cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kosmiskais lifts
Pavadoņi, kosmiskie atkritumi un meteoroīdi
Potenciāli bīstami būtu pavadoņi, kuru orbītas atrodas zemāk par liftu, tāpat liftu apdraudētu arī kosmiskie atkritumi - orbītā esoši cilvēka radīti objekti, kuri vairs netiek izmantoti. Lai gan savu laiku nokalpojušos pavadoņus pieņemts ievadīt "kapsētas orbītā", kas atrodas virs ģeostacionārās orbītas, lielākā daļa kosmisko atkritumu atrodas ievērojami zemāk - apmēram 2000 kilometru virs Zemes. Vēl bīstamāki ir meteoroīdi, kuru atrašanās vietas un kustības nav paredzamas. Lai izvairītos no šāda veida sadursmēm, nepieciešams pasākumu komplekss, kas ietvertu lifta pārvietošanu uz drošāku vietu, lai izvairītos no kosmiskajiem objektiem (savukārt darbojošiem pavadoņiem orbīta var tikt mainīta ar paša pavadoņa dzinējiem), mazāku kosmisko atkritumu "aizslaucīšanu" no lifta apkārtnes ar lāzerslotu vai papildu trošu izveidošana, kas sadursmes gadījumā noturētu lifta konstrukciju, kamēr tiktu salaboti bojājumi, tāpat trosi varētu izgatavot kā tīklu, nevis vienlaidu vadu vai lenti. Būtu nepieciešams periodiski pārbaudīt trosi, vai to nav bojājuši mikrometeroroīdi, pie pacēlēja uzstādot speciālas kameras, kas novērotu trosi.
Hošimina
Cilvēki
Hošiminā dzimuši:
Kosmiskais lifts
Korozija
Augšējos atmosfēras slāņos skābekļa ietekmē palēnām sairtu gandrīz jebkurš materiāls, tāpēc būtu nepieciešams noklāt trosi ar ķīmiski mazaktīvām vielām. Pētījumi liecina, ka visnoturīgākās vielas pret skābekļa ietekmi ir zelts un platīns, varētu tikt lietoti arī nedaudz mazāk izturīgi, taču lētāki materiāli, piemēram, alumīnijs.
Materiāla defekti
Paredzams, ka tik lielai struktūrai kā kosmiskais lifts būtu ļoti daudzi sīki defekti, kas varētu samazināt vienas nanocaurulītes izturību pat līdz 1,7 GPa, kas ir apmēram tikpat, cik augstas izturības tēraudam. Tāpat pastāv bažas, ka vienas šķiedras bojājums varētu izraisīt blakus esošo šķiedru bojājumus un svārstības, kas turpinātu izplatīties pa visu kabeli ar skaņas ātrumu.
Aļaska
Aļaskai ir sauszemes robeža ar Kanādas Britu Kolumbijas provinci un Jukonas teritoriju. Aļaska ir vienīgais ASV štats, kam ir robeža ar Krievijas federāciju. Tā ir jūras robeža, kas novilkta caur Beringa šaurumu.
Vēsture
1799. gadā Krievijas Impērijas ķeizars Pāvils I lika izveidot izveidojot Krievijas-Amerikas kompāniju, kas kontrolēja piekrasti un iestiepās Aļaskas vidienē pa Jukonas upi. Tika izveidoti 23 tirdzniecības forti, kuru skaits vēlāk pieauga līdz 60. Baranovs dibināja jaunus fortus aizvien tālāk uz dienvidiem, iestiepjoties Meksikas kontrolētajā Kalifornijā, kur 1812. gada 2. februārī nodibināja Rosa fortu. No 1815. līdz 1818. gadam Oto fon Kocebū vadītā ekspedīcija neveiksmīgi centās atrast Ziemeļu jūras ceļu cauri Beringa šaurumam, no 1818. gada par kompānijas vadītājiem un Krievijas Amerikas gubernatoriem uz piecu gadu termiņiem iecēla karaflotes virsniekus. Kompānijas apmetnes bija sadalītas piecās teritorijās: Novoarhangeļskas, Kodiakas, Unalaskas, Rosa forta un Ziemeļu salu. 1824. gadā Krievijas Impērija atteicās no pretenzijām Oregonas piekrastē un 1844. gadā pārdeva Rosa fortu.
Kosmiskais lifts
Troses pārrāvums
Kas notiktu troses pārrāvuma gadījumā, ir atkarīgs no augstuma, kādā tā tiktu pārrauta. Ja pārrāvums būtu pie Zemes virsmas, virs pārrāvuma vietas esošā konstrukcijas daļa ieietu neregulārā orbītā un aizlidotu starpplanētu telpā, tomēr teorētiski troses galus varētu vēlreiz sastiprināt, taču būtu nepieciešams nogādāt lifta masas centru atpakaļ sākotnējā orbītā. Tas būtu tik sarežģīti, ka uzbūvēt liftu no jauna varētu izrādīties vieglāk. Ja trose pārtrūktu augstāk par 25000 km, troses apakšdaļa kristu uz Zemi un aptītos ap to. Lai gan daži zinātniskās fantastikas autori izmantojuši šādu notikumu savos darbos kā iemeslu vispasaules mēroga katastrofai, troses augšdaļa, ieejot atmosfēras biezajos slāņos, visticamākais, sadegtu, bet atlikušās daļas kritiena spēku bremzētu gaisa pretestība, tāpēc trieciena spēks nebūtu lielāks kā nokrītot papīra lapai. Visbīstamākās būtu transportējamās kravas, kuras nebūtu sasniegušas orbītu, jo tās kristu lejup.
Aļaska
Vēsture
Krievijas Amerika bija tirdzniecības kolonija, lielākā kolonistu daļa pēc 7 gadus ilga kontrakta beigām atgriezās Krievijas Impērijā. 1835. gadā ap 100 kompānijas darbiniekiem, kas bija nostrādājuši vairāk par 15 gadiem, ļāva palikt uz patstāvīgu dzīvi. 1818. gadā Sitkā dzīvoja 190 krievi, 72 kreoli un 173 aleuti, 1821. gadā ap 320 krievi, 130 kreoli un 240 aleuti, bet 1863. gadā dzīvoja 978 krievi un kreoli.
1867. gadā Krievijas Impērija Aļasku pārdeva ASV par 7,2 miljoniem ASV dolāru. Vairums amerikāņu šo pirkumu vērtēja kā naudas izšķērdēšanu, līdz 1896. gadā Aļaskā tika atklāts zelts. Daudzi cilvēki devās uz Aļasku cerībā kļūt bagāti. Naftas atradņu atklāšana 1968. gadā papildināja šīs pavalsts bagātību.
Sentkitsas un Nevisas karogs
Sentkitsas un Nevisas karogs tika apstiprināts 1983.gada 19 septembrī. Tajā attēlotas divas baltas zvaigznes un diagonālas melnas svītras ar dzeltenu malu, kas sadala karogu divās daļās. Karoga pamatkrāsas ir zaļa un sarkana. Šis karoga mets uzvarēja vietējā konkursā. Karogā ir Āfrikas tradicionālās krāsas, lai gan oficiāli tām dots cits skaidrojums.
RAF-Avia
RAF-Avia ir Latvijas kravas pārvadājumu lidsabiedrība. Tā ir bāzēta Starptautiskajā lidostā "Rīga" un nodrošina kravu pārvadājumus Eiropā, Tuvajos Austrumos un Ziemeļāfrikā
RAF-Avia flote sastāv no septiņiem gaisa kuģiem: diviem Saab 340 un pieciem An-26.
Lidsabiedrība dibināta 1990. gadā ar mērķi piegādāt detaļas un ražošanai nepieciešamos materiālus Rīgas autobusu fabrikai. RAF-Avia tika privatizēta 1999. gadā.
2015. gada oktobrī aviosabiedrības vadītājs publiski paziņoja par plāniem uzsākt pasažieru aviopārvadājumus, bet 2016. gada nogalē paziņoja, ka pirmā čarterlidmašīna jau tiek izmantota Vācijas tirgū.
Militārās pārtveršanas atgadījums
2014. gada 29. oktobrī britu prese ziņoja, ka RAF-Avia Antonov An-26 lidmašīna ceļā no Francijas uz Lielbritāniju nenodibināja sakarus ar gaisa satiksmes kontrolieriem. Tas izsauca aviotrauksmi un Lielbritānijas kara flotas iznīcinātāji piespieda lidmašīnu nosēsties Stanstedas lidostā, kur to pārmeklēja, bet neatrada neko aizdomīgu.
Noslīdēšana no skrejceļa
2019. gada 7. janvārī lidmašīna ar trim apkalpes locekļiem uz borta noslīdēja no skrejceļa Somijā Savonlinnas lidostā.
Neprecīza nolaišanās
2019. gada 9. oktobrī lidmašīna, nolaižoties Zviedrijā, Trolhatanas lidostā, neprecīzi piezemējās un nobrauca no skrejceļa. Lidmašīnas apkalpe neziņoja par incidentu un vēlāk izmeklētājiem skaidroja, ka nebija pamanījuši, ka lidmašīnas rats atrodas ārpus skrejceļa.
FAVAR modelis
Vektoru autoregresijas modeļi(VAR) vai strukturālie VAR modeļi tiek plaši pielietoti centrālo banku monetārās politikas ietekmes pētīšanā. Bet diemžēl VAR modeļi ir spējīgi ietvert sevī tikai ļoti mazu mainīgo izlasi. Šī ekonometrijas metode ierobežo plāšu mainīgo izvēli un iekļaušanu modelī, jo noved pie koeficientu nenozīmīguma un brīvības pakāpju samazināšanas. Tas savukārt izraisa divās analīzes problēmas. Pirmkārt, modelī ne tiek iekļauta informācija, kura tiek pieejama ekonomiskiem aģentiem un Centrālai Bankai, līdz ar to monetārās politikas ietekmes novērtēšana drīzāk nav novērtēta pilnā mērā. Otrkārt, VAR modeļa impulsa reakcijas varētu būt apskatītas tikai mazai mainīgo kopai, t.i. tiem mainīgiem, kurus pētnieks pēc sava prāta un intuīcijas izvēlas dotām modelim.
Bernanke, Buavāns un Eliass (2004) savā darbā mēģina atrisināt augstāk minēto problēmu. Viņi izstrādā jauno risinājumu VAR modelim, lai tajā sekmīgi iekļautu daudz lielāku mainīgo skaitu bez brīvības pakāpju zaudēšanas. Viņi secina, ka viņu izstrādātais FAVAR modelis labi apraksta monetārās politikas transmisiju uz ekonomiku un sniedz pietiekami kvalitatīvus rezultātus.
Statistiskais modelis
Pieņemsim, ka {Y_t} ir M novērojamo mainīgo vektors, kurš var ietekmēt ekonomisko aktivitāti ar monetārās politikas palīdzību. Tālāk pieņemsim, ka ir citi informācijas avoti, cita statistiskā informācija, kura varētu būt reducēta daudz mazākā faktoru skaitā K, kur K ir nenovērojamo faktoru skaits un K ir relatīvi „mazs”. Kā min Bernanke et al. (2004), nenovērojamie faktori varētu būt tādi kā „ekonomiskā aktivitāte” vai „kredītu nosacījumi”, kurus nevar raksturot tikai ar vienu vai divām laika rindām, bet tas ir noteikto, mums nezināmo un nenovērojamo, mainīgo difūzija. Līdz ar to, pieņemot kopējo novērojamo un nenovērojamo mainīgo dinamiku (F_t, Y_t) vienā sistēmā, modelis izskatās šādi:
ir atbilstošais galējais polinomiāls lagu skaits, kurš varētu saturēt aprioros ierobežojumus identifikācijai. Kļūda vt ir ar vidējo nulle un kovariācijas matricu Q.
Tātad, vienādojums (1.1) ir vienkāršais reducēta VAR modeļa pieraksts. Pieņemot koeficientu ierobežojumus vienādus ar nulli, kas izsaka sakarības starp Yt un Ft-1, tad modelis (1.1) reducējas uz standartu VAR modeļa pierakstu. Gadījumā, kad faktoru kopai ir ietekme uz novērojamo mainīgiem, tad mēs atsaucamies uz FAVAR modeli.
Vienādojums (1.1) nevar būt novērtēts tiešā veidā, jo faktoru kopums nav novērojams un faktori ir jābūt novērtēti. Faktori, savukārt, ir jābūt iegūti no statistiskās informācijas, kura mums ir pieejama. Kā jau tika minēts, kādu konkrētu parādību, piemēram, ekonomisko aktivitāti veido vesela virkne ar mainīgiem un tādējādi, ar faktoru analīzes palīdzību reducējot lielo mainīgo kopu daudz mazākā faktoru skaitā, esam spējīgi iegūt nenovērojamos faktorus.
Pieņemsim, ka mums ir pieejama liela informatīvo laika rindu kopa Xt, kur X ir N×1 elementu vektors. Tiek pieņemts, ka N ir daudz lielāks nekā K un M summa (K + M << N) un Xt, Ft, un Yt elementu savstarpējā sakarība ir šāda:
kur ΛF un ΛY ir N×K un N×M faktoru svaru matricas, bet kļūdas et ir N×1 elementu vektors ar vidējo nulle un tiek pieņemts, ka tas varētu būt nekorelēts vai vāji korelēts savā starpā. Vienādojums (1.2) izsaka sakarību starp Xt, Ft un Yt. Tas parāda, ka informatīvo laika rindu kopu Xt izskaidro relatīvi mazs kopējo faktoru skaits (Ft) un mainīgie, kuri pēc mūsu uzskatiem veido monetāro politiku (Yt), kā arī idiosinkratiskā kļūda, kura piemīt katram elementam no Xt, jeb katra mainīga no Xt specifiskais šoks
Tātad, FAVAR modelis tiek strukturēts vienādojumā (1.1) un (1.2). Tālāk ir nepieciešams novērtēt vienādojumu kopu. Bernanke et al. (2004) piedāvā novērtēt augstāk minētus vienādojumus ar divu metožu palīdzību. Pirmā metode ir divu soļu pieeja. Pirmajā solī tiek novērtētas galvenās komponentes (Ct), kas ietver sevī gan Xt, gan Yt matricas. Līdz ar to Yt nav atdalīts no galvenajām komponentēm un metodoloģiski nepareizi būtu tos pielietot vienādojumā (1.1). Tādējādi identifikācijas nolūkos autori ievieš koncepciju par mainīgiem, kuri reaģē uz monetāro politiku ātri (fast-moving), piemēram procentu likmes, aktīvu cenas, finanšu tirgus indikatori; un „lēnie” mainīgie (slow-moving). Autori pamato šādu ideju ar to, ka nenovērojamie faktori nereaģē uz monetāro politiku mēneša laikā. Līdz ar to, tos var atdalīt. „Lēnos” faktorus (Fts) iegūst no „lēniem” mainīgiem. Ņemot vērā novērtētās galvenās komponentes Ct un „lēnos” faktorus (Fts), tiek novērtēts šāds vienādojums:
No vienādojuma (1.3) tiek iegūts \hat{F} kā Ct — bYYt. Atzīmēsim, ka \hat{F} ir faktoru kopa, kura tiek iegūta ņemot vērā visus Xt elementus, izņemot Yt. Tas nozīmē, ka novērtēta faktoru kopa ņem vērā visu ekonomisko aktivitāti un cenu kustības ekonomikā kopumā, bet ne monetārās politikas aktivitātes. Tādējādi otrajā solī, novērtēta faktoru kopa varētu būt iekļauta vienādojumā (1.1) un tiek novērtēts strukturālais VAR modelis ar nenovērojamiem faktoriem. Otrā metode, kuru autori izmanto ir pieeja ar Baiesa ticamības metodi. Šāda metode ir balstīta uz Baiesa statistikas paņēmieniem, kā arī uz sarežģītu matemātikas aparātu ar Gibbs izlases veidošanas (Gibbs sampling) iterāciju palīdzību, veidojot posterioros (posterior) blīvuma funkcijas novērtētiem parametriem. Baiesa statistika tiek balstīta uz pieņēmuma, ka pētniekam apriori ir zināmi sadalījuma parametri (vidējais un dispersija), bet ar novērojamiem datiem un iterāciju palīdzību apriorais parametru sadalījums tiek koriģēts un tiek iegūts aposteriorais sadalījums. No aposteriora sadalījuma tiek ņemti novērtētie parametri un tiek izmantoti vienādojumu (1.1) un (1.2) novērtēšanā.
Empīriskie rezultāti
FAVAR modeļi ir spējīgi izskaidrot tā saucamo cenu uzvedības mīklu (price puzzle). Tas ir kļūstot monetārai politikai ierobežojošai, cenas pieaug. Pēc teorijas ierobežojoša monetārā politika tieši otrādi noved pie cenu samazināšanos. Kā norāda Sims (1992), centrālā banka reaģē uz nākotnes inflācijas tendencēm ar viņai pieejamo informāciju. Cenu uzvedības mīkla ir tieši nepilnvērtīgas informācijas rezultāts, kura ietverta makroekonomiskajos rādītājos un izmantota VAR modeļu analīzē. Savukārt, tieši FAVAR modeļi spējīgi notvert papildu informāciju no daudziem citiem mainīgiem un izskaidrot cenu uzvedības parādību. Treškārt, tā saucama likviditātes mīkla (liquidity puzzle) pazūd, kad lielāks faktoru skaits tiek izmantots modelī. Likviditātes mīkla rodas VAR modeļos kā pozitīva monetāro agregātu reakcija uz ierobežojošo monetāro politiku. Teorētiski dīvaina būtu situācija, kad ierobežojot naudas piedāvājumu, finanšu institūcijas gribētu aizdot vēl vairāk naudas līdz ar to palielinot monetārus agregātus. Tātad FAVAR modeļi daļēji var reducēt esošās VAR modeļu nepilnības monetārās politikas ietekmes novērtēšanā.
Buavāna (J. Boivin), Džianoņi (M. Giannoni) un Mihova (I.Mihov) (2007) pētījumā tiek analīzēta monetārās politikas ietekme uz cenu fluktuācijām dezagregētā līmenī ar FAVAR modeļa palīdzību.
Būtiskais jautājums, kas eksistē makroekonomikā un kas izraisa daudz diskusiju, ir vai cenas ir elastīgas (angļu: flexible) vai neelastīgas (angļu: sticky). Divas teorijas neoklasiskā no vienas puses un neokeinisianiskā no otrās puses, respektīvi saka, ka cenas elastīgas līdz ar naudas piedāvājuma regulēšanu un cenas ir neelastīgas, jo pastāv tā saucamas „ēdienkartes” izmaksas (angļu: menu costs). Empīriskie pētījumi, kuri ir balstīti uz agregētiem datiem un standartu VAR modeļu pieeju, parasti apgalvo, ka pastāv cenu stīvums agregētā līmenī. Tāpēc daudzie makroekonomiskie modeļi, ieskaitot advancētus DSGE modeļus, ietver daļēju cenu stīvumu. Taču pēdējās tendences par dezagregētu cenu uzvedību liecina, ka cenas daudz volatilākās nekā bija pieņemts agrāk.
Buavāns et al. (2007) empīriski parādīja, ka nošķirot makroekonomiskās fluktuācijas no fluktuācijām, kas tiek identificēti katram sektoram atsevišķi, t.i. sektorālā līmenī, ir iespējams parādīt, ka cenām mainoties biežāk dezagregētā jeb sektorālā līmenī neizslēdz iespēju, ka cenas var būt neelastīgas agregētā līmenī. Parādās fakts, ka cenu stīvums agregetā līmenī ir pilnībā savienojams ar faktu, kad cenas tai pati laikā varētu būt elastīgas dezagregētā līmenī. Ideja ir pamatota ar to, ka agregētās inflācijas pastāvīgums (angļu: persistence) var atspoguļot neviendabīgumu starp individuālajiem sektoriem vai strukrurālo plaisu inflācijas datu izlasē. Vēl viens skaidrojums varētu būt arī, ka agregētai un dezagregētai inflācijai ir atšķirīga reakcija uz makroekonomiskiem šokiem un konkrēta sektora raksturīgiem šokiem.
Buavāns et al. (2007) izmanto lielu statistisko datubāzi par dezagregētām patēriņa un ražotāju cenām un novērtē FAVAR modeli ASV ekonomikai, kurš tika definēts vienādojumā (1.1) un (1.2). Šāds modelis palīdz novērtēt makroekonomisko un specifisku sektoru faktoru relatīvo nozīmību dezagregēto cenu fluktuāciju un inflācijas pastāvīguma izskaidrošanā. Kā arī ar FAVAR palīdzību ir iespējams analizēt dezagregēto cenu reakcijas uz makroekonomisko un specifisko sektoru šoku impulsiem. Šāda modeļa definēšana ir svarīga arī tāpēc, ka tas palīdz ne tikai saprast kā cenas reaģē uz makroekonomiskiem šokiem, bet arī novērtēt monetārās politikas ietekmi uz cenām dezagregētos sektoros.
Buavāns et al. (2007) secināja, ka dezagregētā līmenī vairums sektorālo cenu fluktuācijas ir izraisītas tādu faktoru dēļ, kuri ir raksturīgi attiecīgam sektoram, t.i. sektorālie faktori nevis kopējie makroekonomiskie faktori ietekmē sektorālo cenu fluktuācijas. Vidēji tikai 15% no individuālo sektoru fluktuācijām izraisa agregētie makroekonomiskie faktori, pārējos 85% izraisa specifiskie sektorālie faktori.
Otrkārt, dezagregētas cenas reaģē ar nozīmīgu aizkavēšanos uz monetārās politikas šokiem un „cenu mīkla” gandrīz kā nepastāv. Cenu „mīklas” neesamība liecina par to, ka izmantojot lielus datu masīvus FAVAR modeļu novērtēšanā, ir iespējams iegūt precīzākus rezultātus par monetārās politikas ietekmi.
Tokantinsa (upe)
Tokantinsa vai Tokantīnsa (pt) ir upe Brazīlijas vidienē. Sākas Brazīlijas plakankalnē ziemeļrietumos no galvaspilsētas Braziljas, satekot Almasas (dažkārt tiek uzskatīta par Tokantinsas augšteci) un Maraņaunas upēm Seras da Mesas ūdenskrātuvē. Tek ziemeļu virzienā pa Gojasas, Tokantinsas, Maraņaunas un Paras štatu teritoriju, ietek vienā no Amazones grīvas attekām — Parā iepretī Maražo salai. Augštece strauja, krāčaina, izbūvētas vairākas hidroelektrostacijas; lejtecē tek pa Amazones zemieni. Lielākās pietekas ir Aragvaja (kreisā) un Paranana (labā). Kuģojama līdz Peišei Tokantinsas štatā. Lielākās pilsētas krastos ir Maraba, Imperatriša, Palmasa. Nosaukums cēlies no tupi valodas un nozīmē ‘Tukana knābis’.
Krievijas Futbola savienība
Krievijas Futbola Savienība (RFS) (krievu val.: Российский Футбольный Союз) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Krievijā. Tā organizē nacionālo futbola čempionātu, Krievijas Premjerlīgu, kā arī atbild par Krievijas futbola izlasi. RFS galvenā mītne atrodas Maskavā. Laika posmā no 1917. līdz 1992. gadam tās nosaukums bija PSRS Futbola Savienība un tā pārvaldīja PSRS futbola izlasi.
Mario Čālmers
Almario Vernards "Mario" Čālmers (en; dzimis Ankoridžā, Aļaskas štatā, ASV) ir amerikāņu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. Pašlaik (2013) pārstāv NBA klubu Maiami "Heat", kurā aizvadījis visu savu profesionāļa karjeru.
Karjera
Pirms karjeras NBA viņš pārstāvēja Kanzasas universitātes basketbola komandu NCAA turnīrā trīs sezonas. Trešajā sezonā (2007.—2008.) viņš palīdzēja izcīnīt NCAA čempiona titulu. 2,1 sekundi pirms fināla beigām ar trīspunktnieku izlīdzināja rezultātu un spēles pagarinājumā uzvaru svinēja M. Čālmera komanda. Pats spēlētājs tika atzīts par vislabāko sniegumu uzrādījušo spēlētāju.
Debijas sezonā NBA viņš piedalījās visās 82 regulārās sezonas spēlēs, viņš ierindojās pirmajā vietā starp debitantiem pārtvertajās bumbās un bija ceturtais starp visiem līgas spēlētājiem.
"Heat" sastāvā ir četras reizes kvalificējies NBA izslēgšanas spēlēm. 2011. gadā kvalificējies finālsērijai, tomēr jau nākamajā sezonā izcīnīja NBA čempiontitulu. Arī 2013. gadā tika izcīnīts NBA čempiontituls, šoreiz finālā tika uzvarēta Sanantonio "Spurs" vienība.
Krievijas futbola izlase
Krievijas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Krieviju starptautiskās futbola sacensībās. Krievijas futbola izlasi pārvalda Krievijas Futbola savienība. Savas pirmās spēles vēl kā Krievijas Impērijas izlase tā aizvadīja pirms Pirmā pasaules kara, taču pēc tam pastāvēja kā PSRS izlase. Pēc PSRS sabrukuma Krievijas izlase četras reizes ir piedalījusies Pasaules čempionātos, kā arī 5 reizes Eiropas čempionātos. Lielākais sasniegums Pasaules kausa turnīros ir iekļūšana ceturtdaļfinālā 2018. gadā, kad čempionāts norisinājās tieši Krievijā. 2008. gada Eiropas čempionātā izlase iekļuva pusfinālā.
15. novembris
15. novembris ir gada 319. diena (320. garajā gadā) pēc Gregora kalendāra. Līdz gada beigām ir atlikušas 46 dienas.
Vārda dienas
Leopolds, Unda, Undīne
Aukstā fronte
Aukstā fronte — aukstās gaisa masas ienākšana kādā teritorijā siltās masas vietā. Parasti tas notiek, aukstajam gaisam strauji ienākot kādā teritorijā. Tiek aizdzīts prom siltais gaiss, tas ceļas augšup, kondensējas, izveidojas lieli gubu lietusmākoņi un nolīst īsa, bet ļoti stipra lietusgāze. Šādi laikapstākļi var būt visu dienu. Pēc frontes pāriešanas atmosfēras spiediens strauji pieaug, bet gaisa temperatūra pazeminās. Diezgan bieži frontes laikā pastiprinās vējš. Jo lielāka ir gaisa temperatūras atšķirība starp siltās un aukstās gaisa masas temperatūru, jo lielāks parasti ir arī vējš. Ļoti bieži vējš pastiprinās pirms lietusgāzēm.
Sinoptiskajās kartēs auksto fronti apzīmē ar zilu līniju
Hronoloģisks filozofu uzskaitījums
Šajā lapā ir filozofu uzskaitījums hronoloģiskā secībā.
Briesmīgais vilks
Briesmīgais vilks (Canis dirus) ir suņu dzimtas (Canidae) suņu ģints (Canis) izmiris plēsējs, kas dzīvoja pleistocēna laikā gan Dienvidamerikas, gan Ziemeļamerikas teritorijā.
Lai gan briesmīgais vilks ir tuvs radinieks pelēkajam vilkam (Canis lupus), tomēr tas nav nevienas mūsdienās dzīvojošās sugas pirmatnējais priekštecis. Briesmīgais vilks dzīvoja tikai Amerikas kontinentā tāpat kā koijots. Kad pelēkais vilks no Eirāzijas ienāca Ziemeļamerikā, abas vilku sugas apdzīvoja kopīgas teritorijas vairākus simtus tūkstošus gadu. Tas izmira pirms apmēram 10 000 gadiem. Daži zinātnieki uzskata, ka vēl pirms 4000 gadiem briesmīgais vilks nelielā daudzumā dzīvoja Ozarku kalnos.
Pirmos fosilos kaulus briesmīgajam vilkam atrada Francis Links 1854. gadā Indiānas štatā pie Ohaio upes Evansvillas tuvumā, bet visbagātākie atradumi ir bijuši Kalifornijā.
Izskats
Briesmīgais vilks ir bijis nedaudz lielāks nekā pelēkais vilks. Tā ķermeņa garums ir bijis apmēram 1,5 m, svars 57-79 kg. Lai arī abas sugas ir diezgan līdzīgas, tomēr starp vilkiem ir būtiskas atšķirības. Briesmīgā vilka kājas proporcionāli ir bijušas daudz īsākas, viss augums druknāks, un smadzeņu apjoms daudz mazāks. Zobi briesmīgajam vilkam ir bijuši lielāki un asāki.
Evolūcija
Kaulu pētījumi zinātniekiem ir atklājuši, ka suņu ģints ir cēlusies no neliela, lapsai līdzīga dzīvnieka Leptocyon, kas apdzīvoja Ziemeļameriku vēlajā miocēnā pirms 9 - 10 miljoniem gadu, kopīgi ar lapsām (Vulpes) un pelēkajām lapsām (Urocyon). Suņu dzimta drīz vien izplatījās arī Āzijā un Eiropā.
Nākamo 9 miljonu gadu laikā Leptocyon attīstījās, un tā vietā pleistocēna vidū pirms 800 000 gadiem Ziemeļamerikā radās Canis ambrusteri, kas izplatījās abos Amerikas kontinentos. Ziemeļamerikā tas drīz izzuda, attīstoties par briesmīgo vilku. Ir arī citas zinātniskas versijas, kā attīstījās briesmīgais vilks, pieņemot, ka tā priekštecis ir bijis kāds neliels Dienvidamerikas pirmatnējais vilks.
Pleistocēna beigās pirms 300 000 gadiem no Eirāzijas ienāca pelēkais vilks, šķērsojot aizsalušo Beringa jūras šaurumu.
TimoCom
TIMOCOM GmbH ir 1997. gadā dibināts Vācijas informācijas tehnoloģiju uzņēmums ar galveno biroju Diseldorfā. Tas sniedz pakalpojumus transporta nozares uzņēmumiem. Nosaukumu „Timo“ veido abu dibinātāju – Jensa Tīrmana (Jens Thiermann) un Jirgena Morbrinka (Jürgen Moorbrink) – uzvārdu pirmie burti.
TIMOCOM, pateicoties kravu pārvadājumu un noliktavu telpu biržai TC Truck&Cargo, ieņem Eiropā vadošo tirgus pozīciju. Kompānijas mērķis ir transporta pakalpojumu piedāvājumu un pieprasījuma apkopošana vienotā tiešsaistes tirdzniecības vietā. Uzņēmuma produkti un pakalpojumi tiek piedāvāti 44 Eiropas valstīs un 24 valodās.
TIMOCOM papildus galvenajam birojam Diseldorfā ir vēl trīs pārstāvniecības Polijā, Čehijā un Ungārijā, kā arī divas filiāles Spānijā un Francijā.
Aronas paugurlīdzenums
Aronas paugurlīdzenums ir dabas apgabals Austrumlatvijas zemienes ziemeļrietumu malā Madonas, Aizkraukles un Jēkabpils novados. Stiepjas 62 km garumā gar Vidzemes augstienes dienvidaustrumu nogāzi, paplašinās Daugavas virzienā abpus Aiviekstei. Ziemeļrietumos robežojas ar Vestienas pauguraini, austrumos — ar Lubāna līdzenumu un Jersikas līdzenumu, dienvidos un dienvidrietumos pa Daugavu — ar Aknīstes nolaidenumu un Sēlijas paugurvalni, bet rietumos — ar Viduslatvijas nolaidenumu. Augstākais virsmas punkts ir Vadzoles kalns (175 m vjl) Madonas — Trepes valnī.
Ģeoloģija
Aronas paugurlīdzenuma pamatiežu virsu veido augšdevona dolomīti un dolomītmerģeļi. Pļaviņu un Ļaudonas apkaimē iežos ģipšakmens ieslēgumi, tādēļ tur novērojami karsta veidojumi — iežu kritenes un pazemes upītes. Pamatiežu virsas augstums pārsvarā 60—80 m vjl. Starp Vesetas un Aronas upi submeridionālā virzienā stiepjas lokāls paaugstinājums. Daugavas, Aiviekstes un Vesetas krastos atsedzas dolomīti.
Pamatiežus sedz kvartāra nogulumu slānis, kura biezums svārstās no 10 m līdz 70 m Madonas — Trepes valnī. Aronas paugurlīdzenumā ir lieli smilts un grants krājumi, īpaši robežjoslā ar Vidzemes augstieni un Madonas—Trepes valnī. Paugurlīdzenumā atrodas arī Austrumeiropā lielākā saldūdens kaļķiežu atradne Ļaudonā (6,22 mlj m³), kā arī Praulienas un Palejnieku māla atradnes.
Reljefs
Aronas paugurlīdzenums ir Austrumlatvijas zemienes augstākā daļa ar vissarežģītāko reljefu, ko pārsvarā veido paugurlīdzenumi un paugurgrēdas, kas ieplaku rajonos un gar upēm pāriet viļņotajos un plakanajos līdzenumos.
Jozefs Slavičeks
Slavičeks Jozefs bija koktēlnieks. Dzimšanas un miršanas dati nav zināmi. Zināms vien tas, ka no 1759. gada viņš ir dzīvojis un strādājis Liepājā. Apprecējis liepājnieci Mariju Polenu. Sešu bērnu tēvs. Mākslinieka meistarstiķis — kokgriezumi Liepājas Svētās Trīsvienības katedrālē un pilsētas ģerbonis. Palīdzējis noformēt arī Ēdoles, Blīdenes, Cīravas un Kuldīgas dievnamus. Plašāku slavu Latvijā nav guvis.
Aronas paugurlīdzenums
Reljefs
Austrumu daļu starp Kuju un Vidzemes augstieni aizņem Praulienas pauguraine (augstākais punkts 144,3 m vjl), ko no pārējās Aronas paugurlīdzenuma daļas šķir Madonas — Trepes valnis ar visa paugurlīdzenuma augstāko punktu Vadzoles kalnu 175 m vjl. Uz rietumiem no vaļņa atrodas Mārcienas pauguraine, Vesetas flūtingu lauks, Odzes valnis un Pļaviņu starpmēļu valnis, kas ir Sēlijas paugurvaļņa turpinājums Daugavas labajā krastā. Uz dienvidiem no Jaunkalsnavas reljefu veido Aiviekstes senās deltas nogulumi.
Daydream
Daydream ir amerikāņu dziedātājas Meraijas Kerijas piektais albums un ceturtais studijas albums, kas ASV tika izdots 1995. gada 3. oktobrī. Muzikāli Daydream bija daudz atšķirīgāks no Kerijas iepriekšējiem albumiem, jo tas vairāk sastāvēja no R&B un hiphopa mūzikas. Tādi izdevumi, kā The New York Times, žurnāls People un žurnāls TIME nosauca to par vienu no desmit labākajiem 1995. g. albumiem. Albums tika sertificēts Dimanta statusam ASV, padarot to par Kerijas visveiksmīgāko albumu Amerikā.
Aronas paugurlīdzenums
Klimats
Klimats Aronas paugurlīdzenumā mēreni kontinentāls, gada vidējā temperatūra 5,6 °C, janvārī –6,5 līdz –7 °C, jūlijā 16,5 līdz 17 °C. Bezsala periods 126—134 dienas, sniega sega 90—100 dienas, sniega segas biezums 30—35 cm, lielākais — Pļaviņu valnī.
Daydream
Komerciālā uzņemšana
Daydream debitēja ASV Billboard 200 albuma topa virsotnē, ar 224,000 pirmajā nedēļā pārdotām kopijām; tas palika pirmajā vietā sešas nedēļas, pirmajā divdesmitniekā — šetrdesmit vienu, un topā kopumā — astoņdesmit vienu nedēļu. Albums tika pārdots ar katru nedēļu vairāk no astotās līdz trīspadsmitajai nedēļai kopš izdošanas nekā pirmajā nedēļā, sasniedzot 760,000 kopiju robežu divpadsmitajā nedēļā. Albums uzstādīja rekordu — visvairāk pārdotas albuma kopijas nedēļas laikā sieviešu māksliniecei, taču rekords tika pārspēts. Tiesa gan — tas notika divpadsmit gadus vēlāk. 1996. gadā tas bija otrais visveiksmīgākais albums ASV, tikai aiz Alanisas Morisetas albuma ‘’Jagged Little Pill’’.
ASV ir pārdotas vairāk nekā 10 miljonu albuma kopijas, un kļuva par Kerijas otro albumu, kuru RIAA sertificēja albumu ar Dimanta statusu. Tas ir Kerijas visveiksmīgākais albums ASV, un otrais veiksmīgākais pasaulē, tikai atpaliekot no Music Box 1993. gadā.
Aronas paugurlīdzenums
Hidrogrāfija
Aronas paugurlīdzenumu atūdeņo Daugavas baseina upes. Lielāko daļu Aiviekste un tās labā krasta pietekas Kuja ar Ilgu, Svētupe ar Niedrušku, Arona, Veseta, kā arī kreisā krasta pietekas Bērzaune un Babraunīca.
Daydream
Komerciālā uzņemšana
Daydream izveidoja trīs singlus, kas sasniedza ASV topa virsotni: ‘’Fantasy’’, ‘’One Sweet Day’’ (duets kopā ar Boyz II Men) un ‘’Always Be My Baby’’. ‘’Fantasy’’ debitēja ASV Billboard Hot 100 virsotnē, padarot Keriju par tikai otro mākslinieku, (un piemo sieviešu kārtas) kas kaut ko tādu ir panākusi; tas arī pavadīja divpadsmit nedēļas Kanādas singlu topa virsotnē. ‘’One Sweet Day’’ (albuma otrais singls) atkārtoja iepriekšējo sasniegumu, padarot Keriju par vienīgo mākslinieku, kurai pieder divi singli, kas debitējuši pirmajā vietā ASV. Dziesma pavadīja ASV topa virsotnē sešpadsmit nedēļas, kļūstot par dziesmu, kas visilgāko laiku pavadījusi topa virsotnē. ‘’Always Be My Baby’’ bija visspēlētākā dziesma ASV radiostacijās 1996. gadā, un tāpat kā ‘’Fantasy’’ un ‘’One Sweet Day’’ tika pārdots labi arī citur pasaulē. Pēdējā singla reklamēšanas laikā Kerija izveidoja īsu koncerttūri — Daydream World Tour.
Aronas paugurlīdzenums
Hidrogrāfija
Paugurlīdzenumā ir ap 70 par 10 ha lielākas ūdenstilpes. Lielākā ir Odzes ezers (2,69 km²). Galvenokārt tie ir ledāja izcelsmes ezeri, it īpaši joslā gar Madonas—Trepes paugurvalni un Praulienas paugurainē. Purvi veidojušies galvenokārt aizaugot senajiem paleoezeriem, kā arī pārpurvojoties pazeminājumiem gar Vidzemes augstieni un starppauguru ieplakām.
Dabas aizsardzība
Aronas paugurlīdzenuma teritorijā atrodas Krustkalnu dabas rezervāts, dabas parki Aiviekstes paliene un Laukezers, Silabebru ezera un Vesetas palienes purva dabas liegumi, kā arī vairāki dabas pieminekļi, tajā skaitā Kalsnavas dendrārijs.
Daydream
Kritiķu Uzņemšana
Daydream tika ierindots 116-tajā vietā Rock and Roll Hall of Fame ‘’Galīgais 200’’, kurā ir iekļauti ‘’daži no visietekmīgākajiem un populārākajiem albumiem vēsturē’’, pēc organizācijas vārdiem.
Kens Takers no ‘’Entertainment Weekly’’ par albumu sacīja: ‘’Labākais albums, kādu Kerija izdevusi kopš sava 1990. gada debijas albuma.’’ Piedevām, AllMusic Guide par albumu sacīja ‘’viņas labākais ieraksts līdz šim, kas viscaur sastāv no stipras dziesmu izvēles.’’ Kritiķi viņas vokālus aprakstīja kā ‘’Ievērojami kaislīgus’’, kas bija ievērojams kontrasts komentāriem, ka viņas vokālā tehnika ir bezjūtīga.
Halīfa tornis
Halīfa tornis jeb Burdžhalīfa (ar,, sākotnēji Dubaijas tornis jeb Burdždubaija (برج دبي)) ir 828 metrus augsts debesskrāpis Dubaijā, augstākā celtne pasaulē. Torņa celtniecība ilga sešus gadus, patērējot ap 330 000 kubikmetru betona, 39 000 tonnu tērauda stiprinājumu un 142 000 kvadrātmetru stikla, un to atklāja, torni pārsaucot Apvienoto Arābu Emirātu prezidenta šeiha Halīfa bin Zājida al Nahjāna vārdā. Tornim ir 163 stāvi, un tā iekštelpu kopējā platība ir 1 miljons kvadrātmetru, tajā ierīkoti biroji, dzīvokļi un viesnīca.
Veckuldīgas pilskalns
Veckuldīgas pilskalns atrodas 3,5 km uz ziemeļiem no Kuldīgas centra, Ventas kreisajā krastā. Tas ir valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis.
Arheoloģiskie izrakumi
Pārbaudes izrakumos 1950. gadā gan priekšpilī, gan senpilsētā konstatēts 0,25—1,5 m dziļš kultūrslānis. Pilskalns ierīkots 15–20 m augstā zemes ragā, kurš veidojies Krāčupītei ietekot Ventā. Dienvidrietumu pusē no pārējās augstienes tas atdalīts ar grāvi un ap 100 m garu, 20 m platu un līdz 6 m augstu valni. Kalna izlīdzinātais laukums ir noapaļotas kvadrāta formas, ap 100x100 m liels. Tajā konstatēts līdz 1,6 m dziļš kultūrslānis. Uz dienvidrietumiem no laukuma starp Ventu un Krāčupīti atradusies ap 1 ha liela priekšpils, kura rietumu daļā bijusi norobežota ar ap 40 m garu, tagad aizmilzušu, grāvi. Aiz tā ap 9,5 ha lielā platībā izvietojusies senpilsēta.
Vēsture
Šī kuršu senpilsēta pastāvējusi vēl līdz 1355. gadam, kad tai ierādīta jauna teritorija tuvāk 13. gadsimta vidū celtajai Kuldīgas mūra pilij. Pēc dažu pētnieku domām šeit bijis gan kuršu zemes Bandavas centrs, gan 1230. gadā minētā kuršu karaļa Lamekina rezidence.
Dziesmiņas, latviešu valodai pārtulkotas
„Dziesmiņas, latviešu valodai pārtulkotas” (vecajā ortogrāfijā: Dseesminas Latweeschu wallodai pahrtulkotas) ir Jura Alunāna pirmais dzejoļu krājums, kas iznāca 1856. gadā. Tajā viņš iekļāva Horācija, Gētes, Šillera, Puškina, Ļermontova, Heines u.c. autoru uz latviešu valodu pārtulkotus darbus. Dzejoļu krājumā ievietots arī J. Alunāna oriģināldzejolis „Trioleta” jeb „Pavasara atnāciens” un apcerējums „Kāds vārds par latviešu valodu”. Tas tiek uzskatīts par pirmo mākslinieciski nozīmīgo dzejas apkopojumu latviešu valodā.
Roberts Frips
Roberts Frips (en; dzimis ) ir angļu ģitārists, komponists un producents. Frips ir vislabāk zināms kā King Crimson grupas dalībnieks. Viņa diskogrāfija, ieskaitot visus albumus, kuros viņš ir piedalījies, sasniedz vairāk kā 700 dažādu izdevumu. Frips tika ierindots 42. vietā žurnāla Rolling Stone 100 visu laiku labāko ģitāristu sarakstā, savukārt 2010. gadā Gibson.com viņu ierindoja 47. vietā 50 visu laiku labāko ģitāristu sarakstā.
Frezno
Frezno (en; ) ir pilsēta Kalifornijā, ASV, Frezno apgabala administratīvais centrs. Pēc 2010. gada datiem, tajā dzīvo 494 665 iedzīvotāju, padarot to par piekto lielāko pilsētu Kalifornijas štatā, kā arī lielāko Kalifornijas pilsētu, kura neatrodas pie okeāna. Tā ir 34. lielākā pilsēta visā ASV. Frezno atrodas štata centrā, Sanvokīnas ielejā, aptuveni 320 kilometrus uz ziemeļiem no Losandželosas un 275 kilometrus uz dienvidiem no štata galvaspilsētas Sakramento. Pilsēta ir daļa no Frezno aglomerācijas, kura ar 1 107 416 iedzīvotājiem ir otra lielākā aglomerācija Kalifornijas Centrālajā ielejā pēc Sakramento. Nosaukums Frezno spāņu valodā nozīmē ‘osis’, un pilsētas karogā ir attēlotas oša lapas.
Rumānijas pilsētu uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopotas visas Rumānijas pilsētas. Pašlaik Rumānijā ir 320 pilsētas.
No šīm 320 pilsētām, 103 pilsētas ar pašvaldības tiesībām (rumāņu valoda: municipiu) un 217 pilsētas ar pilsētas statusu (rumāņu valoda: oraş).
Karte
Kartē parādītas tikai tās 103 pilsētas, kam ir pašvaldības tiesības.
Taraza
Taraza, līdz 1997. gadam zināma kā Žambila, līdz 1993. gadam kā Džambula, līdz 1938. gadam kā Mirzojana, līdz 1936. gadam kā Aulie-Ata (,, čagatai: اولياه اتا, ) un līdz 1856. gadam kā Talasa, ir pilsēta un Žambilas apgabala administratīvais centrs, Kazahstānas dienvidos pie Kirgizstānas robežas, Talasas upes krastos. Pilsēta ir viena no straujāk augošajām pilsētām Kazahstānā pēc Astanas un Tirkistanas.
Sanktpēterburgas SKA
Sanktpēterburgas SKA (, agrāk - Ļeņingradas SKA) ir profesionāla hokeja komanda, kas bāzēta Sanktpēterburgā, Krievijā un kas spēlē Kontinentālajā hokeja līgā. 2015. gadā tā izcīnīja Gagarina kausu.
Vēsture
Komanda tika dibināta 1946. gadā, tai piedaloties jau pašā pirmajā PSRS čempionāta sezonā. Sezonu klubs gan noslēdza pēdējā vietā, augstākās divīzijas čempionātā atgriežoties vien 1950.—51. gada sezonā. Padomju ērā SKA divreiz (1970.—71. un 1986.—87. gada sezonās) izcīnīja līgas bronzas medaļas, kā arī divreiz (1968. un 1971. gadā) sasniedza PSRS kausa finālu.
1970., 1971., 1977. un 2010. gadā komanda izcīnīja Špenglera kausu.
1993.—94. gada sezonā SKA sasniedza Starptautiskās hokeja līgas pusfinālu, tajā piekāpjoties vēlākajai čempionei Toljati "Lada". Turpmākajos gados gan klubs nebija tik sekmīgs Krievijas Superlīgas pastāvēšanas laikā līgas izslēgšanas kārtā spējot iekļūt vienīgi četras reizes.
Kontinentālās hokeja līgas izveide iezīmēja jaunu ēru SKA vēsturē. Komanda kļuva par vienu no spēcīgākajām līgas vienībām. 2011.—12. un 2012.—13. gada sezonā SKA sasniedza Gagarina kausa konferences finālu. 2012.—13. gadā komanda uzvarēja regulārajā sezonā, iegūstot Kontinenta kausu.
Pēc Vjačeslava Bikova atkāpšanās no trenera amata, 2015. gadā uz diviem gadiem tika noslēgts līgums ar Andreju Nazarovu.
Pašreizējais sastāvs
''Pēdējoreiz atjaunots 2021. gada 30. augustā.''
Aragvaja
Aragvaja (pt) ir upe Brazīlijas vidienē, Tokantinsas kreisā krasta un tās garākā pieteka. Sākas Kajapo grēdā Matugrosu plato, tek ziemeļu—ziemeļaustrumu virzienā Brazīlijas plakankalnē pa Matugrosu, Gojasas Tokantinsas un Paras štatu robežu. Ietek Tokantinsā augšpus Marabas pilsētas. Upes vidustecē attekas veido 300 km garo un līdz 75 km plato Bananalas salu. Upe kuģojama vidustecē 1300 km garumā. Lielākā pilsēta krastos ir Bara du Garsasa. Upes nosaukums tupi valodā nozīmē ‘[pagagaiļu] Ara upe’.
25. novembris
Vārda dienas
Kadrija, Kate, Katrīna, Katrīne, Trīne
Stīvens Vilsons
Stīvens Džons Vilsons (en; dzimis ) ir angļu mūziķis, kurš vislabāk zināms kā grupas Porcupine Tree izveidotājs. Viņš muzicē arī citās grupās, ieskaitot No-Man and Blackfield, ir arī solomākslinieks.
Mirdzizlāde
Mirdzizlāde ir viens no vājstrāvas elektriskās izlādes veidiem, kas norisinās mēreni retinātās gāzēs. Palielinoties strāvai, mirdzizlāde parasti pāriet lokizlādē. Samazinot gāzes spiedienu līdz dažiem desmitiem mTorr, pieaug jonu brīvā noskrējiena garums, bet samazinās to koncentrācija; tad izlādes apgabals sadalās atsevišķos fragmentos izlādes caurules garumā (stratās). Pie μTorr liela spiediena brīvā noskrējiena garums pārsniedz caurules garumu, un novēro tikai nelielu caurules sieniņu veidojošo atomu emisiju.
Atšķirībā no nestacionārām impulsveida izlādēm gāzēs, mirdzizlādes galvenie parametri maz mainās laikā. Lai arī mirdzizlāde starp citiem izlādes veidiem izceļas ar to, ka tā notiek pie ļoti zemām elektriskā lauka intensitātēm, uzliktais spriegums tiek mērīts kilovoltos; taču pati mirdzizlāde notiek apgabalos ar mazu potenciāla gradientu.
Izplatītākais mirdzizlādes piemērs ir neona lampiņas un dienasgaismas spuldzes spīdēšana.
Mirdzizlādes rašanās
Izraisot mirdzizlādi garā caurulē, kuras galos iemontēti elektrodi un kurā iepildīta retināta gāze (ar spiedienu daži desmiti mm Hg), var novērot caurules spīdēšanu gandrīz visā garumā. Elektriskā lauka intensitātei starp elektrodiem jābūt vairākiem tūkstošiem voltu uz metru. Mirdzizlādei šādā caurulē ir visai sarežģīta struktūra, taču galvenās tās daļas ir tumšs apgabals katoda tuvumā (to sauc par katoda tumšo telpu) un spīdoša zona, kas sniedzas gandrīz līdz anodam un ko sauc par pozitīvo stabu. Gandrīz visa gaisma, ko dod mirdzizlāde, nāk no pozitīvā staba, turklāt gaismas krāsa atkarīga no iepildītās gāzes vai gāzu maisījuma veida (piemēram, neonam - oranžsarkana, argonam - zilganzaļa). Rodoties mirdzizlādei, notiek gāzes spēcīga jonizācija un tā kļūst par plazmu — labu strāvas vadītāju. Jonizācija rodas, elektriskajā laukā paātrinātiem elektroniem saduroties ar gāzes molekulām. Radušies pozitīvie joni kustas uz katodu un, ietriecoties tajā, rada elektronu sekundāro emisiju.
Mirdzizlādes struktūras apraksts
[[File:Electric glow discharge schematic.svg|center|700px|thumb|Mirdzizlādes uzbūve gāzes izlādes caurulē (Kruksa caurulē).
Mazās lauka intensitātes apgabals veidojas katoda tuvumā, kur aptuveni vienādā un visai ievērojamā koncentrācijā ir gan no katoda kustošajiem elektroniem, gan pretēja virzienā kustošajiem katjoniem. Lādiņu aptuvenā kompensēšanās arī ir cēlonis mazajai lauka intensitātei; šī apgabala atrašanos katoda tuvumā nosaka jau pieminētais fakts, ka elektroniem pie vienāda paātrinošā sprieguma U ir daudz lielāks kustības ātrums nekā daudz smagākiem katjoniem. Tas nozīmē, ka elektroni jau pēc visai neilga lidojuma no katoda virsmas sasniedz ātrumus, kas ļauj veikt triecienjonizāciju, radot lielu daudzumu lēni kustošo katjonu. Tie savukārt nosaka šī apgabala pozitīvu potenciālu, un potenciāla kritums ar negatīvā potenciāla katodu tādēļ gandrīz viss atrodas starp mirdzošās izlādes telpu un katoda virsmu. Elektronu emisiju no katoda izraisa gan triecienjonizācija no smagajiem, lielās intensitātes laukā paātrinātajiem katjoniem, gan arī ārējais fotoefekts mirdzizlādes starojuma iedarbībā. Paātrinoties elektroni sākumā iegūst enerģiju, kas pietiekama tikai atomu ierosināšanai (katoda spīdošais slānītis rodas šo atomu fluorescences dēļ). Tālāk, Kruksa tumšajā telpā, lielā elektronu ātruma dēļ notiek jau pārsvarā jonizācija, kurā rodas lielākais daudzums katjonu un elektronu. Vienlaicīgi ātrie elektroni zaudē kinētisko enerģiju, un rodas apgabals, kurā ir daudz gan tikko radīto pozitīvo jonu, gan arī brīvo elektronu, kas tikko izsisti no atomiem un ieguvuši tikai ļoti mazu vai nekādu papildu kinētisko enerģiju, vai arī tikko izsituši elektronus no atomiem un gandrīz vai pavisam zaudējuši savu enerģiju. Tādēļ šajā apgabalā var izdevīgi notikt jonu rekombinācija, kas arī rada mirdzizlādi. Tā kā rekombinācija, būdama jonizācijai pretējs process, arī notiek tikai ar elektronu līmeņiem atbilstošo gaismas kvantu izstarošanu, mirdzizlādes spektrs ir atkarīgs no tā, kādas daļiņas (joni) ir sastopami izlādes apgabala plazmā, respektīvi, gāzes fāzē starp katodu un anodu. Tālāk, Faradeja tumšajā telpā, lādētās daļiņas nonāk tikai difūzijas ceļā (jo mirdzizlādes telpā praktiski nav potenciāla starpības). Toties Faradeja telpā šī starpība jau parādās, jo ātrāk difundējošie elektroni rada lokālu drusku negatīvāku potenciālu, kam pretī tālumā ir pozitīvais anoda potenciāls. Tāpēc elektroni sāk paātrināties atkal, un telpas daļu, kad tie sasniedz atomu ierosināšanai un (tālāk) jonizēšanai nepieciešamo enerģiju, sauc par pozitīvo stabu. Šī staba ietvaros relatīvi nedaudzie no mirdzizlādes telpas izkļuvušie elektroni jonizē vai ierosina sastaptos atomus; tādējādi šie procesi ir sekundāri un var notikt tik ilgā ceļa posmā, cik atliek līdz anoda telpai. Tādēļ staba garums ir atkarīgs no attāluma starp katodu un anodu. Pētījumi rāda, ka, tuvinot anodu Faradeja tumšajai telpai, mirdzošā izlāde saglabājas, bet, aizbīdot to līdz Kruksa telpai, mirdzošā izlāde zūd.
Mirdzizlāde atmosfēras spiedienā
Palielinoties gāzes spiedienam, intensīva elektrodu bombardēšana var novest pie termoelektronu emisijas, kādēļ radīsies lavīnizlāžu kanāli un sāksies lokizlāde (vai koronas izlāde). Taču 1993. gadā T. Cerfalvi (Cserfalvi) un P. Mezejs (Mezei) ar līdzstrādniekiem parādīja, ka, izmantojot par katodu elektrolīta šķīdumu un ne īpaši lielu spriegumu, arī atmosfēras spiedienā kanāli nav raksturīgi un pie pietiekama attāluma starp elektrodiem veidojas stabila mirdzizlāde (mirdzizlāde atmosfēras spiedienā, angļu APGD – atmospheric-pressure glow discharge). Galveno lomu šeit spēlē tas, ka, bombardējot katodu ar katjoniem, no tā virsmas tiek izsistas sīkas šļakatas un pilieni, kas tālāk iztvaiko izlādes telpā un piepilda to ar šķīdinātāja (ūdens) piesātināto tvaiku. Tā kā katoda virsma tiek visu laiku atjaunota (praksē bez konvekcijas nodrošina arī mehāniski radītu plūsmu), uz tās neveidojas izciļņi, kādēļ strīmeru rašanās nav varbūtīga. Vienā no praksē lietotajām metodēm – ELCAD (angļu ELectrolyte CAthode Discharge, izlāde uz elektrolīta katoda) – katodu veido vertikāla pārteces caurule (visbiežāk no parastā vai kvarca stikla); citā – LS-APGD (angļu liquid-sampling APGD, mirdzizlāde atmosfēras spiedienā ar šķidruma iztvēršanu) – analizējamo šķīdumu izsmidzina [parasti] horizontāli no kapilāra pret metāla anodu. Lielās ūdens tvaiku koncentrācijas dēļ process ir vai nu jārealizē atvērtā sistēmā, vai nu izlādes nodalījumam visu laiku jālaiž cauri dzesējošā/vēdinošā gāze. Skaidrs, ka šīs izlādes temperatūra ir visai neliela, sakarā ar ko arī jonizācijas pakāpe parasti ir 10–20 %. Lai nepieļautu izlādes pāreju par lokizlādi, ķēdē anoda pusē ieslēdz lielu balasta pretestību (virs 1 kΩ).
ELCAD tiek ierosināts, izlaižot starp elektrodiem īsu dzirksteli (t.i., pie liela sprieguma) vai īslaicīgi satuvinot elektrodus. Izlādes process ir aptuveni tāds pats kā metāla katoda gadījumā; taču procesā iesaistītie katjoni pārsvarā ir H2O+ un HO+, iespējams, arī O+. Jonizācijā iesaistās arī gaisa molekulas, pārsvarā N2 un O2; ir noteikts, ka Ar un He izlādē nepiedalās, jo to jonizēšanai nepieciešama ievērojami augstāka enerģija. Tā kā Kruksa tumšajā telpā ir liela katjonu koncentrācija, metālu joni, kas nonāk tur no šķīduma šļakatu pilienos, nespēj pārvarēt pozitīvo potenciālu un difundē uz katoda mirdzošās spīdēšanas telpu (KMST) tikai pēc rekombinācijas ar lēnajiem elektroniem. KMST tos ierosina jau ātrāk kustošie elektroni, kas kustas anoda virzienā. Šis mehānisms gan vēl nav viennozīmīgi atzīts zinātnieku vidū. Līdzīgi procesi notiek arī LS-APGD gadījumā. Šī paveida mirdzizlādes iekārtas parasti tiek savienotas ar masspektrometru jonu tālākai analīzei.
Mirdzizlādes parādības izmantošana
Mirdzizlādes lampas, tā saucamās dienasgaismas spuldzes, ko sauc arī par ekonomiskajām spuldzēm vai luminiscentajām lampām, plaši izmanto apgaismošanā. Šādās lampās mirdzizlāde tiek izraisīta dzīvsudraba tvaikos pie neliela vakuuma (ap 0,2 % no atmosfēras spiediena), kas rada intensīvu ultravioleto starojumu. UV starojums ierosina luminoforu, ar ko no iekšpuses pārklātas lampas sieniņas un tas spīd acij patīkamā baltā gaismā. Mirdzizlādes lampas ir daudz ekonomiskākas par kvēlspuldzēm.
Ar inertām gāzēm pildītas tievu caurulīšu veida lampas izmanto dekoratīviem un informatīviem mērķiem.
Mirdzizlādi izmanto arī gāzu lāzeros un dažādās elektronu lampās un gāzu elektroierīcēs (gāzizlādes stabilitronos, tiratronos). Cits pielietojuma veids ir klasiskā gāzveida paraugu analīzē – gāzizlādes caurules, kā arī modernā — atmosfēras spiedienā.
Ivans Tabanovs
Ivans Tabanovs (dzimis ) ir bijušais Moldovas futbolists, aizsargs, tagad futbola treneris. 2012. gadā kā Daugavpils "Daugava" galvenais treneris kļuva par Latvijas futbola Virslīgas čempionu.
2014. gada oktobrī Daugavpils "Daugavas" galvenais treneris I. Tabanovs bija viens no aizturētajiem lietā par futbola spēļu rezultātu manipulāciju mantkārīgos nolūkos.
PSRS futbola izlase
PSRS futbola izlase bija nacionālā futbola komanda, kas pārstāvēja PSRS starptautiskās futbola sacensībās laika posmā no 1924 līdz 1991. gadam, kad PSRS beidza pastāvēt. PSRS izlases lielākais panākums ir uzvara 1960. gada Eiropas čempionātā, kā arī izcīnītā 4. vieta 1966. gadā Pasaules čempionātā. Lielākā daļa PSRS izlases spēlētāju bija krievi, daudz bija arī ukraiņu un gruzīnu. Pēc PSRS sabrukuma izveidojās 15 jaunas izlases.
Karols Adameckis
Karols Adameckis (pl, dzimis, miris ) bija poļu ekonomists, inženieris un vadībzinības teorētiķis.
Mācījies Lodzā, pēc tam studējis Pēterburgā. Pētījis galvenokārt metalurģiskos uzņēmumus.
Galvenais darbs: O zasadach organizacji pracy zbiorowej, kur attīstījis mācību par vadības harmoniju, kura sastāv no trīs komponentēm:
Adamecka vārdā nosaukta ekonomikas universitāte Katovicē — ''Akademia Ekonomiczna im. Karola Adamieckiego w Katowicach''.
Ištvāns Šāndorfi
Ištvāns Šāndorfi (, ; dzimis 1948. gada 12. jūnijā Budapeštā, Ungārijā, miris 2007. gada 26. decembrī Parīzē, Francijā) bija ungāru hiperreālisma gleznotājs.
Baltijas jūra
Baltijas jūra ir Eiropas ziemeļaustrumu daļas iekšējā jūra. To ierobežo Skandināvijas pussala, Eiropas kontinenta austrumu un centrālā daļa un Dānijas salas. Vienīgā Pasaules okeāna daļa, ar kuru savienota Baltijas jūra, ir Ziemeļjūra, taču arī ar Ziemeļjūru savieno tikai salīdzinoši šauri šaurumi — Ēresunds, Lielais Belts un Mazais Belts. Izveidoti arī kanāli — Baltās—Baltijas jūras kanāls cauri Krievijai savieno ar Ziemeļu Ledus okeānam piederīgo Balto jūru, bet Ķīles kanāls cauri Ziemeļvācijai — ar Ziemeļjūru.