cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Turkmenbaši pussala
Turkmenbaši pussala (tk), vēsturiski Krasnovodskas pussala (ru), ir pussala Kaspijas jūras dienvidaustrumos. Administratīvi ietilpst Turkmenistānas Balkana vilajetā. Ziemeļos pussalu apskalo Garabogaza līcis, dienvidos — Turkmenbaši līcis un Uzbojas senā grīva. Pussalas teritoriju aizņem tuksneši un pustuksneši; rietumos — Oktumkums, ziemeļos Čilmamedkums. Lielu daļu pussalas aizņem Turkmenbaši plato. Lielākā pussalas pilsēta ir Turkmenbaši.
Kīfers Mūrs
Kīfers Roberto Fransisko Mūrs (en, dzimis ) ir Velsas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Velsas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu AFC Bournemouth.
Karjera
Karjeru sācis Anglijas zemākajās līgās. 2013.—2014. gada sezonā aizvadīja 20 spēles Championship, pārstāvot Yeovil Town. 2015. gadā spēlēja Norvēģijas klubā Viking. Vēlāk atgriezās Anglijā. 2020. gadā pievienojās Anglijas līgu sistēmā spēlējošajam Velsas klubam Cardiff City. 2020.—2021. gada sezonā tika atzīts par komandas labāko spēlētāju.
Velsas futbola izlasē debitēja draudzības spēlē pret Baltkrieviju. Pirmos vārtus izlases labā guva tā paša gada 10. oktobrī 2020. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Slovākiju. Tika iekļauts komandas sastāvā dalībai 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā. Tajā guva vārtus spēlē pret Šveices izlasi.
Arlbergs
Arlbergs (de) ir kalnu masīvs, kas atdala Tiroles un Forarlbergas federālās zemes Austrijas galējos rietumos. Augstākais kalns - 2809 metrus augstā Valluga. Reģionā daudz slēpošanas kūrortu.
1880. gadā caur Arlberga pāreju tika izbūvēts dzelzceļš, bat 1978. gadā caur masīvu atklāja 13,9 kilometrus garo Arlberga tuneli.
Frīdrihs Vasarietis
Fridrihs Vasarietis (līdz 1940. gadam — Fridrihs Zommers; 1881—1972) bija latviešu uzņēmējs, Latvijas armijas virsnieks, pulkvežleitnants, Rīgas aizstāvēšanas organizators bermontiādes laikā, Latvijas Republikas Tirdzniecības un rūpniecības ministrs, diplomāts.
Dzīvesgājums
No 1891. gada dzīvoja Rīgā un mācījās Rīgas Pētera I reālskolā. 1902. gadā absolvēja Pērnavas ģimnāziju. No 1902. līdz 1906. gadam studēja inženierzinātnes, bet no 1906. gada līdz 1910. gadam — ķīmiju Rīgas Politehniskā institūta Ķīmijas fakultātē, bija studentu korporācijas „Selonija” filistrs. 1910. gadā viņu iesauca Krievijas impērijas armijā, dienēja inženiertehniskā karaspēka sapieru daļās 2. pontonu bataljonā. 1911. gadā demobilizējās kā praporščiks, taču studijas neatsāka — iztiku pelnīja celtniecībā. 1921. gadā precējās ar Martu Zamueli (1890—1975), ģimenē dēls Jānis Vasarietis (1922—), puķkopis un selekcionārs, un meita Daila Marta Siliņa (1924—2013).
Militārais dienests
Sākoties Pirmajam pasaules karam, Fridrihu Zommeru 1914. gadā mobilizēja Krievijas impērijas armijā. Dienēja inženiertehniskā karaspēka sapieru daļās Galīcijas frontē. Kaujās guva ievainojumus, apbalvots ar Svētā Jura krustu. 1915. gada maijā saņēmis podporučika pakāpi un iecelts par rotas komandieri; no 1916. gada aprīļa — poručiks, bataljona komandiera palīgs, vēlāk bataljona saimniecības priekšnieks. 1917. gada pavasarī Zommeru pārcēla uz 12. armijas Rīgas garnizona 10. pontonu bataljonu, kur viņš dienēja kā saimniecības pārzinis līdz lielinieku oktobra apvērsumam.
Pēc latviešu daļu sabrukuma 1919. gada janvāra pirmajās dienās saglabāja uzticību Pagaidu valdībai un turpināja dienestu 1. latviešu atsevišķajā bataljonā. 1919. gada februārī iecelts par Aizputes apriņķa komandantu, bet martā (pēc Jelgavas ieņemšanas) — par Jelgavas—Dobeles apriņķa komandantu. Pēc konflikta ar kādu dzelzsdivīzijas virsnieku 23. martā Zommeru arestēja un viņš atradās apcietinājumā līdz 20. maijam. Aprīlī, vēl atrodoties apcietinājumā, paaugstināts par kapteini. Pēc atbrīvošanas piedalījās Piņķu kaujās, bet maijā, kad landesvērs atbrīvoja Rīgu no lieliniekiem, Zommeru iecēla par jaunformējamo spēku priekšnieku Rīgā. No 1919. gada jūlija viņš bija Valsts kancelejas Informācijas biroja priekšnieks.
Apbalvojumi
Apbalvots ar Krievijas impērijas Svētā Staņislava ordeņa II un III šķiru, ar Svētās Annas ordeņa II un III šķiru, ar Svētā Jura ordeņa IV šķiru. Brīvvalsts laikā apbalvots ar Lietuvas Ģedimina ordeņa III šķiru. Latvijas valsts Fridrihu Zommeru apbalvoja ar Triju Zvaigžņu ordeņa III šķiru, Lāčplēša kara ordeņa III šķiru.
Civildienests
Pēc demobilizācijas Zommers iesaistījās politikā — no 1920. gada 12. jūnija līdz 8. decembrim bija Tirdzniecības un rūpniecības ministrs. No 1926. līdz 1928. gadam Zommers bija Tirdzniecības un rūpniecības bankas speciālists mežu lietās.
Iesaistījās valsts diplomātiskajā dienestā: tirdzniecības atašejs PSRS (1930—1933), tirdzniecības atašejs Lietuvā (1934—1939), Latvijas tirdzniecības atašeja vietas izpildītājs Lielbritānijā, taču 1939. gada rudenī diplomātisko dienestu pameta.
Civilā dzīve
Pēc demobilizācijas 1920. gadā Zommers atjaunoja savu ķieģeļu rūpnīcu Ozolniekos, Darbojās arī kā koktirgotājs Jaunlatgales apriņķa Žīguros. 1939. gadā iegādājās namīpašumu Vasaras ielā 8 Āgenskalnā, kur ģimene dzīvoja turpmāk. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā Rīgas prefekts Tepfers palīdzēja Zommeram iegūt pasi ar citu vārdu — visi ģimenes locekļi nomainīja uzvārdu no „Zommers” uz „Vasarietis” (līdz uzvārda maiņai visos dokumentos uzvārds rakstīts ar "S" burtu: "Sommers").
Vācu okupācijas laikā Frīdrihs Vasarietis bija Rīgas tekstilfabrikas „A. Dancigers” direktors. Pēc Otrā pasaules kara, baidīdamies no padomju represijām, Vasarietis vairījās iziet no mājām Vasaras ielā. Iztikas līdzekļus ieguva, pakāpeniski pārdodot tādas vērtības kā cara laika zelta naudu, kristāla izstrādājumus, muižniecības sudraba galda piederumus, Eiropas vecmeistaru gleznas, kuras viņš iegādājies, būdams atašejs Maskavā, un kuras tika nosūtītas uz Latviju kā diplomātiskā bagāža, kura netiek pārbaudīta. Tāpat viņš audzēja vīnogas un tomātu stādus, kurus arī pārdeva. Padomju laikā pensija Vasarietim netika piešķirta.
Miris 91 gada vecumā 1972. gada 24. septembrī Rīgā, apbedīts 1. Meža kapos.
Upmaļi (Kaplavas pagasts)
Upmale (arī Upmaļi) ir ciems Krāslavas novada Kaplavas pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā, pašvaldības grants ceļu Upmale — Dvorišči, Upmale — Dvorišči — Imanti un Upmale — Rožupole malā. Ietilpst īpaši aizsargājamajā dabas teritorijā Augšdaugavas aizsargājamo ainavu apvidū.
Ēnu spēles
"Ēnu spēles" ir latviešu televīzijas detektīvseriāls, kas tika pārraidīts kanālā TV3 un TV6. Seriāla pirmā sērija tika pārraidīta 2012. gada 30. septembrī. Seriāla 1. sezona beidzās 2012. gada 9. decembrī. 2. sezona sākās 2014. gada 9. septembrī un ilga līdz 2014. gada 25. novembrim. 3. sezona sākās 2017. gada 3. oktobrī un beidzās 2017. gada 19. decembrī. Seriāls ir par detektīvaģentūru, detektīviem, kas izmeklē dažādas Rīgā notikušas zādzības, slepkavības un konfliktsituācijas.
Lomās
Pārējās lomās:
Pulkovas augstienes
Pulkovas augstienes ir pauguru virkne Krievijas pilsētas Sanktpēterburgas dienvidu daļā. Tā ir Baltijas-Lādogas kāples sastāvdaļa, kas iekļaujas Ižoras augstienes ziemeļdaļā. Veidota no kembrija māliem, ko sedz ledāja sanesas. Sasniedz līdz 73 m augstumu. Paugurā — Pulkovas kalnā, kas novietojies augstieņu ziemeļos, atrodas Krievijas Zinātņu akadēmijas Pulkovas astronomijas observatorija. Otrā pasaules kara laikā augstienes bija viens no Ļeņingradas aizsardzības sektoriem, kur kaujās piedalījās arī latviešu leģionāri. Kauju vietā 1967. gadā atklāts piemineklis "Pulkovas robeža".
Jānis Imaks
Jānis Imaks (miris 1919) bija latviešu strēlnieku virsnieks, 8. Valmieras latviešu strēlnieku bataljona pirmais komandieris.
Dzīvesgājums
1904. gadā Imaks beidza Viļņas junkurskolu, dienēja Viļņas apkārtnē stacionētajā 107. Troickas kājnieku pulkā. Pirmā pasaules kara sākumā štābkapteiņa pakāpē piedalījās kaujās 107. Troickas kājnieku pulka sastāvā. No 1915. gada 1. decembra līdz 1916. gada aprīlim kapteiņa pakāpē vadīja 8. Valmieras latviešu strēlnieku bataljona formēšanu.
1916. gada maijā viņu paaugstināja par apakšpulkvedi un jūnijā iecēla par Valmieras latviešu strēlnieku bataljona saimniecības daļas priekšnieku, 1916. gada decembrī — 1917. gada janvārī viņš 8. Valmieras latviešu strēlnieku pulka sastāvā piedalījās Ziemassvētku kaujās, 1917. gada septembra sākumā — kaujā pie Mazās Juglas, pēc tam demobilizējās.
Latvijas Universitātes Kardioloģijas un reģeneratīvās medicīnas institūts
LU Kardioloģijas un reģeneratīvās medicīnas institūts ir Latvijas Universitātes akadēmiskā pamatstruktūrvienība (kopš 2016). Izveidots uz LU Kardioloģijas zinātniskā institūta un LU Eksperimentālās un klīniskās medicīnas institūta bāzes.
Vēsture
Valsts klīniskās slimnīcas direktora Paula Stradiņa projekts 1946. gadā paredzēja izveidot jaunas pētniecības laboratorijas jaunbūvējamajā Valsts klīniskās slimnīcas un Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes kampusa teritorijā starp Liepājas ielu, dzelzceļu, Arsenālu un Mārupes ielu, tomēr grandiozais projekts palika nerealizēts. 1977. gadā tika nodibināts Latvijas Kardioloģijas zinātniskās pētniecības institūts, kura bāze bija Stradiņa slimnīcas Kardioloģijas centrs. Tas darbojās profesora Nikolaja Andrejeva, vēlāk dr. med. Viļņa Dzērves vadībā.
Lejupielāde
Lejupielāde (en) ir faila pārsūtīšana no attāla datora lietotāja datoram. Attālinātu sistēmu, no kurām var veikt lejupielādi, piemēri ir tīmekļa serveris, FTP serveris, e-pasta serveris un citas līdzīgas sistēmas.
Lejupielādei pretēju procesu sauc par augšupielādi.
Stacija "Ventspils 2"
Stacija "Ventspils 2" (arī Ventspils Otrā stacija, Ventspils 2, Ventspils 2. stacija, Ventspils-2) ir ciems Ventspils novada Tārgales pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 11,4 km no pagasta centra Tārgales, 7,3 km no novada centra Ventspils un 187,4 km no Rīgas.
Marvins Platenhārts
Mārvins Platenhārts (dzimis ) ir Vācijas futbolists, uzbrucējs, Vācijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2014. gada spēlē Vācijas futbola Bundeslīgas kluba Berlīnes "Hertha" sastāvā.
Stacija "Ventspils 2"
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem, pie dzelzceļa līnijas Rīga—Ventspils stacijas "Ventspils-2", Platenes upes krastos.
Marvins Platenhārts
Sasniegumi
Vācija
Tīruma radzene
Tīruma radzene (la) mainīga izskata neļķu dzimtas suga. Tā ir sastopama Ziemeļamerikā un Eirāzijā, tostarp bieži visā Latvijas teritorijā, kur atsevišķi eksemplāri un nelielas grupas aug sausās pļavās un atmatās, kāpās, karjeros un ceļmalās.
Hehingene
Hehingene (de) ir pilsēta Tībingenes apgabalā, Bādenē-Virtembergā, Vācijā. Tā atrodas 60 km uz dienvidiem no Štutgartes, un 90 km uz ziemeļiem no Bodenezera.
USA-243
USA-243 jeb WGS-5 (Wideband Global SATCOM 5) ir ASV militārais sakaru pavadonis, kas palaists 2013. gada maijā. Tas ir piektais Wideband Global SATCOM sistēmas pavadonis, otrais no WGS Block II. Paredzēts sakaru nodrošināšanai ASV bruņotajiem spēkiem Amerikā. Pavadoņa izmaksa tiek lēstas 342 miljoni USD.
Pavadoni izgatavojusi korporācija Boeing uz platformas Boeing 702HP bāzes ar masu 5987 kg. Ģeostacionārās orbītas sasniegšanai pavadonis apgādāts ar konvenciālo raķešdzinēju R-4D un jonu dzinēju XIPS-25. USA-243 var pārraidīt datus ar ātrumu 3,6 gigabiti sekundē. Tam ir 19 individuāli vēršami kūļi, kas darbojas X joslas un Ka joslas frekvencēs.
Lidojuma gaita
WGS-5 tika palaists 00:27 UTC ar nesējraķeti Delta IV Medium+(5,4) (lidojums D362) no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta kompleksa SLC-37B. Pēc veiksmīgā starta pavadonim tika dots nosaukums USA-243. Sākotnēji tas tika ievadīts augsti eliptiskā orbītā un veica R-4D dzinēja iedarbināšanas. Pēc tam ar jonu dzinēja XIPS-25 palīdzību tika sasniegta ģeostacionārā orbīta.
Pirms starta tika paziņots, ka WGS-5 atradīsies virs Amerikas punktā 52,5° rietumu garuma, bet tas nav apstipināts.
2. oktobrī Boeing paziņoja, ka WGS-5 pabeigta izmēģinājumu fāze, un pavadonis nodots Gaisa spēkiem.
Olupe
Izteka no Paltu purva. Tek austrumu virzienā. Upi šķērso valsts autoceļš V1208 (Bunka–Paplaka–Mazkalēti). Ietek Vārtājā uz austrumiem no Krūtes baznīcas.
Kokvilnas augi
Kokvilnas augi (Gossypium) ir malvu dzimtas ģints. Ģintī ietilpst aptuveni 50 sugas. Tās ir izplatītas galvenokārt tropu un subtropu reģionos gan Vecajā, gan Jaunajā pasaulē. Kā kultūraugus audzē 4 sugas: parasto kokvilnu (G. hirsutum), lakstaino kokvilnu (G. herbaceum), smalkšķiedras kokvilnu (G. barbadense) un krūmu kokvilnu (G. arboreum). No šiem augiem iegūst kokvilnu.
Trajāna kolonna
<mapframe text="Trajāna kolonna" width=290 height=300 zoom=18 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q192784" } Trajāna kolonna (it, la) ir Romas triumfa kolonna Romā, Itālijā.
Celta Romas imperatora Trajāna uzvaras Dākijas karos piemiņai. Iespējams, celta Damaskas Apolodora vadībā pēc Romas Senāta rīkojuma. Atrodas Trajāna forumā. Pabeigta mūsu ēras 113. gadā. Kolonna ir ievērojama ar spirāles veida cilni, kurā attēloti kari starp romiešiem un dākiešiem (101–102, 105–106). Tās dizains ir iedvesmojis daudzu uzvaras kolonnu celtniecību gan senatnē, gan arī mūsdienās.
Trajāna kolonna ir apmēram 30 m augsta. Ja tiek ieskaitīts lielais pjedestāls, tad kopējais augstums sasniedz 35 m. Pati kolonna sastāv no 20 marmora cilindriem, no kuriem katrs sver ap 32 tonnām un ir 3,7 m liels diametrā. 190 metrus garā spirālveida lente apvijas apkārt kolonnai 23 reizes. Struktūras iekšā ir spirālveida kāpnes (185 pakāpieni), kas ved līdz kolonnas augšai. Augšējais bloks ir 53,3 tonnas smags, tas bija jāuzceļ ap 34 m augstumā.
Seno laiku monētas liecina, ka sākotnēji bija plānots kolonnas augšā novietot putna, iespējams, ērgļa, statuju, tomēr pēc celtniecības tika novietota Trajāna statuja. Šī statuja pazuda viduslaikos. augšā tika novietota Svētā Pētera statuja, kas ir saglabājusies līdz mūsdienām.
Augšupielāde
Augšupielāde ir faila iesūtīšana attālinātā datorā no lietotāja datora.
Tour de Romandie
Tour de Romandie ir vairāku posmu šosejas riteņbraukšanas sacensības, kuras ir daļa no UCI World Tour kopvērtējuma. Tās notiek Romandijas reģionā, kas ir Šveices frančvalodīgā daļa. Sacensības pirmoreiz notika 1947. gadā un sakrita ar Šveices riteņbraukšanas 50. gadadienu.
Sacensības tradicionāli sākas ar individuālo braucienu Ženēvā un noslēdzas ar vēl vienu individuālo braucienu Lozannā, kura starts notiek stadionā Lozannas ziemeļos un trase dodas lejup uz dienvidu pusi, Ženēvas ezera virzienā, pēc tam atkal pavēršoties kalnup stadiona virzienā. Tā rezultātā sacensību kopvērtējumā visbiežāk augstas vietas izcīna individuālo braucienu speciālisti.
Sacensību trase parasti virzās ziemeļu virzienā uz Juras kalniem un Alpu reģionu Šveices rietumu daļā.
Oponosi
Oponosi ir ciems Salnavas pagastā, Kārsavas novadā. Atrodas 276 km attālumā no Rīgas.
Joslas platums
Joslas platums var būt:
Avotmuižas ieži
Avotmuižas ieži ir divi smilšakmens atsegumi Braslas labajā krastā Siguldas novada Lēdurgas pagastā. Izvietojušies pagasta austrumos pie bijušās Avotmuižas (Quellenhof). Lielais Avotmuižas iezis ir ap 15 m augsta un 150 m gara sarkana smilšakmens siena. Tā pakājē izplūst Svētavots, pie kura ticis upurēts vēl līdz 20. gadsimta 20. gadiem. 200 m lejpus atrodas 12—13 m augstais Mazais Avotmuižas iezis, kurā ir Avotmuižas Velnala
Kostadinovs
Kostadinovs var būt:
Ceļu satiksmes drošības direkcija
Ceļu satiksmes drošības direkcija (CSDD) ir valsts akciju sabiedrība, kas saskaņā ar Ceļu satiksmes likumu un saviem statūtiem pārrauga Latvijas ceļu satiksmes drošību. CSDD nodarbojas ar transportlīdzekļu reģistrāciju, autovadītāju kvalifikācijas eksāmenu pieņemšanu un vadītāja apliecību izsniegšanu un tehniskās apskates nodrošināšanu, kā arī pārrauga un veic ceļu drošības auditus, veido un uztur transportlīdzekļu un to vadītāju reģistru. Akciju sabiedrība arī nodrošina Rīgas Motormuzeja, tā Bauskas filiāles un Biķernieku trases darbību.
Jekaterinoslavas guberņa
Jekaterinoslavas guberņa (krievu: Екатеринославская губерния) jeb Katerinoslavas guberņa bija Krievijas Impērijas (1802–1917), vēlāk Ukrainas Valsts un Ukrainas Tautas Republikas (1918–1920), Ukrainas PSR guberņa (1919–1925), kas pastāvēja mūsdienu Dņepropetrovskas, Doneckas, Luhanskas un Zaporižjas apgabalu teritorijā.
Guberņa bija nosaukta tās galvaspilsētas Jekaterinoslavas vārdā par godu Krievijas Impērijas ķeizarienei Katrīnai II ("Katrīnas slava"). Pēc Jaunkrievijas vietniecības sadalīšanas 1802. gadā tā kļuva par Jekaterinoslavas guberņas centru. Pilsoņu kara laikā Jekaterinoslavas guberņa bija cīņu arēna starp boļševikiem, Deņikina armiju un Mahno karaspēku.
Ukrainas PSR laikā 1926. gadā Jekarinoslavu pārdēvēja par Dņipropetrovsku un bijušo guberņu sadalīja apgabalos.
Džo Dimadžio
"Yankees" pārstāvēja divus laika posmus: no 1936. līdz 1942. gadam un no 1946. līdz 1951. gadam. Trīs reizes ieguva Amerikāņu līgas vērtīgākā spēlētāja balvu, piedalījās 13 Visu zvaigžņu spēlēs (vienīgais spēlētājs, kurš katru sezonu ir piedalījies Visu zvaigžņu spēlē). Kopā ar "Yankees" deviņas reizes uzvarēja Pasaules sērijas izcīņā.
1955. gadā pēc karjeras beigām viņš tika uzņemts Nacionālajā Beisbola slavas zālē. 1999. gadā tika iekļauts MLB gadsimta simboliskajā izlasē.
Biogrāfija
1932. gadā sācis spēlēt mazās līgas beisbola Pacific Coast League līgas klubā Sanfrancisko "Seals". Karjera draudēja aprauties jau 1934. gadā pēc sadzīviska negadījuma, kurā viņš traumēja ceļa locītavas saites, tomēr traumu izdevās pārvarēt. "Seals" aizvadīja četras sezonas, 1935. gadā komanda uzvarēja līgā, savukārt pats Dimadžio tika atzīts par līgas vērtīgāko spēlētāju.
1936. gadā Dimadžio parakstīja līgumu ar MLB klubu Ņujorkas "Yankees". "Yankees" sastāvā debitējis. "Yankees" četras reizes pēc kārtas uzvarēja Pasaules sērijā (iepriekš sezonas izšķirošajai fāzei bija kvalificējies 1932. gadā). 1937. gadā bija Amerikas līgas līderis veiktajos mājas skrējienos un skrējienos. 1939. un 1940. gadā bija konferences līderis atsistajos sitienos (38,1% un 35,2%). 1941. gadā 56 spēles pēc kārtas veiksmīgi atsita, kas ir līgas rekords arī pašlaik. Dažas personas uzskata, ka šis rekords nav pārspējams, tāpat tiek uzskatīts, ka tas statistiski nav iespējams.
Kopumā laikā no 1936. līdz 1951. gadam "Yankees" sastāvā deviņas reizes uzvarēja Pasaules sērijā. Šajā laika periodā "Yankees" desmit reizes uzvarēja Amerikas līgā (1942. gadā netika uzvarēts Pasaules sērijā). Trīs sezonas izlaidis (1943—1945), jo bija Otrajā pasaules karā.
1939., 1941. un 1947. gadā Dimadžio tika atzīts par Amerikas līgas sezonas vērtīgāko spēlētāju, 1937., 1940. un 1948. gada sezonā vērtīgākā spēlētāja balsojumā ierindojies pirmajā trijniekā. Visās 13 sezonās, kurās startēja, spēlēja Visu zvaigžņu spēlē.
Personīgā dzīve
1937. gadā Dimadžio, filmējoties nelielā lomā kādā filmā, satika aktrisi Dorotiju Arnoldu (Dorothy Arnold). 1939. gadā viņi apprecējās. Pēc diviem gadiem piedzima dēls, tomēr 1944. gadā pāris izšķīrās. 1954. gada janvārī Dimadžio apprecējās ar slaveno Holivudas aktrisi Merilinu Monro. Bet jau septembrī starp viņiem izraisījās konflikts, kura iemesls bija presē nokļuvušais attēls ar Monro filmas "Septītā gada drudzis" epizodē, kur viņas kleitas mala spēcīgas ventilācijas plūsmas dēļ tiek pacelta stipri uz augšu. Dimadžio jutās aizvainots un sarīkoja skandālu. Drīz pēc tam pāris izšķīrās.
Pēc tam Dimadžio vairs nekad neapprecējās. 1961. gadā, kad Merilina Monro jau bija izšķīrusies no sava trešā vīra Artura Millera, Dimadžio palīdzēja Monro atgriezties no psihiatriskās slimnīcas. Dimadžio bija ļoti norūpējies par Monro veselību. Monro apmeklēja Floridu, kur Dimadžio strādāja par treneri. Izplatījās runas, ka viņi varētu atkal apprecēties. Bet 1962. gada 5. augustā Monro tika atrasta mirusi neskaidros nāves apstākļos. Dimadžio to ļoti pārdzīvoja. Viņš noorganizēja bēres, liedzot tajās piedalīties Holivudas slavenībām. Turpmākos 20 gadus viņš vienmēr gādāja, lai trīs reizes nedēļā pie kapa tiktu noliktas sarkanas rozes. .
1999. gada 8. martā, 84 gadu vecumā, Dimadžio mira no plaušu vēža. Viņa pēdējie vārdi bija: "Es beidzot redzēšu Merilinu" (I'll finally get to see Marilyn).
Eižvertiņi
Eižvertiņi ir ciems Krāslavas novada Grāveru pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 2,5 km no pagasta centra Grāveriem, 19 km no novada centra Krāslavas un 247 km no Rīgas.
Berdimuhamedovs
Berdimuhamedovs var būt:
Eižvertiņi
Apdzīvotā vieta izvietojusies netālu no autoceļa P62, Zosna ezera krastā.
Anna Muzičuka
Anna Muzičuka (dzimusi, Strijā) ir Ukrainas starptautiskā lielmeistare šahā (GM, 2012), kas no 2004. gada līdz 2014. gadam pārstāvēja Slovēniju.
Šahistes karjera
2003. gadā uzvarēja Ukrainas sieviešu šaha čempionātā. 2006. gadā dalīja pirmo vietu Ungārijas atklātajā sieviešu šaha čempionātā. 2010. gadā Tbilisi uzvarēja Maijas Čiburdanidzes kausa izcīņā. 2012. gadā kopā ar Humpi Koneru dalījusi pirmo vietu FIDE sieviešu Grand Prix turnīrā Kazaņā.
Vairākkārt pārstāvējusi Slovēnijas un Ukrainas izlases lielākajos komandu šaha turnīros:
2015. gadā Sočos Pasaules sieviešu šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas ceturtdaļfinālā zaudēja Zviedrijas šahistei Pīa Kramlingai ar 2½:3½. 2016. gada decembrī Dohā uzvarējusi Pasaules sieviešu čempionātos ātrajā šahā un šaha ātrspēlē.
2017. gadā Teherānā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā uzvarējusi Aminu Meziudu, 2. kārtā uzvarējusi Alinu Kašlinsku, 3. kārtā uzvarējusi Famu Le Thao Ngujenu, ceturtdaļfinālā uzvarējusi Antoanetu Stefanovu, pusfinālā uzvarējusi Aleksandru Kosteņuku, kopumā visus mačus savācot 9 punktus no 10 iespējamiem, kas šāda ranga turnīros ir ļoti augsts rezultāts. Tomēr finālā nācās piekāpties Ķīnas lielmeistarei Taņai Džunji ar 2½:3½.
2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā uzvarējusi Rani Hamidu, 2. kārtā uzvarējusi Anastasiju Bodnaruku, 3. kārtā uzvarējusi Antoanetu Stefanovu, bet ceturtdaļfinālā zaudējusi Aleksandrai Kosteņukai.
2019. gadā Kazaņā izcīnījusi 2. vietu pretendenšu turnīrā (uzvarēja Aleksandra Gorjačkina). 2020. gada martā Lozannā dalījusi 4.-5. vietu FIDE sieviešu Grand Prix izcīņas posmā. 2021. gada jūnijā Gibraltārā ierindojusies 7. vietā FIDE sieviešu Grand Prix izcīņas posmā. 2021. gada augustā Sočos izcīnījusi 4. vietu FIDE Pasaules kausa izcīņā sievietēm un nodrošinājusi tiesības spēlēt pretendenšu turnīrā.
2022. gada oktobrī un novembrī Monako ceturtdaļfināla pretendenšu mačā uzvarējusi Humpi Koneru ar rezultātu 4½:3½, bet pusfināla mačā piekāpusies Lei Tindzje ar rezultātu 1½:2½.
2023. gada februārī Minhenē ierindojusies 11. vietā FIDE sieviešu Grand Prix izcīņas posmā.
Lāčplēša diena
Lāčplēša diena ir kopš 1920. gada 11. novembra rīkota Lāčplēša Kara ordeņa svētku un pasniegšanas diena, kas vēlāk kļuvusi par visu Latvijas brīvības cīņās kritušo varoņu piemiņas dienu. Viena no pazīstamākajām Lāčplēša dienas tradīcijām, kas aizsākusies 1988. gadā, ir svecīšu aizdedzināšana pie Rīgas pils mūra 11. novembra krastmalā.
Vēsture
Jau 1919. gada oktobrī latviešu literāts, laikraksta „Jaunākās Ziņas” literārās daļas redaktors un Tautas padomes loceklis Kārlis Skalbe Latvijas bruņoto spēku cīņu pret vāciešu un krievu veidoto Rietumkrievijas brīvprātīgo armiju simboliski bija salīdzinājis ar Andreja Pumpura eposā „Lāčplēsis” aprakstīto, arī Daugavas krastos notikušo Lāčplēša cīņu ar Melno bruņinieku, bet Latvijas bruņoto spēku karavīru cīņas sparu nodēvēja par „Lāčplēša garu”.
Nepilnu gadu pēc bermontiešu padzīšanas no Rīgas Satversmes sapulce cīņas dalībniekiem izveidoja apbalvojumu — Lāčplēša Kara ordeni, par kura simbolisko dibināšanas datumu noteica 1919. gada 11. novembri. Kaut arī ordeņa statūtus Satversmes sapulce oficiāli apstiprināja vien 1920. gada 18. septembrī, apbalvojums pirms nedaudz vairāk nekā mēneša, 13. augustā, jau bija piešķirts septiņiem augstākajiem Latvijas armijas komandieriem — ģenerālim Pēterim Radziņam, ģenerālim Mārtiņam Peniķim, pulkvedim Krišjānim Berķim, pulkvedim Oskaram Dankeram, pulkvedim Jūlijam Jansonam, pulkvedim-leitnantam Jānim Puriņam un pulkvedim Jānim Apinim —, ieceļot tos ordeņa domē.
1920. gada 11. novembra parādē Esplanādē notika pirmā svinīgā Lāčplēša Kara ordeņu apbalvošanas ceremonija, kurā Satversmes sapulces priekšsēdētājs Jānis Čakste pasniedza ordeņus pirmajiem 288 ordeņa kavalieriem, lielākoties karavīriem un instruktoriem. Sākotnēji 11. novembris nebija oficiāli atzīta svētku diena, bet tikai Lāčplēša Kara ordeņa svētku un pasniegšanas diena. Tas mainījās 1928. gada 11. novembrī, kad ordeni pārstāja pasniegt un Lāčplēša diena kļuva par armijas svētku dienu, ko arvien plašāk sāka svinēt visos armijas garnizonos, rīkojot parādes, mielastus, izrādes, koncertus un citus svinīgus pasākumus, uz kuriem ielūdza un īpaši godināja ordeņa kavalierus. 1930. gadu beigās svētkos īpaši sāka pieminēt karos veselību zaudējušos karavīrus, un ap 1935. gadu 11. novembra oficiālais nosaukums bija Armijas, Lāčplēša Kara ordeņa kavalieru, kara invalīdu un Brīvības kara dalībnieku svētki. 1939. gada 11. novembrī notika pēdējā Lāčplēša dienas parāde, kurā vienlaikus atzīmēja arī Latvijas armijas 20. gadadienu.
Pēc Latvijas okupācijas Lāčplēša dienas svinēšana ilgu laiku netika pieļauta. Latvijas PSR pirmoreiz to atsāka atzīmēt 1988. gadā, Trešās atmodas laikā. 1989. gada 10. novembrī LPSR Augstākā padome to noteica par atceres dienu — Lāčplēša jeb Varoņu piemiņas dienu, togad godinot vēl dzīvos Lāčplēša Kara ordeņa kavalierus, bet 1990. gada 3. oktobrī pieņēma likumu „Par svētku, atceres un atzīmējamām dienām”, 11. novembri nosakot par atceres dienu, kurā piemin Latvijas atbrīvošanas karā kritušos karavīrus. Tā 11. novembra nozīme paplašinājās, un tie kļuva par svētkiem, kuros piemin ne vien Lāčplēša kara ordeņa kavalierus un kara invalīdus, bet visus Latvijas brīvības cīnītājus.
IFK Mariehamn
IFK Mariehamn ir Somijas futbola klubs no Olandes galvaspilsētas Mariehamnas. Klubs ir dibināts 1919. gadā, futbola sekcija izveidota 1935. gadā. Pašlaik spēlē Veikkausliiga, Somijas augstākajā futbola līgā. Mājas spēles komanda aizvada Wiklöf Holding Arena stadionā, kura kopējā ietilpība ir 4000 vietu, tajā skaitā 1635 sēdvietas. 2016. gadā pirmo reizi kluba vēsturē izcīnīja Somijas čempionu titulu. Kluba futbolisti ir vienreiz kļuvuši arī par Somijas kausa ieguvējiem (2015. gadā).
Ketlīna Rubinsa
Ketlīna Heliseja "Keita" Rubinsa (Kathleen Hallisey "Kate" Rubins, dzimusi ) ir NASA kosmonaute, mikrobioloģe.
Rubinsas pirmais kosmiskais lidojums sākās 2016. gada jūlijā, ar Sojuz MS-01 dodoties uz Starptautisko kosmosa staciju. Viņa bija 48. ekspedīcijas un 49. ekspedīcijas lidojuma inženieris. Uz zemes atgriezās 2016. gada oktobrī.
Kosmisko lidojumu kopsavilkums:
Iziešanas atklātā kosmosā:
Rhein-Neckar-Arena
Rhein-Neckar-Arena, pašlaik sponsorēšanas nolūkā saukts arī PreZero Arena, ir stadions Zinsheimā, Vācijā. Stadionā ir 30 150 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada TSG 1899 Hoffenheim.
Velēnu radzene
Velēnu radzene (la) ir ļoti mainīga izskata neļķu dzimtas suga, kuras ietvaros nodala vairākas pasugas. Tā ir sastopama Rietumāzijā un Eiropā, tostarp ļoti bieži visā Latvijas teritorijā, kur no atsevišķiem eksemplāriem līdz dažāda lieluma grupām aug sausos mežos, smiltājos, atmatās un nezālienēs, arī dārzos.
Joslas platums (signālu apstrāde)
Signālu apstrādē joslas platums ir starpība starp augšējām un apakšējām frekvencēm secīgā frekvenču kopā. Parasti to mēra hercos.
Opsi
Opsi ir ciems Mētrienas pagastā, Madonas novadā. Atrodas 165 km attālumā no Rīgas.
Gurbanguli Berdimuhamedovs
Gurbanguli Berdimuhamedovs (tk,, dzimis ) ir Turkmenistānas politiķis, no 2007. gada februāra līdz 2022. gada martam bija Turkmenistānas otrais prezidents un Turkmenistānas bruņoto spēku virspavēlnieks. Pēc iepriekšējā prezidenta Saparmurata Nijazova nāves no 2006. gada decembra līdz 2007. gada februārim bija Turkmenistānas pagaidu prezidents.
G. Berdimuhamedovs 1979. gadā absolvēja Turkmenistānas Valsts Medicīnas institūtu un strādāja stomatoloģijas nozarē. No 1992. līdz 1995. gadam bija Medicīnas institūta dekāns. 1997. gadā kļuva par Turkmenistānas veselības ministru, bet 2001. gadā par viceprezidentu. Līdz 2013. gadam pārstāvēja Turkmenistānas Demokrātisko partiju, bet pēc tam kļuva par neatkarīgu politiķi.
Tāpat kā viņa priekšgājēja S. Nijazova laikā, arī G. Berdimuhamedova valdīšanai bija raksturīgs autoritārs režīms un prezidenta personas kults.
2022. gada 19. martā atkāpās no valsts prezidenta pienākumiem, amatu ieņemot viņa dēlam Serdaram Berdimuhamedovam.
Orhomena (Arkādija)
Orhomena (grc) bija sengrieķu pilsēta Arkādijā, Peloponēsas vidusdaļā. Tukidīds to sauca par Arkādijas Orhomenu (Ὀρχομενός ὁ Ἀρκαδικός), lai to atšķirtu no Orhomenas Beotijā. Orhomena bija apdzīvota jau kopš aizvēstures, bet antīkajā laikā tā kopā ar Tegeju un Mantineju kļuva par vienu no trim nozīmīgākajām Arkādijas pilsētām. Savus ziedu laikus tā sasniedza ap 7—6 gadsimtu pr.Kr., kļūstot par bagātu pilsētu, kas kala savu naudu. Pilsētas drupas atrodas Arkādijas ziemeļrietumos netālu no Kaplaki ciema, kas 1963. gadā tika pārdēvēta par Orhomenu. Orhomenas drupas atrodas 762 metrus v.j.l., 4 km uz ziemeļiem no Levidi pilsētas, 32 km uz dienvidrietumiem no Nemejas, 24 km uz ziemeļrietumiem no Tripoles un 127 km uz dienvidrietumiem no Atēnām.
Vēsture
Saskaņā ar sengrieķu mitoloģiju pilsētu dibināja Likaona dēls Orhomens. Homērs Orhomenu pieminēja Iliādas kuģu sarakstā, kā "bagātu ar sīklopiem (aitām un kazām)". Orhomenas iedzīvotāji grieķu-persiešu karos piedalījās Termopilu kaujā ar 120 karotājiem un Plateju kaujā ar 600 karotājiem. Peloponēsas kara laikā spartieši Orhomenā turēja ķīlniekus, kurus tie paņēma no arkādiešu vidus. Taču aizsargmūri tajā laikā bija daļēji nograuti, un, attiecīgi, kad atēnieši ar saviem sabiedrotajiem 418. gadā pr.Kr. pienāca pie pilsētas, orhomenieši neuzdrošinājās pretoties un atdeva ķīlniekus.
Megalopoles dibināšanas laikā orhomenieši valdīja pār Teizoju, Metgidriumu un Teutisu, taču šo apdzīvoto vietu iedzīvotāji tika nodoti Megalopolei ar visām viņu teritorijām. Orhomenieši, būdami naidīgi noskaņoti pret Mantineju atteicās pievienoties Arkādijas konfederācijai un sāka karot ar mantinejiešiem. Kopš tā laika Orhomena zaudēja savu politisko nozīmību, taču sava stāvokļa dēļ viņu valdījumi bija bieži mērķi karojošo lielvaru starpā.
Karā starp Kasandru un Poliperhontu pilsēta 313. gadā pr.Kr. nokļuva Kasandra varā. Vēlāk tā nostājās etoliešu pusē un ap 234 gadu pr.Kr. noslēdza līgumu ar Ahajas līgu Nearha pārvaldībā. 229. gadā pr.Kr. ar etoliešu piekrišanu Orhomenu iekaroja Kleomens III. 223. gadā pr.Kr. pilsētu atkaroja Antigons Dosons, un izvietoja tur maķedoniešu garnizonu. Vēlāk Romas spiediena dēļ Filips V bija spiests Orhomenu atdot ahajiešiem.
Strabons piemin Orhomenu starp pilsētām, kas vai nu ir izzudušas, vai arī no kurām gandrīz nekas nav palicis pāri. Taču pēc Pausānija domām, kurš rakstīja 2. gadsimtā, tas bija pārspīlējums. Kad 19. gadsimta angļu pētnieks Viljams Smits apmeklēja šo vietu, senās pilsētas akropole bija drupās, un no agoras un pilsētas aizsargmūriem bija palikuši tikai daži fragmenti.
Izrakumi
Arheoloģiskos izrakumus veica Franču skola Atēnās Gustava Mendeļa vadībā. Tika atrakts 4—3 gadsimta pr.Kr. teātris, aizsargmūri, agora, buleitērijs un Artemīdas templis. Vēlāk izrakumus turpināja Teodoros Spiropuloss. Tika konstatēti tumuluss, mikēniešu apmetne un templis pie blakus esošā ciema Paleopirgosa, kura vietā bija uzcelta agrīno kristiešu bazilika.
Ēcis
Ēcis var būt:
Olafsons
Oulafsons (is — 'Oulafura dēls', no personvārda Oulafurs (Ólafur)) ir islandiešu cilmes uzvārds un tēvvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Naftali Benets
Naftali Benets (he, Naftali Bennett; dzimis ) ir Izraēlas politiķis, no 2021. gada līdz 2022. gada 30. jūnijam viņš bija Izraēlas premjerministrs, pārstāv HaYamin HeHadash partiju. Viņš bija Izraēlas diasporas lietu ministrs no 2013. līdz 2019. gadam un Izraēlas aizsardzības ministrs no 2019. līdz 2020. gadam.
Bagdati
Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 17. gadsimta pirmajā pusē, lai arī arheoloģiskie izrakumi liecina, ka apdzīvotā vieta šeit pastāvējusi jau vairākus gadsimtus. 1703. gadā to ieņēma Osmaņu Impērija un Bagdati kļuva par pierobežas tirdzniecības centru. Pēc pievienošanas Krievijai pilsētiņas nozīme mazinājās un tā panīka. 1930. gadā kļūst par rajona centru. 1940. gadā pārdēvēta par Majakovsku (Маяковский, მაიაკოვსკი) par godu šeit dzimušajam dzejniekam Vladimiram Majakovskim. 1981. gadā Majakovskai piešķirts pilsētas statuss. 1990. gadā atgriezts Bagdati nosaukums.
Lorenss Teilors
Lorenss Džūljuss Teilors (en; dzimis Vijamsburgā, Virdžīnijas štatā, ASV) ir bijušais ASV amerikāņu futbola spēlētājs, spēlējis centra aizsarga pozīcijā. Visu profesionāļa karjeru aizvadījis NFL kluba Ņujorkas "Giants" sastāvā.
Viņš tiek uzskatīts par vienu no visu laiku izcilākajiem amerikāņu futbola spēlētājiem, daudzi amerikāņu futbola eksperti, bijušie spēlētāji, treneri, mediji un daudzi citi viņu uzskata par visu laiku izcilāko spēlētāju aizsardzībā. * Smith, Stephen. NFL's Top 100 Players of All-Time: Debate, November 5, 2010, accessed November 8, 2010. Note: This list made by the NFL Network, ranks him third overall, behind two offensive players (Rice and Brown).
Viņš aizvadīja veiksmīgu karjeru Ziemeļkarolīnas universitātes komandas sastāvā NCAA turnīrā. 1981. gada NFL draftā viņu Ņujorkas "Giants" izraudzījās ar kopējo 2. kārtas numuru. Debijas sezonā viņš saņēma vairākas balvas kā labākais aizsardzības spēlētājs. L. Teilors trīs reizes tika atzīts par līgas labāko spēlētāju aizsardzībā un 1986. gada sezonā tika atzīts par visas līgas visvērtīgāko spēlētāju (MVP). Kopā ar "Giants" divas reizes triumfēja Superkausa izcīņā.
L. Teilors vairākkārt ticis diskvalificēts par narkotiku lietošanu, trīs reizes pēc karjeras beigšanas ticis sodīts ar cietumsodu.
Piedalījies ASV deju šova "Dejo ar zvaigzni" astotajā sezonā.
Kazimirvāle
Kazimirvāle (arī Kazimirvalde) ir apdzīvota vieta Augšdaugavas novada Eglaines pagastā. Izvietojusies pagasta rietumos starp autoceļu P70 un Kazimirvāles ezeru 13 km no pagasta centra Eglaines, 47 km no novada centra Daugavpils un 174 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušo Kazimirvāles muižas (Kasimirswahl, Casimirswahl) centru. Muižas komplekss ar parku ir vietējas nozīmes kultūrvēstures piemineklis.
Volkswagen Arena
Volkswagen Arena ir stadions Volfsburgā, Vācijā. Stadionā ir 30 000 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada VfL Wolfsburg.
Marsels Halstenbergs
Marsels Halstenbergs (dzimis ) ir Vācijas futbolists, aizsargs, Vācijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada spēlē Vācijas 2. Bundeslīgas kluba Hannover 96 sastāvā.
Sasniegumi
RB Leipzig
Filips III Drosmīgais
Filips III Drosmīgais (fr; dzimis, miris ) bija Kapetingu dinastijas Francijas karalis no 1270. līdz 1285. gadam.
Pretēji šī karaļa iesaukai, viņš pēc dabas bijis neizlēmīgs, viegli ietekmējams un kautrīgs valdnieks — iesauka radusies no karaļa drosmes kaujas laukā. Par karali kļuva, piedaloties Astotā krusta kara laikā Tunisijā, kur mira tēvs Luijs IX. Krusta kara laikā mira arī Filipa III brālis un sieva. Atgriezās Francijā, kur 1271. gadā Reimsā tika kronēts par karali. Pēc Sicīlijas Vakarēdiena sacelšanās 1282. gadā, atbalstot sakauto Kārli I, devās krusta karā pret Aragonu, kura laikā mira no dizentērijas.
Dzemdes mioma
Dzemdes mioma jeb dzemdes fibromioma  ir labdabīgs apaļš, labi norobežots, bet neieslēgts un ciets mezglveida muskuļaudu audzējs jeb mioma, kas veidojas  dzemdē.
Dzemdes mioma veidojas hormonu svārstību rezultātā — dzemdes šūnām spontāni daloties, veidojas muskuļaudu mezgli, kas ieaug dzemdes muskuļu slānī.
Plieņi
Plieņi ir apdzīvotā vieta Tukuma novada Sēmes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 9,7 km no pagasta centra Sēmes, 13,4 km no novada centra Tukuma un 82,3 km no Rīgas. Plieņos ietilpst arī ciema daļa Līkaiņi.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P131 (Tukums—Ķesterciems—Mērsrags—Kolka).
Vakars
Vakars ir diennakts daļa ap saules rieta laiku, pēc pēcpusdienas un pirms nakts. Vakaram raksturīga gaismas daudzuma samazināšanās, krēslas iestāšanās. Precīzs vakara iestāšanās laiks nav noteikts, tas atkarīgs gan no ģeogrāfiskās atrašanās vietas, gan no gadalaika — vasarā vakars iestājas vēlāk, savukārt ziemā agrāk.
Joslas platums (datu pārraide)
Telesakaros joslas platums jeb caurlaidspēja ir pieejamo vai patērēto datu pārraides resursu bitu ātruma mērījums, ko izsaka bitos sekundē vai tā reizinājumos (kilobitos sekundē, megabitos sekundē, utt.).
Opši
Opši ir ciems Rundēnu pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 303 km attālumā no Rīgas.
Mesingene
Mesingene (de) ir pilsēta Tībingenes rajonā, Tībingenes apgabalā, Bādenē-Virtembergā, Vācijā. Tā atrodas 13 km uz dienvidiem no Tībingenes.
Ruta Vītiņa
Ruta Vītiņa ir latviešu aktrise un pasniedzēja (docente).
Absolvējusi Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmiju aktieru - režisoru specialitātē. Latvijas Kultūras akadēmijā ieguvusi maģistra grādu teātra mākslā. Kopš 1991.gada Kultūras akadēmijā strādā par runas pedagogu. Pirms tam pasniedza skatuves runu Mūzikas akadēmijā. Mācību centrā "Triviums" pasniedz skatuves runu vairāk nekā 15 gadus. Kopš 2006. gada strādā LU Juridiskajā fakultātē par starptautisko tiesību konkursantu konsultanti.
Piedalījusies izrādēs Valmieras teātrī, Jaunajā Rīgas teātrī un teātra klubā "Austrumu robeža", ka arī neatkarīgajos teātros "Skatuve" un "Kabata".
Spilves
Spilves ir grīšļu dzimtas ģints, kurā ietilpst aptuveni 25 sugas, pasugas vai hibrīdi. Ģints pārstāvji ir izplatīti ziemeļu puslodes mērenās joslas purvos un tundrās.
Lodes ezers (Sēmes pagasts)
Lodes ezers ir noteces ezers Tukuma novada Sēmes pagasta rietumos uz ziemeļiem no Sēmes.
Sārs
Sārs var būt:
Dvorišči
Dvorišči ( arī Dvorišče) ir ciems Krāslavas novada Kaplavas pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā, valsts vietējā autoceļa (V633) Krāslava— Varnaviči—Robeždaugava malā. Ietilpst īpaši aizsargājamajā dabas teritorijā Augšdaugavas aizsargājamo ainavu apvidū.
Ciemā darbojas zemnieku saimniecība "Pabērziņi". Garām ciemam tā dienvidu pusē plūst Viļeikas upe, kas vietām veido robežu ar Baltkrieviju. 1,2 km uz austrumiem no ciema atrodas Upmales ciems, aptuveni 4 km uz rietumiem ir Upmalieši, bet aptuveni 6 km uz ziemeļiem ir novada centrs Krāslava. Sabiedriskais transports kursē pa ceļu V633 maršrutā Krāslava - Varnaviči — Krāslava. Ciema teritoriju šķērso arī pašvaldības ceļi Upmale — Dvorišči, Upmale — Dvorišči — Imanti. 200 metrus uz dienvidaustrumiem no Dvoriščiem atrodas valsts nozīmes dabas piemineklis — dižkoks, Sproģu priede.
Hijas slaktiņš
Hijas slaktiņš (grieķu: Η σφαγή της Χίου) bija masu slepkavība, ko 1822. gada 11. aprīlī Osmaņu karaspēks sarīkoja pret Hijas iedzīvotājiem par Grieķu neatkarības cinitāju atbalstu.
No 120 000 salas iedzīvotāju aptuveni 115 000 bija pareizticīgie, pārējie bija katoļi, turki un ebreji. Līdz 25 000 tika nogalināti, aptuveni 45 000 tika pārdoti verdzībā un aptuveni 23 000 aizbēga no salas.
Kristiešu slaktiņš izraisīja starptautisku sašutumu visā Rietumu pasaulē un palielināja atbalstu grieķu neatkarības idejai.
Hijas iedzīvotāju skaits nekad nav atjaunojies: pēc 2001. gada tautas skaitīšanas tajā dzīvoja 50 388 iedzīvotāji.
Šulci fon Ašerādeni
Vēsture
Dzimtas vēsture Livonijā izsekojama līdz Hermanim Šulcam, kurš Poļu-zviedru kara laikā 1601. gadā kļuva par Zviedrijas armijas pulkvedi un Kokneses pils garnizona komandieri un krita Salaspils kaujā 1605. gadā. Viņa dēls artilērijas pulkvedis Sīmanis Šulcs (Simon Schoultz, ap 1588-1633) kļuva par Aizkraukles pilsnovada stārastu, 1630. gadā saņēma šo pili kā lēni un 1633. gadā krita Trīsdesmitgadu kara kaujā pie Pfafenhofenas Bavārijā. 1674. gadā Zviedrijas karalis Kārlis XI viņa dēlam Mārtiņam Šulcam piešķīra brīvkunga Šulca no Aizkraukles (Schultz von Ascheraden) titulu, 1675. gadā ierakstīja Zvierijas bruņniecības matrikulā un 1679. gadā paaugstināja par ģenerālleitnantu un Skones ģenerālgubernatoru. 1681. gadā viņu iecēla par Ingermanlandes un Keksholmas gubernatoru. Viņa vecākais dēls pulkvedis Kārlis Frīdrihs Šulcs (1656—1728) mantoja Aizkraukles un Skrīveru muižas un kļuva par Zviedru Vidzemes landrātu, bet jaunākais dēls ģenerālleitnants Mārtiņš Sīmanis Šulcs (1660—1730) kļuva par Vismāras un Štrālzundes gubernatoru. 1742. gadā dzimtu ierakstīja Vidzemes bruņniecības matrikulā un 1839. gadā Igaunijas bruņniecības matrikulā. 1854. gadā visiem dzimtas piederīgajiem apstiprināja barona titulu.
Kārlis Frīdrihs Šulcs fon Ašerādens (1720—1782) kļuva pazīstams ar 1764. gadā izdotajām Aizkraukles zemnieku tiesībām.
Zīberts
Zīberts var būt:
Mežgaļi (nozīmju atdalīšana)
Mežgaļi var būt:
Argentinos Juniors
Argentinos Juniors ir dibināts 1904. gadā un savas mājas spēles aizvada Estadio Diego Armando Maradona stadionā, kurā ir 26 000 skatītāju vietas. Tas ir viens no pazīstamākajiem Argentīnas futbola klubiem. Komanda ir trīs reizes uzvarējusi Argentīnas augstākajā futbola līgā, kā arī ir viena no astoņām Argentīnas komandām, kas ir uzvarējusi Copa Libertadores.
Argentinos Juniors komandā uzauga un savas pirmās sezonas aizvadīja Djego Maradona.
Opšinīki
Opšinīki ir ciems Sutru pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 189 km attālumā no Rīgas.
4. autobusu maršruts (Daugavpils)
4. autobusu maršruts ir Daugavpils sabiedriskā transporta lokveida autobusu maršruts. Autobuss brauc no Autoostas līdz Cietoksnim, tālāk autobuss brauc līdz Mežciemam, pēc tam brauc atpakaļ uz Autoostu. 4. autobusu maršrutu apkalpo A/S "Daugavpils satiksme".
Pieturvietas
4. autobusu maršrutā ir 35 pieturas.
Jans Andžejs Plāters
Jans Andžejs Plāters (pl; dzimis 1626. gadā, miris ) bija grāfs, Žečpospolitas valsts darbinieks, Inflantijas vaivads no 1695. līdz 1696. gadam, Indricas muižas īpašnieks. 1695. gadā pārgāja katoļticībā, tāpēc viņa dēls, Krāslavas muižas pirmais īpašnieks Jans Ludvigs Plāters atdeva katoļiem Indricas baznīcu.
Dreisamstadion
Dreisamstadion ir futbola stadions Freiburgā, Vācijā. Stadionā ir 24 000 sēdvietas. No 1954. līdz 2021. gadam tajā savas mājas spēles aizvadīja futbola klubs SC Freiburg. Pašlaik stadionu izmanto kluba dublieri, kā arī sieviešu komanda.
Sponsorēšanas līgumu dēļ stadionam ir bijuši vairāki nosaukumi. No 2004. līdz 2011. gadam tas bija nodēvēts par badenova-Stadion, no 2011. līdz 2014. gadam stadiona nosaukums bija MAGE SOLAR-Stadion, bet no 2014. līdz 2021. gadam — Schwarzwald-Stadion.
2021. gadā Freiburgā tika atklāts jauns stadions Europa-Park Stadion, uz kuru pārcēlās SC Freiburg galvenā komanda.
Drošāka interneta centrs
Drošāka interneta centrs izglīto bērnus, pusaudžus, skolotājus un vecākus par interneta satura drošību un iespējamiem draudiem internetā (naida kurināšana, rasisms, bērnu pornogrāfija un pedofilija, kibermobings — emocionāla pazemošana internetā, identitātes zādzības un datu ļaunprātīga izmantošana, sexting , sextortion utt.).
Drošāka interneta centra mājaslapa ir www.drossinternets.lv
Sadarbība
Latvijas Drošāka interneta centrs ir starptautisku organizāciju InHope un Insafe biedrs. Starptautiskās organizācijas Insafe un InHope ir izveidojušas ciešu sadarbību ar Drošāka interneta centru tīklu visā Eiropā un atbalsta interneta platformu Better Internet for Kids.
Katras valsts Drošāka interneta centra mērķis ir izpratnes veidošana par drošāka interneta jautājumiem un virtuālās pasaules riskiem un apdraudējumiem. Tiek organizēti pasākumi un kampaņas, lai bērniem, jauniešiem, vecākiem un skolotājiem veicinātu izpratni, papildinātu zināšanas un nostiprinātu jaunas iemaņas un prasmes par drošības jautājumiem tiešsaistē un iespējas, ko sniedz internets un mobilās tehnoloģijas.
Darbības virzieni
Latvijas Drošāka interneta centra darbības virzieni :
Galvenās aktivitātes
Centrs īsteno un koordinē šādas aktivitātes:
Bitu ātrums
Telesakaros un skaitļošanā bitu ātrums jeb bitu pārraides ātrums ir ātrums, ar kādu tiek pārsūtīti biti. To mēra izsakot skaitļos pārraidīto bitu skaitu vienā sekundē (bit/s), bieži to savieno ar attiecīgo bitu mērvienības prefiksu "kilo" (1 kbit/s = 1,000 bit/s), "mega" (1 Mbit/s = 1,000 kbit/s), "giga" (1 Gbit/s = 1,000 Mbit/s) vai "tera" (1 Tbit/s = 1,000 Gbit/s). To apzīmē ar burtu R. Astoņi biti sekundē (8 bit/s) atbilst vienam baitam sekundē (1 B/s).
Kavildas pils
Kavildas vasaļa pils bija vasaļa pils Tērbatas bīskapijas teritorijā. Līdz mūsdienām saglabājušās vien krūmiem apaudzis pilskalns pie Kavildas senlejas pie Tartu-Vīlandes šosejas Tartu apriņķī Igaunijā.
Vēsture
Tīzenhauzeniem piederošā Kavildas pils būvēta 1354. vai 1361. gadā Tērbatas bīskapijas aizsardzībai pret Livonijas ordeņa uzbrukumiem, pirmo reizi rakstos minēta 1397. gadā ar nosaukumu Puyen, atjaunota no 1495. līdz 1499. gadam un nosaukta par Kavildas muižu (Hof Cawelecht). Pils atradās 15 km uz ziemeļaustrumiem no Randenes pils.
Livonijas kara laikā 1558. gada augustā pili ieņēma Krievijas caristes karaspēks vojevodas Pjotra Šuiska vadībā.
Kad 1582. gadā Krievija un Polija-Lietuva noslēdza Jamzapoļskas miera līgumu, Kavildas pils dēvēta par Kaulecu, krieviski gan par Каулетц (Каулец), gan arī par Кавелихт. Uzskata, ka krievi pirms pils atstāšanas to nodedzinājuši. Pēc kara beigām Kavildas muiža bija Polijas-Lietuvas kopvalsts Tērbatas vaivadijas sastāvā. Poļu-zviedru kara laikā pils pilnīgi nopostīta un vairs nav atjaunota.
Lū Gērigs
Henrijs Luiss "Lū" Gērigs (en; dzimis Ņujorkā, ASV; miris  Ņujorkā, ASV) bija amerikāņu beisbolists, spēlēja pirmās bāzes spēlētāja pozīcijā. Visu karjeru aizvadīja MLB klubā Ņujorkas "Yankees".
L. Gērigs uzstādīja vairākus augstākās līgas rekordus. 1939. gadā pēc karjeras beigām viņš tika uzņemts Nacionālajā beisbola slavas zālē. 1939. gadā Lū Gērigam tika diagnosticēta smaga slimība — amiotrofā laterālā skleroze —, no kuras viņš mira pēc 2 gadiem. ASV šo reto slimību joprojām dēvē par Lū Gēriga slimību. 1969. gadā L. Gērigs tika atzīts par visu laiku labāko pirmās bāzes spēlētāju Baseball Writers' Association vērtējumā un 1999. gadā tika iekļauts MLB gadsimta simboliskajā izlasē. 1942. gadā iznāca veltījums Gērigam — filma The Pride of the Yankees —, kurā viņu attēloja Gērijs Kūpers.
Gaiseļi
Gaiseļi ir ciems Krāslavas novada Kaplavas pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā, valsts vietējā autoceļa (V633) Krāslava—Varnaviči—Robeždaugava malā. Ietilpst īpaši aizsargājamajā dabas teritorijā Augšdaugavas aizsargājamo ainavu apvidū.
Blakus ciemam atrodas Gaiseļu kalns. 1,6 km uz dienvidiem no ciema atrodas Dvorišču ciems, bet aptuveni 4,6 km uz ziemeļiem ir novada centrs Krāslava. Sabiedriskais transports kursē pa ceļu V633 maršrutā Krāslava—Varnaviči—Krāslava.