cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lejasciema vēsture
Lejasciema vidusskola
Ar 1956./57.m. g. skolas direktore ir Olga Ozoliņa. Skolēnu skaits šajā laikā sasniedzis 270, skolā strādā 20 skolotāji, 10 tehniskie darbinieki. Nav telpu mācību kabinetiem un darbnīcām, skolēniem nav kur uzturēties starpbrīžos. Klasēs vājš apgaismojums, vairākas klašu telpas pēc lieluma neatbilst skolēnu skaitam. 1956.gadā arvien nopietnāk izvirzās jaunas skolas ēkas nepieciešamība. Arī skolēnu vecāki atbalsta sen apspriesto tēmu par jaunas ēkas celtniecību. Jau 1941.gada Valkas apriņķa izpildu komiteja bija nolēmusi, ka 1942.gada plānā un budžetā jāiedala līdzekļi Lejasciema pagasta nepilnās vidusskolas celtniecībā, taču šo nodomu izjauca karš, un problēmas risinājums atsākās 1956.gadā. Pēc Tautas izglītības nodaļas pieprasījuma Izglītības ministrija atvēlēja līdzekļus mācību korpusa rekonstrukcijai. Gatavu, skolai piemērotu pamatu Lejasciemā nebija, tie bija jāada no jauna pašu spēkiem. Lielāko rūpju smagumu par celtniecību uzņēmās O.Ozoliņa, gādājot ne tikai materiālus, bet bieži vien arī darbaspēku — skolotājus, skolēnus, vecākus. Par kopīgu darbu, grūtībām un pat kurioziem gadījumiem materiālu sagādē toreizējie skolēni saglabājuši daudz atmiņu. Šis posms Lejasciema vidusskolas vēsturē ir īpašs, jo jaunieši agri apguva iemaņas celtniecībā un tagad pamatoti var teikt saviem bērniem:"Šo skolas ēku uzcēlām mēs paši."
Audums
Audums, drāna, drēbe jeb audekls ir materiāls, kas galvenokārt tiek izmantots trikotāžas preču un apģērba veidošanā. Tas sastāv no tekstilšķiedrām, tas ir, no diegiem un dzijas. Audumu parasti izgatavo aušanas, adīšanas, tamborēšanas, mezglošanas vai tekstilšķiedru sapresēšanas rezultātā (filcs). Tekstilšķiedras audumu pagatavošanai tiek iegūtas četros veidos: no dzīvnieku pasaules (vilna, zīds), no augu pasaules (kokvilna, lini, džuta), no minerāliem (azbests, stiklšķiedra) un no sintētiskajiem materiāliem (neilons, poliesteris, akrilšķiedra).
Kromeržīža
Kromeržīža (cz) ir pilsēta Čehijā, Zlīnas apgabala Kromeržīžas apriņķa centrs.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1110. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā, un tās vāciskais nosaukums bija Kremziera (Kremsier). Pilsētā atradās Olomoucas arhibīskapa galvenā rezidence. Kromeržīža smagi nopostīta Trīsdesmitgadu kara laikā, kad to 1643. un 1645. gadā nopostīja zviedri. 1848. gada revolūcijas laikā, pēc pārcelšanās no Vīnes, Kromeržīžā darbojās Austrijas parlaments, kas pieņēma t.s. Kremzieras konstitūciju. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Tūrisms
Kromeržīžas arhibīskapa pils un parks 1998. gadā iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Pilī uzņemti kinofilmu "Amadejs" un Immortal Beloved skati. Pilī atrodas sena grāmatu un nošu bibliotēka, kā arī gleznu kolekcija, kuras sastāvā ir Ticiāna glezna "Marsija dīrāšana".
Cilvēki
Kromeržīža ir mūziķa Karela Krila (Karel Kryl, 1944-1994), paleontologa Ferdinands Stolička (Ferdinand Stoliczka, 1838-1874), mākslinieka Maksa Švabinska (Max Švabinský, 1873–1962) un diriģenta Vāclavs Talihs (Václav Talich, 1883-1961) dzimtā pilsēta.
Turčanske Teplices apriņķis
Turčanske Teplices apriņķis ir Slovākijas Žilinas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Žilinas apgabala Martinas apriņķi, Banskas Bistricas apgabala Banskas Bistricas un Žaras pie Hronas apriņķiem, kā arī Trenčīnas apgabala Prjevidzas apriņķi.
Turčanske Teplices apriņķa Mošovces ciemā dzimis dzejnieks Jans Kollārs (Ján Kollár, 1793-1852).
2015. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm
2015. gada Pasaules sieviešu šaha čempionāts notika no 2015. gada 16. marta līdz 7. aprīlim Krievijas pilsētā Sočos. Finālistes noskaidroja 64 spēlētāju izslēgšanas turnīrā.
Sākotnēji tas bija plānots no 2014. gada 11. līdz 31. oktobrim, bet problēmas sponsoru un uzņēmējvalsts atrašanā, visbeidzot, piespieda starptautisko šaha organizāciju FIDE 2014. gada 24. septembrī paziņot par čempionāta atlikšanu, plānojot to 2015. gada sākumā Sočos.
Finālā, Ukrainas šahiste Marija Muzičuka, uzvarēja Krievijas pārstāvi Natāliju Pogoņinu. Šīs uzvaras rezultātā Muzičuka ieguva lielmeistara (GM) titulu, kvalificējās 2015. gada FIDE pasaules kausa turnīram, un ieguva tiesības aizstāvēt savu titulu 2016. gada Pasaules sieviešu šaha čempionātā pret sieviešu 2013.—2014. gada FIDE Grand Prix uzvarētāju Hou Jifaņu.
Turnīra dalībnieces
Pasaules čempionāta dalībnieces kvalificējās no zonāliem turnīriem, nacionālajiem un kontinentu šaha čempionātiem.
Dalībnieces, kas piedalījās tika izsētas pēc 2015. gada marta reitinga.
<ol> <li>Humpi Koneru, GM, 2581 (R)</li> <li>Dzjui Veņdzjuņa, GM, 2557 (WC)</li> <li>Anna Muzičuka, GM, 2552 (E12)</li> <li>Viktorija Čmilīte, GM, 2530 (E12)</li> <li>Aleksandra Kosteņuka, GM, 2529 (E12)</li> <li>Valentīna Guņina, GM, 2528 (E12)</li> <li>Džao Sjue, GM, 2527 (R)</li> <li>Marija Muzičuka, IM, 2526 (R)</li> <li>Antoaneta Stefanova, GM, 2522 (R)</li> <li>Bela Hotenašvili, GM, 2513 (E12)</li> <li>Pīa Kramlinga, GM, 2495 (E13)</li> <li>Dronavalli Hārika, GM, 2492 (WC)</li> <li>Elina Danieljana, GM, 2488 (E12)</li> <li>Taņa Džunji, WGM, 2487 (R)</li> <li>Anna Ušeņina, GM, 2486 (WC)</li> <li>Alisa Gaļļamova, IM, 2484 (PN)</li> <li>Tatjana Kosinceva, GM, 2483 (E12)</li> <li>Marija Sebaga, GM, 2482 (E12)</li> <li>Lela Džavahišvili, IM, 2481 (E12)</li> <li>Elizabete Pēca, IM, 2479 (R)</li> <li>Irina Kruša, GM, 2477 (Z2.1)</li> <li>Hoanga Thaņa Čanga, GM, 2475 (E12)</li> <li>Huana Cjaņa, WGM, 2473 (AS13)</li> <li>Natālija Žukova, GM, 2471 (PN)</li> <li>Monika Socko, GM, 2463 (E13)</li> <li>Salome Melia, IM, 2459 (E12)</li> <li>Olga Girja, WGM, 2459 (E13)</li> <li>Šeņa Jana, IM, 2459 (Z3.5)</li> <li>Nino Hurcidze, IM, 2457 (E12)</li> <li>Aleksandra Gorjačkina, WGM, 2456 (J13)</li> <li>Natālija Pogoņina, WGM, 2456 (E12)</li> <li>Lei Tindzje, WGM, 2444 (Z3.5)</li> <li>🇵🇪 Dejsi Kori (PER), WGM, 2444 (Z2.4)</li> <li>Guo Cji, IM, 2443 (J12)</li> <li>Lilita Mkrtčjana, IM, 2443 (E13)</li> <li>Jekaterina Kovaļevska, IM, 2438 (E13)</li> <li>Alina Kašlinska, IM, 2436 (E13)</li> <li>Jekaterina Atalika, IM, 2419 (E13)</li> <li>Irine Harisma Sukandara, IM, 2415 (AS12)</li> <li>Deimante Daulīte, IM, 2395 (E13)</li> <li>Inna Gapoņenko, IM, 2384 (E13)</li> <li>Baira Kovanova, WGM, 2381 (E12)</li> <li>Ketevana Arahamija-Granta, GM, 2379 (E13)</li> <li>Sofija Miljē, IM, 2377 (E13)</li> <li>Meri Arabidze, IM, 2374 (E13)</li> <li>Sopiko Guramišvili, IM, 2367 (E13)</li> <li>Vana Dzjue, WGM, 2365 (Z3.5)</li> <li>Marija Anna Gomesa, WGM, 2354 (Z3.7)</li> <li>🇦🇷 Karolīna Luhana (ARG), IM, 2349 (Z2.5)</li> <li>Džana Sjaoveņa, WGM, 2349 (Z3.5)</li> <li>Gulishana Nahbajeva, WGM, 2337 (Z3.4)</li> <li>Janjeta Marrero Lopesa, WGM, 2322 (Z2.3)</li> <li>Tateva Abrahamjana, WGM, 2322 (Z2.1)</li> <li>Mitra Hedžazipūra, WIM, 2302 (Z3.1)</li> <li>Kibra Eztirka, WGM, 2284 (E13)</li> <li>Juaņlina Juaņa, WIM, 2267 (Z2.2)</li> <li>Ngujena Thi Thaņ Ana, WGM, 2261 (Z3.3)</li> <li>🇦🇷 Marisa Surjela (ARG), WIM, 2219 (AM)</li> <li>Kamila Baginskaite, IM, 2192 (Z2.1)</li> <li>Irina Berezina, IM, 2182 (Z3.6)</li> <li>Āktāra Liza Šāmīma, WIM, 2130 (Z3.2)</li> <li>Amina Meziuda, WIM, 2071 (AF)</li> <li>Šrūka Vafa, WGM, 2058 (AF)</li> <li>Āja Moataza, WIM, 2022 (AF)</li> </ol>
Fināla mačs
! !! Reitings !! style="width:2em;"|1 !! style="width:2em;"|2 !! style="width:2em;"|3 !! style="width:2em;"|4 !! Kopā
Izslēgšanas turnīrs
Spēlētājas tika izsētas pēc 2015. gada marta reitinga. Pirmā kārtā nr. 1 spēlēja ar nr. 64, nr. 2 ar nr. 63 un tā tālāk. Atklāšanas ceremonijas laikā notika balto kauliņu (pirmā gājiena) izloze.
13. gadsimts p.m.ē.
13. gadsimts p.m.ē. bija gadsimts, kas sākās 1300. gadā p.m.ē. un beidzās 1201. gadā p.m.ē.
Latvijas pagastu uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti visi pašreiz esošie Latvijas pagasti. 2021. gadā Latvijas teritorijā bija 512 pagasti.
Pagasts ir Latvijas teritoriālā vienība kopš 1918. gada decembra. Pirms otrā pasaules kara Latvijā bija 519 pagasti, Kopš 1949 līdz 1990 gadam pagastu dēvēja par ciemiem, 1967 gadā tādus bija 540. 1998. gadā — 486 pagasti, bet 2010. gada maijā — 494 pagasti. Laika posmā no 1990. līdz 2009. gadam pagasti bija otrās pakāpes un, pēc rajonu pašvaldību likvidēšanas, pirmās pakāpes pašvaldības. Pēc 2009. gada administratīvi teritoriālās reformas pagasti tika iekļauti novados vai, atsevišķos gadījumos, tika reorganizēti par viena pagasta novadiem. Par pagastiem tika pārdēvēta arī lielākā daļa pilsētu lauku teritoriju.
Kubas kailgalve
Kubas kailgalve (Psilocybe cubensis) ir psihodēliska kailgalvju ģints sēne, kas satur psihoaktīvas vielas: psilocibīnu un psilocīnu. Tā pirmoreiz tika aprakstīta 1904. gadā Kubā ar sākotnējo latīnisko nosaukumu Stropharia cubensis. Sēne visbiežāk dzīvā dabā ir sastopama Kolumbijas, Ekvadoras un Peru teritorijā.
Lorenss Dohertijs
Hjū Lorenss Dohertijs (en; dzimis, miris ) bija britu tenisists, olimpiskais čempions vīriešu vienspēļu un dubultspēļu turnīros. Viņš ir seškārtējs Grand Slam čempions. 1903. gadā kļuva par pirmo ne-amerikāni, kurš uzvarēja ASV atklātajā čempionātā tenisā.
Jaunība
Lorenss Dohertijs piedzima 1875. gada 8. oktobrī Beulah Villa Vimbldonā, Londonas pievārtē. Viņš piedzima Viljama Dohertija un Katrīnas Annas Deivisas ģimenē. Lorensam bija brālis, Redžinalds, kurš arī gadsimta mijā bija titulēts tenisists.
Tāpat kā viņa brālis, Lorenss bija ieguvis izglītību Vestminsteras skolā no 1890. līdz 1894. gadam, kam sekoja Trinitiholla, Kembridžā, kur viņš bija Kembridžas Universitātes Zālāja tenisa kluba prezidents. 1892. gadā Lorenss ieguva Renšaha kausu, kas notika Skarboro pilsētā un turnīrs bija paredzēts Visanglijas čempionāts zēniem līdz 16 gadu vecumam.
Bez zāliena tenisa spēlēja arī īsto tenisu un golfu.
Karjera
Lorenss Dohertijs pazīstams arī kā Mazais Do (Little Do). Viņš piecas reizes pēc kārtas, 1902. — 1906. gadam, uzvarēja Vimbldonas vienspēļu turnīrā un astoņas reizes, 1897. — 1905. gadam, uzvarēja dubultspēļu turnīrā spēlējot kopā ar savu brāli, Redžinaldu Dohertiju. 1903. gadā viņš kļuva par pirmo tenisistu, kurš uzvarēja Grand Slam turnīrā ārpus savas dzimtenes, ASV atklātajā čempionātā tenisā viņš trijos setos pieveica amerikāņu tenisistu Viljamu Larnerdu. Viņš no 1901. līdz 1906. gadam uzvarēja Britu slēgto kortu čempionātā. Turklāt viņš septiņas reizes pēc kārtas (1900–1906) ieguva vienspēļu titulu Dienvidfrancijas čempionātā Nicā.
Lorenss Dohertijs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja trijās tenisa disciplīnās. No šīm disciplīnām viņš divās ieguva zelta medaļas. Vienspēļu turnīra finālā viņš fināla mačā pieveica savu tautieti Haroldu Mahoni. Dubultspēļu turnīrā viņš startēja kopā ar ar savu brāli Redžinaldu Dohertiju. Fināla cīņā pieveicot Maksu Dekužī un Bezilu de Garmendiju viņi izcīnīja otro zelta medaļu. Jauktajās dubultspēlēs viņš startēja kopā ar amerikānieti Merionu Džonsu kā Jauktās komandas pārstāvji. Šajā turnīrā viņi izcīnīja bronzas medaļu. 1900. gada olimpiskajās spēlēs zelta medaļas netika pasniegtas, tās tika piešķirtas vēlāk ar atpakaļejošu datumu.
Laikā no 1902. līdz 1906. gadam Dohertijs spēlēja Lielbritānijas Deivisa kausa komandā. 1902. gadā viņš piekāpās ASV komandai. 1903. gadā Dohertijs uzvarēja gan vienspēlēs, gan dubultspēlēs un Britu salām palīdzēja izcīnīt pirmo Deivisa kausa uzvaru. 1904., 1905. un 1906. gadā viņš bija daļa no Lielbritānijas komandas, kas veiksmīgi aizstāvēja iegūto kausu.
1906. gadā viņš atteicās no tenisa spēlēšanas un pievērsās golfam.
1914. gadā pēc Pirmā pasaules kara laikā Dohertijs pievienojās Karaliskā Jūras spēku brīvprātīgo rezerves pretgaisa filiālei, bet 1915. gadā tika atbrīvots sliktas veselības dēļ.
Dohertijs nomira 1919. gada 21. augustā no toksēmijas. 1980. gadā viņš un brālis tika uzņemts Starptautiskajā tenisa slavas zālē.
Ordenis "Par nopelniem Lietuvas labā"
Ordenis "Par nopelniem Lietuvas labā" (lt) ir Lietuvas Republikas valsts apbalvojums. Ordenis dibināts 2002. gada 18. jūnijā, lai apbalvotu Lietuvas un ārvalstu pilsoņus par īpašiem nopelniem Lietuvas labā dažādās profesionālās darbības jomās.
Ordenim "Par nopelniem Lietuvas labā" ir piecas šķiras un ordeņa medaļa. Tā šķiras ir (no augstākās uz zemāko): Lielkrusts, Komandiera Lielkrusts, Komandiera krusts, Virsnieka krusts, Bruņinieka krusts.
Apraksts
Visu šķiru ordeņa zīmes ir piecstaru krusts, kas izgatavots no zelta un pārklāts ar dažādu izmēru baltu emalju atkarībā no apbalvojuma šķiras. Krusta centrā ir oksidēts sudraba Vytis ar stariem starp malām. Krusta reversā attēloti Viļņas, Kauņas, Klaipēdas, Šauļu un Panevēžas ģerboņi. Centrā ir uzraksts "Pro Lituania" un 2002. Lente ir sarkana muarē, ar dzeltenām un zaļām svītrām malās. Krusts ir piestiprināts pie lentes ar elipsveida gredzenu, kura iekšienē iestiprināts simbols, kas attēlo profesionālās darbības jomu, par kuru tika piešķirts apbalvojums. Divu augstāko šķiru apbalvojuma komplektā ietilpst arī ordeņa zvaigzne. Savienojuma gredzeni un to simbolu nozīme
Moči (ēdiens)
Moči (ja, mochi) ir japāņu rīsu kūka, kas izgatavota no mochigome, īsgraudu japāņu lipīgajiem rīsiem, kā arī dažreiz no citām sastāvdaļām, piemēram, ūdens, cukura un kukurūzas cietes. Rīsus sablendē pastā un izliek vēlamajā formā. Japānā to tradicionāli gatavo ceremonijā, ko sauc par Moči. Lai arī šie saldumi tiek ēsti gadu no gada, moči ir tradicionāls ēdiens Japānas Jaunajam gadam un šajā laikā tiek biežāk pārdots un apēsts. Moči ir daudzkomponentu pārtika, kas sastāv no polisaharīdiem, lipīdiem, olbaltumvielām un ūdens.
Šis rīss ir raksturīgs ar zemu amilozes cietes līmeni, un tas ir iegūts no īsgraudu vai vidējgraudu japāņu rīsiem. Rīsu olbaltumvielu koncentrācija ir augstāka nekā parastajiem īsgraudu rīsiem, un tie atšķiras arī pēc amilozes satura. Moči rīsos amilozes saturs ir niecīgs, un amilopektīna līmenis ir augsts, kas rada gela konsistenci.
Moči ir līdzīgi dango, bet tiek izgatavoti, izmantojot putotus, nebojātus rīsu graudus, bet dango ir izgatavots no rīsu miltiem.
Leons Beilijs
Leons Beilijs (en, dzimis ) ir Jamaikas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2021. gada Beilijs pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Aston Villa.
Karjera
Savu karjeru Beilijs iesāka Beļģijas Pro līgas komandā K.R.C. Genk. 2017. gada janvārī Beilijs pievienojās Leverkūzenes "Bayer", lai gan par viņu interesējās Anglijas Premjerlīgas komandas Manchester United un Chelsea. 2021. gada augustā Beilijs pievienojās Aston Villa.
Gvanaha
Gvanaha (es) ir Hondurasas sala Karību jūrā, 70 kilometrus no Hondurasas krasta. Tā, būdama viena no trijām Bajas salām, ir Vidusamerikas barjerrifa sastāvdaļa. Eiropiešiem tā zināma kopš Kristofora Kolumba ceturtā ceļojuma 1502. gadā. Lielākā daļa no salas iedzīvotājiem dzīvo uz nelielas zemas salas pie Gvanahas krasta. Iedzīvotāju galvenā nodarbošanās ir zvejniecība un tūrisms. Salā atrodas labas niršanas un snorkelēšanas vietas.
Kopš 2021. gada sala ir iekļauta Rāmsaras konvencijas aizsargājamo vietu sarakstā. Šeit uzturas vairākas apdraudēto jūras bruņurupuču sugas, ka arī aizsargājamais Amerikas krokodils (Crocodylus acutus).
Sojuz MS-20
Sojuz MS-20 (Союз МС-20) bija Krievijas kosmosa kuģis 20. viesekspedīcijas apkalpes nogādāšanai uz Starptautisko kosmisko staciju (SKS). Tas orbītā tika palaists 2021. gada 8. decembrī, uz zemes atgriezās 20. decembrī.
Kosmosa kuģi komandēja viens profesionāls kosmonauts (Aleksandrs Misurkins), kas bija īpaši sagatavots šim lidojumam, lai pildītu arī lidojuma inženiera pienākumus. Divas sēdvietas aizņēma divi kosmosa tūrisma uzņēmuma Space Adventures nodrošināti kosmosa tūristi: japāņu uzņēmējs Jūsaku Maedzava un viņa asistents Jodzo Hirano.
Apkalpe
Kuģa Sojuz MS-20 apkalpe augšupceļā un lejupceļā:
Kuka sala
Kuka sala (en) ir neapdzīvota vulkāniska sala Dienvidsendviču salu arhipelāgā Atlantijas okeāna dienvidos. Administratīvi sala ietilpst Apvienotās Karalistes valdījumā Dienviddžordžijā un Dienvidsendviču Salās. Izvietojusies arhipelāga dienvidrietumos Dienvidu Tules salu grupā. Sanlesmesa šaurums un Duglasa šaurums to atdala no Tules salas rietumos, bet Morisa šaurums — no Belinshauzena salas ziemeļaustrumos. Sala tiek uzskatīta par aktīvu vulkānu, lai arī dokumentētas vulkāniskās aktivitātes nav novērotas.
Salu, domājams, 1775. gada 31. janvārī pirmie ieraudzīja britu jūrasbraucēja Džeimsa Kuka ekspedīcijas dalībnieki, pie kam Dienvidu Tules salu grupa tika atzīmēta kopā, jo nebija iespējams veikt to detalizētu izpēti. Salas atsevišķo statusu 1819. gadā precizēja Krievijas ekspedīcija jūrasbraucēja Fabiāna fon Belinshauzena vadībā un salu nosauca pirmatklājēja Kuka vārdā. Salas krasti ir stāvi un nepieejami, pirmie cilvēki krastā izsēdās ar helikoptera palīdzību tikai 1962. gadā.
Sojuz MS-20
Apkalpe
Dublējošā apkalpe:
Lidojuma gaita
Kosmosa kuģis ar staciju saslēdzās tajā pašā dienā 13:40:44 UTC (aptuveni sešas stundas pēc starta) pie Poisk moduļa. Tuvošanās un saslēgšanās notika automātiskā režīmā.
No stacijas Sojuz MS-20 atvienojās 23:50:30 UTC. 20. decembrī 02:18:56 UTC tika iedarbināti dzinēji bremzēšanas manevram. Zemi nolaižamais aparāts sasniedza 03:13 UTC, 148 km uz dienvidaustrumiem no Žezkazghanas, Kazahstānā. Lidojuma ilgums — 11 dienas 19 stundas 34 minūtes.
Tartars
Klasiskajā sengrieķu mitoloģijā zem Urāna (debesis), Gajas (zeme) un Pontas (jūra) atrodas Tartars. Tā ir zema, drūma vieta, ko varētu saukt par bedri vai bezdibeni. Tas ir kā ciešanu cietoksnis, kas atradās zem Grieķu pazemes valstības. Platons rakstījis, ka pēc nāves dvēseles tika tiesātas un tās, kuras saņēma sodu, tika sūtītas uz Tartaru.
Tartars bija viena no pirmatnējām būtnēm (piemēram, zeme un laiks).
Tartars tika izmantots kā cietums, kurā uzturējās visļaunākie nelieši, piemēram, Krons un citi titāni, kuri mēģināja gāzt Zevu. Gaja un Urāns iemeta tur savus bērnus, jo tie bija pārāk neglīti. Piemēram, simtrokaiņus, ciklopus un gigantus.
Grieķu mitoloģija
Sengrieķu mitoloģijā Tartars bija gan dievība, gan arī vieta Grieķu pazemes valstībā. Vecākos avotos Tartars ir arī neierobežoti liela pirmatnējā būtne, no kuras radusies arī gaisma un kosmoss.
Grieķu dzejnieka Hēsioda Teogonijā Tartars bija trešais spēks, kurš radās Haosa tukšumā. Hēsiods apgalvoja, ka bronzas laktiņa 9 dienas kristu no debesīm, līdz sasniegtu Zemi, un vēl 9 dienas, līdz tā sasniegtu Tartaru. Savukārt Zevs esot apgalvojis, ka Tartars ir tikpat dziļi zem Aīda, cik Zeme ir no debesīm. Tāpat kā Gaja (zeme) un Erots (iekāre) tā ir viena no trim pirmajām lietām, kura radusies.
Torkova (Medņevas pagasts)
Torkova ir ciems Viļakas novada Medņevas pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 5,3 km no pagasta centra Semenovas, 12,2 km no novada centra Viļakas un 258,6 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.
Čaula
Čaula ir ārējs skeleta veidojums, kas klāj dažādu bezmugurkaulnieku un vienšūņu grupu pārstāvju ķermeņus. Parasti tai ir organismu sargājoša funkcija. Ar bezmugurkaulnieku čaulu izpēti nodarbojas bioloģijas nozare konhioloģija. Reizēm cilvēkos interesi izraisa gliemju čaulu jeb gliemežvāku kolekcionēšana.
Organismu grupas ar čaulām
Dzīvnieki:
Ģeoloģiskā nozīme
Dažādu organismu grupu čaulu sakopojumiem ir liela nozīme dažu ūdenstilpju nogulumu un nogulumiežu veidošanā. Planktona foraminīferu čaulu sakopojumi veido globigerīna dūņas (nosaukums ņemts no Globigerina ģints). Fuzulinīdu un numulītu (lielas izmirušas foraminīferas) čaulu sakopojumiem ir bijusi liela loma atsevišķu kaļķakmens nogulumu veidošanā. Gliemju čaulas piedalās organogēno kaļķakmeņu veidošanā. Latvijā gliemeždolomīti tiek izmantoti kā apdares materiāls. Bet spārnkāju čaulas veido pteropodu dūņas.
Daudzu organismu grupu čaulas labi saglabājas fosilā veidā. Un pēc tām var rekonstruēt apstākļus ģeoloģiskajā vēsturē, kā arī izmantot stratigrāfijā korelējot dažādus nogulumus un nosakot slāņu vecumu.
Nokia 2160
Nokia 2160 bija pasaulē pirmais divu sistēmu mobilais telefons, kas varēja darboties gan ciparu D-AMPS gan analogajā AMPS tīklā. To ražoja Somijas uzņēmuma Nokia un tika izlaists 1996. gadā.
Nokia 2160 bija ārēja antena, tam bija monohroms displejs, kurā varēja parādīt trīs teksta rindas ar 10 simboliem rindā. Aparāta izmēri bija 139 x 55 x 25 mm un masa 224 g. Telefonā varēja saņemt īsziņas. To varēja pieslēgt datoram ar PCMCIA karti.
Kenijs Tete
Kenijs Tete (nl, dzimis ) ir nīderlandiešu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Tete pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Fulham FC.
Nīderlandes futbola izlases sastāvā Tete debitēja mačā pret Kazahstānu.
Sasniegumi
Ajax
Fulham FC
Jeila Universitāte
Jeila Universitāte (en) ir privāta universitāte. Tā atrodas Ņūheivenā, Konektikutas štatā.
Jeila Universitāte tika dibināta 1701. gadā Konektikutas kolonijā, tādējādi tā ir trešā vecākā augstākās izglītības mācību iestāde ASV. Jeila tieslietu skola tiek uzskatīta par prestižāko tieslietu skolu ASV, savukārt pati Jeila Universitāte ir viena no pasaulē prestižākajām universitātēm. Pasaules universitāšu akadēmiskajā reitingā ieņem 11. vietu (2016).
Universitātē ir pasaulē otra lielākā akadēmiskā bibliotēka (12,5 miljoni vienību). 49 universitātes studenti, pasniedzēji un darbinieki ir bijuši Nobela prēmijas laureāti, tāpat universitāti ir absolvējuši pieci ASV prezidenti.
McPixel
McPixel ir neatkarīgi veidota puzles veida videospēle, ko 2012. gadā izstrādāja Mikolajs Kaminskis. Spēles galvenais varonis ir McPixel, kas ir gan Makgaivera, gan Makgrubera parodija. Spēlē ir vairākas atsauces uz popkultūras cilvēkiem un notikumiem. Varoņa mērķis ir atmīnēt sprāgstvielas vai "izglābt pasauli" 20 sekunžu laikā. Spēlei ir četras nodaļas, katrā trīs līmeņi un vēl papildlīmenis. Katram līmenim ir sešas sadaļas. Spēle ir pieejama Android, iPhone un kā datorspēle.
Izdošana
McPixel saņēma pozitīvas atsauksmes no kritiķiem, gūstot 76 no 100 punktiem caur Metacritic par PC versiju un 83 par iOS versiju. The Verge novērtēja spēli ar 8 no 10, norādot: "McPixel ir solis uz priekšu — parodija par parodiju. Bet tā ir atšķirīga, smieklīgāka un daudz vairāk blasphemous."
Spēles veidotājs apgalvo, ka lielāko uzmanību spēlei piesaista YouTube Let's Play video, it īpaši Džesija Koksa un PewDiePie veidotie. McPixel tika sākotnēji izplatīta caur The Pirate Bay, tādējādi var uzskatīt, ka McPixel ir pirmā spēle, ko ir oficiāli izplatījis Pirate Bay.
2012. gada septembrī McPixel bija pārdevis 3056 kopijas. Spēle arī būs pirmā, kas tiks izlaista caur Steam Greenlight.
Pastāv arī spēles Linux versija, bet tā vēl nav pieejama spēļu izplatīšanas tīklā Steam. Kaminskis par iemeslu tam ir norādījis Adobe Air nesaderību ar Steam. Lai atrisinātu šo problēmu, 2013. gada jūnijā spēles autors nāca klajā ar paziņojumu, ka pārrakstīs spēles kodu uz citu dzinēju, lai gan līdz šim nav dzirdēti jauni paziņojumi par pārrakstīšanas rezultātiem.
Bučas slaktiņš
Bučas slaktiņš (uk) bija Krievijas Bruņoto spēku 2022. gada martā pastrādāti kara noziegumi Ukrainas pilsētā Bučā pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā. Ukrainas varas iestādes ziņoja, ka nogalināti vairāk nekā 300 pilsētas iedzīvotāju.
Priekšvēsture
2022. gada iebrukuma Ukrainā ietvaros Krievijas militārpersonas devās pāri Baltkrievijas dienvidu robežām. Viens no sākotnējiem soļiem bija došanās Kijivas virzienā, un kopā ar milzīgu militāro transportlīdzekļu kolonnu Krievijas militārpersonas pārcēlās uz Ukrainu, ziemeļos no Kijivas.
2022. gada 27. februārī Krievijas bruņotie spēki pārcēlās uz Bučas pilsētu, kas kļuva par vienu no pirmajiem Kijivas piepilsētas rajoniem, kurā iegāja Krievijas spēki.
Atšķirībā no citām pilsētām, mērs turpināja palikt amatā arī okupācijas laikā. Viņš netika ne nolaupīts, ne nogalināts.
Marta beigās, pirms Krievijas atkāpšanās no Kijivas, Ukrainas ģenerālprokurore Irina Venediktova paziņoja, ka Ukrainas prokurori savākuši pierādījumus par 2500 gadījumiem par kara noziegumiem 2022. gada Krievijas iebrukuma laikā un identificējuši "vairākus simtus aizdomās turamo".
Krievijas spēku vispārējās atkāpšanās ietvaros uz ziemeļiem no Kijivas, kā arī Ukrainas militārpersonu uzbrukumiem Krievijas formācijām, Krievijas karaspēks Bučas apgabalā atkāpās uz ziemeļiem. Ukrainas spēki pilsētā ienāca 1. aprīlī.
Ziņojumi par slaktiņu
Sākotnējais videomateriāls par to, kas tika atstāts pēc Krievijas aiziešanas, tika publicēts sociālajos medijos 2. aprīlī, liecināja par masveida civiliedzīvotāju upuriem. Parādījās liecības par kara noziegumiem, ko Krievijas spēki pastrādāja, okupējot reģionu. The Times un The Washington Post, pagrabā tika atrasti astoņpadsmit sakropļoti nogalinātu vīriešu, sieviešu un bērnu ķermeņi. Ukrainas Bruņotie spēki publicēja kadrus no pagraba, kas tika izmantots kā spīdzināšanas kamera ar ķermeņiem, kuros bija redzami spīdzināšanas pierādījumi, tostarp nogrieztas ausis un izvilkti zobi. Uz ceļa tika atstāti citu nogalināto civiliedzīvotāju līķi.
Pilsētas iedzīvotāji un mērs stāstīja, ka upurus nogalinājuši Krievijas karaspēks. Šķiet, ka daudzi no cietušajiem ir veikuši ikdienas darbus, nēsājot iepirkumu maisiņus. Kadros bija redzami civiliedzīvotāji miruši ar sasietām rokām. Citos kadros bija redzams miris vīrietis blakus velosipēdam. Žurnālisti, kas iebrauca pilsētā, paši atklāja vairāk nekā duci cilvēku līķus civilā apģērbā. CNN, BBC, un AFP ir izlaiduši video dokumentāciju ar daudziem civiliedzīvotāju līķiem Bučas ielās un pagalmos, daži no tiem ar sasietām rokām vai kājām.
Civiliedzīvotāji norādīja, ka daudzi izdzīvojušie no krieviem ir slēpušies pagrabos un ir bijuši pārāk nobijušies, lai nāktu ārā. Dažiem no viņiem nedēļām ilgi nebija gaismas vai elektrības, izmantojot sveces ūdens sildīšanai un ēdiena gatavošanai. Viņi iznāca no savām slēptuvēm tikai tad, kad bija skaidrs, ka krievi ir aizgājuši, sveicot Ukrainas karaspēka ierašanos.
Šķietami pierādījumi liecina, ka krievi bija izraudzījušies ukraiņu civiliedzīvotājus un nogalinājuši tos organizētā veidā, jo īpaši daudzu viņu līķu atrasti ar sasietām rokām aiz muguras. 2. aprīlī aģentūras AFP reportieris paziņoja, ka ir redzējis Bučas ielās guļam vismaz divdesmit civiliedzīvotāju līķus, un diviem no līķiem bija sasietas rokas, kas liecina par nāvessoda izpildi. Bučas mērs Anatolijs Fedoruks sacīja, ka visas šīs personas tika sašautas pakausī. Human Rights Watch pārstāvis sacīja, ka tā ir dokumentējusi vismaz vienu "nepārprotamu gadījumu", kad Krievijas karavīri 4. martā izpildīja nāvessodu.
The Kyiv Independent publicētajā ziņojumā bija arī fotogrāfija un informācija par vienu vīrieti un divām vai trim kailām sievietēm zem segas, kuru līķus krievu karavīri mēģināja sadedzināt ceļa malā pirms bēgšanas; Ukrainas amatpersonas paziņoja, ka sievietes tikušas izvarotas un līķi sadedzināti. The Guardian atsaucās uz aculiecinieku stāstiem, kuros apgalvots, ka Krievijas spēki savos transportlīdzekļos novietojuši ukraiņu bērnus, kamēr viņi pārvietojās, un izmantojuši tos kā cilvēku vairogus. 5. martā ap pulksten 7.15 automašīnu pāri, kuros atradās divas ģimenes, kas mēģināja aizbēgt, pamanīja krievu karavīri, kad automašīnas nogriezās uz Čkalova ielu. Krievijas spēki atklāja uguni uz konvoju, nogalinot vīrieti, kurš atradās otrajā transportlīdzeklī. Priekšējo automašīnu skāra ložmetēja uguns, nogalinot divus bērnus un viņu māti.
Iedzīvotāji, sarunājoties ar Human Rights Watch pēc Krievijas spēku atkāpšanās, aprakstīja attieksmi pret cilvēkiem pilsētā īsajā okupācijas laikā: krievu karavīri gāja no durvīm līdz durvīm, iztaujājot cilvēkus, iznīcinot viņu īpašumus un izlaupīja viņu drēbes, lai paši tās valkātu. Civiliedzīvotāji tika apšaudīti, kad viņi atstāja savas mājas pēc pārtikas un ūdens, un Krievijas karaspēks viņiem lika atgriezties mājās, neskatoties uz to, ka vietējās infrastruktūras iznīcināšanas dēļ trūka pirmās nepieciešamības preču, piemēram, ūdens un siltuma. Krievijas bruņotie spēkrati patvaļīgi apšaudīja ēkas pilsētā. Krievijas karaspēks atteicās sniegt medicīnisko palīdzību ievainotajiem civiliedzīvotājiem. Vietējiem upuriem tika izrakts masu kaps, un karaspēks veica ārpustiesas nāvessodus.
4. martā Krievijas spēki nogalināja trīs neapbruņotus Ukrainas civiliedzīvotājus, kuri piegādāja suņu barību suņu patversmei.
4. aprīlī Ukrainas Aizsardzības ministrijas Galvenā izlūkošanas pārvalde publicēja sarakstu ar Krievijas karavīriem, kas atbildīgi par civiliedzīvotāju slepkavošanu Ukrainas pilsētā Bučā un tās apkaimē. Šajā rajonā bija izvietotas Krievijas armijas 64. atsevišķās motorizēto strēlnieku brigādes vienības. Sarakstā ir visi brigādes karavīri, sākot no pulkvežiem līdz pat ierindniekiem.
7. aprīlī Bučas mērs Anatolijs Fedoruks intervijā raidsabiedrībai Deutsche Welle pastāstīja, ka Bučā atrod arvien vairāk nogalināto. Vairumā gadījumu upuri bija miruši no lodēm, nevis no artilērijas šrapneļiem. Tātad var secināt, ka Krievijas karavīri apzināti nošāvuši civiliedzīvotājus.
Valsts
Ukrainas Nacionālā policija sāka izmeklēšanu par notikumiem Bučā, plašo teritoriju uzskatot par nozieguma vietu.
Starptautiskā
Ukrainas Ārlietu ministrija pieprasīja Starptautiskās krimināltiesas izmeklēšanai Ukrainā nosūtīt izmeklētājus uz Buču un citām Kijivas apgabala atbrīvotajām teritorijām. Ārlietu ministrs Dmitro Kuleba aicināja arī citas starptautiskās grupas vākt pierādījumus.
Tiesu ekspertīzes rezultāti
2022. gada 8. augustā tika paziņoti pēc Bučas atbrīvošanas atrasto 458 līķu (366 vīriešu, 86 sieviešu, 9 nepilngadīgo) tiesu ekspertīzes rezultāti. Izmeklēšanas gaitā konstatēja, ka 419 cilvēki bija nošauti, spīdzināti un nosisti, bet 39 bija miruši citu iemeslu dēļ. Tikai daļa mirušo bija aprakti kapsētā, citi bija atstāti uz ielām, iemesti akās vai paslēpti mežā. 50 nogalināto personības vēl nebija noskaidrotas, gandrīz visi mirušie bija civilpersonas.
Sekas
ASV Nacionālās aizsardzības universitātes Vašingtonā profesors Deivids DesRošs, runājot ar Al Jazeera par šo notikumu un citiem, ir norādījis, ka apzināta civiliedzīvotāju nogalināšana, piemēram, šajā gadījumā, tiek uzskatīta par kara noziegumu.
Kijivas mērs Vitālijs Kličko intervijā laikrakstam Bild sacīja, ka "Bučā un citās Kijivas priekšpilsētās notikušo var raksturot tikai kā genocīdu", un apsūdzēja Krievijas prezidentu Vladimiru Putinu kara noziegumos.
Krievijas Aizsardzības ministrijas kanāls Telegram pārpublicēja ziņojumu, noliedzot, ka Krievijas spēki kaujas laikā būtu uzbrukuši civiliedzīvotājiem. Paziņojumā tika apgalvots, ka Krievijas militārpersonas nevarēja labi noslēpt slaktiņu un ka masu kaps pilsētā patiesībā bija piepildīts ar Ukrainas gaisa triecienu upuriem. Ministrija analizēja noteiktu video, kurā bija redzami mirušo civiliedzīvotāju ķermeņi Bučā, un norādīja, ka nofilmētie līķi, šķiet, kustas. Šo prasību izmeklēja BBC Maskavas departaments, kas secināja, ka nav pierādījumu, ka videoklips būtu inscenēts.
American Animals
American Animals ir 2018. gada Apvienotās Karalistes un ASV kopražojuma krimināldrāmas filma, kuras režisors un scenārists ir Bārts Leitons. Filmā galvenās lomas atveido Evans Pīterss, Berijs Keogans, Bleiks Dženners, Džereds Abrahamsons, Udo Kīrs un Enna Dauda.
Filma stāsta par četriem koledžas draugiem, kuri plāno apzagt savas universitātes bibliotēku. Filmā ir balstīta uz patiesu stāstu par laupīšanu, kas tika veikta Leksingtonā, Kentuki 2004. gadā. Visi četri, kuri veica laupīšanu, filmā parādās, attēlojot sevi.
Filmas American Animals pirmizrāde notika Sandensas kinofestivālā. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, īpaši izceļot scenāriju, aktierspēli un īsto varoņu iekļaušanu.
Kornēls Havaši
Kornēls Havaši (hu; Budapešta —  Bruka pie Laitas) bija Ungārijas šahists.
Biogrāfija
Šaha turnīros sācis piedalīties pirms Pirmā pasaules kara. 1911. gadā uzvarējis Budapeštas šaha turnīrā. 1912. gadā pirmo reizi piedalījies Ungārijas šaha čempionātā un palicis 9. vietā. 1922. gadā Budapeštā kļuvis par Ungārijas šaha čempionāta uzvarētāju. 1928. gadā Ungārijas šaha čempionātā dalījis 2.-4. vietu. Starp Pirmo un Otro pasaules karu piedalījies dažādos starptautiskos šaha turnīros, kas notikuši Ungārijā, taču godalgotās vietas nav ieņēmis.
Ļoti sekmīgi pārstāvējis Ungārijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Turčanske Teplice
Turčanske Teplice (, līdz 1948. gadam - Štubnjanske Teplice ) ir pilsēta Slovākijā, Žilinas apgabala Turčanske Teplices apriņķa centrs, tradicionālajā Turjecas novadā. Kūrorts.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1281. gadā. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā, pilsētas ungāriskais nosaukums ir Štubņafirdē. Viens no senākajiem Eiropas kūrortiem. Pirmā "kūrmāja" uzcelta 1502. gadā. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā.
Cilvēki
Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (97,98 %). Pēc reliģiskās piederības - katoļi (48,09 %), luterāņi (30,56 %), nereliģiozi (17,24 %).
Gentes—Ternēzenas kanāls
Gentes—Ternēzenas kanāls (nl) ir 32 kilometrus garš funkcionējošs kanāls, kas savieno Gentes pilsētu Beļģijā ar Ternēzenes ostu Šeldas estuārā Nīderlandē. Tika izveidots no 1823. līdz 1827. gadam, kad Beļģija un Nīderlande bija vienota valsts. Pēc Beļģijas nodibināšanās 1830. gadā līdz 1841. gadam Nīderlande bloķēja kanālu. Kanāls vairākkārt padziļināts un modernizēts. Mūsdienās kanāls ir 200 metrus plats, Tas var uzņemt 265 metrus garus un 32 metrus platus kuģus ar iegrimi līdz 12,5 metriem.
Goodbye & Good Riddance
Goodbye & Good Riddance ir amerikāņu repera un dziedātāja Juice WRLD debijas studijas albums. To 2018. gada 23. maijā izdeva Grade A Productions un Interscope Records. Producēšanu galvenokārt vadīja Niks Mira, kā arī vairāki citi ierakstu producenti, tostarp Benny Blanco, Cardo, CBMix, Don Rob, Dre Moon un Mitch Mula. Tajā ir viens viesmākslinieks amerikāņu reperis Lil Uzi Vert. 2021. gada 28. maijā albums tika atkārtoti izdots, lai pieminētu tā trešo gadadienu; atkārtotajā izlaidumā ir iekļauta jauna dziesma ar nosaukumu "734", kā arī "Lucid Dreams" remikss, kurā piedalās Lil Uzi Vert (saglabājot vienīgā viesmākslinieka statusu), vienlaikus izslēdzot singlu "Armed and Dangerous", kas tika iekļauts albuma atkārtotais izdevums Spotify un Tidal 2018. gada 10. decembrī.
Fons un atkārtoti izdevumi
Intervijā ar Zane Lowe radio Beats 1, Juice WRLD runāja par albuma fonu, norādot:"[Es] tikai mēģinu radīt mūziku, lai palīdzētu cilvēkiem pārvarēt viņu situācijas un pastāstīt viņiem par dažām no savām situācijām. Tas viss ir īsts, tāpēc es domāju, ka tas to papildina. Vēl vidusskolā, pat pirms tam, man labi padevās frīstails. Tad es sāku repot un ierakstīju dažus ierakstus, kuriem nebija nekādas būtības. Es domāju, kāpēc gan neielikt savu sirdi tajā, ko es daru?"Albums sākotnēji tika augšupielādēts SoundCloud ar nosaukumu Fuck You Bella; tas vēlāk tiks nomainīts uz Goodbye & Good Riddance, un visas atsauces uz titulēto Bellu tiks noņemtas no dziesmu saraksta. Piemēram, sērija ar nosaukumu "Bella's Betrayal" tika nomainīta uz vienkārši "Betrayal".
2018. gada 10. jūlijā, albums tika atkārtoti izdots, iekļaujot skaņdarbu “Wasted” ar Lil Uzi Vert, kas arī tika izdots kā singls tajā pašā dienā. Šis albuma izdevums vēlāk tiks izdots vinila formātā.
2018. gada 10. decembrī, straumēšanas pakalpojumos Spotify un Tidal tiks parādīts vēl viens albuma atkārtots izdevums. Šajā ekskluzīvajā albuma izdevumā ir pārkārtots dziesmu saraksts un iekļauts singls “Armed and Dangerous”.
2021. gada 28. maijā albums tika atkārtoti izdots, pieminot tā trešo gadadienu. Šajā atkārtotajā izdevumā tika iekļauti divi jauni skaņdarbi, viens ar nosaukumu “734”, bet otrs bija dziesmas “Lucid Dreams” remikss, kurā piedalījās Lil Uzi Vert. “Armed and Dangerous” tika izslēgts no šī albuma izdevuma.
Singli
Albuma galvenais singls "All Girls Are The Same" tika izdots 2018. gada 13. aprīlī. Dziesma ieņēma 41. vietu ASV Billboard Hot 100.
Otrais singls "Lucid Dreams" tika izdots 2018. gada 4. maijā. Dziesma ieņēma otro vietu Hot 100.
Trešais singls "Lean wit Me" tika izdots 2018. gada 22. maijā. Dziesma ieņēma 68. vietu Hot 100.
Ceturtais singls “Wasted”, kurā piedalās Lil Uzi Vert, tika izdots 2018. gada 10. jūlijā kopā ar albuma atkārtotu izdošanu, neilgi pēc pirmatskaņojuma Zeinas Lovas radio Beats 1. Dziesma ieņēma 67. vietu Hot 100.
Piektais singls “Armed and Dangerous” tika izlaists 2018. gada 15. oktobrī, un 2018. gada decembrī tika iekļauts citā albuma atkārtotajā izlaidumā, kas tika izdots tikai Spotify un Tidal. Dziesma ieņēma 44. vietu Hot 100 topā.
Kritiskā uztveršana
Džejs Balfūrs no Pitchfork aprakstīja Goodbye & Good Riddance kā "pusaudžu sabrukuma ierakstu, kas ir vienlīdz mīļš un tīkams", slavējot albuma skanējumu: "viņa sirds uz piedurkne izklausās gan aizkustinoši, gan satriecoši. Tādā veidā vismaz, viņš ļoti labi ir iznīcinājis skumjo sapņu pusaudžu vecumu." Braiens Hāns no HipHopDX kritizēja lirismu par to, ka tas "nekoncentrējas uz radošām strofām vai pārliecinošu padziļinātu pirmās personas pieredzi". Vēlāk viņš sacīja, ka Higinsam ir potenciāls augt kā māksliniekam, atzīmējot: "Juice WRLD labākā potenciālā dziesmu rakstīšana vēl tikai priekšā" un "Juice WRLD jūtas gatava saglabāt lietas interesantas mākslas dēļ, un viņu atbalsta mērena izpratne (un interese) daudzveidīgas melodijas un kadences”.
2022. gada sarakstā, Rolling Stone nosauca Goodbye & Good Riddance par 199. visu laiku labāko hiphopa albumu.
Godīgs zaglis
"Godīgs zaglis" (en) ir 2020. gada ASV spraiga sižeta trillera filma, kuras režisors ir Marks Viljamss. Filmā galvenās lomas atveido Liams Nīsons, Keita Volša, Roberts Patriks, Entonijs Ramoss, Džefrijs Donovans un Džajs Kortnijs.
Filma stāsta par bijušo banku aplaupītāju, kurš nolemj kļūt godīgs, bet saskaras ar korumpētiem FIB aģentiem.
Turcija 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Osmaņu impērija (no 1922. gada — Turcija) piedalījās 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas notika Lielbritānijas galvaspilsētā Londonā no 1908. gada 27. aprīļa līdz 31. oktobrim. Šīs bija Osmaņu impērijas pirmās vasaras olimpiskās spēles, lai gan vismaz 2 sportisti no Smirnas bija piedalījušies 1896. gada Atēnu olimpiskajās spēlēs. Olimpisko spēļu laikā Osmaņu impērija tika saukta par Turciju.
1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Turciju pārstāvēja viens sportists — vingrotājs Aleko Muloss —, taču oficiālais ziņojums nav skaidrs, vai viņš piedalījās.
Šajās vasaras olimpiskajās spēlēs Turcija olimpiskās medaļas neizcīnīja.
Lielvārde (florbola klubs)
Lielvārde ir Latvijas florbola Virslīgas komanda, kura dibināta 1998. gadā Lielvārdē. Klubs kopš 2007./2008. gada sezonas spēlē Latvijas florbola Virslīgā. 2011./12. gada sezonā kļuva par Latvijas čempioniem. "Lielvārde" kļuva par čempioniem arī 2015./16. gada sezonā. 2018./19. gada sezonā tika izcīnīts 3. tituls. 2022./23. gada sezonā komanda ieguva 4. titulu.
Ceļš uz čempionu titulu
21. gadsimta sākumā Lielvārdē izveidojās spēcīga jaunatnes skola, kas ieguva vairākus čempionu titulus jaunatnes grupās. Pirmo nopietno soli ceļā uz Latvijas Virslīgu "Lielvārde" spēra 2006./2007. gada sezonā, kad gados ļoti jaunais sastāvs 1. līgā ieguva trešo vietu un jaunajā 2007./2008. gada sezonā nopelnīja tiesības spēlēt Latvijas florbola Virslīgā. Pirmā sezona lielvārdiešiem nebija veiksmīga, sezonas beigās iegūta 10. vieta un komanda nespēja kvalificēties izslēgšanas spēlēm. Nākamo soli "Lielvārde" spēra 2009./2010. gada sezonā, kad klubs pirmo reizi savā vēsturē iekļuva "play-off" un 1. kārtā jeb 1/8 finālā pārspēja Bauskas komandu. Ceturtdaļfinālā "Lielvārde" tikās ar titulēto Cēsu Lekrings komandu, pret kura sērijā piedzīvots zaudējums 0:3 Pirms 2010./2011. gada sezonas lielvārdieši kā treneri piesaistīja pieredzējušo un rezultatīvo Latvijas izlases uzbrucēju Ati Blindu. Rezultāts bija tūlītējs - komanda droši iekļuva izslēgšanas spēlēs, kur tika līdz pusfinālam, kurā atkal nācās piekāpties Lekringa florbolistiem. Tomēr spēlē par bronzu "Lielvārde" tika galā ar Ķekavas komandu un pirmo reizi kluba vēsturē ieguva Latvijas Virslīgas medaļas. Pirms nākamās sezonas klubu atkal skāra pārmaiņas - Blinds devās prom, bet viņa vietā stājās cits Latvijas izlases spēlētājs Jānis Jansons. Atšķirībā no Blinda, Jansons arī pats devās laukumā "Lielvārdes" kreklā, strādājot kā spēlējošais treneris. Lielvārdieši regulāro sezonu noslēdza 2. vietā, pusfinālā piecu spēļu sērijā tika galā ar Cēsu Lekringu, bet finālā ļoti dramatiskā 7 spēļu sērijā, tikai 7. spēles papildlaikā pieveica Ķekavas florbolistus, pirmo reizi vēsturē kļūstot par Latvijas čempioniem. Jau sērijas gaitā Lielvārdes un Ķekavas duelis tika iesaukts par "Latvijas florbola supersēriju" un savu nosaukumu abu komandu fināls attaisnoja.
"Lielvārde" - Latvijas florbola smagsvars
2012./2013. gada sezona tika gaidīta ar lielu nepacietību - kā joprojām ļoti jaunie lielvārdieši tiks galā ar čempionu slogu, turklāt, spēlējot bez sava iepriekšējā trenera Jansona. Komandas vadību pārņēma Mihails Kostusevs, kurš bija viens no komandas līderiem laukumā iepriekšējā sezonā. Tomēr kārtējās pārmaiņas nebija atstājušas pārāk pamanāmu iespaidu uz komandas sniegumu laukumā - "Lielvārde" aizvadīja vēl vienu pārliecinošu sezonu, vēlreiz aizkļūstot līdz finālam. Pa ceļam pusfinālā "Lielvārdes" florbolisti atkal aizlika kāju priekšā Ķekavas komandai, savukārt finālā bez īpašiem variantiem atzīts Cēsu Lekringa pārākums - sērījā 1:4. Arī nākamais gads aizritēja ļoti līdzīgi - "Lielvārde" turpināja uzvarēt, taču finālā atkal sastapās ar Lekringa florbolistiem, atkal zaudējot ar 1:4. Zīmīgi, ka cēsinieku vārtus abās finālsērijās sargāja Lielvārdes florbola skolas audzēknis Normunds Krūmiņš. 2012. gadā tieši viņš stājās vārtos 7 .spēlē, palīdzot lielvārdiešiem iegūt titulu. 2014./2015. gada sezona komandai bija neveiksmīgākā pēdējos gados - regulārajā sezonā tikai 5. vieta, zaudējums 7 spēļu sērijā pusfinālā un neveiksme spēlē par bronzu nozīmēja, ka pirmo reizi kopš 2011. gada Lielvārde netika pie medaļām. Šāds notikumu pavērsiens neapmierināja kluba vadību, tāpēc vasarā komandai tika piesaistīti ievērojami papildspēki. Kā spēlējošais treneris atgriezās Atis Blinds un kopā ar viņu komandu papildināja tādi Latvijas florbolā zināmi spēlētāji kā Toms Mežotnis un Pēteris Freimanis. Sezonas gaitā pievienojās arī Latvijas izlases spēlētājs Gints Klēģers, kurš ilgus gadus bija Ķekavas florbola līderis. Sastāva pārmaiņas deva cerēto rezultātu - pārliecinoša uzvara regulārajā sezonā. Izslēgšanas spēlēs visi jau gaidīja kārtējo "Lielvārdes" un "Lekringa" tikšanos. Tā pienāca pusfinālā, taču saspringtas sērijas vietā lielvārdieši bez lielām problēmām sērijā pārspēja pretiniekus ar 4:1. Finālā gaidīja tikšanās ar komandu, kas lielvārdiešus no cīņas par titulu izslēdza pirms gada - Mogo-RTU/Rockets. Finālspēlē, kas pirmo reizi notika Arēnā Rīga, "Lielvārde" pretiniekiem nedeva cerības uz uzvaru, izcīnot panākumu ar 7:3 un otro reizi vēsturē kļūstot par čempioniem.
Arī 2016./2017. gada sezonā "Lielvārde" bija starp galvenajiem favorītiem, komanda bija saglabājusi savu kodolu un pamatoti cerēja aizstāvēt savu titulu. Lielvārdiešiem tas gandrīz izdevās, viņi atkal aizkļuva līdz finālam, taču finālspēlē nācās piekāpties Ulbrokas komandai, kurai tas bija pirmais čempionu tituls.
Latvijas Universitātes Humanitāro zinātņu fakultāte
Fakultātes mērķis ir studiju, zinātniskās un inovatīvās darbības organizēšana un veikšana valodniecībā, literatūrzinātnē, folkloristikā, antropoloģijā un mākslas (teātra) zinātnē, kā arī reģionālajās studijās un starpnozarē. Tās misija ir krāt un vairot dzīvei un darbam noderīgas zināšanas, kopt latviešu valodu, literatūru un kultūru, stiprināt dažādu tautu kultūru sakaru tradīcijas, to pētniecību un jaunradi.
Nodaļas un vadošie docētāji (2015)
Studiju programmu realizāciju nodrošina astoņas nodaļas:
2018. gada UCI Pasaules tūre
Iepriekšējās sezonas uzvarētājs bija Beļģijas pārstāvis Gregs Van Avermāts, kurš šajā sezonā neguva nevienu individuālu uzvaru, finišējot piektais rangā. Par ranga uzvarētāju kļuva britu braucējs Saimons Jeitss no  komandas, sezonas laikā savācot 3072 punktus.
Individuāli
Sportisti ar vienādu punktu skaitu tika kārtoti pēc Pasaules tūres sacensību un posmu uzvaru skaita, otro vietu skaita, trešo vietu skaita un tā tālāk.
992. gads
992. gads bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.
Kollārs
Kollārs vai Kollars var būt:
Pūpoli
Pūpoli var būt:
Talsu novada ģerbonis
Talsu novada ģerbonis ir viens no Talsu novada oficiālajiem simboliem. Ģerbonis dalīts ar pazeminātu smaili: zils un zelts. Zilās smailes apzīmē divas jūras (Baltijas jūru un Rīgas jūras līci), kas satiekas Kolkasragā. Zelts simbolē smilšainās pludmales, savukārt vainags saglabāts no iepriekšējā ģerboņa.
Ģerboņa autori ir Ilze Lībiete un Juris Ivanovs.
Ludvigs Štīda
Kristians Hermanis Ludvigs Štīda (de; 1837-1918) bija vācbaltu anatoms. Tērbatas Universitātes profesors (1875), dekāns (1875—1885). Veica pētījumus nervu sistēmas salīdzinošajā anatomijā, antropoloģijā, arheoloģijā un medicīnas vēsturē.
Dzīves gājums
Dzimis 1837. gada 7. novembrī Rīgas tirgotāja Kristiāna Štīdas un viņa sievas Elmires, dzimušas Kverfeldes fon der Zēdekas (Querfeldt v. der Seedeck), ģimenē. Mācījās Vidzemes guberņas ģimnāzijā Rīgā. Studēja medicīnu Tērbatas universitātē (1856—1860), 1861. gadā turpat aizstāvēja dr. med. grādu. Papildinājās Gīsenes, Erlangenes un Vīnes universitātēs.
1862. gadā L. Štīda kļuva par Tērbatas Universitātes anatomijas privātdocentu, 1864. gadā par Anatomijas institūta otro prorektoru. 1866. gadā viņu ievēlēja par ārkārtas profesoru, 1875. gadā — par anatomijas profesoru un Anatomijas institūta direktoru.
1885.-1912. gadā bija Kēnigsbergas universitātes profesors un Anatomijas institūta direktors, medicīnas fakultātes dekāns (1887). Miris 1918. gada 19. novembrī Gīsenē.
Pelvas pagasts
Pelvas pagasts (et) ir viena no 3 Igaunijas Pelvas apriņķa pašvaldībām tā centrālajā daļā. Izveidots 2017. gada teritoriālās reformas gaitā, apvienojot Ahjas, Mostes, Lahedas, Pelvas un Vastse-Kūstes pagastus. Pašvaldībā ietilpst 1 pilsēta (Pelva), 3 lielciemi (Ahja, Moste, Vastse-Kūste) un 70 ciemi. Robežojas ar Tartu apriņķa Kambjas pagastu ziemeļrietumos un Kastres pagastu ziemeļos, Repinas pagastu austrumos, Veru apriņķa Veru pagastu dienvidos, kā arī Kanepi pagastu rietumos.
Bekši
Bekši (agrāk Pūpoli) ir vidējciems Rēzeknes novada, Ozolaines pagastā. Ciems atrodas 14 km attālumā no Rēzeknes, un to šķērso valsts nozīmes autoceļš A13, kā arī Sanktpēterburgas—Varšavas dzelzceļa līnija ar ceļa posteni „Pūpoli”.