cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Heinrihs Reics
Heinrihs Reics (de) bija vācu regbists, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Reics bija Vācijas regbija komandas (FC 1880 Frankfurt) spēlētājs. Viņi olimpiskajā regbija turnīrā, piekāpjoties Francijas komandai, ieguva sudraba medaļu.
21. šaha olimpiāde
21. šaha olimpiāde notika no 1974. gada 6. jūnija līdz 30. jūnijam Francijas pilsētā Nicā.
Olimpiādes galvenais tiesnesis bija FIDE starptautiskais tiesnesis un lielmeistars Aleksandrs Kotovs (PSRS).
Priekšsacīkstes
Sacensībās piedalījās 74 valstu komandas. Komandas tika sadalītas astoņās grupās, deviņās vai desmit komandās katrā. No katras grupas divas labākās iekļuva "A" finālā, nākamās divas "B" finālā, piektā un sestā vieta "C" finālā, septītā un astotā "D" finālā, bet atlikušās "E" finālā. Pirmo reizi šaha olimpiāžu vēsturē komandām, kas fināla grupā iekļuva no vienas priekšsacīkšu grupas, savstarpējais spēles rezultāts tika ieskaitīts finālā. Visas komandas gan priekšsacīkšu grupās un finālos spēlēja katra ar katru pēc apļa sistēmas. Priekšsacīkšu rezultāti bija šādi:
"B" fināls
17. Izraēla, 18. Austrija, 19. Itālija, 20. Kolumbija, 21. Norvēģija, 22. Īslande, 23. Polija, 24. Kanāda, 25. Kuba, 26. Dānija, 27. Šveice, 28. Francija, 29. Skotija, 30. Beļģija, 31. Portugāle, 32. Tunisija.
"C" fināls
33. Austrālija, 34. Irāna, 35. Brazīlija, 36. Mongolija 37. Īrija 38. Čīle, 39. Indonēzija, 40. Grieķija, 41. Meksika, 42. Turcija, 43.Singapūra, 44. Venecuēla, 45. Jaunzēlande, 46. Ekvadora, 47. Sīrija.
Šajā finālgrupā spēlēja arī Dienvidāfrikas komanda, taču šai valstī pastāvošā aparteīda dēļ, FIDE kongress pieņēma lēmumu Dienvidāfrikas republiku izslēgt no sava sastāva un tās komandas rezultātus olimpiādē anulēt. Pēc šī lēmuma, trīs kārtas pirms turnīra noslēguma, Dienvidāfrikas komanda no Nicas aizbrauca.
"D" fināls
48. Pakistāna, 49. Puertoriko, 50. Dominikāna, 51. Luksemburga, 52. Libāna, 53. Urugvaja, 54. Panama 55. Monako, 56. Malta, 57. Honkonga, 58. Farēru salas, 59. Malaizija, 60. Maroka, 61. Jordānija, 62. Džērsija, 63. Virdžīnu salas (ASV).
"E" fināls
64. Rodēzija, 65. Irāka, 66. Nīderlandes Antiļas, 67. Japāna, 68. Kipra, 69. Trinidāda un Tobago 70. Alžīrija, 71. Andora, 72. Bahamu Salas, 73. Britu Virdžīnu salas.
Labākie pie galdiņiem
!Galdiņš||Vārds, Uzvārds||Valsts||Punkti||Spēles||Procenti
1. vieta — PSRS
PSRS komandā pie 1. rezerves galdiņa spēlēja rīdzinieks Mihails Tāls.
PSRS komandas dalībnieku rezultāti apkopoti nākamā tabulā:
Elmers Bērnstīns
Elmers Bērnstīns (en, dzimis, miris ) bija amerikāņu komponists, diriģents un filmu oriģinālmūzikas autors. Sarakstījis mūziku vairāk nekā 150 filmām un gandrīz 80 televīzijas seriāliem.
Saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā oriģinālmūzika" par 1967. gada mūziku filmai Thoroughly Modern Millie (1967), kā arī vienu Emmy balvu. Kopumā nominēts 14 Kinoakadēmijas balvām, 5 Grammy balvām un 2 Tony balvām. Saņēmis arī divas Zelta globusa balvas no kopumā 7 nominācijām.
Bērnstīns radījis mūziku tādām filmām kā Sudden Fear (1952), "Cilvēks ar zelta roku" (The Man with the Golden Arm, 1955), "10 baušļi" (The Ten Commandments, 1956), Sweet Smell of Success (1957), "Lieliskais septiņnieks" (1960), "Kas nogalina lakstīgalu..." (1962), "Lielā bēgšana" (The Great Escape, 1963), Hud (1963), The World of Henry Orient (1964), "Īstenā drošsirdība" (True Grit, 1969), Animal House (1978), Meatballs (1979), "Lidmašīna!" (1980), "Brāļi Blūzi" (The Blues Brothers, 1980), Stripes (1981), Trading Places (1983), "Spoku mednieki" (1984), Spies Like Us (1985), Three Amigos (1986), "Mana kreisā kāja" (My Left Foot, 1989), The Grifters (1990), "Baiļu rags" (1991), Twilight (1998) un "Tālu no debesīm" (2002).
Vilhelms Reihs
Vilhelms Reihs (de); dzimis, miris ) bija Ukrainā dzimis austriešu/amerikāņu psihoanalītiķis.
Dzīvesgājums
Dzimis 1897. gadā Dobrjaniču ciemā Austroungārijā, tagad Ukrainā, disfunkcionālā ģimenē. Ģimnāzijā mācījās Čerņivcos. Pirmā pasaules kara laikā cīnījās Austroungārijas armijā Itālijā. Pēc kara studēja Vīnes Universitātē, kur iepazinās ar Freidu. 1922. gadā sāka strādāt Freida klīnikā.
Profesionālā darbība
Bija viens pirmajiem, kuri centās apvienot freidismu un marksismu. Attīstīja seksuālās revolūcijas jēdzienu, kas ieguva īpašu aktuālitāti rietumos 20. gadsimta sešdesmitajos gados un jauno kreiso uzskatos. Attīstīja vairākas idejas, kuras ir aktuālas mūsdienās — vispārēja dzimumizglītība, abortu legalizācija, šķiršanās liberalizācija, laulības fakta nebūtiska ietekme uz mūsdienu ģimeni.
Vairāku ietekmīgu darbu autors. Par 1933. gada darbu "Fašisma masu psiholoģija" (Die Massenpsychologie des Faschismus) tika izslēgts no Vācijas Komunistiskās partijas. Nacistu laikā grāmata tika aizliegta un dedzināta publiskās akcijās. 1956. gadā pēc tiesas lēmuma šī grāmata tika sadedzināta arī ASV.
Pārtova
Pārtova ir ciems Kaunatas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 280 km attālumā no Rīgas.
Vitālijs Čehovers
Biogrāfija
Pirms Otrā Pasaules kara bijis viens no spēcīgākajiem Ļeņingradas šahistiem. 1937. gadā kopā ar Dmitriju Rovneru un Aleksandru Tolušu dalījis pirmo vietu pilsētas šaha čempionātā, bet 1949. gadā atkārtoti kļuvis par šī turnīra uzvarētāju. 1936. gadā kopā ar Vsevolodu Rauzeru uzvarējis PSRS jauno šaha meistaru turnīrā. Šajā pašā gadā dalījis pirmo vietu arī PSRS arodbiedrību šaha čempionātā. 1944. gadā uzvarējis Uzbekistānas atklātājā šaha čempionātā. Piecas reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos. Augstākās vietas izcīnījis 1935. gadā, kad dalījis 5.-8. vietu, un 1939. gadā, kad dalījis 4.-5. vietu. FIDE Čehoveram 1950. gadā kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Aizrāvies arī ar šaha kompozīciju. 1956. gadā kļuvis par starptautisko arbitru šaha kompozīcijā, bet 1961. gadā par starptautisko meistaru arī šaha kompozīcijā. Publicējis arī rakstus un grāmatas par šahu.
Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Čehovera vārdā ir nosaukts variants sicīliešu aizsardzībā: 1. e4 c5 2. Zf3 d6 3. d4 cxd4 4. Dxd4.
Pēc pamatprofesijas bijis pianists.
Alfrēds Kalniņš (vieglatlēts)
Ieguva 1. vietu 3 km un 10 km soļošanā II Viskrievijas olimpiskajās sacensībās 1914. gadā. Pārstāvēja Rīgas Garnizona sporta klubu, 2. RRB, "Marss", LSB. Piedalījies Parīzē, kur ieguva 6. vietu 10 km soļošanā priekšsacīkstēs.
Seškārtējs Latvijas čempions soļošanā: 3 km un 10 km distancēs (1920, 1921, 1923, 1924, 1925). Desmitkārtējs Latvijas rekordists soļošanā dažādās distancēs.
Ambona
Ambona ir pilsēta Indonēzijā, Moluku provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta. Izvietojusies nelielajā Ambonas salā provinces ziemeļdaļā, aizņem urbanizēto salas dienviddaļu. Lielākā daļa iedzīvotāju ir kristieši (protestanti 58,4%, katoļi 2,4%), bet 39,0% — musulmaņi.
Vēsture
Salu 1526. gadā kolonizēja portugāļi un nodēvēja to Nossa Senhora de Anunciada. 1605. gadā tos padzina holandieši un sala ar īsiem pārtraukumiem bija to kontrolē līdz 1945. gadam. Holandiešu valdīšanas laikā Amboina bija to pārvaldīto Moluku salu administratīvais un militārais centrs.
1950. gados Ambona bija pret Indonēzijas centrālo valdību izcēlušos nemieru centrs un pašpasludinātās Dienvidmoluku Republikas formālā galvaspilsēta. No 1999. līdz 2002. gadam Ambona bija viens no plašā Moluku salu etnoreliģiskā konflikta centriem.
Ūmannakas fjords
Ūmannakas fjords (dk) ir fjordu sistēma Grenlandes rietumu piekrastē, Bafina jūrā. Otra lielākā Grenlandes fjordu sistēma aiz Skorsbija līča.
Krēziņģe
Krēziņģe (arī Cūkupe, Kreiziņģe, Kreziņģe) ir Vēždūkas kreisā krasta pieteka Ventspils novadā.
Ūmannakas fjords
Sastāv no daudziem atsevišķiem fjordiem, salām un saliņām, no kurām lielākā ir Upernivika. Tā kā fjorda apkaimē ir relatīvi labvēlīgs mikroklimats, apvidus ir apdzīvots vismaz pēdējos 4500 gadus. Mūsdienās lielākā apdzīvotā vieta ir Ūmannaka, kas ar 1407 iedzīvotājiem 2020. gadā ir astotā lielākā Grenlandē. Nūsuakas pussala atdala Ūmannakas fjordu no Disko līča un Disko salas dienvidos. pussalas piekrastē Kilakitsokas senvieta.
Krēziņģe
Izteka - uz dienvidaustrumiem no Rāpatiem. Tek rietumu-ziemeļrietumu virzienā. Ietek Vēždūkā augšpus Krievciema.
Upi šķērso valsts autoceļš V1347 (Rāpati–Krievciems), tās krastos atrodas Rāpati.
Vaišļa
Vaišļa var būt:
Sedžona (pilsēta)
Sedžona (ko, ) ir Dienvidkorejas pilsēta un Dienvidkorejas de facto administratīvā galvaspilsēta.
Pēteris Sockis
Pēteris Sockis bija latviešu jurists, notārs. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.
Dzīves gājums
Dzimis Liezeres pagastā lauksaimnieka ģimenē. Mācījies privātā reālskolā Cēsīs. Pēterburgā ieguvis jurista kvalifikāciju. Strādājis par notāru no 1919. gada līdz 1928. gadam Rīgā, no 1928. gada Smiltenē, bet 1932. gadā atgriezies par notāru Rīgā.
1944. gadā devies bēgļu gaitās uz Vāciju. Miris 1961. gadā Vircburgā.
Steps
Steps (īstajā vārdā Artūrs Staprēns) ir latviešu reperis, New Wavy un BANDA BANDA dalībnieks.
Tango (filma)
"Tango" ir 2016. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisore ir Dace Pūce.
Sižets
Helēna dzīvo skaistā dzīvoklī. Viņai ir bizness. Tāpat viņa ir māte dēlam Dainim. Viņa mācās dejot tango. Helēna sapņo kopā ar dēlu doties ceļojumā uz Argentīnu. Tad viņa uzzina, ka Dainim ir draudzene Anna, kuru viņš slēpj no mātes. Mātes greizsirdības rezultātā rodas traģiskas sekas.
Valdošie vēji
Valdošie vēji ir vēji, kas pārsvarā pūš noteiktā virzienā virs kāda Zemes virsmas punkta.
Grenlandes nacionālais parks
Parku 1977. gadā pasludināja par starptautisku biosfēras rezervātu, bet līdz pašreizējam izmēram paplašināja 1988. gadā. Aizsargājamā teritorija ir ap 972 000 km² Grenlandes iekšdaļā un ziemeļaustrumu piekrastē un ir lielāka par 166 no 195 pasaules valstīm. Tas bija arī pirmais nacionālais parks, kas tika izveidots Dānijas Karalistes teritorijā. Parks nav iekļauts nekādā municipālā teritoriālā vienībā un to tieši pārvalda Grenlandes vides un dabas aizsardzības departaments.
Kārlis Johanness Gadilhe
Kārlis Johannes Gadilhe (de; dzimis Rīgā, miris  Bauskā) bija Bauskas pilsētas galva, maģistrāta sekretārs, notārs un advokāts.
Gadilhe dzimis Rīgas tirgoņa ģimenē, pabeidzis Rīgas ģimnāziju. No 1856. līdz 1860. gadam mācījies jurisprudenci Tērbatas Universitātē. Studentu korporācijas Fraternitas Rigensis biedrs.
No 1868. gada Bauskas pilsētas maģistrāta sekretārs. 1879. gadā ievēlēts par Bauskas pilsētas galvu, taču Kurzemes gubernators viņu neapstiprina amatā. Gadilhe turpina darboties domē un arī kā notārs. Pēc 1889. gada tiesu reformas strādā par advokātu. 1899. gadā viņu atkal ievēl par Bauskas pilsētas galvu, un šajā amatā viņš paliek līdz savai nāvei. Par nākamo Bauskas pilsētas galvu tiek ievēlēts Gadilhes meitas vīrs Oskars Brandenburgs.
Maurāni
Maurāni ir ciems Varakļānu novada Varakļānu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 9,4 km no pagasta centra Kokariem, 8,6 km no novada centra Varakļāniem un 199,6 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P84 (Madona—Varakļāni).
Baznīca Overā
"Baznīca Overā" ir nīderlandiešu postimpresionisma gleznotāja Vinsenta van Goga 1890. gada jūnijā radīta eļļas krāsas glezna; tā pašlaik atrodas Orsē muzejā Parīzē, Francijā.
Attēlotā baznīca (Place de l'Eglise) atrodas Overā pie Uāzas, 27 kilometrus uz ziemeļrietumiem no Parīzes.
Vēsture
"Baznīca Overā" līdz ar citiem darbiem kā "Overas domes ēka" un vairākiem nelielu ēku ar salmu jumtiem zīmējumiem atgādina par ainām no viņa Nīnenes perioda. Manāma nostaļģija pēc ziemeļiem parādījās jau pēdējās Senremīdeprovansā pavadītajās nedēļās. Vēstulē, ko viņš rakstīja pāris nedēļas pirms aizbraukšanas, viņš rakstīja "Kamēr biju slims, tomēr uzgleznoju vairākas nelielas gleznas pēc atmiņas, tās tur redzēsi vēlāk, atmiņas no ziemeļiem".
Viņš īpaši atsaucas uz līdzīgu darbu, ko radīja Nīnenē, aprakstot šo gleznu vēstulē savai māsai Vilhelmīnai 1890. gada 5. jūnijā:
"Man ir lielāks attēls ar ciema baznīcu — ar efektu, ka ēka šķiet violetā krāsā pret vienkāršas dziļas zilas krāsas debesīm, tīrs kobalts; vitrāžas logi parādās kā ultramarīni traipi, jumts ir violets un daļēji oranžs. Priekšplānā daži zaļi augi pilnos ziedos un smilts ar rozā saules gaismas plūsmu tajās. Un atkal tas ir gandrīz tāds pats, ko es studēju Nīnenē ar veco torni un kapiem, tikai tagad, šķiet, ka šī krāsas ir daudz izteiksmīgākas un greznākas."
"Vienkāršais dziļais zilais" tika izmantots arī "Adelīnas Ravū portretā", ko van Gogs uzgleznoja savā īsajā periodā Overā pie Uāzas.
"Baznīcas Overā" priekšplānu ir spilgti izgaismojusi saule, bet pati baznīca atrodas savā ēnā un "ne atspoguļo, ne izplata savu gaismu" Pēc tam, kad van Gogs bija atbrīvots no evanģēliskās karjeras, viņš bija cerējis turpināt darboties Borinažas apkārtnē Beļģijā. Viņš 1880. gada jūlijā rakstīja savam brālim Teo no Kjesmas, citējot ainu no Šekspīra drāmas "Henrijs IV" 1. daļas par tumšo tukšumu baznīcas iekšienē, lai simbolizētu "tukšu un neapgarotu sludināšanu": "Viņu Dievs ir kā Šekspīra piedzērušā Falstafa Dievs, 'baznīcas iekšiene'".
Atšķirīgo ceļu motīvs parādās arī viņa gleznā "Kviešu lauks ar vārnām".
Masu kultūrā
Glezna "Baznīca Overā" ieņem nozīmīgu lomu zinātniskās fantastikas seriāla Doctor Who piektās sezonas desmitajā sērijā (pirmoreiz demonstrēta 2010. gadā), lai arī ainas baznīcā tika filmētas Landafas baznīcā Velsā. Šajā sērijā gleznā baznīcas logā attēlota savāda, grifam līdzīga radība (saukta par Krafayis), kas seriāla galvenajam varonim, laikā ceļojošajam Doktoram, norāda uz to, ka 1890. gada jūnijā Overā pie Uāzas slēpās kas ļauns. Tikai tad, kad pats van Gogs, ko attēlo Tonijs Karrans, baznīcā pieveic radījumu, glezna atgriežas savā sākotnējā, neizmainītajā stāvoklī. Krafayis vēlāk izrādās bijis daļēji akls, pasaulē un debesīs neredzot krāsas un formas (kā tās redzēja Vinsents), šai tēmai vairākkārt atkārtojoties sērijā.
Arktiskais rags
Arktiskais rags (ru) ir zemesrags Komsomoļecas salas ziemeļos Severnaja Zemļā Arktikā, Āzijas salu galējais ziemeļu punkts.
Zemesragu 1913. gada septembrī atklāja Krievijas hidrogrāfiskā ekspedīcija Borisa Viļkicka vadībā un nosauca par godu kuģa virsniekam un hidrogrāfam Aleksejam Žohovam par Žohova ragu (мыс Жохова). Pēc No 1930.-1932. gadu padomju polārpētnieku Georgija Ušakova un Nikolaja Urvanceva ekspedīcijas zemesragu pārdēvēja par Molotova ragu (мыс Молотова) par godu padomju partijas darbiniekam un Tautas komisāru padomes priekšsēdētājam Vjačeslavam Molotovam. Pēc Staļina personības kulta beigām un Molotova izslēgšanas no PSKP 1950. gadu beigās zemesragu pārdēvēja tagadējā vārdā.
Aukstā kara laikā uz Arktiskā ledāja zemesragā darbojās militārais aerodroms.
Paplakas pilskalns
Paplakas pilskalns atrodas Kurzemē, Dienvidkurzemes novada Virgas pagastā, uz dienvidaustrumiem no Paplakas, Prūšu ūdenskrātuves rietumu krastā un Virgas upes kreisajā krastā. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.
Pilskalna ziemeļu puse upes krasta erozijas dēļ nobrukusi apmēram 1/3 no plakuma. Austrumu un rietumu nogāzes dabīgi stāvas, dienvidu puse nocietināta ar 2 (6 un 1 metrus augstiem) vaļņiem un grāvi starp tiem. Datējums — senākais/vidējais dzelzs laikmets. Pilskalnu apsekojis Ernests Brastiņš.
Latvijas Lauksaimniecības universitātes Pārtikas tehnoloģijas fakultātes dekānu uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti 1948. gadā dibinātās Latvijas Lauksaimniecības universitātes Pārtikas tehnoloģijas fakultātes dekāni.
Venjamins Sozins
Venjamins Sozins (ru; 1896. gads — 1956. gads, Ļeņingrada) bija Padomju Savienības šahists.
Biogrāfija
Pēc profesijas bijis grāmatvedis. Jaunībā dzīvojis Novgorodā, vēlāk pārcēlies uz Ļeningradu. Četras reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos. Augstāko rezultātu sasniedzis 1924. gadā, kad bijis 9. vietā. 1931. gadā dalījis pirmo vietu vienā no PSRS šaha čempionāta pusfināla grupām. 1924. gadā Sozinam piešķirts PSRS sporta meistara nosaukums, taču 1935. gadā tas atņemts, jo viņš nespējis šaha turnīros apstiprināt meistara nosaukumu.
Bijis šaha grāmatu autors, no kurām divas - Комбинации и ловушки ("Kombinācijas un lamatas") un Что каждый должен знать об эндшпиле ("Kas katram jāzina par galotni") piedzīvojušas arī atkārtotus izdevumus.
Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Sozina vārdā ir nosaukts variants sicīliešu aizsardzībā, kuru viņš pirmo reizi pielietojis 1930. gadā, un kuru savā laikā bija iecienījis Pasaules čempions šahā Roberts Fišers: 1. e4 c5 2. Zf3 Zc6 3. d4 cxd4 4. Zxd4 Zf6 5. Zc3 d6 6. Lc4.
Pedeļi
Pedeļi ir ciems Sakstagala pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 226 km attālumā no Rīgas.
Konvertīti
"Konvertīti" ir 2016. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisors ir Kārlis Lesiņš.
Consumer Electronics Show
International CES, plašāk zināms kā Consumer Electronics Show (CES), ir starptautiski pazīstama elektronikas un tehnoloģiju izstāde, kas piesaista lielas kompānijas un industrijas profesionāļus no visas pasaules. Izstāde notiek katru gadu janvārī Las Vegas Convention Center telpās Lasvegasā, ASV. Pasākums nav atvērts parastiem apmeklētājiem, bet tajā parasti tiek prezentēti jauni produkti un notiek jaunu tehnoloģiju demonstrācija. CES popularitāte pieauga pēc konkurējošās izstādes COMDEX atcelšanas.
== CES prezentētie produkti ==
Lode (nozīmju atdalīšana)
Cits
Lode — būvmateriālu ražotājuzņēmums
1656. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1656. gada notikumi pašreizējās Latvijas''' teritorijā, kuras Kurzemes un Zemgales novadi atradās Kurzemes hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, kurš nebija pakļauts Kurzemes hercogistei. Vidzemes novads ietilpa zviedru Vidzemes sastāvā, kas bija Zviedrijas domīnija, bet Latgales novads poļu Vidzemes jeb Inflantijas sastāvā, kas bija Žečpospolitas province.
Lodesmuiža
Lodesmuiža (arī Lode, Lodes muiža) ir apdzīvota vieta Cēsu novada Taurenes pagastā. Izvietojusies Gaujas kreisajā krastā starp Brenkūža un Rijas ezeriem 4 km no pagasta centra Taurenes, 34 km no novada centra Cēsīm un 116 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Lodes muižas (Lodenhof) centru. Līdz 1925. gadam Lodes pagasta centrs. Durvju komplekts muižas kungu mājā ir valsts nozīmes mākslas piemineklis.
Tagad Lodesmuižas kungu māja ar tās apkārtni ir Latvijas Universitātes Ģeogrāfijas un Zemes zinātņu fakultātes lauka stacionārs, kur norisinās lauka kursi (prakse).
Olivers Hevisaids
Olivers Hevisaids (en) (dzimis 1850. gada 18. maijā; miris 1925. gada 3. februārī) bija angļu autodidakts elektroinženieris, matemātiķis un fiziķis, kurš ieviesa komplekso skaitļu pielietošanu ķēžu analīzē, izgudroja jaunu veidu kā atrisināt diferenciālvienādojumu (ekvivalents Laplasa transformācijai), neatkarīgi izstrādāja vektoru aprēķinu un pārrakstīja Maksvela vienādojumu, formā ko parasti izmanto mūsdienās. Viņš ievērojami veidoja to, kā Maksvela vienādojumi tiek saprasti un pielietoti gadu desmitiem pēc Maksvela nāves. Viņa telegrāfa vienādojumu formulējums kļuva komerciāli svarīgs viņa paša dzīves laikā.
Mazie Leimaņi
Mazie Leimaņi ir ciems Varakļānu novada Varakļānu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 9,2 km no pagasta centra Kokariem, 8,4 km no novada centra Varakļāniem un 195,5 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
Toms Kenijs
Tomass Džeimss Kenijs (en, dzimis ) ir amerikāņu balss aktieris. Vislabāk pazīstams ar Sūkļa Boba lomu animācijas seriālā "Sūklis Bobs Kvadrātbiksis". Pabeidzis Sirakjūsas katolisko skolu. 1995. gadā precējies ar Džilu Teliju.
Ieskaņojis tēlus tādos animācijas seriālos kā "Roko modernā dzīve", "Dekstera laboratorija", "Detektīvmeitenes", "Futurāma", "Džonijs Bravo", "Fostera māja iedomu draugiem", "Piedzīvojumu laiks", "Briklberija" un "Samurajs Džeks". Ieskaņojis arī tādas pilnmetrāžas filmas kā "Sūklis Bobs", "Sarkangalvītes jaunie piedzīvojumi", Futurama: Bender’s Big Score, "Transformeri 2: Pieveikto atriebība" un "Transformeri 3: Mēness no otras puses".
NPOESS
National Polar-orbiting Operational Environmental Satellite System jeb NPOESS) bija ASV Zemes laikapstākļu, atmosfēras, okeānu, virsmas un tuvā kosmosa novērošanas pavadoņu sistēmas projekts, kas tika uzsākts 1994. gadā, bet atcelts 2010. Sistēmu kopīgi izstrādāja NASA, NOAA un Aizsardzības departaments un tam būtu jāaizstāj novecojušās sistēmas: DMSP (Aizsardzības departamenta) un POES (NOAA).
NPOESS projektu vadīja Integrated Program Office (IPO), kura ietilpa Tirdzniecības departamenta NOAA Nacionālajā vides pavadoņu, datu un informācijas dienestā NESDIS (National Environmental Satellite, Data and Information Service). IPO tika dibināts un tajā ietilpa personāls no Aizsardzības departamenta, Tirdzniecības departamenta un NASA. No Aizsardzības departamenta primārā atbildīgā organizācija bija Gaisa spēki.
Projekta primārais kontraktors bija Northrop Grumman Aerospace Systems (NGAS), kurš bija atbildīgs par kosmisko aparātu platformu (T430 ) un apakškontraktoru pārvaldi. Instrumentus izgatavoja Raytheon, Ball Aerospace & Technologies un Boeing. Pirmo NPOESS pavadoni C1 jeb Charlie 1 bija plānots palaist orbītā 2013. gadā. Projekta ietvaros bija paredzēts līdz 2026. gadam palaist sešus kosmiskos aparātus. Lai nodrošinātu datu nepārtrauktību starp iepriekšējiem Zemes novērošanas pavadoņiem un jauno sistēmu, kā arī lai pārbaudītu jaunos instrumentus, tika sagatavots kosmiskais aparāts NPOESS Preparatory Project (NPP), kuru izgatavoja Ball un orbītā palaida 2011. gadā.
2006. gadā projekts tika pārskatīts un no projekta izņemti vairāki instrumenti. Pavadoņu skaits tika samazināts līdz četriem. Problēmas sagādāja arī citu instrumentu izstrāde.
Baltais Nams paziņoja, ka NPOESS partnerība tiek atcelta termiņu un izmaksu pārsniegšanas, kā arī trīs aģentūru pārvaldības problēmu dēļ. Nolemts, ka paralēli tiks izstrādātas divas polāro orbītu sistēmas militāriem un civilajiem lietotājiem: Abas sistēmas izmantos kopēju zemes sistēmu, kuru izgatavo Raytheon
Andrejs Kiviļevs
Andrejs Kiviļevs ( — ) bija profesionāls krievu izcelsmes Kazahstānas šosejas riteņbraucējs. 2003. gada martā viņš Parīze-Nica sacensību laikā piedzīvoja smagu kritienu un no gūtajiem savainojumiem mira. Viņa nāve pamudināja UCI ieviest noteikumu, kurš pieprasīja obligātu ķiveres valkāšanu visās apstiprinātajās sacensībās.
Karjera
Dzimis Taldikorghanā, Kiviļevs savu amatiera sportista karjeru uzsāka Spānijā, bet vēlāk pārcēlās uz Franciju, kur pārstāvēja EC Saint-Etienne komandu. 1993. gadā viņš veiksmīgi startēja Regio-Tour sacensībās, kuras bija īpaši veiksmīgas Kazahstāns pārstāvjiem: Kiviļevs uzvarēja punktu kategorijā, bet komandas biedrs Aleksandrs Vinokurovs uzvarēja kombinācijā, kā arī komanda uzvarēja savā ieskaitē. 1998. gadā viņš parakstīja profesionālu līgumu ar Festina, kuru pārstāvēja līdz 1999. gadam. Festina komandā viņa rezultāti bija piezemēti un labākais rezultāts bija piektā vieta Cīrihes čempionātā un septītā Critérium International sacensībās. Lai arī viņa nebija uzvaru profesionālā konkurencē, Kiviļevs ar savu braukšanas stilu piesaistīja līdzjutējus un par spīti interesei no US Postal Service, 2000. gadā parakstīja līgumu ar Ag2r Prévoyance, bet pēc gada pārcēlās uz Cofidis. Cofidis komandā viņa karjera sāka attīstīties: pirmajā sezonā viņš uzvarēja Route du Sud sacensībās un Dauphiné Libéré piektajā posmā starp Romānu un Grenobli, bet arī uzrādīja sensacionālu sniegumu Tour de France. Zaudējis vairāk kā astoņpadsmit minūtes vējainajā un nogurdinošajā 4. posmā starp Ui un Verdenu, Kiviļevam komanda atļāva piedalīties atrāvienā ar četrpadsmit braucējiem 8. posmā starp Kolmāru un Pontarljē, kurš ieguva 33 minūšu pārsvaru pār sacensību favorītiem. Kiviļevs bija spējīgs kalnu braucējs un lielajos kalnos nezaudēja daudz spēku. Viņu pievīla individuālā brauciena prasmes un pēdējā individuālajā braucienā viņš zaudēja vietu uz pjedestālā Hosebam Beloki. Tomēr viņš spēja kopvērtējumā ierindoties 4. vietā.
Nāve
2003. gada 11. martā Kiviļevs piedalījās Parīze-Nica otrajā posmā starp Laklaetu un Sentetjēnu. Aptuveni četrdesmit kilometrus pirms posma finiša, peletonam dodoties cauri Senšamonai, Kiviļevs sadūrās ar savu komandas biedru Mareku Rutkeviču un Folkeru Ordovski no Team Gerolsteiner, kuri netika nopietni savainoti un spēja pabeigt posmu. Kiviļevs bez ķiveres atsitās pret zemi un nepiecēlās. Viņš komas stāvoklī tika nogādāts Senšamonas slimnīcā, bet vēlāk ar helikopteru pārvests uz intensīvās aprūpes nodaļu Sentetjēnas slimnīcā, kur viņam noteica diagnozi ar nopietnu galvaskausa traumu un divām lauztām ribām. Nakts laikā viņa situācija pasliktinājās un viņš mira no savainojumiem 12. marta plkst. 10. Viņam palika sieva Natālija un sešus mēnešus vecs dēls Leonardo. Dažas dienas vēlāk viņa draugs Aleksandrs Vinokurovs uzvarēja sacensībās.
GSAT-18
GSAT-18 ir Indijas sakaru pavadonis, kas ietilpst INSAT / GSAT sistēmā. Tas ģeostacionārajā orbītā palaists 2016. gada oktobrī. Pavadoni izgatavojusi un apkalpo Indijas Kosmosa pētījumu organizācija (ISRO). Tas paredzēts sakaru pakalpojumiem Indijas teritorijā, kā arī kaimiņvalstīs.
Kosmiskā aparāts izgatavots uz platformas I-3K bāzes. Tā izmēri (saliktā stāvoklī) bija 3,1 × 1,7 × 2 m, starta masa 3404 kg. Tam resursi paredzēti 15 gadu darbībai. Pavadonī uzstādīti 12 Ku joslas, 24 C joslas un 12 paplašinātās C joslas raidītāji.
GSAT-18 tika palaists 20:30 UTC ar nesējraķeti Ariane 5ECA (lidojums VA231) no Gviānas kosmiskais centra. Starta konfigurācijā GSAT-18 atradās apakšā, bet Sky Muster II augšā; izmantoti adapteri SYLDA un ACU.
Pavadonis tika novietots ģeostacionārajā orbītā punktā 74° austrumu garuma, kur tas atrodas kopā ar GSAT-7, INSAT-3DR un INSAT-4CR.
Šarlotenburgas pils
Šarlotenburgas pils (de) ir baroka un rokoko stilā celta pils Berlīnē, Vācijā, ap kuru plešas plašs angļu stila parks. Pils atrodas Šarlotenburgā, Berlīnes rietumu daļā. To 17. gadsimtā ir cēlis Brandenburgas kūrfirsts Frīdrihs I savai sievai Hanoveres Sofijai Šarlotei kā vasaras rezidenci. Šarlotenburgas pils ir lielākais pils komplekss Vācijā, kas ir saglabājies no Hoencollernu dinastijas laika.
Pils būvniecība tika uzsākta 1695. gadā un turpinājās līdz 1713. gadam. Vēlāk ap 18. gadsimtu pils komplekss tika paplašināts, un apkārt pilij tika izveidots liels angļu stilā iekopts parks, uzcelts teātris un mauzolejs. Otrā pasaules kara laikā pils komplekss tika stipri bojāts, un kopš tā laika ir uzsākta pils kompleksa rekonstrukcija. Mūsdienās pils un tam piegulošais parks ir populārs tūristu apskates objekts.
Emānuels Svēdenborgs
Emānuels Svēdenborgs (sv; dzimis, miris ) bija zviedru zinātnieks un mistiķis.
Beidzis Upsālas Universitātes filozofijas fakultāti. Nodarbojās ar kosmoloģiju, mehāniku, matemātiku, anatomiju, mineraloģiju un citām zinātnēm. Vairākas no Svēdenborga idejām bija novatoriskas, piemēram, lidojošas mašīnas konstrukcija un idejas par cilvēka nervu sistēmas uzbūvi.
Apmēram no 1741. gada līdz mūža beigām radīja reliģiskus sacerējumus, piedzīvodams zīmīgus sapņus, vīzijas un atklāsmes. Iespējams, pazīstamākie Svēdenborga šī posma darbi, kurus viņš publicēja anonīmi un latīniski, ir "Debesu noslēpumi" (Arcana Cœlestia) un "Debesis un Elle" (De Caelo et Ejus Mirabilibus et de inferno, ex Auditis et Visis). Darbi tika publicēti Londonā vai Holandē.
Pamatojoties uz Svēdenborga mācību, izveidojušās vairākas baznīcas un masonu organizācijas.
Medību diena
"Medību diena" ir 2016. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisors ir Ivo Skanstiņš.
Sižets
Malumedību laikā tiek nošauts kāds vīrietis. Viņa slepkavam izdodas tikt cauri nesodītam. Bojāgājušā meita un dēls, kuram ir garīgās attīstības traucējumi, nolemj, ka viņi vēlas uzzināt patiesību par tēva nāvi. Viņi dodas ceļā, lai apmeklētu tēva medību biedrus un viņiem uzdotu dažus neērtus jautājumus.
Pihticas klosteris
Pihticas Debesīs uzņemšanas Stavropigiskais sieviešu klosteris (et vai et, ru) ir Krievu pareizticīgās baznīcas sieviešu klosteris, kas atrodas Igaunijas ziemeļaustrumos, Alutaguzes pagastā. Klosteris, kurš dibināts 1891. gadā, PSRS laikā netika slēgts, bet 20. gadsimta 90. gados ieguva stavropigijas statusu. Izveidojies par vienu no ievērojamākajiem pareizticības centriem Baltijas valstīs.
Klosteris uzcelts vietā, kur, kā vēsta leģenda, vēl pirms 16. gadsimta tika novērota Dievmātes parādīšanās. Ar Igaunijas gubernatora Sergeja Šahovska atbalstu 19. gadsimta beigās šeit tika izveidots klosteris, ko 1891. gadā svinīgi atklāja Rīgas un Jelgavas bīskaps Arsēnijs. Pats gubernators Šahovskis un viņa sieva ir apglabāti klostera teritorijā. Tā kā klosteris pēc Oktobra revolūcijas nokļuva neatkarīgās Igaunijas sastāvā, tas neskarts pārdzīvoja laiku, kad PSRS baznīca tika vajāta visspēcīgāk. Igaunijas PSR laikā klostera attīstību veicināja Tallinas un Igaunijas bīskaps, vēlāk Maskavas un visas Krievzemes patriarhs Aleksijs II.
Velke Bīlovice
Velke Bīlovice (cz) ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Bržeclavas apriņķī.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1306. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Ekonomika
Pilsētas apkaimē attīstīta vīnkopība.
Tūrisms
Pilsēta atrodas UNESCO Pasaules mantojuma saraksta iekļautajā Lednices-Valtices apvidus teritorijā.
Nana Joseliani
Nana Joseliani (dzimusi, Tbilisi, Gruzijas PSR) ir Gruzijas starptautiskā sieviešu lielmeistare šahā (WGM, 1980) un FIDE starptautiskā meistare (IM, 1993). Divkārtējā pretendete uz Pasaules sieviešu šaha čempiones nosaukumu (1988, 1993).
Biogrāfija
Mihaila Botviņņika šaha skolas audzēkne. 1978. un 1979. gadā kļuvusi par Eiropas junioru čempioni šahā. 1981. (kopā ar Nonu Gaprindašvili), 1982., 1986. un 1987. gadā uzvarējusi PSRS sieviešu čempionātos.
Vairākārt piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempiones nosaukuma izcīņā. 1979. gadā uzvarējusi starpzonu turnīrā Riodežaneiro. 1980. gadā pretendentu pusfināla mačā pēc papildrādītājiem uzvarējusi Nonu Gaprindašvili, bet nākamajā gadā zaudējusi pretendentu finālmačā Nanai Aleksandrijai 2½:6½ (+1, =3, -5). 1988. gada sākumā uzvarējusi pretendentu turnīrā Gruzijas pilsētā Chaltubo, taču vēlāk citā Gruzijas pilsētā Telavi zaudējusi maču par Pasaules čempiones nosaukumu Maijai Čiburdanidzei 8½:9½ (+2, =11, -3). 1993. gadā Monako otru reizi cīnījusies mačā par Pasaules čempiones nosaukumu, bet piedzīvojusi sagrāvi pret Sje Dzjuņu ar 2½:8½ (+1, =3, -7).
Astoņas reizes ir piedalījusies Pasaules sieviešu šaha olimpiādēs un piecas reizes uzvarējusi komandu ieskaitē: PSRS izlases sastāvā (1980, 1982) un Gruzijas izlases sastāvā (1992, 1994, 1996). Tāpat Gruzijas izlases sastāvā uzvarējusi Eiropas sieviešu komandu šaha čempionātā 1997. gadā. Tajā pašā gada spēlējusi Pasaules vīriešu komandu šaha čempionātā pie 2. galdiņa.
Durga
Durga (sa, ) ir dieviete hinduismā, viena no augstākās dievietes Dēvī formām. Viņa tiek uzskatīta par dievišķo māti, kā arī par sabiedrības likumu un taisnīguma aizstāvi. Durga bieži tiek uzskatīt par kareivīgu dievieti, tiek attēlota ar astoņām vai desmit rokām, nereti kopā ar tīģeri vai lauvu. Saskaņā ar leģendām, dievi radīja Durgu, lai tā cīnītos pret dēmonu Mahišasuru.
Peickova
Peickova ir ciems Šķaunes pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 307 km attālumā no Rīgas.
Roberts Lencs
Dzīvesgājums
Miris 1903. gada 2. aprīlī savā muižā Viborgas guberņā.
Veisjervs
Veisjervs (et) ir ezers Igaunijas dienvidrietumos, Viljandi apriņķī, apmēram 10 kilometrus uz austrumiem no Karksi-Nuijas. Notece pa Omuļupi (Igaunijā tās nosaukums ir Ehne (Õhne jõgi)) uz Vertsjervu. Īpatnēji, ka Omuļupe apmēram pusi no sava tecējuma tek dienvidu virzienā un tikai pie Omuļiem Latvijā pagriežas uz ziemeļiem, lai ietecētu Vertsjervā.
Federika Mogerīni
Federika Mogerīni (it; dzimusi ) ir itāliešu politiķe un diplomāte, kas ir pašreizējā Eiropas Savienības augstā pārstāve ārpolitikas un drošības politikas jomā, ieņem Eiropas Komisijas viceprezidentes amatu Junkera komisijā. Pārstāv Itālijas Demokrātisko partiju.
Doktors Živago
"Doktors Živago" (en) ir 1965. gada Apvienotās Karalistes un ASV episka romantiskā drāma, kuras režisors ir Deivids Līns. Filmas sižets veidots pēc tāda paša nosaukuma Borisa Pasternaka romāna.
Filma ir par dzejnieku un ķirurgu Juriju Živago, darbība notiek Krievijā starp Pirmo pasaules karu un Krievijas pilsoņu karu. Tajā galvenās lomas attēlo Omārs Šarifs, Džūlija Kristija, Toms Kortnijs, Aleks Giness, Džeraldīna Čaplina un Rods Steigers.
Šmita sala
Šmita sala (ru) ir Krievijai piederoša neapdzīvota sala Ziemeļu Ledus okeānā Severnaja Zemļas arhipelāgā. Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu—Ņencu rajonā.
Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Karas jūras ziemeļaustrumos Severnaja Zemļas arhipelāga ziemeļrietumos. 31 km platais Belobrova šaurums dienvidaustrumos to atdala no Komsomoļecas salas. Krasta līnija līdzena, tikai salas ziemeļos ir neliels izvirzījums — Zemļanoja rags. Krasti galvenokārt lēzeni, izņemot austrumu krastu, kuru vaido 27—36 m augstas kraujas. Praktiski visu salas teritoriju klāj ledājs, tā augstākais punkts ir 325 m vjl.
Vēsture
Salu 1930. gadā 1. septembrī atklāja ekspedīcija ar ledlauzi Georgij Sedov Oto Šmita un Vladimira Vīzes vadībā. Vēlāk nosaukta par godu zinātniekam un polārpētniekam Oto Šmitam.
Heirakanti
Heirakanti (Cheiracanthus) ir akantodveidīgo akantodu ģints. Tās pārstāvji dzīvoja devona periodā un bija izplatīti Skotijā, Špicbergenā, Severnajā Zemļā, Vācijā, Antarktīdā u.c. Šīs ģints pārstāvju zvīņas ir sastopamas arī Latvijas devona nogulumos. Heirakantu tipveida suga ir ''Cheiracanthus murchisoni'.
Apraksts
Tās bija nelielas zivis. Ķermenis nedaudz laterāli saplacināts. Aste spēcīga, ar pagarinātu augšējo daivu un ļoti nelielu izgriezumu. Palielinātu zvīņu uz ķermeņa nav. Muguras spura projicējas starp vēdera spurām un anālo spuru. Vēdera spura atrodas pa vidu starp krūšu spurām un anālo spuru. Cirkumorbitālajā gredzenā ir 4-6 plānas plātnītes. aukslēju-kvadrātskrimslis un mekeļskrimslis pārkaulojas katrs no viena centra. Ir extramandibulare. Plecu josla sastāv no lāpstiņas un korakoīda. Muguras un anālajai spurai ir viena neliela bazālija. Peldspuru dzelkšņi ir slaidi. Krūšu dzelkšņi ir nedaudz garāki par citiem. Muguras, anālais un vēdera dzelkšņi ir apmēram vienāda lieluma. Visiem ir peldplēve, kas aiziet līdz dzelkšņu galiem. Dzelkšņiem ir liela, gluda priekšējā riba, kas ar dziļu vagu nodalīta no pārējās sīkām gareniskām vadziņām klātas plakanā dzelkšņa virsmas. Dzelkšņa dobums iet gandrīz līdz pašam galam.
Zvīņas
Uz zvīņu vainagiem ornamentējumu veido paralēli un vēdekļveidīgi saplūstoši ķīlīši, kas stiepjas pāri visam vainagam vai arī aizmugurējā daļā pakāpeniski saplūst. Aizmugurējā daļā uz zvīņas garenass reizēm paceļas divi (vai viens) centrālais ķīlis. Kakliņš ir augsts. Pamatne ir liela un izliekta. Kakliņā virs pamatnes virsmas atrodas lieli, ļoti sarežģīti (daudzstāvīgi), radiāli un cirkulāri asinsvadu kanāli. No tiem paceļas lieli, augšupejoši kanāli, kas izliecas vainaga plaknē un vēdekļveidīgi stiepjas uz tā aizmugurējo daļu. Virs "embrionālās zvīņas" pamatnes atrodas sarežģīts kanāls. Pamatnes bezšūnu kaulaudos atrodas daudz sīku nenosakāmas izcelsmes kanāliņu.
Oļģerts Bištēviņš
Oļģerts Bištēviņš (dzimis Šķibes pagastā, Latvijā, miris  Santafē, Argentīnā) bija latviešu mūziķis, Latvijas Radio orķestra diriģents (1936). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem. Argentīnas Nacionālā simfoniskā orķestra diriģents.
Dzīvesgājums
Dzimis 1907. gada 30. maijā Šķibes pagasta "Kalēju Bākuļos" (tagad Glūdas pagastā). Mācījās Latvijas konservatorijā pie Jāzepa Vītola, papildinājās pie diriģentiem Feliksa Veingartnera (Weingartner) Bāzelē, Leo Bleha (Blech) Berlīnē, Adriāna Bulta (Boult) un Frica Buša (Busch) Londonā.
Pēc atgriešanās Latvijā valdīja Rīgas Radio simfonisko orķestri, koncertēja Tallinā, Varšavā, Berlīnē, Zalzburgā, Vroclavā, Stokholmā un Gēteborgā. Otrā pasaules kara beigās devās trimdā uz Vāciju, vēlāk 1947. gadā — uz Argentīnu, kur bija Kuijo (Cuyo), Mendozas, Kordovas (1954) un Buenosairesas simfonisko orķestru diriģents, Argentīnas Nacionālā simfoniskā orķestra un Nacionālā Radio orķestra diriģents. 1963. gadā ar savu orķestri koncertēja Vācijā, Lielbritānijā, Itālijā, Spānijā, Francijā un Šveicē.
Izskolojis daudz argentīniešu diriģentu. Mūža beigās bija Santafe pilsētas simfoniskā orķestra diriģents. Miris 1972. gada 17. septembrī Santafē.
Mārtiņš Trautmanis
Mārtiņš Trautmanis (dzimis Ventspilī) ir bijušais Latvijas šosejas riteņbraucējs. Pārstāvējis tādas komandas kā Alpha Baltic-Maratoni.lv. un Rietumu Banka-Rīga, kā arī Francijas amatieru komandas.
2011. gadā uzvarējis Latvijas čempionātā grupas braucienā.
Mācījies Ventspils sporta skolā "Spars", Murjāņu sporta ģimnāzijā.
Pašlaik strādā par treneri Murjāņu sporta ģimnāzijā.
Alberts Radvils
Alberts Radvils (, ; 1558–1592), arī Albrehts Radzivils bija Lietuvas dižkunigaitijas valstsvīrs un diplomāts no Radvilu dzimtas.
Dzīvesgājums
Dzimis 1558. gada 8. martā Viļņas vaivada Nikolaja Radvila (Melnā) un viņa sievas Elizabetes Šidloveckas ģimenē. Viņa tēvs 1553. gadā bija pārgājis kalvinisma ticībā, bet pēc Livonijas kara sākšanās veicināja Livonijas un Lietuvas tuvināšanos un Viļņas ūnijas noslēgšanu.
Pēc tēva nāves 1565. gadā Alberts Radvils mantoja Kļeckas kņaza titulu, studēja Leipcigas Universitātē (1570-1573), 1574. gadā pārgāja katoļu ticībā un turpināja studijas Romā (1575-1576). 1579. gadā viņš kļuva par Kauņas stārastu un piedalījās Polockas atbrīvošanā no krieviem Livonijas kara laikā, bet 1581. gada decembrī veda miera sarunas ar Maskavijas pārstāvjiem (latīņu tekstā minēts kā Olikas un Ņasvižas kņazs Albertus Radiuilius Dux in Olika & Nieswiz ), kas beidzās ar Jamas Zapoļskas miera līguma noslēgšanu 1582. gada janvārī.
Miris 1592. gada 13. jūnijā Krakovā.
Mežsargu iela
Mežsargu iela ir iela Jūrmalā, Mellužu apkaimē. Mežsargu iela sākas krustojumā ar Kāpu ielu un beidzas 120 metrus aiz krustojuma ar Vasaras ielu. Kopējais ielas garums ir 740 metri, tā ir klāta ar asfaltbetona un grants segumu. Ielai ir strupceļš, jo starpā atrodas dzelzceļš. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Mežsargu iela ir savienota ar šādām ielām:
Skatīt arī
Melluži
Pēteris Ludvigs fon der Pālens
Pēteris Ludvigs fon der Pālens (, ; dzimis, miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes kavalērijas ģenerālis Krievijas impērijas dienestā. Kurzemes un Piltenes ģenerālgubernators (1795-1796). Lieliecavas, Kaucmindes un Tērvetes muižas īpašnieks.
Dzīvesgājums
Dzimis Kaucmindes muižā tās īpašnieka Arenda Dītriha fon der Pālena (Arend Dietrich von der Pahlen) ģimenē, bērnībā dzīvoja Palmses muižā. No 1760. gada dienēja Krievijas impērijas armijas kavalērijā, piedalījās krievu—turku karā (1768—1774). No 1792. līdz 1795. gadam bija Rīgas gubernators, vadīja sarunas par Kurzemes hercogistes un Piltenes apgabala iekļaušanu Krievijas impērijā. 1795. gadā kļuva par pirmo Kurzemes un Piltenes ģenerālgubernatoru. No 1798. līdz 1801. gadam bija Sanktpēterburgas kara gubernators. Būdams pietuvināta persona Krievijas ķeizaram Pāvilam I, 1801. gada martā kļuva par vienu no Pāvila I slepkavības organizētājiem. Pēc atentāta tika atvaļināts no visiem amatiem Pēterburgā un atgriezās savā dzimtas īpašumā Iecavas un Kaucmindes muižās.
Miris Jelgavā, apglabāts Iecavas luterāņu baznīcas kapsētas kapličā.
Peikstuliški
Peikstuliški ir ciems Augšdaugavas novada Ambeļu pagastā. Atrodas 242 km attālumā no Rīgas.
Vecumnieku draudzes novads
Vecumnieku draudzes novads jeb Vecmuižas ķiršpēle (de) bija administratīva vienība Kurzemes un Zemgales hercogistes Jelgavas virspilskunga iecirkņa Bauskas pilskunga iecirkņa (Hauptmannschaft Bauske), vēlākā Kurzemes guberņas Bauskas apriņķa (1819—1918) sastāvā.
Tagad bijušā Vecumnieku draudzes novada teritorija ietilpst Bauskas novadā.
Muižas Vecumnieku draudzes novadā (1841)
Atsauce: {| table width=99%
Kroņa muižas
{| table width=99%
Mazie Veipi
Mazie Veipi ir ciems Varakļānu novada Varakļānu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļos 2,9 km no pagasta centra Kokariem, 3,5 km no novada centra Varakļāniem un 204,4 km no Rīgas.
Kvanta kods
Sižets
Filmas galvenais varonis ir kvantu fiziķis Vjačeslavs Kaščejevs. Pēdējo gadu laikā par viņa ikdienu ir kļuvušas regulāras intervijas un piedalīšanās dažādās TV un radio pārraidēs. Paralēli tam visam viņš ar Vācijas kolēģi strādā pie jauna atklājuma. Kā Kaščejevs sadzīvo ar savu pašreizējo statusu un ko viņš par to domā?
Kijivas guberņa
Kijevas guberņa (krievu: Киевская губерния) jeb Kijivas guberņa (ukraiņu: Київська губернія) — Krievijas Impērijas (1708–1764; 1796–1917), vēlāk Ukrainas Valsts un Ukrainas Tautas Republikas (1917–1920), kā arī Ukrainas PSR guberņa (1919–1925), kas pastāvēja (ar pārtraukumiem) no 1708. līdz 1925. gadam, mūsdienu Kijivas, Čerņihivas un Sumu apgabalu teritorijā. Guberņas administratīvais centrs bija Kijiva.
1708. gadā cars Pēteris I lika dibināt Kijivas guberņu, kuru 1719. gadā sadalīja Kijivas, Belgorodas, Orlas un Sevas provincēs, pēdējās trīs 1728. gadā apvienoja Belgorodas guberņā. 1796. gadā daļu no Dņepras kreisā krasta zemēm iekļāva jaundibinātajā Mazkrievijas guberņā.
Pēc Ivana Mazepas neveiksmīgā mēģinājuma saraut savienību ar Krieviju 1708. gadā visa Hetmanāta teritorija tika iekļauta Kijivas guberņā, kazaku autonomija tika stingri ierobežota, tomēr Hetmanāts turpināja pastāvēt.
Konstantīns Rokosovskis
Konstantīns Rokosovskis (, ; dzimis, miris ) bija poļu virsnieks, PSRS un Polijas maršals. Polijas aizsardzības ministrs no 1949. gada un PTR Ministru padomes priekšsēdētāja vietnieks (1952-1956).
Dzīvesgājums
Dzimis 1896. gadā Varšavā dzelzceļnieka ģimenē, 6 gadu vecumā zaudēja tēvu. Pirmā pasaules kara laikā 1914. gadā brīvprātīgi iestājās Krievijas impērijas armijā, karoja arī Latvijas teritorijā. 1917. gadā pieslējās boļševikiem. Krievijas pilsoņu kara laikā kā eskadrona komandieris Urālos cīnījās pret Kolčaka spēkiem. Vēlāk karoja pie Baikāla un Mongolijas teritorijā, kur iepazinās ar savu sievu. 1935. gadā kļuva par divīzijas komandieri (komdivu).
Lielā terora laikā 1937. gada 27. jūnijā Rokosovski arestēja NKVD un apsūdzēja skaros ar Polijas un Japānas izlūkdienestiem, bet pēc Otrā pasaules kara sākuma viņu 1940. gada 22. martā atbrīvoja. Kā armijas komandieris viņš piedalījās kaujās par Maskavu 1941. gada beigās, bet kā Donas frontes pavēlnieks - Staļingradas kaujā no 1942. gada 17. jūlija līdz 1943. gada 2. februārim. Kurskas kaujas laikā 1943. gada jūlijā - augustā komandēja Centrālo fronti.
Pēc kara beigām 1945. gada jūnijā Rokosovski iecēla par PSRS okupācijas karaspēka komandieri Polijā, bet 1949. gadā par Polijas aizsardzības ministru, bet 1952. gadā - par PTR Ministru padomes priekšsēdētāja vietnieku. Darbojās līdz 1956. gadam, kad par Polijas līderi kļuva antistaļinists Vladislavs Gomulka.
1956. gada 22. gadā Hruščovs piekrita Rokosovska atsaukšanai uz PSRS. Viņu iecēla par PSRS aizsardzības ministra vietnieku, bet Suecas krīzes laikā 1957. gadā par Aizkaukāza kara apgabala pavēlnieku. Pēc konfliktiem ar Hruščovu 1962. gadā Rokosovski atcēla no ministra vietnieka amata un iecēla par PSRS bruņoto spēku ģenerālinspektoru.
Miris 1968. gadā no prostatas vēža.
Johanngeorgenštate
Johanngeorgenštate ir kūrortpilsēta (Erholungsort) Vācijā, Saksijas zemē, Rūdu kalnu apriņķī pie Čehijas robežas.
Vēsture
Pilsētu 1654. gadā dibinājis Saksijas kūrfirts Johans Georgs I protestantu bēgļiem no Bohēmijas un tā nosaukta viņa vārdā. Pilsēta attīstījās kā metālapstrādes centrs. 1789. gadā uraninīta paraugā, kas ņemts no Johanngeorgenštates apkaimes, Martins Heinrihs Klaprots atklāja jaunu ķīmisko elementu urānu. Pie pilsētas tika atklātas arī svina un niķeļa atradnes. 1929. gadā pie pilsētas tika uzcelts Vācijā pirmais slēpošanas tramplīns. VDR laikos apkārtnē tika iegūts urāns.
Baņines nacionālais parks
<mapframe text="Baņines nacionālais parks" width=290 height=290 zoom=8 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q4855656" } Baņines nacionālais parks (pt) ir 1973. gadā izveidots nacionālais parks Mozambikas dienviddaļā, Gazas provincē.
Nacionālajā parkā tiek aizsargāta mitrāju ekosistēma, kas novada ūdeņus uz Šanganes upi. Nacionālā parka fauna cietusi Mozambikas pilsoņu karu laikā. Parka teritorijā uzturas globāli apdraudētās dzērves Grus carunculata.
Erlenmeijera kolba
Erlenmeijera kolba jeb koniskā kolba ir konusveidīga kolba, ko izmanto tāpat kā apaļo stāvkolbu, bet no tās ir ērtāk savākt nogulsnes. Erlenmeijera kolbai ir plakans dibens, konisks korpuss un cilindrisks kakliņš. Trauks nosaukts vācu ķīmiķa Emīla Erlenmeijera vārdā, kurš 1861. gadā ieviesa šo kolbu laboratoriju praksē.
Koniskajām kolbām bieži ir iedaļas aptuvenai ielietā šķidruma tilpuma noteikšanai, kā arī īpašs kodināta stikla vai rupjas emaljas laukumiņš, uz kura var rakstīt ar zīmuli. Kolbas kaklam ir viegli noapaļotas malas, lai to būtu ērtāk aizvērt ar gumijas vai plastmasas aizbāzni. Ir arī koniskās kolbas ar šlifa kakliem, kuras izmanto hermētiskās sintēzes iekārtās. Kolbas koniskā forma ļauj viegli samaisīt tās saturu, to kratot ar roku vai izmantojot speciālus kolbu kratītājus vai magnētiskos maisītājus. Kolbas šaurais kakls pasargā šķidrumu no izšļakstīšanās, turklāt šķidrums no tās iztvaiko lēnāk, nekā no vārglāzes. Šī kolba arī daudz grūtāk apgāžas, nekā citu veidu kolbas.
Izmantošana
Erlenmeijera kolbas plaši izmanto vienkāršai titrēšanai, izmantojot pH indikatorus. Koniskās kolbas no karstumizturīga stikla var lietot šķidrumu karsēšanai. Ja kolbas jākarsē eļļas vai ūdens vannā, to uzpeldēšanu novērš, lietojot C-veidīgus metāla atsvarus, ko uzliek uz kakliņa.
Koniskās kolbas lieto arī mikrobioloģijā tīrkultūru audzēšanai.
Starptautiskais bakalaurāts
Starptautiskā Bakalaurāta organizācija (en) ir nevalstiska organizācija ar konsultatīvo statusu UNESCO un Eiropas Padomē. Tā dibināta 1968.gadā un reģistrēta kā izglītojoša, brīvprātīga organizācija Šveicē; tās vadību veido starptautiska padome. 2008./2009. mācību gadā 134 pasaules valstīs Starptautiskā Bakalaurāta diploma programmu apguva vairāk kā 1500 skolās, audzēkņiem nodrošinot apmācību un zināšanu pārbaudi pēc vienotas mācību programmas.
Starptautiskā Bakalaurāta diplomu iegūst pēc divu gadu mācību kursa apgūšanas vidusskolas pēdējās klasēs un veiksmīgas eksāmenu nokārtošanas. Šāda vidējās izglītības diploma ieguvējs var kvalificēties tālākajām studijām labākajās pasaules augstskolās atbilstoši saņemtajam punktu daudzumam. Piemēram, tādas augstskolas kā Hārvarda Universitāte, Jeila Universitāte, Oksfordas Universitāte un Kembridžas Universitātes labprāt uzņem studentus, kam punktu kopskaits ir vismaz 38 (no 45). Daudzās ASV augstskolās labi rezultāti Starptautiskā Bakalaurāta eksāmenos dod iespēju uzsākt studijas bez atsevišķiem ievadkursiem vai pat otrajā kursā.