cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Milicija (policija)
PSRS milicijas izcelsme
Milicija tika izveidota, bet tai nebija personāla, tā bija vienkāršs brīvprātīgo formējums. Apmēram gadu milicija netika uzskatīta par valsts organizāciju. Dažos rajonos vecās strādnieku milicijas vienības tika izformētas, citās tās tika reorganizētas. Vietējās padomes savā teritorijā bieži izveidoja savas milicijas vienības. Drīz vien tika saprasts, ka milicija kā neatkarīgu brīvprātīgo vienību formējums nevar normāli darboties. 1918. gada martā iekšlietu komisariāts pieprasīja, lai milicija tiktu reformēta par valsts organizāciju ar pastāvīgiem pilna laika darbiniekiem, ar noteiktiem pienākumiem un darbotos atsevišķi no Sarkanās armijas. Pēc sagatavotajiem dokumentiem sākās "Strādnieku un zemnieku milicijas" (рабоче-крестьянская милиция) organizēšana.
Kopš tiem laikiem PSRS, vēlāk Krievijas milicija ir piedzīvoja daudzas reorganizācijas, lai gan galvenās funkcijas tika saglabātas.
Krievijas milicija
No brīža, kad Krievija kļuva neatkarīga pēc PSRS sabrukuma, PSRS milicijas Krievijas daļas kļuva par Krievijas Federācijas miliciju.
Milicijas pārveide par policiju
2010. gadā 6. augustā Krievijas prezidents Dmitrijs Medvedevs ierosināja miliciju reorganizēt par policiju. 2010. gadā viņš iesniedza izskatīšanai Valsts Domē federālā likuma "Par policiju" projektu.
2011. gada 7. februārī D. Medvedevs parakstīja likumu "Par policiju". 2011. gadā notika Krievijas milicijas darbinieku atestācija, atkārtoti pārbaudītie darbinieki saņēma jaunas nozīmītes, sertifikātus, dienesta automašīnām tika mainīta krāsa.
Krievijas milicijas (kopš 2011. gada — policijas) funkcijas
Milicijas funkcijas:
1960.—1961. gada Eiropas kausa sezona
1960.—1961. gada Eiropas kausa sezona bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 6. sezona. Sezona ilga no līdz. Finālspēle norisinājās Wankdorfstadion stadionā Bernē.
Par Eiropas kausa uzvarētājiem pirmo reizi kļuva Portugāles klubs Benfica, kas finālā uzvarēja Spānijas klubu Barcelona ar rezultātu 3–2. Benfica bija pirmā komanda no Portugāles, kas spēlēja un uzvarēja Eiropas kausa finālā.
Šī bija pirmā reize, kad turnīrā piedalījās komanda no Norvēģijas. Par turnīra rezultatīvāko kļuva Žuzē Aguašs no Benfica.
Šūsaku Nišikava
Šūsaku Nišikava (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||23||0
Corythucha gossypii
Corythucha gossypii ir tīklblakšu suga. Izplatīta dienvidu ASV, no Meksikas līdz Ekvadorai, Vestindijā un Havaju salās. Šī suga ir nopietns kokvilnas un tauriņziežu dzimtas augu katēklis. Blaktis barojas uz augu lapām. Pēc barošanās uz lapām parādās balti punktiņi, kuri vēlāk pārveidojas par dzelteniem plankumiem un noved lapas līdz pilnīgai izbalēšanai. Tas atņem augam spēku un rezultātā mazinās augļu ražība.
Corythucha gossypii ir polifāga un var baroties uz vairuma augu no tauriņziežu, malvu, nakteņu, eiforbiju, rūtu, ziepjkoku, timēliju un Annonaceae dzimtām.
Bahāullāhs
Bahāullāhs (, Bahāʾ-Allāh — ‘Dieva godība’), īstajā vārdā Mirzā Huseins Alī Nurī (, Mirzā Ḥusain-ʿAlī Nurī, dzimis, miris ), bija bahāisma ticības dibinātājs. Viņš un viņa sekotāji uzskatīja, ka Bahāullāhs ir sava laikmeta Dieva izpausme.
Ana Mena
Ana Mena (es, dzimusi ) ir spāņu dziedātāja un aktrise. Savu karjeru uzsāka 2009. gadā televīzijas seriālā Marisol, la película (2009). 2010. gadā viņa piedalījās Disney muzikālajā realitātes šovā My Camp Rock 2, kurā ieguva uzvaru.
Ričards Hamonds
Ričards Marks Hamonds (en; dzimis Birmingemā, Lielbritānija) ir britu televīzijas un radio raidījumu vadītājs un žurnālists, plašāk pazīstams kā viens no raidījuma "Gāzi grīdā!" (2002—2015) un The Grand Tour (no 2016. gada) vadītājiem, kurus vada kopā ar Džeimsu Meju un Džeremiju Klārksonu. Žurnālā The Daily Mirror katru piektdienu raksta "Motoring" rubrikā.
Amina Meziuda
Amina Meziuda (fr; dzimusi 1988. gadā) ir Alžīrijas starptautiskā meistare šahā (2005).
Biogrāfija
2005. gadā uzvarējusi Āfrikas zonas šaha turnīrā. Par šo panākumu FIDE 2005. gadā Meziudai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. 2006. gadā uzvarējusi Arābu valstu sieviešu šaha čempionātā. 2015. gadā izcīnījusi 2. vietu Āfrikas valstu sieviešu šaha čempionātā (uzvarēja Mona Haleda). 2015. gadā Āfrikas zonas šaha turnīrā dalījusi 1.-2. vietu kopā ar Sabrinu Latrešu un ieguvusi tiesības piedalīties Pasaules sieviešu šaha čempionātā.
Piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas:
Pārstāvējusi Alžīrijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Ģenerāļa Baloža iela
Ģenerāļa Baloža iela ir iela Liepājā, Karostas un Tosmares apkaimē. Ģenerāļa Baloža iela sākas Karostā, netālu no Liepājas Svētā Nikolaja pareizticīgo Jūras katedrāles un beidzas krustojumā ar Nākotnes ielu un Cukura ielu. Ielas garums ir aptuveni 2195 metru un to pilnībā sedz asfalts. Caur ielu kursē 3., 4., 7., 8. un 12. autobuss.
Iela ir nosaukta par godu Latvijas Bruņoto spēku virspavēlniekam Jānim Balodim.
Ģenerāļa Baloža ielā 29 atrodas Karostas ūdenstornis, kas ir iekļauts Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļu sarakstā, bet Ģenerāļa Baloža ielā 36 atrodas Liepājas Garnizona kapi.
Berlīnes Zooloģiskais dārzs
Berlīnes Zooloģiskais dārzs (de) ir vecākais līdz mūsdienām saglabājies un pazīstamākais zooloģiskais dārzs Vācijā. Tas atklāts 1844. gadā un aizņem 35 hektārus no Berlīnes Tīrgartenas parka. Ar aptuveni 1380 dažādām sugām un vairāk nekā dzīvniekiem, zooloģiskais dārzs piedāvā vienu no visplašākajām sugu kolekcijām pasaulē.
Augšluāra
Augšluāra ir Francijas departaments, viens no četriem Overņas-Ronas-Alpu reģiona departamentiem. Tas ir viens no pirmajiem 83 departamentiem, kas tika izveidoti franču revolūcijas laikā 1790. gada 4. martā. Augšluāras administratīvais centrs ir Lepijanvelē. Departaments administratīvi sīkāk dalās trijos apgabalos (arrondissements):
Berlīnes Zooloģiskais dārzs
Zooloģisko dārzu un tā akvāriju 2017. gadā apmeklēja vairāk nekā 3,5 miljoni cilvēku. Tas ir visapmeklētais zooloģiskais dārzs Eiropā un viens no populārākajiem visā pasaulē. Regulāra dzīvnieku barošana ir viena no tā slavenākajām atrakcijām. Zooloģiskā dārza publisko tēlu veicinājuši pasaulē zināmi dzīvnieki, piemēram, leduslācis Knuts un lielā panda Bao Bao.
Latvija 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Latvija 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhanā, Korejas Republikā, bija pārstāvēta ar 34 sportistiem — 25 vīriešiem un 9 sievietēm 9 ziemas olimpiskajos sporta veidos. Tā bija mazākā Latvijas olimpiskā delegācija starp vairākām pēdējām ziemas olimpiskajām spēlēm, jo šim olimpiskajam turnīram nekvalificējās Latvijas hokeja izlase. Latvijai šīs bija 11. ziemas olimpiskās spēles.
Berlīnes Zooloģiskais dārzs
Zooloģiskais dārzs sadarbojas ar daudzām universitātēm, pētniecības institūtiem un citiem zooloģiskajiem dārziem visā pasaulē. Tas uztur un veicina Eiropas selekcijas programmas, palīdz aizsargāt vairākas apdraudētas sugas un piedalās vairākās sugu reintroducēšanas programmās.
Latvija 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Šajās ziemas olimpiskajās spēlēs Latvija izcīnīja vienu medaļu. Bronzas medaļu izcīnīja bobslejistu divnieks Oskars Melbārdis un Jānis Strenga. Oskaram Melbārdim šī bija trešā olimpiskā medaļa. Ar vienu izcīnīto medaļu Latvija ierindojās 28. vietā medaļu kopvērtējumā.
Berlīnes Zooloģiskais dārzs
Vēsture
Berlīnes Zooloģisko dārzu atklāja, un tas bija otrais zoodārzs Vācijā pēc īslaicīgā Thiergarten Hamburgā-Hornā. Akvāriju atklāja 1913. gadā. Pirmos dzīvniekus uzdāvināja Prūsijas karalis Frīdrihs Vilhelms IV no Pfaueninselas salas zvērnīcas un Tīrgartenas parka fazānu audzētavas. Tuvējo U-Bahn staciju atklāja 1882. gadā.
Latvija 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā Latvijas karogu nesa bobsleja stūmējs Daumants Dreiškens, savukārt noslēguma ceremonijā — ātrslidotājs Haralds Silovs.
Rezultāti
1 — Par katru nesašauto mērķi tika piešķirta papildus minūte. 2 — Par katru nesašauto mērķi jānoslēpo sods 150 metru garumā.
Berlīnes Zooloģiskais dārzs
Trešais reihs
1938. gadā Berlīnes Zooloģiskais dārzs atbrīvojās no ebreju valdes locekļiem un piespieda ebreju akcionārus ar zaudējumiem pārdot savas akcijas. Sākot ar 1939. gadu ebrejiem liedza apmeklēt zoodārzu. Zooloģiskā dārza direktoru Lutcu Heku, viņa draugs Hermans Gērings, 1938. gada vasarā izvēlējās par Oberste Naturschütz Behörde im Reichsforstamt (augstākā dabas aizsardzības aģentūra valsts mežsaimniecības departamentā) vadītāju, un šajā amatā viņš bija vecākais atbildīgais par visu dabas aizsardzības pārvaldību.
Otrais pasaules karš
Otrā pasaules kara laikā zoodārza teritoriju sabiedroto bumbas pirmo reizi skāra 1941. gada 8. septembrī. Visvairāk postījumu tika nodarīts bombardēšanas laikā 1943. gada 22. un 23. novembrī.
Mazāk nekā 15 minūšu laikā pirmajā dienā nogalināja 30% zooloģiskā dārza populācijas, bet otrajā dienā akvārija ēku pilnībā iznīcināja tiešā trieciena rezultātā. No astoņiem ziloņiem izdzīvoja tikai viens tēviņš Siāms un 2 gadus veco nīlzirgu Knautschke izglāba no apšaudes dzīvnieku mājā. Lielāko daļu postījumu radās Berlīnes kaujas laikā: no 1945. gada 22. aprīļa zooloģiskais dārzs atradās pastāvīgā Sarkanās armijas artilērijas apšaudē. Zooloģiskā dārza teritorijā līdz 30. aprīlim norisinājās smagas kaujas, un drošības pasākumi lika zoodārza uzturētājiem nogalināt dažus plēsējus un citus bīstamus dzīvniekus.
Blakus zooloģiskajam dārzam atradās Zoo tornis — milzīgs zenītartilērijas tornis, kas bija viens no pēdējiem atlikušajiem nacistiskās Vācijas pretošanās apgabaliem pret Sarkano armiju ar bunkuriem un pretgaisa ieročiem, kas aizsargājās pret sabiedroto gaisa spēkiem. Pie zooloģiskā dārza ieejas atradās neliels pazemes slēpnis zooloģiskā dārza apmeklētājiem un darbiniekiem. Cīņas laikā par ievainotajiem vācu karavīriem šeit rūpējās sievietes un zooloģiskā dārza darbinieku sievas. 30. aprīlī slēpņa iemītnieki padevās.
1945. gada 31. maija skaitīšana atklāja, ka izdzīvoja tikai 91 no 3715 dzīvniekiem, tostarp divi lauvu mazuļi, divas hiēnas, Āzijas zilonis Siāms, nīlzirgs Knautschke, desmit mantijas paviāni, šimpanze un melnais stārķis. Pēc kaujas daži dzīvnieki bija izbēguši, bet dažus nogalinātos dzīvniekus pēc tam apēda Sarkanās armijas karavīri.
Pēc zooloģiskā dārza iznīcināšanas to un ar to saistīto akvāriju rekonstruēja pēc mūsdienīgiem principiem, lai dzīvniekus eksponētu pēc iespējas tuvāk to dabiskajai videi. Panākumi dzīvnieku, tostarp dažu retu sugu, audzēšanā liecina par šo jauno metožu efektivitāti.
Pēckara periods
Zooloģisko dārzu izveidoja Rietumberlīnē, tāpēc austrumos uzcēla otru zooloģisko dārzu — Tierpark Berlin. Sabiedrība praktiski nepievērsa uzmanību zooloģiskā dārza vēsturei Trešā reiha laikā līdz 2000. gadam, kad Verners Kons, kura tēvs bija tā bijušais akcionārs, uzsāka diskusiju, lai noskaidrotu šo akciju likteni. Zooloģiskais dārzs sākotnēji noliedza, ka ebreju akcionāri būtu spiesti pārdot savas akcijas, taču, izceļoties publiskam skandālam, tas galu galā to atzina. Tā uzdeva vēsturniekam identificēt šos bijušos akcionārus un apzināt viņu pēcnācējus, teikts AFP ziņojumā.
Zoodārzs
Berlīnes Zooloģiskais dārzs ir visvairāk apmeklētais zoodārzs Eiropā, un to katru gadu apmeklē vairāk nekā 3,3 miljoni apmeklētāju no visas pasaules. Tas ir atvērts visu gadu, un to var viegli sasniegt ar sabiedrisko transportu. Zoologischer Garten dzelzceļa stacija (pazīstama arī vienkārši kā Zoo) ir viena no Berlīnes svarīgākajām stacijām. Šeit ir savienoti vairāki transporta veidi, piemēram U-Bahn, pilsētas elektrovilciens un autobusi.
Apmeklētāji var iekļūt zoodārzā caur eksotiski veidotiem Ziloņu vārtiem, kas atrodas blakus akvārijam Budapeštas ielā, vai caur Lauvas vārtiem Hardenbergplatz laukumā. Sākotnējie Ziloņu vārti, ko uzcēla 1899. gadā, tika iznīcināti Otrajā pasaules karā. 1984. gadā tos precīzi rekonstruēja atbilstoši sākotnējiem plāniem.
Zooloģiskais dārzs vienmēr uzturējis plašu un daudzveidīgu kolekciju. Otrā pasaules kara sākumā bija 4000 putnu un zīdītāju no 1400 sugām, savukārt akvārijā bija 8300 rāpuļu, abinieku un bezmugurkaulnieku no 750 sugām. 2001. gadā apvienotajā kolekcijā bija 14188 dzīvnieki no 1517 sugām, līdzīgi kā šobrīd. Izstādīto lielāko dzīvnieku skaits pakāpeniski ir samazinājies, jo iežogojumi arvien vairāk tiek veidoti, lai atgādinātu dabisko dzīvotni.
Zooloģiskais dārzs uztur ciltsgrāmatas melnajiem un Indijas degunradžiem un gauriem. Reto briežu un cūku populācijas ir daļa no vairākiem audzēšanas nebrīvē projektiem. Berlīnes Zooloģiskais dārzs atbalsta dabas aizstāvjus citās valstīs (piemēram, Madagaskarā).
Zooloģiskajā dārzā dzīvo četru veidu pērtiķi : orangutāni, gorillas, šimpanzes un bonobo.
Plēsēju mājā ir apskatāmi visi lielie kaķi un daudzi reti mazi plēsēji, piemēram, gredzenastes mangusts un šaursvītrainais mangusts no Madagaskaras. Pagrabstāvā apmeklētāji aicināti apskatīt nakts dzīvnieku pasauli.
Putnu māja piedāvā caurstaigājamu aviāriju un piedāvā plašu putnu sugu klāstu. Daudzos lielos voljēros redzami bridējputni, gārņi un daudzas citas sugas. Berlīnes Zooloģiskais dārzs ir viens no nedaudzajiem zooloģiskajiem dārziem, kurā apskatāma tuatara (akvārijā) un Luzonas degunragputns.
Dzīvnieki
Polārlācis Knuts piedzima zooloģiskajā dārzā 2006. gada 5. decembrī. Uzreiz pēc dzimšanas viņam un viņa dvīņubrālim vai māsai uzbruka paša māte, tomēr Knutu izdevās izglābt. Pēc tam viņu uzaudzināja zoodārza kopējs Tomass Dērfleins, un viņš kļuva par masu mediju fenomena centru, kas aptvēra visu pasauli, ātri izveidojot daudzas rotaļlietas, mediju īpašos piedāvājumus, DVD un grāmatas. Šī iemesla dēļ mazulis lielā mērā bija atbildīgs par ievērojamu ieņēmumu pieaugumu Berlīnes Zooloģiskajam dārzam 2007. gadā, kas tiek lēsts piecu miljonu eiro apmērā. Zooloģiskā dārza apmeklētības rādītāji gadā pieauga par aptuveni 30%, padarot to par visrentablāko gadu tā 165 gadu pastāvēšanas vēsturē. Knuts nomira 2011. gada 19. martā.
Bao Bao (1978—2012) bija viena no pirmajām divām lielajām pandām Vācijā un kādu laiku bija vecākā zināmā panda zooloģiskajos dārzos. Viņš bija kopā ar pandu mātīti Tjenu Tjenu (kura nomira 1984. gadā), ko Ķīna 1980. gadā uzdāvināja Rietumvācijai. No 1991. līdz 1993. gadam Bao Bao izīrēja Londonas Zooloģiskajam dārzam. 1995. gadā uz viņa Berlīnes māju no Ķīnas atsūtīja vēl vienu pandu mātīti Jan Jaņu pārošanās mēģinājumiem. Neskatoties uz vairākiem mākslīgās apsēklošanas eksperimentiem, pēcnācēju nebija. Jan Jaņa nomira 2007. gadā. 2017. gada vasarā milzu pandas atgriezās Berlīnē. 2019. gada septembrī Mengai Mengai piedzima dvīņu pandu mazuļi.
Starpgadījumi
2008. gadā Zaļās partijas deputāte Klaudija Hēmerlinga apsūdzēja zoodārza direktoru Bernhardu Blaškevicu (arī Tierpark Berlin direktoru) par simtiem dzīvnieku pārdošanu kaušanai, dažos gadījumos audzētājiem Ķīnā, lai iegūtu potenci paaugstinošas zāles. Tajā pašā gadā Blaškevics atzina, ka nogalinājis vairākus savvaļas kaķēnus.
2009. gadā kādu sievieti saplosīja leduslāči pēc tam, kad tā bija ielēkusi viņu voljērā. Viņu steidzami nogādāja slimnīcā, kur izdevās glābt viņas dzīvību.
Sansevjēras
Sansevjēras (Sansevieria) ir agrāk atzīta bezstumbra mūžzaļo daudzgadīgo lakstaugu ģints, kuras dzimtene ir Āfrika, jo īpaši Madagaskara, un Dienvidāzija, bet tagad, pamatojoties uz molekulāri filoģenētiskiem pētījumiem, ir iekļauta Dracaena ģintī. Daudzas ģints sugas ir populāras iekštelpu puķkopībā. Parastie tautas nosaukumi aptuveni 70 sugām, kas agrāk tika iekļautas ģintī, dažādās valodās ir vīramātes/velna/džina/čūskas mēle, līdakaste, loka stiegru kaņepe un čūskāda. Latvijā parasti no tiem lieto līdakastes nosaukumu tajā vispopulārākās sugas - svītrainās sansevjēras apzīmēšanai, reizēm arī cilindriskajai sansevjērai. Latviski pastāv arī nosaukumi miesnieku puķe un zobenlapa.
APG III klasifikācijas sistēmā Dracaena ir ievietota sparģeļu (Asparagaceae) dzimtā, Nolinoideae apakšdzimtā (agrāk Ruscaceae dzimta).
Oficiāli tagad sansevjēru ģints ir pilnībā izslēgta no botāniskās klasifikācijas, visas tās sugas piešķirtas dracēnu ģintij. Kopš 2022. gada 20. jūlija WFO tīmekļa vietnes datubāzē Sansevieria ģints ir norādītas kā sinonīms ģints Dracaena. Tomēr, veco ģints nosaukumu turpina lietot puķkopji un ziedu tirgotāji, lai nošķirtu sansevjēras no citām dracēnām, kuras arī tiek audzētas puķkopībā.
Etimoloģija
Ģints ir nosaukta Itālijas prinča Sansevero (un vienlaikus arī zinātnieka Raimonda di Sangro) vārdā, kurš dzīvoja 18. gadsimtā un kura dārzā tās auga. Nav noskaidrots, vai liekais burts "i" ģints nosaukumā parādījies apzināti vai tipogrāfiskas kļūdas dēļ.
Apraksts
Ir lielas atšķirības sugās, kuras agrāk bija iekļautas ģintī; tās svārstās no sulīgiem tuksneša augiem, piemēram, S. pinguicula, līdz plānlapu tropu augiem, piemēram, S. trifasciata. Augi bieži veido blīvus pudurus no izplatošies sakneņiem vai stoloniem.
Lapas
Sansevjēru sugu lapas parasti ir izvietotas rozetē ap augšanas vietu, lai gan dažas sugas ir atšķirīgas. Lapu formā ir lielas atšķirības. Visas bijušo sansevjēru sugas var iedalīt vienā no divām pamatkategorijām, pamatojoties uz to lapām: cietlapu un mīkstlapu sugas. Parasti cietlapu sugas ir cēlušās sausā klimatā, savukārt mīkstlapu sugas ir tropu un subtropu reģionos. Cietlapu sugām ir vairāki pielāgojumi, lai izdzīvotu sausos reģionos. Tie ietver biezas, sulīgas lapas ūdens uzglabāšanai un biezas lapu kutikulas mitruma zuduma samazināšanai. Šīs lapas var būt cilindriskas, lai samazinātu virsmas laukumu, un parasti ir īsākas nekā to mīksto lapu tropiskās lapas, kas ir platas un līdzīgas siksnām.
Ziedi
Bijušo Sansevieria sugu ziedi parasti ir sīki, vārpās sakārtoti, zaļganbalti, retāk arī rozā, ceriņsarkani, brūngani. Augļi ir sarkanas vai oranžas ogas. Dabā tos apputeksnē naktstauriņi, taču gan ziedēšana, gan auglība ir nepastāvīgas, un sēklas tiek ražotas mazā skaitā. Reiz uzziedējis dzinums pārstāj ražot jaunas lapas, taču turpina augt, veidojot dzinumus caur pazemes sakneņiem vai virszemes stoloniem.
Izplatība
Šīs ģints augi ir sastopami sausos, akmeņainos tropiskās un subtropu Āfrikas un Tuvo Austrumu reģionos, Madagaskarā, Indijā, Indonēzijā un Dienvidflorīdā.
Iedalījums
Kopš 2015. gada ģints tika iedalīta trīs sekcijās, no kurām viena tika tālāk iedalīta trīs apakšsekcijās:
Pazīstamākās puķkopības sugas
Populārākās sugas iekštelpu puķkopībā, mainot ģinti, saņēma šādus latīniskos nosaukumus:
Derīgums
Āfrikā šķiedrainās sansevjēras izmantotas rupju audumu un virvju, arī loka stiegru izgatavošanai. Dažām sugām, piem. D. hanningtonii, auga sulai piemīt antiseptiskas īpašības, un lapas izmanto pārsējiem tradicionālajā pirmās palīdzības sniegšanā.
Visbiežāk audzētā svītrainā sansevjēra (S. trifasciata) ir izturīgs telpaugs. Tas attīra gaisu telpās, ieskaitot kaitīgos izdalījumus no plastmasas logu rāmjiem. Saskaņā ar NASA datiem, kas iegūti "Clean Air" pētījuma laikā, sugai ir spēja aktīvi absorbēt ne tikai oglekļa dioksīdu, bet arī vairākas cilvēkiem toksiskas vielas no gaisa, izdalot skābekli. Pastāv apgalvojumi, ka tas ir viens no nedaudzajiem augiem, kas nakts laikā spēj uzņemt oglekļa dioksīdu. .
Tomēr saskaņā ar vēlākiem laboratorijas pētījumiem Sansevieria absorbē oglekļa dioksīdu tikai dienā fotosintēzes laikā, savukārt naktī notiek aktīva oglekļa dioksīda izdalīšanās. Kopējais CO2 daudzums diennakts laikā palika nemainīgs. Tajā pašā pētījumā Sansevieria uzrādīja labus rezultātus formaldehīda uzsūkšanā no gaisa.
Krāšņumaugi
Diezgan nepretenciozi augi, kam nav nepieciešami īpaši uzturēšanas apstākļi. Sansevieria dabā parasti mīl spožu sauli un pietiekamu laistīšanu (tomēr tas attiecas ne uz visām sansevjērām), bet labi panes arī aptumšotu telpu un ļoti retu laistīšanu, gaisa mitrumam nav lielas nozīmes. Pārmērīgas laistīšanas dēļ saknes var sākt pūt, tāpēc ir svarīgi, lai augi tiktu iestādīti labi drenētā augsnē un netiktu pārlaistīti. Pastāv ieteikums svītrainās sansevjēras apūdeņot no apakšas, jo tās lapām ūdens ir lieks. Ik pa laikam augus jāpārstāda lielākos podos vai jāsadala pie saknēm, jo dažreiz tie augot saplēš podu, kurā aug. Ziedēšanai augus daži avoti iesaka turēt uz saulainas palodzes, turpretī citi savukārt iesaka vismaz svītraino sansevjēru tiešā saulē nenovietot; gaišākas vietas vajadzīgākas šķirnēm un sugām ar košākām lapām. Ziedēšanu telpās provocē arī nepietiekama telpa auga saknēm un ūdens trūkums. Ziedkopa sastāv no baltiem ziediem uz garas ziedu bultiņas, tiem ir smalks aromāts. Sansevieria ir ložņājošs saknenis, uz tā parādās pamatlapas. Augu audzēšanai daļa avotu iesaka platu, seklu trauku, kas pildīts ar irdenu maisījumu (piemēram, četras daļas velēnu augsnes, divas daļas lapu un viena daļa humusa un upes smilšu).
Pavairo parasti pavasarī, sadalot ceru, tā lapu spraudeņus vai sadalot saknes.
Vairākas Sansevieria sugas ir populāri telpaugi mērenās joslas reģionos, un S. trifasciata no tām ir visplašāk pārdotā; ir pieejamas daudzas šķirnes. Ķīnā augu bieži tur podiņā, ko rotā pūķi un fēniksi. Augšana ir salīdzinoši lēna, un augs dzīvo daudzus gadus.
Vēl viena populāra suga ir S. cylindrica, kuras lapas izskatās diezgan atšķirīgi no S. trifasciata, taču tās ir tikpat izturīgas.
Augus var pavairot ar sēklām, lapu griešanu un dalīšanu. Sēklas izmanto reti, jo augus parasti var izaudzēt daudz ātrāk ar spraudeņiem. Tā kā daudzas šķirnes ir periklinālas himēras, tās nav pavairojamas ar lapu spraudeņiem, tāpēc, lai saglabātu to īpatnības, tās jāpavairo ar sakneņu dalīšanu. Piemēram, līdakastes ar dzelteni zaļām raibām lapām šādi zaudē savu dzelteno krāsu.
Sansevjēru lapas apēdot ir indīgas, tāpēc tās netiek ieteiktas bērnistabās.
Frīdrihs Zēbergs
Frīdrihs Zēbergs (Friedrich Seeberg, ru; 1871–1902) bija Krievijas Impērijas polārpētnieks, astronoms un magnetologs.
Makstsēnes
Makstsēnes jeb makstssēnes (Vaginatae, arī Amanitopsis) ir mušmiru ģints sēņu taksons ar īpašām morfoloģiskām iezīmēm, kas tās vizuāli nošķir no citām mušmirēm.
Frīdrihs Zēbergs
Dzīvesgājums
Dzimis Pēterburgā 1871. gada 27. septembrī luterāņu mācītāja Georga Teodora Zēberga un viņa sievas Karolīnas, dzimušas Elferfeldes, ģimenē. Mācījās Pēterburgā Sv. Annas skolā (1881-1882), Dobeles Bergmaņa-Šulces privātskolā (1882-1886), Jelgavas ģimnāzijā (1886-1889).
Makstsēnes
Taksonomija
Starp mikologiem pastāv dažādi uzskati par to, vai makstsēnes ir atsevišķa ģints (Amanitopsis), mušmiru ģints atsevišķa apakšģints vai tikai mušmiru ģints un mušmiru apakšģints atsevišķa apakšsekcija (Vaginatae). Tomēr arī pēdējā uzskata piekritēji sauc makstsēnes par īpatnējāko mušmiru apakšģints sadaļu no šī sadalījuma trijām apakšsekcijām — mušmiru, cēzarmušmiru un makstsēņu. Visumā makstsēnēm latīniski ir nostiprinājies mušmiru ģints nosaukums Amanita kā pirmais vārds, tomēr latviešu nosaukumi tām par mušmirēm netiek mainīti. Makstsēnēm agrāk dotais nosaukums Amanitopsis pašlaik mikoloģijā ir saglabātā statusā (nomen conservandum), kas nozīmē, ka termins joprojām tiek atzīts kā legāli lietojams, lai gan vairs nesaskan ar pieņemto sistemātiku.
Frīdrihs Zēbergs
Dzīvesgājums
No 1889. līdz 1891. gadam strādāja par Lestenes mājskolotāju, tad no 1892. līdz 1897. gadam studēja matemātiku un astronomiju Tērbatas Universitātē. Strādāja par matemātikas un fizikas skolotāju Pēterburgas reformētajā (baznīcas) skolā (1897-1899).
Makstsēnes
Taksonomija
Latviešu un krievu sēņu noteicējos makstsēnes (ru) parasti tiek nodalītas no mušmirēm kā īpaša grupa.
Frīdrihs Zēbergs
Dzīvesgājums
1900. gadā Zēbergs pieteicās Eduarda fon Tolla vadītajā ekspedīcijā uz Jaunsibīrijas salām. 1902. gada novembrī Eduards Tolls, Frīdrihs Zēbergs un vēl divi ekspedīcijas dalībnieki atstāja Koteļnija salu un pazuda uz visiem laikiem.
Makstsēnes
Taksonomija
Kopējais zināmo makstsēņu sugu daudzums 2020. gadā bija 233, tomēr gandrīz tikpat iespējamu sugu ir nepārbaudītā statusā. Jaunas makstsēņu sugas 21. gadsimtā vēl tikušas atklātas pat tādā lielpilsētā kā Čikāga. Makstsēnes, tāpat kā gandrīz visas citas sēnes, pašlaik ir nepietiekami pētītas, lai pašreizējo to klasifikāciju varētu uzskatīt par ilglaicīgi stabilu.
Ekoloģija
Mikorizas sēnes, sastopamas visu tipu mežos, arī apstādījumos vai aizaugošos purvos. Latvijā visas sugas aug vasarā un rudenī.
Barības vērtība
Tāpat kā par citām sēnēm, arī par makstsēņu lietošanu uzturā ir dažādi viedokļi. Vairums avotu norāda, ka lielākā daļa makstsēņu, ieskaitot Latvijas mežos biežākās dzeltenbrūno, oranžo un pelēko, ir ēdamas, tomēr tie tās neiesaka ievākt nepieredzējušiem sēņotājiem, kuri tās spēj sajaukt ar indīgām sēnēm. Vairums mūsdienu Rietumu autoru iesaka visas vai gandrīz visas makstsēnes pirms ēšanas novārīt, un Vebstera vārdnīca pat apgalvo, ka vairums makstsēņu ir indīgas. Latvijas autoru viedokļi par biežāko makstsēņu novārīšanas nepieciešamību ir pretrunīgi.
Līdzīgas sēnes
Makstsēnes nezinātājs var sajaukt ar bieži sastopamajām tām radnieciskajām sugām — citām mušmirēm. Tomēr makstsēnēm uz kātiņa nav citām mušmirēm raksturīgā gredzena, un makstsēņu cepurīšu malās virsmiziņa ir bieži strīpota centra virzienā, jo tai cauri spīd lapiņas, kamēr mušmiru cepurītes malās mīkstums ir biezāks un svītrojums nav vai gandrīz nav redzams. Parasti uz makstsēņu cepurītes virsmas nav arī mušmirēm raksturīgo plīvura palieku plēksnīšu veidā, tomēr tā nav droša pazīme un neattiecas uz visām sugām.
Bramberģes iela (Rīga)
Bramberģes iela ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Bieriņu apkaimē, pilsētas daļā Mārupē. Bramberģes iela sākas krustojumā ar Dzelzceļa ielu pie Rīgas—Jelgavas dzelzceļa līnijas un beidzas krustojumā ar Pampāļu ielu. Ielas kopējais garums ir 1290 metri, tā klāta ar asfalta segumu. Bramberģes ielā ir tikai savrupmāju apbūve.
Ielu savienojumi
Bramberģes iela ir savienota ar šādām ielām:
Žoržs Žoēns
Žoržs Žoēns (fr; dzimis, miris ) bija franču kroketa spēlētājs, vairāku olimpisko medaļu ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Sniķere (ciems)
Sniķere ir ciems Dobeles novada Ukru pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 11 km no pagasta centra Ukriem, 18 km no Auces un 97 km no Rīgas.
Kas tas ir — kolhozs?
"Kas tas ir — kolhozs?" ir Latvijas animācijas filma, kas izdota 1981. gadā. Filmas režisore ir Roze Stiebra.
Sniķere (ciems)
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1111. Sniķerē atrodas Sniķeres luterāņu baznīcas drupas, kas ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.
Kas tas ir — kolhozs?
Sižets
Animācijas filmā tiek parādīts, kā rodas kolhozs un kāda ir tā būtība.
Rezonanse (ķīmija)
Ķīmijā par rezonansi sauc molekulu vai jonu struktūras aprakstīšanas veidu valences saišu teorijā, kurā tie tiek aprakstīti kā vairāku atsevišķu struktūru (rezonanses struktūru) kombinācija (rezonanses hibrīds).
Rezonanse darbojas kā paplašinājums idejai, ka molekulu un jonu uzbūvi var attēlot ar Lūisa struktūru, kur tiek attēloti atomi daļiņā, saites starp tiem (parasti tās ir kovalentās saites, ko veido kopīgs elektronu pāris), kā arī brīvie elektronu pāri atomos. Ar šāda veida struktūrām ir iespējams attēlot lielu daļu no daļiņu struktūrām, tomēr ir molekulas un joni, kam nav iespējams uzzīmēt vienkāršu Lūisa struktūru, kura atbilstu eksperimentālajiem datiem.
Piemēram, ir eksperimentāli noskaidrots, ka nitrīta jonā (NO2−) abu N−O saišu garums ir vienāds. Tomēr nav iespējams uzzīmēt vienkāršu šī jona Lūisa struktūru, kur abu N−O saišu kārta ir vienāda. Turklāt ir noskaidrots, ka šo saišu garums (ap 125 pm) ir mazāks par tipisku N−O vienkāršās saites garumu (piemēram, 145 pm hidroksilamīnā H2N−OH), bet lielāks par tipisku N=O dubultsaites garumu (piemēram, 115 pm nitronija jonā [O=N=O]+). Šos novērojumus var izskaidrot, izmantojot rezonansi: nitrīta jonu var attēlot, izmantojot divas rezonanses struktūras, katrā viens skābekļa atoms ir saistīts ar slāpekļa atomu ar divkāršo saiti, bet otrs — ar vienkāršo saiti. Par rezonanses hibrīdu pieņem "vidējo" no abām rezonanses struktūrām. Izmantojot rezonanses struktūras var secināt, ka katra N−O saite ir starp vienkāršo un divkāršo saiti, katras saites kārta ir 1,5, kas atbilst eksperimentālajiem rezultātiem. Šādas "daļveida" saites parasti rezonanses hibrīda struktūrā attēlo ar raustītām līnijām.
Rezonanses struktūras nav reālas daļiņas, bet gan veids, kā attēlot reālas daļiņas, kuras precīzāk atbilst rezonanses hibrīdam. Daļiņās, ko raksturo ar rezonanses struktūrām, ir delokalizētie elektroni — elektroni, kuri nav piesaistīti konkrētam atomam vai kovalentajai saitei.
Rezonanse ir raksturīga daudzām daļiņām, piemēram, ozonam, sulfāta, nitrāta, karbonāta joniem, aromātiskajiem savienojumiem, piemēram, benzolam.
Ekspress-AM44
Ekspress-AM44, pilns nosaukums A. S. Popova vārdā nosauktais Ekspress-AM44 (Экспресс-АМ44 имени А. С. Попова) ir Krievijas uzņēmuma Kosmičeskaja svjaz' sakaru pavadonis. Palaists 2009. gada februārī. Tas nodrošina sakarus Eiropai, Tuvajiem Austrumiem, Āfrikas ziemeļiem un ASV austrumu piekrastei.
Ekspress-AM44 nosaukts krievu fiziķa Aleksandra Popova vārdā, kuram apritēja 150 gadu jubileja.
Pavadonis izgatavots Krievijas uzņēmumā Informacionnyje sputnikovyje sistemy (ISS) uz platformas MSS-767 bāzes. Sakaru aparatūru piegādāja Francijas uzņēmums Thales Alenia Space. Tam uzstādīti 10 C joslas, 16 Ku joslas un 1 L joslas raidītāji. Pavadoņa darbības laiks plānots 10 gadi.
Lidojuma gaita
Ekspress-AM44 palaists 00:03 UTC ar nesējraķeti Proton-M/Briz-M no Baikonuras kosmodroma 200. laukuma 39. palaišanas iekārtas. Kopā ar to palaists Krievijas sakaru pavadonis Ekspress-MD1.
Ekspress-AM44 izvietots ģeostacionārajā orbītā punktā 11° rietumu garuma, kur tas aizvietoja resursus iztērējušo Ekspress-A3. Ekspress-AM44 pabeigta izmēģinājumu un pārbaužu fāze. 6. maijā tas tika nodots ekspluatācijā.
Džo Pavelskis
Džo Pavelskis (dzimis 1984. gada 11. jūlijā) ir amerikāņu hokejists, centra uzbrucējs, ASV hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Dalasas "Stars" sastāvā.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Pavelskis sāka 2006.—07. gada sezonā, kad debitēja NHL kluba Sanhosē "Sharks" sastāvā. Jau 2007.—08. gada sezonā viņš bija viens no komandas vadošajiem uzbrucējiem. 2012.—13. gada NHL sezonas lokauta laikā Pavelskis spēlēja KHL kluba Minskas "Dinamo" sastāvā, taču pēc tam atgriezās "Sharks" rindās. 2013.—14. gada sezonu Pavelskis pirmo reizi karjerā noslēdza kā "Sharks" rezultatīvākais spēlētājs, par pāris punktiem apsteidzot Džo Torntonu. 2015.—16. gada sezonā uzsāka pildīt "Sharks" kapteiņa funkcijas. 2019. gadā Pavelskis kā brīvais aģents pievienojās Dalasas "Stars".
ASV hokeja izlases rindās spēlējis 2010. un 2014. gada olimpisko spēļu turnīros, 2010. gadā kopā ar izlasi izcīnot sudraba medaļas. Spēlējis arī 2009. gada Pasaules čempionātā.
Zaļā pasaka (animācijas filma)
Sižets
Animācijas filmas pamatā ir Imanta Ziedoņa "Zaļā pasaka" un tā ir veltīta attiecībām starp cilvēku un dabu.
Arieti no liliputu zemes
Arieti no liliputu zemes (ja) ir 2010. gada animācijas filma, kas balstīta uz Mērijas Nortones grāmatu The Borrowers. Filmas režisors ir Hiromasa Jonebajaši. Galvenās lomas filmā ierunājuši Mirai Šida, Riunosuke Kamiki, Šinobu Otake, Keiko Takešita un Tatsuja Fujivara. Filmas pirmizrāde notika.
Pulkstenīši ir četras collas garu cilvēciņu ģimene, kas slepus dzīvo kādas ģimenes mājā un aizņemas vienkāršas lietas, lai izdzīvotu. Pulkstenīšu dzīve sagriežas kājām gaisā, kad viņus atklāj cilvēku ģimenes pusaudžu dēls Sjo.
Takaši Inui
Takaši Inui (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||19||2
Sprādziens
Sprādziens ir ļoti ātra lielas enerģijas izdalīšanās ierobežotā (noslēgtā) tilpumā. Sprādzienā rodas stipri sakarsētas gāzes ar lielu spiedienu (piemēram, ķīmisku sprāgstvielu sprādziens ilgst ~10−5 s, gāzu spiediens sasniedz ~10 GPa, temperatūra 2000—4000 K, tāpēc apkārtējā vidē rodas sprādziena vilnis (sprādziena izraisīts triecienvilnis), kas līdz ar izkliedētajiem sprādziena produktiem mehāniski iedarbojas uz dažādā attālumā esošiem objektiem. Virsskaņas triecienvilnis rodas detonācijas procesā, bet lēnāku (zemskaņas) degšanu sauc par deflagrāciju.
Sprādzieni dabā
Vairums sprādzienu dabā rodas dažādu vulkānisku procesu rezultātā. Eksplozīvi vulkāniski izvirdumi notiek gadījumos, kad no zemes dzīlēm izplūstošā magma lielā daudzumā satur gāzes. Samazinoties spiedienam, gāze atbrīvojas un strauji palielinās tās tilpums. Sprādzieni var notikt arī kosmiskās katastrofas rezultātā, un arī kā hidrotermālais sprādziens (vulkānisks process). Ir zināmi sprādzieni ārpus Zemes kosmiskā telpā, piemēram, pārnovu eksplozijas. Sprādzieni bieži notiek eikaliptu mežos, kur koku galotnēs pēkšņi uzliesmo gaistošas eļļas.
Kosmiskie sprādzieni
Lielākie zināmie sprādzieni kosmosā ir pārnovu eksplozijas, kad zvaigznē pēkšņi sākas vai beidzas kodolreakcija. Saules uzliesmojumi ir vispārpazīstami sprādzieni uz Saules un, iespējams, arī uz vairākām citām zvaigznēm. Saules uzliesmojuma enerģijas avots ir elektrovadāmās plazmas rotācijas izraisītie magnētiskā lauka samezglojumi. Pie kosmiskiem sprādzieniem pieder arī lielu meteoroīdu vai asteroīdu sadursmes ar citiem objektiem, tādiem kā planētas.
Ķīmiskie sprādzieni
Visizplatītākās mākslīgi radītās sprāgstvielas ir ķīmiskas vielas, kuru straujās oksidēšanās reakcijas izdala lielu sakarsētu gāzu apjomu. Pirmā atklātā un plaši pielietotā sprāgstviela bija šaujampulveris. 1865. gadā Frederiks Augusts Abels atklāja nitrocelulozi, bet 1866. gadā Alfrēds Nobels atklāja dinamītu. Ķīmiskos sprādzienus (kā apzinātos, tā gadījuma) bieži ierosina ar elektrisko dzirksteli vai liesmu. Gadījuma sprādzieni var notikt degvielas tvertnēs, raķešu dzinējos u.c.
Elektriskie un magnētiskie sprādzieni
Elektriskā īssavienojuma strāva var izraisīt "elektrisko sprādzienu", radot lieljaudīgu elektrisko loku, iztvaicējot metālu un izolācijas materiālu. Šāds loka uzliesmojums ir bīstams personām, kuras strādā pie jaudīgām elektroenerģijas sadales iekārtām. Arī pārmērīgs "magnētiskais spriegums" ultrajaudīgos elektromagnētos var izraisīt "magnētisku sprādzienu".
Mehāniskie un tvaiku sprādzieni
Izteikti fizikāls process, atšķirībā no ķīmiskā sprādziena vai kodolsprādziena. Tas ir slēgta trauka iekšēja spiediena radīts process. Kā piemēru var minēt ugunskurā iemestas metāliskas konservu burkas eksploziju.
Verdoša šķidruma tvaiku sprādziens jeb BLEVE — (akronīms no en) ir viens no mehāniskā sprādziena veidiem. Ja rezervuārs, kas pildīts ar saspiestu šķidrumu, zaudē hermētiskumu, tad šķidruma iztvaikošanas rezultātā strauji pieaug šķidruma tilpums. Tvertnes saturs var izraisīt sekojošu ķīmisku sprādzienu, kura sekas var būt katastrofālas. Ja ugunsgrēka apstākļos nokļūst propāna rezervuārs, tad mehāniskā sabrukuma briesmām pievienojas ķīmiskā sprādziena iespēja, jo aizdedzināšanas avota klātbūtnē atbrīvojas propāns izsmidzinātā un iztvaikotā stāvoklī.
Kodolsprādzieni
Bez zvaigžņu kodolsprādzieniem pastāv arī cilvēku radītie kodolieroči, kuri savu graujošo spēku iegūst no kodolu dalīšanās vai dalīšanās un sintēzes kombinācijas. Rezultātā pat maza izmēra kodolierocis ir ievērojami spēcīgāks par vislielāko konvencionālo lādiņu. Viens kodolierocis var iznīcināt veselu pilsētu.
Corythucha cydoniae
Corythucha cydoniae ir tīklblakšu suga. Izplatīta Kanādā (Ontārio provincē), lielākā daļa ASV un Meksikā. Barojas uz daudziem rožu dzimtas augiem. Šī tīklblakšu suga tiek uzskatīta par pirokantas kaitēkli.
Es karā aiziedams
"Es karā aiziedams" ir uzņemta latviešu filma. Šī filma ir pirmā uzņemtā latviešu spēlfilma. "Es karā aiziedams" pirmizrāde notika Rīgā, kinoteātrī Grand Kino. Filma bijusi melnbalta mēmā kinofilma, taču tā nav saglabājusies līdz mūsdienām. Tajā bijusi attēlota ģimenes drāma uz Pirmā pasaules kara un Latvijas brīvības cīņu fona.
Filma iezīmēja Latvijas pirmās brīvvalsts laika kinofilmu satura modeli, kurā apvienota saikne ar etnisko mitoloģiju (to iezīmē tautasdziesmas rindas filmas nosaukumā) un valstiskuma nozīmīgumu. Šādu žanru mēdza dēvēt par "nacionālo melodrāmu".
Haldors Laksness
Haldors Laksness (is; dzimis Haldors Gudjonsens (Halldór Guðjónsson), miris ) bija islandiešu rakstnieks. Rakstījis dzeju, rakstus laikrakstiem, lugas, ceļojumu aprakstus, īsos stāstus un romānus. Ietekmējies no tādām personām kā Ernests Hemingvejs, Augusts Strindbergs, Zigmunds Freids, Aptons Sinklērs, Bertolts Brehts. 1955. gadā H. Laksness saņēma Nobela prēmiju literatūrā, kļūdams par pirmo un pašlaik arī vienīgo islandieti, kas saņēmis Nobela prēmiju.
Corythucha marmorata
Corythucha marmorata ir tīklblakšu suga. Izplatīta Kanādas dienvidos un ASV, kā arī introducēta Japānā. Barojas uz dažādiem augiem no kurvjziežu dzimtas. Ir krizantēmu kaitēklis. Tā barojas grupās uz augu lapām no apakšpuses, bet no augšpuses var redzēt barošanās rezultātu — baltus depigmentētus punktiņus. Lapas apakšpusē, kur atrodas barojošās blaktis, paliek melnas atliekas, tie ir izkārnījumi un atmesti vecie kukaiņu apvalki. Ja uz visa auga atrodas kukaiņi, tas var provocēt gandrīz visa auga lapu bojāeju — lapas paliek dzeltenas un baltas.
Ofiss (seriāls)
"Ofiss" (en) ir 2001. gada Apvienotās Karalistes situāciju komēdijseriāls. Tā ir parodija dokumentālajām filmām (mokumentālā filma) un stāsta par Deividu Brentu (atveido Rikijs Džerveiss), iedomīgu priekšnieku ar sliktām sociālajām iemaņām. Seriāla autori ir Rikijs Džerveiss un Stīvens Merčants. Galvenajās lomas atveido Rikijs Džerveiss, Martins Frīmens, Makenzijs Kruks un Lūsija Deivisa. Seriālam ir vairāki rīmeiki, pazīstamākais no tiem ir ASV seriāls ar tādu pašu nosaukumu.
Kosuke Ota
Kosuke Ota (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||7||0
Brīnumputns
Sižets
Animācijas filmas pamatā ir latviešu tautas pasakas, kurās trīs brāļi vēlas sameklēt Brīnumputnu.
Nicinājums
Filma stāsta par scenāristu Polu Žavālu (Pikoli), kurš pārraksta scenāriju Frica Langa filmai "Odiseja". Paralēli tam, jūk viņa laulība ar savu sievu Kamilu (Bardo).
"Nicinājums" pirmizrāde notika Itālijā. Tā tika filmēta gan Romā, gan uz vietas Kapri salā. "Nicinājums" tiek uzskatīta par vienu no Godāra labākajām filmām. Žurnāla Sight & Sound 50 visu laiku labāko filmu kritiķu sarakstā filma ierindojās 21. vietā, savukārt režisoru sarakstā tā ierindojās 44. vietā. 2018. gadā BBC veiktajā kritiķu aptaujā, filmu ierindoja 60. vietā no 100 labākajām filmām svešvalodā.
Semantiskā integrācija
Semantiskā integrācija ir process, kurā tiek salīdzināti divi vai vairāki modeļi, un tajos esošie semantiski saistītie jēdzieni tiek saskaņoti, tos savstarpēji kartējot. Tā funkcija ir savienot neviendabīgus datu avotus un organizēt tajos esošo informāciju, vienlaikus novēršot konfliktus, kas var rasties dažādu struktūru, kā arī semantiskā konteksta vai nozīmes pretrunu dēļ.
Pielietojumi
Semantiskā integrācija var atvieglot vai pat automatizēt saziņu starp datorsistēmām (piemēram, uzņēmuma lietojumprogrammu sasaistīšanas procesā), publicējot to metadatus. Metadatu publicēšana ļauj arī automātiski sasaistīt sistēmu ontoloģijas. Tas iespējams, vai nu nosakot semantisko attālumu jeb nozīmes līdzību (piemēram, tīmekļa ontoloģijas valodā OWL), vai izmantojot leksiskās metodes, vai arī izmantojot ontoloģisko struktūru īpašības.
Vilkaļi
Vilkaļi ir ciems Dobeles novada Ukru pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumu daļā 7 km no pagasta centra Ukriem, 28 km no Auces un 102 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1109, netālu no Latvijas—Lietuvas robežas. Apdzīvotā vieta veidojusies kā Vilkaļu sādža, vēlāk padomju saimniecība «Kopdarbs».
Brušvīti
Brušvīti bija apdzīvota vieta Kurzemes dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Nīcas pagastā uz dienvidiem no Liepājas Papes ezera austrumu krastā. Bijušā ciema teritorijā izveidotas savvaļas zirgu ganības.
How I Live Now
How I Live Now ir 2013. gada drāma, kas balstīta uz Megas Rosovas tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors ir Kevins Makdonalds. Galvenās lomas filmā atveido Sērša Runena, Džordžs Makkejs, Toms Holands un Anna Čanselora. Filmas pirmizrāde notika 2013. gada septembrī Toronto filmu festivālā.
Amerikāņu pusaudzi Deiziju aizsūta uz Anglijas laukiem, kur viņai visa vasara jāpavada ar radiniekiem. Tur Deizija atrod mīlestību un dzīves mērķi laikā, kad karš apņem Deizijas apkārtējo pasauli.
Eternal Atake
Eternal Atake ir amerikāņu repera Lil Uzi Vert otrais studijas albums. Tas ir viņu pirmais projekts kopš 2017. gada studijas albuma Luv Is Rage 2. Pēc sākotnējās izziņošanas 2018. gadā albums tika izdots 2020. gada 6. martā, izmantojot Generation Now un Atlantic Records kā pārsteiguma izlaidumu. Albumu atbalstīja singli "Futsal Shuffle 2020" un "That Way", kas vēlāk parādījās kā albuma bonusa skaņdarbi. Albumā viesojas amerikāņu dziedātājs Syd.
Eternal Atake saņēma plašu atzinību un debitēja ASV Billboard 200 virsotnē, kļūstot par Lil Uzi Vert otro ASV albumu pirmajā vietā. Albuma luksusa versija ar nosaukumu Lil Uzi Vert vs. The World 2 (2020) tika izdota nedēļu vēlāk, 13. martā.
Fons
2018. gada jūlijā, Lil Uzi Vert savā Twitter profilā publicēja divus ziņojumus: "Eternal Atake" un "Eternal means forever. Atake means 2 overtake", kas tika raksturoti kā noslēpumaini. 2018. gada 31. jūlijā, kas bija arī Lil Uzi Vert 23. dzimšanas diena, viņi no sava Instagram profilā noņēma visas ziņas, izņemot divus — “New Patek” fragmentu un Eternal Atake veco vāka noformējumu. 9. decembrī Lil Uzi Vert apstiprināja, ka Eternal Atake ir pabeigts un ir paredzēts atbrīvošanai.
2019. gada 11. janvārī, Lil Uzi Vert izmantojot Instagram, paziņoja, ka viņi ir "deleted everything" un ir "done with music", lai gan daudzi uzskatīja, ka tas varētu būt tikai reklāmas triks un/vai reklāmas izvēršana. albums. 2020. gada 3. martā Lil Uzi Vert atklāja jaunu albuma vāku vietnē Twitter, pēc tam, kad ļāva faniem balsot par jauno vāku.
Tēma
2020. gada 7. martā kāds fans pakalpojumā Twitter pamanīja, ka albums ir sadalīts 3 daļās, kas atspoguļo dažādas Vudsa personības, tostarp: "Baby Pluto" (1.–6. celiņš), "Renji" (7.–12. celiņš) un " Lil Uzi Vert" (13.–18. trase); to apstiprināja Lil Uzi Vert. Viņi arī apstiprināja, ka albuma pirmajā pusē ir attēlots Lil Uzi Vert pacelšanās kosmosa kuģī, bet otrā puse attēlo viņu ceļojumu pa kosmosu.
Vāks
2018. gada 13. jūlijā Lil Uzi Vert kopīgoja oriģinālo Eternal Atake vāka noformējumu, kas ir Heaven's Gate logotipa pārstrādājums. Vāka noformējums sastāv no atslēgas caurumā ierakstītiem vārdiem "Eternal Atake". Reaģējot uz vāka noformējumu, divi dzīvi palikušie kulta pārstāvji ierosināja, ka pret Lil Uzi Vert par viņu logotipa izmantošanu varētu tikt uzsāktas tiesiskas darbības. Grupas pārstāvis e-pastā norādīja, ka "[Uzi] bez mūsu atļaujas izmanto un pielāgo mūsu autortiesības un preču zīmes, un pārkāpums tiks izskatīts ar mūsu advokātiem. Tā nav godīga izmantošana vai parodija, tā ir tieša un skaidra pārkāpums”.
Reklāmas singli
2018. gada 18. septembrī Lil Uzi Vert izdeva reklāmas singlu ar nosaukumu "New Patek". 2019. gada 9. aprīlī tika izdoti divi jauni reklāmas singli: "That's A Rack" un "Sanguine Paradise".
Īsfilma
2020. gada 3. martā Lil Uzi Vert izdeva 2 minūšu garu īsfilmu ar nosaukumu “Baby Pluto”, kas ķircina albuma iznākšanu. Tās režisori bija attiecīgi Gibsons Hazards un Lil Uzi Vert.
Kritikālā uztveršana
Eternal Atake saņēma plašu kritiķu atzinību. Metacritic, kas profesionālu publikāciju atsauksmēm piešķir normalizētu vērtējumu no 100, albums saņēma vidējo vērtējumu 84, pamatojoties uz deviņām atsauksmēm.
Rakstot albumam Consequence, M. T. Ričardss sniedza albumu labvēlīgu atsauksmi, norādot, ka "Eternal Atake sašķeļ atšķirību starp P-Funk un electro. Ironiskā likteņa pavērsienā gada futūristiskākais repa albums tiek izdots, pateicoties kādam, kurš tika atlaists. kā relikvija". Ričardss vēl vairāk slavē Lil Uzi Vert sniegumu, sakot, ka tie albumā izklausās "uzmanīgi, atsvaidzināti un dažreiz saviļņoti". Savā recenzijā par NME Kjana-Sjana Viljamsa slavēja albumu, rakstot: "Atkal [viņi] ir izveidojuši vēl vienu ierakstu, kas paliks tuvs repa fanu paaudzei. [Viņi] noteikti ir mūsu paaudzes Lil Wayne." [36] Rakstot Exclaim!, Kails Mulins izteica pozitīvus viedokļus par albumu, slavējot iestudējumu, kā arī pārejas starp dziesmām. Mullins piemin, ka "Lil Uzi Vert veikli pāriet no sakarīgi mīlošas runas dziedāšanas skaņdarbā "Bust Me" uz izturīgu, ātru sitienu līniju jau nākamajā skaņdarbā "Prices". Šī pāreja ir tikai viens no enerģiskajiem un neparedzamajiem performatīvajiem trikiem, ko Lil Uzi Vert paveic šajā stadiona izmēra LP”. Skots Gleišers no HipHopDX sacīja: "Nevar noliegt, ka Lil Uzi Vert netradicionālā repa versija pēdējos piecus gadus ir bijusi polarizējusies, taču Eternal Atake ir jāsvin. [Viņi manevrē] [savas] komforta zonas kabīnē. , orientējoties dažādu žanru galaktikā, vienlaikus saglabājot repa būtību." Alfons Pjērs no Pitchfork sniedza albumu pozitīvu atsauksmi, sakot, ka "cerības bija citpasaules. Un kaut kā Lil Uzi Vert attaisnoja šīs cerības. Eternal Atake ir Lil Uzi Vert līdz šim lielākais albums, vērienu nepakļaujošs stundu garš epopeja, ko nevarēja izveidot. kāds cits”.
Freds Tomass no AllMusic saka: "Lai gan tas ir garš ceļojums un dažas dziesmas sāk šķist līdzīgas, nekas šeit nav piepildīts." Arī Denijs Švarcs no Rolling Stone bija pozitīvi noskaņots pret albumu, norādot, ka "Ir grūti atcerēties repa albumu, kas izdots ar tik dedzīgām cerībām, nemaz nerunājot par tādu, kas attaisnoja šīs cerības. Eternal Atake ir Lil Uzi Vert līdz šim labākais albums. saliedētība, gluda koncepcija un veiktspēja, kas attaisno katru ažiotāžu." Jauktā recenzijā RapReviews kritiķis Stīvs "Flash" Juons rakstīja sekojošo: "Ja jūs absolūti nevarat ciest reperus, kurus vajadzētu saukt par dziedātājiem, tad jums ir stingri jāpieņem Verta piespēle, bet, ja jūs laiku pa laikam (vai biežāk par to) izbaudi krokēšanu, Verts ir vismaz kāds, kurš to var salikt pārsteidzoši pieklājīgā un dažkārt diezgan labā veidā.”
Dillī Dallī Saules dārzā
"Dillī Dallī Saules dārzā" ir Latvijas animācijas filma, kas izdota 1976. gadā. Filmas režisore ir Roze Stiebra.
Sižets
Filmā parādīti jaunie Dillī Dallī piedzīvojumi, tajā skaitā kārtējā satikšanās ar Dillī Dallī pretinieku Perpendikulu.
Ciklorbikulīnas
Ciklorbikulīnas (Cyclorbiculina) ir bentisku foraminiferu ģints miliolīdu kārtā. Šo ģinti 1937. gadā aprakstīja itāļu paleontologs Alfredo Silvestri. Ģeohronoloģiski ciklorbikulīnas ir zināmas no oligocēna līdz mūsdienām. Izplatītas Karību baseinā un Meksikas līcī.