cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Ten
The Ten ir 2007. gada ASV komēdija, kuras režisors, kā arī viens no scenārija autoriem un producentiem ir Deivids Veins. Filmā galvenās lomas attēlo Džesika Alba, Pols Rads, Vinona Raidere, Džastins Terū, Famke Jansena, Ādams Broudijs un Grečena Mola. Filmas pirmizrāde notika.
Filmā apvienoti desmit stāsti, katram no tiem balstoties vienā no desmit Bībeles baušļiem.
Snovskas rajons
Snovskas rajons (uk), līdz 2016. gadam — Ščorsas rajons (Щорський район) ir Ukrainas administratīvā iedalījuma vienība Čerņihivas apgabala ziemeļos. Robežojas ar Čerņihivas apgabala Korjukivkas rajonu austrumos, Menas rajonu dienvidos un Horodņas rajonu rietumos, kā arī Krieviju ziemeļos.
Snovskā dzimis Sarkanās armijas komandieris Mikola Ščorss (Микола Олександрович Щорс, 1895 – 1919). kura vārdā no 1935. gada līdz 2016. gadam bija nosaukts rajons.
Ēdole
Ēdole ir apdzīvota vieta Kuldīgas novada Ēdoles pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Vankas upītes krastos pie autoceļa P119 19 km no novada centra Kuldīgas un 167 km no Rīgas. Ēdolē atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, kultūras nams, pasts.
Vēsture
Pirmo reizi Ēdoles vārds rakstiskajās liecībās minēts 13. gadsimtā. 1230. gadā pieminēta kā kuršu valdnieka Lamekina valsts sastāvdaļa Edualia. Pēc 1253. gada 4. aprīļa līguma, ko noslēdza Kurzemes bīskaps Heinrihs un Livonijas ordeņa mestrs, Ēdole bija tajā Ventavas zemes daļā, ko saņēma Kurzemes bīskapija. Apdzīvotā vieta izveidojusies pie 14. gadsimtā celtās Ēdoles pils (Edwahlen). 1932. gadā Ēdolei piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss.
Ēdoles pils
Ēdoles pils celta 14. gadsimtā. Sākotnēji tā piederēja fon Ketleriem, bet 1561. gadā to ieguva Ulrihs fon Bērs un līdz pat 1. Pasaules karam tā piederējusi fon Bēriem. Pils kopš tās celšanas brīža ir vairākkārtēji mainījusi savu ārējo izskatu. Pilij bijis grezns interjers,bet liela daļa mākslas priekšmetu gāja bojā 1905. gada revolūcijā, kad pils tika nodedzināta. Daudz mākslas priekšmetu tika aizvesti uz Vāciju, kā arī Rundāles pili.
Apkārt pilij plešas vairāku hektāru liels parks, kura apskates cienīgi ir Mīlestības aleja un Rūķīšu ozols, par kuru leģenda stāsta, ka, kad tas nolūzīs, Ēdoles pils nogrims. Diemžēl 2007. gada vasarā Rūķīšu ozols nolūza, neliels zars ir atsācis zaļot ar iedzīvotāju palīdzību.
Ēdoles baznīca
Ēdoles baznīca celta 17. gadsimtā. Baroka un Rokoko stila piemineklis. Saglabājies Barona lūgšanu krēsls, kas izceļas ar ļoti mākslinieciskiem kokgriezumiem. Pēc nostāstiem, baznīcas altāris un koka skulptūras ap to, ir izgatavotas no Allažu svētliepas stumbra.
Pavls Pavlidis
Pavls Pavlidis (el; dzimšanas gads nav zināms, miris 1968. gadā) bija grieķu šāvējs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks un olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs.
1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Pavlidis 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja trijās šaušanas disciplīnās.
Labāko rezultātu viņš šajās spēlēs izcīnīja 200 metru šaušanā ar militāro šauteni, kurā iegūstot 1978 punktus ar 38 trāpījumiem izcīnīja sudraba medaļu, piekāpjoties savam tautietim Pantelim Karasevdam. Viņš startēja arī 25 metru šaušanā ar militāro pistoli. Viņa iegūtais rezultāts nav zināms, bet viņš varētu būt ieņēmis no 6. līdz 13. vietai. Trešā šaušanas disciplīna, kurā viņš startēja šajās olimpiskajās spēlēs, bija 300 metru šaušana ar šauteni trijās pozīcijās. Arī šajā disciplīnā viņa iegūtais rezultāts nav zināms un viņš varētu būt ieņēmis no 6. līdz 18. vietai.
Kevins Doils
Kevins Edvards Doils (en, dzimis ) ir bijušais Īrijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Īrijas futbola izlases dalībnieks.
Savu karjeru sācis Īrijā, bet 2005. gadā pievienojies Anglijas čempionāta komandai Reading, kur pavadījis četras sezona, nu kurām divas Anglijas Premjerlīgā. No 2009. līdz 2015. gadam spēlējis Wolverhampton Wanderers. Savu karjeru noslēdzis MLS komandā Kolorādo "Rapids".
Īrijas futbola izlases sastāvā debitējis 2006. gadā. Piedalījies 2012. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Cork City
Reading
Wolverhampton Wanderers
Ratmanova sala
Ratmanova sala (ru), arī Lielā Diomida sala (ru) vai Imaklika (ik — ‘jūras ieskautā’), ir lielākā no divām salām Diomida salu grupā Beringa šaurumā starp Ziemeļu Ledus okeāna Čukču jūru un Klusā okeāna Beringa jūru. Administratīvi ietilpst Krievijas Čukotkas autonomā apvidus Čukotkas rajonā. Salā nav pastāvīgo iedzīvotāju, izvietots robežsardzes garnizons.
Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Beringa šauruma vidū 36 km no Čukču pussalas krasta rietumos. 3,7 km plats jūrasšaurums to šķir no ASV piederošās Mazā Diomida salas austrumos. Salas klinšainas, stāviem krastiem. Augstākais punkts ir 505 m augstā Kriša. Salā plaši putnu tirgi, kā arī ievērojama valzirgu kolonija.
Vēsture
Jūrasšauruma atklājējs starp Āziju un Ameriku Semjons Dežņovs 1648. gadā savos ziņojumos pieminējis divas salas jūrasšaurumā. Salas pirmais apmeklēja Vituss Berings 1728. gada 16. augustā Svētā Diomida piemiņas dienā pēc pareizticīgo kalendāra, par godu kam arī tās nodēvētas, bet atsevišķās salas nosauktas par Lielo Diomidu un Mazo Diomidu. 1816. gadā Krievijas flotes virsnieks Oto fon Kocebū kļūdaini atklāja vēl vienu salu Diomida salu grupā un nodēvēja to par godu savam dienesta biedram Makaram Ratmanovam. Kad kļūda atklājās, nosaukums tika attiecināts uz lielāko no Diomida salām. Pēc Aļaskas pirkuma līguma parakstīšanas starp Diomida salām tika novilkta robeža starp Krieviju un ASV un Ratmanova sala palika Krievijas īpašumā.
Salā izsenis pastāvējuši divi iņupiatu ciemi — Kunga salas ziemeļos un Imaklika dienvidos. Salu iedzīvotāji runāja īpašā iņupiatu valodas Beringa šauruma dialektā. Kungas iedzīvotāji līdz 1915. gadam bija pārcēlušies uz kaimiņos esošo Mazo Diomidu, bet pēdējos Imaklikas iedzīvotājus Aukstā kara laikā 1948. gadā piespiedu kārtā pārcēla uz Naukanas ciemu Čukču pussalā.
No 1940. līdz 1993. gadam Ratmanova salas ziemeļos darbojās Ostrovratmanovas polārā meteostacija.
Silnieku upe
Silnieku upe var būt:
Roberts Gvaze
Roberts Gvaze (en; dzimis 1982. gadā Hararē) ir Zimbabves starptautiskais meistars šahā.
Biogrāfija
1997. gadā piecpadsmit gadu vecumā uzvarējis gan Zimbabves junioru, gan pieaugušo šaha čempionātos. 1998. gadā kļuvis par Āfrikas junioru šaha čempionu. 2007. gadā Vindhukā uzvarējis Āfrikas individuālajā šaha čempionātā. 2010. gadā uzvarējis Botsvānas starptautiskajā šaha turnīrā Gaborone Open un Luandas starptautiskajā šaha turnīrā Taça CUCA SA.
Divas reizes piedalījies Pasaules šaha kausa izcīņas turnīros pēc izslēgšanas sistēmas: 2007. gadā 1. kārtā zaudējis Aleksejam Širovam, bet 2011. gadā 1. kārtā zaudējis Ruslanam Ponomarjovam.
Pārstāvējis Zimbabves komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Sergejs Kosticins
Sergejs Kosticins (dzimis 1987. gada 20. martā) ir baltkrievu hokejists, kreisās malas uzbrucējs, Baltkrievijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2017) Sergejs pārstāv Kontinentālās hokeja līgas klubu Minskas "Dinamo".
Viņa brālis Andrejs arī ir profesionāls hokejists.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Sergejs uzsāka 2002.—03. gada sezonā Baltkrievijas Ekstralīgas kluba HK Gomeļa sastāvā. Tā rindās viņš spēlēja līdz pat 2004.—05. gada sezonas izskaņai, kad 2005. gada NHL draftā viņu izvēlējās Monreālas "Canadiens" un Sergejs pārcēlās uz Ziemeļameriku.
Tobrīd "Canadiens" rindās jau spēlēja viņa brālis Andrejs, taču Sergejs 2005.—06. un 2006.—07. gada sezonas aizvadīja Ontārio hokeja līgas kluba Londonas "Knights" sastāvā.
2007.—08. gada sezonā Sergejs debitēja NHL, "Canadiens" rindās aizvadot 52 spēles. Arī turpmākajās sezonās Kosticinam bija problēmas nostiprināties kluba sastāvā, līdz 2009.—10. gada sezonas otrajā pusē tika aizmainīts uz Našvilas "Predators" rindām.
Jau savā pirmajā sezonās "Predators" rindās Sergejs guva 50 punktus, 2011. gada vasarā noslēdzot līgumu ar klubu uz nākamajiem trim gadiem. 2012.—2013. gada NHL sezonas lokauta laikā spēlēja Kontinentālās hokeja līgas kluba Omskas "Avangard" sastāvā. Otro sezonas pusi aizvadīja "Predators" rindās, taču pēc NHL sezonas beigām noslēdza līgumu ar "Avangard".
2013.—14. gada sezonā "Avangard" rindās guva 34 punktus 54 spēlēs, taču pēc sezonas beigām tika aizmainīts uz Kazaņas "Ak Bars", "Avangard" pretī saņemot Konstantīnu Baruļinu. 2015. gada jūlijā pievienojās Ņižņijnovgorodas "Torpedo" rindām.
Baltkrievijas hokeja izlases sastāvā Sergejs spēlējis 2010. gada olimpisko spēļu turnīrā, kā arī 2008., 2012. un 2014. gada Pasaules čempionātos.
Estadio Benito Villamarín
Estadio Benito Villamarín ir futbola stadions Seviljā, Spānijā. Stadionā ir 60 721 skatītāju vietas. Šeit savas mājas spēles aizvada La Liga klubs Real Betis. Stadions ir atvērts, bet atjaunots. Šeit ir noticis 1982. gada FIFA Pasaules kauss.
Jānis Blaževičs
Jānis Blaževičs (dzimis Konstantinovas pagastā) ir latviešu inženieris mehāniķis, tautsaimniecības un sabiedriskais darbinieks, uzņēmējs, bijušais Latvijas Augstākās Padomes deputāts (1990—1993), PSRS un Latvijas politiķis (1980-1996).
Dzīvesgājums
Dzimis 1947. gada 8. oktobrī Konstantinovas pagastā Vladislava Blaževiča ģimenē. Studēja Rīgas Politehniskā institūta Aparātbūves un automatizācijas fakultātē, pēc studiju beigšanas strādāja Līvānu bioķīmiskajā rūpnīcā kā inženieris mehāniķis, pēc tam bijis ceha priekšnieks, vēlāk - nodaļas vadītājs.
1974. gadā kļuvis par PSKP biedru.
Bija Preiļu rajona izpildkomitejas priekšsēdētājs (1980—1986). Vēlāk bija PSKP Ventspils rajona komitejas pirmais sekretārs un Ventspils rajona Tautas deputātu padomes priekšsēdētājs. Sadarbojies ar Latvijas Tautas fronti. Bijis viens no autoriem Latvijas Komunistiskās partijas jaunajai programmai, kas krasi atšķīrās no PSKP principiem. 1990. gadā izslēgts no PSKP par šķeltniecisku darbību.
Atmodas kustības laikā 1990. gadā J. Blaževiču ievēlēja par Latvijas Augstākās Padomes deputātu no 199. Ziru vēlēšanu apgabala. Kā neatkarīgais deputāts darbojies Latvijas Tautas frontes frakcijā (1990—1993), bijis Tautas pašvaldības un sabiedrisko lietu komisijā. 1990. gada 4. maijā viņš balsoja par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu.
Pēc deputāta pilnvaru termiņa beigām J. Blaževiču iecēla par valsts akciju sabiedrības "Ventspils nafta" direktoru. No 1997. gada viņš bija AS "Ventspils nafta" prezidents un padomes priekšsēdētāja vietnieks, vēlāk AS "Rietumu cauruļvadu sistēma" (AS “RCS”) prezidents. No 1999. līdz 2006. gadam viņam kopā ar Aivaru Lembergu, Igoru Skoku un Genadiju Ševcovu piederēja Nīderlandē reģistrētā kompānija Yelverton Investments B.V., kas bija uzņēmuma AS "Ventbunkers" lielākais akcionārs.
Vaļasprieks
Medības un sporta nodarbības.
Band-Maid
Band-Maid ir japāņu rokgrupa, kas dibināta 2013. gadā.
Ostrovratmanova
Polārā stacija «Ostrovratmanova» (ru) ir bijusī Krievijas polārā hidrometeoroloģiskā stacija Arktikā. Izvietota Beringa šaurumā Ratmanova salā. Stacija administratīvi ietilpst Čukotkas autonomā apvidus Čukotkas rajonā.
Vēsture
Stacija izveidota 1940. gada jūnijā, materiālus būvniecībai piegādājot ar laivām no Ueļenas. Stacijā veikti hidroloģiskie un meteoroloģiskie novērojumi pēc 2. kategorijas programmas. Slēgta 1993. gadā.
Ojārs Blumbergs
Dzīvesgājums
Dzimis Tukuma apriņķī. Mācījās Rīgas Raiņa 8. strādnieku jaunatnes vakara vidusskolā, strādāja akmens apstrādes rūpnīcā "Granīts".
Piltenes viduslaiku pils
Piltenes viduslaiku pils bija Kurzemes bīskapa pils Piltenē pie Ventas upes laikā no 14. - 18. gadsimtam. Pēdējā Kurzemes un Sāmsalas bīskapa un vienīgā Livonijas karaļa Magnusa pēdējā rezidence. Latviski agrāk dēvēta par "Dāņu pili".
Ojārs Blumbergs
Dzīvesgājums
Atmodas laikā 1989. gadā iesaistījies Latvijas Tautas frontē. 1990. gadā O. Blumbergu vēlēšanu otrajā kārtā ievēlēja par Latvijas Augstākās Padomes deputātu no 43. Rīgas vēlēšanu apgabala, 1990. gada 4. maijā viņš nobalsoja par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu. Vadīja Arhitektūras un celtniecības, enerģētikas, transporta un informātikas komisiju, sadarbojās ar no Kanādas atbraukušo vēlāko politķi Gundaru Valdmani.
Piltenes viduslaiku pils
Līdz mūsdienām saglabājušies tikai pils pamati un Lielā apaļā torņa un Kauna torņa fragmenti.
Ojārs Blumbergs
Dzīvesgājums
No 1993. gada O. Blumbergs bija "Krievijas-Amerikas-Latvijas starptautiskās sabiedriskās asociācijas" (ROS-AM-LAT) valdes priekšsēdētājs, kā arī izveidoja politisku organizāciju "Saimnieciskās rosības līga".
Piltenes viduslaiku pils
Vēsture
Piltenes pils tika uzcelta senajā kuršu Ventavas zemē. 1230. gadā kuršu ķēniņa Lamekina līgumā ar Romas pāvesta sūtni Alnas Balduīnu latīņu valodā pieminēta kiligunda Langis, kas atbilst mūsdienu Landzei, atrodas tikai pāris km attālumā no Piltenes. Piltenes pils pirmo reizi rakstos pieminēta 1309. gada 3. decembra līgumā ar Vācu ordeni, kad Livonijas pilsoņu kara laikā Kurzemes bīskaps Burhards bija spiests līdz mūža beigām atteikties no savas bīskapijas un Piltenes pils. 1330. gada martā pēc sabiedrotās Rīgas pilsētas lūguma lietuviešu karaspēks ar aplenkuma mašīnām apsēda ordeņa ieņemto Piltenes pili, bet nespēja to ieņemt.
Ojārs Blumbergs
Dzīvesgājums
1995. gadā nesekmīgi kandidēja 6. Saeimas vēlēšanās no Latvijas Zemnieku savienības, Kristīgi demokrātiskās savienības un Latgales Demokrātiskās partijas saraksta. 1996. gada sākumā viņa vadītā "Saimnieciskās rosības līga" iekļāvās Latvijas Zemnieku savienības (LZS) sastāvā. 1998. gadā izstājies no LZS un pametis politiku.
Apbalvojumi
2000. gadā Blumbergu apbalvoja ar trešās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.
Piltenes viduslaiku pils
Vēsture
Kad 1617. gadā Kurzemes bīskapija tika pārvērsta par autonomu Piltenes apgabalu Polijas-Lietuvas ūnijas pakļautībā, par tā pārvaldes centru kļuva agrākā Kurzemes domkapitula Aizputes pils. 1621. gadā pieminēts, ka Piltenes pils ir pa pusei sagruvusi. Ap 1750. gadu sagāzās pēdējā pils apdzīvojamā daļa.
Pils apraksts
No 1431. gada izmeklēšanas protokola noprotams, ka uz pils lielās zāles sienām bijuši uzgleznoti visi Kurzemes bīskapi. Ap konventa tipa pili atradās priekšpils ar senpilsētu, kurai jau 14. gadsimta beigās bīskaps piešķīra Rīgas pilsētas tiesības.
Arheoloģiskie izrakumi
1976. - 1977. gadā Ēvalda Mugurēviča vadībā Piltenes pilsdrupu teritorijā veica arheoloģiskos izrakumus, kuru gaitā atsedza pils pamatu fragmentus, aizsarggrāvi un tiltu.
Polignots
Polignots (sengr. Πολύγνωτος) bija viens no slavenākajiem sengrieķu 5. gadsimta pr.Kr. māksliniekiem, kurš nodarbojās ar glezniecību un tēlniecību.
Laiksne (grupa)
Laiksne ir 1993. gada oktobrī Rīgā izveidota Latvijas mūsdienu tautas mūzikas grupa. Grupas nosaukums ņemts no Austrumlatvijas novadu izlokšņu apvidvārda „laiksne” ar nozīmi „ūdensroze”. Grupa galvenokārt izpilda Latgales tradicionālās sieviešu, talku un vedību dziesmas, kā arī gadskārtu ieražu dziesmas un deju melodijas. Līdz šim Laiksne izdevusi piecus studijas albumus.
Polignots
Biogrāfija
Polignots piedzima un izauga Tasas salā, kur no sava tēva, kas arī bija gleznotājs, iemācījās gleznot. Pēc Atēnu valstsvīra Kimona uzaicinājuma Polignots ieradās Atēnās, kur ieguva pilsoņa tiesības.
Laiksne (grupa)
Vēsture
Grupa izveidota 1993. gada oktobrī, taču tās pirmsākumi meklējami jau Rīgas 1. pedagoģiskās skolas folkloras kopā. 2001. gadā izdevniecība „Upe” Latviešu tautas mūzikas kolekcijas ietvaros izdeva grupas Latgales dziesmu albumu „Kyukova dzagyuze”. 2002. gadā albums kategorijā „Labākais tautas mūzikas albums” bija nominēts Latvijas Mūzikas ierakstu 2001. gada balvai „Zelta mikrofons”.
Polignots
Biogrāfija
Polignots kopā ar Mikonu Jaunāko ar vaska krāsām uzgleznoja gleznas Raibās stojas (sengr. ἡ ποικίλη στοά) dekoram, kā arī priekš Dioskūru un Tēzeja tempļiem. Stojā Polignots uzgleznoja "Atēniešu cīņu ar lakedemoniešiem", "Tēzeja cīņu ar amazonēm", "Trojas izpostīšanu" un "Maratonas kauju". Par Raibās stojas apgleznošanu Polignots ieguva tiesības pusdienot uz valsts rēķina. Vislielāko popularitāti ieguva Polignota Delfos gleznotās gleznas "Trojas ieņemšanu", "Grieķu apraudāšanu" un "Odiseju mirušo valstībā".
Laiksne (grupa)
Vēsture
2010. gadā izdevniecība „Lauska” laida klajā Laiksnes ceturto studijas albumu „Putra”, kurā iekļautas saviesīgās dziesmas no dažādiem Latvijas pagastiem, kā arī Sukinavas latviešu kolonijas Sibīrijā („Lai iedzeram!”). Albuma atvēršanas svētki notika 2010. gada 16. jūnijā Jaunajā Brīvdabas atpūtas parkā „Egle”. 2011. gadā albums kategorijā „Labākais tautas mūzikas albums” bija nominēts Latvijas Mūzikas ierakstu 2010. gada balvai „Zelta mikrofons”.
Polignots
Darbi
Figūras Polignota gleznās tika zīmētas kontūrās un iekrāsotas tikai ar nedaudzām krāsām, kas izcēlās uz sienu krāsainā fona. Neskatoties uz cilvēku ķermeņu modelēšanas un perspektīvas trūkumu, viņa darbi mākslas vēsturē bija novatoriski, jo pēc nostāstiem tajos atspoguļojās kompozīcijas ritmiskums, formu cēlums, un izteiksmība, īpašības, kuras nebija sastopamas arhaiskā perioda darbos.
Laiksne (grupa)
Vēsture
2013. gada decembrī izdevniecība „Lauska” izdeva grupas Ziemassvētkiem un čigānos iešanas tradīcijai veltītu albumu „Es čigāna meita biju”. Tā atvēršanas svētki un grupas 20. gadadienas koncerts notika 2013. gada 13. decembrī Ģertrūdes ielas teātrī.
Koki Jonekura
Koki Jonekura (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||2||0
Dendrolimus superans
Dendrolimus superans ir zvīņspārņu suga no vērpēju dzimtas.
Izplatība
Dendrolimus superans sibiricus pasuga ir izplatīta Krievijā, Mongolijā, Kazahstānā, Ķīnā un Ziemeļkorejā, ka arī Ziemeļamerikā. Dendrolimus superans superans sastopama Krievijā un Japānā.
Pieaugušo īpatņu apraksts
Dendrolimus superans sibiricus tēviņu spārnu plētums ir 40–60 mm, mātītēm — 60–80 mm. Mātītes ir lielākas par tēviņiem; mātīšu ķermeņa garums sasniedz līdz 39 mm, bet tēviņu — līdz 31 mm. Apakšējiem spārniem nav zīmējuma un ir no gaiši brūnas līdz sarkanbrūnam; uz augšējiem spārniem frontāli ir trīs labi redzamās melnas šķērseniskas melnas līnijas un baltie traipi pa antemediālu līniju (pret krūtīm šīs trīs līnijas ir nosauktas par antemediālu, postmediālu un subterminālu līniju). Ir neizteikta krāsu variācija pieaugušiem īpatniem, kas saistītās populācijas ģeogrāfisko izplatību. Visparastākā augšējo spārnu nokrāsa tumši pelēcīga Krievijas rietumu populācijai. Austrumu Sibīrijas un Krievijas Tālajos Austrumos populācijai ir vienkrāsu brūni spārni. Populācijas ar melniem spārniem sastopamas Burjatijā un Altajā. Dendrolimus superans superans taureņi ir līdzīgi Dendrolimus superans sibiricus, taču atšķiras ar lielāku spārnu plētumu: mātītēm spārnu plētums ir 80–110 mm (ķermeņa garums 28–45 mm), un tēviņiem — 70–75 mm (ķermeņa garums 24–37 mm).
Preimaginālo stadiju apraksts
Olas ir iegarenas un ovālas, garumā 2,2 mm un apkārtmērā 1,9 mm. Tikko izdētas olas ir gaiši zaļas vēlāk pakāpeniski nobriestot paliek tumši. Mātītes dēj olas čupiņās uz lapām vai zariņiem.
Dendrolimus superans sibiricus pēdēja kāpuru stadija ir mazāka par Dendrolimus superans superans pēdējas stadijas kāpuriem; Dendrolimus superans sibiricus pēdējas stadijas kāpuru garums ir 50–80 mm, Dendrolimus superans superans — 60–82 mm. Abām pasugām kāpuri ir mataini, ar izteikti ziliem matiņu čupiņām aiz pirmā un otrā krūšu segmenta.
Dendrolimus superans sibiricus mātīšu kūniņa ir tumši brūna, 33–39 mm gara, 10–11 mm plaša; tēviņu kūniņa ir 28–34 mm gara. Kokons ir pelēks, līdz 70 mm garš, 12–15 mm plašs. Dendrolimus superans superans pasugas kūniņa un kokons pēc ārēja izskata ir līdzīgi tiem Dendrolimus superans sibiricus pasugai.
Ekoloģija
Dendrolimus superans ir agresīvs kaitēklis Ķīnā, kas nopietni kaitē jauniem un veciem mežiem. Šī suga kaitē vairāk nekā 20 koku sugām, tai skaitā priedes (Sibīrijas ciedrupriede, Korejas ciedrupriede, klājeniskā ciedrupriede), baltegles (Sibīrijas baltegle, baltmizas baltegle, Sahalīnas baltegle), lapegles (Daurijas lapegle, Sibīrijas lapegle), egles (Sibīrijas egle, Picea ajanensis), sausserži (Kamčatkas sausserdis).
Ienaidnieki
Sarcophaga albiceps gaļasmušas kāpuri medī lapkoku balteņa kāpurus. Ir aprakstīti Dendrolimus superans parazitoīdi, kas parazitē uz tās olām: Anastatus japonicus (Eupelmidae), Telenomus gracilis, Telenomus tetratomus (Platygastridae), Trichogramma dendrolimi (Trichogrammatidae); uz kāpuriem un kūniņām parazitē Ooencyrtus pinicolus (Encyrtidae) un Rhogas dendrolimi (Eupelmidae). Šī suga var arī inficēties ar dažām baktērijām (Bacillus dendrolimus, Bacillus thuringiensis), sēnītēm (Beaureria bassiana) un dažiem vīrusiem.
Ludvigs Augusts Mellīns
Ludvigs Augusts Mellīns (de; dzimis, miris ) bija vācbaltiešu sabiedrisks darbinieks, kartogrāfs.
Publicējis dažādus rakstus par Baltiju, darbi arī latviešu valodā.
Dzīvesgājums
Dzimis 1754. gadā grāfa Kārļa Johana fon Mellīna un viņa sievas Annas Ģertrūdes, dzimušas fon Štālas (Staal), ģimenē viņu dzimtmuižā Tuhalā (Toal). Mājskolotāja vadībā apguva matemātiku, astronomiju, latīņu, franču valodu. 1767. gadā Krievijas Impērijas ķeizariene Katrīna II apdāvināto jaunekli nosūtīja pie saviem radiniekiem Holšteinas-Gotorpas prinčiem, lai viņš tos pavadītu Eiropas ceļojumā pa Vāciju, Šveici, Franciju un Itāliju. Viņš viesojās pie šveiciešu zinātnieka Hallera un franču domātāja Voltēra, kopā ar prinčiem viņu audiencē pieņēmis Prūsijas karalis Frīdrihs II un Romas pāvests Klements XIV. No 1769. gada apmeklēja lekcijas Boloņas Universitātē un Getingenes Universitātē.
Pēc atgriešanās dzimtenē viņš 1773. gadā sāka dienestu Krievijas Impērijas armijā, piedalījās Krievu—turku karā (1768—1774). No 1777. gada vadīja Ģenerālštāba Topogrāfijas nodaļu Pēterburgā. Mellīns piedalījās vairāku Krievijas Impērijas apgabalu karšu sastādīšanā. 1781. gadā pārcēlās uz Rīgu, apprecējās ar Helēnu Augusti fon Mengdenu, 1782. gadā Getingenē iestājās iluminātu ordenī ar segvārdu Constantinus Magnus. 1783. gadā majora pakāpē atvaļinājās no dienesta armijā un apmetās sievas īpašumā Bīriņu muižā. Līdz 1786. gadam grāfs Mellīns bija Rīgas apriņķa priekšsēdētājs (Kreishauptmann), pēc tam līdz 1795. gadam — Rīgas apriņķa tiesnesis (Kreisrichter). Pēc troņmantnieka Pāvila I rīkojuma no 1791. līdz 1798. gadam sastādīja pirmo precīzo Vidzemes un Igaunijas guberņas atlantu Atlas von Liefland. 1797. gadā iegādājās Ķizbeles muižu (Kipsal) Krimuldas-Pēterupes draudzes novadā.
Apglabāts Bīriņu muižas kapličā.
Centrālukraina
Centrālukraina (uk) ir kultūrvēsturiskais reģions, tajā ir iekļauti mūsdienu Vinnicas, Dņepropetrovskas, Kirovogradas, Poltavas un Čerkasu apgabali.
"Centrālukrainas" jēdziens
No ekonomiskā viedokļa Centrālukraina sastāv tikai no Čerkasu un Kirovogradas apgabaliem. Vēsturiskajā kontekstā Centrālukraina ietver zemes, kas bija Kijivas Krievzemes centrs. 17. un 18. gadsimtā šeit izveidojās Ukrainas kazaku valsts — Hetmanāts. Dņepras upe sadala Ukrainu labajā un kreisajā krastā.
20. gadsimtā Centrālukraina kļuva par ukraiņu valstiskuma, kā arī ukraiņu etniskās nācijas veidošanās kodolu.
Reliģija
2016. gadā aptuveni 73,5 % centrālās Ukrainas iedzīvotāju atzina sevi par ticīgiem, 4,8 % par neticīgiem, bet 2,6 % par ateistiem. No kopējā iedzīvotāju skaita 86,5 % bija kristieši (76,7 % — pareizticīgie, 6,5 % — vienkārši kristieši, 1,9 % — katoļi, 1,0 % — protestanti un 0,4 % — Ukrainas grieķu katoļi), 0,3 % — ebreji un 0,1 % — musulmaņi. Nereliģiozi un citi ticīgie, kas neidentificējas ne ar vienu no lielākajām reliģijām, veidoja aptuveni 12,8 % iedzīvotāju.
Marija Medinska-Valdemāre
Marija Medinska-Valdemāre (dzimusi, mirusi 1888. gada pavasarī), arī Naumane, bija viena no pirmajām latviešu rakstniecēm. Krišjāņa Valdemāra māsa.
Džūkstesmuiža
Džūkstesmuiža ir ciems Tukuma novada Džūkstes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā, uz 1,1 km uz austrumiem no pagasta centra Džūkstes, 29,1 km no novada centra Tukuma un 68,8 km no Rīgas.
Marija Medinska-Valdemāre
Mācījās Neimanes privātskolā Talsos. Valdemārpilī atvēra nelielu privātskolu. No 1865. līdz 1882. gadam Marija vadīja brāļa muižu Novgorodas guberņā. Pēc tam pārcēlusies uz dzīvi Aksajā, kur arī mirusi un apbedīta.
Džūkstesmuiža
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1450 (Lancenieki–Džūkste–Lestene), Džūkstes ūdenskrātuves dienvidu krastā.
Marija Medinska-Valdemāre
Rakstījusi stāstus, dzeju.
Olehs Husjevs
Olehs Husjevs (uk, dzimis ) ir bijušais Ukrainas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Ukrainas futbola izlases dalībnieks.
Kurmjupe
Kurmjupe (arī Ežupe) ir Grūbas labā krasta pieteka Cēsu novadā.
Tek rietumu - ziemeļrietumu virzienā. Lielākā pieteka - Lielmārču strauts. Ietek Grūbā lejpus Strautkalnu mājām. Pirms ietekas Grūbā upi šķērso valsts autoceļš V317 (Asaru ezers – Melturi).
Olehs Husjevs
Ukrainas futbola izlases sastāvā debitējis 2003. gadā. Piedalījies 2006. gada FIFA Pasaules kausā un 2012. gada Eiropas čempionātā.
Göktürk-2
Göktürk-2 ir Turcijas Nacionālās aizsardzības ministrijas Zemes novērošanas pavadonis. Orbītā palaists 2012. gada decembrī. Šis bija Turcijas pirmais augstas izšķirtspējas Zemes novērošanas pavadonis. Göktürk-2 tiek izmantots gan militārām gan civilām vajadzībām.
Olehs Husjevs
Sasniegumi
Dynamo Kyiv
Göktürk-2
Kosmiskais aparāts apgādāts ar divām augstas izšķirtspējas un vienu vidējas izšķirtspējas kameru. Viena darbojas panhromatiskā režīmā ar izšķirtspēju 2,5 m, otra — multispektrālā ar izķšķirtspēju 10 m. Trešās izšķirtspēja ir 20 m un darbojas SWIR joslā.
Lidojuma gaita
Göktürk-2 tika palaists 16:12:52  UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 2D no Dzjucjuaņas Pavadoņu palaišanas centra. Pavadonis ievadīts solārsinhronā orbītā.
Romeo un Džuljeta (1996. gada filma)
"Romeo un Džuljeta" (en) ir 1996. gada ASV romantiska kriminālfilma, kuras režisors, kā arī viens no scenārija autoriem un viens no producentiem ir Bazs Lurmens. Galvenās lomas atveido Leonardo Di Kaprio, Klēra Deinsa, Braiens Denehijs, Džons Legisamo, Pīts Postletvaits un Pols Sorvino. Filmas pirmizrāde notika Holivudā.
Filma veidota kā Viljama Šekspīra tāda paša nosaukuma lugas modernizācija.
Jāns Knēpels
Jāns Knēpels (sv; dzimis, miris ) bija zviedru šaha problēmists.
Šaha kompozīcija
Jāns Knēpels bija žurnālu Springaren un Stella Polaris redaktors.
No 1956. gada starptautiskais tiesnesis un no 1973. gada starptautiskais meistars šaha kompozīcijā.
Budavu dīķis
Budavu dīķis ir mākslīga ūdenstilpe Tukuma novada Džūkstes pagasta dienvidu daļā, uz rietumiem no Pienavas. Ūdenstilpe tika izveidota 1970. gados paplašinot tajā laikā aizaugušo Pienavas upīti.
Malije Karmakuli
Malije Karmakuli (ru) ir Krievijas vissezonas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Novaja Zemļas arhipelāga Dienvidu salas rietumu krastā Barenca jūras piekrastē. Dibināta 1896. gadā un tiek uzskatīta par Krievijā pirmo un pasaulē otro Arktisko meteostaciju, kurā tiek veikti regulāru novērojumi.
Vēsture
Malije Karmakuli dibināti 1877. gadā kā pirmā Krievijas kolonistu apmetne arhipelāgā. Apmetnes iedzīvotāji bija sešas ņencu ģimenes. 1878. gadā Krievijas Biedrība glābšanai uz ūdeņiem norīkoja uz Malije Karmakuliem hidrogrāfa Tjagina ekspedīciju, kura šeit izbūvēja glābšanas staciju un veica hidrometeoroloģiskos novērojumus ziemošanas laikā. No 1882. gada 1. septembra līdz 1883. gada 3. septembrim Malije Karmakulos darbojās kompleksa pētniecības stacija 1. Starptautiskā polārā gada programmas ietvaros. 1896. gadā tika atvērta pastāvīga meteostacija, kas nepārtraukti darbojas joprojām.
Līdz kodolieroču izmēģinājumu poligona izveidošanai Malije Karmakuli bija viena no lielākajām arhipelāga apdzīvotajām vietām ar baznīcu un medpunktu. Līdz 1924. gadam tā bija arhipelāga administratīvais centrs. 1957. gadā visi arhipelāga civiliedzīvotāji tika pārvietoti uz kontinentu. Mūsdienās stacijā visu gadu strādā 7—8 cilvēki; līdzās stacijai ir armijas radiolokācijas apakšvienība.
Latvijas Nacionālais simfoniskais orķestris
Viens no LNSO darbības galvenajiem virzieniem ir arvien jaunas auditorijas piesaistīšana ar izglītojošām programmām mūsdienīgā, radoši pārsteidzošā formā.
LNSO darbība sešas reizes novērtēta ar Latvijas augstāko apbalvojumu klasiskās mūzikas jomā — Lielo mūzikas balvu (1993, 2009, 2012, 2013, 2016 un 2019).
Kopš 2013. gada novembra LNSO mākslinieciskais vadītājs un galvenais diriģents ir Eiropas, Ķīnas un Japānas labāko orķestru pieprasītais maestro Andris Poga, kurš no 2021./2022. gada sezonas vadīs Stavangeres simfonisko orķestri Norvēģijā. Franču mūzikas kritiķe Florānsa Mišela par Andri Pogu saka: “Viņš vada savu “karapulku” ar precizitāti un iekšēju mieru. Nepaļaujas uz nejaušību savās iecerēs, līdz ar to skaņdarba kopējā arhitektūra balstās uz gruntīgiem pamatiem, un to izgaismo uzrunājoša, elpojoša saturiskā vadlīnija.”
Orķestra iepriekšējo māksliniecisko vadītāju sarakstā nozīmīgākie ir Jānis Mediņš, Leonīds Vīgners, Edgars Tons, Vasilijs Sinaiskis (kopš 2017. gada — LNSO goda viesdiriģents), Olari Eltss un Karels Marks Šišons. Viesdiriģentu vidū — pasaulslavenie latvieši Arvīds Jansons, Mariss Jansons un Andris Nelsons, arī Vladimirs Fedosejevs, Valērijs Gergijevs, Nēme Jervi, Pāvo Jervi, Kirils Kondrašins, Kurts Mazūrs, Kšištofs Pendereckis, Genādijs Roždestvenskis, Jevgēņijs Svetlanovs, Jurijs Simonovs un daudzi citi.
Beidzamajos sešos gados LNSO uzstājies Frankfurtes Alte Oper, Parīzes filharmonijā un Elizejas lauku teātrī, Eksanprovansas Lielajā teātrī un daudzās citās Eiropā nozīmīgās koncertzālēs. Orķestris piedalījies festivālos Francijā, Vācijā un Šveicē, kā arī Bratislavas mūzikas festivālā. LNSO sadarbības partneri beidzamajās turnejās bija spožā vijolniece Baiba Skride, izcilais čellists Aleksandrs Kņazevs, ģeniālie pianisti Nikolass Angeličs un Boriss Berezovskis, jaunie supertalanti Luks Geņušs un Likā Debargs.
Kopš 2015. gada LNSO augusta beigās Latvijas reģionālajās akustiskajās koncertzālēs rīko mūzikas festivālu ģimenei un draugiem “LNSO vasarnīca".
Mākslinieciskie vadītāji un galvenie diriģenti
Mākslinieciskie vadītāji un galvenie diriģenti
Diriģenti
Galvenie viesdiriģenti
Lielmārču strauts
Lielmārču strauts (arī Lielmārču upe, Lielmāršu upe) ir Kurmjupes kreisā krasta pieteka Cēsu novadā.
Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Kurmjupē pirms tās ieteces Grūbā. Pirms ietekas Kurmjupē to šķērso valsts autoceļš V317 (Asaru ezers – Melturi).
Ana Marija Pavela
Sporta karjera
No 2005. gada Pavela Eiropas čempionātos cīņas sportā kopumā ieguva piecas bronzas medaļas. Viņa sacensībās pārstāvēja sporta klubu CSA Steaua București, viņu trenēja Saimons Konstantīns un Vasile Višans.
Pavela pārstāvēja Rumāniju 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Pekinā, kur viņa sacentās sieviešu brīvās cīņas 55 kg klasē. Priekšsacīkšu pirmajā cīņā viņa zaudēja ķīnietei Sjui Li. Tā kā vēlāk viņas pretiniece iekļuva finālmačā, Pavela ieguva tiesības piedalīties gandarījuma cīņās. Pirmajā cīņā viņa pieveica Kazahstānas cīkstoni Olgu Smirnovu, bet cīņā par bronzas medaļu nedaudz zaudēja kolumbietei Žaklīnai Renterijai, finišējot tikai piektajā vietā.
Vērmeļu iela
Vērmeļu iela ir Rīgas iela Latgales priekšpilsētas Dārziņu apkaimē. Vērmeļu iela sākas pie Dārziņu 19. līnijas un beidzas krustojumā ar Zvirbuļu ielu. Ielas kopējais garums ir 807 metri, tā pilnā garumā klāta ar grants segumu. Ielā ir privātmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielai nosaukums dots 2000. gadā.
Ielu savienojumi
Vērmeļu iela ir savienota ar šādām ielām:
Akvileja
Akvileja (it, fur, vec) ir pilsēta Itālijas ziemeļos, Friuli-Venēcijas Džūlijas reģionā. Mūsdienās pilsētā dzīvo 3,3 tūkstoši iedzīvotāju, bet Senās Romas laikos tā bija viena no lielākajām pilsētām reģionā ar aptuveni 100 tūkstošiem iedzīvotāju (2. gadsimtā). Pilsēta atrodas 10 km attālumā no Adrijas jūras. Mūsdienās Akvileja ir viena no nozīmīgākajām arheoloģisko izrakumu vietām Itālijas ziemeļos.
Vācijas upju uzskaitījums
Visas Vācijas upes, kuras garākas par 200 km.
Upju sistēma:
Baltijas jūra
Melnā jūra
Daiki Niva
Nacionālā izlase
!Kopā||2||0
Ēķis
Ēķis (sieviešu dzimtē Ēķe) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Johans Jakobs Ferbers
Johans Jakobs Ferbers (Johann Jacob Ferber, 1743—1790) bija zviedru cilmes ģeologs un mineralogs. Academia Petrina fizikas un dabaszinātņu profesors (1775—1783). Prorektors (1780—1781).
Viens no modernās ģeoloģijas pamatlicējiem, pirmais izvirzīja "drifta teoriju" par granīta laukakmeņu izcelsmi Baltijas provincēs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1743. gada 23. augustā Karlskronā aptiekāra ģimenē. Mācījās Karlskronas kara akadēmijā, studēja Upsālas Universitātē pie slavenā botāniķa Kārļa Linneja. 1763. gadā sāka strādāt Zviedrijas kalnrūpniecības kolēģijā, bet jau 1764. gadā devās sešus gadus ilgā ceļojumā pa Eiropu. 1771. gadā viņš no jauna devās uz Vācijas un Itālijas valstīm, pētīja rūdas un minerālus, tā iespaidā uzrakstīja grāmatu "Vēstules no velšu zemes par tās dabas īpatnībām", ko veltīja mineralologam un brīvmūrniekam Ignācam Bornam (Ignaz von Born). Ferbers bija Berlīnes brīvmūrnieku lielložas Zu den drei Weltkugeln loceklis.
1774. gadā viņš saņēma uzaicinājumu kļūt par Pētera akadēmijas (Academia Petrina) profesoru Jelgavā, ko viņš labprāt pieņēma. 1775. gadā profesors Ferbers lasīja lekcijas par dzīvnieku valsts vēsturi un botāniku, atbilstoši sava skolotāja K. Linneja sistēmai. 1776. gadā Jelgavā apprecējās ar Agnesi Elizabeti Jakobi. 1780. gadā Peterburgā latīniski publicēja savu traktātu pret alķīmiskajiem priekšstatiem par minerālu savstarpējo pārvēršanos "Minerālvielu savstarpējās pārvēršanās hipotēzes pārbaude" (la). 1781. gadā pēc Polijas-Lietuvas valdnieka Staņislava Poņatovska aicinājuma devās uz Poliju izpētīt tās derīgos izrakteņus. Pēc atgriešanās Jelgavā viņš nolasīja lekciju kursu "Dabaszinātņu un ķīmijas vispārnoderīgās patiesības".
1783. gadā viņš pameta Jelgavu un pēc Krievijas ķeizarienes Katrīnas II aicinājuma devās uz Pēterburgu, kur darbojās Zinātņu akadēmijā. 1784. gadā Johans Frīdrihs Hartknohs Rīgā iespieda J. J. Ferbera 100 lappušu biezo traktātu "Piezīmes Kurzemes fizikālajam zemes aprakstam kopā ar J. B. Fišera pielikumiem viņa Vidzemes dabasizpētes uzmetumam" (de).
1786. gadā viņš cauri Jelgavai devās uz Berlīni, kur bija kalnraktuvju galvenais padomnieks Prūsijas karaļa dienestā. Miris 1790. gada 17. aprīlī Bernē pēc smadzeņu triekas ceļojuma laikā uz Franciju un Šveici.
Olīveļļa
Olīveļļa ir augu eļļa, ko iegūst no olīvkoka Olea europaea augļiem (olīvām). Olīveļļu iegūst kā no šo augļu mīkstuma, tā arī no sēklām. Ķīmiski olīveļļa ir dažādu taukskābju triglicerīdu maisījums, kurā dominē oleīnskābes esteri (virs 80%). Olīveļļā, salīdzinot ar citām eļļām, ir samērā maz E vitamīna.
Lai arī olīveļļa mēdz būt dārgāka, nekā citas izplatītās eļļas, piemēram, saulespuķu eļļa, tās uzturvērtība ir jūtami mazāka, jo tajā ir daudz mazāk neaizstājamās polinepiesātinātās linolēnskābes. Tomēr niecīgā piesātināto tauku satura un izteiktākās garšas dēļ olīveļļa ļoti bieži tiek izmantota uzturā. Ir daudz dažādu olīveļļas veidu, kas pamatā iedalās nerafinētajā olīveļļā (extra virgin vai virgin) un rafinētajā olīveļļā. Nerafinētajai eļļai ir labāka garša un aromāts, to ieteicams lietot salātiem. Rafinētā eļļa (extra light u.c.) ir piemērotāka cepšanai. Mazvērtīgāka, taču tāpat lietojama uzturā ir eļļa (pomace), ko iegūst no olīvu pārpalikumiem (miziņām, kauliņiem), ekstrahējot ar heksānu. Atsevišķi izdala tehniskām vajadzībām paredzēto eļļu (lampante oil), ko nevar lietot uzturā.
Neskaitot kulināriju, olīveļļu lieto arī kosmetoloģijā, higiēnas vajadzībām, ziepju ražošanā. Agrāk tika izmantota telpu apgaismošanai.
Slāpējošais mats
Slāpējošais mats ir mats ar zirdziņu, kad apdraudētajam karalim atkāpšanās lauciņus bloķē paša figūras.
Kombināciju ar slāpējošo matu pirmoreiz 1497. gadā publicējis spāņu šahists Luijs Ramiress de Lusena. Šī kombinācija vēlāk nosaukta par Lusēnas matu (skat. diagrammu). Lusēnas pozīcijā seko: '''1. De6+ Kh8 (1. ... Kf8 2. Df7#) 2. Zf7+ Kg8 3. Zh6+ (dubultšahs) 3. ... Kh8 4. Dg8+! Txg8 5. Zf7#'''.
Piemērs
Slāpējošo matu sastopams dažādās partijas stadijās.
Slāpējošais mats šaha kompozīcijā
Šaha kompozīcijā slāpējošais mats sastopams dažādu žanru darbos.
Auru pagasts
Auru pagasts ir viena no Dobeles novada administratīvajām teritorijām tā centrālajā daļā. Robežojas ar sava novada Dobeles pilsētu, Krimūnu, Penkules, Naudītes, Annenieku, Dobeles un Tērvetes pagastiem.
Reljefa formas
Buku kalns, Darmāku kalns, Garais kalns, Puču kalns, Rūju kalns, Velna kalns.
Ūdensteces
Apguldes ezera grāvis, Auce, Aurupīte, Ālave, Bērze, Gardene, Jugla, Sesava.
Ūdenstilpes
Apguldes dzirnavu ezers, Austrumu dīķis, Dziļezers, Jaunmensku dīķis, Priedāju dīķis, Rūju dīķi, Teiku dīķis.
Vēsture
Līdz 1920. gada zemes reformai Auru pagasta toreizējā teritorijā atradās Auru muiža (Auermünde), Audzu muiža (Neu-Friedrichshof, mūsdienās Krimūnu pagastā), Ālaves muiža (Alauen, mūsdienās Ālave Penkules pagastā), Pēterfeldes muiža (Peterfeld), Tīles muiža (Thielenhof), Vecabguldes muiža (Alt-Abgulden, mūsdienās Apgulde Naudītes pagastā), Lielabguldes (Groß-Abgulden, mūsdienās Lielapgulde Naudītes pagastā) muižas.
Mūsdienu Auru pagasta teritorijā atradās arī Ādama muiža (Adamshof), Lielbērzes muiža (Groß-Bersen, Lielbērze), Mazbērzes muiža (Klein-Bersen), Pakaišmuiža (Potkaisen).
Funkcija
Funkcija ir viena mainīgā atkarība no otra mainīgā, ja katrai neatkarīgā mainīgā vērtībai atbilst ne vairāk kā viena atkarīgā mainīgā vērtība.
Auru pagasts
Vēsture
Pēc agrārās reformas
Funkcija
Pamatjēdzieni
Funkcija ir definēta tad, ja norādīts piekārtojuma likums, pēc kura katrai argumenta vērtībai var atrast atbilstošo funkcijas vērtību. Piekārtojuma likumu var uzdot:
XXx: Reaktivēts
"xXx: Reaktivēts" (en kā arī en) ir 2017. gada ASV spriedzes filma. Filmas režisors ir D. Dž. Karuzo, scenārija autors F. Skots Frezirs. Galvenās lomas atveido Vins Dīzels, Donijs Jens, Dīpika Padukone, Kriss Vu, Rubija Rouza, Tonijs Džaa, Nina Dobreva, Toni Kolete un Semjuels Džeksons. Šī ir trešā filma xXx filmu sērijā un turpinājums abām iepriekšējām filmām: "xXx" (2002) un "xXx 2 Nākamais līmenis" (xXx: State of the Union, 2005). Atšķirībā no iepriekšējām filmām, ko izplatīja Columbia Pictures, šo filmu izplata Paramount Pictures. Filmas pirmizrāde ASV un Latvijā notika vienā dienā —. Filma skatāma 2D, RealD 3D un IMAX 3D formātos.
Funkcija
Pamatjēdzieni
Ja funkcionālo sakarību (atbilstību) starp diviem mainīgajiem x un y pieraksta šādi y=f(x), tad y=f(x), to sauc par funkcijas formulu, x par neatkarīgo mainīgo jeb argumentu, bet y par atkarīgo mainīgo jeb funkciju.
Auru pagasts
Vēsture
Lielabguldes muižas kungu mājā iekārtoja Abguldes divgadīgo lauksaimniecības skolu. 1935. gadā Jelgavas apriņķa Auru pagasta platība bija 56 km² un tajā dzīvoja 1452 iedzīvotāji.
XXx: Reaktivēts
Šī ir arī pirmā studijas Revolution Studios producētā filma kopš 2007. gada filmas The Water Horse: Legend of the Deep, kas saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un ar 85 miljonu ASV dolāru lielu budžetu vispasaules nomās nopelnīja 330 miljonus ASV dolāru, tādējādi kļūstot par studijas visienesīgāko filmu.
Auru pagasts
Vēsture
1945. gadā pagastā izveidoja Auru un Krimūnu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Dobeles rajona Auru ciemam pievienoja likvidēto Krimūnu ciemu, 1963. gadā - daļu likvidētā Gaismas ciema, bet 1968. gadā Auru ciema padomju saimniecības «Krimūnas» teritoriju pievienoja Austrumu ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Auru pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Dobeles novadā.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Gardene, Ķirpēni (līdz 2012. gadam Kroņauce), Auri (pagasta centrs), Liepziedi, Lielbērze, Bērzkrasti, Rūpnieki.
Funkcija
Pamatjēdzieni
Lasa: y ir vienāds ar f no x. Pierakstā burts f norāda likumu (kārtulu), pēc kura katrai argumenta x vērtībai var noteikt atbilstošo y vērtību.
Kartahena
Kartahena (es) ir Spānijas pilsēta, kas atrodas valsts dienvidaustrumos pie Vidusjūras. Tā atrodas Mursijas reģiona austrumos. Kartahena atrodas 444 km attālumā no Spānijas galvaspilsētas Madrides un 49 km attālumā no Mursijas reģiona lielākās pilsētas Mursijas.
Funkcija
Pamatjēdzieni
Gan funkciju, gan argumentu var apzīmēt arī ar citiem burtiem, piemēram, y=g(x), y=h(t), z=F(y). Dažkārt funkciju apzīmē ar to pašu burtu, ar kuru apzīmēts atkarīgais mainīgais, piemēram, y=y(x), s=s(t), z=z(y).
Kartahena
Pilsētas kopējā platība ir 558,08 km2, pēc 2012. gada datiem pilsētas robežās dzīvo 216 655 iedzīvotāji, bet pilsētas aglomerācijā dzīvo 409 586 iedzīvotāji. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir Mursijas reģiona otrā lielākā pilsēta. Pilsēta vidēji atrodas desmit metrus virs jūras līmeņa, bet tās augstākais punkts ir 50 metri virs jūras līmeņa.
Funkcija
Pamatjēdzieni
Par funkcijas y=f(x) definīcijas apgabalu (pieļaujamo vērtību kopu) sauc visas tās neatkarīgā mainīgā x vērtības, ar kurām izteiksmei f(x) ir jēga.
Kartahena
Pilsēta ir dibināta 227. gadā pirms mūsu ēras. Kopš 18. gadsimta pilsēta ir nozīmīga Spānijas armijas bāzes vieta. Mūsdienās pilsētā atrodas viena no svarīgākajām Spānijas armijas bāzēm. Pilsētā ir dzimis Kartāgas republikas senators un karavadonis Hanibāls Barka.
Funkcija
Pamatjēdzieni
Definīcijas apgabalu apzīmē ar simbolu D(y) vai D(f).
Putni
Putni (Aves) ir ar spalvām klāta endotermiska (siltasiņu) mugurkaulnieku klase, kas dēj olas un primāri ir specializējušies lidošanai. Kopā pavisam ir vairāk nekā 10 000 putnu sugu. Tie dzīvo visas planētas ekosistēmās, sākot no Arktikas līdz pat Antarktīdai. Putnu lielums var būt no 5 centimetriem, kā bišu kolibri (Mellisuga helenae), līdz pat 2,7 metriem (strausi). Putnus īsumā var raksturot kā divkājainus amniotus, kuru priekšējās ekstremitātes pārveidojušās spārnos, ķermenis klāts ar spalvām, ķermeņa temperatūra pastāvīga un ļoti augsta, tiem ir četrkameru sirds ar diviem kambariem un diviem priekškambariem, aortas loks ir tikai viens (labais), progresīvi attīstītas galvas smadzenes, it sevišķi priekšējo smadzeņu pusložu dibens, vidussmadzenes un smadzenītes. Putni vairojas, dējot olas un perējot mazuļus. Putnus pēta zooloģijas apakšnozare — ornitoloģija.
Funkcija
Pamatjēdzieni
Saskaņā ar šo definīciju, funkcijas y=f(x) definīcijas apgabals D(f) sakrīt ar izteiksmes f(x) definīcijas apgabalu.
Putni
Putnu raksturojums
Pēc anatomiskās uzbūves putni ir ļoti tuvi saviem tiešajiem priekštečiem — rāpuļiem un faktiski ir tikai rāpuļu progresīvs atzarojums, kas ieguvis pastāvīgu ķermeņa temperatūru un pielāgojies lidošanai. Primitīvi putniem līdzīgi dinozauri dzīvojuši jau juras perioda vidū, aptuveni pirms 170 miljoniem gadu. Pēc kladistikas putnus var uzskatīt par vienīgajiem izdzīvojušajiem dinozauriem.
Putniem, tāpat kā rāpuļiem, nav ādas dziedzeru, ir tikai viens pakauša kaula paugurs, ekstremitātēm ir intertarsālā un interkarpālā locītava, labajā aortas lokā plūst arteriālās asinis, līdzīga uzbūve ir visai urogenitālajai sistēmai un gandrīz līdzīga ir dīgļa attīstība, pie tam alantojam saglabājas sākotnējā vielmaiņas atkritumproduktu rezervuāra un dīgļa elpošanas orgāna funkcija.
Funkcija
Pamatjēdzieni
Funkciju sauc par pāra funkciju, ja katram x\in D izpildās vienādība f(-x)=f(x). Funkciju sauc par nepāra funkciju, ja katram x\in D izpildās vienādība f(-x)=-f(x). Ja funkcijai neatbilst neviens no šiem abiem nosacījumiem, to sauc par ne pāra, ne nepāra funkciju.
Putni
Putnu raksturojums
Atšķirībā no rāpuļiem putniem galvenokārt raksturīga:
Funkcija
Pamatjēdzieni
Funkciju sauc par periodisku, ja eksistē tāds pozitīvs skaitlis T, ka katram x\in D pastāv sakarība f(x+T)=f(x). Mazāko no šādiem skaitļiem T sauc par funkcijas periodu.
Putni
Putnu raksturojums
Svarīgākie pielāgojumi lidošanai ir:
Putnu sistemātika
Mūsdienās putnu klase dalās 5 apakšklasēs, no kurām viena apakšklase apvieno visas mūdienās dzīvojošās putnu sugas, bet 4 apvieno aizvēsturiskās sugas. Kopumā īstais fosilo putnu sugu skaits un to sistemātika ir neskaidra, jo jaunu seno putnu fosiliju atklāšana ir samērā unikāls notikums, īpaši mazo putnu kauli ir trausli un reti saglabājas. Putnu klase apvieno vismaz 33 kārtas (vismaz 6 no tām izmirušas) un 213 dzimtas (apmēram 42 no tām izmirušas). Pavisam ir zināmas 2000—2400 ģintis ar vairāk nekā 10 000 putnu sugām. Putni ir izplatīti praktiski visā pasaulē.
Funkcija
Pamatjēdzieni
Funkcija ir augoša, ja lielākai argumenta vērtībai atbilst lielāka funkcijas vērtība. Funkcija ir dilstoša, ja lielākai argumenta vērtībai atbilst mazāka funkcijas vērtība. Augošas un dilstošas funkcijas sauc par monotonām funkcijām. Katrai monotonai funkcijai pastāv apgrieztā (inversā) funkcija.
Putni
Putnu sistemātika
Putnu klase (Aves) - uc. sugas, kuru sistemātika vēl nav nostiprinājusies - uc. sugas, kuru sistemātika vēl nav nostiprinājusies
Funkcija
Pamatjēdzieni
Ja funkcijas y=f(u) arguments ir funkcija u=g(x), funkciju y=f(g(x)) sauc par saliktu funkciju jeb funkciju f (ārējā funkcija) un g (iekšējā funkcija) kompozīciju. Vienas funkcijas ievietošanu citas funkcijas argumenta vietā sauc par superpozīciju.
Grebu Bļodas kalns
Grebu Bļodas kalns atrodas Vidzemē, Valmieras novada Dikļu pagasta ziemeļrietumos uz dienvidiem no Buivas. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.
Putni
Muskulatūra
Putniem vislabāk attīstīti ir lielie krūšu muskuļi, kas nolaiž spārnus. Tie piestiprinās pie krūšu kaula un pie augšdelma. Labiem lidotājiem lielie krūšu kauli sastāda 1/5 no ķermeņa masas. Zem lielajiem krūšu muskuļiem atrodas zematslēgas muskuļi. Tie paceļ spārnus. Putniem spēcīgi attīstīta arī pakaļējo ekstremitāšu un kakla muskulatūra. Daudzi putni nakšņo kokos, taču no zariem nenokrīt, jo putnu kājās ir muskuļi ar garām cīpslām. Putnam nosēžoties uz zara, cīpslas savelkas un saliec pirkstus.
Funkcija
Pamatjēdzieni
Lai uzzīmētu funkcijas y=f(x) grafiku, parasti sastāda vērtību tabulu, atbilstošos punktus (x, f(x)) atliek koordinātu plaknē un caur šiem punktiem novelk nepārtrauktu līniju (vai līnijas). Ja koordinātu plaknē atliek punktus, kuru abscisa (x ass) ir funkcijas arguments (x vērtība), bet ordināta (Y ass) — atbilstošā funkcijas vērtība, tad visi šie punkti veido funkcijas grafiku.
Grebu Bļodas kalns
Pilskalnu apzinājis Pēteris Abuls, aprakstījis Ernests Brastiņš. Tas ir savrups, apaļš, apmēram 10 metrus augsts paugurs, plakums — 75 metri diametrā, ar zemes uzbērumu (apmēram 1 m augstu) visapkārt. Datējums — vēlais dzelzs laikmets, viduslaiki. Uz rietumiem no Grebu Bļodas kalns atrodas Grebu pilskalns.