cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Metsepole
Metsepoles galvenais pilskalns
Izteiktas hipotēzes, ka galvenais pilskalns bijis Liepupes tuvumā, kur pie pilskalna ar raksturīgiem viduslaiku nocietinājumiem ir vēl sena baznīca, vai arī Skultē pie Aģes upes (Bielenstein, 1892), kur ir pavisam neliels pilskalns pie Stārastiem. Tā tuvumā Skultē gan atrodas sena baznīca, bet rakstītie avoti pie Aģes upes 1545. gadā min kādu Meszekules ciemu, kas varbūt ir tāla atskaņa no kādreiz lielā Metsepoles apgabala nosaukuma. Iespējams, ka vienā no šiem centriem atradusies Metsepoles pils (castrum Mezepol), kas minēta 1226.gadā.
Mazāk ticama ir hipotēze, ka Metsepoles centrs būtu atradies netālu no Dikļiem, kur pie Grebu mājām ir divi pilskalni, par kuru hronoloģiju nav skaidrības, tāpat kā par šķietamu uzkalniņu kapulauku šo pilskalnu tuvumā (Brastiņš, 1930). Šis rajons atrodas tālu no minētā lielā ceļa gar jūru un tāpēc arī nav piemērots karaspēka pulcēšanās vietai. Vājš atbalsts šai hipotēzei ir jaunākas cilmes vietvārds Mežmuiža (Brastiņš, 1930), kas nav minēts zviedru 17. gs. revīzijās un 17.-18. gs. kartēs.
Nosaukuma izcelsme
Līvu valodā mõtsa pūol nozīmē "mežaina vieta vai meža puse". Mūsdienu igauņu valodā mets nozīmē "mežs" un pool — "apkārtne", "puse". Somiski šo pašu vārdu raksta metsänpuoli.
Ledus laikmets (filma)
"Ledus laikmets" (en) ir 2002. gada animācijas komēdija par ledus laikmeta dzīvniekiem. Filmas režisors ir Kriss Vedžs. Filma tikusi nominēta 75. Kinoakadēmijas balvai kā Labākā animācijas filma.
Metsepole
Nosaukuma izcelsme
Pirmās rakstiskās ziņas Indriķa hronikā, kur rakstīts, ka 13. gadsimta sākumā Metsepolē dzīvojuši līvi.
Ledus laikmets (filma)
Sižets
Kad ledus laikmeta dzīvnieki – sliņķis Sids un mamuts Menijs atrod mazu bērnu, viņi nolemj atrast tā vecākus. Viņiem mēģina uzbrukt zobenzobu tīģeris Djego, taču tīģerim iepatīkas šī kompānija un viņš paliek pie kompānijas, domājot, ka gan jau vēlāk varēs nočiept pusdienām nolemto bērnu. Taču Djego saprot, ka viņš nav spējīgs nogalināt, un beigās aizstāv Meniju un Sidu no sava bara uzbrukuma. Piedzīvojumi ir gari, beigās viņi atrod bērnu vecākus.
Metsepole
Nosaukuma izcelsme
Tagad senais līvu Metsepoles novads ietilpst Limbažu un Saulkrastu novada teritorijā, kā arī Valmieras novada ziemeļrietumu teritorijā.
Vēsture
1206. gadā priesteris Aleksandrs pēc bīskapa Alberta norādījuma apmetās Metsepoles novadā, kristīja vietējos līvus un sāka celt baznīcu. 1207. gadā pieminēta Metsepoles kristīgā draudze. 1207. gadā Līvzemes dalīšanas līguma rezultātā Metsepole kā trešais Gaujas līvu novads nonāca Rīgas bīskapa pārvaldībā.
1210. gada ziemā cauri Metsepolei kristiešu karaspēks iebruka igauņu apdzīvotajā Sontaganā. Sekoja igauņu cilšu iebrukums Metsepolē, kur viņi ar trim karapulkiem pilnīgi izpostījuši novadu, saukts arī par Pirmo karagājienu uz Sontaganu.
1211. gadā igauņu ciltis atkārtoti izpostīja Metsepoli jeb Kauja pie Turaidas. Pēc kara sākās liela sērga, kuras laikā apmira liela daļa līvu.
Johans Gotfrīds Mītels
Johans Gotfrīds Mītels (de, dzimis, miris ) bija vācu apgaismības Sturm und Drang perioda ērģelnieks un komponists, pazīstams kā Johana Sebastiāna Baha pēdējais skolnieks, kura mākslas stiprā ietekmē viņš atradās visu mūžu, arī Rīgas periodā no 1753. līdz 1788. gadam. Savā Rīgā sacerētā skaņdarba Duetto für 2 Clavier, 2 Flügel, oder 2 Fortepiano (1771) nosaukumā Mītels pirmo reizi vēsturē lietoja tolaik jaunā klavierinstrumenta fortepiano vārdu.
Dzīvesgājums
Johans Gotfrīds Mītels ir dzimis kā piektais deviņu bērnu ģimenē 1728. gada 17. janvārī Saksijas-Lauenburgas hercogistes pilsētā Melnā netālu no Hamburgas, kur viņā tēvs bija ērģelnieks. Mācījās pie sava tēva un pie Lībekas ērģelnieka Johana Paula Kuncena (Johann Paul Kunzen vai Kuntzen), 1747. gadā ieguva kamermūziķa un galma ērģelnieka vietu Mēklenburgas-Šverīnes hercoga Kristiāna Ludviga II galmā. Lai papildinātu savas muzikālās prasmes, viņš 1750. gadā devās mācīties uz Leipcigu pie Johana Sebastiāna Baha un trīs mēnešus bija pēdējais viņa skolnieks. Mītels pārnesa nošu rakstā vairākus neredzīgā Baha pēdējos darbus, ieskaitot "Hromatisko fantāziju" (BWV 903) un daļas no "Orgelbüchlein". Pēc Baha biogrāfa Filipa Špitas (Philipp Spitta) rakstītā, Mītels atradies pie Baha viņa nāves brīdī un deviņas nedēļas turpinājis pildīt viņa pienākumus. Pēc tam Mītels papildinājās Naumburgā pie Baha padēla Johana Kristapa Altnikola (Johann Christoph Altnikol), Drēzdenē, tad Berlīnē un Potsdamā pie J. S. Baha dēla Kārļa Filipa Emanuēla Baha, beidzot Hamburgā pie Georga Filipa Tēlemaņa.
1753. gadā viņš pēc sava brāļa aicinājuma pārcēlās uz Rīgu, kur dabūja kapelmeistara vietu Oto Hermaņa fon Fītinghofa-Šēla mājas orķestrī un izpelnījās ievērību kā klavesīna spēles virtuozs. 1767. gadā Mītelam piedāvāja Rīgas Svētā Pētera baznīcas ērģelnieka vietu, kurā viņš nostrādāja līdz pat savai nāvei 1788. gada 14. jūlijā.
Dzīves pēdējos gados viņš dzīvoja Bišumuižā un arvien vairāk norobežojās no sabiedriskās dzīves. Ir zināma anekdote, ka viņš kā pianists piekritis uzstāties vienīgi ziemas mēnešos, jo tad sniegs kaut cik noslāpēja garāmbraucošo ratu rīboņu.
Instrumentālās kompozīcijas
Dzīves laikā Mītels sacerēja 9 klavieru sonātes, 2 arioso ar 12 variācijām, 6 lielus koncertus klavierēm ar orķestri, koncertu diviem fagotiem un orķestrim, sonāti flautai, 2 duetus divām klavierēm, polonēzes divām vijolēm ar un bez flautas un basa, kā arī 44 menuetus un maršus mūzikas mīļotājiem:
Sanmarīno (pilsēta)
Sanmarīno pilsēta (it) ir pilsēta Sanmarīno valsts centrālās daļas austrumos, tā ir valsts galvaspilsēta. Sanmarīno pils teritorija ir viena no deviņām Sanmarīno pirmā līmeņa administratīvā iedalījuma vienībām. Sanmarīno atrodas Apenīnu pussalas rietumu daļā, netālu no Adrijas jūras. Pils teritorijas kopējā platība ir 7,09 km² (12% no valsts teritorijas), pēc 2018. gada datiem tajā dzīvoja 4040 iedzīvotāju. Aptuveni puse no iedzīvotājiem dzīvo pašā pilsētā, bet otra puse atlikušajā Sanmarīno pils teritorijā. Sanmarīno atrodas valsts augstākā punkta Titano kalna rietumu pakājē, no 501 līdz 749 metru augstumam virs jūras līmeņa. Titano kalnā atrodas trīs nozīmīgākie Sanmarīno pilsētas cietokšņi. Sanmarīno ir trešā lielākā pilsēta valstī aiz Doganas un Borgo Madžores.
Saskaņā ar leģendu pilsētu 301. gadā dibināja Svētais Marīns (it) un citi kristieši, kuri aizbēga no Rabas salas mūsdienu Horvātijas teritorijā, lai izvairītos no Romas imperatora Diokletiāna vajāšanas. 2008. gadā vēsturiskais Sanmarīno centrs un Titano kalns tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Pilsētas saimniecība galvenokārt balstās uz tūrismu. Pilsēta ir populārs tūrisma galamērķis, kuru katru gadu apmeklē vairāk kā trīs miljoni tūristu, no kuriem lielākā daļa jeb 85% ir Itālijas tūristi. Tuvākā starptautiskā lidosta atrodas Rimini, 25 km uz ziemeļaustrumiem Itālijas teritorijā.
Fēru ponijs
Fēru ponijs ir poniju šķirne. Tas ir neliels ponijs, augums skaustā tam ir 115 - 125 cm. Tomēr, neskatoties uz mazo augumu, Fēru salu iedzīvotāji to sauc par zirgu. Ponija apspalvojuma krāsas visbiežāk ir bēra, ruda un melna. Reizēm tie ir palsi vai pāti. Fēru ponijs ir izslavēts ar savu fizisko spēku un izturību. Tam ir draudzīgs raksturs un tas viegli piemērojas jauniem apstākļiem. Ziemā tam uzaug biezs un silts kažoks ar dubultu apspalvojumu.
Agrākajos laikos ponijus lietoja kravu pārvadājumiem un lauksaimniecības darbiem. Brīžos, kad tas nestrādāja, tas tika palaists ganīties savā vaļā kalnos. Mūsdienās to pamatā lieto kā jājamzirgu bērniem.
Vēsture
Fēru poniji Fēru salās dzīvo jau vairākus simtus gadus, un tiek uzskatīti par ļoti "tīru" un vecu šķirni, tos mēdz salīdzināt ar Īslandes zirgiem, jo abas šķirnes ir veidojušās uz salām izolācijā no citu zirgu ietekmēm. Ģenētiskā analīze rāda, ka abas šķirnes ir tuvas radinieces un cēlušās no Norvēģijas primitīvajiem zirgiem. Arī Fēru ponijam papildus soļiem, rikšiem un lēkšiem mēdz būt tolts un aida. Poniju šķirne ir veidojusies, krustojoties senajiem zirgiem, kurus salās ieveda ķelti un vikingi.
Tā kā poniji tika intensīvi eksportēti uz Apvienotās Karalistes ogļu raktuvēm, tad tie gandrīz bija izmiruši. Salā bija palikuši vairs tikai 5 vai 6 poniji. Pēdējā brīdī Fēru salu iedzīvotāji attapās un uzsāka Fēru poniju atjaunošanas programmu. Mūsdienās poniju skaits ir apmēram 50 īpatņu. Ponijus ir aizliegts eksportēt.
7. maijs
7. maijs ir gada 127. diena pēc Gregora kalendāra (128. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 238 dienas.
Vārda dienas
Henriete, Henrijs, Jete, Enriko
Austrumgalindi
Austrumgalindi jeb goļadi (ru) ir Hipatija hronikā (1038 un 1147) un Laurentija hronikā (1248) minēta austrumbaltu cilts. 1058. gadā Kijevas lielkņazs Izjaslavs Jaroslavičs sakāva galindus. Ņemot vērā, ka viņš šajā laikā atradās Smoļenskas apkārtnē, var secināt, ka šis karš bija pret austrumgalindiem. Hipatija hronika raksta, ka 1147. gadā Suzdaļas kņazs Jurijs Dolgorukijs devās uzbrukumā pret Novgorodas kņazisti, Čerņigovas kņazam Svjatoslavam Olgevičam pavēlot doties karot uz Smoļenskas apgabalu. Svjatoslava karaspēks iekaroja Smoļenskas zemes un Protvas upes rajonā dzīvojošos galindus. 1248. gadā karā pret galindiem pie Protvas upes krita Vladimiras un Maskavas kņazs Mihails.
Vēsture
Pēc upju hidronīmiem spriežot, austrumbalti un austrumgalindi apdzīvoja apgabalu no Kļazmas upes ziemeļos, Žizdras dienvidos, Volgas iztekas rietumos un Maskavas austrumos. Viņu zemes atrdās starp Okas labā krasta pieteku Upu un kreisā krasta pietekām Protvu un Ugru, vēlāko Smoļenskas, Kalugas, Tveras un Maskavas apgabalu teritorijā.
Šajā reģionā dzīvojošo baltu kultūra bija cieši saistīta ar mūsdienu Baltkrievijas teritorijā un Ukrainas ziemeļos atklātajām Dņepras baltu kultūrām. Iespējams, ka rietumbaltu galindu migrācija uz šejienes baltu zemēm notika 1. gadsimta otrajā pusē.
Šajos apgabalos ir aptuveni 400 baltu izcelsmes hidronīmu, kuru austrumu robeža sniedzas līdz Maskavai. Turklāt Maskava atrodas šī areāla iekšienē. Šajā teritorijā, protams, ir liels skaits arī slāvu hidronīmu, kas ir vēlāks uzslāņojums. Uz to norāda fakts, ka Piemaskavas apgabalos baltu cilmes nosaukumi raksturīgi lielākām un mazākām upēm, kamēr mazākām — tikai slāvu. Baltu un somugru hidronīmiem ir skaidri izteikta robeža, savukārt baltu un slāvu nav konstatētas nekādas robežas. Tas liecina par divu etniski-valodiski dažādu kopienu — galindu un slāvu — pastāvēšanu noteiktā laika posmā.
Austrumslāvi sāka iespiesties augšējās Okas baseinā ap 8. gadsimtu, nākamo gadsimtu laikā asimilējot baltus. Galindu blīvi apdzīvots apgabals saglabājās Maskavas tuvumā. Pēc slāvu migrācijas kopš 10. gadsimta austrumgalindi dzīvoja starp vjatičiem un krivičiem. Jauktas slāvu—baltu apmetnes austrumgalindu zemēs uz ziemeļiem no Okas parādās 11. gadsimtā. Šķiet, Protvas un Naras reģionu slāvu migrācija neskāra līdz 15. gadsimtam, kad Maskavas kņazi sāka šeit dibināt pilsētas, kas beidzās ar pilnīgu galindu saliņu pārslāviskošanos. Austrumgalindu pēdas ir meklējamas Smoļenskas, Kalugas un Maskavas apgabalu vietvārdos, no baltiem aizgūtos vārdos mordviešu un mariešu valodās un vietējā krievu izloksnē.
Nostāsti par galindiem to vēsturiskajā teritorijā saglabājās līdz pat 20. gadsimtam. Tautas atmiņā tie bija iesakņojušies kā milži. Tā Mešovas apriņķī (Мещовский уезд) tagadējā Kalugas apgabalā Čertovas ciemā atrodas kalns, uz kura, saskaņā ar nostāstiem, dzīvojis laupītājs Goļada. Tas sviedis cirvi 30 verstis. Tajā pat apriņķī ir divi citi kalni, uz kuriem kādreiz dzīvojuši brāļi Goļadi, kuri viens otru apmētājuši ar cirvjiem. Tostarp tiek ziņots, ka tagad ar „goļadu” šajās vietās apzīmē klaidoni.
DIMM
DIMM (en — "divu rindu atmiņas modulis") — brīvpiekļuves atmiņas moduļu veids personālajos datoros. Tajos kontakti izvietoti divās rindās (atšķirībā no SIMM, kur kontakti abās pusēs ir savienoti). DIMM sāka aizstāt SIMM moduļus līdz ar Intel Pentium dominēšanu tirgū.
Galvenā atšķirība starp DIMM un SIMM ir tā, ka SIMM ir 32 bitu datu kopne, bet DIMM — 64 bitu. Tā kā Pentium datu kopne ir 64 bitu plata, tiem vajadzēja uzstādīt divus SIMM moduļus, lai tos varētu izmantot. Procesoram bija vajadzīga piekļuve abiem moduļiem vienlaicīgi. DIMM novērsa šo nepilnību.
DIMM moduļi ir izlaisti ar šādu kontaktu skaitu:
Ja FPM (Fast Page Mode) un EDO (Extended Data Output) atmiņas tipi bija asinhroni, t.i., procesoram vajadzēja gaidīt atbildi no atmiņas, tad DIMM pielietoja arī sinhronu atmiņu SDRAM (synchronous dynamic random access memory), kas bija sinhronizēta ar sistēmas datu kopnes taktsfrekvenci.
Degpudele
Degpudele (arī "Molotova kokteilis" — ironisks nosaukums, kas radies Ziemas kara laikā no PSRS ārlietu ministra Molotova uzvārda) ir improvizēta aizdedzinošā bumba, kas sastāv no stikla pudeles, kurā ieliets degmaisījums, un degļa, kas piesūcināts ar uzliesmojošo šķidrumu. Lai lietotu šādu bumbu, tās deglis ir jāaizdedzina un pēc tam degpudele jāmet pa vēlamo mērķi. Pudele sašķīst, degmaisījums izplūst pa objektu, bet deglis to aizdedzina.
Imera
Imera (la) bija Indriķa hronikā minētā Tālavas latgaļu zeme (1208—1223) Vidzemes kultūrvēsturiskajā novadā, kas ir viena no Tālivalža rezidences Beverīnas pils iespējamām atrašanās vietām.
Degpudele
Pudelē iepildītajam degmaisījumam jābūt labi un ilgi degošam. Turklāt tam jāspēj "pielipt" pie aizdedzināmās virsmas. Tādēļ degpudeles tiek pildītas ar napalmu vai benzīnu, kuram klāt piejaukta motoreļļa. Benzīna vietā var izmantot metanolu, dīzeļdegvielu, terpentīnu. Saistīšanos ar aizdedzināmo objektu var nodrošināt arī dzeramā soda, deguts, cukurs, olu baltumi u.c. vielas. Pastāv dažādas attiecības, pēc kurām tiek taisīts degmaisījums, piemēram, 2/3 benzīna pret 1/3 motoreļļas vai 3/5 benzīna, 1/3 motoreļļas un 1/3 dīzeļdegvielas utt. Pudeli nav vēlams pilnībā piepildīt ar degmaisījumu, lai brīvajā telpā veidotos tvaiki no degmaisījuma, kas veicinās tā aizdegšanos un, lietojot bumbu, radīs sprādzienu. Degli, ko parasti izgatavo no auduma gabaliem, piesūcina ar spirtu vai petroleju.
Imera
Iedzīvotāji
Imera bija latgaļu apdzīvots apgabals Gaujas labajā krastā Jumaras upes baseinā. Taču latgaļi ir uzskatāmi par samērā vēlīniem ienācējiem Imerā — pirms viņiem šo reģionu apdzīvoja Baltijas somi. Imerā dzīvojis Indriķa hronikas autors priesteris Latviešu Indriķis.
Degpudele
Pirmo reizi karadarbībā degpudeles tika plaši lietotas Spānijas pilsoņu karā. Vēlāk tās tika izmantotas arī Ziemas karā, Otrajā pasaules karā un citos konfliktos. Lielākoties tās izmantoja pret bruņutehniku, automašīnām, ēkām u.c. objektiem gadījumos, kad karavīriem nebija pieejami prettanku ieroči vai rokas granātas. Tā kā degbumba ir primitīvs, bet reizē ļoti viegli izgatavojams ierocis, mūsdienās to lielākoties izmanto asimetriskā karadarbībā, piemēram, nemiernieku kustības vai partizāni.
Imera
Teritorija
Imera dienvidrietumos robežojusies ar Idumeju, rietumos ar līvu Metsepoles novadu (Rozulu), bet no pārējām pusēm to ietvērušas citas Tālavas zemes. Imeras novada teritorijā vēlāk izveidojās Rubenes draudzes novads (de), bet mūsdienās tajā atrodas Valmieras pilsēta un Valmieras novads.
Krusta kari
Imeru XIII gs. sākumā pakļāva Zobenbrāļu ordenis, bet vēlāk šis novads tika nodots Rīgas bīskapa kontrolē.
Svetlana Kuzņecova
Svetlana Aleksandroviča Kuzņecova (, dzimusi 1985. gada 27. jūnijā, Ļeņingradā) ir krievu tenisiste, uzvarējusi divos Grand Slam vienspēļu turnīros (2004. gada ASV Atklātajā čempionātā un 2009. gada Francijas atklātajā čempionātā) un divos dubultspēļu turnīros — 2005. un 2012. gada Austrālijas Atklātajos čempionātos (2005. gadā kopā ar austrālieti Alīsiju Moliku un 2012. gadā kopā ar tautieti Veru Zvonarjovu).
Biogrāfija
S. Kuzņecova dzimusi sportiskā ģimenē, viņas vecāki ir bijušie riteņbraucēji. Septiņu gadu vecumā Svetlana sākusi spēlēt tenisu. Pēc sešiem gadiem pārcēlusies uz Spāniju un sākusi trenēties Sančesa-Kasala akadēmijā Barselonā.
Kuzņecova savu profesionālo karjeru uzsāka 2000. gadā. 2001. gada aprīlī viņa ieguva savu pirmo titulu ITF turnīros. Tā paša gada maijā Svetlana debitēja WTA turnīrā. Tas notika Madridē, kur viņa pamatturnīrā iekļuva caur kvalifikāciju. Pirmajā kārtā viņa pārspēja spāņu tenisisti Virdžīniju Paskuālu, bet otrajā zaudēja amerikānietei Lisai Raimondsai.
2002. gada janvārī viņa debitēja Grand Slam turnīros, spēlējot Austrālijas atklātajā čempionātā. Pārvarējusi kvalifikāciju, viņa pamatturnīrā sasniedza otro kārtu. Maijā sacensībās Varšavā jaunā krievu tenisiste pirmo reizi sasniedza ceturtdaļfinālu. Jūlijā viņa spēja sasniegt pusfinālu Kasablankas turnīrā. Tajā pašā mēnesī, spēlējot dubultspēļu turnīrā Sopotā kopā ar pazīstamo spāņu tenisisti Aranču Sančesu-Vikario, Kuzņecova ieguva pirmo WTA titulu savā karjerā. Jau augustā, pārvarot kvalifikāciju, viņa spēja uzvarēt arī vienspēļu turnīrā Helsinkos. Tajā pašā turnīrā viņa uzvarēja dubultspēlēs, atkal spēlējot pārī Aranču Sančesu-Vikario. Uzvara Helsinkos ļāva Kuzņecovai pirmo reizi iekļūt Top-100 pasaules rangā. Septembrī, ar Sančesu-Vikario, viņa ieguva vēl vienu dubultspēļu trofeju Tokijas turnīrā. Nedēļu pēc tam Kuzņecova ieguva vienspēļu titulu turnīrā Balī, finālā uzvarot vēl vienu pazīstamu spāņu tenisisti Končitu Martinesu. 2002. gada sezonas rezultātā Svetlanai bija 43. vieta reitinga tabulā un viņai tika piešķirta WTA balva — labākais gada jaunpienācējs.
2003. gadā Kuzņecova guva iespaidīgus panākumus WTA dubultspēļu turnīros. Spēlējot pārī ar Martinu Navrātilovu, viņa uzvarēja piecos dubultspēļu turnīros un ASV atklātējā čempionātā bija tuvu savam pirmajam Grad Slam dubultspēļu titulam, finālā zaudējot Virdžinijai Paskuālai un Paolai Suaresai. Vienspēlēs rezultāti bija daudz pieticīgāki. Labāko rezultātu Grad Slam turnīros viņa sasniedza Vimbldonas čempionātā, kur iekļuva ceturtdaļfinālā.
2004. gadā Kuzņecova dubultspēļu partnere bija Jeļena Ļihovceva. Šis pāris, kas veiksmīgi spēlēja zemāka līmeņa WTA turnīros, iekļuva arī trijos Grand Slam dubultspēļu finālos, bet tur katru reizi zaudēja vienam un tam pašam pārim — Virdžinijai Paskuālai un Paolai Suaresai. Kuzņecovai neveiksmes Grand Slam dubultspēļu finālos kompensēja iegūtais pirmais Grand Slam tituls ASV atklātajā čempionātā, kur finālā viņa uzvarēja savu tautieti Jeļenu Dementjevu. Pēc panākuma Ņujorkā Kuzņecova pacēlās uz piekto vietu reitingā. Viņa piedalījās arī WTA gada noslēguma turnīrā, kur savā grupā uzvarēja Veru Zvonarjovu, bet zaudēja Marijai Šarapovai un Amēlijai Moresmo un finālspēlēm nekvalificējās.
2005. gada sezonu Kuzņecova atklāja ar dalību Austrālijas atklātajā čempionātā. Vienspēlēs viņa aizkļuva līdz ceturtdaļfinālam, kur zaudēja Marijai Šarapovai. Dubultspēlēs, spēlējot pārī ar austrāliešu tenisisti Alisiju Moļiku, viņa beidzot ieguva Grand Slam uzvarētājas titulu. Sezonas turpinājumā Kuzņecova pārī ar Moļiku uzvarēja Majami un Amerikas atklātajā čempionātā sasniedza ceturtdaļfinālu, bet kopā ar Amēliju Moresmo Vimbldonas čempionāta finālā zaudēja pārim Kara Bleka un Lizele Hūbere. Vienspēlēs Parīzē viņa zaudēja ceturtajā kārtā, Vimbldonā apstājās ceturtdaļfinālā, bet Amerikas atklātajā čempionātā viņa nespēja aizstāvēt savu titulu, zaudējot jau pirmajā kārtā.
2006. gada Kuzņecovas lielākais panākums bija iekļūšana Francijas atklātā čempionāta finālā, kur viņa zaudēja beļģietei Žustīnei Enānai. Sekmīgā spēle visa gada garumā nodrošināja to, ka gada noslēgumā viņa pacēlās uz ceturto vietu reitingā.
Arī 2007. gadā viņa iekļuva viena Grand Slam turnīra finālā. Šoreiz tas bija Amerikas atklātais čempionāts, kura finālā viņa tāpat kā pirms gada Parīzē atkal zaudēja beļģietei. Šis rezultāts deva viņai otro vietu reitingā.
2008. gadā Kuzņecova iekļuva trijos vienspēļu turnīru finālos, bet izšķirošu cīņu vienmēr zaudēja: Sidnejā Žustīnei Enānai (6:4, 2:6, 4:6), Dubaijā Jeļenai Dementjevai (6:4, 3:6, 2:6), Indianvelsā Annai Ivanovičai. Grand Slam turnīros vistālāk, pusfinālā viņa iekļuva Francijas atklātajā čempionātā, kur zaudēja Dinarai Safinai ar rezultātu 3:6, 2:6. Augustā Svetlana piedalījās Pekinas olimpiskajās spēlēs. Vienspēlēs jau pirmajā kārtā viņa zaudēja vietējai mīlulei Li Na, bet dubultspēlēs pārī ar Dināru Safinu aizkļuva līdz ceturtdaļfinālam, kur zaudēja Ķīnas pārim Ži Jaņai un Dzje Dženai. Neveiksmīgi Kuzņecova spēlēja gada noslēguma turnīrā. Viņa savā apakšgrupā zaudēja visas trīs spēles un fināla cīņām nekvalificējās.
2009. gada Austrālijas čempionātā Kuzņecova sasniedza ceturtdaļfinālu, kur viņu pārspēja Serena Viljamsa. Pavasarī viņa pārī Amēliju Moresmo uzvarēja turnīrā Maiami. Maijā pirmo reizi divu gadu laikā Svetlana spēja uzvarēt vienspēļu turnīrā, kas bija desmitais viņas karjerā. Tas notika Štutgartē, kur izšķirošajā spēlē viņa pārspēja Dinaru Safinu 6-4, 6-3. Nedēļu vēlāk abas krievu tenisistes Romas turnīra finālā, un šoreiz Safina revanšējās ar rezultātu 3-6, 2-6. Kuzņecova un Safina turpināja konfrontāciju Francijas atklātajā čempionātā. Kuzņecova spēja uzvarēt Dinaru Safinu un ieguva savu otro Grand Slam vienspēļu titulu.
Pēc triumfa Francijā Kuzņecova kļuva par 5. pasaules raketi. Vimbldonā viņa tiek tikai līdz trešajai kārtai, kur viņa zaudē vācu tenisistei Sabīnei Lisickai. Atklātajā ASV čempionātā Svetlana ceturtajā kārta zaudēja šī turnīra finālistei Karolīnai Vozņackai. Oktobrī turnīrā Pekinā Kuzņecova ieguva trešo sezonas titulu, finālā ar rezultātu 6-2, 6-4 uzvarot Agņešku Radvaņsku. Noslēguma turnīrā ceturto gadu pēc kārtas krievu tenisiste nespēja pārvarēt grupas turnīru. Neskatoties uz to, Kuzņecova sezonu pabeidza trešajā vietā sieviešu reiningā.
2010. gada Austrālijas atklātajā čempionātā Kuzņecova sasniedza ceturto kārtu. Sezonas pirmajā pusē viņa galvenokārt zaudēja turnīru pirmajās kārtās un labākais rezultāts viņai bija iekļūšana Maiami turnīra ceturtajā kārtā. Francijas atklātajā turnīrā Kuzņecovai bija jāaizstāv savs pagājušā gada tituls, viņa spēja sasniegt tikai trešo kārtu, kur zaudēja francūzietei Marionai Bartoli. Rezultātā, zaudējot daudz reitinga punktu, Kuzņecova atstāja pasaules reitinga desmitnieku un sezonu noslēdza 27. vietā. Vairākus gadus viņu vajāja traumas un reitinga pirmajā desmitniekā Kuzņecovai izdevās atgriezties tikai 2016. gadā, kad sezonu viņa noslēdza 9 vietā. 2017. gadā šo pozīciju noturēt neizdevās un viņai noslīdēja uz 12. vietu. Arī 2018. gadā lejupslīde turpinājās un gada noslēgumā viņa bija tikai 107. vietā.
Imhoteps
Imhoteps (dažreiz izrunāts kā Immutefs, Im-hoteps vai Li-em-hoteps) bija ēģiptietis, kas kalpoja trešās dinastijas faraonam Džoseram kā kanclers un saules dieva Ra priesteris Heliopolē. Viņš tiek uzskatīts par pirmo inženieri, arhitektu, ārstu vēsturē, kura vārds ir zināms.
Džons Dī
Džons Dī (en, dzimis, miris 1608. vai ) bija ievērojams angļu matemātiķis, astronoms, astrologs, ģeogrāfs, okultists un Anglijas karalienes Elizabetes I padomdevējs. Viņš daudz laika no savas dzīves veltīja arī alķīmijai, pareģojumiem un hermētiskajai filozofijai.
Dī nejauca maģiju ar zinātni, kā to darīja daudzi citi zinātnieki. Viņš skaidri apzinājās, kad strādā pie maģijas, kad pie zinātnes. Savā laikmetā Dī bija viens no izglītotākajiem cilvēkiem, viņš tika aicināts uz Parīzes Universitāti pasniegt algebru, bet tad viņam tik tikko bija apritējuši divdesmit gadi. Džons Dī bija dedzīgs matemātikas attīstības veicinātājs, cienīts astronoms, kā arī kļuva par ekspertu navigācijā, iemācot cilvēkiem pamatiemaņas, lai tie spētu doties Anglijas rīkotajās atklājumu un pētniecības ekspedīcijās. Mūža pēdējo trešdaļu gandrīz pilnībā veltīja misticismam un hermētismam. Dažkārt Dī vārdu saista ar rožkrustiešu kustību.
Biogrāfija
Dzimis Londonā velsiešu tirgotāja ģimenē. No 1543. līdz 1546. mācījās Kembridžas Universitātē. Vēlāk ceļoja pa Eiropu, kur studēja kopā ar Gemmu Frīziju un sadraudzējās ar kartogrāfu Gerardu Merkatoru. Atgriezās Londonā ar lielu astronomisko un matemātisko ierīču kolekciju. 1552. gadā Londonā satika Džerolamo Kardāno, ar kuru kopā veica dažus eksperimentus.
Livonijas bīskapi
Livonijas bīskapi valdīja Livonijas bīskapijas teritorijā senajā Līvzemē, pakāpeniski pievienojot Letijas zemes, līdz 1255. gadā tika nodibināta Rīgas arhibīskapija.
Džons Dī
Biogrāfija
1555. gadā Dī tika arestēts par astroloģisko karšu sastādīšanu Marijai Tjudorai un toreizējai princesei Elizabetei. Kad 1558. gadā Elizabete kļuva par karalieni, Dī kļuva par viņas astroloģisko un zinātnisko padomdevēju. Dī gan idejiski, gan tehniski atbalstīja Anglijas jūras ceļojumus un pirmais lietoja jēdzienu Britu impērija. Savus ziņojumus karalienei Dī esot parakstījis kā 007, kas četrus gadsimtus vēlāk kļuva par Džeimsa Bonda "zīmolu".
Livonijas bīskapi
Vēsture
1186. gadā Brēmenes virsbīskaps iecēla Zēgebergas klostera (pie Lībekas) mūku Meinardu par pirmo Ikšķiles bīskapu (episcopus Ixcolanensis). Otrais Ikšķiles bīskaps Bertolds mēģināja pakļaut visas Daugavas līvu zemes, taču tika nogalināts kaujā pie Rīgas kalna. 1201. gadā trešais Ikšķiles bīskaps Alberts pārcēla Livonijas bīskapijas centru uz Rīgu. Pēc 2007. gada Līvzemes dalīšanas Livonijas bīskaps Alberts ieguva arī Turaidas un Metsepoles zemes, bet pēc 2009. gada Letijas dalīšanas bīskaps Alberts ieguva arī daļu no Jersikas ķēniņa Visvalža zemēm. Pēc viņa ierosmes 1211. gadā krustnešu iekarotajā Ridalas zemē tika nodibināta Leales bīskapija.
Džons Dī
Biogrāfija
Gadsimta astoņdesmitajos gados Dī novērsās no sabiedriskās dzīves un gandrīz pilnībā pievērsās ezotērismam. 1582. gadā viņš satika pašpasludinātu garīgo mēdiju Edvardu Kelliju, ar kuru kopā vēlāk ceļoja pa Centrāleiropu.
Livonijas bīskapi
Vēsture
Romas pāvests Inocents III atbrīvoja Livonijas bīskapu Albertu no Brēmenes arhibīskapa uzraudzības. 1218. gadā tika nodibināta Sēlijas bīskapija. 1219. gadā bīskaps Alberts panāca sava brāļa Hermaņa apstiprināšanu Leales bīskapa amatā. 1222. gada jūnijā bīskapam Albertam Sāmsalas sarunās ar Dānijas karali Valdemāru II izdevās viņu pārliecināt atteikties no tiesībām uz Livoniju. 1224. gadā tika nodibināta Tērbatas bīskapija, par kuras pirmo bīskapu kļuva bīskapa Alberta brālis Hermanis.
1225. gada 19. novembrī pāvests Honorijs III atļāva savam legātam Modenas Vilhelmam Livonijā nodibināt no Brēmenes arhibīskapa neatkarīgu katoļu baznīcas metropoli. Vācijas karalis Heinrihs VII piešķīra bīskapam Albertam principātu pār Līvzemi, Letiju un Piejūras novadu ar tiesībām kalt naudu, dibināt pilsētas komūnu Rīgā (fundandi civitem in Riga) un arī citas tiesības, kādas ir zemes valdniekam. Tādējādi Livonijas bīskaps Alberts kļuva par Svētās Romas impērijas firstu.
Divi dienas mežā gāju
Divi dienas mežā gāju ir latviešu tautasdziesma.
Jelgava (nozīmju atdalīšana)
Jelgava var būt:
Purva dzeguzene
Purva dzeguzene (la) ir orhideju dzimtas suga. Latvijā tā ir diezgan bieži sastopama. Ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā.
Apraksts
Daudzgadīgs, diezgan liels (30-70 cm) lakstaugs. Stublājs stāvs ar lancetiskām lapām. Ziedu daudz (10-40) un lieli, tie sakārtoti diezgan vienpusējā ķekarā stublāja galotnē. Jaunā ziedkopa ar pumpuriem noliekusies. Pieziedlapas zaļas, lancetiskas. Ārējās apziedņa lapas zaļganas, iekšējās bāli zaļas ar violetu zīmējumu. Lūpa liela, balta, ar iežmaugu vidusdaļā. Auglis nokarena, brūna pogaļa. Latvijā zied no jūnija otrās puses līdz augustam.
Izplatība
Aug gandrīz visā Eiropā, Ziemeļāfrikā un Āzijā.
Biotopi
Aug tikai mitrās augsnēs: pļavās, zāļu purvos, skrajos mežos. Sugu apdraud meliorācija un augsnes rekultivēšana, kā arī pļavu aizaugšana ar krūmiem un kokiem.
Turaida (zeme)
Turaida (la; liv — 'Tāras dārzs') bija Gaujas līvu zeme Gaujas lejtecē. 13. gadsimta sākumā Turaida bija sadalīta divās daļās. Labā krasta novadā jeb Kaupo daļā valdīja Anno, Kaupo un Vesiķis. Kreisā krasta novadā jeb Dabreļa daļā valdīja Dabrelis, viņa kaimiņu novadā valdīja Ninnus. 1207. gadā Kaupo daļu ieguva Livonijas bīskaps, bet Dabreļa daļu Zobenbrāļu ordenis. Saskaņā ar Jersikas miera līgumu Polocka 1212. gadā atteicās no pretenzijām uz Līvzemi.
Nosaukuma cilme
Turaidas nosaukums senajos tekstos ir rakstīts divos atšķirīgos variantos, gan kā Toreida (Thoreida, Thoreyda, Toreidia, Thoreydia, Thoreiden, Thoreyden), gan arī kā Treidene (Dreiden, Threiden, Treyden, Treydenn, Treygden). Vietvārda pirmajā daļā lielāka daļa pētnieku saskata seno vikingu pērkona dieva Tora (Thor) vārdu. Par to, ka dažas tagadējās Baltijas ciltis pielūgušas Toru liecina arī Indriķa hronikas liecība par to, ka Sāmsalas iedzīvotāju dievs ir Tarapita. Uzskata, ka dieva nosaukums patiesībā bijis "Tāra", bet "Tarapita" bija sauciens pēc palīdzības: "Tāra, avita!" (Tāra, palīdzi!). Pirmais Turaidas vārda nozīmi kā "Tāras dārzs" 1895. gadā mēģināja skaidrot Kārlis fon Lēviss of Menārs savā ceļvedī pa Vidzemes Šveici. Viņš tur rakstīja: „...Thoreida, d.i. „Taras Garten", wie die Ureinwohner sie nannen..." (‘Toreida, t.i., "Tāras dārzs" kā to sauca seniedzīvotāji'). Populārajā Vanagu Kārļa 1937. gadā izdotajā ceļvedī bija rakstīts, ka Kaupo Lielā pils saukta arī par Toreidu, jo Tara aida lībiski nozīmē "Dieva dārzs".
Speed Racers (2008. gada spēle)
Speed Racers ir braukšanas videospēle, kura paredzēta Warner Bros. Interactive Enterteinment Nintendo DS, PlayStation 2 un Wii konsolēm. Spēle ir 2008. gada filmas "Speed Racers" adaptācija. Aktieri no filmas arī piedalās arī spēlē.
Bogsa rags
Bogs rags ir zemesrags Antarktīdā, Eielsona pussalas galējais austrumu punkts. Nosacīti atdala Pālmera Zemes Bleka krastu dienvidos no Vilkinsa krasta ziemeļos. Zemesragu pirmie no lidmašīnas nofotografēja un no zemes uzmērīja ASV Antarktikas dienesta ekspedīcijas dalībnieki 1940. gada decembrī. Sākotnēji nosaukts par Eielsona ragu (Cape Eielson) pēc Hjūberta Vilkinsa 1928. gada izlūklidojumā nofotografētā klinšu atseguma pārlidojuma vistālākajā dienvidu punktā. Vēlāk tika secināts, ka Vilkinsa atklātais atsegums atrodas tālāk ziemeļos un ragam tika pārcelts ASV Valsts departamenta ģeogrāfijas lietu padomnieka Semjuela Bogsa (Samuel Whittemore Boggs) vārds no tālāk ziemeļos esošā Bogsa šauruma (vienlaicīgi dēvēta arī par Stefansona šaurumu).
Izzināšana
Izzināšana ir cilvēka informācijas apstrādes procesi un to likumsakarības, uzmanība, uztvere, paternu atpazīšana, zināšanu reprezentācijas, atmiņa, valoda, domāšana, problēmu risināšana, radošums, lēmumu pieņemšana, mākslīgais un cilvēka intelekts. Kognitīvos procesus pēta kognitīvā psiholoģija. Šos procesus sauc arī par kognitīvajiem procesiem (la — 'izzināšana, priekšstats, jēdziens').
Ledus laikmets 2: Atkusnis
"Ledus laikmets 2: Atkusnis" ir 2006. gada oficiālais turpinājums 2002. gada filmai Ledus laikmets. Tā ir animācijas komēdija, filmas režisors ir Karloss Saldana. Filma ir ieskaņota arī latviski. Galveno lomu balsis latviešu valodā atveido Ufo, Jana Kalniņa u.c.
Sižets
Sākas atkusnis, un klints iemītnieki mēģina aizbēgt no draudošajām briesmām. Menijs nomoka sevi ar domu, ka viņš ir palicis pēdējais mamuts uz zemes. Viņš atrod mamutu sievieti Eniju, taču viņa uzskata, ka ir oposums, un vēl ļaunāk - viņai ir draugi oposumi, kas šauj Menijam, Sidam un Djego ar dažādiem priekšmetiem, un viņa arī guļ ar galvu uz leju - kokos!
2008. gada Ungārijas Grand Prix
2008. gada Ungārijas Grand Prix bija Formula 1 Grand Prix izcīņa, kura norisinājās Hungaroringas sacīkšu trasē. Tā bija 11. 2008. gada F-1 sezonas sacīkste. Tā bija 11. 2008. gada F-1 sezonas sacīkste. Sacīkstē uzvarēja McLaren pilots Heiki Kovalainens. Otrais finišēja Toyota pārstāvošais vācietis Timo Gloks, kā trešais finišēja soms Kimi Reikenens (Ferrari).
Pogara
Pogara (ru) ir vēsturiskā pilsēta (tagad — pilsētciemats) Krievijā, Brjanskas apgabala dienvidos, Pogaras rajona administratīvais centrs. Tajā dzīvo ap 11 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas Sudostes upes labajā krastā, 130 km uz DR no Brjanskas.
Merry Christmas
Merry Christmas ir amerikāņu dziedātājas Meraijas Kerijas piektais albums. ASV tas tika izdots 1994. gada 1. novembrī Columbia Records aizgādībā. Tas ir svētku albums, kas sevī ietver gan kaverversijas, gan jaunu materiālu.
Pogara
Vēsture
Pogara ir ļoti sena pilsēta. Pirmoreiz tā minēta 1155. gadā, bet līdz 17. gadsimtam tā tikusi saukta par Radogošču (ru) vai Radošču (ru). 17. gadsimta sākumā, kazaku cīņas ar poļu iebrucējiem laikā, tā tika pilnīgi izdedzināta, tādēļ pēc tam, kad bija uzcelta no jauna, saņēma jaunu nosaukumu — Pogara.
Merry Christmas
Albums tika izdots laika posmā, kad Kerijas karjera pēkšņi piedzīvoja ļoti lielus panākumus, starp albumiem Music Box (1993) un Daydream (1995), viņas diviem veiksmīgākajiem albumiem līdz šim. Albums pēc tam kļuva par visu laiku veiksmīgāko Ziemassvētku albumu. RIAA albumu sertificēja ar pieckāršu platīna statusu, kas nozīmē, ka albums ASV ir pārdots vairāk nekā 5 miljonu kopiju apmērā.
Topu panākumi
Merry Christmas debitēja Billboard 200 trīsdesmitajā vietā ar 45,000 pārdotām kopijām pirmās nedēļas laikā. Albums sasniedza trešo vietu savā piektajā nedēļā ar 208,000 pārdotām kopijām, bet visveiksmīgākais tas bija savā sestajā nedēļā (kad tas atradās sestajā vietā), kad tas pārdeva 500,000 kopijas. Albums pirmajā divdesmitniekā pavadīja astoņas nedēļas, un topā kopumā tikai trīspadsmit, bet tas atgriezās topā trīs reizes; pirmajā reizē sasniedzot 149. vietu, otrajā reizē 115., bet trešajā 61 (kopā albums pavadīja divdesmit septiņas nedēļas topā). Pēc Billboard datiem, tas ir trešais veiksmīgākais Ziemassvētku albums ASV, aiz Kenija G ‘’Miracles: The Holiday Album’’ un Selīnas Dionas ‘’These Are Special Times’’.
Pogara
Vēsture
No 1782. līdz 1797. gadam Pogara bija apriņķa pilsēta, bet vēlāk tā bija pievienota Starodubas apriņķim, Čerņihivas guberņas sastāvā.
Merry Christmas
Pārizdevums
Kerijas bijusī ierakstu kompānija Sony pārizdeva Merry Christmas 2005. gada 25. oktobrī.
Jubilejas izdevums ir DualDisc formāta disks, ietverot oriģinālo albumu, ekskluzīvus video un divas dziesmas, viena no tām ir dziesmas ‘’Santa Claus Is Comin' to Town" jubilejas premikss, kuru miksējusi Kerija kopā ar Džermainu Duprī un Braiesnu Maiklu Koksu, kas tika izdots kā singls kopā ar 1970. gada filmas Santa Claus Is Comin' to Town DVD disku. Merry Christmas atgriezās ASV topā 136. vietā, un sasniedza pirmo vietu Billboard Top R&B/hiphopa kataloga albumu topā. ASV svētku albumu topā albums ir pavadījis 130 nedēļas.
Pogara
Pogaras cigāri
Pogara ir pazīstama ar savu cigāru fabriku, kas darbojas kopš 1910. gada līdz mūsdienām. Tā ir vienīgā cigāru fabrika Krievijā. Pogaras cigārus smēķē Vinstons Čērčils un, pēc leģendas, arī Fidels Kastro.
Merry Christmas
Filmas adapcija
Kerija pašlaik veido muzikālu filmu, kas balstīta uz savu veiksmīgo Ziemassvētku albumu.
Tas ir par pilsētiņu, kas ir ārpus lielpilsētas — visticamāk tāda, kādā reiz dzīvojusi Kerija, Hantingtonā — kur nežēlīgs biznesmenis vēlas to visu pārvērst par vienu lielu tirdzniecības centru.
Meraija pati stāsta, ka scenārijs, kura autors ir "High School Musical" scenārists Pīters Barskočini, ir tikai sākuma stadijā. Bet viņa piebilda, ‘’Kopš es izveidoju Ziemassvētku albumu, es vienmēr vēlējos izveidot tam atbilstošu filmu, kuru cilvēki varētu skatīties, klausīties un izbaudīt katru gadu. Es tajā visā esmu iekšā. Es esmu svētku sezonā’’.
Dziesmu saraksts
{{columns |width=400px
DualDisc versija
}}
Fīniksas ielu trase
Fīniksas ielu trase ir bijusī Formula 1 sacīkšu trase, kura atrodas Fīniksas ielās, ASV.
Pirmā ASV Grand Prix Fīniksā tika rīkota. Airtons Senna izcīnīja pirmo starta vietu, tomēr sacīkstes vidū viņa formulas elektronika sabojājās. Lielais karstums bija pārāk grūts pārbaudījums lielākajai daļai spēkratu, tikai 6 no 26 pilotiem finišēja. Uzvarēja Alēns Prosts. Lai uzveiktu karstumu, sacīkste tika pārcelta uz marta sākumu. 1991. gadā ASV GP Fīniksā tika pārtraukts popularitātes trūkuma dēļ. Pēc organizatoru datiem, pat vietējais strausu festivāls bija apmeklētāks par sacīksti.
2007. gadā šeit tika ieplānota Champ Car sacīkste, tomēr to atcēla finansiālu problēmu dēļ.
Thankful
"Thankful" ir amerikāņu popdziedātājas Kellijas Klarksones debijas albums, kas tika izdots 2003. gada 15. aprīlī. Albums debitēja Billboard 200 pirmajā vietā, pārdodams 297000 kopijas. Kopā tika pārdoti 2,5 miljoni kopiju ASV un 600000 visā pasaulē.
Pretorija
Pretorija (Pretoria) ir viena no trim Dienvidāfrikas Republikas galvaspilsētām. Tā ir izpildvaras (administratīvā) un de facto nacionālā galvaspilsēta. Atlikušās divas galvaspilsētas ir Keiptauna, kura ir likumdošanas, un Blumfonteina, kura ir juridiskā galvaspilsēta.
Inkrustācija
Inkrustācija ir priekšmetu rotāšana ar dažādām materiāla plāksnītēm.
Pretorija
Pretorija atrodas Hautenas provinces ziemeļu daļā Chvanes distriktā.
STS-124
STS-124 misijas galvenais uzdevums bija nogādāt SKS Japānā būvētā moduļa Kibo galveno sekciju. Ar kosmoplānu stacijā ieradās SKS 17. ekspedīcijas jaunais dalībnieks Gregorijs Šamitofs, kas nomainīja Geretu Reismenu. Misijas laikā veiktas trīs iziešanas kosmosā.
Derīgā krava
Discovery pamatkrava bija Japanas zinātniskās laboratorijas Kibo galvenais segments "Hermētiskais modulis" (Pressurized Module, PM). Tas aizņema visu kravas telpu, un tādēļ līdzi netika ņemts kosmoplāna manipulatora stienis Orbiter Boom Sensor System (tas iepriekšējā misijā STS-123 tika atstāts stacijā). Arī PM masa ir tik liela, ka tajā atradās tikai primārā avionika, bet pārējais aprīkojums modulī tiks pārnests no kravas moduļa hermētiskās sekcijas (Japanese Experiment Logistics Module, Pressurized Section, JLP), kas stacijā tika nogādāta STS-123 laikā). Kosmosa kuģis nogādāja arī Japānas manipulatoru Japanese Remote Manipulator System.
Lidojuma gaita
Piezīme. Šeit par dienu atskaites punktu tiek ņemts apkalpes celšanās laiks (09:32 UTC). Gulētiešanas laiks bija 01:32 UTC.
1. diena, starts (31. maijs)
Discovery starts notika 21:02:12 UTC no Kenedija kosmiskā centra starta laukuma 39A. Pacelšanās laikā kosmoplāna kreisā dzinēja rezerves vadības blokā radās kļūme elektronikā, bet tas nekādi neietekmēja dzinēju darbību. Starta laikā tika novēroti vairāki relatīvi lieli putuplasta gabali, kas atdalījās no ārējās degvielas tvertnes, un vismaz viens no tiem trāpījis pa kosmoplāna apšuvumu.
2. diena, (1. jūnijs)
Apkalpe veica ierobežotu Discovery apšuvuma apskati, izmantojot kosmoplāna manipulatora galā piestiprināto kameru.
3. diena, saslēgšanās (2. jūnijs)
Saslēgšanās ar Starptautisko kosmisko staciju notika 18:03 UTC. Kuģis piekabinājās pie PMA-2 adaptera, kas atradās pie Harmony moduļa. Lūkas tika atvērtas 19:36 UTC. Nomainot līdzatvesto individuālo sēdvietu kosmosa kuģī Sojuz TMA-12, 22:35 UTC Gregorijs Šamitofs oficiāli kļuva par 17. ekspedīcijas dalībnieku, nomainot Geretu Reismenu.
4. diena, 1. iziešana (3. jūnijs)
Maikls Fosums un Ronalds Gērens veica 6 stundu 48 minūšu ilgu iziešanu kosmosā, kas sākās 16:22 UTC. Viņi sagatavoja Kibo izcelšanai no kravas telpas: atvienoja kabeļus un noņēma pārsegus. Kosmonauti pēc tam piedalījās kosmoplāna manipulatora pagarinātājsieņa (OBSS) pārvietošanā no īslaicīgās atrašanās vietas pie stacijas fermas (tas tur tika atstāts iepriekšējā misijā STS-123, jo šajā misijā tam nebija vietas Kibo moduļa lielo izmēru dēļ). Viņi arī izmēģināja metodes, kā attīrīt atlūzas no saules bateriju pagriešanas mehānisma. Gērens uzstādīja jaunu gultni savienojumā. Nīberga un Hošide, izmantojot stacijas manipulatoru, 21:49 UTC izcēla no kosmoplāna kravas telpas Kibo moduli un pārvietoja to pie Harmony sāna porta. Savienojums notika 00:01 UTC. Uzstādīšanas procedūra beidzās 00:45 UTC.
5. diena, (4. jūnijs)
20:05 UTC tika atvērta lūka uz jaunpievienoto japānas laboratoriju Kibo. Oļegs Konoņenko veica tualetes, kura bija sabojājusies iepriekšēja nedēļā, remontu, uzstādot ar Discovery atvesto sūkni.
6. diena, 2. iziešana (5. jūnijs)
Fosums un Gērens veica otro iziešanu kosmosā, kas ilga 7 stundas 11 minūtes. Vispirms viņi pārvietojās uz Kibo moduli un pie tā uzstādīja videokameras. Pēc tam viņi noteiktās vietas uzlika izolacijas pārklājumus, bet citos — noņēma. Pēc tam kosmoanuti pārvietojās uz stacijas fermu un atbrīvoja turētājbultas divām tukšām slāpekļa tvertnēm (tās izmanto gaisa atjaunošanai slūžu kamerā). Tad viņi noņēma bojātu kameru no fermas. Tai bija sabojājies barošanas bloks, kas stacijas iekšienē tiks nomainīts ar jaunu, un nākamajā iziešanā tiks uzstadīta atpakaļ. Beigās viņi apskatīja saules bateriju pagriešanas mehānismu un secināja, ka tas darbojas perfekti, un vairs nekādas diluma skaidiņas nav redzamas.
7. diena, (6. jūnijs)
Kibo loģistikas modulis tika pārvietots no Harmony moduļa, kur tas tika īslaicīgi uzstādīts STS-123 misijas laikā, uz Kibo hermētisko moduli.
8. diena, (7. jūnijs)
Hošide un Nīberga pirmoreiz iedarbināja Kibo laboratorijas manipulatoru, izvēršot dovus no sešiem savienojumiem.
9. diena, (8. jūnijs)
Fosums un Gērens veica trešo iziešanu kosmosā, kuras laikā tika nomainīta tukšā slāpekļa tvertne pret jaunu.
10. diena, (9. jūnijs)
Kibo moduļa manipulators tika izvērsts pilnā garumā, izmēģinot visus ta sešus savienojumus. Tika atvērta lūka uz Kibo kravas sekciju.
11. diena, (10. jūnijs)
19:32 UTC tika aizvērtas lūkas starp Discovery un SKS.
12. diena, (11. jūnijs)
11:42 UTC Discovery atvienojās no Harmony moduļa un veica tradicionālo stacijas aplidojumu.
13. diena, (12. jūnijs)
Apkalpe dienu pavadīja, gatavojoties atgriezties uz zemi. Tika sapakots manipulators OBSS.
14. diena, (13. jūnijs)
Tika izmēģināti stūrēšanas dzinēji un pārbaudīta lidojuma vadības sistēma.
15. diena, nolaišanās (14. jūnijs)
Discovery kravas telpas durvis tika aizvērtas 11:30 UTC. 14:10 tika iedarbināti kosmoplāna orbitālie manevrēšanas dzinēji, kā rezultātā tas iegāja Zemes atmosfērā. 15:15 Discovery nolaidās uz Kenedija kosmiskā centra skrejceļa numur 15.
Aleksandrs Ribaks
Aleksandrs Ribaks (be, dzimis Minskā, Baltkrievijā) ir baltkrievu izcelsmes Norvēģijas dziedātājs, aktieris, vijolnieks, komponists un pianists. Ribaks pārstāvēja Norvēģiju 2009. gada Eirovīzijā Maskavā, Krievijā. Aleksandrs uzvarēja ar 387 punktiem - lielākais punktu skaits, ar kuru ir uzvarēts Eirovīzijā - pašsacerēto dziesmu "Fairytale" (lv). Šī dziesma ir iekļauta viņa debijas albumā Fairytales. Tas tika izdots.
Aleksandrs piedalījās arī 2018. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Lisabonā, Portugālē ar dziesmu That's How You Write a Song. Savā pusfinālā viņš uzvarēja, taču finālā ieguva tikai 15. vietu.
Bērnība
Aleksandrs piedzima Minskā, kas tobrīd atradās Baltkrievijas PSR, PSRS sastāvā. Četru gadu vecumā Aleksandrs kopā ar vecākiem pārcēlās dzīvot uz Norvēģiju, gadu vēlāk viņš sāka apgūt klavierspēli un vijoļspēli. Pašlaik viņš spēlē abus instrumentus, tomēr tuvāka viņam esot vijole. Viņa māte Natālija Ribaka ir slavena pianiste, viņa tēvs Ihars Ribaks ir atzīts vijolnieks. Aleksandrs dzīvo Nesodenā, netālu no Norvēģijas galvaspilsētas Oslo.
Profesionālā karjera
Ribaks tika apbalvots ar Anders Jahre kultūras balvu 2004. gadā. 2005. gadā viņš piedalījās Norvēģijas konkursā "Elks", kur sasniedza pusfinālu. Pēc gada viņš uzvarēja talantu konkursā "Kjempesjansen", kuru organizē Norvēģijas Televīzija (NRK). Viņš uzstājās kopā ar pasaulslaveno vijolnieku no Izraēlas Pinchas Zukerman. Šeit viņš izpildīja pašsacerēto dziesmu "Foolin". 2007. gadā Aleksandrs Ribaks tēloja vijolnieku Norvēģijas teātra iestudējumā "Fiddler on the Roof" (lv). Par šo lomu viņš saņēma Hedda balvu. Vēl viņš tēlo Leviju Grēta Salomonsena filmā Yohan.
Eirovīzija 2009
Aleksandrs uzvarēja 54. Eirovīzijas dziesmu konkursā Krievijā 2009. gadā ar pašsacerēto dziesmu "Fairytale" (lv). Dziesmā ir parādīta norvēģu tautas mūzika. Dziesmas izpildījumā piedalās norvēģu tautas deju grupa "Frikar". Dziesma ir saņēmusi labas kritiķu atsauksmes: norvēģu avīze Dagbladet dziesmu novērtēja ar 6/6. Portālā ESCtoday.com dziesma interaktīvajā balsojumā saņēma 71.3% balsu par iekļūšanu finālā no pusfināla, kurā startēja.
Norvēģijas atlasē Eirovīzijai Ribaks guva lieliskus panākumus esot līderpozīcijās visu 9 žūrijas pārstāvju vērtējumā. Aleksandrs pārliecinoši uzvarēja, žūrijas un skatītāju kopējā balsojumā iegūstot 747 888 balsis apsteidzot Tonu Damliju Ābergu, kurš ieguva 121 856 balsis.
Aleksandrs ar dziesmu startēja otrajā pusfinālā un ieguva iespēju startēt finālā. Tajā Aleksandrs saņēma punktus no visām valstīm, kuras balsoja (izņemot Norvēģiju), beigās saņemot 387 punktus, kas ir jauns ESC rekords. Otro vietu, kuru ieguva Islande, viņš apsteidza par 169 punktiem.
Ak tu žē
Ak tu žē ir latviešu rotaļdziesma.
Vārdi
Ak, tu žē, ak, tu pē, kam tu nāci ballītē? Meitiņa no mazām dienām rakstīja uz baltām sienām.
Rotaļas apraksts
Ak, tu žē dejojama ļoti spraigi un aizrautīgi. Pirmajā daļā ('Pirksti') dejotāji pievērš viens otra uzmanību ar roku kustībām. Jo sparīgāk krata pirkstus, jo patiesāk. Otrajā daļā ('Grieziens elkoņos') pārinieki aizrautīgi dejo palēciena soli. Otrās daļas vietā mazi dejotāji var dejot gājiena soli. Dejas ātrums atkarīgs no dejotāju izveicības. Labi dejotāji atļausies dejot ātri, izjūtot ritma maiņu.
Sākuma stāvoklis
Dejotāji nostājas ar seju viens otram pretī. Rokas ieliek sānos.
Pirksti
8 taktis, 1.-4. takts jāspēlē vai jādzied divas reizes. Šo daļu dejo, stāvot uz vietas.
Grieziens elkoņos
8 taktis, 5.-8.takts jāspēlē vai jādzied divas reizes.
Andante do mažorā
Andante do mažorā (K. 1a) ir taustiņinstrumentu skaņdarbs, kuru uzrakstīja Volfgangs Amadejs Mocarts 1761. gadā. Tas sākotnēji tika iekļauts Mocarta māsas Nannerlas nošu burtnīcā. Tas ir ne tikai pirmais Mocarta taustiņinstrumentu skaņdarbs, bet arī vispār pirmā viņa muzikālā kompozīcija. Šis skaņdarbs ir ļoti īss (aptuveni 20 sekundes), un iespējams, ka to pierakstījis Mocarta tēvs Leopolds Mocarts, jo Mocarts bija tikai piecus gadus vecs.
Mediju fails
Nannerl Notenbuch
Jaunatnes politika
Jaunatnes politika ir mērķtiecīgu darbību kopums visās valsts politikas jomās, kas veicina jauniešu pilnvērtīgu un vispusīgu attīstību, iekļaušanos sabiedrībā un dzīves kvalitātes uzlabošanos.
Jaunatnes politikas īstenošana Latvijā
Jaunatnes politikas mērķis ir uzlabot jauniešu dzīves kvalitāti, veicinot viņu iniciatīvas, līdzdalību lēmumu pieņemšanā un sabiedriskajā dzīvē, atbalstot darbu ar jaunatni un nodrošinot jauniešiem vieglāku pāreju no bērna uz pieaugušā statusu.
Darbs ar jaunatni ir uz jauniešiem orientēts plānotu praktisku pasākumu kopums, kas nodrošina viņu dzīves kvalitātes uzlabošanos.
Lai sasniegtu jaunatnes politikas mērķi, tiek izvirzīti šādi apakšmērķi:
Jaunatnes politikas izstrādē un īstenošanā iesaistītās personas
Sākot no 2009.gada 1.jūlija Latvijā koordinējošā institūcija jaunatnes nozarē ir Izglītības un zinātnes ministrija.
Līdz šim laikā no 2004.gada 1.oktobra līdz 2009.gada 1.jūlijam vienotas valsts politikas izstrādi jaunatnes nozarē un tās koordinētu īstenošanu nodrošināja Bērnu, ģimenes un sabiedrības integrācijas lietu ministrija. Saskaņā ar Ministru kabineta 2009.gada 6.maija rīkojuma Nr. 281 „Par Bērnu, ģimenes un sabiedrības integrācijas lietu ministriju” 2.3.1. apakšpunktu, kā arī Ministru kabineta 2009.gada 29.maija rīkojuma Nr.359 „Par Bērnu, ģimenes un sabiedrības integrācijas lietu ministrijas reorganizāciju” 2.punktu Izglītības un zinātnes ministrija ar 2009.gada 1.jūliju pārņēma no Bērnu, ģimenes un sabiedrības integrācijas lietu ministrijavalsts politikas izstrādi jaunatnes nozarē, kā arī tās īstenošanas organizēšanu un koordinēšanu.