cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Juras laikmeta pasaule: Valdīšana
Filma kā daļa no topošas jaunās triloģijas jau bija ieplānota 2014. gada sākumā. Filmēšana sākās 2020. gada februārī, bet jau martā to apturēja saistībā ar COVID-19 pandēmijas ierobežojumiem. Tā atsākās jūlijā un ilga četrus mēnešus. Filmēja Kanādā, Anglijas Pinewood Studios un Maltā.
Filmas "Juras laikmeta pasaule: Valdīšana" pirmizrāde notika Mehiko, ASV kinoteātros filmu demonstrēja no, bet Latvijā dienu ātrāk —. Filmu demonstrēja IMAX, 4DX, RealD 3D, un Dolby Cinema formātos. Filmas pasaules kases ienākumi ir vairāk nekā 1 miljards ASV dolāru, ierindojot to trešajā vietā starp ienesīgākajām 2022. gada filmām.
Air France reiss 4590
Air France reiss 4590 bija Francijas lidsabiedrības Air France lidmašīnas Concorde reiss no Parīzes Šarla de Golla lidostas uz Ņujorkas Kenedija lidostu, kas 2000. gada 25. jūlijā avarēja īsi pēc pacelšanās. Bojā gāja 100 pasažieri un 9 apkalpes locekļi, kā arī 4 cilvēki uz zemes. Tā bija pirmā Concorde lidmašīnu katastrofa un vienīgā letālā avārija 27 gadu laikā. Katastrofas iemesls bija nolūzusi detaļa no cita lidaparāta uz skrejceļa, kura pārspridzināja riepu, no tās atvienojās metāla detaļa, kura ietriecās vienā no lidmašīnas degvielas tvertnēm, izraisot uzliesmojumu.
Dziesma par ledu un uguni
"Dziesma par ledu un uguni" (en) ir fantāzijas grāmatu sērija, kuras autors ir amerikāņu rakstnieks un scenārists Džordžs R. R. Mārtins. Pirmo grāmatu, "Troņu spēle" (A Game of Thrones), Mārtins uzsāka rakstīt 1991. gadā, to publicēja 1996. gadā. Autors pakāpeniski pagarināja grāmatu sēriju, sākotnēji domātās triloģijas vietā pašlaik ir sarakstītas piecas un nākotnē iznāks vēl divas grāmatas. Pēdējā iznākusī grāmata 2011. gadā ir "Deja ar pūķiem" (A Dance with Dragons). Pašlaik autors strādā pie 6. grāmatas — "Ziemas vēji" (The Winds of Winter).
"Dziesmas par ledu un uguni" sižets norisinās izdomātos kontinentos Vesterosā un Esosā, kuru vēsture stiepjas tūkstoš gadu garumā. Stāsta skatupunkts katrā nodaļā ir no kāda varoņa 3. personas skata, kur varoņu skaits aug no deviņiem - pirmajā daļā, līdz trīsdesmit vienam - piektajā. Stāstu veido trīs galvenie notikumi: varenāko dinastiju cīņa par dzelzs troņa kontroli Vesterosā, Svešo pieaugošais spēks ziemeļos un Dinerīsas Tārgārjenas centieni ieviest jaunu kārtību vergu līcī un sapulcināt sev armiju, ar kuras palīdzību viņa varētu atgriezties no trimdas un atņemt uzurpatoriem dzelzs troni, uz kura gadsimtiem ilgi bija sēdējuši viņas senči.
Viktors Sultanbajevs
Viktors Sultanbajevs (ru;, Jekaterinoslava - , Ljēža) bija Ukrainā dzimis Beļģijas šahists.
Biogrāfija
1914. gadā uzvarējis dzimtās pilsētas Jekaterinoslavas šaha čempionātā. Pirmā pasaules kara laikā iesaukts Krievijas armijā. Pēc Oktobra revolūcijas un Krievijas pilsoņu kara 1920. gadā kopā ar Pjotra Vrangeļa armiju evakuējies uz Turciju. 1921. gadā pārcēlies uz dzīvi Beļģijā - sākumā neilgi mitinājies Briselē, pēc tām pārvācies uz Ljēžu, kur nodzīvojis līdz mūža beigām. 1923. gadā pirmo reizi piedalījies Beļģijas šaha čempionātā, kurā vēlāk uzvarējis piecas reizes (1932, 1934, 1943, 1957, 1961). Pēdējo reizi Beļģijas šaha čempionātā spēlējis 1969. gadā. Beļģijas izlases sastāvā piedalījies Pasaules šaha olimpiādē 1933. gadā un pie 1. galdiņa ieguvis 4 punktus no 14 iespējamajiem (+1, =6, -7). Bijis agresīva šaha spēles stila piekritējs. 1964. gadā kļuvis par FIDE starptautisko arbitru.
Malnovas fermas
Malnovas fermas ir ciems Malnavas pagastā, Kārsavas novadā. Atrodas 277 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas bērnudārzs.
Dzelzs hlorīds
Dzelzs hlorīds ir dzelzs un hlora binārais savienojums. Dzelzs hlorīds var būt:
Džordžs Klintons
Džordžs Klintons (en, dzimis, miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu 4. ASV viceprezidents no 1805. līdz 1812. gadam, pārstāvēja Demokrātisko-republikāņu partiju. No 1777. līdz 1795. gadam un no 1801. līdz 1804. gadam bija pirmais Ņujorkas štata gubernators. Viņš bija arī karavīrs un valstsvīrs, kas tiek uzskatīts par vienu no Amerikas Savienoto Valstu dibinātājiem.
Dzelzs(II) hlorīds
Dzelzs(II) hlorīds jeb dzelzs dihlorīds (FeCl2) ir divvērtīgās dzelzs un sālsskābes sāls. Tīrs dzelzs dihlorīds ir bezkrāsaina kristāliska viela, kas gaisā kļūst dzeltenīga, jo veidojas dzelzs trihlorīds. Uzsūcot gaisā esošo ūdeni, dzelzs dihlorīds kļūst zaļgans. Dzelzs(II) hlorīds labi šķīst ūdenī, spirtā, acetonā, nešķīst ēterī. No ūdens šķīdumiem zem 12,3 °C izkristalizējas kristālhidrāts FeCl2 · 6H2O; no 12,3 °C līdz 76,5 °C — FeCl2 · 4H2O; virs 76,5 °C — FeCl2 · 2H2O, kas temperatūrās virs 120 °C pāriet monohidrātā FeCl2 · H2O. Dzelzs(II) hlorīda tetrahidrāts ir zilganzaļi, gaisā izplūstoši monoklīni kristāli.
Iegūšana
Dzelzs(II) hlorīds rodas, iedarbojoties uz dzelzi ar sālsskābi vai hlorūdeņradi: Bezūdens dzelzs dihlorīdu iegūst, laižot hlorūdeņradi pāri nokaitētām dzelzs skaidiņām. Tas rodas arī, karsējot dzelzs(III) hlorīdu ūdeņraža plūsmā:
Dzelzs dihlorīda šķīdumu iegūst, sālsskābei reaģējot ar dzelzs(II) oksīdu vai hidroksīdu:
Laboratorijas apstākļos tīru dzelzs(II) hlorīdu iegūst, pievienojot dzelzs pulveri metanola un koncentrētas sālsskābes maisījumam un radušos metanola solvātu izkarsējot vakuumā pie 160 °C.
Analoģiski var iegūt arī tīru dzelzs dibromīdu un dzelzs dijodīdu.
Īpašības
Dzelzs dihlorīdu var oksidēt ar hloru līdz dzelzs(III) hlorīdam (reakcija ir apgriezeniska): Laižot hloru cauri dzelzs dihlorīda šķīdumam, iegūst dzelzs trihlorīda kristālhidrātu.
Sauss dzelzs(II) hlorīds sildot gaisā viegli oksidējas līdz dzelzs(III) hlorīdam.
Ar elektropozitīvāko metālu hlorīdiem dzelzs(II) hlorīds veido dubultsāļus, ko var uzskatīt par kompleksajiem savienojumiem — tetrahloroferātiem(II), kuru anjona formula ir [FeCl4]2−.
Izmantošana
Izmanto dzelzs(III) hlorīda iegūšanai, kā arī juvelierizstrādājumu apstrādei. Medicīnā lieto par dzelzs preparātu dzelzs deficīta izraisītas anēmijas profilaksē un ārstēšanā.
Necilā ežgalvīte
Necilā ežgalvīte (la) ir vilkvālīšu dzimtas suga, kuru vairums autoru uzskata par lielās ežgalvītes (Sparganium erectum) pasugu — ''Sparganium erectum ssp. neglectum''.
Tās auglis ir mazliet lielāks (garumā 0,6—1 cm) nekā lielajai ežgalvītei. Auglis olveidīgs, visplatākais augšdaļā, virsma gluda, bez iežmaugām. Irbuļa palieka (gala knābis) garš un taisns. Citas pazīmes — kā lielajai ežgalvītei.
Jirži Pavlenka
Jirži Pavlenka (cz, dzimis ) ir čehu futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Pašlaik (2020) Pavlenka pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu Brēmenes "Werder" un Čehijas futbola izlasi.
Vai viegli būt jaunam?
"Vai viegli būt jaunam?" ir 1986. gada Latvijas filma, kuras režisors ir Juris Podnieks. Filma ir stāsts par jauniešiem un viņu vietu sabiedrībā.
1998. gadā tika izdots filmas turpinājums "Vai viegli būt?... Pēc 10 gadiem".
Filma saņēmusi Lielā Kristapa balvu kā 1986. gada labākā dokumentālā filma. Iekļauta Latvijas kultūras kanonā.
Marko Reiss
Marko Reiss (de; dzimis ) ir vācu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Vācijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) pārstāv Vācijas Bundeslīgas klubu Borussia Dortmund.
Profesionāļa karjeru sācis Vācijas klubā Rot Weiss Ahlen 2006. gadā. 2009. gadā pārgāja uz Borussia Mönchengladbach, kuru arī pārstāvēja trīs gadus, pēc tam nokļuva Borussia Dortmund, kur spēlē vēl joprojām. 2011.—2012. gada sezonā kļuva par Bundeslīgas čempionu, tika atzīts par sezonas labāko laukuma spēlētāju, kā arī 2012. gada labāko futbolistu Vācijā.
Vācijas izlases sastāvā spēlējis 2012. gada Eiropas čempionātā futbolā.
Sasniegumi
Rot Weiss Ahlen
Borussia Dortmund
Briljantzaļā RFF
Briljantzaļā RFF ir Latvijā, Rīgas farmaceitiskā fabrikā ražotas bezrecepšu zāles, kas ir organiska krāsviela, kuru lieto ādas virspusēju nobrāzumu, skrambu, kā arī vaļēju brūču malu apstrādei un dezinficēšanai.
Sastāvs
Briljantzaļā RFF aktīvā viela ir 10 mg briljantzaļā uz 1 ml šķīduma. Citas sastāvdaļas ir 96 % etilspirts un attīrīts ūdens.
Lietošana
Ieteicamā deva ir atkarīga no ādas bojājuma laukuma. Apziež virspusēja nobrāzuma vai skrambas vietu, vai brūces malu vienu reizi. Īpaši norādījumi par devām bērniem un gados veciem cilvēkiem nav nepieciešami. Lai izvairītos no blaknēm, ieteicams nepārsniegt ieteicamo dienas devu, taču pārdozēšana, lietojot šīs zāles, nav novērota.
Vidus prospekts (Jūrmala)
Vidus prospekts ir iela Jūrmalā, Bulduru apkaimē. Vidus prospekts sākas krustojumā ar Krišjāņa Barona ielu un beidzas krustojumā ar 13. līniju. Starp 9. līniju un 11. līniju ielai ir pārrāvums. Kopējais ielas garums ir 1620 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Vidus prospektā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Vidus prospekts ir savienots ar šādām ielām:
Krimas uluss
Vēsture
1220. gados mūsdienu Ukrainas teritorijas lielākajā daļā un lielā Eirāzijas stepju zonas teritorijā dzīvojošie polovcieši cieta sakāvi no iebrukušajiem mongoļiem. 1239. gadā Batuhana laikā mongoļu iebrucēji sasniedza Krimu, pakļaujot tajā dzīvojošos polovciešus, un 1242. gadā pēc pārtrauktā karagājiena uz Centrāleiropu apmetās tajā. Viņi izveidoja Krimas ulusu — provinci Krimas pussalas teritorijā un stepēs starp Dņepru un Dņestru, kuru pārvaldīja viens no daudzajiem Batu brāļiem. Tāpat kā pārējā Zelta Ordā, vietējie iedzīvotāji vienas paaudzes laikā asimilēja mazskaitlīgos mongoļu iekarotājus.
1273. gadā vietējais līderis tumen-baši Nogajs sastrīdējās ar citiem Zelta Ordā valdošajiem čingizīdiem — Čingishana pēctečiem, cenšoties panākt sev vairāk neatkarības. Līdz 1298. gadam Krimas uluss bija faktiski neatkarīgs, tomēr pēc tam Zelta Ordas hans Tohtojs sakāva Nogaja armiju un atjaunoja Krimu kā Ordas ulusu sevis paša vadībā. Krimas pilsētas smagi cieta karadarbības laikā no Tohtoja soda ekspedīcijas.
1363. gadā Krimas emīra armiju sakāva Lietuvas lielkņazs Aļģirds, kurš uz laiku atņēma ulusam daļu mūsdienu Ukrainas. Zelta Orda cieta arī citas neveiksmes, un faktisko varu Krimas ulusā pārņēma tumen-baši Mamajs, kurš balstījās uz Krimas tatāriem. Mamajs pretendēja uz lielāku lomu arī pārējā Zelta Ordā, uz laiku pakļāva sev Maskaviju un aktīvi piedalījās Ordu plosošajos pilsoņu karos. 1380. gadā viņu uzveica austrumu Ordas hans Tohtamišs, kurš uz laiku līdz Timura iebrukumam atkal apvienoja Zelta Ordu.
Viena no pēdējām Krimas ulusa aktivitātēm bija iejaukšanās karā starp Teodoro kņazisti un dženoviešiem (1433—1441) par izeju uz pussalas dienvidu piekrasti, kurā tatāru jātnieki atbalstīja kņazisti.
Galīgā Krimas ulusa atdalīšanās no Zelta Ordas notika 15. gadsimta vidū ar Krimas hanistes izveidošanos.
Pārtjurkošanās
Kopš 13. gadsimta beigām par galveno pārvaldes valodu kļuva viena no tjurku valodām — polovciešu valoda, kas vēlāk izveidoja Krimas tatāru valodas pamatu. Krimas pārtjurkošanās sākās Hazāru kaganāta laikā, lai arī pirmie tjurki parādījās Krimā jau VI gadsimtā, kad Tjurku kaganāts iekaroja Krimu. Pirms mongoļu ierašanās polovciešu valoda pussalā kļuva ne tikai par lingua franca, bet dažās pilsētās arī par vienkāršās tautas valodu (piem., Kirikoras pilsētā u.c.). Zelta ordas laikmetā pārtjurkošanās pastiprinājās. .
Lielāko daļu Krimas dienvidu krasta tai laikā bija ieņēmuši dženovieši, bet pēc tiem venēcieši, kuri saņēma teritorijas izmantošanas tiesības. Dženovieši uzbūvēja tirdzniecības cietokšņus, caur kuriem veica tirdzniecību (ieskaitot vergu). Krimas kalnu dienvidu nogāzēs atradās pareizticīgā Teodoro kņaziste, kas izveidojās, Bizantijas tirdzniecības kolonijām Krimā atkrītot no impērijas. Apmēram 13. gadsimta otrajā pusē Krimas ulusā sākās aktīva tatāru pilsētu celšana. Pilsētu veidolā parasts bija Zelta ordas tatāru arhitektūrai raksturīgais Mazāzijas stils. .
Vergu tirdzniecība
Vergu tirdzniecība Krimā parādījās jau antīkajā laikmetā, kad grieķu koloniju pilsētas Krimas dienvidu krastā kļuva par galvenajiem vergu tirgiem. Krimai pieņemot kristietību, vergu tirgi Krimas dienvidu krastā ne tikai darbojās Bizantijas valdīšanas laikā, bet arī sasniedza maksimālo apjomu. Galvenie vergu piegādātāji bija tirgotāji un karotāji no kaimiņvalstīm, kā arī valstu valdītāji. Piemēram, krievu kņazi Krimā pārdeva savus ciltsbrāļus un sagūstītos ienaidnieka karavīrus.
Zelta ordas laikā arī vergu tirdzniecība Krimā plauka. Galvenie vergu piegādātāji šajā laikā bija pašas Zelta ordes karavadoņi, kā arī Lietuvas un Krievijas kņazi. Svarīgu lomu vergu tirdzniecībā spēlēja tirgotāji, kas iepirka dzīvo preci ziemeļos, pārdodot to tālāk Krimā. Galvenie pircēji bija dženoviešu, venēciešu, bizantiešu un pēc tam osmaņu vergu tirgotāji.
Speciāli karagājieni ar tiešu mērķi sagūstīt vergus sākās pēc Zelta Ordas sabrukuma, Krimas hanistes periodā, kas tiek izskaidrots ar aristokrātijas agrāko ienākumu avotu zaudēšanu (Zelta Orda lielāko daļu ienākumu saņēma nodokļu veidā par precēm, kuras tika ražotas valstī vai transportētas caur to). Sagūstītie šādu kampaņu rezultātā tika pārdoti verdzībā dženoviešiem un venēciešiem, kuri pārdeva dzīvo preci Vidusjūras valstīs.
Alfrēds Plade
Alfrēds Plade (dzimis, miris ) bija vācu izcelsmes Latvijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, Latvijas futbola izlases dalībnieks.
Futbolu spēlēt sāka Āgenskalna sporta un vingrošanas biedrībā, tāpat kā viņa brāļi Teodors, Kurts, Valdis un Bruno, taču lielākos sasniegumus guva kā Ķeizarmeža futbolists, izcīnot gan Latvijas meistara titulu 1923. gadā, gan pārstāvot Latvijas izlasi. Bija izlases sastāvā 1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, taču laukumā vienīgajā spēlē nedevās.
Pēc Ķeizarmeža komandas izjukšanas uz kādu laiku Alfrēds Plade no Latvijas futbola pazuda (to ietekmēja arī karadienests), bet divdesmito gadu beigās Rīgas "Vanderera" sastāvā aizvadīja vairākas spēles Latvijas Virslīgā. Trīsdesmito gadu sākumā gan A. Plade vietu "Vanderera" pirmajā komandā zaudēja un par tālākām viņa gaitām sportā ziņu nav.
1939. gadā kā baltvācietis repatriējās, piedalījās Otrajā pasaules karā, kur krita Austrumu frontē.
Emumegi
Emumegi ir augstākais punkts Igaunijas ziemeļu daļas Pandiveres augstienē. Emumegi augstums ir 79 m, absolūtais augstums virs jūras līmeņa ir 166,5 metri. Atrodas Pandiveres augstienes dienvidu malā, 2 km uz ziemeļrietumiem no Emumē (Emumäe) ciema Rietumviru apriņķa Veike-Mārjas apgabalā.
Tajā atrodas koka skatu tornis. Tas uzcelts 1997. gadā pēc arhitekta Tīta Hansena projekta. Labos laikapstākļos no tā var pārredzēt apkārtni divu līdz trīsdesmit kilometru attālumā līdz pat Endlas purvājam un Alutaguses mežiem. 21,5 metrus augstajā skatu laukumiņā, kurā vienlaikus var atrasties pat līdz 20 cilvēkiem, iespējams nokļūt, pieveicot 115 pakāpienus pa vītņu kāpnēm. No tā var ērti aplūkot Emumē ainavu rezervātu.
Parkā atrodas arī celmu namiņš, saullēkta namiņš, sena kapsēta, kā arī laukumi telšu uzsliešanai un piknikam. Parka apmeklējums ir par maksu, to apsaimnieko un pārvalda Veike-Mārjas pašvaldība. Leģenda vēsta, ka Emumegi kalns radies, Kalevipoega zirgam izkārpot zemi no Pētlas purva.
Savu bērnību Emumē ciemā netālu no Emumegi pavadījis igauņu rakstnieks Hugo Raudseps (Viktor Paul Hugo Raudsepp, 1883-1952).
Edīte Praisa
Edīte Šarlote Praisa (en; 1872 - 1956) bija Lielbritānijas šahiste, daudzkārtējā Lielbritānijas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāja, Pasaules sieviešu šaha čempionāta laureāte (1933).
Biogrāfija
Piecas reizes uzvarējusi Lielbritānijas sieviešu šaha čempionātos (1922, 1923, 1924, 1928, 1948). Pirmo reizi šajā turnīrā piedalījusies 1912. gadā, kad finišējusi otrā. 1920. un 1921. gadā dalījusi pirmo vietu, bet piekāpusies papildu mačos par čempiones nosaukumu. Praisas uzvara 1948. gada Lielbritānijas sieviešu šaha čempionātā 76 gadu vecumā ilgāku laiku palikusi kā savdabīgs rekords, jo bijusi gados vecākā šahista uzvara savas valsts nacionālajā čempionātā. Tikai 2009. gadā šo rekordu pārspēja Viktors Korčnojs, kad 78 gadu vecumā uzvarēja Šveices šaha čempionātā. Pēc diviem gadiem Korčnojs vēl vairāk uzlaboja savu rekordu, kad 2011. gada Šveices šaha čempionātā uzvarēja 80 gadu vecumā.
Divas reizes piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempionātos. 1927. gadā Londonā palikusi 6. vietā, bet 1933. gadā Folkstonā izcīnījusi otro vietu, atpaliekot tikai no tā laika spēcīgākās šahistes Veras Menčikas.
Pētermuiža (Valles pagasts)
Pētermuiža ir ciems Bauskas novada Valles pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļrietumos 6 km no pagasta centra Valles, 43 km no novada centra Bauskas un 68 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Pētermuižas (Peterhof) muižas centru. Mūsdienās ciemā vairs nav pastāvīgu iedzīvotāju.
Bijusī Pētermuižas skola ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis. Atklāta 1878. gadā, skola darbojusies līdz 1964. gadam. Šajā laikā apkārtnē vienīgā skola, Vallē skola nav bijusi. Vēlāk ēka tikusi pārbūvēta un īslaicīgi izmantota kā tekstilrūpniecības fabrikas ēka. Mūsdienās pamesta.
Demetrjo Albertīni
Demetrjo Albertīni (it, dzimis ) ir bijušais Itālijas futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks. Albertīni ir Itālijas Futbola federācijas viceprezidents.
Albertīni tiek uzskatīts par vienu no AC Milan labākajiem futbolistiem deviņdesmitajos gados. Milan komandas sastāvā viņš arī aizvadīja lielāko daļu savas karjeras. Piecas reizes izcīnījis Itālijas A sērijas titulus, trīs Supercoppa Italiana kausus, trīs UEFA Čempionu līgas trofejas, divus UEFA Superkausus un Starpkontinentālo kausu. Pēc posma Milan komandā viņš pārstāvēja Atletico Madrid, Lazio, Atalanta un Barcelona. Savā pēdējā sezonā Albertīni uzvarēja La Liga turnīrā.
Itālijas futbola izlases sastāvā spēlējis 1994. un 1998. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1996. un 2000. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Milan
Lazio
Barcelona
Dzelzceļa līnija Inčukalns—Allaži
Dzelzceļa līnija Inčukalns—Allaži bija šaursliežu (600 mm) mežu dzelzceļa līnija. To sāka būvēt 1932. gada 20. oktobrī un līdz 1933. gada 1. martam uzbūvēja 19,8 km galvenā ceļa un 6,35 km atzarojumu. Vēlāk sliežu ceļi pēc vajadzības tika pagarināti. Līnija sākās Inčukalna stacijā, sliežu ceļa garums bija 22,9 km, bet kopā ar apbraucamajiem un staciju ceļiem — 33,7 km. Līnijā bija 38 koka tilti.
Otrā pasaules kara laikā dzelzceļa līnijas Inčukalns—Allaži un Ogre—Laubere  gar Annasmuižu (Juglu) tika savienotas Augšciema stacijā (kartē fiksēta situācija 1938. gadā, kad šāda savienojuma nebija). Tādējādi tika izveidota jauna kokmateriālu pārkraušanas vieta platsliežu dzelzceļa vagonos, kuru ierīkoja maznoslogotās Rīgas—Ērgļu dzelzceļa līnijas Augšciema stacijā. Ir nostāsti, ka pa šo šaursliežu dzelzceļu tikuši pārvadāti arī karavīri. Kara beigās visa 600 mm dzelzceļu sistēma no Ogres līdz Inčukalnam tika iznīcināta.
Euronext
Euronext ir Eiropas fondu birža, kas darbojas Beļģijā, Francijā, Nīderlandē un Portugālē. To uztur Nīderlandē reģistrēts uzņēmums Euronext N.V. ar galveno biroju Amsterdamā. Dibināta 2000. gadā.
Uzņēmuma Euronext N.V. akcijas tik kotētas Euronext biržā.
Vēsture
2006. gada 22. maijā Ņujorkas fondu biržas īpašnieks NYSE Group izteica piedāvājumu pirkt Euronext par 8 miljardiem eiro, pārsolot Deutsche Börse piedāvājumu. Savukārt 23. maijā Deutsche Börse izteica pretpiedāvājumu par 8,6 miljardiem eiro. Neņemot to vērā, NYSE Group un Euronext parakstīja apvienošanās līgumu. Deutsche Börse savu piedāvājumu atsauce 15. novembrī. NYSE Group akcijas tirgus cena pieauga. Konkurences regulēšanas institūcijas deva nepieciešamās atļaujas, un 19. decembrī Euronext akcionāri nobalsoja par apvienošanos, bet 20. decembrī to izdarīja NYSE Group akcionāri. Apvienošanās stājās spēkā 2007. gada 4. aprīlī, dibinot uzņēmumu NYSE Euronext.
2008. un 2009. gadā Deutsche Börse izteica divus piedāvājumus apvienoties ar NYSE Euronext, bet tie tika noraidīti. 2011. gadā Deutsche Börse un NYSE Euronext paziņoja, ka plāno apvienoties. Ar šo apvienošanos tiktu izveidota lielākā birža vēsturē. Jūlijā apvienošanos apstiprināja abu uzņēmumu akcionāri. Decembrī apstiprinājumu deva ASV konkurences regulatori. 2012. gasa 1. februārī Eiropas Komisija bloķēja vienošanos, pamatojot ar to, ka jaunais uzņēmums veidos kvazi monopolu Eiropas finanšu derivātu tirgū.
2012. gadā izveidota Euronext London, lai piedāvātu kotēšanas iespējas Apvienotajā Karalistē.
2012. gada decembrī ASV finanšu pakalpojumu uzņēmums Intercontinental Exchange (ICE) paziņoja par nodomu iegādāties NYSE Euronext. Darījums pabeigts 2013. gada 13. novembrī. 2014. gada jūnijā sākotnējā publiskā piedāvājumā Euronext (bez LIFFE) tika atdalīts no ICE. Nedēļu pirms sākotnējā publiskā piedāvājuma Eiropas finanšu uzņēmumi (to skaitā Banco Espirito Santo, BNP Paribas, Société Générale и Euroclear) iegādājās 33 % Euronext kapitāldaļu.
Latīņu baznīca
Latīņu baznīca (la) ir vienīgā rietumu autonomā jeb sui iuris Katoļu baznīca, kas līdzās ar 23 Austrumu Katoļu baznīcām veido vispārējo Katoļu baznīcu. Tā ir vislielākā rietumu kristīgā baznīca un līdz protestantu reformācijai — bija savulaik arī vienīgā, tādēļ tās vēsturiskais nosaukums ir Rietumu baznīca. Citos kontekstos tā ir zināma arī kā Romas Katoļu baznīca, jo tā ir tiešākā veidā saistīta ar Romu (Svēto Krēslu) nekā Austrumu Katoļu baznīcas, kuras arī ir sadraudzībā ar Romu, bet kurām ir savi administratīvie centri (patriarhāti), atšķirībā no Latīņu baznīcas. Šī iemesla dēļ pāvestam ir lielāka nozīme Latīņu baznīcā nekā Austrumu Katoļu baznīcās. Pēc katoļticīgo skaita, Latīņu baznīca ietver lielāko daļu no Katoļu baznīcas sekotājiem.
Euronext
Indeksi
Euronext pārvalda dažādus valsts mēroga (nacionālos), ka arī Eiropas reģionālos, sektoru un stratēģiskos biržas indeksus.
Latīņu baznīca
Latīņu baznīcas tradīciju pamats ir latīņu rits, kas ir vairāku rietumu katoļu liturģisko ritu apkopojums. Galvenais un visizplatītākais no rietumu liturģiskiem ritiem ir Romas rits. Romas rita tradīcijas balstās uz vēsturiskās Romas baznīcas tradīcijām. Bez Romas rita vēl ir Ambroziešu, Kartūziešu un Benediktiešu riti, kā arī vēl citi. Ir arī daži izzuduši latīņu liturģiskie riti, kā, piemēram, Ķeltu rits. Dažas no Latīņu baznīcas tradīcijām ir neraudzētas maizes lietošana Misē un Rožukroņa lūgšana.
Latīņu baznīcas liturģiskā valoda tradicionāli bija latīņu valoda, taču kopš II Vatikāna koncila (1962—1965) Latīņu baznīcā ieviesa jaunu standartu priekš mises liturģijas, kas ļāva to celebrēt arī vietējās valodās, tomēr latīņu valodu vēl dažkārt lieto priekš lūgšanām vai baznīcas dziedājumiem. Kā liturģisko valodu, to lieto tikai Tridentes misē, kas ir salīdzinoši reti sastopama mises forma.
Euronext
Indeksi
Galvenie Euronext indeksi:
Mountain Dew
Mountain Dew (no angļu valodas — 'kalnu rasa') ir PepsiCo ražots bezalkoholisks dzēriens. Dzēriena sākotnējā recepte radīta 1940. gadā, bet pašreizējā recepte piromreiz izmantota 1961. gadā. 1964. gada 27. augustā tiesības uz dzēriena recepti ieguva Pepsi-Cola kompānija. Līdz 1980. gadiem pastāvēja viens klasiskais dzēriena veids ar citrusaugu garšu, bet mūsdienās dzērienam jau ir ap 40 dažādu garšu un veidu.
Latvijas normatīvais regulējums
Latvijā dzērienu izplata kopš 2016. gada janvāra.
Mountain Dew satur 15,2 mg kofeīna uz 100 ml, līdz ar to pēc Latvijas likumdošanas tas ir uzskatāms par enerģijas dzērienu (dzērieni ar kofeīna saturu virs 15 mg uz 100 ml). Pašlaik gan Mountain Dew iepakojumi neatbilst enerģijas dzērienu aprites likumam, kā arī šos dzērienus var Latvijā nopirkt arī bērni, kas nav sasnieguši 18 gadu vecumu.
Ralfs Eilands
Ralfs Eilands (dzimis ) ir latviešu dziedātājs, TV raidījumu vadītājs.
Biogrāfija
Mācījās Rīgas 3. vidusskolā. Bērnībā piedalījies konkursā "Cālis", taču nav kvalificējies finālam. 2004. gadā startējis Latvijas nacionālajā atlasē Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkursam ar dziesmu "Mērkaķis", atlasē izcīnīja 3. vietu. Nākamajā gadā izcīnījis 2. vietu konkursā "Dziesma manai paaudzei 2005". 2007. gadā bijis viens no grupas PeR dibinātājiem, ar kuru plašāku ievērību guvuši ar dalību konkursā "Latvijas zelta talanti" 2008. gada novembrī. R. Eilands ir vadījis vairākus TV raidījumus, tai skaitā "Aprīļa pilieni", "Aiziet", "Juniors TV", darbojies arī TV raidījumā "Sems".
Ar grupu vairākkārt piedalījies Latvijas nacionālajā atlasē Eirovīzijai. 2009. gadā grupa startēja kopā ar Sabīni Berezinu, taču pats Ralfs nevarēja piedalīties, jo nebija sasniedzis 16 gadu vecumu. 2013. gadā grupa uzvarēja Eirovīzijas dziesmu atlasē ar dziesmu Here We Go. Grupa startēja Eirovīzijas otrajā pusfinālā, tomēr finālam nekvalificējās. 2014. gadā ieguvis pirmo vietu TV3 šovā "Izklausies redzēts".
2019. gadā sabiedriskā balsojumā Eilands tika nosaukts par Gada Eiropas cilvēku Latvijā.
Augusts Līts
Šahs
Bijis labs šahists, piedalījies arī korespondencšaha sacensībās. Bijis Rīgas Šaha biedrības korespondencšaha spēles komitejas dalībnieks. No 1908. gada augusta līdz 1909. gada decembrim bijis laikraksta Rigasche Zeitung šaha nodaļas redaktors. Piedalījies 3., 4. un 5. Baltijas Šaha savienības kongresa šaha turnīros. 6. Baltijas Šaha savienības kongresā ievēlēts par Baltijas Šaha savienības priekšsēdētāju. No 1922. līdz 1938. gadam bijis Rīgas Šaha biedrības priekšsēdētājs.
Miris 1947. gada 2. aprīlī Vācijas rietumos, Reinzemes-Pfalcas zemes pilsētā Neištatē, kas tajā laikā atradās Francijas okupācijas zonā.
Dmitrijs Cvetkovs
Dmitrijs Cvetkovs (dzimis, Ļeņingradā) ir krievu orientierists, Pasaules un Eiropas čempions.
2008. gada Eiropas čempionātā Ventspilī, Latvijā, negaidīti izcīnīja zelta medaļu garajā distancē, tāpat arī Krievijas izlases sastāvā kļuva par čempionu stafetē. Šo panākumu Krievijas stafetes komandas sastāvā D. Cvetkovam izdevās atkārtot arī 2010. gada un 2013. gada Pasaules čempionātos. Bijis arī divkārtējs Pasaules junioru čempions (2003. gadā Igaunijā). Augstāko vietu Pasaules kausa kopvērtējumā (15.) izcīnījis 2008. gada sezonā, savukārt augstākajā vietā pasaules rangā (6.) bijis 2012. gadā.
D. Cvetkovs daudz trenējies un piedalījies sacensībās Latvijā. Precējies, divi bērni.
Džanluka Pesoto
Džanluka Pesoto (it, dzimis ) ir bijušais Itālijas futbolists, spēlējis aizsarga pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.
Savu lielāko daļu karjeras pavadījis Juventus, ar ko viņš izcīnīja četrus Itālijas A sērijas titulus, Coppa Italia, četrus Supercoppa Italiana, kā arī UEFA Čempionu līgas, UEFA Intertoto kausa un UEFA Superkausa trofejas.
Itālijas futbola izlases sastāvā spēlējis 1998. gada FIFA Pasaules kausā un 2000. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Juventus
Laudoni
fon Laudoni (de, vēlāk von Loudon) ir vācbaltu dzimta, kuru priekšteči Ļaudonas pilsnovadā izsekojami līdz Rīgas arhibīskapijas laikam 15. gadsimtā. 1759. gadā ieguva baronu titulu.
Vēsture
Pēc 18. gadsimtā tapušās dzimtas leģendas Laudoni ir cēlušies no 14. gadsimtā Vidzemē ieceļojušiem skotiem, tomēr ticamāk, ka dzimta ir cēlusies no jauktas etniskas vides Ļaudonas pilsnovadā, kura pārvaldei jau pirms 1375. gada bija uzcelta mūra pils pie Svētupes ietekas Aiviekstē. 1432. gada dokumentā minēts, ka Rīgas arhibīskaps Henings nodevis lēnī savam vasalim Oto no Ļaudonas (Otto von Lauwdon) 4 arklus un 6 pūrvietas zemes pie "viņa kunga sētas" Tocītes (Tocenes) upes krastos, kur tā ietek Aiviekstē (1503. gada lēņu grāmatā: antohevende an der Tocen beke, de de vluth in de Ewesten). No šī lēņa vēlāk izveidojusies Toces pusmuižiņa (Totzen). Tātad Oto ir bijis šīs zemes kungs Ļaudonas pilsnovadā arī pirms lēņa piešķiršanas. 13.—15. gadsimtā ir zināmi daudzi gadījumi, kad jaunie zemes senjori iekaroto zemi piešķīra lēnī kristītajiem iepriekšējiem zemes kungiem un viņu karakalpiem, pretī prasot uzticību un pakļaušanos. Aiviekstes upe tajā laikā bija svarīgs tirdzniecības ceļš, gar kuru notika arī karaspēka pārvietošanās militāro konfliktu laikā starp Rīgas arhibīskapu un Livonijas ordeni, vēlāk arī Livonijas-Maskavijas karos, Zviedru Vidzemes laika karos un Lielā Ziemeļu karā. Zināms, ka Poļu-zviedru kara (1600-1629) laikā Ansis Laudons (1583–1626) bijis Indriķa Tīzenhauzena ieroču nesējs (Schildknappe).
Pazīstamākais Laudonu dzimtai piederīgais bija Toces pusmuižas īpašnieka Oto Gerharda fon Laudona ģimenē dzimušais Gideons Ernests fon Laudons (1717 – 1790), 1742. gadā dzimtu ierakstīja Vidzemes bruņniecības matrikulā.
Dzimtas ģenealoģija
Ansis Ļaudons (Hans Laudohn), Toces muižnieks (1432)
Muižas
Dažādos laika periodos dzimtai Latvijā piederēja šādas muižas: Labrenču muiža (Labbrenz, et:Labrenči mõis), Dripatu muiža (Rammenhof, et: Dripati mõis), Ķipēnu muiža (Eck), Bonaventuras muiža, Vinkelmaņa muiža (Winkelmannshof), Lodes muiža (Lodenhof), Zelgauskas muiža (Selgowsky), Gaulhof, Dzērbenes pilsmuiža (Serben), Lizdēnu muiža (Lisden, et:Lizdēni mõis), Ķeižu muiža (Keysen, et:Ķeiži mõis).
Bonars Lo
Endrū Bonars Lo (en, dzimis, miris ) bija britu politiķis no Konservatīvās partijas. Lielbritānijas premjerministrs 1922. līdz 1923. gadam.
Dzimis mūsdienu Kanādā, mācītāja ģimenē. 12 gadu vecumā Bonars Lo pārcēlās uz Skotiju. 1900. gadā tika ievēlēts parlamentā. Bonara Lo premjerministra pienākumu veikšanas ilgums ir tikai 211 dienas (visīsākais 20. gadsimtā), toties viņš ilgāku laiku bija opozīcijas līderis - no 1911. gada novembra līdz 1921. gada martam un no 1922. gada oktobra līdz 1923. gada maijam. Iestājās par muitas tarifu reformu un pret Īrijas homrūlu.
Norija
Norija ir iekārta, kas paredzēta šķidruma (apūdeņošanas ūdensrats) vai sausu vielu vertikālai pacelšanai.
SAS
SAS var būt:
Pavels Kaderžābeks
Pavels Kaderžābeks (cz, dzimis ) ir čehu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2020) Kaderžābeks pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu 1899 Hoffenheim un Čehijas futbola izlasi.
Sasniegumi
Sparta Prague
Norija
Etimoloģija
Sākotnēji vārds cēlies no arābu valodas najura (ar), vēlāk līdzīgs vārds parādījies arī spāņu valodā norija (es), abās valodās šie vārdi apzīmē apūdeņošanas ūdensratu, un tos ierasti izmantoja irigācijā.
Apūdeņošanas ūdensrats
Par norijām dēvē apūdeņošanas ūdensratus, tie ir vieni no vecākajiem primārajiem dzinējiem, ko apūdeņošanas vajadzībām izmantoja jau senajā Ēģiptē un Persijā. Vienkāršākajās norijās aplodai piestiprināja taisnas lāpstiņas. Apakšējās lāpstiņas vienmēr iegremdē ūdenī, lai ūdens straume virzītu lāpstiņas un liktu ratam griezties. Energoefektivitātes uzlabošanai ar laiku norijām sāka uzstādīt kausveida lāpstiņas.
Kausu elevators
Tehniskajā literatūrā norijas, kas paredzētas beramajiem materiāliem, dēvē par kausu elevatoru. Tās ir iekārtas, kas sastāv no ar kausiem aprīkota vertikāla lentes vai ķēdes konveijera, kura nepārtraukta darbība ļauj pacelt kravu. Ierasti konveijeru ievieto taisnstūra caurulēs.
Materiālu iekārtas apakšējā daļā iegrābj kausi, pārvieto to augšup un izber norijas augšējās daļas horizontālajā atzarā. Lejā kausi nāk pavērsti uz leju. Maksimālais materiāla pacelšanas augstums ierasti nepārsniedz 60 metrus.
2010. gada UEFA Čempionu līgas fināls
2010. gada UEFA Čempionu līgas fināls bija 2009.—2010. gada UEFA Čempionu līgas sezonas finālspēle. Tā notika sestdienā, Santiago Bernabéu stadionā, Madridē, Spānijā. Šis bija pirmais UEFA Čempionu līgas fināls, kas notika sestdienā, nevis trešdienā. Tajā tikās Vācijas Bundeslīgas klubs Minhenes "Bayern" un Itālijas Serie A klubs Milānas "Internazionale".
Inter uzvarēja ar rezultātu 2:0 un Eiropas spēcīgākā futbola kluba trofeju izcīnīja trešo reizi kluba vēsturē. Uzvarētāji kvalificējās 2010. gada FIFA Klubu Pasaules kausam kā UEFA pārstāvji, kā arī 2010. gada UEFA Superkausam.
Indulis Ranka
Indulis Ojārs Ranka (dzimis Jaungulbenē, miris  Rīgā) bija latviešu tēlnieks un gleznotājs.
Dzīvesgājums
1952. gadā sāka piedalīties izstādēs ar gleznām un grafikas darbiem, 1962. gadā kļuva par Latvijas Mākslinieku savienības biedru. Kopš 1966. gadā Ranka darbojās tēlniecībā, pārsvarā veidoja skulptūras no granīta, brīvdabas ekspozīcijas, pieminekļus, piemiņas skulptūras u.c. darbus, t. sk. Dainu kalnā un Dziesmu svētku parkā esošās skulptūras. Publicēja rakstus par mākslu.
Maltečka (Mākoņkalna pagasts)
Maltečka ir ciems Mākoņkalna pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 281 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Cierveits, Maltečkas dzirnavu ezers.
Maltečkas dzirnavu ezers ir mākslīgi izveidota (uzstādināta) ūdenstilpe, lai darbinātu ūdensdzirnavas. Savulaik Maltečkas ūdensdzirnavas tika atzītas par vietējās nozīmes arhitektūras pieminekli, taču tagad šis objekts no valsts aizsargājamo pieminekļu saraksta ir izslēgts.
Pludmales iela (Rīga)
Pludmales iela ir iela Rīgā, Ziemeļu rajona, Vecāķos. Pludmales iela sākas pie Vecāķu dzelzceļa stacijas un beidzas pie Vecāķu pludmales.
Ielu savienojumi
Pludmales iela ir savienota ar šādām ielām:
Sabiedriskais transports
Vasaras sezonā pa Pludmales ielu kursē 29. un 58. maršruta autobusi.
Mengtian
Mengtian (zh,  — "Debesu sapņošana"), oficiāli Mengtian laboratorijas kabīnes modulis (zh) ir Ķīnas orbitālās stacijas Tiangong modulis. Tas orbītā tika palaists 2022. gada 31. oktobrī.
Konstrukcija
Cilindriskais modulis sastāv no trīs nodalījumiem: hermētiskā apkalpes darba nodalījuma, nehermētiskā kravas nodalījuma un vadības nodalījuma. Darba nodalījumā ir NASA MPLM veida plaukti, kuros izvietotas iekārtas zinātnisku eksperimentus veikšanai. Kravas nodalījums ir slūžu kamera, kas aprīkota ar divām kvadrātveida lūkām: iekšējo un ārējo. Turklāt ārējā lūka ir ar elektrisko piedziņa, kas ir pirmā šāda veida izmantošana pasaules kosmosa staciju vēsturē. Ar to paredzēts izlaist kosmosā miniaturizētus pavadoņus. Manipulators stacijas ārpusē var satvert kosmiskos aparātus un pēc tam katapultēt tos noteiktos virzienos. Ar robotizēto roku arī var izvietot nepieciešamajā vietā moduļu ārpusē eksperimentu paraugus. Uz vadības nodalījuma ir divi salokāmi saules bateriju paneļi, sakaru antenas un citas iekārtas, kā arī ārējās eksperimentu iekārtas.
Moduļa priekšējā pieslēgvieta ir aprīkota ar saslēgšanās mehānismu. Pie tā ir mehāniskā roka, kas paredzēta moduļa pārvietošanai uz bāzes moduļa radiālo pieslēgvietu.
Lidojuma gaita
Mengtian laboratorijas modulis tika palaists 07:37:23 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 5B no Veņčanas kosmisko aparātu palaišanas vietas. Tajā pašā dienā 20:27 UTC modulis saslēdzās pie stacijas Tiangong bāzes moduļa Tianhe.
3. novembrī Mengtian ar mehāniskās rokas palīdzību tika atvienots no Tianhe priekšējās pieslēgvietas un pārvietots 90 grādus uz kreisās puses portu. Operācija tika sākta 00:48 ITC un pabeigta 01:32 UTC, staciju izveidojot T formas konfigurācijā.
Eisaks
Eisaks var būt:
Kārlis Venteris
Kārlis Venteris (dzimis, miris ) bija latviešu ķīmiķis organiķis.
Dzīvesgājums
Dzimis Stopiņu pagastā Latvijas atbrīvošanas cīņu dalībnieka, Lāčplēša ordeņa kavaliera Kārļa Ventera-Vintera ģimenē. 1941. gada 14. jūnija deportācijās tēvu arestēja padomju vara un izsūtīja uz Krieviju. Ģimene bija spiesta slēpties un no deportācijas izvairījās tikai pateicoties nejaušībai.
1954. gadā beidzis Ļeņingradas Industriālā neklātienes institūta Ķīmijas tehnoloģijas fakultāti. Strādājis Zinātņu akadēmijas Mežsaimniecības problēmu institūtā (1954—1956), kopš 1957. gada — Organiskās sintēzes institūta zinātniskais līdzstrādnieks.
Pētījis 5-nitrofurāna rindas nepiesātināto aldehīdu, ketonu un karbonskābju īpašības un sintēzes metodes. Publicējis vairāk nekā 40 zinātnisku darbu, saņēmis 12 autora apliecības. Par piedalīšanos oriģināla medicīnas preparāta (furagīna) zinātnisko pamatu izstrādāšanā, iegūšanā un ieviešanā Venterim kopā ar citiem autoriem 1965. gadā piešķirta LPSR Valsts prēmija. 1982. gadā aizstāvējis zinātņu doktora disertāciju "Jaunu nitrofurānu rindas ārstniecisko preparātu sintēzes un tehnoloģijas zinātniskie pamati".
Atmodas laikā aktīvi iesaistījies kustībā par Latvijas neatkarību, bijis Latvijas Tautas frontes 1. kongresa delegāts.
Deviņdesmitajos gados Venteris strādājis par laboratorijas vadītāju uzņēmumā Biolar un projektu vadītāju Latvijas Attīstības aģentūrā.
2003. gadā viņam piešķirts Latvijas valsts emeritētā zinātnieka statuss.
Jenkins
Jenkins var būt:
Altajs Kulginovs
Altajs Seydirov Kulginovs (kz; 15. janvāris 1978. gada Krievijas PFSR, Kazahijas PSR, Saryagash rajons, Turkistāna) — Kazahstānas Republikas valstsvīrs, Astanas pilsētas akims (mērs).
Darba biogrāfija
2000. gadā viņš dienēja armijā.
2001. gadā viņš strādāja par galveno speciālistu, darbojoties Kazahstānas Republikas Valsts prokurora Centrālā biroja personāla nodaļā (2001).
No 2002. līdz 2003. gadam viņš strādāja par Kazahstānas Republikas Ģenerālprokuratūras Juridiskās statistikas un speciālās lietvedības juridiskās statistikas veidošanas departamenta prokuroru.
No 2003. līdz 2007. gadam viņš strādāja par Astanā civildienesta lietu aģentūras vadītāja vietnieku.
No 2007. līdz 2008. gadam — Kazahstānas Republikas Tieslietu ministrijas statūtu analīzes un attīstības departamenta vadītājs.
No 2010. līdz 2012. gadam viņš bija Kazahstānas Republikas prezidenta administrācijas Valsts kontroles un organizatoriskā un teritoriālā darba departamenta valsts inspektors.
No 2012. gada 8. februāra līdz 2013. gada 4. aprīlim — Rietumkazahstānas reģiona akima vietnieks.
No 2013. gada 4. aprīļa līdz 2016. gada 26. martam — Oralas pilsētas akims.
Kopš 2016. gada 26. marta — Rietumkazahstānas apgabala akims.
Kopš 2019. gada 13. jūnija viņš ar prezidenta dekrētu tiek iecelts par Astanas (tai laikā — Nursultanas) pilsētas akimu.
Alga
2016. gada augustā visiem akimātiem tika nosūtīti pieprasījumi ar lūgumu atklāt pirmo vadītāju algas. Rietumkazahstānas reģiona Altaja Kulginova akima alga bija 742 527 tenge mēnesī (jeb 2152 USD pēc likmes 345 tenge).
Tjemuē Bakajoko
Tjemuē Bakajoko (fr; dzimis ) ir Francijas futbolists, pussargs, Francijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) spēlē Itālijas Serie A klubā SSC Napoli, kas viņu īrē no Chelsea.
Karjera
Bakajoko karjeru uzsāka Stade Rennais. 2014. gadā jūlijā viņš pievienojās AS Monaco. 2016.—2017. gada sezonā Bakajoko ar Monaco ieguva pirmo vietu čempionātā un aizkļuva līdz UEFA Čempionu līgas pusfinālam kur zaudēja Turīnas "Juventus".
2017. gada vasarā Bakajoko parakstīja piecu gadu līgumu ar Chelsea F.C.
Francijas futbola izlasē spēlējis vienu spēli pret Spāniju 2–0 zaudējumā.
Sasniegumi
Monaco
Chelsea
Ežgalvītes
Ežgalvītes ir augu ģints, kuru pirmo teizi aprakstīja Linnejs 1753. gadā. Tās sugas ir plaši izplatītas mitros apgabalos mērenajos reģionos gan ziemeļu, gan dienvidu puslodē. Augi ir daudzgadīgi purva augi, kas, atkarībā no sugas, var sasniegt 3,5 m garumu.
Ģints iepriekš tika klasificēta atsevišķā ežgalvīšu dzimtā (Sparganiaceae), taču filoģenētiskajā analīzē tika noteikts, ka ežgalvītēm ir ļoti tuva radniecība ar vilkvālītēm (Typha), tādēļ tagad pēc APG III sistēmas (2009) ežgalvītes tiek klasificētas vilkvālīšu dzimtā (Typhaceae).
Sugas
Ģintī ir klasificētas šādas sugas un dabiski sastopamie hibrīdi  :
Kalvis Eisaks
Latvijas čempionātos grupas braucienā labākais sasniegums ir 2008. gadā izcīnītā otrā vieta aiz Normunda Laša. Individuālajā braucienā 2004. gadā izcīnīta sudraba medaļa aiz Oļega Meļeha.
Kalvis Eisaks uzaudzis riteņbraucēju ģimenē. Viņa tēvs Aivars tika iekļauts PSRS treka riteņbraukšanas izlases sastāvā 1976. gada Monreālas Olimpiskajām spēlēm, bet netika pieteikts startam komandu braucienā. Tēvs pēc tam strādājis riteņbraukšanas klubā Marss par mehāniķi. Kalvis bērnībā trenējies BMX, bet 12 gadu vecumā kopā ar brāļiem Gustu un Ingu sācis treniņus pie trenera Jāņa Krišlauka.
Mācījies Natālijas Draudziņas ģimnāzijā, vēlāk Murjāņu sporta ģimnāzijā, trenējies pie Jāņa Veides.
Maltečka (Maltas pagasts)
Maltečka ir ciems Maltas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 269 km attālumā no Rīgas.
Rudušku ezers
Rudušku ezers (arī Rudušķu ezers) ir ezers Krāslavas novada Andzeļu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļdaļā pie autoceļa V609 Rāznas nacionālā parka teritorijā. Krasti slīpi, dibens — dūņains. Iztek strauts uz Grižanku ezeru. Ezerā mīt rauda, asaris, līdaka, karūsa, ķīsis, plaudis. Ir atpūtas vieta, peldvieta.
Austrumu krastā Rudušku ciems, rietumu — Grižanku ciems.
Eiro monētas
Eiro monētas tiek izlaistas astoņās nominālvērtībās. Tās ir tiesīgas izlaist Eirozonas valstis un Eiropas mikrovalstis, kas izmanto eiro un ir noslēgušas attiecīgu vienošanos ar Eiropas Savienību. Visām monētām ir vienota aversa puse, bet reversa pusē katra valsts kaļ savus simbolus. Izvēlēto nacionālās puses dizainu valstis nedrīkst mainīt, izņemot monarhijas, kas to var mainīt gadījumā, ja ir jauns monarhs vai reizi 15 gados, lai atjauninātu attēlu atbilstoši izmaiņām esošā monarha izskatā.
2 eiro monētu jostas
Valstis var izvēlēties arī 2 eiro monētu jostas uzrakstu, taču vairums valstu ir izvēlējušās ar zvaigznītēm atdalītus nominālvērtības uzrakstus, tādējādi tās vairākām valstīm sakrīt.
Valstu identifikatori
Kopš 2008. gada ECOFIN rekomendē norādīt uz katras valsts monētām izdevējvalsts nosaukumu vai tā saīsinājumu. Šādu identifikatoru nelietoja sešas valstis — Austrija, Beļģija, Grieķija, Nīderlande, Somija un Vācija, taču tikai Somija un Beļģija ir pārveidojušas savas monētas, lai tādus iekļautu.
Progress M-22M
Progress M-22M (Прогресс М-22М; SKS apzīmējums ISS-54P) bija Krievijas automātisks kravas kosmosa kuģis kravu nogādāšanai uz Starptautisko kosmisko staciju (SKS). Tas palaists 2014. gada februārī, un aprīlī lidojums tika beigts.
Krava
Kopējā kravas masa starta brīdī bija 2370 kg. Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela 656 kg, skābeklis (50 kg), ūdens (420 kg). Hermētiskajā kravas telpā (pavisam 1244 kg) atradās iekārtas stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces.
Lidojuma gaita
Progress M-22M tika palaists 16:23:32 UTC ar nesējraķeti Sojuz-U no Baikonuras kosmodroma starta laukuma 1 palaišanas iekārtas 5. Tajā pašā dienā pēc sešām stundām kosmosa kuģis pietuvojās stacijai. Saslēgšanās automātiskā režīmā notika 22:22 UTC pie Pirs moduļa.
13:58 UTC Progress M-22M atvienojās no SKS. Autonomā lidojumā tiks veikts eksperiments Radar-Progress.
Progress M-22M tika novadīts no orbītas. Nesadegušās daļas aptuveni 15:46 UTC iekrita Klusā okeāna dienviddaļā.
4. sieviešu šaha olimpiāde
4. sieviešu šaha olimpiāde notika no 1969. gada 8. septembra līdz 23. septembrim Polijas pilsētā Ļubļinā.
Olimpiādes rezultāti
Olimpiādē piedalījās 15 valstu komandas. Komandas spēlēja katra ar katru pēc apļa sistēmas. Komandu sasniegtie rezultāti sakopoti tabulā:
!V||Komanda||width=20|1||width=20|2||width=20|3||width=20|4||width=20|5||width=20|6||width=20|7||width=20|8||width=20|9||width=20|10||width=20|11||width=20|12||width=20|13||width=20|14||width=20|15||width=30|P||width=30|KP||BK||+||=||-
Apzīmējumi: V — vieta; P — komandas dalībnieku iegūto punktu summa; KP — komandas iegūto punktu summa (2 punkti — uzvarēts, 1 — neizšķirts, 0 — zaudēts mačs); BK — Bergera koeficients; + (uzvarēto), = (neizšķirto), - (zaudēto) maču skaits.
Labākās pie galdiņiem
Priekšsacīkšu un fināla kopējais rezultāts:
!Vieta||Dalībniece||Valsts||Rezultāts||Procenti
Godalgoto komandu dalībnieču individuālie rezultāti
Godalgoto komandu dalībnieču individuālie rezultāti redzami tabulās:
Niedru lapsaste
Niedru lapsaste (la) ir augu suga graudzāļu dzimtā. Tā ir ierakstīta Latvijas Sarkanajā grāmatā 3. kategorijā.
Lūksne
[[Attēls:Stem-histology-cross-section-tag.svg|thumb|right|250px|Lina stumbra šķērsgriezums:
1. Serde,
2. Protoksilēma,
3. Koksne I,
4. Lūksne I,
5. Sklerenhīma,
6. Miza,
7. Epiderma]]
Lūksne jeb floēma ir vaskulāro augu audu komplekss, kas pārvada organiskās vielas (fotosintēzes produktus), jo īpaši saharozi, cukuru, uz auga daļām. Kokos lūksne ir visdziļākais mizas slānis, tādēļ vārds 'floēma', atvasināts no grieķu vārda φλοιός (phloios) nozīmē "korķis".
Uzbūve
Lūksnes audi galvenokārt sastāv no divu veidu šūnām bez sekundārajiem šūnapvalkiem: sietstobriem un pavadītājšūnām (vai albumīnšūnām kailsēkļiem). Lūksne iekļauj arī parenhīmas šūnas un atbalsta šūnas, tādas kā šķiedras un sklereīdas.
Pavadītājšūnas ar sietstobriem
Sietstobri ir šūnu veids, kas ir atbildīgi par cukuru transportu viscauri augam. Briedumā tiem trūkst kodola un ir tikai dažas organellas, tādēļ tie paļaujas uz pavadītājšūnām jeb albumīnšūnām priekš visām savām metaboliskajām vajadzībām. Sietstobru šūnas satur vakuolas un citas organellas, piemēram, ribosomas pirms tās nobriest, bet tās pamatā migrē uz šūnapvalku un izšķīst briedumā; tas nodrošina mazāku kavēšanos šķidrumu kustībā. Viena no dažām organellām, ko satur sietstobri briedumā, ir graudainais endoplazmatiskais tīkls, kas var atrasties plazmatiskajā membrānā, bieži vien, blakus plazmodesmām. Poras tiek pastiprinātas ar polisaharīdu trombiem sauktiem par callose.
Albumīnšūnas
Albumīnšūnām ir līdzīga loma kā pavadītājšūnām, bet tās ir saistītas tikai ar sietstobriem un ir atrodamas tikai bezsēklu vaskulārajos augos un kailsēkļos.
Citas parenhīmas šūnas
Citas parenhīmas šūnas lūksnē pamatā nav diferencētas un tiek izmantotas barības vielu uzglabāšanai.
Balstaudu šūnas
Lai gan lūksnes primārā funkcija ir transportēt cukurs, tā arī satur šūnas, kas veic mehāniskā atbalsta funkciju. Tās galvenokārt iedala divās kategorijās: šķiedrās un sklereīdās. Abiem šūnu veidiem ir dubulti šūnapvalki, kas ir izraisījis miršanu briedumā. Dubultais šūnapvalks palielina to stingrību un stiepes deformācijas stiprumu.
Sklereīdas jeb akmensšūnas
Sklereīdas (akmensšūnas) ir nedzīvas, neregulāras formas šūnas ar pārkoksnējušos šūnapvalku, kas palielina saspiešanas spēku, bet var samazināt elastību dažādās pakāpēs. Tās kalpo aizsardzībā pret zālēdājiem, jo to neregulārās forma un stiprums palielina slodzi uz zobiem, kad zālēdāji košļā. Piemēram, tās ir atbildīgas par grantaino struktūru bumbieros.
Funkcijas
Atšķirībā no koksnes (kas pamatā sastāv no atmirušām šūnām), lūksne sastāv no mierīgi dzīvojošām šūnām, kas transportē sulu. Sula ir ūdens šķīdums, kas bagātināts ar cukuriem no fotosintēzes galaproduktiem. Šīs vielas tiek transportētas uz auga nefotosintezējošām daļām, piemēram, saknēm, vai uz uzglabāšanas vietām kā gumi vai sīpoli.
Ernst Münch 1930. gadā ierosināja spiediena plūsmas hipotēzi, kas izskaidroja lūksnes vadīšanas mehānismu.
Auga augšanas periodā, parasti pavasarī, barības vielu uzkrājēj-orgāni, piemēram, saknes ir cukura avoti, un daudzas augu augšanas vietas ir kā cukura krātuves. Kustība lūksnē notiek uz visām pusēm, bet koksnes šūnās tā ir vienvirziena (augšup).