cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ziedoņa iela (Rīga)
Vēsture
1935. gadā nosaukumu Ziedoņa iela piešķīra ielai bez nosaukuma, kas sākas pie Mazās Zolitūdes ielas un ved pāri Zolitūdes ielai līdz neapbūvētajai teritorijai aiz Šķēriņu ielas. Līdz 1940. gadam oficiāla numerācija sešos gruntsgabalos. Vācu okupācijas laikā nosaukums Blütenstrasse (Ziedoņa iela). Uzsākot Imantas daudzstāvu dzīvojamo namu masīva celtniecību, likvidēja ielas posmu no Zolitūdes ielas (tag. Kurzemes prospekta) līdz bijušajai Šķēriņu ielai.
Ielu savienojumi
Ziedoņa iela ir savienota ar šādām ielām:
Sekulārisms Turcijā
Sekulārisms Turcijā tika ieviests līdz ar 1924. gada Turcijas konstitūcijas pieņemšanu. Vēlāk administratīvo un politisko nepieciešamību izveidot modernu, demokrātisku un sekulāru valsti nostiprināja Kemalisma ideoloģija Ataturka reformu gaitā. 13 gadus pēc šo principu ieviešanas, laicisma (franču: laïcité) princips tika iekļauts arī Turcijas konstitūcijas 2. pantā. Spēkā esošā konstitūcija nepieļauj valsts reliģiju un neveicina jebkuras citas reliģijas atbalstīšanu. Valsts oficiāli neatbalsta arī islāmu, par kura sekotājiem sevi uzskata 99% valsts iedzīvotāju. Turcijas laicisma principi nav kategoriski par valsts un reliģijas šķiršanu, jo valsts pienākums ir uzturēt "aktīvu neitralitāti". Valsts politiku un iestāžu darbību jautājumos, kas skar reliģiju, rūpīgi uzrauga Turcijas Reliģisko lietu pārvalde (turku: Diyanet İşleri Başkanlığı) un tās pienākums ir "realizēt valsts politiku islāma ticības, kalpošanas un ētikas jautājumus, izglītot sabiedrību reliģijas jautājumos un uzraudzīt reliģiskā kulta vietas."
Vēsture
Sekulārisma attīstība sākās jau Osmaņu impērijas laikā līdz ar Tanzimata reformām. Otrs lielākais sekulārisma ideju uzplaukums bija vērojams impērijas otrās konstitūcijas laikmetā un tā mūsdienu politiskā programma attīstījusies ar Ataturka reformu palīdzību.
Osmaņu impērija
Osmaņu impērija bija islāmiska monarhija, kuras galva bija Osmaņu dinastijas sultāns. Valsts iekārta tikai veidotas pēc milletu sistēmas principiem. Milletu sistēma nodrošināja visu impērijas teritoriju iedzīvotāju reliģisko, kulturālo un etnisko vērtību līdzāspastāvēšanu, iesaistot viņus valsts administratīvajā, ekonomiskajā un politiskajā iekārtā. Osmaņu sultāna iecelti pārvaldnieki un gubernatori (beji) nodrošināja, apmaiņā pret nodokļu maksu, iedzīvotāju militāru aizsardzību, bet jautājumus, kas saistīti ar reliģiskajiem kanoniem un vietējās kopienas tradīcijām, izlēma vietējā pašpārvalde. Tā kā paši sultāni bija musulmaņi, uz viņiem pilnībā attiecās visi Šariata noteikumi un pieņemtās kultūras normas. Sākot ar 1516. gada bija visu sunnītu pasaules galva, jeb kalifs. 19. gadsimtā osmaņu valdošā elite saprata, ka jāpārveido pastāvošā likumdošanas, militārās pārvaldes un tiesību sistēma, lai panāktu Eiropas valstu straujo progresu. Milletu sistēmai zaudējot savu nozīmību un, aktivizējoties dažādām nacionālisma kustībām visā impērijas teritorijā, tika meklēti jauni risinājumi milzīgās teritorijas un ļoti atšķirīgo iedzīvotāju grupu pārvaldīšanai.
Pirmās sekulārās militārās skolas 1792. gadā dibināja sultāns Selims III un pirmā sekulārā armijas vienība bija Nizam-ı Cedid. 19. gadsimta osmaņu reformām bija ļoti tālejošas sekas. Reformu rezultātā tika izveidota Tanzimata reformu sistēma, kas paredzēja līdzīgas tiesības visiem impērijas iedzīvotājiem (arī ne-musulmaņiem), osmaņu parlamenta izveidošanu un impērijas konstitucionālā likuma pieņemšanu, kurā tika uzskaitītas visu iedzīvotāju vienlīdzīgās tiesības. Osmaņu impērijas pastāvēšanu pārtrauca Pirmais pasaules karš un tam sekojošā Osmaņu impērijas sadalīšana. Pēc Turcijas neatkarības kara tika izveidota jaunā Turcijas Republika un līdz ar to tika pielikts punkts impērijas iekārtas attīstībai.
Reformas republikā
Republikas dibināšanas laikā tās pamatu apspriešanā bija iesaistīti divi elites grupējumi. Tie bija pieredzējuši Osmaņu impērijas reformas - islāmisti un rietumnieki. Abiem grupējumiem bija viens mērķis - jaunas, modernas valsts izveidošana un tiem bija kopīgi arī vairāki citi valsts veidošanas pamatprincipi. Turcijas dibinātājam Mustafa Kemalam Ataturkam izdevās abus šos grupējumus apvienot vienotā spēkā un diezgan īsā laika posmā veikt tādu pamata reformu kopumu, ko sauc par Ataturka reformām.
Pirmais solis bija balsstiesību piešķiršana vispārējā tautas balsošanā visiem valsts pilsoņiem. Pirms jaunās republikas proklamēšanas, Turcijas Lielā nacionālā asambleja ar likumu likvidēja agrāk pastāvējušo konstitucionālo monarhiju. Pēc tam bija jānomaina esošā islāma tiesību sistēma ar likumiem, kurus tā bija sākusi veidot neatkarības kara laikā. Sākuma punkts bija jaunas konstitūcijas pieņemšana 1921. gadā. Līdz pat 1923. gada 29. oktobrim pastāvēja vēl no impērijas pāri palikušais kalifāta institūts, kas tika likvidēts ar jaunas konstitūcijas pieņemšanu. Visas kalifāta institūta tiesības un pienākumus pārņēma pati nacionālā asambleja un tādēļ Turcijas valsts joprojām ir vienīgā, kas varētu atjaunot šī institūta darbību.
Līdztekus fundamentālajām reformām tika veiktas arī vairākas izmaiņas sabiedriskajā iekārtā un sadzīvē. Valsts ar administratīvām metodēm izskauda agrāk pastāvējušās reliģiskās dogmas un tradīcijas. Vienā sistēmā apvienoja visu valsts izglītības sistēmu un to nošķīra no reliģiskajām iestādēm. tika likvidēti vairums pastāvējušo reliģisko ordeņu un ložu. tika piešķirtas balsstiesības sievietēm un konstitūcijā iekļāva pantu par laicisma principu, kas pilnībā nošķīra valsti no reliģijas.
Herse (pavadonis)
Herse, arī Jupiters L ir Jupitera pavadonis. To atklāja zinātnieku komanda, kuru vadīja Brets Gledmens (Brett J. Gladman). Pavadoņa pagaidu apzīmējums bija S/2003 J17. Starptautiskā Astronomijas savienība pavadonim piešķīra vārdu Herse. Herse ir tēls grieķu mitoloģijā, Kekropa meita, arī Selēnes un Zeva meita.
Herse ir neliels pavadonis. Tā diametrs ir tikai apmēram 2 km. Pavadonis ir piederīgs Karmes grupai.
Liuža
Liuža, agrāk Kantinieki, ir vidējciems Rēzeknes novadā, Kantinieku pagasta centrs. Atrodas pie Liužonkas upītes, 3 km attālumā no A12 (E22) šosejas un Sakstagala.
Liuža ir rakstnieka Jāņa Klīdzēja dzimtā vieta.
Vladimirs Visockis
Vladimirs Visockis (dzimis Maskavā, miris  Maskavā) bija padomju dziedātājs, dziesmu autors un aktieris.
Biogrāfija
Dzimis Maskavā ebreju izcelsmes padomju virsnieka Semjona Visocka un viņa sievas Ņinas, dzimušas Serjoginas, ģimenē. 1941.—1943. gadā kopā ar māti evakuējies no Maskavas un dzīvojis Čkalovas (tagad Orenburgas) apgabalā. Pēc kara Visocka vecāki izšķirās un zēns palika dzīvot kopā ar tēvu. 1947.—1949. gadā Visockis dzīvoja tēva dienesta vietā — padomju okupācijas zonā Vācijā.
1964. gadā sāka darboties Maskavas Tagankas Drāmas un komēdijas teātrī, kur strādāja līdz pat mūža beigām.
Plašāk pazīstams Visockis kļuva pēc 1967. gadā iznākušās Staņislava Govoruhina filmas "Vertikāle", kurā viņš darbojās vienā no galvenajām lomām. Filmā skan arī vairākas Visocka dziesmas, tajā skaitā populārā "Dziesma par draugu" (Песня о друге).
1967. gadā Visockis iepazinās ar krievu izcelsmes franču aktrisi Marinu Vladi, ar kuru 1970. gada decembrī apprecējās. Šī laulība, kas Visockim bija jau trešā, māksliniekam deva iespēju brīvi izbraukt no Padomju Savienības, ko viņš arī regulāri izmantoja.
Turpmākos gados Visockis intensīvi darbojās teātrī, rakstīja dziesmas, kā arī filmējās kino — kopā viņš piedalījies ap 30 filmās. Kapteiņa Žeglova tēls, ko Visockis atveidoja 1979. gada televīzijas seriālā "Tikšanās vietu mainīt nedrīkst", kļuva par, iespējams, spilgtāko viņa lomu kino. Vēlāk vairākas filmā izteiktās Žeglova frāzes folklorizējās, kā piemēram: "Zaglim jāsēž cietumā!" (Вор должен сидеть в тюрьме!), kas tiek izrunāts Visockim raksturīgajā skarbajā balsī.
Nesaudzīgais dzīves režīms un pārmērīga alkohola lietošana sagrāva Vladimira Visocka veselību. Visockis miegā nomira, iespējams, no infarkta. Apbedīts 28. jūlijā Vagaņkovas kapsētā.
Sociāldemokrātiskā partija-SDP
Sociāldemokrātiskā partija-SDP (dibināta ar nosaukumu Sociāldemokrātu Savienība—SDS), bija sociāldemokrātiska politiska partija Latvijā. Tā tika izveidota 2002. gadā daļai LSDSP biedru Egila Baldzēna priekšgalā izstājoties no partijas. 5 deputāti izveidoja SDS frakciju Saeimā, bet SDS tika reģistrēta Uzņēmumu reģistrā.
No 2002. līdz 2003. gadam to atbalstīja Jaunatnes Sociāldemokrātiskā savienība (JSS), kas vēlāk atgriezās pie LSDSP.
8. Saeimas vēlēšanās (2002) SDS ieguva 1,5% balsu, 2004. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās SDS izcīnīja pēdējo vietu ar 0,34% balsu. 2005. gada Rīgas domes vēlēšanās SDS saņēma 0,18% balsu un priekšpēdējo vietu. Partijas priekšsēdētājs Pēteris Salkazanovs un ģenerālsekretāre Mārīte Teivāne pēc tam pārgāja uz partiju "Jaunie Demokrāti", viens no bijušajiem partijas līderiem E. Baldzēns — uz "TB/LNNK", bijušais Saeimas deputāts Imants Burvis — uz "Tēvzemes savienību".
2006. gadā SDS Jāņa Matuļa vadībā uzsāka sarunas par atkalapvienošanos ar LSDSP. Vēlāk partija pārdēvēta par Sociāldemokrātisko partiju-SDP un 2008. gadā Egila Rutkovska vadībā uzsāka sarunas par pievienošanos Saskaņas Centram. 2010. gada aprīlī SDP, Tautas Saskaņas partija un "Jaunais centrs" apvienojās, izveidojot partiju "Saskaņa".
Pļavas silpurene
Raksturojums
Augums neliels, līdz 30 cm. Spēcīgs saknenis. Augs klāts ar biezu apmatojumu. Apakšējās lapas ar kātiem, vairākkārt plūksnaini šķeltas, plaukst reizē ar ziediem vai nedaudz vēlāk. Augšējās lapas dziļi šķeltas vai dalītas, pie pamatnes saaugušas kopā. Ziedi bāli violeti, iesarkani, pa vienam. Zied no aprīļa, līdz jūnija sākumam. Dažreiz uzzied arī otrreiz rudenī. Auglis — riekstiņš ar irbuli.
Izplatība
Suga izplatīta Eiropas vidienē un austrumos.
Izmantošana
Iecienīts dekoratīvais augs akmensdārzos. Aizsargājams augs, iekļauts Latvijas Sarkanajā grāmatā. Izmanto tautas medicīnā. Lapu ekstraktam ir baktericīdas un fungicīdas īpašības.
Nagano prefektūra
Nagano prefektūra (ja) ir viena no Japānas prefektūrām, kas atrodas Čjūbu reģionā uz Honsju salas. Tā robežojas ar Niigatas prefektūru ziemeļos, ar Gummas prefektūru austrumos, ar Jamanasi prefektūru dienvidaustrumos, ar Sidzuokas prefektūru dienvidos, ar Gifu prefektūru rietumos un ar Tojamas prefektūru ziemeļrietumos.
Prefektūras kopējā platība ir 13 585,22 km² un sīkāk sastāv no 14 rajoniem, 77 pašvaldībām un 19 pilsētām. Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Nagano. Pēc 2017. gada datiem prefektūrā dzīvo ap 2,08 miljoniem iedzīvotāju. Tā ir sešpadsmitām lielākā prefektūra Japānā pēc iedzīvotāju skaita un ceturtā lielākā pēc platības. Nagano prefektūras iedzīvotājiem ir augstākais paredzemais dzīves ilguma rādītājs Japānā. Vidēji sievietes dzīvo 87,18 gadus, bet vīrieši 80,88 gadus.
Nagano prefektūra ir kalnains rajons ar maz dzīvošanai derīgām zemēm. Deviņas no divpadsmit Japānas augstākajām virsotnēm atrodas Nagano prefektūrā. 21% no prefektūras kopējās platības aizņem nacionālie parki. Kalnu kūrortu un karsto avotu dēļ, prefektūra ir populārs tūrisma galamērķis. 1998. gadā Nagano prefektūras galvaspilsētā norisinājās 1998. gada ziemas olimpiskās spēles.
Džeremijs Jablonskis
Džeremijs Jablonskis (en; dzimis ) ir bijušais kanādiešu hokejists, labās malas uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis vienu spēli Nacionālās hokeja līgas kluba Sentluisas "Blues" sastāvā. Karjeras lielāko daļu aizvadījis dažādos AHL, ECHL un KHL klubos.
Karjera
Karjeru sācis 1997. gadā Rietumu hokeja līgas (WHL) klubā Edmontonas "Ice". Pēc tam spēlējis Rietumkrasta hokeja līgas (WCHL), ECHL, Amerikas hokeja līgas (AHL) klubu sastāvos. 2003.—2004. gada sezonā aizvadīja vienu spēli arī Sentluisas "Blues" kluba sastāvā NHL, kur saņēma 5 soda minūtes.
2011. gadā Dž. Jablonskis pievienojās KHL klubam Čehovas "Vitjaz", kas pazīstams ar savu agresīvo spēles manieri un biežajiem kautiņiem. Jau savā pirmajā spēlē Dž. Jablonskis nopelnīja 56 soda minūtes un tika diskvalificēts līdz pirmssezonas pārbaudes turnīra beigām. Līdzīgā stilā viņš turpināja spēlēt arī regulārajā sezonā. 2011. gada novembrī par daudzajiem izraisītajiem kautiņiem spēļu laikā (arī pret Rīgas "Dinamo" 8. oktobrī) viņš tika diskvalificēts uz atlikušo KHL sezonu. Diskvalifikācijas laikā Dž. Jablonskis tika apstiprināts par "Vitjaz" fiziskās sagatavotības treneri, taču janvārī sods tika samazināts līdz 15 spēlēm, tādējādi viņš varēja atsākt spēlēt.
Piedalījies Jauktās cīņas mākslas sacensībās.
Ignorance
"Ignorance" ir amerikāņu grupas Paramore pirmais singls no trešā studijas albuma Brand New Eyes. Šis ir grupas astotais ASV un devītais Lielbritānijas singls. Ciparu lejupielādei singls ticis pieejams no, taču kā CD disks tas tika laists klajā. Lielbritānijā singls sasniedza savu visu laiku augstāko pozīciju topos.
Petrs Kristus
Petrs Kristus (Petrus Christus, dzimis apm. 1410.-1420. gadā Bārlē, miris apm. 1475.-1476. gadā Brigē) bija renesanses laika flāmu mākslinieks, ziemeļu renesanses gleznotājs, Jana van Eika māceklis un sekotājs. Iespējams, tieši Kristus Nīderlandes glezniecībā ieviesa ģeometrisko perspektīvu. Kristus daiļradē redzama Jana van Eika, Rogīra van der Veidena un Robēra Kampēna ietekme. Kristus pamatā gleznoja reliģiska rakstura darbus un portretus, kā arī ainavas. Starp izcilākajiem Kristus darbiem jāmin "Jaunas meitenes portrets" (apm. 1470), "Pastarā tiesa" (1452), "Kartūzieša portrets" (1446), "Pasludināšana" (1452).
Petrs Kristus dzimis Bārlē-Hertogā netālu no Antverpenes. Pēc Jana van Eika nāves 1441. gadā Kristus pārņēma viņa darbnīcu un, iespējams, pabeidza arī dažus viņa darbus. 1444. gadā Kristus ieguva Briges pilsonību un tur darbojās līdz pat nāvei. Iespējams, Kristus apceļojis Itāliju un ietekmējies no Antonello da Mesīnas.
Apelis
Apelis (sieviešu dzimtē Apele) ir daļēji latviskota rietumģermāņu cilmes uzvārda Apels (de, nl, fy — 'ābols') versija. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Lūks Voltons
Lūks Teodors Voltons (en: dzimis Sandjego, Kalifornijas štatā, ASV) ir bijušais amerikāņu basketbolists, pēc spēlētāja karjeras beigām — treneris. Spēlēja vieglā uzbrucēja pozīcijā. Lielāko daļu spelētāja karjeras aizvadījis Losandželosas "Lakers", divreiz kļūdams par NBA čempionu. Pēdējā komanda, ko vadījia kā galvenais treneris, bija Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubs Sakramento "Kings" 2021. gadā. 2023. gadā ir viens no Klīvlendas "Cavaliers" galvenā trenera asistentiem.
L. Voltona tēvs Bils Voltons arī ir bijis basketbolists, uzņemts basketbola slavas zālē. Lūks kopā ar savu tēvu kļuva par pirmo tēvu un dēlu, kuriem katram ir izdevies izcīnīt vismaz 2 NBA čempionu titulus: Bils tos izcīnīja 1977. un 1986. gadā, Lūks — 2009. un 2010. gadā.
L. Voltonam pieder restorāns Manhetenbīčā, Kalifornijā. 2006. gadā viņš piedalījās ziepju operas The Young and the Restless filmēšanā.
Spēlētāja karjera
2003. gada NBA draftā L. Voltonu ar kopējo 32. kārtas numuru otrajā kārtā izraudzījās Losandželosas "Lakers". "Lakers" sastāvā aizvadīja lielāko daļu spēlētāja karjeras (9 sezonas), divreiz kļūdams par NBA čempionu.
2012. gada martā tika aizmainīts uz Klīvlendas "Cavaliers" kopā ar Džeisonu Kapono maiņas darījumā pret Ramonu Sešonu, Kristianu Ejengu un NBA drafta pirmās kārtas izvēles tiesībām. Nākamajā sezonā beidza spēlētāja karjeru.
Trenera karjera
Pirmo trenera pieredzi guvis koledžu basketbolā vēl aktīvas spēlētāja karjeras laikā, izmantojot 2011. gada NBA lokautu.
Pēc karjeras beigām kļuva par D Līgas komandas Losandželosas "D-Fenders" treneri. 2014. gadā pievienojās Goldensteitas "Warriors" treneru komandai un, būdams trenera asistents, 2015. gadā izcīnīja savu trešo NBA čempiontitulu — pirmo kā treneris. Nākamās sezonas sākumā L. Voltons aizvietoja komandas galveno treneri Stīvu Kerru, kuram bija veselības problēmas. Šajā laikā "Warriors" izcīnīja 16 uzvaras sezonas pirmajās 16 spēlēs, kas ir jauns NBA rekords.
2016. gadā kļuva par savas spēlētāja karjeras svarīgākā kluba Losandželosas "Lakers" galveno treneri, bet 2019. gada pavasarī pārņēma Sakramento "Kings" vadību. 2021. gada novembrī, ņemot vērā pieticīgos komandas rezultātus, L. Voltonu atbrīvoja no "Kings" galvenā trenera amata.
Kopš 2022. gada maija L. Voltons ir viens no Klīvlendas "Cavaliers" galvenā trenera J. B. Bikerstafa asistentiem.
Rušons
Ģeogrāfija
Ezeram sarežģīta konfigurācija, saposmota krasta līnija. Krasti pārsvarā zemi, vietām staigni, dažviet augsti. Ziemeļu piekrastē pārsvarā meži, rietumu un dienvidu piekrastē — lauki. Ezers atrodas subglaciālajā vagā. No 1987. līdz 1999. gadam liegums "Rušonu ezera salas" aizsargāja 10 salas. Kopumā ezerā 34 salas ar kopējo platību 62,8 ha. Uz austrumiem sašaurinās, pāriet līkumainajā Ūbeļu līcī, kam daudz līcīšu, saliņu. Eitrofs ezers, regulāra ūdens ziedēšana. Konstatētas 11 zivju sugas.
Ietek Pušica, Rušenica un vairāki grāvji no apkārtējiem ezeriem (Zolvas ezera, Gardinkas ezera, Mušas ezera, Geraņimovas Ilzas ezera, Bieržgaļa ezera u.c). 1940.—1950. gados uz iztekas Tartaka tika uzcelts aizsprosts, bet uz mākslīgi izraktā kanāla — Kameņecas HES. Ezera ūdens līmenis pazemināts par 0,4 metriem. 1930. gadā ezera platība bija 24,4 km².
Tuksneša alise
Tuksneša alise (Alyssum desertorum) ir augs, kura auglis ar daudziem zvaigžņmatiņiem. Kauslapas paliek pie auga. Vainaglapas bāli dzeltenas, vēlāk gandrīz baltas, 3,5 - 4 mm. Lapu garums 0,5 - 2, platums 1,2 - 4 mm. Irbuļa paliekas garums 0,6 mm. Šīs puķes ir viengadīgas pārziemojošas. 5 - 34. Zied maijā un jūnijā. Sastopamas ceļmalā, sausās neālienēs. Ne bieži.
Jānis Apelis
Jānis Apelis (dzimis, miris ) bija Latvijas Valsts policijas darbinieks, bijušais Drošības policijas priekšnieks.
Jānis Apelis dzimis Daugavpilī. Darbu iekšlietu iestādēs Apelis sāka jau studiju laikā, kā Rīgas pilsētas Oktobra rajona iekšlietu daļas izmeklēšanas nodaļas izmeklētājs. 1969. gadā ieguva augstāko izglītību Latvijas Universitātes Juridiskajā fakultātē. No 1986. gada līdz 1989. gadam viņš vadīja Rīgas pilsētas iekšlietu pārvaldes izmeklēšanas daļu, bet no 1989. gada līdz 1990. gadam bija Rīgas pilsētas iekšlietu pārvaldes priekšnieka vietnieks. Pēc tam vienu gadu nostrādāja Minskas augstākās milicijas skolas Rīgas fakultātes krimināltiesību katedrā par vecāko pasniedzēju. 1991. gadā Jāni Apeli iecēla par Rīgas pilsētas iekšlietu pārvaldes Milicijas departamenta štāba priekšnieku, šajā amatā viņš nostrādāja līdz 1992. gadam. 1993. gadā Apeli iecēla par Latvijas Republikas Iekšlietu ministrijas valsts sekretāra vietnieku. No 1996. gada līdz 1999. gadam viņš bija Drošības policijas priekšnieks.
Ģenerālis Jānis Apelis vairāk nekā 60 reizes apbalvots par priekšzīmīgu dienestu iekšlietu nozarē. Ieguvis arī 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīmi. Apbalvots arī ar Triju Zvaigžņu ordeņa Zelta goda zīmi.
Miris, apbedīts Rīgas Meža kapos.
S/2003 J 19
Jupiters LXI ir neliels Jupitera pavadonis. To atklāja zinātnieku komanda, Breta Gledmena (Brett J. Gladman) vadībā Maunakea observatorijā. Pēc atklāšanas pavadonim tika piešķirts pagaidu apzīmējums S/2003 J 19.
Pastāvīgo nosaukumu Jupiters LXI, Starptautiskā Astronomijas savienība pavadonim piešķīra tikai, pēc precīzas orbītas noteikšanas.
Jupiters LXI ir neliels pavadonis, diametrs tikai apmēram 2 km. Pavadonis ir piederīgs Karmes grupai.
Atslēgvārds
Atslēgvārds var būt:
Atslēgvārds (informācijas meklēšana)
Informācijas meklēšanā atslēgvārds ir vārds vai to kopa, kas tiek izmantots kāda dokumenta vai teksta satura noteikšanai un meklēšanai.
Viktors Tihonovs (1930)
Viktors Tihonovs (ru; dzimis 1930. gada 4. jūnijā, miris 2014. gada 24. novembrī) bija PSRS hokejists un treneris. Vairāk kā desmit gadus vadot PSRS hokeja izlasi un Maskavas "CSKA" vienību, ir viens no visu laiku titulētākajiem hokeja treneriem.
Viktora Tihonova dēls Vasilijs Tihonovs (1958—2013) arī bija hokeja treneris, bet mazdēls Viktors Tihonovs jaunākais (abi dzimuši Rīgā) - profesionāls hokejists.
Spēlētāja karjera
No 1949. līdz 1953. gadam Tihonovs spēlēja Maskavas "VVS MVO" sastāvā, trīs reizes izcīnot PSRS čempiona titulu. 1950. gadā Viktors ieguva Sporta meistara titulu. No 1953. līdz 1963. gadam Viktors spēlēja Maskavas "Dinamo" rindās, 1953. gadā izcīnot savu ceturto PSRS čempiona titulu. Kopā 296 karjerā aizvadītās spēlēs viņš atzīmējās ar 35 vārtu guvumiem.
Trenera karjera
Uzreiz pēc savas karjeras beigām Viktors kļuva par Maskavas "Dinamo" trenera palīgu, taču par galveno treneri Tihonovs kļuva vien 1968. gadā, pārņemot PSRS hokeja līgas Trešās divīzijas kluba Rīgas "Dinamo" stūri. Piecu sezonu laikā Rīgas klubs nokļuva PSRS Augstākajā divīzijā. Tihonovs Rīgā strādāja līdz pat 1977. gadam, kad kļuva vienlaicīgi gan par PSRS izlases, gan Maskavas CSKA galveno treneri.
Periodā līdz pat PSRS sabrukumam 1991. gadā, Tihonovs izcīnīja divas Olimpisko spēļu zelta medaļas, astoņus Pasaules čempiona titulus, divpadsmit PSRS čempiones titulus. 1980. gada Olimpisko spēļu komanda izcīnīja sudraba medaļas. 1992. gada Albervilas Olimpiskajās spēlēs, tobrīd vadot jau NVS hokeja izlasi, Tihonovs izcīnīja trešo Olimpisko zelta medaļu, bet 1993. gada Pasaules čempionātā, pie Krievijas izlases stūres, izcīnīja jau devīto Pasaules čempionāta zelta medaļu. Maskavas CSKA Tihonovs turpināja vadīt līdz pat 1996. gadam. Starp 2002. un 2004. gadu viņš atgriezās pie CSKA komandas trenēšanas, taču tad arī beidza savu trenera karjeru.
Vīrietis
Vīrietis ir cilvēku vīrišķais dzimums. Termins vīrietis tiek parasti attiecināts uz pieaugušu cilvēku. Jaunus vīriešus parasti sauc par zēniem vai puišiem. Savukārt termins vīrišķība tiek saistīts ar vīriešiem; šo terminu parasti lieto, lai attiecinātu kaut ko uz vīriešiem, vīriešu seksualitāti vai reproduktīvajiem orgāniem.
Vīrieša loma sabiedrībā
Sabiedrībā bieži tiek nošķirtas dzimumu lomas un tiesības. Vīrišķība ir ar zēniem un vīriešiem saistītu atribūtu, uzvedības un lomu kopums. Kaut arī vīrišķība ir sociāli konstruēta, daži pētījumi norāda, ka dažas uzvedības, kuras tiek uzskatītas par vīrišķīgām, tiek bioloģiski ietekmētas. Tas atšķiras no bioloģiskā vīriešu dzimuma definīcijas, jo gan vīriešiem, gan sievietēm var būt vīrišķīgas iezīmes. Vīrieša loma ģimenē ir finansiāli uzturēt ģimeni un aizsargāt ģimeni.
Alises
Alises (Alyssum) ir krustziežu dzimtas augs. Stumbrs zaro no pamata, zari bieži vien ir pacili, ar zvaigžņmatiņiem. Lapas veselas, gareni otrādi olveidīgas, lancetiskas vai lineāras, sēdošas ar zvaigžņmatiņiem, mala gluda. Kauslapas stāvas, garums 0,1 - 0,3. Ziedi dzelteni, balti (kā kurai šķirnei). Pākstenītis atstāv no augļkopas ass, tas ir apaļš vai ovāls, divcirkņu, garums 0,3 - 0,5, galā ar jomu irbuļa pieliku ; vērsnas nedaudz velvētas. Katrā cirksnī 2 sēklas ar šauru spārnu.
Klasifikācija
Ir sastopamas daudzas (apmēram 100) sugas, no kurām Latvijā ir sastopamas šādas:
Citas sugas (nepilns saraksts):
Austrija
Austrija (de), oficiāli Austrijas Republika (Republik Österreich), ir valsts Centrāleiropā. Austriju no visām pusēm ieskauj citas valstis un tai nav izejas pie jūras. Ziemeļos Austrija robežojas ar Vāciju un Čehiju, austrumos ar Slovākiju un Ungāriju, dienvidos ar Slovēniju un Itāliju, bet rietumos ar Šveici un Lihtenšteinu. Tā ir federāla, parlamentāra un reprezentatīvi demokrātiska republika. Austrija sastāv no deviņām federālajām zemēm, kur katrai ir savs parlaments un valdība.
Austrijas platība ir 83 883 km², un 2009. gadā šajā valstī dzīvoja aptuveni 9,1 miljoni iedzīvotāju, no kuriem aptuveni trīs ceturtdaļas ir katoļi. Valsts galvaspilsēta ir Vīne, kur dzīvo aptuveni 20% no visiem Austrijas iedzīvotājiem. Oficiālā valoda ir vācu valoda. Austrijas iedzīvotāju lielākā daļa ir etniski vāciešiem tuvi radnieciskie austrieši. Lielākās minoritātes ir slovēņi, horvāti un ungāri. Valsts galva ir Austrijas prezidents, bet valdības galva — kanclers.
Vēsture
Pirmā pasaules kara rezultātā sabrūkot Austroungārijai, vācu apdzīvotajās provincēs pasludināja Vācijas-Austrijas republiku (Deutsch-Österreich), kas sāka sarunas par apvienošanos ar Vāciju. Karā uzvarējušās Antantes valstis šādu apvienošanos aizliedza, un sāka veidoties neatkarīga Austrijas republika, un 1920. gadā pieņēma Austrijas konstitūciju. Konflikti starp sociāldemkorātiem, kas kontrolēja Vīni un konservatīvajiem spēkiem noveda pie Austrijas pilsoņu kara 1934. gadā, pēc kura sociāldemokrātu partiju aizliedza, un Austrijā izveidojās fašistiska vienpartijas valsts. Nostiprinoties nacistiskās Vācijas varai, 1938. gadā Austriju anšlusa rezultātā pievienoja Vācijai, kā jaunu provinci. Ar Sabiedroto valstu lēmumu 1945. gadā Austrija atguva neatkarību, un izveidojās Otrā republika, kurai pilnīgu suverenitāti deva parakstītais Austrijas valsts līgums.
Valsts pārvalde
Valsts galva ir bundesprezidents, ko ievēl vispārējās vēlēšanās uz sešiem gadiem (var pārvēlēt uz vēl vienu termiņu - federālā prezidenta pienākumiem ir ceremoniāls raksturs, lai gan pēc konstitūcijas prezidents var atlaist Ministru kabinetu vai Nacionālo padomi, kā arī izsludināt jaunas vēlēšanas). Bundesprezidents ieceļ amatā valdības galvu - bundeskancleru, - kurš izveido federālo ministru kabinetu (prezidents pēc kanclera ieteikumiem ieceļ amatos arī ministrus). Parasti prezidents par valdības veidotāju ieceļ tās partijas pārstāvi, kurai ir vislielākais vietu skaits Nacionālajā padomē (prezidents nevar izveidot ministru kabinetu pēc saviem ieskatiem, viņam ir jārespektē Nacionālās padomes deputātu vairākuma griba). Federālais ministru kabinets ir atbildīgs Nacionālās padomes priekšā, un tam ir jāatkāpjas pēc neuzticības balsojuma Nacionālajā padomē.
Izpildvaru īsteno gan federālās, gan pašvaldību varas pārstāvji. Likumdevēju varas īstenošana ir uzticēta gan valdībai, gan divpalātu parlamentam - federālajai assamblejai (Bundesversammlung), -, ko veido Nacionālā padome (Nationalrat) un Federālā padome (Bundesrat). Federālā asambleja var izsludināt referendumu par prezidenta atstādināšanu, ja prezidenta darbība ir pretrunā ar valsts konstitūciju.
Tiesu vara
Tiesu vara atrodas Federālās Republikas pārziņā. Spriedumi tiek pasludināti un publicēti Republikas vārdā. Austrijas likumdošana paredz divas jurisdikcijas: tribunāli un tiesas, kuru pārziņā ir publisko tiesību joma, un parastās jurisdikcijas tiesas.
Publisko tiesību jurisdikcijas tiesas
Konstitucionālā tiesa (Verfassungsgerichtshof) aizsargā pilsoņu tiesības un uzrauga likumdošanas atbilstību Austrijas Konstitūcijai. Pilsoņi var griezties Konstitucionālajā tiesā, ja valsts iestādes rīcība tieši aizskar viņu pamattiesības, kas noteiktas Konstitūcijā. Konstitucionālā tiesa izskata arī konfliktus: likumdošanas kompetences ietvaros starp federāciju un federālajām zemēm/provincēm; starp parastās jurisdikcijas tiesām un pārvaldes iestādēm un/vai publiskās jurisdikcijas tiesām; starp pašu konstitucionālo tiesu un administratīvo tiesu.
Parastās jurisdikcijas tiesas
Parastās jurisdikcijas tiesas nodarbojas ar visiem tiem jautājumiem, kas nav publiskās jurisdikcijas tiesu kompetencē, proti, ar privāttiesībām, krimināltiesībām, kā arī dažādiem jautājumiem, kas skar konkurences likumu.
Pirmās instances tiesas ir Rajona tiesa (Bezirksgericht) un pirmās instances Reģionālā tiesa, kuras izskata civillietas un krimināllietas. Ja pirmā instances tiesa ir Rajona tiesa, tad nolēmumu pieņem viens tiesnesis. Viens tiesnesis lielākoties pieņem nolēmumu arī civillietu pirmstiesas izskatīšanā Reģionālajās tiesās. Krimināllietas raksturs un iespējamais sods nosaka Reģionālās tiesas locekļu sastāvu, kas var būt tāds pats kā Šēfenu tiesā (Schoeffengericht) ar 2 profesionāliem tiesnešiem un 2 tiesu piesēdētājiem, vai kā Zvērināto tiesa (Schwurgericht) ar 3 profesionāliem tiesnešiem un 8 tiesu piesēdētājiem.
Otrās instances tiesas nodarbojas ar civillietām, kuras sākotnēji nonākušas Rajona tiesas pirmstiesas izskatīšanā, apelācijas gadījumā lietu izskata Reģionālajā tiesā, pēc tam Provinces tiesā (Oberlandesgericht). Provinces tiesas ir otrās instances tiesas krimināllietu izskatīšanas gadījumā.
Pēdējās instances tiesa ir augstākā tiesa (Oberster Gerichtshof), kas izskata civillietas un krimināllietas. Augstākās tiesas 6 senāti izskata krimināllietas, 10 senāti — civillietas, un 2 papildus senāti izskata darba un sociālas lietas. Augstākā tiesa izskata tikai pēdējās instances lietas.
Ģeogrāfija un klimats
Austrijas platība ir 83 883 km², tas ir aptuveni par trešdaļu lielāka nekā Latvija (64 589 km²). Tā atrodas Centrāleiropā un ziemeļos robežojas ar Vāciju un Čehiju, austrumos ar Slovākiju un Ungāriju, dienvidos ar Slovēniju un Itāliju, bet rietumos ar Šveici un Lihtenšteinu. Austrijas teritoriju rietumu-austrumu virzienā šķērso Alpu kalnu sistēma, kas aizņem aptuveni trīs ceturtdaļas no valsts teritorijas. Alpi pārsvarā aizņem valsts rietumu un centrālo daļu. Augstākā Austrijas virsotne ir Grosglokners (3798 m v.j.l.), kura atrodas Augstā Tauerna kalnos. Taču ziemeļu dienvidu virzienā Alpus šķērso daudzas ielejas. Tādēļ daudzviet Alpus iespējams šķērsot pat nenonākot augstu kalnos. Savukārt Austrijas ziemeļaustrumu daļu pārsvarā aizņem plašā Donavas ieleja. Šajā teritorijas daļā atrodas arī Austrijas galvaspilsēta Vīne. Tāpat kā Alpu kalni, arī Donava Austrijas teritoriju šķērso rietumu-austrumu virzienā.
Ņemot vērā, ka Austrijas teritorijas lielāko daļu aizņem kalni, šīs valsts klimats ir visai atšķirīgs dažādās konkrētās ģeogrāfiskās vietās. Kalnainie rietumu apvidi vairāk ir pakļauti Atlantijas okeāna, daļēji arī Vidusjūras ietekmei. Šeit mēdz būt vairāk nokrišņu. Savukārt austrumu reģioni, it īpaši Donavas ieleja, ir vairāk kontinentāli.
Administratīvais iedalījums
Austrija iedalās 9 federālajās zemēs (Land jeb Bundesland), zemes savukārt iedalās 79 politiskajos rajonos (Politische Bezirke) un 15 statūtpilsētās.
Demogrāfija
Aptuveni 91% Austrijas iedzīvotāji etniski ir vācieši.
Tautsaimniecība
Austrijā ir labi attīstīta tirgus ekonomika, kā arī augsts dzīves līmenis, kas ir cieši saistīts ar Eiropas Savienību (ES), īpaši, ar Vāciju. Tā kā Austrija ir ES dalībvalsts, tad tā ir piesaistījusi ārvalstu investorus. Investīcijas valstī ieplūst arī tāpēc, ka tā atrodas salīdzinoši tuvu jaunajām ES valstīm austrumos un dienvidos.
Kultūra
Austrijas galvaspilsēta Vīne 18. un 19. gadsimtā bija Eiropas mūzikas galvaspilsēta. Pat līdz mūsdienām daudzās operās, teātros un orķestros, īpaši Vīnes filharmonijā, ir saglabājušās tradīcijas no tiem laikiem. Starptautiski pazīstama ir Vīnes Valsts opera. Tiek veidoti arī kabarē priekšnesumi. Arī kulinārijas jomā ir ļoti daudz senu tradīciju.
Mūzika
Vairāki komponisti no klasiskās mūzikas laikmeta ir dzīvojuši un strādājuši Vīnē. Starp slavenākajiem noteikti ir jāmin Zalcburgā dzimušais Volfgangs Amadejs Mocarts un Bonnā dzimušais Ludvigs van Bēthovens. Ievērojami bija arī Jozefs Haidns, Francis Šūberts, Antons Brukners un Johans Štrauss. Slavenākie komponisti 20. gadsimtā bija Gustavs Mālers, Arnolds Šēnbergs, Albans Bergs un Antons Veberns.
Nobela prēmiju laureāti
Kopā 16 cilvēki no Austrijas ir saņēmuši Nobela prēmiju:
Virtuve
Austrijas virtuve lielā mērā ir ietekmējusies no Ungārijas, Bohēmijas, Itālijas un Francijas virtuvēm. Katrā federālajā zemē tradicionālā virtuve ir ļoti atšķirīga. Raksturīgākie Austrijas ēdieni ir Vīnes šnicele, cepti vistas gaļas gabali, gulašs un zivju ēdieni, piemēram, karpas un foreles. Pasaules slavu ir ieguvuši arī saldie ēdieni, piemēram, Zāhera torte (Sacher-Torte), ābolu štrūdele (Apfelstrudel) un Kaiserschmarren (biezas pankūkas ar rozīnēm, kuras pasniedz ar pūdercukuru).
Sports
Austrijā ir pietiekoši labi dabas apstākļi slēpošanai, īpaši kalnu slēpošanai. Labākie slēpotāji starptautiskajās sacensībās regulāri iegūst augstākā kaluma medaļas. Starp pazīstamākajiem slēpotājiem ir Francs Klammers (Franz Klammer), Hermans Maiers (Hermann Maier), Benjamīns Raihs (Benjamin Raich) un starp slēpotājām - Annemarija Mozere-Prolla (Annemarie Moser-Pröll) un Renāte Gotčla (Renate Götschl). Plaši izplatīti ir arī citi ziemas sporta veidi, kā snovbords un tramplīnlēkšana. Slavenākie tramplīnlēcēji ir Armīns Koglers (Armin Kogler) un Andreass Goldbergers (Andreas Goldberger).
Populārākais komandu sporta veids viennozīmīgi ir futbols. Austrijas augstākās futbola līgas klubi kā "Rapid Wien", "Red Bull Salzburg" un "Sturm Graz" regulāri piedalās Eirokausos. Austrijas futbola izlasei nav ievērojamu starptautisko panākumu, vienīgi tālajā 1934. gada Pasaules čempionātā ieguva ceturto vietu, bet 1954. gada Pasaules čempionātā ieguva trešo vietu. 2008. gadā Austrija kopā ar Šveici organizēja Eiropas čempionātu futbolā. Bez futbola Austrijā ir arī profesionālas hokeja un basketbola līgas. Handbolā austriešu profesionālā sieviešu komanda "Hypo Niederösterreich" vairākus gadus pēc kārtas ir bijusi viena no labākajām Eiropā.
S/2003 J 10
S/2003 J 10 ir Jupitera pavadonis. To atklāja Havaju Universitātes zinātnieku komanda, kuru vadīja Skots Šepards (Scott S. Sheppard). Pašreiz pavadonim ir tikai pagaidu apzīmējums.
S/2003 J 10 ir neliels pavadonis. Tā diametrs ir tikai apmēram 2 km. Pavadonis ir piederīgs Karmes grupai.
Gifu prefektūra
Gifu prefektūra (ja, Gifu-ken) ir viena no Japānas prefektūrām, kas atrodas Čjūbu reģionā uz Honsju salas. Tā robežojas ar Aiči prefektūru dienvidos, ar Mie prefektūru dienvidrietumos, ar Sigas prefektūru un ar Fukuji prefektūru rietumos, ar Tojamas prefektūru un ar Isikavas prefektūru ziemeļos, ar Nagano prefektūru austrumos.
Prefektūras kopējā platība ir 10 621,17 km² un sīkāk sastāv no 9 rajoniem, 42 pašvaldībām un 21 pilsētām. Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Gifu. Pēc 2017. gada datiem prefektūrā dzīvo ap 2,01 miljoniem iedzīvotāju. Tā ir astoņpadsmitā lielākā prefektūra Japānā pēc iedzīvotāju skaita un septītā lielākā pēc platības.
Tā kā prefektūra atrodas Honsju salas centrālajā daļā, tas ir nozīmīgs Japānas transporta mezgls un savieno salas dienvidu pusi ar ziemeļiem. Gifu prefektūrā vēsturiski nodarbojas ar lauksaimniecību un papīra ražošanu, bet mūsdienās prefektūras ekonomika balstas uz mašīnbūvi un aeronautiku.
Proletariāts
Proletariāts ( no — nabagi) ir sociālā šķira, kurai nepieder īpašums un ražošanas līdzekļi. Tā galvenais iztikas avots ir sava darbaspēka pārdošana. Pēc sociālās stratifikācijas teorijas proletariāts atrodas starp sīkburžuāziju un lumpenproletariātu. Terminu ieviesa Kārlis Markss un Lorencs fon Šteins. Senajā Romā proletariāts bija visnabadzīgākais slānis, kas Romai deva tikai pēcnācējus.
Inčukalna novads
Inčukalna novads bija administratīvi teritoriālajā reformā izveidota pašvaldība Vidzemē. Novads izveidots 2009. gadā, apvienojoties Vangažu pilsētai un Inčukalna pagastam. Tā centrs bija Inčukalns, lielākā apdzīvotā vieta — Vangaži.
Daba
Novads ir bagāts ar mežiem, tie aizņem 63% no kopējās novada teritorijas. Inčukalna novadā atrodas arī smilts, grants un kūdras atradnes.
Vēsture
tika atklātas 2 katlumājas — Gaujā, Gaujaslīču ielā 41, un Inčukalnā, Miera ielā 1.
Teritoriālais iedalījums
Inčukalna novada administratīvais iedalījums sastāvēja no Inčukalna pagasta (107 km2) un Vangažu pilsētas (5 km2).
Apdzīvotās vietas
Inčukalna novada teritorijā atradās Inčukalns (pārvaldes centrs), Vangaži, Egļupe un Gaujas ciems.
Pašvaldība
Inčukalna novada pārvaldes centrs bija Inčukalns, kur atradās Inčukalna novada dome, klientu apkalpošanas centrs (VPVKAC), sociālais dienests, bāriņtiesa, būvvalde, dzimtsarakstu nodaļa. Inčukalna, domes ēkā Atmodas ielā atradās arī bibliotēka.
Vilkinsa
Vilkinsa (en) ir Austrālijas lidlauks un pie tā ierīkota vasaras polārstacija Antarktīdā. Ierīkota ap 70 km uz dienvidaustrumiem no Keisi stacijas Vilksa Zemē Pītersona glečera augšdaļā pazeminājumā starp Polāro plato un Lo leduskupolu 40 km no okeāna krasta. Lidlauks un stacija nosaukti par godu austrāliešu aviatoram un pētniekam Hjūbertam Vilkinsam (Hubert Wilkins).
Inčukalna novads
Pašvaldība
Vangažos atradās pilsētas pārvalde, šeit atradās arī būvvalde, dzimtsarakstu nodaļa.
Vilkinsa
Lidlaukam ir viens 4 km garš skrejceļš, kas izbūvēts mazkustīgā ledāja apvidū tā sauktajā zilajā ledū. Lidlauka būve tika uzsākta 2005. gadā. Pirmie izmēģinājuma lidojumi notika 2006.-2007. gada vasarā, oficiāli lidlauks atklāts 2008. gada 11. janvārī. Lidlauks spēj uzņemt Airbus A319 lidaparātus. Transkontinentālos maršrutus apkalpo kompānija Skytraders, kas veic lidojumus no Hobārtas Tasmanijā. Lidlauks darbojas katru polāro vasaru no oktobra līdz martam.
Pie lidlauka ierīkota sezonāla stacija lidlauka apkalpošanai. Darbojas kopš 2003. gada janvāra. Stacijas pastāvīgais personāls ir 8 cilvēki, bet nepieciešamības gadījumā stacijā var nodrošināt 40 cilvēku īslaicīgu uzturēšanos. Stacija sastāv no vairākīem uz sliecēm novietotiem moduļiem, kuros izvietotas dzīvojamās telpas un lidlauka tehniskās iekārtas. Ziemas periodā stacija tiek slēgta un moduļi iekonservēti.
Betmens
Betmens ir supervaronis DC Comics komiksos, kuru radījuši mākslinieks Bobs Keins (Bob Kane) un rakstnieks Bills Fingers (lai gan oficiāli visi nopelni tiek Keinam). Stāstus par Betmenu publicē "Detective Comics, Inc." kompānija un tas pirmo reizi parādījās "Detective Comics" 27. izdevumā 1939. gada maijā.
Peiteļa ezers
Peiteļa ezers (arī Pītelis, Piteļa ezers; ru) ir ezers uz Latvijas un Krievijas robežas. Izvietojies Mudavas zemienes Zilupes līdzenumā Ludzas novada Līdumnieku pagastā un Krievijas Pleskavas apgabala Krasnogorodskas rajonā; no 3,47 km² kopējās platības Latvijas teritorijā ir 1,39 km². Dibens smilšains, dūņains, vietām siekstains. Krasti zemi, krastos lieli purvu masīvi, tai skaitā Kļešņiku purvs. Ezera rietumu krastā Peiteļu pilskalns (Purva saliņa). Cauri ezeram tek Rūbeža upe uz Zilupi. Makrofīti: niedres, kosas, glīvenes, kalmes, lēpes, grīšļi, meldri. Mīt asaris, līdaka, rauda, karūsa, plaudis, ālants.
Inčukalna novads
Saimniecība
Novadā atrodas vairāki nozīmīgi uzņēmumi vai to filiāles, īpaši attīstīta ir kokrūpniecība (SIA „PATA”, SIA "RETTENMEIER BALTIC TIMBER”, AS „INČUKALNS TIMBER”). Inčukalnā darbojas arī ar citām nozarēm saistīti uzņēmumi- SIA „STRAUJUPĪTE”, SIA „GAUJA AB”, SIA "PLUSS 1", SIA "RĀMKALNI NORDECO", SIA “RĀMKALNI SERVISS”, SIA “GULIVER CONSTRUCTION”, SIA”RIKO”. Citas populārākās novada uzņēmējdarbības nozares ir mazumtirdzniecība veikalos, kravu pārvadājumi pa autoceļiem, automobiļu apkope un remonts, grīdu un sienu apdare, ēdināšanas pakalpojumi.
Betmens
Aprīkojums
Tā kā Betmenam nav superspēju, viņš izmanto lielu arsenālu ar specializētiem augsto tehnoloģiju transportlīdzekļiem, kā arī sīkrīkus savā karā pret noziedzību, kuru dizainā bieži ir sikspārņa motīvs. Betmena galvenais transportlīdzeklis Betmobilis, kas parasti tiek attēlots kā melns auto. Betmens glabā lielāko daļa savu ierīču savā jostā (utility belt). Gadu gaitā tā ir saturējusi visdažādākos noziedzības apkarošanas instrumentus un ieročus.
Inčukalna novads
Sports
Inčukalnā atrodas sporta centrs un stadions. Inčukalna sporta centrā atrodas peldbaseins ar četriem, 25 m gariem celiņiem, kā arī sporta zāle, trenažieru un velotrenažieru zāle
Betmens
Filmas
1966. gada filmā "Betmens" Betmenu tēlo aktieris Adams Vests. Tima Bērtona filmās "Betmens" un "Betmens atgriežas" Betmenu tēlo aktieris Maikls Kītons. Džoela Šūmahera pirmajā Betmena filmā "Betmens uz mūžu" Betmenu tēloja Vels Kilmers, bet otrajā "Betmens un Robins" Džordžs Klūnijs. Kristofera Nolana triloģijā, kurā ietilpst filmas "Betmens: Sākums", "Tumšais bruņinieks" un "Tumšais bruņinieks atgriežas", Betmenu tēlo Kristians Beils. 2016. gada filmā "Betmens pret Supermenu: Taisnības rītausma" Betmenu tēlo Bens Afleks.
Inčukalna novads
Kultūra
Vangažu kultūras namā darbojas Bērnu tautas deju kolektīvs "Pīlādzītis", Vidējās paaudzes tautas deju kolektīvs "Augšup", krievu, baltkrievu un ukraiņu vokālie ansambļi.
Reliģija
Inčukalna novada teritorijā darbojās vairākas draudzes — Inčukalna katoļu draudze, Inčukalna baptistu draudze, Vangažu Ev. luteriskā draudze, Vangažu baptistu draudze, Vangažu Kristus Apskaidrošanas Pareizticīgo draudze.
Mēra akmeņi
Mēra akmeņi ir trīs granīta laukakmeņi Mazirbes apkārtnē ar no 1711. līdz 1734. gadam iekaltiem, tagad izdzisušiem vēstījumiem par Lielā Ziemeļu kara un Lielā mēra nodarītajiem postījumiem bijušajā Piltenes apgabala Dundagas draudzes novadā.
Uzraksti
1770.-1811. gadā Mazirbes draudzes mācītājs bija Fr. Kr. Ludvigs, kas tajā laikā pierakstīja tagad izdzisušo latīnisko uzrakstu šādi: ''DOMS [ANNO 1701] SAXO, [170]2 SUECUS, [170]6 MOSCUS, [170]7 SUECUS, [17]10 MOSCUS, CUM HOC PESTIS ET FAMES INGENS CURLANDIAM VEXARUNT. MAJUS REDUXIT PRINC[IPEM] FRID[ERICUM] WILHELM[UM] OSIM CASIM BENGNT ORA DOND[ANGUENSIS] A JAUNZ[EEM] AD ZOZMA 1600 HOMINIBUS HABITIPA VIX 10 MUMRET.'' (Tā Kunga 1701. gadā sakši, 1702. gadā zviedri, 1706. gadā moskovīti, 1707. gadā zviedri, 1710. gada moskovīti un kopā ar tiem lielais mēris un bads mocīja Kurzemi. Maijā atgriezās hercogs Frīdrihs Vilhelms. No Hercoga Kazimira laikā Dundagas krastā no Jaunciema līdz Zosmai no 1600 dzīvojošajiem palika 10).
Teodors Žeriko
Teodors Žeriko ( — ) bija franču gleznotājs un litogrāfs. Viņš bija viens no romantisma kustības aizsācējiem.
Biogrāfija
Žeriko dzimis Ruānā, Francijā un mācījās vispirms pie Karla Vernē, kurš bija slavens ar saviem zirgu gleznojumiem, bet vēlāk pie Pjēra Narcisa Gerēna apguva kompozīciju. Taču drīz Žeriko nolēma apgūt glezniecību Luvrā kopējot Rubensa, Ticiāna, Velaskesa un Rembranta darbus. Viņa pirmais ievērojamais darbs bija "Impērijas gvardes jēgeru virsnieks uzbrukumā" tika izstādīts Parīzes Salonā 1812. gadā, tajā atklājas Rubensa stila ietekme un Žeriko vēlme gleznot sava laika nevis vēsturiskus notikumus. Gūto panākumu iespaidā Žeriko pievērsās zirgu un kavalēristu gleznošanai, piemēram, 1814. gadā tika istādīta glezna "Ievainotais kirasieris", kura neguva īpašus panākumus. Pēc tam Žeriko divus gadus pašmācībā studēja figūru veidošanu un kompozīciju. 1816. gadā Žeriko devās ceļojumā uz Itāliju, kur viņu aizrāva Mikelandželo darbi. 1817. gadā viņš atgriezās Francijā un atkal pievērsās militārām tēmām par kurām izgatavoja litogrāfiju sēriju, kas tiek uzskatīta par vienu šī žanra agrīnajiem meistardarbiem. 1819. gadā viņš pabeidza vienu no saviem ievērojamākajiem darbiem "Medūzas plosts".
GHV2
GHV2 (abreviatūra no Greatest Hits Volume 2) ir ASV dziedātājas Madonnas labāko dziesmu izlases albums, kuru ierakstu kompānija Maverick Records sadarbībā ar Warner Bros. Records izdeva 2001. gada 12. novembrī. Šī bija mūziķes Madonnas otrā labāko dziesmu izlase pēc 1990. gada albuma The Immaculate Collection, tomēr atšķirībā no pirmās dziesmu izlases albuma GHV2 netika iekļauta neviena jauna dziesma.
2010. gada 8. augusta negaisi Latvijā
'''2010. gada 8. augusta negaisi Latvijā''' bija vairāku negaisu sērija, kas nodarīja ievērojamus postījumus daudzām Latvijas pilsētām, īpaši Madonai, Preiļiem un Daugavpilij.
Pirmais negaiss pašā 8. augusta rītā (laika posmā no 05:00—09:30) no Lietuvas virzījās ZRR virzienā un skāra plašas teritorijas Kurzemē, atnesot stipru negaisu, spēcīgas lietusgāzes, kā arī brāzmainu vēju. Iepriekš šis negaiss plosījās Lietuvā, kā rezultātā zem krītošiem kokiem bojā gāja 4 cilvēki un daudzi guva dažāda smaguma traumas. Vislielākie postījumi Lietuvā bija Kauņas, Alītas un Varēnas rajoniem.
Arī otrs negaiss (15:00—22:00) virzījās pāri Kurzemei un atnesa stipras lietusgāzes visā teritorijā, bet īpaši stipras tās bija Kurzemes ziemeļu daļā un Liepājas apkārtnē. Talsos tika lauzti koki un atsevišķām ēkām norauti jumti.
Trešais un arī postošākais negaiss, laika posmā no 16:00 līdz 19:10 nāca no Lietuvas un virzījās pāri Zemgales pašiem austrumiem, lielai daļai Latgales teritorijas un Vidzemes centrālajiem un austrumu rajoniem. Tālāk negaiss iegāja Igaunijas teritorijā, kļuva vēl spēcīgāks un aizkļuva līdz pat Somijas centrālajiem rajoniem, kur 40 cilvēki guva ievainojumus (2 no tiem smagus) smagā metāla mūzikas festivālā "Sonisphere 2010" Pori pilsētā. Igaunijā, Vaike—Maarja meteostacijā tika fiksētas orkāna stipruma vēja brāzmas 36,5 m/s.
Ceturtais negaiss, kas bija daudzu negaisa zonu kopums, Latvijas galējo austrumu teritorijas no Baltkrievijas sasniedza 18:00 un virzoties ziemeļu virzienā, šķērsoja Latgali un Vidzemes pašus austrumu rajonus, atnesot spēcīgu lietu un negaisu. Negaisu sistēma pilnībā pameta Latvijas teritoriju neilgi pēc 1:00 naktī.
Notikumu hronoloģija
Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centra dati liecina, ka Latvijai pāri gājuši vairāki negaisa mākoņi. Pēcpusdienā pāri Latgalei un Latvijas austrumu daļai no dienvidiem uz ziemeļiem virzījās viens negaisa mākonis, kas, pēc visa spriežot, bijis intensīvākais, taču vēlāk nakts sākumā Latvijas teritorijai — tuvāk Krievijas robežai — gāja pāri vēl viena mākoņu josla. Tāpat negaiss skāris arī Kurzemi. Viens no lielākajiem fiksētajiem nokrišņu daudzumiem bijis Rūjienā — 23 milimetri, stiprs lietus bijis arī Stendē, nakts pirmajā pusē arī Kolkā. Rēzeknē fiksēti 16 milimetri, kas arī ir stiprs lietus. Alūksnē plkst. 18:00 fiksēta lielgraudu krusa. Savukārt spēcīgākais fiksētais vējš bijis Rūjienā ap plkst. 21:00—24 metri sekundē (m/s). Stendē vēja ātrums sasniedza 22 m/s. Meteorologi gan atzina, ka centra meteoroloģiskās stacijas nefiksē pilnīgi visu informāciju, jo, piemēram, Daugavpilī negaiss stacijai gājis secen, jo novērojumu stacija atrodas pāris kilometrus ārpus pilsētas un tur negaiss tik stipri nav plosījies. Arī par Madonu sinoptiķiem ir ierobežota informācija.
Vētra, kas gāja pāri Latvijas austrumu daļai skāra plašas teritorijas no Daugavpils apkārtnes līdz pat Valmierai un Alūksnei. Tika noraujot mājām jumtus, ar visām saknēm izraujot vai laužot kokus, kā arī pārraujotas pat augstsprieguma elektrolīnijas, cieta cilvēki.
Vētras sekas
Pēdējo gadu stiprākā negaisa vētra skāra galvenokārt Latvijas austrumu rajonus. Ziņu aģentūras informēja, ka Daugavpilī tika nolauzti aptuveni 200 koku, sabojātas 2 automašīnas un 5 mājas, savukārt Jēkabpils novada Dunavas pagastā skolai tika noplēsts iepriekšējā gadā par 30 000 Ls uzliktais jumts. Vētrā smagi cieta arī Līvānu apkārtne. Rožupes pagastā atsevišķām ēkām tika norauti jumti un sašķiebtas mūra sienas, masveidā tika lauzti koki, kas bloķēja ceļus. Strenčos tika izjaukta kādas basketbola nometnes norise. Stiprākos postījumus vētra izraisīja Madonā, Daugavpilī, Preiļos, Viļānos un citviet, radījusi postījumus — nogāzti koki, mājām norauti jumti, cilvēki palikuši bez elektrības. Vēju papildināja stipras lietusgāzes ar krusu — kā stāsta aculiecinieki, krusas graudi bijuši pat plūmes lielumā.
Elektropadeves traucējumi
Pirmdien, 9. augustā līdz četriem pēcpusdienā bez elektrības joprojām bija 29 000 Latvenergo klientu. Pēc vētras, diennakts laikā, elektrība tika atjaunota 10 000 mājsaimniecību. Kā norāda uzņēmums, darbs turpinās sarežģītos apstākļos, jo vētrā lūztošie koki sagāzuši elektrolīnijas, pārraujot vadus, koki lauzuši balstus. Bojājumi ir grūti pieejamās vietās, kas kavē elektroapgādes atjaunošanu
Kā pieļāva Madonas novada mērs Andrejs Ceļapīters, elektrību Madonas novada lauku teritorijās varētu atjaunot tikai otrdienas vakarā, jo "Latvenergo pagaidām netiek ārā no Madonas". Koku sarautajām elektrolīnijām neesot iespējams pagaidām vēl piekļūt. Viņš sacīja, ka tiek meklēta lieljaudas mežu izstrādes tehnika.