cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slāpekļūdeņražskābe
Īpašības
Slāpekļūdeņražskābes un sālsskābes maisījums iedarbojas tāpat kā karaļūdens (atomārā hlora izdalīšanās dēļ).
Izmantošana
Slāpekļūdeņražskābi galvenokārt lieto par šķīdumu konservantu. Dažus slāpekļūdeņražskābes sāļus, piemēram, svina azīdu, lieto detonatoros. Azīdiem uzsprāgstot, veidojas slāpeklis un brīvs metāls. Nātrija azīds karsējot sadalās bez sprādziena, to izmanto sevišķi tīra slāpekļa iegūšanai.
Polovciešu stepe
Polovciešu stepe (ru, uk), Kipčaku stepe (fa Desht-i Qipchāq) vai rietumu avotos Kumānija (la) ir kultūrvēsturisks reģions Eiropā un Āzijā, ko 11.—13. gadsimtā apdzīvoja polovcieši (kipčaki, kumāni). Aptvēra līdzenumu un stepju apgabalus (galvenokārt Pontijas stepi un Kazahu stepi) no Donavas lejteces Eiropas dienvidaustrumos līdz Sirdarjas lejtecei un Balhaša ezeram Āzijas rietumos. Mūsdienās kādreizējā Polovciešu stepe iekļauta lielākoties Krievijas, Ukraina un Kazahstānas teritorijā, kā arī neliela daļa Moldovā un Rumānijā.
Pirmoreiz minēta 11. gadsimtā kā Dešti Kipčaka persieša Nāsira Hosrova darbā, kad kipčaki no 1030. gada, ieceļojot no Irtišas krastiem, kļuva par Horezmas kaimiņiem.
Polovciešu stepe parasti tiek dalīta Austrumu (no Altaja līdz Kaspijas jūrai) un Rietumu (no Kaspijas jūras līdz Donavai) Kipčakā. Rietumu Kipčaka senslāvu hronikās minēta kā Polovciešu Zeme, bet bizantiešu un eiropiešu avotos — kā Kumānija. 13. gadsimtā Polovciešu stepi iekaroja mongoļu karaspēks un tā kļuva par Zelta Ordas kodolu.
Priedaines jahtklubs
Priedaines jahtklubs (PJK) ir jahtklubs Lielupē, Jūrmalā, Latvijā. Dibināts kā biedrība 1997. gadā pēc A. Vētras, G. Rinķa un U. Millera iniciatīvas. Tā komodors ir E. Kanskis.
Jahtkluba biedri piedalās citu jahtklubu rīkotās sacensībās visā Latvijā un arī kaimiņvalstīs. Priedaines jahtkluba tradīcija ir t.s. Divu stundu regate, kas norit katru trešdienas vakaru visas burāšanas sezonas laikā.
Burāšanas skola
Klubā pastāv arī Jūrmalas burāšanas skola, kurā A. Andrejsona vadībā trenējas jaunieši. Latvijas izlses sastāvā ir iekļuvuši Priedaines jahtkluba burātāji Anna Aile Laser Radial klasē, Artis Bērziņš Laser klasē, kā arī Star klases stūrmanis Eižens Cepurnieks.
1480. gads
1480. gads bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.
Heinrihs
Heinrihs var būt:
Jamusukro
Vēsture
Pilsēta attīstījusies bijušā baulu ciema Ngokro (N'Gokro) vietā. Pārdēvēts pēc baulu Jamuso karalistes nosaukuma; kro — ‘ciems’. Izaugusi pēc 1983. gada, kad Kotdivuāras pirmais prezidents, no Jamusukro nākušais Felikss Ufuē—Buaņī panāca, ka jaunās neatkarīgās valsts galvaspilsēta tiek pārcelta no Abidžanas Atlantijas okeāna piekrastē uz viņa dzimto ciemu valsts vidienē. Tā ir jau ceturtā Ziloņkaula Krasta galvaspilsēta pēc Granbasamas (1893-1900), Bingervilas (1900-1933) un Abidžanas (1933-1983). Jamusukro kļuva par valsts administratīvo un diplomātisko galvaspilsētu, bet darījumu un finanšu centrs joprojām ir Abidžana.
Jamusukro atrodas viens no pasaulē lielākajiem kristiešu dienvamiem — Miera Dievmātes bazilika, ko 1990. gada 10. septembrī iesvētīja pāvests Jānis Pāvils II. 158 metrus augstajā ēkā ir draudzes locekļiem ir 7000 sēdvietas un 11 000 stāvvietas.
Nigērija
Vēsture
Nigērijai ir gara vēsture ne tikai kā sen apdzīvotai teritorijai, bet arī kā apgabalam, kurā pastāvējušas varenas impērijas un pilsētvalstis, pirms vēl to bija kolonizējušas Eiropas lielvaras. Hausi ziemeļos, ibo dienvidaustrumos un jorubi dienvidrietumos, Ifes pilsētas apkaimē, bija nodibinājuši un izveidojuši labi organizētas karalistes jau vairākus gadsimtus pirms tam, kad šeit ieradās eiropieši.
1851. gadā britu karaspēks ieņēma Lagosu. Tā tika oficiāli aneksēta 1861. gadā. 1901. gadā Nigērijas teritorija tika padarīta par Lielbritānijas protektoriātu. Valsts ieguva neatkarību 1960. gada 1. oktobrī kā Nigērijas federācija ar Elizabeti II kā valsts galvu un Nigērijas karalieni. 1963. gadā Nigērija kļuva par republiku, taču 1966. gadā tā nonāca armijas varā pēc valsts apvērsuma. Kopš tā laika valsts politikā iezīmējās saspīlētība starp musulmanisko ziemeļdaļu, no kuras nāca vairums armijas vadītāju, un kristīgo dienviddaļu, kuras pārstāvji parasti uzvarēja vēlēšanās. 1967. gadā valsts dienvidaustrumu daļa atdalījās no pārējās valsts un tika nodibināta Biafras Republika, kas aizsāka Nigērijas pilsoņu karu. Karā uzvarēja Nigērijas valdība un Biafra atkal kļuva par daļu no valsts. Nigērija atkal kļuva par republiku 1979. gadā pēc jaunās konstitūcijas ieviešanas. Tomēr tā nepastāvēja ilgi, jo pēc 4 gadiem Muhammadu Buhari veica valsts apvērsumu. Buhari tika gāzts cita apvērsuma rezultātā 1985. gadā. Pēc tā valsts piedzīvoja vēl 2 apvērsumus 1990. un 1993. gadā; pēdējo no tiem veica Sani Abača, kurš valdīja no 1993. līdz savai nāvei 1998. gadā. Pēc Abačas nāves viņa pēctecis pieņēma jaunu konstitūciju, kas nodrošināja vairāku partiju vēlēšanas un paredzēja abu lielo reliģisko kopienu pārstāvju rotāciju prezidenta amatā. 1999. gada 5. maijā vara tika nodota bijušajam armijas komandierim Olusegunam Obasandžo, kurš bija valdījis kā militārais līderis no 1976. līdz 1979. gadam.
Obasandžo tika atkārtoti ievēlēts 2003. gadā. 2007. gadā par valsts prezidentu kļuva Umaru Jaradua. Viņš nomira 2010. gada 5. maijā un tika rīkotas jaunas vēlēšanas. Par pagaidu prezidentu kļuva Gudlaks Džonatans. G. Džonatans uzvarēja 2011. gada vēlēšanās. 2015. gada vēlēšanās viņš vēlreiz kanditēja uz prezidenta amatu, taču zaudēja Muhammadu Buhari. Buhari tika atkārtoti ievēlēts 2019. gada vēlēšanās.
Kopš 2009. gada Nigērijas ziemeļaustrumu daļā darbojas teroristu grupējums Boko Haram, kurš valstī grib ieviest šariatu. Tas tika dibināts 2002. gadā. Sākumā grupa bija visai miermīlīga, taču sāka palielināt savu uzbrukumu skaitu pēc grupas līdera nāves 2009. gada jūlijā. Tika uzsākta bruņota sacelšanās, kas turpinās vēl joprojām. Grupa galvenokārt darbojas Jobes, Kano, Borno un Kadunas štatos. Boko Haram neiesaistās Nigērijas politiskajā sistēmā, ievērojot fundamentālisma islāma formu, kas aizliedz dalību, ja vien sistēma nav balstīta uz šariatu vai islāma likumiem. Grupa ir veikusi pašnāvnieku uzbrukumus, bumbu sprādzienus un cilvēku nolaupīšanu štatos, kuros tā ir aktīva. 2014. gada 14. aprīlī kaujinieki nolaupīja 276 skolnieces no internātskolas Čibokā, Borno štatā. Nolaupīšana izraisīja globālu sašutumu un sociālajos tīklos tika uzsākta kampaņa #BringBackOurGirls. 2014. gada 24. augustā Boko Haram Nigērijas ziemeļaustrumos pasludināja kalifātu un sāka ieņemt teritoriju Nigērijā, Čadā, Kamerūnā un Nigērā. To valstu līderi uzsāka cīņu pret grupējumu  un 2015. gada aprīlī grupa kontrolēja tikai mazu teritoriju Nigērijas ziemeļaustrumos un atkāpās Sambisas mežā.
Kārlis Sebris
Kārlis Sebris (dzimis Sinoles pagastā, miris  Rīgā) bija latviešu aktieris.
Nigērija
Ģeogrāfija
Nigērijas sauszemes robeža kopumā ir 4477 km gara. Valsts robežojas ar Beninu rietumos (809 km gara robeža), Kamerūnu austrumos (1975 km), Čadu ziemeļaustrumos (85 km) un Nigēru ziemeļos (1608 km). Dienvidos valsti apskalo Gvinejas līcis. Krasta līnija gar līci ir 853 km gara. Nigērija ir aptuveni 1200 km plata no austrumiem uz rietumiem un apmēram 1050 km gara no ziemeļiem uz dienvidiem. Valsts platība ir 923 768 km2. Nigērija ir 31. lielākā valsts pasaulē pēc Tanzānijas un 14. lielākā valsts Āfrikā.
Kārlis Sebris
Biogrāfija
Dzimis Sinoles pagasta "Kūpiņos" (tagad Lizuma pagasts) Kārļa un Annas Sebru ģimenē. Tēvs Kārlis Sebris (1872—1944) bijis rakstveža palīgs Galgauskas pagastā, darbojies teātra iestudējumos Galgauskā. Vēlāk rakstvedis Sinoles pagastā, no 1925. gada Tirzas pagastā. Māte — Anna Otīlija, dzimusi Jērica (1889—1969).
Nigērija
Ģeogrāfija
Valstij ir tādi dabas resursi kā dabasgāze, nafta, alva, dzelzs rūdas, akmeņogles, kaļķakmens, niobijs, svins, cinks. Naftas meklējumi valsts teritorijā sākās 1907. gadā. Tā pirmo reizi tika atrasta 1956. gadā Oloibiri ciematā, kurš atrodas Bajelsas štatā. Naftas ražošana sākās 1958. gadā. Lieli naftas krājumi atrodas Nigēras deltas reģionā. Tomēr vietējie iedzīvotāji nav tik apmierināti ar naftas atrašanu, jo tā piesārņo vidi. Nemiernieku grupas kopš 2003. gada darbojas šajā reģionā.
Kārlis Sebris
Biogrāfija
Pirmos dzīves gadus Kārlis Sebris pavadīja mātes mājās Lizuma pagasta "Jēricās". Māsa — Biruta Sebre (1912—1966), brālis Miervaldis Sebris (1925—1980, Austrālijā). Mācījies Lizuma pamatskolā (1922—1925) un Tirzas pamatskolā (1925—1928), pēc tam Cesvaines ģimnāzijā (1928—1932). 1933. gadā iestājies Latvijas Universitātes Lauksaimniecības fakultātē, kur mācījies 1 gadu. Pēc tam no 1934. gada strādājis gan rūpnīcā VEF, gan Rīgas 1. slimnīcā. Vienlaicīgi apmeklējis dramatiskos kursus.
Nigērija
Reljefs
Valsts reljefs svārstās no zemienes gar krastu un Nigēras lejteces ieleju līdz augstienēm ziemeļos un kalniem gar austrumu robežu.
Kārlis Sebris
Biogrāfija
Kopš 1938. gada darbojās Latvijas Nacionālajā teātrī. Nozīmīgākās lomas — Saljeri A. Puškina "Mocarts un Saljeri", Filips II F. Šillera "Dons Karloss", Bernards Šovs "Dž. Kiltija "Mīļais melis", Indrānu tēvs R. Blaumaņa "Indrānos", Kolā Briņons R. Rolāna "Kolā Briņons", Kihnu Jens J. Smūla "Mežonīgais kapteinis Kihnu Jens", Hamilkars I. Žamiaka "Hamilkara kungs".
Nigērija
Klimats
Nigērijā ir tropu klimats ar diviem gadalaikiem. Mitrā sezona ilgst no aprīļa līdz oktobrim, kurā vismitrākais mēnesis ir jūnijs, savukārt sausā sezona ilgst no novembra līdz martam. Vidējais nokrišņu daudzums valstī svārstās no 1770 mm R līdz 4310 mm gar A krastu un līdz 470 mm valsts centrālajā daļā. Valdošie vēji ir DR, kas atnes lietu, un karstas, sausas putekļu vētras no Sahāras tuksneša ziemeļaustrumos. Vidējais temperatūras diapazons ir no 23 grādiem pēc Celsija līdz 32 grādiem pēc Celsija visu gadu.
Kārlis Sebris
Biogrāfija
Filmējies daudzās Rīgas Kinostudijas un citu PSRS kinostudiju filmās. Kopumā teātrī un kino atveidojis vairāk nekā 200 lomas.
Nigērija
Administratīvais iedalījums
Administratīvi Nigērija dalās 36 štatos un Federālajā galvaspilsētas teritorijā Tālāk štati iedalās 774 pašpārvaldes apgabalos (Local Government Area).
Kārlis Sebris
Biogrāfija
Kārlis Sebris bija latviešu studentu korporācijas Lettgallia biedrs.
Nigērija
Iedzīvotāji
Nigērijas iedzīvotāju sastāvs ir ļoti raibs, jo valstī dzīvo vairāk kā 250 tautu. Lielākās no tām ir hausi, jorubi, igbo, fulbi, kas kopā veido 70% Nigērijas iedzīvotāju. Pārējie nigērieši pieder pie kādas no vairāk nekā 250 etniskajām grupām, kuras ne vien bagātina jau tā ļoti daudzveidīgo Nigērijas kultūru un mākslu, bet ir "iedalījušas" tās teritoriju pēc etniskās un valodas piederības. Turklāt iedzīvotājus šķir arī reliģiskā piederība: ziemeļos vairums iedzīvotāju ir musulmaņi (41%), bet dienvidos — kristieši (58%) vai tradicionālo ticējumu piekritēji.
Kārlis Sebris
Biogrāfija
Precējies divreiz. Otrā sieva — Nellija Sebre (1915—2007). Ārlaulības meita ar aktrisi Irēnu Pabērzu — Ilze Meškova.
Nigērija
Tautsaimniecība
Valsts strauji attīstās, izmantojot naftas atradnes Gvinejas līča piekrastē. Nigērija ir lielākā naftas ieguvēja Āfrikā. Valsts teritorijā ir arī dabasgāzes, akmeņogļu un alvas rūdas iegulas. Nigērijas ziemeļdaļā valda samērā sauss klimats, šeit audzē prosu, sorgo, zemesriekstus, kā arī aitas un liellopus — zebu. Nigēras upes ielejā audzē kokvilnu, tuvāk Gvinejas līcim — eļļaspalmas, kakaokokus. Nigērijas tropiskajos mežos aug kaučukaugi un dažādas vērtīgu koku sugas. Nigērijā ir vairākas hidroelektrostacijas, bet lielo pilsētu tuvumā arī termoelektrostacijas, kuras ražo nepieciešamo elektroenerģiju.
Kārlis Sebris
Biogrāfija
Apbedīts Rīgas Meža kapos.
Nigērija
Tautsaimniecība
Galvenās rūpniecības nozares ir kalnrūpniecība un naftas pārstrāde. Attīstīta ir pārtikas rūpniecība, īpaši daudz ir eļļas spiešanas fabriku, kā arī uzņēmumu, kas gatavo citrusu un ananasu konservus. Eļļu iegūst no zemesriekstiem un eļļaspalmām. Nozīmīga nozare ir kokvilnas audumu ražošana no vietējās kokvilnas. Kokapstrādes uzņēmumi no tropisko mežu koksnes ražo mēbeles, sērkociņus, celulozi, arī papīru.
Kārlis Sebris
Biogrāfija
Mūrnieku un Matīsa ielas stūrī atrodas 2007. gadā atklāta skulptūra "Skursteņslauķis un mūrnieks". Tās autori ir tēlnieki Kārlis Īle un Ģirts Burvis, bet par tēlu prototipiem izvēlēti apkaimes skursteņslauķis Varis Vilcāns un aktieris Kārlis Sebris.
Nigērija
Tautsaimniecība
Nigērijā daudzi iedzīvotāji nodarbojas ar amatniecību. Katrai tautai un pilsētai ir raksturīgi savi amatniecības izstrādājumi. Kano pilsēta ir slavena ar safjānādas darinājumiem, Bida un Kano — ar groziem un paklājiem, kas pīti no rafijas palmu šķiedras, salmiem un niedrēm. Ilorinas iedzīvotāji ir izcili podnieki. Daudz ir zeltkaļu un sudrabkaļu.
Melvila ezers
Melvila ezers (en) ir estuāra ezers Kanādas austrumos, Ņūfaundlendas un Labradoras provincē, Labradoras jūras piekrastē.
Melvils nav klasisks ezers bet gan jūras līcis, jo tas atrodas vienā augstumā ar jūras līmeni un ir tieši savienots ar jūru. Ezers ir Hamiltona līča turpinājums Labradoras pussalas iekšienē un to ietekmē okeāna plūdmaiņas. Ietek Čērčilas un Naskaupi upes. Ezeru ielenc augsti kalni. Prāmju satiksme savieno ezera krastā esošo Hepiveli-Gūsbejas ciematu un Atlantijas okeāna krastā esošo Kārtraitu.
Dairis Adamaitis
Dairis Adamaitis (dzimis Dobelē) ir latviešu airētājs.
Izglītību ieguvis Auces vidusskolā un Murjāņu sporta ģimnāzijas Jūrmalas filiālē. Ar airēšanu sācis nodarboties 15 gadu vecumā, kad uzsācis mācībās 9. klasē. Pirms tam trenējies rokasbumbā. Kopā ar Lauri Šīri divas reizes ir kļuvis par pasaules čempionu U-23 vecuma grupā pārairu divnieku klasē (2010, 2011). Savukārt 2007. gadā viņš izcīnīja bronzas medaļu Pasaules junioru čempionātā pārairu četrinieka klasē. Kopā ar L. Šīri pretendēja uz Latvijas Gada balvu sportā 2010 nominācijā "labākā Latvijas ekipāža vai komanda".
Karaspēks
Karaspēks jeb bruņotie spēki ir militārs veidojums, kura uzdevums kara laikā ir pasargāt valsti no agresora. Savukārt agresors ar karaspēku veic uzbrukumus citām valstīm. Karaspēku parasti veido sauszemes bruņotie spēki, kara flote un gaisa spēki. Karaspēka mazākā vienība ir kareivis, kuri parasti ir apvienoti lielākās vienībās, piemēram, divīzijā, korpusā, bataljonā un tā tālāk.
Vairākās valstīs armiju oficiāli sauc par sauszemes armiju, lai atšķirtu to no gaisa spēkiem proti, Francijā. Pašreizējā lielākā armija pasaulē pēc aktīvo karavīru skaita ir Tautas atbrīvošanas armija Ķīnā ar 2 250 000 aktīviem karavīriem un 800 000 rezerves personālu, kam seko Indijas armija ar 1 325 000 aktīviem karavīriem un 2 142 821 rezerves personālu.
Sparta
Spartas armija bija viena no senākajām zināmajām profesionālajām armijām. Zēni tika nosūtīti uz kazarmām pēc septiņu gadu vecuma apgūt karotprasmi. Trīsdesmit gadu vecumā viņi tika atbrīvoti no kazarmām un viņiem ļāva stāties laulībā un nodibināt ģimeni. Pēc tam vīrieši veltīja savu dzīvi karam līdz 60 gadu vecumam.
Senā Roma
Romiešu armijas pirmsākumi bija pilsoņu armija republikā, kur karavīri bija bagāti pilsoņi, kuri paši spēja sevi apgādāt. Reformas aptuveni 115. gadā pirms Kristus padarīja armiju par profesionālu organizāciju, kas joprojām lielā mērā sastāvēja no pilsoņiem, kuri kalpoja nepārtraukti 25 gadus.
Viduslaiku Eiropa
Agrajos viduslaikos katram aristokrātam bija pienākums atbildēt uz cīņas aicinājumu ar savu aprīkojumu un kareivjiem. Šī decentralizētā sistēma bija nepieciešama sakarā ar sabiedriskās kārtības laika daļu, bet var novest pie dažādiem spēkiem ar dažādu apmācību, aprīkojumu un spējām. Jo vairāk resursu aristokrātam bija, jo labāki bija viņa spēki.
Jaunie laiki
Pirmajām nacionālajām valstīm trūka nepieciešamo līdzekļu, lai uzturētu pastāvīgu militāru spēku, tāpēc viņi mēdza nolīgt algotņus kalpošanai savās armijās kara laikā. Šādas algotņu armijas parasti veidojās konflikta beigu periodos, kad karotāji vairs nebija nepieciešami attiecīgo valstu valdībām.
Jaunākie laiki
Iesaukšana ļāva Francijas Republikai veidot La Grande Armée, ko Napoleons Bonaparts nosauca par "tautu ar ieročiem", kas sekmīgi cīnījās pret Eiropas profesionālajām armijām.
Karaklausība, jo īpaši, ja dienesta karavīri tiek nosūtīti uz ārvalstu kariem, kas neietekmē nācijas drošību, demokrātijās ir vēsturiski bijusi ļoti politiski strīdīga.
Otrā pasaules kara laikā Kanādā bija politiski strīdi par iesaukšanu armijā. Tāpat 1960. gadu beigās vairākās valstīs parādījās masu protesti pret iesaukšanu cīņai Vjetnamas karā.
UTC-11
UTC-11 ir laika zona, ko izmanto šajās teritorijās:
Kā standarta laiku (visu gadu)
To izmanto arī Midveja atols (ASV teritorija)
Atēnu Atenagors
Atēnu Atenagors (gr, dzimis ap 133. gadu, miris ap 190. gadu) bija gieķiski rakstošs kristiešu apoloģēts.
Ziņas par dzīvi neskaidras. Pirms pievēršanās kristietībai esot bijis filozofs - platonietis. Dzīves lielāko daļu pavadījis Atēnās.
Saglabājies Atenagora darbs "Vēstniecība (Apoloģija) par kristiešiem" (177. gads, Πρεσβεία περί χριστιανών), kuru adresējis Markam Aurēlijam un kurā atspēkojis pārmetumus kristiešiem bezdievībā, asinsgrākā un bērnu kanibālismā. Vēl viens Atenagora darbs ir pārdomas "Par mirušo augšāmcelšanos".
Valka
Valka ir pilsēta Ziemeļvidzemē, Valkas novada administratīvais centrs Latvijā. Ziemeļos Valka robežojas ar Igaunijas Republiku un savu dvīņu pilsētu Valgu. Valkā bija iedzīvotāji.
Vēsture
Viduslaikos Valka atradās izdevīgu satiksmes ceļu tuvumā, kas veda no Gaujas un Sedas uz Pedeles ūdensceļu. Pirmās ziņas par Valku (tolaik Pedeli) atrodamas 1286. gada Rīgas parādu grāmatās. 1419. gadā Rīgas arhibīskaps Johans VI Ambundi panāca Livonijas Konfederācijas landtāgu regulāru sasaukšanu Valkā. Pēc Pārdaugavas Livonijas hercogistes izveides tā 1582. gadā nonāca Polijas—Lietuvas kopvalsts pārvaldē un 1584. gadā tai piešķīra pilsētas tiesības. 1627. gadā Poļu—zviedru kara laikā Valku nopostīja, un tā nonāca Zviedru Vidzemes sastāvā. Pēc Lielā Ziemeļu kara 1721. gadā Krievijas Impērijas pakļautībā. 1849. gadā no Valmieras uz Valku pārcēla Vidzemes skolotāju semināru. Pēc 1886. gada pilsēta izveidojās par lielu dzelzceļa līniju krustpunktu ar savienojumiem uz Rīgu, Tērbatu, Pleskavu, Pērnavu un Alūksni-Gulbeni-Pļaviņām.
1917. gada 2. decembrī Valkā Latviešu Pagaidu Nacionālā padome pieņēma deklarāciju par Latvijas autonomiju, kurā tika oficiāli pasludināts, ka Latvija ir autonoma valstsvienība, kurā ietilpst Vidzeme, Kurzeme un Latgale. Pēc Oktobra revolūcijas šeit tika izveidotas t.s. Iskolata Latvijas pārvaldes iestādes. Latvijas brīvības cīņu laikā, pēc Paju kaujas 1919. gada 31. janvārī Valku ieņēma Igaunijas karaspēks.
1920. gadā pa nelielo Varžupīti tika nosprausta Latvijas—Igaunijas robeža, kā rezultātā igauņu pusē nonāca pilsētas vēsturiskais un saimnieciskais centrs, tai skaitā rātsnams, ģimnāzija, dzelzceļa stacija u.c. sabiedriski nozīmīgas ēkas, kamēr Latvijas pusē pilsētas rietumu nomale.
Pēc PSRS sabrukuma 1991. gadā tika atjaunota apsargājama valsts robeža starp Valku un Valgu. 2007. gadā Latvija un Igaunija pievienojās Šengenas līgumam, kā rezultātā robežkontroles un robežpārejas punkti atkal tika likvidēti un abas pilsētas faktiski kļuva par vienotu urbānu teritoriju ar divām atsevišķām pašpārvaldēm divās atsevišķās valstīs.
Ģeogrāfija
Valka atrodas Sakalas augstienes Ērģemes paugurainē, ūdensšķirtnē apmēram 50 m vjl. Pilsētu ielejveida pazeminājumā šķērso Pedele (upes līmenis 43 m vjl.). Pa tās pieteku Varžupīti nosprausta robeža ar Igauniju. Valkas pilsētas teritorijā atrodas ezers — Zāģezers, kas ir mākslīgi uzpludināta Pedeles gultnes daļa. Pilsētas rietumos Burgas paugurainē atrodas augstākās vietas līdz 90 m vjl. Uz dienvidiem no Valkas plešas Sedas līdzenums; netālu sākas un pa pilsētas robežu tek Seda.
Valka robežojas ar kaimiņpilsētu Valgu un vienlaikus — ar Igaunijas Republiku. Latvijas pusē to apņem Valkas pagasts. Valkas platība ir 14,36 km². Attālums līdz Rīgai — 160 km, līdz Valmierai — 50 km, līdz Tartu (Igaunija) — 90 km.
Iedzīvotāji
1821. gadā pilsētā bija tikai 451 iedzīvotājs, bet no šī laika tā auga nepārtraukti līdz Pirmajam pasaules karam. Īpaši strauji iedzīvotāju skaits pieauga 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā, kad Valka kļuva par dzelzceļa mezglu. Valkas stāvoklis latviešu-igauņu etnisko telpu robežjoslā atspoguļojās tās iedzīvotāju sastāvā, un 1897. gadā no iedzīvotāju kopskaita 41% bija latvieši, 33% igauņi, 11% krievi un 10% vācieši. Pirmā pasaules kara sākumā Valka bija kļuvusi par vidēji lielu pilsētu. Kara beigās tur bija apmetušies daudz bēgļu.
Iedzīvotāju skaita dinamika
Esošajās robežās, līdz 1914. gadam ar Valgas pilsētu.
Izglītība
Kā nozīmīgs izglītības centrs Valka izveidojās jau 19. — 20. gadsimta mijā. Kopumā Valkā darbojās 16 skolas: 10 dažāda tipa pamatskolas un reālskolas, 2 sieviešu ģimnāzijas, augstākā tautskola ar divgadīgiem pedagoģiskiem kursiem, 2 tirdzniecības skolas un privātā sieviešu proģimnāzija.
Starp Valkas mācību iestādēm īpaši jāizceļ latviešu un igauņu nācijām būtiskais Jāņa Cimzes Vidzemes skolotāju seminārs (1849. — 1890. gads), kas sagatavoja pirmos izglītības darbiniekus plašu tautas masu izglītošanai un radīja priekšnoteikumus nacionālajai atmodai.
Nozīmīgs bija arī Pagasta skolu skolotāju seminārs (1871. — 1887. gads) (direktors Ādams Tērauds).
Kopš 1999. gadā pēc Latvijas Universitātes un Tartu Universitātes ierosinājuma Valkā tika dibināts Latvijas—Igaunijas institūts, bet 2005. gadā atklāta Latvijas Universitātes Valkas filiāle. Starp Valkas pilsētu un Latvijas Universitāti izveidojusies veiksmīga sadarbība, realizēti vairāki projekti izglītības jomā, uzsākta Valkas Starptautiskā studiju centra (SSC) izveide.
Sports
Valkā organizētā sporta pirmsākumi ir attiecināmi uz 1922. gadu, kad Valkā izveidojās pirmā sporta organizācija Valkas sporta biedrība. Šajā biedrībā ietilpa 10 sekcijas — futbola, šaha, tenisa, riteņbraukšanas, slēpošanas, makšķerēšanas, vieglatlētikas, sporta spēļu, tūrisma un galda tenisa. Valkas sporta biedrība kopumā pastāvēja 16 gadus, kad 1938. gadā, apvienojoties ar Alūksnes sporta biedrību, pievienojās 7. Valkas aizsargu pulka sporta klubam. 7. Valkas aizsargu pulka sporta klubam ir divi laika posmi. no 1934. līdz 1938. gadam, kad tas bija patstāvīgs klubs, un no 1938. līdz 1940. gadam, kad tam bija pievienojusies Valkas sporta biedrība. Tad ilgu laiku Valkas sporta dzīvē bija manāms klusums, līdz 1959. gadā izveidojās Sporta biedrība "Vārpa". "Vārpa" bija slavena ar savu sportistu labajiem sasniegumiem ne tikai rajona mēroga sacensībās, bet arī republikas mērogā. Lai arī oficiāli sporta biedrība "Vārpa" nav likvidēta, savu darbību tā pārtrauca 1999. gadā. Valkā ir ļoti plaši pieejama sporta infrastruktūra: trīs mūsdienīgas sporta zāles, mūsdienīgs stadions (rekonstruēts 2006. gadā) ar mākslīgā seguma futbola laukumu, trenažieru zāles u.c. Tā kā Valka ir robežpilsēta ar Valgu, tad abu pilsētu iedzīvotāji var izmantot abu pilsētu sniegtos sporta infrastruktūras pakalpojumus. Pieejamā infrastruktūra ļauj valcēniešiem nodarboties ar daudziem sporta veidiem, vieglatlētiku, futbolu, šahu, basketbolu, volejbolu, florbolu u.c. Visu šo sporta veidu treniņus nodrošina Valkas rajona bērnu un jaunatnes sporta skola, Valkas ģimnāzija, Futbola klubs FK Valka un Valgas sporta iestādes.
Sadarbības partneri
Valkas pilsētas sadarbības pilsētas ir:
Ievērojamas personības
Valkā dzimuši: Valkā darbojušies:
Kērks Hainrihs
Kērks Džeimss Hainrihs (en; dzimis Sūsitijā, Aiovas štatā, ASV) ir amerikāņu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja un uzbrūkošā aizsarga pozīcijās, bijis ASV basketbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2015) pārstāv NBA klubu Čikāgas "Bulls".
2003. gada NBA draftā viņu izraudzījās Čikāgas "Bulls" ar kopējo 7. kārtas numuru. Tas bija neliels pārsteigums, jo drafta prognozēs viņam paredzēja vietu pirmās kārtas beigās. Daudziem bija lielas šaubas, vai savu veiksmīgo spēli koledžas līmenī Kērks spēs demonstrēt arī NBA, jo savas pēdējās divas sezonas koledžā viņš pavadīja, spēlējot kā uzbrūkošais aizsargs, bet daudzi prognozēja, ka viņa augums ir par īsu, lai darītu to NBA. Augsto drafta numuru var skaidrot ar labo sniegumu pirmsdrafta nometnēs un faktu, ka Čikāga ļoti meklēja saspēles vadītāju. Savā pirmajā (2003–2004) sezonā NBA viņš tika iekļauts simboliskajā debitantu pirmajā izlasē.
2006.—2007. gada sezonā viņš tika iekļauts simboliskajā aizsardzības otrajā izlasē. Četrus gadus bijis "Bulls" komandas kapteinis. Tāpat viņš ir "Bulls" visu laiku labākais trīspunktu metienu realizētājs. 2010. gada 8. jūlijā viņš tika aizmainīts uz "Wizards", savukārt 2012. gadā atkal atgiezās "Bulls". Pirms karjeras NBA viņš pārstāvēja Kanzasas universitāti NCAA čempionātā. 2002. gadā viņš palīdzēja sasniegt turnīra fināla četrinieka stadiju (final-four) un finālu 2003. gadā, kad tika zaudēts Karmelo Entonija pārstāvētajai Sirakjūsas universitātei.
Kopā ar ASV izlasi izcīnīja bronzas medaļu 2006. gada Pasaules čempionātā.
Bagdāde
Bagdāde (ar, Bagdād) ir pilsēta Irākas centrālajā daļā pie Tigras upes. Irākas galvaspilsēta, lielākā pilsēta un galvenais valsts politiskais, ekonomiskais un kultūras centrs. Bagdādes muhafaza centrs.
Vēsture
Pilsētu ap 762. gadu dibinājis Abasīdu dinastijas kalifs Al-Mansurs, kurš lika Tigras upes labajā krastā izbūvēt jaunu galvaspilsētu. Kā vietu izvēlējās Bagdādi — neievērojamu persiešu ciematiņu, kurā atradās arī kristiešu (nestoriāņu) klosteris. Jaunās galvaspilsētas nosaukums Medinatasselama (nosacīti, "pasaules pilsēta" jeb "ideālā pilsēta") neiegājās apritē, kaut arī to lietoja uz tajā kaltajām monētām. Pilsēta tika uzbūvēta pēc strikta plāna: ideāls 2,5 km aplis ar 4 vārtiem, strikti orientētiem uz debespusēm, ap vārtiem sardzes kazarmas, centrālās ielas no visiem vārtiem sastapās pulsētas centrālajā laukumā, kur atradās kalifa pils, galvenā mečete un septiņi divani: lielā zīmoga divans (t. i. kanceleja), sūtņu papīru divans, gvardes divans, armijas divans, kroņa ienākumu divans, kroņa izdevumu divans, uzkrājumu divans, kā arī kroņa kase, arsenāls un kopējā ēdnīca. Centrālo laukumu ieskāva mūris, uz kura vārtiem veda mūru ieskautās ielas no pilsētas vārtiem. Tirgus laukumi bija izvietoti ārpus mūriem, priekšpilsētās. Pēc izmēriem pilsēta ievērojami pārsniedza Damasku, taču vismaz sākotnēji nebija tik liela, kā citu tā laika lielvalstu galvaspilsētas. Tiek uzskatīts, ka ap 935. gadam Bagdāde bijusi lielākā pilsēta pasaulē, un tā bija ievērojams zinātnes un mākslas centrs. Daudzu 1001. nakts pasaku darbība norisinās tā laika Bagdādē.
1258. gada 10. februārī mongoļi hana Hulagu vadībā ieņēma un gandrīz pilnībā nopostīja pilsētu, nogalinot ap 800 000 iedzīvotāju un Bagdāde zaudēja arābu pasaules galvenā centra statusu. Pēc iekļaušanas Juaņu jeb mongoļu impērijā to atkal sāka dēvēt par Bagdādi. Pilsēta kopš šī laika bija Ilhanāta provinces centrs, līdz 1401. gadā Timurs pilsētu ieņēma un izpostīja. Turpmāk Bagdāde atradās Džalajirīdu (1411—1469), Melno Aitu Turkomānu (1469—1508) un Safavīdu (1508—1534) impērijās.
1534. gadā Bagdādi ieņēma osmaņi, un tā bija Osmaņu impērijas sastāvā līdz Pirmajam pasaules karam, kad 1917. gadā to ieņēma briti, un 1921. gadā pēc Osmaņu impērijas sabrukuma tika nodibināta britu mandātteritorija — "Irākas valsts" (State of Iraq) un Bagdāde kļuva par tās centru. 1932. gadā formāli, bet 1946. gadā faktiski Irāka kļuva neatkarīga. 1970. gados Bagdāde piedzīvoja strauju uzplaukumu, paticoties augstajām naftas cenām pasaules tirgū. Irākas-Irānas kara laikā pilsētas izaugsme apstājās, tomēr karadarbības rezultātā tā cieta relatīvi maz.
2003. gada iebrukuma laikā Bagdādi bombardēja un 7. līdz 9. aprīlī to ieņēma ASV karaspēks. Tūlīt pēc ASV karaspēka ienākšanas pilsētā notika masveida valsts iestāžu demolēšana un vērtību zagšana. Īpaši smags zaudējumsi bija Irākas Nacionālā muzeja un bibliotēkas izdemolēšana. Arī pēc kara Bagdāde bija viena no bīstamākajām pilsētām pasaulē, jo gandrīz katru dienu pilsētā tika veikti lielāki vai mazāki terorakti.
Cilvēki
Bagdādē dzimuši:
Dišlers
Dišlers (de — 'galdnieks'; sieviešu dzimtē Dišlere) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Monogeneji
Monogeneji, monoģenētiskie sūcējtārpi (Monogenea) ir plakantārpu klase. Tie ir nelieli ektoparazīti. Kādreiz tie tika uzskatīti par sūcējtārpu klases apakšklasi, taču pašlaik ir izdalīti kā atsevišķa klase. Parazitē galvenokārt uz zivīm, un stipra monogeneju invāzija var izraisīt zivju bojā eju.
Raksturojums
Monogenejus raksturo šādas pazīmes:
Morfoloģija
Ķermenis saplacināts, lāpstas vai mēles veidā, segts ar ļoti maigu kutikulu. Ķermeņa kaudālajā galā īpašs piestiprināšanās disks, uz kura var būt hitīna āķi, piesūcekņu sistēma vai āķi un piesūkšanās vārstules kopā. Arī ķermeņa priekšgalā var būt viena vai divas piesūkšanās bedrītes. Ķermeņa priekšgalā vēdera pusē atrodas mutes atvere, aiz tās rīkle, īss barības vads un zarnu kanāls, kas sastāv no 2 vai vairāk zarnu zariem. Visi monoģenētiskie sūcējtārpi ir hermafrodīti. Vīrišķie dzimumorgāni sastāv no viena, diviem vai daudziem sēkliniekiem, no kuriem atiet sēklas vadi, kas savienojas savā starpā un izveido sēklas pūslīti. No tā iziet sēklas izsviedējkanāls, kas nobeidzas kopulācijas orgānā. Pēdējais sastāv no hitīna caurulītes un citiem hitīna veidojumiem vai arī bez tiem. Kopulācijas orgāns atveras kloākā, kas savukārt atveras uz āru ķermeņa ventrālajā pusē. Sievišķā dzimumsistēma sastāv no nepāra olnīcām, kas ar īsu olvadu savienotas ar ootipu. Tas pāriet īsā kanālā — dzemdē un atveras uz āru kloākā. Gar ķermeņa laterālajām (sānu) malām atrodas labi attīstīti dzeltenuma dziedzeri. To izvadkanāli saplūst kopējā kanālā, caur kuru to saturs nokļūst olvadā vai ootipā. Olas lielas; parasti dzemdē vienlaicīgi ir tikai viena vai nedaudz gatavu olu. Olām vienā vai abos galos ir pavedienveida izaugumi vai āķi. Vienā olas polā atrodas vāciņš, kas atveras, dīglim izejot no olas.
Sistemātika
Pasaulē ir zināmas virs 1200 sugām, kuras iedala aptuveni 50 dzimtās un 3 kārtās. Latvijā ir zināmas virs 50 sugām.
Final Fantasy IX
Final Fantasy IX (ファイナルファンタジーIX, Fainaru Fantajī Nain) ir JRPG žanra videospēle, ko veidoja un izdeva Square (tagad - Square Enix) un ir paredzēta Playstation spēļu konsolei. Spēle tika izdota 2000. gadā un tā ir devītā daļa Final Fantasy videospēļu sērijā. Spēle atšķīrās no iepriekšējām sērijas daļām ar tādiem jaunievedumiem kā "Active Time Event", "Mognet" un pārveidotu apbruņojumu, kā arī spēju sistēmu.
Pavasara brīvlaiks
Pavasara brīvlaiks ir vienas no četrām (piecām - pirmklasniekiem) skolēnu brīvdienām Latvijas skolās.
2007./2008. mācību gadā
2007./2008. mācību gadā pavasara brīvlaiks Latvijas skolās ir no no 20.03.2008. līdz 28.03.2008. Tā kā skolēnu brīvdienu laiki tiek pieņemti un izsludināti katru gadu no jauna, 2008./2009. mācību gadā pavasara brīvlaiks ir paredzēts no 2009.gada 3. līdz 9. aprīlim.
Visas skolas ir obliģētas ievērot Izglītības un Zinātnes Ministrijas noteiktos skolēnu brīvdienu laikus, visās skolās tiem jābūt vienādiem.
Ivans Baranka
Ivans Baranka (dzimis 1985. gada 19. maijā) ir bijušais slovāku hokejists, aizsargs, Slovākijas hokeja izlases dalībnieks. Pēdējo sezonu karjerā spēlēja (2020) Čehijas hokeja Ekstra līgas klubā Brno Kometa.
Spēlētāja karjera
2003. gadā Baranka izlēma savu karjeru turpināt Ziemeļamerikā, nākamās divas sezonas aizvadot Rietumu hokeja līgas klubā Everetas "Silvertips", taču savu profesionāļa karjeru uzsākot 2005.—06. gada sezonā AHL komandā Hartfordas "Wolf Pack".
2007.—08. gada sezonā Baranka debitēja NHL, aizvadot vienu spēli Ņujorkas "Rangers" sastāvā, taču, pārējo sezonu aizvadot "Wolf Pack", sezonas noslēgumā nolēma atgriezties Eiropā, noslēdzot līgumu ar KHL vienību Maskavas "Spartak".
2009.—10. gada sezonā Baranka bija starp rezultatīvākajiem līgas aizsargiem. "Spartak" hokejists spēlēja līdz 2012. gada vasarai, kad pievienojās Ufas "Salavat Julajev".
Slovākijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2010. gada olimpisko spēļu turnīrā, kā arī trīs Pasaules čempionātos, 2012. gadā kopā ar izlasi izcīnot sudraba medaļas.
Take That
Take That ir Apvienotās Karalistes puišu popgrupa, kura sastāv no Gerija Barlova, Marka Ovena, Hovarda Donalda, Džeisona Orindža, kā arī no bijušā grupas dalībnieka Robija Viljamsa. Visi grupas dalībnieki ir vokālisti, bet daži spēlē arī mūzikas instrumentus un ir arī dziesmu tekstu autori un komponisti. Grupa guva lielu popularitāti 1990. gadu pirmajā pusē, bet pēc tam, kad iekšēju nesaskaņu dēļ 1995. gadā grupu pameta Robijs Viljamss, drīzumā grupa izjuka. Tomēr pēc nepilniem 10 gadiem, 2005. gadā Take That jau četru dalībnieku sastāvā bez Robija Viljamsa atkal apvienojās un turpina veiksmīgi uzstāties un izdot jaunus albumus. Tomēr 2009. gada sākumā parādījās informācija, ka iespējams ar laiku grupai atkal pievienosies arī Robijs Viljamss.
Vēsture
Grupa pašķīrās 1996. gadā, bet pēc 2005. gada dokumentālās filmas iznākšanas un jauna labāko dziesmu albuma izdošanas, grupa oficiāli paziņoja par 2006. gadā atkalapvinošanās tūri pa Apvienoto Karalisti ar nosaukumu "The Ultimate Tour". 2006. gada 9. maijā tika paziņots, ka grupa Take That, pēc 10 gadu pārtraukuma, ir ķērusies pie jauna studijas albuma ierakstīšanas ar nosaukumu "Beautiful World". 2008. gada nogalē tika izdots jau otrais grupas pēcapvienošanās albums ar nosaukumu "The Circus" un grupa 2009. gadā gatavojas doties jaunā koncerttūrē. Kopš 2010.gada grupa ir atkal apvienojusies ar Robiju un izdevusi albumu "Progress" un devušies koncerttūrē 2011. gadā.Pēc koncerttūres grupa paziņoja par pārtraukuma paņemšanu. Marks Ovens 2013.gadā paziņoja kādā no intervijām par septītā studijas albuma ierakstīšanu 2014. gadā.
Krievijas—Gruzijas karš (2008)
Krievijas—Gruzijas karš (ka) bija oficiāli nepieteikta karadarbība no 2008. gada 7. līdz 12. augustam starp Gruzijas bruņotajiem spēkiem un Krievijas Bruņotajiem spēkiem, kā arī Krievijas atbalstītajiem Dienvidosetijas un Abhāzijas bruņotajiem formējumiem.
8. augustā
Naktī no 7. uz 8. augustu (pirms Pekinas olimpisko spēļu sākuma) Gruzijas armija uzsāka Chinvali intensīvu bombardēšanu, kurai sekoja sauszemes operācija, izmantojot gan tankus, gan kājniekus, ar mērķi atjaunot Gruzijas kontroli Dienvidosetijā.
9. augustā
9. augusta rītā Krievijas kaujas lidmašīnas sāka uzlidojumus Gruzijas artilērijas pozīcijām 10 km attālumā no Gori. Trieciens tika dots pozīcijām, kuras atrodas netālu no Gori telesakaru torņa (Gori atrodas Gruzijas lielākā kara bāze). Krievijas aviācija jau iepriekš bija devusi triecienus virknei Gruzijas militāro objektu, ieskaitot karabāzes Gori, Senaki un Vaziani pilsētās. Krievijas aviācija bombardēja Gori pilsētu, Poti ostu, Gruzijas kara bāzes Senaki un Honi.
Uz Dienvidosetijas galvaspilsētu Chinvali tika pārdislocēta Krievijas armijas 76. Pleskavas gaisa desanta divīzija, kā arī 98. Ivanovas gaisa desanta divīzija un 45. atsevišķā Maskavas izlūku pulka īpašo uzdevumu vienība (спецназ). Krievijas Bruņoto spēku ģenerālštāba vadītāja vietnieks Anatolijs Nagoļicins atzina, ka Krievija konflikta zonā zaudējusi divas savas gaisa kara spēku lidmašīnas: vienu lidmašīnu Su-25 un vienu Tu-22. Savukārt Gruzijas armijas vadība paziņoja, ka notriekusi kopumā desmit Krievijas gaisa kara spēku lidmašīnu. Krievijas kara aviācija bombardēja Kopitnari militāro lidlauku, kas atrodas netālu no Kutaisi. Uzlidojumā gāja bojā 2 cilvēki. Pirms tam Krievija bombardēja kara bāzi Senaki. Šajā uzlidojumā bojā gāja vismaz 12 Gruzijas militārpersonas.
Aptuveni 13:55 pēc Maskavas laika Gruzijas artilērija atklāja masveida uguni pa Chinvali un Krievijas “miera uzturētāju” pozīcijām. Pilsētu un Krievijas armijas pozīcijas apšaudīja ar mīnmetējiem, reaktīvajām zalvju artilērijas iekārtām un no tankiem. Abhāzijas bruņotie spēki sāka militāru operāciju, lai padzītu Gruzijas armiju no Kodori ielejas. Abhāzijas ārlietu ministrs Sergejs Šamba oficiāli paziņoja, ka militārā operācija sākta pēc abhāzu iniciatīvas un ka nekādus tiešus draudus Abhāzijai Gruzijas armija tajā brīdī nav radījusi. Gruzijas prezidents Mihails Saakašvili paziņoja, ka Gruzijas karavīriem izdevies likvidēt 60 Krievijas militārā izlūkdienesta — Galvenās Izlūkošanas pārvaldes, kaujiniekus. Tas esot noticis kauju laikā par Tiakani augstieni Chinvali rajonā Dienvidosetijā. Vakarā tika ziņots par sīvām kaujām pie Zarskas loka — vienīgā ceļa, kas savieno Rokas tuneli ar Chinvali. Naktī Krievijas lidmašīnas bombardēja trīs gruzīnu ciematus Augšabhāzijā.
10. augustā
10. augustā agri no rīta Krievijas aviācija bombardēja Tbilisi starptautiskajai lidostai blakus esošo aviācijas rūpnīcu Tbilaviostroj, kurā tikušas ražotas lidmašīnas Su-25. Krievijas aviācija deva raķešu triecienu pa militāro lidlauku, kas atrodas netālu no Tbilisi starptautiskās lidostas. Trieciena rezultātā tika izpostīts lidlauka skrejceļš. Lidmašīnas Krievijas aviācijas uzlidojuma laikā lidlaukā nav atradušās. Visu nakti turpinājās kauja par Priskijas augstienēm Chinvali apkaimē, kas ir stratēģiski svarīgi punkti, no kurām iespējams kontrolēt Chinvali pilsētu. Abhāzijas bruņotie spēki iegāja drošības zonā Gali rajonā, tiešā robežas ar Gruziju tuvumā. Abhāzu artilērija arī visas nakts garumā intensīvi apšaudīja minēto teritoriju. Gruzijas Aizsardzības ministrija paziņojusi, ka tās karaspēks pilnībā pametis Dienvidosetijas teritoriju.
Krievijas miera uzturēšanas spēku Dienvidosetijā pārstāvji informēja, ka Chinvali apkaimē joprojām turpinās kaujas. Pēc "miera uzturētāju" aprēķiniem, kaujās piedalās ap 7,4 tūkstošiem Gruzijas armijas karavīru, aptuveni 100 tanki, kā arī liels daudzums bruņutehnikas un artilērijas. Par kaujās iesaistīto Krievijas armijas un Dienvidosetijas bruņoto spēku skaitlisko sastāvu ziņu nav.
Gruzijas reintegrācijas lietu ministrs Temurs Jakobašvili paziņoja, ka bombardēta Zugdidi pilsēta, kura atrodas netālu no robežas ar Abhāziju. Gruzijas Nacionālās Drošības padome paziņoja, ka Krievijas armija sākusi virzīties uz dienvidiem no Chinvali — Gruzijas pilsētas Gori virzienā. Gruzijas karaspēks sācis ieņemt aizsardzības pozīcijas Gori apkaimē (Gori atrodas ceļā no Chinvali līdz Tbilisi, attālums starp kurām ir tikai 100 km). Gruzijas Ārlietu ministrija iesniedza Krievijas Federācijas konsulam Gruzijā notu, kurā teikts, ka Gruzijas prezidents Mihails Sakašvili 10. augustā izdevis pavēli visiem Gruzijas bruņotajiem spēkiem pārtraukt uguni Dienvidosetijā. Tāpat Gruzijas Ārlietu ministrija paziņoja, ka no konflikta zonas ir izvesti visi Gruzijas bruņotie spēki, piebilstot, ka Gruzija ir gatava nekavējoties sākt sarunas par uguns pārtraukšanu un kaujas darbību izbeigšanu.
Krievijas karaspēka Dienvidosetijā komandiera vietnieks Vladimirs Ivanovs paziņoja, ka Dienvidosetijas galvaspilsēta Chinvali "ir pilnībā attīrīta" no Gruzijas spēkiem, un Gruzijas armija tiek "izspiesta no republikas dienvidu daļas, Gruzijas virzienā". Chinvali pilnībā kontrolēja Krievijas 58. armijas grupējums un "miera uzturēšanas spēki". Krievijas Aizsardzības ministrijas pārstāvis paziņoja, ka Krievijas Melnās jūras kara flotes kuģi nogremdējuši vienu no Gruzijas raķešu kuteriem.
11. augustā
Pēc pusnakts Krievijas artilērija sāka intensīvu Gori pilsētas apšaudi. Gruzijas Ārlietu ministrija paziņoja, ka pilsēta bombardēta arī no gaisa, bet pēc tās rīcībā esošajām ziņām uz Gori virzoties Krievijas armijas tanku kolonna. Gruzijas puse paziņoja, ka Krievijas aviācija naktī bombardējusi Batumi, Poti un Zugdidi pilsētas, kā arī valsts galvaspilsētas Tbilisi piepilsētas, bet Abhāzija turpinājusi Kodoras ielejas apšaudi ar artilēriju. Krievija informēja, ka Gruzija naktī turpinājusi Dienvidosetijas galvaspilsētas Chinvali apšaudi ar artilēriju, kā arī veikusi aviācijas uzlidojumus Krievijas karavīru ("miera uzturētāju") pozīcijām. Krievija informēja, ka Gruzijas artilērijas apšaudes laikā naktī uz pirmdienu Chinvali gājuši bojā trīs tās "miera uzturēšanas spēku" karavīri, bet 18 guvuši dažādas pakāpes ievainojumus (pozīcijas pilsētas austrumu daļā apšaudītas ar reaktīvajām zalvju iekārtām "Grad"). Chinvali tāpat smagi ievainoti seši civiliedzīvotāji.
Gruzija informēja, ka aizvadītās nakts uzlidojumos tās teritorijai piedalījies ap 50 Krievijas gaisa kara spēku bumbvedēju. Abhāzijas un Krievijas spēki pilnībā bloķēja Kodoras aizā izvietotos Gruzijas spēkus. Krievijas Gaisa kara spēku vadība atzina ka pēdējās diennakts laikā notriektas vēl divas Krievijas lidmašīnas Su-25.
Vakarā Krievijas karaspēks ieņēma Senaki un Zugdidi pilsētas. Gruzijas prezidents Mihails Saakašvili paziņoja, ka Krievijas bruņotajiem spēkiem izdevies pārņemt kontroli pār maģistrāli, kas savieno Gruzijas rietumu un austrumu daļas. Līdz ar to abas Gruzijas daļas atgrieztas viena no otras.
12. augustā
Naktī uz 12. augustu Krievijas Aizsardzības ministrija noliedza Gruzijas puses izplatīto informāciju, ka tās bruņotie spēki ieņēmuši Poti pilsētu Gruzijā. Pēc ministrijas pārstāvja vārdiem, Poti "īslaicīgi atradās nelielas armijas izlūku vienības, kuras pilsētu jau pametušas".
No rīta Abhāzijas bruņotie formējumi sāka sauszemes operāciju Kodoras ielejā. Dienvidosetijā atsākās kaujas starp Krievijas un Gruzijas karaspēku. Sadursmes notika aptuveni 20 km attālumā no Chinvali un tajās piedalījās tikai Krievijas karaspēks, Dienvidosetijas bruņotie formējumi sadursmēs netika iesaistīti.
Pēcpusdienā Krievijas aviācija turpināja bombardēt gruzīnu ciemus. “Neskatoties uz Krievijas prezidenta paziņojumu, par to, ka kara operācija Gruzijā ir pabeigta, patlaban notiek divu ārpus Dienvidosetijas atrodošos gruzīnu ciemu bombardēšana”, — bija teikts Gruzijas Ministru kabineta paziņojumā. 16:54 Gruzijas prezidents Mihails Saakašvili uzstājoties mītiņā, paziņoja: “Gruzijas vara nolēma definēt Krievijas karaspēka uzturēšanos Abhāzijas reģionā kā okupāciju un izsludināt Abhāziju un Dienvidosetiju kā Krievijas okupētas teritorijas”.
Starptautiski neatzītās Abhāzijas valdība paziņoja, ka tās karaspēks pacēlis Abhāzijas karogu Kodori ielejas Ažaras ciematā, kas līdz šim bija ielejas Gruzijas daļas administratīvais centrs. Abhāzijas prezidents Sergejs Bagapšs arī paziņojis, ka abhāzu spēki kontrolē lielāko daļu Kodori ielejas un līdz 12. augusta vakaram plāno pārņemt kontroli pār visu Kodori ielejas teritoriju. Ažarā līdz šīm atradās tā dēvētā Abhāzijas trimdas valdība. 19:47 Abhāzijas aizsardzības ministra vietnieks Anatolijs Zaicevs paziņojis par operācijas Kodori ielejā noslēgšanos. Iepriekš Abhāzija bija paziņojusi, ka operāciju par noslēgtu uzskatīs tad, kad tās bruņotajiem spēkiem būs izdevies pilnībā pārņemt kontroli pār Kodori ieleju. 19:58 NATO ģenerālsekretārs Jāps de Hops Šefers atteicās sniegt savu vērtējumu par tā dēvēto "Gruzijas agresiju pret Dienvidosetiju", vienīgi piebilda, ka Krievija konflikta laikā lietojusi "pārmērīgu spēku".
.pe
.pe ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar Peru. Domēns izveidots. Domēna sponsors ir Red Cientifica Peruana (RCP), bet domēnu reģistrēšanu nodrošina NIC PE.
Krievijas—Gruzijas karš (2008)
12. augustā
Gruzijas un Krievijas prezidenti 12. augustā, pamatojoties uz ES kā starpnieka īstenotajiem centieniem tūlītējas karadarbības pārtraukšanas nodrošināšanai, parakstīja vienošanos par Gruzijas un Krievijas bruņoto spēku izvešanu uz vietām, kur tie atradās līdz 7. augustam.
.pe
Ārējās saites
Toppdomän
Krievijas—Gruzijas karš (2008)
Sekas
Kara laikā tika pastrādāti starptautiskajās tiesībās minēti noziegumi, tostarp civiliedzīvotāju nogalināšana, piespiedu pārvietošana un nekontrolēti uzbrukumi civiliedzīvotājiem. Krievija konflikta par Dienvidosetiju laikā ievērojami nostiprināja savas stratēģiskās pozīcijas Kaukāzā. Abu pušu — gan Gruzijas, gan Krievijas — militāro darbību rezultātā dzīvību zaudēja ievērojams cilvēku skaits, kā arī tika sagrauta civilā infrastruktūra; tā kā saskaņā ar ANO Augstā komisāra bēgļu jautājumos (UNHCR) rīcībā esošajiem datiem vairāk nekā 158 000 cilvēku — 128 000 Gruzijā un 30 000 cilvēku, kuri bēgļu gaitās devās uz Krieviju, — neseno kauju dēļ bijuši spiesti pamest mājokļus.
Eiropas Parlaments nosodīja Gruzijas bruņoto spēku uzbrukumu Chinvali un Krievijas karaspēkam, kuram izsniegts starptautiskais miera uzturēšanas mandāts, jo tādējādi tika rupji pārkāptas starptautiskās tiesības; taču arī nosodīja Krievijas armijas pārmērīgo spēka izmantošanu pretuzbrukumos un plašo iebrukumu Gruzijas teritorijā ārpus t.s. "miera uzturētāju" dislokācijas zonas, t.i. Krievijas spēki nevis vienīgi izdzina Gruzijas spēkus no Dienvidosetijas, uz ko bija pilnvaroti, bet arī uzsāka plaša mēroga invāziju suverēnas valsts teritorijā, kas ir starptautisko tiesību pārkāpums. Eiropas Padomes Parlamentārā asambleja (EPPA) 2009. gada 28. janvārī pieņēma rezolūciju, kurā atzina, ka Krievijas karaspēka klātbūtne Dienvidosetijas Ahalgori rajonā un Abhāzijā ir okupācija. Par nelikumīgu atzīta arī Krievijas karabāzu izveidošana šajās teritorijās. EPPA rezolūcijas tekstā neiekļāva nevienu Krievijas iebildumu un atkārtoti pieprasīja Maskavai atcelt Abhāzijas un Dienvidosetijas neatkarības atzīšanu.
BL
BL var būt:
Čārlzs II Stjuarts
Čārlzs II Stjuarts (Charles II Stuart, dzimis, miris ) bija Anglijas, Skotijas un Īrijas karalis. Pirms kļūšanas par karali, Čārlzs II bija Velsas princis, kā arī Kornvolas hercogs un Rotsejas hercogs. Dažos avotos viņa vārds ir Karls II vai Kārlis II (Carl II Stuart). Dažreiz tiek dēvēts arī par Jautro karali (the Merry King).
Dzīvesgājums
Dzimis 1630. gadā. 1649. gada 30. janvārī, Anglijas pilsoņu kara kulminācijas brīdī, Vaitholas pilī tika sodīts ar nāvi Čārlza II tēvs, karalis Čārlzs I. Čārlza II māte karaliene Francijas Henrieta Marija ar bērniem kara laikā dzīvoja Francijā. Čārlzam bija astoņpadsmit gadi, kad viņš uzzināja par sava tēva nogalināšanu. Pēc tam Anglijas parlaments nepasludināja Čārlzu II par karali. Anglijā sākās periods, kura laikā nebija karaļu. Faktiski valsts bija republika, kuru vadīja Olivers Kromvels. Toties 1649. gada 5. februārī Skotijas parlaments Čārlzu II pasludināja par Skotijas karali. 1651. gada 1. janvārī Čārlzs II tika kronēts. Pēc Olivera Kromvela uzbrukuma 1651. gada 3. septembrī Čārlzs II aizbēga uz kontinentu un deviņus gadus nodzīvoja Francijā un mūsdienu Nīderlandes teritorijā.
Mīļākās un ārlaulības bērni
Čārlzs II apprecējās ar Portugāles infanti Bragansas Katrīnu, bet laulībā karalim bērnu nebija. Toties Čārlzam II bija visai plašs zināmu un nezināmu mīļāko klāsts, un krietns daudzums ārlaulības bērnu, no kuriem viņš par saviem oficiāli atzina 14, dāvādams viņiem titulus un krietni papildinādams karalistes pēru rindas:
u.c.
Melnaugļu aronija
Melnaugļu aronija (la) ir 1,5—3 m augsts rožu dzimtas krūms. Lapas pamīšus, vienkāršas, otrādi olveida vai ovālas, ar zobainu malu. Ziedi balti vai rožaini, sakopoti vairogveida ziedkopās. Zied maijā. Augļi ābolveida, iegareni, melni, spīdīgi vai ar gaišu apsarmi, 8—10 mm diametrā. Sēklas tumšbrūnas, krokainas. Augļi nogatavojas septembrī. Melnaugļu aronijas dzimtene ir Ziemeļamerika. Latvijā augs tiek audzēts dārzos. Aroniju augļu sula paplašina asinsvadus un pazemina arteriālo asinsspiedienu, tāpēc to izmanto kā ārstniecības augu.
Bjerkes pussala
Bjerkes pussala (no, en) ir ap 30 km gara un vidēji ap 22 km plata ar ledu klāta pussala Larsa Kristensena krastā. Pussalas galējais ziemeļu punkts ir Dārnlija rags, pussalas austrumu krasts veido Prica līča ziemeļrietumu piekrasti. Pussalas ziemeļus 1931. gada janvārī un februārī apbrauca norvēģu vaļu mednieku ekspedīcija un tās ziemeļu punktu nosauca kuģa Bouvet II harpūnista Reidara Bjerkes (Reidar Bjerkø) vārdā. Rags vēlāk tika nosaukts par Dārnlija ragu, ber Bjerkes vārds saglabājās pussalai.
MF
MF var būt: