cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Glābējsilīte
Rīcība pēc bērna ielikšanas glābējsilītē
Ģimenei vai personai, kas vēlas adoptēt bērnu, jāierodas savai dzīvesvietai atbilstošajā bāriņtiesā un jāiesniedz nepieciešamie dokumenti. Bāriņtiesa pārbauda iesniegtos dokumentus un to atbilstību īstenībai. Tiek veikta potenciālā adoptētāja ģimenes izpēte. Ģimenes izpēti veic bāriņtiesa un profesionāli speciālisti - psihologi, sociālie darbinieki. Izpēte ilgst vismaz 6 mēnešus. Pēc ģimenes izpētes slēgtas bāriņtiesas sēdes laikā tiek izvērtēta visa iegūtā informācija un pieņemts galīgais lēmums par to, vai personu atzīt vai neatzīt par adoptētāju. Ja bāriņtiesa sniedz apstiprinošu atbildi, adoptētājam, Labklājības ministrijā bāriņtiesas lēmumu, ir tiesības Labklājības ministrijā iepazīties ar informāciju par adoptējamiem bērniem.
Sakas novads
Sakas novads bija pašvaldība Liepājas rajona ziemeļos, Baltijas jūras krastā. Izveidots 2004. gada 16. novembrī, apvienojot Pāvilostas pilsētu un Sakas pagastu. Likvidēts 2009. gadā, iekļaujot Pāvilostas novadā. Robežojās ar sava rajona Vērgales, Dunalkas, Cīravas un Lažas pagastiem, Kuldīgas rajona Gudenieku un Alsungas pagastiem un Ventspils rajona Jūrkalnes pagastu.
Depeche Mode
Depeche Mode ir angļu elektroniskā mūzikas grupa, kas izveidota 1980. gadā Basildonā, Esseksā. Grupu dibinātāji ir Deivs Gahans, Martins Gors un Endrū Flečers.
Šī laikmeta izcelšanās bija grupas 1988. gada jūnija koncerts Pasadenas “Rose Bowl” stadionā, kurā viņi pulcēja pūli, kas pārsniedza 60 000 cilvēku. Jaunajā desmitgadē Depeche Mode izlaida albumu “Violator”, kas ir tiek uzskatīts par viņu visveiksmīgāko studijas albumu.
Depeche Mode ir bijušas 50 dziesmas Apvienotās Karalistes singlu topā. Depeche Mode ir pārdevuši vairāk nekā 100 miljonus ierakstu visā pasaulē.
Pirmsākumi
Depeche Mode pirmsākums ir datējams ar 1977. gadu, kad Vinss Klārks (vokāls, ģitāra) un Endijs Flečers (bass) dibināja grupu ar nosaukumu "No Romance in China". 1979. gadā Vinss Klārkss spēlēja ģitāru jau citā grupā "The Plan". Tai pat laikā Mārtins Gors kopā ar skolas draugu spēlēja akustiskā duetā "Norman and the Worms". Šis duets sacer dziesmu "See You", kas vēlāk tiks izdota kā Depeche Mode dziesma. 1979. gadā Gors, Klārks un divi viņu draugi dibina grupu "The French Look", kur Gors spēlē ģitāru un Klārks — taustiņinstrumentus. 1980. gada martā Klārks, Gors un Flečers dibina grupu "Composition of Sound", kur Klārks spēlē ģitāru un dzied, Gors spēlē taustiņinstrumentus un Flečers - basģitāru. "Composition of Sound" laikā top arī pirmās Depeche Mode dziesmas, to skaitā arī "Photographic". Drīz pēc "Comopsition of Sound" dibināšanas arī Klārks un Flečers nolemj pāriet uz taustiņinstrumentiem, viņi sāka strādāt ikdienas darbu, lai nopelnītu tiem naudu, vai arī aizņēmās tos no draugiem. 1980. gadā grupai pievienojas Deivs Gahans (balss), kurš grupā tiek pieņemts un atzīts par labu esam, kad pārējie grupas dalībnieki dzirdēja viņu dziedam Deivida Bovija dziesmu "Heroes". Grupa maina nosaukumu uz "Depeche Mode" (nosaukums ņemts no franču žurnāla ar tādu pašu nosaukumu).
Vinss Klārks pamet grupu un Alans Vailders pievienojas
Speak & Spell koncertturnejas laikā Vinss Klārks sāk protestēt pret virzienu, kurā grupa iet. Viņš vairāk laika grib veltīt darbam studijā nevis koncertiem. 1981. gada nogalē Vinss Klārks publiski paziņoja, ka pamet Depeche Mode. Vēlāk viņš dibina un pats piedalās tādās grupās kā Yazoo un Erasure. Daudzi skeptiķi paredzēja jaunās grupas galu, jo grupu pameta tās galvenais komponists, bet kļūdījās, jo dziesmu komponista funkcijas uzņēmās Martins Gors, kura divas dziesmas (Tora!Tora!Tora, Big Muff) jau bija iekļautas grupas pirmajā albumā "Speak & Spell". Pēc Vinsa Klārka aiziešanas, grupa sāk meklēt viņa aizvietotāju un žurnālā "Melody Maker" ievieto anonīmu sludinājumu, kurā aicina pievienoties grupai taustiņinstrumentālistu ne vecāku par 21 gadu. Piesakās Alans Vailders, kurš tobrīd jau ir 22 gadu vecs, bet noklusē savu patieso vecumu, jo viņam ļoti ir nepieciešams pastāvīgs darbs. Pēc noklausīšanās viņš tiek pieņemts Depeche Mode, bet pie grupas otrā albuma ierakstīšanas procesa vēl netiek pielaists un tiek izmantots tikai koncerttūrē.
A Broken Frame (1982)
1982. gada janvārī grupa izdod jaunu singlu "See You", dziesmu, kuru sarakstījis Martins Gors un tā pretēji prognozētajam pārspēj visus Klārka laika singlu panākumus un Apvienotās Karalistes singlu topā ierindojas 6. vietā. Līdz 1982. gada beigām grupa izdod vēl divus singlus "The Meaning of Love" (12. vieta Apvienotas Karalistes singlu topā) un "Leave in Silence" (18. vieta Apvienotas Karalistes singlu topā), kā arī jaunu albumu "A Broken Frame". Visu jaunā albuma dziesmu autors ir Martins Gors, albuma skanējums ir drūmāks salīdzinājumā ar "Speak & Spell", tajā ir tikai divas optimistiskas, jautras dziesmas "The Meaning of Love" un "A Photograph of You".
Construction Time Again (1983)
1983. gada janvārī iznāk jauns grupas singls "Get the Balance Right!", kas ir pirmais Alana Vaildera darbs ar grupu, un sasniedz 13. pozīciju Apvienotās Karalistes singlu topā. Pats Alans un arī pārējie grupas dalībnieki ar šo dziesmu nav apmierināti un joprojām uzskata to par vienu no saviem sliktākajiem singliem. Bet nākamais singls "Everything Counts" ir gan pašu Depeche Mode, gan arī klausītāju atzīts, dziesma sasniedz 6. vietu Apvienotās Karalistes singlu topā, atkārtojot "See You" panākumus, kā arī iekļūst Rietumvācijas, Zviedrijas, Šveices, Īrijas un Dienvidāfrikas pirktāko singlu Top 30. Pie sava trešā studijas albuma "Construction Time Again" ieraksta grupa nolemj strādāt kopā ar producentu Garetu Džonsu un albuma ieraksts notiek Hansa Studijā Rietumvācijā, kurai blakus atrodas Berlīnes mūris, kas piešķir albuma ierakstam neparastu noskaņu. Albumā ir jūtama pamatīga skanējuma maiņa, jo līdz šim izmantoto analogo sintezatoru vietā grupa sāk izmantot emulatoru samplerus, ierakstot dažādu objektu skaņas un padarot grupas skanējumu industriālāku. Līdz ar grupas skanējumu mainās arī dziemu teksti, kas pievēršas politiskiem un sociāliem procesiem sabiedrībā. Divām albuma "Construction Time Again" dziesmām (Two Minute Warning un The Landscape Is Changing) kā mūzikas līdzautors piedalās arī Alans Vailders.
Some Great Reward (1984)
Savas karjeras pirmajos trīs gados grupa bija guvusi vērā ņemamus panākumus tikai dzimtajā Lielbritānijā, taču viss mainījās līdz ar singla "People Are People" izdošanu 1984. gada martā, kas sasniedza ne tikai līdz šim augstāko panākumu Apvienotās Karalistes singlu Topā - 4. vieta, bet atnesa grupai arī pirmo Nr. 1 Rietumvācijā, Nr. 2 Īrijā un dziesma bija atrodama vai ikvienas Eiropas valsts singlu Top 10. 1985. gada vasarā 'People Are People' iekļuva arī ASV Billboard singlu Top 13. vietā. Paši grupas dalībnieki gan atzīst, ka viņiem šī dziesma nav sevišķi tuva, varbūt tāpēc tā nav spēlēta dzīvajos koncertos kopš 1988. gada, kā vienu no iemesliem nepatikai pret šo dziesmu Martins Gors min dziesmas tekstu, kas ir interpretējams tikai vienā veidā kā pretrasistisks un iecietīgs, citām Depeche Mode dziesmām lirikas tomēr ir interpretējamas dažādi. Nākamais singls "Master and Servant" klajā nāk 1984. gada augustā un arī gūst lielus panākumus. Tā paša gada septembrī grupa laiž klajā savu ceturto studijas albumu "Some Great Reward", kas atsaucoties uz [allmusic.com] ir viens no joprojām labākajiem elektroniskās mūzikas albumiem. Melody Maker raksta, ka albums liek neaizmigt un ievērot, kas notiek tepat mūsu acu priekšā. Un tas tiek atzīts par mēneša ierakstu. Apvienotās Karalistes albumu topā "Some Great Reward" ierindojas 5. vietā, kā arī bija atrodams vairāku Eiropas valstu albumu topos. Krustugunīs grupa nokļūst ar nākamo dubultsinglu "Blasphemous Rumours/Somebody" singla a-puses dziesmas "Blasphemous Rumours" teksts vēsta par meiteni, kas savu dzīvi velta Dievam bet aiziet bojā. Dziesmu aizliedz atskaņot BBC radio un līdzīgi ierobežojumi ir arī ASV radiostacijās. Taču šī singla otrā dziesma "Somebody" ir skaista balāde Martina Gora izpildījumā. 1984. gada decembrī grupas koncerta laikā Hannoverē publikā tiek uzspridzināta bumba.
The Singles 81>85 (1985)
1985. gads ir ievērojams ar to, ka ir pirmais gads kopš 1981, kad grupa neizlaiž jaunu studijas albumu taču klajā nāk 2 singli "Shake the Disease" un "It's Called a Heart". Pēc grupas dalībnieku domām "It's Called a Heart" ir viņu pašu nemīļākais singls. Alans Vailders pat ir cīnījies par singla "It's Called a Heart" b-puses "Fly on the Windscreen" izvirzīšanu a-pusei, taču ierakstu kompānija to nav atļāvusi, jo dziesmas "Fly on the Windscreen" teksts sākas ar vārdu "Nāve". 1985. gada oktobrī klajā nāk Depeche Mode pirmā dziesmu izlase "The Singles 81>85" (priekš ASV "Catching Up with Depeche Mode"), kurā apkopotas laika periodā no 1981. līdz 1985. gadam singlu formātā izdotās dziesmas. Šai laikā dažās aprindās grupa tiek asociēta ar gotu kultūru, kas aizsākās Lielbritānijā un pamazām ieguva popularitāti arī ASV. ASV grupas mūziku atskaņo studentu un modernā roka radiostacijas, tādas KROQ un WLIR, tādējādi viņi galvenokārt tiek pieņemti alternatīvās jaunatnes vidū, kura nav mierā ar vieglā roka un popa pārsvaru radiostaciju ēterā. Tas ir pilnīgā pretstatā tam, kā grupa izskatījās Eiropā, kur viņi ir jauniešu elki un regulāri viesi jauniešu žurnālos un TV pārraidēs. 1985. gadā grupa sniedz savus pirmos koncertus padomju bloka valstīs - Ungārijā un Polijā.
Black Celebration (1986)
Grupas lielākā pārveidošanās notiek ar tās piekto studijas albumu "Black Celebration", atbrīvojoties no iepriekšējiem diviem albumiem raksturīgās industriālā popa skaņas, grupa piesaka draudošu, ļoti atmosfērisku un strukturētu skanējumu, kas ir labi dzirdams albuma priekšvēstnesī singlā "Stripped". Grupas dziesmu komponists Martins Gors kādā intervijā atzinies, ka viņam patīk praktiski visi grupas albumi sākot ar Black Celebration. Albuma "Black Celebration" singls "A Question of Time" ir ievērojams ar to, ka tas ir pirmais grupas singls, kura video ir veidojis Antons Korbins. Depeche Mode un Antona Korbina sadarbība izvēršas gana ražīga, jo Antons Korbins līdz šim ir veidojis 19 Depeche Mode dziesmu videoversijas, kā arī projektējis koncerttūru skatuvju, studijas albumu un singlu vāciņu dizainu.
Music for the Masses (1987)
1987. gada rudenī grupa izdod savu sesto studijas albumu "Music for the Masses", kuru producē Deivs Baskombs (strādājis arī ar Tears for Fears). Albums ir ievērojams ar to, ka tam izdodas saniegt līdz šim augstāko pozīciju ASV Billboard albumu topā un apklusināt grupas daiļrades kritiķus ASV. Pēc albuma izdošanas grupa devās savā līdz šim garākajā koncerttūrē, kas ilga deviņus mēnešus un noslēdzās 1988. gada 18. jūlijā ar grandiozu koncertu ASV, Pasadenā, Rose Bowl stadionā, kuru apmeklēja aptuveni 75 000 klausītāju. Šī koncerttūre tika iemūžināta arī koncertfilmā un koncertalbumā "101".
Violator (1990)
1989. gada vasarā grupa sanāk kopā ar producentu Flood Milānā, Itālijā, lai sāktu darbu pie sava septītā studijas albuma. Pirmais singls no gaidāmā albuma ir "Personal Jesus", kas iznāk 1989. gada augustā un sasniedz 13. pozīciju Apvienotās Karalistes singlu topā, kā arī ir pirmais singls kopš "People are People", kas ielaužas ASV Billboard singlu Top 20 un kļūst par pārdotāko 12-collu singlu ierakstu kompānijas Warner Bros. vēsturē. 1990. gada februārī grupa laiž klajā jaunu singlu "Enjoy the Silence", kas kļūst par grupas līdz šim visveiksmīgāko singlu, sasniedzot 6. vietu Apvienotās Karalistes singlu topā un pirmo, un līdz šim brīdim vienīgo ASV Billboard singlu Top10 hitu - 8. vieta. 1991. gada sākumā ikgadējā BritAwards "Enjoy the Silence" saņem arī balvu kā "gada labākais britu singls". Grupas septītais studijas albums "Violator" klajā nāk 1990. gada martā un kļūst par līdz šim komerciāli veiksmīgāko Depeche Mode studijas albumu. Tas pārdots aptuveni 8 miljonos eksemplāru. Komerciāli veiksmīga bija arī Violator sekojoša Violation koncerttūre, kuras koncerti tika izpārdoti zibenīgā ātrumā - 48 000 biļešu uz grupas koncertu Losandželosā ASV tika izpārdotas stundas laikā, bet 40 000 biļešu uz koncertu Ņujorkā - 8 stundu laikā. Divi nākamie singli no albuma bija "Policy of Truth" un "World in My Eyes". 1991. gadā Depeche Mode ieraksta dziesmu "Death's Door" filmai "Until The End Of The World".
Songs of Faith and Devotion (1993)
1992. gadā maijā Madridē, Spānijā grupa kopā ar producentu Flood sāk darbu pie sava astotā studijas albuma ieraksta. Pa šo laiku kopš Violation koncerttūres beigām daudz kas ir noticis gan pašu mūziķu privātajās dzīvēs (grupas solists Deivs Gahans ir pametis savu pirmo sievu un pārcēlies uz dzīvi Losandželosā), gan arī rokmūzikā kopumā. Vieglo roku un hair metal ir nomainījis grandžs. 1993. gada martā klajā nāk astotais grupas studijas albums "Songs of Faith and Devotion", kura skanējumā ir dzirdamas elektriskās ģitāras, dzīvās bungas un sieviešu bekvokāli, kas bija diezgan neraksturīgi grupas līdzšinējam skanējumam. Mainījies bija arī grupas solista ārējais veidols, kas no allaž glīti apcirptā puiša bija kļuvis par matainu hipiju. Albums sasniedza 1. pozīciju gan Apvienotās Karalistes, gan ASV albumu topā un Depeche Mode kļuva par pirmo britu alternatīvo grupu, kurai bija izdevies sasniegt nr. 1 ASV albumu topā. Pēc albuma izdošanas grupa devās 14 mēnešu ilgā koncerttūrē, kas pašiem grupas dalībniekiem bija neveiksmīgākā no visām, Deivs Gahans cieta no heroīna atkarības un reiz pat nevarēja pabeigt koncertu un atlikušās dziesmas izpildīja Martins Gors, Martins Gors piedzīvoja slimību lēkmes, Endrū Flečers atteicās piedalīties otrajā tūres daļā dēļ psihiskas nestabilitātes. Tai laikā viņu koncertos aizvietoja Darils Bamonts, kurš ilgus gadus strādāja kā grupas personiskais palīgs. 1993. gada novembrī grupa izdod koncertalbumu ar nosaukumu "Songs of Faith and Devotion live", kas ir viņu astotā studijas albuma reprodukcija ar dziesmu koncertversijām, izveidota, lai uzlabotu albuma "Songs of Faith and Devotion" pārdošanas apjomus, bet šis koncertalbums izrādījās komerciāli neveiksmīgs.
Alans Vailders pamet grupu
Viena no sliktākajām dienām Depeche Mode pastāvēšanas vēsturē bija 1995. gada 1. jūnijs, kad Alans Vailders paziņoja ka pamet Depeche Mode. Vailders turpina darboties kā solomākslinieks savā muzikālajā projektā "Recoil". Pēc Vaildera aiziešanas daudzi skeptiķi paredzēja grupas galu, ko vēl vairāk pastiprināja grupas solista Deiva Gahana atkarība no heroīna. Martins Gors centās grupu savākt studijā uz ierakstu sesijām, taču Deivs Gahans reti kad tās apmeklēja un, ja arī apmeklēja, tad bija nepieciešamas vairākas dienas, lai ierakstītu viņa vokālu. Martins Gors pat apsvēra iespēju paziņot par grupas izjukšanu un turpināt karjeru kā soloizpildītājs.
Ultra (1997)
Lūzuma punkts notika 1996. gada vidū, kad Deivs Gahans pēc narkotiku pārdozēšanas un klīniskās nāves pārdzīvošanas sāka ārstēties no heroīna atkarības, un grupa sāka strādāt pie sava devītā studijas albuma. Devītā albuma priekšvēstneši singli 'Barrel of a Gun' un 'It's No Good' sasniedza labus rezultātus Apvienotās Karalistes singlu topā (Barrel of a Gun - 4. vieta (atkārtots augstākais sasniegums Apvienotās Karalistes singlu kopš 'People Are People' un 'It's No Good' - 5. vieta). Devītais studijas albums ar nosaukumu "Ultra" iznāca 1997.aprīlī. Tas sasniedza 1. vietu Apvienotās Karalistes albumu topā un 5. vietu ASV Billboard albumu topā. Visi albuma singli sasniedza pozīciju Nr. 1 Latvijas populārāko dziesmu sarakstā Latvian Airplay Top un bija atrodami starp 1997. gada Latvijas populārāko dziesmu saraksta populārākajām dziesmām.
The Singles 86>98 (1998)
1998. gadā septembrī grupa izdod savu otro singlu kolekciju "The Singles 86>98", kurā apkopotas šajā laika periodā singlu formātā izdotās dziesmas, kā arī iekļauts grupas jaunākais singls "Only When I Lose Myself", dziesma no albuma "Ultra" ierakstu sesijām. 1998. gads ir ievērojams arī ar to, ka pēc četru gadu pārtraukuma grupa dodas pasaules koncertturnejā un pirmoreiz apciemo arī Latviju. Depeche Mode pirmais koncerts Latvijā notiek 1998. gada 3. septembrī tenisa centra Lielupe kortos. 1998. gadā par godu grupai tiek izdots disks ar nosaukumu "For the Masses", kurā Depeche Mode dziesmas ir interpretējuši citi izpildītāji tādi kā Rammstein, The Cure, Smashing Pumpkins, Deftones.
Exciter 2001
2001. gada maijā grupa laiž klajā savu desmito studijas albumu "Exciter". Albumu producēja Marks Bels, kurš ieviesa albumā minimālistisku un digitalizētu skanējumu. Komerciāli albums bija neveiksmīgāks par trim saviem priekšgājējiem un bija pirmais Depeche Mode albums, kurš ASV Billboard albumu topā ieņēma augstāku pozīciju (8. vieta) nekā Apvienotās Karalistes albumu topā (9. vieta). Kritiķu atsauksmes par albumu nebija viennozīmīgas, kamēr uz rokmūziku orientētie (NME, Rolling Stone) deva pozitīvu vērtējumu, citi (Q, PopMatters un Pitchfork Media) nodēvēja "Exciter" par slikti producētu, garlaicīgu un blāvu ierakstu. Pēc albuma izdošanas grupa devās pasaules koncertturnejā un 2001. gada 29. augustā otro reizi viesojās arī Latvijā un sniedza koncertu Rīgā Skonto stadionā vairāk nekā 20 000 klausītāju. Albuma pēdējais singls "Goodnight Lovers" ir ievērojams ar to, ka ir vienīgais grupas pastāvēšanas vēsturē, kas neiekļūst Apvienotās Karalistes singlu Top100.
2003. gadā grupas dalībnieki pievēršas solo karjerai un savus solo albumus izdod Deivs Gahans "Paper Monsters" un Martins Gors "Counterfeit²", kamēr trešais grupas dalībnieks Endrū Flečers izveido savu ierakstu kompāniju Toast Hawaii, kuras vienīgais mākslinieks bija sintpopa grupa Client, kas tagad gan ir pametusi Toast Hawaii.
YIT
YIT Oyj ir Somijas celtniecības uzņēmums. Tas ir dibināts 1987. gadā, apvienojoties Yleinen Insinööritoimisto ar Perusyhtymä Oy.
Depeche Mode
Playing the Angel 2005
2005. gada oktobrī grupa izdod savu vienpadsmito studijas albumu Playing the Angel. Albumu producējis Bens Hiljers, kurš strādājis kopā ar tādām britu alternatīvā roka grupām kā Elbow, Doves. Albums bija komerciāli veiksmīgs, tas pārdots vairāk nekā 3 miljonos eksemplāru, un sasniedzis pirmo pozīciju septiņpadsmit valstu albumu topos. Albuma priekšvēstnesis singls Precious Apvienotās Karalistes singlu topā atkārto augstāko grupas sasniegumu - 4. vietu, bet Latvijas populārāko dziesmu sarakstā Latvian Airplay Top pirmajā vietā ir atrodams 8 nedēļas un kļūst par populārāko dziesmu Latvijā 2005. gadā. Albums ir ievērojams arī ar to, ka tas ir pirmais kopš Some Great Reward, kurā visu dziesmu autors nav Martins Gors, trīs no Playing the Angel dziesmām (Suffer Well, I Want It All, Nothing's Impossible) ir sarakstījis grupas solists Deivs Gahans sadarbībā ar Kristiānu Eigneru un Endrū Filpotu. Suffer Well ir arī trešais singls no albuma un Latvijas populārāko dziesmu sarakstā Latvian Airplay Top kļūst par 2006. gada populārāko dziesmu Latvijā. 2006. gada Latvian Airplay Top5 ir atrodamas trīs Depeche Mode dziesmas (Suffer Well (#1), Martyr (#3), Lilian (#5)). Pēc albuma izdošanas grupa dodas koncertturnejā Touring the Angel, un trešo reizi viesojas Latvijā. Koncerts notika Arēnā Rīga. 2006. gadā MTV Europe Music Awards Depeche Mode saņem balvu kā labākā grupa. 2006. gada nogalē grupa laida klajā savu labāko dziesmu izlasi The Best Of, Volume 1, kurā iekļauj arī jaunu dziesmu Martyr, dziesmu no albuma Playing the Angel ierakstu sesijām. 2007. gadā nāk klajā grupas solista Deiva Gahana otrais soloalbums Hourglass, kuram neseko koncerttūre kā tas bija debijas albuma Paper Monsters gadījumā, kas lika domāt, ka Depeche Mode ir gatavi doties studijā, lai ierakstītu savu divpadsmito studijas albumu.
YIT
YIT akcijas tiek kotētas biržā Nasdaq Helsinki. Lielākie akcionāri (2022. gada janvārī): Tercero Invest AB (12,01 %), Varma pensiju fonds (7,55 %), PNT Group Oy (7,25 %), Conficap Oy (4,21 %), Pentti Heikki Oskari Estate (3,86 %).
Depeche Mode
Sounds of the Universe 2009
2008. gada 6. oktobrī Berlīnes Olimpiskajā stadionā notika preses konference, kurā tika paziņots par grupas jauno turneju "Tour of the Universe", kurā bija paredzēts Depeche Mode ceturtais koncerts Latvijā. Koncerts tika plānots 2009. gada 25. maijā Rīgā Skonto stadionā, tomēr Deivida Gahana slimības dēļ tas tika atcelts. 2009. gada aprīlī Depeche Mode izdeva savu divpadsmito studijas albumu "Sounds of the Universe", kura producents tāpat kā iepriekšējam albumam "Playing the Angel" bija Bens Hiljers. Šis albums turpināja "Playing the Angel" aizsākto elektronisko skanējumu, tikai atšķirībā no sava priekšgājēja "Sounds of the universe" vairāk tika izmantoti analogie sintezatori un bungmašīnas, kurus albuma tapšanas laikā Martins Gors lielā vairumā pirka "e-bay" izsolēs. Pirmais singls "Wrong" no jaunā albuma radiostaciju un mūzikas kanālu rotācijā nonāca 2009. gada februārī. Dziesmas klips tika izvirzīts Grammy balvai nominācijā "Labākais klips", bet albums "Sounds of the Universe" kā labākais alternatīvās mūzikas ieraksts. Albumā tika iekļautas 13 dziesmas, no kurām trim tāpat kā iepriekšējā grupas albumā autors ir grupas solists Deivs Gahans, bet pārējo autors ir Martins Gors. Albumam sekojošā koncerttūre "Tour of the Universe" bija viena no smagākajām Depeche Mode pastāvēšanas vēsturē, jo 17 no tūres koncertiem tika atcelti vai pārcelti uz vēlāku laiku Deiva Gahana slimības dēļ. Tai pat laikā saviļņojošs notikums bija 2010. gada 17. februārī notikušais koncerts “Teenage Cancer Trust” labdarības koncertu sērijā, kur grupai dziesmas "Somebody" laikā uz skatuves pievienojās tās bijušais dalībnieks Alans Vailders, kurš ar grupu nebija uzstājies kopš 1994. gada.
YIT
Uzņēmums sadalīts piecos segmentos:
Depeche Mode
Delta Machine 2013
2013. gada 22. martā iznāca Depeche Mode 13.studijas albums "Delta Machine", kurš ir plānots kā pēdējais grupas albums, ko producējis Bens Hiljers, tādējādi noslēdzot Bena Hiljera albumu triloģiju. Albuma miksēšanā piedalījies arī producents Flood, kurš ir producējis klasiskos grupas ierakstus "Violator" un "Songs of Faith and Devotion". Albumam, līdzīgi kā diviem tā priekšgājējiem, 3 dziesmas ir sakomponējis tās solists Deivs Gahans un atlikušās desmit galvenais komponists Martins Gors. Albums saņēma dalītas izjūtas no mūzikas kritiķiem un grupas faniem, kamēr daļa slavēja albumu par to, ka grupa tajā atguvusi savu agrāko agresiju un melodiskumu, nosaucot to par labāko grupas albumu jaunajā tūkstošgadē, tikmēr citi albumu kritizēja par inovāciju trūkumu un savu veco muzikālu ideju ekspluatēšanu. Delta Machine skanējuma ziņā turpina sava priekšgājēja "Sounds of the Universe" aizsākto analogo sintezatoru izmantošanu, savienojumā ar klasiskiem blūza rifiem un modernās popmūzikas elementiem, grupas mūziķu vārdiem runājot, radot modernu elektroniskā blūza ierakstu. Pēc albuma iznākšanas grupa devās 10 mēnešu garā pasaules koncertturnejā "Delta Machine tour", kurā 2013 gada 27. jūlijā sniedza vienīgo brīvdabas koncertu Baltijas valstīs - Lietuvā, Viļņā, Viņģa Parkā, 30 000 klausītājiem un 2014. gada 2. martā plānots arī grupas ceturtais koncerts Latvijā, Rīgā, Arēnā Rīga.
Spirit 2017
2016. gada 25. janvārī Martins Gors paziņoja par plānoto atgriešanos ierakstu studijā brīdī, kad Gors un Gahans jau ir sarasktījuši jaunas dziesmas. 2016. gada oktobrī grupa paziņoja, ka viņu četrpadsmitais studijas albums ar nosaukumu “Spirit” tiks izlaists 2017. gada pavasarī. "Where’s The Revolution" galvanais singls no “Spirit” tika izlaists 2017. gada 3. februārī. Oficiālais video tika publicēts nedēļu vēlāk, 9. februārī. “The Global Spirit Tour” oficiāli aizsākās 2017. gada 5. maijā ar izrādi Stokholmā. Grupa pabeidza tūri Dienvidamerikā ar koncertu 2018. gada 27. martā Sanpaulu, Brazīlijā.
YIT
2018. gada sākumā uzņēmums darbojas 11 valstīs, un tajā strādā aptuveni darbinieku.
Vēsture
YIT pirmsākumi meklējami 1912. gadā, kad Zviedrijas uzņēmums Ab Allmänna Ingeniörsbyrån (AIB, fi — "Galvenais inženieru birojs") Somijā dibināja savu meitas uzņēmumu, ar mērķi iekļūt plašajā Krievijas tirgū. Sākotnēji tas darbojās ūdens piegādes sistēmu projektēšanā un būvē pašvaldībām. Pēc Pirmā pasaules kara un Somijas neatkarības iegūšanas 1919. gadā uzņēmums atstāja Somiju.
1920. gadā Somijas uzņēmēji atjaunoja ūdens apgādes būvniecību, dibinot jaunu uzņēmumu Ab Allmänna Ingeniörsbyrån – Yleinen Insinööritoimisto Oy. Lai gan uzņēmums bankrotēja 1924. gadā, tam izdevās izdzīvot.
1930. gadu beigās uzņēmums paplašināja darbību, būvējot ūdens apgādes sistēmas kokrūpniecībai.
1955. gadā YIT sāka paplašināt darbību arī citās celtniecības nozarēs. 1958. gadā tika noslēgts būvniecības projekts Irākā. Nākamajos gados sākās eksports arī uz Dienvidslāviju, Islandi un ASV.
1960. gados YIT ienākumi palielinājās, sākotnējā ūdens apgādes sistēmu celtniecība zaudēja centrālo lomu, uzņēmumam izpildot celtniecības darbus dažādās nozarēs. 1976. gadā YIT sadalīja savu darbību piecās nodaļās: ostu un hidrotehnisko būvju celtniecība, rūpnieciskā celtniecība, civilā inženierija, rakšanas darbi un darbi ar akmeņiem, ūdens apgādes celtniecība. YIT izpildīja darbus arī PSRS. 1960. gadu beigās trešdaļa YIT darbinieku strādāja ārpus Somijas.
1960. gados uzņēmums Pellonraivaus Oy, kurš tika dibināts 1940. gadā un nodarbojās ar aramzemes attīrīšanu un meliorāciju, ieguva YIT vairākuma akciju. Bez tam Pellonraivaus nopirka arī celtniecības uzņēmumu Vesto Oy, kas dibināts 1942.gadā. 1968. gadā Pellonraivaus Oy mainīja nosaukumu uz Perusyhtymä Oy. YIT un Vesto turpināja darboties kā Perusyhtymä īpašums, bet bija patstāvīgi uzņēmumi.
1970. gadu vidū YIT pārauga mātes uzņēmumu Perusyhtymä un kļuva par lielāko celtniecības uzņēmumu Somijā. 1970. gados YIT sāka būvēt atomelektrostacijas, tika apgūtas tērauda konstrukcijas. Pieauga eksports uz PSRS, Svetogorskā tika uzcelta celulozes fabrika, Kostomukšā uzcelts kalnrūpniecības kombināts. Projekti tika veikti arī Saūda Arābijā un citās valstīs. 1970. gadu beigās ienākumi no eksporta sastādīja trīs ceturtdaļas.
1984. gadā YIT sāka jaunu stratēģiju, kas balstīta uz dzīvojamo māju celtniecību, komerciālo būvju attīstību un mazo celtniecības uzņēmumu iegādi. 1980. gados Perusyhtymä ieguva gandrīz 100 % YIT akciju. Laikā no 1985. līdz 1987. gadam Yleinen Insinööritoimisto, Vesto un Perusyhtymä apvienojās vienotā uzņēmumā ar nosaukumu YIT-Yhtymä.
1990. gadu sākumā, pēc PSRS sabrukuma un tai sekojošās ekonomiskās krīzes Somijā, YIT nācās sašaurināt darbību, lai samazinātu izdevumus. Uzņēmuma bizness tika samazināts četros sektoros: reģionālās operācijas, rūpniecība, dzīvojamo māju celtniecība, inženierija. 1990. gadu beigās dzīvojamo māju celtniecība kļuva par lielāko YIT segmentu. Augšanas statēģija tika saistīta ar internacionalizāciju. YIT primārais mērķis bija bijušās PSRS valstis. Projekti ietvēra Baltijas jūras saglabāšanas darbus, naftas un gāzes ieguves iekārtu celtniecību Sibīrijā u.c. 1997. gadā YIT ieguva Sanktpēterburgā bāzēto celtniecības uzņēmumu ZAO Lentek. YIT apguva arī Ziemeļvalstis. 1995. gadā tika iegūts cauruļvadu sistēmu un gaisa kondicionēšanas risinājumu uzņēmums Oy Huber Ab, kas tika pārsaukts par YIT Huber Oy un kļuva par YIT otru lielāko vienību.
1995. gadā YIT-Yhtymä Oyj kļuva publiska komercsabiedrība, sākot kotēt akcijas Helsinku biržā.
2000. gadā YIT-Yhtymä tika sadalīts divos apakšuzņēmumos: YIT Construction Oy un YIT Installaatiot Oy (bijušais YIT Huber). 2003. gadā no ABB tika iegādāts celtniecības sistēmu bizness ABB Building Systems Oy, kuru kopā ar YIT realitātes objektu inženiersistēmu nodaļu un 2001. gadā iegādāto Zviedrijas uzņēmumu Calor AB pārveidoja par YIT Building Systems Oy. Vēlāk tika iegādāts celtniecības sistēmu bizness no Vācijas uzņēmuma MCE AG. 2002. gadā no TeliaSonera tika nopirkts tīkla infrastruktūras būves un uzturēšanas uzņēmums Primatel Oy. 2007. gadā Primatel gan tika pārdots, YIT fokusējoties uz rūpniecisko pakalpojumu biznesu. 2007. gadā YIT-Yhtymä Oyj nosaukums tika mainīts uz YIT Oyj. 2008. gadā YIT kļuva par lielāko ārzemju būvniecības uzņēmumu Krievijā.
2010. gada iegādāts neliels būvniecības uzņēmums Slovākijā, kā arī Vācijas ēku sistēmu pakalpojumu uzņēmums Caverion GmbH. 2013. gadā YIT tika veikta reorganizācija: atsevišķā uzņēmumā Caverion atdalīts ēku sistēmu un rūpniecisko sistēmu pakalpojumu bizness. YIT turpināja fokusēties uz celtniecības pakalpojumiem.
2017. gada 19. jūnijā paziņots, ka celtniecības uzņēmums Lemminkäinen tiks pievienots YIT. Apvienošanās pabeigta 2018. gada 1. februārī, vienlaikus uzņēmumu reorganizējot sešos segmentos. "Mājokļi Somijā un Centrālajā un Austrumeiropā" segmentā apvienota agrākā YIT nodaļa un Lemminkäinen ēku celtniecības nodaļa. "Mājokļi Krievijā" segmentā apvienota YIT un Lemminkäinen ēku celtniecības un nekustamo īpašumu bizness Krievijā. YIT nodaļa "Biznesa telpas un infrastruktūra" sadalīta divos segmentos (izņemot Uzturēšanas vienību) un tiem pievienotas Lemminkäinen attiecīgās operācijas: "Biznesa telpas" un "Infrastruktūras projekti". "Bruģēšanas" segments izveidots no Lemminkäinen Bruģēšanas nodaļas un YIT Uzturēšanas vienības. "Partnerības īpašumu" segments nodrošina projektu finansēšanu, kā arī īpašumu īpašumtiesības un pārdošanu.
2019. gada 4. oktobrī tika paziņots, ka YIT izveidojis kopuzņēmumu ar Krievijas īpašumu attīstītāju Brusnika. 2019. gada 15. novembrī pašu attīstītais Peuralinna vēja enerģijas projekts (7 vēja ģeneratori ar jaudu 45 MW) Kījervi pašvaldībā tika pārdots uzņēmumam Suomen Hyötytuuli Oy.
2020. gada 1. aprīlī tika pabeigta ceļa seguma un šķembu biznesa Somijā, Zviedrijā, Norvēģijā un Dānijā pārdošana uzņēmumam Peab. 2021. gada 28. aprīlī tika panākta vienošanās par seguma un šķembu biznesa Igaunijā pārdošanu uzņēmumam KMG Inseneriehituse AS.
Pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā 2022. gada 1. aprīlī YIT paziņoja, ka par aptuveni 50 miljoniem eiro pārdos tā biznesu Krievijā uzņēmumam Etalon Group. Darījumu plānots pabeigt aprīlī.
YIT Latvijā
1998. gada 30. janvārī tika dibināts celtniecības uzņēmums SIA FKSM. 2004.gada 31.augustā pie SIA FKSM tika pievienoti uzņēmumi SIA TOP Māja un SIA YIT Latvija ar nosaukuma maiņu uz SIA YIT Celtniecība. Uzņēmuma galvenās darbības nozares bija: Pēc 2010. gada datiem, YIT Celtniecība jau vairākus gadus darbojās ar zaudējumiem.
Kad 2003. gadā YIT no ABB nopirka celtniecības sistēmu biznesu, 12. augustā Latvijā tika dibināts uzņēmums SIA YIT BS LATVIA. 2005. gadā nosaukums mainīts uz SIA YIT Tehsistem. YIT Tehsistem galvenās darbības nozares bija:
Kad 2013. gadā mātes uzņēmuma ēku sistēmu bizness tika atdalīts atsevišķā uzņēmumā Caverion, Latvijā SIA YIT Tehsistem pārgāja Caverion pārziņā, un 2013. gada 24. jūlijā tas tika pārdēvēts par SIA Caverion Latvija.
Pēc YIT un Lemminkäinen apvienošanās Somijā, 2018. gada 7. februārī SIA YIT Celtniecība tika pārdēvēts par SIA YIT Latvija, savukārt SIA Lemminkainen Latvija tika pārdēvēts par SIA YIT Infra Latvija.
Elizabete Petrovna
Elizabete Petrovna Romanova (ru arī Elizabete I; dzimusi, mirusi ), Krievijas Impērijas ķeizariene no 1741. līdz 1762. gadam. Pēdējā Romanovu dinastijas pārstāve, turpmāk valdot Holšteinas-Gottorpas-Romanovu dinastijai.
Jaunība
Labi izglītota, reliģioza, laba dejotāja un jātniece. Runāja itāliski, vāciski un franciski. Pēteris I bija iedomājies viņu izprecināt Francijas karalim Luijam XV. Franči no šādas iespējas atteicās, pamatojoties ar princeses neleģitīmo izcelsmi. Pēc tēva nāves 1725. gadā un mātes nāves 1727. gadā Elizabete netika uzskatīta par nopietnu troņa pretendenti, politikā neiesaistījās, laiku pavadot izklaidēs un kopā ar savu mīļāko, gvardes virsnieku Alekseju Šubinu. Katrīna I savā testamentā bija minējusi Elizabeti kā iespējamo valdnieci, taču tronī kāpa mazgadīgais Pēteris II. Pēc Annas I kāpšanas tronī 1730. gadā, Elizabete turpināja dzīvot izlaidīgu dzīvi, tērējot lielas naudas summas. Elizabete bija skaista, gara auguma sieviete, kas neslēpa savu figūru, ģērbjoties vīriešu uniformās. Anna regulāri brīdināja jauno sievieti, ka nosūtīs viņu uz klosteri, ja viņa nelabosies un 1732. gadā izsūtīja Alekseju Šubinu uz Sibīriju. Par vienu no Elizabetes mīļākajiem kļuva ukraiņu kazaks Aleksejs Razumovskis.
Imperatore
Anna I par savu mantinieku iecēla jaundzimušo Ivanu VI, kuru daudzi krievu augstmaņi un gvardes virsnieki uzskatīja par ārzemnieku (tēvs vācietis, māte pa pusei vāciete). Pieauga neapmierinātība ar vāciešu varu, kam par alternatīvu uzskatīja Pētera I meitu Elizabeti. Reģente tika informēta par briestošo sazvērestību, taču Elizabete to personīgi noliedza. Savu atbalstītāju pierunāta un ar gvardes Preobraženskas pulka atbalstu 1741. gada 25. novembrī Elizabete vadīja valsts apvērsumu, gāžot reģenti Annu Leopoldovnu. Apvērsumā piedalījās ap 300 kareivju un tas notika bez asinsizliešanas. Ivans VI un viņa māte atlikušo mūžu pavadīja ieslodzījumā. Elizabeti kronēja 1742. gada 25. aprīlī Maskavā. Ceremonijas laikā viņa paņēma kroni un kronēja sevi.
Annas I valdības un karaspēka vadītāji Ostermans un Minihs krita nežēlastībā, tika izsūtīti uz Sibīriju, no kurienes savukārt atgriezās Dolgoruku dzimtas pārstāvji. Vāciešu un vācbaltiešu vietā vadošajos amatos iecēla krievu augstmaņus. Pēc kāpšanas tronī Elizabete piešķīra jaunas privilēģijas gvardei, savukārt Preobraženskas pulka rotu, kura veica apvērsumu, izdalīja kā īpašu elitāru gvardes daļu — "leibkompāniju".
Iekšpolitikā notika zināma atgriešanās pie Pētera I valdīšanas stila un metodēm. Likvidēja Annas laikā izveidoto ministru kabinetu, atjaunoja Senātu, kolēģijas, galveno maģistrātu. 1754. gadā izveidoja komisiju jauna likumu krājuma izveidošanai — bija nepieciešams turpināt baznīcas zemju sekularizāciju, nostiprināt muižniecības privilēģijas, valsts policejisko pārvaldi. Notika izteikta virzība uz absolūtismu. 1756. gadā reliģisko jūtu vadīta viņa paziņoja par nāvessodu izbeigšanu, tos aizstāja ar smagiem miesassodiem, pēršanu un mēles nogriešanu, kas arī nereti beidzās ar sodītā nāvi. Valdniece ziedoja lielas summas pareizticīgajai baznīcai. 1747. gadā dibināta Sanktpēterburgas Mākslas akadēmija, 1755. gadā Maskavas universitāte, celtas pilis Carskoje selo un Pēterhofā.
Elizabete ātri zaudēja interesi par valsts vadīšanas detaļām, atgriežoties pie jautra dzīvesveida un masku ballēm. Elizabete baidījās no sazvērestībām. Gulēt gāja tikai agrā rītā, bieži mainīja dzīvesvietu. Valsts dokumenti palika neparakstīti mēnešiem ilgi. Iepriekš galmā dominējošo vācu valodu aizvietoja Elizabetes runātā franču valoda, kas krievu aristokrātijā dominēja līdz pat 1917. gada revolūcijai. Valsti vadīja Mihails un Romans Voroncovi, Pjotrs un Ivans Šuvalovi, Aleksejs Bestuževs-Rjumins.
Attiecības ar Razumovski beidzās 1749. gadā, kad par 40-gadīgās ķeizarienes jauno mīļāko kļuva 22 gadus vecais Ivans Šuvalovs. Savu pozīciju viņš izmantoja, lai atbalstītu zinātnes un mākslas, atbalstot universitāti un mākslas akadēmiju. Kā privātsekretārs viņš kontrolēja Elizabetes korespondenci.
Ārpolitika
Jau Annas Leopoldovnas varas laikā sākās krievu—zviedru karš, kas beidzās 1743. gadā ar Krievijas uzvaru un Somijas sadalīšanu. Zviedrija nonāca spēcīgā Krievijas ietekmē. Galvenā Krievijas sabiedrotā Eiropā bija Hābsburgu impērija. 1745. gadā Krievijas atbalstīja Austriju karā par Austrijas mantojumu ar Prūsijas Karalisti. Lai arī Krievijai nebija nekādu interešu šajā konfliktā, koalīcijā ar Austriju un Franciju Krievija iesaistījās Septiņgadu karā pret Prūsiju. Krievija guva nozīmīgas uzvaras, gūstā krita 50 000 prūšu kareivju. Krievu karaspēks izcēlās ar laupīšanām un nekārtīgu uzvedību, tika okupēta Kēnigsberga un Berlīne. Elizabete mira pirms miera noslēgšanas un viņas mantinieks Pēteris III atteicās no visiem Krievijas iekarojumiem.
Nāve un mantinieki
Vairākus gadus pirms nāves Elizabetei sākās veselības problēmas. Jautro baļļu vietā viņa ieslēdzās Carskoje Selo pilī. Mira 1761. gada 25. decembrī, neatstājot bērnus, lai arī tika baumots par viņas slepenām kāzām ar Razumovski un trīs bērniem. Apbedīta 1762. gada 3. februārī. Pēc sevis viņa atstāja 15 000 kleitu, tūkstošiem kurpju pāru, personīgos parādus un iesāktu Ziemas pils būvi, kuras celtniecībai veltīja lielus līdzekļus.
Pilnais tituls
Kā Krievijas imperatore Elizabete I svarīgākos valsts dokumentus parakstīja kā "Igaunijas un Livonijas (Vidzemes)" kņaziene, kas Rietumu izpratnē atbilda šo pakļauto zemju hercogienes titulam:
"Ar Dieva veicinošo žēlastību, Mēs, Elizabete Pirmā, Lielkrievijas, Maskavas, Kijivas, Vladimiras, Novgorodas imperatore un patvaldniece, Kazaņas cariene, Astrahaņas cariene, Sibīrijas cariene, Pleskavas valdniece un Smoļenskas lielkņaziene, Igaunijas, Livonijas, Karēlijas, Tveras, Jugoras, Permas, Vjatkas, Bulgārijas u.c. kņaziene, Novagorodas lejaszemes, Čerņigovas, Rjazaņas, Rostovas, Jaroslavļas, Belozerskas, Udorskas, Obdorskas, Kondijas lielkņaziene un visas ziemeļu zemes valdniece, Ivērijas zemes, Kartvelas un Gruzijas caru, un Kabardijas zemes, Čerkasu un Kalnu kņazu u.c. mantotā pavēlniece un īpašniece."
Marmora jūras reģions
Marmora jūras reģions (turku: Marmara Bölgesi) ir Turcijas apdzīvotākais reģions. Teritorijas ziņā tas ir mazākais no visiem Turcijas reģioniem — kopējā reģiona platība ir 67.000 km², kas ir aptuveni 8,6% no visas Turcijas teritorijas.
Reģions tika izveidots 1941. gadā Ankaras Ģeogrāfijas kongresā un tas tika iedalīts četros ģeogrāfiskos apvidos.
Vladimiras apgabals
Vladimiras apgabals (ru) ir viens no Krievijas apgabaliem. Tas robežojas ar Maskavas apgabalu dienvidrietumos un rietumos, Jaroslavļas apgabalu ziemeļos, Ivanovas apgabalu ziemeļaustrumos, Ņižņijnovgorodas apgabalu dienvidaustrumos un Rjazaņas apgabalu dienvidrietumos.
Zodiaks (slepkava)
"Zodiaks" (en) bija sērijveida slepkava, kas darbojies Ziemeļkalifornijā 1960. gadu beigās un 1970. gadu sākumā.
Planet 4 2
Planet 4 2 ir latviešu dziedātāja Laura Reinika pirmais studijas albums. Albumu ierakstu kompānija Platforma Records izdeva. Albuma producentrs ir Agris Semēvics, visu dziesmu autors ir pats Lauris.
Albumā iekļautas tādas kompozīcijas kā "I Wish I Knew", ko Lauris izpilda kopā ar Lindu Leen un kura startēja 2002. gada Eirodziesmā un ieguva 2. vietu. Dziesmai "I Know You The Best" tika uzfilmēts arī videoklips. Kopumā albumā iekļautas 13 dziesmas.
Anglijas Futbola asociācija
Anglijas Futbola asociācija (FA) (en) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Anglijā. Tā organizē nacionālo futbola čempionātu, Anglijas premjerlīgu, kā arī atbild par Anglijas futbola izlasi. Asociācijas galvenā mītne atrodas Londonā. Dibināta 1863. gadā un ir vecākā futbola asociācija pasaulē. Tā ir gan UEFA, gan FIFA locekle.
Anglijas futbola izlase
Anglijas izlase, kas ir futbola dzimtenes pārstāvji, piedalījās pirmajās oficiālajās futbola valsts sacīkstēs, 1872. gada 30. novembrī cīnoties neizšķirti 0:0 ar Skotiju. Turpmāko 40 gadu laikā Anglijas izlase aizvadīja spēles vienīgi ar citām Lielbritānijas valstu izlasēm (Skotiju, Velsu un Īriju). Anglijas izlase nepiedalījās pirmajos trijos Pasaules čempionātos, pirmoreiz tajā startējot tikai 1950. gadā. 1966. gada Pasaules čempionātā, kas notika tieši Anglijā, Anglijas izlase pirmo un vienīgo reizi ieguva Pasaules kausu. Kopš tā laika Anglijas izlase allaž ir starp favorītiem visos turnīros, taču lielajos finālturnīros (Pasaules un Eiropas čempionātos) kopš 1966. gada vairs nav uzvarējusi. Lielākais panākums Eiropas čempionātā ir 2. vieta Euro 2020, kas notika 2021. gadā.
Sastāvs
Komandas sastāvs 2022. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Spēles un gūtie vārti norādīti līdz finālturnīra sākumam.
<!--Šādi spēlētāji tika izsaukti uz 2022.—2023. gada UEFA Nāciju līgas spēlēm pret Ungāriju, Vāciju un Itāliju 2022. gada jūnijā.
-->
Sputnik-2
Galvenie uzdevumi
Bez pirmā Zemes pavadoņa uzdevumiem otrā mērķi bija:
Priekšvēsture
tika palaists pirmais ZMP, kas pasaulē radīja lielu pārsteigumu. Pēc šī starta PSKP CK pirmais sekretārs Ņikita Hruščovs uzaicināja raķešu galveno konstruktoru Sergeju Koroļovu pie sevis, un sarunas rezultātā tika nolemts palaist nākamo pavadoni uz Oktobra revolūcijas 40. gadadienu. tika pieņemts valdības lēmums par otrā pavadoņa palaišanu.
Pavadoņa sagatavošana
Otrais ZMP tika izveidots rekordīsā laikā — 22 dienās. Tā kā jaunu pavadoni izgatavot mēneša laikā nebija iespējams, tad par pamatu tika ņemts pavadoņa PS (Sputnik-1) korpuss un hermētiskā dzīvnieku kabīne no R-2A raķešu programmas. Tie tika piestiprināti pie raķetes otras pakāpes, un nebija atdalāmi lidojuma laikā. Pirmā pavadoņa otrās pakāpes ilgais lidojums pieradīja, ka aparatūru var arī neatvienot no raķetes pēc ieiešanas orbītā, lai vienkāršotu konstrukciju.
uz starta vietu tika nogādāta nesējraķete. Pavadonis ieradās pa daļām. Raķetes un pavadoņa samontēšana notika bez aizķeršanās. sākās gatavošanās startam.
Pavadoņa uzbūve
Raķetes otras pakāpes augšgalā tika novietots rāmis, pie kura tika stiprināta zinātniskā aparatūra. Hermētiskā dzīvnieku kabīne tika ievietota raķetes pārejas nodalījumā. Aparatūras lodveida konteiners atradās rāmja vidū.
Bez tam pavadonī tika iekļauti instrumenti Saules rentgena un ultravioletā starojuma izpētei (SP-65), kosmiskā starojuma intensitātes mērīšanai.
Rāmi ar aparatūru aptvēra konusveida raķetes priekšgals, kura nomešana notika ar atsperveida mehānismu. Rāmis ar aparatūru no raķešpakāpes nebija atdalāms, tie visi kopā veidoja pavadoni. Pavadoņa telemetrijas noraidīšanai tika izmantota 2. pakāpes telemetriskā aparatūra Tral-C, veicot tās automātisko pārslēgšanos pēc raķetes aktīvā lidojuma beigām. Pavadonim lidojot pāri PSRS teritorijai, īpašs elektropulkstenis ieslēdza zinātnisko un mēraparatūru, bet izslēdza to, nonākot ārpus valsts redzamības zonas.
Dzīvnieku kabīne tika izgatavota no alumīnija sakausējumiem. Tajā atradās iluminators. Konteinera bija dzīvības nodrošināšanas sistēma, kuras sastāvā ietilpa skābekļa ķīmiskais ģenerators, kas izdalīja skābekli elpošanai, neitralizēja ogļskābo gāzi un ūdens tvaikus. Termoregulācijai bija izgatavota vienkārša sistēma, līdzīga kā Sputnik-1; gaisa apmaiņai darbojās ventilators. Suņa ēdināšanai bija paredzēta barotava.
Eva Mendesa
Eva Mendesa (en; dzimusi Maiami, Floridas štatā, ASV) ir amerikāņu aktrise un modele.
Savu aktrises karjeru sāka 1990. gadu beigās, filmējoties TV filmās un seriālos, kā arī dažās kinofilmās. Atpazīstamību ieguva ar lomu filmā "Treniņa diena" (2001). Vēlāk filmējusies jau plaši pazīstamās filmās "Ātrs un bez žēlastības 2" (2003), "Hičs. Konsultants mīlas jautājumos" (2005), "Mums pieder nakts" (2007), "Rēgu bruņinieks" (2007) un "Gars" (2008). 2008. gadā piedalījās ASV prezidenta Baraka Obamas prezidenta vēlēšanu kampaņā.
Kaligrāfi
Kaligrāfi var būt:
Buguļma
Buguļma vai Begelme  ir pilsēta Tatarstānā Krievijas Federācijā. rajona centrs. Attālums līdz Tatarstānas galvaspilsētai Kazaņai — 333 km. 2009. gadā pilsētā dzīvoja 90 204 iedzīvotāji (63% krievi, 26% tatāri).
Pirmās ziņas par tatāru ciemu Buguļmu ir no 1736. gada. 1781. gadā tā ieguva pilsētas tiesības, laika gaitā kļuva par nozīmīgu tirdzniecības centru, bet 19. gadsimta beigās arī par rūpniecības centru. 1911. gadā līdz pilsētai tika izbūvēta Volgas-Buguļmas dzelzceļa līnija. PSRS laikā Buguļma kļuva par rajona centru, bet 1953. gadā īslaicīgi bija pat Krievijas PFSR Tatārijas APSR sastāvā īpaši izveidotā, faktiski formālā Buguļmas apgabala centrs.
Pilsētā ir dzimusi dziedātāja, 2000. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa 2. vietas ieguvēja Alsu un kosmonauts Sergejs Rižikovs, bet 1919. gadā par komendanta palīgu šeit strādājis čehu rakstnieks Jaroslavs Hašeks, kura piemiņai izveidots muzejs.
CRO
CRO var būt:
United
United var būt:
Mesjē katalogs
Mesjē katalogs ir franču astronoma Šarla Mesjē sastādīts 110 astronomisku objektu saraksts. Pirmo reizi izdots 1771. gadā, ietverot 45 objektus. Mesjē bija "komētu mednieks" un tādēļ, lai netērētu laiku uz objektiem, kas izskatījās kā komētas, bet patiesībā tādas nebija, kopā ar savu asistentu Pjēru Mešānu izveidoja objektu katalogu. Pirmajā publicētajā katalogā bija 45 objekti, pēdējā - 103. Vēlāk katalogu papildināja citi astronomi - pēdējais,110. objekts tika pievienots 1967. gadā. Mesjē katalogā nokļuva visdažādākie astronomiskie objekti — galaktikas, lodveida kopas, planetārie miglāji, izkliedētās zvaigžņu kopas. Daudziem no šiem objektiem Mesjē kataloga numurs tiek izmantots kā pamatnosaukums arī mūsdienās. Tā kā Mesjē dzīvoja Francijā, katalogā iekļauti tikai tie objekti, kas atrodas uz ziemeļiem no 35° dienvidu platuma. Tādi ievērojami objekti kā Magelāna mākoņi Mesjē katalogā nav iekļauti. Mesjē kataloga objekti ir salīdzinoši viegli novērojami ar binokli vai mazu teleskopu — pavasaros amatieru vidū ir populāri "Mesjē maratoni", kad vienas nakts laikā ir iespējams novērot visus kataloga objektus.
Mesjē objektu saraksts
Krāsu kodi:
13. novembris
13. novembris ir gada 317. diena pēc Gregora kalendāra (318. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 48 dienas.
Vārda dienas
Eižens, Jevgēņija, Jevgēņijs
Etniskais balsojums Latvijā
Etniskais balsojums Latvijā ir bieži konstatējamās kopsakarības starp vēlētāju (balsotāju) etnisko piederību un izvēli vēlēšanās vai referendumos. Latvijā ar to tiek saistīts arī partiju neformāls iedalījums "latviešu" un "krievu" partijās.
Bārtas pagasts
Bārtas pagasts ir viena no Dienvidkurzemes novada administratīvajām teritorijām, Bārtas un Vārtājas starpupē. Robežojas ar sava novada Grobiņas, Gaviezes, Virgas, Kalētu, Dunikas un Otaņķu pagastiem.
Purvi
Brienamais purvs, Bunšu purvs, Matīsa purvs, Ošu purvs, Paltu purvs
Dabas aizsardzība
Bārtas pagastā atrodas daļa no dabas lieguma Brienamais purvs.
Vēsture
Bārtas pagasta teritorija veidojusies no Bārtas (Oberbartau) un Krūtes (Kruhten) muižu, Kalna un Spāres (Spahrenhof) pusmuižu un Krūtes mācītājmuižas pagastiem. 1935. gadā Bārtas pagasta platība bija 113,2 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Bārtas un Ķiburu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Bārtas ciemam pievienoja likvidēto Ķiburu ciemu, 1962. gadā - likvidēto Dunikas ciemu. 1968. gadā Bārtas ciema kolhoza "Nākotne" teritoriju pievienoja Sikšņu ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Bārtas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Grobiņas novadā. 2021. gada administratīvi teritoriālās reformas rezultātā Grobiņas novads tika iekļauts jaunajā Dienvidkurzemes novadā.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Bārta (pagasta centrs), Krūte, Ķīburi, Plosti, Sūnuciems.
Kuldīgas ģerbonis
Kuldīgas pilsētas ģerbonis ir viens no Kuldīgas pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts.
Heraldiskais apraksts
Kuldīgas ģerbonī uz sarkana fona Svētās Katrīnas tēls ar mocekļa kroni galvā, stilizētu moku ratu un lūgšanas krellītēm ("rožukroni") labajā rokā un zobenu kreisajā rokā. Svētā Katrīna (Aleksandrijas Katrīna) ir Kuldīgas pilsētas aizgādne.
Viduslaikos Svēto Katrīnu uzskatīja par garīga darba darītāju - teologu, filozofu, advokātu un studentu aizstāvi. Leģenda vēsta par dievbijīgu meiteni Katrīnu (grieķu: "tīrā", "šķīstā"), kas dzīvojusi 4. gadsimtā Aleksandrijā un krājusi naudu pilsētas baznīcas būvei, taču apmelota un sodīta uz moku rata par sakariem ar nelabo. Pēc nāves tā tomēr attaisnota un nosaukta par svēto. Ar mocekļa kroni galvā, moku ratu un zobenu rokās tā attēlota medaljonā virs Kuldīgas Katrīnas baznīcas sānu ieejas.
Volgogradas apgabals
Volgogradas apgabals ir viens no Krievijas apgabaliem. Tas robežojas ar Astrahaņas apgabalu un Kalmikiju dienvidos, Rostovas apgabalu dienvidrietumos, Voroņežas apgabalu ziemeļrietumos, Saratovas apgabalu ziemeļos, kā arī ar Kazahstānu austrumos.