cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Baldūrs Mellers
Biogrāfija
No 1930. gadu vidus līdz 1950. gadu vidum bijis viens no vadošajiem Islandes šahistiem. Septiņas reizes uzvarējis Islandes šaha čempionātos (1938, 1939, 1941, 1943, 1947, 1948, 1950). 1948. gadā Erebrū kļuvis par pirmo Islandes šahistu, kas uzvarējis Ziemeļu valstu šaha čempionātā. 1950. gadā Reikjavikā atkārtojis šo panākumu.
Balvu vēsture
Latvijas valsts sastāvā
Latvijas okupācijas laikā 1940. gada 17. jūnijā Balvus ieņēma Sarkanā armija. 1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā no Balvu stacijas uz Krievijas austrumiem tika izvesti daudzi vietējie iedzīvotāji. 1941. gada 2. jūlijā Balvos ienāca nacistiskās Vācijas karaspēks. 1941. gada 8.-9. augustā Celmenes mežā noslepkavoja Balvu ebrejus (ap 500 — 1000 cilvēku). 1944. gada vasaras kauju laikā no 1944. gada 1. līdz 28. augustam notika liels Sarkanās armijas 2. Baltijas frontes uzbrukums Vērmahta aizsardzības līnijai Lubāna līdzenumā, kas stiepās no Balviem un Gulbenes līdz Līvāniem. Bijušajā muižas pilī tika iekārtots vācu kara hospitālis, tajā mirušie karavīri apglabāti kapsētā pie ezera, kas iezīmēta ar piemiņas akmeni un Balto krustu. Atkāpjoties vācu karaspēks pili nodedzināja, citi kara postījumi pilsētā bija nelieli.
Latvijas PSR periodā 1950. gadā Balvi kļuva par jaunizveidotā Balvu rajona centru. 2009. gadā pēc administratīvi teritoriālās reformas - par Balvu novada centru.
Baldūrs Mellers
Biogrāfija
Pārstāvējis Islandes komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Rūjienas draudzes novads
Rūjienas draudzes novads bija viens no 16 Vidzemes guberņas Valmieras apriņķa (līdz 1783. gadam — Rīgas apriņķa) draudzes novadiem.
Vēsture
Pēc 1217. gada Svētā Matīsa dienas kaujas agrāk Metsepolei vai Sakalai piederējušo Rūjienas apkārtni pakļāva Zobenbrāļu ordenis un tā sabiedrotie Tālavas leti un līvi. Līdz 14. gadsimta sākumam Livonijas ordenis pie ceļa, kas veda no Vīlandes pils uz Burtniekiem, uzcēla Rūjienas pili (hove to Ruyen), kas pieminēta 1414. gadā un Rūjienas Sv. Bērtuļa baznīcu, kas ietilpa tieši Livonijas ordeņa mestram pakļautajā teritorijā. 1461. gadā rakstos pieminēts miests pie pils (hakelwerk to Rugen). 1481. gadā Rūjienas pilij uzbruka Maskavijas karaspēks.
1582. gadā pilsnovads tika iekļauts Livonijas hercogistes Pērnavas prezidiāta sastāvā. Pili dzimtas īpašumā ieguva Jirgens fon Fārensbahs, kas vēlāk kļuva par Cēsu vaivadu (1598-1602). Lielā Ziemeļu kara laikā 1704. gadā pili ieņēma Pētera I karaspēks, pēc tam pili sagrāva un tā vairs netika atjaunota.
Rūjienas luterāņu baznīca pēc nopostīšanas Livonijas karā atjaunota Zviedru Vidzemes laikā 17. gadsimta vidū, atkal nopostīta 1704. gadā. Pārbūves veiktas 1820. gadā, 1854. gadā, 1856. gadā un 1899. gadā.
1889. gadā Rūjienas draudzi sadalīja Dienvidrūjienas un Ziemeļrūjienas draudzēs, abu draudžu dievkalpojumi notika Rūjienas baznīcā, bet tajās bija dažādi mācītāji.
1974. gada ugunsgrēkā Rūjienas baznīca pilnībā izdega, 1987. gadā to sāka atjaunot. 2017. gada jūlijā uzcēla jaunu baznīcas torni.
Muižas
Rūjienas draudzes novadā 1782. un 1826. gadā bija šādas muižas:
Ēvalds Pakulis
Ēvalds Pakulis (segvārds "Šerifs", 1919–1987) bija latviešu leģionārs, vēlāk nacionālās pretošanās kustības dalībnieks. Latviešu nacionālo partizānu apvienības (LNPA) "Kurzeme" komandieris (1946).
Dzīvesgājums
Dzimis 1919. gadā. Dziedātājas Elfrīdas Pakules brālēns. Otrā pasaules kara laikā bija Latviešu leģiona 15. divīzijas 3. apmācības pulka virsseržants. Pēc Vērmahta kapitulācijas kļuva par mežabrāli, Kabiles partizānu vienības sastāvā 1945. gada 24. decembrī ieņēma Kabiles pagasta izpildkomitejas ēku.
1946. gada 1. janvārī vadīja Āpuznieku kauju pie Rendas, kurā 23 vīri ar trim ložmetējiem, četrām triecienšautenēm, 15 mašīnpistolēm un bagātīgu munīcijas krājumu uzvarēja aptuveni 200 karavīrus no PSRS Iekšlietu karaspēka 5. strēlnieku divīzijas 36. motorizētā strēlnieku pulka, kas bija bruņoti ar tanketi, mīnmetēju un četriem ložmetējiem.
1946. gada 10. decembrī čekisti apcietināja Ēvaldu Pakuli pēc Jāņa Vanaga ("Kaminskis", miris 1958. gadā) nodevības, kara tribunāls viņam piesprieda 25 gadus ilgu ieslodzījumu Mordovijas un Kolimas soda nometnēs. Pēc 23 gadiem Ē. Pakulis atgriezās dzimtenē un strādāja par mākslinieku Dekoratīvās mākslas kombinātā un mira 1987. gadā. Apglabāts Salaspils kapos.
Kabilovči
Kabilovči ir ciems Nirzas pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 297 km attālumā no Rīgas.
Grafu teorija
Grafu teorija ir diskrētās matemātikas nozare, kas pēta grafu kombinatoriskās un topoloģiskās īpašības. Ar grafu teorijas elementiem var tikt risinātas zinātniskas un tehniskas problēmas. Nozares attīstībā lielu devumu ieguldīja lietojums elektrotehnikā un ģeogrāfisko karšu izstrādāšanā.
Leonards Eilers 1736. gadā formulēja matemātiski pirmo grafu teorijas uzdevumu (par Kēnigsbergas tiltiem). Latvijā ar grafu teoriju sāka nodarboties 20. gadsimta 60. gados.
Latvijas Nacionālā komiteja
Latvijas Nacionālā komiteja bija Otrā pasaules kara beigās 1945. gada 20. februārī izveidota civilās pārvaldes komiteja Latvijas ģenerālapgabala Kurzemes daļā, kurā SS reihsfīrers Heinrihs Himlers bija nolēmis izveidot valstisku veidojumu pēc Bohēmijas un Morāvijas protektorāta modeļa.
Pēc Vācijas kapitulācijas LNK mēģināja pārņemt arī ar Latvijas bēgļu jautājumu kārtošanu, likvidēta 1945. gada 23. septembrī. Kā vienots trimdas latviešu augstākās politiskās vadības centrs nostiprinājās Latvijas Centrālā padome.
Priekšvēsture
Ādolfs Hitlers 1941. gada 25. jūlijā parakstīja rīkojumu par Ostlandes reihskomisariāta Latvijas ģenerālapgabala izveidi un civilpārvaldes ieviešanu, tā vadītājs bija ģenerālkomisārs Oto-Heinrihs Drehslers. Okupēto austrumu apgabalu ministrs Alfrēds Rozenbergs 1942. gada 7. martā parakstīja direktīvu, kas noteica, ka vācu vadība Latvijas, Lietuvas un Igaunijas ģenerālapgabalos veiks pārraudzības funkcijas, bet tiešais zemes pārvaldes darbs jāveic no vietējiem iedzīvotājiem izveidotām iestādēm. Viņš izdeva rīkojumu Austrumu ministrijas darbiniekiem sagatavot priekšlikumus Ā. Hitleram, kuros bija jāietver doma, ka Latvijai un Igaunijai nākotnē jādod politiska patstāvība ciešā reiha kontrolē un pakļautībā. Savukārt Heinrihs Himlers sagatavoja projektu, kas paredzēja vidēju statusu starp Bohēmijas un Morāvijas protektorātu un Slovākijas valsti. Tikai pēc Rīgas zaudēšanas un Kurzemes cietokšņa izveidošanās 1944. gada 30. novembrī A. Rozenbergs parakstīja atzinumu par Latvijas Nacionālās komitejas (LNK) izveidošanas lietderību.
Darbība Kurzemē
1945. gada 10. martā LNK prezidents R. Bangerskis ieradās Liepājā, 19. martā Liepājas operā notika svinīgs LNK apsveikšanas akts, kurā SS reihsfīrera pilnvarotais un pilnvarotais ģenerālis Kurzemē Hermans-Heinrihs Bērends LNK nodeva četrus darbības laukus: latviešu kultūras dzīves vadību, skolu un izglītības jomu, visas civilās tieslietas un latviešu bankas nodibināšanu Kurzemē. No 1. aprīļa LNK bija tiesības izdot rīkojumus ar likuma spēku, tad tomēr tie pirms izdošanas bija jāsaskaņo ar SS reihsfīrera pilnvaroto Kurzemē. Kā savas valdības mītni prezidents Rūdolfs Bangerskis bija nolūkojis Ēdoles pili.
1945. gada 4. aprīlī, R. Bangerskim atstājot Kurzemi, par prezidenta vietnieku Kurzemē iecēla Jāni Andersonu. Līdz 1945. gada aprīļa beigām LNK savā kompetencē pārņēma kārtības policiju, cietumus, finanšu kases, budžeta un nodokļa lietas. Sāka iznākt “LNK Vēstnesis” un atjaunoja Latvijas Telegrāfa aģentūras (LETA) darbību. Maija sākumā “Tēvijas” vietā sāka izdot laikrakstu “Laika Balss”. 29. aprīlī Bangerskis izdeva pavēli, ar kuru atbrīvoja visus Vācijas teritorijā karojošos latviešu karavīrus no dotajām saistībām (arī zvēresta).
Neilgi pirms Vācijas kapitulācijas 3. maijā latviešu leģiona pulka komandieris pulkvedis Roberts Osis Liepājā izveidoja jaunu komiteju, un nesekmīgi centās organizēt Kurzemes Zemes (Tautas) padomi 8. maijā un izveidot Pagaidu valdību.
Darbība Vācijā
Līdz kara beigām LNK birojs atradās Lībekā Ziemeļvācijā. Maijā LNK uzņēma sakarus ar britu okupācijas varu un tai daudzos memorandos skaidroja Latvijas likteni, latviešu bēgļu situāciju Vācijā, latviešu karagūstekņu stāvokli u. c. jautājumus. Pēc 1945. gada 7. jūnija Sabiedroto valstu okupētajā Vācijā izveidojās jauna Latvijas Nacionālā komiteja, kas nesekmīgi centās no 1944. gadā izveidotā Latviešu vadības centra (Lettische Leitstelle) pārņemt latviešu bēgļu aprūpes darbu. Pēckara LNK darbojās Rūdolfs Bangerskis, Fricis Gulbis, Jānis Miezis, Aleksandrs Plensners, Teodors Zvejnieks, Eduards Stīpnieks, Alfreds Jēkabs Bērziņš.
Likvidācija
R. Bangerskim atrodoties britu apcietinājumā, sākot ar 2. jūliju LNK vadīja profesors F. Gulbis, kurš kopā ar E. Dunsdorfu un E. Leimani vērsās pie britu okupācijas zonas varas iestādēm ar lūgumu dibināt latviešu akadēmisko skolu Ziemeļvācijā. 1945. gada vasaras mēnešos LNK piekrita, ka par latviešu centrālo bēgļu pārstāvniecību nākotnē kļūs Latviešu Centrālā Komiteja (LCK). Tādēļ LNK savā pēdējā 1945. gada 22. septembra sēdē, kuru vadīja A. Bērziņš, pieņēma lēmumu 23. septembrī pārtraukt savu darbību.
Mihails Kantardžijevs
Mihails Kantardžijevs (bg; Loma —  Sofija) bija Bulgārijas šahists.
Biogrāfija
No 1930. gadu otrās puses līdz 1940. gadu beigām bijis viens no vadošajiem Bulgārijas šahistiem. Daudzkārtējais Bulgārijas šaha čempionātu dalībnieks. Labāko rezultātu sasniedzis 1937. gadā, kad kļuvis par Bulgārijas šaha vicečempionu. Pārstāvējis Bulgārijas komandu Pasaules šaha olimpiādē 1939. gadā un individuālā vērtējumā izcīnījis zelta medaļu B finālā.
Pēc Otrā pasaules kara kļuvis pazīstams kā šaha literāts un žurnālists. 1945. gadā izdevis pirmo šaha mācību grāmatu bulgāru valodā (bg). 1947. gadā bijis viens no Bulgārijas šaha žurnāla Шахматна мисъл dibinātājiem. 1956. gadā izdevis grāmatu "Pirmās šaha mācību stundas" (bg).
Elementāri, Vatson!
"Elementāri, Vatson!" (en) ir amerikāņu detektīvseriāls, kas ir mūsdienu versija par Konana Doila grāmatu varoņa Šerloka Holmsa piedzīvojumiem. Seriāla autors ir Roberts Dohertijs. Šerloka Holmsa lomu atveido Džonijs Lī Millers, bet Lūsija Liu atveido doktori Džoanu Vatsoni. Sezonas pirmizrāde kanālā CBS bija 2012. gada septembrī, otrā sezona sākās 2013. gada septembrī un trešā sezona 2014. gada oktobrī. Seriāla darbība tiek filmēta un norisinās Ņujorkā.
Seriālā vēstīts par Holmsu, bijušo narkomānu un Skotlenjarda konsultantu, kurš pārcēlies uz ASV un strādā par konsultantu Ņujorkas policijas departamentā. Viņa vienaldzība noziegumu izmeklēšanas gaitā bieži vien nokaitina policijas kapteini Tomasu Gregsonu (Aidans Kvins), bet neskatoties uz to viņi saglabā labas koleģiālās attiecības. Šerloku Holmsu vienmēr pavada doktore Džoana Vatsone, kas sākumā bija viņa kompanjone cīņā ar narkotisko atkarību. Džoana Vatsone ir bijusī ķirurģe, kuru nolīga Holmsa tēvs, lai palīdzētu dēlam rehabilitēties. Viņi sāk kopā izmeklēt noziegumus, un kad beidzas līgums ar Holmsa tēvu, viņa kļuva par Šerloka mācekli. Seriālā ir atainota arī Šerloka cīņa ar savu lielāko ienaidnieku Džeimiju Moriartiju (Natālija Dormere). Vēl seriālā ir tādi personāži kā detektīvs Markuss Bels (Džons Maikls Hils) un Šerloka brālis Maikrofts Holmss (Riss Ivans), kurš vēlas, lai brālis atgrieztos Apvienotajā Karalistē.
Vēl pirms pirmās sērijas pirmizrādes, seriāls sastapās ar kritiku, kas bija balstīta uz lielo līdzību ar BBC seriālu "Šerloks". Pēc pirmās sērijas pirmizrādes tika izlaista pilna sezona un uzfilmētas vēl papildus divas sērijas. Otrās sezonas pirmā sērija daļēji tika filmēta Londonā. Kopumā seriāls ieguvis pozitīvas atsauksmes, galvenokārt par aktierspēli, scenāriju un jaunu pieeju oriģinālajiem Doila romāniem.
Septītā un pēdējā sezona pirmizrādi piedzīvoja un noslēdza.
Sižets
Pēc kļūšanas par narkomānu un rehabilitācijas Londonā, jaunais un ekscentriskais Šerloks Holmss pārceļas uz Manhatanu, kur Šerlokam pēc viņa tēva vēlmes tiek norīkots kompanjons cīņā ar atkarību doktore Džoana Vatsone. Bijusī ķirurģe, kas operācijas laikā zaudēja pacientu, Vatsone ir atradusi citu darbu, lai varētu palīdzēt cilvēkiem. Tikai Šerloks nelīdzinās nevienam no iepriekšējiem klientiem. Šerloks Vatsonei paziņo, ka neviens no viņas pielietotajiem kompanjona līdzekļiem viņam nepalīdzēs, un ka viņš izmanto paša izstrādātu rehabilitācijas programmu, kas sevī ietver konsultanta darbu Ņujorkas policijā. Vatsonei nav citu variantu, kā pievienoties Šerlokam viņa konsultanta gaitām.
Ar laiku Šerloks saprot, ka Vatsones medicīniskā pieredze ir ļoti noderīga un ka viņai arī ir talants lietu izmeklēšanā. Šerloka policijas kontaktpersona ir kapteinis Tomass Gregsons, kuru viņš pazīst kopš darba Skotlenjardā, kur Šerloks lieliski palīdzēja atrisināt noziegumus. Izmeklēšanās piedalās arī detektīvs Markuss Bels. Neskatoties uz neordinārām izmeklēšanas metodēm, Bels pamazām sāk atzīt Šerloka izcilās spējas.
Dmitrijs Kugriševs
Dmitrijs Kugriševs (ru, dzimis ) ir profesionāls krievu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2020) Kugriševs pārstāv KHL komandu Ufas "Salavat Julajev".
Iepriekš Kugriševs ir spēlējis AHL komandā Hēršijas "Bears" un KHL komandās Maskavas CSKA un Novosibirskas "Sibirj".
Riga FC
Riga FC ir 2014. gadā dibināts Latvijas futbola klubs no Rīgas, kas pašlaik spēlē Virslīgā. Kluba futbolisti ir trīs reizes kļuvuši par Latvijas čempioniem (2018, 2019, 2020). Mājas spēles klubs aizvada Skonto stadionā.
Venera-7
Uzbūve
Venera-7 tika būvēta pēc līdzīgas shēmas kā iepriekšējie Venera kosmiskie aparāti: orbitālais nodalījums ar piestiprinātu nolaižamo aparātu.
Venera-7 konstrukcijā tika ņemti vērā iepriekšējo aparātu Venera-4, Venera-5 un Venera-6 saņemtie dati. No aprēķiniem tika secināts, ka uz Veneras virsmas spiediens var sasniegt 100 atmosfēras, temperatūra 500 °C un vēja ātrums pie virsmas 1,5 m/s. Lai izturētu šādu spiedienu, nolaižamā aparāta korpusu šoreiz izgatavoja nevis no alumīnija un magnija sakausējuma, kā iepriekšējiem Venera, bet no titāna, kas ļāva izturēt spiedienu līdz 180 atmosfērām. Nolaižamā aparāta apakšējās puslodes siltumizolācija bija izgatavota no stiklaplasta, bet augšējās puslodes — no stiklavates, kas aizpildīja stikla šūnas. Lai samazinātu pārslodzes, kas ietekmētu aparatūru, saskaroties ar planētas virsmu, tika uzstādīta amortizācijas ierīce.
Augstais atmosfēras spiediens ļāva nomainīt divu kaskāžu izpletni uz vienkaskādes konusas formas rēvējamu izpletni 2,8 m². Izpletnis bija izgatavots no stiklanitrona (audums no stikla šķiedām un akrila šķiedrām). Lai nodrošinātu pietiekamu stiprību, izpletņa kupols tika izgatavots no 4 auduma slāņiem. Pēc nitrona (akrila) izdegšanas tika nodrošināta kupola gaisa caurlaidība, kas garantēja tā drošu darbību. oriģināli tika atrisināta izpletņa izrēvēšana. Rēvēšanas aukla tika izgatavota no kaprona lentes, kas, samazinoties augstumam, aptuveni 200 °C temperatūrā izkusa. Tad izpletnis izrēvējās un pilnībā piepildījās. Tika mainīta arī izpletņsistēmas automātika.
Riga FC
Kluba vēsture
Pēc iekļūšanas Virslīgā klubs nomainīja nosaukumu uz Riga FC. 2023. gadā mājas spēles tiek aizvadītas Skonto stadionā, bet kluba rezerves laukums ir Mežaparks Sports Village.
Venera-7
Uzbūve
Pilnībā tika mainīts zinātniskās aparatūras sastāvs. Tajā tika uzstādīti temperatūras un spiediena sensori, kā arī akselerometrs atmosfēras blīvuma mērīšanai. Lai mērītu augstumu no 25 līdz 1 km, tika uzstādīts jauns radioviļņu mērītājs (radara altimetrs). Bija jāpalielina akumulatora baterijas ietilpība. Niķeļa kadmija akumulatora vietā tika uzstādīta svina cinka baterija. 15 diennaktis pirms Veneras sasniegšanas no Zemes tika dota komanda uzlādēt akumulatoru no saules baterijām.
Zodas zelta raktuves
Zodas zelta raktuves (az, hy — Sotkas zelta raktuves), ir lielākās raktuves Armēnijā un Azerbaidžānā pēc tīrā zelta rezervēm. Tās atrodas netālu no Sotkas ciemata Vardenisas municipalitātē Armēnijas Gegarkunikas reģionā (marzē) un blakus esošās Azerbaidžānas Kelbedžeras rajona daļā. Pēc Armēnijas amatpersonu teiktā, zelta raktuves ir sadalītas aptuveni uz pusēm starp abām valstīm, savukārt saskaņā ar Azerbaidžānas amatpersonu datiem 74 procenti raktuvju atrodas Azerbaidžānas teritorijā.
Riga FC
Komandas sastāvs
Atjaunots .
Venera-7
Uzbūve
Sakarā nolaižamā aparāta masas palielināšanos par gandrīz 100 kg, salīdzinot ar iepriekšējiem Venera nolaižamajiem aparātiem, nācās maksimāli atvieglot orbitālo nodalījumu. No tā tika noņemta visa zinātniskā aparatūra, izņemot kosmisko daļiņu skaitītāju KS-18-4M. Pat pēc tam visa kosmiskā aparāta masa (1180 kg) bija par 50 kg lielāka par Venera-6 masu un pārsniedza nesējraķetes Molnija-M celtspēju. Nesēja kravnesību izdevās palielināt, modificējot paātrinātājbloku (tas ieguva apzīmējumu NVL), kas deva iespēju degvielu palielināt par 140 kg.
Zodas zelta raktuves
Dibināšana un darbība
Iegulas atklāja 1951. gadā, raktuves darbojas kopš 1976. gada.
Venera-7
Lidojuma gaita
Venera-7 tika palaista 05:38:22 UTC ar nesējraķeti Molnija-M no Baikonuras kosmodroma.
2. oktobrī un 17. novembrī tika veiktas divas orbītas korekcijas. Šīs korekcijas notika ar orientāciju pēc Saules. Divi korekcijas mēģinājumi (27. un 30. septembrī) ar orientāciju uz Sīriusa zvaigzni bija neveiksmīgi.
Zodas zelta raktuves
Dibināšana un darbība
Zodas (Sotkas) atradne, ievērojot to, ka šajā teritorijas daļā nebija skaidru robežu starp toreizējām Armēnijas PSR un Azerbaidžānas PSR, padomju laikā vienmēr bija tikai Armēnijas bilancē un saucās Armzoloto.
Lai izmantotu šo atradni, tika uzbūvēts Sotkas-Araratas 369 km garš dzelzceļš, Araratas zelta ieguves rūpnīca un dambis.
Venera-7
Lidojuma gaita
1970. gada 15. decembrī, 120 dienas pēc starta, Venera-7 sasniedza Veneras apkārtni. Aerodinamiskās bremzēšanas laikā aparāta ātrums attiecībā pret planētu samazinājās no 11,5 km/s līdz 200 m/s. Turklāt maksimālā pārslodze sasniedza 350 g. Sākotnējā atmosfēras ieiešanas posmā nolaižamais aparāts palika piestiprināts pie starpplanētu zondes, lai tā pēc iespējas ilgāk varētu atdzesēt nolaižamo aparātu līdz —8 °C. Nolaižamais aparāts tika atdalīts, kad atmosfēras radīto vibrāciju dēļ tika pārtraukti starpplanētu stacijas sakari ar Zemi.
Nolaižamā aparāta bremzēšanas izpletnis tika atvērts 55 km augstumā virs planētas virsmas. Ārējais spiediens šajā augstumā bija 0,7 atmosfēras, mērījumi rādīja, ka atmosfērā ir 97 % oglekļa dioksīda. Izpletnis sākotnēji tika ierēvēts līdz 1,8 kvadrātmetriem, tas atvērās līdz 2,5 m² 13 minūtes vēlāk, kad izrēvēšanas aukla izkusa kā paredzēts. Sešas minūtes pēc izrēvēšanas izpletnis sāka nedarboties kā vajag, tādējādi nolaišanās kļuva ātrāka nekā plānots. Izpletnis beidzot pilnībā nestrādāja, un kapsula nonāca brīvā kritienā. Nolaižamais aparāts ietriecās Venēras virsmā ar ātrumu 16,5 m/s 05:37:10 UTC Venera-7. Nosēšanās notika 2000 km attālumā no rīta terminatora nakts pusē, punktā ar koordinātēm 5° dienvidu platums 351° austrumu garuma.
Zodas zelta raktuves
Dibināšana un darbība
1993. gadā Pirmā Kalnu Karabahas kara laikā Azerbaidžānas Kelbadžaras rajons (ieskaitot raktuvju Azerbaidžānas daļu) nonāca pilnīgā Armēnijas kontrolē un palika tajā līdz 2020. gada novembrim. 2007. gadā Armēnija vienpusēji piešķīra Krievijas uzņēmumam GeoProMining tiesības izmantot raktuves. 2009. gadā tika iegūtas 320 500 tonnas zelta rūdas, 2010. gadā — 490 000 tonnas, 2011. gadā — 880 000 tonnas. Raktuvēs strādāja no 350 līdz 400 strādniekiem. Rūda tiek pārstrādāta Ararata zelta ieguves rūpnīcā, kurp tā tiek transportēta pa dzelzceļu. Tīra zelta rezerves raktuvēs tiek lēstas vairāk nekā 120 tonnu apmērā. Minimālais ienesīgais dārgmetāla saturs rūdā ir 0,8 grami uz tonnu rūdas.
Venera-7
Lidojuma gaita
Informācija no nolaižamā aparāta tika raidīta 53 minūšu laikā, tai skaitā 20 minūtes no planētas virsmas. Vēlāk analizējot ierakstītos signālus, tika atklāts ļoti vājš signāls bijis vēl 23 minūtes. Tas varētu nozīmēt, ka nolaižamais aparāts bijis apgāzies, un antena vairs nebija vērsta pret Zemi.
Ieejot atmosfērā, notika telemetrijas komutatora atteice, tādējādi uz Zemi tika nosūtīta tikai apkārtējās vides temperatūra visā nolaišanās atmosfērā laikā un aparāta nosēšanās vietā. Nolaišanās laikā tika veikti atmosfēras temperatūras mērījumi, kas mainījās no 25 līdz 475 °C uz planētas virsmas.
Vienlaikus tika veikti radiosignāla doplera izmaiņu mērījumi, kas no nolaižamā aparāta tiek uztverti uz Zemes. Tieši šie mērījumi ļāva aprēķināt kustības trajektoriju, "piesiet" temperatūras vērtības noteiktam augstumam un noteikt Veneras virsmas saskares laiku. Tieši tie ļāva fiksēt nolaišanās ātruma lēcienu no 14 līdz 26 m/s, bet pēc tam arī ātrumu virsmas saskares mirklī (16 m/s), kas pārsniedza plānoto. Izpletņa kļūmes iemesls varētu būt patvaļīga fiksējošās piropatronas iedarbošanās, ko izraisījusi statiskā elektrība, un izpletņu atsaišu atšaušana.
Signāla un trokšņa attiecības pastāvīgie mērījumi ļāva fiksēt signāla līmeņa samazinājumu nolaišanās brīdī gandrīz 30 reizes. Tas varēja nozīmēt vēja ietekmi uz nolaižamo aparātu nolaišanās laikā vai arī tā apgāšanos.
Zodas zelta raktuves
Pēc 2020. gada Kalnu Karabahas kara
Kad 2020. gada 27. septembrī sākās Otrais Kalnu Karabahas karš, GeoProMining uz laiku apturēja raktuvju darbību. 2020. gada 25. novembrī Armēnijas karaspēks saskaņā ar pamiera līgumu atstāja Kelbadžaras rajonu. Azerbaidžānas vienībām virzoties uz priekšu, tika veikti inženiertehniskie darbi un atmīnēšana.
Venera-7
Lidojuma gaita
Lidojuma pamatuzdevums, nosēšanās uz Veneras virsas, tika paveikts, tomēr netika veikti visi plānotie mērījumi.
Pēc Venera-7 veiktajiem mērījumiem tika aprēķinātas spiediena un temperatūras vērtības uz Venēras virsmas, tās bija 90 ±15 atmosfēras un 475 ±20 °C. Pēc nolaižamā aparāta kustības straujās apturēšanas (no kritiena līdz nekustīgam 0,2 sekundēs) varēja secināt, ka tas ir nokritis uz cietas virsmas ar zemu putekļu daudzumu.
Venera-7 sniedza informāciju par planētas virsmu, ko nebija iespējams redzēt caur biezo atmosfēras plīvuru. Kosmiskais aparāts galīgi apstiprināja, ka cilvēki nevar izdzīvot uz Veneras virsmas, un izslēdza iespēju, ka uz Veneras ir šķidrs ūdens.
Zodas zelta raktuves
Pēc 2020. gada Kalnu Karabahas kara
Nākamajā dienā raktuvēs ieradās azerbaidžāņu armijnieki un pieprasīja, lai teritorija tiktu atbrīvota, kam sekoja sarunas, un raktuvju darbinieki sāka pamest teritoriju, lai gan nekādi draudi netika izteikti, sacīja Avetjans. Tās dienas vakarā tika paziņots, ka Armēnijas, Krievijas un Azerbaidžānas pārstāvji sākuši veikt delimitācijas darbus, izmantojot GPS tehnoloģiju, lai noteiktu, kur atrodas valsts robeža. Azerbaidžānas karaspēks raktuves Azerbaidžānas pusē ierīkoja trīs militāros posteņus. Vienlaikus ar raktuvju robežas noteikšanas darbiem draudēja pilnīga rūdas ieguves pārtraukšana, kas novestu pie 55% Dienvidkaukāza dzelzceļa kravu pārvadājumu zaudēšanas.
27. novembrī pēc ilgām sarunām starp Azerbaidžānas militārpersonām un GeoProMining pārstāvjiem uzņēmuma darbinieki pameta raktuvju Azerbaidžānas daļu, turpinot darbu Armēnijas pusē. 2021. gada vasarā reizēm notika sporādiskas apšaudes starp abu valstu robežsargiem, kuru dēļ raktuvēm nācās uz laiku apturēt darbību.
Ķeistuta iela
Ķeistuta iela ir iela Jūrmalā, Asaru apkaimē. Ķeistuta iela sākas krustojumā ar Asaru prospektu un beidzas krustojumā ar Dzelzceļa ielu. Kopējais ielas garums ir 190 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Ķeistuta ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Ķeistuta iela ir savienota ar šādām ielām:
Lielapsauju ezers
Lielapsauju ezers (arī Apsauju ezers, Lielapsu ezers) ir caurteces ūdenstilpe Tukuma novada Jaunpils pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos Ēnavas purva malā. Krasti zemi, slīpi, dibens dūņains, vietām smilšains, akmeņains, dūņu slānis 0,5—2 m. Aizaugums 10—20%. Mīt plaudis, rauda, līnis, rudulis, vēdzele, līdaka, zutis, asaris, karūsa. Cauri tek Bikstupe. Krastā atpūtas bāze, ir peldvieta.
Rūjienas muiža
Rūjienas muiža (de) bija pilsmuiža, kura atradās pie stratēģiski nozīmīga ceļa, kas veda no Vīlandes pils uz Burtniekiem, un tajā parasti apmetās Livonijas ordeņa mestri un citi ceļotāji.
Sākotnēji Rūjienas muižas kungu māja bija veidota no trīs atsevišķām ēkām, kas bija savā starpā savienotas. Rūjienas muiža bija visnozīmīgākā no Rūjienas draudzes muižām. Līdz pat 20. gadsimta sākumam Rūjienas muižā rīkoja draudzes novada gadatirgus.
Vēsture
1838. gadā muižu nopirka Vidzemes gubernatora dēls Hamilkārs fon Felkerzāms, kurš piederēja pie muižniecības liberālā spārna, uzsāka un veicināja zemes un māju pārdošanu zemniekiem. Viņš veicināja to, ka 1848. gadā Krievijas Impērijas ķeizars Nikolajs I apstiprināja pagaidu likumu, kas ļāva zemniekiem kļūt par savas zemes pilntiesīgiem īpašniekiem.
1866. gadā, divus gadus pēc pirmās Latviešu dziesmu dienas Dikļos, arī Rūjienas muižas parkā uz dīķa saliņas sarīkoja Dziesmu dienu.
1894. gadā Rūjienas muiža nonāca latviešu tirgotāja Friča Cīruļa īpašumā.
Pašlaik Rūjienas muižas kungu māja atrodas metālmākslinieka Andra Dukura īpašumā, tajā ir apskatāma mākslinieka darbnīca. Vasarās Rūjienas muižā tiek rīkotas mākslinieciski pasākumi.
Sergejs Tolčinskis
Sergejs Tolčinskis (ru, dzimis ) ir profesionāls krievu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2020) Tolčinskis pārstāv KHL komandu Omskas "Avangard".
Iepriekš Tolčinskis ir spēlējis AHL komandā Šarlotas "Checkers", NHL komandā Karolīnas "Hurricanes" un KHL komandā Maskavas CSKA.
Ferencs Erkels
Ferencs Erkels (hu; Ģula —  Budapešta) bija ungāru komponists, pianists, pedagogs, diriģents. Ungārijas himnas mūzikas autors. Pirmās ungāru operas autors.
Biogrāfija
Pēc ģimenes leģendas bijis holandiešu ieceļotāja van Erkela pēcnācējs. Agri atklājis muzikālo talantu. Bratislavā mācījies pie Henriha Kleina. Jaunībā koncertējis kā pianists un devis mūzikas stundas (1828-1835). 1835. gadā pārcēlies uz Peštu, kur drīz kļuvis par Ungārijas teātra biedrības diriģentu. No 1838. līdz 1890. gadam bijis Ungāru nacionālā teātra galvenais diriģents un vadītājs, kā arī kopš Budapeštas filharmonijas biedrības dibināšanas 1953. gadā vadījis tās orķestri līdz 1871. gadam. No 1868. gada bijis Visungārijas koru biedrību apvienības vadītājs. No 1875. līdz 1889. gadam bijis Ungārijas mūzikas akadēmijas pirmais direktors, bet līdz 1886. gadam arī klavieru klases profesors. 1872. gadā kopā ar Ferencu Listu bijis iniciators jaunas Operas ēkas celtniecībai Budapeštā, bet kopš tās atklāšanas 1884. gadā kļuvis par tās diriģentu. No 1890. gada kalpojis kā kapelmeistars Kluža-Napokā.
1839. gadā apprecējies ar Adeli Adleru. Arī Erkela dēli — Ģula (1842—1909), Eleks (1843—1893), Lāslo (1844—1896) un Šandors (1846—1900) ir turpinājuši tēva iedibinātās ģimenes mūzikas tradīcijas un kļuvuši par muzikantiem.
Daiļrade
Ferencs Erkels ir ungāru nacionālās operas dibinātājs, kurš 1840. gadā sarakstījis pirmo ungāru operu Marija Bātori (hu). Savās operās atainojis Ungārijas traģiskās vēstures lappuses, tās cīņu ar svešzemju iekarotājiem un valdnieku tirāniju. Par viņa labākajām operām tiek uzskatītas Lāslo Hunjadi (hu) un Bāns Bānks (hu). Erkela mūzikai ir raksturīgs tā laika Rietumeiropas romantisma muzikālās tradīcijas apvienojums ar ungāru tautisko melodiju. 1844. gadā sarakstījis mūziku Ungārijas himnai. 1867. gadā sarakstījis Svīnīgo uvertīru. Autors daudziem skaņdarbiem klavierēm un korim.
Šahists
Ticis uzskatīts par vienu no spēcīgākajiem Ungārijas šahistiem 19. gadsimta vidū. Ar šahu nopietni nodarbojies kopš 1830. gadu beigām. No 1842. līdz 1845. gadam bijis viens no Budapeštas - Parīzes korespondencšaha mača dalībniekiem, kurā ungāru šahistu kolektīvs uzvarēja ar 2:0. 1859. gadā Peštā nodibinājis pirmo šaha klubu, kuru vadījis līdz sava mūža beigām.
Kabulova
Kabulova ir ciems Malnavas pagastā, Kārsavas novadā. Atrodas 283 km attālumā no Rīgas.
Ieguldījums
Ieguldījums ir naudas līdzekļu vai citu aktīvu iegūldīšana komerciālā pasākumā ar mērķi gūt peļņu.
Termiņdepozīti
Termiņdepozīti ir bankas noguldījumi, par kuriem izmaksā noteiktu procentu no ieguldītās summas. Naudu no konta var saņemt tikai pēc līgumā noteiktā laika. Bankas piedāvā īstermiņa un ilgtermiņa depozītus. Bankas, papildus termiņdepozītiem, piedāvā pieprasījuma depozītus. Tiem procentu likme ir zemāka nekā termiņdepozītiem un naudu var izņemt no konta jebkurā laikā pēc noteiktiem nosacījumiem.
Akcijas
Akcija ir vērtspapīrs, kas apliecina, ka akcijas īpašniekam pieder daļa uzņēmuma. Akcijas dod tiesības to īpašniekiem piedalīties kompānijas peļņas sadalē. Ja uzņēmumam ir finansiālas grūtības, akcionāri var pazaudēt daļu vai pat visas investīcijas akcijās, taču, pareizi izvēloties un ieguldot līdzekļus veiksmīga uzņēmuma akcijās, akcionārs saņem dividendes, kā arī gūst labumu no akciju vērtības celšanās.
Obligācijas un parāda vērtspapīri
Obligācijas un citi parāda vērstpapīri ir finanšu instrumenti, kuru iegādes brīdī iegādātājs aizdod valstij, pašvaldībai vai uzņēmumam naudu uz procentiem vai citiem noteikumiem, par kuriem bijusi vienošanās jau vērtspapīru iegādes brīdī. Aizņēmējs atmaksā atpakaļ pilnu aizņēmuma summu vai nominālvērtību noteiktā datumā, kas tiek saukts par dzēšanas termiņu.
Ieguldījumu fondi
Ieguldījumu fondi ir ieguldījumu portfelis, kas tiek veidots no ieguldījumiem akcijās un parādu vērtspapīros. Ieguldījumu fonds piesaista naudu no ieguldītājiem un tiek pārvaldīts ar profesionāla fonda pārvadldītāja palīdzību. Ieguldījumu fondam ir savs mērķis, kas tiek izvirzīts un paziņots fonda atvēršanas brīdī. Fonda pārvaldnieks attīsta fonda ieguldījumu stratēģiju un izvēlas ieguldījumu instrumentus, balstoties uz izvirzītajiem fonda mērķiem.
Mākslas darbi un dārglietas
Naudas līdzekļus var ieguldīt mākslas darbu, pastmarku, dārglietu, dārgakmeņu iegādē. Šis ieguldījumu veids bieži ir arī ļoti nelikvīds un to pārdošana un pārvēršana skaidrā naudā var būt apgrūtināta.
Nekustamais īpašums
Lai ieguldītu nekustamajos īpašumos, ir nepieciešami lieli naudas līdzekļi, bet risks zaudēt līdzekļus ir ļoti neliels. Nodarbojoties ar ieguldījumu nekustamajā īpašumā, vajadzīgs vairāk laika, lai pārvaldītu un izīrētu šo īpašumu.
Rihards Dēdekinds
Jūlijs Vilhelms Rihards Dēdekinds (de, dzimis, miris ) bija viens no izcilākajiem 19.gs. vācu matemātiķiem. Darbi abstraktajā algebrā, algebrisko skaitļu teorijā un reālo skaitļu teorijā. Mācījies Getingenē un Berlīnē, tomēr lielāko daļu no dzīves pavadījis dzimtajā Braunšveigā. Gausa pēdējais skolnieks. Pētera Dirihlē tuvs draugs.
Dzīve
1848. gadā pirmo reizi apmeklēja Carolinum koledžu, bet 1850. gadā pārgāja uz Getingenes Universitāti. Tur Dēdekindam skaitļu teoriju pasniedza profesors Morics Sterns. Gauss aizvien mācīja, lai arī lielākoties tikai elementārā līmenī, Dēdekinds kļuva par Gausa pēdejo audzēkni. 1852. gadā Dēdekinds saņēma doktora grādu par disertāciju ar nosaukumu “Teorija par Eilera integrāļiem”. Šī tēze nepierādīja viņa talantu, kas bija acīmredzamas viņa turpmākajās publikācijās.
Tajā laikā Berlīnes Universitāte, nevis Getingenes, bija galvenā matemātiskās pētniecības iestāde Vācijā. Dēdekinds divus gadus studēja Berlīnē, kur gan viņam, gan viņa laikabiedram – Bernardam Rīmanam 1854. gadā tika piešķirta habilitācija. Pēc tam viņš atgriezās Getingenē, lai mācītu kā docents, pasniedzot varbūtības un ģeometrijas kursus. Kādu laiku studējis kopā ar Johanu  Pēteri Gustavu Ležēnu Dirihllē, abi kļuva par labiem draugiem. Savu matemātisko zināšanu vājo vietu dēļ, studēja par elipsēm un Abelia variācijām. Viņš bija pirmais Getingenē, kurš lasīja lekcijas par Galoisa teoriju. Šajā laikā viņš kļuva par vienu no pirmajiem cilvēkiem, kas izprata algebras un aritmētikas nozīmi.
1858. gadā uzsāka mācības Politehniskajā skolā Cīrihē. Laikā, kad šī skola tika modernizēta un kļuva par Tehnoloģiju institūtu, Dēdekinds atgriezās dzimtajā Braunšveigā, tur arī pavadīja visu atlikušo mūžu. 1894. gadā aizgāja pensijā, laiku pa laikam mācīja un turpināja publicēt. Tā arī neaprecējās, bet dzīvoja kopā ar savu māsu Džūliju.
Dēdekinds tika izvēlēts Berlīnes (1880) un Romas akadēmijā, un Francijas Zinātņu akadēmijā (1900). Saņēmis Goda Doktora grādu Oslo, Cīrihes un Braunšveigas Universitātē.
Darbs
Kamēr Politehniskajā skolā pirmo reizi mācīja aprēķinus, Dēdekinds izstrādāja jēdzienu, ko tagad sauc par “Dēdekinda griezumu”, šobrīd tā ir reālo skaitļu standarta definīcija.
Griezuma doma ir, ka iracionāls skaitlis sadala racionālos skaitļus divās šķirās jeb kopās, vieni ir lielākas klases skaitļi, otri mazākas klases skaitļi. Piemēram, kvadrātsakne no 2 definē visus nenegatīvos skaitļus, kuru  kvadrāti ir mazāki par 2 un negatīvos skaitļus mazākā klasē. Pozitīvos skaitļus, kuri ir lielāki par 2 iedala lielākā klasē. Katrā numuru patstāvīgajā vietā ir vai nu racionāls, vai neracionāls skaitlis. Tāpēc nepastāv tādi pārtraukumi vai spraugas starp skaitļiem. Dēdekinds publicēja savas domas par iracionāliem skaitļiem un “Dēdekinda griezumu” savā pamfletā “Nepārtrauktība un iracionāli skaitļi”, modernajā terminoloģijā - pilnība.
Dēdekinda teorēma liecina, ka tad, ja starp diviem komplektiem “viens pret vienu” pastāv atbilstība, tad abi komplekti ir “līdzīgi”. Viņš aprakstīja līdzību, lai sniegtu pirmo, precīzo bezgalīgas kopas definīciju; kopa ir bezgalīga, ja tā ir vienāda ar vienu no tās raksturīgajām apakškopām. Tā var pierādīt, ka naturālo skaitļu kopa N ir līdzīga N apakškopai, kuras dalībnieki ir katra N dalībnieka kvadrāti (N -> N2)
Dēdekinds pārveidoja Dirihlē, Gausa un Rīmena apkopotos darbus. Dēdekinda pētījums  par Dirihlē darbu noveda viņu pie vēlākiem algebrisko skaitļu lauku un ideālu pētījumiem. 1863. gadā viņš publicēja Dirihlē lekcijas par skaitļu teoriju, par kurām ir rakstīts, ka:
“Grāmata ir cieši balstīta uz Dirihlē lekcijām un Dēdekinds visu mūžu uz grāmatu bija atbildējis, kā tā ir Dirihlē grāmata, neskatoties uz to, ka grāmatu lielākoties pēc Dirihlē nāves sarakstīja Dēdekinds.”  (Edvards, 1983 )
1879. un 1894. gada lekciju izdevumos tika iekļauti papildinājumi, kas iepazīstināja ar gredzena teorijas jēdzienu. (vārds “Gredzens”, ko vēlāk ieviesa Hilberts, neparādijās Dēdekinda darbos.) Dēdekinds definēja ideālu, par skaitļu kopas apakškopu, kas sastāv no algebriskiem veselumiem, kuri atbilst polinomu vienādojumiem ar veseliem skaitļu koeficientiem. Šo domu tālāk attīstīja Hilberts un Amālija Emmija Nētere. Ideāli vispārina Ernsta Eduarda Kummera ideālos ciparus, kas izdomāti kā daļa no Kummera 1843. gada mēģinājuma pierādīt Fermaka pēdējo teorēmu. Tādēļ var teikt, ka Dēdekinds bija Kummera svarīgākais māceklis. 1882. gadā kādā rakstā Dēdekinds un Heinrihs Martins Vēbers pielietoja ideālus Rīmena virsmām, pierādot Rīmena – Roha teorēmu (Riemann - Roch).
Dēdekinds deva vēl vienu ieguldījumu algebrā. Ap 1900. gadu viņš uzrakstīja pirmos dokumentus par modulārajiem režģiem. 1872. gadā, pavadot brīvdienas Interlakenā, Dēdekinds iepazinās ar Georgu Kantoru. Tā sākās ciešas savstarpējas cieņas attiecības un Dēdekinds kļuva par vienu no pirmajiem matemātiķiem, kas novērtēja Kantora darbus par bezgalīgajām kopām. Redzot un novērtējot Kantoru strīdos ar Leopoldu Kronekeru, kurš bija pret Kantora bezgalīgajiem skaitļiem.
Aviatoru laukums (Ščecina)
Aviatoru laukums ir Ščecinas laukums, Centra administratīvajā rajonā, Centra apkaimē. Tas ir lielākais un galvenais laukums Ščecinas centrā.
Pungi
Pungi (hi — ‘aste’) ir pūšamais instruments, ko spēlē čūsku dīdītāji Indijā un Pakistānā.
Pungi tiek spēlēts bez pauzēm. Instrumenta spēlētājs lieto īpašu elpošanas tehniku, ko sauc par cirkulāro elpošanu, vienlaikus ievelkot gaisu caur degunu, uzkrājot gaisu vaigos un izpūšot caur muti.
Lietošana
Indijā mūzika bieži tiek izmantota reliģiskajos rituālos — mantrās. Pungi, iespējams, ir viens no daudzajiem veidiem šo mantru skaņu radīšanai.
Narvas "Trans"
Narvas "Trans" (et) ir Igaunijas futbola klubs no Narvas, kas pašlaik spēlē Igaunijas Meistarlīgā.
Zaļā eiglēna
Zaļā eiglēna (Euglenus viridis) ir mikroskopisks vienšūnas organisms, kas barojas miksotrofi.
Uzbūve
Zaļajai eiglēnai ir vārpstveida ķermenis, kurš pakaļgalā ir smails un priekšgalā noapaļots. Eiglēnu klāj plāns, blīvs un elastīgs apvalks (pelikula). Eiglēnas priekšgalā atrodas rīkle, kas ved noapaļotā rezervuārā, un vica, kuru veido divi saplūstoši zari. Blakus rīklei atrodas sarkans, gaismasjutīgs laukums — stigma. Stigma kopā ar fotoreceptoru (paraflagelārais ķermenis) palīdz meklēt gaismas avotus. Zaļajai eiglēnai ir organoīdi, kurus sauc par hromatoforiem. Tajos veidojas hlorofils un notiek fotosintēze.
Barošanās
Zaļā eiglēna barojas miksotrofi, t. i., tā uzņem gatavas organiskās vielas un arī tās ražo fotosintēzes procesā no neorganiskajām vielām. Fotosintēzes procesā zaļajai eiglēnai rodas paramila graudiņi — ogļhidrāti, kas ir pēc uzbūves tuvi cietei, bet nekrāsojas joda ietekmē. Minerālsāļi un slāpekļa savienojumi nokļūst organismā osmotiski. Eiglēna barojas gan ar fagocitozi, gan ar pinocitozi. Tai veidojas vakuolas, kurās barības vielas tiek sagremotas. Atkritumprodukti tiek izvadīti caur vakuolām vai caur ķermeņa virsmu.
Vairošanās
Zaļā eiglēna vairojas bezdzimumiski. Tā vairojas, gareniski daloties. Vispirms kodols dalās mitozes procesā, un pēc tam eiglēna sāk dalīties no priekšējās ķermeņa daļas. Priekšējā daļā izveidojas padziļinājums, tiek nomesta vica, un veidojas bazālais ķermenis. Bazālie ķermeņi attālinās viens no otra, tiem sākt augt jaunas vicas, un arī visi organoīdi sāk dalīties. Dalīšanās notiek no ķermeņa priekšgala līdz pakaļgalam, un izveidojas divas meitšūnas. Dzimumvairošanās notiek ļoti reti, un nav tikusi novērota.
Ekoloģija
Zaļā eiglēna dzīvo saldūdenī. Pārsvarā tā dzīvo seklos saldūdeņos, kas ir stipri piesārņoti ar organiskajām vielām, kuras viegli noārdās. Lielos daudzumos to var atrast peļķēs, grāvjos, u.c. Eiglēnas ir visbiežāk sastopamie zaļie vicaiņi saldūdeņos. Nereti tās savairojas tik lielā daudzumā, ka izveido zaļu plēvīti ūdens virskārtā. Nelabvēlīgos apstākļos eiglēna spēj iecistoties. Iecistējoties tā nomet vicu, noapaļojas un izdala ap sevi blīvu apvalku, kas to pasargā no nelabvēlīgiem ārējiem apstākļiem (no izžūšanas).
Izmantošana
Eiglēnas ir iespējams izmantot kosmētikā, piemēram, sugu E. gracillis. Eiglēnas arī izmanto kā izejvielu biomateriāliem, kā pārtiku dažādiem mājlopiem un ūdensdzīvniekiem. Tās izmanto arī netīru un piesārņotu ūdenstilpju attīrīšanai. Japānā tās arī izmanto uzturā. Euglena Company Tokijā kultivē šo mikroorganismu tādos daudzumos, ka to var komerciāli izmantot. Notiek arī izpēte, vai no eiglēnas var ražot biodegvielu.
Vikingu iela
Ielu savienojumi
Vikingu iela ir savienota ar šādām ielām:
Satiksme
Pa Vikingu ielu kursē 1. mikroautobuss.
Sūnupes
Sūnupes ir apdzīvota vieta Ķekavas novada Baldones pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļrietumos Sūnupes krastos 7,5 km no pagasta centra Baldones, 12 km no novada centra Ķekavas un 29 km no Rīgas centra. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap 2005. gadu kā privātmāju ciems ar 69 apbūves gabaliem. Teritorija ir maz apbūvēta, jo ekonomiskās krīzes rezultātā 2009. gadā visa būvniecība un tirdzniecība apstājās. Pašreiz ciemā ir izbūvētas ielas, izveidots apgaismojums un ierīkota elektropiegāde.
Kacari
Kacari ir ciems Svariņu pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 305 km attālumā no Rīgas Čaušicas krastos.
Radagaiss
Radagaiss (, ? — ) bija gotu valdnieks, kuram 405. un 406. gada pirmajā pusē ar ievērojamu ģermāņu cilšu karaspēku (ap 20 000 vīru) izdevās iebrukt mūsdienu Itālijas teritorijā.
Viņa mērķis bija Romas ieņemšana. Kampaņas laikā Radagaisa armija aplenca Florenci, kaujā pie Fjezolas 406. gadā romieši iebrucējus sakāva. Radagaiss krita gūstā un vēlāk tika sodīts ar nāvi, daļa no ģermāņu karaspēka tika pārdota verdzībā, bet neliela daļa tika uzņemta romiešu dienestā.
Ouens Vilsons
Ouens Vilsons (en; dzimis Dalasā, Teksasas štatā, ASV) ir amerikāņu aktieris, rakstnieks, producents un scenārists.
Abi viņa brāļi Lūks un Endrū ir aktieri. Absolvējis Teksasas Universitāti Ostinā.
Braiens O'Nīls
Braiens O'Nīls (en, dzimis ) ir profesionāls ASV hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2020) O'Nīls pārstāv KHL komandu Helsinku "Jokerit".
Iepriekš O'Nīls ir spēlējis AHL komandā Mančestras "Monarchs" un Olbani "Devils", kā arī NHL komandā Ņūdžersijas "Devils".
ASV hokeja izlases sastāvā O'Nīls ir spēlējis 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.
Juris Podnieks
Juris Podnieks (dzimis, miris ) bija latviešu operators, režisors un kinoproducents.
Karjera
1967. gadā sācis strādāt par operatora asistentu, pēc pieciem gadiem darbojās pie režisora Vadima Masa filmas "Latvijas PSR aizsargājamā flora". 1975. gadā absolvējis Vissavienības Valsts kinematogrāfijas institūta Operatoru fakultāti Maskavā. 1977. gadā sācis režisora karjeru ar darbu pie kinožurnāla. Viņš ir režisējis tādas filmas kā "Brāļi Kokari" (1978), "Puikas, zirgos!" (1979), Baltais "Ave Sol" (1979, LTV), "Strēlnieku zvaigznājs" (1982), "Komandieris" (1984), "Veļ Sīzifs akmeni" (1985), "Vai viegli būt jaunam?" (1986), "Mēs/Soviets" (1989), "Krustceļš/Homeland" (1990), "Pēcvārds" (1991), "Impērijas gals" (1991) un "Klusuma stunda" (1992). Filmu "Vai viegli būt jaunam?" gada laikā bija noskatījušies 28 miljoni skatītāju, tāpat tā tika demonstrēta vairāk nekā 80 valstīs. Četras J. Podnieka filmas tika atzītas par gada labākajām dokumentālajām filmām un saņēmušas Lielo Kristapu. Tāpat vairākas filmas saņēmušas balvas dažādos kinofestivālos.
Privātā dzīve
Juris Podnieks dzimis Rīgā. Viņa tēvs bija diktors, daudzu kinožurnālu un dokumentālo filmu aizkadra balss Boriss Podnieks (1924—1995), savukārt māte Brigita Podniece bijusi zobu tehniķe. Bijis precējies, ir dēls.
Miris, noslīkstot Zvirgzdu ezerā, Kurzemē. Par viņa nāves apstākļiem ir tikušas izvirzītas vairākas versijas.
Apbalvojums
2010. gadā par sevišķiem nopelniem Latvijas valsts neatkarības aizstāvēšanā Juri Podnieku pēc nāves apbalvoja ar Viestura ordeni un atzina par Viestura ordeņa lielkrusta komandieri. Valsts prezidents Valdis Zatlers ordeni nodeva glabāšanā viņa tuviniekiem.
Rīdes annāles
Rīdes annāles (la, da) ir 13. gadsimtā (ap 1210—1288) Rīdes abatijā (Rus regis, Ryd Kloster, Rüdekloster, tolaik Dānijas karalistē, tagad Šlēsvigā-Holšteinā) pierakstītas hronikas par Dānijas vēsturi. Rokraksts glabājas Hamburgas pilsētas bibliotēkā. Tā ietver periodu no teiksmainā dāņu ķēniņa Dana līdz karaļa Ērika VI (Erik Menved) valdīšanas laikam. Kopā ar „Dāņu darbiem” tas ir nozīmīgākais vēstījums par Dānijas viduslaiku vēsturi.
Kačāni
Kačāni ir ciems Kalniešu pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 277 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Calms.
Staņislavs Gaļijevs
Staņislavs Gaļijevs (ru, dzimis ) ir profesionāls krievu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2020) Gaļijevs spēlē KHL komandas Kazaņas "Ak Bars" sastāvā.
Iepriekš Gaļijevs ir pārstāvējis AHL komandu Hēršijas "Bears" un NHL komandu Vašingtonas "Capitals".
Vibo Okelss
Vibo Johaness Okelss (Wubbo Johannes Ockels; dzimis, miris ) bija Nīderlandes pirmais kosmonauts, fiziķis. Veicis vienu lidojumu kosmosā kā Eiropas Kosmosa aģentūras (ESA) pārstāvis.
Jackass 3D
Jackass 3D ir 2010. gada ASV realitātes kinokomēdija, kuras režisors, viens no producentiem un scenārija autoriem ir Džefs Tremeins. Turpinājums 2006. gada filmai Jackass Number Two. Šī ir pēdējā Jackass franšīzes filma, kurā filmējās Raiens Dans, kurš gāja bojā 2011. gadā, kā arī pēdējā sērijas filma, kurā Jackass pamatsastāvā parādījās Bems Mārdžera, ar kuru tika lauzts līgums filmas "Jackass uz visiem laikiem" veidošanas procesā.
Vibo Okelss
1973. gadā Groningenas universitātē Vibo Okelss ieguva maģistra grādu fizikā un matemātikā. Viņš veica eksperimentālus pētījumus Kodolfizikas paātrinātājā Groningenā. 1978. gadā ieguva doktora grādu.
Eiro ieviešana Latvijā
Eiro ieviešana Latvijā notika 2014. gada 1. janvārī. Latvijas latu apmainīja pret eiro pēc kursa 1 EUR = 0,702804 LVL.
Jackass 3D
Filmu veidoja studijas Dickhouse Productions un MTV Films, ar tās izplatīšanu nodarbojās kompānija Paramount Pictures. Trikus tajā izpildīja Džonijs Noksvils, Bems Mārdžera, Raiens Dans, Stīvs O, Džeisons "Vī Mens" Akunja, Prestons Leisijs, Kriss Pontiuss, Bīstamais Erens un Deivs Inglends.
Vibo Okelss
1978. gadā Eiropas Kosmosa aģentūra izvēlējās Okelsu kā vienu no trijiem Eiropas derīgās kravas speciālistiem, lai trenētos kosmisko eksperimentu laboratorijas Spacelab 1 misijai. 1980. gada maijā viņš un Šveices kosmonauts Klods Nikolē sāka pamatapmācību NASA Džonsona kosmosa centrā. Šo apmācību Vibo Okelss pabeidza 1981. gada augustā. Tad viņš trenējās kā Spacelab 1 rezerves apkalpes derīgās kravas speciālists. Pamatapkalpē bija Vācijas kosmonauts Ulfs Merbolds. Spacelab 1 kosmosā devās Space Shuttle lidojumā STS-9 1983. gada nogalē.
Eiro ieviešana Latvijā
Priekšvēsture
1991. gada 27. augustā Eiropas Ekonomikas kopiena un tās dalībvalstis atzina Baltijas valstu neatkarības atjaunošanu. Tam sekoja ārpolitisku un iekšpolitisku lēmumu kopums, kas sekmēja Latvijas virzīšanos pretī ES, bet kā pēdējais un arī noteicošais solis bija 2003. gada 20. septembra referendums par pievienošanos ES.
Vibo Okelss
Vibo Okelss bija pirmais Nīderlandes kosmonauts, bet ne pirmais nīderlandietis kosmosā. Pirms viņa 1985. gada aprīlī misijā STS-51-B lidoja naturalizējies ASV pilsonis Lodeveiks van den Bergs.
Jackass 3D
Filmas pirmizrāde notika. Tā nopelnīja vairāk nekā 171 miljonu ASV dolāru pie 20 miljonu liela budžeta un saņēma lielākoties pozitīvas kritiķu atsauksmes. Filmas turpinājums tika izdots 2022. gadā.
Eiro ieviešana Latvijā
Priekšvēsture
2004. gada iestāšanās līgums ES Latvijai, tāpat kā citām jaunajām ES valstīm, paredzēja eiro ieviešanu, tiklīdz ir izpildīti visi ekonomiskie nosacījumi (Māstrihtas kritēriji). 2005. gada 1. janvārī Latvijas Banka piesaistīja latu eiro pēc kursa: 1 EUR = 0,702804 LVL. Kaut gan sākotnēji bija paredzēts līdz 2008. gada 1. janvārim pāriet uz Eiropas vienoto valūtu eiro, taču sakarā ar neatbilstību Māstrihtas kritērijiem un sekojošo finanšu un pārvaldes krīzi (2008—2010), Latvijas pāreja uz eiro tika atlikta.
Vibo Okelss
Okelsa pirmais kosmiskais lidojums notika 1985. gadā no 30. oktobra līdz 6. novembrim STS-61-A misijā. Tas laikā veikti 75 zinātniskie eksperimenti fiziologijas zinātnes, materiālu zinātnes, bioloģijas un navigācijas jomā.
Jackass 3D
Sižets
Filma Jackass 3D ir kaskadieru triku, skeču un nejaušu cilvēku izjokošanu izlase. Tā sākas ar to, ka Bīviss un Batheds skaidro skatītājiem 3D tehnoloģijas darbības principus.
Amanda Tapinga
Amanda Tapinga (en, dzimusi ) ir angļu izcelsmes kanādiešu aktrise, producente un režisore. Lielāku atpazīstamību Tapinga ieguva atveidojot Samantu Kārteri Kanādas-ASV militārās zinātniskās fantastikas TV seriālā "Zvaigžņu Vārti SG-1" un "Zvaigžņu Vārti: Atlantīda". Arī pazīstama kā Helēna Magnus zinātniskās fantastikas TV seriālā "Svētnīca".
Vibo Okelss
Kopš 1986. gada Okelss darbojās ESA pētījumu un tehnoloģiju centrā ESTEC Nordveikā Nīderlandē, kur viņš darbojās pilotējamajās aktivitātēs. Vēlāk viņš kļuva par ESA Izglītības un popularizēšanas biroja vadītāju Nordveikā.