cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Atlético San Luis
Komanda savas mājas spēles aizvada Estadio Alfonso Lastras, kurā ir 25 709 skatītāju vietas.
Jankas Kupalas Rīgas Baltkrievu pamatskola
Jankas Kupalas Rīgas Baltkrievu pamatskola (be) ir Rīgas pamatskola Ilūkstes ielā 10 Pļavnieku apkaimē, kurā mācības notiek no 1. līdz 9. klasei.
Izglītības programmas
Pamatizglītības programma (kods 21011111). Skolā tiek īstenots pamatizglītības mazākumtautību izglītības programmas 2. modelis, proti, skolēni jau no 1. klases apgūst latviešu (padziļināti), baltkrievu, krievu un angļu valodu. Baltkrieviski tiek apgūta lasīšana, rakstīšana, mūzika, vizuālā māksla.
Vēsture
Rīgas Baltkrievu pamatskola dibināta 1994. gadā Rīgas 15. vidusskolas telpās Visvalža ielā 9. 1996. gadā to pārcēla uz 229. pirmsskolas izglītības iestādes ēku Ogres ielā 8, 1997. gadā uz ēku Akadēmiķa Mstislava Keldiša ielā 4, bet 2010. gadā uz Rīgas 86. vidusskolas telpām Ilūkstes ielā 10. 2011. gadā skolu nosauca dzejnieka Jankas Kupalas vārdā.
Molakolni
Molakolni ir ciems Rožupes pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 178 km attālumā no Rīgas.
Johans Heinrihs Rozenplenters
Johans Heinrihs Rozenplenters (de, dzimis, miris ) bija Valmierā dzimis vācbaltiešu izcelsmes luterāņu mācītājs un literāts. No 1813. līdz 1832. gadam izdeva pirmo zinātnisko žurnālu par igauņu valodu Beiträge zur genauern Kenntniß der ehstnischen Sprache, kur citu starpā publicēja Kristiāna Jāka Petersona darbus.
Dzimis Valmieras zirgu pasta stacijas priekšnieka ģimenē. Mācījās ģimnāzijā Tallinā un Rīgas Domskolā. No 1803. līdz 1806. gadam studēja teoloģiju Tartu universitātē. No 1808. līdz 1809. gadam mācītājs Tori draudzē, pēc tam līdz mūža galam - Pērnavas Sv. Elizabetes igauņu draudzes mācītājs.
Kopš 1817. gada bija Kurzemes Literatūras un mākslas biedrības biedrs, bet no 1825. gada - Latviešu literārās biedrības biedrs.
Bez Beiträge zur genauern Kenntniß der ehstnischen Sprache publicēšanas kolekcionēja darbus igauņu valodā. Izteica tolaik radikālu domu par igauņu valodas mācīšanu ģimnāzijā. Bez igauņu valodas popularizēšanas 1820. gadā izdeva rakstīšanas paraugus latviešu valodai "Priekšraksti".
Saltais purvs
Saltais purvs ir dabas liegums Jēkabpils novada Kalna un Leimaņu pagastos meža masīva centrā uz ziemeļiem no Zasas.
Liegums izveidots, lai aizsargātu augsto un pārejas purvus. No ES Biotopu direktīvas šeit sastopami pārejas purvi un slīkšņas, purvaini meži un degradēti augstie purvi, kuros iespējama vai noris dabiskā atjaunošanās.
Ahtems Seitablajevs
Ahtems Seitablajevs (krimas tatāru: Ahtem Şevket oğlu Seit-Abla, ukraiņu: Ахтем Шевкетович Сеітаблаєв, dzimis 1972. gada 11. decembrī Jangijulā, Taškentas apgabalā, Uzbekijas PSR, PSRS) ir Krimas tatāru izcelsmes Ukrainas aktieris un režisors.
2017. gadā Ahtems Seitablajevs uzņēma kara drāmu par Doneckas lidostas kauju ar nosaukumu  Kiborgi .
2018. gada 29. maijā viņš ierakstīja video vēstījumu, lai atbalstītu Krievijā nelikumīgi ieslodzīto ukraiņu režisoru Oļegu Sencovu.
Rīgas 1. pamatskola
'''Rīgas 1. pamatskola''' var būt:
Ahtems Seitablajevs
2022. gada 25. februārī, Krievijas iebrukuma Ukrainā pirmajās dienās, viņš iesaistījās Kijivas teritoriālajā aizsardzībā.
Personiskā dzīve
Precējies ar Ivannu Djadjuru. Ir divas meitas — Nazli (11.01.1995) un Safije (16.12.2009) un divi dēli — Selims un Anatolijs (Ivannas dēls). Ģimene savu privāto dzīvi neafišē.
Stadio Renato Dall'Ara
Stadio Renato Dall'Ara ir stadions Boloņā, Itālijā. Stadionā ir 38 279 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada Bologna F.C. 1909.
Johans Georgs Čarnevskis
Johans Georgs Čarnevskis (de, 1766-1832) jeb Cernevskis (Zernewski) bija vācbaltiešu rakstnieks. Vecā Stendera biogrāfs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1766. gada 5. augustā Liepājā grāmatsējēja Johana Gotfrīda Černevska un viņa sievas Annas Kristīnes, dzimušas Beitleres, ģimenē.
Pēc Kurzemes un Zemgales hercogistes aneksijas bija sekretārs pilskunga tiesā Jēkabmiestā, 1799. gadā viņš Mežotnes baznīcā salaulājās ar Annu Elizabeti Parlemani.
Vēlāk bija Kurzemes konsistorijas sekretārs, no 1805. gada līdztekus būdams Jelgavas skolu apgabala inspektors. 1812. gada kara laikā viņš no Liepājas ar skolu apgabala naudu aizbēga uz Berlīni, Hamburgu, tad Kēnigsbergu. 1813. gadā Čarnevski apsūdzēja izšķērdēšanā un deportēja uz Jelgavu, kur viņu 1816. gadā atbrīvoja un 1817. gadā viņš Jelgavā otrreiz apprecējās ar Annu Doroteju Freju un pārcēlās uz dzīvi Rīgā.
Miris 1832. gada 23. septembrī Koknesē.
Mostiska
Mostiska ir rajona nozīmes pilsēta un rajona centrs Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā. Dzelzceļa stacija, kurā mainās dzelzceļa sliežu platums.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1392. gadā. Ietilpa Žečpospolitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.
Pēc Pirmā pasaules kara Mostiska tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Pēc Otrā pasaules kara Mostisku iekļāva Ukrainas PSR sastāvā, lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika padzīti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Mostiska atradās Ukrainas PSR sastāvā līdz 1991. gadam, kad nodibinājās Ukrainas valsts.
Normens Pričards
Normens Gilberts Pričards (en; dzimis, miris ; zināms arī kā Normens Trevors (en)) bija britu—indiešu vieglatlēts un aktieris. Pirmais Āzijā dzimušais sportists, kurš izcīnīja olimpiskās medaļas 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē pārstāvot Indiju. Viņš bija britu tautības un 1905. gadā uz visiem laikiem pārcēlās uz Lielbritāniju, kur kļuva par veiksmīgu skatuves aktieri un vēlāk pārcēlās uz dzīvi ASV, Holivudā.
Biogrāfija
Normens Pričards ir dzimis Britu Indijas pilsētā Kalkutā, Džordža Petersena Pričarda un Helēnas Meinardas Pričardas ģimenē.
Normans Pričards bija pirmais Indijas sportists, kurš piedalījās olimpiskajās spēlēs, kā arī pirmais, kas izcīnīja olimpisko medaļu Indijai. Viņš 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē izcīnīja divas sudraba medaļas — 200 metru (rezultāts — 22.8) un 200 metru barjerskrējienā (rezultāts — 26.0). 200 metru skrējienā viņš piekāpās amerikānim Volteram Tjūksberijam, bet 200 metru barjerskrējienā — Alvinam Krencleinam. 110 metru barjerskrējienā viņš kvalifikācijas skrējienā ar rezultātu 16.6 sekundes, kvalificējās fināla skrējienam, taču finālā nefinišēja. Viņš startēja arī īsajās sprinta disciplīnās 60 metros un 100 metros. Abos šajās disciplīnās viņš startēja tikai kvalifikācijas kārtas skrējienos un fināla skrējieniem nekvalificējās.
Starptautiskā vieglatlētikas federāciju asociācija 2005. gadā publicēja oficiālo vieglatlētikas statistiku par 2004. gada vasaras olimpiskajām spēlēm. Vēsturisko ierakstu sadaļā Pričards tika uzskatīts, ka 1900. gadā viņš pārstāvēja Lielbritāniju. Olimpisko vēsturnieku pētījumi parādīja, ka Pričards patiešām tika izvēlēts pārstāvēt Lielbritāniju pēc sacensībām Lielbritānijas vieglatlētikas amatieru asociācijas čempionātā 1900. gada jūnijā. Tomēr Starptautiskā Olimpiskā komiteja joprojām uzskata, ka Pričards olimpiskajās spēlēs ir pārstāvējis Indiju un viņa iegūtas medaļas tiek pieskaitītas pie Indijas.
Pričards septiņus gadus pēc kārtas, no 1894. līdz 1900. gadam, ieguva Bengālijas provinces 100 jardu čempiona titulu. Viņš uzvarēja arī 440 jardu (¼ jūdzes) skrējienā un 120 jardu barjerskrējienos.
Pričards izglītību ieguva Kalkutas Svētā Ksavjēra koledžā. Viņš bija pirmais Indijas sportists, kurš atklātā futbola turnīrā veica hat-trick. Tas notika 1897. gada jūlijā.
Pēc tam viņš pārcēlās uz ASV, lai turpinātu aktiera karjeru, un kļuva par pirmo olimpieti, kurš filmējās mēmajās Holivudas filmās ar segvārdu Normans Trevors.
Pričards nomira 1929. gada 30. oktobrī Losandželosā.
Maķedonijas vēsture
Maķedonijas vēsture ir Eiropas vēstures daļa, kas vēstī par notikumiem mūsdienu Ziemeļmaķedonijas teritorijā.
Pirmsākumi
Mūsdienu maķedoniešu priekšteči Lielās Tautu staigāšanas laikā 6. gadsimta beigās pārceļoja Bizantijas teritorijā, aizņemot teritoriju uz dienvidiem no Donavas. Apmēram viena gadsimta laikā vietējās slāvu ciltis sajaucās ar pamatiedzīvotājiem grieķiem, ilīriešiem un stepju klejotājiem bulgāriem, kas pārņēma slāvu cilšu valodu un pareizticīgo reliģiju.
863. gadā pēc valdnieka Ratislava lūguma Bizantijas imperators Mihaels III uz Lielmorāviju nosūtīja sludināt Konstantīnu Filozofu jeb Svēto Kirilu un viņa vecāko brāli Metodiju. Izmantodami par pamatu viņu dzimtajā pilsētā Salonikos runāto slāvu (maķedoniešu valodas) dialektu, viņi izveidoja Senbaznīcslāvu valodu un slāvu valodu skaņu atveidei izstrādāja glagolicu.
19. gadsimtā
Dimitars Miladinovs (Димитар Миладинов) bija viens no pirmajiem cilvēkiem, kas 19. gadsimta otrajā pusē sevi sāka dēvēt par "maķedonieti" un atbalstīja vienotas maķedoniešu-bulgāru literārās valodas izveidi, kur maķedoniešu valodai būtu atvēlēta noteikta vieta. Vēlāk domas dalījās, daži bija par labu vienotai maķedoniešu-bulgāru valodai, citi uzskatīja, ka bulgāru valoda ir pārāk atšķirīga.
Dienvidslāvijas sastāvā
Daži autori uzskata, ka Dienvidslāvijas Sociālistiskā Federatīvā Republika, kuras sastāvā pēc Otrā pasaules kara nonāca arī mūsdienu Maķedonijas Republikas teritorija, nodarbojās ar "maķedoniešu etnoģenēzi" - respektīvi, no bulgāriem atsevišķas nācijas apziņas radīšanu tajos. Saskaņā ar šiem pašiem autoriem Bulgārija esot uzskatījusi Maķedoniju par Dienvidslāvijas diktatora Tito sociālu eksperimentu.
Kaušņu purvs
Kaušņu purvs ir dabas liegums Jēkbapils novada Kalna un Leimaņu pagastos uz austrumiem no Vidsalas.
Dabas liegums ietver daļu no Kaukšņu purva, Ērmites ezeru un apkārtējās teritorijas. Gar lieguma rietumu puse tek Ērmīte. Lieguma lielāko daļu aizņem meliorācijas pārveidots augstais purvs, kurš apaug ar priedi. Purva malās atrodas skujkoku, jauktie un fragmentāri lapkoku meži, kas piemēroti dažām retām putnu sugām (sastopama mežirbe, baltmugurdzenis, pelēkā dzilna). Liegums ļoti piemērots lielajiem zīdītājiem, sastopami vilki un meža caunas.
Maķedonijas vēsture
Dienvidslāvijas sastāvā
Jau Dienvidslāvijas Sociālistiskās Federatīvās Republikas laikā Grieķija bažījās, ka Tito šādi vēlas radīt ieganstu teritoriālām pretenzijām uz Grieķijas Maķedoniju (citiem vārdiem, "apvienot" Dienvidslāvijas sastāvā esošo Maķedoniju ar Grieķijas sastāvā esošo kultūrvēsturiskā reģiona daļu). ASV ārlietu ministrija jau 1944. gadā izplatīja savā pakļautībā strādājošajiem vēstniekiem ziņojumu, kurā pauda aizdomas, ka tiek meklēts iegansts teritoriālām pretenzijām pret Grieķiju.
Neatkarīgas valsts izveide
Pēc Dienvidslāvijas sabrukuma atdzima nacionālistu ideja par Maķedonijas kultūrvēsturiskā reģiona apvienošanu vienā slāvu valstī jeb "Vienotajā Maķedonijā" ("Обединета Македонија"), kuras galvaspilsēta būtu Saloniki (slāvu - Solun), kas izraisīja plašu negatīvu rezonansi Grieķijas sabiedrībā. Grieķija pieprasīja Maķedonijas Republikai mainīt savu nosaukumu, tika izdarīti mēģinājumi panākt starptautisku vienošanos par pagaidu nosaukumu - "bijusī Dienvidslāvijas Republika Maķedonija" (BDRM), taču abas puses to noraidīja. Pēc ilgākām diskusijām izdevās panākt kompromisu BDRM uzņemšanai ANO, īpašu uzsvaru liekot uz vārdu pagaidu nosaukums. 1995. gada 13. septembrī tika panākta pagaidu vienošanās, kurā Maķedonijas teritorijā veiktos arheoloģiskos izrakumos atrastais "Vergīnas saules" (Ήλιος της Βεργίνας) simbols Maķedonijas karogā tika nomainīts ar abstraktāku saules stilizāciju, kā arī iztirzāti Maķedonijas Republikas konstitūcijas punkti, kuros Grieķija saskatīja iredentisma ievirzes un panākta vienošanās, ka šie konstitūcijas punkti nevar tikt izmantoti kā iegansts teritoriālām pretenzijām. Ir vērts pieminēt, ka šajā dokumentā nevienā vietā neparādījās vārdi "Grieķija" vai "Maķedonija", abas puses tika sauktas par Pirmo Pusi un Otro Pusi viscaur dokumenta tekstam un tika definētas kā "Pirmā Puse ir tā, kuras galvaspilsēta ir Atēnas, un Otrā Puse ir tā, kuras galvaspilsēta ir Skopje".
2006. gadā Maķedonijas valdība paziņoja par plāniem nosaukt Skopjes lidostu par "Aleksandra Lielā" lidostu ("Aleksandar Veliki").
Grieķijas valdība oficiālā līmenī paziņoja, ka izmantos veto tiesības pret Maķedonijas iestāšanos ES vai NATO, ja netiks panākta vienošanās par nosaukuma maiņu. 2019. gadā tika panākta vienošanos par Maķedonijas nosaukuma maiņu uz Ziemeļmaķedoniju.
Veļki Medera
Veļki Medera ir pilsēta Slovākijā, Trnavas apgabala Dunajska Stredas apriņķī.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1268. gadā. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Veļki Medera līdz 1918. gadam atradās Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir Naģmeģera (Nagymegyer). 1466. gadā Ungārijas karalis Māķāšs Huņadi piešķīra Veļki Mederai pilsētas tiesības. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. Pamatojoties uz Vīnes arbitrāžām, no 1938. līdz 1945. gadam pilsēta bija iekļauta Ungārijas sastāvā. No 1948. līdz 1990. gadam pilsētas nosaukums bija Čalovo (Čalovo). No 1993. gada - neatkarīgās Slovākijas pilsēta.
Cilvēki
2001. gadā absolūtais vairākums (84,55 %) pilsētas iedzīvotāju bija ungāri, dzīvo arī slovāki (13,45 %). Pēc reliģiskās pārliecības - katoļi (57,40 %), kalvinisti (22,64 %), nereliģiozi (15,13 %).
Aldairs
Aldairs Nasimentu duš Santušs (pt, dzimis ) ir bijušais Brazīlijas futbolists, spēlēja centra aizsarga pozīcijā, bijis Brazīlijas futbola izlases dalībnieks.
Brazīlijas futbola izlases sastāva uzvarējis 1994. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1989. un 1997. gada Copa América. Piedalījies arī 1990. un 1998. gada FIFA Pasaules kausā, un 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Sasniegumi
Flamengo
Benfica
Roma
Murata
Brazīlija
Nīna Heiberga
Nīna Heiberga (dk; dzimusi ) ir Dānijas starptautiskā meistare šahā (1985).
Biogrāfija
No 1970. gadu vidus līdz 1990. gadu sākumam bijusi viena no vadošajām Dānijas šahistēm. Astoņas reizes uzvarējusi Dānijas sieviešu šaha čempionātos: 1974., 1976., 1977., 1978., 1986., 1991., 1992. un 1993. gadā.
Trīs reizes piedalījusies Pasaules čempionāta šahā sievietēm starpzonu turnīros:
Pārstāvējusi Dāniju Pasaules šaha olimpiādēs:
Pārstāvējusi Dāniju Eiropas komandu sieviešu šaha čempionātos:
Daudzu starptautisko sieviešu šaha turnīru laureāte, tajā skaitā uzvarējusi vai dalījusi pirmo vietu Londonā (1984), Gausdalā (1987), Orhusā (1997).
Par panākumiem turnīros FIDE 1985. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Lonsestons Eliots
Lonsestons Eliots (en; dzimis, miris ) bija skotu svarcēlājs, pirmais Lielbritānijas olimpiskais čempions. 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks, kur startēja četros dažādos sporta veidos, viens no tiem bija svarcelšana, kur viņš izcīnīja gan zelta, gan sudraba medaļas. Piedalījās arī 1900. gada vasaras olimpiskās spēlēs.
Jaunība
Lonsestons Eliots piedzima Indijas pilsētā Kaladagi. Viņam vārds ir dots par godu Tasmānijas pilsētai Lonsestonai, kurā pirms viņa dzimšanas dzīvoja viņa vecāki. Viņa ģimene bija cēlušies no Skotijas aristokrātu dzimtas. Eliota ģimenei bija ciešas saites ar Indiju. Viņa tēvs Gilberts Vrejs Eliots bija Indijas civildienesta miertiesniesis, savukārt viņa vectēvs Čārlzs Eliots bija vairāku Britu impērijas koloniju pārvaldītājs.
1887. gadā Eliota tēvs atteicās no amatiem Britu Indijā un kopā ar savu ģimeni pārcēlās uz Angliju, kur ģimene sāka dzīvot Eseksā. 13 gadus vecais Lonsestons bija spēcīgs jaunietis, kurš pirmo reizi redzēja Angliju. Ātri vien viņš Anglijā nonāca Eižena Sandova ietekmē un drīz vien pārtapa par neparasti talantīgu svarcēlāju. 1891. gada janvārī, 16 gadu vecumā, viņš kļuva par pirmo Lielbritānijas čempionu svarcelšanā, kas notika Londonā, Pikadili. Trīs gadus vēlāk viņš uzvarēja čempionātā, kas notika Vestminsterā, Karaliskajā akvārijā.
1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Turpmākie panākumi mudināja 21 gadus veco Eliotu piedalīties pirmajās mūsdienu olimpiskajās spēlēs 1896. gadā Atēnās. Šajās olimpiskajās spēlēs viņš startēja četros dažādos olimpiskajos sporta veidos — cīņas sportā, svarcelšanā, vieglatlētikā un vingrošanā. No šiem labākos panākumus viņš guva svarcelšanā, kur izcīnīja gan zelta, gan sudraba medaļas.
Olimpisko spēļu norises laikā nebija starptautiski pieņemti likumi par kvalifikāciju svarcelšanai. 1896. gada vasaras olimpiskās spēles papildināja milzīgo klasifikācijas daudzveidību, kas mūsdienās tiek apstrīdēta. Abrocīgajā celšanā viņš pacēla 111,5 kilogramus un pēc prinča Georga lēmuma viņam tika piešķirta otrā vieta, jo Dānijas sportistam Vigo Jensenam bija identisks rezultāts. Prinča Georga arguments par labu Jensenam bija tas, ka viņš demonstrējumu veica labākā stilā nekā Eliots. Savukārt vienrocīgajā grūšanā, paceļot 71 kilogramu, ieguva pirmo vietu, pārspējot Dānijas sportistu Vigo Jensenu un Grieķijas sportistu Aleksandru Nikolopulu. Līdz ar šo panākumu Eliots kļuva par pirmo Lielbritānijas olimpisko čempionu.
Eliots, startējot cīņas sporta grieķu-romiešu cīņā pirmajā cīņā, piekāpās Vācijas sportistam Kārlim Šūmanim un turpmāko cīņu neturpināja. Startējot vieglatlētikas 100 metru skriešanas disciplīnā savā priekšskrējienā ar rezultātu 12,9 sekundes izcīnīja 3. vietu un nekvalificējās fināla skrējienam. Savukārt vingrošanas programmā viņš startēja virvē kāpšanas disciplīnā, bet viņa rezultāts šajā disciplīnā nav precīzi zināms.
1900. gada vasaras olimpiskās spēles
Pēc četriem gadiem Eliots startēja 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē. Šoreiz viņš startēja tikai vieglatlētikā: diska mešanas disciplīnā, jo svarcelšanas sacensības šajās olimpiskajās spēlēs netika rīkotas. Viņš disku aizmeta 31,00 metru attālumā un ieņēma dalīto 11./12. vietu kopā ar Ungārijas sportistu Artūru Koraju.
Pēc Olimpiskajām spēlēm
Pēc uzvarām pirmajās olimpiskajās spēlēs Atēnās viņš 1899. gada amatieru čempionātos, uzstādīja četrus jaunus rekordus.
1903. gadā viņš kļuva par profesionālu sportistu.
Pēc aiziešanas pensijā Eliots dažus gadus nodarbojās ar lauksaimniecību Anglijā. Ap 1912. gadu viņš pārcēlās uz dzīvi Melburnā. Viņš nomira no mugurkaula vēža 1930. gada 8. augustā, 56 gadu vecumā un tika apbedīts Melnburnas Favknera kapsētā.
Lonsestona Eliota fotogrāfijas ir redzamas izcilo Skotijas sportistu vidū Skotijas Nacionālās portretu galerijas sporta sadaļā.
Mandarīnpīles
Izskats un īpašības
Abas mandarīnpīļu sugas ir ļoti atraktīvas pīles, pareizāk būtu teikt, pīļtēviņi. Turklāt salīdzinoši, mandarīnpīle ir vēl ugunīgāka un košāka nekā koku pīle, bet, salīdzinot mātītes, košāka ir koku pīle. Mātītes ir ne tikai neuzkrītošākas un pelēcīgākas, bet arī mazākas nekā tēviņi. Abas sugas ir apmēram vienādi lielas, to ķermeņa garums ir 41—49 cm, spārnu izplētums 65—75 cm, svars 500—700 g.
Bioloģija
Mandarīnpīļu sugas mājo meža upīšu un nelielu ezeriņu krastos. Barošanās ieradumi katrai sugai ir atšķirīgi. Mandarīnpīle galvenokārt barojas ar augu izcelsmes barību, bet koku pīle ir izteikta visēdāja un barojas ar nelieliem vēžveidīgajiem, kukaiņiem un arī ar augiem.
Abas sugas veido monogāmus pārus, ligzdo koku dobumos. Dējumi ir lieli (6—15 olas kpku pīlei, 9—12 mandarīnpīlei ). inkubācijas periods ilgst apmēram 30 dienas, perē tikai mātīte. Pēc tam, kad pīlēni ir pametuši koku, ģimene atkal apvienojas un par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Abas sugas apdraud dzīves apstākļu zaudēšana, līdz ar cilvēku saimnieciskās darbības attīstību.
Boriss Teterevs
Boriss Teterevs (dzimis, miris ) bija Latvijas ārsts, uzņēmējs, filantrops un mecenāts.
Dzīvesgājums
Dzimis Rīgā. No 1961. gada līdz 1971. gadam mācījās Rīgas 10. vidusskolā. Studēja Rīgas Medicīnas institūta Ārstniecības fakultātē (1974–1980). Kopš 1975. gada organizēja vasaras nometnes "Lotoss-mediķis" tiem skolēniem, kas vēlējās studēt medicīnu. No 1980. gada līdz 1989. gadam strādāja par ginekologu akušieri 4. un 5. Rīgas pilsētas slimnīcā.
1980. gadu beigās uzsāka uzņēmējdarbību, no 1993. gada vadīja Latvijas kompānijas Mūsa Motors filiāli Krievijā, bet 1995. gadā kļuva par tās īpašnieku un prezidentu.
2002. gadā tika uzņemts Latvijas pilsonībā naturalizācijas kārtībā.
2010. gadā viņš kopā ar dzīvesbiedri Ināru Teterevu nodibināja Teterevu fondu, kļūstot pazīstams ar savu mecenātisma darbību.
2015. gadā Boriss Teterevs pievienojās Club de Madrid oficiālo personu lokam (President’s Circle).
Miris pēc smagas slimības 2019. gada 21. septembrī.
Sabiedriskā darbība
Fonds atbalstīja Rundāles pils restaurācijas pabeigšanu, Rīgas Krievu teātra, Latvijas Mūzikas akadēmijas u.c. kultūras iestāžu iniciatīvas. 2012. gadā mecenāti Boriss un Ināra Teterevi dāvināja mākslas muzejam "Rīgas Birža" Dmitrija Gutova mākslas darbu "Gondola".
Atbalsts izglītībai
Augstākās izglītības izcilības programmā Borisa un Ināras Teterevu fonds aktīvi sadarbojās ar Rīgas Stradiņa universitāti, kur iedibināta mecenāta Borisa Tetereva stipendija medicīnas studentiem, tiek piešķirti granti pētniecībai un Inteliģences akadēmijai, kā arī izstrādāts RSU attīstības stratēģijas ietvars 2012.–2020. gadam. 2012. gadā sadarbībā ar Latvijas Mākslas akadēmiju izstrādāja augstskolas stratēģisko rīcības plānu, nodibināja mecenātes Ināras Teterevas stipendiju mākslā, ko pasniedz Latvijas Mākslas akadēmijas studentiem. 2011. gadā Fonds atbalstīja jaundibināto Latvijas Mākslas akadēmijas Gada balvu (pirmie laureāti — māksliniece Džemma Skulme, mākslas zinātniece Laima Slava, mākslinieks Jānis Avotiņš). 2012. gadā ar Fonda atbalstu nodibināja Latvijas Nacionālo operas akadēmiju.
Atbalsts zinātnei
2013. gada 12. novembrī Boriss un Ināra Teterevi un Latvijas Zinātņu akadēmijas prezidents Ojārs Spārītis vienojās par atbalstu LZA galvenajai balvai — Lielajai medaļai, lai veicinātu Latvijas sabiedrības un valsts izaugsmi. Savu augstāko apbalvojumu LZA Senāts piešķir Latvijas un ārvalstu zinātniekiem par izciliem radošiem sasniegumiem kopš 1993. gada.
No 2014. gada apbalvotajiem pasniedz bronzā atlietu Lielo medaļu kopā ar naudas prēmiju 10 tūkstoši eiro (pēc nodokļu nomaksas), ko nodrošina Borisa un Ināras Teterevu fonds.
Štrolcs
Štrolcs var būt:
Ozjorska
Ozjorska (ru) var būt:
Organiskā sintēze
Organiskā sintēze ir organiskās ķīmijas un tehnoloģijas nozare, kas nodarbojas ar dažādu organisko savienojumu iegūšanu. Tā pēta šo savienojumu iegūšanas paņēmienus (metodikas, identifikāciju, aparatūru) un procesus. Organiskās sintēzes jeb sintētiskās organiskās ķīmijas mērķis ir vielu ar nozīmīgām fiziskajām, ķīmiskajām un bioloģiskajām īpašībām iegūšana, kā arī teorētiskās organiskās ķīmijas prognožu pārbaude. Mūsdienu organiskā sintēze spēj iegūt praktiski jebkuras organiskās vielas molekulas.
Akadēmiķis Ojārs Neilands raksta par organisko sintēzi :
Vēsture
Kā patstāvīga nozare organiskā sintēze sāka veidoties, kad 1828. gadā vācu ķīmiķis Frīdrihs Vēlers veica urīnvielas sintēzi no neorganiskas vielas, pieliekot punktu vitālisma mācībai, kas uzskatīja, ka organiskas vielas var veidoties tikai dzīvos organismos īpaša dzīvības spēka iedarbībā. Laikā no 1858. līdz 1861. gadam tika noformulēti organisko molekulu uzbūves teorijas pamati, līdz ar to kļuva iespējams sintezēt organisko vielu molekulas, iepriekš ieplānojot to uzbūvi. Šeit sevišķa nozīme bija vācu ķīmiķa Augusta Kekulē, angļu ķīmiķa Arčibalda Kūpera un krievu ķīmiķa Aleksandra Butļerova darbiem.
Līdz ar teorētiskās organiskās ķīmijas attīstību — molekulu uzbūves un ķīmiskās saites teorijām, kvantu ķīmijas, kinētikas u.c. attīstību — attīstījās arī organiskā sintēze. Savukārt dažādu sarežģītu kā dabā sastopamu (indigo, nikotīns, holesterīns, ciānkobalamīns), tā dabā neesošu (daudzi elementorganiskie savienojumi, sintētiskās antibiotikas, poliedrāni, rotaksāni, katenāni) vielu sintēze ietekmēja bioloģiski aktīvo vielu ķīmiju, farmakoloģiju, cietvielu fiziku un ķīmiju, kā arī citas zinātnes nozares. Ķīmijas tehnoloģijas attīstība sekmēja organisko sintēzi rūpnieciskos mērogos. Mūsdienās rūpnieciskā organiskā sintēze ražo miljoniem tonnu produkcijas gadā.
Molakolns
Molakolns ir ciems Rudzātu pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 192 km attālumā no Rīgas.
Kegi
Kegi var būt:
Molakolns
Ciema apkārtnē atrodas Rudzātu vecticībnieku baznīca.
Molinīki (Rožupes pagasts)
Molinīki ir ciems Rožupes pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 180 km attālumā no Rīgas.
Aleksandrs van der Bellens
Aleksandrs van der Bellens (de,, dzimis ) ir Austrijas politiķis, kopš Austrijas prezidents. 2016. gada Austrijas prezidenta vēlēšanās viņš pieveica Brīvās partijas kandidātu Norbertu Hoferu. Van der Bellens ir arī Vīnes Universitātes emeritētais ekonomikas profesors.
Aleksandra van der Bellena vecāki ir vācbaltieši no Igaunijas. Viņi 1940. gadā ieradās Vācijā, bet pēc tam devās uz Austriju.
Fernandu II
Fernandu II (pt; dzimis, miris ) bija Portugāles karalis konsorts no 1837. gada, kad viņa sievai Portugāles karalienei Marijai II piedzima pirmais dēls, līdz Marijas nāvei 1853. gadā. Pēc tam līdz 1855. gadam, līdz pieauga dēls Pedru V, veica reģenta pienākumus.
Stadio Luigi Ferraris
Stadio Luigi Ferraris ir stadions Dženovā, Itālijā. Stadionā ir 36 600 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada Genoa C.F.C. un Sampdoria.
8. autobusu maršruts (Daugavpils)
8. autobusu maršruts ir Daugavpils sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Autoostas līdz Judovkai. 8. autobusu maršrutu apkalpo A/S "Daugavpils satiksme".
Pieturvietas
8. autobusu maršrutā ir 23 pieturas, virzienā Autoosta — Judovka ir 14 pieturas, bet virzienā Judovka — Autoosta ir 9 pieturas.
Žuburotā plaukšķene
Žuburotā plaukšķene (la) ir suga neļķu dzimtā. Tās dabiskais izplatības areāls ir austrumu un dienvidaustrumu Eiropā. Suga kā tīrumu nezāle ir plaši izplatījusies arī Ziemeļeiropā, tostarp Latvijā, taču pēdējā laikā strauji izzūd.
Latvijā atsevišķi eksemplāri un grupas aug sējumos, atmatās un gar dzelzceļiem. Pēdējos gados valsts teritorijā tiek atrasta ļoti reti.
Apraksts
Žuburotā plaukšķene ir viengadīgs, 20—60 cm garš lakstaugs. Ar matiņiem klātais stublājs ir stāvs un ziedkopā dakšveidīgi zaro. Lapas ir lancetiskas 3—5 cm garas un 0,8—1,6 cm platas, klātas ar matiņiem, sēdošas, ar gludu malu un smailu galu. Apakšējās lapas ir platākas. Ziedi ir divdzimumu. Raksturīgs, ka riedkopa ir dakšveidīgi zarots ķekars. Zarojuma vietā ir 1 zieds ar diezgan garu kātu. Kauss ir blīvi klāts ar matiņiem, saaudzis un zvanveidīgs, ar 10 izcilnām un blīvi apmatotām garendzīslām. Vainags ir balts un vainaglapas šķeltas pāri pusei. Ir īss vainadziņš. Auglis ir kaila, iegareni olveidīga (ga 1-1.5 cm) pogaļa. Zied no jūnija līdz augustam.
Cruz Azul
Club de Futbol Cruz Azul, pazīstams kā Cruz Azul, ir profesionāls Meksikas futbola klubs no Mehiko, kurš piedalās Meksikas augstākajā futbola līgā jeb Liga MX. Tas ir dibināts 1927. gadā Idalgo, klubs uz Mehiko pārcēlās 1971. gadā.
Klubs līdz 1996. gadam savas mājas spēles aizvadīja valsts lielākajā stadionā Estadio Azteca, līdz tas pārcēlās uz Estadio Ciudad de los Deportes stadionu. Kopš 2018. gada tas mājas spēles atkal aizvada 87 tūkstošu ietilpīgajā Estadio Azteca stadionā.
Cruz Azul deviņas reizes ir uzvarējis Meksikas augstākajā futbola līgā, tādējādi padarot to par ceturto veiksmīgāko klubu Meksikā. Klubs ir arī sešas reizes uzvarējis Ziemeļamerikas prestižākajā klubu turnīrā CONCACAF Čempionu līgā. Cruz Azul kļuva par pirmo komandu, kas sasniedza finālu Dienvidamerikas spēcīgākajā klubu turnīrā Copa Libertadores (spēcīgākās Meksikas komandas tika aicinātas no 1998. līdz 2017. gadam), 2001. gada finālā zaudējot Argentīnas komandai Boca Juniors.
Tā kā azul spāņu valodā nozīmē "zils", komanda tradicionāli mājas spēles aizvada zilos kreklos.
Heart of Midlothian FC
Heart of Midlothian FC ir Skotijas futbola klubs, kura bāzes vieta ir Edinburga. Tas ir dibināts 1874. gadā. 2020.—2021. gada sezonā spēlēs Skotijas otrajā spēcīgākajā līgā Scottish Championship. Mājas spēles aizvada Tynecastle Park stadionā. Kluba futbolisti ir izcīnījuši četrus Skotijas čempiontitulus, pēdējo no tiem 1960. gadā, kā arī astoņas reizes ieguvuši Skotijas kausu.
Sezonas
Krāsu atšifrējums: 1. līmenis (elites divīzija); 2. līmenis; 3. līmenis; 4. līmenis;
Sudova Višņa
Sudova Višņa ir rajona nozīmes pilsēta Ļvivas apgabala Mostiskas rajonā, Ukrainas rietumos pie Višņas upes.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1230. gadā Galīcijas-Volīnijas hronikā. Ietilpa Žečpospolitā. Šeit notika t.s. Krievu vojevodistes (Województwo ruskie) seimiki, tika spriesta tiesa, kas saglabājies pilsētas nosaukumā (sudova latviski nozīmē tiesas). Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.
Pēc Pirmā pasaules kara Sudova Višņa tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Pēc Otrā pasaules kara Sudova Višņu iekļāva Ukrainas PSR sastāvā, lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika padzīti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Sudova Višņa atradās Ukrainas PSR sastāvā līdz 1991. gadam, kad nodibinājās Ukrainas valsts.
Sudova Višņa ir futbolista Bohdana Šusta (Богдан Романович Шуст, 1986) dzimtā pilsēta.
FC Juárez
Fútbol Club Juárez, pazīstams kā Juárez, ir profesionāls Meksikas futbola klubs no Huaresas, kurš piedalās Meksikas augstākajā futbola līgā jeb Liga MX. Klubs ir dibināts 2015. gadā.
Aleksandrs Lagimovs
Aleksandrs Lagimovs (dzimis, miris ) bija latviešu gleznotājs, grafiķis un pedagogs.
Bērnību pavadīja Ventspilī, Pirmā pasaules kara gadus kopā ar tēvu bija bēgļu gaitās Krievijā, Samāras guberņā. Latvijā atgriezās 1921. gadā. Mācījās Rīgas 2. papildskolā un Rīgas Pilsētas amatnieku skolas daiļkrāsošanas nodaļā. No 1924. līdz 1925. gadam dienēja Latvijas armijā. No 1928. līdz 1940. gadam studēja Latvijas Mākslas akadēmijā, kopš 1934. gada Grafikas meistardarbnīcā pie profesora Riharda Zariņa. Paralēli mācībām un studijām strādāja dažādus pagaidu darbus, tostarp fotosalonā „Gaisma” (Rīgā, K. Barona ielā 30, par fotogrāfa mācekli, vēlāk — palīgu), Operas dekorāciju darbnīcā, Medicīnas akadēmijas Anatomijas fakultātē (par zīmētāju) u.c.
Agrākie zināmie Aleksandra Lagimova darbi saglabājušies no 20. gadsimta 30. gadu otrās puses — atsevišķas iespiedgrafikas lapas ar figurāliem, žanriskiem un ainaviskiem motīviem, kā arī eļļas tehnikā gleznotas kompozīcijas — portreti un ainavas. Darbiem raksturīga uzticība akadēmiski reālistiskai tradīcijai: stabila kompozīcija, stingrs zīmējums, tonālas krāsu pārejas u.tml. Darbos nolasāmas konkrētu akadēmijas pedagogu — Riharda Zariņa un Vilhelma Purvīša ietekmes. Savdabīgs, izmēros nelielu, ekspresīvu, melnbaltu grafiku cikls saglabājies no koncentrācijas nometnē pavadītā perioda. Vēlāk Aleksandrs Lagimovs strādājis pārsvarā eļļas glezniecības tehnikā un viņa rokraksts kļuvis arvien neviendabīgāks. Viņa iecienītākie žanri: ainava (nereti, plenēriska), klusā daba un portrets, retāk sastopamas figurālas žanriskas kompozīcijas un akti (kopš 20. gadsimta 70. gadu otrās puses).
Izstādēs periodiski piedalījies kopš 1936. gada. Sarīkojis sešas personālizstādes. 1995./1996. gadā Rīgā notikusi mākslinieka piemiņas izstāde ar viņa un viņa vadītās studijas „Spektrs” dalībnieku darbiem. 2013. gadā mākslinieka simtdesmitgade tika atzīmēta galerijā “Istaba” ar viņa gleznu izstādi “Patriots”.
Morcinīki
Morcinīki ir ciems Lendžu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 259 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Sedzeris.
Ādolfs Erss
Ādolfs Erss (1885—1945) bija latviešu žurnālists un rakstnieks. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem. Miris apcietinājumā Rīgas Centrālcietumā.
Dzīvesgājums
Dzimis kā Ādolfs Rūniks 1885. gada 13. jūnijā Skujenes (bijušā Ežu) pagasta "Ģībēnos". Mācījās Ežu pagastskolā (1894-1897), Skujenes draudzes skolā (1897-1900), Cēsu pilsētas skolā (1900-1902), Cēsu viengadīgajos skolotāja kursos 1904. Strādāja par palīgskolotāju Dzērbenes skolā (1904-1905). 1905. gada revolūcijas laikā viņu ievēlēja par Dzērbenes pagasta rīcības komitejas sekretāru. Pēc revolūcijas apspiešanas bēga uz Pēterburgu, kur ar svešu uzvārdu mācījās Avakumova mūzikas skolā (1906-1907), izdeva dzejas krājumu "Lūzumi" (1906). 1910. gadā strādāja dažādus gadījuma darbus Maskavā un citās Krievijas pilsētās, no 1911. gada dzīvoja Latgalē. 1914. gada viņš pārcēlās uz Rīgu, kur strādāja laikraksta "Līdums" redakcijā, publicēja dzeju un prozu ar pseidonīmu Erss. Pēc Pirmā pasaules kara sākuma kopā ar laikraksta redakciju pārcēlās uz Valku, kur pavadīja visu kara laiku (1915-1918). 1917. gadā appprecējās ar dziedātāju Helēnu Kozlovsku.
Brīvības cīņu laikā 1919. gadā atgriezās Rīgā un pilnībā nodevās publicistikai un rakstniecībai. Strādāja laikrakstu "Latvijas Sargs" (1919-1920), "Kopdarbība" (1920-1921), "Latvis" (1921-1922) redakcijās. 1920. gadā izdeva stāstu krājumu "Maskas", kurā bija apkopoti Pirmā pasaules kara laikā uzrakstītie stāsti, 1923. gadā dzejas krājumu "Amora dārzs". Tulkoja "Donu Kihotu" (1921-1922). Vāca tautas dziesmas un melodijas Latgalē, ka žurnālists apceļoja Itāliju (1922), Somiju (1927), Lietuvu un Igauniju (1929). 1928. gadā pieņēma pseidonīmu Erss par savu uzvārdu un 1930. gada sāka strādāt laikraksta "Pēdējā Brīdī" redakcijā. Kopš 1932. gada Ādolfs Erss dzīvoja Mežaparka savrupmājā Siguldas prospektā 4.
Otrā pasaules kara vācu okupācijas laikā 1942. gadā Erss publicēja publicistiskus rakstus par 1940. gada Latvijas okupāciju. 1944. gada 17. martā viņš parakstīja Latvijas Centrālās Padomes memorandu par nepieciešamību atjaunot Latvijas Republikas faktisko suverenitāti.
Drīz pēc tam, kad Sarkanā armija 1944. gada oktobrī ieņēma Rīgu, viņu apcietināja (novembrī). Miris 1945. gada 29. septembrī Rīgas Centrālcietumā.
Viņa meita Mirdza Ersa-Lībiete (1924–2008) strādāja par tulkotāju, represēta kā Franču grupas dalībniece.
Darbi
(Skat. arī Ādolfs Erss portālā literatura.lv)
Piezīme: Dēļ LNB portālu sistēmas mainas 2021. gada pavasarī visas līdz tam literatūrā un internetā dokumentētās saites vairs nedarbojas.
Dzejas krājumi
Izlases
Dzejoļi periodikā (piemēri):
Stāstu un eseju krājumi
Izlases
Stāsti un esejas periodikā
Skat. arī periodika.lndb.lv, rubrikā «IEROBEŽOT REZULTĀTUS – Autors» izvēloties Adolfs Erss (310), Adolfa Ersa (129), Ādolfs Erss (95), Ādolfa Ersa stāsts (11), A. Erss (10), ADOLFS ERSS (9), Adolfs Ērss (9), ĀDOLFS ERSS (7), Adolfa Ersa pastāsts (5), Adolfa Ersa stāsts (5), Ādolfa Ersa Ziema... (5), Ādolfs Ērss (5)
Mapei Stadium
Mapei Stadium ir stadions Redžo nell'Emīlijā, Itālijā. Stadionā ir 23 717 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada U.S. Sassuolo Calcio.
Padomju Savienība 1964. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Padomju Savienība (PSRS) 1964. gada ziemas olimpiskajās spēlēs piedalījās ar 69 sportistiem. Tās notika Austrijas pilsētā Insbrukā 1964. gadā no 29. janvāra līdz 9. februārim. Kopumā Padomju Savienība izcīnīja 25 olimpiskās medaļas (pirmā vieta medaļu kopvērtējumā).
Helēna Mārnija
Helēna Mārnija (en) ir skotu izcelsmes mūziķe, zināma kā elektroniskās mūzikas grupas Ladytron galvenā vokāliste. Sākot solo karjeru 2012. gadā ar pseidonīmu Marnie, viņa izdeva savu debijas solo albumu CrystalWorld 2013. gada 11. jūnijā. Otrs solo albums, Strange Words and Weird Wars, tika izlaists 2017. gada 2. jūnijā.
Biogrāfija
Helēna Mārnija piedzima un uzauga Glāzgovā, Skotijā. Viņa apguva klasisko klavierspēli Skotijas Karaliskajā Mūzikas un Drāmas akadēmijā, Glāzgovā. Mūziķe izstājās no akadēmijas pirms studēšanas Liverpūles Universitātē, saņemot bakalaura grādu 1999. gadā popmūzikā.
2012. gada 24. maijā viņas grupas biedrs Daniels Hants paziņoja, ka viņš producētu Mārnijas solo albumu Islandē 2012. gada augustā.
Robins Kvaisons
Karjera klubos
Vairāk kā desmit gadus aizvadīja futbola kluba AIK jauniešu akadēmijā. 2011. gadā tika izīrēts Väsby United komandai 1. divīzijā. Allsvenskan debitēja 2012. gada 1. aprīlī AIK sastāvā pret Mjällby AIF. Tā paša gada maijā guva savus pirmos vārtus Allsvenskan līgā spēlē pret IFK Norrköping. AIK sastāvā spēlēja arī UEFA Eiropas līgas spēlēs.
Helēna Mārnija
Biogrāfija
2012. gada 16. septembrī Mārnija izveidoja kontu vietnē PledgeMusic, lai palīdzētu finansēt sava albuma īstenošanu. Albums tika producēts 2012. gadā Reikjavikā, pateicoties Daniela Hanta sadarbībai ar islandiešu mūziķi Bardi Johansonu. Mārnija piebilda, ka viņa gribēja "radīt elektronisku albumu vairāk ar popmūzikas elementiem un neiztrūkstošu vokālu".
Robins Kvaisons
Karjera klubos
2014. gada jūlijā pievienojās Itālijas klubam Palermo. Divarpus sezonās A sērijā aizvadīja 66 spēles un guva septiņus vārtus. 2017. gada janvārī pārgāja uz Vācijas Bundeslīgas klubu Mainz 05. pirmoreiz guva trīs vārtus Bundeslīgas spēlē pret Brēmenes "Werder".
Raundas alu boa
Raundas alu boa, arī alu boa (Bolyeria multocarinata) ir, iespējams, izmirusi Maskarēnu žņaudzējčūsku dzimtas suga, kas endēma Maurīcijai. Vienīgā ģints Bolyeria pārstāve. Pēdējo reizi redzēta Raundas salā 1975. gadā.
Robins Kvaisons
Karjera izlasē
Spēlējis dažādu vecumu Zviedrijas jauniešu izlasēs. Zviedrijas izlasē debitēja pret Ziemeļkoreju Karaļa kausa izcīņā Čhīanmai, Taizemē. Pirmos vārtus izlases labā guva trīs dienas vēlāk tā paša turnīra finālā pret Somiju.
Helēna Mārnija
Biogrāfija
Mārnijas pirmais solo muzikālais videoklips tika uzņemts 30. aprīlī Glāzgovā ar draugu grupu. 2013. gada 16. maijā viņa publicēja albuma vāku un virsrakstu Crystal World. 2013. gada 29. maijā mūziķe izlika muzikālo videoklipu "The Hunter" savā oficiālajā YouTube profilā, kuru producēja Maikls Šeringtons.
Raundas alu boa
Izskats
Garums sasniedza aptuveni 1 m, iespējams līdz 1,40 m. Mugurpuse gaiši brūna ar tumšiem un sārtiem plankumiem, vēders tumšāks. Galva garena un šaura. Dzīvoja cieši līdzās Raundas salas boa.
Robins Kvaisons
Karjera izlasē
2015. gadā kopā Zviedrijas U-21 izlasi uzvarēja Eiropas U-21 čempionātā Čehijā, nākot laukumā četrās spēlēs un gūstot vārtus pusfināla spēlē pret Dāniju. Piedalījies 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Helēna Mārnija
Biogrāfija
Pēc dažām atlikšanām Mārnija laida klajā savu debijas albumu Crystal World 2013. gada 11. jūnijā. Pēc PledgeMusic CD kopiju piegādāšanas 2013. gada jūlijā Crystal World tika izsniegts veikalam Les Disques Du Crépuscule 2013. gada augustā.
Raundas alu boa
Izplatība un populācija
Izzudusi no Ganerskveinas un Flatas saliņām, kuras atrodas starp Maurīcijas cietzemes daļu un Raundu. Raundā savulaik bija mēreni bieži izplatīta suga, taču jau ap 1949. gadu alu boa tur bija kļuvusi reta. Viena boa tika atrasta 1960. gados un 1970. gadu sākumā. Pēdējo reizi redzēta 1975. gadā, neraugoties uz intensīviem sugas meklējumiem, kas ietver arī augsnes un augāja rakšanu. Lai arī izredzes nav lielas, dokumentēts rīcības plāns sugas jaunatklāšanas gadījumā.
Robins Kvaisons
Karjera izlasē
2020. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas turnīrā guva piecus vārtus.
Helēna Mārnija
Biogrāfija
Mārnija atzīmēja Record Store dienu 2014. gada aprīlī ar ierobežotu 12 collu singlu, The Hunter Remixed, ar Stīvena Morisa remiksiem priekšgalā (no Joy Divison/New Order) un Glāzgovas elektroniskās mūzikas radikāļiem Roman Nose, kā arī dziesmas albuma versiju, plus dziesmas Sugarland Marka Rīdera remiksu. Singls tika ierobežots līdz 500 kopijām caurspīdīgā vinilā. Tika izlaists arī Džeimsa Sleitera muzikālais videoklips "Hearts on Fire."
Raundas alu boa
Izzušana
Izzušanas cēlonis bija 1840. gadā Raundā ievestās kazas un truši. Šie zālēdāji noganīja nelielās salas veģetāciju, izraisot eroziju vulkāniskajās nogāzēs un izpostot palmu audzes, kas kalpoja čūskām par patvērumu. 1982. gadā Darela zoodārza Rāpuļu un abinieku saglabāšanas centra pārzinis Kventins Bloksāms atrada mazu Raundas alu boa nomesta ādas fragmentu. Viņš tolaik vēl pieļāva, ka atradums varētu liecināt par izdzīvojušiem sugas īpatņiem.
Helēna Mārnija
Biogrāfija
2014. gada 9. septembrī viņa laida klajā jaunu singlu "Wolves" no gaidāmā otrā solo albuma, ko sākotnēji bija plānots izlaist 2015. gadā. Dziesmu producēja Džonijs Skots un tā tika izlaista vietnē iTunes 2014. gada 14. septembrī. Muzikālais videoklips tika publicēts vietnē YouTube 17. septembrī, to kopīgi producēja pati Helēna Mārnija un Maikls Šeringtons. 2015. gada 18. aprīlī (Record Store dienā), "Wolves" ar Marsheaux remiksu B-pusē tika izlaists uz 7 collu vinila, kā ierobežota versija (500 kopijas).
2015. gadā Mārnija izpildīja vokālu Bang Gang dziesmai "Silent Bite". 2016. gadā viņa sadarbojās ar mūziķi RM Hubbert dziesmā "Sweet Dreams".
2017. gada 24. janvārī viņa izlaida savu pirmo singlu ar virsrakstu "Alphabet Block" no gaidāmā solo albuma Strange Words and Weird Wars. Otrais singls, "Lost Maps" tika izdots 30. martā un muzikālais videoklips dienu vēlāk.
Muzikālā ietekmēšanās
Helēna Mārnija uzauga, klausoties popmūziku, kuru izpildīja Vitnija Hjūstone, Belinda Karlaila, Maikls Džeksons, Madonna, The Bangles, Karla Saimone un ABBA.
Viņa apgalvoja, ka ietekmējās arī no Keitas Bušas, Marijas Kallas un Džonijas Mičelas, kā arī pieminēja izpildītājus - Bat for Lashed, MGMT, Fairport Convention, Seržs Gensburgs, Grimes un Chvrches kā favorītus.
Instrumenti
Kad Helēna vēl uzstājās kopā ar grupu Ladytron, dziedot, viņa reizēm spēlēja vienu sintezatoru. Viņa spēlēja dzīvajā sekojošus instrumentus:
Agrajā Witching Hour tūres daļā Ladytron mēdza dot iesauku saviem identiskajiem sintezatoriem Korg MS2000 B, lai tos būtu vieglāk uzstādīt uz skatuves. Helēnas MS2000B tastatūras iesauka bija Kleopatra.
Marnie
Studijas albumi
Singli
Remiksi
Muzikālie videoklipi
Sadarbošanās
Morkoniški
Morkoniški ir ciems Kalupes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 205 km attālumā no Rīgas.
Viļņas dzelzceļa stacija
Vēsture
Staciju atklāja 1861. gadā būvējot dzelzceļa līniju Pēterburga—Varšava. Pēc Otrā pasaules kara stacija tika pārbūvēta sociālistiskā reālisma stilā. Stacijas ēka renovēta 2001. gadā. Viļņas dzelzceļa stacija atrodas iepretim Viļņas autoostai.
Vilcienu tīkls
Stacija apkalpo galvenās Lietuvas dzelzceļa līnijas: Viļņa–Klaipēda, Viļņa—Kauņa un Viļņa–Turmanta. Tāpat stacija apkalpo arī divus starptautiskos reisus: uz Daugavpili un Minsku.
Truly Madly Deeply
Truly Madly Deeply ir vācu deju projekta Cascada singls no grupas debijas albuma Everytime We Touch. Singls tika laists klajā Lielbritānijā jau 2006. gada 31. janvārī, bet Amerikā tas iznāca vien 2007. gada 13. martā. Singlā iekļauta arī dziesmas lēnā versija.
Singls topos
Cascada singls "Truly Madly Deeply" pasaules valstu un reģionu topos.
Stadions Friuli
Stadions „Friuli” ir stadions Udīnē, Itālijā. Stadionā ir 25 144 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada Udinese Calcio.
Idus
Idus ir ciems Valmieras novada Sēļu pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļdaļā Palmutes labajā krastā pie autoceļa P21 7,5 km no pagasta centra Sēļiem, 52 km no novada centra Valmieras un 159 km no Rīgas.
Dubai Tour
Dubai Tour bija ikgadējas šosejas riteņbraukšanas sacensības, kas notika Dubaijā, Apvienotajos Arābu Emirātos. Tās pirmoreiz tika rīkotas 2014. gada 5.—8. februārī kā daļa no UCI Āzijas tūres. Sacensības organizē Dubaijas sporta padome sadarbībā ar RCS Sport. Tās bija vīriešu sacensības, kuras sastāvēja no četriem posmiem; sacensību distance bija pārsvarā līdzena ar dažiem pauguriem. 2015. gadā sacensību kategorija tika paaugstināta uz 2.HC, kas nozīmēja, ka tajā var piedalīties vairāk UCI Pasaules tūres komandu.
Sacensību laikā kopvērtējuma līderis valkāja zilu krekliņu, punktu klasifikācijas līderis — sarkanu, bet jauno braucēju klasifikācijas — baltu. Sacensībās nebija kalnu braucēju klasifikācijas.
2019. gadā Dubai Tour tika apvienota ar Abu Dhabi Tour, izveidojot UAE Tour.
63. autobusu maršruts (Rīga)
63. autobusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Mežciema līdz Šampēterim.
Šis maršruts ar nelielām izmaiņām aizstāj 363. ekspresbusa maršrutu un daļēji aizstāj 371. ekspresbusu maršrutu, veidojot savienojumu starp Gaiļezera un Paula Stradiņa slimnīcu.
Uldis Balga
Uldis Balga ir fotomākslinieks, uguns skulptūru meistars, Talsu Krūmu mākslas grupas dalībnieks. No 1979. līdz 1999. gadam darbojies Valkas fotoklubā “Reflex”. Ir Latvijas Profesionālo fotogrāfu asociācijas biedrs. Talsu fotokluba vadītājs kopš 1999. gada. Ikdienā strādā par optiķi. Aktīvi piedalās mākslas akcijās. Talsos dzīvo kopš 1998. gada. Uldis Balga ar panākumiem piedalījies pirmajā pasaules ugunsskulptūru čempionātā, kas norisinājās 2011. gadā Tallinā.
63. autobusu maršruts (Rīga)
No 2023. gada 1. februāra iekāpšana 63. maršruta autobusos notiek tikai pa pirmajām durvīm.
Uldis Balga
Fotodarbi un fotogrāfijas eksponētas ASV, Eiropā un Krievijā. Latvijā eksponējis savus darbus Latvijas Fotogrāfijas muzejā, Latvijas Dabas muzejā un citās izstāžu zālēs.
63. autobusu maršruts (Rīga)
Maršruts
Mežciems — Šampēteris kursē pa šādām ielām: Hipokrāta iela, Biķernieku iela, Stigu iela, Dzelzavas ielu, Ilūkstes iela, Sesku iela, Nīcgales iela, Augusta Deglava iela, Augusta Deglava tilts, Valmieras iela, Satekles iela, Marijas iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Uzvaras bulvāris, Ojāra Vācieša iela, Mazā Nometņu iela, Liepājas iela, Mārupes iela, Nometņu iela, Lapu iela, Melnsila iela, Vīlipa iela, Jūrmalas gatve, Zolitūdes iela, Rostokas iela, J. Endzelīna iela, Jūrkalnes iela, Zasulauka iela, Šampētera iela.
Pieturvietas
63. autobusu maršrutā pavisām kopā ir 93 pieturas. Virzienā Mežciems — Šampēteris ir 46 pieturas, tāpat arī virzienā Šampēteris — Mežciems ir 47 pieturas.
Leonardu Araužu
Leonardu Nasimentu de Araužu (pt, dzimis ) ir Brazīlijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Brazīlijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) viņš ir Ligue 1 kluba Paris Saint-Germain sporta direktors.
Savas karjeras laikā pārsvarā spēlējis pussarga pozīcijā, bet varējis spēlēt arī kreisās malas uzbrucēja vai aizsarga pozīcijā. Karjeras veiksmīgāko periodu pavadījis Itālijas komandā AC Milan. Pārstāvējis komandas Brazīlijā, Spānijā, Japānā, Francijā un Itālijā.
Brazīlijas futbola izlases sastāvā uzvarējis 1994. gada FIFA Pasaules kausā un 1997. gada Copa América. Piedalījies arī 1998. gada FIFA Pasaules kausā.
Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri. Vadījis Itālijas klubus AC Milan un Inter Milan. 2019. gadā kļuvis par Francijas kluba Paris Saint-Germain sporta direktoru.
Spēlētāja karjera
Flamengo
São Paulo
Kashima Antlers
Milan
Brazīlija
Trenera karjera
Internazionale
Dejans Lovrens
Dejans Lovrens (hr; dzimis ) ir Horvātijas futbolists, Francijas 1. līgas kluba Lionas "Olympique" un Horvātijas futbola izlases aizsargs.