cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Simau Sabrosa
Sasniegumi
Beşiktaş
Josefs Pospīšils
Josefs Pospīšils (cz; dzimis, miris ) bija čehu šaha problēmists un šaha literāts, viens no čehu skolas pamatlicējiem. Ķīmijas skolotājs. Kopš 1880. gada publicējis apmēram 300 šaha uzdevumus, galvenokārt trīsvilčus. Sastādīja pirmo čehu problēmistu uzdevumu krājumu (1887) tā priekšvārdā deva čehu skolas detalizētu izklāstu.
Uzdevuma piemērs
Risinājums:
Āzijas saldūdens krabji
Āzijas saldūdens krabji (Gecarcinucidae) ir vienīgā krabju dzimta, kas pieder pie Āzijas saldūdens krabju virsdzimtas (Gecarcinucoidea). Šajā dzimtā apvienotas 58 saldūdens krabju ģintis, kas izplatītas Dienvidāzijā, Dienvidaustrumāzijā un Austrālāzijā. Šīs grupas sugas mājo upēs, ezeros un rīsa laukos. Daļa sugu ir nozīmīgs pārtikas avots Dienvidāzijā dzīvojošām tautām.
Sistemātikas izmaiņas
Nesenā pagātnē Āzijas saldūdens krabju virsdzimtā tika sistematizētas divas dzimtas: Austrālāzijas saldūdens krabju dzimta (Parathelphusidae) un Āzijas saldūdens krabju dzimta, tomēr saskaņā ar jaunāko sistemātiku abas dzimtas apvienotas un jaunākajās sistemātikās Āzijas saldūdens krabju virsdzimtā ir tikai viena dzimta — Āzijas saldūdens krabji (Gecarcinucidae).
Sistemātika
Āzijas saldūdens krabju dzimta (Gecarcinucidae)
Ustjdžeguta
Ustjdžeguta (krievu Усть-Джегута, krc) ir pilsēta Krievijā, Karačajas-Čerkesijā. Iedzīvotāji lielākoties ir karačaji (54,64 %), krievi (32,58 %) un abazīni (6,04 %).
Ūdrāni
Ūdrāni ir ciems Jēkabpils novada Sēlpils pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 5,6 km no pagasta centra Sēlijas, 11,1 km no Salas un 122,5 km no Rīgas.
Imants Dulbergs
Imants Dulbergs (dzimis, miris ) bija latviešu šaha problēmists , desmitkārtīgs Latvijas čempions šaha kompozīcijā.
1954. gadā beidzis Jaunpiebalgas vidusskolu un iestājies fizkultūras institūtā, kuru beidzis 1959. gadā. Strādājis par fizkultūras skolotāju Valgundes un Kalnciema vidusskolās.
Šaha kompozīcija
Kopš 1960. gada publicējis vairāk nekā 500 šaha uzdevumus. Lielākos panākumus guvis daudzvilču žanrā, septiņas reizes gūstot uzvaru Latvijas čempionātos un 1973. gadā izcīnot PSRS čempionāta sudraba medaļu. 1975. gadā viņam piešķirts PSRS sporta meistara nosaukums. Šaha kompozīcijas zelta fondā, FIDE albumos ir publicēti desmit viņa uzdevumi.
No 1975. līdz 1984. gadam Dulbergs ir bijis Latvijas PSR Šaha federācijas šaha kompozīcijas komisijas priekšsēdētājs. No 1999. līdz 2007. gadam Latvijas Šaha problēmistu biedrības žurnāla "d2-d4" galvenais redaktors.
Uzdevuma piemērs
Uzdevuma risinājums:
The Hunter
The Hunter ir amerikāņu smagā metāla grupas Mastodon piektais studijas albums. Tas ir grupas otrais albums, kas netika veidots kā konceptuāls albums. Albums, salīdzinājumā Mastodon iepriekšējajiem albumiem, sastāv no īsākiem skaņdarbiem, tam arī nav raksturīgas izvērstas instrumentācijas. Izdošanas nedēļā albums Billboard 200 topā sasniedza 10. vietu, kas ir grupas labākais sasniegums šajā topā.
Krimuldas iela
Krimuldas iela var būt:
Vilcāni (Preiļu pagasts)
Vilcāni ir ciems Preiļu pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 201 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Feimankas ūdenskrātuve.
Matildes iela
Matildes iela ir iela Jūrmalā, Vaivaru apkaimē. Matildes iela sākas krustojumā ar Zemgales ielu un beidzas 100 m no krustojuma ar Dāvja ielu. Kopējais ielas garums ir 410 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Matildes ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju apbūve.
Ielu savienojumi
Matildes iela ir savienota ar šādām ielām:
Ketlīna Tērnere
Kļuvusi slavena 1980. gados, kad piedalījusies tādās filmās kā Body Heat (1981), The Man with Two Brains (1983), Crimes of Passion (1984), "Dēkas ar akmeni" (1984) un "Prici ģimenes gods" (Prizzi's Honor, 1985). Par abām pēdējām filmām saņēmusi Zelta globusa balvu kategorijā "Labākā aktrise mūziklā vai kinokomēdijā". Par lomu Frānsisa Forda Kopolas kinokomēdijā "Pegija Sjū precas", Tērneri nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā".
Piedalījusies arī filmās The Accidental Tourist (1988), "Rouzu ģimenes karš" (The War of the Roses, 1989), Serial Mom (1994), "Jaunavu pašnāvības" (The Virgin Suicides, 1999), Baby Geniuses (1999), Beautiful (2000) un "Mārlijs un es" (2008). Piedalījusies arī seriālos "Draugi" (2001), Californication (2009) un The Kominsky Method (2018). Ierunājusi arī lomas filmās "Kurš iegāza trusīti Rodžeru?" (1988) un "Briesmoņmāja" (2006), kā arī seriālos "Simpsoni", "Mana trakā ģimene", "Varenais Hils" un "Riks un Mortijs".
Sakai
Sakai var būt:
Krimuldas iela (Rīga)
Krimuldas iela ir neliela skavveida iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā. Tā atrodas Teikas apkaimē, blakus Gaisa tiltam. Krimuldas iela sākas un beidzas pie Brīvības gatves; ar citām ielām nekrustojas. Ielas garums ir 207 metri. Visā garumā iela ir klāta ar asfalta segumu. Sabiedriskais transports pa ielu nekursē.
Ēkas
1911. gadā Krimuldas ielā 2 uzcēla Rīgas pilsētas elemantārskolas ēku.
Latvijas valsts apbalvojumi
Latvijas Valsts apbalvojumi ir ordeņi un goda zīmes. Ordeņus pasniedz un pārvalda ordeņu kapituls, kas pieņem lēmumus par personu apbalvošanu un ordeņu piešķiršanu, bet goda zīmes pasniedz aizsardzības ministrs. Saskaņā ar Valsts apbalvojumu likumu, valsts apbalvojumi ir Triju Zvaigžņu ordenis un tā goda zīme, Viestura ordenis un tā goda zīme, Atzinības krusts un tā goda zīme un 1991.gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīme.
Pirmais ordenis, Atzinības krusts, tika izveidots Kurzemes un Zemgales hercogistē. Latvijas Sociālistiskajā Padomju Republikā 1917. gadā tika izveidoti pirmie ordeņi, tostarp 2004. gadā tika atjaunots Atzinības krusts par piemiņu Kurzemes un Zemgales hercogistei. Latvijas Republikas ordeņi tika likvidēti Latvijas PSR laikā. Ordeņi tika atjaunoti pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas.
Piešķirtie ordeņi
Avots: Prezidenta kanceleja.
Latvijas Republikas ordeņu goda zīmes
Šīs goda zīmes tiek piešķirtas kopā ar ordeni.
Serial Mom
Serial Mom ir 1994. gada ASV melnās komēdijas kriminālfilma, kuras režisors un scenārija autors ir Džons Voterss. Filmā galvenās lomas atveido Ketlīna Tērnere, Sems Voterstons, Rikija Leika, Sjūzana Somersa un Metjū Lilards.
Filma stāsta par Beverliju Sutfinu (Tērnere), mājsaimnieci, kura mierīgi dzīvo kopā ar savu vīru un diviem pusaudžu bērniem. Tomēr Beverlija ir sērijveida slepkava, kas nogalina tos, kuri, viņasprāt, necieš viņu, viņas ģimeni vai neatbilst viņas morāles standartiem.
Serial Mom pirmizrāde notika. Filma pārsvarā saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, bet bija finansiāla izgāšanas, nopelnot tikai 7,8 miljonus ASV dolārus pie 13 miljonu budžeta. Serial Mom ir ieguvusi kulta filmas statusu.
Felsumas
Felsumas, arī dienas gekoni (Phelsuma) ir gekonu dzimtas ģints, kuru pārstāv aptuveni 70 sugas un pasugas. Atšķirībā no gekonu lielākās daļas, felsumas ir aktīvas diennakts gaišajā laikā.
Tās ir lielākoties krāšņas ķirzakas, kuru daudzveidības centrs atrodas Madagaskarā un blakus esošajos arhipelāgos un salās Indijas okeāna rietumu daļā.
Izskats
Mirdzošās felsumas ir vieni no spilgtākajiem un krāsainākajiem rāpuļiem. Krāsojums bieži zaļš, un to klāj sarkanu, melnu, zilu, dzeltenu, oranžu un brūnu plankumojumu, svītru un punktojumu veidoti raksti. Krāšņā āriene tās padara par iecienītiem terāriju iemītniekiem. Dažas sugas pārsvarā pelēcīgas, piemēram Raundas gekons.
Garums variē no 6,5 līdz 30 cm, bet izmirušais Rodrigesas milzu scinks sasniedza pat 40 cm.
Izplatība un dabiskā vide
Dabiskais areāls aptver Indijas okeāna rietumu daļas salas. Lielākā daļa sugu sastopamas Madagaskarā, kā arī Komoru arhipelāgā, Maskarēnu salās, Seišelu salās, Andamanu Salās, Zanzibārā un dažās vietās austrumu Āfrikas piekrastē. Ieviestas Havaju salās, Floridā un Mūreas salā Franču Polinēzijā.
Atkarībā no sugas, felsumas sastopamas sākot no jūras līmeņa līdz 2300 m v.j.l.. Lielākai sugu un pasugu daļai ir ļoti ierobežoti areāli, un tās ir ļoti apdraudētas. Visnopietnāko apdraudējumu izraisa dabiskās vides izpostīšana.
Lielākā daļa dienas gekonu uzturās kokos, bet var būt sastopamas arī netālu no apdzīvotām vietām, dārzos, uz žogiem, ēkās un būdās. Izņēmums ir Ph. barbouri, kas ir uz zemes mītošas suga.
Sistemātika
Ģints iekļauj ap 70 sugu un pasugu, no kurām cilvēka radītās apkārtējās vides izmaiņas rezultātā divas sugas ir izmirušas.
Kalnu slēpošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs bija viens no 15 sporta veidiem, kas tika aizvadīts ziemas olimpisko spēļu laikā. Sacensības notika Akmens slēpošanas trasē un Ledus upes slēpošanas trasē, Nacionālajā kalnu slēpošanas centrā, Jaņcjinas rajonā, Pekinas piepilsētā no 2022. gada 7. februāra līdz 19. februārim. Kalnu slēpošanā tika aizvadītas 11 disciplīnas (5 vīriešu, 5 sieviešu un 1 jauktā). Kalnu slēpošanā kopumā startēja 307 sportisti (157 vīrieši un 150 sievietes) no 83 valstīm.
Kvalifikācija
Maksimālais sportistu skaits, kas varēja kvalificēties kalnu slēpošanai bija 306 sportisti. Vienu valsti maksimāli varēja pāstāvēt ne vairāk par 22 sportisti (11 vīrieši un 11 sievietes), kā arī vienā disciplīnā nevarēja piedalīties ne vairāk četri vienas valsts sportisti. Katra no valsts, kas bija pārstāvēta individuālajās disciplīnās varēja pieteikt vienu jaukto komandu.
Sportistiem bija jāizpilda norma par noteikto iegūto minimālo kvalifikācijas FIS punktu skaitu no 2019. gada 19. jūlija līdz 2022. gada 16. janvārim. Saraksts tika aprēķināts, ņemot vērā piecu labāko sacensību rezultātu tehniskajās sacensībās (milzu slaloms un slaloms) un divus labākos rezultātus ātruma sacensībās (nobrauciens, supergigants un kombinācija).
Sacensību kalendārs
Kalnu slēpošanā pirmās sacensības notika 2022. gada 6. februārī, bet beidzamās 19. februārī.
— fināls (medaļu izcīņa).
Pārstāvētās valstis un sportisti
Kalnu slēpošanas sacensībās startēja 307 sportisti (157 vīrieši un 150 sievietes). Kalnu slēpošana bija pārstāvošajām bagātākais sporta veids šajās olimpiskajās spēlēs. No 91 valstīm, kas startēja šajās olimpiskajās spēlēs 83 valstis bija pārstāvētas kalnu slēpošanā. Pirmo reizi kalnu slēpošanā olimpiskajās spēlēs bija pārstāvēta Haiti un Saūda Arābija. No Austrijas un Šveices startēja maksimālais atļautais sportistu skaits šajā disciplīnā — 22 sportisti (11 vīrieši un 11 sievietes).
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Takada
Takada var būt:
Vilcāni (Rudzātu pagasts)
Vilcāni ir ciems Rudzātu pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 201 km attālumā no Rīgas.
Graciozais vārpstiņgliemezis
Graciozais vārpstiņgliemezis (Ruthenica filograna) ir sīku sauszemes vēderkāju molusku suga. Vācu zoologs Emīls Rosmeslers sugu aprakstīja 1836. gadā. No 1995. gada Latvijas sarkanajā grāmatā tā ierakstīta kā 3. kategorijas aizsargājamā suga. Tā ir aizsargājama arī Ungārijas teritorijā.
Apraksts
Čaula ir vārpstveida, vidusdaļā nedaudz paresnināta, 7 līdz 9 mm gara un 2 līdz 2,2 mm diametrā. Šuves ir samērā dziļas. Pēdējā un priekšpēdējā vijuma noapaļojuma diametrs ir lielāks par čaulas ieejas platumu. Lūpa samērā bieza, balta un atliekta. Čaulas virsotne ir koniska, ar nosmailotu galu. Augšējais un apakšējais zobs ir mazi. Sinuluss liels un noapaļots ar nelielu palatālo zobu. Pusmēness valnīša nav. Čaulas virsma ir matēta, ar retām un platām ribām. Krāsa dzeltenīgi brūna.
Ekoloģija
Barojas ar trūdošu augu atliekām un sēņotnēm. Hermafrodīti. Oldējēji. Vasaras beigās zem trūdošu koku un celmu mizas dēj 1–2 mm lielas oliņas. Gliemeži izšķiļas rudenī, aug nākamā gada pavasarī un vasarā. Vairoties sāk otrajā dzīves gadā. Dzīvo 5-10 gadus.
Izplatība
Graciozais vārpstiņgliemezis ir tipiska mežu suga un ir izplatīta jauktajos un lapu koku mežos, kalcifīlās vietās, augu nobiru kārtā, zem akmeņiem. Suga izplatīta Latvijas teritorijā (GNP, ĶNP, u.c.), kā arī citur Eiropas austrumu un centrālajā daļā.
Neredzamais cilvēks (nozīmju atdalīšana)
Neredzamais cilvēks var būt:
Antonio Konte (paukotājs)
Antonio Konte (it; dzimis, miris ) bija itāļu paukotājs, olimpiskais čempions 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Konte 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja divās paukošanas disciplīnās profesionāļiem — paukošanā ar floreti un paukošanā ar zobenu. Paukošanā ar zobenu viņš izcīnīja zelta medaļu, savukārt paukošanā ar floreti ieguva 4. vietu.
Tetrahidrokanabinols
Tetrahidrokanabinols (zināms arī kā THC un delta-9-tetrahidrokanabinols) ir galvenā kaņepju augu psihoaktīvā viela. Tas pirmoreiz tika ekstraktēts tīrā veidā 1964. gadā. Aukstumā THC ir stiklaini cieta viela, bet sasilis tas kļūst viskozs un lipīgs.
Īsts detektīvs
"Īsts detektīvs"  (en) ir ASV kriminālās drāmas antoloģijas seriāls, kura autors ir Niks Picolato. Seriāls tika pārraidīts no līdz 2019. gada 24. februārim. Seriālam ir iznākušas trīs savā starpā nesaistītas sezonas. Seriāls tika pārraidīts HBO kanālā.
Pirmās sezonas notikumi norisinās Luiziānas štatā. Divi policisti, kurus attēlo Metjū Makonahijs un Vudijs Harelsons, 17 gadu laikā mēģina notvert sērijveida slepkavu.
Trešajā sezonā, kura iznāca 2019. gadā, izmeklē noziegumu, kurā iesaistīti divi pazuduši bērni.
Kailā mietene
Kailā mietene (Paxillus involutus) ir Latvijā ļoti bieža liela mieteņu ģints sēne. 20. gadsimtā par tās ēdamību radās ilgi strīdi, kuru rezultātā tika izlemts, ka kailā mietene ir indīga sēne, neraugoties uz to, ka parasti saindēšanās neiestājas no pirmajām lietošanas reizēm un tādēļ to bieži lieto pārtikā. Sēnes kaitīgajai iedarbei uz organismu piemīt uzkrāšanās efekts.
Taksonomija
Neraugoties uz to, ka tā ir lapiņu sēne, viņa tiek atzīta par ģenētiski tuvāku bekām nekā ārēji līdzīgākajām sēnēm.
Sugu pirmais aprakstīja Pjērs Buljārs 1785. gadā kā Agaricus contiguus, bet jau 1786. gadā Augusts Bačs deva tai pilnīgāku aprakstu un citu nosaukumu Agaricus involutus. 1838. gadā sugu izveidotajā mieteņu ģintī kā Paxillus involutus iekļāva Eliass Frīss, izvēlot to par jaunās ģints tipisko sugu. Mūsdienās suga sadalīta vairākās un zinātnieki pieļauj, ka arī tagad esošā kailā mietene ir vairāku sugu komplekss, taču nav pietiekami pētījumu stingrai nošķiršanai.
Zviedrijā no 1981. līdz 1983. gadam, mikologs Nils Frīss atklāja trīs P. involutus populācijas, kas nespēja vairoties savā starpā, kas norāda uz dažādām sugām. Viena auga zem skujkokiem un jauktos mežos, bet pārējās divas — parkos, kur bija saistītas ar tuvumā esošajiem bērziem. Pirmajai grupai bija tendence ražot atsevišķus augļķermeņus, kuriem bija plānāki kātiņš un cepurīte, kā arī vājāks cepurītes ieritinājums, savukārt pārējo divu populāciju augļķermeņi mēdza parādīties grupās un tiem bija biezāki kātiņi un cepurīte. Tika novērotas tikai vispārīgas tendences, un viņš nespēja atklāt pastāvīgas makroskopiskas vai mikroskopiskas pazīmes, kas populācijas stingri nošķirtu. Molekulārais pētījums, kurā salīdzinātas Paxillus involutus paraugu DNS secības, kuru avoti savākti dažādos Bavārijas biotopos, atklāja, ka no parkiem un dārziem savāktie eksemplāri parādīja ciešāku saikni ar Ziemeļamerikas P. vernalis sugu, bet no mežiem — ar P. filamentosus (alkšņu mieteni). Autori ierosināja, ka parku populācijas varētu būt ievestas no Ziemeļamerikas. Eiropas izolātu daudzu gēnu analīze parādīja, ka kailās mietenes "sensu lato" (brīvā nozīmē) var sadalīt četrās atšķirīgās, ģenētiski izolētās līnijās, kas atbilst tagad atzītām par sugām P. obscurosporus, P. involutus "sensu stricto" (stingrā nozīmē), P. validus un ceturtajā sugā, kas vēl nav identificēta.
1902. gadā francūzis Renē Mērs mieteņu ģinti iekļāva īpašā mieteņu dzimtā Paxillaceae, lai pasvītrotu tās īpašumu — tā atrodas starpstāvoklī starp stobriņu un lapiņu sēnēm. Šajā dzimtā ietilpst gan lapiņu, gan stobriņu (t.sk. zobiņbeku) ģintis.
Starp citu autoru šai sugai dotajiem nosaukumiem ir:
Izplatība
Suga plaši izplatīta Ziemeļu puslodes mērenajos un vēsajos reģionos, ievesta arī Dienvidu puslodes kontinentu mērenajos reģionos. Veido mikorizu ar dažādām lapu un skuju koku sugām, kopā ar tām aug visai atšķirīgās vietās — no saulainiem izcirtumiem līdz pārmitriem mežiem un purvmalām, skābās augsnēs. Sēne palīdz kokiem mazāk uzņemt smagos metālus un palielina to izturību pret patogēniem. Spēj augt arī bez mikorizas kā saprofīts uz vecas koksnes, Latvijā ar anomāliem augļķermeņiem konstatēta arī uz smilšakmens alu sienām.
Latvijā parastais augšanas periods — no jūnija līdz oktobrim. Bieži lielās un ciešās grupās.
Līdzīgas sugas
Līdzīga ir alkšņu mietene (Paxillus filamentosus) ar viegli zvīņotu cepurīti, dzeltenu, mazāk brūnējošu mīkstumu un nebrūnējošām lapiņām, un Paxillus adelphus, kurām abām ir plānākas cepurītes un kuras aug zem alkšņiem. Tāpat līdzīga ir Amerikā augošās Paxillus rubicundulus un Paxillus vernalis, pirmā no tām ir vizuāli neatšķirama, bet ar mazākām sporām, otrā ar resnāku kātiņu, tumšāku sporu birumrakstu un parasti aug zem apsēm.
Eiropā sastopamas divas Latvijā pašlaik neatrastas sugas, kas agrāk uzskatītas par kailās mietenes formām — Paxillus obscurisporus (sākotnēji obscurosporus) augļķermeņi ir lielāki nekā P. involutus, ar līdz 40 cm platām cepurītēm, kuru malas uz vecumu atritinās un izlīdzinās, ar sarkanīgākām sporām un ar krēmkrāsas sēņotnes pavedieniem, kas aptver tā kātiņa konusveida pamatni. P. validus cepurīte ir platumā līdzīga kailajai mietenei. Atrodama parkos zem platlapju kokiem, un to var droši atšķirt no P. involutus (un citām Paxillus sugām) tikai pēc rizomorfu īpatnībām.
No neradnieciskām sēnēm no augšas līdzinās cūcenei, lai gan ir brūnāka, taču no apakšas atšķiras ar dzeltenīgajām lapiņām jau jaunībā, brūnēšanu (tai skaitā kātiņa) un piensulas trūkumu. Krievu valodā kailā mietene saucas vārda "cūcene" burtiskā tulkojumā "свинушка", tāpēc reizēm tulkotos avotos ieviešas kļūdas. Vēl jo vairāk, šajā valodā žargonvārds "свинуха" tiek lietots šo abu sugu apzīmēšanai. Tāpat no visām citām pienainēm kailā mietene atšķiras ar piensulas trūkumu.
Sasniedzot vecumā piltuvveida formu, nedaudz līdzinās piltuvenēm, taču atšķiras no tām ar brūngano sporu un lapiņu krāsu un brūnēšanu bojājumos.
Lietošana pārtikā
Tā kā mieteņu iedarbības kaitīgais mehānisms palika neskaidrs, par to ēšanu arī pēc tam palika dažādi viedokļi. Uzmanīgajos Rietumos sēni pasludināja par indīgu, kamēr PSRS to līdz 1981. gadam iepirka valsts sēņu produktu lielražošanai. 1970. gados to iepirkšanas cena Latvijas PSR bija līdzvērtīga bērzlapēm. Šajā laikā tika ieteikts tās vairākkārt novārīt un tad sālīt. Oficiāli indīgo sēņu sarakstā PSRS tās iekļāva 1984. gadā. Mietenes salīdzinoši viegli ievākt, un tās saglabāja popularitāti starp sēņotājiem. Bez tam, PSRS agrāk masu avotos bija ticis apgalvots, ka sēni var cept bez vārīšanas, kas bija izveidojis kopējo attieksmi. Arī tagad Krievijā entuziasti aicina šo sēni droši ēst, tagad gan pēc novārīšanas. Krievijas tirgos reizēm kailā mietene ir vienīgā pārdodamā sēņu suga, neraugoties uz tās tirdzniecības aizliegumiem.
1981. gadā pēc 10 gadu ilga pētījuma Polijā par saindēšanās gadījumiem ar kailo mieteni tika konstatēts, ka no 109 šajā laikā zināmajiem saindēšanās gadījumiem 93 bija nepieciešama hospitalizācija un 3 cilvēki tomēr nomiruši. Pēc tā sēne tika atzīta par indīgu arī PSRS.
Lai gan sēne atzīta par indīgu, reālā saindēšanās stipri atkarīga no individuālajām īpašībām un, iespējams, lietotās mieteņu populācijas vai pat neatšķirtas sugas. Tādēļ turpinās mieteņu lietošana un saindēšanās gadījumu skaits ar tām Krievijā 21. gadsimta sākumā pat pieauga. Tiek gan norādīts, ka smagākās saindēšanās notikušas ar ceptām vai nepietiekami novārītām sēnēm, un dažus no sēnes toksīniem vārīšana iznīcina, tomēr daļu no tiem nevar iznīcināt pat vairākkārtēja novārīšana.
1980. gadu vidū Šveices ārsts Renē Flammers atklāja kailās mietenes antigēnu, kurš stājas ķīmiskā saiknē ar eritrocītu membrānām un tādējādi provocē imūnsistēmas uzbrukumu saviem eritrocītiem. Smagos gadījumos tas noved pie hemolītiskās anēmijas. Tā kā antigēns darbojas lēni, parasti saindēšanās simptomi, tādi kā mazasinība, nieru vai aknu mazspēja, parādās pēc ilgstošas un daudzkārtējas sēnes lietošanas, īpaši cilvēkiem, kas jau agrāk cietuši no gremošanas trakta problēmām ar mietenēm. Viens no pētījumiem Kazahstānā norāda, ka no saindēšanās ar mietenēm jeb "Paxillus sindroma" biežāk mirst tie cilvēki, kuriem arī agrāk draudējusi hemolīze citu iemeslu dēļ. Daļai cilvēku bīstamā deva sakrājusies jau vienas ēdienreizes laikā, kamēr izturīgākie no tām nenomirst vispār. Formāli šāda iedarbība nav saindēšanās, tomēr praktiski tiek lietots saindēšanās termins gan vienkāršības, gan sēnes citu toksīnu dēļ.
Mietenēm, tāpat kā daudzām citām sēnēm, raksturīga arī paaugstināta radioaktīvo izotopu uzkrāšana, kas ir svarīgi no atomstaciju avārijām cietušajos rajonos, un smago metālu uzkrāšana.
Saindēšanās simptomi
Parasti pirmie saindēšanās simptomi ir vemšana, caureja un vēdergraizes, pie tam organismā krītas cirkulējošās asins apjoms. Vēlāk parādās hemolīzes (eritrocītu sabrukšanas) simptomi: bālums, ādas dzeltēšana, samazināta urīna izdalīšanās, paaugstināts urīna hemoglobīna līmenis vai smagos gadījumos oligoanūrija. Hemolīze var izraisīt daudzas komplikācijas, tostarp akūtu nieru un aknu mazspēju, šoku, akūtu elpošanas mazspēju un asinsķermenīšu sarecēšanu.
Ārstēšana
Pretinde pret saindēšanos ar kailo mieteni neeksistē. Ārstēšana iespējama tikai slimnīcas apstākļos, kur iespējams nepārtraukti kontrolēt pacienta asins analīzes, un ir simptomātiska.
Latvijā līdz šim visus zināmos ar kailo mieteni saindējušos izdevies izglābt.
Harijs Debeks
Harijs Leopolds Debeks (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu airētājs, olimpiskās zelta medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Debeks 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja airēšanas astoņnieku disciplīnā. Viņš bija viens no ASV komandas Vesper Boat Club dalībniekiem. Komanda šajās sacensībās izcīnīja zelta medaļu.
Malgobeka
Malgobeka (ru, inh) ir pilsēta Krievijā, Ingušijā. Tā atrodas 40 km attālumā no republikas galvaspilsētas Magasas.
Malgobekā dzīvo 36 480 iedzīvotāji (2021), no tiem 89,72 % ir inguši un 6,57 % čečeni.
Jokojama
Jokojama (ja) ir japāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Zaķēni
Zaķēni ir ciems Jēkabpils novada Sēlpils pagastā. Atrodas pagasta dienvidos 12,9 km no pagasta centra Sēlijas, 11,8 km no Salas un 126,4 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V803 (Sala–Zilkalne).
Anttila
Anttila Oy bija Somijas mazumtirdzniecības uzņēmums. Tas pārvaldīja universālveikalu tīklu Anttila, kā arī interjera elementu veikalu tīklu Kodin1. Uzņēmums bija pazīstams ar preču izplatīšanu pēc pasūtījumiem pa pastu vai internetu. Tā galvenais birojs atradās Helsinkos. Uzņēmums bija dibināts 1952. gadā. 2016. gada 19. jūlijā Anttila iesniedza bankrota pieteikumu. Pēdējais veikals Itäkeskus tika slēgts 2016. gada 14. decembrī.
Kopš 2015. gada Anttila īpašnieks bija investīciju fonds 4K Invest, pirms tam — Somijas tirdzniecības konglomerāts Kesko.
Vēsture
1952. gadā Kalle Antila (Kaarlo Einari Anttila) dibināja uzņēmumu Postitusliike Solpa, kas piegādāja preces pēc pasūtījumiem pa pastu. Antila bija iedvesmojies no šāda veida uzņēmumiem ASV. 1953. gadā tika izveidots uzņēmums Kalle Anttila Oy. 1954. gadā Helsinkos tika atvērts Somijā pirmais nocenoto preču veikals. 1957. gadā Joensū tika atvērts universālveikals.
1960. gadu sākumā Helsinkos tika atvērts Anttila pirmais pašapkalpošanās veikals. 1960. gados atvērti vairāki universālveikali; paplašinājās pasūtījumi pa pastu. 1976. gadā tika nopirkta veikalu ķēde Tuko (T grupa). 1977. gadā tika iegādāti uzņēmuma Saastamoinen Oy HEPS universālveikali.
1992. gadā Anttila sāka piedāvāt pasūtījumus pa pastu Igaunijā, bet 1998. gadā — Latvijā. 1996. gadā par Anttila īpašnieku kļuva Kesko. 1999. gadā tika izveidots interneta pasūtījumu pakalpojums NetAnttila. Pārtikas veikali Anttila universālveikalos tika pārveidoti par K-supermarket un K-market.
2010. gados uzņēmums cieta zaudējumus. 2014. gadā tika paziņots, ka Anttila slēgs trešo daļu veikalu. 2015. gada 16. martā tika paziņots, ka Anttila par vienu miljonu eiro tiks pārdots Vācijas investīciju fondam 4K INVEST.
Šrilankas saldūdens krabji
Šrilankas saldūdens krabji (Ceylonthelphusa) ir viena no Āzijas saldūdens krabju dzimtas (Gecarcinucidae) ģintīm. Ik pa laikam tiek atklāta kāda jauna suga un papildināts esošo sugu skaits. Saskaņā ar jaunāko sistemātiku ģints šobrīd apvieno 18 saldūdens krabju sugas. Visas šīs ģints sugas ir endēmas Šrilankas krabju sugas un galvenokārt mājo mitrajos ieleju mežos, purvos un upēs. Daudzu sugu izdzīvošana ir kritiski apdraudēta, līdz ar dzīves vides zaudēšanu, dabas piesārņojumu un saimnieciskās darbības attīstību. Vairāk neka 50% no Šrilankas saldūdens krabju sugām dzīvo ļoti nelielā izplatības areālā.
Sistemātikas izmaiņas
Nesenā pagātnē Šrilankas saldūdens krabju ģints tika sistematizēta Austrālāzijas saldūdens krabju dzimtā (Parathelphusidae), tomēr saskaņā ar jaunāko sistemātiku Austrālāzijas saldūdens krabju dzimta apvienota ar Āzijas saldūdens krabju dzimtu. Līdz ar to Šrilankas saldūdens krabji pieder Āzijas saldūdens krabju dzimtai.
Sistemātika
Šrilankas saldūdens krabju ģints (Ceylonthelphusa)
Flandrijas tūre
Flandrijas tūre (nl, ) ir šosejas riteņbraukšanas sacensības, kuras katru pavasari notiek Beļģijā, nedēļu pirms Parīze—Rubē. Tās ir vienas no Flandrijas klasikām. Sacensības ir daļa no UCI Pasaules tūres kalendāra un ir vienas no klasikas pieminekļiem Eiropas profesionālajā kalendārā. Tās uzskata par svarīgākajām sacensībām Flandrijā un tām ir piešķirta iesauka Vlaanderens mooiste (nīderlandiski "Flandrijas labākie").
Vēsture
Flandrijas tūri 1913. gadā izveidoja Karels Van Veinendāls, sporta laikraksta Sportwereld līdzdibinātājs. Šajā laikā daudzi laikrakstu un žurnālu izdevēji organizēja riteņbraukšanas sacensības, lai palielinātu apgrozījumu.
Pirms Otrā pasaules kara sacensības parasti notika tajā pašā dienā, kad Itālijā notika Milāna–Sanremo sacensības. Spēcīgākie Itālijas un Francijas pārstāvji izvēlējās sacensības Itālijā, kas izskaidro tikai vienu pirmskara uzvarētāju, kurš nebija no Beļģijas. Pēc kara sacensības palielināja savu nozīmi, kad tās kļuva par daļu no Challenge Desgrange-Colombo kopvērtējuma, kurš ir mūsdienu UCI Pasaules tūres priekštecis. Arī šobrīd sacensības ir iekļautas sezonas kopvērtējumā. Sacensību rekordu īpašnieki ir beļģi Ahjels Bijsē, Ēriks Lemāns, Johans Musēvs un Toms Bonens, šveicietis Fabians Kančellāra, kā arī Itālijas pārstāvis Fjorenco Manji, katram ir pa trijām uzvarām.
Putrovka
Putrovka ir ciems Alūksnes novada Pededzes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 12 km no pagasta centra Pededzes, 37 km no novada centra Alūksnes un 238 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V402, pie pašas Latvijas—Krievijas robežas.
Putrovkā atrodas Jaseņicu novērošanas tornis, ko izmanto robežas uzraudzībai.
Pļavu tilbīte
Pļavu tilbīte jeb pļavas tilbīte (Tringa totanus) ir sloku dzimtas (Scolopacidae) Latvijā ligzdojoša tārtiņveidīgo putnu suga, kurai ir 6 pasugas. Pļavu tilbītei visradniecīgākās ir dīķa tilbīte (Tringa stagnatilis) un purva tilbīte (Tringa glareola). Šīm sugām kopējais priekštecis dzīvoja miocēna un pliocēna mijā, apmēram pirms 5—6 miljoniem gadu. Visas šīs trīs sugas veido mazāko tilbīšu grupu ģintī.
Pļavu tilbīte atzīta par 2018. gada Gada putnu Latvijā.
Izplatība
Tai ir plašs izplatības areāls un pļavu tilbīte sastopama visā Eiropā un tālāk uz austrumiem gar Sibīrijas dienvidu malu līdz Mongolijai, Krievijas Tālajiem Austrumiem, Ķīnai un Japānai. Areāla dienvidu mala Āzijā sasniedz Indiju, Bangladešu un Jaungvineju. Tās dabīgais izplatības areāls ziemojošiem putniem aptver arī Austrālijas piekrastes. Eiropas ligzdotāji ziemo Rietumeiropā, Vidusjūras reģionā, Tuvajos Austrumos un tropiskās Āfrikas piekrastēs. Reizēm pļavu tilbīte ieklejo Ziemeļamerikā un Grenlandē.
Latvijā
Pļavu tilbīte Latvijā ir samērā parasta ligzdotāja piemērotās vietās — upju, dīķu, ezeru vai jūras piekrastes pļavās. Tomēr pēdējo desmitgažu laikā pļavu tilbīšu populācija ievērojami samazinās. Biežāk pļavu tilbītes var novērot migrācijas laikā, kā arī bijuši divi novērojumi ziemas mēnešos. Latvijā sastopama nominālpasuga Tringa totanus totanus.
Izskats
Pļavu tilbīte ir vidēji liels bridējputns. Tās ķermeņa garums ir 24—29 cm, spārnu plētums 47—55 cm, svars 92—127 g. Pļavu tilbītei ir garas, koši oranžas kājas un knābis, kura gals ir melns. Riesta laikā apspalvojums kļūst viscauri raibumoti brūns. Pavēdere ir nedaudz gaišāka kā mugura. Ziemā apspalvojums kļūst gaiši pelēkbrūns, vienmērīgāks, mazāk raibumots, bet pavēdere kļūst balta. Arī kājas un knābis zaudē košumu. Uz virsastes līdz pusmugurai ir balts apspalvojums, veidojot V veida laukumu. Spārnu iekšējās lidspalvas un apakšas ir baltas gan vasarā, gan ziemā.
Uzvedība un barība
Pļavu tilbīte mājo dažādu no vējiem pasargātu ūdenskrātuvju krastos un mitrājos, gan saldūdens, gan sālsūdens tilpņu krastos. Tas var būt jūras līcis, ezeru vai upju krastu pļavas, purvāji un dīķi. Tā barojas ar nelieliem bezmugurkaulniekiem, kas var būt dažādi kukaiņi, tārpi, gliemji, vēžveidīgie un zirnekļi, tos meklējot ūdenskrātuvju sērēs, dubļos, pludmales smiltīs un oļos, ar garo knābi rušinot augsnes virskārtu. Reizēm pļavu tilbīte nomedī nelielas zivtiņas un kurkuļus. Parasti tā pa ūdens seklumu bradā, bet reizēm arī peld.
Ligzdošana
Pļavu tilbītes pirmo reizi ligzdo 1 vai 2 gadu vecumā. Tās veido monogāmus pārus un ligzdo no aprīļa līdz jūnijam. Gadā ir viens perējums. Pļavu tilbītes ligzdo vai nu izkliedētās kolonijās, vai pāris piemeklē vientuļu vietu. Ligzdošanai tas izvēlas pasargātu, garām zālēm ieskautu, nedaudz paceltu vietu, bieži to no visām pusēm ieskauj ūdens. Ligzda ir neliela iedobe zemē, kas izklāta ar sausu zāli, bet no blakus augošās zāles pļavu tilbīte veido jumtu, noliecot zāli pāri ligzdai. Dējumā ir 3—5 olas, kuras perē abi vecāki. Inkubācijas periods ilgst 22—26 dienas. Izšķiļoties mazuļus klāj smilšu brūnas dūnas ar tumšām svītrām. Tie uzreiz spēj sekot saviem vecākiem, kas tiem ierāda barošanās vietas un tos apsargā. Par mazuļiem iesākumā rūpējas abi vecāki, vēlāk ļoti bieži tikai tēviņš. Jaunie putni sāk lidot 27—35 dienu vecumā.
Sistemātika
Pļavu tilbītei ir 6 pasugas:
Neredzamais cilvēks (2020. gada filma)
"Neredzamais cilvēks" (en) ir 2020. gada ASV un Austrālijas kopražojuma zinātniskās fantastikas šausmu filma. Filmas režisors un scenārija autors ir Lī Vonels. Šī ir Herberta Velsa tāda paša nosaukuma romāna un 1930. gadu filmas mūsdienu adaptācija, kas seko sievietes dzīvei, kura pēc sava vardarbīgā un turīgā drauga šķietamās pašnāvības uzskata, ka viņš to joprojām vajā. Galu galā sieviete saprot, ka viņas draugs ir radis iespēju kļūt neredzamam. Filmā lomas atveido Elizabete Mosa, Eldiss Hodžs, Storma Rīda, Herieta Daiere, Maikls Dormens un Olivers Džeksons Koens.
Jaunā "Neredzamā cilvēka" izstrādes process aizsākās jau 2007. gadā. Sākotnēji projekts tika veidots kā daļa no Universal paplašinātā kino visuma, kas sastāvēja no klasiskajiem briesmoņiem, un galvenajā lomā tika aicināts Džonijs Deps. Taču pēc 2017. gadā iznākušās filmas "Mūmija" negatīvās kritikas un zemajiem ienākumiem tika pārtraukta visu projektu izstrāde. 2019. gada sākumā studija mainīja savus plānus attiecībā uz paplašinātā visuma filmām un nolēma veidot atsevišķas filmas, atsākot projektu izstrādi. Filmēšana norisinājās 2019. gadā no jūlija līdz septembrim Sidnejā, Austrālijā.
Filmas "Neredzamais cilvēks" pasaules pirmizrāde notika Austrālijā, bet dienu vēlāk to sāka izrādīt arī ASV kinoteātros. Latvijas kinoteātros filmu sāka demonstrēt. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, tika slavēta Mosas aktierspēle un inovatīvā romāna sižeta skatījums. Ar filmas 7 miljonu ASV dolāru budžetu, tai ir lieliski vispasaules kases ienākumi — 144 miljoni ASV dolāru, bet sakarā ar COVID-19 pandēmiju un saistībā ar to slēgtajiem kinoteātriem Universal paziņoja, ka mēnesi pēc filmas pirmizrādes tā būs pieejama digitālā versijā.
Apšubeka
Apšubeka jeb apšu beka ir nosaukums astoņām Latvijā sastopamām lācīšu ģints sēnēm:
Helmholca spole
Helmholca spole ir ierīce viendabīga magnētiskā lauka radīšanai. Tā ir nosaukta vācu fiziķa Hermaņa fon Helmholca vārdā. Tā ir veidota no diviem solenoīdiem, kas novietoti uz vienas ass. Šādas sistēmas centra tuvumā ir viendabīga magnētiskā lauka zona. Helmholca spoles izmanto ne tikai magnētisko lauku radīšanai, bet arī lai slāpētu ārējos magnētiskos laukus, kā Zemes magnētisko lauku.
Apraksts
Helmholca spole sastāv no diviem identiskiem solenoīdiem, kas simetriski novietoti uz vienas ass, katra savā pusē eksperimenta laukumam attālumā, kas vienāds ar spoles rādiusu. Katrā no spolēm plūst vienāda stipruma elektriskā strāva vienādos virzienos. Tieši nosacījums, ka attālumam starp spolēm jābūt vienādam ar spoļu rādiusiem, raksturo Helmholca spoles. Šādai sistēmai atšķirība magnētiskā lauka intensitātē starp solenoīdu plaknēm un centru starp tām ir 7%.
Matemātiskais raksturojums
Magnētiskais lauks Helmholca spoļu centrā uz to ass izsakāms kā: kur \mu_0 ir vakuuma magnētiskā caurlaidība
, n tinumu skaits katrā spolē, I elektriskā strāva, kas plūst spolēs, R spoļu rādiusi.
Tīneca pie Labas
Tīneca pie Labas (cz) ir pilsēta Čehijā, Vidusčehijas apgabala Kolīnas apriņķī pie Elbas (Labas) upes.
Rakstos pirmoreiz minēta 1110. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. 1600. gadā ieguva pilsētas tiesības. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Takagi
Takagi (高木 — "augsts koks") ir japāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
STV Pirmā!
STV Pirmā! ir Latvijas televīzijas kanāls, kurš sāka raidīt 2015. gadā. Kanāls ir piemērots sieviešu auditorijai un pieder uzņēmumam Tet. Kanālā raida savas programmas (piemēram, "Māmiņu klubs", kuru agrāk raidīja TV3).
Eižens Cicero
Eižens Cicero bija rumāņu pianists, kurš uzstājoties apvienoja klasisko mūziku un svingu.
Biogrāfija
Eižens Cico dzimis 1940. gada 27. jūnijā Vadas komūnā, Rumānijā. Viņa tēvs Teodors Cico bija pareizticīgo mācītājs, bet māte Līvija — profesionāla dziedātāja. Klavierespēli pianists sāka apgūt četru gadu vecumā. Būdams vien sešus gadus vecs, viņš izpildīja Mocarta klavierkoncertu ar Klužas simfonisko orķestri.
Kozlovski
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V508.
Eižens Cicero
Biogrāfija
1962. gadā, uzstājoties Austrumberlīnē, Cicero izdevās aizbēgt uz Rietumberlīni. Turpmākos divus gadus viņš pavadīja Šveicē, kur pievienojās Džo Šmita vadītajam orķestrim "Kindli". Pēc atgriešanās Vācijā Cicero piedalījās vairāk nekā 70 ierakstu veidošanā, dažos no tiem sadarbojoties Berlīnes un Minhenes filharmoniķiem. Viņš vairākkārt uzstājās vācu televīzijā un guva panākumus, viesojoties Japānā. 1976. gadā viņam tika piešķirta prestižā Deutscher Schallplattenpreis balva par Franča Šūberta skaņdarbu interpretācijām.
Vilciņi (Stabulnieku pagasts)
Vilciņi ir ciems Stabulnieku pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 212 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Vilciņu vecticībnieku lūgšanu nams.
Zeltiņu iela (Rīga)
Zeltiņu iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā, Dārzciemā. Tā sākas krustojumā ar Vietalvas ielu un beidzas pie Zeltiņu ielas 59 daudzīvokļu nama. Kopējais ielas garums ir 780 metri.
Iela tika izbūvēta 20. gadsimta 30. gados, tā tika nodēvēta līdzšinējā nosaukumā.
Gar ielu 20. gs 70. un 80. gados Baltijas kara apgabala vajadzībām tika uzceltas vairākas dzīvojamās mājas (saglabājušās līdz mūsdienām), kuras galvenokārt tika paredzētas padomju armijas darbiniekiem.
Ielu savienojumi
Zeltiņu iela krustojas ar šādām ielām:
Taihu
Ezers veidojies Holocēna laikmetā, kad cēlās jūras līmenis, appludinot ezera gultni, bet Jandzi un Cjantanas upju deltu nogulsnes nodalīja ezeru no jūras. Ūdens režīms sezonāls, galvenā pieplūde vasarā, kad tā dziļums var sasniegt 12 m. Ezers stipri piesārņots, novērojama ūdens ziedēšana un cianobaktēriju vairošanās.
Taihu ietilpst Lielā Ķīnas kanāla ūdensceļu sistēmā. Intensīva nozveja.
Fudžita
Fudžita (ja) ir japāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Sunža (pilsēta)
Sunža (ru, inh) ir pilsēta Krievijā, Ingušijā. Pilsēta atrodas Sunžas upes ielejā, 22 km uz ziemeļaustrumiem no Nazraņas un 47 km uz rietumiem no Groznijas.
Sunžā dzīvo 62 078 iedzīvotāji (2021), no tiem 90,07 % ir inguši un 7,54 % čečeni.
Ļubova Orlova
Ļubova Orlova (ru; dzimusi, mirusi ) bija krievu aktrise, dziedātāja un dejotāja, 20. gadsimta 30. gadu padomju filmu zvaigzne, PSRS Tautas skatuves māksliniece (1950).
Sirius FM-5
Sirius FM-5 ir ASV uzņēmuma Sirius XM Radio sakaru pavadonis, kas paredzēts radio retranslācijai Ziemeļamerikai. Tas orbītā tika palaists 2009. gada jūnijā.
Ļubova Orlova
Dzīvesgājums
Pēc Otrā pasaules kara beigām Orlova filmējās retāk. No 1947. gada strādāja par Maskavas padomes teātra (Московский театр имени Моссовета) aktrisi.
Mirusi 1975. gada 26. janvārī Maskavā no aizkuņģa dziedzera vēža, apglabāta Novodevičjes kapsētā.
Sirius FM-5
Pavadonis tika izgatavots ASV uzņēmumā Space Systems/Loral uz platformas LS-1300 bāzes. Tam uzstādīts viens raidītājs, kas darbojas S un X diapazonā.
Lidojuma gaita
SIRIUS FM-5 palaists 19:10 UTC ar nesējraķeti Proton-M / Briz-M no Baikonuras kosmodroma 200. laukuma 39. palaišanas iekārtas. Ģeostacionāro orbītu SIRIUS FM-5 sasniedza ar saviem dzinējiem. To izvietoja punktā 96° rietumu garuma.
SIRIUS FM-5 tika nodots ekspluatācijā. Vēlāk tas tika pārvietots uz punktu 86,2° rietumu garuma, līdzās XM-5.
Rīvijs
Rīvijs var būt:
Kinokomēdija
Kinokomēdijā, salīdzinot ar citiem filmu žanriem, lielāka uzmanība tiek pievērsta atsevišķām zvaigznēm, un daudzi bijušie stendapa komiķi popularitātes dēļ pāriet uz kinoindustriju.
Kinokomēdijas paveidi
Izdala šādus kinokomēdijas veidus:
GECAM
GECAM (en, zh — "Gravitācijas viļņu vētras augstas enerģijas elektromagnētiskajais līdzinieks visas debess monitors") ir Ķīnas Augsto enerģiju fizikas institūta un Ķīnas Zinātņu akadēmijas Nacionālā kosmosa zinātnes centra Astrodaļiņu fizikas laboratorijas projekts, lai pētītu gravitācijas viļņu avotus, izmantojot divus mazus pavadoņus identiskas orbītas pretējos punktos. Kosmiskie aparāti Xiaoji (GECAM A) un Xiaomu (GECAM B) tika palaisti 2020. gada 9. decembrī. Projekta galvenais zinātnieks ir Astrodaļiņu fizikas laboratorijas speciālists Sjions Šaoliņs (熊少林).
Priekšvēsture
2016. gada 11. februārī LIGO grupas pētnieki ziņoja par 2015. gada 14. septembrī reģistrēto pirmo veiksmīgo tiešo gravitācijas viļņu mērījumu, kas radās, apvienojoties diviem melnajiem caurumiem (kataloga numurs GW150914). Neilgi pēc publikācijas, 2016. gada martā, Ķīnas Zinātņu akadēmijas Augsto enerģiju fizikas institūts ierosināja ideju par diviem pavadoņiem ar elektromagnētisko signālu detektoriem riņķot ap Zemi divos pretējos punktos identiskā orbītā. No 600 km augstuma abi kosmiskie aparāti varētu uzraudzīt kosmosu ar pārklājošiem skata laukiem. Sadarbībā ar LIGO observatoriju, kas gravitācijas viļņu mērīšanai izmanto lāzera interferometrus, pavadoņiem bija paredzēts novērot sekojošus īsus augstas enerģijas notikumus, piemēram, gamma uzliesmotājus, kas rodas, kad saplūst divi melnie caurumi, divas neitronu zvaigznes un, iespējams, melnais caurums ar neitronu zvaigzni. Šie notikumi ir pazīstami arī kā gravitācijas viļņu "elektromagnētiskais ekvivalents".
Priekšizpēte tika sagatavota un iesniegta apspriešanai sanāksmē 2017. gada aprīlī. Jau toreiz projektam pieaicinātie eksperti deva pozitīvu vērtējumu. 2017. gada 17. augustā, divas nedēļas pēc tam, kad pēc vairāku gadu pārtraukuma atkal tika nodots ekspluatācijā Francijas un Itālijas gravitācijas viļņu detektors Virgo, tas kopā ar divām LIGO observatorijām Henfordā un Livingstonā reģistrēja gravitācijas viļņu signālu GW170817, kas radās, saplūstot divām neitronu zvaigznēm. Tikai 1,7 sekundes vēlāk Fermi gamma staru kosmiskais teleskops fiksēja tā elektromagnētisko ekvivalentu, gamma uzliesmotāju no kilonovas galaktikā NGC 4993 (kataloga apzīmējums GRB 170817A). Turpmākajās dienās kopumā 70 observatorijas novēroja notikuma pēcblāzmu redzamā gaismā, kā arī infrasarkanajā, rentgena un radio viļņu garumā (kataloga apzīmējums AT 2017gfo). Pārskatītajā pavadoņa koncepcijas versijā Augstas enerģijas fizikas institūts tagad ierosināja Virgo kā nākamo partneri. 2017. gada novembrī jauno koncepciju apstiprināja ekspertu komisija.
2019. gada martā Ķīnas Zinātņu akadēmijas Augsto enerģiju Fizikas institūts un Mikropavadoņu inovāciju akadēmija Šanhajā Kosmosa zinātnes centra inženiera Vu Dzji vadībā sāka izgatavot derīgās kravas kupola prototipu. 2019. gada augustā tika pabeigti elektronisko sistēmu testi, un tā paša gada septembra sākumā kupols tika nodots Ķīnas Kosmosa tehnoloģiju akadēmijai (CAST), kur tas tika uzstādīts uz pavadoņa prototipa un tika pakļauts turpmākām pārbaudēm. Testi tika veiksmīgi pabeigti 2019. gada 4. novembrī. Kamēr pavadoņa prototips CAST tika pakļauts aukstumam un vakuumam, tika sākta lidojuma kupolu izgatavošana, kas tika pabeigta 2020. gada maijā. 2020. gada 14. novembrī zinātnieku grupa no Augsto enerģiju fizikas institūta devās uz Sjičanas kosmodromu, lai tur veiktu pēdējos testus pirms pacelšanās.
Pavadoņi
Katrs no abiem pavadoņiem ar masu 163 kg riņķo Zemes orbītā aptuveni 600 km augstumā ar 29° slīpumu pret ekvatoru. Tiem ir puslodes formas kupols, kas lietošanas laikā ir vērsts prom no Zemes. Uz kupola ir izvietoti 25 gamma starojuma detektori un 8 lādiņu nesēju detektori. Detektori ir paredzēti enerģijas diapazonam no 6 keV līdz 5 MeV, to jutība ir 2-8 erg/cm²/s.
Kad kosmiskie aparāti reģistrē gamma uzliesmotāju, tie nekavējoties informē Siaņas pavadoņu vadības centru par notikuma laiku, virzienu un gaismas līkni, izmantojot Ķīnas pavadoņnavigācijas sistēmas Beidou īsziņu pakalpojumu. Siaņas centrs, arī izmantojot īsziņu pakalpojumu, informē projekta zemes segmentu Nacionālajā kosmosa zinātnes centrā. Tas savukārt informē Augstas enerģijas fizikas institūtu, kas savukārt, izmantojot savu tīklu, informē observatorijas visā pasaulē par notikumu. Dažas minūtes pēc tam, kad pavadoņi ir reģistrējuši gamma uzliesmotāju, zinātnieku aprindas tiek informētas, un viņi var novērot notikuma pēcblāzmas garāko viļņu spektra reģionos vairāku dienu laikā. Dažas stundas vēlāk tiek publicēti precīzi dati no pavadoņa, kas pirmo reizi novēroja notikumu. Pēc kādām desmit stundām seko salīdzinoši dati no otrā pavadoņa.
Fransuā Delibē
Fransuā Pjērs Delibē (fr; dzimis, miršanas datums nav zināms) bija franču paukotājs, startēja 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.
GECAM
Lidojuma gaita
Xiaoji (GECAM A) un Xiaomu (GECAM B) tika palaisti 20:14 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 11 (sērijas numurs Y9) no Sjičanas pavadoņu palaišanas centra.
Zinātniskie pētījumi
Papildus gamma staru uzliesmojumiem GECAM pavadoņiem vajadzētu novērot arī citus gravitācijas viļņu ekvivalentus, piemēram, ātros radio uzliesmojumus vai augstas enerģijas neitrīno. Pētnieki cer, ka sadarbībā ar LIGO un Virgo varēs reģistrēt vairākus gravitācijas viļņu notikumus gadā. Optimālai pavadoņu izmantošanai to plānotajā trīs gadu ekspluatācijas laikā ir jārisina arī hipernovu radīti rentgenstaru uzliesmojumi, pulsāri, magnetāri, plūdmaiņas sagraušanas notikumi, saules uzliesmojumi un Zemes gamma uzliesmojumi.
GECAM B pirmo reizi reģistrēja gamma uzliesmotāju 2021. gada 20. janvārī 07:10:49 UTC paralēli NASA Fermi gamma staru orbitālajam teleskopam (07:10:44), kas bija 20 sekunžu notikums ar apzīmējumu GRB 210120A. 60 sekundes vēlāk zemes segments Pekinā bija saņēmis pirmo īsziņu. Nākamo 10 minūšu laikā sekoja vairāk datu par gaismas līknēm un cita informācija, kas nekavējoties tika nosūtīta citām observatorijām. Tā kā šī informācijas sistēma šajā gadījumā ir sevi pierādījusi, Augstas enerģijas fizikas institūts un Nacionālais Kosmosa zinātnes centrs plāno to integrēt rentgenstaru pavadoņos Einstein Probe un Enhanced X-ray Timing and Polarimetry, kas tiek izstrādāti.
Voloji
Voloji ir ciems Ciblas novada Ciblas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu dienvidu austrumu rietumu centrālajā daļā 3 km no pagasta centra Ciblas, 12 km no novada centra Blontiem un 235 km no Rīgas.
Džons Voterss
Džons Semjuels Voterss jaunākais (en, dzimis ) ir amerikāņu kinorežisors, scenārists, aktieris un mākslinieks.
Kā aktieris piedalījies filmās "Salds un nekrietns" (Sweet and Lowdown, 1999), "Čakija atlase" (Seed of Chucky, 2004), Excision (2012) un Suburban Gothic (2014).
Kodžima
Kodžima (児島, 児嶋, 小島, 小嶋) ir japāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Manheimas Universitāte
Manheimas Universitāte (de) ir publiska pētniecības universitāte Vācijas Bādenes-Virtembergas federālās zemes Manheimas pilsētā. Universitātes galvenā mītne atrodas 18. gadsimtā celtajā Manheimas pilī. Kaut arī universitāte dibināta 1967. gadā, par tās pirmsākumiem tā uzskata 1763. gadā Kārļa Teodora dibināto Kūrpfalcas Zinātņu akadēmiju (Kurpfälzische Akademie der Wissenschaften), kā arī 1907. gadā dibināto Manheimas komercskolu (Handelshochschule). Studijas universitāte organizētas 5 fakultātēs.
Bobs Odenkērks
Roberts Džons Odenkērks (en, dzimis ) ir amerikāņu aktieris, komiķis un producents. Vislabāk pazīstams ar advokāta Sola Gudmena lomu AMC kanāla seriālā "Pārkāpt robežu" (2008—2013) un tā atvasinājumā "Labāk zvaniet Solam" (2015—2022). Par lomu seriālā "Labāk zvaniet Solam" Odenkērks sešas reizes nominēts Emmy balvai.
Viņš arī ir pazīstams kā HBO skeču šova Mr. Show with Bob and David (1995–1998) līdzautors un viens no aktieriem kopā ar Deividu Krosu. 2015. gadā kopā ar Krosu un pārējiem Mr. Show aktieriem atkal satikās Netflix filmā W/ Bob & David.
Jurijs Rezņiks
Jurijs Rezņiks (ru, dzimis ) ir Krievijas filozofs, sociologs un kulturologs, filozofijas zinātņu doktors, žurnāla "Личность. Культура. Общество" galvenais redaktors. Krievijas Zinātņu Akadēmijas Filozofijas institūta galvenais zinātniskais darbinieks, Krievijas filozofijas sabiedrības viceprezidents.
Biogrāfija
1978. gadā absolvējis M. Lomonosova Maskavas Valsts Universitātes Filozofijas fakultāti.
1990. gadā absolvējis MVU aspirantūru, aizstāvējis socioloģijas zinātņu kandidāta disertāciju. 1998. gadā aizstāvēja filozofijas doktora disertāciju.
Vairāk nekā 250 zinātnisko darbu, tai skaitā 8 monogrāfiju un 10 mācību līdzekļu autors. Ir 1990.— 2000. gados izdotu filozofijas, politoloģijas un socioloģijas mācību grāmatu nodaļu autors.
Čārlzs Valdšteins
Čārlzs Valdšteins (en; dzimis, miris ), zināms arī kā Čārlzs Valstons (en) no 1918. līdz 1927. gadam, bija angļu-amerikāņu arheologs. Piedalījies arī 1896. gda vasaras olimpiskajās spēlēs.