cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tīrgartena (parks)
Pēc atkalapvienošanās
Zem Tīrgartenas parka uzbūvēts liels tunelis, ko nodeva ekspluatācijā 2006. gadā, ļaujot no ziemeļiem uz dienvidiem viegli pārvietoties mehāniskajiem transportlīdzekļiem, tramvajiem un nesen arī pilsētas elektrovilcieniem. Sākotnējais priekšlikums par tuneļa izveidi saņēma lielu pretestību no vides aizstāvjiem, kuri uzskatīja, ka veģetācija tiks bojāta gruntsūdens līmeņa izmaiņu dēļ; faktiski pirmos būvniecības plānus noraidīja ar tiesas lēmumu.
2021. gada Madonas novada domes vēlēšanas
Vēlēšanu norise
Šajā novadā balsstiesīgais vēlētājs varēja nobalsot jebkurā iecirknī, jo vēlētāju noteikšanai tika izmantoti iepriekš sastādīti vēlētāju saraksti. COVID-19 pandēmijas dēļ iecirkņos bija jāievēro dažādus epidemioloģiskās drošības pasākumus, kā, ierodoties iecirknī, bija jāvelk sejas maska, jāievēro divu metru distance no citiem cilvēkiem un jādezinficē rokas, papildus arī tika ieteikts uz vēlēšanām nākt ar savu pildspalvu.
Latvijas Televīzijas ziņu raidījuma Panorāma rubrikā "Tautas panorāma" tika pārraidīts sižets par Madonas novadu, kurā tika aptaujāti novada iedzīvotāji. Kā lielāko problēmu iedzīvotāji norādīja slikto ceļu stāvokli, kā arī jaunu darbavietu un atbalsta uzņēmējiem trūkumu.
Balsošanas sistēma
Latvijas Pašvaldības domes vēlēšanu likums nosaka, ka pašvaldības tiek ievēlētas vienlīdzīgās, tiešās, aizklātās, brīvās un proporcionālās vēlēšanās, piešķirot vietas partijām, kuras iegūst vismaz 5% balsu pēc Vebstera—Senlagē metodes. Vēlēšanas parasti notiek reizi četros gados, jūnija pirmajā sestdienā, bet Saeimai ir tiesības pieprasīt ārkārtas vēlēšanas. Ja notiek ārkārtas vēlēšanas un līdz iepriekšējās domes termiņa beigām ir vairāk par diviem mēnešiem, bet mazāk par diviem gadiem, tad domi ievēl uz pagarinātu laiku — līdz aiznākamajām noteiktajām pašvaldību vēlēšanām, savukārt ja ir vairāk par diviem gadiem, tad uz saīsinātu laiku — līdz nākamajām noteiktajām pašvaldību vēlēšanām.
Novada domē tiek ievēlēti 19 deputāti, ja iedzīvotāju skaits administratīvajā teritorijā ir no 30 001 līdz 60 000 cilvēkiem.
Ievēlētie deputāti
Vēlēšanu rezultāti tika uzzināti pēc visu vēlētāju balsu saskaitīšanas, un ievēlēto deputātu saraksts kļuva pieejams pēc vēlēšanu rezultātu apstiprināšanas.
Sergejs Bakinskis
Sergejs Bakinskis (, dzimis kā Ludvigs Bernheims 1886. gadā, miris 1939. gadā) bija Rīgā dzimis boļševiks, padomju valsts darbinieks.
Dzimis tirgotāja ģimenē. 1904. gadā iestājās Kazaņas Universitātē un KSDSP. 1907. gadā par revolucionāro darbību no universitātes izslēgts. Līdz Oktobra revolūcijai vairākkārt arestēts. Darbojies Kazaņā, Baku, Sanktpēterburgā, Harbinā. 1917. gada decembrī, kad Harkivā tika deklarēta Ukrainas Padomju republikas nodibināšana, iecelts Ukrainas tautību sekretāra amatā. Krievijas pilsoņu kara laikā 1918. gadā kādu laiku darbojās Jukuma Vācieša štābā. 1925. gadā PSRS tirdzniecības pārstāvis Latvijā.
1939. gadā Lielā terora laikā represēts.
Volfārte
Volfārte, arī Daumanti, ir apdzīvota vieta Jelgavas novada Elejas pagastā. Izvietota pagasta dienviddaļā Daumantu grāvja krastos pie autoceļa V1073 3 km no pagasta centra Elejas, 30 km no novada domes Jelgavā un 75 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Volfārtes pusmuižas (Wohlfahrt) centru.
Šunsku katoļu baznīca
<mapframe text="Staķu katoļu baznīca" width=260 height=260 zoom=19 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q12680189" } '''Šunsku sv. Marijas Magdalēnas baznīca''' (lt) ir 19. gadsimta vidū uzbūvēts neogotikas stila Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas dienvidrietumos, Marijampoles apriņķa Marijampoles pašvaldības Šunsku miestā, apmēram 10 kilometrus uz ziemeļiem no Marijampoles. Reģiona nozīmes Lietuvas valsts kultūras piemineklis (unikālais kods - 30566).
18. gadsimta otrajā pusē Šunskos bija kapela. 1795. gadā šeit tika uzbūvēta mūra baznīca, kas bija Vilkavišķu draudzes filiāle. 1819. gadā pie baznīcas darbojās skola. 1865. gadā tika uzcelta pašreizējā baznīca.
Mārtiņš Leja
Mācījies Rīgas Valda Zālīša pamatskolā, Natālijas Draudziņas ģimnāzijā, Rīgas 100. vidusskolā, Starptautiskās praktiskās psiholoģijas augstskolā (Reklāmas un publisko attiecību fakultātē), Rīgas Stradiņa Universitātē (Multimediju fakultātē), Emīla Dārziņa mūzikas skolā un pabeidzis Jāzepa Mediņa mūzikas skolu — diriģēšanas klasi.
Apbalvojumi: Otrā vieta XLV starptautiskajā polifonās mūzikas konkursā "Guido d'Arezzo"; Pirmā vieta starptautiskajā konkursā Kathaumixw Powell River, British Columbia; Pirmā vieta "Music World in Fivizzano"; Skatītāju Simpātijas Balva — Tu Esi Pamanīts; Alternative.lv gada balva — Interaktīvākā grupa — Indygo; Zelta Mikrofons — Nominācijas — Labākais roka albums, Labākais bērnu mūzikas albums, Labākais elektroniskās mūzikas albums; Labākais Šlāgera, kantrī vai rockabilly mūzikas albums.
Kolektīvi
JMMS zēnu koris: 1994 — 2003
RDKS zēnu koris: 2003 — 2005
Saving Daylight Remains: 2003 — 2005
The Beauty Of Crying Star: 2004 — 2005
All Day Long: 2004 — 2010
Pent-In Dreams: 2006 — 2010
Lassie The Cat: 2008 — 2009
Do Studija: 2010 -
Indygo: 2011 -
Band Mango: 2011 — 2012
Velvet SuperNova: 2014 — 2015
Bruntāla
Bruntāla (cz) ir pilsēta Čehijā, Morāvijas-Silēzijas apgabala Bruntālas apriņķa centrs. Pilsētas centram ir pieminekļa statuss. ASV volframa pulveru ieguves kompānijas Global Tungsten & Powders Corp. ražotne.
Valentīno parks
Valentīno parks (it) ir populārs publiskais parks Itālijas pilsētā Turīnā. Parks atrodas Po upes rietumu krastā, un tā kopējā platība ir 42,1 hektārs. Valentīno parks ir otrais lielākais parks Turīnā. Tas tika atvērts 1856. gadā un bija pirmais publiskais parks Itālijā.
Bruntāla
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1223. gadā. Attīstījās kā dārgmetālu ieguves centrs. Ilgu laiku pilsēta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā, tās vāciskais nosaukums bija Freidentāle Silēzijā (de), un arī vairums iedzīvotāju līdz Otrā pasaules kara beigām bija vācieši. 1625. gadā pilsēta bija Teitoņu ordeņa īpašums. No 1918. gada — Čehoslovākijas sastāvā. No 1938. līdz 1945. gadam kā Sudetu apgabala daļa atradās Vācijā. Pēc Otrā pasaules kara — atkal Čehoslovākijā. Pamatojoties uz Beneša dekrētiem, pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti. Sociālistiskās Čehoslovākijas laikā pie pilsētas atradās Padomju armijas kara bāze (31. tanku divīzija). Kopš 1993. gada — Čehijas sastāvā.
Mārtiņš Leja
Kolektīvi
DCH: 2015 -
Valentīno parks
Parka teritorijā atrodas vairākas ēkas:
Bruntāla
Cilvēki
Bruntāla ir vācu futbolista Zigfrīda Helda (Sigfried Held, 1942) dzimtā pilsēta.
Mārtiņš Leja
Albumi
1997 — JMMS zēnu koris — Dextera Domini
1998 — JMMS zēnu koris & Bet Bet — Burvīga Nakts © MicRec
2000 — JMMS zēnu koris — Jāzepa Mediņa mūzikas skolas zēnu koris © JMMS zēnu koris
2000 — JMMS zēnu koris & Marija Naumova — Ieskaites acīs © Group Būsim Pazīstami
2001 — JMMS zēnu koris & Niks Matvejevs — Rīga dimd © Baltic Records Group
2001 — At One Pm — EP
2003 — JMMS zēnu koris — What a Wonderful World © Baltic Records Group © Zyx Classics
2003 — Saving Daylight Remains — EP
2004 — RDKS Zēnu koris — Domus Mea
2005 — The Beauty Of Crying Star — EP
2011 — N.B.C. “Natural Born Chillaz” — Трое В Лодке — (CoWriting & Production with DoStudija)
2013 — Indygo — Decoy ©Indygo
2013 — Marta Ritova — Mainiet Vārdus (CoWriting & Production with DoStudija) © MicRec
2015 — Indygo — Stars ©Indygo
2016 — Indygo — Unplugged (Live) ©Indygo
2016 — Marta Ritova — Katru Dienu (CoWriting & Production with DoStudija) © MicRec
2016 — FUND — Akmens Dārzs (CoWriting & Production with DoStudija) © DoStudija
2016 — DCH — EP ©DCH
2017 — All Day Long — All Day Long (CoWriting) ©Melo Records / Naba Music
2019 — Bad Habits — Bad Habits (CoWriting & Production with DoStudija)
2019 — Pent-in Dreams — 2006 / 2010 (Digital album)
2020 — DCH — Mēness (Digital album)
2021 — DCH — Mēness (Video album)
2023 — Indygo (UpComing)
2023 — At One Pm — 2(00)1 — (UpComing)
2023 — DoStudija - DoStudija (UpComing)
Aktualitātes
1997:
Itālija: JMMS Zēnu Koris — Otrā vieta XLV starptautiskajā polifonās mūzikas konkursā "Guido d'Arezzo";
Vācija: JMMS Zēnu Koris — Stutensee, Heidelberg, Kőln, Bonn, Berlin;
1998./99:
Brazīlija: JMMS Zēnu Koris — Rio de Janeiro, São Paulo, Nova Odessa, Varpa, Palma, Campinas, Americana, Itapira, Ribeirão, Preto, Curitiba, Até, Foz do Iguaçu;
1999:
Dienvidāfrika: JMMS Zēnu Koris — Johannesburg, Potchefstroom, Klerksdorp, Rustenburg, Pilanesberg, Sun City/ Lost City, Pretoria, Gold Reef City, Delmas, Carolina, Nelspruit, Witrivier;
Kanāda: JMMS Zēnu Koris — Pirmā vieta starptautiskajā konkursā Kathaumixw Powell River, British Columbia;
2001:
Itālija: JMMS Zēnu Koris — Pirmā vieta "Music World in Fivizzano";
2002:
Lietuva: JMMS Zēnu Koris — Klaipeda;
Venecuēla: JMMS Zēnu Koris — Caracas, Viadekura, Anaco, Barcelona, Santome, Puertolacrusa;
Lietuva: Saving daylight remains: (Co-Act with JAIRUS (UK))
Also Shared stage with — Sons Of Saturn — FR / Bora — LT
2004:
Igaunija: RDKS Zēnu koris — Tallina;
2005:
Somija: ALL DAY LONG
Igaunija: ALL DAY LONG
Lietuva: ALL DAY LONG
2006:
2007:
Somija: ALL DAY LONG (Co-Act with Frank Turner (UK))
2008:
Pent — in Dreams — dalība Nokia Open Stage Baltijas mūzikas topā 2008./2009. gada sezonā. Also shared stage with — Deep Insight (FIN) / Disco Ensemble (FIN) / Million Dead (UK) /
Krievija: ALL DAY LONG (Co-Act With Spitfire (RU))
Also Shared stage with Reel Big Fish (US) — Melnā piektdiena (LV)
2009:
Lessie The Cat — Shared stage with CiLiCe — Deranged Headtrip Tour
2011:
Lietuva: Band Mango
Polija: Band Mango
2012:
Alternative.lv gada balva
Indygo — Interaktīvākā grupa
Indygo — Noslēgta sadarbība ar RedBull
Indygo — Noslēgta sadarbība ar Sailor Jerry
Indygo — Noslēgta sadarbība ar apģērbu līnijām — Volcom, Circa, Nixon, Electric.
2013:
Zelta Mikrofons — nominācija
Indygo — Decoy — ”Labākais roka albums”
Indygo — “Interaktīvākā grupa” 2014:
Lietuva: Velvet SuperNova — Vilnius Music Week
2015:
Indygo — Noslēgta sadarbība ar zīmolu Fender
Indygo — Noslēgta sadarbība ar zīmolu Orange
Indygo — Noslēgta sadarbība ar zīmolu Paste
2016:
Lietuva: DCH
Igaunija: DCH
Supernova:
Marta Ritova — "Not From This World" — Supernovas atlases finālā — 3 vieta.
Baltā nakts 2016
FUND — Multimediāls uzvedums — Akmens Dārzs — AVE SOL — “Apmeklētākais pasākums Latvijā”.
DCH — Noslēgta sadarbība ar enerģijas dzērienu kompāniju: RedBull
DCH — Noslēgta sadarbība ar alkoholisko dzērienu izplatītāju: Sailor Jerry
2017:
Zelta Mikrofons — nominācija.
FUND (Fiņķis x DoStudija) — Labākais elektroniskās mūzikas albums
2018:
Lietuva: Indygo
2019:
Marta Marija Sproģe — “Visi kopā” — Labākais bērnu albums
Bad Habits — “Bad Habits” — Šlāgera, kantrī vai rockabilly mūzikas albums
Indygo — “The Result Of Everything” — Labākais roka albums
2020:
2021:
DCH — “Mēness” — Pirmais video albums Latvijā
Mazlēpju dzimta
Klasifikācija
Dzimtā ir klasificētas šādas ģintis:
Frognera parks
Frognera parks (norvēģu: Frognerparken) ir publiskais parks Norvēģijas galvaspilsētā Oslo, Frognera rajonā. Parka centrālais elements ir Frognera muiža. Muižas ēka atrodas parka dienvidu daļā, un tajā iekārtots Oslo pilsētas muzejs. Frognera parks ir lielākais parks pilsētā, tā kopējā platība ir 45 hektāri un šeit atrodas pasaulē lielākais viena mākslinieka skulptūru parks.
18. gadsimtā parks bija mazāks un galvenokārt bija centrēts ap muižas ēku. 18. gadsimtā militārais virsnieks Hanss Jākobs Šels to labiekārtoja kā baroka stila parku. 19. gadsimtā parka tā laika īpašnieka, vācu uzņēmēja un rūpnieka Bendžamina Vegnera uzraudzībā parks tika labiekārtots kā romantiskā stila parks. 19. gadsimtā lielākā daļa no muižas īpašumiem tika pārdota, lai rastu vietu pilsētas paplašināšanai. 1896. gadā parku nopirka Kristiānijas (tā laika Oslo nosaukums) pašvaldība un atvēra publisko parku. Parkā atrodas vairākas skulptūras, kuras veidojis Gustavs Vigelands no 1920. līdz 1943. gadam.
Frognera parks ir viens no galvenajiem tūristu piesaistes objektiem Norvēģijā. Katru gadu to apskata apmēram 1 — 2 miljoni apmeklētāju. Apmeklētājiem parks ir atvērts visu laiku. Ar nosaukumu "Frognera parks un Vigelanda skulptūras" (Frognerparken og Vigelandsanlegget) objekts ir iekļauts Norvēģijas "Mantojumu sarakstā" (Lov om kulturminner or kulturminneloven) kopš. Frognera parks ir pirmais parks Norvēģijā, kas iekļauts šajā sarakstā.
Aknīstes novada ģerbonis
Aknīstes novada ģerbonis tika izveidots, par pamatu ņemot Aknīstes pilsētas ģerboni. Ģerboni izstrādājis Vladimirs Ladusāns un 2011. gada 7. janvārī to apstiprināja Latvijas Valsts prezidents Valdis Zatlers un Valsts Heraldikas komisija.
Heraldiskais apraksts
Spāņu vairogs (klasiskā, taisnstūra vairoga forma ar pusapļa pēdas daļu). Purpura laukā zelta brieža galva, sudraba galvā trīs savienoti zaļi gredzeni.
Trīs gredzeni simbolizē novada pagastus — Aknīsti, Asari un Gārseni. Gredzenu motīvs izmantots no Gārsenes barona fon Budberga dzimtas ģerboņa.
Purpursarkanā, zaļā un sudraba krāsas raksturo piederību Sēlijas novadam.
Jānis Jēgermanis
Jānis Jēgermanis (1895—1968) bija latviešu ķirurgs, Rīgas pilsētas 1. slimnīcas ķirurgiskās nodaļas vadītājs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1895. gada 15. martā Rīgā dārznieka Jēkaba Bleses ģimenē, kļuva par Jāni Jēgermani, kad viņu formāli adoptēja tēvamāsas ģimene. Bērnību pavadīja Lielezeres muižā Lietuvas pierobežā. Mācījās Rīgas Aleksandra ģimnāzijā, 1914.-1919. gadā studēja Petrogradas Kara medicīnas akadēmijā, pēc tam bija sarkano latviešu strēlnieku ārsts. Pēc Latvijas brīvības cīņu beigām atgriezās Latvijā, 1921. gadā strādāja par Daugavpils kara ārstu.
1923. gadā nokārtoja Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes ārsta eksāmenu, bija Propedeitiskās ķirurģijas klīnikas asistents. 1928. gadā Latvijas ārstu 2. kongresā viņš nolasīja referātu par iegurņa un kaulu lūzumiem. No 1936. gada vadīja Rīgas pilsētas 1. slimnīcas ķirurgisko nodaļu. Bija precējies ar Sarkanā Krusta slimnīcas ķirurģi Annu Ūdri.
Pēc Otrā pasaules kara bija PSRS Augstākās padomes deputāts (1954-1962). Miris 1968. gada 14. jūnijā Rīgā. Apglabāts Rīgas Meža kapos, uz kapa pieminekļa ir uzraksts "Ķirurgi Jānis Jēgermanis un Anna Ūdre".
Pepe
Pepe var būt:
Mažeikas karagājiens uz Talsiem
Mažeikas karagājiens uz Talsiem notika pēc 1291. gada. Dižkunga Butvīda valdīšanas laikā lietuviešu kunigaitis Mažeika (hronikā Maseke) caur ordeņa nopostīto Zemgali iebruka Kurzemē un aplenca Talsu pilskalnu. Livonijas mestrs Baltazars Holte izlēma sūtīt ordeņa karaspēku caur Mītavu uz Zemgali, lai sagaidītu lietuviešu karaspēku atpakaļceļā un uzbruktu tiem. Kauja notika pie pārplūdušās Skujenes upes, kur ordeņa karavīriem izdevās sakaut pretiniekus un atņemt viņiem kara laupījumu. Kaujā krita Mažeikas dēls.
Sannikolas stadions
Sannikolas stadions (it) ir stadions Itālijas pilsētā Bari. 1990. gadā pēc Renco Piano projekta uzceltajā stadionā ir 58 270 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada S.S.C. Bari. Uzcelts saistībā ar 1990. gada FIFA Pasaules kausa izcīņu.
Jaroslavļas aviokatastrofa
avarēja lidmašīna Jak-42, kurā atradās Kontinentālās hokeja līgas (KHL) hokeja kluba Jaroslavļas "Lokomotiv" spēlētāji un kluba personāls, tajā skaitā latvietis Kārlis Skrastiņš. Lidmašīna avarēja plkst. 16.02 pēc Maskavas laika (15.02 pēc Rīgas laika) 2,5 km attālumā no Tunošas lidostas (pacelšanās vieta), kas atrodas netālu no Jaroslavļas, Krievijā. Tika ieplānota "Lokomotiv" spēlētāju došanās uz 2011.—2012. gada KHL sezonas pirmo spēli Minskā, Baltkrievijā. Lidmašīnā atradās spēlētāji no Krievijas, Baltkrievijas, Latvijas, Vācijas, Čehijas, Slovākijas un Zviedrijas.
Lidmašīnā atradās 37 pasažieri un 8 apkalpes locekļi. Avārijā izdzīvoja viens no apkalpes locekļiem, kā arī "Lokomotiv" hokejists Aleksandrs Gaļimovs. Tai pašā dienā oficiāli tika apstiprināta informācija par K. Skrastiņa bojāeju. 12. septembrī slimnīcā Maskavā no smagiem ķermeņa apdegumiem mira arī avārijā izdzīvojušais A. Gaļimovs.
Līdz ar šo avāriju tika pārtraukta KHL sezonas atklāšanas spēle starp Ufas "Salavat Julajev" un Mitišču "Atlant".
Oglekļa dioksīda uzglabāšana zemes dzīlēs
Oglekļa dioksīda (CO2) uztveršana un uzglabāšana zemes dzīlēs (angl. сarbon capture and storage, CCS) ir process, kas iekļauj sevī CO2 atdalīšanu no rūpnieciskiem un enerģētiskiem avotiem, transportēšanu uz uzglabāšanas vietu un ilglaicīgu izolāciju no atmosfēras. Tā, kā oglekļa dioksīda atdalīšanas rezultātā no atmosfēras tiek tā sastāvā esošais ogleklis, tad šādu darbības veidu sauc arī par ģeoloģisko oglekļa sekvestrāciju. CCS galvenais mērķis ir cīņa ar globālo sasilšanu, kā arī apkārtējās vides piesārņošanu. Pašlaik CO2 koncentrācija sastāda 379 promiles un turpina intensīvi palielināties. Pēdējo reizi šāda koncentrācija bija pirms 600 000 gadiem, iespējams, stipras vulkāniskās darbības rezultātā.
Uzglabāšana
Oglekļa dioksīda uzglabāšana zemes dzīlēs ir būtiska sastāvdaļa oglekļa uztveršanas un uzglabāšanas (CCS) tehnoloģiju ieviešanā.
Divas galvenās iespējas, kuras ir vispiemērotākās plašai CO2 uzglabāšanai, ir:
Citas iespējas, piemēram, ogļu slāņi un bazalta ieži, kas vēl aizvien tiek pētīti, var nodrošināt papildus CO2 uzglabāšanas vietas nākotnē. Pēc iesūknēšanas caur urbumiem dziļi ieguļošos rezervuāra iežos, CO2 piepilda poras starp nogulumus veidojošiem graudiem, kā arī plaisas, tādējādi aizstājot un izspiežot šajos nogulumos jau esošos fluīdus: dabas gāzi, ūdeni un naftu. Nogulumi, kuriem ir liela porainība un caurlaidība, ir piemēroti CO2 uzglabāšanai zemes dzīlēs. Šādu iežu slāņkopas ir izveidojušās nogulu uzkrāšanās rezultātā tālajā ģeoloģiskajā pagātnē, un parasti tās ir izplatītas tā saucamajos „sedimentācijas baseinos”. Šajos baseinos smalkgraudainie necaurlaidīgie nogulumi veido blīvus sprostslāņus (barjeras) starp caurlaidīgiem un ietilpīgiem iežiem. Sedimentācijas baseinos bieži ir izplatīti ieži, kuri satur naftu, dabas gāzi un pat tīras CO2 iegulas. Tas liecina, ka šādi rezervuāri ir spējīgi saglabāt fluīdus ilgstoši, miljoniem gadu. Zemes dzīles veido dažāda sastāva un mainīga saguluma ar lokāliem lūzumiem sadrumstaloti nogulumi, rezervuāri un sprostslāņi, veidojot sarežģītas neviendabīgas uzbūves pazemes struktūras. Ir nepieciešami padziļināti uzglabāšanas vietu pētījumi, lai novērtētu izvēlēto pazemes struktūru piemērotību ilgstošai CO2 uzglabāšanai. Iespējamiem CO2 uzglabāšanas rezervuāriem ir jāatbilst daudziem kritērijiem, galvenie no tiem ir:
CO2 uzglabāšanas piemēri
CO2 uzglabāšanai zemes dzīlēs kritērijiem atbilstošs piemērs ir Dienvidpermas baseins, kas izplatīts teritorijā no Anglijas līdz Polijai. Te smilšainie nogulumi uzkrājušies vairākkārt dažādos nogulumiežu veidošanās procesos tālajā ģeoloģiskajā pagātnē. Tā rezultātā izveidojās noteikta apjoma poru telpa, kuru piepildīja mineralizēts (sāļš) pazemes ūdens, nafta vai dabas gāze. Starp porainiem nogulumiem iegulošie māla slāņi, sablīvējās līdz slāņkopām ar zemu caurlaidību, kas novērš fluīdu pārvietošanos augšup. Lielākā daļa smilšakmeņu slāņkopu atrodas dziļumā no 1 līdz 4 km, kur spiediens ir pietiekami liels CO2 uzglabāšanai saspiestā stāvoklī. Šādā dziļumā sāļu saturs pazemes ūdeņos ir no aptuveni 100 g/l līdz 400 g/l, proti, tie ir daudz sāļāki nekā ūdens jūrās. Zemes garozas kustības sedimentācijas baseinā izraisīja akmeņsāls plastiskas deformācijas, veidojot simtiem kupolveida noslēgtu struktūru - dabas gāzes uzkrāšanās “slazdus”. Šīs struktūras tiek pētītas kā iespējamās CO2 uzglabāšanas zemes dzīlēs vietas un pārbaudītas izmēģinājumprojektos.
CO2 uzglabāšanas ietilpība
Ietilpības novērtējums parasti ir ļoti aptuvens un balstās uz CO2 uzglabāšanai iespējami piemērotu nogulumu izplatību. Ietilpība var būt novērtēta dažādos mērogos, no valsts mēroga aptuveniem aprēķiniem plašās teritorijās līdz sedimentācijas baseina un rezervuāra mērogam un ievērojami precīzākiem aprēķiniem, kurus veicot, tiek ievērota ģeoloģiskās uzbūves sarežģītība un daudzveidība.
Izšķir šādus ietilpības veidus:
Noslēgumā jāatzīmē, ka Eiropā ir liela CO2 uzglabāšanas zemes dzīlēs volumetriskā ietilpība, bet tikpat liela ir arī nenoteiktība, it īpaši dziļi ieguļošu sālsūdens pazemes ūdens horizontu izmantošanas gadījumā. Pazemes ūdens horizonti sniegtu iespēju lielām rūpniecības iekārtām iesūknēt CO2 vairāku desmitu gadu garumā. Informācijas precizēšana un tālāka CO2 uzglabāšanas vietu ietilpības izpēte Eiropā – tas ir pašreizējo pētījumu mērķis atsevišķi katrā ES dalībvalstī un, realizējot ES CO2STOP projektu, Eiropā kopumā.
Nikola I Petrovičs
Nikola I Mirkovs Petrovičs-Ņegošs jeb Nikola I (dzimis, miris ) bija Melnkalnes monarhs. Valdīja kā kņazs no 1860. līdz 1910. gadam un karalis no 1910. līdz 1918. gadam. Melnkalniešu tradicionālās himnas "Onamo, namo!" (Онамо, 'намо!) vārdu autors.
Dzīvesgājums
Dzimis 1842. gadā Ņegušu ciemā. No 1856. gada mācījās licejā Parīzē, 1860. gadā viņu pasludināja par Melnkalnes kņazu pēc tēva brāļa kņaza Danilo I nogalināšanas atentātā. Tā paša gada novembrī viņš apprecējās ar vojevodas Pētera Vukotiča meitu Milenu Vukotiču. 1878. gadā Berlīnes kongresā tika atzīta Melnkalnes kņazistes neatkarība no Osmaņu impērijas. 1905. gadā viņš modernizēja valsti, pieņēma Melnkalnes konstitūciju un krimināllikumu, atzina preses brīvību. 1906. gadā tika izlaista apgrozībā Melnkalnes nauda - perpers.
1910. gadā Nikola I pasludināja sevi par karali. Viņa vadībā Melnkalnes Karaliste 1912. gada 8. oktobrī kā pirmā no Balkānu valstīm pieteica karu Osmaņu impērijai, izraisot Pirmo Balkānu karu.
Kad Pirmā pasaules kara laikā Melnkalni 1916. gadā ieņēma Austroungārijas karaspēks, karalis Nikola devās trimdā uz Itāliju, vēlāk Franciju. Pēc Pirmā pasaules kara, nodibinoties Serbu, horvātu un slovēņu karalistei, Melnkalne tika iekļauta Serbijā.
1921. gadā Nikola I mira Franču Rivjērā, 1989. gadā viņa mirstīgās atliekas pārapbedīja Cetiņē.
Ķīnas administratīvais iedalījums
Ķīnas administratīvo iedalījumu veido 22 provinces, 5 autonomie rajoni, 4 municipalitātes un 2 īpašie administratīvie rajoni.
Zizma (ciems)
Zizma ir apdzīvota vieta Jelgavas novada Elejas pagastā. Izvietota pagasta ziemeļaustrumos Daumantu grāvja krastos 8,5 km no pagasta centra Elejas, 26 km no novada domes Jelgavā un 71 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Zizmas pusmuižas (Sismen) centru.
Citokinīni
Citokinīni ir augu specifiski regulatorie ķīmiskie savienojumi, jeb fitohormoni. Citokinīniem ir svarīga nozīme auga šūnas cikla regulēšanā un attīstībā, tie veicina šūnas dalīšanos — citokinēzi. Citokinīni ir pārstāvēti visos auga audos, bet lielāka to koncentrācija ir sakņu galos, pumpuros un nenobriedušās sēklās.
Citokinīni ir arī ļoti svarīgi savienojumi augu šūnu un audu kultūrās. Izdala dabīgas izcelsmes citokinīnus, kā piemēram, zeatīns un mākslīgi sintezētus, kā kinetīns (N6-furfuriladenīns).
Vēsture
Citokinīnus atklāja "nejauši", mēģinot uzlabot šūnu augšanu audu kultūrās. 1940. gados Johans van Overbiks (Johannes van Overbeek) atklāja, ka augu embriokultūru barotnēm, pievienojot kokosriekstu pienu, stimulējas embriju augšana. 10 gadus vēlāk Folke Skūgs (Folke Skoog) un Karloss Millers (Carlos 0. Miller) panāca tabakas šūnu dalīšanos, barotnei pievienojot degradētus dezoksiribonukleīnskābes (DNS) paraugus. Abos eksperimentu gadījumos aktīvā viela izrādījās modificētas adenīna formas. Tā kā šīs vielas stimulēja šūnu dalīšanos, tās tika nosauktas par citokinīniem (no angļu val. cytokinesis).
Zutis (nozīmju atdalīšana)
Zutis var būt:
Citokinīni
Šūnu dalīšanās un diferenciācija
Citokinīni tiek sintezēti aktīvi augošajos auga audos — saknēs, embrijos, augļos. Citokinīni, kas tiek sintezēti saknēs, pie mērķšūnām nonāk transporta ceļā pa ksilēmu. Mijiedarbojoties ar auksīniem, citokinīni stimulē šūnas dalīšanos un diferenciāciju. Citokinīnu darbības mehānismu var labi novērot audu kultūrās, kad pamataudu šūnu kultūra tiek kultivēta bez citokinīna, bet ar auksīna klātbūtni, šūnas aug lielumā, bet tās nedalās. Ja barotnei tiek pievienots gan citokinīns, gan auksīns, šūnas aug un dalās, citokinīnam bez auksīna nav nekādas ietekmes uz audu kultūru. Auksīna un citokinīna attiecība kontrolē šūnu diferenciāciju, ja abi šie fitohormoni ir vienādā koncentrācijā šūnas aug un dalās un veido nediferencētu šūnu masu — kallusu, turpretim, ja citokinīnu koncentrācija palielinās, šūnas sāk diferenciēties par lapu pumpuriem, bet, ja palielinās auksīna koncentrācija veidojas sakņu aizmetņi.
Apikālā dominance
Citokinīni, auksīni un citi faktori mijiedarbojas par apikālo dominanci, jeb apikālā pumpura spēju nomākt sānpumpurus. Līdz šim tika uzskatīts, ka apikālās dominances mehānisms ir tiešā inhibīcija — auksīns, kas tiek sintezēts galotnes pumpuros inhibē citokinīna, kas tiek transportēts no saknēm, darbību, tādējādi liekot augam augt garumā, nevis veidot sānpumpurus. Pēdējā laika bioķīmiskās analīzes ir atklājušas to, ka, ja augam tiek nogriezts galotnes pumpurs, kas ir primārais auksīna avots, auksīna koncentrācija sānmpupuros pieaug, pretēji izvirzītajai hipotēzei, ka auksīna koncentrācijai būtu jāsamazinās. Tomēr augi, kurus apstrādā ar citokinīnu, vai augi — mutanti ar augstāku citokinīnu sintēzes līmeni, aug kuplāki, nekā augi bez apstrādes.
Novecošanās mehānisms
Citokinīni augos palēnina novecošanos procesus inhibējot noteiktu proteīnu sadalīšanos, stimulējot proteīnu un RNS sintēzi un mobilizējot barības vielas no apkārtējiem audiem. Citokinīni arī palēnina lapu novīšanu, tādēļ tos plaši izmanto puķu pārdevēji apsmidzinot nogrieztas puķes, lai ilgāk saglabātu tās svaigas.
Biosintēze
Dabīgi sintezētie citokinīni ir adenīna derivāti ar sānu ķēdi N6 pozīcijā. Atkarībā no sānu ķēdes struktūras citokinīnus klasificē kā izoprenoīdus vai aromātiskos citokinīnus. Aromātiskie citokinīni ir sastopami ļoti reti. Izoprenoīd citokinīns ir vai nu izopentēnadenīns, kam N6 sānu ķēdes pozīcijā ir izopentenils, vai zeatīn-tipa citokinīns, kam N6 sānu ķēdes pozīcijā ir hidroksilēts izopentenils un tas var būt gan cis, gan trans pozīcijā. Pēdējo laiku atklājumi secina, ka visdrizāk citokinīni veidojas adenozīntrifosforskābes (ATF) un adenozīndifosforskābes (ADF) izopentenilācijas ceļā.
El Clásico
El Clásico (ca) ir nosaukums, kas dots jebkura līmeņa spēlei starp diviem Spānijas futbola klubiem: Madrides "Real" un FC Barcelona. Katru gadu notiek vismaz divas spēles starp šiem klubiem La Liga čempionātā, taču tikšanās skaits ir lielāks, ja komandas spēlē viena pret otru citu sacensību ietvaros. El Clásico ir viena no skatītākajām futbola spēlēm, to vēro vairāki 100 miljonu cilvēku visā pasaulē. Sāncensība starp šiem klubiem tiek uzskatīta par vienu no lielākajām futbola pasaulē.
Pirmā El Clásico spēle notika (pašreizējā Spānijas Karaļa kausa ietvaros), kur Barcelona ar 3—1 pārspēja "Real". Kopā šie klubi savā starpā ir sacentušies 296 reizes, no kurām 254 reizes tikšanās ir bijusi oficiāla. Visvairāk uzvaras kopumā ir izcīnījis Barcelona (124), taču oficiālajās spēlēs vairāk uzvaru ir "Real" (102).
Davids Senžaks
Davids Senžaks (David Saint-Jacques, ; dzimis ) ir Kanādas kosmonauts, inženieris, astrofiziķis, ārsts.
1993. gadā Davids Senžaks Monreālas politehnikumā ieguva bakalaura grādu fizikālajā inženierijā. 1998. gadā Kembridžas Universitātē viņš ieguva filozofijas doktora grādu astrofizikā. 2005. gadā Lavala Universitātē Senžaks ieguva medicīnas doktora grādu. 2007. gadā Makgila Universitātē viņš pabeidza rezidentūru ģimenes medicīnā.
2009. gada 13. maijā Davids Senžaks tika uzņemts Kanādas kosmosa aģentūras astronautu grupā. Pēc tam viņš kopā ar NASA 20. grupu izgāja astronautu vispārējo sagatavošanas kursu.
Davida Senžaka pirmais kosmiskais lidojums sākās 2018. gada decembrī, ar kosmosa kuģi Sojuz MS-11 dodoties uz Starptautisko kosmosa staciju. Viņš bija 57. ekspedīcijas, 58. ekspedīcijas un 59. ekspedīcijas lidojuma inženieris. Uz zemes atgriezās 2019. gada jūnijā.
Ezermalas iela (Liepāja)
Ezermalas iela ir iela Liepājā, Jaunliepājas apkaimē. Ezermalas iela sākas krustojumā ar Jauno ostmalu un Parka ielu, bet beidzas netālu no Liepājas Metalurga teritorijas. Ielas garums ir aptuveni 1036 metri un to pilnībā sedz asfalts. Iela tiek izmantota, lai piekļūtu Zirgu salai.
Latvijas Arhitektūras gada balva
Latvijas Arhitektūras gada balva ir ikgadējs nacionālais arhitektūras konkurss. Konkursa mērķis ir apzināt un popularizēt Latvijas arhitektūras labākos sniegumus un veicināt arhitektūras augstvērtīgu attīstību. Balva ir augstākais apbalvojums Latvijas arhitektūrā. Konkursu organizē Latvijas Arhitektu savienība.
Arhitektūras gada balvai pēc nolikuma drīkst pieteikt Latvijā realizētus darbus, neatkarīgi no autoru nacionalitātes, un darbus ko realizējuši latvieši jebkur citur pasaulē. Visiem darbiem ir jābūt pieejamiem žūrijas apskatei. Darbus vērtē divas žūrijas – vispirms nacionālā, pēc tam – starptautiskā.
Kategorijas
Latvijas Arhitektūras gada balvu iedala sekojošās kategorijās:
Objektu kategorijās nevar tikt pieteikti nerealizēti projekti vai nepabeigti objekti. Piesakāmajam objektam ir jābūt jau nodotam ekspluatācijā.
Kategorijā "Procesi" var pieteikt realizētu darbu, kas ir saistīts ar arhitektūras procesiem (grāmatas, interneta resursus, televīzijas vai radio raidījumus un tamlīdzīgus darbus).
Vienu darbu var pieteikt tikai vienā kategorijā.
PayPal
PayPal ir ASV dibināts starptautisks elektroniskās tirdzniecības uzņēmums, kas sniedz iespēju caur internetu veikt maksājumus un naudas pārskaitījumus. Kopš 2002. gada 3. oktobra PayPal pieder interneta izsoļu korporācijai eBay Inc.. Uzņēmuma galvenā mītne ir Sanhosē pilsētā Kalifornijas štatā.
Aizsākums un vēsture
PayPal izveidojās pēc tam, kad 2000. gada martā interneta finansiālo pakalpojumu uzņēmums X.com pārpirka uzņēmumu Confinity. Confinity tika dibināts 1998. gadā, un tā darbinieki bija sākuši testēt naudas pārskaitījumu pakalpojumu internetā. Oktobrī X.com pieņēma lēmumu pārtraukt savus pārējos ar elektroniskajiem maksājumiem saistītos projektus, lai pilnībā pievērstos PayPal. 2001. gadā X.com tika pārsaukta par PayPal, un tā ļoti strauji auga, pamatā pateicoties tās izmantojumam eBay. Uzņēmums ar jauno nosaukumu 2002. gada februārī sāka kotēties biržā, tādējādi kļūstot par pirmo interneta uzņēmumu, kura akcijas pieejamas ikvienam interesentam. Gada otrajā pusē par aptuveni 1,5 miljardiem dolāru PayPal nokļuva eBay īpašumā.
Pakalpojumi
2014. gadā PayPal darbojās 193 pasaules valstīs un teritorijās, un tam ir 143 miljoni aktīvi, reģistrēti konti. Šobrīd lietotājiem ir iespējams sūtīt, saņemt un uzglabāt naudu 26 valūtās — Austrālijas dolāros, Brazīlijas reālos, Kanādas dolāros, Ķīnas juaņās, eiro, sterliņu mārciņās, Japānas jenās, Čehijas kronās, Dānijas kronās, Honkongas dolāros, Ungārijas forintos, Izraēlas šakelos, Malaizijas ringitos, Meksikas peso, Jaunzēlandes dolāros, Norvēģijas kronās, Filipīnu peso, Polijas zlotos, Krievijas rubļos, Singapūras dolāros, Zviedrijas kronās, Šveices frankos, Taivānas dolāros, Taizemes batos, Turcijas lirās un ASV dolāros. PayPal ir lokalizētas mārketinga mājaslapas 80 valstīs.
2009. gada 11. martā eBay vadītājs Džons Denahū paziņoja, ka PayPal varētu būt lielāks ienākumu avots nekā eBay izsoļu bizness.
Kneifs
Kneifs (lb, fr, de) ir 560 metrus augsts pakalns Luksemburgas galējos ziemeļos. Tā ir valsts augstākā virsotne, kaut arī dažkārt avotos kā augstākā Luksemburgas virsotne norādīta 559 metrus augstais Burgplacs.
PayPal
PayPal uzņēmējdarbības modeļa attīstība
PayPal sekmes lietotāju skaita un darījumu apjoma ziņā ir rezultāts trīs fāžu stratēģijai, ko izskaidroja iepriekšējais eBay vadītājs Megs Vaitmens. „Pirmkārt, PayPal fokusējās uz tā piedāvāto pakalpojumu izplatīšanu eBay lietotāju ASV vidū. Otrkārt, tika uzsākta PayPal izplatīšana eBay starptautiskajos portālos. Un treškārt, mēs sākām attīstīt PayPal ārpus eBay.”
Pirmā fāze
Pirmajā fāzē, lielākā daļa maksājumu pārsvarā nāca no eBay izsoļu portāla. Sistēma bija ļoti piemērota izsoļu pārdevējiem, kuru absolūtais vairākums bija privātpersonas vai mazie biznesi, kas nevarēja pieņemt kredītkartes. Pircējiem pakalpojums šķita saistošs, jo tiem radās iespēja izmantot savas bankas kartes vai čekus, nedodot kredītkaršu numurus nepazīstamiem pārdevējiem. PayPal uzsāka agresīvu tirgdarbību, lai paātrinātu savu izaugsmi, noguldot 10 ASV dolārus ikviena jaunā lietotāja PayPal kontā.
Otrā fāze
Uzņēmumam lielākais izaicinājums 2000. gadā bija PayPal neilgstspējīgais uzņēmējdarbības modelis. Sākotnēji PayPal piedāvāja savus pakalpojumus par ļoti zemu cenu, plānojot lielākos līdzekļus iegūt, iekasējot procentus par lietotāju noguldījumiem. Tas nebija iespējams, jo lielākā daļa cilvēku savu naudu izņēma uzreiz pēc tās saņemšanas. Tāpat arī liela daļa lietotāju maksāja par saviem sūtījumiem ar kredītkartēm, kas PayPal izmaksāja aptuveni 2% no maksājuma vērtības. Šī iemesla dēļ uzņēmums palielināja iekasētos procentus no katra naudas sūtījuma.
IX Vispārējie latviešu Dziesmu svētki
Devītie latviešu dziesmu svētki notika Rīgā no 1938. gada 16. līdz 19. jūnijam. Tos sagatavoja Dziesmu svētku rīcības komiteja Jāzepa Vītola vadībā. Svētku protektors bija Kārlis Ulmanis un tā laika autoritārā valdība noteica, ka svētku programmai jābūt „diženai, patriotiskai, ar lieliem tautas vienības svētkiem piemērotām dziesmām”.
Kopkoncerti skanēja īpaši svētkiem uzceltajā brīvdabas estrādē Uzvaras laukumā Pārdaugavā. Grandiozajos svētkos kopumā piedalījās ap 16 000 dziedātāju no 380 koriem, klausītāju rindās bija ap 100 000 cilvēku. Līdztekus Nacionālajā operā notika trīs latviešu operu un divu baletu izrādes, kā arī simfoniskās mūzikas koncerts. Rīgas pilsētas vēsturiskais muzejs piedāvāja plašu dziesmu svētku piemiņas izstādi. Virsdiriģenti bija tie paši, kas 1933. gada dziesmu svētkos - Teodors Kalniņš, Emilis Melngailis un Teodors Reiters.
Programma
Gatavojoties svētkiem, jau no 1935. gada piecos Dziesmu svētku krājumos ("Latvju dziesmas devītie svētki") iespieda 66 dažādas 27 autoru kompozīcijas un izsūtīja tās koriem. Galīgajā programmā palika tikai 17 autoru darbi. Labākai programmas sagatavošanai organizēja diriģentu kursus. Koru pārbaudes sākās 1936. gada rudenī 32 Latvijas reģionos ar 14 centriem Vidzemē, 9 Kurzemē, 5 Zemgalē un pa 2 Latgalē un Rīgā. Latviešu dziesmu svētku biedrības izsludinātā kora jaundarbu konkursā godalgotas tika Helmera Pavasara un Emiļa Melngaiļa kora dziesmas un Pētera Barisona kantāte „Dzimtenei”. Līdzās vecmeistaru Vītola, Melngaiļa u.c. darbiem tika dziedātas arī svētku debitantu A. Feila, Jāņa Mediņa, J. Norviļa un Ā. Skultes dziesmas un tautasdziesmu apdares.
Dalībnieki
Svētkos piedalījās 385 kori, no tiem 179 kori ar 6545 dziedātājiem bija no Vidzemes, 71 ar 2800 dziedātājiem no Kurzemes, 56 kori ar 2350 dziedātājiem no Zemgales un Sēlijas, 45 kori ar 2320 dziedātājiem no Rīgas un 33 kori ar 1985 dziedātājiem no Latgales.
Šajos dziesmu svētkos Latvijas kori bija sagrupēti 32 rajonos, kuros notika arī koru gatavošanās svētkiem:
Svētku estrāde
Svētku laukuma izbūvei 1936. gada 12. jūnijā valdība izsludināja īpašu likumu. Pēc tā Uzvaras laukumu paredzēja izveidot par monumentālu kompleksu, kam pēc svētkiem vajadzēja kalpot parādēm, sacīkstēm, dziesmu svētkiem u. c. lielākiem sarīkojumiem. Projekta īstenošanai iecēla īpašu komiteju un izveidoja Uzvaras laukuma fondu ziedojumiem, kurā līdz 1940. gadam ienāca apmēram 8 miljoni latu. Tomēr, tā kā laukuma galīgo metu pieņēma tikai 1939. gadā, tad arī Devītajos dziesmu svētkos nācās iztikt vēl ar provizorisku iekārtojumu un pagaidu estrādi. Kā dziesmu svētku estrādes metu, tā izbūvi atkal uzticēja arhitektam Aleksandram Birzeniekam. Visā laukumā kopā varēja izvietot ap 100 000 klausītāju, bet pārskatāmība laukuma vienādā līmeņa dēļ tālākās vietās bija pavāja. Lai uzlabotu dzirdamību, laukumā ierīkoja vairākus skaļruņus.
Dziesmu karš
Žūrijas komisijā darbojās profesors Jāzeps Vītols, visi trīs virsdiriģenti, kā arī Jānis Zālītis un Jēkabs Graubiņš. Atsevišķi novērtēja izpildījuma intonāciju, ritmu, dikciju un frazēšanu, vispārīgo balsu kvalitāti un diriģenta tehniku. Pilsētu koriem sacensības darbi bija Jāņa Zālīša "Ceļš uz dzimteni" un Emīla Dārziņa "Rotaļa", bet lauku koriem — Jāzepa Vītola "Gaismas pils" un Emīļa Melngaiļa "Svešā zemē".
Atklāšana
Kad Uzvaras laukumā ieradās Valsts prezidents K. Ulmanis un viņa valdības locekļi, simts fanfāristu spēlētam sveicienam skanot, mastā uzvijās valsts prezidenta standarts. Tam sekoja koru atskaņotā J. Zālīša dziesma "Mēs suminām Tevi, tautas vienotāj".
Svētku rīcības komitejas priekšsēdis profesors Jāzeps Vītols jau piekto reizi atklāja vispārējos dziesmu svētkus, sakot: "Liels prieka un bažu, sajūsmas un cerību, bet galvenais — jo dziļas tautiskas apziņas iedvests un atbalstīts darbs gaida savu norisi — jau atskanēja pirmais svinīgais ievada akords. Drudžaini, neaprakstāmā aizrautībā mūsu dziedātāji — ar lepnumu to uzsveram — mūsu Vislatvijas koris gatavojies šiem devītiem dziesmu svētkiem, gatavojies tiem mēnešiem, diennaktis, dziļi apzinādamies sava uzdevuma izcilo atbildību un nozīmi. Jo šogad, mūsu Latvijas 20 gadu svētkus iezvanot, mums tiesība gaidīt no mūsu dziedātājiem vairāk kā jebkad! [..]" Latvijas Valsts himnas pēdējiem akordiem izskanot, prezidents Ulmanis teica ar sekojošu runu: "Mūsu valsts pastāvēšanas 20-ajā gadā jūs visus sirsnīgi sveicinu un novēlu, lai debesu saules siltums un mirdzums, kas mūs tagad apspīd, ielītu arī jūsu sirdīs. Un lai mēs visi priekā un līksmībā atcerētos, ka pirms 65 gadiem, tāpat Jāņu nedēļā, pirmoreiz Rīgu pāršalca mūsu dziesmas, plūzdamas no tūkstoš krūtīm, pavadītas ar desmit tūkstoš karstu siržu pukstieniem. Šīs spēcīgās dziesmu skaņas toreiz saviļņoja ne tikai dziedātājus un klausītājus, bet visus latviešus, un to atbalss, dziesmās izteiktās cerības un ilgas nenorima gadu desmitos, nav norimušas vēl tagad domās un atmiņās. Saites, ar kurām dziesmas un dziedātāji kā tautas ilgu tulkotāji toreiz sasēja latviešus nav irušas līdz šai dienai, gluži otrādi — tās tapa un top arvien stiprākas un ciešākas Arī šodien un rīt dziesmas modinās mūsu dvēselēs tautas sensenos pārdzīvojumus, nopietnus un jautrus, bet tie skaņās savīsies ar mūsu dienu spilgtajām melodijām. [..]" Prezidenta Ulmaņa runai sekoja Jāņa Mediņa himna "Tev mūžam dzīvot, Latvija", pēc kam sākās koncerta kārtējā programma.
Noslēgums
Svētku koncerts krietni ieilga, jo liela daļa dziesmu bija jāatkārto, tāpat laiku aizņēma virsdiriģentu un autoru sumināšana. Un kad bija izskanējis programmas pēdējais darbs, pār Uzvaras laukumu jau nolaidās tumša nakts. K. Ulmanis atvadījās no dziedātājiem ar īsu uzrunu: „ ... Man gribētos teikt, ka šie svētki ir mums rādījuši, ka noticis gandrīz neticamais. Gandrīz neticamais tādēļ, ka ne tik vien es, bet katrs apliecinās, ka patiesi ir pārsniegts viss līdzšinējais. Bet es neteikšu, ka ir sasniegts nesasniedzamais, jo mēs esam bijuši un paliksim tie, kas iet uz priekšu un uz augšu. Un tādēļ mans novēlējums jums, kas gatavosities nākamajiem, desmitajiem dziesmu svētkiem, lai mēs varētu pulcēties vēl lielākā skaitā, lai vēl vairāk būtu izpildītāju un dalībnieku un mēs varētu atkal teikt, ka arī nākamie dziesmu svētki pārspējuši visus iepriekšējos. Mans paldies jums". Prezidenta atvadvārdiem sekoja Jāņa Kalniņa himna "Lai līgo lepna dziesma", un pāri laukumam vēlreiz pāršalca ilgas, jūsmīgas ovācijas. Uzliesmojot spožam krāsainu raķešu lietum, publika sāka izklīst. Vēlā nakts stundā vēl notika Rīgas Latviešu biedrības rīkots rauts rīcības komitejai un diriģentiem. Tajā ieradās arī prezidents K. Ulmanis, lai vecākajiem dziesmu svētku dalībniekiem pasniegtu Triju Zvaigžņu ordeni.
Ārzemju preses atsauces
Uz 1938. gada dziesmu svētkiem Rīgā ieradās ap 25 ārzemju žurnālisti no 9 valstīm, bez tam koncertus noklausījās vairāki ārzemju mūzikas kritiķi. Visplašāk par svētkiem rakstīja igauņu, lietuviešu un vācu prese. Vācu laikraksts Preussische Zeitung rakstīja: "Divi dienas pulcējās svētku laukumā līdz 100 000 klausītāju piecu stundu ilgajiem dziesmu svētku sniegumiem. Dziesmās ieskanās baznīcas un skandināviski iespaidi, tomēr savā neviltotā, pavisam savdabīgā muzikalitātē tās ir īsti latviskas." Savukārt avīze Völkischer Beobachter un žurnāls Die Musik rakstīja: "Mūzika ir dziesmu mīļotājas latviešu tautas sastāvdaļa. Tas izpaužas pirmā kārtā kvalificētu koru vienību lielā daudzumā; šie kori ir gandrīz vienīgi jaukti kori. [..] Nupat notikušie IX latviešu dziesmu svētki Rīgā apvienoja 16 000 dziedātāju uz milzīgu apmēru estrādes. 380 kori no visas valsts ņēma tajos aktīvu dalību, rūpīgi sagatavoti divu gadu ilgā darbā, ar programmu, kurā bija vairāk kā 30 skaņdarbu ... Dabīgi, ka tie atskaņoja tikai savas mūzikas darbus, no kuriem daži bija rakstīti speciāli šiem svētkiem." Par IX dziesmu svētkiem vēl bija rakstīts arī dāņu, zviedru un somu presē, īpaši avīzes Uusi Suomi un Helsingin Sanomat, kas bija atsūtījušas savus mūzikas kritiķus. Raksti par svētkiem bez tam bij atrodami arī dažos angļu, franču, beļģu un poļu izdevumos, kā, piemēram, The Times, Birmingham Post, Gazette de Lauzanne, Le Petit Parisien, Informateur (Briselē), L'Echo de Varsovie, krievu emigrantu izdevumā Иллюстрированная Россия (Parīzē) un citur.
Joni Pitkenens
Joni Pitkenens (dzimis 1983. gada 19. septembrī) ir somu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2015) Pitkenens ir bez kluba.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Pitkenens sāka 2000.—01. gada sezonā, kad debitēja SM līgas kluba Oulu "Karpat" rindās. "Karpat" rindās aizsargs aizvadīja vēl divas sezonas, pirms 2003. gada vasarā pārcēlās uz Ziemeļameriku.
2003.—04. gada sezonu Pitkenens aizvadīja NHL kluba Filadelfijas "Flyers" rindās. 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā spēlēja AHL klubā Filadelfijas "Phantoms", kopā ar to izcīnot Kaldera kausu, taču tad atgriezās "Flyers".
2007. gada vasarā tika aizmainīts uz Edmontonas "Oilers", taču gadu vēlāk nonāca jau Karolīnas "Hurricanes" rindās. Tās sastāvā hokejists spēlēja līdz 2013.—14. gada sezonas noslēgumam.
Jānis Vilsons
Jānis Vilsons (dzimis, miršanas datums nezināms) bija Latvijas politiķis, Satversmes sapulces deputāts. Pārstāvējis Latvijas Sociāldemokrātisko strādnieku partiju. Kuldīgas pilsētas galva.
Biogrāfija
Dzimis Kuldīgas pagastā kā saimnieka dēls. Mācījies Kuldīgas ministrijas skolā. Pāris gadus strādāja kā darbveža palīgs. Pēc tam iestājās Pokrovas lauksaimniecības skolā Smoļenskas guberņā, no kurienes vēlāk pārcēlās uz Jonišķēles lauksaimniecības skolu Kauņas guberņā. Skolas kursu beidza 1904. gadā. Pēc piedalīšanās 1905. gada notikumos aizbraucis uz ārzemēm. Vispirms uz Šveici, tad Vāciju, kur 1910. gadā Bādenē beidza tehnikumu ar inženiera grādu. Pēc tam strādāja Berlīnē rūpniecības uzņēmumos. Karam sākoties, tika aizturēts Vācijā kā civilgūsteknis. Tiklīdz Vācija noslēdza mieru ar Krieviju, aizbrauca uz Maskavu, kur strādāja kā speciālists augstākā tautsaimniecības padomē. Drīz pēc Latvijas valsts nodibināšanas pārbrauca uz Latviju. Te 1919. gada sākumā viņu iecēla par agrārkomisijas locekli Kuldīgā un mazliet vēlāk arī par Kuldīgas rajona valsts zemju pārzini, 1919. gada rudenī iesaukts kara dienestā, piedalījies atbrīvošanas cīņās. 1920. gada sākumā ievēlēts par Kuldīgas pilsētas galvu un vēlāk par Satversmes Sapulces locekli. Pa Satversmes Sapulces laiku darbojās arī kā centrālās zemes ierīcības komitejas loceklis. 1923. gadā ievēlēts par valdes locekli Kuldigas apriņķa valdē, kur darbojās līdz 1928. gadam. Pēc tam dzīvoja laukos Vārmes pagasta „Mežsētās" un nodarbojās ar lauksaimniecību.
1941. gada 27. jūnijā pazudis bez vēsts no Vārmes pagasta "Mežsētām".
Kalnu slēpošana 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpošana 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs norisinājās Jonphjonas kūrortā un Čonsonas kalnu slēpošanas centrā. Sacensības notika no 2018. gada 12. līdz 25. februārim. Tika sadalīti 11 medaļu komplekti. Pirmo reizi olimpiskajās spēlēs bija jaukto komandu sacensības. No Latvijas olimpiskajās spēlēs startēja Kristaps Zvejnieks un Lelde Gasūna.
Kalendārs
Visi laiki ir pēc Dienvidkorejas laika (UTC+9).
Ezera iela (Liepāja)
Ezera iela ir iela Liepājā, Vecliepājas apkaimē. Ezera iela sākas krustojumā ar Kuršu ielu, Jūrmalas ielu un Klaipēdas ielu un beidzas netālu no Liepājas ezera. Ielas garums ir aptuveni 1107 metri un to sedz gan bruģis, gan asfalts, gan arī grants. Posmā no ielas sākuma līdz Zirņu ielai kustība notiek vienā virzienā. Caur ielu kursē 3., 4., 9. un 10. autobusu maršruts.
Ezera ielā 53/55 atrodas PII "Cīrulītis".
Katedrāles laukums
Katedrāles laukums ir Lietuvas galvaspilsētas Viļņas centrālais vecpilsētas laukums pie Viļņas katedrāles. Laukumā, kas pēdējo reizi renovēts 2000. gadā, notiek pilsētas svarīgākie publiskie pasākumi.