cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ilgvars Pauls
Dzīvesgājums
Strādāja grāmatu izdevniecībā "AGB" par redaktoru. Sadarbībā ar Kalnu fondu vadījis ceļojumus uz Nepālu, Vidusāfriku, Islandi, Venecuēlu.
Augstāko virsotņu programma
Secība, kādā I. Pauls ar Kalnu fonda atbalstu uzkāpa visu kontinentu/pasaules daļu augstākajās virsotnēs:
Šilova (Rušonas pagasts)
Šilova ir ciems Rušonas pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 222 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Eikša ezers, atpūtas bāze, viesu nams.
Pet Shop Boys
Pet Shop Boys ir angļu elektroniskās deju mūzikas duets no Londonas. Tas sastāv no vadošā vokālista, taustiņinstrumentālista un ģitārista Nīla Tenanta un taustiņinstrumentālista Krisa Lava.
Duets savus ierakstus ir pārdevis vairāk nekā 50 miljonos kopiju visā pasaulē, Ginesa rekordu grāmatā Pet Shop Boys ir iekļauts kā veiksmīgākais duets Apvienotās Karalistes mūzikas vēsturē. Tas ir ieguvis trīs Brit balvas, kā arī sešas reizes ticis nominēts Grammy balvai. Kopumā duets ir izdevis 13 studijas albumus.
Jegors Averins
Jegors Averins (ru, dzimis ) ir krievu hokejists, spēle uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2018) Averins pārstāv KHL komandu Jaroslavļas "Lokomotiv". Iepriekš Averins ir spēlejis arī Omskas "Avangard".
Eižens Zinkelis
Dzīvesgājums
Dzimis 1880. gada 26. augustā Daugavpilī. Studēja Augstākajā tehniskajā skolā Vācijā, ko beidza ar inženiera-mašīnbūvētāja diplomu. Bija Daugavpils brīvprātīgās ugunsdzēsēju biedrības priekšnieks, darbojās Daugavpils pilsētas pašvaldībā. Latvijas SPR laikā 1919. gadā apcietināts un apsūdzēts par mēģinājumu veikt politisko apvērsumu, izglābies no nošaušanas. Pēc Daugavpils atbrīvošanas 1920. gada 12. janvārī ievēlēts par Daugavpils pilsētas galvu (1920-1923), pēc tam Daugavpils pilsētas domes loceklis (1922-1928). Vēlāk strādāja par dzelzceļa inženieri. 1939. gadā izceļoja uz Vācijas okupēto Polijas daļu. Miris 1947. gadā Berlīnes tuvumā.
Ģimene
Sieva Vilhelmīne Zinkelis, dzimusi Varkalns, meita Florence, dēls Leo.
Abu Sicīliju karaliste
Abu Sicīliju karaliste pastāvēja no 1816. līdz 1861. gadam un bija lielākā valsts Apenīnu pussalā pirms Itālijas karalistes izveidošanas. Abu Sicīliju karaliste bija Sicīlijas karalistes mantiniece, kas 1282. gadā bija sadalījusies Sicīlijas salā un Neapoles karalistē.
Lai arī jau kopš 1735. gada Sicīlijā un Neapolē valdīja Burbonu dinastijas karalis, abas karalistes legāli turpināja pastāvēt atsevišķi. Arī pēc apvienotās karalistes izveidošanas valstī saglabājās divas galvaspilsētas - Neapole un Palermo.
2017. gada Latvijas čempionāts šahā
2017. gada Latvijas šaha čempionāts - Latvijas šaha čempionāts vīriešiem un sievietēm, kas 2017. gada aprīlī-maijā un oktobrī noritēja Rīgā.
Abu Sicīliju karaliste
Pēc tam, kad no Neapoles troņa 1815. gadā tika gāzts Napoleona I ieceltais karalis, Francijas maršals Mirats, iepriekšējais Burbonu karalis Ferdinands, kurš Sicīlijā valdīja kā Ferdinands III un Neapolē kā Ferdinands IV, atgriezās no Sicīlijas Neapolē, likvidēja konstitucionālo monarhiju abās karalistēs un 1816. gada 12. decembrī izveidoja apvienoto karalisti, kurā kā Ferdinands I ieviesa absolūtisma režīmu, kas pastāvēja Austrijas Impērijas ietekmē un aizsardzībā.
2017. gada Latvijas čempionāts šahā
Norises laiks un vieta
Sakarā ar 2017. gada Eiropas šaha čempionātu sievietēm, kas Latvijas galvaspilsētā norisinājās no 10. līdz 23. aprīlim, Latvijas Šaha federācijas valdes sēdē februāra sākumā tika nolemts, ka 2017. gada vīriešu un sieviešu šaha čempionātu finālturnīri notiks dažādos laikos. Sākotnēji bija plānots, ka vīrieši sacentīsies no 29. aprīļa līdz 5. maijam, sievietes - no 5. līdz 10. oktobrim, bet abi turnīri notiks Rīgā, Latvijas Investīciju un attīstības aģentūras telpās (Pērses iela 2, 2. stāvs). Aprīļa sākumā šis lēmums tika mainīts, un organizatorisku iemeslu dēļ vīriešu šaha čempionāts tika pārcelts no Latvijas Investīciju un attīstības aģentūras telpām uz Rīgas aktīvās atpūtas centru "Joker klubs" (Katrīnas ielā 12). Tika mainīts arī turnīra laiks - no 30. aprīļa līdz 6. maijam.
Alvejas
Alvejas (Aloe, arī Aloë) ir rozešliliju dzimtas ģints, kurā ietilpst aptuveni 500 dažādu sukulenti augu sugu. Viena no zināmākajām sugām ir īstā alveja, kas ir plaši izmantojams ārstniecības augs un tāpēc tiek kultivēts. Līdzīgiem mērķiem vēl kultivē arī dzeloņaino alveju.
2017. gada Latvijas čempionāts šahā
Atlases sacensības
Čempionāta izspēles sistēma palika tāda pati, kā iepriekšējā gadā. Vīriešu čempionātā bija paredzēti daudzpakāpju atlases turnīri, kas ietvēra ceturtdaļfinālu, pusfinālu un reģionālās atlases sacensības. Pusfināla un reģionālo sacensību uzvarētāji kvalificējās finālam. Tāpat finālam kvalificējās Latvijas 2017. gada U18 zēnu čempionāta pirmo divu vietu ieguvēji un U16 zēnu čempionāta pirmās vietas ieguvējs, kā arī Latvijas 2017. gada senioru čempionāta pirmo divu vietu ieguvēji. Bez atlases vīriešu čempionāta finālā varēja piedalīties Latviju pārstāvoši šaha lielmeistari un starptautiskie meistari, kā arī Latvijas 2016. gada čempionāta pirmo desmit vietu ieguvēji. Sievietēm atlases sacensības nebija paredzētas, bet fināls notika kā viens atsevišķs atvērta tipa turnīrs, kurā varēja piedalīties Latviju pārstāvošas šahistes ar vismaz I sporta klasi.
Abu Sicīliju karaliste
1820. gada jūlijā sākās militāra sacelšanās, un Ferdinandam I nācās pieņemt konstitūciju, taču Austrijas Impērijas armija 1821. gadā ieņēma Neapoli, apspieda liberāļus un atjaunoja absolūtisma režīmu. Karalis Francisks I turpināja konservatīvo kursu, taču panāca, ka 1827. gadā no valsts tika izvests austriešu karaspēks. Karaļa Ferdinanda II varas gadi bija salīdzinoši progresīvi līdz 1837. gadam, kad tika apspiesti protesti, kas pieprasīja konstitūciju. 1848. gada 12. janvārī Palermo sākās revolūcija, kas drīz pārmetās uz Itāliju un 29. janvārī karalis bija spiests izsludināt konstitūciju. Jaunais parlaments tika atlaists 1849. gada 13. martā un atjaunota absolūtā monarhija. Dumpis Sicīlijā tika apspiests 1849. gada 15. maijā un jebkāds liberālisms turpmākajos gados netika pieļauts.
Alvejas
Vēl nesenā pagātnē alvejas bija liliju dzimtas un alveju dzimtas ģints, bet kopš 2009. gada pēc APG III sistēmas tā tiek klasificēta kā zāleskoku dzimtas ģints.
2017. gada Latvijas čempionāts šahā
Reģionālie atlases turnīri
No reģionāliem atlases turnīriem tiesības piedalīties Latvijas 2017. gada vīriešu čempionāta finālā ieguva: No reģionāliem atlases turnīriem tiesības piedalīties Latvijas 2017. gada vīriešu čempionāta pusfinālā ieguva:
Alvejas
Sugas
Alveju ģintī ir vairāk nekā 500 sugas, kā arī liels skaits neaprakstītu sugu, varietāšu un hibrīdformu. Dažas no zinātniski atzītajām sugām:
2017. gada Latvijas čempionāts šahā
Kurzemes reģionālā atlase
No 20. līdz 22. janvārim Liepājas kompleksās sporta skolas šaha nodaļas telpās notika Latvijas 2017. gada vīriešu čempionāta Kurzemes reģionālās atlases turnīrs. Tas risinājās pēc Šveices sistēmas 7 kārtās ar apdomas laiku 45 minūtes visai partijai plus 10 sekundes par katru izdarīto gājienu. 19 dalībnieka konkurencē uzvaru ar 6 punktiem izcīnīja Edmunds Beks, no kura par punktu atpalika divi dalībnieki. Pēc papildu koeficienta otro vietu ieguva Arturs Feldmanis, bet trešais palika Eldars Bagirovs. Ceturto vietu pēc labāka papildu koeficienta ieņēma Āris Ozoliņš. Pirmo divu vietu ieguvēji nodrošināja vietu čempionāta finālā, bet nākamo divu vietu ieguvēji ieguva tiesības piedalīties čempionāta pusfinālā.
Vidzemes reģionālā atlase
No 17. līdz 19. februārim Siguldā viesnīcas "Sigulda" konferenču zālē (Pils iela 6) notika Latvijas 2017. gada vīriešu čempionāta Vidzemes reģionālās atlases turnīrs. Tas risinājās pēc Šveices sistēmas 7 kārtās ar apdomas laiku 50 minūtes visai partijai plus 10 sekundes par katru izdarīto gājienu. 21 dalībnieka konkurencē pirmo vietu ar 5 punktiem dalīja uzreiz trīs šahisti. Pēc papildu koeficienta pirmais bija Kristaps Kretainis, otrais - Guntis Jankovskis, bet trešais - Gints Rasa. Abi uzvarētāji ieguva tiesības piedalīties čempionāta finālā.
Zemgales reģionālā atlase
No 25. līdz 26. martam Jelgavas Tehnoloģiju vidusskolas telpās notika Latvijas 2017. gada vīriešu čempionāta Zemgales reģionālās atlases turnīrs. Tas risinājās pēc Šveices sistēmas 7 kārtās ar apdomas laiku 50 minūtes visai partijai plus 10 sekundes par katru izdarīto gājienu. 19 dalībnieku konkurencē pirmo vietu ar 6 punktiem Maigonis Avotiņš, bet otro vietu - Imants Kārkliņš ar 5½ punktiem. Trešais palika Eduards Salenieks ar 5 punktiem, bet ceturto vietu pēc labāka papildu koeficienta ieguva Leonards Leikums ar 4½ punktiem. Pirmo divu vietu ieguvēji nodrošināja vietu čempionāta finālā, bet nākamo divu vietu ieguvēji ieguva tiesības piedalīties čempionāta pusfinālā.
Latvijas 2017. gada senioru čempionāts
No 11. līdz 12. martam Jūrmalas viesnīcā "Pegasa pils" (Jūras ielā 60) notika Latvijas 2017. gada senioru čempionāts. Tas risinājās pēc Šveices sistēmas 7 kārtās ar apdomas laiku 25 minūtes visai partijai plus 15 sekundes par katru izdarīto gājienu. 48 dalībnieku konkurencē pirmo vietu ar 5½ punktiem dalīja Jurijs Agafonovs, Jānis Daudzvārdis un Āris Ozoliņš. Par čempionu pēc labāka papildu koeficienta kļuva Jurijs Agafonovs, bet otro vietu ieņēma Jānis Daudzvārdis. Abi uzvarētāji iekļuva Latvijas 2017. gada šaha čempionāta finālā.
Latvijas 2017. gada jauniešu čempionāta fināli
No 15. līdz 19. martam Rīgas aktīvās atpūtas centrā "Joker klubs" (Katrīnas ielā 12) notika Latvijas 2017. gada jauniešu čempionāta fināli visās vecuma grupās. Apdomas laiks vecāko grupu turnīros bija 90 minūtes visai partijai plus 30 sekundes par katru izdarīto gājienu. U16 zēnu grupā 10 dalībnieku konkurencē uzvarēja Rihards Bekasovs, kas izcīnīja 6½ punktus no 9 iespējamiem un ieguva tiesības piedalīties Latvijas čempionāta finālā. U18 zēnu grupā 10 dalībnieku konkurencē par uzvarētāju ar 7½ punktiem no 9 iespējamiem kļuva Dmitrijs Tokranovs, bet otro vietu ar 6½ punktiem izcīnīja Klāvs Stabulnieks. Abi uzvarētāji ieguva tiesības piedalīties Latvijas čempionāta finālā.
Latvijas vīriešu čempionāta pusfināls
No 30. marta līdz 5. aprīlim Rīgas Šaha federācijas telpās (Maskavas iela 32/4, 2. stāvs) notika Latvijas vīriešu čempionāta pusfināls. Tas risinājās pēc Šveices sistēmas 7 kārtās ar apdomas laiku 90 minūtes visai partijai plus 30 sekundes par katru izdarīto gājienu. Turnīrā varēja piedalīties Latvijas šaha federāciju pārstāvoši šahisti ar Elo reitingu uz 2017. gada 1. janvāri virs 1951 punktiem, kā arī saskaņā ar Latvijas čempionāta ceturtdaļfināla, reģionālo atlases turnīru un Latvijas jauniešu čempionāta nolikumiem turnīram kvalificējušies dalībnieki. 30 dalībnieku konkurencē ar 5½ punktiem pirmo vietu dalīja divi dalībnieki. Pēc papildu koeficienta pirmais bija Fjodors Poļakovs, bet otrais - Vsevolods Dzjuba. Trešais palika Kristaps Smilga ar 5 punktiem. Pirmo 10 vietu ieguvēji nodrošināja vietu čempionāta finālā.
Vīriešu fināls
Vīriešu fināls noritēja no 30. aprīļa līdz 6. maijam Rīgas aktīvās atpūtas centrā "Joker klubs" (Katrīnas ielā 12). Turnīrs risinājās pēc Šveices sistēmas 9 kārtās ar apdomas laiku 90 minūtes visai partijai plus 30 sekundes par katru izdarīto gājienu. Tajā piedalījās 34 dalībnieki, tajā skaitā 4 lielmeistari (GM) un 5 starptautiskie meistari (IM).
Latvijas vīriešu šaha čempionāta turnīra tabula
! !! Dalībnieks !! Reitings !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! 8 !! 9 !! Punkti !! Vieta !! TB1 !! TB2 !! TB3
Dāmu fināls
Dāmu fināls noritēja no 5. līdz 10. oktobrim Rīgā, Latvijas Investīciju un attīstības aģentūras telpās (Pērses iela 2, 2. stāvs). Turnīrs risinājās pēc Šveices sistēmas 7 kārtās ar apdomas laiku 90 minūtes visai partijai plus 30 sekundes par katru izdarīto gājienu. Tajā piedalījās 18 dalībnieces, tajā skaitā 2 lielmeistares (WGM) un 3 FIDE meistares (WFM). Sacensību atklāšanas ceremonijā piedalījās arī vairākkārtēja Latvijas čempione, lielmeistare, finanšu ministre Dana Reizniece-Ozola un Latvijas Šaha federācijas prezidents Āris Ozoliņš. Dana Reizniece-Ozola gan izdarīja simbolisku čempionāta atklāšanas gājienu, tomēr turnīrā viņa nepiedalījās lielās aizņemtības dēļ. Tāpat turnīrā nepiedalījās pērnā gada uzvarētāja Laura Rogule, kura čempionāta laikā piedalījās Eiropas klubu šaha čempionātā.
Latvijas sieviešu šaha čempionāta turnīra tabula
! !! Dalībniece !! Reitings !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! Punkti !! Vieta !! TB1 !! TB2 !! TB3
Andris Skuja
Andris Skuja (dzimis, miris ) bija latviešu šaha problēmists, septiņkārtējs Latvijas čempions.
Pēc profesijas bijis instrumentu atslēdznieks.
Sasniegumi šaha kompozīcijā
Latvijas čempionātos ieguvis septiņas zelta medaļas:
Šaha uzdevumi
'''Uzdevuma Nr. 1 risinājums:'''
Izberbaša
Izberbaša (dargu: Избир, kumiku: Йизбирбаш, krievu: Избербаш) ir pilsēta Krievijā, Dagestānas Republikā. 2021. gadā pilsētā dzīvoja gandrīz 56 tūkstoši iedzīvotāju.
Pilsētas etniskais sastāvs ir daudzveidīgs. 2010. gadā pilsētā dzīvoja 64,9 % dargu, 15,14 % kumiku, 7,81 % lezgīnu, 3,71 % krievu, 3,47 % avāru un 2,52 % laku.
Klimats
Izbašas klimats ir pārejas klimats no mērenā pussausā līdz subtropiski sausajam. Klimatu spēcīgi ietekmē Kaspijas jūra, tāpēc rudens ir garš un silts, un pavasaris iestājas vēlu. Ziema ir maiga, sniegs ir tikai divas nedēļas gadā, februāris parasti ir aukstākais mēnesis. Jūra neaizsalst. Vasara ir gara un karsta.
1975. gada laikapstākļi Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1975. gada laikapstākļi Latvijā.'''
Jūlijs
Rīgas centra meteoroloģiskajā novērojumu stacijā mēneša nokrišņu summa sasniedza 104,3 mm.
Augusts
Otrs sausākais augusts Rīgā. Mēneša nokrišņu summa sasniedza 8,2 mm. Vēl sausāks augusts bija tikai 2002. gada augusts, kad visa mēneša garumā nokrišņi netika novēroti vispār. Trešais sausākais augusts Rīgā, ar nokrišņu summu 9,6 mm, tika novērots 1939. gadā.
Oktobris
Ļoti sauss un silts oktobris, kad nokrišņu daudzums nesasniedza pat pusi no mēneša normas.
Laikapstākļu statistika Rīgā
Gaisa temperatūras absolūtais mēneša minimums, maksimums (°C) un mēneša vidējā temperatūra, kā arī tās novirze no ilggadējās novērojumu normas. Mēneša nokrišņu summa (mm), nokrišņu summa pa dekādēm un vienas diennakts nokrišņu maksimums.
Dati no Starptautiskās lidostas "Rīga" meteoroloģiskās novērojumu stacijas.
Kopumā gada laikā Rīgā tika novērots šādas atmosfēras parādības:
Gaisa temperatūras fakti Rīgā
Dienas zemākā gaisa temperatūra un nakts augstākā gaisa temperatūra Rīgā. Dati no Starptautiskās lidostas "Rīga" meteoroloģiskās novērojumu stacijas.
Zemākā gaisa temperatūra dienā:
Augstākā gaisa temperatūra naktī:
GSM-R
GSM-R jeb Dzelzceļa GSM ir GSM modifikācija, īpaši piemērota dzelzceļa vajadzībām. Dzelzceļa GSM nav pieejams parastajiem GSM abonentiem, bet tiek lietots dzelzceļa dienesta vajadzībām. Dzelzceļa GSM lieto telemetrijai, piemēram, signālposteņu informācijas nolasīšanai, ritošā sastāva gultņu temperatūru kontrolei u.c., kā arī balss sakariem, piemēram ārkārtas zvaniem, dispečeru sakariem ar mašīnistiem utt. Visos šajos gadījumos ļoti svarīgs ir savienojuma sastādīšanas ātrums, kurš GSM-R tiek normēts. Būtiska priekšrocība GSM-R lietošanai salīdzinājumā ar citām sakaru sistēmām ir pārrobežu savietojamība, jo sakari ar lokomotīvēm ir standartizēti un vilciens bez lokomotīves maiņas var iebraukt citā valstī.
Galvenās atšķirības no parastā GSM
Daži dzelzceļi, piemēram Zviedrijas, lieto arī GPRS, taču sakarā ar to ka pakešzvaniem prioritāte ir zemāka nekā ķēžu komutācijas ( piem. balss) zvaniem, to nevar lietot kritisku datu pārraidei. Viens no GPRS izmantojumiem ir staciju informācijas tablo vadība.
Eiropā GSM-R ir izdalīta atsevišķa frekvenču josla, 876 MHz — 880 MHz augšupsaitei un 921 MHz — 925 MHz lejupsaitei.
ASCI (Advanced Speech Call Items)
Šī ir rāciju tīkla imitācija. Zvanā var piedalīties dauzi abonenti, tie var būt runātājs, klausītājs vai dispečers. Zvans var tikt veikts arī pēc teritoriālā principa, piemēram vienā šūnā esošajiem telefoniem. Šis ir apziņošanas zvans. Atšķirībā no VGS, tikai zvana uzsācējs var runāt, pārējie ir tikai klausītāji. Ārkārtas zvans, kuram ir augstāakā prioritāte un tas var pārtraukt citus mazākas prioritātes zvanus lai atbrīvotu resursus sev.
Pielietojums
Dažas valstis, kurās lieto GSM-R Latvijas dzelzceļš GSM-R pagaidām nelieto.
Dagmāra Bārbale
Dagmāra Bārbale  (dzimusi Dagmāra Leja ) ir latviešu horeogrāfe un dejas pedagoģe. Precējusies ar mūziķi un skaņu inženieri Kasparu Bārbalu.
Deju gaitas sāka 2,5 gadu vecumā tautas deju ansamblī (TDA) «Ieviņa», kur viņas māte (Māra Leja) strādāja par koncertmeistari. Pirmā pasniedzējas pieredze iegūta kā TDK «Dadzīši» un TDA «Ieviņa» vadītāja asistentei. Pēc vidusskolas beigšanas Smiltenē pārcēlās uz Rīgu un nokļuva deju skolā «Dzirnas». «Dzirnu» vadītājs Agris Daņiļēvičs drīz saprata, ka Dagmārai ir talants un patīk strādāt ar lielām cilvēku grupām. Kopš 2010. gada Dagmāra ir pedagogs deju skolā «Dzirnas». 2015. gadā viņa pārņēma TDA «Vektors» vadības grožus no Ulda Šteina.
Pirmā pieredze veidot laukuma zīmējumus bija palīdzot Agrim Daņiļēvičam iestudēt deju «Apkal manu kumeliņu» 2013. gada XV Deju svētku lieluzvedumā «Tēvu laipas». Strādājusi kā Agra Daņiļēviča asistente tādos uzvedumos kā «No zobena saule lēca» (bijusi arī soliste), «Zvaigžņu rakstu kalējiņi», «Lec, Saulīte» (arī soliste), «Spēlēju. Dancoju. Dejoju». Bijusi deju uzveduma "Gredzenus mijot" virsvadītāja (2016, Cēsu pils parks). Pirmo reizi par Deju svētku Virsvadītāju Dagmāra kļuva 2018. gadā — XVI Deju svētkos. Virsvadīs deju «Aug meitas kā liepas, puiši kā ozoli» pirmajā lieluzveduma «Māras zeme» daļā.
Dagmāra radījusi daudzas horeogrāfijas, kas ieguvušas augstas vietas jaunrades deju konkursos. 2018. gada 4. maija lieluzvedumam «Vēstījums rakstos» Dagmāra Bārbale kopā ar Agri Daņiļēviču un Gintu Baumani veidojuši jaunas horeogrāfijas muzikālās apvienības «Raxtu Raxti» skaņdarbiem. 2019. gadā viņa ieguva Dejas balvu kategorijā "Skatuviskās tautas dejas horeogrāfe/s" par darbu pie deju lieluzveduma "Vēstījums rakstos".
Rudais gārnis
Rudais gārnis (Ardea purpurea) ir liela auguma gārņu dzimtas (Ardeidae) putns, kas pieder gārņu ģintij (Ardea). Tas ligzdo Eiropas centrālajā daļā un dienvidos, Āfrikā un Āzijas dienvidos un dienvidaustrumos. Eiropas Palearktikas putni ir gājputni un ziemo Āfrikā uz dienvidiem no Sahāras, nepārsniedzot ekvatoru, daži Vidusjūras piekrastē, Tuvajos Austrumos, kā arī Pakistānā. Āzijas izplatības areāla ziemeļu populācijas migrē nedaudz uz dienvidiem. Rudajam gārnim izšķir 4 pasugas.
Ik pa laikam rudais gārnis ieklīst reģionos uz ziemeļiem no sava izplatības areāla. Lai arī tas ir vairākas reizes novērots Zviedrijā, Somijā, Igaunijā un Lietuvā, tomēr Latvijā rudais gārnis līdz šim nav novērots.
Izskats
Rudais gārnis ir liels, slaids putns. Tā ķermeņa garums ir 78—90 cm, stāvot tā augstums ir 70—94 cm, spārnu plētums 120—150 cm. Neskatoties uz savu lielo augumu, tas ir samērā viegls un sver 0,5—1,35 kg. Rudajam gārnim ir kastaņbrūna galvas virsa, kakla aizmugures daļa, bet vaigi un kakla apakšdaļa gaiši brūni, turklāt kaklam katrā sānā ir melna, šaura garensvītra. Uz gaišajām krūtīm un kakla lejasdaļas izceļas tumši lāsumi. Tā pleci un spārnu virspuses ir pelēkas, bet vēders un spārnu iekšpuses kastaņbrūnas. Rudajam gārnim ir slaids, ruds knābis, kas riesta laikā kļūst košāks. Knābja virspuse ir tumši brūna. Salīdzinot ar citiem gārņiem, tā knābis ir proporcionāli garāks. Arī pirksti tam ir garāki kā citām gārņu sugām un tas bez grūtībām spēj staigāt pa lielām ūdensaugu lapām. Acis rudajam gārnim ir dzeltenas ar melnu maliņu. Lai arī ārēji abi dzimumi izskatās vienādi, mātītes ir nedaudz vieglākas. Jaunie putni ir pelēcīgāki, ne tik koši, tiem uz kakla nav arī melnās garensvītras.
Uzvedība un barība
Rudais gārnis mājo purvainās vietās aizaugušu ūdenstilpju krastos, bet tie var būt arī rīsa lauki. Tas ligzdo, sākot ar ielejām jūras līmenī un beidzot ar kalniem līdz 1800 metriem virs jūras līmeņa. Āfrikas un Āzijas dienvidos dzīvojošās populācijas ir nometnieki. Eiropas un Āzijas izplatības areāla ziemeļu teritoriju gājputni migrē dienas laikā, veidojot nelielus barus, lai gan Turcijas populācijas veido lielus barus (350—400 putni).
Rudais gārnis baroties dodas vakara stundās, iestājoties krēslai. Tas barojas ar zivīm, abiniekiem, kukaiņiem, zirnekļiem, vēžveidīgajiem, moluskiem, maziem putniņiem, zīdītājiem, čūskām un ķirzakām. Medī, slēpjoties starp ūdensaugiem un gaidot, līdz upuris pienāk tam pietiekami tuvu klāt.
Ligzdošana
Rudais gārnis ligzdo kolonijās, kurās parasti nav vairāk kā 50 pāri, lai gan ir novērotas kolonijas, kurās ir apmēram 1000 pāri. Tas bieži ligzdo arī kaimiņos citām gārņu sugām, piemēram, zivju gārnim. Dējumā ir 2—8 olas, inkubācijas periods ilgst 25—27 dienas. Jaunie putni izlido apmēram 45—50 dienu vecumā.
Sistemātika
Rudajam gārnim izšķir 4 pasugas:
Reisagrāvis
Reisagrāvis (arī Smilšu grāvis) ir Rīgas līcī ietekoša upe Limbažu novadā, starp Katlapiem ziemeļos uz Svētciemu dienvidos. Tek rietumu virzienā. Ietek Rīgas līcī uz ziemeļiem no Ķeguļaraga. Reisagrāvi šķērso valsts autoceļš A1 (Rīga (Baltezers)—Igaunijas robeža (Ainaži)).
Ainava ar sarkanu mākoni
Šis mākslas darbs ir no Igaunijas Mākslas Muzeja kolekcijas, glezna izstādīta Kumu mākslas muzejā Tallinā. Gleznas izmēri ir 66.3 x 55 cm.
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Melnkalnē
Sarakstā apkopotas tās vietas Melnkalnē, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Kopā UNESCO sarakstā ir oficiāli iekļautas 3 vietas (2 — kultūras objekti un 1 — dabas objekts), savukārt 6 vietas ir iekļautas oficiālajā kandidātu sarakstā. Melnkalne Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 2006. gada 3. jūnijā.
Ainava ar sarkanu mākoni
Glezna ir pagrieziena punkts Eiropas postimpresionisma glezniecībā, tā apvieno vietējos motīvus ar starptautisko mākslas valodu. K. Megi izmantoja savu ļoti unikālo māksliniecisko stilu un pārdroši spilgtu krāsu paleti, lai radītu emocionāli ietekmējošu mākslas darbu.
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Melnkalnē
Sarakstā iekļautie objekti
{{Legend|#D0E7FF| — Pārrobežu objekts|outline=silver}}
Kevins Andersons
Kevins Andersons var būt:
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Melnkalnē
Kandidātu sarakstā esošie objekti
{{Legend|#D0E7FF| — Pārrobežu objekts|outline=silver}}
Bērzkalni (Alsungas pagasts)
Bērzkalni (agrāk Stirnumuiža) ir ciems Kuldīgas novada Alsungas pagasta, izvietojies pagasta rietumu daļā, 8 km no pagasta centra Alsungas, 36 km no novada centra Kuldīgas un 186 km no Rīgas.
Ciems izvietojies pie vietējas nozīmes autoceļa V1262, pie Dravniekvalka ieteces Bērzkalnvalkā.
Kevins Andersons (tenisists)
2018. gada Vimbldonas čempionātā aizvadīja otro ilgāko cīņu Grand Slam turnīru vēsturē, pusfinālā 6 stundās un 36 minūtēs uzveicot amerikāni Džonu Isneru.
Foma Portnovs
Foma Portnovs (ru, 27.05.1921—16.06.2008) bija Latvijas biofiziķis un fizioterapeits, medicīnas zinātņu doktors (1962), Rīgas Medicīnas institūta (RMI) profesors (1971).
Dzīvesgājums
Dzimis 1921. gada 27. maijā Kurskā. Līdz 1942. gadam studēja Maskavas 4. Medicīnas institūtā. Pēc Otrā pasaules kara beigām pārcēlās uz dzīvi Latvijā, strādāja par Latvijas Eksperimentālās un Klīniskās Medicīnas institūta zinātnisko līdztrādnieku (1951—1962) un laboratorijas vadītāju (1967—1970), RMI Centrālās Zinātniski Pētnieciskās laboratorijas Biofizikas laboratorijas vadītāju (1970—1980). 1978. gadā viņš izveidoja RMI Klīniskās biofizikas nodaļu kardiovaskulārās un nervu sistēmas funkciju traucējumu agrīno pazīmju diagnostikai un profilakses metožu izstrādei. Pētīja aerojonu terapijas un elektroakupunktūras metodi un citas bioloģiskās atgriezeniskās saites metodes, izmantojot oriģinālu medicīnisko aparatūru ("ELAP", "AIST", "AIMA"). 1980. gadā pārgāja strādāt PSRS Kabeļrūpniecības Zinātniski pētnieciskajā institūtā (ZPI) par Elektrotehnikas Medicīnas un Bioloģijas problēmu nodaļas vadītāju.
Širini
Apdzīvotā vieta atrodas pie reģionālā autoceļa P55 (Rēzekne_Dagda). Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes: Dubuļu ezers, Noviku ezers , Širinu ezers , Juguļu ezers.
Foma Portnovs
Dzīvesgājums
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas viņa laboratorijas darbinieki nodibināja Medicīnas bioloģisko un ekoloģisko pētījumu centru, bet 1994. gadā Psihoneirofizioloģijas un bioregulācijas pētījumu centru Piestātnes ielā 13 Jūrmalā.
Brunču mednieks (filma)
"Brunču mednieks" (en) ir 2009. gada komēdija, kuras režisors ir Deivids Makenzijs. Galvenās lomas atveido Enna Heiča, Eštons Kučers, Sebastians Stens un Margarita Levīva. Filmas pirmizrāde notika.
Andrejs Nestrašils
Andrejs Nestrašils (cz, dzimis ) ir čehu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2018) Nestrašils spēlē KHL komandā Ņižņekamskas "Ņeftehimik". Iepriekš Nestrašils ir spēlējis AHL komandās Grandrepidsas "Griffins" un Šarlotas "Checkers", NHL komandās Detroitas "Red Wings" un Karolīnas "Hurricanes".
Čehijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2018. gada Pasaules čempionātā.
Sauszemes vientuļniekvēži
Sauszemes vientuļniekvēži (Coenobita) ir viena no divām sauszemes vientuļniekvēžu dzimtas (Coenobitidae) ģintīm, kas apvieno 16 tropos dzīvojošas vēžveidīgo sugas. Šajā ģintī apvienotas gandrīz visas sauszemes vientuļniekvēžu dzimtas sugas. Tikai viena suga — palmu krabis (Birgus latro) — ir izdalīta atsevišķā ģintī.
Izplatība
Lielākā daļa sugu mājo Indijas un Klusā okeāna reģionā. Tikai viena suga (Nigērijas vientuļniekvēzis (Coenobita rubescens)) dzīvo Āfrikas rietumos, viena (Karību vientuļniekvēzis (Coenobita clypeatus)) Atlantijas okeāna rietumkrastā un viena suga (Ekvadoras vientuļniekvēzis (Coenobita compressus)) Klusā okeāna Amerikas krastā.
Kopīgās īpašības
Kā visiem vientuļniekvēžiem arī sauszemes vientuļniekvēžiem ar eksoskeletu ir segta tikai daļa ķermeņa. Vēders tiem ir mīksts un neaizsargāts. Tādēļ piemērotas slēptuves (gliemežvāka) atrašana ir viens no svarīgākajiem to dzīves uzdevumiem. Turklāt, tā kā vientuļniekvēzis visu laiku aug lielāks, tam ir atkal un atkal jāatrod jauna mājiņa, kurā slēpties. Dažas sugas gliemežvāku vietā izvēlas augu tukšajos stobros, bambusu stumbros, salauztās kokosriekstu čaulās un citas līdzīgas slēptuves.
Tiem ir ļoti labi attīstīta oža, kā arī acis. Visas sauszemes vientuļniekvēžu sugas savā mājiņā — gliemežvākā nēsā līdzi arī ūdeni, kas ļauj tiem ilgstoši atrasties ārpus ūdens.
Vislabāk zināmā suga ģintī ir Karību vientuļniekvēzis (Coenobita clypeatus), kuru ļoti bieži pārdod zooveikalos kā mīļdzīvnieku. Sauszemes vientuļniekvēži ir plēsīgi visēdāji un barojas ar jebko, ko var atrast vai nomedīt.
Nerūsošais tērauds
Nerūsošais tērauds ir tērauds, kas ir korozijizturīgs dažādās vidēs, piemēram, gaisā, ūdenī, kā arī dažādās agresīvās vidēs. To iegūst, sakausējot dzelzi ar dažādiem metāliem.
Sastāvs
Nerūsošo tēraudu galvenā sastāvdaļa ir dzelzs (> 50% Fe = "tērauds") un vismaz 10—12% hroma. Vienkāršākajam sakausējuma veidam nevajag citus metālus, lai to uzskatītu par „nerūsošo tēraudu”. Visparastākajā nerūsošā tērauda veidā (EN 1.4003) ir tikai 10,5% hroma, bet pārējo daļu veido dzelzs.
Kiziljurta
Kiziljurta (avāru: Гъизилюрт, kumiku: Къызыл-юрт, krievu: Кизилюрт) ir pilsēta Krievijā, Dagestānas Republikā. 2021. gadā pilsētā dzīvoja vairāk nekā 38 tūkstoši iedzīvotāju.
Santandželo forts
Santandželo forts ir aizsardzības būve Maltas pilsētā Birgu, Lielās ostas viducī.
Lota
Lota var būt:
Elle Faninga
Mērija Elle Faninga (en, dzimusi ) ir amerikāņu aktrise.
Savu kinodebiju piedzīvojusi, attēlojot savu māsu Dakotu Faningu jaunībā filmā "Es esmu Sems" (2001). Kā bērnu aktrise piedalījusies filmās "Bābele" (2006), Phoebe in Wonderland (2008) un Somewhere (2010). Atpazīstamību ieguvusi, attēlojot galveno lomu Dž. Dž. Abramsa zinātniskās fantastikas filmā Super 8 (2011). Vēlāk attēlojusi galvenās lomas filmās "Mēs nopirkām zvērudārzu" (2011), Ginger & Rosa (2012), "Melnā feja Malefisenta" (2014) un "Melnā feja Malefisenta: Tumsas valdniece" (Maleficent: Mistress of Evil, 2019).
Pēc lomas filmā "Melnā feja Malefisenta" Faninga sāka piedalīties neatkarīgā kino filmās, kā Nikolasa Vindinga Refna "Neona dēmons" (2016), Maika Millisa "20. gadsimta sievietes" (2016), Sofijas Kopolas "Pieviltie" (The Beguiled, 2017), Džona Kemerona Mičelsa How to Talk to Girls at Parties (2017), Vudija Allena "Lietaina diena Ņujorkā" (A Rainy Day in New York, 2019) un Sallijas Poteres The Roads Not Taken (2020).
2019. gadā, 21 gadu vecumā, Faninga kļuva par jaunāko personu, kas ir bijusi žūrijas locekle Kannu kinofestivālā.
Svētās Anastasijas sala
Svētās Anastasijas sala (bg) ir 0,01 km2 liela Bulgārijas sala Melnā jūras Burgosas līcī starp Burgasu un Černomorecu.
Sala nosaukta viduslaikos dibinātā Svētās Anastasijas klostera vārdā, kas atrodas uz salas. 1923. gadā klosteris tika pamests un uz salas iekārtots cietums. 1925. gadā 43 politieslodzīto grupa sacēlās un spēja aizbēgt uz PSRS, tāpēc no 1945. līdz 1991. gadam salas nosaukus bija Boļševika sala (Болшевик). Uz salu darbojas regulāra prāmju kustība. Uz tās atrodas klosteris, bāka, tūrisma infrastruktūra.
Dani Karvahals
Daniels "Dani" Karvahals Ramoss (es; dzimis ) ir Spānijas futbolists, aizsargs. Kopš 2013. gada spēlē Madrides "Real" sastāvā.
Sasniegumi
Real Madrid
12. autobusu maršruts (Daugavpils)
12. autobusu maršruts ir Daugavpils sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no autoostas līdz Križiem. 12. autobusu maršrutu apkalpo A/S "Daugavpils satiksme".
Maršrutā katru dienu kursē līdz 2 autobusiem. Kopējais maršruta garums sasniedz 27,4 km, kas veida maršrutu par visgarāko Daugavpilī.
Pieturvietas
12. autobusu maršrutā ir 39 pieturas, virzienā Autoosta — Križi ir 20 pieturas, bet virzienā Križi — Autoosta ir 19 pieturas.
Maršrutu ar mainītu virzienu maršruts
Pirmo rīta reisu no Križiem autobuss izpilda līdz Dzelzceļa stacijai. Dažus reisus (kad nekursē 1. autobusu maršruts) izpilda caur Slimnīcu
Maršrutu ar mainītu virzienu pieturvietas
12. autobusu maršruta pagarinātā maršrutā Križi — Autoosta — Dzelzceļa stacija ir 20 pieturas.
Maršrutā Autoosta — Slimnīca — Križi ir 22 pieturas, bet Križi — Slimnīca — Autoosta — 21 pietura.
Capital One Arena
Capital One Arena ir daudzfunkcionāla halle Vašingtonā, ASV. Arēna tika atklāta. Šeit savas mājas spēles aizvada NHL klubs Vašingtonas "Capitals" un NBA klubs Vašingtonas "Wizards".
Piksija Lota
Viktorija Luiža "Piksija" Lota (en; dzimusi ) ir angļu dziedātāja, dziesmu autore, dejotāja un aktrise.
2010. gada jūlijā P. Lota aizvietoja Dani Minogu "X Faktors" septītās sezonas noklausīšanās. Filmējusies filmās Fred: The Movie un Sweet Baby Jesus.
Būcmaņciems
Būcmaņciems ir ciems Kuldīgas novada Alsungas pagastā, izvietojies pagasta centrālajā daļā, 1,5 km no pagasta centra Alsungas, 28 km no novada centra Kuldīgas un 179 km no Rīgas, Kauliņas upes krastos.
Ciems izvietojies netālu no vietējas nozīmes autoceļa V1279.
Sātans
Sātans rietumu kultūrā ir dēmons, ļaunuma un Dieva ienaidnieka simbols, kas kristīgā mitoloģijā tiek saistīts ar Luciferu, Antikristu, pūķi un velnu. Sātans aprakstīts un gleznots kā Dieva pretinieks, kritušais eņģelis, kas padzīts no debesīm. Reliģiskās tradīcijas vairākās formās pieņem Sātanu kā pārdabisku būtni, baznīcas varas un Dieva ienaidnieku, arī jūdaistu, kristiešu un islamistu kanona pretinieku. Sātans saistīts ar sātanismu, ķecerību un okultismu. Sātanisti godina vai pielūdz Sātanu.
Raksturojums un vēsture
Sātana vārda etimoloģiju saista ar seno ēģiptiešu dievu Setu, šumeriešu un mūsdienu arābu Šaitanu (شيطان) arī ebreju (שָׂטָן — ha-satan).
Ar sātana tēlu saista arī feniķiešu dievu Bālu, kuru arī senie ebreji pielūdza Samarijā, Bībelē Bāls nereti lietots kā sugas vārds, kas apzīmē vietējās kanaāniešu dievības, arī svešus dievus un elku dievus.
Pareģojums (filma)
"Pareģojums" (en) ir 2009. gada ASV un Apvienotās Karalistes zinātniskās fantastikas trillera filma, kuras režisors ir Alekss Projass. Filmā galvenās lomas atveido Nikolass Keidžs, Rouza Bairna, Čendlers Kantenberijs, Bens Mendelsons, Lara Robinsone un Liams Hemsvorts.
Kurzemes artilērijas pulks
Kurzemes artilērijas pulks bija viens no Latvijas Bruņoto spēku artilērijas pulkiem, kas atradās 1. Kurzemes kājnieku divīzijas sastāvā. Pulks saformēts 1919. gada 8. oktobrī, pēc brīvības cīņu beigām bija dislocēts Liepājā. Pamatbruņojumā bija 52 lielgabali (18 mārciņu) un 12 haubices (4,5 collu).
Pareģojums (filma)
Filma stāsta par astrofizikas profesoru, kura dēls skolā saņem dīvainu zīmējumu ar skaitļiem, kas paredz dažādas katastrofas, no kurām viena ir globāla mēroga.
"Pareģojums" pirmizrāde notika. Filma guva finansiālus panākumus, nopelnot 183,7 miljonus ASV dolārus, pie 50 miljonu budžeta. Filma saņēma pretrunīgas kritiķu atsauksmes, slavējot aktierspēli, vizuālo stilu un atmosfēru, bet kritizējot scenāriju un filmas nobeigumu.
Kurzemes artilērijas pulks
Vēsture
Par pulka pirmsākumu uzskata 1919. gada 12. martu, kad Liepājā izveidoja Baltijas landesvēra 1. latviešu artilērijas bateriju ar 2 lielgabaliem. Brīvības cīņu laikā tā no 28. maija Latvijas Neatkarības bataljona sastāvā piedalījās kaujās pret Padomju Latvijas armijas daļām pie Katrīnmuižas, 31. maijā to pārveidoja par 1. Valmieras rezerves bateriju, 19. augustā par 2. Valmieras bateriju, bet 25. septembrī abas Valmieras baterijas apvienoja 1. Artilērijas divizionā.
8. oktobrī 1. Artilērijas divizionu pārveidoja par Kurzemes artilērijas pulku un tas piedalījās Bermonta spēku sakaušanā, pēc tam turpināja cīņas pret lieliniekiem Latgalē. Pēc kara beigām 1920. gada aprīlī tam pievienoja Baltijas landesvēra artilērijas divizionu, ko 1921. gadā izformēja un izdalīja pa visiem Latvijas armijas artilērijas pulkiem.
Struktūra
Kurzemes artilērijas pulks sastāvēja no diviem divizioniem, katrā divizionā bija divas lielgabalu baterijas un viena haubiču baterija, kopā pulkā bija 16 lielgabali un astoņas haubices. Pārējās pulkam pierakstītās artilērijas vienības glabājās iekonservētas noliktavās un bija paredzētas kara gadījumā trešā diviziona formēšanai.
Šiškova
Šiškova ir ciems Sventes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 207 km attālumā no Rīgas.
Mozi (pavadonis)
Mozi jeb Micius (zh), zināms arī pēc nosaukuma angļu valodā Quantum Experiments at Space Scale (QUESS), ir Ķīnas pavadonis, kas paredzēts kvantu fizikas eksperimentiem. Projektu pārvalda Ķīnas zinātņu akadēmija, un ir iesaistīta Vīnes Universitāte un Austrijas Zinātņu akadēmija. Kosmiskais aparāts palaists 2016. gada augustā. Pavadonis nosaukts piektā gadsimta pirms mūsu ēras Ķīnas filozofa un zinātnieka Mozi vārdā.
Lidojuma gaita
Mozi tika palaists 17:40 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 2D no Dzjucjuaņas Pavadoņu palaišanas centra. Sekundārā krava pavadonim bija Lixing-1 un 3Cat 2. Kosmiskais aparāts ievadīts solārsinhronā orbītā.
Pavadonis pēc orbitālajām pārbaudēm 1917. gada 18. janvārī nodots ekspluatācijā.
Valmieras vēsture
Valmieras vēsture aptver laika periodu no Valmieras dibināšanas pie senā Gaujas tirdzniecības ceļa līdz mūsdienām.
Vitolds Barkāns
Vitolds Barkāns (dzimis ) ir bijušais latviešu airētājs.
Valmieras vēsture
Pirmsākumi
Arheoloģiskie izrakumi liecina par to, ka Lucas kalnā atradusies letgaļu nocietinātā apmetne ar upurvietu Elku saliņā. Valmieru uzskata par vienu no Beverīnas pils iespējamām atrašanas vietām. Valmieras nosaukuma izcelsmi saista ar dāņu ķēniņu Valdemāru vai ar Pleskavas kņazu Vladimiru, kas 1214. gadā apmetās Metimnes pilskalnā. Iespējams, ka tā atradusies uz paugura, ko veido Gaujas krasts un Rātsupītes grava. 1224. gadā Tālavas dalīšanas līguma rezultātā Gaujas tirdzniecības ceļš (t.s. "Gaujas koridors") nonāca Zobenbrāļu ordeņa kontrolē. Pēc Zobenbrāļu ordeņa sagrāves 1237. gadā Valmieru pārņēma Livonijas ordenis.
Vitolds Barkāns
Piedalījies Mehiko, kur bezstūrmaņa četrinieku sacensībās tika ieņemta dalīta 7.—11. vieta.
1967. un 1968. gadā uzvarēja PSRS čempionātā bezstūrmaņa četrinieku sacensībās, 1967. gadā tika izcīnīta uzvara PSRS Tautu spartakiādē. Septiņas reizes uzvarējis Latvijas PSR čempionātā.
Precējies ar vieglatlēti Ingrīdu Verbeli-Barkāni, kas arī startēja Mehiko Olimpiskajās spēlēs. Bijis Latvijas Olimpiešu kluba prezidents.
Valmieras vēsture
Livonijas laikmets
Baltazara Rusova hronikā teikts, ka Valmieras pils uzcelta Livonijas ordeņa mestra Vileikina fon Endorpes (1281—1287) valdīšanas laikā.
Livonijas kara laikā 1560. gadā krievu karaspēks vaivada Pētera Šuiska vadība aplenca un bombardēja Valmieru, tomēr cietoksni ieņemt nespēja. Atkārtotā uzbrukumā 1562. gadā krievi atkal nespēja pārvarēt labi nocietinātā Valmieras cietokšņa sienas, toties izpostīja pilsētas apkārtni. 1577. gada sākumā Livonijas karalis Magnuss un Krievijas cars Ivans IV nolēdza Pleskavas līgumu, kurā tika apstiprinātas visas agrākās Magnusa tiesības uz zemēm Livonijā, kas atradās uz ziemeļiem no Gaujas. Pēc Magnusa 24. augusta uzsaukuma viņam padevās Valmieras un citu Vidzemes piļu aizstāvji. Tomēr drīz vien Valmieras cietoksni septembra sākumā atkal aplenca krievu karaspēks, pilsētas aizstāvji piekrita sarunām, tomēr tika sagūstīti un apmēram 70 no viņiem tika sacirsti gabalos. Pārējos aizveda gūstā uz Krieviju, 1577.-1582. gadā cietoksnī atradās krievu karaspēks. Pilī esot uzturējies arī Ivans IV, no kurienes viņš 1577. gadā rakstīja vēstuli Lietuvas pusē pārgājušajam kņazam Kurbskim. Pēc kara beigām 1582. gada Jamas Zapoļskas miera līguma sarunu laikā krievi Valmieras pili (la) dēvēja par Волнур vai Володимерец, pēc līguma noslēgšanas Valmieras novadu iekļāva Polijai-Lietuvai piederošās Pārdaugavas hercogistes Cēsu vaivadijā.
Zviedrijas un Krievijas lielvalstu pakļautībā
1622. gadā pēc Poļu-zviedru kara Valmiera nonāca Zviedrijas valsts kanclera Aksels Oksenšernas pārvaldījumā, viņa dzimtas ģerboņa vērša piere joprojām rotā pilsētas ģerboni. Poļu-zviedru kara laikā 1601. gada 19. decembrī Valmieru pēc aplenkuma ieņēma Polijas-Lietuvas armija lielhetmaņa Jana Zamoiska vadībā. 1702. gadā krievu karaspēks uzbruka pilsētai un aizdedzināja pili. Lielā Ziemeļu kara un tam sekojošās mēra epidēmijas rezultātā pilsēta panīka.
1738. gadā Magdalēna Elizabete fon Hallarte Valmierā atvēra brāļu draudžu skolotāju semināru, kas kļuva par jaunās atmodas kustības viduspunktu. 1785. gadā Valmiera ieguva apriņķa pilsētas tiesības. 1790. gadā atklāja Valmieras apriņķa skolas ("kreisskolas") ēku. Saimniecisko uzplaukumu veicināja pirmais koka tilts pār Gauju 1865. gadā, kā arī Rīgas—Pēterburgas dzelzceļa (1899) un Ainažu—Valmieras—Smiltenes dzelzceļa (1911—1912) izveide. Tika dibinātas pirmās rūpnīcas, abos Gaujas krastos attīstījās jaunas pilsētas daļas. 1906. gadā notikušajās pilsētas domes vēlēšanās pārsvaru guva latvieši (no 24 domniekiem 18 bija latvieši, 5 vācieši un viens krievs), kas par Valmieras pilsētas galvu ievēlēja Valmieras pilsētas ārstu Georgu Apini.
19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā Valmierā tika nodibinātas vairākas mācību iestādes, piemēram, Valkas-Valmieras skolotāju seminārs, sieviešu ģimnāzija (tagadējā Valmieras pamatskola), tirdzniecības skola, kas Valmieru padarīja par Vidzemes izglītības centru.
Pēc Latvijas valsts nodibināšanas
Starpkaru periodā lielākais uzņēmums pilsētā bija "Bekona eksporta" fabrika. Darbojās Ziemeļlatvijas teātris, notika dažādi kultūras un sporta pasākumi, arī soļošanas sacensības, kurās piedalījās pasaules rekordists soļošanā Jānis Daliņš.
Otrā pasaules kara 1944. gada septembra Sarkanās armijas uzbrukuma ("Rīgas operācijas") laikā trešdaļa pilsētas tika pilnībā nopostīta, pilsētas centrs izdega un pēckara gados to uzbūvēja no jauna. Ir saglabājusies vecākā koka ēka Valmierā — Vecā aptieka. Līdz 1949. gada administratīvi teritoriālajai reformai Valmiera bija Valmieras apriņķa centrs, bet līdz 2009. gada administratīvi teritoriālajai reformai Valmieras rajona centrs.
Buinakska
Buinakska (avāru: Шура, kumiku: Темир-Хан-Шура, krievu: Буйнакск) ir pilsēta Krievijā, Dagestānas Republikā. 2021. gadā pilsētā dzīvoja vairāk nekā 68 tūkstoši iedzīvotāju.
Pilsēta atrodas 41 kilometru attālumā no Makačkalas.
Cūkdelfīnu dzimta
Cūkdelfīnu jeb jūras cūku dzimta (Phocoenidae) ir vaļveidīgo kārtas (Cetacea) jūrā dzīvojošu zīdītāju dzimta, kas pieder pie zobvaļu apakškārtas (Odontoceti). Šajā dzimtā ir 6 mūsdienās dzīvojošas sugas, kas tiek iedalītas 3 ģintīs, kā arī šajā dzimtā ir vairākas izmirušas ģintis. Cūkdelfīnu dzimtas sugas sastopamas krasta tuvumā, salīdzinoši šaurā joslā, Atlantijas, Indijas, Klusajā un Dienvidu okeānā. Baltijas jūrā, retos gadījumos arī pie Latvijas krastiem, var novērot vienu šīs dzimtas sugu – cūkdelfīnu (Phocoena phocoena).
Izskats un īpašības
Cūkdelfīni ir vidēji lieli vai nelieli delfīni. Mazākais dzimtā ir Kalifornijas cūkdelfīns (Phocoena sinus), kura ķermeņa garums ir 1,4 m, bet svars 54 kg. Lielākais ir baltsānu cūkdelfīns (Phocoenoides dalli), kura ķermeņa garums var sasniegt 2,4 m, svars 220 kg. Gandrīz visām sugām raksturīgs dzimumu dimorfisms – mātītes ir nedaudz lielākas nekā tēviņi. Izņēmums ir baltsānu cūkdelfīns un briļļainais cūkdelfīns, kuriem tēviņi ir lielāki nekā mātītes. Kopumā vērtējot cūkdelfīnus un citus vaļveidīgos, šīs dzimtas sugas ir neliela auguma.
Cūkdelfīniem galva ir apaļa, acis – mazas un novietotas galvas sānos, bet purns – īss, noapaļots. Lielākajai daļai sugu uz muguras ir trīsstūrveida spura, bet bezspuru cūkdelfīnam (Neophocaena phocaenoides) muguras spura ir izzudusi un samazinājusies līdz nelielam izcēlumam jeb kantītei. Šīs dzimtas delfīniem raksturīgas baltas, pelēkas vai melnas pazīmes, bet dažas sugas ir vienkrāsainas. Visām sugām ir biezs zemādas tauku slānis. Mazuļi piedzimst ar plānu tauku slānīti, tādēļ vairošanās notiek siltos ūdeņos. Dažu sugu mazuļi piedzimst ar smalku apmatojumu.
Peldētprasme
Cūkdelfīniem ir torpēdveida ķermenis, piemērots ātrai peldēšanai. Piemēram, viens no ātrākajiem vaļveidīgajiem pasaulē ir baltsānu cūkdelfīns, kurš spēj sasniegt ātrumu 55–74 km/h. Kopumā šīs dzimtas sugas peld ar ātrumu 9–28 km/h. Peldējumam stabilitāti un ātrumu nodrošina kopā saaugušie, nekustīgie kakla skriemeļi. Toties tādēļ ir zudusi spēja pagriezt, pakustināt galvu.
Kad cūkdelfīni peld, tie šūpina ķermeņa aizmugurējo daļu un astes spuru uz augšu un uz leju, tādējādi sevi stumjot uz priekšu, krūšu spuras tiek izmantotas tikai stūrēšanai. Toties muguras trīsstūrainā spura palīdz šķelt ūdeni. Dažas sugas, lai varētu ātrāk peldēt, peld ūdens virsmas līmenī, atrodoties ar ķermeni daļēji ārā no ūdens.
Maņu orgāni
Cūkdelfīna ausis piemērotas dzīvei zem ūdens. Skaņa tiek uztverta ar apakžokli un rīkli, pēc tam skaņas vilnis iziet cauri dobumam, kas piepildīts ar zemas pretestības taukiem, un sasniedz iekšējo ausi. Cūkdelfīna auss no galvaskausa ir akustiski izolēta ar gaisa kabatu palīdzību, kas nodrošina augstāku skaņas virziena izšķirtspēju zem ūdens. Kā visiem vaļveidīgajiem, arī cūkdelfīniem galvaskausa pieres daļā ir iedobe, kurā atrodas eholokācijas orgāns – melone, kas sastāv no taukiem. Dzīvnieks caur meloni izdod augstas frekvences klikšķošas skaņas, kas atstarojas pret dažādiem objektiem un šķēršļiem un atgriežas atpakaļ pie delfīna. Atstaroto skaņu delfīns uztver ar žokli un iegūst pilnīgu informāciju par priekšā esošo objektu, tā izmēru un formu, attālumu no delfīna, informāciju par to, vai objekts ir kustīgs vai nekustīgs, u.c.
Lai arī cūkdelfīna acis ir mazas, redze ir samērā laba. Acis atrodas galvas sānos, tādēļ redze dod informāciju par diviem atšķirīgiem laukiem (atšķirībā no cilvēka binokulārās redzes). Cūkdelfīna redze piemērota gan krēslai, gan spožai gaismai, bet krāsu redze ir ierobežota. Valda uzskats, ka cūkdelfīniem nav ožas, kā arī to garšas sajūta ir vāji attīstīta.
Uzvedība un barība
Cūkdelfīni veido nelielus barus, kuros ir līdz 5–10 īpatņiem. Tie ir uzmanīgi un kautrīgi delfīni, tādēļ dabā grūti pamanāmi. Barojas galvenokārt ar dažādu sugu zivīm un kalmāriem, bet tie barojas arī ar vēžveidīgajiem (garnelēm un kriliem), retos gadījumos ar aļģēm, piemēram, jūras salātiem (Ulva lactuca). Atlantijas okeānā dzīvojošie cūkdelfīni seko, migrē līdzi nelielām, baros dzīvojošām zivīm, piemēram, siļķēm. Medītas tiek zivis, kas mājo gan ūdens augšējos slāņos, gan uz gultnes. Dažas cūkdelfīnu sugas spēj ienirt lielā dziļumā, un biezais tauku slānis uztur vienmērīgu ķermeņa temperatūru aukstā ūdenī.
Dzimumbriedumu cūkdelfīnu dzimtas sugas sasniedz 3–4 gadu vecumā. Grūsnības periods ilgst apmēram gadu, piedzimst viens mazulis, par kuru rūpējas tikai mātīte. Cūkdelfīnu piens ir ļoti trekns un biezs, atgādinot zobu pastu. Tā kā mazulis zem ūdens nespēj saņemt mutē zīdekli, māte to baro, ar muskuļu palīdzību iešļācot pienu mazuļa mutē. Zīdīšanu māte pārtrauc, kad jaunais delfīns ir apmēram 11 mēnešus vecs, bet tas turpina sekot mātei līdz 1–2 gadu vecumam.
Kosmos-140
Kosmos-140 (Космос-140) jeb 7K-OK № 3 bija PSRS Sojuz kosmosa kuģa bezpilota izmēģinājumu lidojums. Palaists orbītā 1967. gada februārī.
Pēc sākotnējās Sojuz programmas pirmajiem diviem kosmosa kuģa 7K-OK eksemplāriem bezpilota režīmā orbītā bija jāveic saslēgšanās. Nākamie kuģi bija paredzēti pilotējami. Pēc tam, kad pirmie divi (7K-OK № 2 un 7K-OK № 1) piedzīvoja nopietnas neveiksmes, tika nolemts trešo 7K-OK pārkonfigurēt no pilotējamā un bezpilota.
7K-OK № 3 palaists 03:21 UTC ar nesējraķeti Sojuz no Baikonuras kosmodroma. Kosmosa kuģis bija ievadīts zemākā orbītā nekā plānots: 238 × 172 km. Orbītas 5. apriņķojumā tika veikts orbītas korekcijas manevrs. Nākamajā sakaru seansā tika secināts, ka 7K-OK № 3 nav pagriezies pret Sauli un saules baterijas nav uzlādējušas akumulatorus. Bez tam izrādījās, ka astroorientācijas sistēmas darba viela ir samazinājusies līdz 50 %. 22. apriņķojumā veikta vēl viena orbītas korekcija, apogeju paaugstinot līdz 310 km, bet perigeju — līdz 220 km. Pēc tam izrādījās, ka orientācijas un pagriešanās pret Sauli komandas nebija izpildītas, kā arī astroorientācijas sistēmas darba viela bija pilnībā iztērējusies. Bija skaidrs, ka kosmosa kuģi. Arī nākamajā sakaru seansā, 29. apriņķojumā kosmosa kuģi neizdevās pagriezt pret Sauli. Elektroenerģijas trūkuma dēļ tika nolemts veikt nolaišanos 33. apriņķojumā.
Nolaišanās laikā izmantota jonu orientācija. Pirmās minūtes nolaižoties noritēja kā paredzēts. Pēc izpletņa atvēršanās nestrādāja ultraīsviļņu raidītāji, bet īsviļņu raidītāji darbojās slikti, tāpēc meklētājlidmašīnas nevarēja nopeilēt nolaižamā aparāta nosēšanās vietu. Dažas minūtes pēc nolaišanās izdevās saklausīt vājus īsviļņu signālus, un tika noteikta aptuvena nosēšanās vieta: Arāla jūras rajons. Pēc četrām stundām nolaižamais aparāts tika atrasts uz ledus Arāla jūrā, 11 km no krasta, aptuveni 510 km no plānotās nolaišanās vietas. Neilgi pēc tam tas nogrima, uz ledus palika izpletnis. Nolaižamo aparātu no 10 metru dziļuma izdevās izcelt pēc četrām dienām.