cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kureļa grupa
Rubeņa bataljona pretošanās
Kauju starplaikā Rubeņa bataljonam savu palīdzību un sadarbību piedāvāja "Sarkanās bultas" partizāni, taču bataljona vadība šo piedāvājumu noraidīja.
4. decembrī sākās Rubeņa bataljona jauno pozīciju ielenkšana. Uzbrukumu uzsāka 5. decembrī. Vācieši uzbrukumā iesaistīja 200 SS vīrus un 70 latviešu būvbataljona karavīrus B. Jankava vadībā, taču, atklājuši, ka viņiem jācīnās pret kureliešiem, būvbataljona vīri no tālākas cīņas atteicās. 7. decembrī vācieši kaujās iesaistīja kādu vācu kājnieku bataljonu.
Pie Vēveriem rubeniešiem izdevās ievilināt vāciešus slazdā. Vācu pusē krita majors Helds un Salaspils darba nometnes komandants SS oberšturmfīrers Kurts Krauze, kā arī 11 citi vīri. Rubeņa bataljons zaudēja virsnieka vietnieku Šulcu, smagi tika ievainots bataljona komandieris Druviņš.
8. decembrī notika bataljona pēdējā sadursme ar vāciešiem, kad bataljona atliekām ar lieliem zaudējumiem izdevās izlauzties no ielenkuma. Ielenkuma pārraušanā rubeniešiem atbalstu sniedza "Sarkanās bultas" partizāni, dodot triecienu vācu vienībām no aizmugures. Pēc tam pēdējais bataljona komandieris Briedis vienību izformēja, atļaujot vīriem izklīst.
Saskaņā ar Jekelna 1944. gada 21. novembra pārskatam pievienoto pielikumu par cīņām ar kureliešiem un Rubeņa bataljonu, akcijā kopumā tika sagūstīti 1360 latviešu karavīri, bet 24 krituši. Vācieši ieguvuši 770 šautenes, 41 mašīnpistoli, 18 pistoles, 5 tanku dūres, 3 vieglos un 3 vidējos mīnmetējus, 35 vieglos un 15 smagos ložmetējus un 2 tonnas munīcijas. Vācu puse akcijā zaudējusi 4 kritušos un 7 ievainotos (ziņojumā nav uzrādīti daudz lielākie SS un SD spēku zaudējumi).
Savukārt, 9. decembrī vācu 16. armijas štābs ziņoja, ka partizāni zaudējuši 161 kritušo, bet vācieši — 18 (arī šajā gadījumā vācu zaudējumu skaitā neietilpa SS un SD kritušie).
70 līdz 90 Rubeņa bataljona vīru vēlāk pievienojās "Sarkanajai bultai". 1945. gada janvārī neatkarīgi darbojās vēl aptuveni 50 kureliešu, kuri atradās apvidū starp Saldu un Skrundu. Cirkales rajonā kā slēgta vienība darbojās Rubeņa bataljona 4. vads.
Klačiņa
"Klačiņa" ir grāmatu sērija, kuras mērķauditorija ir jaunieši. Tās autore ir Sesīlija fon Cigezāra. Grāmata stāsta par Ņujorku, kur mājo gan bagātie, gan ne tik bagātie. Ballītes, narkotikas, skandāli un nauda - tas viss grozās šajā stāstā. Pēc grāmatas ir uzņemts arī seriāls, latviešu valodā pašlaik lasāmas trīs grāmatas.
Grāmatas un seriāla galvenie varoņi ir:
Hanija (filma)
"Hanija" (en) ir 2003. gada ASV muzikāla drāma, kuras režisors ir Billijs Vūdrovs. Galvenās lomas atveido Džesika Alba, Meki Faifers, Džoja Braienta un Lil' Romeo. Filmas pirmizrāde notika.
Hanija ir skaista mūzikas video horeogrāfe, kuras dzīve tiek satricināta pēc tam, kad viņas mentors viņai piestāda ultimātu: vai nu Hanija ar savu mentoru pārguļ, vai arī viņa tiks iekļauta savas industrijas melnajā sarakstā.
Žaks Vilnēvs
Žaks Žozefs Šarls Vilnēvs (fr; dzimis, Senžānā pie Rišerū, Kanādā) ir Kanādas sacīkšu pilots, bijušais Formula 1 pilots,. gada pasaules čempions. Viņš ir piedalījies arī CART un NASCAR sacīkstēs. Žaks Vilnēvs ir Žila Vilnēva dēls un cita Žaka Vilnēva brāļadēls. Pagaidām 1971. gadā dzimušais no šī trio ir vienīgais F1 pasaules čempions no Kanādas.
1994. gadā Žaks uzsāka savu karjeru CART un par pārsteigumu visiem, spēja izcīnīt otro vietu slavenajā Indianapolisas 500 jūdžu sacīkstēs. 1995. gadā Vilnēvs spēja izcīnīt gan čempiona titulu CART, gan uzvaru Indianapolisā. Pēc gada Vilnēvs kļuva par Williams pilotu. Tolaik komanda bija diezgan konkurētspējīga, tāpēc kanādietis cīnījās par titulu ar savu komandas biedru Deimonu Hillu. Cīņu viņš zaudēja, taču Hills. gadā kļuva par Arrows pilotu. Arrows izrādījās daudz vājāki, nekā šķita pirms sezonas, tādējādi brits neizcīnīja uzvaru pat Ungārijā, kur viņam bija liels pārsvars. Piecus apļus pirms finiša salūza Yamaha motors un Hills lēni pārvietojās pa trasi. Tieši Vilnēvs viņu apdzina un uzvarēja Hungaroringā. Sezonas gaitā izvērtās cīņā starp Žaku un vācieti Mihaelu Šūmaheru. Sezonas pēdējās sacīkstēs, Heresas trasē, Šūmahers veica līdzīgu manevru kā 3 gadus iepriekš Adelaidē. FIA veica izmeklēšanu pēc sacīkstes un diskvalificēja Šūmaheru no visas sezonas. Tā kā Vilnēvs sacīkstes pabeidza trešais, viņam pat nevajadzēja šo diskvalifikāciju, lai kļūtu par čempionu.
Pēc sezonas bez uzvarām. gadā Vilnēvs devās uz sava menedžera Kreiga Polloka vadīto BAR komandu, kura tāpat kā Arrows pirms diviem gadiem solīja regulāri uzvarēt un izcīnīt čempiona titulu. Tas viss izvērtās par fiasko, jo komanda ne tikai ne nevienu reizi neuzvarēja, bet pat nespēja izcīnīt nevienu punktu. Vilnēvam bija diezgan liels atalgojums, un tas bija viens no iemesliem, kāpēc viņš palika komandā. Līdz pat aiziešanai no BAR kanādietis spēja divreiz kāpt uz goda pjedestāla. . gadā lielāko daļu Žaks izlaida, taču sezonas beigās atgriezās Renault komandā, nevienu reizi nespējot izcīnīt punktus. . gadā eksčempions brauca Sauber, bet. gadā BMW Sauber. Sezonas vidū pēc avārijas viņš pameta komandu un nodevās mūziķa karjerai. Pagaidām viņš ir izdevis vienu albumu - Private Paradise. Vēlāk Vilnēvs kļuva par NASCAR pilotu, tomēr 2007. gada vidū komandas vadītājs viņu atlaida.
Namcho
Namcho (tibetiešu: གནམ་མཚོ་, Nam Co — ‘Debesu ezers’; zh, Nàmù Cuò) ir liels augstkalnu sālsezers Tibetas centrālajā daļā, ap 420 km ziemeļrietumos no Lhasas. Pasaulē augstākais lielais ezers. Viens no diviem galvenajiem svētajiem tibetiešu ezeriem.
Namcho tiek uzskatīts par vienu no krāšņākajām vietām šajā Tibetas daļā; ezers ir neparastā, koši zilā krāsā. Tikai 5 mēnešus gadā nav aizsalis. Ezera apkaimē daba maz pārveidota, šeit nenotiek aktīva saimnieciskā darbība, izņemot lopu ganīšanu. Lielais lopu skaits ezera apkaimē rada galvenās vides problēmas — piesārņojumu ar barības vielām. Ezers esot bagāts ar zivīm, taču aktīva zvejniecība ezera svētuma dēļ šeit nenotiek. Aizvien populārāks tūrisma objekts.
Ap ezeru redzamas daudzas īpatnējas, stāvas klintis, no kurām dažas atgādina koku stumbrus, citas — milzu statujas. Ap ezeru daudz alu, tai skaitā ar stalaktītiem. Pēdējā laikā ezera līmenis krītas.
Ezera apkaimē atrodas svētceļnieku alas, kas jau gadsimtiem ilgi ir Tibetas svētceļotāju ceļojumu mērķis. Ezera dienvidaustrumu piekrastē atrodas Tašidaras klosteris. Daudz svētvietu, tai skaitā ar petroglifiem. 2005. gadā līdz ezeram izbūvēts asfaltēts ceļš no Lhasas.
Ezera apkaimē ļoti nepastāvīgs klimats, bieži notiek sniega vētras.
Dāniels Sperle
Dāniels Sperle (sv; dzimis ) ir zviedru hokejists, vārtsargs. Karjeras lielāko daļu aizvadījis dažādos Zviedrijas Elitsērijas un Allsvenskan līgu klubos. 2001.—2002. gada sezonā bija labākais vārtsargs pēc atvairīto metienu procenta Hockeyallsvenskan līgā. 2008.—2009. gada sezonā piecas spēles aizvadījis arī KHL klubā Rīgas "Dinamo".
Zaļspārnīši
Zaļspārnīši (Agapornis) ir papagaiļveidīgo kārtas ģints, kurai pieskaita deviņas Āfrikā un Madagaskarā mītošas sugas.
Zaļspārnīšiem ir ļoti stipras partnerības saites, tāpēc citās valodās tos sauc par "nešķiramiem" (franču, ukraiņu, spāņu), "iemīlējušos papagaili" (lietuviešu) vai "mīļputniņiem" (angļu). Tēviņš ar mātīti visu laiku ir kopā, kaut arī dzīvo lielā barā. Abi regulāri tīra viens otram spalvas un rīvējas ar knābīšiem.
Izskats
Mazi, drukni, ar īsu asti. Garums no 10 — 17 cm, aste 4 cm. Dominējošā krāsa zaļa, kuru papildina sārtu, sarkanu, dzeltenu, zilu un citu krāsu toņi. Knābis atkarībā no sugas koši sarkans vai iedzeltens.
Izplatība
Astoņas sugas sastopamas Āfrikā uz dienvidiem no Sahāras, viena Madagaskarā.
Dzīvesveids
Zaļspārnīši ir ļoti sabiedriski putni. Sastopami zemienēs esošajos džungļos līdz kalnu mežiem, ar kokiem apaugušajām savannām un līdz sausām, kalnainām teritorijām. Katra suga apdzīvo citu ģeogrāfisko vietu. Ja viņu teritorijas pārklājas, tie ligzdojot vai barojoties bez problēmām sadzīvo savā starpā.
Aburti
Aburti ir ciems Madonas novada Ļaudonas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.
Zaļspārnīši
Dzīvesveids
Dažas zaļspārnīšu sugas ieraugāmas arī tīrumu un dārzu apkārtnē. Citas, piemēram, Fišera zaļspārnīši un melngalvas zaļspārnīši atlido uz parkiem austrumu Āfrikas pilsētās. Šīs abas sugas spēj savstarpēji krustoties.
Vilhelms Munters
Gothards Vilhelms Nikolajs Munters (de; dzimis Rīgā, miris  Rīgā) bija Latvijas diplomāts, ārlietu ministrs (1936—1940). Tautu Savienības padomes loceklis (1936—1938), Tālo Austrumu komisijas vadītājs, Tautu Savienības padomes 101. sesijas prezidents (1938).
Latvijas valdības vārdā parakstīja vairākus svarīgus starpvalstu līgumus ar Baltijas valstīm, nacistisko Vāciju un PSRS (1934—1939).
Agrīnie gadi
Vilhelms Munters dzimis Rīgā igauņu tirgotāja Nikolaja Muntera un vācbaltietes Augustes Kleinas ģimenē. 1915. gadā viņš ar zelta medaļu beidza Rīgas biržas komercskolu un uzsāka studijas Rīgas Politehniskā institūta Ķīmijas fakultātē. Tajā pašā gadā kopā ar Politehnisko institūtu evakuējās uz Maskavu, kur turpināja studijas līdz 1917. gadam. 1917. gada 22. maijā Munteru iesauca Krievijas Impērijas armijā, viņš dienēja 1. sagatavošanas mācību bataljonā Ņižņijnovgorodā, no 8. augusta līdz 26. oktobrim mācījās Vladimira kara skolā Petrogradā. Kopā ar citiem junkuriem viņš piedalījās cīņās lielinieku Oktobra revolūcijas laikā, bija īslaicīgi ieslodzīts Pētera un Pāvila cietoksnī, izmantojot pazīšanos, panācis atbrīvošanu. Pēc tam strādāja par eļļotāju rūpnīcā Треугольник.
Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas Munters 1918. gada jūlijā atgriezās vācu okupētajā Rīgā. Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada martā viņu iesauca Padomju Latvijas armijā, bet no tās viņš drīz dezertēja un pēc Cēsu kaujām 1919. gada 24. jūnijā brīvprātīgi iestājās Igaunijas armijas 6. kājnieku pulkā. Piedalījās Brīvības cīņās Ziemeļvidzemē, bija Igaunijas armijas komandantūras komandas priekšnieks un 6. kājnieku pulka Vīlandes garnizona priekšnieka adjutants. 1920. gada 17. oktobrī viņu leitnanta pakāpē atbrīvoja no aktīvā dienesta Igaunijas armijā.
1920. gada 22. novembrī Munteru iesauca Latvijas Bruņotajos spēkos un iedalīja 6. Rīgas kājnieku pulkā, bet jau 20. decembrī atvaļināja virsseržanta pakāpē. Līdztekus darbam Latvijas Ārlietu ministrijā Munters atsāka studijas Latvijas Universitātes Ķīmijas fakultātē, ko beidza 1925. gadā, iegūstot inženiera ķīmiķa (ing. chem.) grādu.
Diplomātiskajā dienestā
Kopš 1920. gada 20. decembra Munters strādāja Latvijas Ārlietu ministrijā. Līdz 1921. gada 30. septembrim viņš bija Ārlietu ministrijas Politiski ekonomiskā departamenta Informācijas nodaļas 3. sekretārs. No 1921. gada 1. oktobra līdz 1922. gada 31. jūlijam — 2. sekretārs, no 1922. gada 1. augusta līdz 1923. gada 31. martam — 1. sekretārs. No 1923. gada 1. aprīļa līdz 1924. gada 31. martam — Rietumu nodaļas 1. sekretārs, no 1924. gada 1. aprīļa līdz 1925. gada 15. februārim — Preses nodaļas 1. sekretārs, 1925. gada 16. februārī kļuva par Politiski ekonomiskā departamenta Baltijas valstu nodaļas vadītāju. 1927. gada beigās viņu iecēla par Ārlietu ministrijas pārstāvi Finansu ministrijas ārējās tirdzniecības komisijā, bet 1931. gada 1. janvārī — par Administratīvi juridiskā departamenta direktoru (alga 1927. gadā 3600 Ls ), vienlaikus pildot ministrijas ģenerālsekretāra palīga pienākumus. Dzīvoja Rīgā, 3 istabu dzīvoklī Stabu ielā 62.
Papildus tiešajiem amata pienākumiem Munters bija vairāku Ārlietu ministrijas komisiju loceklis. Piedalījās svarīgāko saimniecisko un politisko līgumu sagatavošanā ar ārvalstīm. Kopš 1931. gada ņēma dalību visās Tautu Savienības pilnsapulcēs.
1933. gada 14. jūlijā Munteru iecēla par Ārlietu ministrijas ģenerālsekretāru ar viceministra funkcijām. Kad kopš 1934. gada 17. marta Kārlis Ulmanis sāka pildīt ārlietu ministra pienākumus, ministrijas faktiskā vadība nonāca Muntera rokās. 1934. gada 12. septembrī Ženēvā Tautu Savienības sesijas laikā viņš kā Latvijas Ārlietu ministrijas ģenerālsekretārs parakstīja Baltijas valstu saprašanās un sadarbības līgumu. Laikā no 1935. līdz 1939. gadam bija Latvijas delegācijas vadītājs Tautu Savienībā, 1936. gada 14. jūlijā viņš kļuva par ārlietu ministru un šajā amatā palika līdz 1940. gada 21. jūnijam. No 1936. līdz 1938. gadam Munters bija Latvijas pārstāvis Tautu Savienībā, 1937. gada 13. jūnijā viņu tās 13. pilnsapulcē ievēlēja par Tālo Austrumu komisijas vadītāju, bet 1938. gadā — par Tautu Savienības padomes 101. sesijas prezidentu. 1939. gada 7. jūnijā Munters Berlīnē parakstīja Neuzbrukšanas līgumu starp Latviju un Vāciju, bet 1939. gada 5. oktobrī Maskavā Savstarpējās palīdzības paktu starp Latviju un PSRS jeb "Bāzu līgumu", ko PSRS izmantoja kā ieganstu pilnīgai Latvijas okupācijai.
Deportācija un ieslodzījums
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 16. jūlijā Munteru ģimeni deportēja, klātesot tā brīža iekšlietu ministram Vilim Lācim. Atrodoties izsūtījumā Voroņežā, viņš strādāja Svešvalodu skolotāju institūtā. Šajā laikā viņš uzrakstīja vairākus PSRS iekšlietu tautas komisāram Lavrentijam Berijam adresētus iesniegumus, kuros sniedza detalizētas ziņas par daudziem saviem laikabiedriem.
Zaļspārnīši
Dzīvesveids
Parasti dzīvo nelielos baros, kas sastāv no pastāvīgiem pāriem. Baros ir apmēram divdesmit putnu. Kad atrod vīģeskoku ar gataviem augļiem, tajā salaižas pat simts putnu.
Vilhelms Munters
Deportācija un ieslodzījums
Sākoties karam, 1941. gada 26. jūnijā Munteru apcietināja. Atradās ieslodzījumā Voroņežā, septembrī pārvests uz Saratovu, 1942. gada septembrī — uz Kirovas cietumu. 1952. gada 14. aprīlī čekas īpašā apspriede Munteru notiesāja uz 25 gadiem ieslodzījumā "par aktīvu cīņu pret revolucionāro strādnieku kustību un naidīgu darbību pret PSRS". Sodu viņš izcieta Butirku cietumā Maskavā un Vladimiras centrālcietumā. Pēc Staļina nāves 1954. gada 16. augustā Munteru pirms termiņa atbrīvoja bez tiesībām atgriezties Baltijā.
Zaļspārnīši
Dzīvesveids
Zaļspārnīši reti izlido ārpus savas teritorijas. Katru rītu pamet naktsmītnes un meklē barību. Kad viens no bara locekļiem atrod ko ēdamu, pārējie nekavējoties viņam piebiedrojas.
Vilhelms Munters
Pēdējie dzīves gadi
Pēc atbrīvošanas Munters dzīvoja Vladimirā pie Kļazmas, kur strādāja par tulkotāju Vladimiras traktoru rūpnīcā. 1958. gadā saņēma atļauju atgriezties Latvijā, kur 1959. gadā strādāja "Latvijas PSR Zinātņu Akadēmijas Vēstu" redakcijā par tulku, bija arī vairāku citu zinātnisku izdevumu līdzstrādnieks.
Kopš 1962. gada publicēja Latvijas presē, kā arī laikrakstā Известия kritiskus rakstus par latviešu trimdas organizācijām. 1963. gadā izdots Muntera atmiņu apcerējums "Pārdomas", bet 1964. gadā apcerējums "Savu tautu ienaidnieki" par Apspiesto Eiropas tautu asambleju (Assembly of Captive European Nations). 1964. gadā Munteru iecēla par VDK kontrolētās Latvijas komitejas kultūras sakariem ar tautiešiem ārzemēs locekli.
Zaļspārnīši
Dzīvesveids
Dažas sugas ir tramīgas, bet lielākā daļa ir sabiedriski un ļoti skaļi putni. Viņu spalgais, metāliskai skaņai līdzīgais kliedziens ir dzirdams ļoti tālu.
Vilhelms Munters
Pēdējie dzīves gadi
Miris 1967. gada 11. janvārī Rīgā. 15. janvārī apbedīts Meža kapos.
Aburti
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V841, Aiviekstes upes ezera krastā. Apdzīvotā vieta izveidojusies pie Aburta muižas (Lügen) centra.
Vilhelms Munters
Apbalvojumi
Munters apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeni (1924. gadā, Nr. 1814), Triju Zvaigžņu ordeņa II (1937. gada 14. maijā, Nr. 305), III un IV šķiru, Atzinības krusta I šķiras Nr. 2 (1938. gada 16. novembrī), Zviedrijas Ziemeļzvaigznes I, II, un III šķiras, Somijas Baltās Rozes I un II šķiras, Lietuvas Ģedimina I un II šķiras, Beļģijas Leopolda I un II šķiras ordeņiem, I šķiras 2. un 3.pakāpes Igaunijas Brīvības krustu, Igaunijas Ērgļa I un II šķiras, Itālijas Kroņa I un II šķiras, Dienvidslāvijas Sv. Savas II šķiras, Portugāles Militārā Kristus II šķiras, Luksemburgas Lielhercogistes Ozola vainaga III šķiras, Polijas Polonia Restituta I un III šķiras, Francijas Goda leģiona II, III un V šķiras, Austrijas nopelnu I šķiras, Pāvesta Gregora Lielā I šķiras, Ķīnas Republikas Mirdzošā nefrīta I šķiras, Lietuvas Vītauta Dižā I šķiras, Rumānijas Kroņa II šķiras, Beļģijas Kroņa III šķiras, Itālijas Sv. Maurīcija un Lazara I šķiras, Vācu Ērgļa I šķiras ordeņiem.
Roberts Osis
Roberts Osis (dzimis, miris ) bija latviešu pulkvedis, Latvijas Bruņoto spēku komandiera adjutants, Latviešu leģiona 43. grenadieru pulka komandieris.
Zaļspārnīši
Barība
Pārtiek no sēklām, augļiem, ogām, pumpuriem, ziediem, kukaiņiem un kāpuriem. Ar spēcīgo knābi zaļknābīši spēj izlobīt pat cietas sēklas un riekstus. Dažām sugām ir atšķirīgi barības ieguves paņēmieni, tādēļ viņu starpā nenotiek cīņas, piemēram, sārtvaigu zaļspārnīši (A. pullarius) un sārtgalvas zaļspārnīši (A. roseicollis) kopīgi apdzīvo Āfrikas rietumus un centrālo daļu. Sārtvaigu zaļspārnīši dod priekšroku barībai uz zemes, bet sārtgalvas zaļspārnīši uzturas koku lapotnēs, kur ēd vīģes, sēklas un sīkus kukaiņus.
Nebrīvē audzētiem zaļspāŗnīšiem jādod dažādu šķirņu prosas graudi, kanārijzāles sēklas, saulespuķu sēklas un citas sēklas. kā arī augļus, dārzeņus, salātus, pienenes, ķērsu utt.
Roberts Osis
Dzīvesgājums
Roberts Osis dzimis 1900. gada 18. septembrī Rīgā, amatnieka ģimenē. Piedalījies Pirmajā pasaules karā un kopš 1919. gada 8. oktobra Latvijas brīvības cīņās Latgales divīzijas sastāvā. Kopš 1934. gada Latvijas armijas komandiera un vēlāk kara ministra Krišjāņa Berķa adjutants. Līdztekus dienestam armijā studējis vēsturi Latvijas Universitātē. 1944. gadā aizstāvējis maģistra darbu par senlatviešu piļu nocietinājumu sistēmu teritorijā starp tagadējo Latvijas Austrumu robežu un Veļikajas upi.
Zaļspārnīši
Vairošanās
Dažas zaļspārnīšu sugas dzīvo atsevišķi, tomēr lielākā daļa dod priekšroku dzīvei kolonijās. Taču arī tajās ir viegli atpazīt atsevišķus pārus.
Roberts Osis
Dzīvesgājums
Sākoties vācu okupācijai, Osis no 1941. gada 7. jūlija ieņēma Rīgas pašaizsardzības departamenta priekšnieka pulkveža Voldemāra Veisa palīga amatu (kopš decembra Iekšējā drošības departamenta vadītāja palīgs), vēlāk ieņēmis Latvijas aizsardzības vienību štāba priekšnieka un Rīgas kārtības dienesta priekšnieka posteņus. Piedalījies holokausta akcijās Latvijā, tai skaitā masu slepkavību Rumbulā organizēšanā. Organizējis pirmos latviešu policijas bataljonus. No 1942. gada decembra Latvijas aizsardzības vienību sakaru virsnieks pie vācu virspavēlniecības. No 1943. gada jūlija 1. Rīgas latviešu policijas pulka komandieris. Kā šī pulka komandieris piedalījies kaujās pie Neveļas. 1943. gada decembrī smagi ievainots. 1944. gada jūlijā dienvidos no Daugavpils komandējis atsevišķu kaujas grupu, pēc tam sakaru virsnieks pie vācu 215. divīzijas. No 1944. gada septembra līdz 1945. gada martam komandējis Latviešu leģiona 19. ieroču SS grenadieru divīzijas 43. (2. latviešu, arī Imantas) grenadieru pulku. Martā pārcelts uz Liepāju 19. divīzijas papildinājuma lietu pilnvarotā amatā.
Zaļspārnīši
Vairošanās
Ligzda parasti atrodas dobumā, vieta un celtniecības materiāls ir atkarīgi no sugas un apkārtējās vides. Tas var būt koka dobums, palmas lapa vai sprauga klintī. Daudzas sugas izurbj caurumus termītu celtnēs, citas ieņem audējputnu ligzdas. Daži zaļspārnīsi starp spalvām pārnēsā materiālu ligzdas celtniecībā, kas putniem ir ārkārtīgi reta parādība. Fišera zaļspārnītis veido bļodveida ligzdu. Sārtvaigu zaļspārnītim pietiek ar plakanu zāles un zaru spilvenu. Melngalvas zaļspārnītis ligzdu vij no gariem zāles stiebriem un koku mizas. Arī, ceļot ligzdu, zaļspārnīši savā starpā nekonkurē. Viņu apkārtējās vides prasības ir tik atšķirīgas, ka vienā kokā var atrasties daudzas vairāku sugu ligzdas.
Roberts Osis
Dzīvesgājums
Neilgi pirms kapitulācijas Osis centās organizēt Kurzemes Zemes (Tautas) padomi un izveidot Pagaidu valdību. Vēlāk Osis mēģināja uzstāties kā šīs valdības ministru prezidents. Tautas padomi bija paredzēts sasaukt 1945. gada 8. maijā, taču vācu Kurzemes grupējuma kapitulācijas 8. maijā dēļ tas vairs nebija iespējams. 8. maijā Osim vācu ātrlaivā izdevās no Liepājas atstāt Kurzemi. Viņš nonāca sabiedroto gūstā Vācijā, kur sākotnēji atradās gūstekņu nometnē, vēlāk Vesterbūras internēto nometnē. 1945. gada novembrī atbrīvots. Vācijā darbojies Latvijas Centrālajā padomē un Latvijas Nacionālajā padomē. Piecdesmitajos gados Osis izceļoja uz Apvienoto Karalisti, turpmāk dzīvojis Berdžeshillā, kur 1973. gada 9. aprīlī miris.
Zaļspārnīši
Vairošanās
Kad mātīte izdēj 3 - 8 olas, pati tās arī perē un rūpējas par putnēniem, kas tikko izšķīlušies. Vēlāk viņai pievienojas partneris un palīdz barot pastāvīgi izsalkušos mazuļus.
Aizsardzība
Dažas sugas ir iecienīti krāšņumputni, tādēļ tiek ķertas savvaļā un viņu skaits samazinās. Lai gan tirdzniecība ar šiem putniem tiek stingri kontrolēta vai ir pat aizliegta, nelegālas medības joprojām turpinās.
Sugas
Ģintij pieder deviņas sugas; četras no tām sadalās vairākās pasugās.
Zīliņi
Zīliņi ir ciems Madonas novada Ļaudonas pagastā. Atrodas pagasta dienvidrietumu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V841, Alūksnītes upes krastā.
Rikardu Zonta
Rikardu Luišs Zonta (pt; dzimis, Kuritibā, Brazīlijā) ir brazīliešu sacīkšu pilots, kurš pašlaik piedalās Stock Car Brasil sacensībās. Formula 1 ekspilots.
Savu karjeru F1 viņš uzsāka 1999. gadā kā BAR otrais pilots. Pirmais pilots bija Žaks Vilnēvs. Pēc divām sezonām britu komandā viņam bija jāatbrīvo vieta francūzim Olivjē Panī. Zonta tikmēr kļuva par Jordan testpilotu un divas sacīkstes aizvadīja sākotnēji savainotā, bet vēlāk atlaistā Heinca Haralda Frencena vietā. Pēc šīs sacīkstes paziņots, ka līdz sezonas beigām Frencena vietu ieņems Žans Alezī, tāpēc Zontam nācās atgriezties pie testpilota pienākumiem. . un. gadā brazīlietis piedalījās vismaz vienā sacīkstē (ja nestartēšanu arī uzskata par piedalīšanos). Pēc vēl viena testu gada Zonta devās uz Brazīlijas salonautomobiļu sacīkstēm "Stock Car Brazil". Zonta ir arī 1997. gada Formula 3000 čempions.
Sjiaņa
Čendu (zh, ) ir prefektūras līmeņa municipalitāte Ķīnas vidienē, Šaaņsji provinces centrs un subprovinciāla administratīva teritorija. Izvietojusies Vei upes krastā. Liels tūrisma cenrs.
Sjiaņa ir viena no ķīniešu civilizācijas šūpuļiem, viena no senajām Ķīnas galvaspilsētām un Ķīnas valdnieku trīspadsmit dinastiju galvaspilsēta. Senatnē tās nosaukums bija Čanaņa (Chang'an — ‘mūžīgais miers’) un tā bija senā Zīda ceļa gala punkts.
Vēsture
No 11. gadsimta p.m.ē. mūsdienu Sjiaņā atradās agrīnās Džou dinastijas galvaspilsēta Hao. Cjiņu dinastijas laikā (221.—206. p.m.ē.) šeit atradās dinastijas galvaspilsēta Sjaņjana (Xianyang).
202. gadā p.m.ē. imperators Gaozu, Haņu dinastijas aizsācējs, netālu no Cjiņu dinastijas galvaspilsētas drupām uzcēla savu pili. Tradicionāli tas tiek traktēts kā Siaņas (Čanaņas) dibināšanas gads.
190. gadā p.m.ē. Duns Džuo (Dong Zhuo) no Luojanas (Luoyang) pārcēla savu galvaspilsētu uz Čanaņu.
No 582. gada Sui dinastijas valdnieki šeit uzcēla jaunu galvaspilsētu Dasjinu (Daxing — ‘lielais saviļņojums’) un tā bija sava laika lielākā pilsēta pasaulē. Tanu dinastijas laikā to pārsauca par Čanaņu.
7. gadsimtā budistu mūks Sjuaņdzans šeit nodibināja lielu tulkošanas centru no sanskrita.
1936. gadā pilsētā notika Sjiaņas incidents, kas noveda pie kopējas Ķīnas Komunistiskās partijas un Gomindāna frontes izveidošanās cīņai pret Japānu.
Vladimirs Vernadskis
Vladimirs Vernadskis (krievu: Владимир Иванович Вернадский) jeb Volodimirs Vernadskis (ukraiņu: Володимир Іванович Вернадський); dzimis, miris ) bija ukraiņu izcelsmes krievu un padomju zinātnieks, domātājs un sabiedrisks darbinieks.
Vernadskis ir viens no bioģeoķīmijas pamatlicējiem. Izmantojot Eduarda Zisa ideju par biosfēru, izplatīja ideju par noosfēru. Vernadskis bija viens no Ukrainas Zinātņu akadēmijas organizētājiem un tās pirmais prezidents.
Urmijas ezers
Urmijas ezers (fa, Daryācheh-ye Orumiyeh; azerbaidžāņu:, Urmiye Gölü) ir sālsezers Irānā, Irānas Azerbaidžānā, lielākais ezers Irānā. Urmijas ezers kopā ar Sevanu un Vana ezeru veidoja Armēnijas karalistes trīs Lielos ezerus — "Armēnijas jūras".
Ezera nosaukumi
Ezera senākais nosaukums ir Avestā minētais "dziļais ezers ar sāļajiem ūdeņiem" Čičasts — ‘spīdoši baltais’. Urartu valsts periodā to dēvēja par Apakšējo Nairi jūru, savukārt pēc tam, kad šo teritoriju ieņēma armēņi, to dēvēja par Apakšējo Armēņu jūru, vēlāk — Kaputans (hy).
Ezers bija mannejiešu valsts centrs, mannejiešu galvaspilsēta Hasanlu atradās ezera rietumu krastā. Mannejiešu valsti iekaroja matiāņi — skitiem un sarmatiem radniecīga tauta. Nav zināms, vai tauta deva vārdu ezeram vai tauta guva savu nosaukumu no ezera, bet līdz 1930. gadiem ezeru bieži dēvēja par Matiānusa ezeru.
Kabudi salā apglabāts Bagdādes iekarotājs, Čingishana mazdēls Hulaguhans.
Ģeogrāfija
Ezerā atrodas vairāk nekā 100 mazu, klinšainu saliņu. Tām ir liela nozīme kā migrējošo putnu atpūtas un barošanās vietām. Tā kā ezers ir ļoti sāļs, tajā nedzīvo zivis. Lielākā daļa ezera iekļauta nacionālajā parkā, tas ir UNESCO biosfēras rezervāts. Uzskata, ka ezera sāls ir ārstnieciska, jo sevišķi pret reimatismu.
Jau ilgāku laiku vērojama Urmijas ezera izsīkšana. Ik gadus tā līmenis krītas par 0,6–1 m.
Ezers ir šķērslis ceļā starp lielākajām Irānas Azerbaidžānas pilsētām — Urmiju un Tebrīzu. 1970. gados tika uzsākts projekts ar mērķi uzcelt pāri ezeram tiltu. Pēc 1979. gada revolūcijas projekts tika pārtraukts. Pabeigts 2008. gadā.
Pojanhu
Pojanhu (zh, Póyáng Hú) ir liels Jandzi upes plūdu baseins — ezers Ķīnā, Dzjansi provincē. Lielākais saldūdens ezers Ķīnā. Atrodas piecu upju satekas vietā, lielākā no kurām ir Jandzi upe. Vidējā platība — ap 3585 km².
Nozīmīga migrējošo putnu atpūtas un barošanās vieta. Ziemā ezera krastos uzturas baltās dzērves (Leucogeranus leucogeranus) — ap 95% šīs putnu sugas populācijas. Ap ezeru dzīvo vairāk nekā 150 sugu putni. Ezerā dzīvo 122 zivju sugas, viena bruņurupuču suga (Neomeris phocaenoides) un ļoti retais sārtais delfīns. Ezers palīdz regulēt ūdens noteku pa Jandzi upi: sausajā periodā tas iepludina upē ūdeni, kamēr plūdu laikā — uzņem to.
Ap ezeru atrodas daudzi rūpniecības uzņēmumi (dzelzs pārstrāde, tērauda rūpnīcas, ķīmiskās rūpnīcas, papīra rūpnīcas) kas to piesārņo. Ezers spēcīgi piesārņots ar fenoliem.
Cilvēks uz mēness
"Cilvēks uz mēness" (en) ir 1991. gada ASV drāma, kuras režisors ir Roberts Maligans. Galvenās lomas atveido Sems Voterstons, Tesa Hārpere, Džeisons Londons, Emīlija Vorfīlda un Rīza Viterspūna. Filmas pirmizrāde notika.
Filma ir stāsts par četrpadsmitgadīgas meitenes Denijas Trentas pieaugšanu 20. gadsimta 50. gados Luiziānā.
Emajegi
Emajegi (et, lv) ir upe Igaunijā, kas iztek no Vertsjerva un ietek Peipusa ezerā. Emajegi ir 101 km gara. Emajegi krastos atrodas otrā lielākā Igaunijas pilsēta Tartu.
Nosaukums
Igauņu valodā Emajegi nozīmē ‘upju māte’, Indriķa hronikā tā nosaukta par Mater Aquarum (Ūdeņu māti), bet agrāk latviski dēvēta par Mētru.
Vēsture
Emajegi viduslaikos bija nozīmīgs tirdzniecības ceļš starp Livonijas Hanzas pilsētām rietumos un Pleskavu austrumos. Līdz Tērbatai preces veda mazākās un seklākās upju laivās, bet tālāk līdz Peipusam lielākās upju laivās. Upei kļūstot seklākai, šis ūdens ceļš zaudēja savu agrāko nozīmi.
Kimi Reikenens
Kimi Matiass Reikenens (fi; dzimis Espo, Somijā) ir somu autosportists, pazīstams kā Formula 1 pilots un. gada F1 čempions. Kopš. gada sezonas brauc Alfa Romeo komandas sastāvā. No 2009. līdz 2011. gadam viņš piedalījās WRC autorallija čempionātā.
F1 karjeru Reikenens sāka. sezonā, startējot Sauber komandā, lai gan pirms tam bija startējis tikai junioru klases sacīkstēs. . gadā pievienojās McLaren komandai, kuras sastāvā aizvadīja 4 sezonas, divās no kurām (., .) kopvērtējumā finišēja otrais. . gadā Reikenens pievienojās Ferrari komandai un kļuva par labāk atalgoto motosportistu pasaulē — sezonā saņemot 51 miljonu dolāru. Savā pirmajā sezonā Ferrari sastāvā Reikenens izcīnīja pasaules čempiona titulu, par vienu punktu apsteidzot Hamiltonu un Alonso. Pēc trijām sezonām. gada sezonas beigās Reikenens paziņoja, ka viņam nav kontrakta ne ar vienu ar F1 komandu un viņš šo sportu pamet. Nākamos divus gadus Reikenens piedalījās gan rallijā, gan NASCAR sacīkstēs, kurās neizcēlās ar sasniegumiem. 2012. gada beigās Reikenens paziņoja, ka atgriežas F1, noslēdzot divu gadu līgumu ar Lotus. 2013. gada 11. septembrī Ferrari noslēdza divu gadu līgumu ar Reikenenu. Vēlāk līgums tika pagarināts līdz 2018. gada sezonas beigām. Ferrari sastāvā Reikenens izcīnīja 26 pjedestālus, kā arī 1 uzvaru — 2018. gada ASV Grand Prix, 113 sacīkstes pēc viņa pēdējās uzvaras. Pēc 2018. gada sezonas Reikenens [ameta Ferrari un pārgāja uz Alfa Romeo. Reikenens paziņoja par Formula 1 karjeras beigām pēc 2021. gada sezonas.
Karjeras sākums (līdz 2000)
Reikenens veiksmīgi piedalījās dažādās kartinga sacīkstēs jau no 10 gadu vecuma. Pirmo reizi sacīkstēs ārpus Somijas startēja 15 gadu vecumā Monako. Sacīkšu laukumā viņam kartam salūza stūre, tomēr viņš sacīkstes turpināja. Nākamajās sacīkstes Monako viņa karts tika izsviests ārpus trases drošības nožogojuma, taču Kimi turpināja braukt ārpus trases, līdz beidzās ceļš, tad iecēla savu kartu atpakaļ trasē un turpināja sacīkstes; lai gan komanda domāja, ka Kimi ir izstājies, viņš spēja noķert pārējos braucējus un sacīksti pabeidza trešais. 1998. gadā Reikenens izcīnīja uzvaru kartingā ziemeļvalstu čempionātā Norvēģijā. 1999. gadā viņš pabeidza "European Formula Super A" čempionātu kā otrais labākais. 20 gadu vecumā viņš uzvarēja "British Formula Renault" ziemas čempionātā, 2000. gadā izcīnīja septiņas uzvaras desmit "Formula Renault UK" čempionātā. 23 Formula Renault klases sacīkstēs Reikenens ir izcīnījis 13 uzvaras.
Sauber (2001)
Kimi Reikenens ienāca Formula 1 no Formula Renault, kad, ņemot vērā Kimi sasniegumus, Pēteris Zaubers deva iespēju testēt Sauber formulu 2000. gada septembrī Mugello trasē. Pēc papildu testiem Heresā un Barselonā Zaubers noslēdza līgumu ar Reikenenu. Viņa pirmais starts šajā čempionātā,. gada, bija tikai 24. autosacensības visā viņa karjerā. Reikenena mazā autosporta pieredze izraisīja kritiku (ieskaitot FIA prezidentu Maksu Mosliju) par to, ka tik nepieredzējušam sportistam tiek dota iespēja F1, taču Reikenenam tika piešķirta F1 Superlicence, kas atļāva startus F1. Savā pirmajā F1 sacīkstē Kimi izcīnīja 1 punktu, finišējot sestajā vietā. Kopumā Reikenens. gada sezonā izcīnīja 9 punktus, kopā ar komandas biedru Heidfeldu izcīnot Sauber komandai ceturto vietu konstruktoru kopvērtējumā — tobrīd labāko Sauber komandas sasniegumu.
McLaren (2002—2006)
Savā debijas sezonā Reikenens atstāja pietiekami labu iespaidu uz "McLaren" vadību, un tā noslēdza līgumu ar Reikenenu, aizstājot F1 pametušo Reikenena tautieti Hekinenu.
Savā debijas sacīkstē izcīņā Reikenens ieguva trešo vietu. Lai gan sezonas laikā bieži pievīla "Mercedes" dzinējs, Reikenens ieguva 24 punktus un četras reizes arī kāpa uz pjedestāla, taču ne uz augstākā pakāpiena. Vistuvāk pirmajai uzvarai Kimi bija Francijas Grand Prix izcīņā, taču Alana Makniša dzinēja avārijas atstātās eļļas dēļ izslīdēja no trases un finišēja otrais. Sezonu Reikenens pabeidza sestais, tūlīt aiz sava komandas biedra Kulthārda, par abiem nodrošinot McLaren komandai drošu trešo vietu konstruktoru kopvērtējumā.
2003. gada sezona iesākās neveiksmīgi, jo izcīņai Reikenes bija spiests kvalificēties rezerves mašīnā un, lai gan sacīkstē izvirzījās vadībā, elektronikas kļūdas dēļ pārsniedza ātrumu boksu celiņā, un saņēma sodu, pabeidzot sacīksti trešajā vietā. izcīņā, startējot no septītās vietas, Reikenens beidzot izcīnīja savu pirmo uzvaru F1 posmā. Nākamajā posmā, Brazīlijā, Reikenens tika pasludināts par uzvarētāju pēc tam, kad sacīkste tika pārtraukta 55. aplī, jo pēc noteikumiem šādā situācijā par sacīkstes iznākumu pieņem braucēju kārtību divus apļus pirms beigām (53. aplis), taču pēc nedēļas noskaidrojās, ka Fizikella jau bija uzsācis 56. apli, tātad vērā tika ņemti 54. apļa rezultāti, līdz ar to uzvara tika piešķirta Fizikellam, atstājot Reikenenu otrajā vietā. Sezonai turpinoties, McLaren sāka zaudēt tehniskajā ziņā, jo vēl aizvien izmantoja iepriekšējās sezonas šasiju, tomēr Kimi izcīnīja otro vietu Imolā. izcīņā Reikenens startēja pēdējais un pēc avārijas ar Piconiju izstājās. Austrijā, cīnoties ar kārtējo dzinēja problēmu, Reikenens veiksmīgi aizstāvēja otro vietu no Barikello uzbrukumiem. Monako posmā Reikenens no pirmās vietas ieguvēja, Huana Pablo Montoijas, atpalika vien par sekundi. Kanādā kvalifikācijā pieļautās kļūdas dēļ Kimi startēja no boksu celiņa, taču pabeidza sacīksti salīdzinoši augstajā sestajā vietā. Eiropas lielās balvas izcīņa pēc pole position izcīnīšanas beidzās 25. aplī ar dzinēja avāriju. Nākamajos posmos Reikenens cīkstējās ar Šūmaheru: Francijā finišēja ceturtais aiz Šūmahera, bet Lielbritānijā trešais — tieši priekšā Šūmaheram, mazliet atgūstot zaudētos punktus.
Vācijā pēc avārijas pirmajā pagriezienā ar Ralfu Šūmaheru un Barikello izstājās, taču nākamajā, Ungārijas posmā, ieguva otro vietu. Pirms posma FIA saņēma ziņas no McLaren konkurentiem — Ferarri komandas —, ka McLaren izmantotās Michellin riepas neatbilstot tehniskajiem noteikumiem; Michellin piegādāja jaunas, šaurākas, riepas, kurām nebija tāda pārsvara pār konkurējošajām Bridgestone riepām. Papildu problēmas sagādāja arī McLaren paziņojums, ka komandas jaunais šasijas modelis tā arī netiks izmantots sacīkstēs, turpinot izmantot mazliet uzlabotu 2002. gada modeli MP4-18. Reikenens izcīnīja pirmo starta vietu ASV posmā, taču uzvarēja Šūmahers. Pirms pēdējā posma,, Šūmaheram bija nepieciešams tikai viens punkts, lai iegūtu uzvaru kopvērtējumā, bet Reikenenam derēja tikai uzvara ar nosacījumu, ka Šūmahers neizcīna nevienu punktu. Sacīkstē Kimi finišēja otrais un Šūmahers sacīksti pabeidza punktos; tādējādi kopvērtējumā Reikenens zaudēja Šūmaheram tikai divus punktus un ieguva otro vietu. Arī konstruktoru kausā McLaren par pāris punktiem atpalika no Williams komandas.
Sezonas pirmajos septiņos posmos Reikenens ieguva tikai vienu punktu, McLaren formulas un it īpaši Mercedes dzinēja problēmu dēļ viņš pabeidza tikai divas no pirmajām septiņām sacīkstēm. Kanādā Reikenens, neskatoties uz 5 boksu apmeklējumiem, pēc konkurentu diskvalifikācijām tika klasificēts kā piektais, nākamajā, ASV, sestais. Uz nākamo posmu Francijā, McLaren komanda sagatavoja jaunu formulas MP-19B modeli, taču Reikenens finišēja septītais. Silverstonā Reikenens beidzot izcīnīja pirmo starta vietu, taču finišēja otrais, aiz Šūmahera. Pēc uzlabotā snieguma ar atjaunināto formulu Vācijas posmā pēc labas kvalifikācijas un starta 13. aplī sabojāja savu aizmugurējo antispārnu. Ungārijas posmā pēc starta no 10. pozīcijas atkal 13. aplī Reikenens izstājās. Beļģijā Reikenens atkal kvalificējās 10. vietā, taču jau 11. aplī izvirzījās līderpozīcija un noturēja pirmo vietu līdz beigām sagādājot McLaren komandai pirmo (un vienīgo) uzvaru 2004. gada sezonā. Itālijas posmā jau atkal 13. aplī Reikenens izstājās elektrosistēmas problēmu dēļ. Ķīnā Reikenens finišēja trešais un sezonas pēdējā posmā, Brazīlijā, pēc sīvas cīņas ar Montoiju finišēja otrais. Neskatoties uz pagalam neveiksmīgu sezonu, Reikenens tik un tā tika uzskatīts par uzlecošu zvaigzni F1 pasaulē līdzās BAR pilotam Batonam, Renault Alonso un Reikenena nākamo komandas biedru 2005. gada sezonā — Montoiju.
Ferrari (2007—2009)
. gadā Reikenens ieradās Ferrari komandā un savā pirmajā sezonā ar viņiem izcīnīja titulu. Lai gan divas sacīkstes pirms čempionāta beigām tas šķita maz ticams (bija jāsadeldē 17 punktu pārsvars, bet vienas sacīkstes laikā varēja iegūt ne vairāk par 10 punktiem), viņam tas izdevās.
. gada sezonas pirmajā sacīkstē Reikenenu vajāja dažādas neveiksmes, sākot ar tehniskām problēmām kvalifikācijā un beidzot ar izstāšanos sacīkstē pēc vairākiem incidentiem. Tā kā tikai seši piloti tika klasificēti un Reikenens bija priekšpēdējais, kurš izstājās, viņš ieguva vienu punktu, tomēr jau nākamajā sacīkstē viņš izcīnīja uzvaru un uzsāka cīņu par titulu. Šo cīņu viņš beidza, tomēr saglabāja izredzes kļūt par vicečempionu. Sezonas pēdējā sacīkstē,, pilots finišēja trešais, iegūstot trešo vietu arī sezonas kopvērtējumā.
. gadā Reikenens pirmajās trīs sacīkstēs punktus neguva. viņš bija sestais, bet pēc divām sacīkstēm pirmoreiz sezonā kāpa uz pjedestāla. Sezonas vidū,, viņš izcīnīja pirmo uzvaru vairāk nekā gada laikā. nedēļas nogalē tika paziņots, ka Ferrari lauzīs līgumu ar Reikenenu un nākamajā sezonā viņa vietā brauks Alonso. Lai arī tika baumots par to, ka Reikenens varētu pievienoties kādai citai komandai, viņa menedžeris kādā intervijā atzina, ka Reikenens. gada sezonā nepiedalīsies.
Lotus (2012—2013)
Divas F1 sezonas izlaidis, Kimi Reikenens. gada sezonā atgriezās Formula 1, un startēja Lotus komandas sastāvā kopā ar Romēnu Grožānu. Viņš vairākas reizes bija uz pjedestāla un sezonas izskaņā uzvarēja Abū Dabī Grand Prix. Kopvērtējumā viņš palika 3. vietā, pēc Fetela un Alonso. Viņa pārstāvētā Lotus komanda sezonas kopvērtējumā ierindojās 4. vietā.
Arī. gada sezonā Kimi turpināja startēt Lotus komandas sastāvā un jau pirmajā posmā,, viņš guva uzvaru.
Ferrari (2014—)
2013. gada 11. septembrī Ferrari noslēdza līgumu ar Reikenenu, kopš. gada sezonas Kimi startē Ferrari komandas sastāvā un kopš. gada sezonas viņa komandas biedrs ir četrkārtējais pasaules čempions Sebastiāns Fetels.
Formula 1 rezultāti
* Pašreizējā sezona.
Nefinišēja, bet ieskaitīts klasifikācijā, jo paveica vismaz 90% no distances
Semeņivkas rajons
Semeņivkas rajons (uk) ir Ukrainas administratīvā iedalījuma vienība Čerņihivas apgabala ziemeļaustrumos. Robežojas ar Čerņihivas apgabala Novhorodas-Siverskas rajonu austrumos un Korjukivkas rajonu dienvidos, kā arī Krieviju rietumos un ziemeļos.
Rajona Kostobobrives ciemā skolā gājis Ukrainas prezidents Leonīds Kučma (Леонід Данилович Кучма, 1938).
Ralfs Šūmahers
Ralfs Šūmahers (de, dzimis, Hirtē, Vācijā) ir DTM pilots, bijušais F1 pilots, titulētā Mihaela Šūmahera brālis.
Iespējams, daļēji pateicoties savam slavenajam uzvārdam, 1997. gadā Ralfs debitēja "autosporta karalienē" kā Jordan komandas pilots. Savā trešajā sacīkstē Ralfs pirmo reizi kāpa uz goda pjedestāla. Tomēr Šūmahers izstājās vairāk nekā pusē no sezonas sacīkstēm un kopvērtējumā izrādījās zem sava komandas biedra Fizikellas. 1998. gadā Ralfs palīdzēja komandai izcīnīt dubultuzvaru, tiesa gan, jaunais Šūmahers bija otrais, jo uzvarētājs bija Deimons Hills. 1999. gadā viņš devās uz Williams komandu un izcīnīja visus tās punktus, jo otrs pilots, Alesandro Dzanardi, palika tukšā. Kamēr pilots no Hirtes palika šajā komandā, viņš izcīnīja arī savu pirmo uzvaru. 2005. gadā viņš mainīja komandu un devās uz Toyota. Viņa labākais sasniegums komandā ir trešā vieta. 2007. gada oktobrī tika paziņots, ka viņa līgums ar Toyota netiek pagarināts. Viņš piedalījās Sahara Force India komandas testos, tomēr pēc pirmās reizes viņš bija lēnākais un tad paziņoja, ka principā ir atmetis cerības turpināt savu F1 karjeru. Šūmahers apstiprināja, ka. gadā nepiedalīsies, tomēr viņš arī neatmeta cerības atgriezties. gadā. 2008. gadā viņš debitēja DTM sacīkstēs.
Marokas administratīvais iedalījums
Marokas administratīvo iedalījumu veido 12 reģioni ieskaitot Rietumsahāras apstrīdēto teritoriju. Līdz 2015. gadam Maroku veidoja 16 reģioni. Reģioni sīkāk iedalās 13 prefektūrās un 62 provincēs.
Dāmes-Šprēvaldes apriņķis
Dāmes-Šprēvaldes apriņķis (de, wen) ir apriņķis Vācijā, Brandenburgas federālajā zemē. Atrodas Šprēvaldes reģionā, kas raksturīgs ar purvainām zemienēm ap Šprē upi, kuru caurvij daudzi kanāli - mūsdienās populārs tūrisma apgabals. Sorbu minoritātes apdzīvots apvidus.
Apriņķis robežojas ar Brandenburgas Oderas-Šprē, Šprē-Neises, Oberšprēvaldes-Lauzicas, Elbas-Elsteres un Teltovas-Flēmingas apriņķiem, kā arī Berlīni.
Dāmes-Šprēvaldes apriņķis iedalās 4 pilsētās un 12 kopienās. Pilsētas ir Kēnigsvusterhauzene, Libene (Šprēvalde), Lukava un Mitenvalde, bet kopienas - Bestenzē, Ceitene, Eihvalde, Heideblika, Heidezē, Merkiše Heide, Šēnefelde, Šulcendorfa bez sīkāka iedalījuma un Līberoze/Oberšprēvalde, Šenkenlendhene, Unteršprēvalde ar sīkāku iedalījumu.
Tiagu Monteiru
Tiagu Vagarosu da Košta Monteiru (dzimis, Portu, Portugālē) ir portugāļu sacīkšu pilots, Formula 1 ekspilots, pašlaik piedalās WTCC sacīkstēs.
Sacīkšu karjeru Monteiru uzsāka salīdzinoši vēlu - 21 gada vecumā. Tas gan netraucēja viņam "izsisties" uz Formula 1 čempionātu septiņu gadu laikā pēc tā. . gadā Tiagu brauca Jordan komandā un divreiz izcīnīja punktus - būdams trešais strīdīgajā un būdams astotais lietainajā. Komandas vadība bija apmierināta un viņš bija komandas pilots arī. gadā. Komanda tomēr bija mainījusi nosaukumu uz MF1 Racing. Komanda sezonas beigās kārtējo reizi tika pārpirkta un kļuva par Spyker, taču viņi nolēma nepagarināt līgumu ar portugāli. Savas karjeras laikā Monteiru uzstādīja vairākus rekordus, piemēram, visvairāk finišu pēc kārtas debitantam (19), pārspējot Džekiju Stjuartu un Olivjē Panī, kuri finišu sasniedza pirmajās sešās sacīkstēs.
Kopš 2007. gada viņš piedalās WTCC sacensībās pārstāvot SEAT. Savā pirmajā sezonā Monteiru trīs reizes finišēja pirmajā trijniekā. Otrajā sezonā viņš izcīnīja vairākas uzvaras. SEAT ieguva konstruktoru kausu. Monteiru ir arī paziņojis, ka vēlas kļūt par sacīkšu komandas īpašnieku - tiek ziņots, ka viņš par to runā ar BCN Competición šobrīdējiem īpašniekiem.
Ir laiks
"Ir laiks" (en) ir 2013. gada romantiska drāma, kuras režisors un scenārija autors ir Ričards Kērtiss. Galvenās lomas atveido Donals Glīsons, Reičela Makadamsa, Bills Naijs, Toms Holanders un Margota Robija. Filmas pirmizrāde notika Edinburgas filmu festivālā.
Sirds robeža
"Sirds robeža" (en) ir 2005. gada ASV biogrāfiska drāmas filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Džeimss Mengolds. Galvenās lomas atveido Rīza Viterspūna, Hoakins Fīnikss, Džinifera Gudvina, Roberts Patriks un Dalass Robertss. Filmas pirmizrāde notika Tellaridas filmu festivālā.
Filmu nominēja piecām Amerikas Kinoakadēmijas balvām: "Labākā aktrise galvenajā lomā", "Labākais aktieris galvenajā lomā", "Labākā montāža", "Labākie kostīmi" un "Labākā skaņa", no kurām tā saņēma balvu par labāko aktrisi galvenajā lomā.
Filma ir par Džonija Keša jaunību, attiecībām ar Džūnu Kārteri, kā arī viņa slavas iegūšanu kantrī mūzikā.
Katānija
Katānija (it, scn) ir pilsēta Itālijas dienvidos, Sicīlijas austrumu piekrastē pie Jonijas jūras, Etnas vulkāna pakājē. Katānijas provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta. Otrā lielākā pilsēta Sicīlijā pēc Palermo un desmitā lielākā Itālijā. Cauri pilsētas teritorijai plūst divas upes Longina un Amenano, kura virszemē redzama tikai Doma laukuma dienvidu malā.
Atrodas blakus aktīvākajam un lielākajam Eiropas vulkānam Etna, kas septiņas reizes nopostījis pilsētu savu izvirdumu laikā. Postošākais no tiem notika 1669.gadā, kad vulkāna izvirduma laikā lava sasniedza Katāniju un pārklāja ar to visu pilsētu. Pilsēta bija pārvērtusies gruvešos un pelnu kaudzēs. Pēc tam sekoja nākamais tieciens 1693. gadā zemetrīce nopostīja visu, kas vēl bija palicis pāri no pilsētas. Vēlāk sākās milzīgi būvniecības darbi un pilsēta tika uzcelta no jauna, kā galveno celtniecības izejmateriālu izmantojot visur esošo lavu. Pēdējais vulkāna izvirdums notika 2010. gada 8. aprīlī.
Katānija plašāk ir pazīstama ar Senās Romas arhitektūras pieminekļiem un termām, kā arī baroka arhitektūru. Pateicoties tam, tā ir iekļauta UNESCO Pasaules vēsturiskā mantojuma sarakstā. Pilsēta ir pazīstama arī pateicoties universitātei, kura ir vecākā universitāte Sicīlijā.
Vēsture
Tiek uzskatīts, kas pilsētu ir nodibinājuši sengrieķu kolonisti, nosaucot to par Katānu (Κατάνη). Nav noteikts datums, kad pilsēta ir nodibināta, bet pēc Tukidīda datiem, pilsēta ir dibināta neilgu laiku pēc Lentinas, tātad pēc 729. gada pirms mūsu ēras. 476. gadā pirms mūsu ēras pilsētu ieņēma Sirakūzu despots Herons I. Viņš nomainija pilsētas nosaukumu uz Αἴτνη jeb Etnu, un uzskatija sevi par pilsētas dibinātāju. Pēc Herona I nāves Katānijai izdevās atbrīvoties no sirakūziešien, tomēr 403. gadā pirms mūsu ēras tā atkal nonāca Sirakūzu pakļautībā.
Pirmā Pūniešu kara laikā pilsētu ieņēma Senā Roma un tā palika Romas sastāvā turpmākos septiņus gadsimtus. Pēc Rietumromas impērijas krišanas, 535. gadā Katāniju ieņēma Bizantijas karavadonis Belizārijs un tā bija Bizantijas sastāvā līdz 827. gadam, kad to ieņēma arābi.
1071. gadā Katāniju ieņēma normāņi, Rožēra I vadībā. 1434. gadā, aragoniešu valdīšanas laikā, Katānijā tika nodibināta pirmā universitāte Sicīlijā - Siculorum Gymnasium.Īpaši traģiska Katānijai bija 17. gadsimta otrā puse. Vispirms 1669. gadā Etnas izvirdumā pilsēta tika gandrīz pilnīgi sagrauta, bet 1693. gadā spēcīga zemestrrīce nopostīja atlikušo. Pilsēta tika atjaunota baroka stilā.
19. gadsimtā tā kļuva par Katānijas provinces centru. 2.pasaules kara laikā to bombardēja Sabiedroto aviācija.
Cilvēki
Katānijā ir dzimuši:
Duntinhu
Duntinhu ir liels, sekls ezers Ķīnā, Hunaņas provincē, dienvidos no Jandzi upes.
Ezers ir devis nosaukumu divām Ķīnas provincēm — Hubei provinces nosaukums nozīmē "ziemeļos no ezera" bet Hunaņas provinces nosaukums — "dienvidos no ezera".
Ezers ir Jandzi upes plūdu baseins un tā platība atkarīga no gadalaika. Jūlijā—septembrī Jandzi upe uzplūst un ezera platība var pieaugt pat līdz 20 000 km², kamēr sausajā periodā platība ir 2 820 km². 2004. gadā ezera plūdos gāja bojā vairāk kā 4000 cilvēku. Caur ezeru var braukt okeāna kuģi, sasniedzot Ķīnas pilsētas iekšzemē (piem. Čangšu).
Haņu dinastijas laikā ziemeļos no Jandzi upes atradās Junmeņas purvi, kas bija galvenais Jandzi plūdu baseins. Auglīgais purvājs pamazām tika pārvērsts lauksaimniecības zemē un Jandzi upe tagad izplūst Duntinhu ezerā. Arī daļa no Duntinhu nosusināta, pārvēršot to lauksaimniecības zemē.
Ezerā, iespējams, sastopams viens no nedaudzajiem pasaules saldūdens delfīniem — Jandzi sārtais saldūdens delfīns (baidži). Baidži 2008. gadā IUCN Sarkanajā grāmatā iekļauta kā īpaši apdraudēta suga ar mazāk kā 250 indivīdiem.
Jarno Trulli
Jarno Trulli (it; dzimis Peskārā, Itālijā) ir itāļu autosportists, pazīstams pateicoties savai Formula 1 karjerai. Viņš tika nosaukts par godu somu motosportistam Jarno Sārinenam, kurš gāja bojā Moncas trasē neilgi pirms piedzima Trulli. Sākot ar. gadu pārstāv Lotus komandu.
Karjera
Trulli debitēja F1. gada ar Minardi. Sezonas vidū viņš pārcēlās uz Prost komandu, kur aizvietoja savainoto Olivjē Panī. viņš bija tuvu tam, lai finišētu otrajā vietā, tomēr izstājās dzinēja defekta dēļ. Trulli bija Panī komandas biedrs Prost. un. gadā. 1999. gada Trulli finišēja 2. vietā un izcīnīja pirmo goda pjedestālu karjerā.
. gadā Trulli kļuva par Jordan komandas pilotu. Savā pirmajā sezonā ar šo komandu viņš izcīnīja 6 punktus, bet. gadā — 12 punktus un 9. vietu kopvērtējumā, kas bija viņa labākais sasniegums karjerā. . gadā itālis pievienojās jaunizveidotajai Renault komandai un bija astotais kopvērtējumā. . gadā, pateicoties punktu sistēmas izmaiņām, Trulli guva punktus 9 no 16 sacīkstēm un bija trešais. . gada Jarno Trulli izcīnīja savu pirmo un pagaidām vienīgo uzvaru, kā arī pirmo pole-position.