cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Krievijas vēsture
Padomju Krievija
Brestļitovskas miera līgums izbeidza karadarbību ar Eiropas centrālajām valstīm Pirmajā pasaules karā, pēc Berlīnes papildvienošanās parakstīšanas Padomju Krievija zaudēja Ukrainas, Polijas, Lietuvas, Latvijas, Igaunijas, Somijas, kā arī Gruzijas teritorijas. 1918. gada maijā sākās Čehoslovāku leģiona sacelšanās, ko atbalstīja Sabiedroto valstis. Sākās Krievijas Pilsoņu karš, kas izraisīja saimniecisko un sociālo sabrukumu. 1921. gada bads prasīja 5 miljonus upuru, kopējais kara laikā bojā gājušo skaits bija apmēram 20 miljoni un Krievijas ekonomika un infrastruktūra bija pilnībā izpostītas. Pēc Turkestānas un Kaukāza valstu iekarošanas 1920.-1921. gadā un Tālo Austrumu Republikas likvidēšanas 1922. gada 15. novembrī Krievijas PFSR kopā ar Aizkaukāza PFSR, Baltkrievijas PSR un Ukrainas PSR izveidoja Padomju Savienību. Pēc Turkestānas APSR, Buhāras PSR un Horezmas PSR likvidēšanas 1924. gada 27. oktobrī no Krievijas PFSR atdalīja plašas Vidusāzijas teritorijas, kurās izveidoja Uzbekijas PSR un Turkmēnijas PSR, bet 1936. gada 5. decembrī arī Kazahijas PSR un Kirgīzijas PSR. No visām padomju republikām, kas bija Padomju Savienības sastāvā, Krievijas Padomjus Federatīvā Sociālistiskā republika bija gan teritoriāli lielākā, gan tajā dzīvoja vairāk par pusi no visiem PSRS iedzīvotājiem un tā bija noteicēja Padomju Savienībā visā tās 69 gadus ilgajā vēsturē.
Pēc Staļina nāves Ņikita Hruščovs atmaskoja Staļinu un atcēla viņa represīvās politikas ierobežojumus. Viņš uzsāka Staļina politiskās sistēmas likvidēšanas procesu, pazīstamu kā destaļinizācija un likvidēja Gulaga darba nometnes, atbrīvojot miljoniem ieslodzīto. Padomju Savienība palaida pasaulē pirmo Zemes mākslīgo pavadoni Sputņik 1 un krievu kosmonauts Jurijs Gagarins kļuva par pirmo cilvēku, kas ar pilotējamo kosmosa kuģi Vostok-1 pabijis Zemes orbītā. Saspīlējums starp Padomju Savienību un Savienotajām Valstīm palielinājās, kad abi sāncenši nonāca konfliktā par Savienoto Valstu Jupitera raķešu izvietošanu Turcijā un Padomju raķešu — Kubā.
Pēc Hruščova atstādināšanas sekoja vēl viens kolektīvās vadības periods līdz 1970. gadu sākumā par padomju politikas galveno personu kļuva Leonīds Brežņevs. Brežņeva valdīšanas laiks bija ekonomikas stagnācija un sākums padomju karadarbībai Afganistānā, kas izpumpēja ekonomiskos resursus un turpinājās, nedodot nekādus jēdzīgus militārus vai politiskus rezultātus. Galu galā 1989. gadā starptautiskās pretestības dēļ un arī tāpēc, ka trūka padomju pilsoņu politiskā atbalsta pašu mājās, padomju karaspēks tika atsaukts no Afganistānas. Saspīlējuma palielinājumu starp Savienotajām Valstīm un Padomju Savienību 1980. gadu sākumā uzkurināja ASV antipadomju retorika, Stratēģiskās Aizsardzības iniciatīvas ierosinājums un 1983. gada septembrī Padomju Savienības notriektā Korean Air Lines lidmašīna ar reisa Nr. 007.
Sākot ar 1985. gadu, mēģinot modernizēt valsti, Mihails Gorbačovs ieviesa glasnostj (atklātības) un perestroikas (pārkārtošanās) politiku. Kaut arī Padomju Savienībai bija otrā lielākā ekonomika pasaulē,[75] to vārdzināja pārtikas preču trūkums veikalos, lieli budžeta deficīti un naudas daudzuma straujš pieaugums, kas radīja inflāciju.
1990. gada 12. jūnijā Krievijas PFSR deklarēja suverenitāti PSRS sastāvā un 1991. gada 12. jūnija Krievijas prezidenta vēlēšanās uzvarēja Boriss Jeļcins. 1991. gada Augusta pučs pret prezidenta Gorbačova centieniem reformēt Padomju Savienību paātrināja PSRS sabrukumu. 1991. gada 6. septembrī PSRS bija spiesta atzīt Baltijas valstu pilnīgu neatkarību, bet 1991. gada 26. decembrī PSRS Augstākās Padomes augstākā palāta — 1991. gada 5. septembrī izveidotā Republiku Padome pieņēma deklarāciju par PSRS pastāvēšanas pārtraukšanu.
Krievijas Federācija
2008. gadā par Krievijas prezidentu tika ievēlēts Dmitrijs Medvedevs, bet 2012. gadā atkal Vladimirs Putins, kura vadībā Krievijas ārpolitika kļuva arvien agresīvāka, notika Krimas aneksija un Donbasa karš, pēc tam Krievijas bruņotie spēki iesaistījās Sīrijas karā. Pēc Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā tās valdība nolēma atsākt "Auksto karu" pret Rietumu valstīm, šķelt to vienotību un veidot koalīciju ar Ķīnas Tautas Republiku un citām Āzijas, Āfrikas un Latīņamerikas valstīm. Putina režīms bija gatavs ciest ekonomiskus zaudējumus ģeopolitisko mērķu vārdā.
Yinghuo 1
Yinghuo 1 (saīsinājumā YH-1, zh, ) bija Ķīnas starpplanētu zonde, kas paredzēta Marsa izpētei. Palaista kopā ar Krievijas zondi Fobos-Grunt, bet kļūmes dēļ nav atstājusi Zemes orbītu. sadega Zemes atmosfērā.
Yinghuo 1 līdz Marsam bija paredzēts ceļot kopā ar Fobos-Grunt. Tas bija izvietots Fobos-Grunt un dzinējbloka adaptera rāmja iekšienē.
Lidojuma gaita
Fobos-Grunt ar Yinghuo 1 tika palaists 20:16:02 UTC ar nesējraķeti Zenit-2FG no Baikonuras kosmodroma Kazahstānā. 00:27:31 UTC Fobos-Grunt atdalījās no otrās pakāpes. 02:55:47 bija jānotiek dzinējiekārtas pirmajai iedarbināšanai, bet tas nav noticis. Nenotika arī otrā iedarbināšana, kurai zondi vajadzēja ievadīt trajektorijā uz Marsu. Tā kā tajā brīdī kosmiskais aparāts atradās ārpus Krievijas zemes staciju redzamības zonas, tad speciālisti nezināja, kas noticis. Nodibināt sakarus ar Fobos-Grunt un nodot komandas iedarbināt dzinēju neizdevās.
kopā ar Fobos-Grunt sadega Zemes atmosfērā.
Vladimirs Stepanovs
Vladimirs Stepanovs (dzimis ) ir Latvijas futbolists, pussargs. Kopš 2022. gada spēlē Latvijas Virslīgas kluba FK Auda sastāvā. 2022. gada Latvijas Kausa ieguvējs ar FK Auda.
Šanhajas Sadarbības organizācija
Šanhajas Sadarbības organizācija (ŠSO) (zh, ru) ir politiska un ekonomiska Eirāzijas valstu starptautiska organizācija, kuru 2001. gadā Šanhajā izveidoja 1996. gadā dibinātā Šanhajas piecinieka valstis (Ķīnas Tautas Republika, Krievijas Federācija, Kazahstāna, Kirgizstāna, Tadžikistāna), piesaistot Uzbekistānu. Organizācijas deklarētais mērķis ir stiprināt stabilitāti un drošību dalībvalstu teritorijās, sadarboties zinātnes un kultūras jomās, cīnīties pret terorismu, separātismu un ekstrēmismu, kā arī narkotiku tirdzniecību.
2017. gadā organizācijā iestājās Indija un Pakistāna, bet 2022. gadā arī Irāna kļuva pastāvīgo dalībvalsti, parakstot ŠSO saistību memorandu.
Ceļš uz pekli
"Ceļš uz pekli" (en) ir 2002. gada ASV kriminālfilma, kuras režisors ir Sems Mendess. Filmas sižets balstīts uz DC Comics tāda paša nosaukuma komiksu.
Filmā galvenās lomas attēlo Toms Henkss, Pols Ņūmens, Džūds Lo un Denjels Kreigs. Filmas pirmizrāde notika.
Filmā kāds vīrietis un viņa dēls cenšas atriebties gangsterim par viņu ģimenes nogalināšanu.
Datubāzes draiveris
Datubāzes draiveris ir palīgprogramma, kas lietojumprogrammām un kompilatoriem ļauj piekļūt konkrētam datu bāzes formātam.
Anastass Mikojans
Anastass Mikojans (ru, hy; dzimis, miris ) bija armēņu izcelsmes padomju politiķis. Darbojies valsts darbā Ļeņina, Staļina un Hruščova laikā, bet nākot pie varas Brežņevam, atbīdīts no varas un pensionējies 1965. gada decembrī.
Mikojans bija boļševiku partijas biedrs no 1915. gada. No 1935. līdz 1966. gadam bija PSKP CK Politbiroja biedrs. Vairākkārt ieņēma ministru amatus, lielākoties PSRS ārējās un iekšējās tirdzniecības sfērā. Piedalījies nozīmīgu diplomātisku jautājumu risināšanā, tai skaitā, 1962. gadā Kubas raķešu krīzes laikā Hruščeva uzdevumā veda sarunas starp Džonu Kenediju un Fidelu Kastro.
Anastasa Mikojana brālis Artjoms Mikojans bija padomju lidmašīnu "Mig" aviokontruktors, bet dēls Stepans Mikojans kļuva par izmēģinātājlidotāju.
Anastass Mikojans nomira 1978. gadā, apglabāts Novodevičjes kapsētā.
Ķauķi
Ķauķi, ķauķu ģints (Sylvia) ir ķauķu dzimtas (Sylviidae) dziedātājputnu ģints, kas apvieno 28 mūsdienās dzīvojošas sugas. Tās sastopamas merēnajā un tropu joslā Eiropā, Āzijas rietumos un centrālajā daļā un Āfrikā. Lielākā sugu dažādība mājo Vidusjūras reģionā. Sugas, kas ligzdo ziemeļu reģionos, ir gājputni, bet siltākos reģionos dzīvojošās ir daļēji migrējošas vai nometnieki.
Latvijā
Latvijā sastopamas 5 ķauķu ģints sugas: brūnspārnu ķauķis (Sylvia communis), dārza ķauķis (Sylvia borin), gaišais ķauķis (Sylvia curruca), melngalvas ķauķis (Sylvia atricapilla) un svītrainais ķauķis (Sylvia nisoria). Bijis viens novērojums arī Āzijas tuksneša ķauķim (Sylvia nana).
Kopīgās īpašības
Ķauķi ir neliela auguma, kompakti dziedātājputni ar spēcīgām kājām un nedaudz masīvāku knābi nekā citiem ķauķu dzimtas putniem. Mazākais ģintī ir Sahāras ķauķis (Sylvia deserti), kura ķermeņa garums ir apmēram 11 cm, svars 7 g. Lielākais ir svītrainais ķauķis, kura ķermeņa garums ir apmēram 15,5 cm, bet svars var sasniegt 29 g.
Ķauķiem apspalvojums ir pelēks vai brūns, parasti mugura tumšāka nekā vēders. Dažām sugām apspalvojums ir ar zilganu vai rozīgu toni, vai oranžīgi rudu. Lielākajai daļai sugu astei raksturīgs taisnstūrains gals, dažām sugām tas ir noapaļots. Daudzām sugām ir novērojams dzimumu dimorfisms: tēviņa apspalvojums ir košāks — tur, kur tēviņam ir melna krāsa vai tumši pelēka, mātītei ir brūna vai pelēkbrūna. Apmēram trešdaļai sugu tēviņam ap acīm ir koši sarkans neapspalvotas ādas gredzens.
Ķauķi mājo gan atklātās ainavās ar atsevišķiem kokiem un krūmiem, gan mežos. Barojas ar kukaiņiem, bet dažas sugas barojas arī ar augļiem un ogām, piemēram, ar plūškoka ogām.
Ināra Turka
Ināra Turka (dzimusi 1942. gada 12. martā) ir PSRS un Latvijas bioloģe un agroķīmiķe. Latvijas augstskolu un koledžu arodbiedrību locekle. "Agronomy Research" redaktore no Latvijas. Latvijas Zinātņu akadēmijas locekle.
Biogrāfija
Dzimusi 1942. gada 12. martā Rīgā. 1971. gadā pabeidza Latvijas Valsts Universitātes Bioloģijas fakultāti. Kopš 1976. gada ir Latvijas Entomoloģijas biedrības locekle. 1980. gadā aizstāvēja kandidāta disertāciju Kijevas Lauksaimniecības institūtā. Kopš 1974. gada strādā Latvijas Lauksaimniecības universitātē, sākot ar 1994. gadu profesora amatā. 1992. gadā lasīja lekcijas Zviedrijas lauksaimniecības zinātņu universitātē. 1994. gadā aizstāvēja doktora grādu Latvijas Lauksaimniecības universitātē, iegūstot habilitētā bioloģijas doktora pakāpi. Kopš 1997. gada Ziemeļeiropas lauksaimniecības zinātņu asociācijas locekle. 1998. gadā apbalvota ar Latvijas Republikas Zemkopības ministrijas Sudraba medaļu. 2015. gadā ieguva Pauļa Lejiņa vārdbalvu.
Granada CF
Granada Club de Fútbol, biežāk zināms kā Granada CF vai vienkārši "Granada", ir Spānijas futbola klubs no Granadas Andalūzijā. Klubs ir dibināts 1931. gadā, pašlaik spēlē Spānijas futbola čempionāta Otrajā divīzijā jeb La Liga 2. Mājas spēles komanda aizvada Nuevo Los Cármenes stadionā.
Vēsture
Klubs tika dibināts 1931. gada 14. aprīlī ar nosaukumu Recreativo de Granada, pirmais prezidents bija Hulio Lopess Fernandess. 1941. gadā komanda pirmo reizi kvalificējās Spānijas futbola čempionāta augstākajai līgai - Pirmajai divīzijai, debijas sezonā (1941.-1942.) izcīnot 10. vietu. Vēlāk komanda pārmaiņus spēlēja Pirmajā un Otrajā divīzijā, bet 80. un 90. gados pārsvarā trešajā līmenī - Otrajā B divīzijā (Segunda División B). Kopš 2011. gada komanda atkal spēlē Pirmajā divīzijā.
Augstākais sasniegums Spānijas čempionātā - 2 reizes izcīnīta 6. vieta 1971.-1972. un 1973.-1974. gada sezonās, bet Spānijas Karaļa kausā - iekļūšana finālā 1959. gadā, kad ar 1:4 Santiago Bernabéu stadionā piekāpās Katalonijas klubam FC Barcelona.
Komandas sastāvs
Sastāvs atjaunināts .
Džošua Džeksons
Džošua Brounings Kārters Džeksons (en, dzimis Vankūverā, Britu Kolumbijā, Kanādā) ir kanādiešu-amerikāņu aktieris. Zināms ar Peisija Vitera (Pacey Witter) lomu filmā "Dousona līcis" (Dawson's Creek) un Pītera Bišopa lomu seriālā "Viņpus".
Biogrāfija
Džošua Džeksons piedzima 1978. gada 11. jūnijā Vankūverā, viņa tēvs bija amerikānis, bet māte — īriete. Filmējies vairāk nekā 30 filmās, arī televīzijā.
Viņam ir jaunāka māsa Ešlija (dzimusi 1983. gadā), kā arī divi vecāki pusbrāļi Džonatans un Laimans. Līdz astoņu gadu vecumam viņš dzīvoja Kalifornijā, pēc tam ģimene atgriezās Kanādā, kur zēns 11 gadu vecumā nolēma kļūt par aktieri. Viņa māte Fiona, kinoprovju direktore, vēloties dēlam parādīt, ka aktiera darbs nebūt nav tik viegls, kā viņam šķiet, paņēma dēlu līdzi uz noklausīšanos, klusībā cerēdama viņu par to pārliecināt.
Taču Džošua saņēma piedāvājumu filmēties kartupeļu čipsu reklāmā — tā sākās viņa karjera televīzijā, teātrī un kino.
Atpazīstamību aktierim atnesa jaunatnei domātais seriāls "Dousona līcis" un filmas Battle in Seattle, The Shadow Dancer, Americano, The Laramie Project, Scream 2, Ronnie and Julie, Bobby.
Nominēts balvai Genie Award kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā" par darbu filmā One Week, iegūstot šo balvu 2010. gada 12. aprīlī. Nominēts un ieguvis arī dažādas citas balvas.
Dubrovnika
Dubrovnika (hr) ir pilsēta Horvātijā, atrodas Adrijas jūras krastā. Tas ir viens no populārākajiem tūristu galamērķiem Adrijas jūras reģionā. 2011. gadā pilsētas iedzīvotāju skaits sasniedza 42,6 tūkstošus. 1979. gadā tā tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Pilsēta tika dibināta 7. gadsimtā kā Ragusa. Laikā no 1991. gada oktobra līdz 1992. gada maijam Horvātijas neatkarības kara laikā šeit notika Dubrovnikas aplenkums.
Vaidavas pilskalns
Vaidavas pilskalns atrodas Vidzemē, Valmieras novada Kocēnu pagastā Vaidavas ezera ziemeļaustrumu krastā.
Pilskalnu aprakstījis Ernests Brastiņš. Pilskalna vietā ezeram ir 22 metrus augsts stāvs krasts. Tā plakums apmēram 65 metri diametrā. 1877. gadā grāfs Siverss izvirzīja hipotēzi, kuram piekrita arī Augusts Bīlenšteins, ka šeit atradusies Beverīna. Tomēr vēlāk Voldemārs Balodis, Jūlijs Krieviņš-Lietgalietis un Pēteris Abuls to noraidīja un novietoja šeit Metimnes pilskalnu. Pierakstīta teika par to, ka iesākumā pilskalnā mēģināts celt Cēsu pilsētu.
Augusta Deglava tilts
Augusta Deglava tilts (sarunvalodā bieži saukts vienkārši par Deglava tiltu) ir satiksmes pārvads Rīgā pār dzelzceļa līnijām Zemitāni—Šķirotava un Rīga—Lugaži, kas atrodas uz Augusta Deglava ielas un savieno Rīgas centru ar Purvciemu. Braucamā daļa klāta ar asfaltu.
Celtniecība
Tilts tika būvēts pēc tam laikam progresīvās saliekamā dzelzsbetona tilta metodes: celtniecības vietā izgatavoja tikai stabus, kamēr visu pārējo, ieskaitot divdaļīgos rīģeļus, pieveda no citurienes. Projektu izstrādāja Ļeņingradas "Ļengiprotrans", projekta autori Ļ. Isarovs un A. Lavrentjevs. 264 12 — 33 metrus garos blokus izgatavoja Krievijas dzelzsbetona konstrukciju rūpnīcās. Būvdarbus veica mobilā celtnieku vienība "Tiltuvilciens Nr. 410" (Мостопоезд № 410 ) galvenā inženiera A. Rendeļa vadībā, kura pirms tam Latvijā jau bija uzbūvējusi vairākus tiltus, tai skaitā 13. janvāra ielas tiltu pār pilsētas kanālu 1961. gadā un tiltu pār Lielupi Jūrmalā, kas arī tika būvēts ar saliekamā dzelzsbetona tehnoloģiju. Tilta būves laikā tika iedzīti 498 6—10 metru gari pāļi un izlietoti 9 tūkstoši m3 dzelzsbetona. Pirms atklāšanas tilta nestspēja tika pārbaudīta tolaik parastajā veidā, slogojot to ar smagajām automašīnām, kuru kravas kastes pildītas ar smilti un granti.
Vēsture
Tilts atklāts 1966. gadā. Tilta nosaukums radies dabiskā ceļā pēc Augusta Deglava ielas, kas nosaukta rakstnieka Augusta Deglava vārdā. Oficiāli nosaukums piešķirts 2014. gadā.
Rekonstrukcija
2018. gadā pārbaužu rezultātā tika uzsākta tilta rekonstrukcija, kuru izpilda lietuviešu uzņēmums AS "Kauno tiltai" pēc SIA "Inženierbūve" izstrādātā būvprojekta. Pārbūves paredzētā cena bija 4,27 miljoni eiro, un tajā bija plānots pārbūvēt apgaismojumu, renovēt brauktuves segumu un izbūvēt jaunas ietves, ieskaitot veloceliņu, margas un drošības barjeras, kā arī izbūvēt zem tā caurbrauktuvi "Daugavas" stadiona pusē. Būvdarbi notiek kā daļa no ES fondu projekta “Kultūras un sporta kvartāla izveide Grīziņkalna apkaimē”, kura kopējais finansējums ir 62 miljoni eiro.
Tilta slēgšana transportam
Pēc BVKB secinājuma par tilta bīstamību Latvijas Republikas iekšlietu ministrs Sandis Ģirģens 23. aprīlī uzdeva Valsts policijai slēgt satiksmi pār tiltu no 2019. gada 25. aprīļa, apvainojot Rīgas domi nenopietnā attieksmē pret cilvēku drošību un BVKB ekspertu slēdzienu, kā arī jaunas ekspertīzes vilkšanu garumā. Ministrs arī norādīja, ka Rīgas domes pieaicinātajam būvekspertam nemaz nav sertifikāta. Policija atbalstīja tilta slēgšanu līdz jaunās ekspertīzes rezultātu saņemšanai, kamēr Domes pārstāvis Jakrins norādīja, ka balsti joprojām esot droši un slodze uz tilta samazināta, tāpēc šis lēmums esot tīri politisks. Īpaši asi uz tilta slēgšanu reaģēja Rīgas Domes Satiksmes departaments, kuram tādēļ radās lieli zaudējumi. BVKB savā secinājumā ieteica tilta slēgšanu, taču norādīja, ka galīgo lēmumu par to tiesīga pieņemt tikai pašvaldība. Vienlaikus izskanēja brīdinājumi, ka remontam atsegtās tilta daļas var pastiprināti ciest no laika apstākļiem.
Uz tilta slēgšanas brīdi bija izstrādāti sabiedriskā transporta apbraukšanas maršruti, galvenokārt pa Zemitāna tiltu.
Kustības atjaunošana
Rīgas dome 30. aprīlī steidza iesniegt BVKB daudz plašāku dokumentu klāstu kā līdz šim, kurš, tāsprāt, apliecināja, ka satiksme pa tiltu tā labošanas laikā joprojām ir iespējama. E. Jakrins savukārt televīzijā paziņoja, ka Deglava tilts esot apmierinošā stāvoklī, atšķirībā no Brasas tilta un simtiem citu sliktā stāvoklī esošo Latvijas tiltu, kuri slēgti netiek.
Ar 2019. gada 4. maiju tilts atkal tika atvērts sabiedriskajam un operatīvajam transportam, kā arī gājējiem un velosipēdistiem. Gan Valsts policijas priekšnieks Ints Ķuzis, gan Rīgas mēra pienākumu izpildītājs vicemērs Oļegs Burovs izteica neapmierinātību ar veidu, kādā līdz šim tika risināts tilta jautājums, norādot, ka pie tilta slēgšanas novedusi ieinteresēto organizāciju sliktā sadarbība.
2021. gada 23. novembrī Deglava tilts ticis pilnībā atjaunots un atvērts satiksmei.
Nils Grandeliuss
Nils Grandeliuss (sv; dzimis, Lundā) ir Zviedrijas starptautiskais lielmeistars šahā (2010).
Biogrāfija
2005. gadā izcīnījis savu pirmo lielāko panākumu šahā, uzvarot Lundas turnīrā SK Mumiens Turnering. Vairākkārt pārstāvējis Zviedriju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos. 2010. gadā izcīnījis sudraba medaļu Pasaules jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā. 2011. gadā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā.
2007. gadā Stokholmā uzvarējis Zviedrijas jauniešu šaha čempionātā U20 vecuma grupā. 2008. gadā debitējis Zviedrijas šaha čempionāta finālā, kurā ierindojies 7. vietā, kā arī uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Olomoucā. 2009. gadā turpinājis sekmīgi startēt starptautiskajos šaha turnīros: atkārtoti uzvarējis Olomoucā, bijis otrais Malmes turnīrā Sigeman & Co aiz uzvarētāja Naidžela Šorta, kā arī uzvarējis Lundas turnīrā Schackstudions IM-Turnering. 2013. gadā uzvarējis Bulgārijas starptautiskajā šaha turnīrā Grand Europe Open un Erebrū izcīnījis sudraba medaļu Zviedrijas šaha čempionātā. 2015. gadā kļuvis par Zviedrijas šaha čempionu un uzvarējis Abū Dabī starptautiskajā šaha turnīrā. 2019. gada martā Skopjē izcīnījis sudraba medaļu Eiropas individuālajā šaha čempionātā. 2021. gada janvārī ierindojies 9. vietā Veikanzē (Nīderlande) vadošo lielmeistaru šaha turnīrā.
2021. gada novembrī Rīgā dalījis 24.-25. vietu 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2022. gada janvārī ierindojies 13. vietā tradicionālajā Tata Steel Masters lielmeistaru turnīrā.
Pārstāvējis Zviedrijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Fonds Nāc līdzās!
Nodibinājums “Fonds Nāc līdzās!” ir sabiedriskā labuma organizācija, kas darbojas uz statūtu pamata. Dibināts 1998. gada 24. aprīlī kā nodibinājums “Festivālu Fonds”, apvienojoties kultūras jomā strādājošiem domubiedriem. 2011. gadā mainīts fonda nosaukums – nodibinājums “Fonds Nāc līdzās!”. Fonda valdes priekšsēdētāja kopš tā dibināšanas ir Sarma Freiberga. Par savu pašaizliedzīgo darbu sabiedrības labā Sarma Freiberga apbalvota ar Triju Zvaigžņu ordeni, Rīgas domes apbalvojumu Baltais zvirbulis un Draudzīgā aicinājuma fonda medaļu.
Darbības mērķi
Fonda mērķi ir šādi:
Integratīvais mākslas festivāls "Nāc līdzās!"
Integratīvais mākslas festivāls "Nāc līdzās!" savu aizsākumu guva 1997. gadā, kad fonda vadītāja Sarma Freiberga Sv. Valentīna dienā sarīkoja pirmo labdarības akciju "Nāc līdzās!".
Latvija tikai dažus gadus dzīvoja kā neatkarīga valsts un sabiedrības integrācijas ideja dzīvoja vien reto prātos. Reālajā dzīvē to praktiski nebija. Bet Sarma Freiberga jau tad, būdama savas privātās deju skolas vadītāja, gribēja realizēt šo mērķi – atrast ceļu, kā palīdzēt bērniem ar īpašām vajadzībām iekļauties sabiedrības kopumā. Un tā radās šī festivāla rīkošanas ideja – veicināt iekļaujošo sabiedrību izmantojot cilvēka radošo spēku, viņa mākslas talantus.
Festivāls ir aicinājums ikvienam bērnam un jaunietim ar īpašām vajadzībām nākt līdzās veselajiem, mājās un ģimenēs dzīvojošajiem, uz skatuves – dziedāt, dejot, spēlēt teātri, runāt dzeju kopā ar citiem bērniem un jauniešiem, lai arī viņi sajustos kā līdzvērtīgi šajā sabiedrībā, jo radošajās izpausmēs visi var būt līdzvērtīgi. Šodien 1997. gadā iesāktā labdarības akcija izaugusi līdz lielam starptautiskam festivālam, kas aptver visu Latviju. Festivāls audzis gan dalībnieku skaitliskā ziņā – no pāris desmitiem pirmajā akcijā līdz pāri par 1000 dalībniekiem pēdējos gados, gan tas paplašinājis savas ģeogrāfiskās robežas – no Rīgas tas izgājis arī Latvijas reģionos – Latgalē, Kurzemē, Vidzemē un Zemgalē. Vairākus gadus tam pievienojušies dalībnieki no Igaunijas, Lietuvas, Polijas, Francijas un Krievijas. Un festivāls turpina meklēt jaunus draugus ārpus Latvijas robežām.
Festivāls notiek vairākās kārtās: vispirms notiek visos 4 Latvijas novados reģionālie festivāli, kuru labākie priekšnesumi un radošie mākslas darbi tiek izvirzīti uz Rīgas lielo festivāla koncertu un mākslas darbu izstādi.
Rīgas lielkoncertā tiek nominēti 12 laureāti, kuriem nu jau daudzus gadus ir dota iespēja uzstāties Ziemassvētku koncertā  – "Nāc līdzās Ziemassvētkos!", kuru pilnībā filmē Latvijas Televīzija un pārraida visā Latvijā pašos Ziemassvētkos. Pēdējos gados ir izveidojusies laba sadarbības arī ar Latvijas Radio, kurš arī translē Ziemassvētku koncertu savā ēterā. Festivāla pastāvēšanas gados tā laureātu pulkā ir bijuši ļoti apdāvināti un talantīgi bērni, kas ar saviem priekšnesumiem iepriecinājuši ne tikai Latvijas sabiedrību, bet viņi (vājredzīgo un neredzīgo bērnu pūšamo instrumentu grupu) ir aicināti arī spēlēt Anglijas karalienei Elizabetei, kad viņa viesojās Latvijā. Fonda dalībnieki devušies arī uz starptautiskiem festivāliem ārpus Latvijas – uz Tallinu, Pēterburgu un Minsku.
Vairākus gadus festivāla "Nāc līdzās!" labākie dejotāji (arī ratiņdejotāji) uzstājušies Starptautiskajā bērnu un jauniešu deju festivālā Sprīdītis.
Fonds savu darbību nodrošina pateicoties ziedotājiem.
Jau 8 gadus festivāla Nāc līdzās! patronese ir Vaira Vīķe-Freiberga. Ar lielu prieku un entuziasmu patronese ir apmeklējusi koncertus, sadraudzējusies ar dalībniekiem un ikkatrā pasākumā ienes papildus sirds siltumu, mīļumu un prieku.
Nāc līdzās! vasaras radošā nometne
Fonda Nāc līdzās! organizētā vasaras nometne jau 5 vasaras pulcinājusi bērnus un jauniešus ar īpašām vajadzībām, lai realizētu sevi radošās aktivitātēs un vienlaicīgi uzlabotu savu veselību. Nometnē piedalās Integratīvā mākslas festivāla Nāc līdzās!  individuālie laureāti.
Projekta mērķis – attīstīt bērnu un jauniešu radošās spējas, veicināt viņu veselības uzlabošanos un personības izaugsmi, jo katru dienu tiek nopietni strādāts – veidota muzikālā programma, ko tās dalībnieki rāda lielajā Ziemassvētku koncertā Nāc līdzās Ziemassvētkos! kopā ar Latvijas populārākajiem skatuves māksliniekiem.
Nāc līdzās! koris jauniešiem ar īpašām vajadzībām
jauniešiem ar īpašām vajadzībām. Koris darbojas kordiriģenta Rūdolfa Bērtiņa vadībā.
Viens no kora liekākajiem sasniegumiem ir audiodiska „Nāc līdzās un dziedi Eiropā!” ierakstīšana, kurā dziesmas skan 12 valodās. Dziesmas ir gan bez pavadījuma (a’capella), gan ar nelielu instrumentālo pavadījumu. Vairāku dziesmu tapšanā palīdzēja Latvijā dzīvojošais somu akordeonists Marko Ojala, bet Latviju pārstāvošajā dziesmā “Saule, Pērkons, Daugava” pie klavierēm bija pats autors Mārtiņš Brauns.
Labdarības akcija "Nāc līdzās Ziemassvētkos!"
Ziemassvētku gaidīšanas laikā Fonds organizē plašu labdarības kampaņu "Nāc līdzās Ziemassvētkos!". Parasti tās centrālais notikums ir lielais labdarības koncerts Nāc līdzās Ziemassvētkos!, bet tam paralēli notiek Ziemassvētku labdarības tirdziņš, labdarības foto-kalendāra izdošana un citas aktivitātes.
2015. gadā akcijas ietvaros Fonds sadarbībā ar SIA “Narvesen Baltija” īsteno ziedojumu vākšanas kampaņu Narvesen veikalos ar mērķi atbalstīt bērnus un jauniešus ar īpašām vajadzībām viņu spēju un talantu izkopšanā un viņu veselības stiprināšanā vasaras nometnē.
No 3.-18. decembrim Lielajā Ģildē, Rīgā norisināsies Fonda Nāc līdzās! Ziemassvētku labdarības tirdziņš, kurā ikviens koncertu dienās stundu pirms koncerta par ziedojumu varēs iegādāties bērnu roku darinātas brīnišķīgas Ziemassvētku dāvaniņas. Tās visas gatavojuši bērni no bērnu namiem, speciālajām skolām un dienas centriem, kuriem ir apbrīnojamas spējas un silta sirds. Visi ziedojumi tiks atdoti autoriem viņu talantu tālākai attīstībai. Akcijas ietvaros tiks izdots Labdarības kalendārs ar jauniešu uzņemtajām fotogrāfijām.
Akcija savu kulmināciju sasniegs 14. decembrī, kad notiks sirsnīgākais un viens no gada emocionālākajiem svētku koncertiem Nāc līdzās Ziemassvētkos!.
Koncerts ir talantīgu bērnu un jauniešu ar īpašām vajadzībām – Integratīvā mākslas festivāla Nāc līdzās! 2015 laureātu kopdarbs ar labākajiem Latvijas skatuves māksliniekiem. Talantīgie bērni un jaunieši Liepājā ieradīsies no dažādām Latvijas malām – Valmieras, Zālītes, Maltas, Kuldīgas, Aizputes, Rīgas un pašas Liepājas.
Ar viņiem kopā uzstāsies īsti Labās sirds mākslinieki, jo šis koncerts ir mākslinieku talanta ziedojums mūsu bērniem. Jau daudzus gadus ar mums kopā ir LNO soliste Ilona Bagele, operdziedātāja Evita Zālīte, dziedātāji Aija Andrejeva un Nikolajs Puzikovs. Bet pirmo reizi mūsukoncertā dziedās Rūta Dūduma, Guntis Veits, Ivo Fomins, Lauris Reiniks, Jānis Ķirsis, muzicēs liepājniece - pianiste Agnese Egliņa, komponists un ģitārists Aivars Hermanis. Koncertu kuplinās Fonda Nāc līdzās! jauniešu ar īpašām vajadzībām koris Rūdolfa Bērtiņa vadībā un  Liepājas valsts ģimnāzijas koris Jēkaba Ozoliņa vadībā. Koncerta muzikālais vadītājs ir komponists Uldis Marhilēvičs. Kā katru gadu, arī šogad koncerts tiks translēts Latvijas Televīzijas 1.programmā un Latvijas Radio ēterā Ziemassvētku laikā.
Datubāzes integritāte
Datubāzes integritāte ir informācijas sistēmas spēja saglabāt datu bāzi tās lietderīgajā dzīves posmā, nodrošinot pret apzinātu bojāšanu vai netīšu iznīcināšanu. Šo spēju realizē ar dublētājkopiju palīdzību un piekļuves reglamentāciju.
Drevļani
Drevļani (senkrievu: Древлѧне vai Дєрєвлѧнє, uk) bija austrumslāvu cilšu savienība, kas apdzīvoja Poļesjes zemi (mūsdienu Ukrainas un Baltkrievijas pierobeža), galvenokārt tagadējā Žitomiras apgabalā un Kijivas apgabala rietumos. 946. gadā viņi kļuva par Kijivas Krievzemes sastāvdaļu.
Etimoloģija
Nosaukums Drevļani (Дєрєвлѧнє) senkrievu valodā nozīmē "meža ļaudis".
Vēsture
Drevļani nodarbojās ar lauksaimniecību, lopkopību un amatniecību. Pats nosaukums norāda, ka viņu amatniecība bija cieši saistīta ar kokapstrādi un koka izstrādājumiem.
Pēc Oļega nāves 912. gadā drevļani pārtrauca maksāt nodevas. Kad Kijivas kņazs Igors mēģināja saņemt nodevu vēlreiz, tie sacēlās un 945. gadā viņi nogalināja viņu. Atraitne Olga nodedzināja viņu galvaspilsētu Iskorosteņu un nolīdzināja līdz pamatiem citas pilsētas.
Pēdējo reizi drevļani pieminēti 1136. gadā.
Neatkarības periods
Pirms pakļaušanas Kijivai drevļaniem bija labi attīstīta cilšu organizācija. Drevlļanu politiskais centrs bija Iskorostenas pilsēta, vēlāk — Ovruča. Drevļanu kņazs bija Malks (iespējams, no vārda  malka  ).
Antropoloģija
Drevļaniem bija raksturīga tumša vai jaukta matu un acu pigmentācija.
Toms Džonss
Pārdoti vairāk nekā 100 miljoni Džonsa ierakstu ar trīsdesmit sešiem Top 40 hītiem Lielbritānijā un deviņpadsmit Amerikas Savienotajās Valstīs, tostarp "It's Not Unusual", "What's New Pussycat", "Delilah", "Green, Green Grass of Home", "She's a Lady", "Kiss", and "Sex Bomb".
Biogrāfija
Uzsācis profesionālu dziedātāja karjeru 1963. gadā kopā ar velsiešu grupu "Senatori". Sākumā viņa pseidonīms bija Tomijs Skots. 1964. gadā viņš ierakstīja dažas solo dziesmas, dziedāja klubos. Vienā uzstāšanās reizē viņu pamanīja dziedātājs Gordons Millss, kas kļuva par viņa menedžeri, pārdēvēja viņu par Tomu Džonsu un palīdzēja ierakstīt pirmo singlu studijā Decca Records. Nākamais singls "It's Not Unusual", ko ierakstīja 1965. gada sākumā, kļuva par hītu Nr.1 Apvienotā Karalistē, kā arī ierindojās starp 10 labākajiem hītiem ASV.
1966. gadā Džonss saņēma Grammy balvu kā labākais jaunais mākslinieks. 1989. gadā saņēma MTV video mūzikas balvu. Ieguvis arī divus Lielbritānijas apbalvojumus (Brit Awards): Labākais britu vīrietis (2000) un Balvu par izcilu ieguldījuma mūzikā (2003).
1999. gadā Džonss saņēma Britu impērijas Virsnieka ordeni. 2005. gadā par ieguldījumu mūzikā karaliene Elizabete II iecēla Tomu Džonsu bruņinieku kārtā.
Studijas albumi
Džonsa debijas albums Along Came Jones iznāca 1965. gadā. Sestais albums Delilah (1968) sasniedza Apvienotās Karalistes albumu topa pirmo vietu, topa augšgalā pavadot divas nedēļas. Līdz 20. gadsimta beigām iznāca jau 34. studijas albums Reload (1999). Reload kļuva par Džonsa visvairāk pārdoto albumu, sasniedzot Apvienotās Karalistes albumu topa pirmo vietu 1999. gadā un vēlreiz 2000. gadā. 2021. gadā Džonss bija izdevis jau 41 studijas albumu un piecus koncertierakstus. Džonsa 41. studijas albums Surrounded by Time, kas izdots 2021. gada aprīlī, saņēma pozitīvas atsauksmes no kritiķiem, atzinīgi novērtējot Džonsa balsi 80 gadu vecumā, kā arī albuma dziesmu atlasi. Tas nonāca pirmajā vietā Apvienotajā Karalistē, padarot Džonsu (80 gadu un 10 mēnešu vecumā) par vecāko vīriešu kārtas dziedātāju, kura albums nokļuvis pirmajā vietā Lielbritānijā. Albums iekļuva top 25 sarakstā vēl piecās valstīs.
Svratka
Svratka (cz) ir pilsēta Čehijā, Visočinas apgabala Ždjāras pie Sāzavas apriņķī pie Svratkas upes.
Vēsture
Pilsēta rakstos pirmoreiz minēta 1350. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Jānis Sarkanbārdis
Jānis Sarkanbārdis ( — ) bija Latvijas politiķis. Bijis 4. Saeimas deputāts, Latviešu zemnieku savienības biedrs.
Biogrāfija
Jānis Sarkanbārdis piedzima Pabažu pagasta "Eipuros". Mācījies Lēdurgas draudzes skolā un Rīgas Pētera-Pāvila skolā, kuru absolvējis 1897. gadā. Pēc skolas beigšanas nodarbojies ar lauksaimniecību.
Piedalījies Pirmajā pasaules karā. Kara laikā tika izpostīta viņa ģimenes māja. Pēc Latvijas Republikas dibināšanas bija Pabažu pagasta padomes loceklis Rīgas apriņķa likvidācijas komisijā, vēlāk — tās valdē. Bijis ilggadējs Latviešu zemnieku savienības biedrs.
1931. gadā ievēlēts 4. Saeimā, taču aknu un nieru slimības dēļ piedalījās tikai vienā sēdē. Miris savās mājās "Eipuros". Apbedīts Stēderes kapos Bīriņu pagastā.
Jānis Sarkanbārdis bija precējies, bija trīs bērni.
Andris Bērziņš (aktieris)
Andris Bērziņš (dzimis Līgatnē) ir latviešu aktieris.
Biogrāfija
Beidzis mācības Cēsu 1. vidusskolā. 1977. gadā absolvējis Latvijas konservatorijas Teātra fakultāti, 1986. gadā — Kultūras un mākslas zinātņu fakultātes Režijas nodaļu.
Kopš 1974. gada ar pārtraukumiem darbojās Dailes teātrī. Ir bijušas vairākas lomas citos teātros: neatkarīgajā teātrī "Kabata", Jaunajā Rīgas teātrī, Latvijas Nacionālajā teātrī un citos. Tāpat tēlojis kino un TV, tai skaitā attēlojis Jagudinu TV3 seriālā "UgunsGrēks". Piedalījies Ziedoņa akmens stādīšanas pasākumā, Jūlija Krūmiņa memuāru "Iļģuciema pašpuikas stāsti" prezentācijas pasākumā, Latvijas simtgadnieku salidojumā, viesojies raidījumos "Rampas ugunis", "Preses klubs" un "Dienas personība", vadījis Latvijas Autortiesību aģentūras rīkoto Autortiesību bezgalības balvas pasniegšanas sarīkojumu. Bērziņš ir nodarbojies arī ar uzņēmējdarbību, bijis teātra kluba "Austrumu robeža" un neatkarīgā teātra "Kabata" līdzīpašnieks.
Kopā ar Raimondu Paulu, Hariju Spanovski un Jāni Paukštello saņēmis Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvu 2012 nominācijā "Labākais šlāgermūzikas albums" un kopā ar Raimondu Paulu saņēmis Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvu 2020 nominācijā "Šlāgera, kantrī vai rockabilly mūzikas albums". 2010. gadā saņēmis Latvijas Aktieru asociācijas ikgadējo balvu "Āksta cepure".
2003. gadā izdota Gunnara Treimaņa un Lenvijas Sīles grāmata par Andri Bērziņu "Es neesmu pieclatnieks, kas visiem patīk! : aktiera Andra Bērziņa mistērija 5 cēlienos". Andra Bērziņa meita Marija Bērziņa arī ir aktrise.
VDK kartotēka
A. Bērziņa kartīte atrasta publiskotajā VDK savervēto aģentu kartotēkas daļā. Tajā apgalvots, ka viņš kā aģents "Marlo" savervēts 1983. gada decembrī. A. Bērziņš pastāstīja, ka pats piedāvājies kļūt par ziņotāju un garantēt Dailes teātra aktieru grupas "Mūžīgais unisons" atbilstošu uzvedību ārzemēs, ja viņus tādēļ uz tām laidīs. Viņus tomēr neizlaida, un tādēļ ne par ko ziņot Bērziņam neesot nācies.
Aleksandrs Kundins
Aleksandrs Kundins (he; dzimis ) ir Izraēlas starptautiskais meistars šahā (2004).
Biogrāfija
Šahu sācis spēlēt piecu gadu vecumā. 1997. gadā uzvarējis Izraēlas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā. Vairākkārt pārstāvējis Izraēlu Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma kategorijās, kurās izcīnījis četras medaļas: zeltu (1997. gadā Eiropas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā), sudrabu (1993. gadā Eiropas jauniešu šaha čempionātā U12 vecuma grupā) un divas bronzas (1997. gadā Pasaules jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā un 1999. gadā Eiropas jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā).
Kopš 2003. gada piedalās galvenokārt komandu šaha turnīros. Beidzis Telavivas Atklāto universitāti ar specializāciju datorzinātnē un strādā kā interneta šaha treneris.
Par panākumiem turnīros FIDE 2004. gadā Kundinam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Skvira
Skvira (uk) ir pilsēta Ukrainas ziemeļos Kijivas apgabala Bila Cerkvas rajonā. Izvietojusies apgabala dienvidrietumos Skvirkas upes krastā 121 km no galvaspilsētas un apgabala centra Kijivas.
Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1390. gadā. 1616. gadā Skvirai piešķirtas Magdeburgas tiesības, bet 1795. gadā tā kļuva par pilsētu — Skviras apriņķa centru. Līdz 2020. gadam bija rajona centrs. Mūsdienās pilsētā ir šūšanas fabrika, kā arī vairāki pārtikas un būvmateriālu rašošanas uzņēmumi.
Bahčisarajas rajons
Bahčisarajas rajons (uk, crh, ru) ir Krimas Autonomās Republikas administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Jaltu, Aluštu un Simferopoles rajonu, atrodas Krimas dienvidrietumos, lielāko rajona daļu aizņem kalni. Rajona administratīvais centrs – Bahčisarajas pilsēta. Bahčisarajas rajona Naučnijas ciemā atrodas Krimas astrofiziskā observatorija. Rajons tika izveidots 1923. gada oktobrī.
Ivo Josipovičs
Ivo Josipovičs (hr,, dzimis ) ir Horvātijas politiķis, no 2010. līdz 2015. gadam bija Horvātijas prezidents. Horvātijas prezidenta amatā viņš bija vienu termiņu. 2014. gadā notikušajās vēlēšanās Josipovičs zaudēja Kolindai Grabarai-Kitarovičai.
Josipovičs ir beidzis Zagrebas Universitāti. Viņš ir tiesību zinātņu profesors un akadēmiskās mūzikas komponists. Pirms kļūšanas par prezidentu Josipovičs universitātē pasniedza lekcijas kriminālprocesa un starptautisko krimināltiesību jomās. Viņš bija profesors arī Zagrebas mūzikas akadēmijā.
2012. gadā Josipovičs darba vīzītē viesojās Latvijā.
Saint Maud
Saint Maud ir 2019. gada Apvienotās Karalistes psiholoģiska šausmu filma, kuras režisore un scenārija autore ir Rouza Glasa. Filmā galvenās lomas atveido Morfida Klārka un Dženifera Īlija.
Filma stāsta par hospisa medmāsu, kura kļūs apsēsta ar viņas aprūpē esošu bijušo dejotāju un viņas dvēseles glābšanu.
Filmas Saint Maud pirmizrāde notika Toronto Starptautiskajā kinofestivālā un to izplatīja StudioCanal. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, slavējot režiju, atmosfēru, aktierspēli un mūziku. 74. BAFTA kino balvu ceremonijā filmu nominēja kategorijās "Labākā britu filma" un "Labāka britu scenārista, režisora vai producenta debija".
Identity
Identity (lv) var būt:
Amerikāņu gotika
Amerikāņu gotika (en) ir amerikāņu gleznotāja Grānta Vuda glezna. Tā atrodas Čikāgas mākslas institūta kolekcijā. Gleznai Vuds ietekmējās no ēkas, ko tagad sauc par Amerikāņu gotikas māju, izvēloties to gleznot ar tādiem cilvēkiem, kuri varētu šādā mājā dzīvot. Glezna tapusi 1930. gadā un tajā redzams lauksaimnieks kopā ar sievieti, kas var tikt uztverta gan kā viņa sieva, gan meita. Cilvēku tēli veidoti pēc Vuda māsas Nanas Vudas Greiemas un viņu abu zobārsta Bairona Makībija līdzības. Sieviete ģērbusies koloniālajam laikam raksturīgā priekšautā, kas izsauc asociācijas ar 19. gadsimta Ameriku, bet vīrietim rokās ir dakšas. Mājas priekšā puķupodos aug līdakaste un begonija, kas ir tie paši augi, kas redzami Vuda 1929. gadā tapušajā savas mātes portretā "Sieviete ar augiem".
Glezna ir viena no 20. gadsimta amerikāņu mākslas pazīstamākajiem attēliem un bieži parodēta amerikāņu popkultūrā.
Izveide
1930. gada augustā Grāntu Vudu, amerikāņu gleznotāju ar Eiropas izglītību, jauns gleznotājs Džons Šārps vadāja apkārt pa savu dzīves vietu — Eldonas pilsētu Aivoā. Meklējot iedvesmu, Vuds pamanīja nelielu baltu ēku, celtu galdnieku gotikas arhitektūras stilā. 1973. gadā Šārpa brālis apgalvoja, ka šajā izbraucienā Vuds pirmoreiz uzskicēja ēku uz aploksnes aizmugures. Vuda pirmais biogrāfs, Derels Gārvuds atzīmēja, ka Vuds "uzskatīja par aizlienētu pretenciozitāti, strukturālu absurdu to, ka šādā neizturīgā karkasa ēkā iekļauts gotiska stila logs." Tobrīd Vuds klasificēja to kā vienu no "kartona karkasa ēkām Aiovas saimniecībās" un atzīmēja to kā "ļoti labu gleznošanai". Pēc atļaujas saņemšanas no saimniekiem, Džonsu ģimenes, Vuds nākamajā dienā radīja skici uz kartona, attēlojot ēku un tās priekšpagalmu. Skicē jumts tika padarīts stāvāks un logs augstāks ar izteiksmīgāku gotisko augšpusi, šīs detaļas saglabājot arī gleznas gala versijā.
Gleznas elementi uzsver vertikāli, kas saistīta ar gotikas arhitektūru. Trijzaru dakšu pastiprina vīrieša ietērps, ēkas gotiskais logs un vīrieša sejas struktūra. Tomēr Vudss tēlus skicei pievienoja tikai atgriezies savā studijā Sīdarrepidsā. Eldnā līdz pat savai nāvei viņš vairs neatgriezās, tomēr gleznas pabeigšanai palūdza ēkas fotogrāfiju.
Publikas un kritiķu uztvere
Vuds darbu pieteica Čikāgas mākslas institūta konusā. Viens tiesnesis to uzskatīja par "komisku izredzēto", bet muzeja patrons pārliecināja žūriju piešķirt gleznai bronzas medaļu un 300 dolāru naudas balvu. Patrons arī pārliecināja mākslas institūtu nopirkt gleznu un tā joprojām ir muzeja kolekcijā. Glezna drīz tika reproducēta laikrakstos, vispirms Chicago Evening Post, pēc tam arī Ņujorkas, Bostonas, Kanzassitijas un Indianapolisas laikrakstos. Tomēr Vuds saņēma asu pretreakciju, kad attēls beidzot parādījās Cedar Rapids Gazette slejās. Aiovieši bija sašutuši, ka tikuši attēloti kā "samocīti, nelaipni Bībeles slavētāji." Vuds protestēja, ka nav attēlojis aioviešu karikatūru, bet gan savu cieņpilno novērtējumu, uzsverot, ka "Man bija jādodas uz Franciju, lai novērtētu Aiovu."
Mākslas kritiķi, kam bija pozitīva attieksme pret darbu, tādi kā Ģertrūde Staina un Kristofers Morlija, pieņēma arī to, ka glezna domāta kā satīra par mazpilsētas dzīvi. To uztvēra kā tendenci kritiskākai Amerikas mazpilsētu attēlošanai, līdzīgai tendencei parādoties arī literatūrā — Šervūda Andersona 1919. gada romāns Winesburg, Ohio, Sinklēra Lūisa 1920. gada Main Street un Karla Van Vehtena 1924. gada The Tattooed Countess.
Līdz ar Lielās depresijas sākumu gleznu sāka uzskatīt par amerikāņu pionieru gara attēlojumu. Vuds atbalstīja šo pāreju, noliedzot savu bohēmisko jaunību Parīzē un apvienojās ar populistiskiem vidējo rietumu gleznotājiem kā Džons Stjuarts Karijs un Tomass Hārts Bentons, kuri sacēlās pret Austrumu krasta mākslas aprindu dominanci. Vudu citēja sakot, "Visas manas labās idejas man radušās slaucot govi."
Parodijas
"Amerikāņu gotika" ir bieži parodēts attēls. Tā kariķēta tādās Brodvejas izrādēs kā The Music Man, filmās kā The Rocky Horror Picture Show, televīzijas pārraidēs kā Green Acres un "The Dick Van Dyke Show" epizodē "The Masterpiece", mārketinga kampaņās, pornogrāfijā un pāru fotogrāfijās kameras priekšā, vienam turot dakšu vai kādu citu priekšmetu.
Sloboda (Baltinavas pagasts)
Sloboda ir ciems Balvu novada Baltinavas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2 km no pagasta centra Baltinavas un 216 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas autoceļu V478 un V479 krustojumā, pie Kaņepes ietekas Kūkovā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Krišjānis Zviedris
Krišjānis Zviedris (dzimis ) ir Latvijas futbolists, vārtsargs. Pašlaik (2023) Zviedris pārstāv Somijas komandu SJK.
No 2016. līdz 2023. gadam pārstāvēja Latvijas Virslīgas klubu FK Liepāja. 2018. gadā bija izīrēts uz Grobiņas SC. 2019. gadā spēlēja Klaipēdas "Atlantas" sastāvā.
2023. gada maijā pēc abpusējas vienošanās lauza līgumu ar FK Liepāja. Tā paša gada jūnijā pievienojās Somijas Veikkausliiga klubam SJK.
Pirmo reizi uz Latvijas izlasi uzaicināts 2021. gada martā. Izlases spēlēs vēl nav piedalījies.
Mežs putniem
"Mežs putniem" ir 2004. gadā izdota Latvijas dokumentālā filma. Filmas režisors ir Andis Mizišs, scenārija autors — ornitologs Māris Strazds. Filma tapusi studijā "Vides projekti".
Sekvojas
Sekvojas (Sequoia) ir ciprešu dzimtas ģints. Tie ir mūžzaļi, vienmājas skuju koki. Ģintī ir tikai viena suga — mūžzaļā sekvoja (Sequoia sempervirens). Tie ir vieni no pasaulē augstākajiem kokiem, to augstums var sasniegt 115 metrus, diametrs — 6—11 metrus, sekvojas var sasniegt 2200 gadu vecumu.
Sekvojas ir sastopamas gar Klusā okeāna piekrasti ASV, no Oregonas štata dienvidrietumiem līdz Kalifornijā esošajai Santalusijas grēdai.
Kombinētā ieskaite Tour de France
Vēsture
1968. gadā Tour de France tika ieviesta kombinētā ieskaite. Kopš 1969. gada līderis tika atpazīts pēc baltas krāsas krekla. To piešķīra tiem riteņbraucējiem, kuriem kopumā vislabāk veicās visās pārējās ieskaitēs: kopvērtējumā, punktu un kalnos braukšanas ieskaitē. Tā tika uzskatīta par universālā riteņbraucēja ieskaiti. Kombinētajā ieskaitē tika ierindoti tikai velobraucēji, kuri bija iekļauti katrā no trim pārējām ieskaitēm. Rangs tika izveidots, saskaitot riteņbraucēju rangus trīs citās ieskaitēs: 1 punkts par 1. vietu, 2 punkti par 2. vietu un tā tālāk. Riteņbraucēji, kuri bija vienā rangā ar citu braucēju kādā no citām ieskaitēm, saņēma atbilstošo punktu vidējo vērtību (piemēram, ja divi riteņbraucēji ieņēma dalītu 3. vietu kādas kvalifikācijas rangā, tad abi saņēma pa (3+4)/2 = 3,5 punktiem). Par ieskaites uzvarētāju pasludināja braucēju ar vismazāko kombinēto punktu summu.
Sākot ar 1975. gadu, kombinētā ieskaite uz laiku tika atcelta, un balto kreklu piešķīra jauno braucēju ieskaites līderim.
1980. gadā tika atkārtoti ieviesta kombinētās ieskaite, ko sponsorēja Francijas televīzijas stacija TF1, tāpēc to oficiāli nosauca par "Grand Prix TF1". Tā pastāvēja līdz 1984. gadam, kad kombinētā ieskaite atkal tika likvidēta. 1985. gadā atkal tika ieviesta kombinētā ieskaite un šoreiz tika izmantots daudzkrāsains krekls. Pēc 1989. gada tūres kombinētā ieskaite tika pārtraukta, jo jaunais sacensību direktors Žans Marī Leblāns vēlējās tūri modernizēt. Kopš tā laika tūrē piešķirti tikai dzeltenais, baltais, zaļais un punktotais krekls.
Steel
Steel ir 1997. gada ASV supervaroņu filma, kuras režisors ir Kenets Džosons. Filmas sižets balstīts uz DC Comics tāda paša nosaukuma tēlu.
Filmā galvenās lomas attēlo Šakils O'Nīls, Anabeta Giša, Ričards Roundtrī un Džads Nelsons. Filmas pirmizrāde notika.
Pēc negadījuma darbavietā, kura rezultātā Sūzana Spārksa kļūst par invalīdi, Džons Henrijs Aironss pamet savu darbu. Nataniels Burkē sāk masveidā ražot ieročus un pārdot tos noziedzniekiem. Lai viņu apturētu, Spārksa un Aironss izveido kostīmu, kas Aironsam palīdz kļūt par supervaroni.
Mulēna
Mulēna (fr, oc) ir komūna Francijas centrālajā daļā, Overņas-Ronu-Alpu reģiona Aljēs departamenta centrs.
Atrodas pie Aljē upes. Līdz Franču revolūcijai Mulēna bija Francijas Burbonē vēsturiskās provinces centrs. Rakstos tā pieminēta vismaz no 990. gada. 20. gadsimta sākumā Mulēnā dzīvoja Koko Šanela, kas šeit ieguva savu pseidonīmu Koko.
Dainu skapis
Dainu skapis ir skapis, kurā glabājas latviešu folklorista Krišjāņa Barona apkopotās latviešu tautasdziesmas. Tas ir 160 cm augsts, 66 cm plats un 42 cm dziļš. Skapis ticis izgatavots 1880. gadā Maskavā pēc paša Barona veidotā zīmējuma.
Dainu skapim ir divas daļas. Abām daļām ir 35 atvilktnes, katrā no tām ir 20 nodalījumi, katrā no kuriem var tikt saliktas 150—200 papīra lapiņas, kas bija 3×11 cm lielas. Skapja apakšdaļā esošajās trīs lielajās atvilktnēs tiek glabāti arhīva materiāli. Dainu skapī atrodas 268 815 lapiņas ar četrām līdz astoņām tautasdziesmas rindām uz katras no tām, tāpat tikuši pierakstīti arī citi teksti, piemēram, mīklas un sakāmvārdi.
Pēc autora nāves skapis glabājās Rīgā pie viņa radiniekiem, 1941. gadā tas tika pārvietots uz latviešu folkloras krātuvi, 1946. gadā — Latvijas Zinātņu akadēmijas Literatūras, folkloras un mākslas institūtu, 1998. gadā — Latvijas Universitātes Literatūras, folkloras un mākslas institūtu, 2014. gadā — Latvijas Nacionālās bibliotēkas galveno ēku. Pašam Dainu skapim ir divas kopijas: Barona muzejā Latvijā un bijušajā Stankeviču muižā, Krievijā, kur viņš arī sāka darbu pie tautasdziesmu kārtošanas. 1997. gadā tika sākts darbs pie skapja satura digitalizācijas, kopš 2002. gada tā saturs pilnībā ir pieejams internetā.
2001. gadā Dainu skapis tika iekļauts UNESCO programmas "Pasaules atmiņa" reģistrā.
Iedomātās mīlestības (filma)
"Iedomātās mīlestība" (Les Amours Imaginaires) ir režisora Ksavjē Dolana (Xavier Dolan) veidotā drāma, kas stāsta par diviem draugiem, kuri iemīlas vienā un tajā pašā puisī. Filmas pirmizrāde notika Kannu kinofestivālā 2010. gadā.