cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Latvijas Republikas Tieslietu ministrija
Latvijas Republikas Tieslietu ministrija ir vadošā valsts pārvaldes iestāde tieslietu nozarēs un ir augstākā iestāde padotībā esošajām valsts pārvaldes iestādēm. Tieslietu ministriju politiskā līmenī vada tieslietu ministrs. Tieslietu ministrija tika izveidota 1918. gadā.
Darbības mērķi
Tās funkcijas un uzdevumus nosaka tās nolikums. Ministrijas darbu vada arī valsts sekretārs. Valsts sekretāra galvenie uzdevumi ir nozares politikas un stratēģiju izstrādes organizēšana, nozares politikas īstenošana, iestādes administratīvā darba vadīšana un ministriju funkciju izpildes organizēšana.
Itālijas kauss futbolā
Itālijas kauss futbolā (it) ir ikgadējs futbola kausa turnīrs Itālijā. Pirmoreiz tas notika 1922. gadā, bet otrais turnīrs notika tikai 1936. gadā. Visvairāk — 14 reizes — ir uzvarējuši Juventus futbolisti. Juventus ir piedalījušies arī visvairāk finālos — 21, seko AS Roma ar 17 fināliem. Turnīra uzvarētāji var nēsāt trīskrāsu (it) kokardi, un komanda kvalificējas nākamās sezonas UEFA Eiropas līgai.
Trofejas
Piezīme: 1922. gada turnīrā nepiedalījās daudzas spēcīgas komandas, kuras veidoja savu privātu turnīru.
Gērijs Frensione
Gērijs Lorenss Frensione (dzimis ) ir amerikāņu jurists, Ratgersa universitātes jurisprudences un filosofijas profesors ASV. Pazīstams kā abolicionisma pieejas izstrādātājs dzīvnieku tiesību teorijā.
Frensione uzskata, ka dzīvnieku labturības reformas ir teorētiski un praktiski nepamatotas un funkcionē tikai kā līdzeklis cilvēku sirdsapziņas mierināšanai par to, kā tiek izmantoti dzīvnieki. Viņaprāt, uz dzīvniekiem būtu jāattiecina tikai vienas tiesības - tiesības nebūt par kāda īpašumu un līdz ar to par abolicionisma pieejas pamatprincipu tiek izvirzīts vegānisms - atteikšanās izmantot jebkādus dzīvnieku izcelsmes produktus.
Dzīvnieku kā īpašuma statuss
Savā pirmajā grāmatā "Dzīvnieki, īpašums un likums" (Animals, Property, and the Law (1995.)) Frensione norāda, ka tā kā dzīvnieki ir cilvēku īpašums, tad likumi, kuriem vajadzētu nodrošināt humānu izturēšanos un nevajadzīgu ciešanu novēršanu, nenodrošina dzīvnieku interešu pienācīgu aizsardzību. Lielākoties šie likumi un noteikumi nosaka tikai tādu izturēšanos, kas nepieciešama, lai dzīvniekus varētu produktīvi izmantot. Dzīvnieku vērtība tiek noteikta kā preces vērtība un to interesēm nav morālas nozīmības. Frensione apgalvo, ka kaut arī pastāv dzīvnieku aizsardzības likumi, mēs dzīvniekus izmantojam tādos veidos, kas tiktu uzskatīti par spīdzināšanu, ja kāds tā izturētos pret cilvēkiem. Visbeidzot, viņš norāda, ka mēs varētu dzīvniekiem nodrošināt lielāku aizsardzību, pat ja tie joprojām būtu mūsu īpašums, taču kamēr vien cilvēki saskata kādu ekonomisku labumu to izmantošanā dažādi juridiskie, sociālie un ekonomiskie apstākļi kavē dzīvnieku interešu ievērošanu.
Dzīvnieku labturības un dzīvnieku tiesību salīdzinājums
Grāmatā "Lietus bez pērkona: dzīvnieku tiesību kustības ideoloģija" (Rain Without Thunder: The Ideology of the Animal Rights Movement (1996.)) Frensione raksta, ka pastāv būtiskas teorētiskas un praktiskas atšķirības starp dzīvnieku tiesību pieeju, kas, viņaprāt, pieprasa dzīvnieku ekspluatācijas pārtraukšanu un dzīvnieku labturības pieeju, kas cenšas padarīt šo ekspluatāciju humānāku. Viņš apgalvo, ka teorētiskās atšķirības starp abām pieejām ir nepārprotamas. Frensiones piedāvātā abolicionisma jeb ekspluatācijas pārtraukšanas pieeja pauž uzskatu, ka dzīvnieku izmantošana nav attaisnojama, neskatoties, cik humāni mēs izturamies pret dzīvniekiem. Savukārt labturības pieeja pauž uzskatu, ka dzīvnieku izmantošana ir attaisnojama un svarīgi ir tikai veidi, kā izturamies pret tiem.
Tos, kas paziņo, ka atbalsta dzīvnieku tiesības, bet vienlaikus atbalsta labturības reformas kā galveno līdzekli dzīvnieku interešu un pašvērtības atzīšanai, Frensione sauc par "jaunajiem labturībniekiem" (en). Viņš apgalvo, ka šim uzskatam nav pamatojuma - labturības reformu ietvaros dzīvnieki joprojām ir īpašuma statusā. Turklāt centieni padarīt izturēšanos pret dzīvniekiem humānāku var nodrošināt un pat vairot dzīvnieku ekspluatāciju, jo liek sabiedrībai justies mazāk neērti par to, ka tā izmanto dzīvnieku izcelsmes produktus.
Pēc Frensiones domām, svarīgākais, ko abolicionisma pieejas atbalstītāji var darīt, ir vegānisma izvēlēšanās. Viņš arī cenšas pamatot, ka dzīvnieku tiesību kustība ir loģisks miera kustības turpinājums un tai jāizmanto nevardarbīgus līdzekļus sava mērķa sasniegšanai.
Justspēja kā būtiskais kritētijs
Grāmatā "Ievads dzīvnieku tiesībās: tavu bērnu vai suni?" (Introduction to Animal Rights: Your Child or the Dog? (2000.)) Frensione raksta, ka abolicionisma teorijai nav būtiski, kādas kognitīvas jeb prāta spējas dzīvniekiem piemīt. Lai dzīvnieka intereses uzskatītu par morāli vērā ņemamām un, lai atzītu, ka tiem ir pamattiesības nebūt par kāda īpašumu, pietiek ar to, ka dzīvnieks spēj just. Viņš noraida uzskatu, ka dzīvniekiem būtu jāpiemīt kādām cilvēkiem raksturīgām īpašibām, piemēram, reflektējošai pašapziņai, valodai vai spējai būt autonomam, lai tos nedrīkstētu uzskatīt par īpašumu. Frensione atvasina šīs tiesības no vienlīdzības principa un norāda, ka uz dzīvniekiem šo principu nevarēs attiecināt, kamēr tie būs kāda īpašums, jo īpašnieka intereses praktiski vienmēr tiek uzskatītas par svarīgākām.
Aprakstot cilvēku izturēšanos pret dzīvniekiem, Frensione lieto "morālās šizofrēnijas" jēdzienu. No vienas puses - mēs sakām, ka uztveram dzīvnieku intereses nopietni. Viņš atzīmē, ka daudzi cilvēki dzīvo kopā ar kompanjoniem - kaķiem vai suņiem, kas tiek uztverti kā personības un ģimenes locekļi, kuru vērtība nav izsakāma naudā. Taču no otras puses - tā kā dzīvnieki tiek uzskatīti par īpašumu, tie joprojām ir lietas, kuru vērtība ir atkarīga no īpašnieka un kuru intereses nereti tiek ievērotas tikai tiktāl, cik tas īpašniekam ir izdevīgi. Pēc Frensiones domām, ja gribam, lai dzīvnieku intereses tiek uztvertas nopietni, mēs nedrīkstam tos izmantot kā savu īpašumu.
Saistība ar citām pieejām
Frensiones viedoklis būtiski atšķiras no Pītera Singera, kurš tiek uzskatīts par dzīvnieku tiesību kustības aizsācēju, viedokļa. Singers ir utilitārists un noraida tiesību jēdzienu kā tādu, sakot, ka morālā statusa iegūšanai nepieciešama tikai justspēja. Singers uzskata, ka daļai dzīvnieku nerūp vai mēs tos nogalinām un izmantojam savās interesēs. Tiem rūp tikai tas, kā pret tiem izturamies, kad tos izmantojam un nogalinām. Tādēļ, pēc Singera domām, dzīvnieku izmantošana pati par sevi ir attaisnojama. Savukārt Fensiones skatījumā fakts, ka būtne spēj just, ietver to, ka tās interesēs ir dzīves turpināšana. Viņš noraida arī uzskatu, ka dzīvniekus neinteresē tas, vai tos izmantojam, bet tikai tas, kā tos izmantojam.
Frensiones dzīvnieku tiesību teorija un jo sevišķi uzskati par dzīvnieku labturību ir diskutabli arī dzīvnieku aizstāvības ētikā kopumā, jo viņa kritizētāji uzskata, ka dzīvnieku labturība tomēr nodrošina dzīvnieku interešu aizsardzību pietiekamā mērā. Turklāt daudzi šīs kustības pārstāvji uzskata, ka atsevišķu sugu dzīvniekiem, piemēram, cilvēkveidīgajiem pērtiķiem vai delfīniem būtu jābūt vairāk aizsargātiem, jo tie prāta spēju ziņā ir līdzīgāki cilvēkiem. Kaut arī Frensione piekrīt, ka pret šiem dzīvniekiem būtu jāizturas daudz savādāk nekā šobrīd - (piemēram, pērtiķus nevajadzētu pakļaut medicīniskiem eksperimentiem), viņš norāda, ka apelēšana pie šo atsevišķo sugu prāta spējām ir tikpat morāli nebūtiska kā apelēšana pie atsevišķu cilvēku prāta spējām. Viņaprāt, "cilvēkveidīgo pērtiķu ekspluatācija ir uzskatāma par amorālu tieši to pašu iemeslu dēļ, kāpēc par amorālu ir uzskatāma simtiem miljonu peļu un žurku izmantošana eksperimentos un miljardiem dzīvnieku izmantošana ēšanai" - visi šie dzīvnieki tāpat kā cilvēki ir spēj just, apzināties, tiem ir intereses un tie var ciest.
Ārējās saites
Latviski Angliski
Komercizpēte
Komercizpēte (en) ir informācijas piegāde komerclēmumu pieņemšanai. Komercizpētes sistēmas sniedz iespēju uzņēmuma darbiniekiem iegūt nepieciešamo informāciju (t.i. standarta atskaites, standarta atskaites jaunos griezumos vai jaunas iepriekš nedefinētas atskaites), neiesaistot IT personālu. Par termina autoru uzskatāms Hauards Dresners, kurš 1989. gadā pirmo reizi minēja šo terminu saistībā ar metodēm un risinājumiem lēmumu atbalstam.
Komercizpētes sistēmas
Komercizpētees sistēmas var aplūkot kā datu apstrādes un atskaišu veidošanas rīku kopumu, šos rīkus var nosacīti iedalīt trīs grupās atbilstoši to lietojumam komercdatu kontekstā:
Datu apkopošana
Datu apkopošanas jeb pārneses (Extract Tranform Load - ETL) rīki tiek lietoti, lai no dažādiem datu avotiem (visbiežāk SQL datubāzēm, lokāliem failiem, piemēram, XLS, XML, vai tīmekļa pakalpojumiem u.c.) datus atlasītu, pārveidotu, apkopotu un ielādētu datu noliktavā vai datu bāzē, kura tiek izmantota datu analīzei. Parasti datu ielādes uzdevumi tiek realizēti, izmantojot periodiski izpildāmas datu ielādes procedūras. Periodisku datu ielādi var realizēt kā pilnīgu datu atjaunošanu vai datu papildināšanu noteiktos laika intervālos.
Datu analīze
Datu analīzes rīki nodrošina datu pārvēršanu biznesa informācijā. Izmantojot datu analīzes rīkus, izstrādā un vēlāk lieto datu analīzes risinājumus (piemēram, OLAP kubi, datizraces risinājumi, datu analīzes lauki (ad-hoc data analysis) utml.). Izstrādājot datu analīzes risinājumu, sistēmā tiek nodefinēti analizējamie datu objekti, datu sasaistes loģika, ierobežojumi, kalkulācijas un cita informācijas izgūšanai nepieciešamā specifiskā tehniskā informācija. Datu analīzes risinājuma lietotājam, veicot datu analīzi, nav nepieciešamas tehniskas zināšanas datu atlasei un apstrādei.
Informācijas atspoguļošana un piegāde lietotājiem
Informācijas atspoguļošanai parasti tiek izmantoti portāli, kas nodrošina iespēju izvietot gatavas atskaites, pieejamas noteiktiem lietotājiem vai lietotāju grupām, kā arī veidot jaunas atskaites, izmantojot datu analīzes risinājumus. Informācijas piegāde tiek veikta kā periodiska atskaišu datu atjaunošana vai jaunu atskaišu automatizēta izveide un nosūtīšana, vai izvietošana noteiktiem lietotājiem vai lietotāju grupām pieejamā vietā.
Mārtiņš Skirmants
Mārtiņš Skirmants (dzimis Rīgā) ir bijušais latviešu basketbolists, spēlēja centra pozīcijā, bija Latvijas basketbola izlases dalībnieks. Karjeras laikā pārstāvējis tādus Latvijas Basketbola līgas (LBL) klubus kā Rīgas VEF, ASK/Brocēni/LMT, BK Ventspils un Barons, kopumā izcīnīdams astoņus LBL čempiontitulus. Spēlējis arī Ukrainā.
Karjera
M. Skirmants ir uzaudzis un arī basketbolu sācis spēlēt Daugavpilī, bet viņa pirmā pieaugušo komanda bija LSPA/VEF, kurā viņš spēlēja 1996. un 1997. gadā.
Nākamās četras sezonas M. Skirmants pavadīja citā Rīgas komandā ASK/Brocēni/LMT (vēlāk — BK LMT), izcīnot divus LBL čempiona titulus. 2001. gadā pēc BK LMT izjukšanas M. Skirmants devās uz BK Ventspils. Ventpilī viņš spēlēja līdz 2006. gadam, kopā ar komandu izcīnīdams vēl piecus Latvijas čempiona titulus. 2006.—2007. gada sezonu M. Skirmants pavadīja Rīgas komandas Barons/LMT sastāvā, taču pēc vienas sezonas atgriezās Ventspils komandā. BK Ventspils līgumu ar spēlētāju lauza 2009. gada janvārī, bet jau divas nedēļas vēlāk viņš pēc pusotras sezonas pārtraukuma atgriezās "Baronā".
2011. gadā beidza karjeru. Pēc basketbolista karjeras beigām nodarbojas ar galdniecību.
Latvijas izlase
Latvijas basketbola izlases sastāvā M. Skirmants ir piedalījies vienā Eiropas čempionāta finālturnīrā. Tas notika 2005. gada čempionātā, kurā viņš bija izlases pamatcentrs, laukumā vidēji spēlē pavadītajās 15 minūtēs gūdams 4 punktus.
Burhards fon Dreilēbens
Burhards fon Dreilēbens (Burchard von Dreileben) vai Burchards Dreilēvs (latīņu: Borchardus a Dreyleven) bija Livonijas ordeņa mestrs 1340.-1345.14.XII, atteicies no amata. Alūksnes pils dibinātājs.
Mestra kapelāna Bartolomeja Hēnekes sarakstītā Jaunākā atskaņu hronika ietver aprakstu par 1340.-1342. gada kariem ar Pleskavas valsti un krievu iebrukumus Livonijas valstu teritorijā un detalizētas ziņas par 1343.-1344. gada Harijas, Vīkas un Sāmsalas igauņu Jurģa nakts sacelšanos.
Jevgeņijs Varlamovs
Jevgeņijs Varlamovs (dzimis 1976. gada 7. decembrī) ir bijušais krievu hokejists, aizsargs. Savas karjeras laikā aizvadījis 204 KHL spēles, kā arī 451 Krievijas Superlīgas spēles, kļuvis par 2007. gada Krievijas čempionu. Pašlaik (2013) Varlamovs strādā KHL kluba Ņižņijnovgorodas "Torpedo" administrācijā.
Spēlētāja karjera
Uzaudzis Igaunijā, tās vietējā līgā Varlamovs arī sāka savu profesionāļa karjeru, no 1991. līdz 1995. gadam spēlējot klubā Tallinna JSK rindās, vienlaicīgi spēlējot arī Igaunijas jauniešu izlasēs.
No 1995. līdz 1998. gadam Varlamovs spēlēja Krievijas Superlīgas kluba Maskavas "Krylia Sovetov" rindās, taču tad pievienojās Kazaņas "Ak Bars" vienībai. Kazaņā aizsargs spēlēja līdz pat 2003. gadam. 2003.—04. sezonā Varlamovs pievienojās Magņitogorskas "Metallurg" rindām, kluba sastāvā spēlējot līdz pat 2011. gada vasarai. "Metallurg" rindās Varlamovs kļuva par 2007. gada Krievijas čempionu hokejā.
No 2011. līdz 2013. gadam Varlamovs bija Ņižņijnovgorodas "Torpedo" kapteinis. 2013. gada 8. jūlijā paziņoja par spēlētāja karjeras beigšanu.
Vladimirs Maļeņkihs
Vladimirs Maļeņkihs (dzimis 1980. gada 1. oktobrī) ir krievu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2016) Maļeņkihs spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Toljati "Lada" rindās.
Spēlētāja karjera
Maļeņkihs profesionālo karjeru uzsāka 1998. gadā, kad debitēja Krievijas Superlīgas kluba Toljati "Lada" rindās. Kluba sastāvā Maļeņkihs spēlēja līdz pat 2005. gadam, kad pievienojās Magņitogorskas "Metallurg" rindās. Magņitogorskas kluba sastāvā aizsargs kļuva par 2007. gada Krievijas čempionu hokejā. 2011. gada vasarā Maļeņkihs pievienojās Ņižņijnovgorodas "Torpedo" vienībai, taču divus gadus vēlāk atgriezās Magņitogorskas "Metallurg" rindās. 2013.—14. gada sezonā kopā ar "Metallurg" izcīnīja Gagarina kausu, finālsērijā ar 4—3 pārspējot Prāgas "Lev".
Džīna Deivisa
Virdžīnija Elizabete "Džīna" Deivisa (en; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, kinoproducente, rakstniece, bijusī modele.
Tiešais vārds
Tiešais vārds ir baznīcas kalendāra svētā mocekļa vai brīnumdara vārds, kurā nosauca jaundzimušo, kurš dzimis šī svētā dienā. Tradicionāli izmantots krievu kņazistēs 14.—16. gadsimtos. Papildus, tikai ģimenes iekšējā lokā lietots vārds, savukārt publiskais vārds visbiežāk bija tas, kas bērnam tika dots kristībās.
Džīna Deivisa
Pazīstama ar lomām tādās filmās kā "Muša", "Bītldžūss", "Telma un Luīze", "Savējo līga", The Long Kiss Goodnight, "Mazais Stjuarts" (Stuart Little) un The Accidental Tourist. Par lomu filmā The Accidental Tourist (1988) saņēmusi Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā aktrise otrā plāna lomā. Bijusi nominēta šai balvai kā labākā aktrise par lomu filmā "Telma un Luīze" (1991). Četras reizes nominēta Zelta globusa balvai, no kurām vienu reizi balvu saņēmusi par lomu seriālā Commander in Chief (2005).
Tiešais vārds
Krievijas historiogrāfijā tiešā vārda fenomens vislabāk izpētīts, analizējot Rjurikoviču dinastijas kņazu un lielkņazu vārdus, piemēram:
Džīna Deivisa
Kandidējusi uz vietu ASV izlasē startam loka šaušanā, tomēr nekvalificējās fināla sacensībām kvalifikācijā.
Tiešais vārds
Attiecīgi, cilvēka "aizgādņi debesīs" bija abi svētie — gan "kalendārais", gan tas, kura vārdā cilvēks kristīts.
Krievu historiogrāfijā to atvasina no pirmo Rjurikoviču tradīcijas vienlaikus lietot gan savu skandināviski pagānisko vārdu, gan kristīto vārdu, piemēram: Jaroslavs/Jurijs (sv. Juris = св. Георгий) Gudrais, Vladimirs/Vasilijs Monomahs, u.c. Taču jānorāda, ka līdzīgas vārdu maiņas viena cilvēka dzīvē, mainoties tā statusam — piedzimstot, reliģiski iesvētoties, kāpjot tronī, aizejot no laicīgās dzīves klosterī utt. — sastopamas daudzviet pasaulē (piem. skat. Ķīnas dinastijas).
Ap 17. gadsimtu tiešo vārdu pamazām pārstāj izmantot, un, piemēram, Romanovu dinastijas valdnieki un kņazi to vairs neizmanto, iztiekot tikai ar kristīto vārdu.
Norbotenas lēne
Norbotenas lēne (sv) ir Zviedrijas lēne, kas atrodas pašos valsts ziemeļos, Norbotenas un Lapzemes vēsturiskajās provincēs. Dienvidos tā robežojas ar Vesterbotenas lēni, rietumos ar Trumses filki Norvēģijā, ziemeļaustrumos ar Lapzemes provinci Somijā, dienvidaustrumos ar Botnijas līci. Pēc platības šī ir lielākā Zviedrijas lēne un aizņem apmēram 22% no Zviedrijas teritorijas. Lēnes centrs ir Lūleo.
Bio
Bio var būt:
Latvijas iedzīvotāji Sarkanajā armijā Otrajā pasaules karā
Latvijas iedzīvotāji Sarkanajā armijā Otrajā pasaules karā (1941—1945) piedalījās gan brīvprātīgi, gan piespiedu mobilizācijas dēļ. Tiek lēsts, ka no apmēram 70 000 latviešu karavīru, kas Otrā pasaules kara laikā cīnījās Sarkanās armijas rindās, gandrīz puse bija Krievijas latvieši, kā arī 1941. gada vasarā no Latvijas uz PSRS līdzi devušies Latvijas iedzīvotāji. Otra puse bija Latvijas iedzīvotāji, kurus mobilizēja 1944. gada beigās — 1945. gada sākumā, Sarkanajai armijai otrreiz okupējot Latvijas teritoriju. No 1944. gada augusta līdz 1945. gada jūnijam padomju varas iestādes Sarkanajā armijā mobilizēja 57 422 Latvijas iedzīvotājus, kaut arī 1899. un 1907. gada Hāgas konvencijas nepieļāva mobilizēt okupēto zemju iedzīvotājus okupētājas valsts armijā.
Teritoriālais korpuss
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada vasarā tās armija tika reformēta un pārdēvēta par Latvijas PSR Tautas armiju, bet ar 14. augusta VK(b)P CK Politbiroja lēmumu okupēto Baltijas valstu armijas tika iekļautas Sarkanās armijas sastāvā kā teritoriālie korpusi, ko apstiprināja un sīkāk reglamentēja PSRS Aizsardzības tautas komisāra 17. augusta pavēle.
1941. gada jūnija beigās, Vērmahtam iebrūkot Latvijā, 24. Latvijas strēlnieku korpusa sastāvā atradās mazāk par 3000 latviešu karavīriem. 25. jūnijā korpuss saņēma pavēli kopā ar citām 27. armijas daļām izveidot aizsardzības pozīcijas gar Daugavu no Rīgas līdz Līvāniem, ko nespēja izpildīt un atkāpās uz austrumiem Staļina līnijas aizsardzībai. Iesaistoties kaujās Latvijas-PSRS robežas tuvumā, korpuss pamazām izira.
Latviešu strēlnieku divīzijas
1941. gada jūlijā Igaunijas teritorijā no šiem bijušās Latvijas armijas regulārā iesaukuma karavīriem un tur nokļuvušajiem Latvijas iedzīvotājiem — strādnieku gvardes kaujiniekiem un padomju aktīvistiem — tika izveidoti divi latviešu strēlnieku pulki. Cīņās pie Ļeņingradas tie cieta smagus zaudējumus, un 1941. gada septembrī to pārpalikumu apvienoja '''76. atsevišķajā latviešu strēlnieku pulkā''', kurš turpmākajās cīņās gandrīz pilnībā tika iznīcināts.
201. latviešu strēlnieku divīzija piedalījās 1942. gada kaujās pie Maskavas, Staraja Rusas un Demjanskas. Par izcilību kaujās oktobrī tai piešķīra 43. gvardes latviešu strēlnieku divīzijas nosaukumu.
1943. gadā izveidoja '''1591. zenītartilērijas pulku un 1. latviešu bumbvedēju aviācijas pulku''', kuru pamatu veidoja bijušās Latvijas armijas apmācību izgājušie karavīri.
1944. gada jūnijā uz 1. atsevišķais latviešu rezerves pulka bāzes tika izveidota 308. latviešu strēlnieku divīzija.
Latviešu strēlnieku korpuss
Gatavojoties Latvijas ieņemšanai, 1944. gada jūlijā 43. gvardes divīziju un 308. divīziju apvienoja 130. latviešu strēlnieku korpusā, kas piedalījās cīņās pie Rēzeknes, Daugavpils, Madonas, Krustpils un Rīgas, bet kara beigās cīnījās Kurzemes frontē.
1945. gada janvārī piederīgie saņēma 1999, bet no 1945. gada marta līdz novembrim — 7444 nāves ziņas par savu tuvinieku bojāeju; līdz 1945. gada janvārim no Sarkanās armijas bija dezertējuši 2254 cilvēki, bet no 1944. līdz 1946. gadam aizsprostvienību kaujinieki bija arestējuši 5750 vīriešus, kuri bija izvairījušies no iesaukšanas vai dezertējuši.
Dijarbakiras ils
Dijarbakiras ils (tr) ir Turcijas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. Izvietojusies valsts dienvidaustrumos Tigranakertas līdzenumā uz dienvidiem no Austrumtaura. Ila administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Dijarbakira.
Marko Šturms
Marko Johans Šturms (dzimis 1978. gada 8. septembrī) ir bijušais vācu hokejists, uzbrucējs. Kopš (2018) Šturms ir NHL komandas Losandželosas "Kings" galvenā trenera asistents.
Spēlētāja karjera
1995.-96. un 1996.-97. sezonā Marko spēlēja DEL līgas klubā Landshutas EV. 1996. gada NHL draftā viņu ar kopējo 21. numuru izvēlējās Sanhosē "Sharks". Tās sastāvā viņš sāka spēlēt 1997. gadā un kopā aizvadīja septiņas pilnas sezonas, līdz 2005.-06. sezonā tika aizmainīts uz Bostonas "Bruins". 2004.-05. sezonas NHL lokauta laikā Šturms spēlēja DEL līgas klubā Ingolštatas ERC. "Bruins" rindās Štrums spēlēja līdz 2010. gadam, bet 2010.-11. sezonas gaitā pārstāvēja gan Losandželosas "Kings", gan arī Vašingtonas "Capitals". 2011.-12. sezonu Šturms iesāka Vankūveras "Canucks" sastāvā, taču drīz vien pievienojās Floridas "Panthers" rindām.
2012. gada vasarā Šturms atgriezās Eiropā, pievienojoties Vācijas hokeja līgas klubam Ķelnes "Haie".
Vācijas hokeja izlases sastāva Marko spēlējis trijos Pasaules čempionātos, trijās olimpiskajās spēlēs, kā arī 2004. gada Pasaules kausa izcīņā. Viņš spēlēs arī 2008. gada Pasaules čempionātā.
Dizdžes ils
Dizdžes ils ir Turcijas ils.
Lāslo Lovāss
Lāslo Lovāss (hu, IPA: [], dzimis ) ir ungāru matemātiķis, kura galvenā darbības joma ir diskrētā matemātika. Par iegūtajiem rezultātiem kombinatorikā un grafu teorijā viņam 1999. gadā tika piešķirtas Volfa un Knuta balvas.
Lovāss ir ieguvis nozīmīgus rezultātus arī datorzinātnē — tajā skaitā LLL algoritms un elipsoīdu metodes pielietojumi kombinatoriskajā optimizācijā.
Latvijas Universitātes Botāniskais dārzs
Latvijas Universitātes Botāniskais dārzs ir Latvijas Universitātes struktūrvienība. Tas dibināts 1922. gadā, lai nodrošinātu mācību un pētniecisko bāzi LU Matemātikas un dabaszinātņu fakultātes Augu morfoloģijas un sistemātikas un Augu fizioloģijas un anatomijas institūtiem, kā arī, lai veiktu plašākas sabiedrības informēšanu. Tas ir 15 ha liels, atrodas Rīgā, Kandavas ielā 2. Tajā var iepazīt Latvijas un pasaules augus - vairāk nekā 6000 dažādības.
Dārzā attīsta inovatīvas metodes dārzkopībā, veic selekcijas darbu, veido un uztur kolekcijas, kopš 1924. gada publicē sēklu sarakstu Index seminum un uztur sakarus ar 500 botāniskajiem dārziem 50 valstīs. Botāniskā dārzā npotiek liels sabiedrības izglītošanas darbs ar skolēniem, plašāku sabiedrību par dabu, dabas procesiem, dabas aizsardzību. Dārzs iesaistījies ES finansētos projektos par purvu izpēti, atjaunošanu un aizsardzību, kā arī par dārzkopību un dārzu izmantošanu tūrisma attīstībā.
Vēsture
Dibināts 1922. gadā, sākumā atradās pagaidu vietā Dreiliņos un bija Latvijas Universitātes Augu morfoloģijas un sistemātikas institūta pārziņā. Tā direktors visus pirmskara gadus bija Nikolajs Malta. 1926. gadā LU izdevās iegūt piemērotu zemes gabalu Rīgā agrākās Volfšmita muižiņas vietā. 1927. un 1928. gadā uz Kandavas ielu 2 pārcēlās Augu fizioloģijas un anatomijas institūts. Tajā pašā gadā iegūti līdzekļi katlumājas, palmu mājas un daļas siltumnīcu būvei. Līdz 1939. gadam bija uzceltas 8 augu mājas. Ik gadus tika izdots sēklu katalogs Index seminum sēklu apmaiņai ar apm. 250 ārzemju botāniskajiem dārziem un 11 Latvijas iestādēm.
1923. gadā Pauls Galenieks tika komandēts uz Vāciju, Austriju un Šveici, lai iepazītos ar botānisko dārzu organizēšanu un pārvaldīšanu Viduseiropā. Sava ceļojuma laikā viņš iepazina 11 botāniskos dārzus. Pēc pāriešanas darbā uz Lauksaimniecības fakultāti P. Galenieks atstāja botānisko dārzu, bet atgriezās tajā kā direktors pēc Otrā pasaules kara. Daudz laika un enerģijas veltīja tā atjaunošanai. Dārza attīstības sekmēšanai 1932. gadā bija nodibināta LU Botāniskā dārza draugu biedrība. Kopš 1926. gada tika izdoti LU Botāniskā dārza raksti Acta horti botanici Universitatis Latviensis. 1939. gadā Botāniskajā dārzā strādāja doc. Aleksandrs Zāmelis, jaun. asist. Aleksandrs Melderis, laborants E. Melderis un dārznieki M. Pālens, V. Irbe, K. Mednītis.
Sukulentu māja
Botāniskā dārza ekspozīcijā ir aptuveni 700 dažādi sukulentie augi, no kuriem gandrīz puse ir no kaktusu dzimtas. Kolekciju siltumnīcas pirmajā daļā eksponēti augi no Ziemeļamerikas tuksnešiem, īpaši Meksikas sukulenti, ko pārstāv agaves Agave, laimiņi Sedum, eševērijas Echeveria un kaktusi. Vecākais eksemplārs ir tūbainā opuncija Opuntia tuberosa, kas kolekcijā ir no 1930. gada. Ekspozīciju siltumnīcas otrajā daļā eksponēti augi no Āfrikas sausajiem reģioniem. Visplašāk pārstāvēta Dienvidāfrikas un Madagaskaras sukulentā flora. Šiem reģioniem raksturīgas sukulentās eiforbijas Euphorbia, no kurām daudzas sugas vizuāli līdzinās kaktusiem.
Tropu māja
Ekspozīcijā apskatāmi augi, kas dabā aug mitrajos tropos – joslā abpus ekvatoram. Tur visu gadu ir mitrs gaiss un augsta temperatūra, kas veicina augu augšanu. Kolekcijā ir aptuveni 400 dažādu nosaukumu augi. Tropu siltumnīcas baseinā aug arī viena no lielākajām ūdensrozēm Dienvidamerikas Krusa viktorija Victoria cruziana. Viens no Āfrikas tropu nozīmīgiem kultūraugiem ir kafija Coffea un Āfrikas kigēlija Kigelia africana jeb desu koks. Savukārt Āzijas tropu floru raksturo nosmailotais banāns Musa acuminata, lielā bambusniedre Thysanolaena maxima un lielsakņu alokāzija Alocasia macrorrhizos, kuras sakneņi austrumu tautām ir iecienīti pārtikā. Kolekcijā plaši pārstāvēta ir orhideju dzimta no dažādiem tropu apgabaliem. Pasaulē aizsargāta suga ir vaniļas orhideja Vanilla planifolia, kuras kāpelējošais stumbrs vēl nav sasniedzis 3 m garumu, kas nepieciešams, lai tā uzziedētu. Tropu ekspozīcijā ir apskatāmas vairāk nekā 50 papardes no dažādām pasaules vietām,
Palmu māja
Subtropu augu ekspozīcija atrodas Palmu mājā, kas ir dārza centrā esošā lielākā siltumnīca. Tās augstums ir 24 metri. Ekspozīcijā ir apskatāmi augi, kas dabā aug subtropos - starp 30˚ un 40˚ ziemeļu un dienvidu platuma grādiem kontinentu austrumu un rietumu piekrastē un Vidusjūras reģionā, kur ir sausas, karstas vasaras un maigas ziemas.
Ekspozīcijā ir aptuveni 400 dažādu nosaukumu augi, tostarp Latvijā lielākā palmu kolekcija ar 37 palmu sugām un varietātēm. Viens no vecākajiem eksponātiem ir liellapu fikuss Ficus macrophylla no Austrālijas, kas šeit aug jau no 1928. gada. Starp 18 dažādiem skujkokiem izceļas varenā Bidvila araukārija Araucaria bidwilii un dažādlapu araukārija A. heterophylla. Kolekcijā ir vairākas reliktas sugas, tai skaitā metasekvoja Metasequoia glyptostroboides un dižā volemija Wollemia nobilis. Šeit ir apskatāmi arī pārtikā izmantojami augi, piemēram, dateļpalma Phoenix dactylifera, vīģe Ficus carica, dižais laurs Laurus nobilis, citrons Citrus limon, granātkoks Punica granatum 'Nana', olīvkoks Olea europaea un citi.
Latvijas flora
Līdzās citu pasaules reģionu floru pārstāvjiem un krāšņumaugu kolekcijām Botāniskajā dārzā var aplūkot aptuveni 400 Latvijas savvaļā sastopamu augu sugas, to skaitā 83 Latvijas Sarkanajā grāmatā ierakstītas sugas. Daļa no tām ir dažādās ekspozīcijās un dendrārijā, bet purvu un zālāju biotopiem ir izveidotas atsevišķas ekspozīcijas.
Acālijas
LU Botāniskajā dārzā ir apskatāma lielākā acāliju kolekcija Ziemeļeiropā –126 dažādības. Latvijā acālijas sāka audzēt 20. gadsimta sākumā. Latvijas Universitātē pirmā acāliju kolekcija gāja bojā 2. Pasaules kara gados. Pašreizējo kolekciju 1956. gadā sāka veidot prof. Rihards Kondratovičs – tajā ir šķirnes no Latvijas, Vācijas, Beļģijas, Nīderlandes un citām Rietumeiropas valstīm, kā arī no ASV un Ukrainas. R. Kondratovičs nodarbojās arī ar acāliju selekciju un laikā no 1962. līdz 2017. gadam izveidoja 26 acāliju šķirnes. Dārzā tiek audzētas arī bij. Tukuma izmēģinājumu paraugdārzniecībā 50. – 80. gados izveidotās šķirnes.
Dendrārijs
Dendrārijs Dārza brīvdabas ekspozīcija aizņem 9 ha lielu platību. To sāka veidot 20. gs. 30. gados, kad no Špēta kokaudzētavas Berlīnē iepirka dažādu koku un krūmu stādus. Sākumā dendrāriju bija iecerēts veidot pēc sistemātiskā principa pa dzimtām, taču parka veco stādījumu un atšķirīgo ekoloģisko prasību dēļ šis princips ievērots tikai daļēji. Pēckara periodā daudzi augi iegūti no bijušās Šoha kokaudzētavas (Nacionālā botāniskā dārza) Salaspilī. Tā 50. gados izveidota daļa no tūju un paciprešu kolekcijas. Vēlākajos gados daudzi koki un krūmi izaudzēti no sēklām vai spraudeņiem, kas saņemti no dažādiem botāniskajiem dārziem.
Dekoratīvie lakstaugi
Dekoratīvo lakstaugu kolekcijās ir dažādas krāšņas ziemciešu šķirnes un savvaļā sastopamas sugas, galvenokārt – peonijas, dienziedes, hostas, flokši, īrisi, dekoratīvās zāles, papardes, sīpolpuķes, ūdensaugi un daudzi citi, kā arī dālijas un lilijas. Ekspozīcijās ir skatāmi vairāk nekā 1600 dažādu nosaukumu augi. Tie ir stādīti atbilstoši augu ekoloģiskajām prasībām pret gaismu, mitrumu, augsni un kaimiņaugiem. Piemēram, izveidots akmeņdārzs.
Augu grupas
Augu grupas ir izveidotas kā mācību līdzeklis padziļinātai botānikas iepazīšanai. Tā ir Botāniskā dārza vecākā kolekcija, kuru 20. gs. 20. gados izveidoja dārza dibinātāji prof. Nikolajs Malta un prof. Pauls Galenieks, privātdocents Aleksandrs Zāmelis un dārznieks Mārtiņš Pālens. Izveidotas Augu bioloģiskās un morfoloģiskās grupas, Tehniskie augi, Ārstniecības augi un Augu sistemātiskās grupas. Dažu grupu stādījumi saglabājušies vēsturiskaja izskatā.
Tropu tauriņu māja
Dabas daudzveidības izzināšanai un apmeklētāju piesaistīšanai Dārzā 2012. gadā uzcelta Tropu tauriņu māja. Tajā vasaras mēnešos var klātienē vērot tauriņus no Dienvidamerikas, Āzijas un Āfrikas tropiskajiem džungļiem. Tauriņu mājas apmeklējums ir iekļauts Dārza apmeklējuma biļetes cenā.
Izglītība
Latvijas Universitātes Botāniskais dārzs piedāvā ekskursijas gida pavadībā, kas dod iespēju izzināt augu kolekcijā apskatāmo augu izcelsmi, svarīgākās īpašības un interesantākos faktus. Skolēniem Latvijas Universitātes Botāniskā dārzs piedāvā apmeklēt tematiskās nodarbības par dažādām botānikas tēmām.
Latvijas Universitātes Botāniskajā dārzā notiek dažāda veida kultūras pasākumi — koncerti, lekcijas, dejas performances, brīvdabas kino seansi, gadskārtu svinības, saulgriežu tirdziņi un citi pasākumi, kas ļauj ne vien baudīt dabas krāšņumu, bet arī vienlaikus uzzināt ko jaunu un atpūsties.
Attīstība
2013. gadā mecenāti Boriss un Ināra Teterevi un LU rektors Mārcis Auziņš parakstīja nodomu protokolu par sadarbību un atbalstu projektiem Latvijas Universitātes Botāniskā dārza attīstībai, kultūras mantojuma saglabāšanai, kā arī Eiropas humānās tradīcijās balstītu zināšanu un prasmju izplatīšanai. Projekta īstenošana noritēja līdz 2017. gada nogalei. Četru gadu laikā atjaunoja dārza centrālo daļu, kā arī daļu rododendru, ziemciešu un paparžu stādījumu. Veica vecā koka dēļu žoga nomaiņu uz mūsdienīgu un izturīgu metāla žogu, izveidoja arī Latvijas savvaļas augu kolekciju un alpināriju. 2017. gadā atjaunoja ābeļdārzu.
Upsālas lēne
Upsālas lēne (sv) ir Zviedrijas lēne, kas atrodas Baltijas jūras piekrastē valsts austrumos, Svēlandes vēsturiskajā zemē. Robežojas ar Stokholmas, Sēdermanlandes, Vestmanlandes un Jēvleborjas lēnēm. Lēnes centrs ir Upsāla.
Stailsa šaurums
Stailsa šaurums (en) ir ap 30 km garš un 12 līdz 20 km plats jūras šaurums Enderbiju Zemes piekrastē Antarktīdā. Atdala Vaitailendu no Sakellari pussalas. Dešifrēts no Austrālijas antarktiskās ekspedīcijas aerofotomateriāliem 1956. gadā. Nosaukts par godu D. Stailsam (D.F. Styles), kurš vadīja ekspedīciju, kas pirmā apmeklēja šaurumu 1960. gada februārī ar kuģi Thala Dan.
Individuālisms
Individuālisms ir morāla nostāja, politiskā filozofija un ideoloģija, kuras pamatā ir indivīda morālā vērtība un indivīda tiesības uz absolūto brīvību un absolūtām tiesībām. Individuālisma piekritēji atbalsta indivīda pašnoteiktus mērķus un vēlmes, augsti vērtē neatkarību un pašpaļāvību, noraidot ārēju iejaukšanos no autoritātes, institūciju, sabiedrības vai ģimenes puses, lai ietekmētu indivīda intereses un rīcību.
Līdzīga veida filozofiskas nostādnes, kuru centrā ir indivīds un tā vēlmes, ir klasiskais liberālisms, klasiskais libertisms, eksistenciālisms un anarhisms. Individuālismu mēdz pretstatīt kolektīvismam.
Slampe (stacija)
Slampe ir dzelzceļa stacija Tukuma novada Slampes pagastā, dzelzceļa līnijā Tukums II—Jelgava.
Vēsture
Atklāta 1904. gadā kā dzelzceļa līnijas Ventspils—Maskava stacija. Stacijā savulaik atradusies Valsts krājizdevumu kases nodaļa. Saglabājusies sākotnējā koka stacijas ēka.
ASCII
Amerikas informācijas apmaiņas standartkods jeb ASCII ir rakstzīmju kopa un kodējums, kas balstīts uz modernajā angļu valodā un citās Rietumeiropas valodās lietoto latīņu alfabētu. Visplašāk to izmanto datoros un citās komunikāciju ierīcēs, lai attēlotu tekstu un kontrolētu ierīces, kas strādā ar tekstu.
ASCII nenodrošina latviešu alfabēta burtus ar diakritiskajām zīmēm (ā,č,ē,ģ,ī,ķ,ļ,ņ,š,ū,ž).
Kopsavilkums
ASCII tika izveidots, balstoties uz telegrāfa kodu. Pirmoreiz tas komerciāli tika izmantots kā 7 bitu teletaipa kods, ko izplatīja "Bell data services".
ASCII standarta izstrāde tika sākta 1960. gada 6. oktobrī, kad notika Amerikas Standartu asociācijas (tagad – Amerikas Nacionālo standartu institūts) X3.2 apakškomitejas pirmā sanāksme. Pirmā standarta redakcija tika publicēta 1963. gadā. 1986. gadā standarts tika ievērojami pārskatīts un tas pēdējoreiz atjaunināts 1986. gadā. Salīdzinot ar telegrāfa kodu, piedāvātais "Bell" kods un ASCII tika sakārtoti, lai nodrošinātu ērtāku sarakstu atlasi, tostarp tie tika pielāgoti izmantošanai arī citās ierīcēs, ne tikai teletaipā.
ASCII pamatā ir balstīts uz angļu valodas alfabētu. Tajā ietilpst 128 noteiktas rakstzīmes, kas tiek pārvērstas veselos 7 bitu skaitļos, kā tas redzams ASCII tabulā. 95 no šīm rakstzīmēm ir drukājamas, proti, tās ir cipari no 0 līdz 9, mazie burti no a līdz z, lielie burti no A līdz Z un pieturzīmju simboli. Kā arī, sākotnējā ASCII specifikācijā bija iekļautas 33 nedrukājami vadības kodi, kas tika radītas teletaipa vajadzībām, taču šobrīd lielākā daļa šo rakstzīmju ir novecojušas, lai gan dažas vēl aizvien tiek plaši izmantotas, piemēram, rakstatgrieze un rindpadeve.
Piemēram, mazais i, izmantojot ASCII, tiktu parādīts kā 1101001 (binārajos ciparos), kā 69 (heksadecimālciparos) un kā 105 (decimālajos ciparos).
Vēsture
Amerikas informācijas apmaiņas standartkods (ASCII) tika izstrādāts vienas no Amerikas Standartu asociācijas komitejām, X3 komitejas, aizbildnībā. Sākotnēji par to bija atbildīga X3.2 (vēlāk – X3L3) apakškomiteja, un vēlāk – tās X3.2.4 darba grupa (tagad INCITS). Amerikas Standartu asociācija kļuva par Amerikas Savienoto valstu Standartu institūtu un galu galā par Amerikas Nacionālo standartu institūtu (ANSI).
Pēc citu speciālo rakstzīmju un vadības kodu pievienošanas ASCII tika publicēts kā ASA X3.4-1963, tobrīd tika atstāta vieta, lai vēlāk varētu pievienot vēl 28 rakstzīmes un vienu nedrukājamu rakstzīmi. 1963. gada maijā tika izteikts priekšlikums pievienot maziem burtiem attēlotas rakstzīmes 6. un 7. daļā, Starptautiskā standartizācijas organizācija (ISO) 1963. gada oktobrī nobalsoja par labu minēto rakstzīmju iekļaušanai standarta projektā. X3.2.4. darba grupa balsojot apstiprināja izmaiņas ASCII savā 1963. gada maija sanāksmē. Tā kā maziem burtiem attēlotās rakstzīmes tika iekļautas 6. un 7. daļā, tās no lieliem burtiem attēlotajām rakstzīmēm atšķīrās par vienu bitu, tādējādi atvieglojot reģistrnejutīgu rakstzīmju saskaņošanu, kā arī klaviatūru un printeru konstruēšanu.
X3 komiteja veica arī citas izmaiņas, tostarp iekļāva citas jaunas rakstzīmes (figūriekavas un vertikālo joslu), pārsauca dažas vadības rakstzīmes, savukārt dažas citas – pārvietoja vai aizvāca pavisam. ASCII vēlāk tika atjaunots kā USAS X3.4-1967, tad kā USAS X3.4-1968, ANSI X3.4-1977 un, visbeidzot, kā ANSI X3.4-1986.
Pārskatītās ASCII standarta redakcijas:
X3.15 standartā X3 komiteja pievērsās arī tam, kā ASCII būtu jāpārsūta (sākot ar vismazāk nozīmīgo bitu) un kā tas būtu jāreģistrē perfolentē. Komiteja piedāvāja 9 celiņu standartu magnētiskajām lentēm un mēģināja pievērsties arī daļai perfokaršu formātu.
Dizaina apsvērumi
Bitu platums
X3.2 apakškomiteja izstrādāja ASCII, balstoties uz teletaipu kodēšanas sistēmām. Līdzīgi kā citas rakstzīmju kodēšanas sistēmas, ASCII precizē atbilsmes starp digitālām bitu shēmām un rakstzīmju simboliem (t. i., grafiskajiem simboliem un vadības rakstzīmēm). Šīs atbilsmes ļauj digitālajām ierīcēm savstarpēji sazināties, kā arī apstrādāt, uzglabāt un paziņot rakstzīmēs balstītu informāciju, piemēram, rakstu valodu. Pirms ASCII izstrādes, kodējot tika izmantoti 26 burti, 10 cipari un no 11 līdz 25 grafiskajiem simboliem. Lai iekļautu visas minētās un arī vadības rakstzīmes, kas ir saderīgas ar Comité Consultatif International Téléphonique et Télégraphique (CCITT) "International Telegraph Alphabet No. 2" (ITA2) standartu (1924), FIELDATA (1956) un EBCDIC (1963), ASCII bija nepieciešams vairāk par 64 kodiem.
Savukārt ITA2 pamatā ir 5 bitu telegrāfa kods, ko 1870. gadā izgudroja un 1874. gadā patentēja Emils Bodo (Émile Baudot).
Komiteja apsvēra 8 bitu koda izmantošanu, jo 8 biti (okteti) ļautu izmantot divas četru bitu shēmas, lai efektīvi kodētu divus ciparus ar bināri kodētu decimālciparu. Tomēr tas nozīmētu, ka vienmēr būtu jāsūta 8 biti, pat ja pietiktu ar 7. Komiteja balsoja par labu 7 bitu koda izmantošanai, lai samazinātu ar datu pārsūtīšanu saistītās izmaksas. Tā kā perfolentes tolaik ļāva vienā pozīcijā reģistrēt 8 bitus, šāda izvēle ļāva izmantot pārības bitus, lai pārbaudītu kļūdas. 8 bitu mašīnas, kas pārības bitus neizmantoja, parasti kā 8 bitu norādīja 0. Dažos printeros šis bits tika izmantos, lai iespējotu druku kursīvā.
Rakstzīmju secība
ASCII koda secību mēdz saukt arī par ASCII alfabēta secību. Šajā secībā dažviet tiek veikta datu komplektēšana, kas atšķiras no "standarta" alfabēta secības (secība šķirošanai komplektos). Galvenās atkāpes ASCII secībā ir šādas:
ASCII nedrukājamās rakstzīmes
ASCII nedrukājamo rakstzīmju tabulas skaitļi 0 līdz 31 ir piešķirti vadības rakstzīmēm, kas tiek lietotas perifērijas ierīču kontrolei – printeru vadībai u. c. Piemēram, skaitlis 12 nozīmē formas padevi/jaunu lappusi. Šī komanda liek printerim "pārlēkt" uz nākamās lappuses sākumu.
Kjū dārzs
Kjū dārzs (en), formālais nosaukums: Kjū karaliskais botāniskais dārzs (Royal Botanic Gardens, Kew), ir botāniskais dārzs Londonas priekšpilsētā Kjū, Anglijā, Apvienotajā Karalistē.
Šeit atrodas pasaulē lielākā augu kolekcija (apmēram 30 000 dažādu augu), te atrodas arī viens no pasaulē lielākajiem herbārijiem. Kjū dārzs ir viens no populārākajiem tūrisma objektiem Londonā, katru gadu to apmeklē vairāk nekā 1,35 miljoni cilvēku. 2003. gadā tas tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Pālmera Zeme
Pālmera Zeme (, es) ir dabas apgabals Rietumantarktīdā. Aizņem Antarktīdas pussalas dienvidu daļu no līnijas starp Džeremija ragu rietumu krastā un Agasi ragu austrumu krastā. Ziemeļos robežojas ar Greiema Zemi, dienvidos — ar Elsvērta Zemi. Zemes rietumu piekrasti gar Džordža VI šaurumu un Belinshauzena jūras piekrasti aizņem Ingliša un Raimila krasti, austrumu piekrasti — Orvila, Lesitera, Bleka un Vilkinsa krasti. Austrumu piekrastes lielāko daļu apskalo Vedela jūra un tai piekļaujas Ronnes, Larsena un citi mazāki šelfa ledāji. Augstākais punkts ir 3050 m augstais Džeksona kalns zemes ziemeļdaļā.
Līdz 1964. gadam par Pālmera Zemi vai Pālmera pussalu amerikāņu avotos dēvēja visu Antarktīdas pussalu. Lai novērstu nosaukumu konfliktu (britu avotos pussalu dēvēja par Greiema Zemi), tika panākta vienošanās par pussalas tagadējo nosaukumu, Pālmera Zemes vārdu atstājot pussalas dienvidu daļai, godinot vienu no Antarktīdas pirmatklājējiem, amerikāņu roņu mednieku Natenjelu Pālmeru.
Pālmera Zemē nav vissezonas polārstaciju; zemes dienvidos funkcionē britu vasaras stacija Skaiblū, bet ziemeļdaļā pie Džordža VI šauruma — argentīniešu patvērums Nogala de Saldana.
Sēdermanlandes lēne
Sēdermanlandes lēne (sv) ir Zviedrijas lēne, kas atrodas Baltijas jūras piekrastē valsts austrumos, Svēlandes vēsturiskajā zemē. Robežojas ar Esterjētlandes, Erebrū, Vestmanlandes, Upsālas un Stokholmas lēnēm. Lēnes centrs ir Nīčēpinga.
Hetēra
Hetēra (no el — 'draudzene, pavadone') bija pērkama sieviete Senajā Grieķijā, kura bija izglītota, neprecējusies un dzīvoja brīvu un neatkarīgu dzīvesveidu, kā arī maksāja nodokļus.
2001 (albums)
2001 ir grupas "Līvi" albums. Albums izdots 2000. gadā.
Endijs Rodiks
Endrū Stīvens "Endijs" Rodiks (en; dzimis, Omahā, Nebraskā, ASV) ir bijušais amerikāņu tenisists, 2003. gada ATP ranga līderis. Viņš ir profesionālis kopš 2000. gada. Beidzis karjeru 2012. gada septembrī.
Džons Hauards
Džons Vinstons Hauards (John Winston Howard; dzimis ) ir labējais Austrālijas politiķis no Austrālijas Liberālās partijas, 25. Austrālijas premjerministrs no līdz. Hauards pagaidām ir otrs visilgāk amatā bijušais (aiz Roberta Menzesa) Austrālijas premjers. Tomēr 2007. gada Austrālijas federālajās vēlēšanās Liberālā partija zaudēja savam sīvākajam politiskajam konkurentam Austrālijas Leiboristu partijai, bet pats Hauards zaudēja deputāta mandātu un pagaidām vēsturē ir otrs Austrālijas premjers, kurš, amatā esot, zaudējis savu deputāta statusu (pirmais bija Stenlijs Brūss 1929. gadā).
Dzimis Sidnejā, Pirmā pasaules kara veterāna, inženiera ģimenē. Bērnību un jaunību pavadīja Sidnejas priekšpilsētā Erlvudā. 1961. gadā pabeidza jurisprudences studijas Sidnejas Universitātē, un divpadsmit gadus nostrādāja par advokātu.
1957. gadā Hauards iestājās Austrālijas Liberālajā partijā. No 1962. līdz 1964. gadam vadīja partijas jaunatnes organizāciju. 1974. gada federālajās vēlēšanās tika ievēlēts Austrālijas parlamentā no Sidnejas Bennelongas priekšpilsētas vēlēšanu apgabala. 1975. gadā, kad tika izveidota liberāļa Malkolma Freizera valdība, Hauards kļuva par Uzņēmējdarbības un patērētāju lietu ministru, par ko bija līdz 1977. gadam. No 1977. līdz 1983. gadam bija Austrālijas Finanšu ministrs. Būdams Finanšu ministra amatā, Hauards bija stingrs monetārisma, nodokļu samazināšanas, valsts izdevumu samazināšanas un privatizācijas piekritējs. Tomēr, Hauardam esot Finanšu ministra amatā, Austrālijas ekonomiskie rādītāji pasliktinājās, piemēram, 1982. gada septembrī inflačija sasniedza 12,5%.
No 1983. līdz 1996. gadam, valdot leiboristiem, Hauards atradās opozīcijā. Opozīcijas laikā Hauards kļuva pazīstams ar izteicieniem pret Austrālijas multikulturālisma idejām un piesardzīgu attieksmi pret imigrantiem.
1996. gada vēlēšanās ar Hauardu kā līderi Liberālā partija guva uzvaru. Partija ieguva papildus 26 deputātu vietas, kas bija vislielākais kādas partijas ieguvums Austrālijas vēlēšanās. Hauards kļuva par Austrālijas premjerministru. Tika samazināti valsts izdevumi un pabalsti. Pēc uzvaras nākamajās 1998. gada vēlēšanās Hauarda valdība 2000. gadā veica pievienotās vērtības nodokļa (Goods and Services Tax) reformu, ieviešot vienotu, 10% nodokli. Ārpolitikā Hauarda valdība iesaistījās Austrumtimoras jautājumu risināšanā. Austrālijas armija tika izmantota miera uzturēšanas spēkos. Tika pievērsta pastiprināta uzmanība nelegālās imigrācijas jautājumiem, kas dažkārt tika vērtēta pretrunīgi.
2001. gada vēlēšanās atkal uzvarēja liberāļi ar vēl lielāku pārsvaru pār leiboristiem. 2003. gada martā Austrālija atbalstīja un piedalījās ar karaspēku ASV iebrukumā Irākā, kas sašķēla Austrālijas sabiedrību. 2004. gada maijā tika pieņemts likums, kurš atļāva homoseksuāliem pāriem pretendēt uz partnera pensiju, bet 2004. gada augustā Ģimenes likumā iekļāva ģimenes definīciju kā savienību starp sievieti un vīrieti, izslēdzot homoseksuālus pārus.
2007. gada vēlēšanās uzvarēja Austrālijas Leiboristu partija un 3. decembrī par premjerministru kļuva tās līderis Kevins Rads. Hauards aizgāja no aktīvās politikas un, kopā ar tādiem bijušajiem aktīvajiem politiķiem kā Tonijs Blērs, Kolins Pauels, Medlina Olbraita iekļāvās aģentūras Washington Speakers Bureau darbā. 2008. gada 3. janvārī viens no galvenajiem ASV neokonservatīvajiem smadzeņu centriem American Enterprise Institute apbalvoja Hauardu ar Irvinga Kristola balvu.
Edirnes ils
Edirnes ils ir rietumos vistālākais Turcijas ils, kas atrodas Austrumu Trāķijā un veido valsts robežu ar Grieķiju.
Ila nosaukums ir arī centra nosaukums — Edirne, kas agrāk tika saukta par Adrianopoli, par godu Romas impērijas imperatoram Adrianam.
Rajoni
Edirnes ils ir administratīvi iedalīts deviņos rajonos:
Tramplīnlēkšana 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
2010. gada Olimpisko spēļu sacīkstes tramplīnlēkšanā norisinājās no līdz, Vistleras olimpiskajā parkā. Kopumā tika sadalīti 3 medaļu komplekti.
Programma
Sākuma,beigu laiki doti pēc Latvijas laika
Latvijas Republikas Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija
Latvijas Republikas Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija (VARAM) ir vadošā valsts pārvaldes iestāde vides aizsardzības, reģionālās attīstības plānošanas un koordinācijas, pašvaldību attīstības un pārraudzības, teritorijas attīstības plānošanas un zemes pārvaldības, vienas pieturas aģentūras principa ieviešanas valsts un pašvaldību pakalpojumu pieejamībā, kā arī elektroniskās pārvaldes, informācijas sabiedrības un informācijas tehnoloģiju valsts pārvaldē jomā. Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministriju politiskajā līmenī vada vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs.
Darbības mērķi
Tās funkcijas un uzdevumus nosaka tās nolikums. Ministrijas darbu vada arī valsts sekretārs. Valsts sekretāra galvenie uzdevumi ir nozares politikas un stratēģiju izstrādes organizēšana, nozares politikas īstenošana, iestādes administratīvā darba vadīšana un ministriju funkciju izpildes organizēšana.
Padotībā esošās iestādes
Ministrijas padotībā esošās valsts pārvaldes iestādes un kapitālsabiedrības, kurās ministrija ir valsts kapitāla daļu turētāja:
VARAM ir valsts kapitāla daļu turētāja kapitālsabiedrībās:
Erzindžanas ils
Erzindžanas ils ir Turcijas ils.
Tjumeņas "Rubin"
Tjumeņas "Rubin" ir hokeja komanda, kas dibināta 1995. gadā un bāzēta Tjumeņā, Krievijā. "Rubin" pašlaik spēlē Krievijas Augstākajā līgā. 2011. gadā komanda izcīnīja līgas čempiones titulu.