cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Krokets 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — vienspēles ar vienu bumbu
Pirmā kārta
Pirmajā kārtā tika izslēgti pieci spēlētāji, ļaujot četriem labākajiem spēlētājiem turpināt cīņu. Četri spēlētāji, tostarp divas no trim sievietēm, nepabeidza šo kārtu. Trešā sieviete, Desprē kārtu noslēdza ar 24 punktiem, taču nekvalificējās turpmākajai cīņai.
Otrā kārta
Otrajā kārtā no turpmākās cīņas tik izslēgti Kretjēns Veideliks un Al. Blašērs. Trešajā vietā esošo Veidlihu Starptautiskā Olimpiskā komiteja pašlaik uzskata par bronzas medaļas ieguvēju.
Fināls
Fināla kārtā par uzvarētāju kļuva Gastons Omuats.
Pārstāvētās valstis un sportisti
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs kroketa sacensībās startēja 9 sportisti no 1 valsts.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Mjanmas futbola izlase
Mjanmas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Mjanmu starptautiskās futbola sacensībās. Līdz 1989. gadam, kad Birma tika pārdēvēta par Mjanmu, to sauca par Birmas futbola izlasi. 1968. gada Āzijas kausa izcīņā tā ieņēma otro vietu, bet pēc tam čempionātam vairāk nav kvalificējusies. Izlasi pārvalda Mjanmas Futbola federācija.
20. gadsimtā Mjanmas izlase nav piedalījusies nevienā Pasaules kausa kvalifikācijā.
Akropole
Akropole ( — ‘augšējā pilsēta’) ir citadele Senās Grieķijas pilsētās. Tā parasti kalpoja par patvērumu kara laikā. Akropolēs parasti atradās arī tempļi un skulptūras, kas veltīti dažādiem dieviem. Visslavenākā akropole viennozīmīgi ir Atēnu akropole, kas ir iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Mazāk nozīmīgas akropoles ir atrodamas daudzās sengrieķu pilsētās.
Jēkabs Frīdrihs Hincs
Jēkabs Frīdrihs Hincs (Jekopp Friedrik Hinz,, 1743-1787) bija Apgaismības laikmeta skolotājs un grāmatizdevējs Kurzemes un Zemgales hercogistē.
Dzīvesgājums
Dzimis 1734. gadā Neidenburgā. Studēja Kēnigsbergas universitātē (l752), strādāja par mājskolotāju. Septiņgadu kara laikā bēga no krievu 1757.-1762. gadā okupētās Austrumprūsijas uz Rīgu, kur bija Rīgas Domskolas skolotājs (1762-1764).
1763. gadā kopīgi ar J.F. Hartknohu nopirka J. J. Kantera grāmatu veikalu Jelgavā un kopā ar A. V. Šteidelu izveidoja "Kurzemes grāmatu bodi" (1769-1771). 1774. gadā vienojās ar G. F. Stenderu par viņa grāmatu iespiešanu latviešu valodā, Jelgavā un Aizputē izdeva "Augstas gudrības grāmatu" (1774, 1776), "Jaunas ziņģes" (1774), "Svētas gudrības grāmatiņu" (1774), "Tās kristīgas mācības grāmatu" (1776).
Līdztekus tam bija brīvmūrnieku ložas "Pie trīs kronētiem zobeniem" bibliotekārs, savas grāmatspiestuves telpās uzturēja brīvmūrnieku bibliotēku ar 16 tūkstošiem sējumu, glabāja gleznas, skulptūras u.c. mākslas priekšmetus.
1776. gadā Johans Frīdrihs Štefenhāgens, kam Kurzemes hercogs bija apstiprinājis galma grāmatu iespiedēja privilēģiju, viņu apsūdzēja neatļautā Kurzemes latviešu baznīcas grāmatu nelikumīgā pārdrukāšanā un izplatīšanā. Zaudējis tiesas prāvu, Hincs bankrotēja un pēc 1784. gada bija mājskolotājs un advokāts Piltenes apgabala galvaspilsētā Aizputē, vēlāk pārcēlās uz Rīgas vietniecību, bija Pērnavas pilsētas sekretārs.
Miris 1787. gada 10. (21.) februārī Pērnavā.
Mirels Redoi
Mirels Matei Redoi (ro; dzimis ) ir rumāņu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis pussarga vai aizsarga pozīcijā, bijis Rumānijas izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada novembra ir Rumānijas izlases galvenais treneris.
Futbolista karjera
Ar futbolu sācis nodarboties dzimtās pilsētas Drobetas-Turnuseverinas komandā. 1999. gadā pievienojies Krajovas "Extensiv". Gadu vēlāk pārgājis uz Bukarestes "Steaua". Šī kluba sastāvā trīs reizes kļuvis par Rumānijas čempionu. 2009. gadā karjeru turpināja Saūda Arābijas klubā Al Hilal, ar kuru divas reizes uzvarēja vietējā līgā. 2011. gadā pārgāja uz Apvienoto Arābu Emirātu klubu Al Ain. Tā sastāvā divas reizes uzvarēja AAE Pro līgā. Spēlētāja karjeru noslēdza 2015. gadā Katarā.
Rumānijas izlasē debitēja draudzības spēlē pret Alžīriju. Izlases sastāvā piedalījies 2008. gada Eiropas čempionātā. Karjeru izlasē noslēdza 2010. gada decembrī. Izlases rindās aizvadījis 67 spēles un guvis divus vārtus.
Trenera karjera
2015. gadā neilgu laiku bija Bukarestes "Steaua" (tagad — FCSB) galvenais treneris. 2018. gadā kļuva par Rumānijas U-21 izlases galveno treneri. 2019. gada novembrī tika iecelts par Rumānijas futbola izlases galveno treneri, aizvietojot Kosminu Kontru.
1957.—1958. gada Eiropas kausa sezona
Par Eiropas kausa uzvarētājiem trešo reizi kļuva Spānijas klubs Real Madrid, kas finālā uzvarēja Itālijas klubu AC Milan ar rezultātu 3—2.
Šī bija pirmā sezona, kurā piedalījās klubi no Īrijas, Ziemeļīrijas un Austrumvācijas.
Minhenē, atgriežoties no ceturdaļfināla spēles pret Belgradas "Crvena Zvezda", avarēja Manchester United lidmašīna. Bojā gāja 8 komandas futbolisti.
Izslēgšanas spēles
Wismut Karl Marx Stadt un Gwardia Warsaw spēlē uzvarētājs tika noteikts metot monētu.
Terujuki Moniva
Terujuki Moniva (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Apkakles strazds
Apkakles strazds (Turdus torquatus) ir mežastrazdu dzimtas (Turdidae) dziedātājputns, kas ligzdo Eiropas ziemeļos un kalnos, arī Āzijas rietumos. Ziemo Eiropas dienvidos, Ziemeļāfrikā un Centrālāzijas dienvidos. Apkakles strazdam ir trīs pasugas.
Terujuki Moniva
Nacionālā izlase
!Kopā||9||1
Apkakles strazds
Izplatība
Apkakles strazds ligzdo Īrijā, Skotijā, Skandināvijas ziemeļos, izņemot Islandi, Eiropas centrālās un dienvidu daļas kalnu apvidos, Turcijā un Kaukāzā. Uz austrumiem ligzdošanas areāls plešas līdz Kopetdagam Turkmenistānā. Ziemo Francijā, Vidusjūras reģionā, Ziemeļāfriku ieskaitot, un uz dienvidiem no Kaspijas jūras.
Sastopams no jūras līmeņa līdz 1200 m virs jūras līmeņa Eiropā, 1300—3000 m zonā Turcijā un 1200—2700 m zonā Ziemeļāfrikā.
Latvijā
Apkakles strazds Latvijā ir samērā rets, bet regulārs caurceļotājs. Sastopams galvenokārt pavasara migrācijas laikā, aprīlī un maijā. Vairums novērojumu valsts rietumu daļā un piejūras zonā. Latviju caurceļo nominālpasuga Turdus torquatus torquatus.
Izskats
Apspalvojums tumšs, tēviņš gandrīz melns, bet mātīte tumši brūna. Abiem dzimumiem ir redzams nedaudz gaišāku spalvu raibumojums, bet salīdzinoši mātītes ir raibākas. Uz krūtīm balta, mēnesveida apkaklīte, kas tēviņiem ir lielāka un košāka. Spārnu spalvām gaiši pelēka maliņa. Kājas ir brūnas, knābis dzeltens ar brūnu knābja galu. Acis tumši brūnas. Jaunie putni līdzīgi pieaugušām mātītēm, bet to mugura ir ar pelēkbrūnu raibumojumu. Krūšu baltās joslas nav vai ir tik tikko manāma. Zods gaišs.
Uzvedība
Apkakles strazds mājo kalnu stepēs ar atsevišķiem skujkokiem un bieziem krūmiem, sausās augstieņu nogāzēs, akmeņainos tīreļos ar kupliem zāļu ceriem, arī akmeņainās kalnu pļavās ar zemiem krūmiem un atsevišķiem kokiem. Barību apkakles strazds galvenokārt meklē uz zemes, vietās ar īsu zāli, pārskrienot no vienas vietas uz otru, bet barojas arī kokos un krūmos. Atšķirībā no citiem mežastrazdiem apkakles strazds nerakājas pa augsni, lai atrastu barību. Mazuļu barošanas laikā var novērot, ka strazds atrasto barību sakrauj kaudzē uz zemes un pēc tam to aiznes uz ligzdu vienā paņēmienā. To bieži var novērot vai nu vienu pašu vai pārī.
Migrācijas laikā apkakles strazdi veido lielus barus, reizēm sajauktus ar citu sugu mežastrazdiem. Pārlidojumi notiek galvenokārt nakts laikā. Baram raksturīgi kopīgi baroties, piemēram, visiem ielaižoties vienā augļu kokā. Nakti pavada atklātā laukā vai skujkokos. Izturīgi vējā un lietū, bet no ledus un sniega segas izvairās.
Barība
Apkakles strazds ligzdošanas laikā barojas galvenokārt ar bezmugurkaulniekiem, rudenī un ziemā ar sēklām un augļiem. Iecienīti ir dažādi kukaiņi (gan pieaugušie īpatņi, gan kāpuri), zirnekļi, gliemeži, gliemji, medī arī nelielas ķirzakas un salamandras.
Ligzdošana
Ligzdošanas laikā apkakles strazds ir teritoriāls un skaļš, var kļūt agresīvs pret teritorijas robežu pārkāpējiem, tiem uzbrūkot. Vairošanās sezona atkarībā no izplatības areāla var būt dažāda. Ligzdo pa atsevišķiem pāriem, apmēram 160—200 m attālumā viens no otra. Pavasarī, atgriežoties ligzdošanas teritorijā, tēviņš nostiprina savu teritoriju (visbiežāk upītes krastā) un pēc tam cenšas piesaistīt mātītes uzmanību ar dziesmu, īpašu riesta lidojuma demonstrējumu un baltās krūts izrādīšanu, sēžot redzamā vietā un krūti sabožot lielu un kuplu.
Ligzda var atrasties uz zemes starp zemiem augiem, uz klints dzegas, nelielā alā, zemā krūmā vai ļoti reti nelielā kokā (3—4 m augstumā no zemes). Tā ir masīva, kausveida ar trīs slāņiem, un to būvē tikai mātīte. Pirmais slānis ir biezs un masīvs, veidots no sausas zāles, salmiem un zariem, otrais slānis ir dubļu kārtiņa, kas sajaukta ar sūnām un plucinātām lapām. No iekšpuses bagātīgi izklāta ar smalkākiem un mīkstākiem zāļu stiebriņiem, reizēm arī ar saknītēm.
Dējumā ir 3—6 gaiši zilas vai zilzaļas olas ar brūniem raibumiņiem. Inkubācijas periods ilgst 12—14 dienas. Galvenokārt perē mātīte, bet tēviņš tomēr tai palīdz, ik pa laikam īslaicīgi perējot. Par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Jaunie putni apspalvojas un pamet ligzdu 14—16 dienu vecumā, sāk lidot 18 dienu vecumā, bet vecāki turpina tos barot vismaz vēl 12 dienas, reizēm ilgāk. Dienvidreģionos ligzdojošajiem strazdiem ir divi perējumi sezonā.
Sistemātika
Apkakles strazdam ir 3 pasugas:
Galvanovskis
Galvanovskis (pl; sieviešu dzimtē; Galvanovska (Galwanowska)) ir poļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Toms Lokjers
Tomass Aluns Lokjers (en, dzimis ) ir Velsas futbolists, spēlē centra aizsarga pozīcijā, Velsas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Lokjers pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Luton Town.
Iepriekš Lokjers ir spēlējis Anglijas komandās Bristol Rovers un Charlton Athletic.
Velsas futbola izlases rindās Lokjers debitēja 2017. gadā. Pārstāvējis izlasi 2020. gada Eiropas čempionātā un 2022. gada FIFA Pasaules kausā.
Karkuses pils
Karkuses pils (et,, ) bija viduslaiku pils Sakalas, vēlāk Livonijas ordeņa valsts teritorijā mūsdienu Igaunijā. Līdz mūsdienām saglabājušās pilsdrupas pie Karksi-Nuijas pilsētas Vīlandes apriņķī.
Vēsture
Livonijas krusta karu laikā 1248. gadā pirmo reizi rakstos pieminēts Sakalas zemē uzceltās Livonijas ordeņa Karkuses pils fogts, kuram bija pakļauta arī Rūjienas pils. Livonijas pilsoņu kara laikā 1298. gadā Lietuvas dižkunigaitis Vītenis atkārtoti iebruka Livonijā un kopā ar Rīgas pilsētas karaspēku devās uz ordeņa galveno pili Vīlandē, tomēr apmierinājās ar ordeņa Karkuses pils (Carthusen) nopostīšanu. Ap 1329. gadu lietuvieši atkārtoti nodedzināja Karkuses koka pili un tika nolemts sākt mūra pils būvēšanu. Mūra pils celtniecību pabeidza ordeņa mestrs Gosvins fon Hērike 1357. gadā. Zināms, ka 1442. gadā pilī atradās divas akmeņu metamās ierīces un astoņi lielgabali. Karksi fogti bija pakļauti Cēsu komturiem, bet 16. gadsimtā Karkuses pils ietilpa tieši Livonijas ordeņa mestram pakļautajā teritorijā.
Autoceļš R208 (Krievija)
Autoceļš R208 (Автодорога Р208) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno apdzīvotās vietas Penzas un Tambovas apgabalos. Trases Penza—Tambova garums ir 280 km.
Karkuses pils
Vēsture
Livonijas kara laikā 1560. gadā pili ieņēma Lietuvas dižkunigaitijas karaspēks, 1563. gadā Zviedrijas karaspēks, no 1573. līdz 1578. gadam tā nokļuva Livonijas karaļa Magnusa pakļautībā. 1582. gadā Karkuses fogteja kā stārastija tika iekļauta Livonijas Pārdaugavas hercogistes Pērnavas prezidiāta sastāvā. Pili dzimtas īpašumā ieguva Jirgens fon Fārensbahs, kas vēlāk kļuva par Cēsu vaivadu (1598-1602).
Poļu-zviedru kara sākumā 1601. gadā pili iekaroja Zviedrijas karaspēks.
Lielā Ziemeļu kara laikā 1708. gadā pili sagrāva un tā vairs netika atjaunota.
Pečora
Pečora var būt:
Augļu iela (Rīga)
Augļu iela ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Āgenskalnā. Augļu iela sākas krustojumā ar Nometņu ielu un beidzas daudzstāvu apbūves pagalmā aiz krustojuma ar Eduarda Smiļģa ielu. Kopējais ielas garums ir 395 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Augļu ielā pārsvarā ir īres namu un savrupmāju apbūve, kā arī dažas daudzstāvu dzīvojamās ēkas ielas galā aiz krustojuma ar Eduarda Smiļģa ielu. Šajā galā Augļu iela beidzas, turpinās kā brauktuves pie ēkām un gājēju celiņš, kas iziet uz Aleksandra Grīna bulvāri un Uzvaras parku.
Ielu savienojumi
Augļu iela ir savienota ar šādām ielām:
Anglijas karaļu uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Anglijas Karalistes valdnieki kopš vienotas anglosakšu ķēniņvalsts izveides 886. gadā līdz 1707. gadam, kad pēc Apvienotās Lielbritānijas Karalistes izveides viņi kļuva par Lielbritānijas karaļiem.
Es mīlu Hakabijus
"Es mīlu Hakabijus" (en) ir 2004. gada ASV un Apvienotās Karalistes komēdija, kuras režisors, kā arī viens no producentiem un scenārija autoriem ir Deivids O. Rasels. Galvenās lomas filmā atveido Marks Volbergs, Dastins Hofmans, Izabella Huperta, Džūds Lo, Džeisons Švarcmans, Lilija Tomlina un Naomi Votsa. Filmas pirmizrāde notika Toronto kinofestivālā.
Vīrs un sieva sāk tēlot detektīvus, cenšoties palīdzēt citiem cilvēkiem atrisināt viņu eksistenciāla veida problēmas.
Windows 2.0
Windows 2.0 ir Microsoft PC platformas operētājsistēma, kas izlaista. Tā bija nākamā versija aiz Microsoft Windows 1.0. Tās atbalsts beidzās.
Agris Galvanovskis
Agris Galvanovskis (dzimis ) ir bijušais latviešu basketbolists, pēc spēlētāja karjeras beigām — treneris. Pašlaik ir jaunatnes treneris BS Rīga sistēmā, kā arī treneru komisijas priekšsēdētājs Latvijas Basketbola savienībā.
Jau spēlētāja karjeras beigās A. Galvanovksis bija spēlējošais treneris Gulbenes ASK/Buki. Pēc tam trenējis BK Ventspils un BK Liepājas lauvas. 2009. gadā kā BK Ventspils treneris kļuva par LBL čempionu. Tāpat trenēja Latvijas vīriešu U-20 izlasi 2008. un 2011. gada Eiropas U-20 čempionātā. No 2012. gada jūnija līdz 2014. gada decembrim A. Galvanovskis trenēja Ukrainas klubu "MBK Mykolaiv". 2014. gada decembrī viņš kļuva par "Barons LDz" galveno treneri. Pēdējā pieaugušo komanda, ko A. Galvanovskis trenējis, bija BK Jēkabpils, ar kuru viņš strādāja līdz 2021. gadam.
Vēlākajos gados vairāk pievērsies jauno basketbolistu sagatavošanai. Pašlaik ir jaunatnes treneris Basketbola skolā "Rīga" (filiālē "Basketbola klase"), kā arī treneru komisijas priekšsēdētājs Latvijas Basketbola savienībā. Vadījis dažāda vecuma Latvijas jaunatnes izlases.
Aivars Emsis
Aivars Emsis (dzimis ) ir Latvijas futbolists, centra uzbrucējs.
Karjera
Futbolista karjeru Aivars Emsis iesāka FS METTA/Latvijas Universitāte sastāvā, kur spēlēja 2017.-2018. g.
2021. gada sezonas sākumā viņš spēlēja Telšu "Džiugas" sastāvā Lietuvas A līgā.
2022. gada janvārī spēlētājs pārcēlās uz Grieķiju, uz AO Kavala, kurš spēlēja otrajā Superlīgā.
2022. gada februārī spēlētājs atgriezās un spēlēja Telšu "Džiugas" sastāvā.
2023. gada sezonas sākumā viņš spēlēja Marijampoles "Sūduvas" sastāvā Lietuvas A līgā.
Makoto Tanaka
Makoto Tanaka (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||32||0
Ilgu tramvajs (filma)
Ilgu tramvajs (en) ir 1951. gada ASV filma, kas balstīta uz Tenesija Viljamsa tāda paša nosaukuma lugu. Filmas režisors ir Elija Kazans, galvenās lomas attēlo Vivjena Lī, Marlons Brando, Kima Hantera un Kārls Maldens. Filma stāsta par angļu valodas skolotājas Blānšas Dibuā attiecībām ar savu svaini Stenliju Kovaļski.
Emīls Birka
Emīls Birka (dzimis ) ir Latvijas futbolists, aizsargs. Kopš 2022. gada spēlē Valmiera FC sastāvā.
Kristofers Džonss
Kristofers Džonss (en; dzimis ) ir britu šahists un šaha problēmists, lielmeistars šaha kompozīcijā.
Viņš ir beidzis Dandī Augstāko skolu un Corpus Christi kolēdžu Oksfordā. Pēc profesijas ir advokāts.
Šaha kompozīcija
Kā šaha spēlētājs 1968.—1969. gadā pārstāvējis Skotiju jauniešu sacensībās, no 1972. līdz 1973. gadam bijis Oksfordas Universitātes šaha kluba kapteinis. No 1978. gada dzīvo Bristolē un pārstāv turienes šaha klubus. Tomēr daudz lielākus panākumus sasniedzis šaha kompozīcijā.
Savu pirmo šaha uzdevumu K. Džonss sastādījis 1987. gadā. Kopš tā laika publicējis vairāk nekā 900 šaha kompozīcijas, galvenokārt palīgmata uzdevumus. Šajā žanrā viņš ir veiksmīgākais britu problēmists pēdējo gadu laikā. 1997. gadā viņš kļuvis par palīgmatu nodaļas redaktoru žurnālā "The Problemist", bet no 2001. gadā Britu šaha kompozīcijas biedrības sekrertāru.
No 2012. gada starptautiskais lielmeistars šaha kompozīcijā. Ieguvis 92,50 FIDE albumu punktus.
Šaha uzdevuma piemērs
Risinājums:
1992. gada pasaules čempionāts cīņas sportā
1992. gada Pasaules čempionāts cīņas sportā notika no 4. līdz 5. septembrim Vilērbānā (Francija). Sacentās tikai sievietes.
Latvijas cīkstoņu sniegums
Čempionātā piedalījās divas Latvijas brīvā stila cīkstones:
Taivānas šaurums
Taivānas šaurums (zh, Táiwān Hǎixiá), agrāk arī Formozas šaurums, ir jūras šaurums, kas atdala Taivānas salu no Ķīnas kontinentālās daļas un savieno Austrumķīnas jūru ziemeļos ar Dienvidķīnas jūru. Šaurumā ir vairākas salas, lielākās no tām ir Penhu salas. Vidējais dziļums kuģu ceļā ir ap 60 m. Jūras straumes (ātrums ap 1 km/h) vasarā plūst ziemeļu virzienā, ziemā — dienvidu.
Pērtiķu planēta (2001. gada filma)
"Pērtiķu planēta" (en) ir 2001. gada ASV zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors ir Tims Bērtons. Galvenās lomas filmā atveido Marks Volbergs, Tims Rots, Helēna Bonema Kārtere, Maikls Klārks Dankans, Kriss Kristofersons, Pols Džamati un Estella Vorena. Filmas pirmizrāde notika.
2029. gadā Gaisa spēku astronauts nokļūst uz noslēpumainas planētas, kur attīstīti, runājoši pērtiķi dominē pār primitīvu cilvēku rasi.
Roberts Ralfs Gudēns
Roberts Ralfs Gudēns (dzimis ) ir Latvijas futbolists, aizsargs. Kopš 2018. gada spēlē JDFS Alberts sastāvā.
Diósgyőri VTK
Diósgyőri VTK ir Ungārijas sporta klubs no Miškolcas, vairāk pazīstams ar futbola komandu, kas pašlaik spēlē Ungārijas futbola čempionāta augstākajā līgā — Nacionālajā čempionātā (hu) jeb OTP Bank Liga. Klubs ir dibināts 1910. gadā. Komanda ir divas reizes izcīnījusi Ungārijas kausu un vienreiz uzvarējusi Ungārijas līgas kausa izcīņā. Lielākais panākums Nacionālajā čempionātā — 3. vieta 1978.—1979. gada sezonā. Mājas spēles aizvada DVTK stadionā.
2016.—2017. gada sezonā klubu pārstāvēja Latvijas izlases aizsargs Vitālijs Jagodinskis.
Timurs Fahrutdinovs
Timurs Fahrutdinovs (ru; dzimis ) ir Krievijas FIDE meistars šahā (2014).
Biogrāfija
Jekaterinburgas šaha skolas audzēknis. 2017. gadā Krievijas jauniešu šaha čempionātā bijis trešais un uzvarējis jauniešu ātrā šaha čempionātā U17 vecuma grupās.
Pārstāvējis Krieviju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielākos panākumus guvis 2014. gadā, kad Batumi uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā, par šo panākumu saņemot FIDE meistara (FM) nosaukumu, un 2016. gadā, kad Prāgā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 2013. gadā uzvarējis Eiropas jauniešu čempionātā ātrajā šahā U12 vecuma grupā. Pārstāvējis Krievijas komandu pasaules jauniešu U16 komandu šaha olimpiādē 2017. gadā, kurā izcīnījis zelta medaļu komandu vērtējumā un sudraba medaļu individuālajā vērtējumā.
Teds (2012. gada filma)
"Teds" (en) ir 2012. gada ASV animācijas spēlfilma, kinokomēdija, kuras režisors, kā arī viens no producentiem, scenārija autoriem un galveno lomu atveidotājiem ir Sets Makfārlins. Citas lomas atveido Marks Volbergs, Mila Kūnisa, Džovanni Ribisi un Džoels Makheils. Filmas pirmizrāde notika. 2015. gadā notika filmas turpinājuma "Teds 2" pirmizrāde.
Džons Benets ir vīrietis, kuram piepildījās bērnības vēlēšanās un viņš ieguva dzīvu rotaļlācīti. Tagad, kad Džons ir pieaudzis, viņam ir jāizvēlas — uzturēt attiecības ar savu lāci vai ar savu draudzeni Loriju.
Ķengurpeļu dzimta
Ķengurpeļu dzimta (Heteromyidae) ir viena no grauzēju kārtas (Rodentia) dzimtām, kas apvieno apmēram 60 mūsdienās dzīvojošas sugas un kas tiek iedalītas 5 ģintīs un 3 apakšdzimtās. Lielākā daļa sugu mājo Ziemeļamerikas rietumdaļas tuksnešos un prērijās. Daļa sugu apdzīvo arī mežus, un to izplatības areāls aptver Centrālameriku un iesniedzas arī Dienvidamerikas ziemeļrietumos.
Ķengurpeļu tuvākie radinieki ir goferi, lai gan abas dzīvnieku grupas ārēji izskatās ļoti atšķirīgas. Šīs dzimtas apvieno goferu virsdzimta (Geomyoidea).
Izskats
Visas ķengurpeļu dzimtas sugas ir neliela vai vidēja auguma grauzēji ar garu asti, kas tiek izmantota līdzsvaram, un spēcīgām pakaļkājām, kas piemērotas lēkšanai. Daudzām sugām astes galā ir pušķis. Lielākā dzimtā ir milzu ķenguržurka (Dipodomys ingens), kuras ķermeņa garums bez astes ir 15 cm, astes garums nedaudz lielāks kā ķermeņa garums.
Šīs dzimtas grauzējiem raksturīgas iezīmes ir saspiesti kakla skriemeļi, kas daļēja saauguši kopā, īsas priekškājas, garas pakaļkājas ar gariemm pēdas kauliem un gariem pirkstiem, uzkrītoši palielināta, burbuļveida deniņu kaula bungdobuma daļa un galvaskauss ar plānām kā papīrs sienām, ar vāji attīstītu pakauša daļu.
Zobi spēcīgi (dažām sugām aug visu mūžu, citām nē). Visām sugām ir lieli, no iekšpuses matoti vaigu maisi, kuru atvērums atrodas blakus mutei, bet pats maiss beidzas aiz pleciem. Nāsis šauras un nāsu dobumu sienas plānas. Zemacs kanāls vērsts uz sāniem un iegrimis purna sienā. Tā kā purns šajā vietā ir ļoti šaurs, tad abas puses kanāli savienojas. Ķengurpeļu dzimtas grauzēju kažoks atkarībā no sugas var būt zīdains un mīksts vai asspalavains. Matojums īss un smalks. Tā krāsa parasti saskan ar atbilstošā izplatības reģiona zemes krāsu (dažādu krāsu brūna vai pelēka).
Uzvedība
Lielākā daļa ķengurpeļu dzimtas sugu piemērojušās dzīvei tuksnešos un citās sausās, atklātās vietās. Galvenokārt barojas ar sēklām un citām augu daļām, nelielā daudzumā barojoties arī ar dzīvnieku izcelsmes barību. Mēdz veidot barības krātuves, sēklas pārnesot vaigu maisos (nevis mutes dobumā). Tādējādi sēklas saglabājas sausas un ir piemērotas ilgstošai glabāšanai. Spēj dzīvot bez dzeršanas, nepieciešamo šķidrumu uzņemot ar barību. No katras sēklas dzīvnieks uzņem apmēram 0,5 gramus ūdens. Arī urinējot, šķidrums tiek zaudēts ļoti minimāli, tā kā urīns ir koncentrēts, biezs un lipīgs.
Lielākā daļa sugu veido sarežģītu alu sistēmu ar daudziem kambariem un ieejām. Dzimtas pārstāvji ir aktīvi nakts laikā, diennakts gaišajā laikā atpūšoties alās, kurās ir vēsāks un mitrāks nekā virszemē. Lai neļautu karstajam gaisam ieplūst alās un kambaros, ieejas tiek aizsprostotas.
Edmunds Jansons
Biogrāfija
No 1987. līdz 1990. gadam mācījās Poligrāfijas mākslas arodvidusskolā. Pēc animatoru kursu beigšanas no 1992. līdz 2001. gadam strādājis studijā "Dauka" par animatoru, piedalījies seriāla "Fantadroms" veidošanā. Darbs animācijas režijā sākās ar filmu "Haikas" 1995.gadā. 2001. gadā beidzis Latvijas Kultūras akadēmijas TV režijas kursu. 2002. gadā E. Jansons beidzis VGIK (Valsts kinematogrāfijas institūta) animācijas režijas kursu ar filmu "Šķērrocis". 2007. gadā E. Jansona filma "Čiža acīm" saņēma balvu "Lielais Kristaps" kā labākā animācijas filma. 2011. gada 21. janvārī mākslinieks kļuva par 15. Tallinas grafikas triennāles Grand Prix ieguvēju. Tā paša gada jūlijā filma "Pavasaris Vārnu ielā" (2009) tika apbalvota Seulas animācijas filmu festivālā. E. Jansona režisētā animācijas filma "Lupatiņi" 2012. gadā apbalvota Čikāgas bērnu filmu festivālā. E. Jansons divreiz saņēmis Jāņa Baltvilka balvu par labākajām bērnu grāmatu ilustrācijām — 2009. un 2013. gadā.
Umberto II
Itālijas karaļa Viktors Emanuela III vienīgais bērns. De facto kļuva par valsts galvu pēc Benito Musolīni atcelšanas no amata 1944. gadā, Viktoram Emanuelam III saglabājot troni. Lai uzlabotu monarhijas tēlu, Viktors Emanuels III 1946. gada 9. maijā atteicās no troņa par labu Umberto II. Tomēr tas nelīdzēja, un Itālija 1946. gada 2. jūnijā referendumā nobalsoja par monarhijas atcelšanu. Karaliskā ģimene devās trimdā, bet 1947. gada konstitūcija aizliedza karalim vai tā mantiniekiem spert kāju uz Itālijas zemes.
Langstiņi
Langstiņi (agrāk arī Lankstiņi) ir ciems Ropažu novada Garkalnes pagastā. Izvietojies Langstiņu ezera krastā 5,4 km no pagasta centra Berģiem, 10,7 km no novada centra Ulbrokas un 17 km no Rīgas centra.
Apdzīvotā vieta sākusi veidoties Langstiņu ezera dienvidu un dienvidaustrumu krastā jau pirms Pirmā pasaules kara kā vasarnīcu ciems. Pēc 2. pasaules kara 700 m uz dienvidiem no ezera izvietota padomju armijas daļa (gaisa armijas sakaru vadības centrs). 1960. gadu beigās Langstiņos bija vairāk kā 40 dzīvojamās mājas, veikals, bērnudārzs, pionieru nometne. Apdzīvotā vieta strauji sāka attīstīties 20. un 21. gadsimtu mijā, kad Langstiņi izveidojās par prestižu privātmāju rajonu. Langstiņos atrodas bērnudārzs, sporta zāle, veikals.
Ferdinands Antonijs Osendovskis
Ferdinands Antonijs Osendovskis (dzimis, miris ) bija Latvijas poļu izcelsmes ceļotājs, rakstnieks, žurnālists un antikomunists, uzrakstījis grāmatas par Oktobra revolūciju un Krievijas pilsoņu karu.
Dzīvesgājums
Dzimis 1878. gadā Ludzā ārsta Marcina Osendovska ģimenē, viņa vecāki bija cēlušies no Lietuvas tatāriem. Pēc Ludzā pavadītiem pirmajiem trīs dzīves gadiem viņa vecāku ģimene pārcēlās uz Pleskavas guberņu, vēlāk uz Kamjanecu-Podiļsku, tad uz Sanktpēterburgu.
Mācījās Sanktpēterburgas universitātes Matemātikas un dabas zinātņu fakultātes ķīmijas nodaļā, studijas turpināja Sorbonnā, iegūstot ķīmijas zinātņu doktora grādu. No 1904. gada strādāja Tālajos Austrumos, veicot ģeoloģiskās izpētes darbus. Par piedalīšanos 1905. gada revolūcijā Mandžūrijā, līdz 1907. gadam bija ieslodzīts cietumā. Pēc soda izciešanas pievērsās zinātniskajai un literārajai darbībai.
Rakstīja daiļliteratūru, strādāja par žurnālistu. Tiek uzskatīts par t.s. Sisona dokumentu autoru, kuros attēlota Vladimira Ļeņina saikne ar Vācijas drošības dienestiem. Strādāja Aleksandra Kolčaka un Romāna fon Ungerna-Šternberga valdībās.
No 1922. gada dzīvoja Polijā, kļūdams pazīstams ar grāmatām par Krievijas neseno vēsturi. Pēc Otrā pasaules kara sākuma piedalījies poļu Pretošanās kustībā. Miris 1945. gadā, īsi pirms PSRS karaspēka ienākšanas. Tā kā Osendovskis bija pazīstams antikomunists, padomju drošības iestādes veica Osendovska ekshumāciju, lai pārliecinātos par viņa nāvi.
F.A.Osendovskis ir otrais visvairāk tulkotais poļu rakstnieks, viņa grāmatas tulkotas divdesmit pasaules valodās, arī latviešu.
2017. gadā, pateicoties Latvijas Poļu savienības rūpēm un ar Polijas Republikas Senāta atbalstu, Ludzā uzstādīts F.A. Osendovska piemiņas akmens ar plāksni.
Tahits Čongs
Tahits Čongs (nl, dzimis ) ir nīderlandiešu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā. Kopš 2023. gada Čongs pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Luton Town.
Iepriekš Čongs ir spēlējis Anglijas komandās Manchester United un Birmingham City, Vācijas komandā Werder Bremen un Beļģijas komandā Club Brugge.
Čongs vairāk nekā 40 mačus ir aizvadījis dažādu vecumu Nīderlandes jauniešu izlasēs. Čongs var pārstāvēt arī Kirasao futbola izlasi.
Sasniegumi
Club Brugge
Pēteris Jankavs
Pēteris Jankavs (dzimis 1964. gada 13. aprīlī Odzienā) ir latviešu tulkotājs un izdevējs.
Biogrāfija
P. Jankavs ir dzimis šofera un mūzikas skolotājas ģimenē, viņš ir politiķes un pedagoģes Dagnijas Staķes brālis. Beidzis Odzienas pamatskolu un Pļaviņu bērnu mūzikas skolu (1979), Kokneses vidusskolu (1982) un Ļeņingradas Repina institūta Mākslas vēstures un teorijas fakultāti (1987). No 1985. līdz 1987. gadam strādājis LPSR Kultūras ministrijā, no 1987. līdz. 1989. gadam Rīgas Doma muzejā. No 1989. līdz 1993. gadam Tukuma evaņģēliski luteriskās baznīcas ērģelnieks. Apguvis dāņu valodu. 1996. gadā kopā ar dāņu filologu Karstenu Lomholtu nodibinājis grāmatu apgādu "Atēna", vadījis to līdz 2015. gadam.
Tulkojis galvenokārt daiļliteratūru no dāņu valodas. Atzīts par gada tulkotāju (1997). Latvijas Rakstnieku savienības biedrs (1999). Nozīmīgākie tulkojumi: S.O. Madsena "Ļauj laikam ritēt" (1994), K. Bliksenas "Septiņi romantiski stāsti" (1996), "Likteņa anekdotes" (1998), "No Āfrikas dziļumiem" (2004), "Kardināla pirmais stāsts" (2006) un "Ziemas pasakas" (2011), H. Banga "Ceļa malā" (kopā ar D. Deniņu), H.K. Andersena "Pasakas" un V. Andersenas "Petrīnes lakkurpes" (visi 1997), K.F. Okesona "Sallijas pasaciņas" (1998), H.V. Holstas "Terēzes izvēle" (2000). No norvēģu valodas tulkojis E.F. Hansena romānu "Vēstījumi par sargāšanu" (2002), par šo tulkojumu saņēmis Literatūras gada balvu. No zviedru valodas tulkojis S. Lāgerlēvas romānu "Ārnes kunga nauda" (2006). Tulkojis arī A. Salbahas lugu "Rīts un vakars" (Nacionālajā teātrī, 1999).
Fjodors Šaļapins
Fjodors Šaļapins (dzimis, miris ) bija krievu operdziedātājs - bass.
Dzimis Kazaņā zemnieka ģimenē. Kopš 1889. gada darbojies teātrī. Dziedājis korī. 1890. gadā sāka solista karjeru, kad tika izraudzīts dziedāt partiju saslimušā kolēģa vietā. Darbojies Kazaņā, Ufā, Tiflisā, kur ņēma privātstundas. 1893. gadā pārcēlās uz Maskavu, bet 1894. gadā - uz Sanktpēterburgu. 1895. gadā kļuva par Marijas teātra solistu. No 1896. līdz 1899. gadam Šaļapins bija mecenāta Savas Mamontova Krievu privātās operas Maskavā solists. No 1899. gada - Lielā teātra solists.
Pēc Oktobra revolūcijas ieguva Republikas Tautas mākslinieka nosaukumu un kļuva par Marijas teātra māksliniecisko vadītāju. 1922. gadā devās viesizrādēs uz ārzemēm, un PSRS vairs neatgriezās. 1930., 1931. un 1934. gadā sniedza viesizrādes Rīgā.
Miris Parīzē, kur tika apglabāts Batinjoles kapsētā (Cimetière des Batignolles). 1984. gadā pārapbedīts Novodevičjes kapsētā Maskavā.
Červjeņa
Červjeņa jeb Červeņa  ir pilsēta Baltkrievijā, Minskas apgabala Červjeņas rajona centrs.
Āzijas čempionāts šahā
Āzijas šaha čempionāts ir Šveices sistēmas Āzijas šahistu turnīrs, ko organizē Āzijas šaha federācija Sacensības notiek divās kategorijās: starp vīriešiem (atklātais čempionāts) un starp sievietēm. Papildus Āzijas čempiona titulam vīriešu sacensībās tiek izspēlēti braucieni uz Pasaules kausu, bet sievietēm — uz Pasaules sieviešu šaha čempionātu.
Červjeņa
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1387. gadā. Līdz pat 1923. gadam pilsētas nosaukums bija Ihumena (Ігумен). Atradās Lietuvas lielkņazistē. Apdzīvotā vieta pievienota Krievijai pēc Polijas Otrās dalīšanas 1793. gadā. No 1920. gada - Baltkrievijas PSR sastāvā. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS, 1941. gada 26. jūnijā pilsētas apkaimē NKVD daļas veica masu slepkavību, nošaujot apmēram 5000 Minskas cietumu ieslodzītos. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada līdz 1944. gadam pilsēta atradās vācu okupācijā. Pilsētas ebreju iedzīvotāji tika iznīcināti holokaustā. No 1991. gada - neatkarīgajā Baltkrievijā.
Āzijas čempionāts šahā
1977. gadā notika pirmais Āzijas komandu čempionāts šahā. Tas notika no 9. līdz 21. decembrim Malaizijas Penangas štatā.
Červjeņa
Cilvēki
Červjeņa ir krievu kosmonauta Oļega Novicka (Олег Викторович Новицкий, 1971) dzimtā pilsēta.
Āzijas čempionāts šahā
Pirmais Āzijas individuālais čempionāts šahā bija sieviešu čempionāts, kas tika organizēts 1981. gadā. Indijas šahiste Rohini Kadilkara eguva Āzijas čempiones titulu. Šo titulu viņa saglabāja arī nākamajā čempionātā, kas notika 1983. gadā Malaizijas galvaspilsētā Kualalumpurā. Šajās sacensībās sākotnēji dominēja Indijas šahistes, kuras uzvarēja pirmajos piecos čempionātos.
Pirmais individuālais Āzijas vīriešu šaha čempionāts notika tikai 1998. gadā, daudz vēlāk nekā sievietēm. Tas notika no 14. līdz 27. augustam Irānas galvaspilsētā Teherānā. Par čempionu kļuva Uzbekistānas šahists Rustams Kosimdžonovs.
vīriešiem
! Nr. !! Gads !! Norises vieta !!Uzvarētājs
Siāmas milzu karpa
Siāmas milzu karpa (Catlocarpio siamensis) ir liela auguma karpu dzimtas (Cyprinidae) saldūdens zivs, kas ir vienīgā suga Siāmas milzu karpu ģintī (Catlocarpio). Tā mājo Mēklonas un Mekongas upju baseinos Indoķīnā (Taizemē, Kambodžā, Laosā un Vjetnamā). Čavphrajas upes baseinā Siāmas milzu karpa ir izmirusi. Sugas populācija pēdējos gados ir strauji samazinājusies un saskaņā ar Starptautiskās dabas un dabas resursu aizsardzības savienības datiem tā ir kritiski apdraudēta. Siāmas milzu karpa ir Kambodžas nacionālā zivs.
Izskats
Siāmas milzu karpa ir lielākā karpu dzimtas zivs pasaulē. Tās garums, iespējams, var sasniegt 3 m, svars 300 kg, lai gan mūsdienās tik lielus īpatņus vairs nevar novērot, jo zivis tiek ļoti intensīvi makšķerētas un zvejotas. Karpu dzimtā tai garumā līdzināties spēj tikai zeltainā mahsīra (Tor putitora), kas var sasniegt 2,75 m garumu. Ķermenis Siāmas milzu karpai samērā augsts, no sāniem mazliet saplacināts. Galva proporcionāli liela, mute vērsta uz priekšu, apakšlūpa gaļīga. Siāmas milzu karpai nav taustekļu. Zvīņas ir lielas, sudraboti pelēkas ar tumšu maliņu vai melnas ar sudrabotu maliņu. Lūpas gaiši rozā krāsā.
Uzvedība un barība
Siāmas milzu karpa mājo lēni plūstošās, lielās zemieņu upēs un ezeros. Plūdu laikā novērojamas arī mazākos kanālos, palu ūdeņu pārplūdušajās pļavās un mežos. Pieaugušie īpatņi galvenokārt uzturas upju dziļākajās vietās, īpaši sausās sezonas laikā, bet mazuļi barojas mazākās ūdenstilpēs, palieņu dīķos un purvos. Siāmas milzu karpa galvenokārt uzturas pa pāriem. Katru vasaru tā pamet barošanās vietas un dodas uz nārsta vietām. Piemēram, Kambodžā Siāmas milzu karpas sausās sezonas beigās pamet Tonlēsāba ezeru un dodas uz Mekongas upi. Tā barojas ar alģēm, fitoplanktonu, dažādu augu daļām, koku augļus ieskaitot, detrītu, ļoti reti barojas arī ar vēžveidīgajiem un nelielām zivtiņām.
Vairošanās
Dzimumgatavību Siāmas milzu karpa sasniedz apēmram 7 gadu vecumā, kad tā sver ap 9 kg. Nārsts notiek no jūlija līdz augustam, upju dziļākajās vietās. Ikru skaits atkarīgs no mātītes lieluma, piemēram, 61 kg smagas mātītes auglība ir ap 10 miljoni ikru.
Apdraudējums un aizsardzība
Vēsturiski Siāmas milzu karpa Taizemē ir bijusi ļoti nozīmīga pārtikas zivs. Pēdējo 20 gadu laikā tās populācija ir strauji samazinājusies. Taizemē Siāmas milzu karpa ir apdraudētas sugas statuss, tā kļuvusi par reti sastopamu zivi Mekongas upes baseinā, bet Čavphrajas baseinā tā ir izmirusi. Novērojumi liecina, ka Kambodžas tirgū kopš 1994. gada vairs nav sastopamas lielākas Siāmas milzu karpas par 150 kg. Noķerto zivju vidējais svars pēdējos gados samazinājies par 89%, bet kopējais nozvejas svars par 95%. Pēdējo 30 gadu novērojumi liecina, ka suga savvaļā ir kritiski apdraudēta, jo zivis reti sasniedz dzimumgatavību, tā kā tiek nozvejotas pirms tās ir pieaugušas.
2005. gadā Kambodžā Siāmas milzu karpa pasludināta par nacionālo zivi, tādēļ ieviesti dažādi sugu saudzējoši pasākumi. Vjetnamā 2005. gadā Siāmas milzu karpa pirmo reizi tika pavairota nebrīves apstākļos, bet 2010. gadā 50 000 mazuļi tika ielaisti Tjenas upē Vjetnamā. Tomēr tikai daži mazuļi izdzīvoja, līdz sasniedza 1 kg masu.
Apgulde (stacija)
Apgulde ir neizmantots pieturas punkts dzelzceļa līnijā Glūda—Reņģe. Tas atrodas Penkules pagastā netālu no Apguldes ciema. Saglabājusies 1887. gadā būvētā stacijas ēka, kas mūsdienās tiek izmantota kā dzīvojamā ēka "Eglītes". Pie stacijas atrodas autoceļa V1122 Apgulde—Skujaine pārbrauktuve.
Vēsture
Pietura atvērta 1887. gadā. Vēlāk šeit bijusi Abguldes stacija, kas 1930. gadā pārdēvēta par Apguldi. Latvijas PSR laikā šeit bija izmaiņas punkts ar diviem sliežu ceļiem, otrs ceļš pastāvēja līdz 1980. gadu vidum. Pasažieru vilcieni šeit kursēja līdz 2010. gada 22. februārim.
Amerikas valstu organizācija
Amerikas valstu organizācija (OAS,, , , ) ir reģionāla starptautiska organizācija, kuras galvenā mītne atrodas Amerikas Savienoto Valstu galvaspilsētā Vašingtonā. Organizācijas mērķis ir aizstāvēt Amerikas kontinenta valstu intereses un veicināt reģionālo solidaritāti un sadarbību starp tās dalībvalstīm. Organizācijā dalību ir ņēmušas 35 Amerikas neatkarīgās valstis. Organizācijā tiek lietotas četras darba valodas: angļu, spāņu, portugāļu un franču valodas. Organizācijas ģenerālsekretārs ir Urugvajas politiķis Luiss Almagro.
Latvija kopā ar Eiropas Savienību un vēl 67 valstīm piedalās organizācijā kā novērotāji. Pastāvīgā novērotāja funkcijas pilda Latvijas vēstnieks Amerikas Savienotajās Valstīs (no 2016. gada – Andris Teikmanis).
Sleitarānu upīte
Sleitarānu upīte ir 9 kilometrus gara upe, kas iztek no Linaites pūra, un, tekot ziemeļaustrumu virzienā, pie Sleitarāniem ietek Daugavā.
Sleitarānu upīte tek pa mežainu apvidu Dignājas pagasta rietumu un ziemeļu daļā.
Georgi Dermendžijevs
Georgi Nikolovs Dermendžijevs (bg; dzimis Plovdivā) ir bulgāru futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis aizsarga pozīcijā. No 2019. līdz 2020. gadam bija Bulgārijas izlases galvenais treneris.
Trenera karjera
Trenera karjeru sācis Plovdivas "Spartak". Vēlāk bijis trenera asistents Lovečas "Litex", Plovdivas "Botev" un Sliven. 2010.—2011. gada sezonā kļuva par Sliven galveno treneri, bet nespēja glābt no izkrišanas no A grupas.
2011. gadā kļuva par Razgradas "Ludogorets" trenera asistentu, bet 2014. gadā par komandas galveno treneri. 2014.—2015. gada sezonā uzvarēja Bulgārijas augstākajā līgā. Tika atzīts par 2014. gada labāko treneri Bulgārijā. Sezonas beigās amatu atstāja, tomēr, kad komanda bija neveiksmīgi iesākusi nākamo sezonu, tā paša gada novembrī atgriezās galvenā trenera amatā. Dermendžijevs ar "Ludogorets" izcīnīja vēl divus Bulgārijas čempiontitulus.
2018. gadā kļuva par Kazahstānas kluba Ordabasy galveno treneri. 2019. gada janvārī stājās Sofijas "Levski" galvenā trenera amatā, nomainot Slavišu Stojanoviču, kurš vēlāk kļuva par Latvijas izlases galveno treneri. Dermendžijevs tika apstiprināts par Bulgārijas futbola izlases galveno treneri. Izlase nespēja kvalificēties 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīram un ieņēma pēdējo vietu 2020.—2021. gada UEFA Nāciju līgas grupā, izkrītot no B līgas. Noslēdzoties Nāciju līgas turnīram, Bulgārijas Futbola savienība paziņoja, ka viņš neturpinās darbu izlases galvenā trenera amatā.
Desas piedzīvojumi
"Desas piedzīvojumi" ir Latvijas animācijas filma, kas izdota 2002. gadā. Filmas režisore ir Roze Stiebra.
Sižets
Apķērīgā un enerģiskā desa nespēj izturēt garlaicīgo dzīvi ledusskapī, tāpēc viņa savu līdzšinējo dzīves vietu pamet un dodas uz jūru. Ceļojuma laikā ar desu gadās dažādi piedzīvojumi, tajā skaitā nonākšana skolā un ministra postenī, tomēr beigu beigās desa no šīm situācijām rod izeju un nokļūst jūrā.
Prāgas Austrumu apriņķis
Prāgas Austrumu apriņķis ir Čehijas Centrālčehijas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Centrālčehijas apgabala Melnīkas apriņķi ziemeļos, Mlada Boleslavas apriņķi ziemeļaustrumos, Nimburkas apriņķi un Kolīnas apriņķi austrumos, Kutna Horas apriņķi dienvidaustrumos, Kolīnas apriņķi dienvidos, Benešovas apriņķi dienvidos un Prāgas Rietumu apriņķi rietumos, kā arī valsts galvaspilsētu Prāgu rietumos.
Sarkanais punduris
Sarkanais punduris ir galvenās secības pundurzvaigzne. Sarkanie punduri pieder M spektra klasei vai arī K klases augšdaļai. Tās ir relatīvi vēsas (virsmas temperatūra zem 4000 K) un nelielas (masa no 0,0767 – 0,5 Saules masas) zvaigznes.
Sarkanie punduri ir visbiežāk sastopamais zvaigžņu veids mūsu galaktikā (vismaz Saules tuvumā), tomēr tie ir grūti novērojami objekti savas mazās starjaudas dēļ. Saulei tuvākā zvaigzne Centaura Proksima ir sarkanais punduris, tāpat kā vēl 80 citas no 100 Saulei tuvākajām zvaigznēm.
Sarkanie punduri ir ļoti stabilas zvaigznes, ūdeņradis tajās sadeg lēnām, tāpēc to dzīves ilgums var būt no desmitiem miljardu līdz desmitiem triljonu gadu. Teorētiskie aprēķini rāda, ka laika gaitā sarkanie punduri pakāpeniski saspiedīsies un vēl vairāk uzkarsīs, kamēr neiztērēs visu ūdeņraža krājumu, sākumā pārtopot par zilajiem punduriem un vēlāk par baltajiem punduriem.
Pētījumi ar HARPS spektrogrāfu, kas uzmontēts uz Eiropas Dienvidu observatorijas 3,6 metru teleskopa Čīlē pierāda, ka apmēram 40 % sarkano punduru ir superzemes lieluma citplanētas, kuras riņķo attālumā, kurā teorētiski iespējama dzīvība (var atrasties šķidrs ūdens uz citplanētas virsmas).
Lusonas šaurums
Lusonas šaurums (en,, zh, Lǚsòng Hǎixiá) ir jūras šaurums, kas savieno Dienvidķīnas jūru ar Filipīnu jūru starp Taivānas salu ziemeļos un Lusonas salu dienvidos. Šaurumā divas salu grupas, kas to sadala trijās daļās — Baši šaurums ziemeļos starp Taivānu un Batanas salām, Balintangas šaurums vidusdaļā starp Batanas salām un Babujanas salām un Babujanas šaurums dienvidos starp Babujanas salām un Lusonu.
Windows 3.0
Windows 3.0 ir Microsoft PC platformas operētājsistēma, kas izlaista. Tā bija sāncensis Apple Macintosh un Commodore Amiga. Tās atbalsts beidzās.
NG-18
NG-18 bija ASV uzņēmuma Northrop Grumman kravas kosmosa kuģa Cygnus (S.S. Sally Ride) Starptautiskās kosmosa stacijas (SKS) apgādes misija NASA programmā Commercial Resupply Services 2 (CRS-2). Kravas kuģis orbītā tika palaists 2022. gada 7. novembrī, darbību beidza 2023. gada 22. aprīlī.
Derīgā krava
Kopējā kravas masa bija 3707 kg (kopā ar iepakojumu 3749 kg), kas bija izvietota kosmosa kuģa hermētiskajā nodalījumā: lietas apkalpei (1637 kg), rezerves daļas stacijas iekārtām (1077 kg), krava zinātniskajiem pētījumiem (850 kg), datoru iekārtas (78 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aprīkojums (66 kg).
Kravā bija arī universitāšu pārrobežu projekta BIRDS-5 nanopavadoņi: PearlAfricaSat-1 (Ugandas pirmais pavadonis), ZIMSAT-1 (Zimbabves pirmais pavadonis) un TAKA.
Lidojuma gaita
Cygnus NG-18 tika palaists 10:32:42 UTC ar nesējraķeti Antares 230+ no Vidusatlantiskā reģionālā kosmoporta (MARS) starta laukuma LP-0A.
9. novembrī Cygnus pietuvojās stacijai. 10:20 UTC kosmosa kuģi satvēra ar stacijas manipulatoru, ko vadīja Nikola Manna. 13:05 UTC Cygnus bija pievienots pie Unity moduļa apakšējās pieslēgvietas.
2023. gada 21. aprīlī 08:37 UTC ar Canadarm2 manipulatoru, ko vadīja lidojuma vadītāji no zemes, Cygnus tika atvienots no Unity moduļa. 11:22 UTC to  palaida brīvā lidojumā. 22. aprīlī 01:42 UTC kravas kuģis tika novadīts no orbītas; tas sasniedza atmosfēras blīvos slāņus un 003:12 UTC sadega virs Klusā okeāna dienvidu daļas.
Inga Žolude
Inga Žolude (dzimusi 1984. gada 9. augustā Rīgā) ir latviešu prozaiķe.
Biogrāfija
I. Žolude Latvijas Universitātes Moderno valodu fakultātē ieguvusi bakalaura (2006) un maģistra grādu (2008). Ar Fulbraita stipendiju papildinājusies Dienvidilinoisas universitātē ASV (2008.-2009.). Studējusi LU doktorantūrā, ieguvusi filoloģijas doktores grādu, aizstāvot disertāciju “Grēksūdzes dzeja amerikāņu un latviešu literatūrā” (2015).
Publicē prozu kopš 2002. gada. Prozas konkursos apbalvoti viņas stāsti "Netīrā veļa" un "Dzīvokļa jautājums". 2010. gadā šie stāsti apkopoti viņas pirmajā stāstu krājumā "Mierinājums Ādama kokam". Par šo grāmatu viņa saņēmusi 2011. gada Eiropas Savienības balvu literatūrā. Šīs grāmatas stāsti tulkoti citās valodās, 2017. gadā stāstu krājums izdots poļu un ungāru valodās.
Romāna "Sarkanie bērni" manuskripts 2011. gadā saņēmis 2. godalgu Latvijas Rakstnieku savienības un R. Gerkena romānu konkursā, tas nominēts Literatūras gada balvai kā viens no labākajiem gada prozas darbiem.
Vairākkārt piedalījusies festivālā "Prozas lasījumi", 2013. gadā saņemot galveno balvu par stāstu "Rakstnieku nams". 2015. gadā iznāk otrs stāstu krājums "Stāsti", kurā apkopoti septiņi garstāsti. Grāmata nominēta Literatūras gada balvai nominācijā "Labākais prozas darbs".
2018. gada oktobrī iznāk romāns "Materia botanica", kas rakstīts kā romāna "Silta zeme" turpinājums.
Kodži Nakata
Kodži Nakata (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||57||2
Harolds Kroto
Sers Harolds "Harijs" Valters Kroto (en; dzimis kā Krotošiners, miris ) ir angļu ķīmiķis. Kopā ar Roberts Kērlu un Ričardu Smalliju 1996. gada Nobela prēmijas fizikā ieguvējs par fullerēna atklāšanu.
Džensens Eklss
Džensens Ross Eklss (en, dzimis ) ir amerikāņu aktieris, dziedātājs un režisors. Labāk zināms ar Dīna Vinčestera lomu seriālā Supernatural, Ērika Breidija lomu seriālā Days of Our Lives (par ko saņēmis vairākas Daytime Emmy balvas), Aleka lomu seriālā Dark Angel un Džeisona Tīga lomu seriālā "Smolvila. Leģenda par Supermenu". Viņš atveidoja galveno lomu filmā "Asiņainā Valentīndiena 3D" (My Bloody Valentine, 2009) un ierunāja Džeisona Toda tēlu animācijas filmā Batman: Under the Red Hood (2010). Eklss ierunās Betmena lomu animācijas filmā Batman: The Long Halloween, kurai būs divas daļas, un attēlos Soldier Boy topošajā seriāla The Boys trešajā sezonā, kuras pirmizrādes datums vēl nav zināms.
Harolds Kroto
Dzimis ebreju ģimenē Lielbritānijā. Skolā gājis Boltonā. Studējis Šefīldas Universitātē. Bijis Britu humānistu asociācijas aktīvs biedrs. Miris 76 gadu vecumā no amiotrofās laterālās sklerozes komplikācijām.
Kaķīša dzirnavas (animācijas filma)
"Kaķīša dzirnavas" ir Latvijas animācijas filma, kas izdota 1993. gadā. Filmas režisore ir Roze Stiebra.
Sižets
Animācijas filma veidota pēc Kārļa Skalbes 1913. gada pasakas motīviem un tajā uzsvērta garīgā spēka loma pasaulē un tās pārveidošanā, tajā pašā laikā noliedzot vardarbību un naidu pret citiem.
Kalnu padomnieks
Kalnu padomnieks ir goda tituls Somijā, kuru valsts prezidents piešķir izcilām personām rūpniecībā un komercijā. Tituls ir tikai simbolisks, saņēmējam neuzliek nekādus pienākumus un nedod privilēģijas. Tas ir līdzīgs valsts padomnieka titulam.
Vēsture
Kalnu padomnieks Zviedrijā bija otrais augstākais tituls raktuvēs pēc prezidenta. To Kalnu kolēģija sāka piešķirt 1713. gadā, un sākotnēji šo titulu ieguva divas personas. 1756. gadā to skaits paplašināts līdz sešām, bet 1766. gadā atgriezās pie divām. Tituls Zviedrijā izzuda 1857. gadā, kad Kalnu kolēģija tika likvidēta, un tās funkcijas pārņēma Komerckolēģija.
Kad Somija nonāca Krievijas pakļautībā, kalnu padomnieka tituls tika saglabāts. Līdz 1917. gadam tituls tika piešķirts 19 personām. Pēc Somijas neatkarības iegūšanas pirmais kalnu padomnieka titulu 1918. gada 17. jūlijā saņēma barons Fridolfs Hisiners (Fridolf Hisinger). Tituls tika piešķirts ne tikai izrakteņu ieguves rūpniecības pārstāvjiem, bet arī nozīmīgām personām citās rūpniecības un komercijas nozarēs. Līdz 2010. gadam tituls piešķirts 295 personām.
Valsts nodeva
Titula saņēmējam valstij samaksājamā valsts nodeva ir tik augsta (18 400 EUR 2007. gadā), ka parasti to maksā uzņēmums vai organizācija, kura ierosinājusi titula piešķiršanu šai personai. Augstās nodevas dēļ kalnu padomnieka tituls tiek piešķirts mazam skaitam personu, un tās ir izcilas savā jomā ar ilgu karjeru.
Salīdzinājumā komercpadomnieka (kauppaneuvos) valsts nodeva ir 33 300 EUR.