cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Villijs Kavaljero
Villijs Kavaljero (es; dzimis ) ir Argentīnas futbolists, vārtsargs, Argentīnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2017. gada spēlē Anglijas Premjerlīgas kluba Chelsea F.C. sastāvā.
Sasniegumi
Boca Juniors
Manchester City
Chelsea
Argentīnas U23 izlase
Ortosija (pavadonis)
Ortosija, arī Jupiters XXXV ir Jupitera pavadonis. To atklāja Havaju universitātes zinātnieku komanda, kuru vadīja Skots Šepards (Scott S. Sheppard). Pavadoņa pagaidu apzīmējums bija S/2001 J9. Starptautiskā Astronomijas savienība pavadonim piešķīra vārdu Ortosija. Ortosija ir tēls grieķu mitoloģijā, viena no horām.
Ortosija ir neliels pavadonis. Tā diametrs ir tikai apmēram 2 km. Pavadonis ir piederīgs Anankes grupai.
FK Mladá Boleslav
FK Mladá Boleslav ir Čehijas futbola klubs no Mlada Boleslavas. Dibināts 1902. gadā, pašlaik spēlē Čehijas 1. līgā. Klubs ir divas reizes ieguvis Čehijas kausu, augstākais sasniegums līgā — 2. vieta 2005.—2006. gada sezonā. Mājas spēles aizvada Mlada Boleslavas pilsētas stadionā, kura ietilpība ir 5000 vietu.
Kopš 2020. gada jūlija klubu pārstāv Latvijas futbolists Dāvis Ikaunieks, klubs viņu īrē no FK Jablonec.
Bokasa del Toro (province)
Bokasa del Toro (, latviski — buļļa mute) ir viena no desmit Panamas provincēm, kas atrodas valsts rietumu daļas ziemeļos. Tā robežojas ar Čiriki provinci un Ngobe-Bugle komarku dienvidos un austrumos, rietumos — ar Kostariku, savukārt ziemeļos to apskalo Karību jūra. Province ir izvietota uz sauszemes daļas un deviņām lielākām salām. Tās kopējā platība ir 4643,9 km², iedzīvotāju skaits — 125 461. Provinces administratīvais centrs ir Bokasa del Toro, kas atrodas uz Kolonas salas. Bokasa del Toro sastāv no trīs distriktiem.
Brūnganais baltmeldrs
Brūnganais baltmeldrs (la) ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir galvenokārt sastopama Rietumeiropā un Skandināvijas dienviddaļā. Atsevišķas atradnes ir arī Ziemeļamerikā.
Apraksts
Brūnganais baltmeldrs ir daudzgadīgs, 10—30 cm garš lakstaugs ar ložņājošiem sakneņiem. Lapas ir šauras, sarveidīgas, 5—15 cm garas. Ziedi ir izvietoti zaru galā pušķveida ziedkopā. Ziedkopa parasti garāka nekā plata. Vārpiņā ir 5—10 ziedi. Segplēksnes ir brūnas. Augšējā seglapa vairākkārt garāka nekā ziedkopa. Apziednī ir 5 vai 6 matiņi, manāmi garāki nekā auglis — plakans riekstiņš ar apmatotu knābīti. Zied jūnijā un jūlijā.
Autožīrs
Autožīrs (no grieķu αὐτός un γύρος, "self-pagrieziens"), arī žiroplāns vai žirokopters ir skrūvspārņa (ru, en) tips, kas cēlējspēka nodrošināšanai izmanto bezpiedziņas rotoru autorotācijas režīmā. Vilkme horizontālā virzienā (uz priekšu) tiek nodrošināta ar gaitas dzinēju, kas darbina propelleru. Kaut arī autožīra rotors vizuāli izskatās līdzīgs helikoptera rotoram, tā rotācija notiek, pateicoties pretim plūstošajam gaisam, kas caur to virzās augšup, nevis lejup, kā helikopteram.
Darbības princips
Līdzīgi kā helikopteram, autožīram ir rotors, kas rada cēlējspēku, taču aerodinamisko spēku ietekmē tas brīvi rotē autorotācijas režīmā. Autožīra rotors var būt vienkāršāks, dažkārt arī bez mehānisma propellera lāpstiņu soļa izmaiņai. Tas rada cēlējspēku, lidojuma laikā tas ir noliekts pozitīvā leņķī pret pretimnākošo gaisa plūsmu, līdzīgi kā lidmašīnas spārns. Helikopteram, gluži pretēji, nesošais propellers kopā ar helikoptera korpusu sasvērts lidojuma virzienā, vienlaicīgi radot gan cēlējspēku, gan vilkmes spēku. Bez rotora autožīram ir arī velkošs vai stumjošs (atkarībā no novietojuma) propellers, kuru darbina gaitas dzinējs. Tas nodrošina autožīra kustību horizontālā virzienā. Mūsdienu autožīros propellers parasti ir novietots aiz pilota sēdvietas un rotora masta. Mazāk izplatīta šodien ir konfigurācija, kur dzinējs un propellers atrodas autožīra priekšpusē.
Pirmie autožīri ar rotoru bez propellera lāpstiņu soļa regulēšanas iekārtas tika vadīti ar aerodinamisko stūru palīdzību, tādēļ vertikālu nolaišanos nevarēja kontrolēt, un tā parasti tika uzskatīta par ārkārtēju režīmu. Mūsdienu sistēmas ļauj nosēsties arī vertikāli, jo nesošā propellera vadība nav atkarīga no lidaparāta ātruma. Autožīram ir trīs galvenās vadības ierīces: vadības svira, stūres pedāļi un drosele. Vadības svira nodrošina augstuma maiņu (tangāžu), sasverot rotoru uz priekšu vai atpakaļ, kā arī sānsveri, stūres pedāļi — pagriezienu (yaw), bet drosele regulē dzinēja jaudu.
Lai realizētu vertikālu startu, ir iespējama iepriekšēja nesošā propellera iegriešana ar dzinēja palīdzību (tādā gadījumā, autožīram atrodoties uz zemes, nesošā propellera solis ir nulle), pēc tam propellers tiek sasvērts uz priekšu un iestatīts vajadzīgais solis.
Vēsture
Autožīra izgudrotājs ir spāņu inženieris Huans de la Sjerva (Juan de la Cierva). Viņš vēlējās izveidot lidaparātu, kas varētu lidot ar nelielu ātrumu un droši nosēsties, dzinēja apstāšanās gadījumā nenokļūstot grīstē. Pirmo lidojumu viņš veica 1923. gada 9. janvārī Cuatro Ventos lidlaukā Madridē. Sjervas radītais gaisa kuģis atgādināja lidmašīnu ar dzinēju un propelleru priekšpusē.
Īpašības
Lielākā daļa autožīru nevar pacelties vertikāli, taču tiem nepieciešams daudz īsāks ieskrējiens (10 - 15 m ar iepriekšēju nesošā propellera iegriešanu) nekā lidmašīnām. Gandrīz visi autožīri ir spējīgi nolaisties bez ieskrējiena vai arī tas ir tikai dažus metrus garš, pie tam stipra pretvēja gadījumā tie spēj gaisā atrasties nekustīgi. Manevrēšanas iespēju ziņā tie atrodas starp lidmašīnām un helikopteriem, nedaudz no helikopteriem atpaliekot, taču pilnīgi pārspējot lidmašīnas.
Autožīri dažos aspektos ir pārāki par lidmašīnām un helikopteriem lidojumu drošības ziņā. Lidmašīnai ir bīstami zaudēt ātrumu, jo tā var nokļūt grīstē. Autožīrs, zaudējot ātrumu, sāk nolaisties. Ja izslēdzas dzinējs, autožīrs nekrīt, bet, pateicoties nesošā propellera autorotācijai, zaudē augstumu planējot (arī helikoptera nesošais propellers dzinēja atteices gadījumā pāriet autorotācijas režīmā, taču tā tiek zaudētas vairākas sekundes un krītas rotora apgriezieni, kas ir būtiski piespiedu nosēšanās gadījumā. Autožīra pilots var pilnā mērā vadīt nosēšanās virzienu, izmantojot visas autožīra vadības ierīces. Lai autožīrs nosēstos, nav vajadzīgs skrejceļš, kas arī ir ļoti svarīgi lidojumu drošības ziņā, īpaši, veicot piespiedu nosēšanos nepazīstamā vietā.
Vēl viena priekšrocība ir plašais skats un daudz mazāk vibrācijas nekā helikopteros, tādēļ tie ir ļoti ērti aerofotografēšanai, videofilmēšanai un novērošanai.
Autožīram ir arī ievērojamas priekšrocības salīdzinājumā ar citiem vieglo lidaparātu veidiem: tas var lidot pat pie spēcīga (līdz 20 m / s) vēja.
Runājot par tā trūkumiem (salīdzinājumā ar vieglajiem lidaparātiem ar vienādu motora jaudu), jāmin lielāks degvielas patēriņš, kā arī daži šim lidaparātam raksturīgi trūkumi: iespējami vadības traucējumi (kūleņošana) tangāžas laikā un sinusoidālas svārstības, ar tiem saistītas vairākas autožīru katastrofas 1970—2000 gados.
Pēdējos gados visvairāk izplatīti vācu kompānijas AutoGyro ražotie autožīri. Kopš 2003. gada šo lidaparātu ražošana ir strauji pieaugusi un šobrīd ir vairāk nekā 300 lidaparātu gadā.
Klasifikācija
Pēc gaitas propellera novietojuma autožīrus var iedalīt 2 veidos: ar priekšējo (velkošo) propelleru (tādi bija pirmie autožīri) un ar aizmugurējo (stumjošo) propelleru. Patlaban izplatītākie ir otrā veida autožīri. Priekšējā propellera varianta priekšrocības: labāka dzesēšana (dzinējs atrodas aiz propellera) un nedaudz lielāka drošība avārijas gadījumā, ja autožīrs avarējot saņem triecienu no priekšas (variantā ar aizmugurējo propelleru dzinējs var virzīties uz priekšu un ievainot pilotu). Taču autožīriem ar aizmugurējo propelleru ir labāka pārredzamība no pilota kabīnes. Abiem variantiem ir vēl citas būtiskas priekšrocības un trūkumi.
Speciālās īpašības
Daži autožīri ir spējīgi pacelties vertikāli ar palēcienu. Šai gadījumā nesošā propellera lāpstiņas tiek iestatītas horizontāli (ar nulles soli), rotors tiek iegriezts līdz ātrumam, kas pārsniedz tā autorotācijas ātrumu lidojuma laikā, pēc tam propellera lāpstiņas tiek pagrieztas (izmainīts solis). Pacelšanās vertikāli notiek strauji, izmantojot uzkrāto enerģiju. Taču šādā gadījumā nepieciešama ievērojama rotora rumbas konstrukcijas sarežģītība, tādēļ šādi autožīri nav plaši izplatīti.
Daudzi autožīri ir aprīkoti ar iepriekšēju nesošā propellera iegriešanu. Tādā gadījumā rotoru iegriež pirms autožīra ieskriešanās (ar pievadu no gaitas dzinēja vai atsevišķu dzinēju). Iepriekšējā iegriešana ievērojami samazina autožīra ieskrējiena ceļa garumu, bet pie pretvēja pacelšanās notiek gandrīz "no vietas".
Trūkumi
Galvenais autožīra trūkums ir zemāka energoapgādes spēka izmantošanas efektivitāte, kas nozīmē, ka ar vienādu lidojuma svaru un ātrumu autožīram ir nepieciešams jaudīgāks dzinējs nekā lidmašīnai vai deltaplānam. Bīstami ir izmantot autožīru, ja iespējama nesošā propellera apledošana, jo tādā gadījumā tas var iziet no autorotācijas režīma, kas noved pie krišanas.
Ikšķiles muiža
Ikšķiles muiža (de) bija Rīgas pilsētas muiža, kas atradās Ikšķilē, Salaspils draudzes novadā. Mūsdienās Ikšķiles muižas kungu mājas vieta un alusdarītavas pamati atrodas Rīgas HES ūdenskrātuves dzelmē starp Danču krogu Rīgas ielā 41 un Ikšķiles baznīcas drupām uz Svētā Meinarda salas.
Vēsture
Ikšķiles muižas kungu māju klasicisma stilā 1794. gadā cēlis tās nomnieks Oto Hermanis fon Fītinghofs-Šēls pēc Kristofa Hāberlanda projekta. Pirmā pasaules kara laikā muižas kungu māja atradās piefrontes zonā un tika iznīcināta. Pēc 1920. gada zemes reformas Kārlis Ducēns muižas saimniecības ēkās ierīkoja gateri un paraugsaimniecību. Blakus muižai atradās alus darītava, kuru nomāja Hermanis Šlenkers, vēlāk Kārlis Kimmels.
Muižas komplekss
No lielā Polockas ceļa pa labi uz muižu veda gobu aleja. Tūdaļ aiz vietas, kur aleja atdalās no ceļa, pārsimt soļus uz priekšu atradās ķestera māja, draudzes skolas māja, nedaudz tālāk — senās kapsētas vieta. Ceļa kreisajā pusē — sensenais Danču krogs. Alejas abās pusēs lauku vidū bija rijas un šķūņi, ap pašu muižas ēku puslokā grupējās saimniecības ēkas — staļļi, dzīvojamās ēkas, klētis, brūzis, piena pagrabi, kūtis un kalve. Muižas dārzs saplūda ar pirmās kapsētas vietu pie baznīcas. Pašā Daugavas krastā bija Baznīckrogs jeb Voitiņkrogs, gar Daugavu uz augšu — muižas kalpu mājas. Upē pretī muižai bija Muižas sala ar pļavām un šķūņiem. Pēc Otrā pasaules kara agrākās muižas ēkas nokļuva padomju saimiecības “Budeskalni” īpašumā. Veidojot Rīgas HES ūdenskrātuvi, to visu pārklāja ūdens.
Kumpoti
Kumpoti ir ciems Medumu pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 242 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Mazais Kumpotis, Lielais Kumpotis.
Nīderlandes administratīvais iedalījums
Nīderlandes administratīvo iedalījumu veido 12 provinces. Savukārt Nīderlandes Karalisti veido 4 autonomas valstis — Nīderlande, Aruba, Kirasao un Sintmārtena. Tās sastāvā ir arī 3 īpašās teritorijas.
Valles iela
Valles iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētas Šķirotavas apkaimē. Tā sākas pie krustojuma ar Zīlānu ielu un beidzas krustojumā ar Sēlijas ielu. Ielai nav seguma, tās garums ir 389 m.
Ielu savienojumi
Valles iela krustojas ar:
Cellas ezers
Cellas ezers (de) ir 4,55 km2 liels saldūdens ezers Austrijā, Zalcburgas zemē. Ezeram notece uz Zalcahu. Rietumu krastā - Cellamzē pilsētiņa, kas devusi nosaukumu ezeram. Attīstīts tūrisms.
Diksona (polārstacija)
Apvienotā hidrometeoroloģiskā stacija «Ostrovdiksona» (ru) ir Krievijas (agrāk — PSRS) vissezonas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Diksona salā Diksonas pilsētciemata teritorijā Taimiras pussalas ziemeļrietumos pie Jeņisejas līča ieejas Karas jūrā. Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu—Ņencu rajonā.
Vēsture
1914. gada septembrī pie Taimiras rietumu krasta bija spiesta pārziemot Borisa Viļkicka vadītā Ziemeļu Ledus okeāna hidrogrāfiskā ekspedīcija ar ledlaužiem Taimir un Vaigač. Ļai palīdzētu ekspedīcijai, 1915. gada martā tika nolemts Diksona salā izveidot ogļu noliktavu un atbalsta bāzi ar radiostaciju gadījumam, ja ekspedīcijai būtu nepieciešama vēl viena pārziemošana. Jūlijā uz salu tika nogādāti nepieciešamie materiāli, ierīkota radiostacija un meteoroloģiskā stacija, kuras sāka darbu 25. augustā. Tomēr jau 26. jūlijā ekspedīcijas kuģi bija atbrīvojušies no ledus gūsta, 17. augustā ieradās Diksonas rajonā, bet 3. septembrī — Arhangeļskā, tādēļ stacija tika slēgta.
1916. gada aprīlī pēc Krievijas Zinātņu akadēmijas Polārās komisijas lūguma tika pieņemts lēmums meteostaciju atjaunot un tam piešķirt līdzekļus. Tā paša gada vasarā Diksonas salā ieradās stacijas personāls ar nepieciešamo aprīkojumu. Par stacijas vadītāju iecēla veterinārārstu Pāvelu Kušakovu, kurš vadīja arī iepriekšējo ekspedīciju uz Diksona salu, bet pirms tam bija piedalījies Georgija Sedova ekspedīcijā uz Ziemeļpolu. Stacijas apkalpē bez Kušakova vēl bija mehāniķis, radists, divi matroži un trīs strādnieki. 1. septembrī stacija sāka hidrometeoroloģiskos novērojumus pēc 1. klases 2. kategorijas programmas. Paralēli tika veikti hodroloģiskie un aeroloģiskie novērojumi.
Līdz 1930. gadam stacija bija Galvenās hidrogrāfijas pārvaldes pakļautībā, bet pēc tam pārgāja Vienotā hidrometeoroloģiskā dienesta centrālās pārvaldes Omskas pārvaldes pakļautībā. Pastāvīgi stacijā lielākoties strādāja tikai divi cilvēki — hidrometeorologs un radists.
1933. gadā stacija tika nodota Ziemeļu jūras ceļa galvenās pārvaldes (Glavsevmorputj) pakļautībā. Novērojumu programma vēl tika paplašināta, stacijas zinātniskais personāls bija 12 cilvēki. Staciju reorganizēja par ģeofizisko observatoriju ar meteoroloģijas, aeroloģijas, ģeomagnētisma, atmosfēras elektrības, hidroloģijas un laika prognožu nodaļām. 1935. gadā salas ziemeļrietumos Krečatņika ragā uzbūvēja raidošo radiostacijas kompleksu, ko nosauca par Jauno Diksonu. 1930. gadu beigās Diksonas radiocentrs apvienoja visas Arktikas rietumu polārstacijas.
1939. gadā uzbūvēja jaunu observatorijas ēku, bet meteoroloģiskos instrumentus pārcēla par 100 m tālāk iekšzemē.
Eldars Rjazanovs
Eldars Rjazanovs (ru; dzimis 1927. gada 18. novembrī Samarā, miris Maskavā) bija padomju un Krievijas kinorežisors, aktieris, scenārists, producents, TV raidījumu vadītājs un teātra pedagogs. Lielākā daļa viņa filmu ir liriskas traģikomēdijas.
Slavenākās Rjazanova filmas ir "Karnevāla nakts" (1956), "Huzāru balāde" (1962), "Sargies, auto!" (1966), TV filma "Likteņa ironija jeb Vieglu garu" (1975), "Dienesta romāns" (1977), "Garāža" (1979), "Stacija diviem" (1982), "Cietsirdīgā romance" (1984).
1950. gadā Rjazanovs pabeidza studijas režisoru fakultātē Vissavienības Valsts kinematogrāfijas institūtā (ВГИК), mācījās pie Grigorija Kozinceva. Sākumā veidoja sižetus kinožurnāliem un apskatiem. No 1955. gada uzsāka darbu kinostudijā Mosfilm (Мосфильм). Kinostudijas direktors Ivans Pirjevs uzdeva Rjazanovam veidot kinokomēdijas, un jau pēc gada iznāca Rjazanova filma "Karnevāla nakts" (1956), kas ieguva lielu popularitāti. Rjazanovs arī turpmāk pārsvarā uzņēma kinokomēdijas (gan jautras, gan liriskas, gan traģiskas), kļūstot par vienu no vadošajiem šī žanra meistariem PSRS.
1977. gadā Rjazanovs saņēmis PSRS Valsts prēmiju, 1984. gadā Rjazanovam piešķirts PSRS Tautas skatuves mākslinieka nosaukums. Rjazanova filmas guvušas plašu atzinību bijušās PSRS teritorijā. Saņēmis balvu "Nika" (galveno Krievijas balvu kinomākslā) kā labākais režisors 1991. gadā. Lielākajai daļai savu filmu bijis arī scenārija autors (visbiežāk sadarbībā ar Emīlu Braginski). Daudzās savās filmās tēlojis epizodiskas lomas. No 1979. līdz 1985. gadam bija populārā Krievijas TV raidījuma "Kinopanorāma" vadītājs, izveidojis vairāk nekā 200 TV autorprogrammas.
Rjazanova vārdā nosaukts asteroīds 4258 Ryazanov.
Miris 2015. gada 30. novembrī Maskavā.
Ausainie cīruļi
Ausainie cīruļi (Eremophila) ir cīruļu dzimtas (Alaudidae) putnu ģints, kas apvieno divas mūsdienās dzīvojošas dziedātājputnu sugas. Ģints zinātniskais nosaukums atvasināts no sengrieķu valodas un latviski nozīmē "tuksneša mīlis" (eremos — tuksnesis, phileo — mīlēt).
No visiem cīruļiem pasaulē ausainajam cīrulim ir visplašākais izplatības areāls. Tam ir cirkumpolāra izplatība, un ausainais cīrulis ir veiksmīgi iedzīvojies gan tundras zonā, gan Dienvidamerikā. Otra suga — ragainais cīrulis — mājo Āfrikā un Tuvajos Austrumos.
Kopīgās īpašības
Abām ausaino cīruļu sugām raksturīgas koši rakstainas galvas un krūtis, kā arī katrā galvas pusē redzamas pagarinātas spalvas, kas atgādina nelielus ragus. Abas sugas ir apmēram vienādi lielas. Ķermeņa garums 13—17 cm, svars 30—40 g.
Aizputes iela (Rīga)
Iela nosaukta Aizputes — pilsētas Kurzemē — vārdā.
Ielas raksturojums
Aizputes ielas posms, kas stiepjas no Zasulauka ielas uz dienvidrietumiem ir klāts ar grants segumu, tā vienā pusē ir trīs privātmājas, bet otrā — saimnieciska apbūve. Nedaudz garākais otrais Aizputes ielas posms stiepjas pretējā virzienā no Zasulauka ielas un ir klāts ar asfalta segumu. Tam abās pusēs ir saimnieciska apbūve un iela apraujas teritorijas vārtos. Šis ielas strupceļš ar gājēju taku ir savienots ar gājēju tiltu pāri dzelzceļa līnijai Rīga—Tukums pie Zasulauka Depo stacijas.
Aizputes iela ir savienota ar Zasulauka ielu.
Irina Perevertkina
Irina Perevertkina (ru; dzimusi Maskavā) ir Krievijas šahiste. Pasaules čempionāta korespondencšahā (2011—2014) uzvarētāja. ICCF lielmeistare (LGM, 1998) un starptautiskais meistars (IM, 2014).
Biogrāfija
1985. gadā beigusi Maskavas 905. vidusskolu. 1991. gadā beigusi Maskavas valsts tehnisko universitātes mašīnbūves tehnoloģiju fakultāti. 2010. gadā aizstāvējusi maģistra grādu Krievijas valsts fiziskās kultūras, sporta, jaunatnes un tūrisma universitātē. Precējusies, divu bērnu māte. Kopš 1985. gada strādā par treneri un šaha nodaļas vadītāju Maskavas sporta skolā "Orienta". Daudzus gadus pilda Maskavas pilsētas šaha federācijas bērnu un jaunatnes komisijas priekšsēdētājas pienākumus.
Viena no labākajām Krievijas korespondencšahistēm. Ar korespondencšahu sākusi nodarboties skolas sestajā klasē, vēl pēc diviem gadiem piedalījusies savā pirmajā starptautiskajā turnīrā. Uzvarējusi 9. Pasaules čempionātā korespondencšahā sievietēm (2011—2014) un 10. Pasaules čempionātā korespondencšahā sievietēm (2014–2017).
Hermipe (pavadonis)
Hermipe, arī Jupiters XXX ir Jupitera pavadonis. To atklāja Havaju universitātes zinātnieku komanda, kuru vadīja Skots Šepards (Scott S. Sheppard). Pavadoņa pagaidu apzīmējums bija S/2001 J3. Starptautiskā Astronomijas savienība pavadonim piešķīra vārdu Hermipe. Hermipe ir tēls grieķu mitoloģijā, viena no Zeva mīļākajām.
Hermipe ir neliels pavadonis. Tā diametrs ir tikai apmēram 4 km. Pavadonis ir piederīgs Anankes grupai.
Elkšņu iela (Rīga)
Elkšņu iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētas Šķirotavas apkaimē. Tā sākas pie krustojuma ar Zilānu ielu, iet gar Rīgas robežu un beidzas krustojumā ar Sēlijas ielu. Ielai nav seguma, tās garums ir 198 m.
Ielu savienojumi
Elkšņu iela krustojas ar:
Too Much
Too Much ir latviešu dziedātāja Arņa Medņa izpildītā dziesma, ar kuru viņš uzvarēja 2001. gada Eirodziesmā. Dziesmas mūzikas autors ir A. Mednis, savukārt dziesmas tekstu sacerējis A. Mednis un Gustavs Terzens. Eirovīzijas finālā tā ierindojās 18. vietā ar 16 punktiem.
Hamadāna
Hamadāna ir pilsēta Irānas rietumos, Hamadānas ostāna administratīvais centrs. Izvietojusies Zāgrosa kalnos 3574 m augstā Alvanda pakājē 330 km no valsts galvaspilsētas Teherānas. Tiek uzskatīta par vienu no senākajām nepārtraukti apdzīvotajām Irānas pilsētām — iespējams, ka to apdzīvojuši asīrieši jau 1100. gadā p.m.ē. 12 km uz dienvidrietumiem atrodas Gandžnāmes ķīļrakstu piemineklis, kas ir datēts ar 5. gadsimtu p.m.ē. Nozīmīgs tūrisma galamērķis.
Radžu akmens
Radžu akmens jeb Brodu karjera akmens ir vislielākais dižakmens Augšzemē un Zemgalē, kā arī otrs lielākais Latvijā. Tā apkārtmērs ir 19 m, garums — 6,1 m, platums — 6 m, augstums — 4,6 m (virs ūdens redzamā daļa 3,1 m), tilpums — virs 100 m3 (pēc A. Opmaņa datiem). Akmens svars novērtēts uz 220 tonnām. Tas atrodas Jēkabpilī, Brodu karjera ūdenskrātuvē, ap 40-70 metrus no krasta, blakus Jēkabpils Meža parkam. Akmens tika atklāts 1970. gadu otrajā pusē, dolomīta karjerā, norokot virsējo morēnas slāni. Ap akmeni tika izveidota neliela dolomīta saliņa. Pēc karjera appludināšanas saliņa vēl bija redzama ap 1990. gadu. Pašlaik akmens apakšējā daļa atrodas zem ūdens. Tā kā starp dolomīta pamatni un akmeni atrodas mālaina starpkārta, tad pastāv risks, ka akmens var noripot no saliņas zem ūdens. Pirmos akmens mērījumus 1995. gadā veica Dabas retumu krātuves pētnieki, kas konstatēja, ka šis ir otrais lielākais akmens Latvijā. 1997. gadā par Radžu akmeni tika uzrakstīta pirmā publikācija.
Jakša nams
Jakša nams, arī J. Jakša un Ko tirdzniecības nams, bija lielākais Rīgas tirdzniecības nams, kas atradās Vecrīgā pie Rātslaukuma. Šo impozanto namu ar mozaīkā veidotiem slavenu stikla un porcelāna meistaru portretiem nama fasādē uzskatīja par pirmo moderno universālveikalu Rīgā.
Otrā pasaules kara laikā 1941. gada jūnijā pilnīgi sagrauts, nav atjaunots.
Vēsture
1841. gadā dibinātā J. Jakša un Ko tirdzniecības firma 1901. gada 2. decembrī Svērtuves ielā pretim Rātslaukumam atklāja lielveikalu, kas nodarbojās ar porcelāna, kristāla un stikla izstrādājumu, fajansa, lampu, pulksteņu un citu preču tirdzniecību. Ēka bija uzcelta pēc K. D. Felsko un T. Eiriha projekta. Jakša tirdzniecības nams nodega Vērmahta uzbrukuma laikā un kopā ar namu nodega arī visi unikālie mākslas priekšmeti, kas tajā atradās.
Pēc kara šī nama vietā uzcēla Rīgas Politehniskā institūta galveno ēku.
Trenčīnas pils
Trenčīnas pils ir 11. gadsimta pils Slovākijas ziemeļrietumu pilsētā Trenčīnā.
Pils sākta būvēt 11. gadsimtā, bet rotonda pils teritorijā celta Lielmorāvijas laikos. 13. gadsimta beigās pils bija ietekmīgā magnāta Mātes Čāka rezidence, kurš faktiski kontrolēja visu mūsdienu Rietumslovākiju. Tad tika izveidots pils centrālais donžons. Pēc Čāka nāves pils līdz 15. gadsimtam piederēja Ungārijas karalim. 15. gadsimtā pils kļuva par Ištvāna Sapoļai īpašumu, kas to ievērojami paplašināja. 1790. gadā pils izdega. 19. gadsimtā tā tika iekonservēta, vēlāk notika pils restaurācijas darbi.
Ngobe-Bugle
Ngobe-Bugle ir viena no Panamas komarkām — indiāņu autonomajām provincēm, kas atrodas valsts rietumdaļā, Karību jūras krastā. Izveidota 1997. gadā no gvaimu cilšu grupas apdzīvotajām teritorijām Bokasas del Toro, Čiriki un Veragvasas provincēs. Tās kopējā platība ir 6968 km², iedzīvotāju skaits — 154 355. Komarkas administratīvais centrs ir Čičika. Ngobe-Bugle sastāv no septiņiem distriktiem.
Kungadrivas
Kungadrivas ir ciems Kalupes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 209 km attālumā no Rīgas.
Zlīnas "Trinity"
Zlīnas "Trinity" (cs) ir profesionāls Čehijas futbola klubs no Zlīnas. Dibināts 1919. gadā, pašlaik spēlē Čehijas 1.līgā. 2017. gadā uzvarēja Čehijas kausa izcīņā.
2020. gada pirmajā pusē komandā spēlēja Latvijas futbolists Dāvis Ikaunieks, klubs viņu īrēja no FK Jablonec.
Hartwall
Oy Hartwall Ab ir Somijas dzērienu ražotājs un izplatītājs. Tas ietilpst Dānijas uzņēmuma Royal Unibrew sastāvā. Galvenais birojs atrodas Helsinkos. Dibināts 1836. gadā.
Vēsture
1836. gada 2. februārī Somijas Senāts atļāva Viktoram Hartvalam (Victor Hartwall) iepildīt pudelēs un tirgot minerālūdeni. Viņš Helsinkos atvēra Ziemeļvalstīs pirmo minerālūdens ražotni. Hartvala dēls Augusts Lugvigs turpināja tēva biznesu, sāka minerālūdens tirgošanu uz ielas kioskos. 1860. gados sāka piedāvāt minerālūdeni, sajauktu ar sulu.
1949. gadā sākta Hartwall Jaffa dzēriena ražošana. 1952. gadā Helsinku Olimpiskajām spēlēm tika izlaists alkohola kokteilis Gin Long Drink. Hartwall alus biznesā iesaistījās 1966. gadā, nopērkot alus ražotāju Lauritsalā.
1991. gadā Hartwall un Zviedrijas Pripps Bryggeriet izveidoja kopuzņēmumu Baltic Beverage Holding; tas Igaunijā iegādājās alus ražotāju Saku. 1994. gadā uzņēmuma akcijas sāktas kotēt Helsinku biržā. 1999. gadā sākās sadarbība ar PepsiCo.
2002. gadā Hartwall apvienojās ar Apvienotās Karalistes Scottish & Newcastle; Hartwall akcijas pārtrauktas kotēt biržā. 2003. gadā Lahti atvērts ultramoderns ražošanas un loģistikas centrs. 2008. gada 29. aprīlī Nīderlandes Heineken un Dānijas Carlsberg nopirka Scottish & Newcastle, un Hartwall Somijas operācijas nokļuva Heineken īpašumā
2013. gadā Hartwall pārdots Dānijas dzērienu ražotājam Royal Unibrew.
Abruci
Abruci vai Abruco Apenīni (it) ir augstkalnu masīvs Centrālajos Apenīnos, starp Tronto un Sangro upi Itālijā. Kalnos sastopami kaļķakmeņi un dolomīti, kā arī karsta veidojumi. Sadalīts vairākos mazos masīvos. Stāvas, dziļas aizu saposmotas nogāzes. Abrucu nacionālais parks (dibināts 1923. gadā). Augstkalnu masīvu šķērso Transapenīnu dzelzceļš. Romas iedzīvotāju ziemas sporta un atpūtas rajons.
Konradīns Kreicers
Konradīns Kreicers (de; dzimis, miris ) bija vācu komponists un diriģents.
Dzimis 1780. gadā provinciālā Bādenes-Virtembergas pilsētiņā Meskirhē. Mācījies Freiburgas Universitātē.
Darbojies Štutgartē, Donavšingenē, Vīnē, Ķelnē, Vīsbādenē, Maincē un Darmštatē.
Pazīstamākais Kreicera darbs ir opera "Nakts nometne Granadā" (vācu: Das Nachtlager in Granada) ar pirmizrādi Teātrī Jozefštatē Vīnē 1834. gadā.
Miris 1849. gadā Rīgā. Kaps atrodas katoļu kapsētā pie Rīgas Svētā Franciska Romas katoļu baznīcas.
Konradīnа Kreicerа vārdā 1941.-1942. gados bija pārdēvēta Annas iela Rīgā.
Mnēme (pavadonis)
Mnēme, arī Jupiters XL ir Jupitera pavadonis. To atklāja Havaju universitātes zinātnieku komandas, kuras vadīja Skots Šepards (Scott S. Sheppard) un B. Gledmens (B. Gladman). Pavadoņa pagaidu apzīmējums bija S/2003 J21. Starptautiskā Astronomijas savienība pavadonim piešķīra vārdu Mnēme. Mnēme ir tēls grieķu mitoloģijā, viena no mūzām.
Mnēme ir neliels pavadonis. Tā diametrs ir tikai apmēram 2 km. Pavadonis ir piederīgs Anankes grupai.
Davosa
Davosa (de; rm; senitāļu:Tavate) ir pilsēta Šveicē, Graubindenes kantonā. 2011. gadā patstāvīgo iedzīvotāju skaits bija 11 131. Pilsēta atrodas 1560 m virs jūras līmeņa, tā ir Eiropas augstākā pilsēta.
Ik gadu Davosā notiek Pasaules Ekonomikas forums, kur sapulcējas ievērojami biznesa cilvēki un daudzi valstu vadītāji. Davosa ir viens no lielākajiem Šveices kūrortiem. Katru gadu šeit notiek Špenglera kausa izcīņa hokejā.
Paparžu grāvis
Paparžu grāvis ir Vārmes labā satekupe Saldus novada dienvidos, uz austrumiem no Ezeres. Tek rietumu virzienā starp Ezeres upi ziemeļos un valsts autoceļu V1160 (Ezere–Vadakste) dienvidos.
STRaND-1
STRaND-1 (Surrey Training, Research and Nanosatellite Demonstrator 1) bija Apvienotās Karalistes eksperimentāls pavadonis. Tas palaists 2013. gada februārī.
Pavadoni izgatavoja Sarejas Universitātes Surrey Space Centre (SSC) un Surrey Satellite Technology (SSTL). Tā masa bija 3,5 kg un izgatavots CubeSat 3U formā. Apgādāts ar diviem vadības datoriem: SSC izstrādāto ātrdarbīgu datoru ar Linux operētājsistēmu un Google Nexus One viedtālruni ar Android operētājsistēmu. Pavadonim bija divu veidu dzinējsistēmas: 8 pulsējošās plazmas dzinēji un ūdens—spirta dzinējsistēma.
STRaND-1 bija plānots veikt eksperimentus divās fāzēs. Sākotnēji ar viedtālruni tiktu izpildītas tikai lietojumprogrammas, lai savāktu dažādus datus. Otrajā fāzē pavadoņa vadība tiktu pārslēgta uz viedtālruni.
STRaND-1 tika palaists 12:31 UTC ar nesējraķeti PSLV-CA no Satiša Dhavana kosmosa centra. Tas bija sekundārā kravas Indijas/Francijas Zemes tālizpētes pavadonim SARAL. Kopā ar to palaisti pavadoņi NEOSSat, UniBRITE, TUGSAT-1, AAUSAT3, Sapphire.
Lāslo Beleni
Lāslo Beleni (hu, dzimis ) ir Rumānijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Rumānijas futbola izlases dalībnieks. Beleni tiek uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem rumāņu futbolistiem.
Savu karjeru sācis savas dzimtās pilsētas komandā ASA Târgu Mureș, kur spēlējis 14 sezonas. 1984. gadā pievienojies Steaua București komandai, kur palīdzēja kādai no Rumānijas komandām pirmo reizi iegūt Eiropas kausa trofeju. Divreiz ticis atzīts par Rumānijas gada futbolistu. Kopumā piedalījies 484 Rumānijas A divīzijas spēlēs.
Rumānijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1975. līdz 1988. gadam. Kopumā nospēlējis 102 mačus un guvis 23 vārtus. Piedalījies 1984. gada Eiropas čempionātā.
Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri. Trenējis klubus Francijā, Portugālē, AAE, Beļģijā, Grieķijā, Katarā un Saūda Arābijā. No 2000. līdz 2001. gadam vadījis Rumānijas futbola izlasi. Lielākos panākumus kā treneris guvis ar Sporting CP un Standard Liege komandām.
Spēlētāja karjera
Steaua București
Individuālie sasniegumi
Trenera karjera
Sporting CP
Standard Liège
Luiss Arkonada
Luiss Migels Arkonada Ečarri (es, dzimis ) ir bijušais Spānijas futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks.
Visu savu profesionālo karjeru pavadījis Spānijas komandā Real Sociedad, kur palīdzējis izcīnīt komandai divus La Liga čempionu titulus. Trīs reizes kļuvis par līgas labāko vārtsargu.
Spānijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1977. līdz 1985. gadam, kopumā piedaloties 68 mačos. Piedalījies 1978. un 1982. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1980. un 1984. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Real Sociedad
Individuālie sasniegumi
Fumio Kisida
Fumio Kisida (ja, Kishida Fumio, dzimis ) ir Japānas politiķis, no 2021. gada oktobra ir Japānas premjerministrs. Viņš ir arī Liberāli demokrātiskās partijas līderis. No 2012. līdz 2017. gadam bija Japānas ārlietu ministrs.
Santjago de Keretaro
Santjago de Keretaro (es) jeb Keretero ir pilsēta Meksikā, Keretaro štata lielākā pilsēta un administratīvais centrs. 2010. gadā pilsētā dzīvoja 804 663 iedzīvotāji.
Keretero ir sena koloniālā laika pilsēta, kas saglabājusi spāņu ģeometrisko ielu plānojumu vienlaicīgi ar pamatiedzīvotāju kvartālu līkumotajām ielām. Pilsētā saglabājušās daudzas 17. un 18. gadsimta baroka celtnes. Keretero 1996. gadā pilsētas vēsturiskais centrs tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Sports
Pilsētā ir notikušas 1986. gada FIFA Pasaules kausa spēles. Te bāzējas arī futbola klubs Querétaro F.C..
Kupčinki
Kupčinki ir ciems Čornajas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 257 km attālumā no Rīgas.
Gabriels Merkado
Sasniegumi
Estudiantes
River Plate
Argentīna
Kokle (province)
Kokle ir viena no desmit Panamas provincēm, kas atrodas valsts centrālās daļas dienvidos, Panamas līča krastos. Provinces tiesības ieguvusi 1985. gadā. Primāri lauksaimniecības reģions. Provinces kopējā platība ir 4927 km², iedzīvotāju skaits — 228 676. Tās administratīvais centrs ir Penonome. Koklē iekļaujas seši distrikti.
Teide
Teides vulkāns joprojām ir aktīvs. Vulkāns pēdējo reizi izvirda 1909. gada novembrī.
Teide atrodas nacionālajā parkā, kuru 2007. gadā pasludināja par UNESCO Pasaules mantojuma objektu. Teides vulkānu katru gadu apmeklē vairāk kā trīs miljoni apmeklētāju, kas to padara par visapmeklētāko dabas parku Spānijā un Eiropā. Pēc 2015. gada datiem tas ir astotais apmeklētākais nacionālais parks pasaulē.
Tāši
Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Tāšu muižas (Telsen) centru, līdz 1945. gadam bija Tāšu pagasta centrs, līdz 1968. gadam — Tāšu ciema centrs. Tāšu muižas apbūve un parks ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis. Vairākus km uz dienvidiem no Tāšiem atradās 1900. gadā atklātās šaursliežu Liepājas—Aizputes dzelzceļa līnijas pieturas punkts "Tāši", kas slēgts 1964. gadā.
Oliņš
Oliņš (sieviešu dzimtē Oliņa) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Prāgas "Dukla"
Prāgas futbola klubs "Dukla" (cz) ir Čehijas futbola klubs no Prāgas, pašlaik spēlē Čehijas 2. līgā (Národní liga). No 2011. līdz 2019. gadam spēlēja Čehijas 1. līgā.
Larnakas eparhija
Larnakas eparhija (el) ir viena no sešām Kipras eparhijām, atrodas valsts austrumos. Tās administratīvais centrs ir Larnakas pilsēta. Dienvidos to apskalo Vidusjūra, austrumos robežojas ar Famagustas, rietumos robežojas ar Limasolas un ziemeļos robežojas ar Nikosijas eparhiju. Larnakas eparhijas platība ir 1120 kvadrātkilometri. Pēc 2018. gada datiem tajā dzīvo 147 000 cilvēku.
Pastore
Pastore var būt:
Emers Topraks
Emers Topraks (dzimis ) ir Turcijas futbolists, aizsargs, Turcijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Vācijas Bundeslīgas kluba Brēmenes "Werder" sastāvā.
Sasniegumi
SC Freiburg
Borussia Dortmund
Elkšņu iela
Elkšņu iela var būt:
I Wanna
I Wanna ir latviešu dziedātājas Marijas Naumovas izpildītā dziesma, kas uzvarēja 2002. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā. Pirms tam dziesma uzvarēja Latvijas nacionālajā atlasē: 2002. gada Eirodziesmā. Dziesmas mūzikas autore ir M. Naumova, savukārt dziesmas tekstu sacerējuši M. Naumova un Marats Samauskis. Eirovīzijas finālā tā ierindojās 1. vietā ar 176 punktiem. Ar šo uzvaru Latvija kļuva par otro bijušās PSRS valsti, kas svinējusi uzvaru konkursā (gadu iepriekš uzvarēja Igaunijas pārstāvji).
Kolona (province)
Kolona (es) ir viena no desmit Panamas provincēm, kas atrodas valsts centrālās daļas ziemeļos. Tās centrālajā daļā atrodas Panamas kanāls, pie kura ir novietojusies Kolonas pilsēta, kas ir šīs provinces administratīvais centrs. Reģiona kopējā platība ir 4868,4 km², iedzīvotāju skaits — 241 928. Province sastāv no pieciem distriktiem.
Kārlis Oliņš
Kārlis Oliņš bija Latvijas politiķis. Bijis Latvijas Komunistiskās partijas biedrs, īslaicīgi — 4. Saeimas deputāts.
2016. gada Latvijas kausa izcīņa orientēšanās sportā
2016. gada Latvijas kausa izcīņa orientēšanās sportā bija Latvijas Orientēšanās federācijas organizēts orientēšanās sacensību seriāls, kas 2016. gadā sastāvēja no 15 posmiem un notika no aprīļa līdz oktobrim. Sacensību kopvērtējumā tika noskaidroti Latvijas kausa ieguvēji 34 vecuma un meistarības grupās, tostarp arī vīriešu un sieviešu elites grupās, kurās par uzvarētājiem kļuva Jānis Krūmiņš un Irita Puķīte. Atsevišķi tika organizēta arī Latvijas kausa izcīņa orientēšanās sprintā un stafetēs.
Kārlis Oliņš
Ar Latvijas Komunistisko partiju bija saistīts kopš 1928. gada, par savu darbību partijā vairākkārt ir ticis kratīts un arestēts. 1931. gadā piedalījies 4. Saeimas vēlēšanās no Strādnieku un zemnieku partijas (Komunistiskās partijas) saraksta, nav ievēlēts. 1934. gadā, pēc tam, kad deputāts Rūdolfs Lapiņš nolika mandātu un Jānis Šmits no mandāta atteicās, Oliņam tika piedāvāts pieņemt mandātu. Viņš kļuva par Saeimas deputātu. Tās pašas dienas vakarā notika valsts apvērsums, kura rezultātā Saeima tika atlaista.
2016. gada Latvijas kausa izcīņa orientēšanās sportā
Latvijas kausa posmu uzvarētāji elites grupās
Piezīme: Latvijas kausa izcīņā piedalās tikai LOF datu bāzē reģistrētie sportisti, tādēļ tajās sacensībās, kur uzvarējuši ārvalstu sportisti, nosaukts arī labākais Latvijas pārstāvis.
Kārlis Oliņš
1936. gada augustā Rīgas apgabaltiesa viņam piesprieda 6 mēnešu cietumsodu par pretvalstisku darbību.
Amar pelos dois
Amar pelos dois ir Portugāles dziedātāja Salvadora Sobrala izpildītā dziesma, ar kuru viņš piedalījās 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā. Pusfinālā viņš ieņēma 1. vietu un uzvarēja finālā. Dziesmu ir sarakstījusi izpildītāja māsa Luīza Sobrala.
Latvijas Kultūras koledža
Latvijas Kultūras koledža (LKK), pilnā nosaukumā „Latvijas Kultūras akadēmijas Latvijas Kultūras koledža” ir Latvijas Kultūras akadēmijas pārraudzībā esoša izglītības iestāde, kura izveidota ar Latvijas Kultūras akadēmijas 2011. gada 6. jūnija Senāta lēmumu Nr. 2 par Latvijas Kultūras koledžas pārņemšanu.
LKK dod pirmā līmeņa profesionālo augstāko izglītību un ceturto profesionālās kvalifikācijas līmeni, kā arī ļauj nodarboties ar zinātni, pētniecību un māksliniecisko jaunradi atbilstoši studiju programmu profilam.
Rokas pirksti
Rokas pirksti (la) ir cilvēka plaukstas pirksti. Cilvēkiem ir pieci pirksti. Izņemot īkšķi, tos veido trīs kauli jeb falangas — pamata falanga (Phalanx proximalis), vidējā falanga (Phalanx media) un naga falanga (Phalanx distalis). Savukārt īkšķi veido tikai divas falangas — pamata un naga falanga. Visi pirkstu kauli ir savienoti ar delnas kauliem (metacarpus). Līdzīgi ir arī ar pēdas pirkstiem.
Parasti cilvēkiem ir pieci pirksti, kuru nosaukumi, sākot ar īkšķi, ir šādi:
Ļoti reti, galvenokārt mutāciju dēļ, cilvēkiem var būt arī vairāk par pieciem pirkstiem. Šo anomāliju zinātniski dēvē par polidaktiliju.
Morelija
Morelija (es) ir pilsēta Meksikā, Mičoakanas de Okampo štata lielākā pilsēta un administratīvais centrs. 2010. gadā pilsētā dzīvoja 784 776 iedzīvotāji.
Hello from Mars
Hello from Mars ir latviešu grupas F.L.Y. izpildītā dziesma, ar kuru viņi uzvarēja 2003. gada Eirodziesmā. Dziesmas mūzikas un teksta autori ir grupas dalībnieki Mārtiņš Freimanis un Lauris Reiniks. Eirovīzijas finālā tā ierindojās 24. vietā ar 5 punktiem.
Morelija
No 1545. gada līdz 1828. gadam pilsētu sauca par Valjadolidu (Valladolid). 1828. gadā to pārsauca Meksikas nacionālā varoņa Hosē Morelosa (José María Morelos, 1765 – 1815) vārdā, kurš dzimis pilsētā. 16. gadsimtā celtā pilsēta saglabājusi oriģinālo ielu plānojumu. Vecpilsētā atrodas vairāk nekā 200 vēsturisko celtņu, kas veidotas no pilsētai raksturīgā sārtā akmens. 1991. gadā pilsētas vēsturiskais centrs tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Abū Kīras līcis
Abū Kīras līcis (ar, Khalīj Abū Qīr) ir līcis Vidusjūras dienvidaustrumu daļā, Ēģiptes piekrastē uz austrumiem no Nīlas ietekas.
Abū Kīras līcī 1798. gada 1. un 2. augustā Napoleona Ēģiptes ekspedīcijas laikā notika jūras kauja, kurā Apvienotās Karalistes flote sakāva Francijas floti. 1970. gados līcī tika atrastas gāzes atradnes.
Igors Polovodins
Igors Polovodins (ru; Vologda —  Sanktpēterburga) bija PSRS un Krievijas starptautiskais meistars šahā (1984).
Biogrāfija
Šahu sācis spēlēt piecu gadu vecumā. 1969. gadā kļuvis par Krievijas PFSR skolēnu čempionu šahā U14 vecuma grupā. 1970. gadā Viļņā izcīnījis 3. vietu PSRS jauniešu šaha čempionātā. Beidzis Vologdas Valsts tehnisko universitāti, pēc profesijas bijis inženieris celtnieks. Pēc dienesta Padomju armijā dzīvojis Ļeņingradā. 1976. gadā kļuvis par PSRS sporta meistaru šahā. 1979. gadā uzvarējis Ļeņingradas pilsētas šaha čempionātā. Vairāku starptautisko šaha turnīru dalībnieks, kuros labākos rezultātus sasniedzis 1980. gadā Nalenčovā un 1984. gadā Asenovgradā (Bulgārija), kad dalījis pirmo vietu. Par panākumiem turnīros FIDE 1984. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Pazīstams arī kā šaha treneris. Bijis Maijas Čiburdanidzes sekundants 1981. gada mačā par pasaules čempiones titulu, 1986. gada mačā par pasaules čempiones titulu un 1988. gada mačā par pasaules čempiones titulu. Kā treneris palīdzējis Valērijam Salovam, Andrejam Sokolovam un Gata Kamskim. Tāpat bijis Anatolija Karpova sekundants 1993. gada mačā ar Janu Timmanu par FIDE pasaules čempiona nosaukumu.
Aitne (pavadonis)
Aitne, arī Jupiters XXXI ir Jupitera pavadonis. To atklāja Havaju universitātes zinātnieku komanda, kuru vadīja Skots Šepards (Scott S. Sheppard). Pavadoņa pagaidu apzīmējums bija S/2001 J11. Starptautiskā Astronomijas savienība pavadonim piešķīra vārdu Aitne. Aitne ir tēls grieķu mitoloģijā, dieviete – Etnas personifikācija.
Aitne ir neliels pavadonis. Tā diametrs ir tikai apmēram 3 km. Pavadonis ir piederīgs Karmes grupai.
Medzes muiža
Medzes muiža, agrāk arī Medze, ir ciems Dienvidkurzemes novada Medzes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļdaļā pie autoceļa P111 7,5 km no pagasta centra Kapsēdes, 14 km no novada centra Grobiņas un 218 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Medzes muižas (Medsen) centru. Medzes muižas parkā atrodas valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis Medzes pilskalns.
Loke
"Loke" (en) ir 2013. gada ASV un Apvienotās Karalistes drāma, kuras režisors un scenārija autors ir Stīvens Naits. Galveno lomu filmā atveido Toms Hārdijs. Filmas pirmizrāde notika Venēcijas filmu festivālā.
Ivans Loke, veiksmīgs celtniecības menedžeris, sava karjeras lielākā izaicinājuma priekšvakarā saņem zvanu, kā rezultātā sākas vairāki Lokes rūpīgi pārdomāto eksistenci apdraudoši notikumi.
Tranzē
Vēsture
Pēc dzimtas leģendas, tās pamatlicējs Tīss (Matīss) Tranzē esot pārcēlies uz Livoniju protestantu vajāšanu laikā Spāņu Nīderlandē un miris Livonijas kara sākumā 1558. gadā. Viņa dēls Gerhards (ap 1555—1599) bija Kurzemes un Zemgales hercogistes luterāņu mācītājs Gramzdā (1582, 1592) un Skrundā. Viņa dēli poļu—zviedru karu laikā pārgāja Zviedrijas dienestā. Vecākais dēls Heinrihs bija Kuldīgas (1619) un Salacgrīvas (1631) luterāņu mācītājs, Vilhelms Dītrihs Tranzē — Smiltenes luterāņu draudzes mācītājs, Joahims Tranzē par militārajiem nopelniem 1641. gadā tika iecelts Zviedrijas dižciltīgo kārtā, pēc precībām ar Magdalēnu Rozeneku papildināja savu uzvārdu kā Tranzē-Rozeneks. Visaugstāko sabiedrisko stāvokli no dēliem sasniedza Valērijs Tranzē (1596—1669), kas kļuva par Zviedru Vidzemes ģenerālrevidentu un tika uzņemts Zviedrijas dižciltīgo sarakstā 1663. gadā. Valērija fon Tranzē dēls Gerhards (miris 1675) paplašināja dzimtas īpašumus Vidzemē, bet viņa mazdēls Aleksandrs Kristaps Tranzē (1691—1731) tos spēja saglabāt pēc Vidzemes kapitulācijas un inkorporācijas Krievijas impērijā 1710.—1721. gadā. Viņam bija divi dēli — Kārlis Augusts (1717—1778), kurš ieguva Vecvāles (Alt-Sackenhof, 1775) muižu, un Oto Johans Tranzē (1721—1791), kurš ieguva Dzelzavas (Selsau, 1765) un Ērgļu muižu (Erlaa, 1782).
Dzelzavas un Jaungulbenes dzimtas atzars
Oto Johans Tranzē (1721 Rozas muižā—1791 Dzelzavā) apprecējās ar Dzelzavas īpašnieka barona Oto Reinholda Īgelštrēma meitu Sofiju Helēnu fon Īgelštrēmu (Igelstroem, 1737 Dzelzavā—1784 Dzelzavā). 1758. gadā ģimene pārnāca dzīvot uz Dzelzavu, 1765. gadā kļuva par Dzelzavas un Kroņmuižas īpašniekiem, vēlāk viņš nopirka Ērgļu un Katrīnas muižas. Pēc Oto Johana Tranzē nāves Dzelzava piederēja viņa dēlam landrātam Kārlim Oto Tranzē (1761—1837). Muižu mantoja viņa vecākais dēls Frīdrihs fon Tranzē (1802—1868), kas 1833. gadā Brenguļos salaulājās ar Elīzu fon Tranzē (1815—1856). Nākamais Dzelzavas īpašnieks bija viņa dēls Kārlis Frīdrihs fon Tranzē-Rozeneks (1841—1903). Pēc viņa nāves muižas 1905. gadā pārgāja Frīdriha Tranzē brāļadēla Aleksandra Georga Astafa (1865—1946) īpašumā. Viņam bija 5 meitas un dēls Georgs Frīdrihs Baltazars Tranzē (dz. 1903 Rīgā), kas pēc 1920. gada agrāras reformas pārcēlās uz Vāciju.
Jaungulbenes muižas īpašnieks Oto Vilhelms Leopolds fon Tranzē-Rozeneks (1806—1879) pēc Heinriha Šēla projekta 1875. gadā uzcēla dzimtas namu Aleksandra bulvārī 3a (tagad Brīvības bulvārī 32) Rīgā, bet 1878. gadā uzcēla Jaungulbenes muižas pili. Viņa dēls Pauls fon Tranzē-Rozeneks (1853—1928) bija Rīgas Mākslas biedrības biedrs, viņš Jaungulbenes pilī iekārtoja bagātīgu Vīnes un Minhenes gleznošanas skolas gleznu, kā arī skulptūru, grafikas, mēbeļu u.c. mākslinieciski vērtīgu priekšmetu kolekciju. Pēc 1905. gada revolūcijas viņš šo kolekciju pakāpeniski pārveda uz Rīgu, 1908. gadā lielu daļu atdāvināja Rīgas Pilsētas muzejam (tagad gleznas atrodas mākslas muzejā "Rīgas birža").
No Tranzē dzimtas Jaunbrenguļu atzara nācis ievērojamais vācbaltiešu dabas pētnieks, viens no pirmajiem Latvijas ornitologiem Nikolajs fon Tranzē (1886—1969).
Īpašumi
Līdz 1920. gadam dzimtai piederēja šādas muižas:
Bledas vintgars
Bledas vintgars (sl) ir 1,6 kilometrus gara aiza Slovēnijas ziemeļrietumos, Triglava nacionālā parka teritorijā. Pa aizu, kuras sienas paceļas 50 līdz 100 metru augstumā, plūst Savas Dolinkas pieteka Radovna ar daudzām krācēm. Kopš 19. gadsimta beigām aizā ierīkota tūristu taka, pa kuru var nokļūt līdz Šumas ūdenskritumam.
Baltmeldri
Baltmeldri ir kosmopolītiskas izplatības grīšļu dzimtas ģints, kurā ietilpst apmēram 400 sugas.
Latvijā ir sastopamas divas sugas:
Kristians Cīge
Kristians Cīge (de, dzimis ) ir Vācijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis aizsarga pozīcijā, bijis Vācijas futbola izlases dalībnieks.
Savu karjeru iesāka Bayern Munich, kur ieguva divus Vācijas Bundeslīgas titulus un UEFA kausu. Vēlāk viņš pievienojās Itālijas komandai AC Milan. 1999. gadā viņš izcīnīja Itālijas A sērijas čempionu titulu. Uzreiz pēc tam Cīge pievienojās Anglijas Premjerlīgas komandai Middlesbrough, kur jau pirmajā sezonā tika atzīts par kluba labāko spēlētāju. Gadu vēlāk viņš pievienojās Liverpool, bet vēl gadu vēlāk – Tottenham Hotspur. Savu karjeru noslēdza Borussia Monchengladbach.
Vācijas futbola izlases sastāvā Cīge uzvarēja 1996. gada Eiropas čempionātā. Piedalījies vēl divos Eiropas čempionātos, kā arī 1998. un 2002. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Bayern Munich
AC Milan
Liverpool
Vācija
Klāra Kondrova
Klāra Kondrova, dzimusi Vaļuma (dzimusi 1932. gada 17. augustā; mirusi 2019. gada 19. februārī) bija latviešu ārste, sabiedriska darbiniece, Latvijas Poļu savienības Maltas nodaļas vadītāja.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1932. gada 17. augustā Rēzeknes apriņķa Maltas pagasta Dupānu ciemā (tagad Dupini) zemnieku Ignata Masaļska un Jekaterinas Vaļumas ģimenē. Tēvs bija ar poļu_latgaļu saknēm, nodarbojies ar biškopību, māte _ ukrainiete, apkārtnē pazīstama kā dziedniece, ārstniecības augu zinātāja.
Kriss Batlers
Kriss Batlers (dzimis ) ir bijušais amerikāņu hokejists, aizsargs. Karjeras laikā aizvadījis 407 spēles Nacionālajā hokeja līgā. ASV hokeja izlases rindās piedalījies divos pasaules čempionātos, 2013. gadā izcīnot bronzas medaļu.
Klāra Kondrova
Dzīvesgājums
Darba gaitas uzsāka 1957. gada augustā kā akušiere_ginekoloģe slimnīcas Ginekoloģijas_dzemdību nodaļā. Maltas slimnīcai bija lemts kļūt par jaunās ārstes pirmo un vienīgo darba vietu 55 gadu garumā.
Kriss Batlers
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Batlers sāka 2008.—09. gada sezonā AHL klubā Portlendas "Pirates". Sezonas gaitā gan hokejists aizvadīja arī 47 spēles NHL vienības Bufalo "Sabres" sastāvā. 2011. gada vasarā Batlers tika aizmainīts uz Kalgari "Flames" vienību. 2012.—13. gada NHL sezonas lokauta laikā Batlers spēlēja Allsvenskan līgas klubā HK Karlskrona. 2014. gadā Batlers nonāca Sentluisas "Blues" rindās, tās sastāvā nevienā sezonā gan neaizvadot vairāk par 33 spēlēm. 2018.—19. gada sezonā "Blues" izcīnīja Stenlija kausu. Lai arī Batlers komandas rindās sezonas gaitā laukumā devās tikai 13 spēlēs, viņš bija daļa no paplašinātās komandas un pēc uzvaras slidoja ar kausu.
Klāra Kondrova
Dzīvesgājums
1967. gadā K.Kondrova kļuva par Maltas zonālās slimnīcas (Maltas rajons likvidēts 1960.gadā) galveno ārsti un nostrādāja šajā amatā turpmākos 45 gadus, piedzīvojot virkni reformu un pārveides procesu valsts veselības aizsardzības sistēmā. Līdz pat 2002. gadam Maltas slimnīca pastāvēja kā ārstniecības iestāde, saglabājot Terapijas nodaļu un līdztekus nodrošinot sociālās aprūpes pakalpojumus. 2002. gadā Maltas slimnīcas vietā tomēr tika izveidots veselības un sociālās aprūpes centrs "Malta", kur K.Kondrova turpināja strādāt par vadītāju un ārsti līdz aiziešanai pelnītā atpūtā 2012. gadā.
Luīze Pastore
Luīze Pastore (dzimusi 1986. gada 2. novembrī) ir latviešu bērnu grāmatu rakstniece.