cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Teorija par visu
Filmas pirmizrāde notika Toronto Starptautiskajā kinofestivālā, kinoteātros Apvienotajā Karalistē —. Latvijā filmas pirmizrāde paredzēta. Filma tika nominēta dažādiem apbalvojumiem, tai skaitā piecām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, no kurām saņema vienu — galvenās lomas tēlotājam Edijam Redmeinam. Bez tam tika iegūtas arī vairākas Zelta globusa balvas un BAFTA kino balvas vairākās nominācijās.
Purpuļiški
Purpuļiški ir ciems Krāslavas novada Grāveru pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 15 km no pagasta centra Grāveriem, 26 km no Aglonas un 279 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no autoceļa P62.
Muzejs "Sēlija"
Viesītes muzejs "Sēlija" ir reģionālais muzejs, kura misija ir iemūžināt un glabāt Sēlijas kultūrvēsturiskā novada un seno sēļu cilts vārdu, veidot un nostiprināt sēlisko pašapziņu Viesītes un Sēlijas kultūrvēsturiskā novada ļaudīs. Nozīmīgu muzeja daļu veido ekspozīcija par Viesītes šaursliežu dzelzceļu, kas izvietota vēsturiskajā dzelzceļa depo teritorijā un ēkās. Saglabātā lokomatīve un divi vagoni ir atpazīstamākais tūrisma objekts Viesītē.
Struktūra
Muzeju veido trīs nodaļas — divas Viesītē un viena Lonē. Juridiskā adrese Annas Brodeles ielā 7.
Mārtiņa Buclera fotogrāfijas kabinets
Muzeja nodaļa atrodas Viesītes novada Saukas pagasta pārvaldes ēkā Lonē. Nodaļa veltīta latviešu fotogrāfijas pamatlicējam Mārtiņam Bucleram, kurš dzimis Saukas pagastā. Muzeja nodaļā var aplūkot dažādu laiku fototehniku un iepazīties ar fotogrāfu tehnisko literatūru.
Vēsture
Muzejs dibināts ar Viesītes pilsētas ar lauku teritoriju domes 2000. gada 5. jūlija lēmumu. Sākotnēji muzejs darbojās Viesītes Kultūras pilī, bet 2003. gadā piešķirta bijušā šaursliežu dzelzceļa depo kantora ēka, kurā sākotnēji atradās pirmā muzeja ekspozīcija un krājuma telpas. Šobrīd tā ietilpst muzeja nodaļā "Mazā Bānīša parks" Annas Brodeles ielā 7. Nodaļa atrodas Viesītes šaursliežu dzelzceļa teritorijā, kur saglabājušās 7 vēsturiskās depo ēkas. Divām no tām — dzelzceļa vagonu remontdarbnīcai un depo lokomotīvju remontdarbnīcai — 2016. gadā piešķirts valsts nozīmes kultūras pieminekļa statuss. Vagonu remontdarbnīcas ēkā izvietota ekspozīcija „Ar Mazo Bānīti pa Sēliju”.
2010. gadā muzejam “Sēlija” pievienots Mārtiņa Buclera fotogrāfijas kabinets. Piemiņas ekspozīcija izveidota jau 1986. gadā, kad pirmo reizi kopā pulcējās Latvijas fotogrāfi, lai atzīmētu M. Buclera 120. dzimšanas dienu. Sākotnēji ekspozīcija atradās Saukas arodskolas ēkā, bet pēc skolas likvidēšanas pārcelta uz Saukas pagasta pārvaldi Lonē.
2011. gada 24. augustā Viesītes novada pašvaldība pieņēma lēmumu par bijušās Eķengrāves pagastskolas ēkas nodošanu muzeja apsaimniekošanā. Ēka Peldu ielā 2 celta 1880. gadā kā Eķengrāves pagastskola. Skolā mācījies profesors Pauls Stradiņš, tāpēc muzeja nodaļa nosaukta par Paula Stradiņa skolu.
Muzeja tradīcijas
Muzejs regulāri piedalās starptautiskajā Eiropas akcijā „Muzeju nakts” un tradicionālo prasmju pasākumā “Satiec savu meistaru!”. Katru gada augusta pirmajā nedēļas nogalē tiek rīkoti Dzelzceļnieku svētki, kuru tradīcija aizsākās pēc mazā bānīša līniju slēgšanas 1972. gadā. Muzejs ik gadu rīko P. Stradiņa zinātniskos lasījumus, fotogrāfijas nozarei veltītu konferenci "Buclera lasījumi", regulāri iesaistās Sēlijas asociācijas rīkotajā "Sēlijas kongresā".
Olivers Baumanis
Olivers Baumanis (de, dzimis ) ir vācu futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Kopš 2014. gada Baumanis pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu TSG 1899 Hoffenheim. Iepriekš Baumanis ir spēlējis SC Freiburg.
Gemini 3
Gemini 3 bija NASA programmas Gemini kosmosa kuģa Gemini pirmais pilotējamais lidojums. Palaists 1964. gada martā.
Apkalpe
Kuģa Gemini apkalpe augšupceļā un lejupceļā:
Dublieru apkalpe:
Lidojuma gaita
Gemini 3 tika palaists 19:16:31 UTC ar nesējraķeti Titan II GLV no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma LC-19.
15:57:00 UTC, pirmā apriņķojuma beigās, uz 1 minūti 14 sekundēm iedarbināti manevrēšanas dzinēji, mainot orbītu no 161,2 × 224,4 km uz 158 × 169 km. Tas bija pirmais orbitālais manevrs, kuru veicis pilotējams kosmosa kuģis. Otrajā manevrā tika mainīts orbītas slīpums par 0,02 grādiem. Trešajā manevrā perigejs tika pazemināts līdz 72 km.
Kosmosa kuģa nolaižamais aparāts 19:16:31 UTC nolaidās Atlantijas okeānā.
Puncuļi (Brigu pagasts)
Puncuļi ir ciems Brigu pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 292 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V543.
Sergejs Podpalijs
Sergejs Podpalijs (uk, ru; dzimis ) ir Ukrainā dzimis krievu futbola treneris un bijušais futbolists. No 2011. līdz 2012. gadam bijis Latvijas futbola kluba FK Ventspils galvenais treneris.
Karjeras laikā spēlējis dažādu valstu klubos, taču lielāko karjeras daļu aizvadījis FC Tyumen, kā arī FK Lokomotiv Maskava sastāvā. Divas spēles aizvadījis Krievijas izlases sastāvā. 2001. gadā uzsāka trenera karjeru, sākumā trenēja Baltkrievijas un Krievijas klubus. 2011. gada sākumā tika apstiprināts par Latvijas LMT Virslīgas kluba FK Ventspils galveno treneri. Pēc neveiksmīga 2012. gada sezonas sākuma tika atbrīvots no amata.
2013. gada janvārī kļuva par Krievijas kluba Belgorodas "Saļut" izpilddirektoru. Vēlāk neilgu laiku trenējis Saranskas "Mordovia", bet drīz pēc tam atgriezies "Saļut", kur strādājis līdz komandas likvidācijai.
Šērlija Makleina
Šērlija Maklīna Bītija (en; dzimusi ), pazīstama kā Šērlija Makleina (Shirley MacLaine), ir amerikāņu aktrise, dziedātāja, dejotāja, aktīviste un autore.
Viņas brālis Vorens Bītijs ir aktieris, kas nominēts 15 Amerikas Kinoakadēmijas balvām.
Kino debitējusi ar lomu 1955. gada Alfreda Hičkoka filmā The Trouble with Harry, par ko saņēmusi Zelta globusa balvu kā labākā jaunā aktrise. Vēl saņēmusi piecas Zelta globusa balvas, tai skaitā goda Zelta globusa balvu. Par lomu 1983. gada filmā "Maiguma valoda" aktrise saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu. 2012. gadā viņai piešķīra Amerikas Kinoinstitūta mūža ieguldījuma balvu.
Lørenskog IK
Lørenskog IK ir hokeja komanda, kas atrodas Lorenskogā, Norvēģijā, un spēlē Norvēģijas 1. divīzijā. No 2008. līdz 2018. gadam komanda spēlēja Norvēģijas hokeja līgā, taču finanšu problēmu dēļ komandai neizdevās saņemt nepieciešamo licenci, lai turpinātu dalību čempionātā.
Kluba sistēmā uzaudzis Latvijas aizsargs Maksims Ponomarenko, kurš pieaugušo komandu pārstāvēja no 2013. līdz pat 2018. gadam.
Kokneses kauja (1601)
Kokneses kauja bija liela Polijas-Zviedrijas kara (1600-1629) kauja, kas notika uz austrumiem no Kokneses pils 1601. gada 23. jūnijā. Polijas-Lietuvas kopvalsts karaspēks Lietuvas dižkunigaitijas lielhetmaņa Kristapa Radvila vadībā sakāva uzbrūkošo Zviedrijas karaspēku Sēdermanlandes hercoga Kārļa dēla Kārļa Jillenjelma (Gyllenhielm) vadībā un pārtrauca Kokneses aplenkumu.
Kaujas priekšvēsture
1600. gadā Zviedrijas karaspēks karaļa Kārļa IX vadībā bija ieņēmis visu Pārdaugavas Livonijas hercogistes teritoriju, izņemot galvenos nocietinājumus gar Daugavas upi, proti, Daugavgrīvas, Rīgas un Kokneses cietokšņus. 1601. gada 10. martā apmēram 2000 karavīru liels zviedru karaspēks sāka Kokneses pils aplenkumu, 28. martā ieradās Sēdermanlandes hercogs Kārlis ar lielgabaliem. Pēc smagām kaujām 1. aprīlī zviedri ieņēma pilsētu, taču lietuviešu garnizons izturēja četrus triecienuzbrukumus un noturējās pilī. Hercogs Kārlis lika turpināt aplenkumu 2600 karavīriem sava dēla Kārļa Jillenjelma vadībā, bet pats devās uz Ērgļu pili.
Savukārt lietuviešu pulkvedis Jānis Sičinskis ielenca zviedru karaspēku Kokneses pilsētā un pārtrauca viņiem pārtikas piegādi. 8. jūnijā pie Kokneses ieradās Lietuvas lielhetmanis Kristaps Radvils un viņa karaspēka lielums sasniedza 4000 karavīru ar 16 lielgabaliem.
Norise
1601. gada 23. jūnijā pie Kokneses ieradās 5000 vīru liels zviedru karaspēks, lai no jauna uzbruktu Kokneses cietoksnim. Lielhetmanis Radvils atstāja 500 karavīru Oto Dēnhofa vadībā bloķēt zviedrus pie Kokneses pilsētas mūriem, bet pārējos 3000 karavīrus, ieskaitot 1000 spārnotos huzārus, sadalīja četrās grupās. Zviedru karaspēks bija sadalīts trīs grupās, centrā aiz aizsarggrāvja ar "spāņu ragiem" izvietojās zviedru kājnieki ar lielgabaliem aizmugurē, labajā pusē Vidzemes zemessardze ar vezumniekiem un kavalērija, bet kreisajā pusē somu jātnieki.
Polijas-Lietuvas karaspēks vajāja zviedrus līdz pat Raunas pilij. Kaujā pie Raunas lietuvieši cieta smagu neveiksmi un bija spiesti bēgt uz Rīgu, bet netika ielaisti aiz pilsētas aizsargmūriem. Viņus vajājošais zviedru karaspēks karaļa Kārļa IX vadībā uzbruka Rīgai no Daugavgrīvas viduslaiku pils apkārtnes tagadējā Vecmīlgrāvī, taču nepēja to ieņemt.
Sekas
1601. gada rudenī liels Polijas-Lietuvas karaspēks karaļa Sigismunda III vadībā pārcēlās pār Daugavu pie Kokneses un atkaroja zviedriem visu Vidzemi un Dienvidigauniju. Tomēr 1605. gadā Zviedrijas karaspēks atkal devās uzbrukumā un 4000 zviedru karavīru grāfa Frederika Joahima Mansfelda vadībā izcēlās krastā Daugavgrīvā un aplenca cietoksni, sākot gatavoties Rīgas aplenkšanai. Abas armijas sastapās kaujā pie Salaspils, kurā Polijas-Lietuvas kopvalsts karaspēks guva pārliecinošu uzvaru.
Piemiņas pasākumi
2014. gada janvārī Kokneses pilsdrupās viesojās Polijas vēstnieks Latvijā Ježijs Mareks Novakovskis kopā ar pārstāvjiem no Polijas Cīņu un upuru Piemiņas vietu aizsardzības padomes, kas pauda vēlēšanos iesaistīties dažādu pasākumu organizēšanā, informējot par poļu vēsturē svarīgo Kokneses kauju 1601. gadā.
Vilistona ezers
Vilistona ezers (en) ir ūdenskrātuve Pīsriveras upes augštecē, Kanādā. Pēc tilpuma septītā lielākā ūdenskrātuve pasaulē. Administratīvi ietilpst Britu Kolumbijas provincē. Nodēvēta par godu kanādiešu politiķim Rejam Džilisam Vilistonam (Ray Gillis Williston), tā laika Britu Kolumbijas zemes, mežu un ūdens resursu ministram.
Ūdenskrātuvi veidojošais Beneta aizsprosts izbūvēts laika posmā no 1961. līdz 1968. gadam. Aizsprosts ir 183 m augsts un ir viens no pasaulē augstākajiem grunts dambjiem. Ūdenskrātuves aizpildīšanas laikā tika applūdināta Pīsriveras augštece 115 km garumā, kā arī Finlijas un Parsnipas ielejas Klinšu kalnu starpgrēdu ieplakā 225 km garumā. Daļēji applūdinātas tika arī ūdenskrātuvē ietekošo Omenikas, Ospikas, Mensonas, Neišenas, Indženikas un citu upju lejteces. Ūdenskrātuves krastā un tiešā tuvumā izveidotas vairākas aizsargājamās dabas teritorijas — provinciālie parki. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Cajkeha ziemeļu galā un Makenzi — dienvidu.
Beneta aizsprosta darbinātās Gordona Šrama HES ir 10 turbīnas ar kopējo jaudu 2730 MW, kas gadā saražo 13,3 TWh enerģijas.
Filica Osmanodja
Filica Osmanodja (de; dzimusi Drēzdenē) ir Vācijas starptautiskā lielmeistare šahā (2019).
Biogrāfija
2008. gadā bijusi otrā Eiropas junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā, bet 2009. gadā atkārtojusi šo panākumu Eiropas junioru šaha čempionātā U14 vecuma grupā. 2008. gadā bijusi otrā Pasaules junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā (uzvarējusi Džai Mo). 2014. gadā bijusi otrā Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā (uzvarējusi Dinara Saduakasova).
Pārstāvējusi Vācijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2013. gadā Osmanodjai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu, bet 2019. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Miodrags Belodediči
Miodrags Belodediči (ro, dzimis ) ir bijušais Rumānijas futbolists, spēlēja libero pozīcijā, bijis Rumānijas futbola izlases dalībnieks.
Savu karjeru sācis 19 gadu vecumā Steaua București komandā. Piecas reizes kļuvis par Rumānijas čempionu un 1986. gadā izcīnījis Eiropas kausa trofeju. 1991. gadā ar Red Star Belgrade komandu Belodediči izcīnīja savu otro Eiropas kausa trofeju. Vēlāk pārstāvējis arī Spānijas un Meksikas klubus.
Ar Rumānijas futbola izlasi piedalījies 1994. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1996. un 2000. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Steaua București
Red Star Belgrade
Neiviņi
Neiviņi bija apdzīvota vieta Baltinavas novadā. Atradās novada ziemeļaustrumu daļā 7 no novada centra Baltinavas un 257 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atradās pie autoceļa V479, aptuveni 1,5 kilometrus no Latvijas—Krievijas robežas.
Kauja pie Kokneses
Kauja pie Kokneses var būt
Džaners Erkins
Turcijas futbola izlases sastāvā Erkins debitēja spēlē pret Ganu. Spēlējis 2016. gada Eiropas čempionātā.
The Battle at Lake Changjin II
The Battle at Lake Changjin II (zh), zināma arī kā Water Gate Bridge, ir 2022. gada Ķīnas kara filma un tas ir turpinājums filmai The Battle at Lake Changjin (2021). Filmas režisori ir Čens Kaige, Cujs Harks, Dante Lams, un tajā galvenās lomas atveido Vu Džins, Džeksons Jī, Duans Jions un Žans Haniu. Šī ir daļa no Ķīnas Komunistiskās partijas 100. gadadienas svinībām uzņemtajam filmām. Filmas pamatā ir vēsturiskās cīņas Funčilinas pārejā Čosinas ūdenskrātuves kaujas laikā Korejas karā. Filmas pirmizrāde notika 2022. gada 1. februārī (ķīniešu Jaunais gads) un tā visā pasaulē ir nopelnījusi vairāk nekā ASV dolāru, un šobrīd tā ir 2022. gada devītā ienesīgākā filma.
Konrads Megi
Konrads Vilhelms Megi (et; dzimis Hellenurmes muižā netālu no Tartu, Krievijas impērijā,  miris  Tartu, Igaunijā) bija igauņu mākslinieks ainavists. Megi darbi ar Sāremā salas motīviem ir pirmie mūsdienu igauņu dabas gleznojumi.
Konstantīns Staņislavskis
Konstantīns Staņislavskis (ru; dzimis Konstantīns Aleksejevs, miris ) bija krievu aktieris un teātra režisors. Pazīstams ar izveidoto ietekmīgo Staņislavska sistēmu (galvenais princips — aktierim ir jāiejūtas lomā, lai viņš spētu "izdzīvot" savu varoni).
Konrads Megi
Biogrāfija
Konrads Megi dzimis 1878. gada 1. novembrī netālu no Tartu. Pamatizglītību mākslā guva Tartu vācu amatnieku biedrības zīmēšanas kursos.
Konstantīns Staņislavskis
Aktiera karjeru sācis 1877. gadā amatieru teātrī "Aleksejevu pulciņš". 1888. gadā piedalījies Maskavas Mākslas un literatūras biedrības dibināšanā. Kopā ar Vladimiru Ņemiroviču-Dančenko 1898. gadā izveidojis Maskavas Dailes teātri. Vairākos teātra iestudējumos dažas lomas attēlojis arī pats. 1918. gadā sāka vadīt Maskavas Lielā teātra Operas studiju, iestudējis vairākas ievērojamas operas. 1935. gadā nodibinājis Operas un drāmas studiju, kas mūsdienās pazīstama kā Staņislavska Mākslas drāmas teātris.
Konrads Megi
Biogrāfija
1903. gadā viņš iestājās Sanktpēterburgas Štiglica Centrālajā tehniskās zīmēšanas skolā, bet bija spiests pārtraukt mācības sakarā ar piedalīšanos 1905. gada revolucionārajos notikumos.
1906. gada vasaru mākslinieks pavadīja Ālandu salās, kuru gleznainā daba iedvesmoja viņu radīt vairākas ainavas.
1912. gadā viņš atgriezās dzimtenē un 1913. — 1914. gada vasaru pavadīja Sāremā salā, tur radot gleznu "Jūras kāposti" un citus darbus. No 1918. gada viņa darbos jūtama spēcīga ekspresionisma ietekme.
Viņš bija viens no Tartu Mākslas biedrības Pallas dibinātājiem un iedvesmotājiem.
Alkmāra
Alkmāra ir pilsēta Nīderlandē, Ziemeļholandes provincē. 2014. gada sākumā pilsētā dzīvoja 94,9 tūkstoši iedzīvotāju.
Alkmārā bāzējās Nīderlandes augstākās futbola līgas Eredivisie klubs AZ Alkmaar. Pilsētā atrodas arī velodroms, kur katru gadu tiek rīkots Nīderlandes čempionāts treka riteņbraukšanā. Alkmāra ir zināma arī kā slavena siera tirgošanas vieta.
Fjelds
Fjelds (no — kalns) parastajā nozīmē ir tāds kalns Ziemeļeiropā, kura virsotne atrodas virs koku augšanas līnijas. Fjeldi — šādu kalnu masīvs. Ārpus ziemeļģermāņu valodu zonas angliski šādu kalnu apzīmēšanai Lielbritānijas ziemeļdaļā un Jaunzēlandē lieto terminu "fell", bet Somijā — no sāmu valodas aizgūto tunturi. Parasti šādu kalnu virsdaļas ir klātas ar arktisko tundru, un pats vārds "tundra" cēlies no šī sāmu apzīmējuma kalnam bez meža. Tomēr termins dažādos reģionos var tikt saprasts dažādi un vienotas definīcijas tam nav.
Didzis Ošenieks
Didzis Ošenieks (dzimis ) ir Latvijas dārznieks, politiķis un pašvaldību darbinieks, pārstāv partiju “Latvijai un Ventspilij”. Ventspils domes deputāts.
Fjelds
Somijā un Zviedrijā lieto arī vārdu "priekšfjelds", t.i. "priekškalne" (sv), lai apzīmētu kalnus, kas zemāki par fjeldiem, t.i. zemākus par koku līniju, bet atrodas ar fjeldiem vienā ģeoloģiskā sistēmā. Šāda priekšfjeldu līnija stiepjas caur Zviedriju 650 kilometru garumā. Reizēm fjeldus iedala augstajos (sv), kuriem raksturīgas asas formas un lielāks augstums, bieži tie atrodas virs sniega līnijas un visu gadu klāti ar sniegu vai ledājiem, un zemajos (sv), kuru virsotnes ir līdzenas vai noapaļotas un augstums nepārsniedz 1200 metrus. Savukārt botānikā fjeldus raksturo ne pēc augstuma, bet pēc augāja, un ja fjeldu nosakošā mežu joslas līnija dienvidu Norvēģijā ir vidēji 1100 metru augstumā, tad ziemeļu Somijā tā nokrītas līdz 500 metru augstumam. Augāja fjeldu bezmeža joslās raksturīgas sūnas, ķērpji, zāle, retas krūmāju saliņas.
Puncuļi (Nirzas pagasts)
Puncuļi ir ciems Nirzas pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 286 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa A12.
Helmī Stalte
Helmī Stalte ( — ) bija lībiešu folkloriste, sabiedriskā darbiniece, lībiešu kultūras pārstāve. Aktīvi darbojusies arī politikā, bijusi Rīgas domes deputāte.
Absolvējusi Rīgas Pedagoģisko skolu un J. Mediņa Rīgas Mūzikas vidusskolu. Strādājusi Latvijas etnogrāfiskā brīvdabas muzejā kā līdzstrādniece, bijusi Latvijas Etnogrāfiskā brīvdabas muzeja folkloras kopas "Skandinieki" vadītāja, biedrības "Līvu Savienība - Līvōd Īt", biedre, biedrības "Latvijas folkloras biedrība" valdes locekle.
2006. gadā apbalvota ar IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.
Oskars Kasass
Oskars Kasass Sjēra ir spāņu aktieris un modelis.
Biogrāfija
Oskars Kasass dzimis 1998. gada 21. septembris Barselonā. Viņš debitēja televīzijā kā aktieris 6 gadu vecumā seriālā Abuela de verano, savukārt pilnmetrāžas filmā viņš debitēja 8 gadu vecumā, parādoties 2006. gada filmā 53 días de invierno. Pateicoties līdzībai ar vecāko brāli Mario Kasasu (arī aktieris), viņš dažkārt uzstājās ar jaunāka vecuma versijām varoņiem, kurus Mario atveidoja viņa aktiera karjeras sākumā. Savu pirmo galveno lomu filmā Oskars Kasass ieguva filmā El sueño de Iván (2011.).
Juris Pūce
Izglītība
J. Pūce ir beidzis Āgenskalna ģimnāziju. Ar izcilību pabeidzis maģistra studiju programmu "Vadības zinības" Latvijas Universitātē (2003—2005), kā arī ieguvis maģistra grādu programmā "Tiesību zinātnes" (2002—2003). Iegūta jurista profesionālā kvalifikācija (2002).
Ekonomikas ministrijas valsts sekretārs
J. Pūce 2010. gada 8. janvārī kļuva par Ekonomikas ministrijas valsts sekretāru. Tobrīd Ekonomiskas ministra pienākumus pildīja Artis Kampars ("Vienotība"). Īsi pēc Zolitūdes traģēdijas, 2013. gada 27. novembrī, J. Pūce atkāpās no valsts sekretāra amata, jo tika atklāts, ka viņa sievas vadītā biedrība ir saņēmusi ziedojumus no būvkompānijas "Re & Re". J. Pūce pats vērsās pie KNAB ar lūgumu vērtēt, vai minēto apstākļu dēļ ir pārkāpis likumu, un saņēma vērtējumu, ka likuma pārkāpuma nav.
Darbība TV un radio
J. Pūce ir bijušais Radio SWH ekonomikas eksperts, kurā no 25.02.15. katra mēneša pēdējā trešdienā radio ēterā vadīja raidījumu "Pūce skaita līdzi ". RīgaTV24 vadīja raidījumu "Vai nauda aug kokos?", kurā stāstīja par aktualitātēm ekonomikā un finanšu sfērā.
Privātā dzīve
J. Pūces dzīvesbiedre ir Zaiga Pūce, sabiedriski-politiskās biedrības "Ascendum" dibinātāja. 2019. gada rudenī Z. Pūce konkursā tika izvēlēta par Sabiedrības integrācijas fonda sekretariāta direktori.
Politiskā darbība
2002. gadā no partijas "Sociāldemokrātu savienība — SDS" sarakstā kandidējis 8. Saeimas vēlēšanās, bet, partijai nepārvarot 5% barjeru, netika ievēlēts; bijis arī šīs organizācijas domē.
Partijas "Latvijas attīstībai" sarakstos kandidējis 2014. gada Eiropas Parlamenta un 12. Saeimas vēlēšanās, bet, partijai nepārvarot 5% barjeru, netika ievēlēts. 2014. gada 29. novembra kongresā J. Pūce tika ievēlēts par partijas valdes priekšsēdētāju. Esot valdes priekšsēdētāja amatā, uzsācis divas sabiedrības iniciatīvas portālā ManaBalss.lv. 2015. gada 23. martā tika uzsākta parakstu vākšana iniciatīvai “Par Kopdzīves likuma pieņemšanu Latvijā”, bet 2015. gada 17. septembrī — “Par valsts līdzfinansējumu bērnudārziem —“Atdodiet manu bērnudārzu!””.
2017. gada Rīgas domes vēlēšanās kandidēja no Latvijas Reģionu apvienības un partijas "Latvijas attīstībai" kopējā saraksta un tika ievēlēts pašvaldībā. 22. jūnijā kļuva par Rīgas domes deputātu, bija partijas "Latvijas attīstībai" Rīgas domes frakcijas vadītājs.
2020. gada novembrī viņš atkāpās no amata, būdams apvainots prettiesiskā autostāvvietas izmantošanā un melos, noliedzot to. Reputācijas skandāla rezultātā J. Pūce atkāpās arī no partijas "Latvijas attīstībai" valdes priekšsēdētāja un apvienības "Attīstībai/Par!" līdzpriekšsēdētāja amata (amatus pārņēma Ivars Ijabs), kā arī atjaunoja Saeimas deputāta mandātu.
Pēc Saeimas deputāta mandāta atjaunošanas, J. Pūce darbojas Valsts pārvaldes un pašvaldību komisijā un Eiropas lietu komisijā, kā arī ir Administratīvi teritoriālās reformas komisijas priekšsēdētājs. J. Pūce kopš 2021. gada 7. jūnija pilda frakcijas "Attīstībai/Par!" priekšsēdētāja pienākumus. 2021. gada 16. jūnijā Saeima apstiprināja J. Pūci par Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas Parlamentārās asamblejas (EDSO PA) Latvijas delegācijas vadītāju.
2022. gadā notikušajās 14. Saeimas vēlēšanās kandidēja no apvienības "Attīstībai/Par!" saraksta, taču tas nepārvarēja 5% barjeru. 2022. gada decembrī ievēlēts par vienu no partijas "Latvijas attīstībai" līdzpriekšsēdētājiem.
Administratīvi teritoriālā reforma
J. Pūces laiks Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministra amatā visvairāk ir saistāms ar 2021. gada administratīvi teritoriālo reformu, kas no 2021. gada 1. jūlija paredzēja pāriet uz 42 pašvaldībām — 7 valstspilsētu pašvaldībām (Daugavpils, Jelgava, Jūrmala, Liepāja, Rēzekne, Rīga un Ventspils) un 35 novadiem, no kuriem daudzi ir izveidoti agrāko rajonu teritorijās. Tomēr, ņemot vērā, ka reformas laikā vairākas pašvaldības apstrīdēja administratīvi teritoriālo reformu Satversmes tiesā, kā rezultātā par neatbilstošu Satversmei atzina Varakļānu novada pievienošanu Rēzeknes novadam, tika saglabāts atsevišķs Varakļānu novads. Par neatbilstošu Satversmei tika atzīta arī Ilūkstes novada pievienošana Augšdaugavas novadam un Ozolnieku novada pievienošana Jelgavas novadam, tādēļ J. Pūce kopā ar kolēģiem no koalīcijas iesniedza priekšlikumus grozījumiem Administratīvo teritoriju un apdzīvoto vietu likumā, kas paredz Daugavpils, Jelgavas, Liepājas, Rēzeknes un Ventspils valstspilsētu apvienošanu ar kaimiņu novadiem līdz 2029. gadam. Šos grozījumus Saeima 2021. gada 9. decembrī pieņēma galīgajā lasījumā.
Mārtiņš Lācis
Mārtiņš Lācis (dzimis, miris ), īstajā vārdā Jānis Sudrabs, bija latviešu izcelsmes padomju revolucionārs un rakstnieks.
Piedalījās 1905. gada revolūcijā. 1908. gadā ieguvis skolotāja tiesības, strādājis par skolotāju Rīgā, propagandēja LSD. Vēl ir strādājis par mērnieku. 1913. gadā kļuva par Krievijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas Tveras grupas Maskavā vadītāju. 1915. gadā pēc apcietināšanas tika izsūtīts uz Irkutskas guberņu. 1917. gada Oktobra revolūcijas Krievijā dalībnieks. No 1919. līdz 1921. gadam vadīja Ukrainas Ārkārtējo komisiju. T.s. "sarkanā terora" koncepcijas autors.
Rakstījis dzeju, stāstus.
Saņēmis PSRS Sarkanā Karoga ordeni un Darba Sarkanā Karoga ordeni.
Lielā terora laikā tika apcietināts,  tika nogalināts un aprakts Butovas masu kapos. 1956. gadā reabilitēts.
Dilans Tēnss
Dilans Tēnss (nl; dzimis ) ir profesionāls Beļģijas šosejas riteņbraucējs, pārstāv  komandu. Tai viņš sākotnēji pievienojās kā stažieris, bet vēlāk kļuva par pilntiesīgu komandas dalībnieku 2015. gada sezonā.
2017. gada sezonu Tēnss iesāka ar trešo vietu La Flèche Wallonne, vēlāk uzvarēja Tour de Pologne daudzdienu sacensību kopvērtējumā. Tēnss uzvarēja arī Tour de Wallonie un Arctic Race of Norway kopvērtējumā.
Pēc četriem gadiem  komandā pirms 2019. gada sezonas Tēnss pievienojās . 2022. gada sezonas vidū pārgāja uz  komandu.
Niskanens
Niskanens (fi) ir somu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Tiesību zinātņu pētniecības institūts
Tiesību zinātņu pētniecības institūts (TZPI) ir sabiedriskā labuma organizācija, kas dibināta 2013. gadā un darbojas ar mērķi popularizēt Latvijas nacionālās tiesību sistēmas savdabību, lai veicinātu sabiedrībā veselīgu nacionālo pašlepnumu.
Institūta izveidošanās
2013.gadā pēc Dr.iur. Ringolda Baloža iniciatīvas kopā sanāk virkne juristu domubiedru - Dr.iur. Artis Stucka, Dr.iur. Annija Kārkliņa, Dr.iur.Jānis Kārkliņš, Mag.paed., Mag.iur. Sintija Balode, Dr.iur. Edvīns Danovskis, un nodibina Tiesību zinātņu pētniecības institūtu, lai pētītu ar dažādām tiesību apakšnozarēm saistītus tiesībpolitiskus jautājumus, tādejādi sekmējot augsti kvalificētu zinātniskās pētniecības darbu juridiskajā zinātnē.
Institūta vadība: valdes priekšsēdētājs profesors Ringolds Balodis, valdes locekle asociētā profesore, Dr.iur. Annija Kārkliņa.
Tiesību zinātņu pētniecības institūta darbība
Kopš dibināšanas brīža Institūts aktīvi  atbalsta, veicina un sekmē pilsonisko sabiedrību attīstošus projektus tiesību nozarē, veicina grāmatu valststiesību jomā iznākšanu un organizē zinātniskas konferences, kā arī popularizē  sabiedrībā veselīgu nacionālo pašlepnumu, rīkojot konkursus, kā arī veidojot filmas par Latvijas Republikas Satversmes vērtībām.
Institūta darbības pamatā ir sabiedriska iniciatīva. Institūts ir Uzņēmumu reģistra Konsultatīvās padomes loceklis. Institūta līgumiskie sadarbības partneri ir Latvijas Universitāte, ’’Latvijas Vēstnesis’’, Tieslietu ministrija un Latvijas Zinātņu akadēmija.
Institūta veidotas filmas par Satversmes vērtībām
Institūta paspārnē ir tapušas arī divas populārzinātniskas filmas “Vai Satversme jau gatava?” un “Latvijas valsts simboli”, kas veidotas nolūkā uzrunāt pilsonisko sabiedrību, īpaši jaunatni, par konstitucionāliem jautājumiem. Tās ir pirmās latviešu juristu veidotās filmas, kuras domātas ne tikai pašapziņas celšanai, bet ir noderīgas arī kā mācību materiāls, valsts pamatlikumu – Satversmi, apgūstot. Filmas ir rādītas, kā nacionālā televīzijā, tā arī Latvijas Universitātes rīkotajās starptautiskās zinātniskajās konferencēs, vispārizglītojošās skolās un Saeimas namā. Filmu, tās fragmentus (negrozot saturu) par brīvu un bez ierobežojumiem drīkst izmantot jebkurš, tostarp filmu demonstrējot auditorijai (izglītības iestādēs, konferencēs un dažādos citos pasākumos), norādot, ka filmu ir veidojis Tiesību zinātņu pētniecības institūts. Atsevišķa TZPI atļauja nav nepieciešama.
Filma “Vai Satversme jau gatava?” ir pirmais audiovizuālais materiāls, kas populārzinātniskā formā skatītājus tuvāk iepazīstina ar Satversmes vēsturi un tās jaunāko grozījumu – Satversmes ievadu. Par Satversmes preambulu filmā stāsta ne tikai institūta vadība - Ringolds Balodis un Annija Kārkliņa, bet arī  Latvijā atzīti juristi un politiķi – Solvita Āboltiņa, Raivis Dzintars, Kārlis Seržants, Gunārs Kusiņš, Egils Levits, Inese Lībiņa – Egnere, Ilma Čepāne, kā arī Evaņģēliski luteriskās baznīcas arhibīskaps Jānis Vanags. Filma “Latvijas valsts simboli” stāsta par mūsu valsts simboliem: karogu, himnu, ģerboni un latviešu valodu, apskatot gan šo simbolu izveidošanās vēsturi, gan arī tālāko attīstību līdz pat mūsdienām. Par valsts simboliem filmā stāsta Latvijā atzīti juristi – Ineta Ziemele, Jānis Pleps, Egils Levits, Anita Rodiņa, Jānis Lazdiņš, Jautrīte Briede, Lauris Liepa, kā arī Romas katoļu baznīcas arhibīskaps Zbigņevs Stankēvičs un Saeimas priekšsēdētāja Ināra Mūrniece.
Grāmatas par Satversmi, parlamentu un tiesību principiem
Institūts ir Latvijas Universitātes zinātniskā projektu “Latvijas Republikas Satversmes komentāri” (2014, 2017), “Parlamentārā izmeklēšana Latvijas Republikā” (2016), “[https://tnagramatas.tna.lv/lv/product/466 Vispārējie tiesību principi: tiesiskā drošība un tiesiskā paļāvība. Valsts pārvalde, Bizness. Jurisprudence.]” (2017) izdevumu oficiālais atbalstītājs un popularizētājs. 2019.gadā “Latvijas Vēstneša” apgāds sadarbībā ar Latvijas Universitātes Juridiskās fakultāti, pētījumu centru SKDS, zvērinātu advokātu biroju ’’Eversheds Sutherland Bitāns’’ un ’’Jāņa Kārkliņa advokātu birojs’’ izdeva grāmatu "Tiesas un mediju komunikācija. Sabiedriskā viedokļa un mediju ietekme uz taisnīgu tiesu” atvēršana".
Zinātniskas konferences par aktuāliem tiesībpolitiskiem jautājumiem
2018. gada 26.janvārī Tiesību zinātņu pētniecības institūts ar mērķi uzsākt diskusiju par plašsaziņas līdzekļu radītā sabiedriskā viedokļa ietekmi uz sabiedriski nozīmīgu tiesvedību gaitu un rezultātu organizēja konferenci „Sabiedriskā viedokļa ietekme uz tiesnešiem un tiesu sistēmu kopumā”. Konferenci atklāja Tieslietu ministrs Dzintars Rasnačs, Eiropas Savienības Tiesas tiesnesis Egils Levits, Satversmes tiesas priekšsēdētāja vietniece, prof. Sanita Osipova un Ģenerālprokorors Ēriks Kalnmeiers. Konference noritēja divās sekcijās:  1. Tiesu neatkarība, kā demokrātiskas valsts fundamentāla pamatvērtība un 2. Viedokļu paušana, atspoguļošana un ietekmes sekas. Tajā ar referātiem uzstājās virkne Satversmes tiesas, Augstākās tiesas un Rīgas apgabaltiesas tiesneši, pazīstami advokāti, kā arī psihologi, antropologi un mediju eksperti. Vairāk par konferenci skatīt šeit.
Institūts 2016. gadā ir organizējis divas konferences par aktuāliem tiesībpolitiskiem jautājumiem:  “Valsts konsekvence tiesiskās paļāvības un tiesiskās drošības principu ievērošanā” un ’’Reliģisko organizāciju darbība publiskās institūcijās’’. Konference “Valsts konsekvence tiesiskās paļāvības un tiesiskās drošības principu ievērošanā” sadarbībā ar ’’Dienas Biznesa’’, ’’Jurista Vārds’’, notika Latvijas Universitātes Mazajā aulā, pulcējot advokātus, tiesnešus, prokurorus un uzņēmējus (konferences video ierakstu skatīt šeit). Konferencē ar referātiem uzstājās  Egils Levits, profesore Ineta Ziemele, profesors Kaspars Balodis, profesore Daiga Rezevska, profesore Kristīna Strada, profesors Ringolds Balodis. Tēzes ir apkopotas 2017.gadā izdotā Tiesu namu aģentūras grāmatā “[http://tzpi.lu.lv/2017/06/03/tzpi-rikotas-konferences-referati-apkopoti-gramata-kuru-atver-saeimas-priekssedetaja-inara-murniece-augstakas-tiesas-priekssedetajs-ivars-bickovics-un-zverinatu-advokatu-padomes-priekssedetajs-janis/ Vispārējie tiesību principi: tiesiskā drošība un tiesiskā paļāvība. Valsts pārvalde, Bizness. Jurisprudence.”]
Starptautiskā zinātniskā konference ’’Reliģisko organizāciju darbība publiskās institūcijās’’, kas tika organizēta sadarbībā ar European Consortium for Church and State Research), Jūrmalas domi, Rietumu Banku, pulcēja valsts un baznīcas attiecību ekspertus no Itālijas, Vācijas, Beļģijas, Francijas, Dānijas, Zviedrijas, Igaunijas, Rumānijas, Polijas, Slovākijas, Čehijas, Lietuvas u.c.
Ārējās saites
Tiesību zinātņu pētniecības institūta mājaslapa
Evalds Āvs
Evalds Āvs (et, dzimis, miris ) bija igauņu komponists un koru diriģents, pirmās igauņu nacionālās operas "Vikingi" (Vikerlased, 1928) autors.
Īsi pirms nāves saslima ar saaukstēšanos. Miris 1939. gada 21. martā.
Jānis Vītoliņš (politiķis)
Jānis Vītoliņš (dzimis Talsu rajona Dundagā) ir Latvijas un Ventspils politiķis un pašvaldību darbinieks. 2021. gada 5. jūlijā ievēlēts Ventspils pašvaldības domes priekšsēdētāja amatā.
Dzīvesgājums
1977. gadā beidzis Rīgas Politehnisko institūtu kā inženieris — celtnieks. Pēc institūta pabeigšanas sācis strādāt Ventspils celtniecības pārvaldē.
Ar 1989. gadu pārgājis uz darbu Ventspils pašvaldībā — Dzīvokļu komunālajā pārvaldē, bet no 1996. gada līdz 2021. gada jūnijam strādājis par domes priekšsēdētāja pirmo vietnieku. Vienlaikus no 1996. gada līdz 2019. gada decembrim bijis arī Ventspils brīvostas valdes priekšsēdētāja vietnieks. 2004. gadā saņēmis Ventspils domes Lielo Balvu. Kopš 2005. gada ir Eiropas Savienības Reģionu komitejas Latvijas Nacionālās delegācijas aizvietotājs, bet kopš 2008. gada — arī Kurzemes plānošanas reģiona attīstības padomes loceklis. 2008. gadā absolvējis Rīgas Ekonomikas augstskolas profesionālās maģistrantūras studiju programmu vadošajiem speciālistiem biznesa vadībā. 2010. gada 19. februārī ievēlēts par politiskās partijas "Latvijai un Ventspilij" valdes priekšsēdētāja vietnieku.
Starptautiskā telekomunikāciju savienība
Starptautiskā telekomunikāciju savienība (en, fr), agrāk Starptautiskā telegrāfu savienība, ir Apvienoto Nāciju Organizācijas specializēta aģentūra, kas nodarbojas ar dažādu telesakaru sistēmu darbības starptautisku koordināciju, radiofrekvenču sadali, kā arī telefona un datu pārraides sistēmu standartu izstrādi. Šis standartizācijas virziens ir Starptautiskās telegrāfijas un telefonijas konsultatīvās komitejas pārziņā, kura ietilpst Starptautiskās telekomunikāciju savienības sastāvā.
Jānis Vītoliņš (politiķis)
Dzīvesgājums
2021. gada 5. jūlijā ievēlēts par Ventspils domes priekšsēdētāju.
Īvo Niskanens
Īvo Henriks Niskanens (fi; dzimis ) ir somu distanču slēpotājs.
Piedalījies trīs ziemas olimpiskajās spēlēs, izcīnot trīs zelta medaļas. 2014. gadā Sočos uzvarēja komandu sprintā kopā ar Sami Jauhojervi. 2018. gadā Phjončhanā kļuva par olimpisko čempionu 50 km distancē klasiskajā stilā. 2022. gadā Pekinā ieguva zeltu 15 km distancē klasiskajā stilā. Komandu sprintā kopā ar Joni Meki izcīnīja sudraba godalgu, bet skiatlonā ieguva bronzu.
Pasaules kausā debitējis 2010. gada martā stafetē, bet individuāli 2011. gadā. Pirmo uzvaru PK posmā izcīnījis Rukā 15 km distancē klasiskajā stilā. 2017. gada Pasaules čempionātā Lahti uzvarēja 15 km distancē klasiskajā stilā un ieguva bronzu komandu sprintā. 2019. gada Pasaules čempionātā Zēfeldē izcīnīja bronzas medaļu 15 km klasiskajā stilā. 2023. gada Pasaules čempionātā Planīcā ieguva sudrabu stafetē.
Arī viņa māsa Kertu Niskanena ir distanču slēpotāja.
Džons Voits
Abi viņa bērni Andželīna Džolija un Džeimss Heivens ir aktieri.
Voits sāka filmēties 1963. gadā, sākumā piedalījās vairākos TV seriālos. Kļuva pazīstams 1969. gadā ar lomu filmā "Pusnakts kovbojs". 1970. gados attēloja lomas tādās filmās kā Deliverance (1972), Coming Home (1978) un The Champ (1979). Par lomu filmā Coming Home, kurā attēloja Vjetnamas kara veterānu ar kāju paralīzi, saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais aktieris galvenajā lomā, kā arī Zelta globusa balvu un Kannu kinofestivāla balvu kā labākais aktieris. Vēlāk ir filmējies Runaway Train (1985), The Rainmaker (1997), Ali (2001), Uprising (2001). Piedalījies arī filmās Heat (1995), "Neiespējamā misija" (1996), "Nacionālie dārgumi" (2004), "Nacionālie dārgumi: Noslēpumu grāmata" (2007), "Transformeri (2007), TV seriālos "24" (2009) un Ray Donovan (2013—2015).
Hartwall Arena
Hartwall Arena (bieži tiek saukta par Helsinki Areena, Helsingin Areena un Helsingforsarenan) ir daudzfunkcionāla sporta arēna Helsinkos, Somijā. Nosaukta tās galvenā sponsora dzērienu ražotāja Hartwall vardā.
Arēna tika atklāta 1997. gada aprīlī. Sākotnēji to uzcēla 1997. gada Pasaules čempionātam hokejā, vēl šeit ir norisinājies 2003., 2012. un 2013. gada Pasaules čempionāts hokejā, kā arī notiks 2022. gada Pasaules čempionāts hokejā. Šajā arēnā arī ir noticis 2007. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss. Kopš 2014. gada 4. septembra Hartwall Areena ir oficiālā KHL Somijas komandas Jokerit mājas arēna.
Jānis Staņislavs Birnbaums
Biogrāfija
Jānis Staņislavs Birnbaums dzimis 1863. gada 17. maijā Lielstraupes Miškās mežkunga Remberta Birnbauma un viņa sievas Natālijas Šarlotes ģimenē. Māksliniecisko izglītību ieguvis, mācoties pie krusttēva gleznotāja Jāņa Staņislava Rozes, vēlāk Pēterburgas Mākslas akadēmijā (1887-1897), kur kā brīvklausītājs specializējies batāliju glezniecības klasē pie B. Vilevaldes (B. Willewalde). Brīvmākslinieka grādu ieguvis 1897. gadā. Pēc akadēmijas beigšanas strādājis Čitā kā skolotājs vietējā mākslas amatniecības skolā un ģimnāzijā. Latvijā atgriezies 1923. gadā un bijis pedagogs Valkā un Rūjienā, 1929. gadā pārcēlies uz Rīgu, pievēršoties tikai glezniecībai. Bijis latviešu mākslinieku apvienības "Rūķis" biedrs. Miris 1944. gada 8. oktobrī Rīgā.
Mākslinieciskā darbība
Galvenokārt strādājis akvareļa, arī eļļas glezniecībā, visbiežāk ainavas žanrā, īpaši gleznojot batālijas. Gleznojis arī erotiska sižeta pastkartes.
Izstādes
Bijis pirmās latviešu etnogrāfijas izstādes dalībnieks (1896). Personālizstādes noritējušas Rīgā (1928, 1930), pēcnāves izstāde notikusi Rīgā (1978).
Sīlis (nozīmju atdalīšana)
Sīlis var būt:
Sahalīnas baltegle
Aug Austrumāzijā uz salām, Japānā — Hokkaido, Krievijā — Sahalīnā, Kuriļu salās un Kamčatkā nogāzēs jauktos un skujkoku mežos līdz 1650 m virs jūras līmeņa.
Apraksts
Sahalīnas baltegle ir 25—27 (līdz pat 40) m augsts mūžzaļš skujkoks. Stumbra diametrs 0,5—0,7 (1) m. Dzīvo līdz 250 gadiem. Salcietīgs. Pacieš ēnu, izvēlīgs attiecībā pret gaisa mitrumu un siltumu vasarā. Labi aug mēreni slapjās smilšmāla augsnēs.
Vainags konusveida un blīvs. Miza pelēka, gluda, vēlāk nelīdzena un brūna. Dzinumi pelēcīgi brūni, nedaudz dzīslaini, blīvi klāti ar smilškrāsas matiņiem. Skujas 2,5—4,5 cm garas un 1,4—1,6 (1,8) mm platas, taisnas, galā trulas un ar šķēlumu, augšpusē spoži tumši zaļas, apakšpusē blāvi baltas. Čiekuri cilindrveida, ar trulu galu, 6—10 cm gari un 2—3 cm plati, melni vai zilgani brūni. Sēklu bruņas blīvi klātas ar matiņiem no ārpuses. Aizsargājošās bruņas nedaudz īsākas par sēklu bruņām. Sēklas 5—7 mm garas, ar 10—12 mm garu spārnu, brūnas, sēklu bruņas brūngani violetas.
Izmantošana
Nav indīgs. Tiek audzēts kā dekoratīvs augs. Labs zāģmateriāls. Tiek izmantots, lai izgatavotu papīru, terpentīnu. Jaunie zari un čiekuri tiek izmantoti, lai ražotu eļļu, kas tiek lietota, lai izgatavotu kamparu. Miza satur balzamu, kas tiek izmantots, lai izgatavotu daudzus preparātus un lai salīmētu optiskos instrumentus.
Antons Lindholms
Antons Lindholms (sv, dzimis ) ir Zviedrijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2021. gada Lindholms pārstāv KHL komandu Minskas "Dinamo". 2014. gada NHL draftā Lindholmu ar kopējo 144. numuru piektajā kārtā izvēlējās Kolorādo "Avalanche".
Iepriekš spēlējis Zviedrijas komandās Skellefteå AIK un Malmes "Redhawks", AHL komandās Sanantonio "Rampage", Kolorādo "Rapids" un Rokfordas "IceHogs", kā arī NHL komandā Kolorādo "Avalanche".
Zviedrijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2016. gada Pasaules čempionātā.
Latvijas Gada balva sportā 2017
Latvijas Gada balvas sportā 2017 ceremonija notika kinoteātrī Splendid Palace. Balvas tika pasniegtas 16 nominācijās. Par gada labāko sportistu otro gadu pēc kārtas tika atzīts basketbolists Kristaps Porziņģis, bet gada labākās sportistes balvu pirmoreiz saņēma tenisiste Aļona Ostapenko.
Balva par mūža ieguldījumu tika piešķirta velomehāniķim Arkādijam Svecem.
2014. gada Kanādas Grand Prix
2014. gada Kanādas Grand Prix (oficiālais nosaukums Formula 1 Grand Prix du Canada 2014 ) bija Formula 1 pasaules čempionāta. gada sezonas septītais posms. Sacīkstēs uzvarēja Red Bull–Renault pārstāvošais Daniels Rikardo.
ITU
ITU var būt:
Punduri (Griškānu pagasts)
Punduri ir ciems Griškānu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 253 km attālumā no Rīgas.
Mireks Topolāneks
Mireks Topolāneks (dzimis ) ir čehu politiķis no liberāli konservatīvās Pilsoņu demokrātiskās partijas. No 2006. līdz 2009. gadam - valsts premjerministrs.
No 2002. gada novembra līdz 2010. gada martam bija Pilsoņu demokrātiskā partija līderis pēc Vāclava Klausa, kurš 2003. gadā kļuva par Čehijas prezidentu. 2009. gada 24. martā zaudēja uzticības balsojumā parlamentā. 2008. gada 8. maijā par premjeru kļuva Jans Fišers.
Sibīrijas baltegle
Sibīrijas baltegle (la) ir priežu dzimtas suga.
Savvaļā tā ir sastopama Krievijas Eiropas daļas ziemeļaustrumos, tālāk līdz Austrumāzijai, dienvidos līdz Mongolijai un Kazahstānai. Aug kalnu nogāzēs, upju ielejās. Kalnos paceļas līdz meža robežai (1200—2000 m vjl.).
Apraksts
Mūžzaļi, dabiskajā izplatības areālā 20—40 m augsti skuju koki ar šauri konisku vainagu. Miza tumši pelēkbrūna, gluda, ar sveķu pūslīšiem. Pumpuri sīki, apaļi, sveķaini. Skujas uz zariņiem vērstas dzinuma gala virzienā, pārsedzas, mīkstas, galā strupas, ar jomu, tumši zaļas, virspusē spīdīgas, apakšpusē ar 2 bālganām atvārsnīšu joslām. Zied maijā. Čiekuri stāvi, 5—8 cm gari, sākumā sarkanbrūni, nobrieduši gaiši brūni. Segzvīņas īsākas par čiekurzvīņām, čiekura ārpusē nav redzamas. Čiekuri nobriest septembrī, pēc tam sairst.
Aug labi drenētās smilšmāla augsnēs, it īpaši kaļķainās. Cieš no vējlauzēm un sakņu trupes. Jaunībā nepieciešams daļējs apēnojums, ēncietīga, vēlāk labi aug pilnā apgaismojumā. Cieš no vēlajām pavasara salnām un gaisa piesārņojuma. Ziemcietīga.
Izmantošana
Ļoti dekoratīva. Stāda grupās, masīvos, rindās, vējlauzēju stādījumos, pa vienai. Skujas izmanto ēterisko eļļu, sveķu, terpentīna ieguvei. Latvijā kā meža kultūra nav sevi attaisnojusi.
Sarkstošā dižsardzene
Sarkstošā dižsardzene, agrāk sarkstošā saulsardzene (Chlorophyllum rhacodes, agrāk Macrolepiota rhacodes; par leģitīmu formu uzskata arī rachodes rhacodes vietā) ir Latvijā bieža atmateņu dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami.
Taksonomija
Ilgstoši dižsardzenes bija iekļautas saulsardzeņu ģintī (Lepiota), atšķirdamās no tām galvenokārt ar kātiņa garumu un bīdāmu gredzenu uz tā. Pēc tam viņām radīja īpašu dižsardzeņu ģinti (Macrolepiota), par tipisko sugu izvēlot lielo dižsardzeni. Pēdējo desmitgažu ģenētiskie pētījumi parādīja, ka sarkstošā dižsardzene un tai ļoti līdzīgās sugas vai varietātes, tai skaitā Latvijā atrodamā dārza dižsardzene, ir radnieciski tuvākas nevis lielajai dižsardzenei, bet zaļlapīšu ģints tipiskajai sugai — indīgajai zaļlapītei Chlorophyllum molybdites un tika pārceltas uz šo ģinti kā Chlorophyllum rhacodes, tomēr ne visi mikologi ir piekrituši šīm izmaiņām un pašlaik zinātnē nav vienota viedokļa ne par šo sugu, ne par vairākām tās iespējamajām varietātēm. Pašlaik šai sugai un tās varietātēm ir ap piecpadsmit leģitīmu latīnisku nosaukumu, katrs no kuriem klasificē tās kādā citā veidā. Latvijas mikoloģiskie avoti līdz 2019. gadam lietoja veco formu Macrolepiota rhacodes, 2020. gadā tika apstiprināta pāreja uz zaļlapīšu ģinti Chlorophyllum, pie tam nemainot agrāko latvisko ģints nosaukumu "dižsardzene".
Augšanas apstākļi
Meža nobiru saprofīte, taču spēj būt arī mikorizas sēne. Aug no augusta līdz oktobrim skuju koku mežos, parasti zem eglēm skuju nobirās.
Barības vērtība
Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas, var tikt žāvēta, par ēšanu uz vietas mežā svaigā veidā gan ir pretēji viedokļi. Tomēr starp sēnes grūti atšķiramajām varietātēm ir tādas, kuras daļai cilvēku izraisa alerģisku reakciju vai neletālu saindēšanos, tāpēc jābūt uzmanīgiem ar sugas noteikšanu, īpaši ārpus Latvijas, un pirmajā reizē neēst to lielos daudzumos. Daži autori apgalvo, ka kātiņi sīkstuma dēļ nav ēdami, bet arī par to ir pretēji viedokļi.
Līdzīgās sugas
Ļoti līdzīga ir iespējami indīgā dārza dižsardzene, kuru daļa autoru uzskata par šīs sugas formu, un kura gandrīz neatšķiras no šīs — pamatatšķirība ir augtenē, jo dārza dižsardzene parasti aug labi mēslotā un irdinātā skābā augsnē (siltumnīcās, dārzos, skudru pūžņos), kamēr sarkstošā dižsardzene parasti atrodama zem eglēm skuju nobirās. Līdzība ir arī ar šīs ģints Latvijā neatrastajām citām sēnēm, ieskaitot indīgo zaļlapīti Chlorophyllum molybdites, kura atšķiras ar savu lapiņu vieglo iezaļganumu (kurš devis vārdu visai ģintij, lai gan zaļganas lapiņas tajā ir tikai šai siltummīlošajai sugai, parasti sastopamajai Ziemeļamerikā un retai Eiropā), un Chlorophyllum olivieri. Visas citas dižsardzenes, ar kurām Latvijā šo sugu var sajaukt, ir ēdamas. Mušmires atšķiras no dižsardzenēm ar to, ka viņām uz cepurītes nav saplaisājušu tumšu zvīņu, var būt tikai baltas pārslas — plīvura atliekas, un mušmirēm kātiņa pamatne ietverta makstī, kādas dižsardzenēm nav.
Radehiva
Radehiva (uk) ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabala Radehivas rajona centrs.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1472. gadā. Ietilpa Žečpospolitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.
Hovars Nūrtveits
Hovars Nūrtveits (no, dzimis ) ir norvēģu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Norvēģijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2017. gada Nūrtveits ir Vācijas Bundeslīgas komandas TSG 1899 Hoffenheim spēlētājs. Iepriekš Nūrtveits ir spēlējis Eliteserien klubos FK Haugesund un Lillestrøm SK, Anglijas Premjerlīgas klubos Arsenal FC, West Ham United F.C. un Fulham FC un Vācijas Bundeslīgas komandās 1. FC Nürnberg un Menhengladbahas "Borussia".
Rikanda
Rikanda (arī Rikarde, augštecē — Ērģeme) ir Sedas labā krasta pieteka Valkas novada Ērģemes un Valkas pagastos. Sākas kā novadgrāvis pie Omuļiem, tek dienvidaustrumu virzienā. Upes baseins atrodas Ērģemes paugurainē, tajā daudz mežu. Gultne visā garumā regulēta, taisnota. Lielākās pietekas ir Pudžurga (5 km), Oļupe (5 km; labās), Žukupe (8 km; kreisā).
Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Ērģeme un Omuļi. Upi šķērso autoceļš P22.
Mizantrops (filma)
"Mizantrops" (en) ir 2023. gada ASV krimināltrillera filma, kuras režisors ir Damians Sifrons. Filmā galvenās lomas atveido Šeilīna Vudlija, Bens Mendelsons, Džovans Adepo un Ralfs Ainsens.
Filma stāsta par talantīgu un jaunu policijas detektīvi, kura sāk strādāt kopā ar FIB, lai notvertu sērijveida slepkavu.
Filmas "Mizantrops" pirmizrāde notika. Šī ir pirmā Sifrona filma angļu valodā. Filma saņēma dalītas kritiķu atsauksmes.
Marta Semule
Marta Semule (dzimusi Valkas apriņķa Galgauskas pagastā, mirusi 1985. gada 11. oktobrī Gulbenes rajona Galgauskā) bija lopkope, Latvijas PSR Augstākās Padomes deputāte, divkārtējā Sociālstiskā Darba varone (1953. un 1958.).
No 1948. līdz 1961. gadam strādājusi par slaucēju Gulbenes rajona kolhozā Kopdarība. PSKP iestājusies 1953. gadā. Semules pārziņā katra slauktā govs devusi izslaukumu 5000 - 6000 kg gadā, periodā no 1953. līdz 1960.gadam. Bijusi Latvijas PSR Augstākās Padomes 14., 17.-19. sasaukuma deputāte.
Semule saņēmusi divus Ļeņina ordeņus un citus apbalvojumus. Galgauskā bija uzstādīts Semules bronzas krūšutēls (tēlnieks M. Lange). Šobrīd minētajā vietā ir saglabājies tikai piemineklis, bez krūšutēla.
Otello
"Otello" (en) ir Viljama Šekspīra traģēdija piecos cēlienos. Tiek uzskatīts, ka Šekspīrs to sarakstījis ap 1603. gadu. Lugas sižets veidots pēc Džovanni Batistas Džiraldi (Šintio) īsā stāsta Un Capitano Moro (pirmoreiz publicēts 1565. gadā).
Luga ir par Venēcijas armijas ģenerāli, mauru Otello, kuru viņa karodznieks Jago cenšas sazvērēt pret sievu Dezdemonu, pārliecinot, ka sieva viņu krāpj. Jago to dara atriebjoties Otello par Kasio, nevis viņa iecelšanu par leitnantu. Šekspīra darbu pētniekiem nav vienprātības par Otello rasi. E. A. J. Honingmans, Šekspīra pētnieks, secināja, ka rase ir neskaidra. Tomēr parasti Otello tiek tēlots kā tumšādains.