cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marta Skulme
Biogrāfija
1912. gadā iestājusies Kazaņas mākslas skolā, kurā vienu gadu nostrādājusi tēlnieka V. Bogatirjova vadībā. Pēc diviem gadiem pārcēlusies uz Petrogradu, kur mācījusies Ķeizariskās mākslas veicināšanas biedrības skolā un profesora L. Šervuda (1871-1954) Tēlniecības darbnīcā-studijā. Kādu laiku papildinājusies pie tēlnieka P. Bromirska (1886-1919) Maskavā, kur tolaik bēgļu gaitās atradušies tēlnieces vecāki. 1918. gadā studijas pārtraukusi un atgriezusies Latvijā, kur uzsākusi patstāvīgu radošu darbu. 1920. gadā apprecējusies ar gleznotāju Oto Skulmi. 1922. gadā kļuvusi par Rīgas mākslinieku grupas locekli. Tajā pašā gadā studiju nolūkā apmeklējusi Berlīni un Drēzdeni, kur saskārusies ar konstruktīvismu, taču to, kā arī kubisma stereotipus un to variācijas nav pārņēmusi. 1924. gadā piedalījusies Brīvības pieminekļa konkursā, kurā kopā ar Kārli Zāli dalījusi 1. un 2. vietu.
Emigrantu Londonas avīze vēlāk apgalvoja, ka Marta Skulme "devusi meslus okupācijas režīmam, bieži veidodama t.s darba sievieti".
Mirusi 1962. gada 3. janvārī Rīgā, apglabāta Meža kapos 7. janvārī.
Mākslinieciskā darbība
Darbi pirmo reizi parādījušies atklātībā kādā Latvijas Telegrāfa aģentūras Mākslas salona izstādē 1920. gadā. Piemiņas personālizstāde bijusi 1969. gadā, izstāde "Marta Skulme. Tēlniecība. Oto Skulme. Glezniecība." 1989. gadā un tēlnieces darbu izstāde Latvijas Nacionālajā Mākslas muzejā 2009. gadā.
Izmatotā literatūra
Redkolēģija. Latviešu tēlotāja māksla. 1860-1940. Rīga: Zinātne, 1986. 502 lpp.
Valstu uzskaitījums pēc iedzīvotāju dabiskā pieauguma
Šeit ir uzskaitītas valstis pēc to iedzīvotāju skaita dabiskā pieauguma procentos 1 gada laikā (2008).
C2H4O
Summārajai formulai C2H4O atbilst vairāki savienojumi:
March of the Pigs
"March of the Pigs" ir amerikāņu industriālā roka projekta Nine Inch Nails dziesma. Tā tika izdota 1994. gadā kā pirmais singls no NIN otrā albuma The Downward Spiral.
Evergleidsas nacionālais parks
Evergleidas nacionālais parks (en) ir nacionālais parks, kas atrodas Floridas štata dienvidos, ASV. Šis parks galvenokārt sastāv no Evergleidsas purviem un dumbrājiem. Gada laikā to apmeklē mazliet vairāk nekā miljons cilvēku. Evergleida ir trešais lielākais parks "galvenajā" ASV teritorijā.
Evergleidas nacionālo parku izveidoja, lai aizsargātu trauslo ekosistēmu. Tajā dzīvo trīsdesmit sešas aizsargājamas dzīvnieku sugas, tostarp Floridas pantera un Amerikas krokodils.
Rozes
Rozes (Rosa) ir rožu dzimtas ziedaugu ģints. Ģintī ir vairāk nekā 400 sugas, pēc citu zinātnieku domām sugu skaits ģintī ir mazāks, jo sugas savā starpā viegli veido hibrīdus. Šķirņu skaits ir lielāks par 25 tūkstošiem. Rožu dabiskais izplatības areāls ir Eirāzija un Ziemeļamerika. Rozes bieži tiek izmantotas kā mīlestības simbols, pasniedzot tās mīļotajam cilvēkam. Rožu eļļa ir pieprasīta parfimērijas rūpniecībā.
Apraksts
Rozes ir daudzgadīgi krūmi vai puskrūmi. Rožu ziedi parasti ir sarkanā, baltā vai rozā krāsā, bet var būt ar dzeltenā, oranžā un citās krāsās. Ziedi ir kārtni ar stipri attīstītu ziedgultni. Rožu zieda formula ir Ca5Co5A∞G∞. Rozēm uz kāta parasti ir ērkšķi.
Sistemātika
Ģintī ir vairāk nekā 400 sugas, pēc citu zinātnieku domām sugu skaits ģintī ir mazāks, jo sugas savā starpā viegli veido hibrīdus. Ģints sīkāk dalās 4 apakšģintīs: Hulthemia (agrāk Simplicifoliae), Hesperrhodos, Platyrhodon un Rosa.
Rožu apakšgints sīkāk dalās vēl 11 sekcijās:
Skalata
Skalata ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ternopiļas apgabala Pidvoločiskas rajonā.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1520. gadā kā Polijas karalistes pilsēta. 1772. gadā pēc Polijas Pirmās dalīšanas pilsēta iekļāvās Austrijas impērijas (Austroungārijas) sastāvā un bija tur līdz Pirmā pasaules kara beigām, izņemot lauku starp 1809. un 1815. gada, kad tā ietilpa Krievijas impērijā.
Pēc Pirmā pasaules kara Skalata iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, pēc PSRS iebrukuma Polijā iekļauta Ukrainas PSR. No 1941. līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā. Vācu okupācijas laikā pilsētas ebreji tika iznīcināti. Pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā.
Tūrisms
Pilsētā saglabājušās 17. gadsimtā celtā cietokšņa būves.
Ivans Koņevs
Ivans Koņevs ( — ) bija padomju karavadonis, Padomju Savienības maršals (no 1944), divkārtējs Padomju Savienības Varonis (1944, 1945).
Biogrāfija
Dzimis Vologdas guberņā zemnieku ģimenē. 1912. gadā Koņevs pabeidza vietējo pagastskolu. No 12 gadu vecuma strādājis kā baļķu pludinātājs. 1916. gadā, Pirmā pasaules kara laikā, iesaukts armijā. Pēc artilērijas skolas pabeigšanas ieguvis unteroficiera pakāpi un nosūtīts uz Dienvidrietumu fronti. 1918. gadā demobilizēts no armijas. Tajā pašā gadā iestājies boļševiku partijā. Tika ievēlēts par apriņķa kara komisāru. Pēc tam Sarkanās armijas rindās karojis Krievijas pilsoņu karā.
Pēc kara ieņēmis dažādu militāro vienību komandiera amatu. 1934. gadā Koņevs pabeidza Mihaila Frunzes Kara akadēmiju. Pēc tam komandējis divīzijas, korpusus, armijas dažādās Padomju Savienības daļās. 1940. gadā ieguvis ģenerālleitnanta pakāpi. Otrā pasaules kara laikā (1941—45) bija Rietumu, Kaļiņinas, Ziemeļrietumu, Stepes, 2. un 1. Ukrainas frontes karaspēka pavēlnieks. Piedalījies Austrumeiropas atbrīvošanā no Nacistiskās Vācijas okupācijas, tostarp arī Berlīnes ieņemšanas operācijā. 1944. gadā ieguvis Padomju Savienības maršala pakāpi. 1944. un 1945. gadā apbalvots ar Padomju Savienības Varoņa goda nosaukumu.
No 1946. līdz 1950. gadam bija PSRS Sauszemes karaspēka virspavēlnieks. Pēc tam līdz 1955. gadam Koņevs bija Piekarpatu kara apgabala karaspēka pavēlnieks. No 1955. gada Varšavas līguma valstu Apvienoto bruņoto spēku virspavēlnieks (šajā amatā piedalījās arī Ungārijas revolūcijas apspiešanā). Reizē 1956. gadā iecelts par PSRS aizsardzības ministra vietnieku. 1960. gadā tika iecelts par PSRS Aizsardzības ministrijas ģenerālinspektoru. Neilgu laiku no 1961. līdz 1962. gadam bija Vācijas Padomju karaspēka grupas virspavēlnieks. Savas karjeras laikā ieņēmis arī politiska rakstura amatus, piemēram, 1937. gadā viņš tika ievēlēts par PSRS Augstākās Padomes deputātu, no 1952. gada bija PSKP CK loceklis.
Miris 1973. gada 21. maijā 75 gadu vecumā Maskavā. Apglabāts Sarkanajā laukumā pie Kremļa sienas.
The National
The National ir amerikāņu indīroka grupa, kas dibināta Sinsinati, Ohaio štatā, un šobrīd savu darbību bāzē Bruklinā. Grupa sastāv no dziedātāja un tekstu autora Meta Berningera, dvīņu brāļiem Braisa (ģitāra, taustiņinstumentri) un Ārona Desneriem (ģitāra, taustiņinstumenti, basģitāra) un brāļiem Skota (basģitāra) un Braiena Devendorfiem (sitamie instrumenti). Grupa ierakstījusi 6 studijas albumus, no kuriem jaunākais, 2013. gadā iznākušais Trouble Will Find Me, ticis nominēts Grammy balvai kā labākais alternatīvās mūzikas albums.
Kosmiskais aparāts
Kosmiskais aparāts (KA) ir pilotējams vai automātisks aparāts, kas veic lidojumu ārpus Zemes atmosfēras blīvajiem slāņiem, kā arī transportlīdzeklis, kas to nogādā orbītā. Pie pilotējamiem KA pieskaitāmi kosmosa kuģi un orbitālās stacijas, pie automātiskiem KA pieskaitāmi Zemes mākslīgie pavadoņi, kosmiskās platformas, transportkuģi un starpplanētu zondes, pie transportlīdzekļiem pieskaitāmas nesējraķetes un starporbitālie buksieri.
Futbola klubu uzskaitījums
Futbola klubi, kas spēlē savu valstu augstākajās divīzijās:
Jānis Reiniks
Jānis Reiniks (dzimis Feimaņu pagastā (pēc citām ziņām: Maltā) ) ir Latvijas Valsts policijas darbinieks, Drošības policijas priekšnieks no 1999. līdz 2014. gadam. Policijas ģenerāļa dienesta pakāpi saņēmis 2003. gadā. 2005. gadā apbalvots ar I šķiras Viestura ordeni, bet 2007. gadā ar II šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.
Santakrusa de Tenerife
Santakrusa de Tenerife ir pilsēta Spānijai piederošajās Kanāriju salās, Tenerifes salas ziemeļaustrumos.
Jānis Reiniks
Biogrāfija un profesionālā karjera
Jānis Reiniks dzimis Rēzeknes rajonā daudzbērnu ģimenē. Mācījies Rēzeknes internātskolā, vēlāk Višķu lauksaimniecības tehnikumā, kura mehanizācijas nodaļu beidzis 1979. gadā. 1979. — 1981. gadā dienējis Padomju armijā. Pēc dienesta Reiniks iestājies darbā milicijā: vispirms Rīgas rajona Iekšlietu pārvaldes ārpusresoru apsardzes nodaļā, vēlāk, no 1982. līdz 1988. gadam, bijis Salaspils milicijas nodaļas iecirkņa inspektors, vecākais inspektors un priekšnieka vietnieks. 1985. gadā beidzis Rīgas Speciālo milicijas skolu.
Santakrusa de Tenerife
Pilsēta ir svarīga jūras osta un populārs kūrorts. Pilsētas iedzīvotāju sastāvs ir visai kosmopolītisks. Tiek uzskatīts, ka pilsētas klimats ir viens no vispatīkamākajiem pasaulē. Pazīstams ir Santakrusas de Tenerifes tradicionālais karnevāls.
Jānis Reiniks
Biogrāfija un profesionālā karjera
No 1989. līdz 1992. gadam viņš strādā Baložu nodaļā par priekšnieka vietnieku un vēlāk par tās priekšnieku. 1993. gadā Reiniks absolvējis Latvijas Policijas akadēmiju jurista specialitātē, tajā pat gadā iecelts par Rīgas rajona policijas pārvaldes priekšnieka vietnieku. 1995.-1996. gadā ir Ministru kabineta padomnieks iekšlietu jautājumos.
No 1995. gada līdz 1999. gadam – Iekšlietu ministrijas Drošības policijas priekšnieka vietnieks, 1.Galvenās pārvaldes priekšnieks. 1999. gada decembrī Reiniku ieceļ par Drošības policijas priekšnieku. 2003. gadā viņš iegūst policijas ģenerāļa speciālo dienesta pakāpi. 2014. gadā paziņojis, ka no 7. novembra dodas izdienas pensijā.
Apbalvojumi
2000. gadā Jānis Reiniks apbalvots ar valdības atzinības rakstu par veiksmīgi organizēto ERAB pilnvarnieku sanāksmi Rīgā. 2005. gadā apbalvots ar Iekšlietu ministrijas I pakāpes Goda zīmi un I šķiras Viestura ordeni, bet 2007. gadā ar II šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.
Tonijs Kross
Tonijs Kross (de; dzimis Greifsvaldē, Austrumvācijā) ir profesionāls vācu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā. Pašlaik (2023) pārstāv La Liga klubu Madrides "Real" un ir Vācijas futbola izlases dalībnieks. Savu profesionāļa karjeru uzsāka Bayern Munich kluba 2. sastāvā. Kopā ar Vācijas izlasi startēja 2010. gada FIFA Pasaules kausa izcīņas finālturnīrā.
Sasniegumi
Bayern Munich
Real Madrid
Vācija
Karjeras statistika
75||14||8||1||6||1||89||16
Tjerī Sabīns
Tjerī Sabīns (fr; dzimis, miris ) bija franču motobraucējs, Dakaras rallija dibinātājs un organizators.
1977. gadā Tjerī Sabīns rallija Abidžana—Nica laikā apmaldījās Lībijas tuksnesī. Pēc izkļūšanas no tuksneša Sabīns nolēma, ka šis tuksnesis būtu lieliska vieta rallija sacīkšu norisei, kur katrs sportists varētu pārbaudīt savas spējas. Tā paša gada decembrī viņš izveidoja ralliju, kā starts atradās Francijas galvaspilsētā Parīzē, bet finišs Senegālas pilsētā Dakarā. Kopš tā laika Tjerī Sabīns veltīja visu savu dzīvi Dakaras rallija attīstīšanai un organizēšanai.
Viljams Volless
Viljams Volless (,, ; dzimis ap 1270. gadu, miris ) bija skotu feodālis un karavadonis, kas vadīja skotu pretošanos angļu okupācijai Pirmā Skotijas neatkarības kara laikā.
Tjerī Sabīns
Sabīns gāja bojā otrdienā plkst. 7.30, kad viņa helikopters avarēja pēkšņas smilšu vētras laikā, Mali kāpās. Kopā ar Sabīnu katastrofā bojā gāja dziedātājs Daniels Balavuans, helikoptera pilots Fransuā Ksavjē Vaņjū, franču radio RTL žurnāliste Natali Odenta un radioinženieris Žans Pols Lefuks.
Viljams Volless
1297. gadā izvirzījās par skotu sacelšanās pret angļiem līderi. 1297. gada 11. septembrī Volless uzvarēja angļus Kaujā pie Stērlingas tilta un tā paša gada novembrī uzsāka plašus iebrukumus ziemeļanglijā. 1298. gada 22. jūlijā zaudēja Folkērkas kaujā pret Anglijas karali Edvardu I. 1305. gada augustā sagūstīts netālu no Glāsgovas. Apvainots nodevībā un publiski sodīts ar nāvi Londonā.
Bonaparti.lv
Bonaparti.lv ir sešu Latvijā pazīstamu tenoru apvienība, kas tika izveidota 2007. gadā speciāli Eirovīzijas dziesmu konkursam. 2007. gada 24. februārī Bonaparti.lv kļuva par Latvijas nacionālās atlases uzvarētājiem un maijā startēja finālkoncertā Helsinkos.
Vēsture
2006. gadā zviedru komponists Kjells Jenstigs sacerēja dziesmu ar nosaukumu "Tomorrow" (rītdien), kuru iesniedza 2007. gada Latvijas nacionālās atlases konkursam. Dziesma žūrijas balsojumā iekļuva pusfinālā. Tā kā konkursa nolikums paredz, ka jāpiedalās Latvijas izpildītājiem, īpaši tam tika izveidota sešu tenoru apvienība, kuras sastāvā ir grupas "Labvēlīgais Tips" dalībnieki Normunds Jakušonoks, Kaspars Tīmanis un Andris Ābelīte, grupas "Bet bet" solists Zigfrīds Muktupāvels, grupas "Cacao" solists Andris Ērglis, kā arī Latvijā dzīvojošais itālis Roberto Meloni. Tika nomainīts dziesmas nosaukums un valoda - dziesmas teksts tika uzrakstīts itāļu valodā un nosaukums nomainīts uz "Questa Notte" (Šonakt).
2007. gada 3. februārī Bonaparti.lv uzvarēja Eirodziesmas 2. pusfinālā ar iegūtajām 9909 skatītāju telefonbalsīm, tuvāko sekotāju grupu "Klaidonis" apsteidzot par gandrīz 3000 balsīm. 24. februārī Bonaparti.lv startēja nacionālās atlases finālā ar 8. kārtas numuru. Pirmajā kārtā, kurā nosakaidrojās 3 finālisti, dziesma "Questa Notte" pārliecinoši uzvarēja un iekļuva superfinālā. Arī tajā, iegūstot 49 422 balsis, Bonaparti.lv pārliecinoši uzvarēja, apsteidzot 2. vietas ieguvēju Intaru Busuli par apmēram 33 000 balsīm.
10. maijā Bonaparti.lv piedalījās 52. Starptautiskā Eirovīzijas dziesmu konkursa pusfinālā, kurā, starp 27 citiem konkursantiem iekļūstot pirmajā desmitniekā, ieguva tiesības startēt finālā.
Alternatīvais metāls
Alternatīvais metāls ir smagā metāla apakšžanrs, kas ieguva savu popularitāti 1990. gadu sākumā.
Pazīstamākās alternatīvā metāla grupas: System of a Down, Deftones, Disturbed, Faith No More, Godsmack, Tool, Rage Against the Machine.
2012. gads kosmonautikā
Šeit apkopoti 2012. gada nozīmīgākie notikumi kosmonautikā.
Vispārēji
2012. gadā Ziemeļkoreja kļuva par kosmisko lielvalsti (palaists savā valstī izgatavots pavadonis ar savu nesējraķeti), decembrī palaižot pavadoni Kwangmyŏngsŏng 3-2. Arī Ungārija (MaSat-1), Polija (PW-Sat), Rumānija (Goliat) un Baltkrievija (BKA) tika pie sava pirmā pavadoņa, gan ar citu valstu palīdzību.
Kosmiskie nesēji
13. februārī notika Eiropas vieglās klases nesējraķetes Vega pirmais starts.
Jūnijā bija pirmais nesējraķetes Delta IV Heavy starts ar forsētu dzinēju RS-68A, palaižot militāro pavadoni USA-237.
12. aprīlī, mēģinot palaist Ziemeļkorejas pirmo pavadoni Kwangmyŏngsŏng-3, 90 sekundes pēc starta eksplodēja raķete Unha-3.
6. augustā neveiksmi piedzīvoja Krievija, kad tās raķetes Proton-M augšējā pakāpe Briz-M piedzīvoja avāriju, neievadot pienācīgā orbītā pavadoņus Telkom-3 un Ekspress-MD2. Pēc šī negadījuma, kurš nebija vienīgais pēdējos gados, Krievijas kosmiskajā nozarē tika sāktas strukturālas reformas.
Kosmosa pētniecība
2012. gadā Mēness gravitācijas kartēšanu veica NASA dvīņu zondes GRAIL. Decembrī tās tika novadītas no orbītas un ietriektas Mēness virsmā.
Jūnijā palaista NASA rentgenstaru observatorija NuSTAR.
6. augustā mobilā laboratorija Curiosity nolaidās uz Marsa virsmas.
Aprīlī Ķīnas zonde Chang'e-2 atstāja librācijas punktu L2, un 13. decembrī pārlidoja asteroīdu 4179 Toutatis 3,2 km attālumā.
Pilotējamie lidojumi
Ķīnai palaižot kosmosa kuģi Shenzhou 9, pirmoreiz kosmosā devās pirmā Ķīnas sieviete Liu Jana; ar to veikta pirmā pilotējamā Ķīnas kosmiskā aparāta saslēgšanās ar citu objektu (orbitālās stacijas prototipu Tiangong 1).
Uz SKS palaisti četri kosmosa kuģi Sojuz. Panākta vienošanās, ka ekspedīcijas varētu pagarināta no sešiem mēnešiem līdz gadam. Ar vairākiem kravas kuģiem Progress izmēģināta shēma, pēc kuras kuģis ar staciju saslēdzas sešu stundu laikā pēc starta. Parasti kosmosa kuģi saslēdzas divu vai trīs diennakšu laikā. Tas ļautu saīsināt kosmonautu atrašanos autonomā lidojumā ar minimālām ērtībām, kad kosmonauti bieži piedzīvo nepatīkamas fizioloģiskas izpausmes.
Notika privāti būvētā transportkuģa Dragon divi starti un saslēgšanās ar SKS. Pirmais no tiem C2 bija izmēģinājumu režīmā, bet otrais CRS-1 jau bija NASA komerclīguma ietvaros.
Etilēnoksīds
Etilēnoksīds (etilēna oksīds, oksirāns, epoksietāns, C2H4O) ir bezkrāsaina, degtspējīga, relatīvi viegli sašķidrināma gāze ar saldenu smaržu un narkotisku iedarbību. Tas ir vienkāršākais cikliskais ēteris un ir ķīmiski visai aktīvs. Etilēnoksīds ir vienkāršākais epoksīds. Epoksīdi ir cikliskie ēteri ar trīslocekļu ciklu.
Iegūšana
2CH2=CH2 + O2 → C2H4O
Etilēnoksīdu iespējams iegūt arī 2-hloretanola (ClCH2CH2OH) reakcijā ar sārmu.
Īpašības
Oksirānam reaģējot ar amonjaku, analoģiski kā ar ūdeni, veidojas etanolamīns, dietanolamīns un trietanolamīns.
Izmantošana
Oksirānu lieto par izejvielu etilēnglikola ražošanai (reakcija ar ūdeni), kā arī, lai iznīcinātu baktērijas. Tā kā etilēna oksīds labi deg, to dažreiz lieto aviācijas bumbām (FAE).
Epoksīdus ar lielāku molmasu (kam epoksīda grupa atrodas garākas virknes galā), lieto par monomēriem.
Tukuma apriņķa muižu nosaukumi
Muižas pastāvēja līdz 1920. gada agrārajai reformai, kad tās tika likvidētas un bijušajiem īpašniekiem reizumis tika atstāti vienīgi muižu centri. Pēc reformas Tukuma apriņķa robežās saglabājās 7 lieli muižas centri (ar platību 150—300 ha) Bēnē, Irlavā, Jaunpilī, Lestenē, Vecaucē, Vecmokās un Vītiņos, kā arī 9 mazie muižas centri (ar platību 50—100 ha) Abavā, Bikstos, Durbē, Jaunaucē, Īlē, Pilsblīdenē, Remtē, Strutelē un Vecsātos.
Vietvārdu nosaukumos muižas vārds tika izskausts ar 1936. gada likumu par lauku nekustamo īpašumu pārdēvēšanu.
Ugaunieši
Ugaunieši jeb ugauņi (et) bija viena no somugru maztautām, no kuras 13.—16. gadsimtā izveidojās igauņu tauta.
Ugauņi dzīvoja Ugaunijas novadā, kas aptver mūsdienu Tartu, Pelvas, Veru un Valgas apriņķus Igaunijā, kuru pamatiedzīvotāji runā igauņu valodas Tartu un Veru dialektā.
Hokejs 1992. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
1992. gada Albērvilas ziemas olimpisko spēļu sacensības hokejā norisinājās no 1992. gada 8. līdz 23. februārim Méribel Ice Palace hallē
Komēta
Komēta (, komḗtēs — ‘matains’) ir jebkurš maza izmēra kosmiskais ķermenis, kas atrodas orbītā ap Sauli. Tuvojoties pietiekami tuvu Saulei, var redzēt komētas galvu un asti, kas veidojas izplūstot no komētas kodola gāzēm un putekļiem Saules vēja ietekmē. Komētas kodols sastāv no ledus, putekļu, akmens un sasalušu gāzu maisījuma, kura izmērs caurmērā var būt no dažiem kilometriem līdz pat vairākiem desmit kilometriem.
Komētu orbitālie apriņķošanas periodi ap Sauli var būt dažādi, sākot no dažiem gadiem līdz pat simtiem un tūkstošiem gadu. Dažas nonāk Saules sistēmā tikai vienreiz, lai pēc tam to pamestu uz visiem laikiem, nonākot starpzvaigžņu telpā. Īsperioda komētas domājams ir veidojušās Koipera joslā, kas atrodas aiz Neptūna orbītas. Savukārt pārējās komētas iespējams veidojas tā sauktajā Orta mākonī — lielā, sfēriskā komētu mākonī aptuveni no 50 000 līdz 100 000 astronomisko vienību attālumā no Saules. Lielākoties komētu orbītas ir ļoti izstieptas. Komētu orbītas ir stipri mainīgas — tās ietekmē lielo planētu gravitācijas spēki.
Komētu pētniecības vēsture
Senajos laikos un viduslaikos komētu parādīšanās pie debesjuma tika uztverta kā zīme no dieviem. Nereti tika uzskatīts, ka komēta līdzi atnesīs nelaimes un citas likstas. 4. gadsimtā p.m.ē. sengrieķu filozofs Aristotelis uzskatīja, ka komētas ir kaut kāda veida emisija no Zemes un tās ir atmosfēras parādības. 15. gadsimtā vācu astronoms Regiomontans (Regiomontanus) bija pirmais, kas izvirzīja domu, ka komētas ir atsevišķi un neatkarīgi astronomiski objekti, bet to, ka tas tā tik tiešām ir, 16. gadsimtā pierādīja dāņu astronoms Tiho Brahe. Brahe to pierādīja, kad novēroja 1577. gada Lielo komētu. Viņš pēc novērojumiem aprēķināja, ka tā kustas vismaz 230 Zemes rādiusu attālumā. Līdz ar to teorija, ka tās ir atmosfēras parādības, tika apgāzta. Pagāja diez gan ilgs laiks, līdz šis pieņēmums guva atzinību no plašākām ļaužu masām. Pat slavenais itāļu astronoms Galileo Galilejs nespēja pieņemt šo jauno teoriju. 1682. gadā Edmonds Halejs, novērojot Haleja komētu un salīdzinot informāciju par komētas novērojumiem 1607., 1531. un 1456. gadā, pierādīja, ka komēta ir periodiska un tās apriņķošanas periods ir 76 gadi. Līdz tam valdīja uzskats, ka tie ir nejauši debess ķermeņi. Mūsdienās katru gadu vidēji tiek atklātas no 20 līdz 30 komētām, savukārt kāda no Lielajām komētām tiek novērota vidēji reizi pa desmit gadiem.
Klimts
Klimts var būt:
A Girl Like Me
A Girl like Me ir dziedātājas Riannas otrais albums. Tas tika izdots Japānā 2006. gada 19. aprīlī, 24. aprīlī Apvienotajā Karalistē un 25. aprīlī ASV.
Sarakstīšana
Rianna atkal sarakstīja albumu ar producentu Evanu Rodžersu un Karlu Sturkenu, kurš sarakstīja lielāko daļu dziesmu no viņas iepriekšējā albuma Music of The Sun.
Singli
SOS
Dziesma SOS arī zināms kā SOS (Rescue Me)" ir dance-pop stila dziesma, kuru sarakstīja Evans Bogarts un J. R. Rotems priekš Riannas otrā studijas albuma A Girl Like Me. ASV SOS sasniedza pirmo vietu Billborad Hot 100, Pop 100, Hot Dance Music/Club Play, Hot Dance Airplay, Hot Digital Songs un Hot Digital Tracks. Dziesma arī sasniedza otro vietu Pop 100 Airplay, bet tā nevarēja tikt pāri Šona Pola masīvajam hītam Temperture.
Unfaithful
"Unfaithful" ir popbalāde ko sarakstīja Ne-Yo, Tors Eriks Hermansens un Mikkles S. Eriksens priekš Riannas otrā albuma A Girl Like Me. "Unfaithful" sasniedza sesto vietu ASV Billboard Hot 100 un ieguva arī otro vietu UK Singles Chart
We Ride
Break It Off
Šo dziesmu sarakstīja pati Rianna un Šons Pols. Dziesma ir ceturtais un arī pēdējais singls no albuma A Girl like Me. Savādi ir tas, ka šai dziesmai nav video un tā ir viena no retajām dziesmām kas sasniedza Billboard Top 10 bez video. Dziesma tika izlaista digitālai ielādei. Dziesma arī tika izdota iTunes veikalā 2007. gada 19. februārī un sasniedza otro vietu tajā. Dziesma debitēja U.S. Hot Digital Songs topā ar 75,316 pārdotiem eksemplāriem. Latīņamerikā dziesma sasniedz Peru Top 100 92.vietu. "Break It Off" debitēja United World Chart 21. vietā.
Norbi bāka (priekšējā vaduguns)
Norbi bāka (priekšējā vaduguns) (igauniski - Norrby alumine tuletorn) atrodas uz Vormsi salas Baltijas jūrā. Sala pieder Igaunijai. Bāka atrodas salas ziemeļaustrumu daļā. Bāka ir priekšējā vaduguns garākajai Igaunijas piekrastes ūdeņu vadlīnijai, kas stiepjas no kuģu kanāla starp Osmusāres salu un Põõsaspea zemesragu līdz Vosi kuģu kanālam.
Vēsture
Bāka sāka darboties 1916. gadā. Tolaik šeit bija uzbūvēts koka pagaidu tornis. 1935. gadā tika uzcelts betona tornis.
Raksturojums
Bākas augstums ir 22 m. Bāku veido apaļš betona tornis ar laternu un galeriju. Bākas tornis ir krāsots balts. Bākas gaismas elements atrodas 22 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta, (1 s deg, 1 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 12 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu diennakts tumšajā laikā. 2005. gadā Igaunijas pasts izdeva pastmarku ar bākas attēlu. attēlu.
Aston Martin
Aston Martin Lagonda Limited ir britu autobūves kompānija, kas ražo luksusa klases vieglos automobiļus. Kompānijas galvenais birojs atrodas Gejdonā, Vorikšīrā. Kompānijas nosaukums cēlies no kalna Astons-Klintons, kur viens no kompānijas dibinātājiem, Laionels Martins, 1913. gadā uzvarēja kalnā braukšanas sacīkstēs.
No 1994. gada kompānija bija daļa no Premier Automotive Group, kas ir Ford Motor Company apakšuzņēmums, tomēr 2006. gada augustā Ford paziņoja par lēmumu kompāniju pārdot. 2007. gada otrajā kvartālā Ford Motor Company pārdeva Aston Martin investoru konsorcijam ar kompānijas Prodrive īpašnieku Deividu Ričardsu vadībā.
2007. gadā saražoto automobiļu skaits gandrīz neatšķīrās no 2006. gada skaita. Kompānija ir zīmīga ar to, ka lielāka daļa produkcijas, tiek sakomplektēta ar rokām, neizmantojot konveijera robotus. Katram "roku darbam" ir bronzas plāksnīte, uz kuras ir uzrakstīts konkrētā automobiļa montiera vārds un uzvārds.
Kompānija ilgus gadus sadarbojas ar kino franšīzi James Bond 007, līdz ar to, tā ir slavena kā Džeimsa Bonda mašīna. Aston Martin to respektē un auto sacīkstēs kompānija piedalās ar numuru 007, kas ir uztraferēts abos automašīnas sānos.
Sanpaulu
Sanpaulu (arī Sanpaula ; pt) ir pilsēta Brazīlijas dienvidos pie Tjetes upes. Sanpaulu štata administratīvais centrs un Brazīlijas lielākā pilsēta. Veidojusies kā daudzkultūru metropole un arī mūsdienās pilsētā redzama itāļu (mūsdienās 60% Sanpaulu iedzīvotāju ir pilnībā vai daļēji itāļu izcelsmes), portugāļu, vācu, arābu un japāņu kultūru ietekme.
Sanpaulu ir lielākais Brazīlijas biznesa un finanšu centrs. Šeit atrodas vairāk vācu un ASV kompāniju biroju kā jebkurā citā pasaules pilsētā ārpus šo kompāniju mītnes zemēm. Sanpaulu atrodas lielākā birža Latīņamerikā (Bovespa). Mākslas pasaulē Sanpaulu ir slavena ar Sanpaulu mākslas biennāli (Bienal Internacional de Arte de São Paulo). Sanpaulu piepilsētā Interlagosā notiek Formula 1 Brazīlijas GP sacensības.
Vēsture
Pilsētu 1554. gada 25. janvārī dibināja jezuītu misionāri Hosē de Ančeta un Manuels de Nobrega, nodibinot misiju Colégio de São Paulo de Piratininga, lai pievērstu kristietībai tupi un gvaranu indiāņus. Pilsēta tika dibināta auglīgas plakankalnes malā otrpus Atlantijas okeāna piekrastes Seradumares (Serra do Mar) kalnu grēdai.
Pilsētas tiesības Sanpaulu tika piešķirtas 1711. gadā. Pilsēta strauji attīstījās, sākot no 19. gadsimta otrās puses, kad apkārtnē tika izveidotas milzīgas kafijas plantācijas, kas piesaistīja daudz imigrantu no visdažādākajām pasaules vietām. Daudz imigrantu iebrauca no Itālijas.
1828. gada 1. martā Sanpaulu tika nodibināta pirmā augstskola Brazīlijā — juristu skola Largo São Francisco.
Transporta sistēma
Sabiedriskā transporta sistēmas pamatu veido sazarots autobusu un trolejbusu maršrutu tīkls. Darbojas metro sistēma, kurā šobrīd ir sešas līnijas. Viena no tām ir viensliedes dzelzceļa līnija. Ar 500 lidaparātiem Sanpaulu ir lielākā helikopteru flote pasaulē. Pilsētā ir 100 helikopteru pacelšanās laukumi, no kuriem daudzi ir izvietoti uz augstceltņu jumtiem. Ielu satiksmē akūta problēma ir sastrēgumi, kas dažkārt stiepjas vairāku desmitu kilometru garumā.
Latvieši Sanpaulu
Sanpaulu dzīvo vairāki simti latviešu izcelsmes brazīliešu, no kuriem tikai nedaudzi pārvalda latviešu valodu. Pilsētā darbojas 1950. gadā dibinātā latviešu luterāņu draudze, kas notur regulārus dievkalpojumus latviešu valodā 1959. gadā uzbūvētajā dievnamā. Draudzes īpašumā notiek arī laicīgi pasākumi — latviešu kopienas saviesīgi sarīkojumi un kora mēģinājumi. Draudze ietilpst LELBA sastāvā. Pilsētā darbojas arī 20. gados latviešu dibināta baptistu draudze, kas ietilpst Brazīlijas Latviešu baptistu apvienībā. Tiesa gan, mūsdienās dievkalpojumi tajā notiek tikai portugāļu valodā.
Jau no XX gadsimta sākuma, kad Brazīlijā lielākā skaitā uz dzīvi bija apmetušies latvieši, Sanpaulu tika izdoti preses izdevumi latviešu valodā. No 1907. līdz 1909. gadam divas reizes mēnesī Sanpaulu latviešu valodā tika izdots sabiedriski politisks laikraksts "Līdumnieks" ("Lihdumneeks" ). Tā izdevējs un redaktors bija Jūlijs Malvess. 1937. un 1938. gadā iznāca Latviešu literāriskās un labdarības biedrības mēnešraksts "Jaunā Druva". No 1972. līdz 1994. gadam tika izdots latviešu luterāņu draudzes izdevums "Zem Dienvidus Krusta". Līdzās Sanpaulu izdevumiem Brazīlijas latviešu kopienai svarīgi preses izdevumi klajā nāca arī citur, arī žurnāls "Kristīgs Draugs" (1931.-2004.) Sanpaulu štata Vārpā, žurnāls "Latvija" (1937.-1959.) Argentīnā, izdevumi Novaodesā.
Cilvēki
Sanpaulu dzimuši:
Upes delta
Delta ir upes nogulu radīts un upes atteku saposmots līdzenums upes grīvā (ietekas vietā). No upes sanešiem sastāvoša trīsstūrveida zemiene pirms upes ietekas, kurā ir daudz nelielu zaru.
Delta veidojas tāpēc, ka upes straumes ātrums lejtecē samazinās, straume ir ļoti lēna, ūdens ir stāvošs un upes saneši tad nosēžas upes dibenā un pamazām krājas, kamēr tie sasniedz ūdens līmeni un jau nobloķē upei ceļu. Tad upe ir spiesta meklēt sev citu ceļu ietekai. Ar laiku arī tas aizdambējas un tā veidojas arvien jauni un jauni ceļi. Beigās izveidojas liela delta ar daudziem šādiem zariem. Deltas veidojas tikai ļoti lielām upēm, jo mazajām upēm straume ir pietiekami ātra lai saneši nevarētu nosēsties.
Garu un ūdeņainu upju deltas var sasniegt pat gigantiskus izmērus:
Kosmoplāns
Kosmoplāns — kosmosa kuģis, kas lidojuma posmus atmosfērā (vai nu pacelšanos, vai nolaišanos, vai abus) veic kā lidmašīna, izmantojot aerodinamisko cēlējspēku.
Par kosmoplāniem var uzskatīt ASV "Space Shuttle" orbitālās pakāpes un Padomju Savienības projektu "Buran", kā arī suborbitālo lidmašīnu SpaceShipOne un lidaparātus Boeing X-40 un Boeing X-37.
Kosmosa kuģis
Kosmosa kuģis ir cilvēku, un dažos gadījumos arī kravu, pārvadāšanai paredzēts pilotējams kosmiskais aparāts. Kosmosa kuģis veic vai nu patstāvīgu lidojuma uzdevumu, vai nogādā apkalpi orbitālajā stacijā. Kosmosa kuģi ar spārniem, kas paredzēti nolaišanās posmam, sauc par kosmoplānu.
Kosmosa kuģu projekti
Pašlaik ASV izstrādā jaunu kosmosa kuģi Orion, ko varētu izmantot gan apkalpju nogādāšanai uz orbitālo staciju, gan ekspedīcijām uz Mēnesi un Marsu. Krievija arī plāno uzbūvēt jaunu kosmosa kuģi, kas būtu ietilpīgāks nekā pašreiz izmantojamais Sojuz-TMA.
Gors
Gors var būt:
Gore
Gore var būt:
Orbitālā stacija
Patlaban Zemes orbītā aktīvi darbojas Starptautiskā kosmiskā stacija, kas ir lielākā orbitālā stacija kosmonautikas vēsturē.
Kosmiskā platforma
Kosmiskā platforma ir kosmiskais lidaparāts ar viegli nomaināmu zinātnisko vai lietišķo ekipējumu. Atkarībā no konstrukcijas un lidojuma uzdevuma kosmiskā platforma var funkcionēt kosmiskā lidaparāta kravas nodalījumā vai arī autonomā lidojumā kā daudzkārt izmantojams Zemes mākslīgais pavadonis. Kosmiskā platforma var būt aprīkojama ar jaunu ekipējumu tikai uz Zemes vai arī lidojuma laikā.
Distonija
Distonija jeb muskuļu distonija ir hiperkinēzes veids, kas izpaužas kā lēna nepatvaļīga permanenta kontrakcija ar nevienmērīgu tonusa paaugstināšanos dažādās muskuļu grupās. Tas ir neiroloģisks simptoms, kas liecina par centrālās nervu sistēmas slimību. Šis stāvoklis neietekmē cilvēka intelektuālo attīstību, bet bieži ir sociālās atstumtības cēlonis, jo ārējā izskata kroplības dēļ daudzi mēdz uzskatīt slimniekus par garīgi atpalikušiem.
Klasifikācija un simptomi
Pie lokālām distonijām pieder sejas vai acu plakstiņu spazma, laringospazma, kakla spazma u.c. Ģeneralizētā jeb torsijas distonija bieži sākas ar kakla spazmu. Vēlāk tā izplatās, izraisot ķermeņa griešanos ap savu asi un muguras muskuļu savilkšanos ar piespiedu pozas ieņemšanu. Mugurkauls izliecas uz priekšu kakla un jostas daļā. Staigājot, sēžot, stāvot mugurkauls izliecas dažādos virzienos. Dažos gadījumos šī stājas deformācija apgrūtina gaitu un pat izraisa nespēju staigāt (abāzija) un sevi apkopt. Miegā distonija parasti izzūd.
Dažreiz distonijas apzīmē ar iesaistīto orgānu nosaukumiem. Piemēram, oromandibulārā (no latīņu oris - mute, mandibula - apakšžoklis) forma izraisa spazmas žokļa, lūpu un mēles muskuļos, radot problēmas ar runāšanu un rīšanu.
Cēloņi
Primārās muskuļu distonijas rašanās cēloņi ne vienmēr ir skaidri. Sekundāri tā attīstās visbiežāk kā komplikācija bērnu cerebrālai triekai (70% slimnieku), deģeneratīvām centrālās nervu sistēmas slimībām (piemēram Halevordena-Špatsa slimība (Hallervorden-Spatz disease)), dažām autoimūnām slimībām, piemēram 40 – 60 % izkaisītās sklerozes slimnieku, smadzeņu infekcijām (encefalīts, arahnoidīts u.c), galvas traumām un organiskiem bojājumiem (trieka, audzējs), saindēšanai ar oglekļa monoksīdu, saindēšanai ar medikamentiem.
FIFA Pasaules kauss
FIFA Pasaules kauss, bieži vienkārši Pasaules kauss, ir starptautisks futbola turnīrs, ko organizē FIFA un tajā piedalās nacionālās futbola izlases. Turnīrs tiek rīkots ik pēc četriem gadiem kopš 1930. gada, izņemot Otrā pasaules kara dēļ nenotikušos 1942. un 1946. gada čempionātus. Pašreizējie pasaules čempioni ir Argentīna, kas 2022. gadā izcīnīja savu trešo titulu.
Lai gan finālturnīri notiek ik pēc četriem gadiem, taču pats čempionāts (ieskaitot kvalifikācijas spēles) notiek gandrīz trīs gadus. Par tiesībām spēlēt 2022. gada finālturnīrā kvalifikāciju uzsāka 206 izlases, kas vispirms piedalās reģionālajos turnīros, ko rīko kontinentālās futbola federācijas. Finālturnīrā iekļūst 32 komandas, kas četras nedēļas ilgā turnīrā noskaidro pasaules kausa ieguvēju.
Tikai astoņām valstīm ir izdevies uzvarēt kādā no divdesmit notikušajiem pasaules futbola čempionātiem. Visvairāk titulu — piecus — ir ieguvusi Brazīlija, kam seko Itālija un Vācija ar četriem tituliem. Trīs reizes ir uzvarējusi Argentīna, divreiz titulu ir ieguvušas Urugvajas un Francijas izlase, bet pa reizei Anglija un Spānija. Tikai vienā finālturnīrā, kas noticis Eiropā ir uzvarējusi komanda no cita kontinenta (1958. gadā uzvarēja Brazīlija). 2010. gadā Dienvidāfrikā Spānija kļuva par pirmo Eiropas izlasi, kas uzvarējusi ārpus Eiropas. Pirms tam visos finālturnīros, kas notikuši ārpus Eiropas, bija uzvarējušas Dienvidamerikas komandas.
FIFA Pasaules kauss ir pasaulē vislielākais sporta pasākums, skatītāju ziņā (gan klātienē, gan TV) pārspējot pat olimpiskās spēles. 2014. gada finālu televīzijā vismaz minūti vēroja apmēram 1,013 miljardi cilvēku, bet kopējais turnīra skatītāju skaits sasniedza 3,2 miljardus.
Pirms kausa
Pirmā starptautiskā futbola spēle tika sarīkota 1872. gadā Glāzgovā starp Angliju un Skotiju. Pirmais turnīrs starp izlasēm norisinājās 1884. gadā, tas bija Lielbritānijas čempionāts nacionālajām izlasēm. Tajā piedalījas Anglijas, Skotijas, Velsas un Īrijas izlase. Futbolam kļūstot populārākam, tas tika iekļauts 1900. un 1904. gada olimpiskajās spēlēs kā paraugdemonstrējumu disciplīna (uzvarētājiem netika pasniegtas medaļas). Futbols par oficiālu olimpisko sporta veidu kļuva sākot ar 1908. gada olimpiskajām spēlēm. Šo olimpisko futbola turnīru organizēja Anglijas Futbola asociācija un tajā drīkstēja piedalīties tikai amatieri. Gan 1908., gan 1912. gada olimpiskajās spēlēs uzvarēja Apvienotā Karaliste, zem kuras karoga spēlēja Anglijas amatieru futbola izlase.
1904. gadā tika izveidota Starptautiskā Futbola federāciju asociācija (FIFA). Tās pirmais mēģinājums organizēt savu starptautisko futbola turnīru notika 1906. gadā Šveicē, taču tas cieta neveiksmi, galvenokārt tādēļ, ka starptautiskais futbols vēl nebija pietiekami attīstīts. 1909. gadā sers Tomass Liptons noorganizēja Sera Tomasa Liptona trofejas izcīņu Turīnā. Šai turnīrā nepiedalījās izlases, bet gan klubi, katru valsti pārstāvot pa vienam klubam, un tas netiek uzskatīts par oficiālu pasaules čempionātu, kaut gan tas bija pirmais starptautiskais futbola turnīrs, kur dalību ņēma labākie profesionālie spēlētāji no Itālijas, Vācijas un Šveices. Trofeju ieguva amatieru komanda West Auckland, kura tika uzaicināta piedalīties turnīrā pēc tam, kad Anglijas futbola asociācija atteicās uz šo turnīru nosūtīt profesionālu komandu.
1914. gadā FIFA piekrita atzīt olimpisko spēļu ietvaros notiekošo futbola turnīru, piešķirot tam "Pasaules amatieru futbola čempionāta" nosaukumu, un uzņēmās tā organizēšanu. 1920. gada olimpiskajā turnīrā uzvarēja Beļģija, bet 1924. un 1928. gadā — Urugvaja. 1932. gada olimpiskajās spēlēs Losandželosā netika plānots iekļaut futbolu zemās futbola popularitātes dēļ Amerikas Savienotajās Valstīs. FIFA un SOK arī radās domstarpības par amatieru statusu, kā rezultātā futbols tika izņemts no olimpiskajām spēlēm. FIFA prezidents Žils Rimē paziņoja par FIFA Pasaules kausa organizēšanu 1930. gadā Urugvajā.
Pasaules kausi pirms Otrā pasaules kara
Futbola popularitātes pieauguma dēļ olimpiskajās spēlēs, FIFA kongresā Amsterdamā tika nolemts rīkot pirmo Pasaules kausu. Pēdējās divās olimpiskajās spēlēs bija uzvarējusi Urugvajas izlase, kā arī Urugvajā tika svinēta 100 gadu valsts pastāvēšana, tāpēc tika nolemts, ka pirmo turnīru rīkos tieši Urugvajā.
Pirmajā pasaules kausā Urugvajā piedalījās 13 futbola izlases — septiņas no Dienvidamerikas, četras no Eiropas un divas no Ziemeļamerikas. No Eiropas tika uzaicinātas piedalīties vēl vairākām izlasēm, bet daļa no tām atteicās garā ceļa dēļ uz Dienvidameriku. vienlaicīgi notika pirmās divas Pasaules kausa spēles — Francija pret Meksiku (4:1) un ASV pret Beļģiju (3:0). Pirmos vārtus pasaules čempionātu vēsturē guva Francijas uzbrucējs Lisjēns Lorāns. Finālspēlē Montevideo, ko klātienē noraudzījās 93 000 skatītāji, Urugvaja uzveica Argentīnu ar rezultātu 4:2, tādējādi kļūstot par pirmajiem pasaules kausa ieguvējiem.
Galvenie traucēkļi pirmajiem pasaules čempionātiem bija sarežģītā starpkontinentu ceļošana un kari. Savukārt 1934. un 1938. gada turnīros, kas notika Eiropā, ieradās tikai divas izlases no Dienvidamerikas (1934. gadā bija Brazīlija un Argentīna, bet 1938. gadā tikai Brazīlija). 1942. un 1946. gada turnīri nenotika Otrā pasaules kara dēļ.
Pasaules kausi pēc Otrā pasaules kara
1950. gada FIFA Pasaules kauss, kas norisinājās Brazīlijā, bija pirmais, kurā vispirms tika izspēlētas grupu turnīra spēlēs. Šis turnīrs ir nozīmīgs arī ar to, ka Pasaules kausā pirmo reizi piedalījās Apvienotās Karalistes izlases. Šīs izlases 1920. gadā bija izstājušās no FIFA, jo nevēlējās spēlēt pret to valstu izlasēm, kas Pirmajā pasaules karā bija karojušas pret viņiem. 1946. gadā pēc FIFA uzaicinājuma britu izlases iestājās atpakaļ organizācijā. Šajā turnīrā atkal piedalījās 1930. gada čempioni Urugvaja, kuri bija boikotējuši iepriekšējos turnīrus. Urugvajieši atkal kļuva par čempioniem, finālā uzvarot mājiniekus Brazīlijas izlasi.
No 1934. līdz 1978. gadam bija paredzēts, ka finālturnīros piedalīsies 16 valstu izlases. Šajos kausos kvalificējās 16 izlases, bet ne vienmēr piedalījās. 1938. gada kausā piedalījās 15 izlases, jo Austriju anšlusa rezultātā pievienoja Trešajam reiham, bet Austrijas vietā turnīrā nepiedalījās citas valsts izlase, savukārt 1950. gada Pasaules kausā no dalības tajā atteicās Indija, Skotija un Turcija. Šajos turnīros allaž dominēja Eiropas un Dienvidamerikas izlases. Tikai četras ne Eiropas vai Dienvidamerikas izlases bija tikušas līdz ceturtdaļfinālam: ASV izlase (pusfināls 1930. gadā), Kubas izlase (ceturtdaļfināls 1938. gadā), Ziemeļkorejas izlase (ceturtdaļfināls 1966. gadā) un Meksikas izlase (ceturtdaļfināls 1970. gadā).
Paplašināšana līdz 32 izlasēm
1982. gadā Pasaules kausa dalībnieču skaits tika palielināts līdz 24, bet 1998. gadā — līdz 32, dodot iespēju turnīrā piedalīties vairāk Āfrikas, Āzijas un Ziemeļamerikas komandām. Kopš paplašināšanas Āfrikas, Āzijas un Ziemeļamerikas izlasēm ir klājies turnīros arvien labāk.
2006. gada pasaules čempionāta kvalifikācijas turnīros piedalījās kopumā 198 valstu izlases, bet 2010. gada kvalifikācijas turnīrā piedalījās 204 izlases, kas bija jauns rekords. 2018. gada kvalifikācijas turnīram pieteicās 210 izlases, tomēr Zimbabve un Indonēzija tika diskvalificētas vēl pirms spēļu sākuma.
Paplašināšana līdz 48 izlasēm
2013. gada oktobrī FIFA prezidents Zeps Blaters apsolīja Karību Futbola savienībai drīzumā vienu vietu Pasaules kausā. Savas prezidentūras laikā šo solījumu viņš neizpildīja.
2016. gada oktobrī jaunais FIFA prezidents ierosināja 48 izlases 2026. gada FIFA Pasaules kausā. FIFA apstiprināja, ka 2026. gada Pasaules kausa finālturnīrā piedalīsies 48 izlases.
Trofeja
No 1930. līdz 1970. gadam Pasaules kausa ieguvējiem pasniedza Žila Rimē balvu. Sākotnēji to sauca par Pasaules kausu (World cup jeb Coupe du Monde), taču 1946. gadā pārdēvēja par godu FIFA prezidentam, kurš sarīkoja pirmo pasaules čempionātu. 1970. gadā Brazīlija ieguva trešo titulu un kauss uz visiem laikiem nonāca tās īpašumā, taču 1983. gadā kauss tika nozagts un tā arī netika atrasts. Visticamāk, to ir pārkausējuši zagļi.
Pēc 1970. gada tika izstrādāta jauna Pasaules kausa trofeja. Šī ir ceļojošā balva, ko nav paredzēts uz visiem laikiem atstāt nevienas komandas īpašumā, lai arī cik titulus tā iegūtu, taču uz kausa tiek uzrakstīti visu ieguvējvalstu vārdi. Jauns kauss varētu tikt izstrādāts pēc 2038. gada, kad beigsies vieta, kur uz šī kausa rakstīt uzvarētājvalstu nosaukumus.
Trofeja, ko šobrīd pasniedz, ir 36 cm augsta, izgatavota no 18 karātu zelta un sver 6175 gramus. Pasaules kausa ieguvēji arī saņem apzeltītu, bet ne no tīra zelta izgatavotu, trofejas kopiju.
Kvalifikācijas turnīrs
Kopš otrā Pasaules kausa 1934. gadā tiek rīkoti kvalifikācijas turnīri, lai atsijātu vājākās komandas no finālturnīra. Tos rīko sešās FIFA kontinentālajās zonās (Āfrikā, Āzijā, Ziemeļamerikā ar Centrālameriku un Karību salām, Dienvidamerikā, Okeānijā, Eiropā) un tos pārrauga attiecīgo kontinentu konfederācijas. Pirms katra kvalifikācijas turnīra FIFA izvēlas, cik vietas atvēlēt katrai konfederācijai kausā. Pamatā izvēle tiek balstīta uz komandu stiprumu, tomēr to var ietekmēt arī konfederāciju lobijs. Kvalifikācijas turnīrs var sākties pat trīs gadus pirms finālturnīra sākuma un ilgt divus gadus. Kvalifikācijas turnīra formāts atšķiras atkarībā no konfederācijas. Parasti vienu vai divu vietu liktenis tiek izlemts starpkontinentālu spēļu rezultātā. Piemēram, Okeānijas zonas uzvarētājkomanda cīnījās ar Āzijas 5. vietu par tiesībām spēlēt 2010. gada kausā. Sākot ar 1938. gada Pasaules kausu, rīkotājvalstij ir garantēta vieta finālturnīrā. Šādas tiesības bija arī iepriekšējiem čempioniem no 1938. līdz 2002. gadam, tomēr sākot ar 2006. gada kausu arī čempioniem ir jākvalificējas. Brazīlija, 2002. gada čempioni, kļuva par pirmo čempionvienību, kurai jākvalificējas nākamajam kausam pēc čempionu titula.
Finālturnīrs
Pašreizējā finālturnīra formātā piedalās 32 nacionālās komandas. Ir divi posmi: grupu turnīrs, kam seko izslēgšanas turnīrs.
Grupu turnīrā komandas tiek sadalītas astoņās grupās. Katrā ir pa četrām komandām. Astoņas komandas tiek "izsētas" (ieskaitot rīkotājus), bet pārējās komandas tiek sadalītas grozos pēc formulas (bāzētas uz FIFA Pasaules ranga un rezultātiem iepriekšējos kausos). Komandas no katra groza izlozējot tiek sadalītas grupās. Sākot ar 1998. gada Pasaules kausu ir izveidoti ierobežojumi, kas vienā grupā liedz būt vairāk par divām Eiropas vai vienu jebkuras citas konfederācijas komandu.
Katrā grupā katra komanda satiekas ar katru pretinieku komandu, līdz ar to visas komandas, kuras piedalās kausā, izspēlē vismaz trīs spēles. Katras grupas pēdējais spēļu pāris tiek ieplānots vienā laikā, lai garantētu godīgumu. Divas labākās komandas no katras grupas tiek uz izslēgšanas turnīru. Lai grupā novērtētu komandas, tiek lietoti punkti. Kopš 1994. gada par uzvaru piešķir trīs punktus (līdz tam bija divi), par neizšķirtu — vienu un par zaudējumu nevienu. Ja vairākām komandām ir vienāds punktu skaits, labāko komandu izvēlas šādā veidā: sākumā skatās vārtu starpību, tad iesistos vārtus, tad savstarpējās spēles rezultātu un, ja līdz tam nav izdevies noteikt uzvarētāju, notiek izloze.
Izslēgšanas turnīrā komanda vienreiz tiekas ar komandu. Uzvarētāji tiek tālāk, zaudētājiem čempionāts noslēdzas. Ja nepieciešams, uzvarētāju nosaka papildlaikā vai ar pēcspēļu 11 metru sitieniem. Sākumā (astotdaļfinālā) katras grupas uzvarētājkomanda tiekas ar kādas citas grupas 2. vietu. Tam seko ceturtdaļfināli, pusfināli, trešās vietas finālmačs (kurā piedalās pusfinālu zaudētāji) un fināls.
Rīkotājvalsts izvēle
Pirmās Pasaules Kausu rīkotājvalstis tika izlemtas FIFA kongresa sanāksmēs. Vietas izvēle varēja izraisīt strīdus, jo ar kuģi no Dienvidamerikas uz Eiropu (vai otrādi), diviem futbola centriem, vajadzēja braukt trīs nedēļas. Piemēram, lēmums rīkot pirmo Pasaules kausu Urugvajā ļāva tajā piedalīties tikai četrām Eiropas komandām. Abi nākamie Pasaules kausi norisinājās Eiropā. Lēmums rīkot otro (1938. gada kausu) Francijā bija strīdīgs, jo Amerikas komandas uzskatīja, ka kausa rīkošana notiek pēc rotācijas principa. Gan Argentīna, gan Urugvaja boikotēja turnīru.
Sākot ar 1958. gada kausu, lai izvairītos no turpmākiem boikotiem un strīdiem, FIFA uzsāka rīkotāju rotāciju starp Ameriku un Eiropu, kas turpinājās līdz 1998. gadam. 2002. gada kauss, kuru rīkoja Dienvidkoreja un Japāna, bija pirmais, kas norisinājās Āzijā, kā arī pirmais ar vairākām rīkotājvalstīm. 2010. gadā Dienvidāfrika kļuva par pirmo Āfrikas valsti, kas rīkoja Pasaules kausu. 2014. gada Pasaules kausu rīkos Brazīlija un tas būs pirmais Dienvidamerikā kopš 1978. gada, kā arī pirmais, kad vairāki Pasaules kausi pēc kārtas notiek ārpus Eiropas.
Tagad rīkotājvalsti izvēlas FIFA Izpildkomiteja. Tās valsts, kura vēlas rīkot Pasaules kausu, futbola asociācija, saņem "Rīkošanas Līgumu" no FIFA, kas paskaidro soļus un lietas, kuras tā gaida no spēcīgas kandidatūras. Tā arī iegūst veidlapu, kura ir jāaizpilda, oficiāli apstiprinot kandidatūru. Pēc tam, FIFA izvēlēta inspektoru grupa apmeklēs valsti, lai pārliecinātos, ka tā atbilst visām rīkošanas prasībām. Pēc tam tiek izveidots ziņojums. Pašlaik rīkotājvalsts izvēle notiek sešus vai septiņus gadus pirms turnīra rīkošanas.
2010. un 2014. gada Pasaules kausos finālturnīra rīkošanas tiesības tiek rotētas starp konfederācijām, ļaujot vienīgi valstīm no noteiktas konfederācijas (Āfrika 2010. gada, Dienvidamerika 2014. gadā) kandidēt uz turnīra rīkošanu. Rotēšanas princips tika ieviests pēc strīdiem sakarā ar Vācijas uzvaru pār Dienvidāfriku cīņā par 2006. gada turnīra rīkošanu. Tomēr kontinentālās rotēšanas princips neturpināsies pēc 2014. gada, tāpēc katra valsts, izņemot tās, kas pieder iepriekšējo divu turnīru rīkotājkonfederācijām, var kandidēt Pasaules kausa rīkošanai sākot ar 2018. gadu. Tas daļēji ir domāts, lai neatgadītos līdzīgs scenārijs kā 2014. gadā, kad turnīra rīkošanai pieteicās tikai Brazīlija.
Latvijas dalība Pasaules kausos
No 1950. līdz 1990. gadiem Latvija Padomju okupācijas dēļ pasaules kausa turnīros nepiedalījās. 1994. gada Pasaules kausa kvalifikācijas turnīrā Latvija tika ielozēta vienā apakšgrupā ar Spāniju, Īriju, Dāniju, Ziemeļīriju, Lietuvu un Albāniju. Šis turnīrs Latvijas izlasei nebija visai veiksmīgs, 12 spēlēs tika izcīnīti 5 neizšķirti un septiņas reizes zaudēts, galarezultātā ieņemot 6. vietu apakšgrupā (finālturnīram kvalificējās divas labākās apakšgrupas komandas).
1998. gada Pasaules kausa kvalifikācijas grupā Latvija par divām ceļazīmēm uz finālturnīru cīnījās ar Austriju, Skotiju, Zviedriju, Igauniju un Baltkrieviju. Latvijas izlases bilance bija 3 uzvaras, 1 neizšķirts, 6 zaudējumi, galarezultātā ierindojoties 4. vietā grupā, Latvija finālturnīram nekvalificējās.