cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tina Kandelaki
Tina Kandelaki (ru,, ; dzimusi Tbilisi, Gruzijas PSR, PSRS) ir krievu žurnāliste, politiķe, TV raidījumu vadītāja un producente. Tāpat viņa ir kompānijas Apostol Media Group līdzīpašniece. Holdinga Gazprom-Media ģenerāldirektora vietniece.
Viņa uzsāka karjeru kā radiodīdžejs Tbilisi, taču 1995. gadā pārvācās uz Maskavu. Arī Krievijas galvaspilsētā viņa ir darbojusies vairākās radiostacijās, kā arī vairākās televīzijās.
2020. gadā aktīvi piedalījās partijas "Mūsu cilvēki" (ru) izveidē. 2022. gadā atbalstīja Krievijas iebrukumu Ukrainā.
Lorīna
Lorīna Zineba Nora Talhaoui (sv; dzimusi ), plašāk pazīstama ar savu skatuves vārdu Lorīna (Loreen), ir marokāņu izcelsmes zviedru dziedātāja un mūzikas producente. Viņa pārstāvēja Zviedriju 2012. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā ar dziesmu Euphoria. Konkursā viņa guva uzvaru ar 372 punktiem.
2004. gadā piedalījās pirmajā Zviedrijas TV šova Idol sezonā, kur piedalījās kā Lorīna Talhaoui (Lorén Talhaoui) un ieņēma 4. vietu. 2011. gadā piedalījās Zviedrijas nacionālajā atlasē Eirovīzijai Melodifestivalen 2011, taču nekvalificējās finālam ar dziesmu My Heart Is Refusing Me. Nākamajā gadā viņa atkal piedalījās Melodifestivalen, šoreiz ar dziesmu Euphoria.
2023. gadā Lorīna kļuva par Zviedrijas pārstāvi Eirovīzijā ar dziesmu Tattoo. Konkursā viņa uzvarēja ar 583 punktiem, kļūstot par pirmo sievieti, kas Eirovīzijā ir uzvarējusi divas reizes (iepriekš 2012. gadā) un otrā dziedātāja Eirovīzijas vēsturē, kas ir uzvarējusi divas reizes (iepriekš Džonijs Logans 1980. un 1987. gadā).
Diskogrāfija
<!-- === Singli ===
Emīls Nolde
Emīls Nolde (, īstajā vārdā Emīls Hansens (Emil Hansen); dzimis, miris ) bija Dānijā dzimis vācu/dāņu ekspresionisma gleznotājs un grafiķis. Viens no 20. gadsimta redzamākajiem akvarelistiem. Noldes rokraksts ir drosmīga intensīvas krāsu gammas lietošana.
Sviļu ciems
Sviļu ciems ir apdzīvota vieta Kurzemes galējos dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Rucavas pagastā uz dienvidaustrumiem no Rucavas pie Sventājas upes un robežas ar Lietuvu.
Emīls Nolde
Mākslinieka karjerai pievērsās 31 gadu vecumā. Kļūdams par vienu no ekspresionisma pamatlicējiem, Nolde iesaistījās vairākās vācu mākslinieku apvienībās. Viņš bija viens no Drēzdenes apvienības Die Brücke locekļiem, piedalījās Berlīnes secesijas darbā, kā arī Minhenes Der Blaue Reiter aktivitātēs. Kaut arī no divdesmito gadu sākuma atbalstīja NSDAP darbību, kļūdams par dāņu sekcijas biedru, nacistu valdīšanas laikā tika atzīts par deģeneratīvās mākslas pārstāvi.
In Your Eyes
In Your Eyes (Tavās acīs) ir dziesma, kuru izpildīja Niama Kavanaha 1993. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā. Tā pārstāvēja Īriju. Finālā dziesma ieguva 187 punktus un 1. vietu.
Kavanaha ar dziesmu ieguva Īrijai otro uzvaru pēc kārtas. Iepriekšējā gadā uzvarēja īru dziedātāja Linda Mārtina ar dziesmu Why Me?, kuras autors ir Džonijs Logans — vienīgais cilvēks, kurš uzvarējis konkursā divas reizes. Arī 1994. gada konkursā uzvarēja Īrija, uzstādot Eirovīzijas rekordu ar vislielāko uzvaru pēc kārtas skaitu. Konkursā tā tika izpildīta 14. pēc kārtas, pēc zviedru dziedātājas Arvingarnas, pēc Īrijas uzstājās Luksemburgu pārstāvošā grupa Modern Times. Balsošanas beigās dziesma bija ieguvusi 187 punktus, gūstot uzvaru.
Šī dziesma bija vispārdotākais 1993. gada singls Īrijā. Lielbritānijas mūzikas topos tā sasniedza 24. pozīciju.
Niama Kavanaha atgriezās Eirovīzijas dziesmu konkursā 2010. gadā, iegūstot 23. vietu finālā.
QuetzSat-1
QuetzSat-1 ir Meksikas kompānijas QuetzSat, S.R.L. de C.V. sakaru pavadonis. Kosmisko aparātu palaida 2011. gadā. QuetzSat-1 sniegs sakaru pakalpojumus Meksikas, kā arī ASV un Centrālamerikas teritorijā. To izgatavojusi ASV kompānija Space Systems/Loral.
Meksikas mediju uzņēmums Grupo Medcom un SES izveidoja kopuzņēmumu un 2004. gadā uzvarēja Meksikas valdības rīkoto izsoli par ģeostacionārās orbītas punkta 77 grādi rietumu garuma lietošanu.
Pavadonis izgatavots uz Space Systems/Loral platformas 1300 bāzes. QuetzSat-1 ir 32 Ku joslas raidītāji ar 20 kW jaudu.
QuetzSat-1 tika palaists 18:31:59 UTC ar nesējraķeti Proton-M/Briz-M no Baikonuras kosmodroma. Pavadonis no dzinējbloka Briz-M atdalījās 03:45 UTC. Tālāka ģeostacionārās orbītas sasniegšana notika ar QuetzSat-1 dzinējiem.
Kalmiku valoda
Kalmiku valoda (Хальмг келн, ) ir mongoļu valoda, oiradu grupas valoda. Kopējais kalmiku valodas pratēju skaits tiek lēsts ap 180 tūkstošiem. Tajā galvenokārt runā kalmiki, kas dzīvo Krievijas republikā Kalmikijā. Kopš 1923. gada rakstībā izmanto kirilicu.
Frederiks Perēns
Frederiks Perēns (en; Londona —  Ņujorka) bija ASV šahists.
Biogrāfija
Piedzimis Anglijā šveiciešu ģimenē, bet 1845. gadā pārcēlies uz ASV. Divas reizes piedalījies ASV šaha kongresos: 1857. gadā Ņujorkā (uzvarējis Pols Morfijs) un 1874. gadā Čikāgā (uzvarējis Džordžs Makenzijs). 1859. gadā uzvarējis Ņujorkas šaha kluba turnīrā. 1850. gados bijis arī šī šaha kluba sekretārs. Mūža pēdējos gados bijis Bruklinas šaha kluba goda loceklis. Pēc profesijas bijis valodnieks un Prinstonas koledžas profesors.
Elizabete Sofija (Kurzemes hercogiene)
Dzīvesgājums
Dzimusi Kelnā (Cölln, tagad Berlīnes daļa) Brandenburgas kūrfirsta Frīdriha Vilhelma un viņa sievas Dorotejas Sofijas, dzimušas Šlēzvigas-Holšteinas-Zonderburgas-Gliksburgas princeses, ģimenē kā piektais bērns. Viņas tēva prasmīgā politika ļāva Brandenburgai-Prūsijai pēc Otrā Ziemeļu kara ar Zviedriju kļūt par ietekmīgu valsti, 1685. gadā viņš izdeva Potsdamas ediktu, kurā aicināja vajātos hugenotus apmesties Brandenburgā.
Fēru Salu Mākslas muzejs
Fēru Salu Mākslas muzejs (fo) ir 1989. gadā dibināts mākslas muzejs Fēru salu galvaspilsētā Touršhavnā. Muzejs atrodas Touršhavnas parka ziemeļos. Muzejs sastāv no divām daļām - vēsturiskās kolekcijas un mākslas galerijas. Eksponātu vidū ir Fēru Salu mākslinieku darbi.
Elizabete Sofija (Kurzemes hercogiene)
Dzīvesgājums
Pēc vīra nāves 1698. gada janvārī par troņmantnieku kļuva viņas sešus gadus vecais dēls Frīdrihs Vilhelms, par jaunā hercoga aizbildniecību Elizabete Sofija sacentās ar mirušā hercoga jaunāko brāli Ferdinandu. Lielā Ziemeļu kara sākumā 1700. gadā pēc zaudētās Daugavas kaujas Ferdinands Ketlers aizbēga uz Dancigu, bet hercoga atraitne Elizabete Sofija ar nepilngadīgo dēlu 1701. gada janvārī pārcēlās dzīvot Kēnigsbergas galmā pie sava brāļa Frīdriha. 1703. gada 30. martā viņa Potsdamas pilī otrreiz salaulājās ar Baireitas markgrāfu Kristiānu Ernstu (Christian Ernst von Brandenburg-Bayreuth, 1644–1712) un pārcēlās uz viņai atdāvināto Erlangenes pili. Viņas dēls Frīdrihs Vilhelms mācījās Erlangenas Bruņinieku akadēmijā un 1710. gadā devās atpakaļ uz dzimteni, bet neilgi pēc kāzām nomira. 1714. gada 3. jūnijā Elizabete Sofija trešo reizi apprecējās ar Saksijas-Meiningenes hercogu Ernstu Ludvigu (Ernst Ludwig I. von Sachsen-Meiningen, 1672–1724). Jelgavas pilī tajā laikā kā reģente valdīja viņas dēla atraitne Anna Joanovna, kas 1730. gadā pēc kļūšanas par Krievijas Impērijas ķeizarieni trešo reizi par atraitni kļuvušajai Elizabetei Sofijai piešķīra 10 000 rubļu lielu pensiju.
Mirusi 1748. gada 22. novembrī Saksijas-Meiningenes (tagad Tīringenes sastāvā) pilsētā Remhildā.
Edmunds Gvens
Edmunds Gvens (en, dzimis, miris ) bija angļu aktieris.
Vislabāk pazīstams, attēlojot Ziemassvētku vecīti filmā "Brīnums 34. ielā" (1947), par ko viņš saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā", kā arī Zelta globusa balvu. Saņēmis vēl vienu Zelta globusa balvu un nomināciju Kinoakadēmijas balvai par lomu komēdijā Mister 880 (1950). Pazīstams arī ar dalību četrās Alfreda Hičkoka filmās: The Skin Game (1931), Waltzes from Vienna (1934), Foreign Correspondent (1940) un The Trouble with Harry (1955).
Elektriskā konstante
Elektriskā konstante ir fizikāla konstante un skalārs lielums, kas tiek izmantots elektromagnētisma likumu izteiksmēs.
Nilss Berjkvists
Nils Bergkvists (sv; Sēdertelje — ) bija Zviedrijas šahists.
Elektriskā konstante
Tā tiek apzīmēta ar, un tās vērtība ir 8,854 187 817... ·10−12 F/m.
Nilss Berjkvists
Biogrāfija
No 1930. gadu sākuma līdz 1950. gadu sākumam bijis starp Zviedrijas vadošajiem šahistiem. 1933. gadā dalījis pirmo vietu nacionālajā šaha turnīrā Lundā. 1937. gadā bijis 5. vietā Stokholmas starptautiskajā šaha turnīrā (uzvarējis Rubens Fains). 1937. gadā Stokholmā nospēlējis maču ar Salo Landaus. 1938. gadā dalījis 3.-4. vietu šaha turnīros Kalmarā (uzvarējis Ēriks Lundīns) un Stokholmā (uzvarējis Gēsta Štolcs). 1939. gadā Zviedrijas šaha čempionātā dalījis otro vietu ar Rūdolfu Špīlmanu (uzvarējis Gideons Štālbergs). 1940. gadā Stokholmā uzvarējis Zviedrijas neoficiālajā šaha čempionātā.
Elektriskā konstante
Konstante un dielektriskā caurlaidība
Relatīvā dielektriskā caurlaidība ir katram dielektriķim raksturīgs bezdimensionāls lielums (skaitlis bez mērvienības, kas rāda, cik reizes dielektriķi samazinās elektriskā lauka intensitāte).
Nilss Berjkvists
Biogrāfija
Pārstāvējis Zviedrijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Elektriskā konstante
Konstante un dielektriskā caurlaidība
Absolūtā dielektriskā caurlaidība.
Konstante un Kulona likums
Kulona spēku F aprēķina šādi:, kur \pi ir pī, q_1 un q_2 ir punktveida lādiņi, r ir attālums starp lādiņiem.
Konstante un elektriskā lauka intensitāte
Izmantojot Kulona likumu, nosaka punktveida lādiņa elektriskā lauka intensitāti, kur q ir elektriskā lauka avota lādiņš.
Elektriskā konstante Gausa teorēmā:, kur N ir elektriskā lauks intensitātes plūsma, q ir elektriskā lauka avota lādiņš.
Bezgalīgas, pa virsmu vienmērīgi uzlādētas plaknes elektriskā lauka intensitāte, kur \sigma ir virsmas lādiņa blīvums.
Konstante un lādiņa potenciālā enerģija
Lādiņa potenciālā enerģija, kur q ir elektriskā lauka avota lādiņš, q_0 ir lādiņš, kas atrodas laukā.
Konstante un lauka potenciāls
Lauka potenciāls.
Konstante un kapacitāte
Sfēriska kondensatora kapacitāte, kur r_1 un r_2 ir divu kondensatoru veidojošo sfēru rādiusi.
Krāņupīte
Krāņupīte ir Palmutes kreisā krasta pieteka Valmieras novadā uz dienvidaustrumiem no Vērša. Tek dienvidu virzienā. Ietek Palmutē Lauru purva teritorijā. Krāņupīti šķērso valsts autoceļš V170 (Igaunijas robeža–Virķēni–Rūjiena).
Elektriskā konstante
Konstante un kapacitāte
Cilindriska kondensatora kapacitāte, kur r_1 un r_2 ir divu kondensatoru veidojošo cilindru rādiusi, l ir cilindru augstums.
Elektriskā konstante un magnētiskā konstante
Elektrisko konstanti un magnētisko konstanti \mu_0 saista šāda sakarība:, kur c ir gaismas ātrums.
Judzi Takada
Judzi Takada (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu brīvā stila cīkstonis, 1976. gada vasaras olimpisko spēļu čempions, četrkārtējs pasaules čempions.
Nami Otake
Nami Otake (ja; dzimusi ) ir bijusī japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Judzi Takada
Olimpiskās spēles
Takada piedalījās 1976. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Monreālā, kur ieguva zelta medaļu brīvajā cīņā mušas svara (līdz 52 kg) klasē. Viņš saņēma bronzas medaļu 1984. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Losandželosā.
Pumpuri (nozīmju atdalīšana)
Pumpuri var būt:
Labirinta skrējējs (filma)
Filma stāsta par 16 gadus veco Tomasu, kurš, neko neatceroties, pamostas milzīga labirinta vidū jeb Klajumā, kur dzīvo vairāki citi vienaudži.
Eiropas autoceļš E16
Eiropas autoceļš E16 ir daļa no starptautiskā E ceļu tīkla. Ceļš sākas Derijā, Ziemeļīrijā, bet beidzas Jēvlē, Zviedrijā. Ceļa garums ir 1180 kilometri.
DNS replikācija
Molekulārajā bioloģijā DNS replikācija ir bioloģisks process, kura rezultātā no vienas oriģinālās DNS molekulas rodas divas identiskas replikas. DNS replikācija sastopama visos dzīvajos organismos, būdama svarīga daļa bioloģiskajā iedzimtībā. Process ir svarīga daļa šūnas dalīšanas augšanas posmā un, kad nepieciešams atjaunot šūnu, tas arī nodrošina, ka katrai šūnai ir sava DNS kopija. Šūnai piemīt unikāla dalīšanās īpašība, kas padara DNS replikāciju svarīgu.
DNS ir veidots no dubultās spirāles, kas satur komplementāras molekulas. Dubultā spirāle raksturo izskatu dubulto molekulu DNS, kura ir veidots no divām virknēm, kas veidojas viena otrai pretējos virzienos un, vērpjoties kopā, veido formu. DNS replikācijas procesā šīs virknes tiek atdalītas. Katra virkne no oriģinālās DNS molekulas tad ir kā paraugs tās komplementārās molekulas veidošanā, process, kuru sauc par puskonservatīvo replikāciju. Puskonservatīvas replikācijas rezultātā jauna spirāle būs izveidota no oriģinālas DNS virknes, kā arī no jaunām molekulām. Tad šūnu pašpārbaude pārbauda DNS repliku un izlabo kļūdas, kas nodrošina gandrīz perfektu DNS replikāciju.
Romāns Mežulis
Romāns Mežulis (1908-1990) bija latviešu ārsts, virsnieks. Latviešu leģiona kara ārsts (1944-1945). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.
Dzīvesgājums
Dzimis 1908. gada 23. septembrī Plāņu pagasta "Locenieku" saimnieka Jāņa Reinholda Mežuļa ģimenē. 1932. gadā beidza Latvijas Universitāte Medicīnas fakultāti. Daugavgrīvas artilērijas karavīrs (1932-1933), Siguldas kājnieku pulka ārsts leitnants (1934), Valmieras kājnieku pulka ārsts (1935), Rīgas kara slimnīcas ārsts virsleitnants (1936). Negadījumu apdrošināšanas pārvaldes ārsts kapteinis (1939-1940). Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada novembrī atbrīvots no armijas, bija Rīgas pilsētas V poliklīnikas ārsts (1941-1944). 1944. gadā iesaukts Latviešu leģionā, bija kara ārsts (1944-1945).
Puze (stacija)
Puze ir pieturas punkts dzelzceļa līnijā Ventspils—Tukums II starp Spāres un Elkšķenes stacijām. Tas atrodas Ventspils novada Puzes pagastā. Pieturas tuvumā nav lielāku apdzīvotu vietu.
Romāns Mežulis
Dzīvesgājums
Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Vāciju, vēlāk uz ASV. Dzīvoja Kalifornijā. Miris 1990. gada 1. decembrī Napā. Bija precējies ar Austru Siliņu un viņam bija trīs bērni.
Džeimss Tompsons
Džeimss Tompsons (en; Londona —  Ņujorka) bija ASV šahists.
Biogrāfija
Piedzimis Anglijā, taču 1830. gados pārcēlies uz dzīvi ASV. 1839. gadā pievienojies Ņujorkas šaha klubam. Bijis viens no vadošajiem šī šaha kluba spēlētājiem. 1857. gadā Ņujorkā piedalījies 1. ASV šaha kongresā, kurā pirmajā kārtā zaudējis Polam Morfijam ar 0:3. Vēlākajos gados vēl vairākas reizes spēlējis ar Morfiju, taču visās reizēs cietis zaudējumus (1857, 1859, 1860), turklāt pēdējos mačos Morfijs devis priekšā savam pretiniekam zirdziņu. Piedalījies vairākos Ņujorkas šaha kluba turnīros. Mačos zaudējis Frederikam Perēnam (1854, 1857, 1859) un Džeimsam Leonardam (1861).
1805 Dīriķis
Dīriķis, arī 1805 Dīriķis ir galvenās asteroīdu joslas asteroīds, kuru 1970. gadā atklāja Ludmila Černiha Krimas Astrofizikas observatorijā. 1974. gadā asteroīdam piešķirts vārds „Dīriķis”, nosaucot to LU Astronomiskās observatorijas zinātniskā darbinieka, LZA goda doktora Matīsa Dīriķa vārdā.
Ārējās saites
1805 Dīriķis 3D modelis
Svētceļojums
Svētceļojums ir reliģiska darbība, parasti ar lūgšanām apvienota došanās kājām uz svētu vietu, lai apliecinātu ticību un garīgi attīstītos.
Raksturojums
Svētceļojumam parasti ir kāda garīga jēga. Ar pārgājienu uz svētnīcu vai citu svētceļniekam svarīgu vietu indivīds apliecina savu ticību. Vairākas reliģijas piešķir garīgu nozīmi dibinātāja vai svētā dzimšanas vai miršanas vietai. Svētceļnieks var piedzīvot "garīgo aicinājumu" vai garīgu apskaidrību, vai saiti ar dievišķo. Ceļojuma mērķis reizēm ir vieta, kur veikti vai novēroti brīnumi, piemēram, pie katoļu svētā Pio no Pjetrelčinas, vai vieta, kur esot dzīvojusi kāda dievība. Tādām vietām tiek piedēvēts īpašs garīgs vai dziedinošs spēks un tās tiek pieminētas ar dažādiem tempļiem. Svētceļojums ticis skaidrots kā Junga arhetips, jo kolektīva bezapziņa esot cilvēces garīgās attīstības mantojums, kas atdzimst ikvienā indivīdā. Aprēķināts, ka mūsdienās katru gadu uz 39 vispopulārākajām vietām dodas 200 miljonu svētceļnieku.
Ābramiskās reliģijas
Palestīna, īpaši Jeruzaleme (Jeruzalemes templis), pievelk svētceļojumos Ābramisko reliģiju (jūdaisms, kristietība un islāms) piekritējus. Pētīts, ka Jeruzalemes svētceļnieki vēlas sajust svētās Palestīnas tuvumu, kopīgi sajūsmināties, redzēt un pieskarties lietām, kas apliecina ticību un apstiprina reliģisko pārliecību. Baznīca Golgātas kalnā, kur Jēzus esot sists krustā, aprakts (kripta) un augšāmcēlies, bijusi kristiešiem vissvarīgākais svētceļojuma mērķis kopš ceturtā gadsimta. Zālamana templim ir īpaša nozīme jūdaismā. (Musulmaņiem Meka ir atsevišķs svētceļojuma mērķis).
Budisms
Svarīgākās svētceļojuma vietas budistiem ir Indijā pie Gangas upes un Nepāla, rajonā starp Ņūdeli un Radžgiru. Šajā apkārtnē Sidhārta Gautama dzīvoja un mācīja, radot svarīgas svētceļojuma vietas budistiem un hinduistiem. Sidhārta Gautama esot saviem sekotājiem nozīmējis četras svētceļojumiem noderīgākās vietas un teicis, ka tās radītu garīgu piedzīvojumu. Tās ir Lumbini (Nepāla), kur piedzima Sidhārta Gautama, Bodh Gaya, kur viņš apskaidrojās, Sarnath (arī saukta Isipathana), kur nodeva pirmās mācības un Kusinara, (tagad Kushinagar, Utarpradēša, Indija) kur viņš nomira. Vairākās citās budistu zemēs ir svētnīcas, kas arī kļuvušas svētceļniekiem par pielūgšanas un godināšanas vietām.
Svētceļojumi populārā kultūrā
Plašākā nozīmē svētceļojums var apzīmēt ceļojumu uz noteiktu piemiņas vietu vai pieminekli un reizēm līdzinās tūrismam, kam nav tieša sakara ar garīgu piedzīvojumu vai tradicionālām reliģijām. Piemēram, ir bijis velosipēdistu svētceļojums uz vairākām Kurzemes baznīcām un notiek ekskursijas uz Krustu kalna Lietuvā. Svētā Jēkaba ceļš uz pilsētu Santjago de Kompostela ir populārs 800 km garš pārgājiena maršruts pa Spāniju. Tas ticis izmantots Emilio Estevesa mākslas filmā The Way ("Ceļš") par vīrieti, kurš zaudējis dēlu un viņa vietā devies pa Santjago ceļu no Francijas uz Spānijas pilsētu Santjago de Kompostelu. Apgalvots, ka mūsdienās Santjago ceļš esot katra cilvēka individuāls izziņas vai piedošanas vai veltījuma ceļš. Brazīliešu rakstnieks Paulu Koelju ar kājām izstaigājis Santjago ceļu un mistiskā valodā uzrakstījis savu pirmo grāmatu "Svētceļojums".
Villijs Štofs
Villijs Štofs (de; dzimis, miris ) bija viens no VDR vadītājiem, VDR valdības vadītājs no 1964. gada līdz 1989. gadam, izņemot laiku starp 1973. un 1976. gadu, kad bija VDR Valsts padomes priekšsēdētājs, bet valdības vadītājs bija Horsts Zindermanis.
Karojis vērmahtā Austrumu frontē, 1945. gadā kritis gūstā. Pirms kļūšanas par valdības vadītāju no 1952. gada līdz 1954. gadam bija VDR iekšlietu ministrs, bet no 1956. gada līdz 1960. gadam - VDR Aizsardzības ministrs. Atkāpās īsi pirms Berlīnes mūra krišanas. 1992. gadā Štofs tika tiesāts par pavēles došanu šaut uz pāri Berlīnes mūrim bēgošajiem, tomēr tika atbrīvots no tiesas veselības stāvokļa dēļ.
Tīrīšana: Anarhija
Tīrīšana: Anarhija (en) ir 2014. gada ASV šausmu filma, kuras režisors ir Džeimss Demonako. Galvenās lomas atveido Frenks Grilo, Karmena Edžogo, Zeks Gilfords, Kīle Sančesa un Maikls K. Viljamss. Filmas pirmizrāde ASV notika 2014. gada 18. jūnijā. Filma ir turpinājums 2010. gada filmai "Tīrīšana". Filmai ir izdoti divi turpinājumi – "Tīrīšana: Vēlēšanu gads" (2016) un "Tīrīšana: Sākums" (2018).
Darbība notiek vienu gadu pēc filmas "Tīrīšana" notikumiem. Filma ir stāsts par cilvēku vārdā Leo, kuram "tīrīšanas" nakts ir iespēja atriebt sava dēla nāvi. Savā ceļā viņš satiek dažus cilvēkus, kuri apstākļu sakritības dēļ palikuši uz ielas šajā anarhijas naktī.
Tosmares kuģubūvētava
Tosmares kuģubūvētava ir maksātnespējīga Latvijas akciju sabiedrība, kas atrodas Ģenerāļa Baloža ielā 42/44 Liepājas Tosmares apkaimē. Uzņēmuma rīcībā ir divi sausie un viens peldošais doks.
Vēsture
Uzņēmuma darbība sākās 1900. gadā, kad Karostas teritorijā tika pabeigti divu sauso doku un kuģu remonta, būves un mehānisko darbnīcu celtniecība. 1901. gadā pabeidza rakt cietokšņa kanālu, kura atzars veidots kā kuģu un zemūdeņu baseins. Pēc Latvijas valsts izveides uzņēmums ieguva Liepājas Kara ostas darbnīcas (KOD) nosaukumu. Kad 1933. gada augustā KOD par 1 miljonu latu izsolē nopirka Liepājas drāšu fabriku, viss rūpnīcu komplekss apvienojas zem Liepājas drāšu fabrikas nosaukuma. 1938. gadā šos divus uzņēmumus atdalīja un kuģu būves rūpnīca kļuva par akciju sabiedrību „Mašīnu fabrika un kuģu būvētava „Tosmare””. Karostas kanālā padomju laikā bija zemūdeņu bāze, no kuras pie kuģu remontrūpnīcas saglabājies zemūdeņu angārs.
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas uzņēmuma teritoriju 1997. gadā iekļāva Liepājas speciālajā ekonomiskajā zonā. Pēc privatizācijas 2000. gadā uzņēmuma lielākā īpašniece bija "Rīgas kuģu būvētava", tās akcijas kotēja biržas "Nasdaq Riga" otrajā sarakstā. 2018. gada 9. augustā Kurzemes rajona tiesa Talsos pasludināja kuģubūves kompāniju par maksātnespējīgu. 2020. gadā kļuva zināms, ka “Tosmares kuģubūvētavu” pērk vietējais uzņēmums “LSK”.
Meža tipi Latvijā
Meža tipi Latvijā tiek izdalīti, ņemot vērā meža augšanas apstākļus un valdošo sugu kokaudzē.
Meža augšanas apstākļi ir vides apstākļi, ar kuru novērtēšanu sāk mežu klasifikāciju. Galvenais faktors, kas ietekmē mežu augšanu Latvijā un nosaka to atšķirības, ir ūdens. Atbilstoši meža augšanas apstākļiem, mežus iedala meža tipos. Atkarībā no augsnes hidroloģiskā režīmā, ķīmisko un fizisko īpašību piemērotības koku sugu fizioloģiskajām prasībām, katrā meža augšanas apstākļu tipā iespējami viens vai vairāki meža tipi. Tie ir meži ar līdzīgu zemsedzi, pamežu, koku sugām un koku augšanas gaitu.
Meža tipu grupas
Mežos, kur cilvēks nav ietekmējis vidi, nodala trīs meža augšanas apstākļus: Cilvēkam ietekmējot (galvenokārt nosusinot) mežu, veidojas divi meža augšanas apstākļi: Pēc susināšanas pazeminās gruntsūdens līmenis, augsne satur vairāk skābekļa, atsākas podzolēšanās, glejošanās un kūdras sadalīšanās procesi, palielinās audžu ražība, augsnes auglība, mežistrādes iespējamība, ugunsbīstamība.
Fēru Salu Ziemeļu māja
Fēru Salu Ziemeļu māja ir 1983. gadā uzcelts kultūras centrs Fēru Salu galvaspilsētā Touršhavnā. Kultūras centrs uzcelts ar Ziemeļu Ministru padomes atbalstu.
Beidou M1-S
Beidou M1-S ir Ķīnas navigācijas sistēmas Beidou trešās paaudzes pavadonis. Tas palaists 2015. gada jūlijā vidējā orbītā.
Beidou M1-S tika palaists 12:29 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 3B/YZ-1 no Sjičanas pavadoņu palaišanas centra. Palaists kopā ar identisku pavadoni Beidou M2-S. Tas izvietots vidējā orbītā aptuveni augstumā.
Georgijevska
Georgijevska (ru) ir pilsēta Krievijā, Stavropoles novadā. Pilsēta atrodas 210 km no Stavropoles un 34 km no Pjtatigorskas.
Johans Kristofs Adelungs
Johans Kristofs Adelungs (dzimis, miris ) bija vācu valodnieks un bibliotekārs. Būtiski ietekmējis vācu literārās valodas normalizāciju un unifikāciju. Viens no ortogrāfijas principa "raksti kā runā, un lasi kā rakstīts" ieviesējiem.
Dzimis Pomerānijā. Mācījies skolās Anklamā un Magdeburgā, studējis Hallē. Strādājis Erfurtē un Leipcigā. No 1787. gada līdz savai nāvei 1806. gadā nostrādāja Drēzdenē par Saksijas kūrfirsta galveno bibliotekāru.
Pazīstamākie darbi: Grammatisch-kritisches Wörterbuch der hochdeutschen Mundart (1774–1786), Deutsche Sprachlehre für Schulen (1781), Kleines Wörterbuch für die Aussprache, Orthographie, Biegung und Ableitung. (1788, 2. Aufl. 1790), Mithridates, oder allgemeine Sprachenkunde (1806).
Vauts van Ārts
Vauts van Ārts (nl; dzimis ) ir Beļģijas šosejas un velokrosa braucējs, pārstāv UCI WorldTeam komandu .
2016., 2017. un 2018. gadā viņš uzvarēja Pasaules čempionātā velokrosā.
Karjera
Van Ārts dzimis Herentalsā, Flandrijā. Karjeru sācis velokrosā, izcīnot trīs Pasaules un Beļģijas čempiona titulus.
Jau 2018. gadā startējis atsevišķās šosejas riteņbraukšanas sacensībās kā 2018. gada Strade Bianche, kuru maršrutā iekļauti arī grants ceļu posmi. Šjās sacensībās viņš devās atrāvienā kopā ar Romēnu Bardē un abiem divatā izdevās noturēt pārsvaru pēdējos 40 kilometros, līdz Tīšs Benots () veica izrāvienu no sekotāju grupas un apsteidza abus līderus. Finišā viņam 39 sekundes zaudēja Bardē, kurš no van Ārta atrāvās pēdējā kilometrā.
Līguma laušana
2018. gadā van Ārts šosejas sacensībās pārstāvēja  komandu. Sezonas gaitā viņš izteica neapmierinātību, ka sezonas beigās komanda plāno apvienoties ar . Jau parakstījis līgumu ar  komandu no 2020. gada, viņš lauza 2018. gada septembrī līgumu ar . Ja viņš pievienotos citai komandai 2019. gadā, Sniper Cycling ( komandas īpāšnieki) pieprasītu €500 000 kompensāciju. Tika ziņots, ka  interesēja iespēja parakstīt līgumu gadu ātrāk, un pārejas apstiprinājums tika paziņots 2018. gada decembrī, van Ārtam pievienojoties komandai 2019. gada 1. martā, parakstot triju gadu līgumu.
Jumbo—Visma (2019—pašlaik)
2019. gada jūnijā van Ārts uzvarēja divos Critérium du Dauphiné posmos un ieguva zaļo punktu kategorijas krekliņu, kļuva par Beļģijas čempionu individuālajā braucienā un ieguva bronzu grupas braucienā. Jūlijā viņš tika iekļauts komandas sastāvā startam Tour de France. 15. jūlijā van Ārts uzvarēja 10. posmā, sprintā pārspējot Eliu Vivjāni un Keilebu Jūanu. 19. jūlijā viņš krita individuālā brauciena posmā Po pilsētā, aizķerot barjeras, un savainojumu dēļ izstājās. Tobrīd viņa atveseļošanās laiks un gatavība velokrosa sezonai vai 2020. gada pavasara klasikām.
Van Ārts vēlāk laikrakstam Het Laatste Nieuws komentēja, ka kritiens bija tik bīstams, ka būtu varējis izbeigt viņa karjeru, to pastiprināja kļūda operācijā, kad ārsti nepareizi apstrādāja vienu no cīpslām. 2019. gada novembrī van Ārts saņēma Gada flandrieša balvu.
2020. gada 1. augustā V. van Ārts uzvarēja pirmajās pēc COVID-19 pandēmijas pārceltajās 2020. gada UCI Pasaules tūres sacensībās, 2020. gada Strade Bianche, veicot atrāvienu 13 kilometrus no finiša. Nākamajā nedēļā van Ārts uzvarēja pārplānotajās Milāna—Sanremo sacensībās, sprintā pārspējot iepriekšējā gasa uzvarētāju francūzi Žiljēnu Alafilipu (), pēc tam, kad abi divatā bija atrāvušies nobraucienā no Podžo kalna, netālu no finiša.
V. van Ārts startēja arī 2020. gada Tour de France, kur uzvarēja sacensību piektajā un septītajā posmā. Drīz pēc tūres V. van Ārts startēja Pasaules čempionātā, kur izcīnīja sudraba medaļu gan individuālajā, gan grupas braucienā.
2021. gada Tour de France V. van Ārts izcīnīja uzvaras trīs posmos. Drīz pēc tam viņš piedalījās 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kur izcīnīja sudrabas medaļu grupas braucienā.
Bēres Ornānā
Bēres Ornānā jeb Apbedīšana Ornānā (fr) ir franču gleznotāja Gistava Kurbē ap 1849.–1850. gadu tapusi eļļas krāsas glezna. Tā tiek uzskatīta par vienu no pagrieziena punktiem 19. gadsimta Francijas mākslā. Gleznā attēlotas gleznotāja vectēva brāļa bēres 1848. gada septembrī viņa dzimtajā pilsētā, nelielajā Ornānā. Parastās provinces bēres attēlotas neglaimojošā reālismā un milzīgā mērogā, ko parasti izmantoja varoniskām vai reliģiskām ainām vēsturiskās glezniecības žanrā. Gleznas demonstrēšana 1850.–1851. gada Parīzes salonā izsauca "eksplozīvu reakciju" un atnesa Kurbē tūlītēju slavu. Glezna šobrīd atrodas Orsē muzejā Parīzē, Francijā.
Šajā Salona izstādē Kurbē īpaši izcēlās ar gleznām "Akmeņu skaldītāji", "Flagē zemnieki" un "Bēres Ornānā". Bēres apmeklējušie cilvēki kļuva par gleznas modeļiem. Iepriekš modeļi tika izmantoti kā tēli vēsturiskos sižetos; šajā gleznā Korbē "gleznoja tos pašus cilvēkus, kuri bija klātienē pie apbedīšanas, visi vietējie iedzīvotāji". Rezultāts ir reālistisks cilvēku un dzīves Ornānā attēlojums.
Glezna no skatītājiem un kritiķiem piesaistīja gan uzslavas, gan sīvu denonsēšanu. Tā ir milzīga izmēra darbs — 3,1 x 6,6 metri, attēlojot prozaisku rituālu, mērogā ko iepriekš izmantoja tikai vēsturiskajā žanrā. Saskaņā ar vēsturnieces Sāras Fonsas teikto, "Parīzē "bēres" tika vērtēts kā darbs, kas ievilcis sevi vēsturiskās glezniecības grandiozās tradīcijās, gluži kā netīri zābaki smalkās viesībās, un, ņemot vērā tradīcijas, tā, protams palika gribot." Protams, gleznai trūkst arī sentimentālās retorikas, kas sagaidāma no šī žanra darba: Kurbē sērotāji neveido teatrālus sēru žestus, un to sejas šķiet vairāk kariķētas kā apgarotas. Kritiķi apvainoja Kurbē par apzinātu dzīšanos pēc neglītības. Tomēr sabiedrība aizvien vairāk ieinteresējās par jauno reālistu pieeju un bagātīgā, dekadentā romantisma fantāzija zaudēja popularitāti. Mākslinieks labi apzinājās šīs gleznas nozīmi; Kurbē sacīja: "Bēres Ornānā patiesībā bija romantisma apbedīšana." Var teikt, ka tā ir arī žanru hierarhijas apglabāšana, kas dominēja franču mākslā kopš 17. gadsimta.
1873. gadā, kad Kurbē politiskie uzskati bija mainījušies, viņš atteicās no darba, sakot, ka tas nav "neko vērts".
Boksīts
Boksīts, arī alumīnija rūda, ir nogulumiezis, kas ir galvenais alumīnija ieguves avots pasaulē. Tas galvenokārt sastāv no tādiem minerāliem kā gibsīta (Al(OH)3), bēmīta (γ-AlO(OH)) un diaspora (α-AlO(OH)), kam piejaukti klāt dzelzs oksīdi un māls. Boksīts ir veidojies bazalta un gneisa sairšanas procesā.
2018. gadā visvairāk boksītu pasaulē ieguva Austrālijā, Gvinejā un Ķīnā, bet visvairāk izpētīto rezervju bija Gvinejā, Austrālijā un Vjetnamā. Tur ik gadu iegūst gandrīz trešdaļu no visā pasaulē kopējā iegūtā boksīta daudzuma. Alumīnija oksīdu no boksīta atdala, iedarbojoties uz boksītu zem spiediena ar nātrija sārma šķīdumu (veidojas nātrija alumināts). Lielāko daļu no iegūtā alumīnija oksīda izmanto tālāk, lai iegūtu alumīniju.
Boriss Patons
Boriss Patons (uk, ru; dzimis, miris ) bija PSRS un Ukrainas zinātnieks metalurģijas un metālu tehnoloģiju jomā, tehnisko zinātņu doktors un profesors, divkārtējs Sociālistiskā Darba Varonis (1969. un 1978. gadā) un Ukrainas Varonis (1998. gadā), apbalvots ar Lomonosova Zelta medaļu (1980) un daudziem citiem apbalvojumiem.
Boriss Patons kopš 1953. gada bija Patona Elektrometināšanas institūta direktors (institūtu 1934. gadā dibināja pēc viņa tēva Jevgēņija Patona iniciatīvas). Kopš 1962. gada viņš bija Ukrainas Nacionālās zinātņu akadēmijas prezidents. Boriss Patons bija vecākais kādas valsts Zinātņu akadēmijas prezidents pasaulē, kā arī pildīja šo amatu ilgāk no visiem akadēmiju prezidentiem. Patons bija pasaulē vienīgais akadēmijas prezidents, kurš ir dzimis vienā dienā ar šīs akadēmijas dibināšanas dienu (1918. gada 27. novembrī), Viņa tēvs bija akadēmijas viceprezidents.
Saldus tehnikums
Saldus tehnikums ir profesionālās vidējās izglītības mācību iestāde, kas atrodas vēsturiskajā Kalnmuižas ēkā Kalnsētas ielā 24, Saldū.
Boriss Patons
Darba gaitas
Boriss Patons 1941. gadā pabeidza Kijivas Politehnisko institūtu specialitātē inženieris-elektriķis. Zinātņu kandidāta disertāciju par pētījumiem metināšanas jomā viņš aizstāvēja 1945. gadā, bet doktora disertāciju — 1952. gadā.
Saldus tehnikums
Tehnikuma vadītāja ir Iveta Bērziņa.
Boriss Patons
Darba gaitas
1941. gadā Boriss Patons uzsāka darbu kā inženieris rūpnīcas elektrotehniskajā laboratorijā Gorkijā. 1942. gada viņš sāka strādāt Patona Elektrometināšanas institūtā. Sākumā viņš bija jaunākais, pēc tam vecākais zinātniskais līdzstrādnieks (1942 — 1945), pēc tam daļas vadītājs (1945 — 1950), direktora vietnieks zinātniskajā darbā (1950 — 1953). 1953. gada Boriss Patons kļuva par institūta direktoru. 1960. gados viņš kļuva par populārzinātniskā žurnāla Nauka i žiznj redkolēģijas locekli.
Saldus tehnikums
== Profesijas ==
Boriss Patons
Akadēmijas prezidents
Ir zināms, ka, būdams Zinātņu akadēmijas prezidenta amatā, 1970. un 1980. gados Patons centās pārliecināt padomju varas iestādes nebūvēt Čornobiļas atomelektrostaciju, tomēr viņa iebildumi netika ņemti vērā.
Saldus tehnikums
Vēsture
Saldus tehnikums atrodas 1874. gadā celtā Kalnmuižas (Berghof-Brotzen) ēkā, kas līdz 1920. gada zemes reformai piederēja fon der Rekes dzimtai. No 1920. līdz 1945. gadam ēkā atradās lauksaimniecības skola un ģimnāzija. Pēc Otrā Pasaules kara 20. gadsimta 40. līdz 50. gados ēka pārbūvēta. No 1945. līdz 1991. gadam ēkā atradās Saldus lauksaimniecības tehnikums. Kopš 1991. gada Profesionālā vidusskola.
Boriss Patons
Politiskā darbība
Padomju varas laikā Boriss Patons ir bijis PSRS Augstākās Padomes deputāts (no 1962. līdz 1989. gadam), Ukrainas PSR Augstākās Padomes Prezidija loceklis (1963 — 1980), PSKP Centrālās komitejas loceklis (1966 — 1991). Viņš ir saņēmis daudzus apbalvojumus un goda nosaukumus. Pēc Ukrainas neatkarības iegūšanas Patons bija pirmais, kuram tika piešķirts Ukrainas Varoņa goda nosaukums (1998. gadā), atzīstot viņa zinātnisko ieguldījumu metalurģijā un elektrometināšanā.
Užvente
Užvente ir pilsēta Lietuvā uz ziemeļrietumiem no Ķelmes pie Ventas upes, apmēram 10 kilometrus no upes iztekas.
Apdzīvotā vieta rakstos pirmoreiz minēta 1527. gadā. 1958. gadā pilsētā tika atrasts pēdējais saglabājies Žemaitijas zirga (Žemaitukas) ērzelis, kas tika izmantots, lai atjaunotu šīs sugas populāciju.
Eiropas autoceļš E17
Eiropas autoceļš E17 ir daļa no starptautiskā E ceļu tīkla. Ceļš sākas Antverpenē, Beļģijā, bet beidzas Bonā, Francijā. Ceļa garums ir 670 kilometri.
Sārcene (Laidzes pagasts)
Sārcene ir apdzīvota vieta Talsu novada Laidzes pagastā. Izvietojusies pagasta austrumos starp Laidzes ezeru un autoceļu P127 2 kmno pagasta centra Laidzes, 9 km no novada centra Talsiem un 131 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Sārcenes (Sahrzen) muižas centru.
Curu Morimoto
Curu Morimoto (ja; dzimusi ) ir bijusī japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Firstenvalde/Šprē
Firstenvalde/Šprē (de) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Oderas-Šprē apriņķī pie Šprē upes. Tā ir apriņķa lielākā pilsēta pēc iedzīvotāju skaita.
Vēsture
Apdzīvotā vieta pirmoreiz rakstos minēta 1272. gadā. Attīstījusies kā tirdzniecības pilsēta pie Šprē upes. 1373. gadā no Lēbusas pilsētas uz Firstenvaldi tika pārcelts Lēbusas bīskapijas centrs un Firstenvalde attīstījās arī kā reģiona reliģiskais centrs. Bīskapija tika sekularizēta reformācijas gaitā 1555. gadā. 1842. gadā caur pilsētu tika ierīkots Berlīnes - Frankfurtes pie Oderas dzelzceļš. Pēc Otrā pasaules kara Firstenvalde iekļāvās VDR sastāvā un Firstenvaldes pievārtē kādu laiku darbojās NKVD nometne. VDR laikos pie pilsētas atradās armijas bunkurs Bunker Fuchsbau, kurā no 1965. līdz 1990. gadam atradās VDR gaisa spēku komandcentrs.
Cilvēki
Firstenvalde/Šprē ir ģenerāļa Vilhelma Burgdorfa (Wilhelm Burgdorf, 1895-1945) dzimtā pilsēta.
Kobrona skansts
Kobrona skansts jeb Kobronskansts (sv, de) bija Poļu—zviedru kara laikā būvēta skansts Daugavas kreisajā krastā pie Mārupītes ietekas Kīleveina grāvī tagadējā Torņakalna apkaimē. Mūsdienās bijušo nocietinājumu vietā uzbūvēta Latvijas Universitātes Dabas māja un Zinātņu māja.
Vēsture
Nocietinājumu uzbūvēja Rīgas aplenkuma laikā 1621. gadā zviedru armijas pulkveža Samuela Kobrona (īstajā vārdā Kokbērna, Cockburn) vadībā netālu no senākā Sarkanā torņa. 1641. gadā Kobronskanstī ierīkoja bastionus, ravelīnus, aizsarggrāvi, un nocietinājums ieguva zvaigžņveida formu, 1642. gadā nojauca Sarkano torni.
1656. gada Rīgas aplenkuma laikā zviedri aizbēra Mārupītes ieteku, tā applūdināja līdzenumu ap skansti un pārvērta to par grūti pieejamu saliņu. Lielā Ziemeļu kara sākumā 1700. gada februārī sakšu karaspēks ģenerāļa Jākoba Heinriha Fleminga vadībā ieņēma Kobrona skansti un pārdēvēja to par Oranienbaumu.
Nākamā Rīgas aplenkuma laikā 1709. gadā skansti ieņēma krievu karaspēks un pārdēvēja to par Pētera I skansti (ru). Pēc kara beigām skansts teritorijā uzbūvēja ķieģeļnīcu. Napoleona karu laikā 1810. gadā izbūvēja jaunu tilta skansti, ko nodēvēja par Elizabetes skansti. Torņkalna pļavas pie skansts pārvērta par esplanādi. Kobronskansti atjaunoja un paplašināja arī Krimas kara laikā 1854. gadā.
1868. gadā caur Kobronskansts teritoriju izbūvēja Rīgas—Jelgavas dzelzceļa līniju. 1873. gadā stājās spēkā Totlēbena noteikumi, kas dzelzceļa tilta aizsardzības nolūkā aizliedza veikt jebkādus būvniecības darbus 300 asu (jeb 639 m) attālumā no Kobronskanstes nocietinājumiem. 1908. gadā atļāva apbūvēt Torņakalna esplanādi (tagadējo Uzvaras parku).
Pētījumi
2011. gadā pirmo reizi tika veikti Kobronskansts arheoloģiskie izrakumi. 2014. gadā tika veikti jau plašāki un ilgāki arheoloģiskie pētījumi, ko veica firma "AIG" Mārtiņa Lūsēna vadībā. Pētījumu rezultātā tika atklātas 10 celtņu paliekas. Tika atklātas arī dažādas pāļu konstrukcijas, ar kurām tika stiprināti grāvji, kanāli un tiltu vietas. Bez 17. gadsimta būvēm tika atrasta arī senāka apbūve, kas varētu būt attiecināma uz Sarkanā torņa laikiem. Tur tika atrasta 13. gadsimta monēta. Bez tam tika atrasti daudzi 17. gadsimta sadzīves un militārie priekšmeti. Tika atklātas sprādzienu bedres, kas liecina, ka skansts tika apšaudīta (domājams Ziemeļu kara laikā). Interesanta ir arī slēgtā, priežu brusēm bruģētā galerija, kas domājams no skansts iekšpuses veda uz ravelīniem (izvirzītiem trīsstūrveida nocietinājumiem). Pa šīm ejām karavīri droši varēja pārvietoties uz pozīcijām un atpakaļ. Bastionu vietas bija redzamas vēl 20. gadsimta sākumā, pirms viss tika nolīdzināts.
Haskovas apgabals
Haskovas apgabals (bg) ir apgabals Bulgārijas dienvidu daļā, nosaukts tā galvenās pilsētas — Haskovas — vārdā. Tas robežojas ar Stara Zagoras apgabalu ziemeļos, Jambolas apgabalu ziemeļaustrumos, Turciju austrumos, Grieķiju dienvidaustrumos, Kardžali apgabalu dienvidrietumos un Plovdivas apgabalu rietumos.
Apgabals sadalīts vienpadsmit pašvaldībās, bet tā kopējais iedzīvotāju skaits ir 254 476 (2016. gada aprīlis).
Haskovas apgabalā atrodas UNESCO Pasaules mantojuma saraksta objekts — trāķiešu kaps ar sienu gleznojumiem blakus Aleksandrovas ciemam.
Viganas "Athletic"
Viganas futbola klubs "Athletic" (en) ir profesionāla Anglijas futbola komanda no Viganas, Lielās Mančestras. Pašlaik spēlē Anglijas League One (pēc spēka 3. līmenis). Vairākas sezonas aizvadījis Anglijas Premjerlīgā. Pirmo reizi Premjerlīgai kvalificējās 2005. gadā.
Kopš 1999. gada klubs spēlē DW stadionā, dalot to ar regbija līgas klubu Wigan Warriors. Šobrīd stadions pieder klubam. Iepriekš Wigan 67 gadus spēlēja Springfield Park stadionā.
Denijs Elfmans
Denjels Roberts "Denijs" Elfmans (en; dzimis ) ir amerikāņu komponists, dziedātājs un producents. No 1974. līdz 1995. gadam bija jaunā viļņa grupas Oingo Boingo līderis. Radījis mūziku kinofilmām, pazīstama ir Elfmana sadarbība ar Timu Bērtonu.
Elfmans ir seriāla "Simpsoni" galvenās muzikālās tēmas autors, par kuru 1990. gadā bijis nominēts Emmy balvai. Šo balvu saņēmis 2005. gadā par galveno muzikālo tēmu TV seriālam "Bīstamās mājsaimnieces". 2016. gadā Emmy balvu saņēmis par mūziku sērijai no TV muzikālā seriāla Live from Lincoln Center. Elfmans desmit reizes ir nominēts un vienu reizi ieguvis Grammy balvu par galveno muzikālo tēmu filmai "Betmens". Četras reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai — par oriģinālmūziku filmām "Krietnais Vils Hantings" (1997), "Vīri melnā" (1997), "Lielā zivs" (2003), "Milks" (2008).
Precējies ar aktrisi Bridžitu Fondu.
Vecumvirsa
Vecumvirsa ir ciems Talsu novada Vandzenes pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā Mucupes krastā 7 km no pagasta centra Vandzenes, 22 km no novada centra Talsiem un 144 km no Rīgas.
Hīms
Hīms jeb himuss (el (hymos) — 'sula') ir kuņģa un tievās zarnas pusšķidrais vai šķidrais saturs, kas sastāv no daļēji sagremotas pārtikas, kuņģa un zarnu gremošanas sulām, dziedzeru sekrētiem, žults, zarnu epitēlija šūnām un mikroorganismiem.
Hīms formējas kuņģī tā motorā un sekretorā darbībā. Kad tā konsistence kļūst līdzīga šķidrai putriņai, hīms caur kuņģa vārtnieka sfinkteru nonāk divpadsmitpirkstu zarnā. Visātrāk no kuņģa evakuējas ar ogļhidrātiem bagāta barība, olbaltumvielas saturoši produkti zarnās nonāk lēnāk. Vislēnāk kuņģī tiek pārstrādāti taukus saturoši produkti.
Ivars Strautnieks
Ivars Strautnieks (dzimis 1962. gadā) ir latviešu ģeogrāfs un ģeologs. Ģeoloģijas zinātņu doktors. Latvijas Universitātes profesors, Latvijas Ģeogrāfijas biedrības prezidents.
Dzīvesgājums
Dzimis 1962. gadā. Studēja Latvijas Valsts universitātes Ģeogrāfijas fakultātē.
Lazars Kaganovičs
Lazars Kaganovičs (ru); dzimis, miris ) bija Ukrainas ebreju izcelsmes PSRS politiķis, viens no tuvākajiem Staļina līdzgaitniekiem.
Ivars Strautnieks
Dzīvesgājums
Viņa pētījumu jomas lielākoties ir bijušas ģeomorfoloģija un kvartārģeoloģija. 1998. gadā aizstāvējis doktora disertāciju par tēmu "Austrumkursas augstienes glacigēnais reljefs un tā ģenēze".
I. Strautnieka vaļasprieks ir mūzika — saksofona spēle.
Lazars Kaganovičs
1957. gadā, pēc nesekmīga apvērsuma mēģinājuma pret PSKP CK ģenerālsekretāru Ņikitu Hruščovu, tika atbrīvots no amatiem un dzīvoja kā personālais pensionārs. Mira tikai dažus mēnešus pirms PSRS sabrukuma.
Hīms
Divpadsmitpirkstu zarnā skābais kuņģa hīms tiek neitralizēts un kļūst par duodenālo hīmu. Tas notiek 14—16 sekunžu laikā, iedarbojoties žults, kā arī divpadsmitpirkstu zarnas un aizkuņģa dziedzera sekrētu bikarbonātiem. Kuņģa proteolītiskie fermenti tiek inaktivēti un sāk darboties aizkuņģa dziedzera fermenti. Tālākā barības sagremošana notiek tievajā zarnā.
Kleins (krāteris)
Kleins ir triecienkrāteris Mēness redzamajā pusē. Atrodas Albategnija dienvidrietumu daļā. Nodēvēts vācu astronoma un meteorologa Hermaņa Jozefa Kleina (Hermann Joseph Klein 1844. – 1914.) vārdā. Krātera nosaukumu 1935. gadā apstiprinājusi Starptautiskā Astronomijas savienība.
Hīms
Kad hīms caur ileocekālo vārstu nonāk aklajā zarnā un tālāk resnajā zarnā, no tā tiek uzsūkts ūdens un hīms pamazām pārveidojas par izkārnījumu masām. No 0,5 līdz 4 litriem hīma, kas katru dienu nonāk resnajā zarnā, veidojas 150—200 g fekāliju.
Kleins (krāteris)
Kleins atrodas uz dienvidrietumiem no Hiparha (Ø 144 km), uz austrumiem no Ptolemaja (Ø 154 km) un Alfonsa (Ø 111 km). Uz dienvidiem no Kleina atrodas Parots (Ø 71 km).
Kleins ir sens krāteris, tā valnis stipri erodējis, vēlāku triecienu izrobots. Krātera ZA daļā valni pāršķeļ mazāks krāteris Kleins A (Ø 9 km). Krātera dibens relatīvi līdzens, lavas aizpludināts, virsma daudzu sīku krāterīšu izrobota. Pamatnes centrā atrodas 1,040 m augsta virsotne.
Eiropas autoceļš E18
Eiropas autoceļš E18 ir daļa no starptautiskā E ceļu tīkla. Ceļš sākas Kreigavonā, Ziemeļīrijā, bet beidzas Sanktpēterburgā, Krievijā. Ceļa garums ir 1890 kilometri.
Voldegka
Voldegka ir pilsēta Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā uz austrumiem no Neibrandenburgas. Āmtes centrs. Pilsētā atrodas vairākas vējdzirnavas.
Pilsēta radusies 12. gadsimtā. Gandrīz pilnīgi nopostīta Trīsdesmitgadu kara laikā. Atkal sākusi attīstīties tikai 19. gadsimta beigās līdz ar dzelzceļa izbūvi. 1764. gada 29. jūnijā pilsētā plosījās 5. kategorijas virpuļviesulis. Voldegka ir vācu ģenerāļa Kurta fon Hammeršteina-Ekvorda (Kurt von Hammerstein-Equord, 1878-1943) dzimtā pilsēta.
Alainīte
Alainīte (arī Alanišas upīte, Alanīte, Alānīte, Ālainīte) ir Ogres labā krasta pieteka Cēsu un Madonas novados.
Iztece - Kaives pagasta dienvidaustrumos. Tek dienvidaustrumu virzienā. Ietek Ogrē augšpus Meltnes ietekas.
Alainīti šķērso valsts autoceļš V309 (Katrīna–Leimaņi–Kaive–Aprāni), tās krastos neatrodas lielākas apzīvotās vietas.
Gu Sjaobina
Gu Sjaobina (zh, ; dzimusi Dzjansu) ir Ķīnas starptautiskā lielmeistare šahā (2003).
Biogrāfija
Piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas:
Par panākumiem turnīros FIDE 2002. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 2003. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Terumi Nagae
Terumi Nagae (ja) ir bijusī japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Stūpa
Stūpa (sa, stūpa) budismā ir svēta celtne ar terasveida pamatni, puslodes formas masīvu centrālo daļu un tornīti. Tā ir paredzēta kā vieta, kur budistu mūki veic meditāciju. Meditācijas laikā ap stūpu riņķo pulksteņrādītāja virzienā (pradakšina). Pārsvarā stūpas ir monolītas, bez iekštelpām, un simbolizē Budu un viņa mācību darmu. Senākās stūpas bija apbedīšanas vietas, kurās apglabāja valdniekus.
TRISAT
TRISAT ir Slovēnijas viens no diviem pirmajiem pavadoņiem; otrs ir NEMO-HD. Abi orbītā tika palaisti. Zemes tālizpētes Nanopavadoņa projektu vada Mariboras Universitāte.
Leo Mihelsons
Leo Mihelsons (en;  — ) bija Latvijas ebreju izcelsmes ASV gleznotājs.
TRISAT
Kosmiskais aparāts tika veidots Cubesat 3U formā uz Slovēnijas uzņēmuma SkyLabs platformas NANOsky I bāzes. Galvenais instruments bija miniaturizēta īsviļņu infrasarkanā hiperspektrālā kamera, ko izgatavoja SkyLabs. Starta konfigurācijā pavadoņa izmēri bija 11 × 12 × 34 cm, masa — 3,79 kg. Tam bija izvēršamas saules baterijas.
Lidojuma gaita
TRISAT tika palaists 01:51:10 UTC ar nesējraķeti Vega (lidojums VV16) no Gviānas kosmiskā centra kopā ar citiem 52 pavadoņiem. Pavadonis tika ievadīts solārsinhronā orbītā ar augstumu aptuveni 530 km.
Leo Mihelsons
Dzīvesgājums
Leo Mihelsons piedzima (pēc vecā stila — 30. aprīlī) Rīgā saplākšņu rūpnieka ģimenē. Viņš mācījās Rīgas Pilsētas reālskolā un Blūma skolā, kur sadraudzējās ar Jāni Jaunsudrabiņu un Aleksandru Štrālu. Mihelsons kopā ar Jaunsudrabiņu mācījās Berlīnē pie gleznotāja Lovisa Korinta.
1910. gadā Mihelsons pārcēlās uz Parīzi, lai turpinātu studijas, tajā pašā laikā daļu laika pavadot Rīgā. Viņš vēlāk pārcēlās uz Berlīni, bet atgriezās Parīzē pēc Ādolfa Hitlera nākšanas pie varas. 1937. gadā Mihelsons tika apbalvots ar Francijas Goda Leģiona ordeni. 1940. gadā viņš pārcēlās uz ASV.
Leo Mihelsons nomira Ņujorkā. 1985. gadā Teksasas pilsētā Māršalā tika atklāts Mihelsonam veltīts mākslas muzejs (The Michelson Museum of Art).
Luže
Luže (cz) ir pilsēta Čehijā, Pardubices apgabala Hrudimas apriņķī.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1349. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā, tās vāciskais nosaukums bija Lūše (de). No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijā. Pilsēta attīstījusies ap Košumberkas pili. 1901. gadā šeit tika dibināta sanatorija un no šī laika pilsēta attīstījusies kā kūrorts.
Cilvēki
16. gadsimta beigās vietējā Bohēmijas brāļu skolā mācījās nākamais karavadonis Albrehts fon Vallenšteins (Albrecht Wallenstein, 1583-1634).
Jersikas iela (Rīga)
Jersikas iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā Maskavas forštatē. Jersikas iela sākas pie krustojuma ar Daugavpils ielu un beidzas pie krustojuma ar Maskavas ielu. Iela visā tās garumā ir bruģēta un ar vienvirziena satiksmi virzienā uz Daugavpils ielu, kalpojot par šajā posmā pretējā virzienā vedošās Maskavas ielas dublieri. Kopējais ielas garums ir 580 metri.
Vēsture
Iela atklāta 1714. gadā ar nosaukumu Senais Maskavas ceļš un pasta trakts, sākotnēji ielā dzīvoja sīkpilsoņu ģimenes, kas apkalpoja Maskavas traktu, piedāvājot sīkus pakalpojumus garām braucošajiem zemniekiem, kā kalēja darbi zirgu apkalšanai un ratu remonti, sīklopu turēšana, kas deva papildu peļņu. Tika izīrētas arī dzīvojamās telpas plostniekiem un kokapstrādes uzņēmumos iesaistītajiem strādniekiem. Iela vēsturiski bijusi krievu vecticībnieku dzīves vieta, kuriem piederēja apmēram 80 % namīpašumu. Pārējie īpašnieki bija ebreji (ap 10 %) un vācieši (ap 10 %). 1852. gadā tā minēta kā Vecā Maskavas iela, 1859. gadā kā Jaunā Krievu iela (Neureussische Strasse). 1885. gadā to nosauca par Vitebskas ielu (Witebsker Strasse, Витебская улица), bet 1936. gadā Jersikas vārdā par Jersikas ielu.
Nacistu okupācijas laikā 1941. — 1943. gadā visa Jersikas iela bija iekļauta Rīgas Geto rajonā, tāpēc vietējos iedzīvotājus izmitināja Vecrīgas dzīvokļos, bet uz Geto no visas Rīgas pārvietoja ebrejus, vēlāk arī ebrejus no Vācijas un citām Eiropas valstīm. 1944. gadā pēc ebreju iznīcināšanas Geto rajonā tomēr bija palikuši daži ebreji, arī bijušie ebreju policisti, kuri tehniski apkalpoja šo rajonu. Šeit izvietoja arī krievu bēgļus no Pleskavas rajona.