cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kārlis Heinrihs Grauns
Grauna daiļrades kopsavilkums
Līdztekus Drēzdenes galma kapelmeistaram Johanam Ādolfam Hasem Kārļa Heinriha Grauna radošās darbības nenoliedzams nopelns bija itāļu operas (Neapoles skola) popularizēšana un izplatīšana Vācijas muzikālajā telpā, radot vēlīnā baroka operdarbus, kas tolaik sajūsmināja nevien vācu aristokrātiju, bet arī Eiropas intelektuāļus, kā piemēram, Voltēru. Grauna un Hases muzikālo centienu rezultātā Drēzdene un Berlīne 18. gadsimta vidū kļuva par vācu opermūzikas centriem.
Līdztekus operām pazīstami ir arī Grauna garīgās mūzikas sacerējumi, kas lielā mērā ir piesātināti ar itāļu operas teatrālo garu.
Līdz ar galantā laikmeta noslēgšanos Kārļa Heinriha Grauna sacerējumi kā izteikti sava laikmeta liecinieki nonāca aizmirstībā. Viņa vietu uz Vācijas muzikālās skatuves ieņēma jaunie opermūzikas inovatori Gluks un Mocarts, tādējādi Grauna operas neatgriezeniski pazuda no operu repertuāriem. Tomēr viens Grauna sakrālās mūzikas darbs — oratorija Jēzus nāve (de) (1755) vēl vairākus gadu desmitus tika iekļauta koncertprogrammās līdz šo īpašo sakrālās mūzikas nišu ieņēma no jauna atklātās Baha Mateja pasijas.
Grauna muzikālais mantojums 21. gadsimtā
Kārļa Heinriha Grauna muzikālais mantojums līdz ar 20. gadsimta pēdējā ceturksnī pieaugušajai interesei par baroka laikmeta mūziku no jauna tiek celts gaismā. Pēdējās desmitgadēs vairākas Grauna operas un oratorijas ir piedzīvojušas iestudējumus.
1992. gada 6. decembrī Berlīnes Valsts operā tika no jauna iestudēta Grauna 1742. gada operdarbs Kleopatra un Cēzars (it), savukārt 2012. gada 26. janvārī, Frīdriha II 300 gadu jubilejas ietvaros Berlīnes Valsts operā Šillera teātrī iestudējumu piedzīvoja Grauna 1755. gada opera Montezuma.
Kopš 2003. gada iedibināts starptautisks mūzikas konkurss Gebrüder-Graun-Preis, kas norisinās reizi divos gados. Kopš 2011. gada konkursa norisinās muzikālā festivāla ietvaros. Elbas-Elsteras apgabala mūzikas skola kopš 1994. gada ieguvusi brāļu Graunu nosaukumu (Kreismusikschule „Gebrüder Graun).
Kārlis Landers
Kārlis Landers (ru; dzimis, miris ) bija latviešu izcelsmes vēsturnieks un žurnālists, padomju valsts un drošības iestāžu darbinieks.
Dzīves gājums
Dzimis Vērgales pagastā. Mācījās Liepājas pilsētas skolā. Pēc skolas beigšanas strādāja par skolotāja palīgu Tāšu pagasta skolā. Strādāja par korektoru laikrakstā "Ļibavskije Novosti".
No 1902. gada piedalījās Liepājas sociāldemokrātisko pulciņu darbībā. KSDSP biedrs no 1905. gada. Apmeklēja lekcijas Maskavas Universitātes Vēstures un filozofijas fakultātē, no kuras izstājās pēc trešā kursa. 1905. gada revolūcijas laikā piedalījās ielu cīņās Maskavā. No 1908. līdz 1909. gadam Maskavā izdeva Latvijas vēstures grāmatu (Latwijas wehsture : kultur-wehsturiski apzerejumi) trīs sējumos. Darbojās boļševiku partijas uzdevumos Latvijā, Maskavā, Sanktpēterbugā, Samarā, Ņižņijnovgorodā. Septiņas reizes arestēts.
Pēc Februāra revolūcijas bija KSDSP Minskas un Ziemeļrietumu apgabalu komiteju loceklis. Pēc Oktobra revolūcijas Rietumu apgabala (mūsdienu Lietuva un Baltkrievija) Tautas komisāru padomes priekšsēdētājs. Bija Viskrievijas Centrālās izpildkomitejas politbiroja loceklis, Krievijas Satversmes sapulces deputāts no Rietumu frontes un Minskas 9. vēlēšanu apgabala. No 1918. līdz 1919. gadam KPFSR Valsts kontroles Tautas komisārs. 1920. gadā bija VĀK īpašais pilnvarotais Donas apgabalā un Ziemeļkaukāzā. Organizēja un realizēja Sarkano teroru pret kazakiem. No 1922. līdz 1923. gadam — PSRS pilnvarotais darbam ar ārzemju organizācijām bada seku novēršanai. No 1923. līdz 1925. gadam — Ārējās tirdzniecības tautas komisariāta kolēģijas loceklis. No 1925. gada — personālais pensionārs. Nogalināts Lielā terora laikā.
103. gads
103. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.
Mervāns
Mervāns (ar) ir šots (vasarās izzūdošs sālsezers) Alžīrijas ziemeļaustrumos starp Atlasa kalniem ziemeļos un Sahāru dienvidos.
Kopš 2001. gada Mervāns iekļauts Rāmsaras vietu sarakstā. Šots ir ievērojama migrējošo un ligzdojošo putnu vieta. 1999. gadā šeit tika uzskaitīti vairāk nekā 28 000 putnu, to starpā 14 000 sārto flamingu. Putnu vidū ir niedru lijas un zivjērgļi.
Hāfelzē
Hāfelzē (de) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Potsdamas-Mitelmarkas apriņķī Bētcē kopienā. Atrodas uz ziemeļiem-ziemeļrietumiem no Brandenburgas pie Hāfeles pie Hāfeles upes.
Escaping Riga
Escaping Riga ir 2014. gadā izdota Latvijas dokumentālā filma, kuras režisors ir Dāvis Sīmanis. Filmas pirmizrāde notika Splendid Palace.
Sižets
Filma ir veidota par divām Rīgā dzimušām izcilām personībām Sergeju Eizenšteinu un Jesaju Berlinu. Escaping Riga tiek parādīts, kā abu varoņu dzīves veidojušās uz 20. gadsimta notikumu fona, vienam no viņiem kļūstot par izcilu kinorežisoru Padomju Savienībā, otram kļūstot par izcilu "domātāju" Lielbritānijā.
Lielgabalu iela (Rīga)
Lielgabalu iela ir Rīgas iela Centra rajona Centra apkaimē. Lielgabalu iela sākas pie Tērbatas ielas krustojuma un beidzas pie Krišjāņa Barona ielas. Ielas garums ir 131 metrs, tā klāta ar asfalta segumu.
Iela ierīkota teritorijā, kur 19. gadsimtā atradušies Artilērijas brigādes šķūņi un laboratorijas.
Ielu savienojumi
Lielgabalu iela ir savienota ar šādām ielām:
Objekti
Blakus Lielgabalu ielai atrodas bijusī Rīgas Sporta pils, šobrīd būvlaukums, kurā būvdarbi apturēti. Lielgabalu ielā 4 atrodas daudzstāvu autostāvvieta. Ielā atrodas arī ievērojamā pirmskara uzņēmēja Augusta Kurava daudzdzīvokļu nams un Drāšu fabrika, kurā tagad iekārtoti dažādi biroji.
Mets Dohertijs
Mets Dohertijs (en, dzimis ) ir īru futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Īrijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Dohertijs pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Wolverhampton Wanderers. Iepriekš desmit gadus spēlējis Tottenham Hotspur, kā arī Spānijas komandā Atletico Madrid.
Sasniegumi
Wolverhampton Wanderers
Individuālie sasniegumi
Gļebs Vseslavičs
Gļebs Vseslavičs jeb Gļibs Vseslavičs (be, dzimis ap 1060., miris ) bija viens no Polockas kņaza Vseslava Bračislaviča dēliem no Polockas Rurikoviču dinastijas. Minskas kņazs (1101—1119). Kopā ar saviem brāļiem piedalījās karagājienā uz Daugavas lejteci pret zemgaļiem 1106. gadā, kur tika sakauts.
Dzīvesstāsts
Dzimis Polockas kņaza Vseslava Bračislaviča Brīnumdara (ap 1029.-1101.) ģimenē ap 1060. gadu kā viens no 6 vai 7 dēliem. 1101. gadā pēc Vseslava Bračislaviča nāves Polockas kņaziste tika sadalīta starp viņa dēliem. Gļebs Vseslavičs kļuva par Minskas kņazu, un 1104. gadā karoja pret savu vecāko brāli Polockas kņazu Dāvidu. 1106. gadā viņš kopā ar saviem brāļiem devās karagājienā pret zemgaļiem un cieta sakāvi. 1114. gadā viņam izdevās uzvarēt savu jaunāko brāli kņazu Romānu un īslaicīgi kļūt arī par Izjaslavas kņazu. 1116. gadā Kijivas lielkņaza Vladimira Monomaha sūtītais karaspēks pakļāva Izjaslavu, bet Gļebs paturēja Minsku. 1119. gadā Gļebs vēlējās atgūt zaudēto, bet cieta sakāvi, tika sagūstīts un aizvests uz Kijivu. Minskas kņazisti pievienoja Kijivas lielkņaza valdījumiem.
Miris 1119. gadā Kijivā. Viņa dēlam Rostislavam Gļebovičam izdevās atgūt Minskas kņaza titulu tikai 1146. gadā.
Šimons Vinavers
Šimons Abramovičs Vinavers (pl; Varšava —  Varšava) bija ebreju izcelsmes Polijas šahists.
Biogrāfija
Viens no spēcīgākajiem Eiropas šahistiem 1860.—1880. gados. Sevi pieteicis 1867. gadā Parīzes starptautiskajā šaha turnīrā, kurā izcīnījis 2. vietu. 1868. gadā Varšavā uzvarējis pirmajā šaha turnīrā tagadējās Polijas teritorijā. 1875. gadā mačā pieveicis Krievijas meistaru Iļju Šumovu ar 5:2. 1878. gadā Parīzē dalījis pirmo vietu ar Johannesu Cukertortu, bet pēc papildu mača palicis otrais. 1881. gadā starptautiskajā šaha turnīrā Berlīnē dalījis trešo vietu ar Mihailu Čigorinu. 1882. gadā Vīnē dalījis pirmo vietu ar Vilhelmu Steinicu. Lielāko panākumu guvis 1883. gadā Nirnbergā, kad kļuvis par 3. Vācijas šaha kongresa uzvarētāju.
Vinavers ir devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Viņa vārdā ir nosaukts Franču aizsardzības variants — 1.e4 e6 2.d4 d5 3.Zc3 Lb4, kā arī gambīta variants Slāvu aizsardzībā — 1. d4 d5 2. c4 c6 2. Zc3 e5.
Brenciški
Brenciški ir ciems Skaistas pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 288 km attālumā no Rīgas.
Gomisa
Gomisa (pt-BR; vīriešu dzimtē Gomiss) ir Brazīlijas portugāļu cilmes uzvārds, kam citās romāņu valodās sastopami līdzīgi uzvārdi ar tādu pašu cilmi — Gomiša (pt) un Gomesa (es). Cilvēki ar šo uzvārdu:
Františeks Plānička
Františeks Plānička (cz, dzimis, miris ) bija čehu futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā, pārstāvējis Čehoslovākijas futbola izlasi.
Visu savu karjeru pavadījis Slavia Prague komandas rindās, ar ko viņš izcīnīja astoņus līgas titulus. Pārstāvējis arī Čehoslovākijas futbola izlasi, kur viņš no 1926. līdz 1938. gadam aizvadījis kopumā 73 mačus. Palīdzējis komandai 1932. gadā izcīnīt otro vietu Centrāleiropas Starptautiskā kausa izcīņā un 1934. gada FIFA Pasaules kausā, kur viņš bija komandas kapteinis. Piedalījies arī 1938. gada FIFA Pasaules kausā.
1938. gada FIFA Pasaules kausa mačā pret Brazīliju, kas pazīstams kā viens no visu laiku vardarbīgākajiem mačiem, daļu pamatlaika, kā arī visu papildlaiku nospēlēja ar lauztu roku, neielaižot nevienus vārtus. Viņš bija vārtsargs ir izciliem refleksiem un sitienu apturēšanas spējām. Plāničkam bija raksturīga arī sportiska cieņa, nevienu reizi karjerā nesaņemot sarkano kartīti. 1985. gadā saņēmis UNESCO Starptautisko Fair Play balvu.
Uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem vārtsargiem, viņš IFFHS vērtējumā 1999. gadā tika atzīts par visu laiku labāko čehu vārtsargu, sesto labāko Eiropas un devīto labāko pasaules vārtsargu. 2003. gadā, kopā ar spāni Rikardo Samoru un itāli Džampjēro Kombi, viņš tika atzīts par savas paaudzes labākajiem vārtsargiem.
104. gads
104. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.
Lauka zemzālīte
Lauka zemzālīte ir doņu dzimtas suga. Tā ir plaši sastopama Eiropā, neiekļaujot galējos ziemeļus un austrumus, kā arī ir ieviesta Ziemeļamerikā un Jaunzēlandē. Latvijā bieži sastopama visā teritorijā. Atsevišķi eksemplāri un skrajas grupas ir sastopamas dažādās pļavās (neiekļaujot pārmitras) un atmatās, sausos mežos un to izcirtumos, ceļmalās. Viens no pirmajiem ziedošajiem pavasara augiem pļavās.
Līdzīga citām zemzālītēm, visvairāk bālganajai (Luzula pallidula) un daudzziedu (Luzula multiflora) zemzālītei.
Apraksts
Lauka zemzālīte ir daudzgadīgs, 5-20 cm garš lakstaugs. Tam ir īsi smailas (parasti līdz 5 cm garas) lapas, tās ir klātas ar gariem, baltiem matiņiem, sevišķi pie lapas maksts pārejas plātnē. Stublāja galā ir čemurveida ziedkopa ar 2-4 (reti vairāk) zariņiem. Katra zariņa galā pušķī ir 5-9 ziedi. Seglapa ir īsāka (reti tikpat gara) nekā ziedkopa. Putekšņlapas ir 3, apziedņa lapas (ārējās, iekšējās) vienādas, tumšbrūnas vai melni brūnas, smailas, garākas nekā brūnā un strupā pogaļa. Zied aprīlī un maijā.
Drū Dautijs
Drū Dautijs (en; dzimis Londonā, Ontārio, Kanādā) ir profesionāls kanādiešu hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā, Kanādas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) pārstāv NHL klubu Losandželosas "Kings", kurā aizvadījis visu savu profesionāļa karjeru.
Spēlētāja karjera
Debijas sezonā NHL viņš tika iekļauts līgas simboliskajā debitantu pirmajā izlasē. 2011.—2012. gada sezonā "Kings" sastāvā izcīnījis Stenlija kausu. Divus gadus vēlāk kopā ar "Kings" kļuva jau par divkārtēju Stenlija kausa ieguvēju. 2015.—16. gada sezonā kā līgas labākais aizsargs Dautijs ieguva Džeimsa Norisa balvu. 2022. gada 27. janvārī Dautijs aizvadīja savu 1000 spēli līgā, spēlē pret Ņujorkas "Islanders", kurā Losandželosa uzvarēja ar rezultātu 3:2.
Kanādas hokeja izlases sastāvā izcīnījis zelta medaļas 2010. un 2014. gadu Olimpisko spēļu turnīros, 2014. gadā tiekot iekļauts arī turnīra simboliskajā izlasē. Izcīnījis zeltu arī 2008. gada Pasaules čempionātā junioriem un sudrabu 2009. gada Pasaules čempionātā.
Lentastes astrāpija
Lentastes astrāpija, arī Meijera astrāpija (Astrapia mayeri) ir paradīzes putnu suga, kas endēma Papua-Jaungvinejai. Lentastes astrāpiju atklāja 1938. gadā, un tā ir pēdējā atklātā šīs dzimtas suga. Ģeogrāfisko variāciju nav.
Tas ir viens no iespaidīgākajiem paradīzes putniem. Tēviņa astes spalvas vairāk nekā trīs reizes pārsniedz ķermeņa garumu, un proporcionāli izmēriem tās ir visgarākās astes spalvas putnu pasaulē. Apdraud medības un dabiskās vides izzušana. Līdzīgi citiem paradīzes putniem, krāšņā apspalvojuma un spilgto ādiņu dēļ astrāpijas joprojām nereti medī vietējie papuasu iedzīvotāji.
Izskats
Kā vairumam dzimtas sugu, raksturīgs dzimumu dimorfisms. Tēviņu un krietni neuzkrītošāko mātīti līdz četrdesmitajiem gadiem uzskatīja par divu dažādu paradīzes putnu sugu pārstāvjiem. Ķermeņa garums tēviņam 32 cm, neskaitot divas centrālās astes spalvas, kas var pārsniegt 1 metru (līdz 125 cm), svars 134—164 grami. Mātītes ķermeņa garums bez astes 35 cm, astes garums 53 cm, svars 102—157 g.
Apspalvojums tēviņam samtaini melns, galva un krūtis zaigojoši zaļas, zilas un olīvkrāsā. Izteikti garās astes spalvas šauras, baltas; to gala daļa melna. Abu dzimumu pārstāvjiem augšknābi rotā tumši zaļš kamolveida spalvu pušķis. Mātīte brūna, brūnas arī krietni īsākās astes spalvas. Galva zaigojoša, līdzīgi tēviņam. Jaunajiem tēviņiem nav garo centrālo astes spalvu.
Barība
Pamatā pārtiek no augļiem, īpaši šeflēras koka Schefflera actinophylla augļiem. Diētu papildina kukaiņi, zirnekļi un vardes. Kukaiņus astrāpija ar knābi izrok no zemes vai trupējoša koka.
Vairošanās
Ligzdošanas sezona ilgst gandrīz gadu (no maija līdz martam). Lentastes astrāpiju tēviņi ir poligāmi un sapārojas ar vairākām mātītēm. Riesta laikā vairāki tēviņi sapulcējas kopā. Dziedot tie pārlec no zara uz zaru, visā krāšņumā izrādot mātītēm savu apspalvojumu. Lai arī ļoti garā aste tēviņam nepalīdz izdzīvot, jo mēdz sapīties koka zaros, un briesmu gadījumos putnam mirkli pirms bēgšanas ir jāpagaida, līdz spalvas atpīsies un atbrīvosies, tomēr garās astes spalvas nodrošina mātītes uzmanību. Tā izvēlas tēviņu ar visgarāko asti, jo tā liecina par īpatņa veselību.
Dziļo kausveida ligzdu veido mātīte. Dējumā viena ola, perēšanas ilgums trīs nedēļas. Perē un par putnēnu rūpējas mātīte. Jaunā astrāpija izlido 25—30 dienu vecumā. Suga veido hibrīdformu ar Stefānijas astrāpiju, kuru līdz 1930. gadam klasificēja kā atsevišķu sugu.
Team Gerolsteiner
Gerolsteiner (UCI komandas kods: GST) bija profesionāla Vācijas šosejas riteņbraukšanas komanda, kura piedalījās UCI ProTour. To sponsorēja minerālūdens režotājkompānija Gerolsteiner Brunnen un velosipēdu ražotājs Specialized.
Komandu dibināja 1998. gadā un par menedžeri tika iecelts Hanss Mihaels Holcers, par sporta direktoriem — Rolfs Golcs un Kristians Henns. Līguma noslēgšana ar Georgu Totšnigu 2001. gadā palīdzēja komandai iekļūt pirmajā divīzijā. 2003. gadā komanda pirmoreiz piedalījās Tour de France.
Vairāku sezonu garumā komandas līderis bija Georgs Totšnigs, kurš guva Tour de France finišēja labāko desmitniekā un bija lielisks kalnu braucējs. 2005. gadā Totšnigs uzvarēja tūres 14. posmā pēc 15 km gara kāpuma Port de Pailhères (2000 metru 8,2% slīpumā), kļūstot par pirmo austrieti, kurš uzvarējis tūres posmā kopš Maksa Bullas, kurš 1931. gadā uzvarēja trijos posmos. 2007. gadā G. Totšnigs beidza karjeru un Levi Leipheimers pārgāja uz Discovery Channel, par komandas līderiem 2007. gada Tour de France kļuva jaunie Markuss Fotens un Stefans Šūmahers.
2007. gada septembrī komanda paziņoja, ka Gerolsteiner nepagarinās sponsorēšanas līgumu 2008. gada sezonas beigās. 2008. gada augustā tika paziņots, ka līdz ar sezonas beigām komanda tiks likvidēta, nespējot atrast jaunu sponsoru.
2008. gada oktobrī komandas braucēji Stefans Šūmahers un Bernhards Kols uzrādīja pozitīvas CERA, trešās paaudzes eritropoetīna (EPO) analīzes.
Demilitarizēta zona (tīkla aizsardzība)
Demilitarizētā zona (DMZ) datoru drošībā ir fizisks vai loģisks apakštīkls, kas satur organizācijas uz āru vērstos servisus. Tās uzdevums ir kalpot kā organizācijas lokālā tīkla (LAN) papildus aizsargslānim; ārējam tīkla mezglam ir tieša piekļuve tikai pie DMZ aparatūras.
Pamatojums
Militārā jomā, DMZ tiek uzskatīta par zonu, kura nepieder nevienai pusei, ar kuru tā robežojas. Šī pati koncepcija tiek izmantota arī datorikā, kur DMZ var būt, piemēram, vārteja uz publisko internetu. Šī zona nav tik droša kā kompānijas iekšējais tīkls, bet tā ir drošāka par publisko internetu.
Šajā gadījumā, resursdatori, kuri nodrošina publiskajā internetā esošos lietotājus ar servisiem, piemēram, webserveris, e-pasta serveris, DNS serveris, uzbrukuma gadījumā ir visievainojamākie. Tā kā iespēja, ka šiem resursdatoriem kāds uzbruks, ir salīdzinoši augstāka, tie tiek ievietoti šajā apakštīklā, lai aizsargātu pārējo tīklu gadījumā, ja uzbrucēja ļaunprātīgās darbības būtu veiksmīgas.
Tā kā DMZ saturs nav tik drošs kā iekšējā tīkla saturs, esošajiem resursdatoriem ir atļauta tikai ierobežota piekļuve konkrētiem iekšējā tīkla resursdatoriem. Lai padarītu DMZ drošāku par Internetu un īpaša nolūka servisiem atbilstošu, arī komunikācija starp DMZ resursdatoriem un ārejo tīklu ir ierobežota. Tas ļauj DMZ resursdatoriem komunicēt gan ar iekšējo, gan ārējo tīklu, atstājot plūsmas kontroli starp DMZ serveriem un iekšējā tīkla klientiem un DMZ aizsardzību no ārējā tīkla, ugunsmūru ziņā.
Eldoreta
Eldoreta (en, sw) ir pilsēta Kenijas rietumos, Lielā Rifta ielejas zonā. Pilsēta atrodas 2117 metrus virs jūras līmeņa, Uasingišu apgabala administratīvais centrs un tā ir viens no kalendžinu tautas kultūras centriem. Par godu pilsētas un apkaimes sportistiem Eldoretas centrā uzcelts Čempionu piemineklis.
Demilitarizēta zona (tīkla aizsardzība)
Pamatojums
DMZ konfigurācija pasargā no ārējiem uzbrukumiem, bet parasti, tā nav spējīga pasargāt no iekšējiem uzbrukumiem, kā piemēram, elektronisko maldināšanu.
Dažreiz, labs darba stils ir konfigurēt atsevišķu Klasificēto Militarizēto Zonu (CMZ). Tā ir augsti novērota militarizētā zona, kas sastāv, galvenokārt, no tīmekļa serveriem (un līdzīgiem serveriem, kas savienojas ar Internetu), kas neatrodas DMZ, bet satur sensitīvu informāciju par piekļuvi iekšējā tīkla serveriem, piemēram, datubāžu serveriem. Šādā arhitektūrā, DMZ parasti ir lietojumprogrammatūru ugunsmūris un FTP, kamēr CMZ uztur tīmekļa serverus. (Datubāžu serveri varētu būt CMZ, lokālajā tīklā vai atsevišķā virtuālajā lokālajā tīklā.)
Eldoreta
Pilsētu 1905. gadā nodibināja afrikāneru ieceļotāji. 1924. gadā pilsētu sasniedza dzelzceļa līnija uz Ugandu. 20. gadsimta piecdesmitajos gados pilsētu sadalīja divās daļās — afrikāneru un angļu daļā. Sākot no Mau Mau sacelšanās laikiem afrikāneri pilsētu sāka pamest un mūsdienās to vairs faktiski nav. Pilsēta cieta postījumus 2007.-2008. gada nemieru laikā.
Pilsētas apkaimē dzimis Kenijas otrais prezidents Deniels arap Moi.
Demilitarizēta zona (tīkla aizsardzība)
Viens ugunsmūris
Viens ugunsmūris ar vismaz 3 tīkla interfeisiem var tikt izmantots, lai radītu tīkla arhitektūru, kas satur DMZ. Ārējais tīkls tiek veidots no ISP līdz ugunsmūra pirmajam tīkla interfeisam, iekšējais tīkls tiek veidots no otrā tīkla interfeisa un DMZ tiek veidota no trešā tīkla interfeisa. Šādā arhitektūrā ugunsmūris kļūst par vienīgo tīkla atteices punktu, tāpēc tam jābūt spējīgam regulēt visu plūsmu gan DMZ, gan iekšējā tīkla virzienā. Zonas parasti tiek marķētas ar krāsu palīdzību, piemēram, lokālais tīkls ir zaļš, DMZ ir zils, Internets ir sarkans un bezvadu zona ir violeta.
Dubults ugunsmūris
Balstoties uz Stjuarta Džeikobsa vārdiem, visdrošākā pieeja DMZ izveidē ir izmantot divus ugunsmūrus. Pirmajam ugunsmūrim (saukts arī par "front-end" vai perimetra ugunsmūri) jābūt konfigurētam tā, lai tas atļautu ceļot tikai tādai datu plūsmai, kas paredzēta DMZ. Otrajam ugunsmūrim (saukts arī par "back-end" vai iekšējo ugunsmūri) jāļauj ceļot tikai tādai datu plūsmai, kas paredzēta no DMZ uz iekšējo tīklu.
Šāds uzstādījums tiek uzskatīts par drošāku, jo datiem jāplūst caur divām ierīcēm. Vēl lielāku drošības līmeni var panākt, ja katrs no šiem ugunsmūriem ir iegādāts no cita piegādātāja, tāpēc, ka samazinās risks, ka abām ierīcēm būs vienādas ievainojamības.
DMZ saimnieks
Daži mājas maršrutētāji tiek saukti arī par DMZ saimniekiem. Šādi maršrutētāji ir ar vienu adresi (piemēram, IP adresi) uz kuru, iekšējā tīklā, tiek sūtīta visa datu plūsma, kas netiek pāradresēta citiem lokālā tīkla resursdatoriem. Pēc definīcijas, šī nav patiesa DMZ, jo tā nenošķir saimnieku no iekšējā tīkla. Respektīvi, DMZ saimnieks ir spējīgs savienoties ar iekšējā tīkla resursdatoriem, taču īstas DMZ resursdatori nav spējīgi savienoties ar iekšējo tiklu pateicoties ugunsmūrim, kas tos nošķir, atskaitot gadījumus, kad ugunsmūris to atļauj.
Ugunsmūris to varētu atļaut, ja resursdators no iekšējā tīkla pieprasa savienojumu ar resursdatoru DMZ iekšienē pirmais. DMZ saimnieks nesniedz nevienu no drošības priekšrocībām, ko sniedz apakštīkls un bieži tiek izmantots kā viegls veids, lai pāradresētu visus portus uz citu ugunsmūri vai NAT ierīci. Šī metode tiek izmantota arī sistēmās, kuras nespēj pienācīgi sazināties ar normāliem ugunsmūra vai NAT noteikumiem. Tā var būt, jo neviens pāradresēšanas noteikums nevar tikt formulēts iepriekš. Tas tiek pielietots arī tīkla protokoliem, kurus maršrutētājs nevar apstrādāt (piemēram, 6in4 vai GRE tuneļi).
Orānas sabha
<mapframe text="Orānas sabha" width=290 height=290 zoom=9 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q635192" } Orānas sabha (ar) ir sabha (sāļa ieplaka, kas dažkārt piepildās ar ūdeni) Alžīrijas ziemeļrietumos uz dienvidrietumiem no Orānas pilsētas.
Ķelderi
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V112 un V217 krustojuma, Paktenes upes krastā.
Jorkas raga pussala
Jorkas raga pussala (en) ir pussala Austrālijas ziemeļaustrumos. Administratīvi ietilpst Kvīnslendas štatā. Lielākā daļa pussalas iedzīvotāju ir Austrālijas aborigēni (ap 60%), kas runā vairāk kā 30 valodās. Administratīvais un komerciālais centrs ir Kuktauna pussalas austrumu krastā, bet lielākā apdzīvotā vieta ir kalnraču pilsētiņa Veipa rietumu krastā. Nodēvēta pēc Austrālijas tālākā sauszemes ziemeļu punkta Jorkas raga pussalas ziemeļu galā.
Ģeogrāfija
Pussala izvietojusies starp Koraļļu jūru austrumos un Karpentārija līci rietumos. Toresa šaurums ziemeļos pussalu atdala no Jaungvinejas salas. Pussalas rietumu daļa līdzena, dominē savanna. Austrumu daļā iesniedzas Lielā Ūdensšķirtnes grēda ar augstumiem līdz 800 m vjl un mitrajiem tropu mežiem. Gar austrumu piekrasti stiepjas Lielais Barjerrifs. Dominē subekvatoriālais musonu klimats. Boksītu atradnes.
Ievērojamu daļu pussalas teritorijas aizņem aizsargātās teritorijas. Galvenie ir Apudtamas, Ojalas Tumotanas un Riņirru nacionālie parki.
Vēsture
Vēsturiski pussalu apdzīvojušas vairākas Austrālijas aborigēnu tautas. Pirmais no eiropiešiem pussalu apmeklēja holandiešu jūrasbraucējs Vilems Jansons 1606. gadā. Pirmā izpētes ekspedīcija Edmunda Kenedija vadībā notika 1848. gadā; 10 no 13 ekspedīcijas dalībniekiem, tajā skaitā Kenedijs, gāja bojā no slimībām, bada un aborigēnu uzbrukumiem. Jorkas ragu pussalas ziemeļu galā eiropieši sasniedza tikai 1864. gadā.
Mūsdienās pussala reti apdzīvota un ar vāju infrastruktūru. No ziemeļiem uz dienvidiem ved tikai divi ceļi, kas cauru gadu izbraucami tikai ar apvidus transportu.
105. gads
105. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.
Mizovski
Mizovski (arī Mizauski, latgaliski: Myzauski) ir ciems Vārkavas novada Rožkalnu pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 9,9 km no pagasta centra Rimicāniem, 5,7 km no novada centra Vecvārkavas un 216,1 km no Rīgas.
Bricēni
Bricēni ir ciems Lēdmanes pagastā, Ogres novadā. Atrodas 71 km attālumā no Rīgas.
1x1 (filma)
"1x1" ir 2009. gadā izdota Latvijas dokumentālā filma, kuras režisori ir Gints Grūbe un Daina Rašenbauma. Filmas pirmizrāde notika kinoteātrī "Rīga".
Sižets
Lai arī daudzi 1940. gadā emigrējušie latvieši gaidīja okupācijas beigšanos Latvijā, tikai neliela daļa no šiem emigrantiem un viņu ģimenēm atgriezās savā dzimtenē 1991. gadā pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas. "1x1" veidota par tiem latviešu emigrantiem, kuri izvēlējās atgriezties.
Taškorgana (upe)
Taškorgana (, Tǎshíkù’ěrgàn Hé; ug, Taxⱪurⱪan) ir upe Ķīnas rietumos, viena no Jarkantas pietekām. Sākas no ledāja pie Vahdžīras pārejas kā Vahdzīrdžilga starp Pamira un Hindukuša kalniem, tek sākotnēji austrumu virzienā pa Tagdumbašas ieleju kā Karačukursu. Pēc labā krasta pietekas uzņemšanas kā Taškorgana tek ziemeļu virzienā pa plašu ieleju starp Sarikola grēdu rietumos un Kuņluņam piederīgo Taškorgantagu austrumos. Lejpus Taškorganas pilsētas pagriežas uz austrumiem pa šauru ieleju Kašgārijas grēdas dienvidu malā.
Lenokss Lūiss
Lenokss Klaudijs Lūiss (en; dzimis ) ir bijušais britu bokseris, absolūtais supersmagā svara pasaules čempions boksā.
Spēlmaņu nakts 2015/2016
Spēlmaņu nakts 2015/2016 balvu pasniegšana ceremonija norisinājās, Dailes teātrī. Ceremonijas laikā tika apbalvotas 2015./2016. gada teātra sezonas izrādes un to veidotāji, kā arī pasniegtas balvas par mūža ieguldījumu teātra mākslā un skatītāju simpātijas balvas. Balvas tika pasniegtas 18 kategorijās.
Lenokss Lūiss
Lenokss Klaudijs Lūiss dzimis 1965. gada 2. septembrī Stratfordā, Londonas austrumu daļā. Kad Lenoksam palika 12 gadi, viņa ģimene aizceļoja un apmetās uz dzīvi Kanādā, kur nākamais čempions arī uzsāka savu boksera karjeru. Visās amatieru boksa gaitās Lūiss pārstāvēja Kanādu, cīnoties arī divās Olimpiādēs, 1984. gadā Losandželosā viņš aizkļuva līdz ceturdaļfinālam, bet 1988. gadā Seulā kļuva par olimpisko čempionu supersmagajā (+91 kg) svarā, finālā ar redzamu pārsvaru pieveicot citu nākamo pasaules profesionāļu čempionu, Ridiku Bouvu no ASV.
Spēlmaņu nakts 2015/2016
Ceremonijas tiešraide tika translēta LTV1 un Latvijas Radio 1.
Žūrija
Šogad žūrijas komisijas sastāvā bija pieci teātra kritiķi: Maija Uzula Petrovska (žūrijas priekšsēdētāja), Silvija Radzobe, Mārīte Gulbe, Līga Ulberte un Atis Rozentāls. Nominācijas kategorijā "Gada sasniegums laikmetīgajā dejā" un laureātu izvirza Laikmetīgās dejas horeogrāfu asociācija Latvijā un apstiprina Spēlmaņu nakts žūrijas komisija, bet nominācijas kategorijā "Gada sasniegums baleta mākslā" izvirza Latvijas Profesionālā baleta asociācija, savukārt kategorijā "Gada sasniegums oriģināldramaturģijā (teksts, luga vai scenārijs)" nominanti tiek izvirzīti sadarbībā ar Latvijas Dramaturgu ģildi.
Lenokss Lūiss
Pēc Olimpiādes Lenokss parakstīja līgumu ar ietekmīgo promouteri Frenku Meloniju Anglijā, un kopš tā laika profesionālajā ringā pārstāv Lielbritāniju, kaut arī pārsvarā uzturas un trenējās Kanādā un ASV. Tas ir arī ir iemesls tam, ka Apvienotajā Karalistē Lūiss nekad līdz galam netika uztverts, kā "savējais". Profesionālajā ringā Lenokss Lūiss ieguvis 25 jostas supersmagajā svarā, WBA, WBC un IBF versijās, viņš ir cīnījies un uzvarējis 14 dažādus pasaules čempionus, tiek uzskatīts par vienu no visu laiku izcilākajiem supersmagās kategorijas čempioniem un par vienu no labākajiem Lielbritānijas un Kanādas sportistiem. Savu pēdējo cīņu aizvadīja 2003. gadā, kad ar TKO 6. raundā uzveica ukraini Vitāliju Kličko. Viņa cīņu skaits ir 41 (32 KO)-2 (2 KO)-1.
Spēlmaņu nakts 2015/2016
Laureāti un nominācijas
Piez.: Pie nominācijām uzskaitīti visi izvirzītie pretendenti; laureāti izcelti treknrakstā.
Lenokss Lūiss
Lenoksam Lūisam un viņa sievai, bijušajai Jamaikas vice-miss Violetai Čangai ir četri bērni, ģimene pārsvarā uzturas Montegobejā, Jamaikā.
Spēlmaņu nakts 2015/2016
Laureāti un nominācijas
Balva par mūža ieguldījumu tika pasniegta Olgai Dreģei un Jurim Strengam.
Letjas mežs
Letjas mežs (ro) ir valsts nozīmes aizsargājama teritorija Rumānijas galējos austrumos Donavas deltā, kas atbilst IUCN Ia kategorijai (stingra režīma dabas rezervātam) un atrodas Tulčas žudeca austrumos K.A. Roseti komūnā.
Letjas mežs ir vecākais dabas rezervāts Rumānijā. Tas tika izveidots 1938. gadā, kad Rumānijas Ministru padome pieņēma lēmumu Nr. 645, pasludinot mežu par dabas rezervātu. Tas atrodas starp Donavas deltas Sulinas un Kilijas atzariem un tā platība ir aptuveni 2 825 ha. Mežs ir audzis Donavas un jūras smilšu sanesumos, tā teritorijā atrodas smilšu kāpas līdz 22 m augstumam.
Šis mežs kļuva par pamatu vēlākajam Donavas deltas biosfēras rezervātam, kas pasludināts par pasaules mantojuma objektu. Saskaņā ar UNESCO Cilvēka un Biosfēras programmu 1992. gadā Donavas delta tika starptautiski atzīta par biosfēras rezervātu, ieskaitot Letjas mežu.
Letjas mežs ir vistālāk ziemeļos esošais subtropu mežs, kurā ir daudz staipekņu un liānu veida kāpelējošu augu, piemēram, Periploca graeca, savvaļas vīnogulāji, parastais apinis, efejas.
Mežu galvenokārt veido baltā apse, piramidālā papele, parastā goba, parastais ozols, sudrabliepa, šaurlapu osis un melnalksnis. Tos papildina liela krūmu sugu daudzveidība.
Tajā dzīvo arī bagātīgs faunas komplekss, tostarp kukaiņu piekūns, jūras ērglis, zaļā vārna, pupuķis, stepes odze, mežacūka, lapsa, meža kaķis, ondatra, jenotsuns. Rezervātā uzturas arī ap 2000 Donavas deltas savvaļas zirgu, kuru klātbūtni tur rezervāta vadība uzskata par nevēlamu, bet dzīvnieku labturības organizācijas ieskata, ka kopš komunistu valdīšanas gadiem, kopš saimniekiem šos zirgus nabadzības un slimību dēļ nācās atlaist savvaļā, tie kļuvuši par dabiskā kompleksa sastāvdaļu. Daļa rezervāta ir no tiem nožogota. Rezervātā ir identificētas aptuveni 1600 kukaiņu sugas, tiek uzskatīts, ka tā ir ar kukaiņiem visbagātākā teritorija Rumānijā.
Vēsturiski reģionu apdzīvo ukraiņi un "lipovani" — krievu vecticībnieku pēcteči, kuru senči glābās šeit no Nikona represijām Krievijā.
Caur rezervātu ved divi tūrisma maršruti, viens ar mašīnu pa smilšu grēdas virsotni, otrs zirgu pajūgā caur mežiem.
Autoceļš P95
P95 autoceļš Jelgava—Tērvete—Lietuvas robeža (Žagare) ir Latvijas reģionālais autoceļš, kas savieno Jelgavas centru caur Tērveti ar Lietuvas robežu pie Žagares. Autoceļa kopējais garums ir 43,6 km un tas visā garumā klāts ar asfaltbetona segumu. Ceļš šķērso Jelgavas pilsētu un Jelgavas un Dobeles novadus.
Vēsture
2015. gada 20. februārī tika izsludināts konkurss par autoceļa P95 posma Gauriņi-Tērvete (25,5-28,4km) seguma periodiskās uzturēšanas darbiem.
No 2019. gada 29. aprīļa notika rekonstrukcijas darbi ceļa posmā no Tērvetes līdz Latvijas-Lietuvas robežai (28,36 - 43,55 km). Tika ieklāta asfalta virskārta un krustojumā ar autoceļu Dobele–Bauska (P103) Tērvetē izbūvēts rotācijas aplis, bet pie Augstkalnes un Žagares iekārtots apgaismojums.
Darbus veica piegādātāju apvienība Strabag un Igate par līgumcenu 10,14 miljoni eiro (ar PVN), no kuriem 85% līdzfinansēja ERAF. Projektu izstrādāja SIA Polyroad par līgumcenu 135 671 eiro (ar PVN). Jaunizbūvēto ceļu VAS “Latvijas Valsts ceļi” atklāja 2020. gada 17. septembrī.
Kikuju
Kikuju (en) ir pilsēta Kenijas dienvidu daļā, Kiambu apgabalā, apmēram 20 kilometrus uz ziemeļrietumiem no Kenijas galvaspilsētas Nairobi. Pilsētas nosaukums atvasināts no kikuju tautas, kas apdzīvo apgabalu. 20. gadsimta sākumā to dibinājuši eiropiešu misionāri.
Dabas aizsardzības pārvalde
Dabas aizsardzības pārvalde (saīsināti DAP) ir Latvijas Republikas iestāde, kas nodarbojas ar dabas aizsardzības politikas realizēšanu, veicot Latvijas īpaši aizsargājamo dabas teritoriju (ĪADT) apsaimniekošanu un pārvaldīšanu.
Iestādes galvenā mītne atrodas Siguldā. Pašreizējais iestādes vadītājs ir iepriekš Nacionālo botānisko dārzu vadījušais Andrejs Svilāns.
Vēsture
Dabas aizsardzības pārvalde izveidota ar Ministru Kabineta rīkojumu Nr.204 „Par Dabas aizsardzības pārvaldes izveidošanu”. Par tās pirmo direktoru kļuva Rolands Auziņš, tolaik tajā strādāja 14 darbinieku.
No 2009. gada iestāde paplašināja darbību un kļuva par ĪADT pārraudzītāju. DAP pārņēma pirms tam atsevišķo ĪADT administrāciju funkcijas, bet pašas administrācijas kļuva par DAP struktūrvienībām. Darbinieku skaits pieauga līdz 135.
2018. gadā notika DAP restrukturizācija. To patlaban veido 2 departamenti, 4 nodaļas un 4 reģionālās administrācijas.
Ļubica Živkoviča
Ļubica Živkoviča (sr; dzimusi kā Jociča (sr); Bukovaca —  Novisada) bija Serbijas starptautiskā meistare šahā (1966). Dienvidslāvijas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāja (1959).
Biogrāfija
Piedzimusi Vojvodinas pilsētā Bukovacā, kurā beigusi pamatskolu, pēc tam Novisadā absolvējusi ekonomikas vidusskolu. Pēc vidusskolas beigšanas divus gadus strādājusi Sarajevā, pēc tam atgriezusies Novisadā, kur līdz aiziešanai pensijā strādājusi Dienvidslāvijas kompānijas Naftagaspromet informācijas centrā.
Šahu iemācījusies spēlēt agrā jaunībā, bet 1953. gadā kļuvusi par Novisadas šaha kluba biedri. Daudzkārtējā Vojvodinas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāja, bet 1959. gadā Zagrebā kļuvusi par Dienvidslāvijas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāju. 1966. gadā FIDE viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. Piedalījusies 1973. gada starpzonu turnīrā Menorkā, kurā ieņēmusi 16. vietu (uzvarējusi Valentīna Kozlovska).
Diemžēl darba un ģimenes apstākļu spiesta, kā arī dēļ vietējo Vojvodinas šaha struktūru vāja atbalsta, Ļubica Živkoviča nespēja pilnībā atklāt savu šahistes potenciālu un tā arī nekļuva par profesionālu šahisti.
Neiespējamā misija 2
"Neiespējamā misija 2" (en) ir 2000. gada ASV un Vācijas kopražojuma spiegu filma. Filmas režisors ir Džons Vū. Filmas producents un galvenās lomas tēlotājs, tāpat kā filmas pirmajā daļā, ir Toms Krūzs. Vēl filmā filmējušies Dugrejs Skots, Tendija Ņūtone un Vings Reimss. Filma ir turpinājums 1996. gada spiegu filmai "Neiespējamā misija", tā ir otrā filma no Neiespējamās misijas filmu sērijas.
Ļubica Živkoviča
Biogrāfija
Pēc savām aktīvās šahistes beigām bijusi pazīstama arī kā šaha turnīru tiesnese. 1984. gadā saņēma FIDE starptautiskā arbitra nosaukumu. 1990. gadā Novisadā bijusi viena no 29. šaha olimpiādes galvenā tiesneša vietniecēm.
Neiespējamā misija 2
Filmas pirmizrāde ASV un Kanādā notika 2000. gada 24. maijā. 2001. gada MTV Movie Awards balvu pasniegšanas ceremonijā filma ieguva balvu nominācijā "Labākā darbības secība" (Best Action Sequence) par motociklu pakaļdzīšanās ainu, savukārt Toms Krūzs ieguva balvu kā labākais aktieris. Vēl filma nominēta Zelta avenes balvai kā "Sliktākais sikvels/rīmeiks".
Ciblas novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Ciblas novada pašvaldības vadītāji. Ciblas novads tika izveidots 2000. gada 19. augustā, apvienojot Ciblas un Līdumnieku pagastus. Pēc 2009. gada 1. jūlija novadam tika pievienoti arī Blontu, Pušmucovas un Zvirgzdenes pagasti.
Uzskaitījums
{{legend| yellow| Vēlētāju apvienība "Cerība" |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| gold| Mēs novadam |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #647A28| Zaļo un Zemnieku savienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| lightblue| Vēlētāju apvienība "Savam novadam" |border=1px solid #AAAAAA}}
FSK Radviliškis
FSK Radviliškis (Radviliškio SC; ŠPRC Radviliškis) ir Lietuvas futbola klubs no Radvilišķu pilsētas. Tas dibināts 2014. gadā (FSK Radviliškis) un šobrīd spēlē Lietuvas čempionāta otrajā spēcīgākajā — 2. līgā.
Mājas spēles tas aizvada Centrālā stadionā (ietilpība 1000 skatītāju).
Sasniegumi
Lietuvas futbola čempionāta
Frankforta
Frankforta (, izrunā: ) ir pilsēta Amerikas Savienotajās Valstīs, kopš 1792. gada Kentuki štata galvaspilsēta. Tā atrodas aptuveni 80 km uz austrumiem no štata lielākās pilsētas Luisvilas un 42 km uz ziemeļrietumiem no štata otras lielākās pilsētas Leksingtonas. Frankfortu 1786. gadā pie Kentuki upes dibināja ģenerālis Džeimss Vilkinsons (James Wilkinson).
Kārķu luterāņu baznīca
Kārķu evaņģēliski luteriskā baznīca ir 2002. gadā uzcelts Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atrodas Valkas novada Kārķu pagasta Kārķos.
Pirmo baznīca Kārķos uzcēla 1779. gadā kā Ērģemes luterāņu baznīcas filiālbaznīcu. 1823. gadā to slēdza. Atsevišķa draudze Kārķos nodibinājās 1994. gadā. 1999. gadā tika likts pamatakmens baznīcas būvei bijušo baronu kapu vietā. Baronu kapliča tika tika iekļauta jaunās baznīcas būvapjomā. Celtniecības lielāko daļu finansēja Berlīnes luteriskās brīvās baznīcas draudze. Finsnsētāju skaitā bija arī Zviedrijas misionāru organizācijas un Gustava Ādolfa fonds. Dievnams tika iesvētīts 2002.gada.18.jūnijā. Baznīcas interjera priekšmetus pēc Maijas Avotas projekta izgatavoja Rīgas Mākslas un mediju tehnikuma diplomanti.
Briškas (Preiļu pagasts)
Briškas ir ciems Preiļu pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 206 km attālumā no Rīgas.
Kamaniņu braukšana 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kamaniņu braukšanā  tika sadalīti 4 medaļu komplekti. Sacensības notika no 8. līdz. Pirmoreiz Olimpisko spēļu vēsturē sacensības notika arī komandu stafetē.
Medaļu ieguvēji
=== Vīrieši ===
Latvija
Soču Olimpisko spēļu kamaniņu braukšanas sacensībās startē deviņi Latvijas pārstāvji.
Isakarasenes geltas
Isakarasenes geltas (fr) ir geltas (dabīgo ūdenskrātuvju paveids Sahāras tuksnesī) Alžīrijas dienvidos, Ahagarā.
Geltām ir ievērojama loma gan tuaregu un to mājlopu dzīvē, gan kā pieturas punktam migrējošiem putniem. Isakarasenes geltas barojas gan no avotiem, gan retiem nokrišņiem. Geltu apkaimē sastopami gepardi, Dorkas gazeles (Gazella dorcas) un krēpjaitas. Šeit sastopami arī vairāki endēmi Sahāras augi, to starpā Fagonia flamandii, Sahāras mirre (Myrtus nivellei), retas sugas olīvkoki (Olea lapperini) un lavandas (Lavandula antinea). 2001. gadā vieta tika iekļauta Rāmsaras vietu sarakstā.
Viktorija Ni
Viktorija Ni (dzimusi Rīgā) ir Latvijā dzimusi ASV šahiste, starptautiskā meistare (WIM, 2010).
Biogrāfija
Šahu 7 gadu vecumā Viktorijai iemācīja spēlēt māte, kas ir šaha trenere. Viktorija Ni deviņas reizes ir spēlējusi Eiropas un Pasaules jauniešu čempionātos, bet 2008.gadā viņa uzvarēja Eiropas čempionātā ātrspēlē U-18 meiteņu grupā. 2009. gadā starptautiskajā turnīrā "Czech Open" Pardubicē (Čehija) tika izpildīta lielmeistares normu. No 2010. gada pastāvīgi dzīvo ASV, bet no 2011. gada sāka pārstāvēt ASV šaha turnīros. 2012. un 2015. gada ASV sieviešu šaha čempionātos izcīnījusi 4. vietu. 2017. gadā Teherānā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā zaudējusi Valentīnai Guņinai.
Kārlis Lāceklis
Kārlis Lāceklis (dzimis, miris 1970. gadā) bija latviešu baptistu mācītājs, bijis Latvijas Baptistu draudžu savienības bīskaps laika posmā no 1944. līdz 1946. gadam.
Biogrāfija
20. gadsimta 30. gados Lāceklis devis lielu ieguldījumu, apvienojot Jēkabpils un Krustpils baptistu draudzes. Ir ziņas, ka vēl 1938. gadā viņš kristījis Jēkabpils draudzē. Vācu okupācijas laikā (no 1941. līdz 1944. gadam) viņš bijis Jelgavas un Valmieras baptistu draudžu mācītājs. Kad iepriekšējais Latvijas Baptistu Draudžu bīskaps Rūdolfs Vītols (1899—1951) devās trimdā, reliģijai ļoti smagā laikā, 1944. gadā, bīskapa amatu pārņēma Kārlis Lāceklis. 1944. gadā no 11. līdz 12. novembrim Kārlis Lāceklis noturēja ārkārtas konferenci Rīgā, kurā mācītāji sprieda par draudžu darbu sakarā ar varas maiņu. Tika dibināta LBDS (Latvijas Baptistu Draudžu Savienības) Pagaidu padome, kuras priekšsēdētāja amatā līdz apcietināšanai 1946. gadā atradās Kārlis Lāceklis. Viens no formālajiem ieganstiem viņa apcietināšanai bijis tas, ka viņš neparakstīja LBDS nama atsavināšanas aktu (nams atradās Rīgā, Lāčplēša ielā 37, tajā padomju okupācijas gados darbojās Valsts Jaunatnes teātra krievu trupa). Pēc Lācekļa apcietināšanas par LBDS bīskapu ievēlēja mācītāju Andreju Rēdlihu (1894—1969).
Dokumenti liecina, ka Kārlis Lāceklis ieslodzījumā atradies no 1946. gada 29. marta līdz 1954. gada 29. martam, Sevželdorlag (Ziemeļu dzelzceļa nometnē), Komi APSR, Pečorā. Viņš atbrīvots 1956. gadā 22. oktobrī (Lieta Nr. 1920,P-10758,K).
Kad Kārlis Lāceklis atgriezās no izsūtījuma, viņš atsāka mācītāja darbu Kuldīgas baptistu draudzē. Jau 1958. gada novembrī Kuldīgas VDK nodaļas pilnvarotais Lācekli izsauca uz pārrunām. Kuldīgā viņš darbu turpināja līdz 1959. gada jūlijam, kad viņam tiek atņemtas tiesības būt draudzes mācītājam. Draudze skuma pēc mācītāja Lācekļa, tādēļ četrus gadus vēlāk lūdza Kuldīgas Izpildu komitejas priekšsēdētāju P. Liepu atjaunot Lācekli mācītāja amatā.
Pēdējā draudze, kurā sludināja Kārlis Lāceklis, bija Pitraga baptistu draudze Kurzemes jūrmalā. Netālu no Pitraga, Sīkraga Jaunklāvos, bija viņa pēdējā dzīvesvieta. 1970. gadā Pitraga draudzes svētku laikā Kārlis Lāceklis pēkšņi nomira. Pēc Kārļa Lācekļa nāves garīgo darbu Pitraga draudzē turpināja Andrejs Šterns (1943—2010), kurš LBDS bīskapa amatu pildījis no 1996. līdz 2002. gadam.
Kārļa Lācekļa dzīvesbiedre Veronika Lācekle (1904—2001) bija reliģiskas dzejas autore. Abi apbedīti Sīkraga kapos.
Gerts Jēērs
Karjera
2012. gada vasarā Gerts Jēērs parakstīja savu pirmo profesionālo līgumu ar komandu UCI Professional Continental .
Ralfs Džeriņš
Ralfs Džeriņš (dzimis ) ir Latvijas futbolists, aizsargs. Pašlaik (2022) Džeriņš spēlē Grobiņas SC.
Bonifacova
Bonifacova ir ciems Balvu novada Bērzpils pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 4 km no pagasta centra Bērzpils, 42 km no novada centra Balviem un 235 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P36 (Rēzekne–Gulbene), Dziļaunes upes krastā. Bonifacovā atrodas vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis Bonifacovas muižas kungu māja. Bonifacovā mūža pēdējos gadus pavadīja Latgales laicīgās literatūras dibinātājs Gustavs Manteifelis.
Donavas līdzenums
Donavas līdzenums (bg) ir līdzenums, kas aizņem Bulgārijas ziemeļu daļu starp Donavas upi ziemeļos un Stara Planinas kalniem dienvidos. Donavas upes kreisajā, Rumānijas, krastā atrodas Valahijas līdzenums.
Stiepjas rietumu - austrumu virzienā apmēram 500 kilometru garumā un 20-120 kilometru platumā. Lielākās upes bez Donavas ir tās labā krasta pietekas - Iskara, Jantra, Osama, Vita. Lielākās pilsētas - Varna, Ruse, Plevena, Dobriča, Šumena.
Ščučinas rajons
Ščučinas rajons ir Grodņas apgabala rajons Baltkrievijā. Robežojas ar Grodņas apgabala Voranavas, Ļidas, Dzjatlavas, Mastu un Grodņas rajoniem, kā arī Lietuvu. Rajona lielākā etniskā kopiena ir poļi (46,1%).
Rojs Džonss
Rojs Džonss jaunākais (en; dzimis ) ir amerikāņu bokseris, kuram kopš 2015. gada septembra ir arī Krievijas pilsonība.
Viņš izcīnīja sudraba medaļu 1988. gada Vasaras Olimpiskajās spēlēs Seulā vieglā pussmagā kategorijā.
Rojs Džonss ir vienīgais bokseris, kas karjeru sācis vieglā pussmagā svara kategorijā un ir kļuvis par čempionu smagsvaros. Tāpat R. Džonss vienlaikus ir bijis čempions WBC, WBA, IBF, IBO, NABF, WBF un IBA vērtējumos vieglajā smagsvarā. Viņš kļuva par pirmo bijušo čempionu vidējā svara kategorijā 106 gadu laikā, kas ir izcīnījis čempiona jostu smagsvaros. Boxing Writers Association of America viņu atzina par 1990. gadu labāko bokseri.
Vikipēdija angļu valodā
Vikipēdija angļu valodā ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas angļu valodas versija. Tā izveidota, un 2020. gada sākumā tās apjoms pārsniedza sešus miljonus rakstu. Tā bija pirmā Vikipēdijas valodas versija un joprojām ir lielākā pēc rakstu skaita. 2011. gada jūnijā angliskajā Vikipēdijā bija 19,3% no kopējā rakstu skaita visās Vikipēdijas valodu versijās. Šī daļa ir pamazām samazinājusies kopš 2003. gada, kad tie bija vairāk kā 50%, saistībā ar citu Vikipēdijas valodu versiju izaugsmi. Vienkāršās angļu valodas Vikipēdija ir angliskās Vikipēdijas variācija, kurā vairumam rakstu tiek izmantota vienkāršāka angļu valodas teikumu uzbūve un mazāks vārdu krājums.
Djogu Žota
Djogu Žota (pt, dzimis ) ir portugāļu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Portugāles futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Žota pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Liverpool FC.
Sasniegumi
Wolverhampton Wanderers
Liverpool
Portugāle
Laviņa
Laviņa var būt:
Džordžtauna (Kaimanu Salas)
Džordžtauna (en) ir Britu aizjūras teritorijas Kaimanu Salu galvaspilsēta un lielākā pilsēta, kas atrodas Lielās Kaimanu salas rietumu daļā, Karību jūras krastā. Pilsētas platība ir 29 km², pēc 2021. gada datiem pilsētā dzīvoja 34 921 iedzīvotāji. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir otrā lielākā Britu aizjūras teritoriju galvaspilsēta.
Linda Pope
Linda Pope (en; dzimusi kā Maderna (en) ) ir Austrālijas starptautiskā meistare šahā (1979). Austrālijas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāja (1978).
Biogrāfija
Šahu sākusi spēlēt 13 gadu vecumā. Astoņpadsmit gadu vecumā uzvarējusi Viktorijas štata sieviešu šaha čempionātā. Divus gadus pēc kārtas bijusi Austrālijas junioru šaha čempionāta uzvarētāja meiteņu grupā (1971, 1972). 1970. gados kļuvusi par vienu no vadošajām Austrālijas šahistēm. Piedalījusies 1973. gada starpzonu turnīrā Menorkā, kurā dalījusi 18.-19. vietu kopā ar Evu Aronsoni (uzvarējusi Valentīna Kozlovska). 1978. gadā uzvarējusi Austrālijas sieviešu šaha čempionātā. Trīs reizes pārstāvējusi Austrāliju sieviešu šaha olimpiādēs (1972, 1976, 1978). Par panākumiem turnīros FIDE 1979. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. Precējusies ar Austrālijas šahistu Arturu Popi.
Baibas
Baibas ir ciems Riebiņu pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 211 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Pieniņu ezers.
Gargždu "Banga"
Gargždu futbola klubs "Banga" (lt) ir 1966. gadā dibināts Lietuvas futbola klubs no Gargždiem, kas šobrīd spēlē Lietuvas futbola čempionāta A līgā.
Sastāvs
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
(--> FK Žalgiris)
Krievijas Federācijas maršals
Krievijas Federācijas maršals (ru) ir augstākā militārā dienesta pakāpe Krievijas Federācijas bruņotajos spēkos, šo pakāpi vienīgo reizi 1997. gadā piešķīra tālaika Krievijas Federācijas aizsardzības ministram Igoram Sergejevam.
Vēsture
Padomju armijā otrā augstākā (pēc Padomju Savienības ģenerālisimusa) militārā dienesta pakāpe bija PSRS maršals. Vācijas impērijas bruņotajos spēkos augstākā dienesta pakāpe bija ģenerālfeldmaršals (de).
Citās valstīs
Apvienotās Karalistes un vairāku citu valstu sauszemes bruņoto spēku hierarhijā augstākā dienesta pakāpe ir feldmaršals (en).
Toms Skots
Zaudējis derībās, Skots kandidēja 2010. gada Lielbritānijas parlamenta vēlēšanās, kur ieguva kopumā 84 balsis. 2014. gadā kopā ar savu draugu Metu Greju (piedalās dažādos Toma Skota YouTube kanālos) izveidoja Emojili sociālo tīklu, kurā vienīgais saziņas veids bija ar emodži palīdzību; projekts tika izbeigts 2015. gadā tā darbības izmaksu dēļ. Ir Parliament WikiEdits Twitter konta autors (bots, kas tvīto par katru Vikipēdijas labojumu, kas izdarīts no Lielbritānijas parlamenta IP adresēm).
Samirs Handanovičs
Samirs Handanovičs (sl; dzimis Ļubļanā) ir Slovēnijas futbola vārtsargs, kas šobrīd (2022) pārstāv Milānas "Internazionale" un Slovēnijas izlasi.