cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karošknābis
Izplatība
Karošknābis ligzdo Rietumeiropā, sākot ar Atlantijas okeāna krastu, no Spānijas dienvidiem līdz Lielbritānijai. Areāls austrumu virzienā turpinās cauri Eiropas centrālajai daļai un dienvidaustrumu teritorijām, pāri Āzijai līdz Austrumāzijai, dienvidos sasniedzot Persijas līci, Indiju un Šrilanku, bet austrumos Japānu. Pamanāmākās Eiropas populācijas mājo Nīderlandē, Austrijā, Ungārijā un Grieķijā. Ziemeļāfrikā karošknābis sastopams Vidusjūras krastos, Sarkanās jūras piekrastē un Somālijas krastos, kā arī Mauritānijas piekrastes salās. Lielākā daļa karošknābju ir gājputni. Daļa Eiropas populācijas ziemo Vidusjūras reģionā, daļa tropiskās Āfrikas ziemeļu daļā.
Latvijā karošknābis ir rets ieceļotājs. Kopš 18. gadsimta ir bijuši vismaz septiņi novērojumi.
Izskats
Karošknābis ir viegli atpazīstama ūdensputnu suga. Tas ir liela auguma ar garām kājām un kaklu, kā arī ar garu, saplacinātu knābi, kura paplatinātais gals atgādina karoti. Karošknābja ķermeņa garums ir 70—95 cm, spārnu izplētums 115–135 cm, svars 1130—1960 g.
Karošknābim ir balts apspalvojums. Vairošanās sezonas laikā tam izaug krāšņs, garu spalvu cekuls, bet uz krūtīm apspalvojums kļūst dzeltens, kā arī knābja virsējais daļas gals kļūst ugunīgi dzeltens vai oranžs. Kopumā knābis un kājas ir melnas. Abi dzimumi izskatās vienādi, tomēr tēviņi ir nedaudz lielāki nekā mātītes, un to knābis un kājas ir proporcionāli garāki. Jaunie putni atgādina pieaugušos putnus ārpus vairošanās sezonas, bet to knābis ir viegli rozīgs, kā arī spārnu lidspalvu galiņi ir melni.
Mauritānijas pasugai ir melns knābis, kā arī ļoti bieži uz krūtīm iztrūkst dzeltenā laukuma. No visām trijām pasugām vislielākā ir nominālpasuga.
Beščadu apriņķis
Beščadu apriņķis ir apriņķis Polijā, Piekarpatu vojevodistē. Apriņķis robežojas ar Piekarpatu vojevodistes Lesko un Pšemislas apriņķiem, kā arī Ukrainu. Visretāk apdzīvotais Polijas apriņķis.
Karošknābis
Uzvedība
Karošknābis mājo seklos ūdeņos, mitrās vietās ar bagātīgu dūņu kārtu, mālainu vai smilšainu ūdenstilpes pamatni. Tie ir dažādi purvi, upes, ezeri, applūdināti tīrumi un mangrovju audzes. Tā var būt gan saldūdens, gan viegli sāļa ūdenstilpe. Karošknābis labprātāk izvēlas ūdenstilpes ar saliņām vai biezām niedru audzēm, kurās tas ligzdo, kā arāī tilpnes ar aizaugušiem krastiem ar krūmiem un kokiem. Ziemas periodā tas apmetas arī jūras krastā.
Izplatības areāla ziemeļu populācijas ir gājputni. Populācijas, kas dzīvo dienvidu daļā, ir nometnieki vai daļēji migrējošas. Palearktikas joslā karošknābis ligzdo pavasarī, bet tropos lietus sezonā. Ārpus vairošanās sezonas karošknābji barojas pa vienam vai nelielās grupās, kurās ir līdz 100 īpatņiem. Migrācijas lidojumi parasti notiek baros, kuros arī ir līdz 100 īpatņiem. Karošknābji parasti ir aktīvi agri no rīta vai vakaros. Līdzīgi kā citas ibisu dzimtas sugas tie nakšņo kopīgā barā, apmēram 15 km attālumā no barošanās vietām.
Barība
Karošknābis barojas ar ūdens kukaiņiem, moluskiem, tritoniem, vēžveidīgajiem, tārpiem, dēlēm, vardēm, kurkuļiem un nelielām zivtiņām, kas garumā nepārsniedz 10–15 cm. Tas barojas arī ar aļģēm un nelielām augu daļām, lai gan tās iespējams tiek apēstas nejauši kopā ar dzībnieku barību. Karošknābis parasti barojas seklumā, turpu šurpu šūpojot viegli pavērtu knābi. Līdzko kāds neliels ūdens radījums pieskaras knābja iekšpusei, tas aizcērtas ciet.
Sakata
Sakata (japāņu: 坂田, burtiski "rīsu lauks nogāzē" ) ir japāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Karošknābis
Ligzdošana
Karošknābji veido monogāmus pārus uz vienu sezonu. Ligzdo kolonijās vai nelielās grupās, kurās ir tikai savas sugas pārstāvji vai, kas jauktas ar gārņiem, jūras kraukļiem un citiem ibisiem. Reizēm pāris ligzdo viens pats, bez kaimiņiem. Ligzdošanas kolonija parasti atrodas apmēram 10–15 km attālumā no barošanās vietas, lai gan attālums var būt arī mazāks vai krietni lielāks, līdz 35–40 km. Ligzda ir no zariem, niedrēm un zāles sakrauta platforma, kas izklāta ar lapām un zāli. Tā atrodas vai nu uz saliņas, vai biezā niedru audzē, vai krūmos, mangrovju vai lapkoku mežā apmēram 5 metru augstumā. Kolonijas ligzdas atrdodas samērā tuvu viena otrai, ne tālāk par 1—2 metriem. Ligzdu parasti būvē mātīte, bet tēviņš pienes materiālu.
Dējumā ir 2—6 baltas olas ar sīkiem raibumiņiem (visbiežāk 3—4 olas ), perē abi vecāki. Inkubācijas periods ilgst 24—28 dienas. Išzķiļoties putnēnus sedz baltas dūnas. Knābis ir īss, taisns un rozā. Knābis sāk saplacināties 9 dienu vecumā, bet pieauguša putna knābja formu tas iegūst apmēram 2 nedēļu vecumā. Par putnēniem rūpējas abi vecāki. Jaunie putni sāk lidot 42—50 dienu vecumā. Dzimumbriedumu putni sasniedz 3—4 gadu vecumā.
Sistemātika
Karošknābim ir 3 pasugas:
Reizēm Āzijas populācijas izdala kā ceturto pasugu — P. l. major.
Diždunduri
Apraksts
Diždunduri ir lielākie Latvijā sastopamie dunduri. Lielākā suga Latvijā ir govju dundurs (Tabanus bovinus), kura ķermeņa garums ir 19—25 mm. Kopumā diždunduru ķermeņa garums ir 8—29 mm, un parasti tie ir tumšā krāsā.
Cšopava
Cšopava ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Rūdu kalnu apriņķī.
Diždunduri
Apraksts
Mātītēm ir šķērēm līdzīgs mutes orgāns, ar kuru tās pārgiež zīdītāja ādu, lai varētu piekļūt pie asinīm. Asinis tiek sūktas pēc apaugļošanās, lai pēc tam tās izmantotu olu producēšanai. Diždunduriem raksturīgas lielas, metāliski zaļas acis, kuras tēviņiem atrodas cieši kopā, bet mātītēm tās novietotas attālināti. Uz ķermeņa nav matojuma.
Diždunduru lidojumam raksturīga zema, dobja skaņa, kas padara mājdzīvniekus nemierīgus. Vasarā, īpaši karstā un sausā laikā, dienas vidū, baros uzbrūk govīm un zirgiem, retāk cilvēkiem.
Cšopava
Cilvēki
Cšopava ir riteņbraucēja Markusa Burgharta (Marcus Burghardt, 1983) un slēpotājas Klaudijas Nīstades (Claudia Nystad, 1978) dzimtā pilsēta.
Diždunduri
Sistemātika
Latvijā sastopamas 5 diždunduru sugas:
Stiklavaržu dzimta
Izskats
Stiklavaržu dzimtas sugas parasti ir nelielas vardītes, lielākā daļa 2—3 cm, lai gan dažas sugas ir lielākas, līdz 7,5 cm. Lielākajai daļai pamatkrāsa ir laima zaļā, kas variē visdažākajās nokrāsās un toņos. Dzimtas raksturīgākā pazīme ir plānā, caurspīdīgā vēdera āda, caur kuru saskatāmi iekšējie orgāni, sirdi un aknas ieskaitot. Dažām sugām āda ir tik caurspīdīga, ka var vērot, kā pukst sirds. Stikla varžu acis novietotas tā, ka tās skatās taisni uz priekšu.
Dažas kokvardes, piemēram, Hyloscirtus palmeri un Hypsiboas pellucens, ārēji izskatās ļoti līdzīgas stiklavardēm. Tām arī ir caurspīdīga vēdera āda, bet šīm vardēm uz papēžiem ir kaļķveida izaugumi, kādu nav stiklavardēm.
Izplatība un dzīvesveids
Stiklavardēm ir raksturīga smalka pīkstēšana vai svilpošana. Dažām sugām viens īpatnis var izprovocēt daudzbalsīgu kori, skaņai viļnveidīgi ceļojot gar upītes krastiem.
Literatūra
Nora Sloka. Zooģeogrāfija. Rīga. Zvaigzne. 1979. 103.lpp.
Lūks Keidžs
"Lūks Keidžs" (en, Luke Cage) ir ASV televīzijas seriāls, kura autors ir Čeo Hodari Koukers. Seriāls no 2016. gada septembra līdz 2018. gada jūnijam iznāca straumēšanas servisā Netflix. Seriālam ir divas sezonas. Seriāla titulvaroni Lūku Keidžu atveido Maiks Kolters, pārējās galvenās lomas atveido Simone Misika, Teo Rosi un Rozario Dosone.
Seriāla galvenais varonis Lūks Keidžs ir izbijis notiesātais ar supercilvēku spēku un neievainojamu ādu, kurš cīnās ar noziedzību un korupciju.
Leo Dibuā
Leo Dibuā (fr, dzimis ) ir Francijas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Francijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Dibuā pārstāv Turcijas Superlīgas komandu Stambulas "Galatasaray".
Sadursmes starp Taliban un Irānu (2023)
Sadursmes starp Taliban un Irānu notika 2023. gada 27.-28. maijā. Afganistānā valdošās Taliban islāma kustības bruņotie spēki piedalījās robežkonfliktā ar Irānas robežsargiem Afganistānas un Irānas pierobežā.
Irānas armija reaģēja, apšaudot Taliban pozīcijas, nogalinot, pēc oficiālām ziņām, trīs cilvēkus. Pēc vairākām sadursmēm abas puses atrisināja situāciju.
Irānas vēstniecība Kabulā un Afganistānas amatpersonas vienojās par incidenta izmeklēšanu.
Afganistānas Ārlietu ministrija paziņoja, ka valsts neplāno iesaistīties konfliktā ar Irānu: "Pašlaik situācija ir kontrolēta. Problēmas pierobežā ir atrisinātas".
Ērvinga kalns
Ērvinga kalns (en) ir kalns Dienvidšetlendas salās Antarktikā, Klerensas salas un Piloto Pardo salu augstākā virsotne. Izvietojies salas dienvidu galā. Bijis zināms salu piekrastē kuģojušajiem roņu medniekiem jau no 1820. gadiem un saukts par Boulsa kalnu (Mount Bowles) pēc netālā Boulsa raga. 1974. gadā, lai izvairītos no nosaukumu dublēšanās (cits Boulsa kalns atrodas Livingstona salā), kalns pārdēvēts par godu britu admirālim, flotes hidrogrāfam (1960-1966) seram Edmundam Džordžam Ērvingam (Edmund George Irving).
Kalnā pirmoreiz uzkāpa Britu Apvienoto dienestu alpīnistu komanda Malkolma Barlija (Malcolm Burley) vadībā 1970. gada 6. decembrī.
Artūrs Ansons
Artūrs Ansons (dzimis Rīgā) ir bijušais profesionālais Latvijas šosejas riteņbraucējs. Karjeras laikā pārstāvējis komandu Rietumu Banka-Rīga.
2004. gada Eiropas čempionātā Igaunijā izcīnījis trešo vietu grupas braucienā. Pirmo vietu šajās sacensībās izcīnīja cits Latvijas pārstāvis Kalvis Eisaks.
2005. gadā bijis trešais Latvijas čempionātā individuālajā braucienā.
Mācījies Murjāņu sporta ģimnāzijā.
Čolulas Lielā piramīda
Čolulas Lielā piramīda (es, nah) ir 3. gadsimta p.m.ē. būve Meksikas dienvidos, Pueblas štatā Čolulas pilsētā. Kaut arī 25 metrus augstā piramīda ir ievērojami zemāka par 146,6 metrus augsto Heopsa piramīdu Ēģiptē, tai ir ievērojami garākas pamata malas (300 m x 315 m). Tadējādi Čolulas Lielā piramīda pēc tilpuma pašlaik ir lielākā senā piramīda uz Zemes. Piramīdas arhitektoniskais stils ir līdzīgs Teotivakanas arhitektūrai, ietekmējoties arī no Tahinas arhitektūras. 16. gadsimtā piramīdas virsotnē tika uzbūvēta baznīca Santuario de Nuestra Señora de los Remedios.
Ilcenes pils
Ilcenes vasaļa pils, arī Vābinas vasaļa pils , bija Tērbatas bīskapijas vasaļa mūra pils. Tagad tās vietā atrodas bijušās Vābinas muižas (Wabinamoise) ēku paliekas Veru apriņķī Igaunijā pie Veru - Antslas autoceļa.
Vēsture
Uzskata, ka pils vāciskais nosaukums cēlies no Hilzeniem (Hülsen), kuriem tā piederēja 14. gadsimtā. Vēlāk tā pārgāja Ikšķiļu, bet no 1513. gada Tīzenhauzenu dzimtas īpašumā. Pils igauniskais nosaukums Vābina cēlies no Fabiāna fon Tīzenhauzena vārda. Pirmoreiz rakstos minēta 1555. gadā kā viens no Tīzenhauzenu nocietinājumiem Tērbatas bīskapijā (Nobilium Episcopatus Dorpatens arces: Rannen, Congtal, Kawelecht, Ultzen Thiesenhausiorum). Nopostīta Livonijas kara sākumā 1559. gadā. 1582. gada Jamas Zapoļskas miera līgumā tā nodēvēta par Ilcenes pilsnovada citadeli (, Ульцен vai Илисен). Zviedru Vidzemes laikā 1636. gadā par Ilcenes pilsmuižas īpašnieku kļuva ģenerālmajors Johans Eberhards fon Belingshauzens. Pēdējais muižas īpašnieks pirms Igaunijas zemes reformas 1919. gadā bija Kārlis Gerhards Hermanis fon Samsons-Himmelšerna (Samson-Himmelstjerna). 1967. gadā Vābinas muižas drupas tika pilnībā nojauktas, jo jaunais Veru - Antslas ceļš tika novilkts tieši caur pils teritoriju un muižas parku.
Berlīnes konference
Berlīnes konference jeb Kongo konference (vācu: Berliner Konferenz / Kongokonferenz) bija starptautiska konference, kas sanāca 1884. gada 15. novembrī Berlīnē, lai apspriestu Āfrikas sadalīšanu starp Eiropas lielvalstīm. Tā ilga līdz 1885. gada 26. februārim.
Konferenci ierosināja Portugāles karalistes valdība, kas citām koloniālajām lielvalstīm prezentēja tā saukto "Rozā karti", kurā bija paredzēta Portugāles īpašumu Angolā un Mozambikā apvienošana vienā kolonijā. Portugāles plānus apturēja Lielbritānija, kas uzskatīja, ka visa Āfrika uz dienvidiem no ekvatora ir tās interešu sfēra.
Francija un Vācija cerēja izvirzīt jautājumu par ietekmes sfēru norobežošanu Sahārā. Tomēr galvenais jautājums bija Kongo Brīvvalsts statuss, kas kalpoja par aizsegu Beļģijas koloniālajai ekspansijai. Beļģu un franču aktivitātes Kongo baseinā izspieda no reģiona portugāļus, kas gadsimtiem ilgi bija sadarbojušies ar Kongo valdniekiem.
Kanclera Bismarka vadībā notikušajā konferencē pieņemtais Vispārējais akts ne tikai atzina notikušo koloniālo iekarojumu likumību, bet arī pirmo reizi rakstveidā noteica saistības, ko lielvalstīm uzliek to ietekmes sfēras. Jo īpaši tika pasludināts efektīvas okupācijas princips, mudinot valstis iegūt no savām kolonijām izejvielas un laist tās apritē, un, ja tās nespēj izmantot kolonijas bagātības, ļaut citām valstīm un to karteļiem darboties tās teritorijā.
Pastiprinot imperiālistu sāncensību Āfrikā, konferencē pasludinātais efektīvas okupācijas princips veicināja pastiprinātu kontinenta kolonizāciju. Desmit gadus vēlāk, 1895. gadā, Libērija un Etiopija joprojām bija vienīgās suverēnās valstis Subsahāras Āfrikā.
Rihards Ludvigs
Rihards Ludvigs (de; dzimis, miris ) bija vācu regbists, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Ludvigs bija Vācijas regbija komandas (FC 1880 Frankfurt) spēlētājs. Viņi olimpiskajā regbija turnīrā, piekāpjoties Francijas komandai, ieguva sudraba medaļu.
Arī viņa brālis, Ērihs Ludvigs, arī startēja šajā komandā un olimpiskajās spēlēs.
Pakaļne
Pakaļne ir ciems Rundēnu pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 290 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Pakalnu ezers.
Grēviņš
Grēviņš var būt:
Lenvairpulguingila
Lenvairpulguingila (cy) ir ciems Englsi salā, Velsā, Apvienotajā Karalistē.
Lenvairpulguingilas mājaslapa ir iekļauta Ginesa rekordu grāmatā kā garākais spēka esošais interneta domēna nosaukums.
Ātrslidošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — iedzīšana vīriešu komandām
Iedzīšana vīriešu komandām bija viena no 14 disciplīnām ātrslidošanā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Nacionālajā ātrslidošanas ovālā, Pekinā. 2022. gada 13. februārī notika ceturdaļfināla slidojums, bet 15. februārī pusfinālu un finālu slidojumi. Tajos bija pārstāvētas 8 ātrslidotāju komandas (26 sportisti) no 8 valstīm. Slidojumā varēja startēt komanda ar trim ātrslidotājiem, viņiem bija iespējas pieteikt arī vienu rezervistu.
Olimpisko zelta medaļu šajā disciplīnā izcīnīja Norvēģijas ātrslidotāju komanda (fināla rezultāts — 3:38.08) — Halgeirs Engebrātens, Peders Kongshaugs, Sverre Lunde Pedersens. Sudraba medaļu izcīnīja Krievijas Olimpiskās komitejas ātrslidotāju komanda (fināla rezultāts — 3:40.46) — Daniils Aldoškins, Sergejs Trofimovs un Ruslans Zaharovs. Savukārt bronzas medaļu ieguva ASV ātrslidotāju komanda (fināla rezultāts — 3:38.81) — Ītans Kepurāns, Keisijs Dausons, Emerijs Lehmans un Džoijs Mantia. Norvēģijas komanda aizstāvēja savu olimpisko čempionu titulu un otro reizi izcīnīja zelta medaļas šajā disciplīnā. Savukārt Krievijas Olimpiskās komitejas komanda ar savu slidojumu otrajā pusfinālā laboja olimpisko rekordu šajā disciplīnā.
Kvalifikācija
Šajā disciplīnā bija pieejamas 8 komandu kvotas, no katras valsts ne vairāk kā viena komanda. Sešas labākās valstu komandas kvalificējās pēc snieguma 2021.—2022. gada ISU ātrslidošanas Pasaules kausa izcīņas, savukārt atlikušās divas komandu vietas kvalificējās pēc laika rezultātiem.
Cetutdaļfināls
Ceturdaļfinālā startēja visas 8 komandas. Komandas, kuras izcīnīja 1. — 4. vietu, kvalificējās pusfināliem, bet komandas, kuras ieguva 5. — 8. vietu kvalficējās C un D fināliem.
Pusfināls
Pusfinālu veidoja divi slidojumi, kur katrā startēja pa divām komandām. Katra pusfināla slidojuma labākā komanda kvalificējās finālam A (zelta un sudraba medaļu izcīņa), bet 2. vietas ieguvēji kvalificējās finālam B (bronzas medaļu izcīņai).
— olimpiskais rekords; — trases rekords.
Fināls
Fināla kārtā notika četri slidojumi. Finālā A komandas sadalīja zelta un sudraba medaļas, finālā B notika bronzas medaļas izcīņa, finālā C komandas cīnījās par 5. un 6. vietu, bet finālā D komandas cīnījās par 7. un 8. vietu.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Sacensībās startēja 26 sportisti (8 komandas) no 8 valstīm.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Suomi NPP
Suomi NPP (sākotnējais nosaukums NPOESS Preparatory Project jeb NPP) ir ASV meteoroloģiskais pavadonis, kas palaists. NASA un NOAA kopējais projekts paredzēts kā starpposms starp novecojušajiem POES pavadoņiem un nākamās paaudzes JPSS pavadoņiem.
Kosmiskajā aparātā uzstādīti pieci instrumenti: Advanced Technology Microwave Sounder (ATMS), Cross-track Infrared Sounder (CrIS), Clouds and the Earth's Radiant Energy System (CERES), Visible Infrared Imager Radiometer Suite (VIIRS) un Ozone Mapping and Profiler Suite (OMPS).
Sākotnēji NPP bija plānots NASA, NOAA un Aizsardzības departamenta kopējās meteoroloģiskās sistēmas National Polar-orbiting Operational Environmental Satellite System (NPOESS) instrumentu izmēģināšanai. Pēc tam, kad 2010. gadā NPOESS projektu atcēla, NPOESS iestrādes izmantoja jaunajai civilajai JPSS sistēmai.
tika paziņots, ka NPP ir pārdēvēts par Suomi NPP (Suomi National Polar-orbiting Partnership — "Suomi nacionālā polārās orbītas partnerība") par godu ASV meteoroloģisko pavadoņu pamatlicējam Verneram Suomi.
Lidojuma gaita
NPP tika palaists 09:48:31 UTC ar nesējraķeti Delta 7920-10C no Vandenberga Gaisa spēku bāzes.
Testēšanas fāzē atklājās infrasarkanā instrumenta VIIRS mazāka jūtība par plānoto, kas saistīta ar instrumenta spoguļa volframa oksīda pāklājuma uzklāšanas kļūmi.
Erki Pitseps
Erki Pitseps (et; dzimis Jegevā) ir Igaunijas riteņbraucējs. Pitseps ir trīskārtējs Igaunijas čempions šosejas grupas braucienā (2004, 2006 un 2007), 2007. gadā uzvarējis arī E.O.S. Tallinn GP sacensībās, bet 2011. gadā Baltijas ceļa velobrauciena kopvērtējumā.
Karjeru noslēdzis Latvijas komandā Alpha Baltic-Maratoni.lv.
Cel shading
Cel ēnojuma skaidrojums
Cel ēnojums ietver kontastainu un vienkrāsainu laukumu izmantošanu ar minimālu ēnojumu vai gradāciju, ko veido ar ēnotāja palīdzību, kā arī bieži vien ietver atšķirīgas kontūras ap objektiem, lai izveidotu divdimensiju, komiksu, grāmatu vai karikatūrai līdzīgu estētiku. Šo paņēmienu var piemērot dažāda veida datorģenerētiem attēliem (CGI), tostarp videospēlēm, animācijas filmām un televīzijas šoviem.
Cel ēnojums izmantots dažādos populāros medijos, piemēram, videospēlē Borderlands, kā arī tādās animācijas filmās, kā "Runcis zābakos: Pēdējā vēlēšanās" un "Zirnekļcilvēks: Ceļojums Zirnekļpasaulē" un daudzās citās. Tas joprojām ir populārs paņēmiens vizuāli pievilcīgu un stilizētu vizuālo materiālu radīšanai datorgrafikā un animācijā.
Cel ēnojuma vēsture
Cel ēnojuma vēsture meklējama tradicionālajā jeb ar roku zīmētajā animācijas tehnikā, kas tika izmantota 20. gadsimta animācijas pirmajās dienās. Tradicionālajā animācijā izmantoja caurspīdīgas celuloīda loksnes, kuras tika apgleznotas ar necaurspīdīgām krāsām, lai radītu tēlus un objektus, kurus pēc tam secīgi fotografēja, lai radītu kustības ilūziju. Šis manuāli krāsotais izskats ar tīrām krāsām un skaidrām kontūrām kļuva par savdabīgu animācijas stilu.
Līdz ar datorgrafikas parādīšanos mākslinieki un animatori centās no jauna izveidot tradicionālās jeb zīmētās animācijas izskatu, izmantojot digitālos rīkus. Viens no cel ēnojuma piemēriem datorgrafikā bija 2000. gada videospēle Looney Toones: Space Race, ko izstrādāja Melbourne House studio. Tā izmantoja paņēmienu ar nosaukumu plakaniskā ēnošana, lai tēliem piešķirtu klasiskajai animācijai līdzīgu izskatu.
Šo animācijas stilu pirmo reizi pielietoja 1990. gadu beigās japāņu animācijas filmās. Līdz 2000. gadiem tehnikas popularitāte auga, pielietojot to videospēlēs un anime. Panākumi daļēji bija saistīti ar arvien labāku un rentablāku trīsdimensiju renderēšanas rīku izplatību.
Cel ēnojums mūsdienās
Mūsdienās cel ēnojumu turpina izmantot dažādos mediju veidos, tostarp videospēlēs, animācijas filmās, televīzijas šovos un virtuālajā realitātē, kā veidu, kā panākt stilizētu, ar rokām zīmētu estētiku, kas izceļas ar reālāku grafiku. Tas ir kļuvis par populāru un atpazīstamu stilu datorgrafikas un animācijas pasaulē, kuru gan mākslinieki, gan publika atzīst ar savu unikālo un vizuāli pievilcīgo izskatu.
Series 30+
Series 30+ ir MediaTek izstrādāta programmatūras platforma, kuru Microsoft licencēja Nokia mobilajiem telefoniem. Tā kardināli atšķiras no līdzīga nosaukuma Nokia platformas Series 30. Series 30+ var darbināt programmas, kas rakstītas C un C++ valodā, bet neatbalsta Java programmas.
Nokia 2013. un 2014. gadā ar Series 30+ izlaida modeļus: Nokia 108, Nokia 220, Nokia 225.
2014. gadā Nokia savu mobilo ierīču biznesu pārdeva Microsoft, un tā nodaļa Microsoft Mobile turpināja izlaist telefonus ar Series 30+: Nokia 130, Nokia 215, Nokia 105.
Stuglis
Stuglis var būt:
Ervins Gross
Dzimis Rīgā, skolotāja ģimenē. No 1877. līdz 1880. gadam mācījās Fromma pamatskolā, no 1880. līdz 1888. gadam - Rīgas Pilsētas ģimnāzijā, bet no 1888. līdz 1893. gadam - teoloģiju Tartu Universitātē. 1898. gadā kļuva par Katlakalna un Olaines mācītāju. Gadsimta sākumā izvirzījās par vienu no Ādolfa fon Harnaka kritiķiem. Bija 1905. gada revolūcijas pretinieks. 1907. gadā kļuva par Straupes mācītāju. 1919. gada 16. janvārī Latvijas SPR varas iestāžu Cēsīs arestēts, izvests uz Krieviju, kur ieslodzījumā miris.
Moraess
Moraess var būt:
Afganistānas Ārlietu ministrija
Afganistānas starptautiskās attiecības atrodas pārejas posmā kopš 2021. gada, kad Kabulu ieņēma Taliban un sabruka starptautiski atzītā Afganistānas Islāma Republika. Neviena valsts nav atzinusi jauno režīmu jeb Afganistānas Islāma Emirātu. Lai gan dažas valstis ir uzsākušas neformālus diplomātiskus kontaktus ar Islāma emirātu, oficiālās attiecības joprojām ir tikai ar Islāma Republikas pārstāvjiem.
Kopš Taliban pārņēma varu Afganistānā, Ķīna, Krievija un ASV ir sazinājušās ar Taliban pārstāvjiem, bet pauda šaubas par tā apņemšanos cīnīties pret terorismu. Sadursmes pierobežā ar Pakistānu, Irānu un Turkmenistānu ir izraisījušas arī nesaskaņas ar Afganistānas kaimiņvalstīm.
Reģenerators
Reģenerators (no latīņu regenerare — 'atdzīvināt') var būt:
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Belizā
Sarakstā apkopotas tās vietas Belizā, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Kopā UNESCO sarakstā ir iekļautas oficiāli 1 vieta (dabas objekts). Šī vieta ir iekļauta arī kā apdraudētais objekts, kurš tuvākajā nākotnē varētu tikt iznīcināts. Beliza Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi.
Sarakstā iekļautie objekti
{{Legend|#FFE6BD|Apdraudētais objekts|outline=silver}}
Lielais templis
Lielais templis (es, nah) bija 14. gadsimta uzbūvēts Acteku impērijas galvaspilsētas Tenočtitlanas galvenais templis, veltīts dieviem Uīcilopočtli (Huītzilōpōchtli) un Tlālokam (Tlāloc). Tempļa atliekas mūsdienās atrodas Mehiko centrā. Templis tika sagrauts pēc spāņu iebrukuma 1521. gadā, bet tempļa vietā uzcelta Mehiko katedrāle. 20. gadsimtā tika atrastas tempļa atliekas, kas tika atraktas arheoloģiskajos izrakumos no 1978. līdz 1982. gadam.
Pakņi
Pakņi ir ciems Višķu pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 233 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Luknas ezers.
Jānošs Čāks
Jānošs Čāks (hu; dzimis ) ir ungāru šaha problēmists, starptautiskais lielmeistars šaha kompozīcijā.
Šaha kompozīcija
Jānošs Čāks dzimis 1949. gadā Ungārijas dienvidrietumos — Bēkēšas meģes administratīvajā centrā Bēkēščabā. Šahu iemācījies spēlēt no tēva 6 gadu vecumā. Pirmo šaha uzdevumu publicējis 1981. gadā. Kopš tā laika publicējis vairāk nekā 1000 šaha kompozīcijas, galvenokārt palīgmatus un pašmatus. 2019. gadā WFCC viņam piešķīra starptautiskā lielmeistara titulu šaha kompozīcijā.
Portugāles Austrumāfrika
Portugāles Austrumāfrika jeb Portugāles Mozambika (pt) ir neoficiāls Portugāles impērijas koloniālo īpašumu nosaukums Austrumāfrikā. Tagad Mozambikas Republikas teritorija.
Portugāles Austrumāfrikas teritorija bija bagāta ar derīgajiem izrakteņiem. Lielos daudzumos audzēja cukurniedres.
Kolonijas pamatiedzīvotāji bija banti. 19. gadsimta beigās kolonijā dzīvoja 3 miljoni bantu, balto iedzīvotāju bija tikai daži tūkstoši.
Ričards Simonss
Miltons Tīgls Simonss (en, dzimis ), plašāk zināms kā Ričards Simonss (Richard Simmons), ir amerikāņu fitnesa slavenība un aktieris. Viņš piedalās dažādās ar svara zaudēšanu saistītās programmās. Vieni no slavenākajiem ir viņa Sweatin' to the Oldies aerobikas videomateriāli.
Lapēnranta
Lapēnranta (fi, sv) ir pilsēta un pašvaldība Somijas dienvidaustrumos. Tā ietilpst Dienvidkarēlijas reģionā. Robežojas ar Krieviju. Pilsēta atrodas Saimā ezera krastā. Pašvaldība aizņem 1723,5 km² platību un tajā dzīvo 72 678 iedzīvotāji (2011. gada 31. janvārī). Pašvaldībā 95,9 % iedzīvotāju dzimtā valoda ir somu.
Nosaukums
Nosaukums Lappeenranta veidots no vārda Lappee (Lapē — vēsturiska vieta pašvaldībā) ģenitīva un ranta ("krasts") apelatīva. Zviedu vārds Villmanstrand nozīmē "mežonīgā vīra krasts", kas tā nosaukts, jo pilsētas ģerbonī bija attēlots mežonīgs cilvēks.
Vēsture
1649. gadā Zviedrijas karaliene Kristīne Lapvesi pasludināja par pilsētu. Tā tika nodēvēta par Villmanstrandu (Villmanstrand).
No 1721. līdz 1743. gadam Villmanstranda bija Savolaksas un Kīmmenegordas lēnes galvaspilsēta. 1721. gadā Villmanstrandā sāka celt nocietinājumus. Krievijas—Zviedrijas kara laikā 1741. gada 23. augustā Villmanstrandas kaujā Krievijas karaspēks ieņēma Lapēnrantas cietoksni. Pilsēta tika nodedzināta, un Krievijas karaspēks kopā ar sagūstītajiem iedzīvotājiem atkāpās uz Krieviju. Karš beidzās 1743. gadā ar Abo miera līgumu, pēc kura Lapēnrantas teritorija nokļuva Krievijas impērijā.
1744. gadā Villmanstranda iekļauta jaunizveidotajā Viborgas guberņā. 1811. gadā, pēc tam, kad visa Somijas teritorija nokļuva Krievijas pakļautībā, Viborgas guberņa, tai skaitā Lapēnranta tika nodota Somijas lielhercogistes sastāvā.
19. gadsimta vidū Lapēnrantā bija tikai dažas nelielas rūpnīcas vai manufaktūras, kurās galvenokārt izgatavoja māla podus un veica naftas produktu apstrādi. Gadsimta pēdējās dekādēs strauji sāka attīstīties rūpniecība. Izveidota Kaukas kokzāģētava, Chymos pārtikas fabrika. Attīstīta tansporta satiksme: līdz ar Saimā kanālu, kurš atklāts 1856. gadā, izbūvētas dzelzceļa līnijas.
Pēc Krievijas Oktobra revolūcijas somu Sarkanā gvarde 1917. gada 11. novembrī Lapēnrantā nodibināja savu varu. Sākoties Somijas pilsoņu karam, 1918. gada sākumā Sarkanie ieņēma Lapēnrantas dzelzceļa stacijas. Baltie pilsētu ieņēma 26. aprīlī un sāka "tīrīšanas". 13. maijā izveidota Lapēnrantas cietuma nometne. Tajā tika ieslodzītas līdz 4000 personas, no kurām 135 izpildīts nāvessods.
Lapēnrantā cieta no aviācijas uzlidojumiem Ziemas karā un Turpinājuma karā.
1967. gadā Lapēnrantas pašvaldībā tika iekļautas Lapē un Lauritsalas teritorijas. 1989. gadā pievienota Nuijamā. Finanšu krīzes iespaidā 2009. un 2010. gadā Lapēnrantai pievienotas Joutseno un Ilemā pašvaldības.
Saimniecība
Lapēnrantas lielākie valsts un vietējās varas darba devēji:
Lielākie rūpniecības uzņēmumi:
Izglītība
Lapēnrantā ir daudzas dažādu līmeņu skolas. Augstākās mācību iestādes: Lapēnrantas Tehnoloģiju universitāte, Saimā Lietišķo zinātņu universitāte, Armijas akadēmija.
Sports
Pašvaldībā ir vairākas sporta komandas, kuras spēlē augstos līmeņos Somijas sporta līgās.
SaiPa ir hokeja komanda, kas spēlē SM līgā.
Namika Lappeenranta basketbola komanda spēlē Korisliiga augstākajā līmenī un bijuši čempioni 2005. un 2006. gadā.
Sadraudzības pilsētas
Lapēnrantai ir sadraudzības pilsētas
Omīds Ebrāhīmī
Omīds Ebrāhīmī (fa; dzimis ) ir Irānas futbolists, pussargs, Irānas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada spēlē Kataras kluba Al Ahli sastāvā.
Sasniegumi
Sepahan
Brokastu klubs
"Brokastu klubs" (en) ir 1985. gada amerikāņu komēdijdrāma, kuras režisors, scenārija autors un producents ir Džons Hjūzs.
Filma ir par pieciem pusaudžiem, katrs no kuriem pārstāv savu sociālo grupu, kam sestdiena jāpavada skolā izdarīto pārkāpumu dēļ. Tajā galvenās lomas attēlo Emilio Estevess, Pols Glīsons, Entonijs Maikls Holls, Džons Kapeloss, Džads Nelsons, Mollija Ringvolda un Elija Šīdija.
Kritiķi šo uzskata par vienu no visu laiku labākajām vidusskolu filmām, kā arī par vienu no labak atmiņā paliekošajiem Hjūza darbiem. Entertainment Weekly to ierindoja pirmajā vietā 50 labāko vidusskolu filmu sarakstā.
Portugāles Rietumāfrika
Portugāles Rietumāfrika jeb Portugāles Angola (pt) ir neoficiāls Portugāles impērijas koloniālo īpašumu nosaukums Rietumāfrikā. Tagad tā ir Angola.
Līdz 19. gadsimtam portugāļi kontrolēja tikai teritorijas Atlantijas okeāna piekrastē. 19. gadsimtā sākās portugāļu ekspansija Angolas iekšienē.
1975. gadā Angola ieguva neatkarību.
Luhanskas tautas republika
Luhanskas tautas republika (LTR) (uk), arī “Luganskas tautas republika” (ru), bija pašpasludināts daļēji atzīts valstisks veidojums Ukrainas austrumos, kuru 2022. gada 30. septembrī anektēja Krievijas Federācija.
Izveide
LTR līdzās DTR izveidoja 2014. gada pavasarī; abām “tautas republikām” bija piedāvāts apvienoties, izveidojot Jaunkrieviju. 2014. gada 6. aprīlī starp Ukrainas bruņotajiem spēkiem un Krievijas atbalstītajiem LTR separātistiem sākās Donbasa karš.
Līdz 2019. gadam LTR bija atzinušas vienīgi Dienvidosetija un DTR, kas pašas nebija starptautiski atzītas valstis. Dažas dienas pirms 2022. gada iebrukuma sākuma Ukrainā 21. februārī LTR atzina arī Krievijas Federācija, Sīrija un Ziemeļkoreja.
Aneksija
Ukrainas karaspēka pretuzbrukuma laikā 20. septembrī Doneckas, Hersonas, Luhanskas un Zaporižjas apgabalu okupētajās daļās steidzami izsludināja viltus referendumus par pievienošanos Krievijas Federācijai. LTR iedzīvotājiem sagatavoja balsošanas zīmes ar jautājumu krievu valodā "vai jūs atbalstāt Luhanskas Tautas Republikas iekļaušanu Krievijas Federācijas sastāvā ar Krievijas Federācijas subjekta tiesībām?". Ukrainas ārlietu ministrs Dmitro Kuleba pauda pārliecību, ka Krievijas rīkotie viltus referendumi neko nemainīs un Ukraina turpinās atbrīvot savu teritoriju.
Pēc šķietamā referenduma, kas notika no 23. līdz 27. septembrim, 28. septembrī Krievijas puse pavēstīja, ka par pievienošanos Krievijai Luhanskas apgabalā nobalsojuši 98,4% vēlētāju. 29. septembrī ANO ģenerālsekretārs Antoniu Guterrešs nosodīja Krievijas plānus anektēt okupētās Ukrainas daļas, norādot, ka tā ir bīstama eskalācija, kam nav vietas mūsdienu pasaulē.
30. septembrī Maskavas kremlī Vladimirs Putins kopā ar okupēto Ukrainas reģionu vietvalžiem parakstīja līgumus par četru apgabalu iekļaušanu Krievijas Federācijas sastāvā. Krievijas prezidents savā uzrunā apgalvoja, ka miljoniem "krievu pasaules" iemītnieku sapņojot atgriezties savā "īstajā dzimtenē", no kuras tika nošķirti pēc PSRS sabrukuma 1991. gadā.
Ziemeļblāzma (Rēzekne)
Ziemeļblāzma ir kultūras un atpūtas centrs Rēzeknes pilsētas ziemeļu rajonā, Atbrīvošanas alejā 174. Tas celts sākotnēji kā 1957. gadā uzceltā piena konservu kombināta kultūras nams. 21. gs. sākumā pilda galvenokārt atpūtas centra funkcijas, piedāvājot telpas dažādiem pasākumiem, tajā skaitā kāzām, bērēm un svinībām. Lielā zāle ir piemērota arī kino demonstrēšanai un koncertiem. Ēkai vairākus gadus nav veikts būtisks kapitālais remonts un aparatūras nomaiņa, taču tā ir labā stāvoklī. Šobrīt pirmajā stāvā izvietoti mēbeļu un apģērbu veikali, bet otrais stāvs paredzēts pasākumu organizēšanai.
Pakuliški
Pakuliški ir ciems Kalniešu pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 285 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Ustubnīks.
Eduardo Kamavinga
Eduardo Kamavinga (fr, dzimis ) ir Francijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Francijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Kamavinga pārstāv La Liga komandu Real Madrid.
Dzimis bēgļu nometnē Angolā, bēgļu no Kongo Demokrātiskās Republikas ģimenē.
Sasniegumi
Real Madrid
Francija
Vālodzīte
"Vālodzīte" ir 1972. gada Latvijas PSR spēlfilma. Filmas režisors ir Jānis Streičs. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā pēc Voldemāra Bāla stāsta "Ilga-Vālodzīte" motīviem.
Sižets
Pašā Lielā Tēvijas kara sākumā Sarkanās armijas kareivis Fjodors Poligins nokļūst vācu gūstā Latvijā. Pēc bēgšanas, ievainoto Fjodoru savā lauku mājā izmitina vecais Jāzeps. Jāzepa mazmeita Ilga un Fjodors iemīl viens otru.
Partizāniem izdodas ievainoto Fjodoru nogādāt aiz frontes līnijas, Ilgu pieņem partizānu ziņneša ģimene, bet nodod vāciešiem kāds no lauciniekiem.
Ilgu aresta laikā nogalina. Kristīnei izdodas izglābt viņas tikko piedzimušo meitu, kuru Fjodors ierauga tikai daudzus gadus vēlāk jau kā pieaugušu sievieti, kas ļoti līdzinās savai mātei.
Daugavpils trakts
Daugavpils trakts (pl) jeb Daugavpils stārastija bija administratīva vienība Inflantijas vaivadijas (1629-1772) sastāvā ar centru Daugavpils (tolaik Dineburgas) pilsētā.
Vēsture
Daugavpils stārastija izveidota Cēsu vaivadijas sastāvā pēc Livonijas kara beigām. 1620. gadā jezuīti uzcēla pirmo Daugavpils katoļu baznīcu. 1656. gadā Otrā Ziemeļu kara laikā Krievijas cars Aleksejs Mihailovičs ieņēma Daugavpils traktu un pārdēvēja Daugavpili par Borisogļebsku, kurā lika celt pareizticīgo baznīcu.
1667. gadā pēc Andrusovas pamiera noslēgšanas krievi okupēto Latgales daļu atdeva atpakaļ Polijai-Lietuvai. 1671.-1673. gadā jezuīti atjaunoja baznīcu Daugavpils cietokšņa teritorijā. 1677. gadā Dinaburga kļuva par Inflantijas vaivadijas administratīvo centru, Inflantijas seimiku sanākšanas vietu un Latgales-Piltenes bīskapu rezidenci. Pēc Lielā Ziemeļu kara 1710. gada mēra epidēmijā izmira gandrīz viss Dinaburgas garnizons. 1737. gadā jezuītu ordenis cietokšņa teritorijā uzcēla jaunu mūra baznīcu baroka stilā.
Pēc pievienošanas Krievijas impērijai to pārdēvēja par Daugavpils apriņķi (, ru).
Renault
Renault S.A. (izrunā kā Reno S.A.) ir Francijas autobūves kompānija, kas ražo "Renault" markas automobiļus. Kompānijas galvenais birojs atrodas Parīzes piepilsētā Buloņā-Bijankūrā.
Uzņēmumam kopš 1999. gada pieder Rumānijas autoražotājs Dacia, kā arī tas ir lielākais akciju īpašnieks Japānas autobūves uzņēmumā Nissan.
Karinē Paronjanca
Karinē Paronjanca ir Latvijas gleznotāja.
Dzīvesgājums
2007. gadā absolvējusi Latvijas Mākslas akadēmijas Monumentālās glezniecības nodaļu, iegūstot maģistra grādu; 2006. gadā apguvusi sgrafito un fresku tehniku Mākslas institūtā Florencē. 2007. gadā ieguvusi profesora Induļa Zariņa stipendiju glezniecībā.
Vadījusi austrumu deju nodarbības.
Glezniecība
Regulāra starptautisko izstāžu dalībniece kopš 2005. gada, ir bijušas vairāk nekā 25 personālistādes gan Latvijā, gan ārzemēs.
Aktīvi piedalījusies grupu ekspozīcijās, ieskaitot starptautisku izstādi galerijā “Crous-Beaux-Arts” (Parīzē). Karinē darbi iekļauti privātās kolekcijās visā pasaulē. Viņas darbi izceļas ar to, ka ir dekoratīvi, ornamentēti un ļoti krāsaini, pieblīvēti ar detaļām. Viņai patīk strādāt ar košām, dzidrām krāsām, izmantojot visu paletes bagātību.
Savā darbā Karinē Paronjanca iedvesmojas no neierobežotās krāsu daudzveidības, vizuālo formu bezgalības un radošajām iespējām. Izmantojot krāsu, gaismu un ornamentus, viņa dalās ar savā entuziasmā un esamības priekā. Viņa izsakās: "Es jūs aicinu brīnišķīgā ceļojumā, kur uz audekla plaknes uzklātā Saule, Kosmoss, Zemes sāls un Dabas ritmi rada pilnīgi jaunas dimensijas jūsu personīgajā telpā. Mēs runāsim ar jums metaforu, leģendu, simbolu un smalku emocionālu stāvokļu tēlainajā valodā." "Es ticu mākslas lielajai nozīmei, spējai apvienot formas izsmalcinātību ar satura dziļumu un dzīvesprieku. Es neredzu pretrunu starp mākslas darba pozitīvo lādiņu un tā nopietno, jēgpilno dziļumu. Šajā savienojumā slēpjas mana pieeja mākslai." Nozīmīgu lomu mākslinieces biogrāfijā ir atstājusi kolekcija “Arbūzi”: arbūzs-lotoss ir kļuvis par Karinē simbolu, logotipu un identifikācijas zīmi.
Dažās no Paronjancas izstādēm tiek atskaņota speciāli tām komponēta mūzika ar pilsētvides skaņām.
“Māksla ar Bio zīmi” ir mākslinieces daiļrades devīze. Spēle ar zīmi, kas norāda uz produkta augsto kvalitāti un tā radītāja saudzīgo attieksmi pret dabu, tās ritmiem. Pati mākslinieces Rīgas darbnīca iekārtota Botāniskajā dārzā.
Teltovas-Flēmingas apriņķis
Teltovas-Flēmingas apriņķis (de) ir apriņķis Vācijā, Brandenburgas federālajā zemē.
Viens pats mājās (filmu sērija)
"Viens pats mājās" (en) ir pilnmetrāžas filmu sērija. Pirmo divu daļu režisors ir Kriss Kolumbuss, trešās daļas režisors ir Raja Gosnells, ceturto daļu režisējis Rods Daniels, bet piekto – Pīters Hjūits. Filmās stāstīts par zēnu, kurš Ziemassvētkos tiek atstāts viens mājās. Māju cenšas aplaupīt un zēnam jāpasargā to no noziedzniekiem. Pirmā filma uz kinoekrāniem iznāca 1990. gada 16. novembrī, tā guva lielu popularitāti, ko nodrošināja arī Kevina Makalistera lomas atveidotājs Makolijs Kalkins. Pēc diviem gadiem viņš piedalījās arī filmas turpinājumā, bet nākamās filmas uzņēma bez viņa līdzdalības. Filmas "Viens pats mājās 4" galvenais varonis arī bija Kevins Makalisters, tomēr viņu attēloja cits aktieris – Maiks Vīnbergs. Trešajā daļā galveno lomu attēloja Alekss D. Linzs, bet piektajā – Kristians Mārtins. Franšīzē iznākušas arī datorspēles un īsmetrāžas filmas.
Teltovas-Flēmingas apriņķis
Apriņķis robežojas ar Brandenburgas Potsdamas-Mitelmarkas apriņķi ziemeļrietumos, Dāmes-Šprēvaldes apriņķi austrumos un Elbas-Elsteres apriņķi dienvidos, Berlīni ziemeļos, kā arī Saksijas-Anhaltes Vitembergas apriņķi dienvidrietumos.
Teltovas-Flēmingas apriņķis iedalās 6 pilsētās un 8 kopienās. Pilsētas ir Bāruta/Marka, Cosene, Jīterboga, Ludvigsfelde, Lukenvalde un Trebīne, bet kopienas — Ammellenzē, Blankenfelde/Mālova, Grosbērene, Nīdererflēminga, Nīdergersdorfa, Nute-Urštromtāle un Rangsdorfa bez sīkāka iedalījuma, kā arī Dāme/Marka ar sīkāku iedalījumu.
Shenzhou 14
Shenzhou 14 (zh) bija Ķīnas pilotējams kosmosa kuģis. Tas orbītā tika palaists 2022. gada 5. jūnijā ar trīs kosmonautu apkalpi. Kosmosa kuģis orbitālajā stacijā Tiangong nogādāja 3. ekspedīciju. Uz zemes tas atgriezās 4. decembrī.
Apkalpe
Kuģa Shenzhou 14 apkalpe augšupceļā un lejupceļā:
Lidojuma gaita
Kosmosa kuģis tika palaists 02:44:10UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 2F no Dzjucjuaņas Pavadoņu palaišanas centra.
Tajā pašā dienā 09:42 UTC Shenzhou 14 saslēdzās ar orbitālo staciju Tiangong pie tās pirmā moduļa Tianhe apakšējās pieslēgvietas.
2022. gada 4. decembrī 03:01 UTC Shenzhou 14 atvienojās no Tiangong. 12:09 UTC kosmosa kuģa nolaižamais aparāts nolaidās Iekšējā Mongolijā.
Vītis (ģerbonis)
Vītis (lt) jeb Pahoņa (pl, be, uk, rutēņu: Погоня — 'pakaļdzīšanās') ir Lietuvas lielkņazistes ģerbonis, ko mūsdienās izmanto kā baltkrievu un lietuviešu nacionālo ģerboni. Lietuvas Republikas, Baltkrievijas Tautas Republikas (1918—1919) un Baltkrievijas Republikas valsts ģerbonis. Pēc Baltkrievijas prezidenta Aļaksandra Lukašenkas 1995. gadā organizētā referenduma, kura rezultātus daudzi eksperti atzīst par viltotiem, Baltkrievijas ģerbonis Pahoņa (līdzās ar baltsarkanbalto karogu) tika aizstāts ar modificēto Baltkrievijas PSR simboliku.
Ģerbonis sastāv no sarkana vairoga un uz tā attēlotā kareivja (vīta) uz balta zirga. Labajā rokā kareivis tur paceltu zobenu, bet kreisajā rokā tam ir vairogs (baltā, sarkanā vai zilā krāsā) ar zelta patriarha krustu.
2007. gadā Baltkrievijas oficiālā valdība piešķīra Pahoņai nemateriālās kultūrvēsturiskās vērtības statusu. Pēc 2020. gadā notikušajiem protestiem pret valstī vadošo Lukašenkas režīmu ir reģistrēti vairāki gadījumi, kad cilvēki tika aizturēti un vajāti par nacionālās baltkrievu simbolikas (ģerboņa Pahoņa un baltsarkanbaltā karoga) izmantošanu.
Islāma republika
Islāma republika ir teokrātiska vai līdzīga valdības forma, kurā islāma garīdzniecībai ir būtiska loma valsts pārvaldībā.
Tā atspoguļo kompromisu starp tradicionālo islāma monarhiju (kas tādā vai citādā veidā atgriežas pie Kalifāta principiem vai nacionālajām tradīcijām) un Eiropas republikānisma principu.
Pašlaik islāma republikas ir Irāna, Mauritānija un Pakistāna. Agrāk arī Gambija, Afganistāna, Austrumturķestāna, Komoru Savienība, Indonēzija, Azavāda, Ičkērija.
Sojuz MS-22
'Sojuz MS-22 «K. E. Ciolkovskij»' (Союз МС-22 «К. Э. Циолковский») bija Krievijas kosmosa kuģis apkalpes nogādāšanai uz Starptautisko kosmisko staciju (SKS). Tas orbītā tika palaists 2022. gada 21. septembrī. Decembrī tam ārpusē konstatēja noplūdi no dzesēšanas sistēmas, un tika nolemts tā apkalpi uz zemi atgādāt ar nākamo kuģi. Sojuz MS-22 uz zemes atgriezās 2023. gada 28. martā.
Kosmosa kuģis nosaukts Krievijas kosmonautikas teorētiķa Konstantīna Ciolkovska vārdā.
Apkalpe
Kuģa Sojuz MS-22 apkalpe augšupceļā: Lejupceļā kosmosa kuģis devās bez apkalpes.
Sākotnēji pamatapkalpē bija apstiprināta Krievijas kosmonaute Anna Kikina. 2021. gada vasarā kopā ar Sojuz MS-22 apkalpi sāka gatavoties ASV pārstāvis Fransisko Rubio, bet Anna Kikina devās uz ASV gatavoties lidojumam Crew Dragon kuģī (SpaceX Crew-5).
Lidojuma gaita
Sojuz MS-22 tika palaists 13:54 UTC ar nesējraķeti Sojuz-2.1a no Baikonuras kosmodroma 31. starta laukuma 6. palaišanas iekārtas. Kosmosa kuģis ar staciju saslēdzās tajā pašā dienā 17:06 UTC (aptuveni trīs stundas pēc starta) automātiskā režīmā pie Rassvet moduļa.
15. decembrī 00:45 UTC tika pamanīts, ka Sojuz MS-22 ārpusē izplūst dzesēšanas sistēmas šķidrums. Vēlāk tika konkretizēts, ka dehermetizējies dzesēšanas sistēmas radiators servisa moduļa ārpusē. Nolaižamajā aparātā un orbitālajā nodalījumā temperatūra nostabilizējās uz +30 °C. Citas kļūmes netika konstatētas, bet bija bažas, ka autonomā lidojumā var gadīties kādu sistēmu atteice, tai pārkarstot. Vēlāk speciālisti veica pētījumus un modelēšanu, secinot, ka caurumu radiatorā izsitis meteorīds ar diametru līdz 1 mm.
2023. gada 11. janvārī Krievijas valsts komisija nolēma Sojuz MS-22 atgriezt uz zemi bez apkalpes. Tā vietā uz SKS februārī tiktu nogādāts kosmosa kuģis Sojuz MS-23 bezpilota režīmā, un Sergeja Prokopjeva, Dmitrija Peteļina un Fransisko Rubio uzturēšanās stacijā tiktu pagarināta. Gadījumā, ja staciju būtu steidzami jāatstāj, Rubio dotos mājup ar kosmosa kuģi SpaceX Crew-5 (viņš pārnesa savu sēdvietu no Sojuz un Crew Dragon), bet Prokopjevs un Peteļins izmantotu Sojuz MS-22 (ar diviem kosmonautiem tam būtu mazāka dzesēšanas slodze).
Sojuz MS-23 stacijā ieradās 26. februārī, un to tika pārnestas Sojuz MS-22 apkalpes sēdvietas.
No stacijas Sojuz MS-22 atvienojās 28. martā 09:57:27 UTC. Apkalpes vietā tam bija 218 kg krava (zinātniskie eksperimenti). Zemi nolaižamais aparāts sasniedza 11:45:58 UTC, 147 km uz dienvidaustrumiem no Žezkazghanas, Kazahstānā. Lidojuma ilgums — 187 dienas 21 stunda 52 minūtes.
Genadijs Paršins
Genadijs Paršins (ru; dzimis Almaatā) ir bijušais Rīgas "Radiotehniķa", Latvijas PSR un PSRS volejbola izlases treneris.
Biogrāfija
Bērnību Genadijs pavadīja Almaatā. Studiju laikā Kazahijas Fiziskās kultūras institūtā viņš spēlēja republikas studentu izlases komandā, kā arī sāka pievērsties trenera darbam. Sešdesmitajos gados Paršins strādāja ar Kazahijas PSR jauniešu komandām — daudzi viņa trenētie volejbolisti pēc tam veidoja mugurkaulu volejbola komandai "Buravestņik", kura 1969. gadā kļuva par PSRS čempionu un divas reizes ieguva čempionu kausu.
Vislielāko slavu Genādijam Paršinam atnesa darbs Rīgas "Radiotehniķī", ar kuru viņš bija saistīts no 1969. līdz 1992. gadam. Viņa vadībā rīdzinieki 1984. gadā kļuva par PSRS čempioniem, pārtraucot šķietami mūžīgo CSKA hegemoniju, bet Latvijas PSR izlases komanda, kuras kodolu veidoja Radiotehniķa spēlētāji, trīsreiz PSRS Tautu spartakiādēs izcīnīja medaļas.
1978.—1981. gadā Paršins strādāja arī par vecāko treneri PSRS jauniešu izlasē, kas 1981. gadā kļuva par pasaules čempionu, un 1986.—1989. gadā vadīja valsts galveno komandu.
Pēc PSRS sabrukuma Genādijs Paršins no 1997. līdz 1999. gadam strādāja Turcijā par Stambulas volejbola kluba "Netash Istanbul" treneri. Pēc tam septiņus gadus (1999—2006) Japānā. Nākamās divas sezonas Genādijs Paršins atkal pavadīja Turcijā, kur viņš koordinēja valsts vīriešu komandas darbību. 2008. gada oktobrī viņš vadīja Kazahstānas vīriešu izlasi un tās bāzes klubu — "Almati". 2014.—2017. gadā viņš strādāja par Kazahstānas junioru, jauniešu un pieaugušo valstsvienību un komandas "Almati" treneri-koordinatoru.
Palabiški
Palabiški ir ciems Kalkūnes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 235 km attālumā no Rīgas.
Tjurku Islāma Republika Austrumturkestāna
Tjurku Islāma Republika Austrumturkestāna (uiguru: شەرقىي تۈركىستان جۇمۇھۇرىيىتى) bija valsts (īslaicīgs valsts veidojums), kas tika dibināta 1933. gada 12. novembrī Austrumturkestānā Ķīnas pilsoņu kara laikā. Lai gan valsts veidošanā galvenā loma bija uiguru nacionālajiem un islāma centieniem, šo valsti pārstāvēja arī kazahi, kirgīzi un citi tjurku tautu pārstāvji.
Giorgi Čahvetadze
Giorgi Čahvetadze (ka, dzimis ) ir Gruzijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Gruzijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2017. gada Čahvetadze pārstāv Beļģijas Pro līgas komandu KAA Gent.
Vahīds Amīrī
Vahīds Amīrī (fa; dzimis ) ir Irānas futbolists, pussargs, Irānas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Irānas kluba Perspolis sastāvā.
Sasniegumi
Perespolis
Individuālie sasniegumi
Krišjānis Dāvids Dzirne
Krišjānis Dāvids Dzirne (1829—1896) bija latviešu luterāņu mācītājs. Sacerējis un tulkojis stāstus un reliģisko beletristiku, Tērbatā izplatījis latviešu grāmatas. Volgas vācu kolonijas mācītājs Bērenfeldē.
Dzīvesgājums
Dzimis 1829. gada 3. martā Vecsalacā skolotāja Dāvida Dzirnes un viņa sievas Līzes ģimenē. Viņa jaunākais brālis bija Frīdrihs Vilhelms Dzirne (1835-1872). Mācījās Cēsu apriņķa skolā un Valmieras skolotāju seminārā (1843–1846), strādāja par mājskolotāju Straupē (1848–1853). Studēja matemātiku un teoloģiju Tērbatas Universitātē (1853–1857), pēc tam bija luterāņu mācītāja kandidāts Trikātas draudzē (1857), diakons un latviešu draudzes mācītājs Tērbatas Jāņa baznīcā un skolotājs Tērbatas augstākajā meiteņu skolā (1858–1864). Apprecējās ar Jūliju Mariju Eteli (Julie Marie Oettel, 1842-1911), viņu laulībā piedzima dēls Jānis Dzirne (1861—1938?).