cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
2019. gads kosmonautikā
Pilotējamie lidojumi
Decembrī Boeing palaida savu kosmosa kuģi Starliner Orbital Flight Test bezpilota režīmā. Kosmosa kuģa programmatūras kļūmes dēļ tas bija ievadīts neparedzētā orbītā, tāpēc galveno uzdevumu saslēgties ar SKS nevarēja izpildīt. Atšķirībā no citiem ASV kosmosa kuģiem, Starliner nolaišanās notika ar izpletņiem uz sauszemes.
Young Thug
Young Thug saņēma galveno atzinību 2014. gadā ar singliem "Stoner" un "Danny Glover", kā arī piedaloties vairākos singlos, tostarp T.I. "About the Money", Tyga "Hookah" un Rich Gang "Lifestyle". Tajā gadā viņš arī parakstīja līgumu ar Lyor Cohen's 300 Entertainment un sadarbojās ar miksteipu Rich Gang: Tha Tour Pt. 1. 2015. gadā viņš uzkrāja vairākus miksteipus, tostarp Barter 6 un divas viņa Slime Season sērijas daļas. Pēc tam 2016. gadā Thug izdeva komerciālus miksteipus I'm Up, Slime Season 3 un JEFFERY. 2017. gadā Thug piedalījās kubiešu popdziedātājas Kamilas Kabeljo vispasaules hitā "Havana", kas kļuva par viņa pirmo singlu Billboard Hot 100 topa pirmajā vietā. 2018. gadā viņš izdeva kompilācijas albumu Slime Language ar savu leiblu YSL Records. 2019. gadā viņš ieguva Grammy balvu kā gada dziesma par ieguldījumu Childish Gambino dziesmā “This Is America”.
Young Thug debijas studijas albums So Much Fun (2019) debitēja ASV Billboard 200 pirmajā vietā un iekļāva Billboard Hot 100 labāko divdesmit singlu "The London" un "Hot". Nākamajā gadā viņa singls “Go Crazy” kopā ar Krisu Braunu no sadarbības mūzikas miksteipa Slime & B (2020) sasniedza trešo vietu Hot 100 sarakstā, kļūstot par viņa pirmo desmitnieka singlu kā vadošajam izpildītājam. Turklāt viņš otro reizi karjerā sasniedza Billboard Hot 100 pirmo vietu ar savu spēli līdzās M.I.A. Trevisa Skota singlā "Franchise". 2021. gadā Thug izdeva kompilācijas albumu Slime Language 2, kas debitēja Billboard 200 pirmajā vietā. Vēlāk tajā pašā gadā Thug trešo reizi sasniedza pirmo vietu Hot 100, piedaloties kopā ar Future Dreika dziesmā "Way 2 Sexy". Viņa otrais studijas albums Punk tika izdots 2021. gada 15. oktobrī. Tas debitēja Billboard 200 pirmajā vietā, kļūstot par viņa trešo numur viens albumu, kā arī par viņa otro 2021. gada projektu topu topā.
Suecas kanāla sastrēgums
Suecas kanāla sastrēgums var būt:
Voaras tunelis
Voaras tunelis (fo) ir 2002. gadā atklāts 4,940 kilometrus garš divu joslu zemūdens autotransporta tunelis Fēru Salās.
Tas savieno Voaras salu, kur atrodas Voaras lidosta, un Streimojas salu, kur atrodas galvaspilsēta Touršhavna. Šķērsojot Vestmannasunda šaurumu, tas sasniedz 105 metru zem jūras līmeņa atzīmi. Ieguldītās investīcijas 32,2 miljonu eiro apmērā atmaksājās 2016. gadā.
Hačkars
Hačkars (hy) ir tradicionāls armēņu krusta akmens kāda cilvēka vai notikuma piemiņai. To izgatavo no tufa, granīta, marmora vai bazalta. Hačkaru izgatavošanas tradīcija un tehnika 2010. gadā tika iekļauta UNESCO cilvēces nemateriālās kultūras mantojuma sarakstā.
Rihards Mellers Nilsens
Rihards Mellers Nilsens (dk, dzimis, miris ) bija Dānijas futbolists un futbola treneris, bijis Dānijas futbola izlases dalībnieks.
Hačkars
Kaut arī parastais hačkara motīvs ir krusts, kas novietots virs rozetes vai saules diska, katrs hačkars, vismaz teorētiski, ir ar unikālu dizainu. Hačkaru izgatavošanas vēsture izsekojama vismaz no 9. gadsimta. Vecākais hačkars, kura izgatavošanas gads ir konstatēts, ir no 879. gada. Hačkaru izgatavošanas klasiskais periods ir no 12. līdz 14. gadsimtam. Tiek lēsts, ka pasaulē saglabājušies apmēram 40 000 vēsturisko hačkaru. Tā kā vēsturiski armēņi kompakti apdzīvojuši daudz lielāku teritoriju nekā mūsdienās, daudzi hačkari atrodas mūsdienu Turcijas, Azerbaidžānas, Irānas un Gruzijas teritorijā. Daudzi no tiem laika gaitā ir iznīcināti. Vislielākā hačkaru koncentrācija līdz 20. gadsimta beigām, kad to no 1998. līdz 2006. gadam iznīcināja Azerbaidžānas armija, atradās Džulfas armēņu kapsētā Nahčivanā. Mūsdienās vislielākā hačkaru koncentrācija ir Noraduzas kapsētā Sevana rietumu krastā.
Sākot no 20. gadsimta hačkari kā armēņu identitātes simboli un armēņu genocīda piemiņas vietas tiek izvietoti visā pasaulē, kur eksistē armēņu diaspora. 1990. gadā iepretim Bastejkalnam tika uzstādīts hačkars, kas tika atgādāts no Armēnijas. Tas veltīts armēņu genocīda upuru piemiņai, kā arī kā pateicība par Latvijas palīdzību 1988. gada Armēnijas zemestrīces seku likvidēšanā.
Rihards Mellers Nilsens
Trenera karjera
Odense BK
Dānija
Nordenšelda krasts
Nordenšelda krasts (, es) ir Antarktīdas piekrastes daļa Greiema Zemes ziemeļos. Stiepjas no Fērvetera raga dienvidrietumos līdz Longinga ragam ziemeļaustrumos Antarktīdas pussalas ziemeļaustrumos Vedela jūras piekrastē. Dienvidrietumos robežojas ar Oskara II krastu, ziemeļaustrumos — ar Triniti pussalu. Krasta kopējais garums ir ap 150 km. Krasta līnija stipri izrobota, krasta ziemeļdaļā jūrā iestiepjas ap 28 km garā Sovrala pussala, dienviddaļā — ap 80 km garš pacēlums ar Sīla nunatakiem, kuru galā atrodas Robertsona sala. Līdz 1995. gadam visu Nordenšelda krasta piekrasti starp Longinga ragu un Robertsona salu aizņēma Larsena šelfa ledāja ziemeļu daļa.
Krasts 1909. gadā nosaukts par godu zviedru ģeogrāfam un polārpētniekam Oto Nordenšeldam, kura vadībā Zviedrijas Antarktiskā ekspedīcija no 1901. līdz 1904. gadam pētīja šo apvidu.
Autoceļš M11 (Krievija)
Autoceļš M11 "Ņeva" (Автодорога М-11 «Нева») ir 669 km garš Krievijas Federācijas ātrgaitas maksas autoceļš no Maskavas līdz Pēterburgai, ko sāka būvēt 2010. gadā līdztekus federālajam autoceļam M10. Ap visām lielākajām apdzīvotajām vietām izbūvēti apvedceļi, plānotais braukšanas ātrums ir līdz 150 km stundā.
2022. gadā vēl nebija pabeigts Tveras apvedceļš (149–208 km).
2019. gada Ljēža—Bastoņa—Ljēža
2019. gada Ljēža—Bastoņa—Ljēža bija šosejas riteņbraukšanas viendienas sacensības, kas notika 28. aprīlī. Tā bija 105. reize, kad notika Ljēža—Bastoņa—Ljēža sacensības un tās bija 20. sacensības 2019. gada UCI Pasaules tūres kalendārā.
Sacensībās uzvarēja Dānijas sportists Jakobs Fūglsangs ('), kurš apsteidza Dāvidu Formolo un Maksimilianu Šahmani (abi ').
Rie Kimura
Rie Kimura (ja; dzimusi ) ir bijusī japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Indianapolis 500 uzvarētāju saraksts
Šajā sarakstā ir apkopoti Indianapolis 500 autosacīkšu uzvarētāji.
Zvaneri
Zvaneri ir ciems Alūksnes novada Pededzes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 8 km no pagasta centra Pededzes, 33 km no novada centra Alūksnes un 234 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V402, pusotra kilometra attālumā no Latvijas—Krievijas robežas.
Freijs
Freijs var būt:
Siladaukstu senkapi
Siladaukstu senkapi ir valsts nozīmes aizsargājams arheoloģijas piemineklis Preiļu novada Aglonas pagasta Sila Daukštos, Ciriša ūdenskrātuves ziemeļu krastā.
Rīgas loža "Hanziešu uzticība"
Rīgas loža "Hanziešu uzticība" bija militārā brīvmūrnieku loža Rīgā, kas strādāja Vācijas Brīvmūrnieku Lielās Zemes Ložas rituālā. 2014. gada 1. novembrī loža tika reaktivēta ar nosaukumu Hanzas uzticība Ventspilī, ņemot vērā šīs pilsētas seno saistību ar Hanzas savienību.
Priekšvēsture
Pēc Rīgas operācijas 1917. gada 3. septembrī Vācijas impērijas karaspēks ieņēma Rīgu. 1916. gada 24. jūnijā iesvētītā Jelgavas loža "Pie vācu zobena Austrumos" Rīgā kopā ar diviem agrākajiem Rīgas brīvmūrniekiem izveidoja brīvmūrnieku biedrību "Hanziešu uzticība", kuras saieti kopš 1917. gada 8. decembra notika Vecrīgas namā Pils ielā 17/1. Ložas dibināšanu atbalstīja Hanzas pilsētu Brēmenes, Lībekas un Hamburgas ložas. Biedrības vadītājs bija vācu virsnieks Hincpeters (Hintzpeter). Pēc 1918. gada Novembra revolūcijas militārā loža 1918. gada 17. novembrī tika pārveidota par ložu "Hanziešu uzticība Rīgā" (Hanseatentreue in Riga). 1918. gada decembra beigās vācu karaspēks atkāpās no Rīgas un ložas darbība tika pārtraukta.
Kurš iegāza trusīti Rodžeru?
"Kurš iegāza trusīti Rodžeru?" (en) ir 1988. gada ASV animācijas filma, kuras režisori ir Roberts Zemekis. Galvenās lomas atveido Bobs Hoskinss, Kristofers Loids, Čārls Flejšers, Stabīs Keis un Džoana Kasidīa. Filmas pirmizrāde notika 1988. gada 22. jūnijā.
Aleksandra Kamenščika
Aleksandra Kamenščika (ro; dzimusi ) ir Moldovas distanču slēpotāja un biatloniste, 2010. un 2014. gada ziemas olimpisko spēļu dalībniece.
Slēpotājas karjera
Pasaules kausa izcīņa slēpošanā Aleksandra Kamenščika nekad nav piedalījusies, vairākas reizes startējusi Alpu kausa, Balkānu kausa un Slāvu kausa izcīņā, labākais rezultāts viņai ir 6. vieta 10 km brīvajā stilā slēpošanā Balkānu kausa ietvaros.
2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Vankūverā viņa ieņēma 70. vietu 10 km brīvā stila slēpošanā, par vienu vietu atpaliekot no Latvijas slēpotājas Anetes Brices.
Karjeras laikā viņa piedalījās divos pasaules čempionātos, labākais rezultāts bija 84. vieta sprintā 2009. gada pasaules čempionātā Liberecā.
Biatlonistes karjera
Piedalījās četros pasaules čempionātos, labākais rezultāts ir 86. vieta individuālajā distancē 2009. gada čempionātā. Startēja vairākos Pasaules kausa posmos, taču nevienā no tiem nepakāpās virs 81. vietas un neieguva kausa punktus.
Sprinta sacensībās 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Sočos ieņēma pēdējo 84. vietu.
Eižens Āriņš
Eižens Āriņš (dzimis, miris ) bija matemātiķis un datorzinātnieks.
1946. gadā absolvējis Latvijas Valsts universitātes Fizikas un matemātikas fakultāti. 1944. gadā kļuvis par Latvijas Valsts universitātes docētāju, 1973. gadā — profesoru. 1959. gadā Āriņš dibinājis Latvijas Valsts universitātes Skaitļošanas centru, kopš izveides sākuma līdz 1978. gadam viņš arī vadījis šo centru, pašlaik tas ir pazīstams kā Latvijas Universitātes Matemātikas un informātikas institūts. Papildu pētījumiem matemātikā, Āriņš bijis viens no pirmajiem zinātniekiem Latvijā, kas nodarbojies ar datorzinātni. 1964. gadā ieguvis Latvijas PSR Nopelniem bagātā zinātnes un tehnikas darbinieka goda nosaukumu. 1998. gadā tika iedibināta Latvijas Zinātņu akadēmijas Eižena Āriņa balva, tā tiek pasniegta kopš 2000. gada datorzinātnēs un to lietojumos.
Eižēns Āriņš bija Latvijas PSR Valsts drošības komitejas pretizlūkošanas jeb čekas aģents.
Asteru apakšdzimta
Asteru apakšdzimta ir kurvjziežu dzimtas apakšdzimta, kuras sugas ir sastopamas visā pasaulē. Šajā apakšdzimtā ir aptuveni 1135 ģintis un 17 200 sugas, jeb 70% no visām kurvjziežu dzimtas sugām. Lielākās ģintis pēc sugu skaita ir salmenes (Helichrysum) (500–600 sugas) un vībotnes (Artemisia) (550 sugas).
Clash Royale
Clash Royale ir 2016. gada MMO stratēģijas videospēle, ko veidojusi un publicējusi Supercell, videospēļu firma Helsinkos, Somijā.
Spēlē iekļauti elementi no kāršu kolekcionēšanas, torņu aizsardzības un daudzspēlētāju tiešsaistes kauju spēlēm.
2016. gada 2. martā spēle tika laista klajā Android un iOS ierīcēm visā pasaulē.
Spēle
Spēlē Clash Royale spēlētāji tiek sadalīti atbilstoši to līmenim un arēnai. Visaugstākais iespējamais ir 14. līmenis, savukārt kopā spēlē ir divdesmit viena arēna, ieskaitot Treniņnometni (the Training Camp). Uzvar spēlētājs, kas iznīcina vairāk torņu nekā pretinieks vai iznīcina pretinieka "Karaļa torni", kas garantē tūlītēju trīs kroņu uzvaru. Katra torņa iznīcināšana dod vienu kroni. Spēles sākumā katram spēlētājam ir dotas 4 kārtis no kāršu komplekta, ko spēlētājs sakomplektē. Kārtis izspēlē, lai aizsargātos un uzbruktu. Lai izspēlētu kārtis, spēlētājam jāsakrāj noteikts skaits eliksīra, kas spēles gaitā nepārtraukti uzkrājas. Kad viena kārts ir izlikta, cita, jauna kārts no kāršu komplekta tiek pievienota tām, kas jau ir pieejamas. Spēlētāji atbloķē jaunas arēnas, sakrājot noteiktu skaitu kausu. Kausus var iegūt, uzvarot kaujās, tomēr tos var arī zaudēt, ja spēlētājs zaudē kaujā.
Līmenis
Spēlētāji var paaugstināt savu līmeni, ziedojot vai uzlabojot kārtis. Līmeņa paaugstināšana palielina spēlētāja torņu dzīvības un spēku. Pieredzes punktu skaits, kas nepieciešams, lai paaugstinātu līmeni, ar katru līmeni palielinās.
Veikals
Clash Royale piedāvā spēlētājiem iespēju pirkt "dārgakmeņus" un "zeltu" spēļu veikalā, izmantojot īstu naudu. Tos var lietot, lai nopirktu kārtis vai lādes.
Hog rider
Lādes
Kad spēlētājs uzvar tiešsaistes kaujā, tas var iegūt lādi. Katra lādes veida atslēgšanai vajadzīgs noteikts laiks: Sudraba lādes atslēgšana ilgst 3 stundas, Zelta lādes atslēgšana ilgst 8 stundas, Milzu lādes atslēgšana ilgst 12 stundas, Maģiskās lādes atslēgšana ilgst 12 stundas, Episkās lādes atslēgšana ilgst 12 stundas, Leģendārās lādes atslēgšana ilgst 24 stundas, un Īpaši maģiskās lādes atslēgšana ilgst 24 stundas. Lai paātrinātu atslēgšanu, var izmantot dārgakmeņus. Lādēs var atrast kārtis, zeltu un dārgakmeņus. Atšķirīgos līmeņos lādēs var būt atšķirīgs kāršu skaits un veids. Kad spēlētājam ir noteikts viena veida kāršu skaits, tās var uzlabot, lai palielinātu spēku un dzīvības, kā arī citu statistiku. Spēlētājam vienlaikus var piederēt ne vairāk kā 4 lādes; lai atbrīvotu vietu citām lādēm, vecās nepieciešams atslēgt. Bezmaksas lādes spēlētājs saņem ik pēc 4 stundām. Vienu reizi dienā spēlētājam ir iespēja iegūt 10 kroņus, lai iegūtu Kroņa lādi. Gan Bezmaksas, gan Kroņa lādes atveras tūlītēji. Klana lāde ir līdzīga Kroņa lādei, tikai tajā kroņus krāj klans. Katra spēlētāja iegūtie kroņi tiek pieskaitīti kopējai lādei. 7 dienu laikā ir jāsasniedz pēc iespējas augstāka kārta. Kopumā ir 10 kārtas, pirmajā kārtā jāsasniedz 100 kroņu, otrajā - 150 utt. Izpildīto kārtu skaits ietekmē zelta un kāršu skaitu lādē.
Arēnas un līgas
Ir 11 arēnas, kurās var spēlēt, balstoties uz kausu skaitu. Kārtis var atbloķēt, atslēdzot lādes, kamēr spēlētājs ir noteiktā arēnā. Pēc 4000 kausu sasniegšanas spēlētāji cīnās 12 arēnā, kura savukārt ir sadalīta līgās. Kopumā ir 9 līgas - jo vairāk kausu, jo augstāka līga. Jo augstāka līga, jo labāks laimests Drafta lādē Līgu sezonas beigās.
Kārtis
Ir trīs kāršu veidi - Kaujinieks, Celtne un Burvestība. Kaujiniekus pārsvarā izmanto, lai nodarītu kaitējumu pretinieka torņiem, tomēr nereti tos pielieto arī aizsardzībā. Ir kaujinieki, kas koncentrējas tikai uz celtņu iznīcināšanu, savukārt citi uzbrūk gan celtnēm, gan kaujiniekiem. Daži spēj nodarīt kaitējumu tikai uz zemes esošajiem kaujiniekiem, bet ir arī tādi, kas dara kaitējumu ne tikai uz zemes, bet arī gaisā. Celtnes lielākoties izmanto aizsardzībā, piemēram, lai šaujot tās nodarītu kaitējumu pretinieka kaujiniekiem. Pastāv arī celtnes, kas ražo kaujiniekus. Vēl cita celtne - Eliksīra vācējs (Elixir Collector) papildina eliksīra krājumus. Burvestības tiek izmantotas kā uzbrukumā, tā aizsardzībā. Lielākā daļa burvestību bojā celtnes vai nodara kaitējumu kaujiniekiem. Bet ir arī īpatnējākas kārtis Sasaldētājs (Freeze) uz dažām sekundēm sasaldē gan kaujiniekus, gan celtnes noteiktā platībā. Spēcinātājs (Rage) paātrina kaujinieku un celtņu darbību un palielina kaitējumu citiem. Goblinu muca (Goblin barrel) aizsviež mucu ar gobliniem, kur to spēlētājs vēlas, bet Spogulis (Mirror) ļauj atkārtoti izlikt pēdējo izspēlēto kārti, vienīgi kārts spoguļa cena ir par vienu eliksīru augstāka nekā pašai kārtij.
Laišana klajā
2016. gada 4. janvārī spēle tika laista klajā iOS ierīcēm Kanādā, Honkongā, Austrālijā, Zviedrijā, Norvēģijā, Dānijā, Īslandē, Somijā un Jaunzēlandē. 2016. gada 16. februārī spēli laida klajā Android ierīcēm šajās pašās valstīs. 2016. gada 2. martā abu veidu ierīcēm notika laišana klajā visai pasaulei.
Pēc publicēšanas Clash Royale kļuva par visvairāk lejupielādēto un visstraujāk panākumus guvušo lietotni ASV iOS App Store.
Ārējās saites
Clash Royale mājaslapa
Dark Lane Demo Tapes
Dark Lane Demo Tapes ir Kanādas repera un dziedātāja Drake miksteips. Miksteips ir dziesmu, kas tika izdotas vietnē SoundCloud vai nopludinātas internetā, kā arī jaunu dziesmu apkopojums, un tas tiek uzskatīts par iesildīšanos Drake sestajam studijas albumam Certified Lover Boy (2021). To 2020. gada 1. maijā izdeva OVO Sound un Republic Records. Producēšanu citu starpā veica Dreika ilggadējais līdzstrādnieks 40. Ierakstā piedalās viesmākslinieki Future, Young Thug, Chris Brown, Playboi Carti, Giveon, Fivio Foreign un Sosa Geek.
Utopija
Utopija ir ideālas sabiedrības iztēlojums un kultūras mantojums. Apgalvots, ka pirmais pierakstītais utopiskais piedāvājums bijis Platona "Valsts". Termins ir izvērsts socioloģijā un ticis lietots marksistu filozofijā un politikā. Utopijas ir reizēm vēsturiskas komūnas vai ideālas pasaules, kā arī fiktīvas vietas literatūrā un zinātniskajā fantastikā. Ikdienā vārdu lieto, runājot par nepiepildāmu sapni vai projektu un par utopistu sauc nepraktisku cilvēku.
Renārs Kazanovs
Renārs Kazanovs (dzimis ) ir Latvijas hokejists. Pašlaik (2019) spēlē Latvijas virslīgas klubā HK Mogo.
Utopija
Etimoloģija
Pieņemts, ka vārdu ieviesis angļu valsts darbinieks Tomass Mors 1516. gadā ar latīņu valodā rakstīto grāmatu Utopia, aprakstot fiktīvu salas sabiedrību Atlantijas okeānā. Vārds veidots no sengrieķu οὐ ,- "ne, nē" + τόπος, "vieta" - t.i., vieta, kuras nav; vai arī sengrieķu eu, "labi" + τόπος, t.i., labklājības vieta.
Renesanses utopistu literatūra
Pētnieks Laimans Sergents izlasījis ap 1500 utopiskus rakstus, kas angļu valodā publicēti starp 1516. un 1975. gadu un apgalvojis, ka utopijas žanrs joprojām bibliogrāfiski nesakārtots. Tomēr, ir vispārpieņemts, ka klasiskā utopiju sacerēšana, kas izvirza politiskus mērķus, uzplauka Renesanses laikmetā ar trim ievērojamiem darbiem: Tomasa Mora “Utopiju” (1516), Frānsisa Bēkona “Jauno Atlantīdu” (1627) un Tomazo Kampanellas “Saules pilsētu” (1623). Kritiķis Čads Valšs (Chad Walsh) skaidrojis utopistu literatūras žanra kopīgās pazīmes šādi:
Pētīts, ka Mora "Utopija" iedvesmojās no Platona "Valsts", atradās kaut kur Jaunā pasaulē un atsaucās  uz Amerigo Vespuči ceļojumiem  Lielo ģeogrāfisko atklājumu laikā. "Utopija" ironiski izceļ Mora konfliktu starp humānisma pārliecību un kalpošanu karalim. Mora "Utopijā" aprakstīta ideāla valsts bez privātīpašuma. Ģimenēm ir autonomija un apdāvināti cilvēki nestrādā, lai pilnībā nodotos studijām un veidotu garīgu aristokrātiju. Valda iecietība pret visām reliģijām, ja tik tās tic Dievam. "Utopijā" ir šķietami nevainojama politiska sistēma, jo ir maz likumu, nav juristu un "utopieši" reti sūta savus pilsoņus karā, bet nolīgst algotņus no kaimiņvalstīm.
"Utopiju" vispirms izdeva Mora draugs Erasms Luvēnā (Louvain) 1516. gadā bez viņa ziņas. Tikai 1551. gadā, sešpadsmit gadus pēc Mora nāvessoda izpildīšanu par nodevību, grāmata iztulkota angliski. Padujas arhitekts Bernando Morando (1518-1600) salasīja utopistu literatūru un palīdzēja uzcelt Polijas Zamoscu, jaunu "ideālu" Renesanses pilsētu, kas iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Utopiskais sociālisms
Latvijas padomju enciklopēdijas autoriem Mors bijis utopiskā sociālisma pionieris un Tomazo Kampanella "Saules pilsētā" (1623) aprakstījis teokrātisku, komunistisku sabiedrību. Savukārt angļu sociālists Viljams Moriss grāmatā "Ziņas no Nekurienes" (1891) ar vienkāršu fantastiku atainojis vietu, kur sabiedrība balstās uz kopēju īpašumu un demokrātisku kontroli pār ražošanu. "Ziņas no Nekurienes" (1890) ir klasisks utopisko sociālistu iztēlojums. Pēc kādas vēsturiskās "Sociālistu līgas" sapulces Morisa varonis aizmieg un pamodās nākotnes sociālistu utopijā. Morisa fantāzijā iztiek bez lielām pilsētām un valdībām. Nevajag monetāro politiku un naudu, nebūs šķiršanās, tiesas, cietumu, un šķiru. Morisa lauku sabiedrībā ir kārtība, jo ļaudis bauda dabu un tādēļ mīl arī strādāt.
Sociālisma teorētiķiem un marksistu sociologiem utopija bijusi strīdīgs temats. Piemēram, Veimāras republikā sociologa Karla Manheima grāmata "Ideoloģija un utopija" (1929) bija plaši debatēta un Amerikas universitātēs bija teksts starptautisko socioloģiju kursos. Manheimam utopija ir sabiedriskie ideāli, pēc kuriem nākotnē tieksies lielas masu kustības. Manheims domājis, ka par utopiju atzīstama orientācija, kas, pārejot darbībā, uzspridzina pastāvošo lietu kārtību.
Marksistu filozofi un citi teorētiķi utopiju skaidroja dažādi. Piemēram, kā "priekšlaicīga patiesība" (Alfons Lamartīns Alphonse de Lamartine, 1790-1869); "intelektuālas spekulācijas produkts, kas atrauts no revolucionārās pieredzes" (Džoržs Sorels, Georges Eugène Sorel (1847-1922).  (Franču sociologs, marksists Sorels pazīstams kā sindikālismu teorētiķis.) Vācu domātājam Ernestam Bloham utopija bijusi "šokējošs spogulis labi pazīstamai realitātei" (Ernst Bloch) (1885 -1977). "Ateistu teologs" Blohs apvienojis "kristīgo komunismu" un Ļeninismu. Ievērojamā Bloha darbā "Cerības princips" ietverts apgalvojums Ubi Lenin, ibi Jerusalem  (Kur ir  Ļeņins tur ir Jeruzaleme). Krievu revolucionāram Ļeņinam bija noraidošs  viedoklis par utopiju un "narodņikiem".
Vecie labie laiki
Mīti par pagājušiem zelta laikmetiem vai veciem labiem laikiem ir utopiski nostāsti par pagātni, kad cilvēki dzīvoja primitīvi bet laimīgi. Cilvēkus pilnībā apmierināja dabas bagātības. Nostāstos cilvēki dzīvoja vienkārši un dievbijīgi, tuvu dabai un dieviem. Antīkā literatūrā, savā poēmā "Darbi un dienas" par tālu pagātni stāsta sengrieķu dzejnieks Hēsiods. Grieķu vēsturnieks Plutarhs arī apraksta cilvēces laimīgo pagātni. Angļu dzejnieks Filips Sidnijs (1554 – 1586) uzrakstīja pastorāli "Senā Arkādija". Ābramiskās reliģijas iekļauj tradīcijas par Ēdenes dārzu un debess valstību, kur valdītu mūžīgs miers.
Angļu dzejnieks Džons Miltons poēmā "Zaudētā paradīze" gaida zelta laikmeta atgriešanos.
Džeimss Hiltons savā utopiskajā romānā "Zaudētais apvārsnis" (1933) apraksta paradīzi Šangri-La Tibetas kalnos.
"Kokeinazeme" bija mītiska satīriska Vidus laiku paradīze Francijas dienvidos, vēsturiskā Langedokas provincē, pārpilnības zeme, kur zemniekiem nebija jāstrādā un slinkums un ēdelība bija galvenās nodarbības. Mājas cēla no miežu cukura un kūkām, ielas bija bruģētas ar cepumiem un veikali piedāvāja jebko par velti. Izceptas cūkas blandījās pa ielām ar nažiem jau mugurā, lai varētu vieglāki nogriest kādu gabalu, grilētas zosis pašas ielidoja mutē, izceptas zivis izleca no ūdens un pieleca pie kājām. Laika apstākļi vienmēr bija labvēlīgi, vīns un sekss bija brīvi pieejams pēc iegribas un visi baudījuši mūžīgu jaunību.
Jaunā Jeruzaleme
Iespējams, ka Jaunās Jeruzalemes iztēlojuma tradīcijas aizsākums meklējams Vecās Derības Ecehiēla grāmatā. Jaunās Derības Jāņa atklāsmes grāmatā tradīcija turpinās: Tad nāca viens no septiņiem eņģeļiem, kuriem bija septiņi trauki, pildīti ar septiņām pēdējā laika sērgām, un uzrunāja mani: “Skaties, es tev rādīšu līgavu, Jēra sievu.”   Viņš mani garā aizveda uz lielu, augstu kalnu un rādīja man svēto pilsētu Jeruzalemi nokāpjam no debesīm, no Dieva, ar dievišķu spožumu – tās mirdzums bija kā dārgakmenim, kā kristālskaidram jašmas akmenim. Ap pilsētu bija liels, augsts mūris ar divpadsmit vārtiem, un uz vārtiem bija divpadsmit eņģeļi.
Kad Rietumromas impērija bruka, bijušais daiļrunas skolotājs, duālists Svētais Augustīns sarakstīja kristiešu utopiju, "Dieva pilsētu" un pilnveidoja argumentus par katoļu baznīcu kā garīgu  "Dieva pilsētu", pretstatā materiālai pilsētai virs zemes. Augustīns kļuva par "baznīcas tēvu" un viņa skaidrojumi būtiski ietekmēja Vidus laiku teologus.
Glābšanas saliņas
19. gadsimtā bija vairāki mēģinājumu iedibināt utopiskas komūnas, kas salīdzināmas ar klosteriem, ordeņa brālībam, sektantu kolonijām. Etjēns Kabē Francijā un Roberts Ouens Anglijā bija domātāji, kurus vienoja ticība, ka ideālu sabiedrību var radīt ar kooperatīvu kopienu. Ouens esot ieviesis terminu sociālisms. Ar utopisko sociālismu eksperimentēja franču aristokrāts Sensimons, (Henri de Saint-Simon) (1760 – 1825) Agrīns sociālistu teorētiķis, Sensimons ietekmēja marksismu, pozitīvismu un akadēmisko socioloģiju. Sensimons uzsvēra tehnoloģisko progresu, apgalvodams, ka laime saistīta ar ekonomisko augsmi.
Šarls Furjē, (1772-1837) franču filozofs, École sociétaire dibinātājs,  Kārlim Marksam un Frīdriham Engelsam bijis utopisko sociālismu pārstāvis. Pēc 1830. gada tieši Furjē raksti iedvesmoja vairāku utopisku kopienu dibināšanu. Furjē noraidīja rūpniecību, dodot priekšroku lauksaimniecībai. Amerikā arī izveidoja eksperimentālas apmetnes. Iespējams, ka utopists un pedagogs Roberts Ouens bijis bērnudārzu aizsācējs. Kustību raksturoja vienlīdzīga labumu sadale, iztikšana bez naudas, tīkams darbs kopējam labumam un laiks mākslas un zinātnes izkopšanai.
Sociālistiskas utopijas iztēlotas, piemēram, Edvarda Belami "Skatienā atpakaļ" un Viljama Morisa "Ziņās no nekurienes". Literāti arī piemin Hermaņa Heses "Stikla pērlīšu spēli", kur iedomāta Kastālija, utopiska sabiedrība matemātiķiem un mūziķiem. Utopijas Visuma tālumos ir poļu Staņislava Lema zinātniskā fantastika "Magelāna mākonis" (1955), kā arī krievu paleontologa rakstnieka Ivana Jefremova utopija romānā "Andromedas miglājs" (1957).
Zinatniskās labākas nākotnes utopijas
Frānsiss Bēkons "Jaunajā Atlantīdā" (1627) apsteidza savu laiku ar vīziju par zinātnes lomu sabiedrībā. "Jaunā Atlantīda" slavē progresu, tic zinātnei un tehnoloģijai un cilvēka uzvarai pār dabu. Pētīts, ka Mors un Bēkons, aprakstot dažādas utopijas iedvesmojuši daudzus vēlākā laika rakstniekus, piemēram, Džonatanu Sviftu, rakstot "Gulivera ceļojumus" un Žila Verna "Parīze 21. gadsimtā".
20. gadsimta tehnoloģiskie sasniegumi veicināja "tehnoutopiju" rašanos un tehnokrātu kustību veidošanos. Daļa cilvēku, piemēram, pētnieks un izgudrotājs Rejs Kurzveils, apgalvo, ka ar nanotehnoloģijas sasniegumiem drīz cilvēkiem būs iespēja kļūt nemirstīgiem, zinātniskais progress dos utopisku dzīves līmeni un izmainīs cilvēka dabu.
Feministu un liberāļu utopijas
Feministu utopiju žanrs lietots lai aprakstīt dzimumu lomas sabiedrība, dzimumu un seksualitāti. Piemēram, citplanētieši angļu rakstnieces Mary Gentle romāna Golden Witchbreed iesākumā ir "dzimuma neitrāli" bērni un neizaug par vīriešiem vai sievietēm līdz pubertātes un dzimumam nav nozīmes sabiedrībā. Toties, Nobela prēmijas laureāte Dorisa Lesinga romānā The Marriages Between Zones Three, Four and Five (1980) norāda uz iedzimtu dzimuma vērtību atšķirību ko nav iespējams mainīt. (Komponists Filips Glāss Lesingas romānu pārveidojis par operu.) In My Own Utopia (1961) rakstnieces Elizabeth Mann Borghese, dzimums ir atkarīgs no vecuma, jo bez dzimuma bērni uzaug vispirms par sievietēm bet daži ar laiku (vecumu) kļūst par vīriešiem.
Roberta Hainlaina romānā "Mēness ir bargs draugs" dzīve uz Mēness 2075. gadā ieturēta individuālistiskā un liberālā garā. Stāsti par liberāļu utopijām balstās uz racionālismu un ekonomiku. Rakstnieces Einas Rendas (Ayn Rand) dzīves laikā viņu uzlūkoja it kā par "kapitālisma tempļa jeb citadeles augsto priesterieni." Pazīstamās amerikāņu rakstnieces un domātājas darbi ietekmējuši latviešu rakstnieci Zintu Aistaru.
Skotu zinātniskās fantastikas rakstnieks Īens Benkss esejā "Kultūra" izstrādājis tehnoloģiskām un libertārām idejām cauraustu utopiju.
Psihologi atklāj utopistus
Vairāki psihologi apgalvojuši, ka pētīt utopistu rakstnieku psiholoģiju esot viņu kompetencē. Savos rakstos tie salīdzinājuši utopisku domāšanu ar psihozi un pieņēmuši, ka utopiju sacerēšana ir murgiem līdzīga domāšana. Nelīdzsvarota saskarsme ar realitāti tuvinot personību izjukšanai. Rakstīt par utopijām, kā jebkura radoša darbība, esot pašārstēšanās mēģinājums ar ieceri novērst vājprātību. Toties, pašrealizācijas utopiju mērķis esot apziņas paplašināšana. Tās aicina būt tādiem, kādi mēs īstenībā esam savā būtībā. Šīs utopijas sola izvest cilvēku (un cilvēci) ārpus personību apspiedošās sabiedrības ar misticismu, narkotikām, un Erota atbrīvošanu.
Utopisma noriets
Vēstures profesors Rasels Džeikobis (Russell Jacoby) sociologs Zigmunds Baumans,  un citi skaidro, ka utopijām nav vietas globālā sabiedrībā. Klasiskā utopija, vieta, kas nepastāv, ir kļuvusi par nesaistošu ideju rakstniekiem un patērētāju sabiedrībai.
Antiutopija un distopija ir mūsdienu literatūras termini, kas radīti kā pretstats utopijai. Literatūrkritiķi pie distopijām pieskaita Reja Bredberija "451 grāds pēc Fārenheita", Entonija Bērdžesa "Mehāniskais apelsīns".
Ingūna Erneste
Ingūna Erneste (dzimusi Rīgā) ir Latvijas starptautiskā lielmeistare šahā (1992).
Ingūna Erneste ir pirmā Latvijas šahiste, kas ieguvusi starptautiskās lielmeistares nosaukumu. Viņa divas reizes ir uzvarējusi Latvijas sieviešu šaha čempionātos (1989, 2002), vairākkārt pārstāvējusi Latvijas komandu šaha olimpiādēs un Eiropas šaha komandu čempionātos.
Visaugstāko FIDE rangu karjerā sasniedza 1992. gada 1. jūlijā, kad ar ELO 2365 dalīja 24. – 26. vietu pasaulē un bija 1. vietā starp Latvijas šahistēm.
Austrijas prezidentu uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Austrijas prezidenti kopš 1919. gada, kad tika izveidots šāds amats.
Flag of Austria.svg Vācu Austrijas Republika (1919) AustriaCoA-1918.svg
{{legend| #ce000c | Sociāldemokrātiskā partija (SDAPÖ/SPÖ) |border=1px solid #AAAAAA}}
Flag of Austria.svg Pirmā Austrijas Republika (1919 — 1934) Austria Bundesadler 1919-1934.svg
{{legend| #ce000c | Sociāldemokrātiskā partija (SDAPÖ/SPÖ) |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #000000 | Kristīgi Sociālā partija (CS) / Austriešu Tautas partija (ÖVP) |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DDDDDD | Bez partijas / Neatkarīgais  |border=1px solid #AAAAAA}}
Balakļija
Balakļija (uk) ir pilsēta Ukrainas austrumos Harkivas apgabala Izjumas rajonā. Izvietojusies apgabala vidusdaļā Siverskijdoņecas pietekas Balakļijkas krastos 100 km no apgabala centra Harkivas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.
Austrijas prezidentu uzskaitījums
Flag of Austria.svg Otrā Austrijas Republika (1945 — pašlaik) Coat of arms of Austria.svg
{{legend| #ce000c | Sociāldemokrātiskā partija (SDAPÖ/SPÖ) |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #000000 | Kristīgi Sociālā partija (CS) / Austriešu Tautas partija (ÖVP) |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #0E428E | Austrijas Brīvības partija (FPÖ)|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #6BA325 | Zaļie – Zaļā Alternatīva (GRÜNE) |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DDDDDD | Bez partijas / Neatkarīgais  |border=1px solid #AAAAAA}}
Balakļija
Vēsture
1571. gada vēstures avotos pirmoreiz minēti Balakļijas sargposteņi. Pastāvīga apdzīvota vieta dibināta 1663. gadā, kad Dņepras kazaki atamana Jakova Čerņigoveca vadībā bijušā tatāru ciema vietā izveido nocietinātu slobodu. 1670. gadā izveidots Balakļijas kazaku pulks. 1911. gadā caur Balakļiju uzbūvēts dzelzceļš. No 1923. gada rajona centrs. Pilsētas tiesības piešķirtas 1938. gadā. Pilsētā vairāki būvmateriālu un pārtikas ražošanas uzņēmumi.
2017.—2019. gadā munīcijas noliktavās pie Balakļijas notika vairāki ugunsgrēki. Par to iemeslu tika atzīta diversija.
Aija Skrastiņa
Aija Skrastiņa (dzimusi Cēsīs) ir latviešu orientieriste, bijusī Latvijas izlases līdere, ieguvusi augstāko vietu Pasaules čempionātos starp Latvijas sportistēm kopš neatkarības atjaunošanas.
Viņas augstākie panākumi pasaules čempionātos ir divas individuālās 9. vietas (vidējā distancē 2009. gadā Ungārijā un garajā distancē 2011. gadā Francijā), kā arī 7. vieta stafetē (2009. gadā). Vēl bijusi 10. vietā Eiropas čempionātā (2010), 12. vietā pasaules junioru čempionātā (2001), 7. vietā kādā no Pasaules kausa posmiem (2008). Daudzkārtēja Latvijas čempione, deviņas reizes uzvarējusi prestižākajās daudzdienu sacensībās Baltijā — "Kāpas" trīsdienās (2002—2023), kas ir lielākais uzvaru skaits sieviešu konkurencē.
Latvijā pārstāv klubu Briksnis, bet starptautiskajās sacensībās Somijas komandu Kalevan Rasti. Somijas komandas sastāvā 2011. gadā finišēja augstajā 5. vietā lielākajās klubu stafešu sacensībās Venla.
Ingus Vizulis
Ingus Vizulis (dzimis Rīgā) ir latviešu admirālis, pašreizējais (2016) Latvijas Jūras spēku komandieris.
Militārā karjera
Virsnieka izglītību ieguva Kaļiņingradas augstākajā jūras kara skolā, pēc kuras absolvēšanas 1987. gadā tika norīkots dienestam uz Udaloy klases eskadras mīnu kuģa Klusā okeāna flotes sastāvā.
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas atgriezās Latvijā un uzsāka darbu Aizsardzības spēku Jūras spēku pārvaldē. 1993. gadā Ingus Vizulis atgriezās aktīvajā militārajā dienestā un turpināja dienestu Jūras spēku pārvaldes virsnieka, vēlāk vecākā virsnieka amatā. 1995. gadā tika iecelts Jūras spēku Centrālā rajona komandiera amatā, vadot Jūras spēku uzdevumu izpildi Rīgas līcī, kā arī no Krievijas Federācijas bruņotajiem spēkiem pārņemtās Daugavgrīvas bāzes uzraudzību un apsaimniekošanu. 1999. gadā viņš turpināja dienestu Jūras spēku štābā sākotnēji Operatīvās daļas priekšnieka amatā, vēlāk – štāba priekšnieka amatā.
Pēc dienesta Jūras spēkos Ingus Vizulis tika nosūtīts dienestam ārvalstīs, kur divus gadus pildīja Latvijas aizsardzības atašeja pienākumus Apvienotajā Karalistē un Nīderlandē, un no 2003. gada – 1.ranga aizsardzības atašeja pienākumus ASV un Kanādā ar dienesta vietu Vašingtonā. Pēc atgriešanās no dienesta Apvienotajā Karalistē un ASV 2008. gadā, Ingus Vizulis turpināja dienestu NBS atbalsta un nodrošinājuma jomā, sākotnēji Nodrošinājuma pavēlniecības 1.reģionālā nodrošinājuma centra komandiera amatā Liepājā, vēlāk - Nodrošinājuma pavēlniecības komandiera amatā Rīgā. 2011. gada oktobrī tika iecelts par Apvienotā štāba priekšnieka vietnieku atbalsta jautājumos. 2013. gada novembrī viņam tika piešķirta flotiles admirāļa dienesta pakāpe. No 2012. gada maija līdz decembrim Ingus Vizulis piedalījās starptautiskajā operācijā Afganistānā kā Latvijas Nacionālā kontingenta ISAF 12/2 komandieris.
Profesionālo militāro izglītību flotiles admirālis Ingus Vizulis ir papildinājis un pilnveidojis Kara flotes Vadības un štāba koledžā, ASV; Beļģijas-Nīderlandes flotes mīnu karadarbības skolā EGUERMIN (NATO izcilības centrs), Beļģijā; Baltijas aizsardzības koledžā, Igaunijā.
Zagorje (Pededzes pagasts)
Zagorje ir ciems Alūksnes novada Pededzes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 4 km no pagasta centra Pededzes, 32 km no novada centra Alūksnes un 234 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta daļēji izzudusi.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V402, Isankas upes krastā.
Kipra olimpiskajās spēlēs
Kipra olimpiskajās spēlēs piedalās kopš 1980. gada, kad tā startēja Leikplesidas olimpiskajās spēlēs. Tajā pašā gadā Kipra pirmo reizi startēja arī vasaras olimpiskajās spēlēs, kas notika Maskavā. Kopš tā laika Kipra ir startējusi gan visās vasaras, gan visās ziemas olimpiskajās spēlēs.
Kipra olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi 1 olimpisko medaļu (sudraba medaļu). Šo medaļu 2008. gada Pekinas olimpiskajās spēlēs izcīnīja burātājs Pavloss Kontidis. Pirmais Kipras pārstāvis mūsdienu olimpiskajās spēlēs bija Anastasijs Andreu, kurš 1896. gada Atēnu spēlēs pārstāvēja Grieķiju. Kaut gan tobrīd Kipra bija Apvienotās Karalistes kolonija.
Tā kā Ziemeļkipras Turku Republiku neatzīst neviena ievērojama organizācija, ieskaitot Starptautiskā Olimpiskā komiteja, tai nav savas Olimpiskās komitejas. Ziemeļkipras sportisti var startēt Kipras komandā, taču viņiem nevar izmantot savas valsts, Ziemeļkipras, un karogu un nosaukumu. Tie kuri sportisti izvēlas nestartēt Kipras komandā, var startēt Turcijas komandā, vai arī kādas citas komandas sastāvā, kā arī viņi var atteikties no dalības vispār olimpiskajās spēlēs.
Jakēnu seņūnija
Jakēnu seņūnija ir seņūnija Lietuvā, Alītas apriņķa Varēnas rajona pašvaldībā, tās ziemeļos. Seņūnija sastāv no 5 seņūnaitijām, tajā ir 37 ciemi.
Tomoe Kato
Tomoe Kato (ja; dzimusi ) ir bijusī japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Kipra olimpiskajās spēlēs
Medaļām bagātākie sportisti
Šajā tabulā apkopoti tikai tie sportisti, kas pēc Starptautiskās olimpiskās komitejas datiem pārstāvot Kipru izcīnījuši olimpiskās medaļas.
Karognesēji
Kipras sportisti, kas nesuši valsts karogu olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā.
Sesars Aspilikveta
Sesars Aspilikveta (es; dzimis ) ir Spānijas futbolists. Kopš 2023. gada Aspilikveta pārstāv La Liga komandu Atlético Madrid.
Aspilikveta ir dzimis Pamplonā un tieši tur ir arī sācis spēlēt futbolu CA Osasuna komandā. 2010. gada vasarā Aspilikveta pievienojās Ligue 1 klubam Marseļas "Olympique" par 7 milijoniem €. Kopš 2012. gadā spēlē Chelsea F.C..
Spānijas futbola izlasē spēlējis 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, 2014. gada FIFA Pasaules kausā un 2016. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Marseille
Chelsea
Individuālie sasniegumi
Harijs Van Bergens
Henrijs Entonijs "Harijs" Van Bergens (en; dzimis, miris ) bija britu burātājs, olimpiskais bronzas medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Skuju senkapi
Skuju senkapi ir valsts nozīmes aizsargājams arheoloģijas piemineklis Preiļu novada Aglonas pagasta Skujās, uz ziemeļiem no Skuju pilskalna.
Ludvigs Āgustinsons
Hanss Kārls Ludvigs Āgustinsons (sv; dzimis ) ir Zviedrijas futbolists, kreisās malas aizsargs, Zviedrijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada spēlē Beļģijas futbola Pro līgas komandā Anderlecht, kas viņu īrē no Sevilla.
2015. gadā Zviedrijas U-21 izlases sastāvā uzvarēja Eiropas U-21 čempionātā. Zviedrijas izlasē debitēja draudzības spēlē pret Kotdivuāru. Piedalījies 2018. gada FIFA Pasaules kausā, guvis vārtus grupu turnīra spēlē pret Meksiku. Divas reizes piedalījies Eiropas čempionāta finālturnīros.
Sasniegumi
IFK Göteborg
København
Slepenā aģente
"Slepenā aģente" (en) ir 2017. gada ASV un Apvienotās Karalistes trillera filma, kuras režisors ir Maikls Epteds. Filmā galvenās lomas atveido Noumi Rapasa, Orlando Blūms, Toni Kolete, Džons Malkovičs un Maikls Daglass. Šī bija Epteda pēdējā režisētā filma, pirms viņa nāves 2021. gadā.
Filma stāsta par CIP pratinātāju, kurai ir jāatmasko shēma, kas pakļauj Londonu bioloģiska uzbrukuma riskam.
Filmas "Slepenā aģente" pirmizrāde notika. Filma saņēma negatīvas kritiķu atsauksmes, uzskatot to par klišejisku un pārāk paredzamu.
Algēro
Algēro (it,, ca) ir pilsēta Itālijā, Sardīnijas ziemeļrietumos. Tā ir Sasāri provinces otra lielākā pilsēta pēc iedzīvotāju skaita. 2015. gadā Algēro dzīvoja 44,2 tūkstoši iedzīvotāju. Algēro viduslaikos bija iekarojuši katalāņi un tā bija daļa no Aragonas karalistes. Tāpēc katalāņu valoda līdzās itāļu valodai ir viena no pilsētas oficiālajām valodām.
Sēņu klints
Sēņu klints (en) jeb Ģenerāļa klints (mt) ir klints, kas atrodas netālu no Maltas Gozo salas rietumu krasta.
Mūsdienās klints ir dabas liegums. Populāras ir fotogrāfijas ar rietošo sauli caur atveri Sēņu klintī.
Jānis Grundspeņķis
Jānis Grundspeņķis (dzimis Rīgā) ir latviešu datorzinātnieks. Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis.
Augusta pučs
Augusta pučs bija neveiksmīgs valsts apvērsuma mēģinājums Padomju Savienībā 1991. gada 19.—21. augustā ar mērķi gāzt prezidentu Mihailu Gorbačovu un izbeigt viņa uzsākto valsts demokratizācijas procesu, kā arī nepieļaut Savienības līguma, kas paredzēja reformēt Padomju Savienību, parakstīšanu.
Puča organizētāji un realizētāji bija Valsts ārkārtas stāvokļa komiteja (VĀSK, ), kurā ietilpa astoņi konservatīvi noskaņoti kompartijas, drošības dienestu un armijas vadošie darbinieki. Komitejas priekšsēdētājs bija PSRS viceprezidents Genādijs Janajevs. Pēc apvērsuma sākuma VĀSK izsludināja valstī ārkārtas stāvokli uz 6 mēnešiem, ieviesa cenzūru, ieveda karaspēku Maskavā, arestēja M. Gorbačovu, kurš puča laikā atradās savā Krimas vasarnīcā, un veica citus pasākumus, lai sagrābtu varu. Pret Augusta puču uzstājās Krievijas PFSR prezidents Boriss Jeļcins un viņa atbalstītāji gan no politiķu vidus, gan cilvēki, kas atsaucās uz aicinājumi aizsargāt Balto namu (Krievijas PFSR padomju nams) Maskavā, kur puča laikā atradās B. Jeļcins un viņa domubiedri. Faktiski puča laikā izveidojās divas paralēlas varas, kuras atbalstīja dažādi spēki.
Naktī no 20. uz 21. augustu pučisti plānoja uzbrukumu Baltajam namam, kuru apsargāja liels daudzums civiliedzīvotāju. Tuvojoties Baltajam namam tika nogalināti trīs no tā aizstāvjiem un uzbrukums tika apturēts. Nespējuši pilnībā sagrābt varu un saskārušies ar pretestību gan no plašām iedzīvotāju masām, gan opozīcijas kompartijas iekšienē, puča līderi piekrita atjaunot M. Gorbačova sakarus ar ārpasauli un atbrīvot viņu no izolācijas. Tā rezultātā 21. augustā viņš sazinājās ar Maskavu un deva rīkojumu atcelt visus VĀSK pieņemtos lēmumus, kā arī atcelt no amatiem puča atbalstītājus. Līdz ar to pučs bija beidzies. Nākamajā dienā M. Gorbačovs ieradās Maskavā, bet VĀSK biedri tika arestēti. Viens no tiem — latviešu izcelsmes PSRS iekšlietu ministrs Boriss Pugo izdarīja pašnāvību. Augusta pučs vājināja gan kompartijas, gan vispār konservatīvo spēku pozīcijas valstī. Pučistu mērķis nepieļaut Savienības līguma parakstīšanu tiešām tika panākts, tomēr vēlākie notikumi noveda nevis pie Padomju Savienības reformēšanas kā paredzēja iepriekšminētais līgums, bet gan pie pilnīga Padomju Savienības sabrukuma. Tāpat pučs paātrināja padomju republiku neatkarības centienus. Baltijas valstis tieši puča rezultātā atguva pilnīgu neatkarību un tās atzina citas valstis (tai skaitā arī Krievijas PFSR un septembrī arī PSRS). Augusta puča notikumos joprojām ir daudz neskaidru jautājumu, kuri, iespējams, nekad netiks atbildēti. Populāra, bet nepierādīta ir versija, ka viens no puča atbalstītājiem ir bijis pats PSRS prezidents M. Gorbačovs. To savās liecībās apliecinājuši arī vairāki VĀSK dalībnieki.
Notikumi Latvijā
19. augusta rītā Latvijas Republikas Augstākā Padome (LR AP) un Ministru Padome paziņoja, ka uzskata Valsts Ārkārtējā stāvokļa komiteju par nelikumīgu veidojumu, kuram nav nekādu pilnvaru Latvijas teritorijā. Pilsoņi tika aicināti nesadarboties ar to un īstenot nevardarbīgu pretošanos. Baltijas kara apgabala pavēlnieks ģenerālis Fjodors Kuzmins, kas bija VĀSK ieceltais pārstāvis Latvijas Republikā, telefoniski draudējis apcietināt Augstākās Padomes prezidija priekšsēdētāju Anatoliju Gorbunovu, ja tas nepildīs visus viņa norādījumus.
Savukārt Latvijas Komunistiskās partijas Centrālā komiteja (LKP CK) un Rīgas pilsētas komiteja paziņoja par atbalstu VĀSK darbībai. LKP CK pirmais sekretārs Alfrēds Rubiks preses konferencē ierosināja noteikt komandanta stundu un apcietināt vairākus Augstākās Padomes deputātus, slēgt lielu skaitu preses izdevumu un aizliegt visas sabiedriskās organizācijas, kas uzstājas pret PSRS konstitūciju. Viņš paziņoja, ka jaunā valdība apspiedīs jebkuru pretošanos, ja vajadzēšot — arī bruņotā ceļā.
19. augusta pievakarē Rīgas OMON (PSRS Iekšlietu ministrijas Rīgas sevišķo uzdevumu milicijas vienība) kopā ar Baltijas kara apgabala karaspēka vienībām ieņēma vai izdemolēja daudzas valsts un sabiedrisko organizāciju ēkas. Plkst. 19.30 tika pārtraukti Latvijas Televīzijas raidījumi, bet Latvijas Radio turpināja raidīt visā Latvijas teritorijā no slepena raidītāja Salaspilī.
20. augustā OMON un Padomju armijas desanta vienības atbruņoja Ministru Padomes apsardzi. LR AP pieprasīja armijai atbrīvot ieņemtos objektus, bet prasības neizpildīšanas gadījumā aicināja Latvijas tautu solidarizēties ar Krieviju un uzsākt vispārēju beztermiņa streiku. Tāpat tika pieņemts aicinājums PSRS Valsts padomei izbeigt VĀSK darbību Latvijas Republikas teritorijā.
21. augustā, kad OMON bruņutransportieri ieņēma Doma laukumu, LR AP pieņēma Konstitucionālo likumu „Par Latvijas Republikas valstisko statusu”, kurā noteica, ka tālākas sarunas ar PSRS varas un pārvaldes iestādēm par neatkarības atjaunošanu vairs nav iespējamas, tādēļ 1990. gada 4. maijā deklarētais pārejas periods ir beidzies un Latvijā pilnā apjomā ir atjaunota 1922. gada Satversmes darbība.
PSRS Valsts padome 1991. gada 6. septembrī, "ņemot vērā konkrētos vēsturiskos un politiskos apstākļus, kas bija pirms Latvijas Republikas ieiešanas PSRS", pieņēma lēmumu atzīt Latvijas Republikas neatkarību un sākt sarunas ar to par PSRS interešu un tās pilsoņu tiesību aizsardzību. Pirms tam (jau 24. augustā) Latvijas neatkarību bija atzinusi Krievijas PFSR, bet pirmā valsts, kas to izdarīja, bija Īslande 22. augustā.
Vienīgais Latvijā nogalinātais civiliedzīvotājs 1991. gada Augusta puča laikā bija Jūrmalas Jaunrades nama šoferis Raimonds Salmiņš, kuru specvienības OMON kaujinieki nošāva pie Rīgas Iekšlietu pārvaldes 19. augustā, aptuveni pulksten 22 vakarā.
Kaņavas seņūnija
Kaņavas seņūnija ir seņūnija Lietuvā, Alītas apriņķa Varēnas rajona pašvaldībā, tās dienvidaustrumos. Seņūnija sastāv no 8 seņūnaitijām, tajā ir 41 ciems.
Ozolkalni (Gārsenes pagasts)
Ozolkalni, agrāk Vilaniški, ir ciems Jēkabpils novada Gārsenes pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 3,5 km no pagasta centra Gārsenes, 14 km no Aknīstes un 164 km no Rīgas.
Čūka (pavalsts)
Ģeogrāfija
Čūkas pavalsts aizņem Karolīnu salu arhipelāga centrālo daļu un iekļauj 15 atolus un atsevišķas salas; kopā 294 saliņas, kuru kopējā sauszemes platība ir 121,5 km². Pavalsts galvenā daļa ir Čukas atols, kas veido 82 % no pavalsts kopējās sauszemes platības un 74 % no iedzīvotāju skaita.
Vēsture
Arheoloģiskie izrakumi liecina, ka Čūkas atolu kolonizējuši Lapitas kultūras pārstāvji no Melanēzijas salām. Senākās cilvēku apdzīvojuma liecības datētas ar 4. gadsimtu p.m.ē. un atrastas Fēfenas salā. Plaša ieceļošana salās sākās no mūsu ēras 14. gadsimta.
1979. gada 10. maijā Čūka kļuva par neatkarīgo Mikronēzijas Federatīvo Valstu daļu. Pēdējā laikā Čūka cenšas panākt neatkarību. Sākotnēji bija plānots, ka neatkarības referendums sakrīt ar federālajām vēlēšanām 2015. gada 3. martā, taču tas tika pārcelts uz 2019. gada 5. martu. Neatkarības referendums vēlreiz tika pārcelts uz 2022. gada martu ar datumu, kas tiks paziņots, kamēr tiek vērtēta atdalīšanās ierosinājuma konstitucionālā likumība.
Iedzīvotāji
Čūka ir apdzīvotākā no Mikronēzijas pavalstīm — tajā dzīvo 47 % valsts iedzīvotāj, kā arī Veno ar 13 856 iedzīvotājiem ir valsts lielākā apdzīvotā vieta. Lielākā daļa pavalsts iedzīvotāju ir čūkieši. Čūkas oficiālā lietvedības valoda ir angļu valoda, bet sadzīvē lielākā daļa lieto čūkiešu valodu, kam arī ir oficiālas valodas statuss. Ārējās salās ir izplatītas arī citas mikronēziešu valodas — mortlokiešu, namonuito, puluvatiešu un pāfana. Pēc konfesionālās piederības iedzīvotāji ir kristieši — aptuveni vienādā skaitā katoļi un protestanti.
Paramore (albums)
Paramore ir amerikāņu alternatīvā roka grupas Paramore ceturtais studijas albums. Tas ticis izdots. Šis ir pirmais grupas studijas albums, kura ierakstā nav piedalījušies vieni no grupas dibinātājiem Džošs un Zaks Farro. Mūzikas kritiķi albumu ir novērtējuši pozitīvi.
Rīgas sākumskola "Valodiņa"
Rīgas sākumskola "Valodiņa" ir Rīgas sākumskola, kas atrodas Blaumaņa ielā 26 Centra apkaimē. Skolas galvenais uzdevums ir īstenojot speciālās pamatizglītības programmu izglītojamajiem ar valodas traucējumiem, organizējot valodas korekcijas un ārstnieciski profilaktisko darbu, sagatavot izglītojamos izglītības ieguves turpināšanai vispārējās izglītības iestādēs.
Vēsture
Skola dibināta 1969. gadā kā Rīgas speciālā pagarinātās dienas skola bērniem ar smagiem valodas traucējumiem. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1994. gadā skolu pārdēvēja par Rīgas Logopēdisko skolu, bet 2003. gadā par Rīgas sākumskolu „Valodiņa”.
Skolas ēka
Skolas ēka atrodas bijušajā Dauges īres namā (arhitekts Kārlis Johans Felsko, 1896).