cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Als Kapone
Dzīvesgājums
Kapones reputācija tika sabojāta pēc tam, kad atklātībā nāca fakti, kas apliecināja viņa saistību ar Valentīndienas slaktiņu 1929. gadā, kurā tika nogalināti septiņi gangsteri no Kapones konkurentu grupējuma. Kapones ēra beidzās līdz ar viņa apcietināšanu un notiesāšanu. Lai arī Kapone ilgus gadus bija darbojies organizētajā noziedzībā, tomēr viņa notiesāšanas iemesls bija izvairīšanās no nodokļu nomaksas. Sākotnēji viņš tika ieslodzīts salīdzinoši viegla režīma cietumā Filadelfijā, bet vēlāk sakarā ar regulāru cietuma vadības uzpirkšanu tika pārvests uz Alkatrazas cietumu Sanfrancisko, kur viņa mentālā un fiziskā veselība pasliktinājās no jaunībā iegūta sifilisa. No ieslodzījuma pirms termiņa tika atbrīvots 1939. gadā, bet viņa psihiskais stāvoklis vairs neatļāva turpināt iepriekšējās aktivitātes. Pēdējos mūža gadus Kapone pavadīja vecāku mājās Floridā un cieta no slimības izraisītām mentālām problēmām. 1947. gada 25. janvārī Kapone mira no sirds apstāšanās, kas sekoja pēc triekas.
Diletantisms
Diletantisms (, baudīt) ir amatierisms (negatīvā nozīmē), pavirša nodarbošanās ar kādu zinātni, mākslu vai arodu.
Cilvēku, kura darbībās saskatāms diletantisms, sauc par diletantu. Šāds cilvēks nodarbojas ar kādu mākslu, zinātni vai arodu bez speciālām, profesionālām zināšanām attiecīgajā jomā vai arī vienkārši vāji pārzina šo jomu. Diletants aiz savas nezināšanas vai neprasmes bieži vien pieļauj kļūdas. Pretstats diletantam ir profesionālis, kuram ir attiecīgajā jomā vajadzīgās prasmes vai zināšanas. Apgūstot attiecīgajai zinātnei, mākslai vai arodam vajadzīgās zināšanas un prasmes, arī diletantam ir iespējams ar laiku kļūt par profesionāli. Šo vārdu bieži attiecina arī uz pavirši paveiktu darbu, kur būtu bijusi nepieciešama profesionāla un rūpīga pieeja.
Thomas
Tomass var būt:
Marlēna Reimane
Marlēna Reimane (dzimusi Salacgrīvā) ir latviešu vieglatlēte, sprintere. Kopā ar Ievu Zundu, Sandru Krūmu un Jekaterinu Čekeli startēja 2010. gada Eiropas čempionātā vieglatlētikā 4x100 m stafetē, kurā Latvijas komanda ieņēma 16. vietu 18 komandu konkurencē.
Sahāras svītrainais sesks
Sahāras svītrainais sesks (Ictonyx libycus) ir vidēja auguma sermuļu dzimtas (Mustelidae) plēsējs, kas pieder svītraino sesku ģintij (Ictonyx). Sahāras svītraino sesku mēdz saukt arī par Sahāras svītraino zebieksti, Ziemeļāfrikas sesku vai Lībijas sesku. Sahāras svītrainā seska tuvākais radinieks ir Svītrainais sesks.
Sahāras svītrainais sesks ir sastopams Alžīrijā, Čadā, Ēģiptē, Lībijā, Mali, Mauritānijā, Marokā, Nigērā, Nigērijā, Sudānā, Tunisijā un Rietumsahārā. Sahāras svītrainais sesks dzīvo tuksneša malā un tas mitinās gan atklātās ar zāli apaugušās vietas, gan kalnos.
Pastāv uzskats, ka Sahāras svītrainais sesks kādreiz tika turēts mājās un izmantots medībām. Tā purnam uzlika uzpurni un ielaida trušu alās, lai izdzītu trušus. Mūsdienās Sahāras svītrainais sesks ir ļoti rets dzīvnieks, un tas ir uz izmiršanas robežas.
Izskats un īpašības
Sahāras svītrainajiem seskiem kā visiem caunu dzimtas dzīvniekiem ir garš, slaids ķermenis ar īsām kājām. Purns slaids, viegli izstiepts. Aste nosacīti gara un pūkaina. Kažoka matojums pinkains. Ķermeņa garums bez astes ir apmēram 20—28 cm garš, astes garums 11—18 cm, svars 200—250 g.
Uzvedība un barība
Sahāras svītrainais sesks ir nakts dzīvnieks, pa dienu tas atpūšas alā zem zemes. Alas tas izrok pats. Kā visiem seskiem tam zem astes ir smirdīga sekrēta dziedzeri. Smaka tiek izmantota, lai aizbaidītu iespājamos ienaidniekus. Sahāras svītrainais sesks medī putnus, nelielus grauzējus, ķirzakas, kukaiņus un dažādus bezmugurkaulniekus, izēd no ligzdām olas.
Mazuļi dzimst laikā no janvāra līdz martam, grūsnības periods ilgst 37—77 dienas, parasti piedzimst 2—3 mazuļi.
Zirgu skriešanās sacīkstes
Zirgu skriešanās sacīkstes ir sporta veids, kurā žokejs ar savu zirgu cenšas pirmais nonākt finišā. Zirgu sacīkstes ir viens no senākajiem sporta veidiem. Tās rīkotas jau ļoti senos laikos gan Ēģiptē, gan Babilonijā, kā arī Sīrijā. Homērs ir aprakstījis grieķu kauju ratu sacensības, kas norisinājušās aptuveni 9. gadsimtā pirms mūsu ēras.
Džesika Simpsone
Džesika Anna Simpsone (en; dzimusi Abilīnā, Teksasas štatā, ASV) ir amerikāņu dziedātāja, aktrise, modes dizainere. Viņa kļuva populāra 1999. gadā, kopš tā laika Džesika Simpsone ir piedalījusies dažādos šovos, filmās un reklāmās, kurās reklamēja dažādus skaistumkopšanas līdzekļus un matu kopšanas līdzekļus.
Zirgu skriešanās sacīkstes
Mūsdienu zirgu sports ir radies Anglijā. To veicināja šķirnes zirgkopības attīstība valstī. Šeit zirgu sacīkstes ir rīkotas jau 12. gadsimtā, bet tikai 17. gadsimtā tur sāka audzēt sporta zirgus. Anglijā ieveda ērzeļus no Arābijas pussalas, Turcijas un Persijas un sapāroja ar vietējām ķēvēm. Trim ērzeļiem bija īpaša nozīme. Tie bija arābu ērzeļi Derlijs un Godolfīns, kā arī turku ērzelis Baierlijs. Šie trīs ērzeļi ir mūsdienu tīrasiņu zirgu ciltstēvi.
Džesika Simpsone
Viņas ieraksti ir veiksmīgi iekļuvuši Billboard Top 40, trīs albumi sertificēti ar zeltu un divi ar platīna disku pēc RIAA sistēmas, četri albumi iekļuvuši Billboard 200 topa pirmajā desmitniekā.
Terakotas armija
Terakotas armija atrodas Ķīnas imperatora Ciņa Šihuandi kapenēs (dzīvojis apmēram pirms 2000 gadiem), Ķīnas ziemeļrietumos. Atklāta 1974. gada 29. martā, kad to nejauši uzgāja grupa zemnieku, rokot aku. Iecienīts tūristu apskates objekts. Armija sastāv no karavīriem, ratiem un zirgiem. Tajā bija vairāk kā 8000 karavīri, 130 rati ar 520 zirgiem un 150 kavalērijas zirgi. Armija atrodas valdnieka pēcnāves telpā. Karavīri pagatavoti no apdedzināta māla jeb terakotas. Karavīri ar visiem zirgiem atainoti dabiskā lielumā. Arheologi uzskata, ka katrs karavīrs ir veidots pēc dzīva parauga, kāda cilvēka, kas dzīvojis pirms 2000 gadiem.
Zirgu skriešanās sacīkstes
18. gadsimtā zirgu sports Anglijā kļuva loti populārs. 1751. gadā tika izveidots pirmais žokeju klubs, bet 1793. gadā tika izdots krājums "Tīrasiņu zirgu ciltsraksti", kurā aprakstīta visu tīrasiņu šķirnes zirgu izcelsme. Zirgu sacīkstes ilgu laiku bija pazīstamas kā "karaļu sports". Šāds nosaukums radies tāpēc, ka zirgu sacīkstes rīkoja karaļa ģimene, kā arī tāpēc, ka ar šo sporta veidu nodarbojās tikai ievērojamākie un bagātākie cilvēki valstī.
Terakotas armija
Pēc BBC ziņām, šī vieta patiesībā esot diezgan noslēpumaina, jo pēc formas tā atgādinot piramīdu. Tā atrodas šo kapeņu iekšpusē un sasniedz 115 metru augstuma atzīmi.
Džesika Simpsone
Džesika Simpsone Austrālijā ierakstus ir pārdevusi vairāk nekā kopiju, viņa ierindojās 113. vietā Austrālijas Ierakstu industrijas asociācijas 1000 labāko pēdējo trīs dekāžu sarakstā (1980—2010). 2009. gadā žurnāls Billboard mūziķi ierindoja 95. vietā starp desmitgades labākajām māksliniecēm.
Viņas jaunākā māsa Ešlija Simpsone arī ir dziedātāja.
Terakotas armija
Karaspēks domāts, lai pēc nāves apsargātu diženo valdnieku, kas kļuva populārs ne tikai ar to, ka aizsāka Lielā Ķīnas mūra celtniecību, bet arī ar savu nežēlīgo valdīšanas stilu. Ciņs Šihuandi pazīstams arī kā Ciņu dinastijas pamatlicējs.
Albī
Albī ir saglabājusi savu bagāto arhitektūras mantojumu jau vairāku gadsimtu garumā. Bieži tiek veikti restaurācijas darbi vecajām ēkām, lai uzlabotu to izskatu un saglabātu arhitektūras mantojumu nākamajām paaudzēm.
2010. gadā teritoriju ap katedrāli, kura ir celta 13. gadsimtā dienvid gotikas stilā, veco pilsētas tiltu, Sant Salvi ceturksni un ceturkšņa baznīcu iekļāva UNESCO pasaules mantojuma sarakstā. Tie visi ir būvēti vienotā stilā, to izskats nav mainijies jau vairākus gadsimtus no viduslaikiem līdz mūsdienām.
Ģeogrāfija
Pilsētā ir nedaudz mazāk par 50 000 iedzīvotāju, pilsētas aglomerācijas iedzīvotāju skaits sasniedz 80 000. Albī atrodas 80 kilometru attālumā uz ziemeļaustrumiem no Tulūzas. Cauri Albī tek Tarnas upe.
Ievērojamas personības
Albī ir dzimuši vai dzīvojuši:
Apzīmētājs
Apzīmētājs jeb atribūts (la — ‘piešķirtais’) ir teikuma palīgloceklis, kas raksturo lietvārdu vai arī kādu tā nozīmē lietotu vārdu. Vairākās indoeiropiešu valodās, tai skaitā latviešu valodā, tiek izšķirts saskaņotais un nesaskaņotais apzīmētājs. Saskaņotais apzīmētājs ar lietvārdu saskaņojas dzimtē, locījumā un skaitlī. Apzīmētājs izsaka pazīmi, kā arī īpašību, konkrētāk: īpašību, piederību, vielu, noderību, saturu, sastāvu, darbības subjektu, darbības objektu un daudzumu. Latviešu valodā tas parasti atrodas pirms apzīmējamā vārda.
Apzīmētājs teikumā atbild uz jautājumiem kāds?, kurš?, cik?, kā?. Tas teikumā var tikt izteikts ar īpašības vārdu, skaitļa vārdu, vietniekvārdu, lokāmo divdabi, lietvārdu ģenitīvā, darbības vārdu nenoteiksmē, deklinējamu vārdu ar prievārdu vai saitiņu.
Goldberga
Goldberga var būt:
Hermanis Albats
Hermanis Albats ( — ) bija latviešu jurists, tiesībnieks, zinātnieks, diplomāts, profesors, dzejnieks un politiķis. Pēc Latvijas okupācijas deportēts uz PSRS, kur viņš gāja bojā Vjatlaga soda nometnēs Kirovas apgabalā.
Dzīvesgājums
Dzimis 1879. gada 24. augustā Veļķu muižā tagadējā Vecpiebalgas novadā. 1898. gadā pabeidza Valkas skolotāju semināru un līdz 1904. gadam strādāja par skolotāju Rīgā. No 1901. līdz 1915. gadam strādāja par līdzstrādnieku, redakcijas locekli un redaktoru vairākos laikrakstos.
Līdztekus līdz 1910. gadam studēja Maskavas Universitātes juridiskajā fakultātē, bija vēlākās latviešu studentu korporācijas Fraternitas Lettica biedrs, no 1909. līdz 1918. gadam darbojās Maskavas laikrakstā „Russkija Vedomosti”, No 1910. līdz 1913. gadam papildinājās tiesību zinātnēs Parīzes un Heidelbergas universitātēs. Pirmā pasaules kara laikā no 1915. līdz 1918. gadam bija Viskrievijas Zemstu savienības pilnvarnieks karagūstekņu un bēgļu lietās. Publicējis rakstus par politiskiem un juridiskiem jautājumiem. Atsevišķā grāmatā izdoti H. Albata raksti par sanitāro iestāžu juridisko stāvokli okupētos apgabalos, par represijām kara laikā u.c. Jaunībā H. Albats dzejojis ar pseidonīmu Helgi.
1919. gada pavasarī atgriezās Latvijā un uzsāka dienestu Latvijas Republikas ārlietu ministrijā, no 1919. gada augusta Albats bija LR ĀM Konsulārās nodaļas vadītājs. Bermontiādes laikā 1919. gada novembrī viņu iecēla par Latvijas delegācijas vadītāja virspavēlnieka štāba priekšnieka Eduarda Kalniņa politisko padomnieku sarunās ar Baltijas reģiona sabiedroto komisijas locekļiem 28. novembrī, kas notika dzelzceļa vagonā starp Jānišķu un Meitenes stacijām, sarunās piedalījās arī Dienvidu frontes pavēlnieks ģenerālis Peniķis. Sarunu gaitā ģenerāļa Nisela vadītajai komisijai neizdevās panākt pamieru starp Latvijas un Vācijas valdībām un novērst pilnīgu vācu armijas evakuāciju no Latvijas.
No 1920. gada jūlija Albats bija LR ĀM juridiskā departamenta direktora vietas izpildītājs un juriskonsults un LR ārlietu ministra biedrs (no 1920. līdz 1923. gadam). LR ĀM ģenerālsekretārs (no 1923. gada aprīļa līdz 1933. gada jūlijam), pirmais Latvijas Republikas ārkārtējais sūtnis un pilnvarotais ministrs pie Svētā Krēsla (no 1925. līdz 1940. gadam). Piedalījies vairākās juristu konferencēs, daudzās starptautiskās sanāksmēs un Latvijas Republikas vārdā noslēdzis līgumus un konvencijas ar daudzām ārvalstīm. No 1921. gada Latvijas Universitātes tautsaimniecības un tiesību zinātņu fakultātes starptautisko un baznīcas tiesību mācībspēks (no 1923. gada vecākais docents starptautiskajās tiesībās).
Bīskaps prof. Jāzeps Rancāns savās atmiņās par H. Albatu rakstīja:
"Kā Latvijas Universitātes profesors H. Albats ar labām sekmēm skaidroja Baznīcas likumus un starptautiskās tiesības plašai studentu saimei. Viņa darbs bija augsti vērtēts, kā starp studentiem, tā arī mācības spēku saimē. Viņa lasītās lekcijas bija pavairota uz rotatora, un studenti tās lietoja kā rokas grāmatu. Studenti vienmēr runāja par prof. H. Albatu ar dziļu cieņu un atzinību. Visiem labi pazīstami bija ari viņa sakārtotie un izdotie starptautisko līgumu krājumi un daudzie vērtīgie raksti dažādos periodiskos izdevumos.”"
Pēc Z.A.Meirovica nāves Ārlietu ministrija nonāca H. Albata faktiskā vadībā. Vairākus mēnešus Latvijas ārlietu ministra funkcijas pildīja Ministru prezidents Hugo Celmiņš. Pēc tam Kārļa Ulmaņa Ministru kabinetā H. Albats bija ārlietu ministra vietas izpildītājs ( — ).
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūlijā Albatu iecēla par Latvijas Valsts Universitātes profesoru, bet jau 1940. gada oktobrī no šī amata atbrīvoja. līdz ar daudziem tūkstošiem latviešu PSRS okupācijas iestādes apcietināja H. Albatu un deportēja uz Vjatkas soda nometnēm. Kirovas apgabaltiesas pastāvīgās sesijas Krimināllietu tiesas kolēģija IeTK Vjatkas labošanas darbu nometnē atzina viņu par vainīgu: ieņemot augstus amatus buržuāziskās Latvijas valdībā, slēdzot līgumus ar ārvalstīm un piedaloties starptautiskajās konferencēs, stiprinājis valdības fašistisko orientāciju un cīņu pret revolucionāro kustību. Uz KPFSR Kriminālkodeksa 5813. panta pamata piespriests sods — brīvības atņemšana uz 10 gadiem un tiesību atņemšana uz 5 gadiem.
H. Albats mira Vjatkas soda nometnēs.” Kā nāves iemesls minēts "dekompensēts miokardīts, arterioskleroze un avitaminozā diareja ar krasu novājēšanu".
Andrejs Albats, H. Albata mazdēls, par savas ģimenes traģisko likteni stāsta: "Mana ģimene tika represēta naktī no Rīgas, Antonijas ielas 4, dzīvoklis 8. Mammu, mani, tēvu un vectēvu vilcienā aizveda līdz Šķirotavai. Līdz Kirovai braucām vienā vagonā. Sīkāk, kā tas notika, nezinu - man bija tikai septiņi mēneši. Pēc mammas stāstiem, Kirovā vectēvu atdalīja no ģimenes, atstāja Vjatlagā, mūs veda tālāk līdz Novosibirskai, pēc tam ar baržām pa Obu uz ziemeļiem. Izsēdināja pašā purvainākajā Sibīrijas vietā, Vasjuganu purvos. Tur nodzīvojām kādus sešus gadus, pēc tam mēģinājām bēgt.[..] Viņš [H. Albats] bija studējis starptautiskās tiesības, un viņu tiesāja Vjatlagā. Kad Latvijas prokuratūrai lūdzu parādīt vectēva lietu, tur redzēju, ka kara laikā viņu bija pratinājis seržants, kuram, domāju, pat nebija juridiskās izglītības. Vectēvs bija atbildējis par dažādām konvencijām, ka viņš pat atradies Maskavā laikā, kad tika parakstīts miera līgums ar Krieviju. Neizglītotais seržants pieraksta: sakarā ar to, ka viņš tur un tur ir parakstījis miera līgumus, ir pierādīts, ka viņš ir spiegs tādām un tādām valstīm. Kad viņu jūnijā izsūtīja, viņš bija vesels, normāls cilvēks, bet jau februārī viņš bija miris. Un viņa trīs dēli? Tikai vienam - Bruno Albatam, kas bija beidzis Latvijas Universitātes Juridisko fakultāti, - paveicās. Viņš ar sievu un meitu aizbēga uz Vāciju, tad Ameriku, kur kļuva par Amerikas Latviešu apvienības vadītāju. Paulis, kas bija studējis Grenoblē, tulkojis franču literatūru un, kā atceras Elza Stērste, gribējis publicēt latviski arī Balzaka nepiedienīgos stāstus, krita pirmajās kara dienās pie Līvbērzes. Mans tēvs Huberts, kurš būvēja VEF radioaparātus, nomira Sibīrijā 1942. gadā."
Personīgā dzīve
Hermanim Albatam bija trīs dēli: Bruno Albats, Huberts Albats un Paulis Albats. Bruno 1944. gadā aizbēga uz Vāciju, vēlāk devās uz ASV. Paulis krita kara pirmajās dienās pie Līvbērzes. Huberts nomira Sibīrijā 1942. gadā.
Apbalvojumi
apbalvots ar II šķiras Triju Zvaigžņu ordeni. Par nopelniem apbalvots ar Beļģijas, Dānijas, Dienvidslāvijas, Francijas, Igaunijas, Itālijas, Lietuvas, Norvēģijas, Polijas, Portugāles, Somijas, Ungārijas, Zviedrijas un Vatikāna ordeņiem (Romas pāvests H. Albatu apbalvoja ar sv. Gregora I šķiras ordeni).
Bibliogrāfija
H. Albats ir vairāku darbu autors starptautiskajās tiesībās, kurus vēl šodien starptautisko tiesību apguvei izmanto Latvijas Universitātes un citu universitāšu juridisko fakultāšu studenti un pasniedzēji:
No 1928. gada H.Albats izdevis Latvijas Republikas starptautisko līgumu krājumu:
H. Albats piedalījies ar vismaz 200 rakstiem Latviešu Konversācijas Vārdnīcas tapšanā, piemēram:'''
H. Albats bija pazīstams arī literatūrā. 1901. gadā viņš darbojās Zeiferta „Jauna Raža”, vēlāk „Dzimtenes Vēstnesī” u.c. Viņa raksti presē pa lielai daļai bija veltīti ārējās politikas jautājumiem.
Sillamē
Sillamē (et) ir pilsēta Austrumviru apriņķī, Igaunijas ziemeļu daļā, Somu līča dienvidu krastā. Tās iedzīvotāju skaits ir 12 230 (2021) un platība aizņem 10.54 km².
Vēsture
Sillamē kā apdzīvota vieta pirmo reizi rakstiski pieminēta 1502. gadā, Livonijas laikā. 19. gadsimta beigās, Sillamē atrodoties Igaunijas guberņā Krievijas Impērijas sastāvā, šis ciemats un tā apkārtne kļuva par Pēterburgas inteliģences iecienītu kūrortu. 1928. gadā, Igaunija Republikas laikā, šeit ar zviedru kapitāla palīdzību uzcelta degslānekļa pārstrādes rūpnīca, elektrostacija un osta.
Otrajā pasaules karā Sillamē rūpnīca bija sagrauta. Igaunijas PSR laikā Sillamē bija slēgta pilsēta (1947—1991) galvenokārt tāpēc, ka tajā atradās ķīmiskā rūpnīca Silmet, kurā ražoja kodoldegvielas stieņus un citus materiālus PSRS atomreaktoriem un atomieročiem. No 1946. līdz 1952. gadam urāna ieguvei tika izmantots vietēji iegūts degslāneklis. Vēlāk (sākot ar 1960. gadiem) urāns tika importēts no dažādām Austrumu bloka valstīm, galvenokārt Čehoslovākijas. Šeit tika apstrādāta arī urāna rūda no Bihoras apgabala Rumānijā. 1991. gadā Silmet pārstāja iegūt urānu un sāka ražot retzemju elementu izstrādājumus.
Ģeogrāfija
Sillamē atrodas Igaunijas ziemeļrietumos, Somu līča dienvidu krastā, pie Setkes grīvas. Attālumi līdz citām pilsētām: līdz Tallinai — 186 km, līdz Narvai — 25 km, līdz Sanktpēterburgai — 170 km.
Iedzīvotāji
Pēc 2011. gada tautas skaitīšanas datiem, Sillamē dzīvoja 14 252 cilvēki. 12 468 cilvēki jeb 87,48 %  bija krievi, 684 cilvēki jeb 4,8 % — igauņi, 1074 cilvēki jeb 7,54 % — citas tautības.
Tautsaimniecība
Pilsētā darbojas šādi rūpniecības uzņēmumi:
Pilsētā atrodas Sillamē osta (Sillamäe sadam AS), kas ir vistuvāk Krievijai esošā Eiropas Savienības osta.
2002. gada laikapstākļi Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''2002. gada laikapstākļi Latvijā.'''
Jūlijs
Latvijas lielākajā daļā no 10. jūlija līdz 6. septembrim netika novēroti nokrišņi.
Oktobris
Oktobra sākums iesākas ar stipriem sniegputeņiem.
Decembris
Latvijā tika novērots ilgstošs kailsals. Gandrīz mēnesi ar nelieliem pārtraukumiem lielā Latvijas daļā valdīja zemas gaisa temperatūras — no −10 līdz −20 grādiem, bet sniega segas biezums bija vien daži centimetri.
Laikapstākļu statistika Rīgā
Gaisa temperatūras absolūtais mēneša minimums, maksimums (°C) un mēneša vidējā temperatūra, kā arī tās novirze no ilggadējās novērojumu normas. Mēneša nokrišņu summa (mm), nokrišņu summa pa dekādēm un vienas diennakts nokrišņu maksimums.
Dati no Starptautiskās lidostas "Rīga" meteoroloģiskās novērojumu stacijas.
Gaisa temperatūras fakti Rīgā
Dienas zemākā gaisa temperatūra un nakts augstākā gaisa temperatūra Rīgā. Dati no Starptautiskās lidostas "Rīga" meteoroloģiskās novērojumu stacijas.
Zemākā gaisa temperatūra dienā:
Augstākā gaisa temperatūra naktī:
Eitrofikācija
Eitrofikācija ir ķīmisku uzturvielu, parasti slāpekļa un fosfora savienojumu, palielināšanās ekosistēmā izraisīta paaugstināta augu augšanas un atmiršanas intensitāte.
Ūdenstilpju eitrofikācija
Eitrofikācija ir augu pirmprodukcijas kāpināšana, kas tiek izraisīta ar barības vielu koncentrācijas pieaugumu ūdenī. Vārds eitrofs atvasinājumā no grieķu valodas nozīmē „labi barots”. Ar šo vārdu tiek apzīmēti apstākļi, kad ūdenstilpē, pateicoties biogēno elementu koncentrācijas pieaugumam, ievērojami palielinās bioloģisko procesu intensitāte, kas sākumā novērojama kā aļģu attīstība, organisko vielu uzkrāšanās un kopumā noved pie ievērojamas ūdens kvalitātes pasliktināšanās, tomēr eitrofikācijas process ir dabīgs un uzskatāms par vienu no pamatstadijām ūdenstilpes attīstības procesā, lai no oligotrofa stāvokļa, attīstoties dzīvības procesiem un pieplūstot biogēniem elementiem no sateces baseina, pārvēršoties eitrofā, bet noslēgumā aizaugtu.
Tomēr ūdeņu antropogēnais piesārņojums ievērojami paātrina šo procesu un rada antropogēno eitrofikāciju. Eitroficētos ūdeņus raksturo augsts biogēno elementu koncentrācijas līmenis ūdenī un nogulumos, augsts organisko vielu saturs ūdenī, augsta ūdeņu bioloģiskā produktivitāte, duļķains ūdens, skābekļa deficīts piegrunts zonā.
Eitrofikācijai vairāk pakļautas ūdenstilpes ar nelielu dziļumu. Noskaidrots, ka vēsturiskās attīstības gaitā pirmie aizauguši visseklākie ezeri, pārskatot ziņas par valsts purviem, kas izveidojušies virs aizaugušiem senezeriem redzams, ka mazākais sapropeļa slāņa biezums ir 0,2 m, bet lielākais reti pārsniedz 5 m.
Sekas
Ūdens eitrofikācija izsauc pastiprinātu aļģu vairošanos (no kurām dažas zilaļģu sugas ir toksiskas) ūdens virskārtā, kā rezultātā ūdens dziļākajos slāņos vairs nenokļūst gaisma, kas izsauc epilimnija dziļāko slāņu fitoplanktona un piegrunts makrofītu nāvi.
Aļģu savairošanās sākumā izsauc skābekļa un barības vielu koncentrācijas paaugstināšanos, kā rezultātā daudziem konsumentiem kā herbivoriem un kornivoriem rodas optimāli augšanas apstākļi. Ļoti strauji savairojas fitoplanktons, kā rezultātā zooplanktonam izveidojas barības pārbagātība. Tā kā zooplanktons patērē skābekli, tā koncentrācija ūdenī strauji samazinās.
Straujā organismu nāve, kas daļēji saistīta ar skābekļa koncentrācijas samazināšanos, izraisa šo organismu nogrimšanu un detrīta veidošanos. Detrītu noārda baktērijas. Noārdīšanas process sākumā notiek aerobos apstākļos — tātad izsauc vēl lielāku skābekļa koncentrācijas kritumu ūdenī. Tā rezultātā skābekļa daudzums ūdenī samazinās līdz tādai pakāpei, ka noārdīšanas process var notikt tikai anaerobos apstākļos. Šajā procesā kā blakusprodukti rodas amonjaks, metāns un sērūdeņradis — vielas, kas ir indīgas dzīviem organismiem. Ūdens cirkulācijas rezultātā šīs vielas nokļūst augstākajos ūdensslāņos. Tā kā noārdīšana anaerobos apstākļos notiek lēnāk, ūdenstilpes dibenā veidojas trūdošu vielu slānis.
Papildus skābekļa trūkums hipolimnijā izsauc Fe3+ reducēšanos uz Fe2+, kā rezultātā tiek atbrīvots pirms tam pie Fe3+ saistītais fosfāts, kas sekmē tālāku eitrofikāciju.
Cult of Luna
Cult of Luna ir zviedru sludge/postmetāla grupa. Izveidota 1998. gadā Umea komūnā no vietējās hardcore punk grupas Eclipse dalībniekiem. Ar pirmajiem albumiem Cult of Luna un The Beyond grupa ieguva popularitāti pagrīdes kultūrā. Trešais albums Salvation nepārstāvēja abu iepriekšējo albumu doom mūzikai raksturīgo agresīvo toni. Tā skanējums bija rāmāks un bija par iemeslu grupas plašākai atpazīstamībai arī popkultūrā. Cult of Luna sniegums ar nākamajiem albumiem Somewhere Along the Highway un Eternal Kingdom nemazinājās, un grupa saglabāja iegūto popularitāti.
Džims Morisons
Džeimss Daglass Morisons (en; — ), pazīstams kā Džims Morisons (en), bija ASV mūziķis, grupas The Doors solists no grupas izveides 1965. gadā līdz savai nāvei 1971. gadā.
Dzīves sākums
Morisons piedzima Melburnas pilsētā ASV. Viņš bija pirmdzimtais vēlākā admirāļa Džordža Stepena Morisona un Klāras Morisones ģimenē. 1947. gadā piedzima viņa māsa Anna Robina un 1948. gadā piedzima viņa brālis Endrū Lī. Daži avoti norāda, ka Morisona intelektuālās attīstības koeficients bija 149.
1964. gada janvārī Morisons pārcēlās uz Losandželosu. Viņš studēja Kalifornijas Universitātē Losandželosā, režisoru nodaļā. Šajā laikā viņš uzņēma divas filmas: First Love un Obscura.
The Doors
Grupa kļuva populāra un uzstājās Eda Salivana šovā. Tur Morisonam tika lūgts nomainīt vienu dziesmas Light My Fire rindiņu, kurā bija atsauce uz narkotiku lietošanu. Lai arī viņš piekrita to izdarīt, uzstāšanās laikā viņš dziesmai vārdus nemainīja. Tas sadusmoja E. Salivanu tik ļoti, ka viņš atteicās ar grupas dalībniekiem paspiest roku. Grupa vairs netika ielūgta uzstāties šovā.
1969. gadā mūziķis pieņēmās svarā, ataudzēja bārdu un mainīja ģērbšanās stilu, atsakoties no ādas bikšu valkāšanas. Grupa kādu laiku pārtrauca darbību, bet 1970. gadā apvienojās, lai ierakstītu albumu L.A. Woman, kas, kā izrādījās, bija pēdējais, ko ierakstīja un izdeva Morisona dzīves laikā.
Nāve
1971. gadā Morisons kopā ar savu draudzeni Pamelu Kursoni devās uz Parīzi, kur viņi apmetās uz dzīvi un noīrēja dzīvokli. Viņš ar laiku kļuva depresīvs un vēlējās atgriezties ASV.
Viņš nomira. Oficiālā versija ir, ka Kursone viņu atrada mirušu vannā. Netika veikta līķa autopsija, jo netika atrasti pierādījumi tam, ka viņš varētu būt bijis nogalināts. Viņa nāves iemesls līdz ar to nav zināms. Morisons nomira 27 gadu vecumā, līdz ar to pievienojoties tā sauktajam "Klubam 27".
Džims Morisons ir apglabāts Parīzē, Perlašēza kapsētā.
Personīgā dzīve
Morisons satika savu ilggadējo draudzeni Pamelu Kursoni pirms kļuva slavens. Viņi bija kopā pēdējos piecus Morisona dzīves gadus. Viņa dažkārt lietoja uzvārdu "Morisone" ar viņa atļauju. Pēc Morisona nāves 1974. gadā Kalifornijas tiesa viņu attiecības atzina par civillaulību, un Kursone kļuva par Morisona mantinieci. Bet 1974. gada 25. aprīlī viņa nomira no heroīna pārdozēšanas (27 gadu vecumā, tāpat kā Morisons).
1970. gadā Morisons bija iesaistīts ķeltu pagānu kāzās ar rokmūzikas kritiķi un zinātniskās fantastikas autori Patrīciju Kenīliju. Vairāku liecinieku priekšā viņi parakstīja dokumentu, kurā pasludināja sevi par salaulātiem, tomēr netika iesniegti dokumenti, lai laulību padarītu par oficiāli atzītu.
Morisona nāves brīdī bija 20 paternitātes iesniegumi pret viņu. Vienīgais cilvēks, kas apgalvoja, ka ir Morisona dēls, izrādījās krāpnieks.
Zlotorija
Zlotorija (pl, vēsturiski arī Goldberga ) - pilsēta Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē uz dienvidrietumiem no Legņicas. Vecākā Polijas pilsēta (pilsētas tiesības no 1211. gada). Zelta muzejs. Eglīšu rotaļlietu rūpnīca.
Kopš viduslaikiem pilsēta bijusi zelta, vēlāk vara, ieguves centrs. Mūsdienās pilsētas apkārtnē iegūst bazaltu.
Pilsēta gandrīz necieta Otrajā Pasaules karā, tai ir labi saglabājusies vecpilsēta ar aizsardzības mūru fragmentiem.
Sandra Krūma
Sandra Krūma (dzimusi Ventspilī) ir latviešu vieglatlēte, sprintere. Kopā ar Ievu Zundu, Marlēnu Reimani un Jekaterinu Čekeli startēja 2010. gada Eiropas čempionātā vieglatlētikā 4x100 m stafetē, kurā Latvijas komanda ieņēma 16. vietu 18 komandu konkurencē. Sandra Krūma ir bijušā vieglatlēta, tagadējā Latvijas vieglatlētikas izlases galvenā trenera Edvīna Krūma dzīvesbiedre.
1430. gads
1430. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.
Apolo Ono
Apolo Antons Ono (en, izrunā: ; dzimis Sietlā, Vašingtonas štatā, ASV) ir amerikāņu šorttrekists, astoņkārtējs Olimpisko spēļu medaļnieks, tai skaitā divkārtējs Olimpiskais čempions. Viņš ir visu laiku visvairāk apbalvotais amerikāņu ziemas olimpisko spēļu dalībnieks.
A. A. Ono uzaudzināja tēvs un viņš sācis trenēties šorttrekā 1999. gadā. Sportists kļuva par ASV šorttreka "seju" pēc veiksmīgi aizvadītajām 2002. gada Soltleiksitijas Olimpiskajām spēlēm. 14 gadu vecumā 1997. gadā A. A. Ono kļuva par visu laiku jaunāko ASV čempionu, laika posmā no 2001. līdz 2009. gadam viņš izcīnīja 12 ASV čempiona titulus. 1999. gada decembrī viņš kļuva par jaunāko šorttrekistu, kam izdevies uzvarēt kādā no Pasaules kausa posmiem. Tāpat viņš kļuva par pirmo amerikāni, kam izdevies izcīnīt uzvaru Pasaules kausa kopvērtējumā šorttrekā, tas notika 2001. gadā. Šo panākumu viņš atkārtoja 2003. un 2005. gadā. 2008. gadā viņš pirmoreiz uzvarēja kopējā Pasaules čempionāta ieskaitē.
Sportists 2003. gadā tika atzīts par ASV gada labāko šorttrekistu, 2002., 2003. un 2006. gadā bija Salivana balvas finālists, ko pasniedz gada labākajam amatieru sportistam ASV. 2007. gadā A. A. Ono uzvarēja ASV deju šovā "Dejo ar zvaigzni".
Talmūds
Talmūds (he – ‘mācība’) ir pēc Toras vissvarīgākais jūdaisma teksts, kas aptver līdz pat 10 000 lappusēm vairāk nekā desmit sējumos. Divi pazīstamākie Talmūda varianti ir "Babilonijas Talmūds", kas tapis ebreju diasporas reliģiskajos centros Surā un Pumbeditā, un daudz īsākais "Jeruzalemes Talmūds". Abas Talmūda versijas satur apmēram 500 gadu laikā tapušus un vēlāk kanonizētus rabīnu komentārus par ebreju reliģiskajiem likumiem, ētiku, paražām un vēsturi.
Struktūra
Talmūda kodols ir Mišna (משנה – 'atkārtošana'), ko tradicionāli uzskata par to Toras daļu, kuru Mozus Sinaja kalnā ir sākotnēji saņēmis mutiskā veidā, un kas rakstveidā apkopota tikai ap m.ē. 200. gadu, pēc Jeruzalemes tempļa nopostīšanas, romiešu represijām un agrīno kristiešu aktivitātēm. Nedaudz jaunāka Talmūda daļa ir Gemara (aramiešu: גמרא zinātne), kas tapusi ap 500. gadu kā izvērstākas rabīnu diskusijas par Mišnas tēmām un ietver juridiskus, bet arī medicīnas, vēstures, dabaszinātņu un pedagoģijas jautājumus.
Tieši Gemaras daļa būtiski atšķiras Talmūda Babilonijas un Jeruzalemes izdevumos. Pirmais drukātais Talmūda izdevums 16. gadsimtā saturēja arī vēlāko laiku komentārus, kas pārsvarā tapuši viduslaiku Eiropā (skatīt attēlu). Jaunākie Babilonijas talmūda izdevumi bastās pēc 1870. gada Viļņā izdoto tekstu 37 sējumos, kas pazīstams kā "Viļņas šas", kas satur 5894 iespiedlapas.
Talmūds sastāv no 6 pamatdaļām, kas katra satur 7–12 traktātus. Pamatdaļu nosaukumi:
Talmūda vēsture
Sākotnēji liela daļa jūdaisma mutvārdu teoloģijas netika pierakstīta un nākamajām paaudzēm tā tika nodota mutvārdu formā. Šī situācija radikāli mainījās pēc ebreju neatkarības zaudēšanas m.ē. 70. gadā pēc romiešu-jūdu kara un tam sekojošajām romiešu represijām. Vēl svarīgāk – pirmo reizi daudzu gadsimtu laikā jūdaisms bija palicis bez savas galvenās svētnīcas un ikdienas upurvietas – Jeruzalemes tempļa. Šie jaunie un bīstamie apstākļi neveicināja mierīgas jūdaisma studijas. Lai nodrošinātu teoloģijas zināšanu nodošanu nākamajām paaudzēm, rabīni sāka veikt pierakstus. Rabīns Juda haNasi pabeidza savu darbu pie Mišnas izveidošanas ap 200. gadu. Mišna ir juridisko viedokļu un debašu apkopojums. Tās teksts ir koncentrēts, pieminot vai nu rabīnu diskusiju galvenos punktus, vai arī lēmumus, kas acīmredzot pauda rabīnu vairākuma viedokli.
Turpmākos trīs gadsimtus rabīni Izraēlā un Babilonijā analizēja un diskutēja par Mišnu. Šīs diskusijas veido Gemaru, kas fokusējas uz Mišnas rabīnu lēmumu un viedokļu tālāku izskaidrošanu. Katras diskusijas sākumā parasti ir kāds no Mišnā atrodamajiem lēmumiem. Tas tiek analizēts un salīdzināts ar citiem, savdabīgā teoloģiskā disputā starp jautātāju (makshan) un atbildētāju (tartzan). Vēl viena no Gemaras funkcijām ir Torā atrast pareizo pamatojumu daudzajiem Mišnas lēmumiem, kā arī izskaidrot to rašanās loģikas procesu.
Biksti (stacija)
Biksti ir dzelzceļa stacija līnijā Jelgava—Liepāja. Tā atrodas Dobeles novada Bikstu pagastā apmēram 3 km uz ziemeļiem no pagasta centra Bikstiem. Pie stacijas atrodas apdzīvota vieta Bikstu stacija. Bikstos pietur pasažieru vilcieni Rīga—Liepāja un Liepāja—Rīga.
Vēsture
Bikstu stacija atklāta reizē ar Liepājas dzelzceļa līnijas atklāšanu. Tagadējā stacijas ēka uzbūvēta 1932. gadā (arhitekts J. Šarlovs, 1875—1940). Saglabājusies arī vecā dzelzceļnieku dzīvojamā ēka (kazarma), tā atrodas otrā dzelzceļa pusē, tuvāk pārbrauktuvei.
No 2011. gada 9. septembra Bikstos pieturēja pasažieru vilciens Rīga—Liepāja virzienā uz Liepāju piektdienās un svētdienās, bet virzienā uz Rīgu — pirmdienās un sestdienās. Dīzeļvilciens caur Bikstiem uz Liepāju no 2015. gada vasaras kursēja tikai piektdienās, bet virzienā uz Rīgu tikai svētdienās. No 2019. gada sakarā ar dzelzceļa infrastruktūras maksas samazināšanos vilciens caur Bikstiem katrā virzienā kursē divas reizes nedēļā.
No 2023. gada 31. jūlija satiksmi starp Rīgu un Liepāju (un atpakaļ) paredzēts nodrošināt katru dienu, bet svētdienās — divreiz dienā.
Interesanti fakti
Bikstu stacijā 2014. gadā filmēta režisora Viestura Kairiša spēlfilma "Melānijas hronika".
Tranšeja
Tranšeja (no fr — 'grāvis') ir vaļēji nocietinājumi, kas domāti karavīru pasargāšanai no pretinieka novērošanas un iznīcināšanas līdzekļiem.
Tranšeja pēc savas uzbūves ir šaurs, garš grāvis, kura dziļums parasti nepārsniedz divus metrus. Vienā vai abās tās pusēs parasti ir izveidots uzbērums. Karavīri izmanto tranšejas, lai šautu, veiktu novērošanu, slēptu spēku pārvietošanos. Tāpat tranšeja pasargā karavīrus no pretinieka lodēm, šāviņu šķembām.
Parasti tranšejas veido vairākās līnijās, lai vajadzības gadījumā varētu atkāpties uz aizmugurējām tranšejām. Starp tranšejām, ja ir izveidotas vairākas tranšeju līnijas, tiek izraktas savienotājejas. Tranšejas veido arī, lai savienotu ierakumus, tādējādi veidojot ierakumu līniju. Tranšejām bija liela nozīme laikā, kad karadarbībā bija aktuāls pozīciju karš.
Domkrats
Domkrats (no ru — no nl) ir stacionārs, pārnēsājams vai pārvietojams mehānisms virs tā novietotu kravu pacelšanai nelielā augstumā. Pēc uzbūves izšķir sviru, skrūves, zobratu, jūgrāmja, zobstieņa, hidrauliskus un pneimatiskus domkratus. Mehānisms parasti konstruēts, lai paredzamo smagumu varētu pacelt, izmantojot viena vai vairāku cilvēku roku spēku.
Visbiežāk sastopamais šī mehānisma veids ir skrūves vai vītnes automobiļu domkrats, kas paredzēts automobiļa pacelšanai riteņa nomaiņai.
Autosports Latvijā
Pašlaik neviens latvietis nav kļuvis par pasaules čempionu nevienā no autosporta disciplīnām. Gan Andis, gan Māris Neikšāns ir braukuši Somijas rallijā, kas tika rīkots Pasaules rallija čempionāta ietvaros, tomēr nevienā citā posmā latvieši nav piedalījušies. Atklāto riteņu sacīkstēs pašlaik tuvu Formula 1 ir gan Haralds Šlēgelmilhs, kas jau ir braucis Āzijas GP2 (Formula 1 satelītsērija) sacensībās, gan Karlīne Štāla, kas piedalījās Vācijas F3. Reinis Nitišs un Jānis Baumanis piedalās FIA pasaules rallijkrosa čempionātā (FIA World Rally Championship).
Starptautiskajā autosportā panākumus ir guvuši Riga RRT rallijreidu komandas pārstāvji, kas ar Andra Dambja projektētajiem OSCar spēkratiem slavenajā Dakaras rallijā ir spējuši tikt labāko trīsdesmitniekā. Komanda ir izcīnījusi pjedestālus citos rallijreidos.
Beaver Lake
Beaver Lake var attiekties uz:
Vjatlags
Vjatlags (ru) jeb Vjatkas labošanas darbu nometne (ru) bija viena no lielākajām Gulaga soda nometnēm purvainajā Verhņekamskas rajonā Kirovas apgabala ziemeļos, daļēji mūsdienu Komi Republikas teritorijā, kur ieslodzītajiem lika strādāt meža darbos. Soda nometnes pārvalde bija Ļesnajas ciematā.
Vēsture
Vjatkas soda nometni Kirovas apgabalā PSRS Iekšlietu Tautas komisariāts pabeidza izveidot Lielā terora laikā 1938. gada 5. februārī. Līdz 1956. gadam tajā bija 56 atsevišķas nometnes aptuveni 12 000 km2 platībā ar ietilpību 30 tūkstoši ieslodzīto. Kopumā šeit bija ieslodzīti ap 180 000 cilvēku, no tiem 18 000 gājuši bojā. NKVD "Latviešu operācijas" laikā Vjatlagā ieslodzīja aptuveni 350 Krievijas latviešu. Pēc Latvijas okupācijas Vjatlagā bez tiesas lēmuma ieslodzīja vairāk nekā 3000 Latvijas pilsoņu. Turklāt Otrā pasaules kara laikā ieslodzīti 220 Latvijas pilsoņi karagūstekņi, pēckara masu represijās no 1945. gada – līdz pat 1250 cilvēku. Pavisam kopā – 6979 Latvijas iedzīvotāji. Vjatlagā gāja bojā arī Igaunijas Valsts vecākais (1932) un Igaunijas premjerministrs (1938-1939) Kārels Ēnpalu. 1956. gadā politieslodzītie no nometnes atbrīvoti vai pārvesti uz citām nometnēm, bet nometne likvidēta pēc 1960. gada.
Latvijas pilsoņu ieslodzīšana un nogalināšana
Pēc 1941. gada jūnija deportācijas ešeloni ar 2847 izsūtītajiem (2758 vīriešiem un 89 sievietēm) no Latvijas Vjatlagā ieradās 1941. gada 9., 10. un 13. jūlijā, vēlāk no Latvijas izsūtīto skaits pieauga līdz 3113. Pratināšanas Vjatlagā veica arī no Latvijas atbraukušie NKVD virsnieki Vasiļjevs, Konrāds, Pečanovs, Leijers, Šulupovs un Hazanovs ģenerāļa Jāņa Vēbera vadībā. No 1941. gada 14. jūnija izsūtītajiem augstākais soda mērs jeb nošaušana tika piespriesta 130, izpildīta 114 cilvēkiem. Apmēram 1600 cilvēku nomira bez tiesas sprieduma.
No 68 apcietinātajiem bijušajiem Latvijas Saeimas deputātiem 16 jeb 23,5% tika ieslodzīti Vjatkas nometnē. Vjatlagā ieslodzīti daudzi Latvijas sabiedriskie darbinieki, profesori, mācītāji un virsnieki. Vjatlagā gāja bojā ministri Pēteris Aronietis, Jānis Blumbergs, Pauls Gailītis, Kornēlijs Veidnieks un Jānis Volonts, diplomāti Hermanis Albats un Jānis Vesmanis, ģenerāļi Fricis Virsaitis un Pēteris Mežaks, Saeimas deputāti Ernests Erhards, Markus Gailītis, Nikolajs Kalniņš, Pēteris Kotāns, Pauls Lejiņš, Oto Nonācs, Ēvalds Rimbenieks, Ādolfs Stūre un Antons Velkme, Latvijas Kara muzeja priekšnieks Alfrēds Dzenis, Armijas Ekonomiskā veikala priekšnieka vietnieks Alberts Romans, grāmatizdevējs Jānis Alfrēds Kukurs un daudzi citi. Izziņās par nāves cēloņiem pārsvarā minēti enterīts, enterokolīts, meningīts, pneimonija, pleirīts, tuberkuloze, insults, nefrīts, pelagra un distrofija. Apzināts, ka 2375 Latvijas pilsoņi apbedīti 22 nometņu kapsētās – 73 cilvēki Rudņičnaja ciemā, 62 Sordas stacijā, 438 Maulisa stacijā, 192 Vlogu ciematā, 52 Ņeznajas stacijā, 33 Kuzņičnaja stacijā, 939 Jagodnaja ciemā, 19 Zavečnaja ciematā, 117 Morisa stacijā, 36 Posporitnajā, 415 cilvēki Veļikamskas stacijā.
1995. gadā viens no Latvijas represēto organizācijas un fonda “Sibīrijas bērni” dibinātājiem Ilmārs Knaģis noorganizēja ekspedīciju uz Vjatlagu un Usoļlagu, kur uzstādīja krustus Ļesnajā un Soļikamskā. 1990. gadu beigās un 2000. gadu sākumā krievu vēsturnieks Vladimirs Veremjevs Krievijas Federācijas Tieslietu ministrijas sodu izpildīšanas galvenās pārvaldes iestādes speciālās uzskaites kartotēkā k-231 (Vjatlaga arhīvā) norakstīja ieslodzīto īsbiogrāfijas, kas apkopotas grāmatā "Latvijas pilsoņu martiroloģijs Vjatlagā 1938–1956".
Oahaka (pilsēta)
Oahaka de Huaresa ir pilsēta Meksikā, Oahakas štata galvaspilsēta un lielākā pilsēta. Pilsēta atrodas Meksikas dienvidos, plakankalnē 1557 metru virs jūras līmeņa. 2010. gadā Oahakā dzīvoja 255 029 iedzīvotāji, bet tās aglomerācijā ir 593 522 iedzīvotāji. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir divdesmitā lielākā Meksikas pilsēta.
Pilsētas ekonomika lielākoties balstās uz tūrisma nozari, jo pilsētas teritorijā atrodas liels skaits labi saglabājušos kolonizācijas ēras būvju. 77% no iedzīvotājiem nodarbojas ar tūrismu saistītā nozarē. Pārējās lielākās tautsaimniecības nozares ir ieguves rūpniecība un ražošana, kas nodarbina 20% iedzīvotāju. Pilsētas vēsturisko centru kopā ar netālu esošo Montealbanas senpilsētu 1987. gadā iekļāva UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā koloniālās pilsētplānošanas paraugu.
1905. gada Tour de France
1905. gada Tour de France bija trešais Tour de France daudzdienu velobrauciens, kas notika no 1905. gada 9. līdz 30. jūlijam. Velobraucienu organizēja laikraksts L'Auto. Pēc iepriekšējā gada diskvalifikācijām 1905. gada Tour de France tika ieviesti jauni noteikumi, tai skaitā, ka kopvērtējums tiks sastādīts pēc iegūtajiem punktiem nevis uzrādītā laika.
Par velobrauciena uzvarētāju kļuva Luijs Truseljē, kurš uzvarēja piecos no 11 posmiem.
Select (SQL)
SQL Select vaicājums atgriež ierakstus no vienas vai vairākām datu bāzes tabulām (skatījumiem vai citiem objektiem). Select vaicājums parasti ir visbiežāk izplatītais Datu manipulēšanas valodas teikums.
Aiz atslēgas vārda  tiek uzskaitītas atlasāmās kolonas un/vai izteiksmes. Šeit var lietot speciālu simbolu *, kas nozīmē visas kolonas no tabulas (-ām). Aiz atslēgas vārda  tiek uzskaitītas tabulas (skatījumi, materializētie skatījumi, pagaidu tabulas), no kurām tiek atlasīti ieraksti. Atslēgas vārds  nav obligāts un aiz tā rakstāmie nosacījumi var ierobežot atlasāmos ierakstus, t.i., tiek atlasīti tikai tie ieraksti, kas atbilst nosacījumiem. Grupēšanas izteiksme grupē ierakstus pa atlasāmajām kolonām un/vai izteiksmēm. Parasti to lieto kopā ar grupēšanas funkcijām, piemēram,  - skaits,   - summa,   - maksimālā vērtība,   - minimālā vērtība. klauzā tiek rakstīti nosacījumi, kās tālāk ierobežo atlasāmos ierakstus, kas jau ir sagrupēti. Kārtošanas izteiksme nodrošina atlasīto datu sakārtošanu noteiktā kārtībā, ja kārtošanas izteiksmes nav, tad ierakstu attēlošanas kārtība ir atkarīga no datu bāzu pārvaldības sistēmas implementācijas.
NBA Visu zvaigžņu spēle
Nacionālās basketbola asociācijas Visu zvaigžņu spēle ir ikgadējā NBA Rietumu konferences un Austrumu konferences labāko spēlētāju izlašu savstarpējā spēle. Komandu sākumsastāvi tiek noteikti līdzjutēju balsošanā, bet rezervistus izvēlas komandu treneri un līgas vadība.
Pirmā NBA All-Star spēle notika 1951. gada 2. martā Bostonā. Vēlākajās sezonās līdzās galvenajai spēlei ir izveidoti vairāki citi tradicionāli pasākumi un mūsdienās All-Star spēles nedēļas nogalē notiek arī All-Rookie spēle starp esošās un iepriekšējās sezonas debitantu izlasēm, Slam Dunk konkurss, trīspunktu metienu konkurss un citas sacensības. All-Star spēlē atraktīva un līdzjutējus priecējoša spēle ir svarīgāka kā sportiskais rezultāts, tādēļ akcents netiek likts uz spēli aizsardzībā un parasti zvaigžņu spēles ir ļoti rezultatīvas. Tomēr All-Star spēles MVP (vērtīgākā spēlētāja) balva ir ļoti prestiža, tāpat arī pati dalība spēlē ir nozīmīgs panākums katra basketbolista karjerā. Ir notikušas 60 All-Star spēles, kurās biežāk uzvarējusi Austrumu konferences izlase (36:24).
2010. gada NBA Visu zvaigžņu spēle notika Dalasā. To organizēja Dalasas "Mavericks", taču spēle notika nevis tās mājvietā, bet gan NFL komandas "Cowboys" milzīgajā stadionā - pirmo reizi kopš 1996. gada futbola nevis basketbola arēnā. Klātienē spēli vēroja 108 713 skatītāji, kas ir jauns basketbola spēļu apmeklētības rekords.
TM-XML
Mērķi
Sākotnējais mērķis bija XML valodas standarta definēšana preču zīmju informācijas apmaiņas nolūkos. Specifikāciju laikā un pēc WIPO standarta ST.66 radīšanas tika pievienoti vēl šādi mērķi:
Vēsture
TM-XML izstrādāja darba grupa, kuru 2003. gada jūnijā izveidoja Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs.
Pirms galīgās 1.0. versijas publicēšanas 2006. gada 26. maijā, TM-XML tīmekļa vietnē TM-XML.org. tika publicētas astoņas projekta versijas apspriešanai (0.1. līdz 0.7. versija un 1.0. projekts).
TM-XML galīgā 1.0. versija ir izvirzīta par pamatu WIPO standarta ST.66 radīšanai, kuru apstiprināja Informācijas tehnoloģiju pastāvīgā komiteja / Standartu un dokumentācijas darba grupa (SCIT/SDWG) 2007. gadā no 19. — 22. martam Ženēvā 8. sesijas laikā.
Teniss 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — vienspēles vīriešiem
Vīriešu vienspēles bija viena no '''2008. gada vasaras olimpisko spēļu tenisa''' programas disciplīnām. Par olimpisko čempionu kļuva ar otro numuru izliktais spānis Rafaels Nadals, kurš finālā pārspēja 2004. gada olimpisko spēļu bronzas medaļas laureātu, čīlieti Fernando Gonsalesu. Bronzas medaļu izcīnīja serbs Novaks Džokovičs.
Sacensībās piedalījās arī latvietis Ernests Gulbis, kurš jau pirmajā kārtā piekāpās ar ceturto numuru izsētajam krievam Nikolajam Davidenko.
Menijs Pakjao
Emanuels Dapidrans Pakjao (Emmanuel Dapidran Pacquiao; dzimis Kibavē, Filipīnās), labāk pazīstams kā Menijs Pakjao (Manny Pacquiao), ir profesionāls filipīniešu bokseris un politiķis.
Viņš ir astoņu svara kategoriju pasaules čempions. Viņš ir pirmais bokseris šī sporta veida vēsturē, kas ir izcīnījis 10 pasaules čempiona titulus astoņās dažādās svara kategorijās. Boxing Writers Association of America (BWAA) viņu nosauca par 2000. gadu dekādes labāko cīnītāju. Tāpat viņš tika atzīts par trīskārtējo gada cīnītāju BWAA un The Ring vērtējumā 2006., 2008. un 2009. gadā.
Vēl ir darbojies kinoindustrijā, mūzikā un politikā. 2010. gada maijā viņu ievēlēja par 15. Filipīnu kongresa kongresmeni. Viņš pārstāv Sarangani provinci.
2021. gada septembrī Menijs Pakjao paziņoja par savu kandidatūru 2022. gada prezidenta vēlēšanām.
Intelsat 21
Intelsat 21 ir Luksemburgā bāzēta uzņēmuma Intelsat sakaru pavadonis, kas palaists 2012. gada augustā. Tas paredzēts televīzijas retranslācijai un sakaru pakalpojumiem klientiem Latīņamerikā un Karību reģionā.
Intelsat 21 tika palaists 06:54:59 UTC ar nesējraķeti Zenit-3SL no peldošās platformas Odyssey Klusajā okeānā uz ekvatora 154 grādi rietumu garuma. Pēc augšējās pakāpes viena manevra 07:25:06 UTC pavadonis atdalījās no dzinējbloka Blok DM-SL ģeostacionārajā pārejas orbītā.
Ģeostacionāro orbītu tas sasniedza ar saviem dzinējiem. Intelsat 21 tika izvietots punktā 58° rietumu (302° A) garuma. Kad tas sāka darbu, tas nomainīja 12 gadu veco Intelsat 9 (agrāk zināmu kā PAS 9).
Kanāls 2
Kanāls 2 bija televīzijas kanāls Latvijā, kas izveidots 2006. gada 29. maijā. Kanāls pieder uzņēmumam TV3 Group. Kanālā tiek pārraidīti ārzemju un latviešu seriāli, filmas, Latvijas un ārzemju mūzikas izpildītāju dziesmu videoklipi, informatīvi izklaidējošas pārraides. Līdz 2012. gada janvārim kanāla nosaukums bija Latvijas Mūzikas kanāls jeb saīsinājumā LMK. Kanāls ir pieejams gandrīz visos kabeļu un ciparu televīzijas tīklos Latvijā, kā arī Lattelecom virszemes televīzijā.
2019. gada 8. novembrī kanāla īpašnieki paziņoja par kanāla nosaukuma un formāta maiņu, kurš 2020. gada 1. martā tika aizvietots ar TV3 Mini un tā ēters ir orientēts bērnu auditorijai.
Vēsture
2006. gada 29. maijā izveidoja kanālu Latvijas Mūzikas kanāls jeb LMK, kur rādīja raidījumus, topus, koncertus un šovus. Kanālā rādija jaunākos, aktuālākos un populārākos Latvijas mūzikas izpildītāju dziesmu videoklipus 24 stundas diennaktī. Kanāla programmā rādija desmit oriģinālraidījumus un vairākus tematiskos mūzikas video blokus. Vēl kanāls piedāvāja atraktīvu rīta programmu ar mūzikas, kino un modes ziņām un citu aktuālu informāciju. Kanālu LMK naktīs retranslēja kanāls LNT. Tagad, Kanālā 2 dziesmu videoklipus rāda no rītiem pulksten 05.00 līdz 08.00 un naktīs no pulksten 00.00 līdz 02.00.
2008. gadā Latvijas Mūzikas kanāls sāka veidot "LMK Aktuālo klipu TOP 20", kur skatītāji varēja balsot par videoklipiem kanāla mājaslapā bez maksas un sūtīt maksas īsziņas. Topā varēja iekļūt tikai jaunākie Latvijas Mūzikas kanāla rīcībā nonākušie videoklipi, un ja videoklips saņēma vismazāk balsu, tad klips no topa izkrita. Topa formāts tika ierobežots, un tajā vienlaicīgi varēja būt tikai 20 videoklipi.
2011. gadā izklaides kanāls LMK kopā ar sakaru operatoru "OKarte" veidoja muzikālo šovu "OKartes skatuve". Šova būtība bija ļaut dalībniekiem brīvi un radoši izpausties – radīt oriģināldziesmas, skatuves tēlu, rūpēties par mārketingu un finansēm. Viss ar mūzikas radīšanu un grupas veidošanu saistītais menedžments pilnībā tika nodots dalībnieku pašu rokās. Dalībniekiem nedēļas laikā bija jāsagatavo priekšnesums lielajam piektdienas koncertam – divas dziesmas, ko dalībnieki koncertā izpildīja vienu pēc otras. Viena dziesma bija dalībnieku šovā radīta oriģināldziesma, otra jau pazīstama dziesma, ko dalībnieki izpildīja savā interpretācijā. Tā kā mūzikas industrijā toni primāri nosaka fani, šova vienīgie lēmēji par dalībnieku vietu izkārtojumu koncertā bija televīzijas skatītāji. Par muzikālā šova "OKartes skatuve" uzvarētājiem kļuva grupa "Jātnieki".
2012. gada 9. janvārī par kanāla TV5, LNT un Kanāls 2 televīzijas īpašnieku kļuva Zviedrijas mediju kompānija "Modern Times Group". 2012. gada 29. janvāri kanāls LMK sāka strādāt ar jaunu zīmolu — Kanāls 2. Vienlaikus ar LMK zīmola maiņu, jaunais Kanāls 2 piedāvā gan saturiskās, gan tehnoloģiskās inovācijas.