cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Krievijas invāzija Mandžūrijā
Japānas pretreakcija
Krievijas uzvedība Mandžūrijā tikai pastiprināja Japānas vēlmi nodrošināt savu kontroli pār Koreju. Kopš 1896. gada tā vairākkārt neveiksmīgi bija ierosinājusi abām valstīm vienoties par savu interešu sfērām reģionā. 1903. gadā Japāna piedāvāja atzīt Krievijas kontroli Mandžūrijā un Japānas kontroli Korejā. Kad Krievija neizrādīja interesi sadarboties, 1904. gada 8. februārī Japāna uzbruka Portartūrai, sākot Krievijas-Japānas karu. Ja kara sākumā krievi pa jaunajiem un bokseru izpostītajiem dzelzceļiem uz fronti varēja nosūtīt līdz 40 000 kareivju, tad kara beigās dzelzceļi varēja transportēt jau 100 000 kareivju. Japāna bija uzbrukusi pēdējā sev labvēlīgajā brīdī. Tikai 1905. gada revolūcijas sākums piespieda Krieviju izbeigt karu, kuru tā būtu uzvarējusi. Ar 1905. gada 5. septembra miera līgumu Krievija atzina Japānas kontroli pār Koreju, kā arī Dienvidmandžūrijas dzelzceļu, Portartūru un Daļņiju, zaudējot savu ietekmi Mandžūrijā, kuru nākamos 40 gadus kontrolēja japāņi. Dzelzceļu zaudējums spieda Krieviju līdz 1917. gadam izbūvēt jaunu līniju pa savu teritoriju no Čitas caur Habarovsku uz Vladivostoku.
Ārējās saites
China's Loss of Sovereignty in Manchuria 1895 - 1914
Pazemojumu gadsimts
Pazemojumu gadsimts ir nosaukums Ķīnas vēstures posmam no 1840. līdz 1949. gadam, kad novājinātā Cjinu dinastijas impērija un tai sekojošā Ķīnas Republika cieta militārus un politiskus pazemojumus no Rietumvalstu, Krievijas impērijas un Japānas impērijas puses. Ķīnas Tautas Republikas izpratnē tas ir laika posms starp 1839. gada Pirmo opija karu un ĶTR pasludināšanu 1949. gadā.
19. gadsimtā Ķīna nekļuva par koloniju, kā Indijas subkontinents, taču tā arī nespēja laicīgi modernizēties, kā Japāna, lai saglabātu pilnīgu neatkarību. Ķīna bija spiesta piemērot savu ārpolitiku un iekšpolitiku ārvalstu prasībām. Virkne teritoriju oficiāli tika nodotas ārvalstu kontrolē.
Cjinu impērija, kas sevi uzskatīja par civilizētās pasaules centru, dažās desmitgadēs kļuva par puskoloniālu valsti, kurai nācās pazemojoši piekāpties citu valstu prasībām un noslēgt tā dēvētos "nevienlīdzīgos līgumus" un piešķirt ekstrateritoriālās tiesības ārvalstīm, kas nozīmēja koloniju izveidošanu piekrastes apgabalos.
1861. gadā imperators ļāva Pekinā izveidot pastāvīgas ārvalstu vēstniecības. Pēc Krievijas ekspansijas Ili ielejā (1871) un Japānas aktivitātēm Formosā (1874), impērijas ierēdņi 1874. gada decembrī diskutēja par to, kas valsti apdraud vairāk — Krievija no sauszemes, vai Japāna un Rietumvalstis no jūras. Nespēja pienācīgi pretoties Krievijai Tarimas ieplakā tikai veicināja problēmas impērijā.
Lai arī vāja un sakauta, ar 400 miljoniem iedzīvotāju Ķīna Rietumos šķita biedējošs milzis, kas pēc impērijas militārās un ekonomiskās atdzimšanas novestu pie tās neapstrīdamas dominances Āzijas austrumos.
Lai arī krīzes brīžos vienotas, Rietumvalstis, Krievija un Japāna savstarpēji konkurēja Ķīnā, cenšoties nepieļaut citas valsts ietekmes pārlieku pieaugumu un cenšoties iegūt pēc iespējas lielākus teritoriālos un finansiālos ieguvumus sev.
1931. gada septembrī Japāna sāka Mandžūrijas okupāciju, kas tika pabeigta 1932. gada janvārī. Pēc plašu militāro sadursmju beigām 1933. gadā, 1937. gadā ar pilnu spēku sākās ķīniešiem neveiksmīgais Otrais Ķīnas—Japānas karš. Japānas mērķis bija panākt kontroli pār Ķīnu, lai šī potenciāli spēcīgā lielvalsts nākotnē nevarētu apdraudēt Japānu.
Ķīnas vadonis Čans Kaiši uzskatīja, ka pirms cīņas ar ārējiem ienaidniekiem, ir jāsakauj iekšējais ienaidnieks — Mao Dzeduna vadītie komunisti. Viņš joprojām uzskatīja Ķīnu par pārāk vāju, lai militāri pretotos japāņiem. No 1930. decembra līdz 1933. gada septembrim Čans Kaiši uzsāka piecas militārās operācijas komunistu iznīcināšanai. Viņa plāni 1936. gada beigās uzsākt jaunu operāciju pret komunistiem izraisīja virsnieku dumpi, kas arestēja vadoni, pieprasīja miera noslēgšanu ar komunistiem un pilnu valsts militārā spēka vēršanu pret ārējo ienaidnieku — Japānu. Čans Kaiši cerēja, ka Japānas agresija agri vai vēlu liks Rietumvalstīm iesaistīties karā Ķīnas pusē.
1945. gada 14. augusta līgumā ar PSRS, Ķīna bija spiesta atzīt Mongolijas Tautas Republikas neatkarību un pieņemt Mandžūrijas dzelzceļu kopīgu pārvaldību ar PSRS. Portartūras un Daliaņas ostas nonāca faktiskā PSRS kontrolē, tā atjaunojot Krievijas impērijas privilēģijas Ķīnā, kas bija zaudētas Krievu-japāņu kara rezultātā. 1946. gadā tika noslēgts Ķīnas-ASV tirdzniecības līgums, kas abām valstīm deva tiesības investēt otrā valstī, un tās kuģiem brīvi piestāt otras valsts ostās. Reāli šīs privilēģijas izmantot varēja tikai ASV puse.
Drīz pēc Japānas sakāves 1945. gada vasaras beigās atsākās Ķīnas pilsoņu karš, kas 1949. vainagojās ar komunistu varas pasludināšanu valstī.
Pēdējās ārvalstu kolonijas Makao un Honkonga beidza pastāvēt tikai 1999. un 1997. gadā.
Cirsmas iela (Rīga)
Cirsmas iela ir iela Rīgas Ziemeļu rajonā, Vecāķos. Cirsmas iela sākas krustojumā ar Mangaļu prospektu un beidzas krustojumā ar Vasarnieku un Vēlavu ielām. Apbūvi veido individuālā dzīvojamā apbūve. Iela ir klāta ar asfalta segumu.
Ielu savienojumi
Cirsmas iela ir savienota ar šādām ielām:
Konektikutas Universitāte
Konektikutas Universitāte (en; UConn) ir publiska universitāte, kas atrodas Storsas kopienā, Mensfīldā, Konektikutā, ASV. Universitātei ir vairāki atzari un veselības centrs dažādās Konektikutas pilsētās. Tā tika dibināta 1881. gadā kā Storsas lauksaimniecības skola (Storrs Agricultural School), nosaukta divu brāļu, kas ziedoja zemi skolai, vārdā. 1939. gadā tika iegūts pašreizējais nosaukums.
Oleksandrs Petrakovs
Oleksandrs Petrakovs (uk; dzimis Kijivā) ir ukraiņu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis aizsarga pozīcijā. Kopš 2023. gada ir Armēnijas futbola izlases galvenais treneris.
Futbolista karjera
Petrakovs ir Kijivas "Dinamo" jaunatnes futbola skolas audzēknis. Karjeras laikā pārstāvējis klubus Vinnicas "Lokomotiv", Kijivas SKA, Čerkasu "Dnipro", Rivnes "Avanhard" un Ņikopoles "Kolos". Aizvadījis 46 spēles PSRS 1. līgā, bet pārsvarā spēlējis PSRS 2. līgas komandās.
Trenera karjera
No 1991. līdz 1992. gadam bija amatieru komandas Ivankivas "Budivelnyk" treneris. Profesionālā trenera karjeru sāka Zaporižjas "Torpedo", kur no 1993. līdz 1994. gadam bija treneru kolektīvā kā asistents, bet vēlāk līdzīgā amatā strādāja Kijivas CSKA-2. 1998. gadā kļuva par CSKA-2 galveno treneri, komanda tajā laikā spēlēja Ukrainas Pirmajā līgā. Vēlāk viņš trenēja arī citus klubus Ukrainas otrajā pēc līmeņa līgā — Sumu "Spartak" un FK Vinnica. Pēc tam viņa tālākā karjera bija saistīta ar bērnu un jauniešu futbolu, vispirms viņš strādāja par treneri Kijivas "Dinamo" jauniešu akadēmijā, bet pēc tam RVUFK.
No 2010. līdz 2021. gadam strādāja par galveno treneri dažādās Ukrainas jaunatnes izlasēs. 2019. gadā ar Ukrainas U-20 izlasi uzvarēja FIFA U-20 Pasaules kausā. 2021. gada augustā tika iecelts par Ukrainas futbola izlases galvenā trenera pienākumu izpildītāju. 2021. gada 17. novembrī tika oficiāli apstiprināts izlases galvenā trenera amatā. Viņa vadībā izlase ieguva 2. vietu 2022. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas grupā un kvalificējās izslēgšanas spēlēm, kur pirmajā spēlē pieveica Skotiju, bet tomēr izslēgšanas spēļu finālā zaudēja Velsai un neiekļuva Pasaules kausa finālturnīrā. atstāja Ukrainas izlases galvenā trenera amatu. Tā paša gada 14. janvārī kļuva par Armēnijas izlases galveno treneri.
Oloveca
Oloveca ir ciems Andrupenes pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 265 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V647 (Andiņi - Slesari). Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Bebrišu ezers, Lapeits , Olovecas ezers , Ilgošu ezers.
Margrietas iela
Margrietas iela ir iela Rīgā, Pārdaugavā, Kurzemes administratīvajā rajonā, Āgenskalna un Zasulauka apkaimē. Kopējais ielas garums ir 640 metri. Tā sākas krustojumā ar Mazo Nometņu ielu, Atpūtas ielu un Ormaņu ielu un beidzas krustojumā ar Āgenskalna ielu, Kuldīgas ielu un Mazo Kuldīgas ielu. Ielā ir divas braukšanas joslas ar asfalta un bruģa segumu. Pa to ved 2. tramvaja maršruts.
Margrietas ielā ir dažāda tipa apbūve, tostarp 14. (vakara) vidusskola (Margrietas ielā 4, 1937. gadā celtā ēkā). Margrietas ielu šķērso satiksmes pārvads Kalnciema tilts (zem tā saglabājies vēsturiskais krustojums ar Kalnciema ielu).
Ielu savienojumi
Margrietas iela krustojas ar šādām ielām:
Sabiedriskais transports
Pa Margrietas ielu iet 2. tramvaja maršruts (pietura Kalnciema iela).
Tiesības uz laimi
"Tiesības uz laimi" (en) ir 2006. gada biogrāfiska drāma, kas balstīta uz Krisa Gārdnera tāda paša nosaukuma memuāriem. Filmas režisors ir Gabriels Mačino. Galvenās lomas atveido Vills Smits, Džeidens Smits un Tendija Ņūtone. Filmas pirmizrāde notika.
Čalpi
Čalpi ir ciems Krāslavas novada Grāveru pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 11 km no pagasta centra Grāveriem, 18 km no novada centra Krāslavas un 256 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no vietējas nozīmes autoceļiem, Muldovkas upes krastā.
Georgi Tringovs
Georgi Tringovs (bg; dzimis, miris ) bija bulgāru šahists, lielmeistars (1963).
Biogrāfija
Tringovs ieguvis piekto vietu 1955. gada Pasaules junioru čempionātā. Viņš spēlēja Bulgārijas komandā piecos Pasaules studentu komandu čempionātos, iegūstot individuālo zelta medaļu trīs čempionātos pēc kārtas: 1957., 1958. gadā pie ceturtā un 1959. gadā pie otrā galdiņa ar 92.3% rezultātu (+11 =2 -0). Šajos gados arī Bulgārijas studentu komandas starts bija veiksmīgs, iegūstot komandas sudraba medaļu 1957. un 1958. gadā, zeltu 1959. gadā.
Tringovs bija regulārs Bulgārijas komandas dalībnieks šaha olimpiādēs, spēlējot 12 olimpiādēs (katrā olimpiādē no 1956. līdz 1982. gadam, izņemot 1960. un 1976. gadu). 1978. gadā viņš bija labākais pie trešā galdiņa, saņemot individuālo zelta medaļu ar rezultātu 77,3% (+11 =3 -0).
1963. gadā viņš uzvarēja Bulgārijas čempionātā. Iekļuva 1964. gada Pasaules šaha čempionāta starpzonu turnīrā, bet ieguva tikai 15. vietu. Tringovam bija daudz panākumu arī starptautiskos turnīros, tai skaitā pirmā vieta Vršacā (1973).
Impērijas province
Impērijas province ir viena no Itālijas provincēm  valsts ziemeļrietumos, Ligūrijas reģionā. Provinci dienvidos apskalo Ligūrijas jūra. Robežojas ar Franciju rietumos. Tās administratīvais centrs ir Impērija, bet lielākā pilsēta — Sanremo. Provinces kopējā platība ir 1155 km2, 2023. gadā tajā dzīvoja 208 303 iedzīvotāji. Impērijas province sīkāk iedalās 66 komūnās.
Hudzona šaurums
Hudzona šaurums (en, fr) vai Ikirasajuaks (iu, Ikirasajjuaq) ir līdz 240 km plats jūras šaurums Ziemeļamerikas ziemeļaustrumos, kas atdala Bafina salu ziemeļos no Labradoras pussalas dienvidos un savieno Labradoras jūru austrumos ar Hudzona līci un Foksa baseinu rietumos. Krasta līnija stipri izrobota, daudz līču un fjordu; šauruma dienvidaustrumos plešas Ungavas līcis. Vairākas salas, lielākās no kurām ir Notingemas sala, Solsberijas sala un Milla sala šauruma rietumu galā, kā arī Akpatoka pie Ungavas līča ieejas. Šaurums ir vienīgais kuģu ceļš, kas savieno Hudzona līča piekrastes ostas ar okeānu; kuģojams 4 mēnešus gadā. Biežas vētras, līdz 12 m augstas plūdmaiņas.
Šaurumu 1578. gadā atklāja angļu jūrasbraucējs Martins Frobišers un tas sākotnēji nosaukts par Nežēlīgo straujteci (Furious Overfall). 1610. gadā šaurumu pilnībā izpētīja britu jūrasbraucējs Henrijs Hadsons (arī Hudzons) un tas tika nosaukts viņa vārdā.
Pršerovas apriņķis
Pršerovas apriņķis ir Čehijas Olomoucas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Olomoucas apgabala Prostejovas un Olomoucas apriņķiem, Morāvijas-Silēzijas apgabala Novi Jičīnas apriņķi, kā arī Zlīnas apgabala Vsetīnas un Kromeržīžas apriņķiem.
Latviešu landesvēra dumpis (1918)
Latviešu landesvēra dumpis notika 1918. gada 28.—30. decembrī Rīgā, kad Baltijas landesvēra 1. Rīgas latviešu rota atteicās pakļauties pavēlēm, tika atbruņota un izformēta. Dumpi atbalstīja vismaz daļa 3. Rīgas latviešu rotas kareivju. Dumpja apspiešanā iesaistījās Vācijas Impērijas armija un Lielbritānijas karaflotes artilērija. No arestētajiem 193 kareivjiem 10 tika nošauti pēc karatiesas lēmuma. Pārējos ieslodzīja guberņas cietumā (Citadelē), no kurienes tos atbrīvoja pēc Sarkanās Armijas ienākšanas Rīgā. Dumpis un tā apspiešana bija viens no iemesliem, kāpēc nākamajās dienās latviešu karaspēka vienību lielākā daļa dezertēja.
Kareivju noskaņojums
1918. gada 8. decembrī Rīgas 1. latviešu landesvēra rotas jaunais komandieris štābkapteinis Kupre (sākumā rotu komandēja apakšpulkvedis Jānis Imaks, pēc tam praporščiks Jānis Ķīselis) un viņa adjutants praporščiks L. Upītis lūdza pieņemt viņus Apsardzības ministrijas sēdē, lai viņi varētu pastāstīt par latviešu karavīru noskaņojumu – karavīri kurnēja, ka būšot jākaro pret "savējiem" zem vācu vadības, pieprasīja sev tādas pašas tiesības kā no pilsonības pārstāvjiem komplektētajās rotās, proti, labāku apgādi un tiesības ievēlēt virsniekus.
Jaunajās vienībās aktīvi darbojās boļševiku aktīvisti. "Rotās tika vesta aģitācija un vervēti uzticīgi piekritēji sacelšanās gadījumā. Visrevolucionārākā tomēr bija otrā un pirmā rota, jo brāļi Mūrnieki ap sevi bija noorganizējuši no rotas kareivjiem stipru grupu sev piekritējus, kuri bija katrā laikā gatavi ar ieročiem rokās uzstāties uz partijas pavēli pret Ulmaņa valdību."
Stāvoklis Rīgā
6. decembrī Ulmanis rakstīja britu Baltijas flotes komandierim, lūdzot militāru palīdzību. Briti apsolīja palīdzēt militāri un apgādāt latviešu armiju ar ieročiem, apģērbu un pārtiku. 17. decembra vakarā Rīgā ieradās britu karakuģi. Lielākā kuģu daļa gan 19. decembrī atgriezās Liepājā, kas kļuva par viņu pastāvīgo bāzi, taču britu militārā ietekme Rīgā bija nodibināta. 23. decembrī uz britu kuģa "Princess Margaret" notika Vācijas ģenerālpilnvarotā Vinniga, Vācijas 8. armijas ģenerālštāba pārstāvja, Lielbritānijas konsula Vivjēna Bosenketa (Bosanquet) un britu virsnieku sapulce. Briti izvirzīja vairākas prasības, kas koncentrējās uz to, lai Vācijas karaspēks aizsargātu Valku, Valmieru, Cēsis, Jaunjelgavu, Bausku un Jelgavu, kā arī atgūtu jau zaudētās teritorijas. 8. armijas pārstāvis ziņoja, ka ar esošajiem spēkiem tas nav izdarāms, armijas vienības ir demoralizētas un netaisās karot.
Dumpja gaita
Piektdien, 27. decembrī, Suvorova ielas kazarmās, kas izvietotas bijušā pareizticīgo semināra telpās (mūsdienās Rīgas Skolēnu pils) izvietotos kareivjus informēja par nosūtīšanu uz fronti. Uz virsnieku patriotiskajiem saukļiem kareivji atbildēja ar svilpieniem un atgriezās kazarmās.
Sestdien, 28. decembrī, kareivji atteicās doties uz Siguldu un Inčukalnu, kur iepriekš Vācijas armijas izveidotajās aizsargjoslās tika plānots apturēt boļševiku uzbrukumu. Viņi pieprasīja tūlītēju algas izmaksāšanu. Kad tas tika izdarīts, viņi pieprasīja algu vēl par trim mēnešiem. Kad arī tas tika izdarīts, kareivji tik un tā atteicās pakļauties pavēlēm.
Sestdien, 28. decembrī, kareivji teica savam komandierim, lai tas kazarmās nerādās, ja negrib, lai viņu apmētā ar granātām. Kareivjiem granātas nebija izsniegtas, bet tie tās bija ieguvuši no aizejošajiem Vācijas kareivjiem.
Svētdien, 29. decembrī uz pārrunām ar dumpīgajiem kareivjiem ieradās Apsardzības ministra Zālīša vadīta delegācija, kuru padzina, piedraudot ar vardarbību. Cik saprotams, piedraudēts apmētāt ar granātām. 29. decembrī bija paredzēts rotu atbruņot, taču Pagaidu valdībai trūka spēku tā īstenošanai. Par paredzēto atbruņošanu uzzināja arī dumpinieki, kas nolēma pretoties.
Dumpja apspiešana
Suvorova ielas kazarmu apkārtnē svētdien sāka patrulēt vācbaltu, Dzelzsbrigādes un Vācijas armijas kareivji. Kārtības nodrošināšanai visas Rīgas izklaides vietas, teātrus un kino slēdza 29. decembra 22.30, un 23.00 sākās komandantstunda – uz ielām vēl esošos nogādāja policijā. Lielāko daļu uz ielām aizturēto atbrīvoja nākamajā dienā pēc personības un dzīvesvietas noskaidrošanas. Gadījumā, ja ielās izietu boļševiku atbalstītāji, tos paredzēja apšaudīt britu flotes artilērija. Kareivji ieņēma Grīziņkalna, Pērnavas ielas, Matīsa ielas apkārtni. Uz stūriem izvietojās ložmetējnieki, piebrauca bruņuautomobilis. Satiksmi pār Aleksandra gaisa tiltu slēdza, lai nodrošinātos, ka dumpinieki neizbēg. Uz tilta vācieši novietoja vieglos lielgabalus. Tramvaju kustība rajonā bija slēgta līdz 30. decembra 8.30. Cauri aplenkumam laida tikai sievietes un bērnus.
Pēc brīža dumpinieki ēku pameta, iznākot saliedētās rindās un dziedot “Ar kaujas saucieniem uz lūpām”. Padevās 191 latviešu kareivis un 2 virsnieki, kas visi tika aizvesti uz guberņas cietumu (tagad Citadeles iela 7). Sākotnēji domāts, ka dumpī vismaz daļēji piedalījusies arī 3. latviešu rota, kas tika atbruņota. Dažus arestētos 3. rotas kareivjus vakarā atbrīvoja un vācieši izsacīja publisku atvainošanos. Jau 8.30 atļāva atsākt satiksmi kazarmu apkārtnē un ieņemto kazarmu ēku atbrīvoja.
30. decembra pusdienlaikā Pagaidu valdība izplatīja paziņojumu:
Arī Vecgada vakarā, 31. decembrī, uz ielām aizliedza atrasties pēc 23.00. Virs pilsētas regulāri lidoja Vācijas kara lidmašīnas, veicot novērošanu. Pilsētā patrulēja Dzelzsbrigādes bruņuauto. Britu karakuģu starmeši izgaismoja debesis pār pilsētu.
Ēriks Heidens
Ēriks Artūrs Heidens (en; dzimis Medisonā, Viskonsinas štatā, ASV) ir bijušais amerikāņu ātrslidotājs.
Ar panākumiem startējis arī Pasaules čempionātos — tajos izcīnījis septiņas zelta medaļas un vienu sudraba medaļu.
Viņa sasniegumi ir ievērojami ar to, ka ļoti maz ātrslidotāju un sportistu vispār ir guvuši panākumus gan sprinta, gan garajās distancēs. 1999. gadā ESPN veidotajā SportsCentury 50 Greatest Athletes of the 20th Century sarakstā viņš ierindojās 46. vietā, Ē. Heidens ir vienīgais ātrslidotājs šajā sarakstā.
Vējdzirnavu iela (Rīga)
Vējdzirnavu iela ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētas Berģu apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Rožu ielu un iet līdz pašai Rīgas robežai ar Ropažu novada Garkalnes pagastu, kur tā pārtop par Baložu prospektu. Kopējais ielas garums ir 561 metrs un tā ir klāta ar asfalta segumu. Izveidota 1974. gadā un kopš tiem laikiem ielas nosaukums netika mainīts.
Ielu savienojumi
Vējdzirnavu iela ir savienota ar šādām ielām:
Latvijas futbola izlase 2022. gadā
'''Latvijas futbola izlase 2022. gadā''' piedalījās 2022.—2023. gada UEFA Nāciju līgā, spēlēja Baltijas kausā, kā arī aizvadīja divas draudzības spēles.
Sezonu Latvijas izlase sāka ar draudzības spēli pret Kuveitu, kas norisinājās Maltā. Turpat 29. martā sacentās ar Azerbaidžānas izlasi. Jūnijā izlase aizvadīja četras UEFA Nāciju līgas spēles, kur spēlē D līgas 1. grupā kopā ar Moldovu, Lihtenšteinu un Andoru. Vēl divas Nāciju līgas spēles izlase aizvadīja septembrī. Novembrī Latvijas izlase spēlēja Baltijas kausā, kur iekļuva finālā, bet tajā 11 metru sitienu sērijā piekāpās Islandei.
Spēles
🇱🇻 latvia: Roberts Ozols — Andrejs Cigaņiks, Antonijs Černomordijs (K), Kaspars Dubra, Vladislavs Sorokins (Renārs Varslavāns 46') — Alvis Jaunzems (Jānis Ikaunieks 46'), Roberts Savaļnieks, Eduards Emsis (Aleksejs Saveļjevs 39'), Kristers Tobers — Raimonds Krollis (Vladimirs Kamešs 77'), Vladislavs Gutkovskis
🇱🇻 latvia: Pāvels Šteinbors (Rihards Matrevics 46') — Roberts Savaļnieks, Antonijs Černomordijs (K), Kaspars Dubra, Vladislavs Sorokins — Andrejs Cigaņiks (Alvis Jaunzems 63'), Aleksejs Saveļjevs (Igors Tarasovs 88'), Kristers Tobers, Renārs Varslavāns (Vladimirs Kamešs 72') — Raimonds Krollis, Vladislavs Gutkovskis
🇱🇻 latvia: Pāvels Šteinbors — Roberts Savaļnieks, Antonijs Černomordijs (K), Kaspars Dubra, Raivis Andris Jurkovskis — Jānis Ikaunieks (Dāvis Ikaunieks 86'), Kristers Tobers, Artūrs Zjuzins (Eduards Emsis 86'), Andrejs Cigaņiks (Alvis Jaunzems 67') — Roberts Uldriķis, Vladislavs Gutkovskis (Raimonds Krollis 75')
🇱🇻 latvia: Pāvels Šteinbors — Roberts Savaļnieks, Antonijs Černomordijs (K), Kaspars Dubra, Raivis Andris Jurkovskis — Alvis Jaunzems (Andrejs Cigaņiks 57'), Eduards Emsis (Artūrs Zjuzins 57'), Kristers Tobers, Jānis Ikaunieks (Dāvis Ikaunieks 85') — Roberts Uldriķis, Vladislavs Gutkovskis (Raimonds Krollis 62')
🇱🇻 latvia: Pāvels Šteinbors — Roberts Savaļnieks, Antonijs Černomordijs (K), Kaspars Dubra, Raivis Andris Jurkovskis — Andrejs Cigaņiks (Alvis Jaunzems 61'), Kristers Tobers (Igors Tarasovs 90+2'), Artūrs Zjuzins (Eduards Emsis 80'), Jānis Ikaunieks — Roberts Uldriķis (Raimonds Krollis 61'), Vladislavs Gutkovskis (Dāvis Ikaunieks 80')
🇱🇻 latvia: Pāvels Šteinbors — Roberts Savaļnieks, Antonijs Černomordijs (K), Kaspars Dubra, Raivis Andris Jurkovskis — Andrejs Cigaņiks (Vladimirs Kamešs 87'), Kristers Tobers, Artūrs Zjuzins (Eduards Emsis 71'), Jānis Ikaunieks (Alvis Jaunzems 67') — Roberts Uldriķis (Raimonds Krollis 67'), Vladislavs Gutkovskis (Dāvis Ikaunieks 87')
🇱🇻 latvia: Pāvels Šteinbors — Roberts Savaļnieks, Antonijs Černomordijs (K), Kaspars Dubra, Raivis Andris Jurkovskis (Elvis Stuglis 88') — Andrejs Cigaņiks (Dāvis Ikaunieks 82'), Kristers Tobers, Eduards Emsis, Alvis Jaunzems (Raimonds Krollis 57') — Jānis Ikaunieks, Vladislavs Gutkovskis
🇱🇻 latvia: Pāvels Šteinbors — Roberts Savaļnieks, Elvis Stuglis, Kaspars Dubra (K), Raivis Andris Jurkovskis — Andrejs Cigaņiks (Dāvis Ikaunieks 85'), Kristers Tobers, Eduards Emsis (Igors Tarasovs) 82', Jānis Ikaunieks — Vladislavs Gutkovskis, Raimonds Krollis
🇱🇻 latvia: Rihards Matrevics — Roberts Savaļnieks, Antonijs Černomordijs (K), Daniels Balodis, Raivis Andris Jurkovskis — Artūrs Zjuzins, Eduards Emsis, Jānis Ikaunieks, Andrejs Cigaņiks (Alvis Jaunzems 63') — Roberts Uldriķis (Dāvis Ikaunieks 62'), Raimonds Krollis (Elvis Stuglis 79')
🇱🇻 latvia: Pāvels Šteinbors — Raivis Andris Jurkovskis (Dāvis Ikaunieks 80'), Antonijs Černomordijs (K), Daniels Balodis, Vladislavs Sorokins — Andrejs Cigaņiks, Artūrs Zjuzins, Eduards Emsis (Elvis Stuglis 88'), Alvis Jaunzems — Raimonds Krollis, Jānis Ikaunieks
Intelsat IV F-7
Intelsat IV F-7 bija starpvalstu organizācijas Intelsat sakaru pavadonis. Orbītā tas tika palaists. Pavadonis nodrošināja sakarus Atlantijas okeāna reģionā, vēlāk virs Indijas un Klusā okeāna līdz 1984. gada februārim.
Kosmisko aparātu izgatavoja ASV uzņēmums Hughes Aircraft uz platformas HS-312 bāzes. Tas bija cilindra formas, stabilizācija tika nodrošināta ar rotāciju ap centrālo asi. Intelsat IV bija apgādāts ar 12 C joslas raiduztvērējiem, kas varēja nodrošināt 6000 telefona zvanus vai 12 vienlaicīgus krāsu televīzijas kanālus vai jauktu sakaru plūsmu, ietverot arī datu un faksa pārraidi. Pavadoņa plānotais darbības laiks bija 7 gadi.
Lidojuma gaita
Intelsat IV F-5 tika palaists 22:57:02 UTC ar nesējraķeti Atlas SLV-3C Centaur-D no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma LC-36B. No ģeosinhronās pārejas orbītas pavadonis ar savu dzinēju SVM-4A sasniedza ģeosinhrono orbītu.
Kosmiskais aparāts tika izvietots virs Atlantijas okeāna punktā 30 grāds rietumu garuma. No 1976. līdz 1980. gadam tas bija pozīcijā 1° R. No 1980. līdz 1981. gadam tas bija virs Indijas okeāna punktā 56° austrumu garuma. No 1981. līdz 1982. gadam tas bija virs Klusā okeāna pozīcijā 179° A. 1982. gadā tas tika pārvietots virs Atlantijas okeāna uz punktu 53 grādi rietumu garuma.
1984. gada 23. februārī tika pārtraukta Intelsat IV F-7 ekspluatācija. Pēc tam tas nekontrolēti dreifēja ģeosinhronā orbītā uz rietumiem aptuveni 4,06 grādi dienā.
Pāvels Griškovs
Pāvels Griškovs (dzimis Ugālē) ir latviešu kino un teātra aktieris, dziedātājs un pasākumu vadītājs.
Vēlavu iela
Vēlavu iela ir iela Rīgā, Ziemeļu rajona, Vecāķos. Vēlavu iela sākas krustojumā ar Mangaļu prospektu un beidzas krustojumā ar Vasarnieku un Cirsmas ielām. Apbūvi veido individuālā dzīvojamā apbūve.
Vēlavu ielas garums ir 602 metri un tā ir klāta ar asfalta segumu.
Vēsture
Izveidota 1949. gadā ar nosaukumu Lašu iela. 1961. gadā nosaukumu mainīja uz Bākas ielu, bet jau 1962. gadā ielai piešķīra tagadējo nosaukumu.
Ielu savienojumi
Vēlavu iela ir savienota ar šādām ielām:
Pāvels Griškovs
Uzaudzis Ugālē. Aktiermeistarību apguvis Latvijas Kultūras akadēmijā, kuru beidzis 2014. gadā. Pirms tam bija iestājies Latvijas Universitātes Biznesa, vadības un ekonomikas fakultātē (toreiz - Ekonomikas un Vadības fakultātē).
Skolas laikā nodarbojies ar karatē, basketbolu, futbolu, kā arī apmeklējis kori, teātra pulciņu un dejas. 13 gadu vecumā sācis nodarboties ar velotriālu. Sešas reizes kļuvis par Latvijas čempionu velotriālā.
Filmējies seriālā "UgunsGrēks". Bijis viens no grupas "Latte" dalībniekiem. Piedalijies filmā "Es milu tevi, Riga" (2011). 2019. gadā tēlojis lomu TV seriālā "Sarkanais mežs", bet 2020. gadā — filmā "Maiņa".
European Hit Radio Top 40 Nr. 1 (2015)
European Hit Radio Top 40 ir Latvijas nacionālās apraides radiostacijas European Hit Radio iknedēļas populārāko dziesmu saraksts, kas tiek veidots, apkopojot klausītāju balsojuma rezultātus EHR mājas lapā internetā vai e-pastā. Šajā rakstā ir apkopots to dziesmu saraksts, kas 2015. gadā Latvijas radiostacijas European Hit Radio iknedēļas populārāko 40 dziesmu sarakstā Top 40 ieguva 1. vietu.
Top 40 sastādīšanas princips
European Hit Radio Top 40 tiek sastādīts, pamatojoties uz klausītāju balsojuma rezultātiem, kas ik nedēļu tiek apkopoti raidījumā "European Hit Radio Top 40". Topa veidošanas procesā piedalās visas dziesmas, par kurām balsots European Hit Radio mājas lapā — sadaļās Top 9 un Top 40, Padomdevēju aptaujā un ar e-pasta starpniecību. Neatkarīgi no tā, kādā veidā par dziesmām ir balsots, visas balsis pēc noteikta algoritma tiek summētas, veidojot European Hit Radio klausītāju 40 populārāko dziesmu sarakstu, kas ēterā skan katru piektdienu plkst. 15.00.
Balsošanas iespējas
Balsot par dziesmām var vairākos veidos:
European Hit Radio mājas lapā, sadaļās Top 9 un Top 40, ir iespējams nobalsot par trim dziesmām, savukārt, reģistrējoties kā European Hit Radio Padomdevējam, katru nedēļu uz lietotāja norādīto e-pasta adresi tiek nosūtīts 40 dziesmu saraksts, kurā katra no dziesmām ir jānovērtē ar atzīmi no 1 līdz 7 (1 ir zemākais vērtējums, kas nozīmē, ka dziesma pavisam nepatīk, 7 — augstākais vērtējums, kas nozīmē, ka dziesma ļoti patīk). Jāatzīmē, vai dziesma ir pazīstama vai nē, kā arī jāatzīmē, vai dziesma jau ir apnikusi vai nē. Papildus šīm izvēlnēm, katrai dziesmai ir iespējams noklausies tās fragmentu, uzklikšķinot uz saites. Pēc dziesmu vērtēšanas papildus ir jāatbild uz 2 aptaujas jautājumiem par dažādām tēmām. Lai gan Padomdevēju aptaujas ir angļu valodā, tomēr atbildēt uz jautājumiem var arī latviešu valodā.
Balsojot European Hit Radio mājas lapā, sadaļā Top 9, balsojuma rezultāts tiek apkopots raidījumā Top 9, kas skan no svētdienas līdz ceturtdienai plkst. 21.00.
Olūtnīki
Olūtnīki ir ciems Vērēmu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 245 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Iugulovs.
Ātrslidošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — 500 metri sievietēm
500 metri sievietēm bija viena no 14 disciplīnām ātrslidošanā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Nacionālajā ātrslidošanas ovālā, Pekinā, 2022. gada 12. februārī. Tajās bija pārstāvētas 30 sportistes no 15 valstīm.
Kvalifikācija
Šajā disciplīnā bija pieejamas 30 dalībnieku kvotas, maksimāli trīs sportistes no vienas valsts. Pirmās 20 sportistes kvalificējās ar savu sniegumu 2021.–2022. gada ISU ātrslidošanas Pasaules kausa izcīņā, bet pārējās desmit ieguva kvotas, sasniedzot labākos laikus starp sportistēm, kuri vēl nebija kvalificējušās. Valsts varēja nopelnīt maksimālās trīs vietas Pasaules kausa reitingā.
Disciplīnas kvalifikācijas laiks (39,50) tika paziņots 2021. gada 1. jūlijā un tas bija nemainīgs salīdzinot ar 2018. gada Phjončhana spēlēm. Sportisti disciplīnai varēja kvalificēties laika posmā no 2021. gada 1. jūlija līdz 2022. gada 16. janvārim, Starptautiskās Slidošanas savienības (ISU) pasākumu ietvaros.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Sacensībās startēja 30 sportisti no 17 valstīm.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Sīgu iela (Rīga)
Sīgu iela ir iela Rīgā, Ziemeļu rajonā, Vecāķos. Sīgu iela sākas strupceļā un nekrustojoties ar citām ielām beidzas krustojumā ar Vēlavu ielu. Apbūvi veido individuālā dzīvojamā apbūve.
Skaras
Skaras ir ciems Ventspils novada Tārgales pagastā. Izvietojies Ventspils austrumu pievārtē 8,4 km no pagasta centra Tārgales, 4,3 km no novada centra Ventspils un 186 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa P51 (Ventspils pievedceļš).
Diplakantīdas
Diplakantīdas (Diplacanthidae) ir klimatijveidīgo akantodu dzimta. Tās pārstāvji dzīvoja devona periodā, bija izplatīti Skotijā, Kanādā, Dienvidāfrikā u.c. Šīs dzimtas pārstāvji ir sastopami arī Latvijas devona nogulumos.
Apraksts
Uz muguras atrodas divi spuru dzelkšņi, pie tam priekšējais muguras dzelksnis ir dziļi iegremdēts muskulatūrā un tam ir iekšējais skelets. Priekšējais muguras spuras dzelksnis ir garāks par aizmugurējo dzelksni.
Plecu joslā ir papildus (admediāno) dzelkšņu pāris. Skapulokorakoīds ir ar augstu lāpstveida serdi, kas stiepjas dorsāli sānu līnijas virzienā, un ar lielu ķīli ir sadalīts aizžaunu plātnītē un aizmugurējā plātnē. Dermālā plecu josla ir ar pāru priekšējām un pāru pinnālajām plātnēm. Pāru admediānie dzelkšņi un krūšu spuru dzelkšņi ir saauguši vai arī veido locītavu ar pinnālajām plātnēm. Priekšējās ventrālās plātnes ir saaugušas ar prokorakoīdiem. Prepektorālo dzelkšņu nav.
Uz vēdera ir starpdzelkšņu (priekšgurnu dzelkšņu) pāris. Muguras, krūšu un vēdera spuru dzelkšņi šķērsgriezumā ir dziļāki (garāki), nekā platāki. Dzelkšņiem ir viens galvenais pulpārais kanāls un vismaz viens papildus pulpārais kanāls.
Žaunu dobums ir klāts ar vienu žaunu vāku. Gan augšžokļi, gan apakšžokļi pārkaulojas no diviem centriem. Dermālās ornamentētās vaigu plātnes bez sensorā kanāla. Lielās cirkumorbitālās plātnes nepilnīgi aptver acu orbītu. Dzimtas pārstāvjiem ir extramandibulare. Uz apakšžokļa abās pusēs ir zems robusts okuzālais kauls. Zobu nav. Zvīņām ir Acanthodes veida mikrostruktūra. Zvīņu kronīši ornamentēti ar gareniskiem vai šķērseniskiem ķīļiem.
Bernardu Silva
Bernardu Silva (pt; dzimis ) ir Portugāles futbolists, Anglijas Premjerlīgas kluba Manchester City F.C. un Portugāles izlases pussargs.
Karjera
Silva savu karjeru sāka dzimtās pilsētas Lisabonas klubā S.L. Benfica. Pārsvarā Silva spēlēja Benfica dublieros, tāpēc tika izīrēts AS Monaco.
Portugāles izlasē spēlējis 2017. gada FIFA Konfederāciju kausā.
Sasniegumi
Benfica
Index Fungorum
Index Fungorum, burtiskā tulkojumā — "sēņu saraksts", ir starptautiska tiešsaistes datu bāze, kas indeksē visus mikoloģiskos sēņu sugu nosaukumus un to kombinācijas. Kopš 2015. gada projekts nodots Karaliskā botāniskā dārza Londonā pārziņā, kas ir viens no trim galvenajiem partneriem kopā ar Jaunzēlandes Landcare Research un Ķīnas Zinātņu akadēmijas Mikrobioloģijas institūtu.
Bernardu Silva
Sasniegumi
Monaco
Index Fungorum
Projekts ir radniecisks Starptautiskajam augu nosaukumu indeksam (IPNI), kura veidošanā iesaistīts arī Karaliskais botāniskais dārzs. Atšķirībā no IPNI, Index Fungorum norāda latīniskā nosaukuma statusu — aktuālais (pareizais), novecojušos, bet joprojām atzīstamos sinonīmus, un atceltos jeb nepareizos. Visi novecojušie nosaukumi ir saistīti ar lapām, kurās norādīts pareizs nosaukums, ar sinonīmu sarakstiem.
Index Fungorum ir viena no trim nosaukumu nomenklatūras krātuvēm, ko atzinusi NCF ("Sēņu nomenklatūras komiteja"); citas ir MycoBank un Fungal Names.
Bernardu Silva
Sasniegumi
Manchester City
Index Fungorum
Galvenā Index Fungorum telpa ir veidota kā visu to sēņu latīnisko nosaukumu globāls saraksts, kuri jebkad ir bijuši likumīgi definēti, taču daudzi no tiem ir kļuvuši pretrunīgi vai vairs netiek izmantoti. Species Fungorum ir cieši saistīts projekts, kas atrodas Karaliskajā botāniskajā dārzā un kurš saistībā ar citām organizācijām izlemj par to, kuru nosaukumu var ieteikt kā šobrīd derīgo. Abos sarakstos — gan Index, gan Species Fungorum — iespējams meklēt atsevišķi. Atsevišķos gadījumos IF izvēlētais pareizais nosaukums nesakrīt ar MycoBank variantu.
Bernardu Silva
Sasniegumi
Portugāle
Individuālie sasniegumi
Index Fungorum
Index Fungorum ir saistīts ar citām svarīgām mikoloģiskām un bioloģiskām datu bāzēm, piemēram, MycoBank, Life Science Identifiers, Globālo bioloģiskās daudzveidības informācijas fondu (GBIF) u.c.
Taksonomija
Projekts iekļauj arī rauga sēnes un ķērpjus, kuru piederību sēņu bioloģiskajai valstij daļa zinātnieku apšauba. Tāpat IF atzīst par sēnēm daļu organismu no hromistu bioloģiskās valsts, kuras eksistence kā atsevišķai valstij tāpat ir strīdu objekts.
2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — AFC zona
2018. gada FIFA Pasaules kausa AFC zonas kvalifikācija bija atlases sacensības Āzijas Futbola konfederācijas (AFC) izlasēm FIFA Pasaules kausa finālturnīram, kas 2018. gadā notiks Krievijā. Kvalifikācija notika no līdz. Tajā tika noskaidrotas četras izlases, kas pa tiešo kvalificējās finālturnīram, kā arī vēl viena izlase, kas starpkonfederāciju izslēgšanas spēlēs 2017. gada novembrī sacentās ar Ziemeļamerikas, Centrālamerikas un Karību reģiona zonas (CONCACAF) 4. vietas ieguvējiem.
Formāts
Kvalifikācija noritēja 4 posmos:
Pirmais posms
12 pēc reitinga vājākās komandas tika sadalītas divos grozos un tika izlozēti savstarpējie spēļu pāri. Ar trekninātu tekstu atzīmētas komandas, kas kvalificējās otrajam posmam.
Jurijs Krivoručko
Jurijs Krivoručko (uk; dzimis Ļvivā) ir Ukrainas starptautiskais lielmeistars šahā (2006).
2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — AFC zona
Pirmais posms
🇮🇳 india divu spēļu summā izcīna uzvaru 2:0.
Jurijs Krivoručko
Biogrāfija
2004. gadā ieņēmis 3. vietu Eiropas junioru šaha čempionātā. 2006. gadā Erevānā bijis 3. vietā Pasaules junioru šaha čempionātā. 2008. gadā Francijā dalījis 1.-8. vietu tradicionālajā šaha festivālā Cappelle-la-Grande Open (pēc papildu rādītājiem uzvarējis Vugars Hešimovs). 2009. gadā dalījis 1.-4. vietu Reikjavikas šaha turnīrā Reykjavik Open. 2011. gadā Grieķijā dalījis pirmās vietas divos turnīros Retimnā un Paleohorā. 2013. gadā Kijivā kopā ar Ruslanu Ponomarjovu uzvarējis Ukrainas šaha čempionātā.
2021. gada novembrī Rīgā dalījis 24.-25. vietu 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.
2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — AFC zona
Pirmais posms
🇾🇪 yemen divu spēļu summā izcīna uzvaru 3:1.
Spēcijas province
Spēcijas province ir viena no 110 Itālijas provincēm  valsts ziemeļrietumos, Ligūrijas reģionā. Provinci dienvidos apskalo Ligūrijas jūra. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta Spēcija. Provinces kopējā platība ir 881 km2, 2010. gada beigās tajā dzīvoja 223 606 iedzīvotāji. Spēcijas province sīkāk iedalās 32 komūnās.
Jurijs Krivoručko
Biogrāfija
Pārstāvējis Ukrainas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — AFC zona
Pirmais posms
divu spēļu summā izcīna uzvaru 2:1.
divu spēļu summā izcīna uzvaru 3:1.
Jurijs Krivoručko
Biogrāfija
Par panākumiem turnīros FIDE 2004. gadā Krivoručko piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2006. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — AFC zona
Otrais posms
Otrā posma izloze notika Kualalumpurā, Malaizijā. Tajā komandas tika salozētas astoņās grupās pa piecām komandām katrā. Katras grupas uzvarētāji un četras labākās otro vietu ieguvušās komandas kvalificējās trešajam posmam. Šī posma sacensības bija vienlaikus arī kvalifikācija 2019. gada Āzijas kausam.
Trešais posms
Trešā posma izloze notika Kualalumpurā, Malaizijā. Tajā komandas tika salozētas divās grupās pa 6 komandām katrā. Katras grupas divas labākās komadas kvalificējās FIFA Pasaules kausa finālturnīram, bet trešo vietu ieguvēji turpināja kvalifikāciju ceturtajā posmā.
Jurijs Krivoručko
Biogrāfija
Beidzis Ļvivas Nacionālās Universitātes matemātikas fakultāti.
2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — AFC zona
Ceturtais posms
Trešo vietu ieguvušās komandas aizvadīja savstarpējas izslēgšanas spēles, un uzvarētājs kvalificējās starpkontinentu izslēgšanas spēlēm ar CONCACAF zonas 4. vietas ieguvējiem.
Starpkonfederāciju izslēgšanas spēles
Ceturtā posma uzvarētājs spēlēja ar CONCACAF zonas ceturtās vietas ieguvējiem play-off spēles par ceļazīmi uz finālturnīru. Spēles notika 2017. gada novembrī.
Oļegs Deripaska
Oļegs Deripaska (ru, dzimis ) ir krievu uzņēmējs. Pēc Forbes 2014. gada datiem — 178. bagātākais cilvēks pasaulē (pieder aktīvi 7,2 miljardi ASV dolāru vērtībā). Pārvaldītājsabiedrības Basic Element īpašnieks, caur kuru Deripaskam pieder uzņēmumi 19 valstīs daudzās saimniecības jomās, tostarp viņš kontrolē Rusal, pasaulē lielāko alumīnija ražotāju.
Oļģina
Oļģina ir ciems Kubulu pagastā, Balvu novadā. Atrodas 221 km attālumā no Rīgas.
Albrehts Kosels
Albrehts Kosels (de; dzimis, miris ) bija vācu bioķīmiķis. 1910. gada Nobela prēmijas fizioloģijā vai medicīnā laureāts par pētījumiem citoloģija, par šūnas kodola pētījumiem un par nukleīnskābju izpēti. Izdalīja un aprakstīja piecas organiskās vielas, kas atrodas nukleīnskābē - adenīnu, guanīnu, timīnu, uracilu un citozīnu.
Džordžo Gvidelli
Džordžo Gvidelli (it; dzimis, miris ) bija itāļu šaha problēmists.
Albrehts Kosels
Dzimis kā Ludvigs Kārlis Martīns Leonhards Alberehts Kosels (de) Mēklenburgas-Šverīnes pilsētā Rosdtokā, Prūsijas konsula ģimenē. No 1872. gada studēja medicīnu Strasbūrā, studijas pabeidza 1877. gadā Rostokā. Pēc mācībām veica pētījumus Strasbūras Universitātē. No 1883. gada - Berlīnes Universitātē. 1884. gadā atklāja histonu. No 1895. līdz 1901. gadam strādāja Marburgas Universitātē. 1896. gadā atklāja histidīnu. No 1901. gada - Heidelbergas Universitātē.
Džordžo Gvidelli
Šaha kompozīcija
Džordžo Gvidelli bija problēmistu biedrības "Good Companion" loceklis un tās 1917. gada čempions. Savā īsajā mūžā viņš publicēja vairāk nekā 400 divvilčus. 70 no šīm uzdevumiem ir iekļauti Alena Vaita 1922. gada Ziemassvētku sērijas grāmatā "The Good Companion Twomover".
Piemērs
Uzdevuma risinājums:
Henkoks (filma)
"Henkoks" (en) ir 2008. gada ASV supervaroņu kinokomēdija, kuras režisors ir Pīters Bergs. Galvenās lomas atveido Vills Smits, Šarlīze Terona un Džeisons Beitmens. Filmas pirmizrāde notika Parīzē.
Saipla sala
Salas ziemeļu galā atrodas potenciāli aktīvs vulkāns Saipla kalns (3110 m vjl).
Noteikta kā sala šelfa ledājā 1960. gados pēc ASV Ģeoloģijas dienesta veiktās aerofotografēšanas rezultātiem. Sala un kalns nodēvēti par godu amerikāņu polārpētniekam Polam Saiplam (Paul Allman Siple) — Ričarda Bērda antarktiskās ekspedīcijas dalībniekam un Amundsenskotas-Sautpolas polārstacijas zinātniskajam vadītājam Starptautiskā ģeofizikas gada laikā.
The New Saints F.C.
The New Saints F.C. ir Velsas futbola klubs, kas pārstāv Lansantfraidas ciemu Povisas grāfistē, Velsā, un Osvestrijas pilsētu Šropšīras grāfistē, Anglijā. Klubs dibināts 1959. gadā kā Llansantffraid FC. No 1997. līdz 2006. gadam kluba nosaukums bija Total Network Solutions FC, 2003. gadā apvienojās ar Oswestry Town FC, iegūstot pašreizējo nosaukumu. Spēlē Velsas Premjerlīgā, 13 reizes kļuvuši par tās čempioniem. Mājas spēles aizvada Park Hall stadionā Osvestrijā.
Edgars Kramiņš
Edgars Kramiņš (dzimis 1964. gada 14. martā Ļeņingradā) ir latviešu muzikālā teātra aktieris, režisors, runas un vokālais pedagogs, sabiedrisks kultūras darbinieks un pedagoģijas zinātņu doktors. Bijis Nacionālās operas režisors, Rīgas Muzikāli poētiskā teātra mākslinieciskais vadītājs un Vokālās akadēmijas dibinātājs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1964. gada 14. martā Ļeņingradā, 1965. gadā kopā ar vecākiem pārcēlās uz dzīvi Rīgā. Mācījās Jāzepa Vītola Latvijas valsts konservatorijas Emīla Dārziņa speciālajā mūzikas vidusskolas Zēnu kora klasē (1971—1980) un Rīgas 20. vidusskolas Kino klasē (1980—1983). Pēc dienesta armijā (1983—1985) studēja Krievijas Teātra mākslas institūtā (1985—1991), studiju laikā sāka strādāt par aktieri, režisoru un dramaturgu Latvijas Nacionālajā operā un Rīgas Muzikāli poētiskajā teātrī, kura mākslinieciskais vadītājs bija no 1989. līdz 1999. gadam. Mūzikas dramaturģijas interpretācijā un režijā stažējies pie Borisa Pokrovska (Борис Покровский), Jevgēņija Akulova (Евгений Акулов), Georgija Ansimova (Георгий Ансимов) un Kārļa Pamšes.
Atmodas laikā aktīvi iesaistījies sabiedriskajos procesos. 1989. gadā iestājās Latvijas Nacionālās neatkarības kustībā (LNNK), taču pēc tās pievienošanas partijai “Tēvzemei un brīvībai”, izstājies no tās. Pēc 1989. gada 6. marta aktieru piketa pie LKP CK ēkas pret preses brīvības ierobežojumiem bija iekļauts izolējamo inteliģences pārstāvju sarakstā. No 1990. gada, paralēli darbam teātrī, sāka strādāt par pedagogu Muzikālo teātru aktieru skolā, vēlāk arī Rīgas Stradiņa Universitātē, Daugavpils universitātē, Biznesa augstskolā “Turība”, Latvijas Televīzijā, Valsts kontrolē un dažādos mācību centros. Zinātniskā darbība saistīta ar mākslas pedagoģijas un paraverbālās saziņas jomu. Tajā sevī piesaka kā zinātnisku publikāciju un grāmatu autors, maģistrantu un doktorantu pētījumu vadītājs, konsultants un recenzents mākslas pedagoģijas jomā.
Latvijas 14. skolotāju kongresā 2009. gadā viņu ievēlēja par Latvijas Nacionālās Skolotāju savienības priekšsēdētāju, kura pienākumus pildīja līdz 2019. gadam. Kā 2015. gadā, tā 2019. gadā no Latvijas Nacionālās Skolotāju savienības tika virzīts Latvijas Valsts prezidenta amatam, taču netika ievēlēts. Darbojās Eiropas Balss skolotāju asociācijā, Austrijas vokālo pedagogu apvienībā, Latvijas Teātra darbinieku savienībā, Aleksandra Čaka biedrībā un Kultūrizglītības un mākslas centrā "Kāpnes".
Kā vokālais pedagogs un konsultants piedalās dažādu konkursu žūriju darbā un vada meistarklases Latvijā, Austrijā un Krievijā. 2016. gadā nodibināja Vokālo akadēmiju. Ir vokālās mākslas vasaras laboratorijas “Izdziedi vasaru” un Jāņa Zābera Starptautiskā vokālistu konkursa idejas autors un mākslinieciskais vadītājs. Piedalījās televīzijas muzikālajos šovos „O kartes skatuve” (2011, 2012) un „Jauno talantu fabrika” (2013).
Ģimene
Māte — Inese Kramiņa (1944, Rīga), kultūras un pašvaldību darbiniece.
Tēvs — Vilnis Kramiņš (1943, Kandavas apriņķis), Latvijas čempions motosportā.
Juridiskā laulībā bijis tikai vienu reizi. Ar sievu Ivetu Kramiņu kopdzīve ilga 7 gadus, bet ar Marinu Gubāti cilvillaulībā 19 gadus.
Bērni:
Publikācijas
Ir monogrāfiju „Runas prasme saziņā”, “Sarunas bez robežām” un dažādu publikāciju autors, mācību programmu eksperts, konsultants.
Ķīšu iela (Rīga)
Ķīšu iela ir iela Rīgā, Ziemeļu rajona Vecāķu apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Vēlavu ielu un nekrustojoties ar citām ielām beidzas strupceļā. Apbūvi veido individuālā dzīvojamā apbūve. Izdeidota ap 1963. gadu un kopš tiem laikiem nosaukums netika mainīts.
Jaukā pārliecība
"Jaukā pārliecība" (en) ir 2005. gada melnā komēdija, kuras režisors un viens no producentiem ir Markoss Siega. Galvenās lomas filmā atveido Evana Reičela Vuda, Rons Livingstons, Džeimss Vudss, Džeina Krasovska, Elizabete Harnoisa un Maikls Hičkoks. Filmas pirmizrāde notika Sandensas kinofestivālā.
Kimberlija Džoisa ir 15 gadus veca elitāras Beverlihilsas akadēmijas studente, kura apsūdz savu drāmas pasniedzēu Pērsiju Andersonu par seksuālu uzmākšanos.
Standze
Standze (arī Strandze) ir Ventas labā krasta pieteka Ventspils novadā.
Izteka - uz ziemeļaustrumiem no Rēdznieku ciema. Tek ziemeļu-ziemeļrietumu virzienā. Ietek Ventā pie Standzes ciema.
Upi nešķērso valsts autoceļi, tās krastos atrodas Standzes ciems.
Cekulzīlīte
Cekulzīlīte (Lophophanes cristatus) ir neliels zīlīšu dzimtas (Paridae) dziedātājputns, kas sastopams tikai Eiropā. Izdala 7 pasugas.
Izplatība
Cekulzīlīte sastopama vienlaidus gandrīz visā Eiropā, no Pireneju pussalas dienvidrietumiem līdz Urāliem austrumos. Lielbritānijā sastopama vienīgi Skotijā, bet Skandināvijā un Somijā tikai līdz Botnijas līča ziemeļu piekrastei, Itālijā vienīgi pašos valsts ziemeļos (Alpos). Samērā šauri areāla dienvidu atzari iesniedzas Karpatos un Balkānos līdz Albānijai, Bulgārijai un Grieķijai. Ziemo ligzdošanas areālā, bet var klejot.
Latvijā
Cekulzīlīte Latvijā ir parasta ligzdotāja un nometniece. Sastopama skujkoku un jauktu koku mežos, biežāk priežu mežos. Rudeņos reizēm nelielas invāzijas, kuras parasti tiek pamanītas rietumu piekrastes ornitoloģiskajā stacionārā Papē.
Cekulzīlīte reti sastopama ārpus mežiem, turklāt to bariņš visu ziemu klīst tikai pa savu teritoriju, kuras diametrs mērāms simtos metru. Pēc raksturīgajiem satraukuma saucieniem skujkoku mežos tās viegli konstatēt visu gadu.
Izskats
Cekulzīlīte ir neliels, ļoti kustīgs putniņš, mazāks par zvirbuli, bet, salīdzinot ar citām zīlītēm, maza vai vidēji liela zīlīte ar smailu, raibu cekuliņu. Ķermeņa garums 11—12 cm, spārnu plētums 17—20 cm, svars 9,7—15,8 g.
To viegli atpazīt pēc raksturīgā, pelēkraibā cekuliņa, kuru tā bieži izslej gaisā. Apspalvojums mugurpusē pelēkbrūns, apakšpusē gaiši pelēks, gandrīz balts, sāni gaiši brūni. Galva pelēki balta ar melnu pazodi, apkakli un melnu, šauru svītru pāri acij līdz pakausim, no aizmugures ieskaujot pelēkos vaigus. Zem melnās vaigu svītras platāka balta josla, kas arī ieskauj vaigus un kaklu. Acis sarkanbrūnas. Abi dzimumi izskatās līdzīgi. Jaunie putni brūnāki un to cekuliņi nav tik smaili.
Uzvedība un barība
Cekulzīlīte ir izteikts nometnieks. Galvenokārt uzturas skujkoku mežos, gan priežu, gan egļu, bet sastopama arī jauktu koku un lapu koku mežos. Pireneju pussalā mājo dižskābaržu un korķozolu mežos. Parasti vispirms to var izdzirdēt un tikai tad ieraudzīt. Ļoti kustīga.