Grudzjondzas un Sveces apriņķiem.
Tatjana Soroko
Tatjana Soroko (ru, en; dzimusi ) ir krievu un amerikāņu modele un žurnāliste. Viņa vislabāk ir pazīstama ar fotogrāfijām Vogue, Harper's Bazaar, Cosmopolitan un Elle.
Viņa ir sadarbojusies ar tādiem pasaulslaveniem modes namiem kā Yves Saint Laurent, Chanel, Christian Dior, Prada, Armani, Vivienne Westwood, Donna Karan, Calvin Klein, Marc Jacobs, Dolce & Gabbana, Versace, Roberto Cavalli, Valentino, Gianfranco Ferre, Christian Lacroix, Issey Miyake, Commes des Garcons, un Karl Lagerfeld.
Soroko bija arī Ungaro, Yves Saint Laurent, Donna Karan un Honda Integra ar Bredu Pitu reklāmas seja.
Līdz 2006. gadam viņa bija pazīstama kā "supermodele".
Jana Kaska
Jana Kaska (et; dzimusi Igaunijā) ir igauņu dziedātāja. Jana uzvarēja 2008. gada Igaunijas TV konkursu Eesti otsib superstaari, kas ir Igaunijas versija TV šovam Pop Idol. 2009. gadā izdeva debijas studijas albumu Face in the Mirror.
Maikls Džordans
Maikls Džefrijs Džordans (en, dzimis Bruklinā, Ņujorkā) ir bijušais amerikāņu profesionāls basketbolists un aktīvs uzņēmējs. Viņa biogrāfija Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) mājaslapā vēsta: "Pieņemts, Maikls Džordans ir visu laiku izcilākais basketbolists." Džordans bija viens no vislabāk pārdotajiem savas paaudzes sportistiem, kuram bija milzīga nozīme NBA popularizēšanā visā pasaulē 1980. un 1990. gados.