cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
UAE Team Emirates
2005. gadā tā bija zināma kā Lampre-Caffita, kura izveidojās, apvienojoties iepriekšējai Lampre un  komandai. Lampre ir Itālijas ražošanas uzņēmums, kurš specializējies tērauda izstrādājumu ar pārklājumu ražošanā. Merida ir Taivānas velosipēdu ražotājs. Komanda ir UCI ProTour dalībniece jau kopš augstākās kategorijas izveides šosejas riteņbraukšanā 2005. gadā. Tomēr Lampre bija īslaicīgi diskvalificēta 2010. gadā, izlaižot 2010. gada Tour Down Under.
Piņķi
Vēsture
Rakstu avotos Piņķu apkārtne pirmoreiz minēta 1225. gadā, ar 1226. gada 16. marta līgumu to iekļāva Rīgas lauku novadā. 14. un 15. gadsimtos ir minētas Peles, Beberbeķu un Olektes muižiņas. Piņķu draudzes novada (Kirchspiel Pinkenhof) centrs.
UAE Team Emirates
Laikā, kad komanda bija reģistrēta Itālijā, tajā pārsvarā bija Itālijas sportisti.
Latvijas sportisti
No 1999. līdz 2002. gadam četras sezonas komandā brauca Latvijas riteņbraucējs Raivis Belohvoščiks. 2004. gadā šajā komandā savu pēdējo sezonu profesionālajā sportā aizvadīja Latvijas sportists, 2000. gada Pasaules čempions Romāns Vainšteins.
Piņķi
Vēsture
Baltijas pārkrievošanas laikos 1884. gadā Piņķu Nikolaja skolā nodibināja augstāko pakāpi — tā saukto Pēterskolu, kurā mācības notika krievu valodā. 1883. gadā minētas vēl Palīdzības klases skola ar 82 skolēniem, Annas Kalniņas skola ar 29 skolēniem, Mārtiņa Amola privātskola ar 15 skolniekiem un vācu draudzes skola ar 56 skolēniem.
Latvijas PSR laikā uz Piņķu muižas zemes izveidojās sovhozs "Saliena", ko 1964. gadā apvienoja ar Bulduru dārzkopības tehnikumu, izveidojot Bulduru dārzkopības sovhoztehnikumu. Bulduru sovhoztehnikuma centrā izveidojās Salienas ciemats ar vidusskolu un kultūras namu. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas Piņķi atguva savu seno nosaukumu.
Ford Consul Classic
Ford Consul Classic (Consul 315 — eksporta versija) bija vidēja izmēra auto, kas tika ražots Apvienotaja Karalistē no 1961. līdz 1963. gadam. Tam tika piešķirts Ford kods 109E vai 116E, atkarībā no motora izmēra.
Lauvtīģeris
Lauvtīģeris jeb līģeris ir lauvas un tīģerienes mazulis — hibrīds, kura vecāki ir vienas ģints, taču atšķirīgas sugas pārstāvji. Pretstats, kad sapārojas lauvene ar tīģeri, tiek saukts par tīģerlauvu. Gan lauvtīģeri, gan tīģerlauvas sastopamas tikai zoodārzos, tomēr pirmie daudz biežāk nekā otrie, jo lauvtīģeri ir daudz lielāki, iespaidīgāki un izrādīšanai apmeklētājiem daudz atraktīvāki, kā arī lauvas daudz labprātāk sapārojas ar tīģerienēm, nekā tīģeri ar lauvenēm.
Hibrīdi pārmanto abu sugu raksturīgās īpašības, tāpēc lauvtīģeriem var būt veselības vai uzvedības problēmas abu sugu gēnu sajaukšanās dēļ, tie praktiski nevar izdzīvot savvaļā. Dzīvnieki nav sastopami savvaļā arī tādēļ, ka lauvu un tīģeru izplatības areāli mūsdienās nepārklājas. Pagātnē, kad Āzijas lauvas izplatība pārklājās ar Bengālijas tīģera izplatību, iespējams, šādi gadījumi ir bijuši, par ko liecina vietējo leģendas par milzīgajiem lauvtīģeriem. Tomēr tas nevarēja notikt pārāk bieži, jo abu sugu pārstāvju raksturs, uzvedība un ieradumi ir ļoti atšķirīgi.
Hibrīdu audzēšanas vēsture
Lauvtīģeru audzēšanai ir sena vēsture, bet visdziļākās tradīcijas un pieredze šo plēsēju hibridizēšanā ir Indijā. Zoodārzos hibrīdi 19. gadsimtā kļuva populāri visā pasaulē. Vissenākais datētais gadījums bijis 1788. gadā. Mūsdienās zoodārzi kopumā ir mainījuši savu attieksmi pret hibridizēšanu, to neatbalstot un neveicinot. Arī Indijas valdība 1985. gadā ir aizliegusi iegūt un audzināt plēsēju hibrīdus.
Mūsdienās joprojām dažos zoodārzos tiek audzēti lauvu un tīģeru hibrīdi, tādējādi piesaistot lielāku apmeklētāju skaitu. Sabiedrībai šie zoodārzi aizbildinās, ka tādējādi viņi saglabā retu plēsēju sugu. Tomēr jāatzīmē, ka tā nav dabiski veidojusies suga, savvaļā tāda neeksistē, un nevar aizsargāt un saglabāt to, kā nav. Turklāt tīģerienei ir ļoti grūti piedzemdēt milzīgos mazuļus, bieži dzemdībās tā aiziet bojā. Hibrīdu DNS ir nepilnīgs, daudzi mazuļi dzimst nedzīvi vai ar dažādām iedzimtām kaitēm.
Izskats un īpašības
Lauvtīģeris ir vislielākais mūsdienās dzīvojošais kaķu dzimtas plēsējs. Tēviņš sasniedz 3—3,66 m garumu, un tā masa ir līdz 470—550 kg, pārsniedzot Amūras tīģera lielumu (liels savvaļas Amūras tīģeris ir lielāks par jebkuru savvaļas lauvu). Mātītes ir mazākas par tēviņiem, bet arī tās ir liela auguma plēsēji, sasniedzot apmēram 3 m garumu un 320 kg masu.
Gandrīz lauvtīģera augumā ir arī lauvas tēviņa un tīģerlauvas mātītes hibrīds jeb lauvtīģerlauva, kura lielākais īpatnis ir bijis 363 kg smags. Otrās paaudzes hibrīdi kopumā ir ļoti reti sastopami. Lauvtīģera lielumā apmēram bijis arī aizvēsturiskais Amerikas lauva. Bieži nepamatoti tiek apgalvots, ka lauvtīģeris aug visu mūžu, tomēr, lai arī šie hibrīdi pilnu augumu sasniedz vēlāk, nekā savvaļas plēsēji, tomēr apmēram 6 gadu vecumā tas pārtrauc augt.
Lauvtīģera kažoks ir svītrains, nedaudz atgādinot tīģera matojumu. Reizēm svītru vietā ir plankumi un raibumi, kas atgādina maza lauvēna raibumus. Kažoka pamatkrāsa ir smilšu brūna, bet svītras un raibumi tumšāk brūni, rudi vai gandrīz melni. Pavēdere gaiša, gandrīz balta. Lauvtīģera tēviņa krēpes ir mazākas nekā lauvam, reizēm gandrīz nemanāmas.
Ford Consul Classic
Izskatā tas līdzinājās populārajam Ford Anglia modelim. Ford Consul Classic bija citādāks — pretēji vērsts aizmugures logs, dubultās priekšējās lampas un arī atšķirīga auto priekšpuse. Salonā tam bija atdalītie priekšējie sēdekļi, aizmugurējais sēdeklis parasti bija pārklāts ar PVC un, izņēmumos, arī ar ādu. Varēja izvēlēties modeli starp divām pamatkrāsām.
Lauvtīģeris
Lauvtīģera spēja skriet
Neskatoties uz milzīgo, smago augumu, lauvtīģeris ir ļoti veikls un īsā distancē spēj pārsniegt ātrumu 80 km/h. Tas skrien ātrāk gan par lauvu, gan tīģeri. Lauvtīģeris ierindojas starp pasaules ātrākajiem dzīvniekiem. Par to ātrāk pārvietojas tikai daži dzīvnieki pasaulē, putnus un zivis ieskaitot. No kaķveidīgajiem plēsējiem tikai gepards skrien ātrāk, bet servala un lauvtīģera ātrums ir vienāds.
Ford Consul Classic
Consul Classic (Ford Consul Classic) arī pēc mehāniskās uzbūves līdzinājās Anglia, tikai izmantoja lielāku, 1340 kubikcentimetru (cm³) motoru. No 1962. gada bija pieejams arī 1498 cm³ Ford Kent variants. Auto bija 241 mm bremžu diski, un 1500. versija bija aprīkota ar četru ātrumu pārnesumkārbu, ar zobratu pārnesumu sinhronizāciju. Auto priekšējā amortizācijas sistēma bija neatkarīga, izmantojot Macpherson statņus. Aizmugurē lietoja ass pus-elipsveidīgas šaurās atsperes.
Lauvtīģeris
Uzvedība
Lai arī lauvtīģerim piemīt gan lauvas, gan tīģera īpašības, tomēr kopumā vairāk kopīgo iezīmju tam ir ar lauvu. Līdzīgi kā tīģerim, lauvtīģerim patīk peldēt, toties lauvam ūdens nepatīk. Tas spēj izdot rēcienus tādus pašus kā lauva un kā tīģeris, tos spējot pat sapludināt kopā vienā rēcienā. Līdzīgi kā lauva, lauvtīģeris ir ļoti sabiedrisks plēsējs un indivīdi viens ar otru sadarbojas.
Ford Consul Classic
1963. gadā par Consul Capri pēcteci kļuva Ford Corsair. Kopā tika izgatavotas 111 225 Classic un 18 716 Capri (iekļaujot 2002 „GT”) versijas. Papildu tika saražoti 17 furgontipa vieglie auto. Tas bija Ford Dealership „Hughes Limited” darbs, kas atradās Nairobi, Kenijā. Viens no šiem auto 1964. gadā nonāca Lielbritānijā un joprojām atrodams Anglijas dienvidaustrumos.
Consul Capri
Consul Capri (335) bija bāzēts uz Classic modeļa, tā bija 2,51 metru gara kupeja.
Lauvtīģeris
Spēja vairoties
Ilgu laiku uzskatīja, ka lauvtīģeri ir sterili, tomēr atklājās, ka vienmēr neauglīgi ir tikai tēviņi, bet mātītes reizēm ir vairoties spējīgas un spēj radīt pēcnācējus gan ar lauvu, gan tīģeru tēviņiem. Lauvtīģerim ir salīdzinoši vāja veselība, tas bieži saslimst ar vēzi, un tā dzīves ilgums ir īsāks nekā savvaļas plēsējiem. Turklāt tas bieži nomirst jau mazuļa vecumā.
Piņķi
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Lauvtīģeris
Ārējās saites
Panthera hibridek Lejonhybrid
Piņķi
Transports
Piņķus apkalpo "Rīgas satiksmes" nodrošinātie autobusu maršruti, kas savieno ar Rīgu, Skulti un Babīte:
Kā arī autobusa maršruts Rīga—Piņķi—Kalnciems un mikroautobusa maršruts Lāči—Piņķi—Rīga.
Ievērojamākās vietas un kultūras dzīve
Ievērojamas vietas un iestādes: Kultūras kolektīvi:
Uzņēmējdarbība
Virkne lielāko Babītes novada uzņēmumu ir reģistrēti Piņķu ciema teritorijā:
1509. gads
1509. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.
Ford Consul Classic
Veiktspēja
1961. gadā preses izdevums The Motor veica testa braucienus un aprēķinu gaitā ieguva sekojošo:
Kopā ar nodokļiem testa auto izmaksāja 801 mārciņas.
Biobio Universitāte
Biobio Universitāte ir universitāte Čīlē, atrodas Konsepsjonā. Universitāte dibināta kā Valsts Tehniskā universitāte (TUS). Universitātē ir sešās fakultātes: uzņēmējdarbības, arhitektūras un dizaina, zinātnes, pedagoģijas un humanitāro zinātņu, inženierijas un veselības zinātņu fakultātes. 2011. gadā Biobio Universitāte tika atzīta par vienu no 200 labākajām universitātēm Latīņamerikā.
Lincoln Capri
Lincoln Capri bija vidējās klases automobilis, kas tika pārdots Ford Lincoln luksusa klasē. Plašākas sabiedrības acīs tas parādījās 1952. gadā, savukārt 1959. gadā modelis tika izņemts no tirdzniecības. Preses izdevums Life piešķīra tam titulu "Drošākais 1955. gada auto". Tā virsbūve pazuda no pircēju acīm pēc Ford Victoria nozušanas. Lincoln Capri bija aprīkots ar 5,6 L V8 motoru, ar trīs ātrumu pārnesumkārbu. Tā masa bija 1925 kilogrami. Automobilis bija tikpat garš kā modernais Lincoln Town, 4486 mm garumā. Modelis slavens ar to, ka tajā pirmoreiz tika ieviesta ierīce automātiskai lukturu gaismas spožuma regulēšanai.
Latvijas futbola izlase 1996. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijā
Laika posmā no 1994. gada septembra līdz 1995. gada oktobrim Latvijas futbola izlase piedalījās 1996. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas turnīrā. Finālturnīrs norisinājās 1996. gada jūnijā Anglijā.
Latvijas izlase tika ielozēta kvalifikācijas turnīra 6. apakšgrupā kopā ar Portugāli, Īriju, Austriju, Ziemeļīriju un Lihtenšteinu.
Šajā kvalifikācijas ciklā Latvija sešu komandu konkurencē ieguva 5. vietu, 10 spēlēs izcīnot 4 uzvaras un iegūstot 12 punktus. Latvijas izlase divas reizes uzvarēja Lihtenšteinu, bet pa reizei arī Austriju un Ziemeļīriju. Atzīmējams ir arī izlases zaudējums Portugālei ar 2-3, kad, nonākot zaudētāju lomā ar 0-3, Latvija guva 2 vārtus. Par izlases līderi šajā ciklā kļuva uzbrucējs Vīts Rimkus, kurš guva 5 vārtus.
Latvija - Īrija
1994. gada 6. septembris
Daugavas stadions, Rīga; skatītāji: 3 226; tiesnesis - Frisks (Zviedrija)
Latvija: Karavajevs, Troickis, Astafjevs, Zemļinskis, Ševļakovs, Lobaņovs, Šarando, Mikuckis (Jeļisejevs 46'), Babičevs, Miļevskis (Stepanovs 46'), Bulders.
Latvija - Portugāle
Daugavas stadions, Rīga; skatītāji: 1 900; tiesnesis - Blarē (Francija)
Latvija: Karavajevs, Troickis, Astafjevs, Zemļinskis, Ševļakovs, Sproģis (Monjaks 68'), Stepanovs, Ivanovs, Babičevs, Glazovs (Miļevskis 46'), Semjonovs.
Lihtenšteina - Latvija
1994. gada 15. novembris
Sportpark, Ešena; skatītāji: 1 300; tiesnesis - Verners (Polija)
Latvija: Karavajevs, Troickis, Astafjevs, Zemļinskis, Ševļakovs, Sproģis, Blagonadeždins (Mikuckis 46'), Ivanovs, Miļevskis, Babičevs (Šarando 69'), Semjonovs.
Austrija - Latvija
1995. gada 29. marts
Lehen Stadion, Zalcburga; skatītāji: 4 000; tiesnesis - Agiušs (Malta)
Latvija: Laizāns, Troickis, Astafjevs, Zemļinskis (Mikuckis 66'), Ševļakovs, Sproģis, Blagonadeždins, Lobaņovs, Monjaks, Babičevs (Štolcers 74'), Teplovs.
Latvija - Ziemeļīrija
1995. gada 26. aprīlis
Daugavas stadions, Rīga; skatītāji: 1 560; tiesnesis - Lambeks (Dānija)
Latvija: Laizāns, Troickis, Astafjevs, Zemļinskis, Ševļakovs, Sproģis, Stepanovs, Blagonadeždins (Butkus 31', Monjaks 72'), Teplovs, Babičevs, Jeļisejevs.
Portugāle - Latvija
1995. gada 3. jūnijs
Estádio Porto, Portu; skatītāji: 40 000; tiesnesis - Petrovičs (Dienvidslāvija)
Ziemeļīrija - Latvija
1995. gada 7. jūnijs
Windsor Park, Belfāsta; skatītāji: 6 000; tiesnesis - Roka (Spānija)
Latvija: Laizāns, Troickis, Astafjevs, Sproģis, Zakreševskis, Monjaks, Ivanovs, Zeiberliņš, Rimkus (Jeļisejevs 70'), Babičevs (Teplovs 82'), Bleidelis.
Latvija - Austrija
1995. gada 16. augusts
Daugavas stadions, Rīga; skatītāji: 2 600; tiesnesis - Koho (Somija)
Latvija: Laizāns, Troickis, Astafjevs, Zemļinskis, Ševļakovs, Bleidelis, Ivanovs, Zeiberliņš, Rimkus, Babičevs (Jeļisejevs 75'), Zakreševskis (Monjaks 82').
Latvija - Lihtenšteina
1995. gada 16. septembris
Daugavas stadions, Rīga; skatītāji: 3 800; tiesnesis - Ovrebo (Norvēģija)
Īrija - Latvija
1995. gada 11. oktobris
Lansdow Road, Dublina; skatītāji: 33 000; tiesnesis - Fernandess-Marins (Spānija)
Latvija: Karavajevs, Troickis, Astafjevs, Zemļinskis, Ševļakovs, Stepanovs, Ivanovs, Zeiberliņš, Rimkus, Babičevs (Jeļisejevs 73'), Zakreševskis.
1998. gads
1998. bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās ceturtdienā.
Jūlijs
Jūlijs — Jandzi upē Ķīnā milzīgi plūdi; armija tika sūtīta palīdzībai plūdu seku novēršanai.
Ausekļa Limbažu teātris
Ausekļa Limbažu teātris ir viens no vecākajiem amatieru teātriem Latvijā. Tā pirmsākumi meklējami 1884. g., kad Limbažu saviesīgās biedrības paspārnē sanāca pirmā trupa, kas 1884. gada 16. decembrī parādīja divas mazas ludziņas, bet jau 1887. gada vasarā izrādīja Ādolfa Alunāna „Džonu Neilandu“. Tai laikā teātris iestudēja 2—3 iestudējumus gadā, notika brīvdabas izrādes, teatralizēti gājieni, kuros piedalījās ap simts dalībnieku. Teātra izrādes bija nozīmīgs notikums Limbažu un apkārtējo pagastu dzīvē. Teātrī darbojās profesionāli režisori — Kristaps Linde, Vilis Ābrams, Augusts Gulbis un teātra repertuārā bija Rūdolfa Blaumaņa „Pazudušais dēls“, Aspazijas „Vaidetote“, Raiņa „Pūt vējiņi“, Nāgi „Ministru prezidents“, Jāņa Akurātera „Viesturs“ un citas lugas.
Pirms kara lielu vērību režisori pievērsa oriģināldramaturģijai, gadā iestudējot četrus plašus uzvedumu. Tika rīkots daudz izrāžu apkārtnes pagastos — Umurgā, Vainižos, Augstrozē, Katvaros, Pociemā, Āsterē, Viļķenē, Liepupē, Tūjā, Duntē, Nabē, Vidrižos, Straupē, Pēterupē, Ainažos un Salacgrīvā. Teātris izbraucis pret ceļa un nepieciešamo izdevumu atlīdzību, līdz ar to sagādājot vienai otrai biedrībai diezgan prāvu atlikumu. Ar samērā bagāto dekorāciju un kostīmu krājumu teātris izpalīdzējis apkārtējām skolām un organizācijām. Lielu pretimnākšanu teātrim izrādījis Kultūras fonds, izsniedzot katru gadu pabalstu un Limbažu pilsētas pašvaldība, atsvabinot no izpriecas nodokļa. Pēc kara Limbažu teātrī Raiņa lugu „Ģirts Vilks“ iestudē aktieris Artūrs Fīlipsons.
Veiksmīgie iestudējumi un uzvaras tā laika skatēs 1959. gadā ierindo Limbažu teātri Tautas kolektīvu statusā, bet 1969. gadā teātri nosauca par Ausekļa Limbažu teātri.
Līdz 1982. gadam teātri vada režisors Dailonis Vanags, kurš par profesionāli izaudzis savā ansamblī. No tā laika iestudējumiem par veiksmīgiem var nosaukt V. Rozova „Mūžam dzīvie“, A. Vilka „Apslēptie dārgumi“, R. Blaumaņa „Pazudušais dēls“, L. Žuhovicka „Viss tavās rokās“, A. Kasonas „Trešais vārds“. Tās ir izrādes, kas patikušas gan publikai, gan kompetentām žūrijām. Tolaik teātrī strādāja scenogrāfs Uldis Pauzers un tērpu māksliniece Larisa Brauna.
Kopš 1984. gada pēc Maskavas Ščukina teātra institūta absolvēšanas Ausekļa Limbažu teātri vada režisore Inta Kalniņa. Laika gaitā izveidots spēcīgs aktieru ansamblis, kam pa spēkam gan klasika, gan oriģināldramaturģija, gan komēdijas, gan brīvdabas izrādes un kamerizrādes.
Teātris piedalās konkursos un skatēs un šobrīd ir viens no atzītākajiem amatieru teātriem Latvijā. Sākot ar 1997. gadu Ausekļa Limbažu teātris piedalās starptautiskos festivālos. Iestudējums „Play Strinberg“ veiksmīgi izrādīts Beļģijā, Igaunijā un Lietuvā, „Atklātā jūrā“ — Īslandē, Dānijā, Lietuvā un Krievijā, kur guvis skatītāju atsaucību un kritiķu atzinīgu novērtējumu. Ausekļa Limbažu teātris piedalījies vairākos starptautiskos projektos. Kā veiksmīgi var tikt minēti: dramaturģijas un iestudējumu apmaiņa ar Šveices partneriem, oriģināldramaturģijas apmaiņas projekts starp Dāniju, Latvija un Somiju, kurā partnerteātrus iepazīstinājām ar Ingas Ābeles lugu „Dzelzzāle“.
Limbažos teātris piedalās visos nozīmīgos pasākumos, kā arī pats reizi divos gados aicina festivālā „Spēlesprieks“ viesoties teātrus, kuri izrādēm piemēro dažādas vietas pilsētā — baznīcas, pilsdrupas, pagrabus un laukumus u.c.
Ausekļa Limbažu teātris saviem spēkiem un ar sabiedrības un fondu atbalstu, bijušajā Vienības namā izveidojis Teātra māju.
Alfa Romeo F1
Alfa Romeo autoražotājs vairākkārt piedalījās Formula 1 sacīkstēs. Komanda debitēja F1. gadā un pirmajās divās sezonās izcīnīja čempiona titulus, bet pēc tam komanda pameta F1. Alfa Romeo atgriezās. gadā un beidza pastāvēšanu. gadā.
Alfa Romeo SpA (1950—1951)
. gadā itālis Nino Farina kļuva par pirmā Formula 1 pasaules čempionāta uzvarētāju, braucot ar Alfa Romeo. . gadā Huans Manuels Fanhio atkārtoja šo sasniegumu. . gadā Itālijas valstij piederošā komanda beidza piedalīties sacīkstēs sakarā ar pieaugošo Scuderia Ferrari konkurenci. Pirmajās divās sezonās komanda izmantoja minimālu budžetu, jo mašīnas tika gatavotas ar pirmskara tehnoloģiju un materiāliem.
Dzinēju piegādātāji (1961—1979)
Sākot ar 1960. gadiem Alfa Romeo sāka piegādāt dzinējus mazajām komandām. . un. gadā Alfa uz neilgu brīdi atgriezās, kad Andrea de Adamiks ar McLaren formulu, kurā bija ievietots Alfa Romeo dzinējs, piedalījās sacīkstēs. No. gada Alfa Romeo apgādāja ar dzinējiem Brabham komandu. . gadā komanda pat divreiz uzvarēja sacīkstēs.
Atgriešanās (1979—1985)
. gadā komanda atgriezās Formula 1 sacensībās. Autodelta izveidoja jauno Alfa Romeo šasiju, savukārt līgums ar Brabham tika lauzts vēl pirms sezonas beigām. Jaunā formula debitēja. Jaunais projekts tā arī nekad nebija veiksmīgs. Sešu gadu laikā komanda izcīnīja divus pole-position, divas otrās vietas un trīs trešās vietas, kā arī vienu ātrāko apli. Labākā komandas sezona bija. gadā, kad Alfa Romeo ierindojās 6. vietā kopvērtējumā.
Pēc otrās aiziešanas
Tika uzskatīts, ka. gadā Ligier Grand Prix saņems Alfa Romeo dzinējus, tomēr Fiat iegādājās Alfa Romeo un atcēla darījumu. Visu sezonu Ligier izmantoja BMW jeb Megatron dzinējus.
Brets Halls
Brets Endrū Halls (en; dzimis Belevillā, Kanādā) ir bijušais kanādiešu/amerikāņu hokejists, kurš spēlēja labās malas uzbrucēja pozīcijā.
NHL viņš tika draftēts 1984. gada draftā ar tikai kopējo 117. numuru, to izdarīja Kalgari "Flames". Tās sastāvā viņš spēlēja jau aiznākamajā (1985.—1986.) sezonā, aizvadot 2 spēles izslēgšanas kārtā. Par viņa pirmo pilno sezonu kļuva 1987.—1988. gada sezona, kad "Flames" rindās viņš aizvadīja 52 spēles, gūstot 50 punktus. Sezonas vidū viņš tika aizmainīts uz Sentluisas "Blues", kur vēl 13 spēles guva vēl 14 punktus. "Blues" rindās viņš nospēlēja līdz pat 1998. No 1992. līdz 1995. gadam bija komandas kapteinis. gadam un 1995.—1996. gada sezonā spēlēja kopā ar vēl vienu leģendu — Veinu Grecki. 1998.—1999. gada sezonu Halls uzsāka jau Dalasas "Stars" rindās, bet pēc tur aizvadītām trim sezonām pārcēlās uz Detroitas "Red Wings", kurā nospēlēja līdz pat 2004. gadam. Pēc tās Halls parakstīja divu sezonu līgumu ar Fīniksas "Coyotes". Pirmās sezonas laikā NHL bija lokauts, bet otrajā sezonā, aizvadot tikai 5 spēles un esot ļoti neapmierinātam ar savu sniegumu, viņš paziņoja par aiziešanu no profesionālā hokeja.
Lai gan dzimis Kanādā, tomēr pieņēmi ASV pilsonību. ASV hokeja izlases sastāvā piedalījies 1986. gada Pasaules čempionātā, 1991. gada Kanādas kausa izcīņā, 1996. gada Pasaules kausa izcīņā, kurā kopā ar izlasi izcīnīja zelta medaļas. Piedalījies arī. un. gada olimpiskajās spēlēs, 2002. gadā, savu fanu priekšā, izcīnot sudraba medaļas.
1998.—1999. gada sezonā, spēlējot "Stars" rindās, izcīnījis Stenlija kausu. NHL kopā guvis 741 vārtus, vairāk vārtus ir spējuši gūt tikai Veins Greckis un Gordijs Hovs. Piedalījies 11 NHL Visu zvaigžņu spēlēs. 1990. gadā ieguva Lēdijas Bingas balvu, bet 1991. gadā arī Harta balvu un Lestera Pīrsona balvu. Divreiz savas karjeras laikā guvis 50 vārtus 50 spēlēs, vairāk - 3 reizes, tas izdevies tikai Veinam Greckim. No 1990. līdz 1992. gadam guva visvairāk vārtus sezonā, kopš 1998. gada par šādu sasniegumu tiek piešķirta Morisa Rišāra balva.
You've Come a Long Way, Baby
You’ve Come a Long Way, Baby ir Fatboy Slim otrais studijas albums, kas izdots 1998. gadā. Par pašu populārāko albuma skaņdarbu kļuva "The Rockafeller Skank".
Skaņdarbu saraksts
Visu skaņdarbu producents ir Fatboy Slim (Normans Kuks).
Novomisļi
Novomisļi var būt:
Kalks
Kalks (no fr — 'kopēt') ir vārds vai vārdu savienojums, kura morfoloģiskā vai semantiskā struktūra veidota pēc konkrēta citas valodas parauga, parasti, burtiski pārtulkojot citvalodas vārda vai teiciena sastāvdaļas. Piemēram, pēc angļu valodas vārda skyscraper parauga veidoti vācu valodas Wolkenkratzer un latviešu valodas debesskrāpis.
Netiešas vēlēšanas
Netiešas vēlēšanas ir vēlēšanas, kurās balsstiesīgie balso nevis par vēlēšanu kandidātiem, bet gan par personām, kuras šos kandidātus vēlēs. Netiešās vēlēšanās visbiežāk ievēl divpalātu parlamentu augšpalātas, Omānā šādi ievēl apakšpalātu, bet ASV — prezidentu.
Oļegs Kotovs
Oļegs Kotovs (Олег Валериевич Котов; dzimis ) ir Krievijas kosmonauts.
Kotova otrais lidojums notika 2009.—2010. gadā SKS 22. / 23. ekspedīcijas sastāvā ar kosmosa kuģi Sojuz TMA-17.
Trešo kosmisko lidojumu Kotovs sāka 2013. gada septembrī startējot kosmosa kuģī Sojuz TMA-10M un esot SKS 37. ekspedīcijas lidojuma inženieris. No oktobra bija SKS 38. ekspedīcijas komandieris. Uz zemes atgriezās 2014. gada martā.
2016. gada 4. maijā Oļegs Kotovs atstāja kosmonautu grupu. 5. maijā viņš kļuva par CNIIMaš Pilotējamo programmu centra priekšnieku.
Silmuiža
Silmuiža ir apdzīvota vieta Talsu novada Īves pagastā. Izvietojusies pagasta dienviddaļā Greimicas krastos pie autoceļa V1368 6 km no pagasta centra Tiņģeres, 21 km no novada centra Talsiem un 129 km no Rīgas.
Silmuiža vēstures avotos pirmoreiz minēta 1582. gadā bīskapijas nodevu sarakstā. Apdzīvotā vieta veidojusies pie bijušās Siles (Sillen) pusmuižas. Muižas apbūve nav saglabājusies; no bijušajām dzirnavām saglabājies dīķis un slūžas.
Gēza Maroci
Gēza Maroci (hu; dzimis Segedā, Austroungārijā, miris  Budapeštā, Ungārijā) bija Ungārijas starptautiskais lielmeistars šahā (1950), kā arī praktizējošs inženieris.
Šaha meistars
Maroci pirmais panākums bija uzvara 1895. gada Hastingsas šaha blakusturnīrā. Nākamajos gados viņš guva vairākas pirmās balvas dažādos turnīros. No 1902. gada līdz 1908. gadam Maroci piedalījās 13 turnīros un piecos no tiem kļuva par uzvarētāju, bet vēl piecos palika otrais. 1906. gadā Maroci bija gatavs mačam ar toreizējo pasaules čempionu Emanuelu Laskeru, bet tolaik Kubā, kur bija paredzēts spēlēt, sākās politiska nestabilitāte, kuras dēļ mačs tika atcelts.
Aiziešana un atgriešanās
Pēc 1908. gada Maroci pameta šaha karjeru, lai veltītu vairāk laika savai profesionālai izaugsmei. Būdams pēc izglītības inženieris un tehnologs, strādājis arī par klerku, vēlāk kļuvis par galveno auditoru Ungārijas izglītības ministrijā. Mainoties valsts varai pēc Pirmā pasaules kara beigām Maroci palika bez darba un nolēma atgriezties šahā. Šajā laikā Maroci atklāj atklātnes variantu sicīliešu aizsardzībā, kas joprojām ir nosaukts viņa vārdā. Tomēr atgriešanās nav tik veiksmīgā kā gribētos, jo Maroci tikai 1923. gadā izdodas dalīt uzvaru Karlsbādes šaha turnīrā (kopā ar Aleksandru Aļehinu un Jefimu Bogoļubovu). Tāpat liels ir Maroci ieguldījums Ungārijas komandas uzvarā pirmajā šaha olimpiādē Londonā 1927. gadā un izcīnītajā otrajā vietā šaha olimpiādē Hamburgā 1930. gadā.
Maroci bija pazīstams kā pozicionāla stila spēlētājs, kas nevairījās no aizsardzības un bieži spēlēja neizšķirti. Kādā no divdesmito gadu turnīriem viņam izdevās visas savas partijas noslēgt ar miera līgumu, kas deva iemeslu runām par "šaha neizšķirtu nāvi".
1950. gadā Starptautiskā šaha federācija FIDE par lielajiem nopelniem šahista karjeras laikā viņam piešķīra starptautiskā lielmeistara nosaukumu.
Novomisļi (Ezernieku pagasts)
Novomisļi (arī Jaundome; ltg) ir ciems Dagdas novada Ezernieku pagastā. Izvietojies pagasta dienviddaļā pie Eša ezera Novomisļu līča un reģionālā autoceļa P55 (Rēzekne_Dagda), 6 km no pagasta centra Ezerniekiem, 8 km no novada centra Dagdas un 275 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Jaundomes (Nowa Myśl) muižas centru. Novomisļos atrodas katoļu kapela.
Jaundomes muižā ir izveidota 880 metrus gara dabas taka, kas ļauj iepazīties ar muižas kultūrvēsturiskajiem objektiem un dabas daudzveidību.
Metamorphosis
Metamorphosis ir amerikāņu dziedātājas Hilarijas Dafas otrais studijas albums. Albums tika izdots ASV, citos reģionos tas tika laists klajā citā laikā. Albums iznāca īsi pēc H. Dafas beigšanas filmēties seriālā "Lizija Makgvaira" (Lizzie McGuire). Albums Argentīnā saņēma zelta disku par pārdotām vairāk nekā 20 000 kopijām, Austrālijā — platīna disku par vairāk nekā 70 000 pārdotām kopijām, Kanādā četrkāršo platīnu par vairāk nekā 400 000 pārdotām kopijām, Meksikā zelta disku par vairāk nekā 50 000 pārdotām kopijām un ASV — trīskāršo paltīnu par vairāk nekā 3 000 000 pārdotām kopijām.
Dānijas hokeja izlase
Dānijas hokeja izlase ir komanda, kas pārstāv Dāniju starptautiskajās hokeja spēlēs. Izlases labākais Pasaules čempionātu sasniegums ir 2010. un 2016. gadā izcīnītā astotā vieta. Dānijas izlasei izdevās kvalificēties dalībai olimpiskajās spēlēs 2022. gadā Pekinā, kur izcīnīja 7. vietu zaudējot ceturtdaļfinālā.
2023. gadā tā atradās 11. vietā Starptautiskās hokeja federācijas vīriešu hokeja izlašu rangā un spēlēja 2023. gada Pasaules čempionāta elites divīzijā.
Čārlzs Simoni
Čārlzs Simoni (en, hu; dzimis ) ir Microsoft vadītājs grupai, kas nodarbojas ar biroja programmatūras izstrādi. Viņš ir nodibinājis pats savu uzņēmumu Intentional Software.
2007. gada aprīlī viņš veica kosmisko lidojumu ar krievu kosmosa kuģi Sojuz TMA-10 (uz zemes atgriezās ar Sojuz TMA-9, samaksājot par to aptuveni 25 miljonus USD). 2009. gada martā—aprīlī viņš veica otru kosmisko lidojumu ar Sojuz TMA-14 (uz zemes atgriezās ar Sojuz TMA-13.
Aivars Borovkovs
Aivars Borovkovs (dzimis Rīgā) ir latviešu jurists, fotogrāfs, Latvijas Juristu biedrības prezidents, uzņēmējs, vada juridisko biroju "AB Grupa", pazīstams arī kā pārliecināts eiroskeptiķis.
Padomju laikā Borovkovs strādājis Latvijas PSR prokuratūrā par sevišķi svarīgu lietu izmeklētāju, izmeklējis slepkavības un lielus korupcijas gadījumus, arī Kremļa korupcijas lietas gan Maskavā, gan Vidusāzijā.
1988. gadā ierosinājis dibināt Latvijas Juristu biedrību, no tās dibināšanas bijis biedrības viceprezidents, kopš 1996. gada ir tās prezidents. 2008. gada 12. decembrī LJB Kongresā pārvēlēts uz nākamo periodu.
1990. gadu sākumā bijis viens no kompānijas AS "Software House Rīga" (SWH Rīga) dibinātājiem un tās juridiskais viceprezidents.
Darbojies arī politikā kā vairāku ministru prezidentu padomnieks juridiskajos un politiskajos jautājumos.
Viens no kluba 5x5 dibinātājiem un nosaukuma autors, kluba 21 dibinātājs, kādreiz nodarbojies ar cīņas un kaujas mākslas sportu, Atmodas laikā publicējies arī kā karikatūrists.
Kopā ar biznesa partneri - Ainaru Brūveli veido pasaules personu, vietu un notikumu enciklopēdisko un kultūrvēsturisko enciklopēdiju - nekropole.info, kopš 2017.gada - Timenote.info.
Teranovas līcis
Teranovas līča ziemeļrietumu daļā Žerlaša līča krastos atrodas Dienvidkorejas vissezonas polārstacija Čanpogo un divas vasaras polārstacijas — vācu Gondvana un itāļu Mariocukelli.
Līci atklāja britu polārpētnieks Roberts Skots 1901.—1904. gada ekspedīcijas laikā un nosauca ekspedīcijas kuģa Terra Nova vārdā.
Valsts varas dalīšana
Varas dalīšana ir viens no mūsdienu demokrātijas pamatprincipiem.
Varas dalīšanu ierosināja franču apgaismības laikmeta filozofs Šarls Luijs de Monteskjē savā 1748. gadā publicētajā darbā "Par likumu garu". Saskaņā ar viņa teoriju, valsts varu sadalot starp izpildvaru, likumdevējvaru un tiesu varu un nodrošinot katrai no šīm varām iespēju darboties neatkarīgi, tiek nodrošināta politiskā brīvība. Šīs sistēmas oponenti norāda, ka, lai gan šī sistēma varbūt aizkavē tirānijas izveidošanos, tā arī palēnina valdības darbu, un pastāv tendences dot izpildvarai pārāk plašas pilnvaras un samazināt likumdevēja nozīmi.
Nav tādu demokrātisku valstu, kurās vara būtu pilnīgi sadalīta, nav arī tādu, kurās vara nebūtu šķirta, tomēr var pastāvēt gan tādas demokrātijas, kas veidotas, cenšoties ievērot varas dalīšanas principus, gan tādas, kas cenšas varu apvienot.
Vīruss
Vīruss ( — ‘inde’ vai ‘toksīns’) ir ļoti mazs patogēns, kas vairojas tikai organismu dzīvo šūnu iekšpusē. Tas nespēj augt un vairoties ārpus saimniekorganisma. Vīrusi ir šūnu parazīti — tie var vairoties, tikai inficējot šūnas un izmantojot to orgānus sevis pavairošanai. Vīrusi var inficēt jebkura veida organismus, sākot ar augiem un dzīvniekiem un beidzot ar baktērijām un arhejiem. Tie izraisa dažādas slimības, piemēram, saaukstēšanos, gripu un dzīvībai bīstamo HIV. Terminu "vīruss" parasti lieto, lai apzīmētu tās daļiņas, kas inficē eikariotus, bet tās, kas inficē prokariotus, sauc par bakteriofāgiem.
Austrumeiropa (nozīmju atdalīšana)
Austrumeiropa var būt:
Titovs
Titovs var būt:
Vīruss
Parasti vīrusi sastāv no nukleīnskābes (DNS vai RNS) fragmenta, kas satur vīrusa ģenētisko informāciju, un olbaltumvielu apvalka (kapsīda). Kapsīds aizsargā ģenētisko materiālu no ārējās vides un saimniekorganisma faktoru iedarbības. Dažiem vīrusiem ir arī lipīdu membrāna. To izmēri ir no 17 līdz 300 nanometriem. Tie ir aptuveni 1000 reizes mazāki nekā baktērijas. Vīrusus ar optiskajiem mikroskopiem nevar novērot, to var izdarīt ar elektronmikroskopiem. Pēc izskata tie parasti ir sfēriski, ovāli vai nūjiņveida. Retāk tiem ir sarežģītāks ārējais izskats.
Zinātne, kurā nodarbojas ar vīrusu pētīšanu, ir virusoloģija. Zinātnieki pēta vīrusu uzbūvi, evolūciju, klasifikāciju un veidu kā vīrusi izplatās, izplatot slimības. 1892. gadā krievu zinātnieks Dmitrijs Ivanovskis pirmoreiz pierādīja vīrusu eksistenci, kas arī ir virusoloģijas kā zinātnes sākums. Ivanovskis vairākus gadus pētīja tabakas augus un nonāca pie secinājuma, ka slimības šim augam izraisa jauna veida "baktērijas".
Klasifikācija
Vīrusus var iedalīt pēc to nukleīnskābes: DNS saturošajos un RNS saturošajos. RNS saturošos vīrusus sauc par ribovīrusiem un retrovīrusiem (atgriezeniskajiem vīrusiem), kuriem ir enzīms revertāze (RNS atkarīgā DNS polimerāze), kas, pēc iekļūšanas saimnieka šūnā, vīrusa RNS pārvērš par DNS. Pie retrovīrusiem pieder, piemēram, HIV (human immunodeficiency virus).
Klasificējot ņem vērā arī to vai nukleīnskābe ir vienpavedienu vai divpavedienu, cirkulāra vai lineāra. Klasificē arī pēc vīrusu formas, lieluma, pēc ārējā apvalka esamības vai neesamības, vai izraisītajām slimībām.
Tā kā vīrusi ir saimnieka specifiski, tos var iedalīt pēc organisma, kuros tie parazitē: baktēriju vīrusos (bakteriofāgos jeb vienkārši fāgos), augu vīrusos un dzīvnieku vīrusos. Daži cilvēka vīrusi specializējas uz noteiktiem audiem, piemēram, HIV vairojas tikai T limfocītos, poliomielīta vīruss vairojas tikai muguras smadzeņu šūnās, hepatīta vīrusi inficē tikai aknu šūnas.
2017. gada klasifikācija
Starptautiskā vīrusi taksonomijas komiteja (ICTV) 2017. gadā ieteica vīrusu klasifikācijas veidošanā pieturēties pie šādas taksonomijas:
2017. gada ICTV klasifikācija ietvēra deviņas vīrusu kārtas: Bunyavirales, Caudovirales, Herpesvirales, Ligamenvirales, Mononegavirales, Nidovirales, Ortervirales, Picornavirales и Tymovirales.
2018. gada klasifikācija
2018. gadā ICTV krietni paplašināja vīrusu klasifikācijas taksonomiju:
Baltimora klasifikācija
1974. gada Nobela prēmijas laureāts Deivids Baltimors izveidoja savu vīrusu funkcionālo un strukturālo klasifikāciju pēc mRNS veidošanās mehānisma un genoma, kas var būt vienpavediena vai divpavedienu, DNS saturošs un RNS saturošs, ar vai bez revertāzes, ar pozitīvu vai negatīvu RNS. Šī klasifikācija ietver septiņas vīrusu pamatgrupas:
Augu vīrusi
Ir zināms apmēram 1000 dažādu vīrusu, kas izraisa augu slimības. Tās ir grūti atšķirt no barības elementu trūkuma, ārstēšana ir gandrīz neiespējama. Domājams, ka augu vīrusus pārnēsā kukaiņi (piemēram laputis un cikādes), kas barojas ar augu audiem. Tie var tikt pārmantoti no paaudzes uz paaudzi ar inficētām sēklām vai bezdzimumvairošanās ceļā ar inficētām šūnām. Vīrusi izplatās pa visu auga organismu pa šūnas savienojošajām plazmodesmām. Vairums augu vīrusu ir RNS saturoši.
Augu aizsargmehānisms pret vīrusiem balstās uz inficētās šūnas izolāciju nonāvejot apoptozes ceļā apkārtesošās šūnas. Augi pret vīrusiem izstrādā arī salicilskābi, slāpekļa oksīdu un skābekļa radikāļus, kas darbojas kā dezinfektanti.
Rondo
Rondo var būt:
Mālpils muiža
Mālpils muižas (de) kungu māja atrodas Siguldas novada, Mālpils pagasta centrā Mālpilī, apmēram 60 km no Rīgas un 15 km no Siguldas. Tā celta klasicisma stilā 18. gadsimta vidū, bet pārbūvēta 1911. gadā pēc arhitekta Vilhelma Bokslafa projekta. Muižas pils ir valsts nozīmes kultūras piemineklis, tās restaurācija noslēdzās 2008. gada augustā. Tajā atrodas dizaina viesnīca, bārs un restorāns.
Vēsture
Līvu valodā Mālpils tiek saukta par Lemburgu ('virsaiša upīte'). Lībisko apdzīvotās vietas nosaukumu pielāgoja vācu variantam Lemburg, kuru vēlāk latviskoja par Mālpili. Laikā starp 1207. un 1209. gadu Zobenbrāļu Ordeņa mestrs Venno izlēņoja Idoves pili (la) labietim Maneģintim un viņa brāļiem. Pirmās liecības vēstures dokumentos par Livonijas ordeņa Mālpils ordeņa pili ir no 1413. gada. Tā atradusies ap 150 m uz austrumiem no Mālpils luterāņu baznīcas. Uzskata, ka tā uzcelta 14. gadsimta otrajā pusē.
Poļu-zviedru kara laikā 1626. gadā poļu armija atkāpjoties Mālpils ordeņa pili uzspridzināja. Zviedru Vidzemes laikā 1625. gadā Mālpils muižu piešķīra pulkvedim Nilsam Asersonam Manneršildam, bet 1680. gados veiktās muižu redukcijas laikā tā nonāca Zviedrijas valsts īpašumā. 1753. gadā Krievijas Impērijas ķeizariene Elizabete Mālpils muižu piešķīra pulkveža Melgunova sievai un kādai Strausa kundzei. 1760. gadā uzcēla jaunu Mālpils muižas kungu māju tagadējā vietā. 18. gadsimta otrajā pusē Vidzemes landrāts Gustavs Vilhelms fon Taube, kuram piederēja blakus esošā Vites muiža, apvienoja Mālpils muižu ar Vites muižu un tā arī no šī laika abas muižas palika apvienotas. Šajā laikā izveidoja muižas centra apbūvi, muižas parku un izraka dīķi. 1775. gadā pēc landrāta Gustava Vilhelma fon Taubes nāves muižu mantoja viņa dēls Frīdrihs Vilhelms fon Taube, kas 1806. gadā par 132 000 dālderiem muižu ieķīlāja kolēģijas padomniekam Vilhelmam fon Blakenhāgenam. 1820. gadā landrāts Frīdrihs fon Grote nopirka muižu vairāksolīšanā par 105 000 sudraba rubļiem, 1836. gadā muižu mantoja viņa dēls Aleksandrs fon Grote. 1905. gada revolūcijas laikā 1905. gada naktī no 27. uz 28. novembri Mālpils muižas teritorijā esošo muižas kungu māju nodedzināja. Ēkā pilnīgi izdega visas koka daļas, palika tikai nama mūra sienas. Pēc nemieru apspiešanas muižā atgriezās tās vecais īpašnieks Aleksandrs fon Grote. Pēc viņa pasūtijuma no 1907. līdz 1911. gadam Cēsu būvuzņēmēja J. Mengela vadībā pilī notika atjaunošanas darbi. Projektu izstrādāja arhitekts Vilhelms Bokslafs. 1914. gadā muižu mantoja Aleksandra fon Grotes meita Elza fon Grote, kuru tautā sauca par freileni. Šajā laikā muiža bija skaista un sakopta. Pēc 1920. gada agrārās reformas Elzai fon Grotei nācās šķirties no lielākās daļas muižas īpašumu. Viņai atstāja 50 hektārus zemes līdz ar saimniecības ēkām, dzirnavām, oranžēriju un pārvaldnieku māju, kur viņa saimniekoja līdz 1939. gada rudenim, kad devās uz Vāciju.
Pēc 1920. gada agrārās reformas muižas ēkās atradās Mālpils sešklasīgā pamatskola, bet 1929. gadā to nodeva Latvijas Nacionālo atvaļināto karavīru biedrībai, kas nolēma bijušajās muižas ēkās ierīkot sanatoriju Lāčplēši. 1935. gadā bijušās muižas ēkas nopirka Mālpils pienotavas grāmatvedis Teodors Kerselis.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā ēkas nacionalizēja, te atradās Mājturības tehnikums (1940-1949), 1949. gadā tajās atvēra Mālpils Hidromeliorācijas un celtniecības tehnikumu, kas šeit pastāvēja līdz 1965. gadam. Dārza māja tika pārbūvēta un tur ierīkotas audzēkņu guļamistabas. Kādreizējās oranžērijas vietā ierīkoja mazgātuves un tualetes, tika aizmūrēta parādes durvju aile. Bijušajā stallī un ratnīcā ierīkoja mehāniskās darbnīcas un dzīvokļus. Arī pārējās muižas kompleksa ēkas tika pārveidotas par dzīvokļiem un darbnīcām, pakāpeniski ejot postā. 1965. gadā bijušajās muižas ēkās izvietojās Mālpils sovhoza administrācija, bet 1966. gadā šeit iekārtoja Mālpils Zemkopības un meliorācijas muzeju. 1992. gadā Mālpils muižu atdeva T. Kerseļa mantiniekam Andrim Kerselim, bet 2003. gadā to nopirka Aldis Plaudis, kas 2006.-2008. gadā veica pamatīgus restaurācijas darbus.
Ēkas apraksts
Pēc 1907. gada atjaunošanas muižas pils ieguva mūsdienās redzamo grezno arhitektoniski telpisko risinājumu. Tas pats divstāvu mūra ēkas apjoms ar paplašinātu piecu logu aili, centrālo šķērszelmeni un klasicisma stila logaiļu apdari. Stāvais divslīpju jumts tika aizstāts ar augstu mansarda tipa jumtu, likvidējot lielās neogotiskās jumta izbūves un to vietā ierīkojot nelielus jumta logus ar trīsstūrveidīgiem jumtiņiem virs tiem. Trīsstūrveida frontonā parādījās apaļš logs, baroka stilā veidota dzega ar ģipša vāzes pilastru augšmalās. Ēkas D fasādē bijušās divstāvīgās segtās nojumes vietā izveidota vienstāvīga nojume, saglabājot šūnakmens pilastrus un kolonnas, bet virs tās — atklāts balkons ar kaltām dzelzs margām. Ēkas Z fasāde parka pusē gandrīz analoģiska, tikai jaunums bija terase, kurai izveidotas divas noejas kāpnes ar betona, klasicisma stilā veidotām margām. Ēkas arhitektūra tika iespējami tuvināta zudušajam oriģinālam, bet izmaiņas simbolizēja neobaroka muižu dzīvojamo ēku celtniecības posmu Latvijas arhitektūrā. Pils interjeri risināti klasicisma stila formās, pirmā stāva gaitenī saglabātas krusta velves, otrā stāva zālē vēl šodien apskatāmi polihromi kesonu ozolkoka griesti. Uz augšējiem stāviem ved spirālveidīgas, kokā grieztas kāpnes ar koka margām, pagriezienos pusloka balustrādes ar kanelūrām. Logiem iekštelpās veidotas ovālas augšējās apmales slēģi.
Restaurācija
Mālpils muiža tika atjaunota, maksimāli saglabājot tās vēsturisko veidolu. Muižas restaurācija sākās 2006. gadā un noslēdzās 2008. gada augustā. Mālpils muižas restaurācijas projekta autors ir SIA "LDU izpētes un prejektēšanas birojs KROKS", arhitekte Dita Lapiņa. Interjera darbus veica Ināra Cine un Ieva Plaude. Mālpils muižā restaurācijas laikā tika atjaunots un nomainīts grīdas segums, restaurētas sienas, kāpnes un durvis. Tika atjaunota arī muižas ārējā fasāde. Rekonstrukcijas laikā tika veikta muižas bojāto būvkonstrukciju (arī apdares) demontāža, jumta nomaiņa, kā arī ēkas pārsegumu un stāvvadu maiņa, tika uzstādīta jauna santehnika. Tika veikti arī vērienīgi labiekārtošanas darbi — remontēti piebraucamie ceļi un ielas. Muižas apkārtējā vide — pagalms un muižai pieguļošā parka teritorija — tika sakopta un labiekārtota, tika uzstādīti soliņi, bruģēti celiņi, izveidotas strūklakas, iztīrīts dīķis un veikti apzaļumošanas darbi visā muižas teritorijā. Mālpils muižas kungu mājā tika atjaunoti kamīni un vairākas vecās podiņu krāsnis. Atjaunotas tika arī vecās ozolkoka kāpnes, Deju zāles zvaigžņu parkets un tumšie ozolkoka paneļu griesti. Muižas interjers ir papildināts ar klasicisma un bīdermeijera stila antīkām mēbelēm, vecmaistaru gleznām un citiem interjera priekšmetiem.
Mālpils muižas parks
Aiz pils atrodas ainavisks 22 hektārus plašais muižas parks, kas sākas ar nolaideno lauci pils terases priekšā un galveno dīķi. Pašreizējais parka koku vecums ir ap 155 gadiem. Parka reljefs ir lēzens ziemeļu virzienā, tāpēc viszemākā parka vieta ir pie Siguldas šosejas Sudas upes tilta, kur līmeņu starpība ar augstāko vietu — pils pagalmu ir ap 16 metriem.
Mālpils muižas plānā, kas zīmēts laikā no 1856. līdz 1859. gadam, var labi saskatīt muižas centra un parka plānojumu. Sākotnējā parka teritorija, iespējams, bijusi mazāka par esošo. Te iezīmēta pils ar parādes laukumu, lauce aiz pils, garenais dīķis un augļu dārza teritorija centrālajā laucē, kas sadalīta deviņos kvadrātos. Parks bija apjozts ar laukakmeņu mūri, kura atliekas vēl šodien pamanāmas. Iespējams, tas bijis muižas parka kodols, kas vēlāk paplašinājies. Parkā izrakti četri dīķi (0.64 hektāri), kurus savstarpēji saista caurtekas. Kādreiz pār vienu dīķi veda romantiskais Mīlestības tiltiņš, tā šobrīd vairs nav. Paradoksāli, bet šo dīķi zemnieki dēvējuši par Sibīrijas dīķi, jo barons bijis nežēlīgs pret strādniekiem dīķu rakšanas laikā un darbs līdzinājies katorgas darbiem Sibīrijā. Agrāk kopā bijuši savienoti trīs dīķi, tagad to ir tikai divi, trešais ir galīgi aizlaists.
Barona fon Taubes laika parks 19. gadsimta vidū paplašināts ar ainavu dārzu un daļēji saglabājies. No pils terases puses pāri galvenajam dīķiem paveras plaša perspektīva, brīva no kokiem. To veido glīta ozolu aleja. Parkā aug vietējo koku un krūmu sugas, kuru vidū ir atsevišķas eksotiskas, piemēram, sudraba kļava, Kolorādo egle, pelēkais riekstkoks, Holandes liepa u. c. Parkā izveidoti pastaigu celiņi brīvā formā. Vēl nesen pils pagalmā varēja priecāties par glīti izveidotajiem soliem, kas balstījās uz akmens mūriem. Tādi paši soli un līdzi būvēti tiltiņi rotāja arī takas un ceļus pāri grāvjiem vecajā muižas parkā.
Mālpils muiža šodien
2008. gada augustā noslēdzās Mālpils muižas rekonstrukcija. Mālpils muižas atklāšana notika 2008. gada 12. oktobrī, kas apzināti sakrita ar muižas arhitekta V. Bokslafa 150 dzimšanas dienu. Šim notikumam par godu Mālpils muižas parkā tika atklāts pazīstamā Latvijas tēlnieka Gļeba Panteļejeva veidots Bokslafa piemineklis. Mālpils muižas parkā atjaunots arī vecais obelisks, iztīrīts aizaugušais dīķis, kur tagad zied ūdensrozes un čalo strūklaka. Pa dīķi ir iespējams izbraukt arī ar laiviņām. Šodien muižā atrodas dizaina viesnīca, bārs un restorāns. Šobrīd muižas īpašniece ir Līga Plaude. Ir sākti rekonstrukcijas darbi visās muižas apkārtes vecajās ēkās.
Kvortons
Kvortons (Quorthon), īstajā vārdā Tomass Forsbergs (Tomas Börje Forsberg) (1966. gada 17. februāris — 2004. gada 3. jūnijs), bija zviedru mūziķis, multinstrumentālists. Plašāk zināms kā zviedru smagā metāla grupas Bathory dibinātājs. Tiek uzskatīts reizē par melnā metāla un vikingmetāla žanru izveidotāju un spilgtu smagā metāla mūzikas ikonu.
Biogrāfija
Tomass Forsbergs ir dzimis Zviedrijā, Stokholmā 1966. gada 17. februārī. Jau agri pievērsies mūzikai. 1983. gadā dibina grupu Bathory, bet naudas trūkuma dēļ pirmie ieraksti tiek veikti garāžās un to kvalitāte nav sevišķi augsta. Tomēr tieši to daudzas otrā viļņa melnā metāla grupas centīsies atdarināt. Lielāko mūža daļu Kvortons sirgst ar sirdsdarbības problēmām un 2004. gada 3. jūnijā mirst no sirdstriekas savā dzīvoklī Stokholmā.
Muzikālā karjera
1983. gadā tiek dibināta grupa Bathory. Tā brīža Kvartona lielākās muzikālās ietekmes ir grupas Venom un Celtic Frost. Pirmie izdotie ieraksti savas rupjās kvalitātes un sātaniskās stilistikas dēļ tiek uzskatīti par melnā metāla aizsākumiem un stila paraugiem, kam centās līdzināties liela daļa nākamo šī stila grupu.
1980. gadu beigās Kvartona un Bathory daiļradē notiek lūzums. Līdzšinējās stilistikas vietā albumos sāk dominēt ar Skandināvijas vēsturi un vikingiem saistītas tēmas, izmainās arī spēles stils. 1988. gadā izdotais albums Blood Fire Death tiek uzskatīts par pārējas posmu no melnā metāla uz Vikingmetālu. Šajā periodā lielāko daļu ierakstu veic Kvartons vienatnē,spēlējot visus instrumentus, tomēr dažos albumos tiek izmantoti kādi sesijas muzikanti.
1993. gadā Kvartons uz brīdi pamet Bathory un izdod divus soloalbumus zem nosaukuma Quorthon. Stilistiski šie albumi vairāk saistās ar klasisko rokmūziku.
Atgriežoties pie Bathory, daži albumi tiek izdoti ar vairāk trašmetālam raksturīgu skanējumu. Tomēr 90. gadu otrajā pusē notiek atgriešanās pie Vikingmetāla. Albumi kļūst konceptuālāki. Viņa pēdējais darbs ir pie četru albumu muzikālās sāgas Nordland, no kuras gan tiek pabeigtas un izdotas tikai divas pirmās daļas.
Diskogrāfija
Ar Bathory
Ar Quorthon
Lokarno līgumi
Lokarno konference bija starptautiska konference no 1925. gada 5. oktobra līdz 16. oktobrim, kas notika Šveicē, Lokarno pilsētā, lai apspriestu drošības problēmas Eiropā. Šī konference noslēdzās ar septiņu līgumu parakstīšanu, no kuriem nozīmīgākais bija Reinas garantiju pakts, kas ietvēra vācu-franču un vācu-beļģu robežu neaizskaramības nodrošināšanas speciālos principus — robežas tika atzītas par galīgām, to apņēmās garantēt Itālija un Lielbritānija. Līgumi tika parakstīti 1. decembrī Londonā. Tie stājās spēkā 1926. gada 10. septembrī, kad Vācija kļuva par Tautu Savienības dalībvalsti.
Germans Titovs
Germans Titovs (Герман Степанович Титов; dzimis, miris ) bija PSRS krievu kosmonauts, otrais cilvēks pēc Gagarina, kurš 1961. gada augustā veica lidojumu Zemes orbītā. Titova vārdā nosaukts krāteris Mēness pretējā pusē.