cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ķūģi (Aiviekstes pagasts)
Ķūģi ir ciems Aizkraukles novada Aiviekstes pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 6,4 km no pagasta centra Kriškalniem, 6,6 km no Pļaviņām un 127,7 km no Rīgas.
Ežziedes
Ežziedes ir augu ģints kurvjziežu dzimtā. Ģints dabiskais izplatības areāls ir Eirāzijā līdz Mjanmai, kā arī Ziemeļāfrikā un Āfrikas tropiskajā joslā. Augiem ir raksturīga smaila lapotne, un tiem ir zilas vai baltas sfēriskas ziedu galviņas. Ģintī ir klasificētas aptuveni 190 sugas, no kurām Latvijā ir sastopama tikai viena — apaļgalvas ežziede (Echinops sphaerocephalus).
Ķūģi (Aiviekstes pagasts)
Apdzīvotā vieta atrodas pie valsts autoceļu V924 (Pļaviņas–Krievciems) un V925 (Ķūģi–Spīganas stacija) krustojuma.
Ežziedes
Sugas
Ģintī ir klasificēta šādas sugas (nepilns saraksts):
Ķūģi (Aiviekstes pagasts)
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Ņižņekolimska
Ņižņekolimska (ru) ir pamests ciems Krievijas ziemeļos, Sahas Republikas Ņižņekolimskas ulusā, tā bijušais administratīvais centrs. Izvietojies Kolimas upes kreisajā krastā ap 150 km no ietekas Austrumsibīrijas jūrā.
Vēsture
Apdzīvoto vietu 1644. gadā kā ziemošanas vietu (зимовье) dibināja kazaki Staduhins un Zirjans Semjona Dežņova ekspedīcijas laikā. 1655. gadā to nocietināja un izmitināja 10 kazaku garnizonu. Kopš 17. gadsimta beigām Ņižņekolimskas cietoksnis bija reģionāli nozīmīga gadatirgus vieta.
1756. gadā 21 km no cietokšņa Kolimas kreisajā krastā iepretī Aņujas upes ietekai uzbūvēja jaunu cietoksni ar sienu un četriem torņiem. 1762. gadā cietoksnī un apmetnē pie tā dzīvoja 874 cilvēki. Līdz gadsimta beigām garnizons cietoksni pameta un Ņižņekolimskā palika mazāk par 100 cilvēku.
19. gadsimtā ciemā bija ap 40 ēku un baznīca, tas kļuva par nozīmīgu tranzīta vietu ceļā no Kolimas uz Anadiru. Šeit bija vairāku Arktikas izpētes ekspedīciju bāze. 1930. gadā Ņižņekolimska kļuva par rajona centru. 1941. gadā centru pārcēla uz Ņižņije Kresti. 1968. gadā ciemu oficiāli likvidēja, bet vēl 2001. gadā tur reģistrēti 6 pastāvīgie iedzīvotāji.
Ektoderma
Ektoderma (no grc (ektós) — 'ārējs' un δέρμα (dérma) — 'āda') jeb ektoblasts ir embrija ārējā dīgļlapa agrīnajās attīstības stadijās. Bez tās vēl ir vidējā dīgļlapa — mezoderma un no ektodermas tālākā dīgļlapa — entoderma. Ektoderma ir biezāka par entodermu.
Sliktais leitnants
"Sliktais leitnants" (en) ir 1992. gada ASV neo-noir kriminālfilma, kuras režisors ir Abels Ferrara. Filmā galveno lomu atveido Hārvijs Keitels.
Ektoderma
Dīglī ektoderma veidojas vienlaicīgi ar entodermu no dīgļa šūnu ārējā slāņa. Ektoderma veido nervu sistēmu (mugurkaulniekiem: muguras smadzenes, perifēros nervus un galvas smadzenes), zobu emalju un epidermu (ādas epitēliju). Vēl tā veido maņu orgānus un gremošanas sistēmas priekšējā un aizmugurējā nodalījuma epitēliju.
Space Jam: Jauna leģenda
"Space Jam: Jauna leģenda" (en) ir 2021. gada ASV sporta komēdija. Filmas režisors ir Malkolms Lī. Galvenās lomas atveido Lebrons Džeimss, Dons Čīdls, Kriss Deiviss un Sonikva Martina-Grīna, bet galvenos Looney Tunes tēlus ieskaņojuši Džefs Bergmans, Ēriks Boza un Zendaja. Filmas pirmizrāde ASV un Latvijā notika. "Space Jam: Jauna leģenda" ir turpinājums 1996. gada filmai "Zvaigžņu basketbols".
Sliktais leitnants
Filma stāsta par korumpētu Ņujorkas detektīvu ar nopietnām narkotiku un azartspēļu atkarībām, kurš izmeklē jaunas mūķenes izvarošanu.
Filmas "Sliktais leitnants" pirmizrāde notika. To izrādīja arī 1992. gada Kannu kinofestivāla Un Certain Regard sadaļā. 2009. gadā iznāca ar stāstījumu nesaistīts turpinājums "Sliktais policists" (Bad Lieutenant: Port of Call New Orleans), kuras režisors ir Verners Hercogs un galveno lomu attēlo Nikolass Keidžs.
Ektoderma
Mugurkaulniekiem ektoderma sastāv no trim daļām: no ārējās ektodermas, rievas un nervu caurulītes. Rieva un nervu caurulīte tiek saukti arī par neiroektodermu. Ektoderma veidojas gastrulācijā.
Sūkļiem un zarndobumaiņiem ektoderma veido ķermeņa sieniņu ārējo slāni.
Slovākijas futbola Superlīga
Slovākijas futbola Superlīga ir Slovākijas augstākā futbola līga, kas dibināta 1993. gadā. Čempionātā piedalās 12 komandas.
Olonkinbīene
Olonkinbīene (no) ir vienīgā apdzīvotā vieta Norvēģijai piederošajā Jana Majena salā. Izvietojusies salas zemākajā, vidusdaļā tās dienvidu piekrastē 5 km no salas lidlauka. Dibināta 1961. gadā kā LORAN-C radionavigācijas sistēmas stacijas personāla mājvieta, vēlāk tur apmetās arī meteostacijas un lidlauka apkalpojošais personāls. Salā nav pastāvīgo iedzīvotāju, personāls šeit ierodas uz sešu mēnešu maiņām. Nosaukta par godu ilggadējam norvēģu meteostacijas darbiniekam (1928–1936), polārpētniekam un radiooperatoram Genādijam Olonkinam.
Riuseņi
Riuseņi ir ciems Istras pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 311 km attālumā no Rīgas.
Ņujorkas Centrālā stacija
Ņujorkas Centrālā stacija (en) ir dzelzceļa stacija, kas atrodas ASV pilsētā Ņujorkā, centrālajā Manhatanā, 48. ielas un Parka avēnijas krustojumā. Beaux-Arts stila dzelceļa stacija tika uzcelta 1913. gadā. Tajā ir 44 dzelzceļa platformas (lielākais skaits pasaulē) un 67 sliežu ceļi. Pēc apkalpoto pasažieru skaita Ņujorkas Centrālā stacija ir trešā lielākā Ziemeļamerikā pēc Ņujorkas Pensilvānijas stacijas un Toronto dzelceļa stacijas.
ANO Ģenerālās asamblejas Rezolūcija 68/262
ANO Ģenerālās asamblejas rezolūcija A/RES/68/262 "Par Ukrainas teritoriālo integritāti" ir ANO Ģenerālās asamblejas 68. sesijā 2014. gada 27. martā atklātā balsojumā pieņemta rezolūcija, kas atkārtoti uzsvēra atbalstu Ukrainas teritoriālajai integritātei tās starptautiski atzītajās robežās un pasludināja par spēkā neesošu Krimas referendumu (2014).
Pieņemšana
Šī ANO Ģenerālās asamblejas sesija tika īpaši sasaukta, lai risinātu jautājumu par Ukrainas teritorijas daļas (Krimas Autonomā Republika, Sevastopole) statusu pēc Krievijas okupācijas. Rezolūciju ierosināja Kanāda, Kostarika, Vācija, Lietuva, Polija un Ukraina.
To atbalstīja 100 ANO dalībvalstis, bet noraidīja 11 valstis (Armēnija, Baltkrievija, Bolīvija, Kuba, Ziemeļkoreja, Nikaragva, Krievija, Sudāna, Sīrija, Venecuēla un Zimbabve). 58 valstis atturējās, bet 24 valstis nepiedalījās balsošanā.
Pirms tam par šo jautājumu notika septiņas ANO Drošības padomes sanāksmes, kurās Krievija izmatoja savas veto tiesības.
Mīlgrāvja iela
Mīlgrāvja iela ir iela Rīgā, Ziemeļu rajonā, Sarkandaugavā un Trīsciemā. Tā sākas krustojumā ar Viestura un Ostas prospektu un beidzas krustojumā ar Ezera ielu, kura pārtop par Jaunciema gatvi. Visā garumā Mīlgrāvja iela klāta ar asfalta segumu.
Ielu savienojumi
Mīlgrāvja iela krustojas ar šādām ielām:
Sabiedriskais transports
Visas Mīlgrāvja ielas garumā pa to kursē 2., 11., 24. un 58. maršruta autobusi.
Todaižu pilskalns
Todaižu pilskalns jeb Leiškalnu pilskalns ir pilskalns, kas atrodas Kuldīgas novada Alsungas pagasta austrumos, Pilsezera dienvidrietumu krastā.
Melnkalnes basketbola izlase
Melnkalnes basketbola izlase ir komanda, kas pārstāv Melnkalni tādās starptautiskās basketbola sacensībās kā Olimpiskās spēles, Pasaules čempionāts un Eiropas čempionāts.
Izlases lielākais panākums ir 13. vieta 2017. gada Eiropas čempionātā.
Pašlaik (2023. gada februāris) Melnkalnes izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 18. vietu.
JJK Jyväskylä
JJK ir Somijas futbola klubs no Jiveskiles. Dibināts 1923. gadā, spēlē Somijas futbola čempionāta trešajā līmenī — Kakkonen līgā.
Bēbis Boss: Ģimenes bizness
"Bēbis Boss: Ģimenes bizness" (en) ir 2021. gada ASV animācijas filma. Filmas režisors ir Toms Makgrats. Galvenos tēlus ierunājuši Aleks Boldvins, Džeimss Mārsdens, Eimija Sedarisa, Ariana Grīnblata, Džefs Goldblums, Eva Longorija, Džimijs Kimels un Līza Kudrova. Filmas pirmizrāde notika ASV. Filma ir turpinājums 2017. gada filmai "Bēbis boss".
Kubas administratīvais iedalījums
Kubas adminstratīvo iedalījumu veido 15 provinces un 1 īpašā municipalitāte, kuras sīkāk iedalās 168 municipalitātēs. Pēc platības lielākā administratīvā iedalījuma vienība ir Kamagvejas province (15 413.8 km²), bet vismazākā — Huventudas sala (2419 km²). Pēc iedzīvotāju skaita visapdzīvotākā ir Havana (2 106 146 iedzīvotāji), bet vismazāk apdzīvota — Huventudas sala (84 263 iedzīvotāji).
Andrejs Dandzbergs
Andrejs Dandzbergs (dzimis, miris ) bija latviešu uzņēmējs un valsts darbinieks. Atmodas laikā tika ievēlēts par PSRS tautas deputātu, bijis Jūras lietu ministrs Godmaņa Ministru padomē.
1989. gadā Dandzbergs tika ievēlēts par PSRS tautas deputātu Tukuma 318. nacionāli teritoriālajā apgabalā. 1991. gadā apstiprināts par Jūras lietu ministru Ivara Godmaņa vadītajā Ministru padomē. 1993. gadā Andrejs Dandzbergs kļūst par apdrošināšanas sabiedrības BTA (Baltijas transporta apdrošināšana) līdzdibinātāju un prezidentu.
Andrejs Dandzbergs miris pēc smagas slimības. Pēc viņa nāves viens no Dandzberga dēliem - Gints nomainīja tēvu BTA prezidenta amatā.
2000. gadā apgādā "Likteņstāsti" tika izdota Andrejam Dandzbergam veltīta atmiņu grāmata "Andrejs".
Zenons Popovs
Zenons Popovs (dzimis, miris 1944. gadā ) bija Latvijas krievu riteņbraucējs.
Latvijas komandas sastāvā piedalījies Amsterdamā, startējot 4000 m komandu iedzīšanā, kur izstājās 1. kārtā.
Trīskārtējs Latvijas čempions riteņbraukšanā grupas braucienā šosejā (1927., 1928., 1932. gadā).
Absolvējis Rīgas pilsētas krievu ģimnaziju 1924. gadā. Studējis Latvijas Universitātes Matemātikas fakultātē 1924. - 1928. gados.
Maksims Toņiševs
Maksims Toņiševs (dzimis Rīgā) ir Latvijas futbolists, spēlē malējā aizsarga pozīcijā. Kopš 2021. gada pārstāv Latvijas Virslīgas klubu Valmiera FC.
Karjera
Sešu gadu vecumā sācis trenēties Rīgas Futbola skolā. Latvijas Virslīgā RFS sastāvā debitēja pret Valmiera Glass/ViA. 2019. un 2020. gada sezonās tika izīrēts BFC Daugavpils komandai. Pirmos vārtus Virslīgā guva pret FK Metta. Pirms 2021. gada sezonas pievienojās Valmiera FC. 2022. gadā Valmieras kluba rindās kļuva par Latvijas čempionu.
Spēlējis dažādu vecumu Latvijas jauniešu izlasēs. U-21 izlasē bija arī komandas kapteinis. Pirmo reizi uz Latvijas izlasi izsaukts 2022. gada septembrī. Latvijas izlasē debitēja 2024. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Armēniju, nākot uz maiņu spēles 65. minūtē.
Sasniegumi
Valmiera FC
Duklas pāreja
Duklas pāreja (pl, sk) ir kalnu pāreja Karpatos 502 metru augstumā, uz Polijas un Slovākijas robežas uz dienvidiem no Duklas pilsētas Polijā un ziemeļiem no Svidnīkas pilsētas Slovākijā. Jau no senatnes caur Duklas pāreju darbojās tirdzniecības ceļš, jo tā ir zemākā kalnu pāreja Karpatu kalnu galvenajā grēdā. Duklas pārejā notikušas sīvas kaujas gan Pirmā, gan Otrā pasaules kara laikā.
Angārs 18
"Angārs 18" ir amerikāņu režisora Džeimsa Konveja 1980. gadā uzņemts zinātniskās fantastikas trilleris. Galvenās lomas filmā atveido Darens Makgevins, Roberts Vons, Harijs Kolinzs, Džeimss Hemptons un Pamela Belvuda.
Sižets
Trīs astronauti gatavojas satelīta palaišanai no kosmosa kuģa Space Shuttle. Viens no viņiem atrodas kuģa kravas nodalījumā un veic pēdējās sagatavošanas darbības. Pēkšņi otrais pilots uz radara ekrāna ierauga objektu, kas pārvietojas pa līkloču trajektoriju un atrodas tieši virs viņu kuģa. Astronauti nespēj un nepagūst neko izdarīt, jo satelīts pēc komandas no Zemes ieslēdz savus dzinējus un ietriecas NLO. Astronauts, kurš bija kravas nodalījumā, iet bojā.
Pēc atgriešanās uz Zemes astronauti cenšas kaut ko uzzināt par notikušo, taču ASV valdība citplanētiešu avarējušo kuģi, kas nosēdies Arizonas tuksnesī, ir aizvedusi uz Gaisa spēku bāzi, kur tas tiek slepenībā pētīts. Iekļūstot kuģī, zinātnieki tur atrod divus mirušus citplanētiešus. Uz kuģa vadības paneļa attēloti simboli, kas līdzīgi tiem, ko izmantojušas Zemes senās civilizācijas, bet kuģa skaitļotājā tiek atklāti ieraksti, kuros redzamas Zemes spēkstacijas, militārās bāzes, industriālās rūpnīcas un lielākās pilsētas. Viens no zinātniekiem secina, ka šāds kuģis nevarēja sasniegt zemi no kosmosa tālēm un ka mātes kuģis — lielāks un ātrāks — ir kaut kur Zemes tuvumā.
Benkroftu un Preisu, kuri cenšas noskaidrot patiesību, izseko valdības aģenti. Preiss tiek nogalināts, taču Benkroftam izdodas izvairīties un nokļūt Angārā 18, kurā tiek pētīts svešais kosmosa kuģis.
Kad zinātnieki ir atklājuši, ka citplanētieši plāno atgriezties uz Zemes, valdības aģenti raida uz angāru ar sprāgstvielām pildītu raķeti, lai nogalinātu visus, kas iesaistīti šajā incidentā un saglabātu notikušo noslēpumā. Taču Benkrofts un daži zinātnieki, kas sprādziena brīdī atradās svešā kuģa iekšpusē, izdzīvo.
Filmas tapšana un kritika
Daļa filmas tika uzņemta Teksasā, filmēšana notika arī Soltleiksitijā Jūtas štatā.
Pēc filmas izlaišanas kritiķis Vinsents Kenbijs laikrakstā The New York Times par to rakstīja: "Angārs 18 ir sava veida melodrāma, kas it kā ir skeptiska, taču pieprasa, lai visi, kas to skatās, tai pilnībā ticētu... Šīs filmas zvaigznes... Roberts Vons kā nežēlīgs un neiedomājams Baltā nama štāba priekšnieks... Lidojošā "apakštasīte" izskatās pēc palielinātas Taivānā izgatavotas rotaļlietas".
Filmu klajā laida Sunn Classic Pictures, neatkarīgs ASV filmu izplatītājs, kura ierakstu bibliotēka tagad pieder Paramount Pictures. 2013. gada 25. jūnijā "Angārs 18" tika izdots Blu-ray formātā.
Ineta Lipša
Ineta Lipša (dzimusi 1970. gada 12. jūlijā Ogrē) ir latviešu vēsturniece.
Biogrāfija
I. Lipša uzaugusi Lielvārdē, četru bērnu ģimenē. Beigusi Latvijas Universitātes Vēstures un filozofijas fakultāti (1993). No 1993. līdz 2006. gadam bijusi žurnāliste, strādājusi izdevumos “Tev”, “Nedēļa Tev”, “Rīgas Balss”, “Neatkarīgā Rīta Avīze”, “Spogulis”, “Fokuss”, “Vakara Ziņas” un “Latvijas Avīze”. 2004. gadā Latvijas Universitātē ieguvusi maģistra grādu vēsturē. 2009. gadā — doktora grādu vēsturē. No 2007. gada LU Latvijas vēstures institūta pētniece, kopš 2013. gada vadošā pētniece. Pētījumi Latvijas starpkaru vēsturē, īpaši dzimtes un seksualitātes vēsturē. 2009. gadā ieguvusi Bernharda Holandera balvu par savu disertāciju. 2021. gadā saņēmusi balvu no apvienības "Mozaīka" par ieguldījumu Latvijas LGBT+ vēstures izpētē.
Bēbis boss (filmu sērija)
"Bēbis Boss" (en) ir pilnmetrāžas animācijas filmu sērija. Animācijas filmu ideja pieder DreamWorks Animation studijai, bet izplatītājs ir 20th Century Fox un Universal Pictures.
Pandora (pavadonis)
Pandora (gr) ir dabiskais Saturna pavadonis, pazīstams arī kā Saturn XVII.
Atklāšana un nosaukums
Pavadoni 1980. gada oktobrī atklāja Stjuarts Kolinzs fotoattēlos, kas tika saņemtas no automātiskās starpplanētu zondes "Voyager 1". Sākotnēji tam tika dots pagaidu apzīmējums S/1980 S 26, bet 1985. gadā oficiāli tika nosaukts sengrieķu mitoloģiskas personas, Pandoras vārdā.
Orbīta
Pandora veic pilnu apgriezienu ap Saturnu vidēji 141 700 km attālumā no tā 15 stundās un 5 minūtēs. Orbītas ekscentritāte sastāda 0,0042, bet pati orbīta atrodas precīzi uz planētas ekvatora. Kā pavadonis — "gredzenu gans" ar savu gravitāciju iespaido Saturna F gredzenu.
Fiziskās īpašības
Pandorai ir neregulāra izstiepta forma ar izmēriem apmēram 110×88×62 km. Uz pavadoņa virsmas atrodas vismaz divi triecienkrāteri ar diametru līdz 30 km. Pie ļoti zema blīvuma 0,6 g/cm3 un liela albedo 0,6 Pandora, domājams, sastāv no poraina ledus. Zvaigžņu lielums sastāda 16,3m.
Izpēte
Pandoru sauc par F gredzena ganu. Pandoras orbīta ir nestabila un rezonansē ar Prometeju. Visbūtiskākās izmaiņas to orbītās notiek apmēram pēc katriem 6,2 gadiem.
Jeļena Staburova
Jeļena Staburova (ru; dzimusi 1948. gada 7. oktobrī Ohā, Sahalīnā, Krievijā) ir Latvijas krievu sinoloģe, pirmās sinoloģijas studiju programmas veidotāja Latvijā, Latvijas akadēmiskās Ķīnas pētniecības pamatlicēja un ķīniešu valodas īpašvārdu atveides latviešu valodā standarta izstrādātāja.
Biogrāfija
Jeļena Staburova dzimusi 1948. gadā Ohā Sahalīnā, kur māte, maskaviete Ļudmila Staburova aizbrauca pēc augstskolas beigšanas pasniegt angļu valodu. Kopš 1949. gada dzīvoja un mācījās Ļeningradā un Maskavā. 1972. gadā pabeidza Ļeningradas valsts universitātes Austrumu fakultāti Ķīnas vēstures specialitātē ar kvalifikāciju austrumpētniece-vēsturniece. 1973.—1977. gados turpināja studijas aspirantūrā PSRS ZA Austrumpētniecības institūtā. 1974. gadā apprecējās ar bijušo Ļeningradas valsts universitātes studiju biedru turkologu un dzejnieku Uldi Bērziņu. 1977. gadā aizstāvēja vēstures zinātņu kandidāta disertāciju par tēmu “Anarhisms Ķīnā. 1900—1920”. Tajā pašā gadā tika uzņemta Latvijas valsts universitātes Vēstures fakultātē par pasniedzēju. 1993. gadā turpat aizstāvēja otru disertāciju par tēmu “Politiskās partijas un biedrības Ķīnā Sjiņhaja revolūcijas laikā (1911—1913)”, par ko viņai piešķirts vēstures habilitētā doktora (Dr. habil. hist.) zinātniskais grāds. 1994. gadā stažējās Taivānas Pedagoģiskās universitātes Ķīniešu valodas centrā. 1995. gadā saņēma profesora akadēmisko nosaukumu. 1991. gadā sāka strādāt arī Latvijas Universitātes Svešvalodu fakultātes jaunizveidotajā Orientālistikas katedrā, kur izstrādāja sinoloģijas bakalaura studiju programmu (pirmo Latvijā). Izveidoja un vadīja (1998—2004) arī pirmo Japānas studiju bakalaura studiju programmu. 2002——2004 gados bija LU orientālistikas maģistra studiju programmas direktore. 1998—2004 gados vadīja LU Orientālistikas nodaļu. 2004—2015 gados bija Rīgas Stradiņa universitātes profesore politikas zinātnē, kur vadīja politikas zinātnes maģistrantūras programmu, izveidoja un vadīja doktora studiju programmu „Politikas zinātne“, nodibināja un vadīja Konfūcija centru.
Zinātniskā darbība
Jeļena Staburova ir ap 170 pētījumu autore par Ķīnas vēsturi un politiku, historiogrāfiju, literatūru, valodu, filozofiju, Latvijas un Krievijas sinoloģijas vēsturi, ķīniešu budisma virzienu huajaņ.
Nozīmīgākie darbi
Jeļena Staburova ir lasījusi lekcijas Stokholmas universitātē, Akadēmijas Sinikas Ķīnas jaunlaiku vēstures institūtā Taipejā, Ziemeļvalstu Austrumpētniecības institūtā (NIAS) Kopenhāgenā, Kvinslendas universitātes Āzijas valodu un studiju nodaļā un Vēstures nodaļā (Brisbenā, Austrālijā), Austrālijas nacionālās universitātes Āzijas studiju centra Klusā okeāna un Āzijas vēstures pētniecības nodaļā (Kanberā), Zviedrijas Sociālo zinātņu kolēģijā (SCASSS) Upsālā, Vuhaņas Universitātē (Vuhaņa, Ķīna), Pekinas Pedagoģiskajā universitātē (Pekina, Ķīna).
Mūra (upe)
Mūra (de, sl, hr, hu) ir 434 kilometrus gara Dravas kreisā krasta pieteka Austrijā, kā arī, lejtecē, Slovēnijā, Horvātijā un Ungārijā.
Iztece Augstajā Tauernā, Zalcburgas zemes teritorijā. Augštecē tek caur Alpiem austrumu virzienā, pie Kapfenvergas pagriežas uz dienvidiem, lejpus Leibnicas sasniedz Slovēnijas robežu, pagriežas uz dienvidaustrumiem. Lejtecē veido Austrijas — Slovēnijas, vēlāk Slovēnijas — Horvātijas, bet pašā lejtecē Horvātijas — Ungārijas robežu. Lielākās pietekas — Mirca, Ledava. Upes krastos atrodas Tamsvēga, Mūrava, Leobene, Brika pie Mūras, Grāca, Leibnica, Radenci, Veržeja, Legrada.
Slādkovičovo
Slādkovičovo (sk) ir pilsēta Slovākijā, Trnavas apgabala Galantas apriņķī.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1252. gadā. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Galanta līdz 1918. gadam atradās Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir Diosega (Diószeg). Arī slovāki līdz 1948. gadam, kad tā tika pārsaukta slovāku dzejnieka Andreja Slādkoviča vārdā, pilsētu dēvēja par Dioseku (Diosek). Pilsētas tiesības no 1582. gada. 1786. gadā imperators Jozefs II pilsētā nometināja vācu amatniekus. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. Otrā pasaules kara laikā, pamatojoties uz Vīnes arbitrāžām, pilsēta ietilpa Ungārijā. No 1993. gada — neatkarīgās Slovākijas pilsēta.
Cilvēki
2011. gadā absolūtais vairākums (64,32 %) pilsētas iedzīvotāju bija slovāki, dzīvoja arī ungāri (31,70 % ), citas tautības (3,98 %). Pēc reliģiskās pārliecības — katoļi (58,04 %), nereliģiozi (33,96 %), luterticīgie (6,30 %).
Nahu—dagestāniešu valodas
Nahu—dagestāniešu valodas, arī Ziemeļaustrumkaukāza valodas, ir valodu saime, kura izplatīta Kaukāza ziemeļaustrumos, galvenokārt Krievijas republikās Dagestānā, Čečenijā un Ingušijā, kā arī Azerbaidžānas ziemeļos. Nahu-dagestāniešu valodām nav kopīgu iezīmju ar citām valodu saimēm, tāpēc tā ir izdalīta kā atsevišķa valodu saime. Agrāk tika izdalīti divi valodu atzari — dagestāniešu valodas (pēc pratēju skaita lielākās ir avāru valoda, laku valoda, lezgīnu valoda un tabasaranu valoda) un nahu valodas (lielākās valodas ir čečenu valoda un ingušu valoda), bet mūsdienās tiek izmantots arī vēl smalkāks dalījums.
Anete Vāgnere-Mihele
Anete Vāgnere-Mihele (de; dzimusi kā Mihele (de) Hallē) ir Vācijas starptautiskā meistare šahā (1975).
Biogrāfija
1972. gadā uzvarējusi Vācijas Demokrātiskās republikas (VDR) junioru šaha čempionātā U14 vecuma grupā meitenēm. Daudzkārtēja VDR sieviešu šaha čempionātu dalībniece, kuros divas reizes uzvarējusi (1981, 1983) un trīs reizes (1979, 1984, 1985) bijusi otrā. Divas reizes uzvarējusi VDR šaha ātrspēles čempionātos sievietēm (1988, 1990). 1990. gadā Malaizijā piedalījusies Pasaules čempionāta šahā sievietēm starpzonu turnīrā, kurā ieņēmusi 16. vietu.
Pārstāvējusi VDR Pasaules šaha olimpiādē:
Par panākumiem turnīros FIDE 1975. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Bishop Airlock
Nanoracks Bishop Airlock jeb Bishop ir ASV uzņēmuma Nanoracks slūžu kameras modulis. Tas Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) tika nogādāts 2020. gada decembrī ar karavas kuģi SpaceX CRS-21.
Moduli izgatavoja Nanoracks, Thales Alenia Space, Boeing. To izmanto, lai brīvā lidojumā palaisti CubeSats veida nanopavadoņus, mazos pavadoņus un citas kravas NASA un citiem komerciāliem un valdības klientiem. NASA plāno izmantot slūžu kameru kā jaunu veidu, lai atbrīvotos no lieliem atkritumu gabaliem. Moduļa nosaukums aizgūts no šaha figūras laidņa (en, tiešā tulkojumā "bīskaps").
Vēsture
Nanoracks bija noslēdzis līgumu ar NASA, lai nosūtītu akadēmisku un privātu klientu kravas uzstādīšanai uz SKS eksperimentu statīvos vai izmešanai no slūžu kameras Japānas Kibō modulī. NASA ierobežojumi izmantot JAXA iekārtu radīja vājo vietu, mudinot Nanoracks izstrādāt savu slūžu kameru, lai palielinātu pavadoņu izvēršanas iespējas. NASA plānoja arī izmantot Bishop, lai atbrīvotos no atkritumiem. Kosmonauti vienkārši ievietotu savus atkritumus slūžu kamerā, un atkritumi tiktu izmesti ārā un sadegtu Zemes atmosfērā. Tas palīdzētu risināt hronisko problēmu, proti, turēt atkritumus visos moduļos mēnešiem ilgi, gaidot, kad kravas kosmosa kuģis aizvedīs atkritumus.
2016. gada maijā tika parakstīts Kosmosa līgums starp NASA un Nanoracks, lai izstrādātu privātu slūžu kameru. 2017. gada februārī tika apstiprināts Nanoracks un Boeing plāns izgatavot un palaist moduli līdz 2019. gadam. Sākotnēji bija plānots Bishop palaista SpaceX CRS-19 lidojumā 2019. gada beigās, vēlāk moduli pārcēla uz SpaceX CRS-21.
Slūžu kameras primārais ražotājs bija Nanoracks. Titāna un alumīnija hermētisko korpusou izgatavoja uzņēmums Thales Alenia Space rūpnīcā Turīnā, Itālijā. Boeing ražoja nerūsošā tērauda ārējos paneļus un saslēgšanās mehānismu Common Berthing Mechanism (CBM). Daļēji izgatavoās daļas tika nosūtītas uz Kenedija Kosmosa stacijas apstrādes ēku, lai moduli pabeigtu, montētu un testētu.
Lidojuma gaita
Bishop orbītā tika palaists 16:17:08 UTC. Tas atradās kravas kuģa SpaceX CRS-21 Cargo Dragon nehermētiskā kravas sekcijā. Dragon SKS sasniedza 7. decembrī.
19. decembrī 23:44 UTC ar manipulatoru Canadarm-2 no Dragon nehermētiskās kravas sekcijas tika izņemts Bishop Airlock, un 20. decembrī 03:30 UTC tas tika pievienots Tranquility moduļa kreisās puses pieslēgvietai.
2022. gada 2. jūlijā pirmo reizi tika izmantota Nanoracks Airlock Trash Deployer sistēma, ko stacijā nogādāja Cygnus NG-17. Ap 22:30 UTC manipulators Canadarm-2 no SKS atvienoja Bishop Airlock un pacēla to pretēji stacijas ātruma vektoram. Pēc tam 3. jūlijā 0005 UTC Bishop izgrūda lielu atkritumu maisu. Ap 0130 UTC Bishop tika atkārtoti pievienots Tranquility modulim. Atkritumu maisa masa varēja būt aptuveni 250 kg, izmērs aptuveni 1,5 m diametrā.
Uzbūve
Slūžu kamera ir zvana veida cilindrs, kas piestiprināts Tranquility modulim. Tā izmēri ir 1,80 m × 2,014 m ar 3,99 kubikmetru tilpumu. Modulim nav ārējas lūkas, tā vietā Canadarm2 pievienojas pie kādas no abām satvērēja vietām, lai noņemtu vai pievienotu stacijas pieslēgvietai.
Kamēr Bishop ir pievienots stacijai, tas ir hermētiskai noslēgts un ļauj kosmonautiem iekšā ievietot kravu. Pēc tam lūku aizver, iesūc gaisu un ar manipulatoru kosmosa stacijas ārpusē veic moduļa satveršanu un atvienošanu no pieslēgvietas. Pēc kravas izmešanas vai zinātnisko eksperimentu pabeigšanas vakuumā slūžu kameru novieto atpakaļ iepriekšējā vietā. Modulim ir arī otra satvērēja vieta, kas ļauj to pievienot pie mobilās transportsistēmas Mobile Base System un pārvietot pa stacijas galveno kopni.
Rivoni
Rivoni ir ciems Čornajas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 264 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V578.
Džāsims Alvāns
Džāsims Alvāns (ar; dzimis 1928. gadā, miris ) bija Sīrijas Republikas armijas pulkvedis, vairāku veiksmīgu un neveiksmīgu militāro apvērsumu organizētājs. Apvienotās Arābu Republikas pastāvēšanas periodā bija stratēģiski nozīmīgās Katanas bāzes komandieris.
Kritizēja Sīrijas 1961. gada valsts apvērsumu un 1962. gadā mēģināja īstenot divus pretapvērsumus. Piedalījās veiksmīgajā 1963. gada 8. marta valsts apvērsumā, taču neapmierināts ar partijas Baas virsnieku mēģinājumiem atstumt no varas nāserītus, 1963. gada 17. jūlijā organizē neveiksmīgu apvērsuma mēģinājumu. Tiek notiesāts uz nāvi, taču pēc Sīrijas kaimiņvalstu vadītāju iejaukšanās tiek apžēlots un dodas trimdā uz Ēģipti, no kuras tikai 2005. gadā atgriežas Sīrijā.
Dzīve
Dzimis beduīnu ģimenē. Pēc mācībām Homsas Militārajā Akadēmijā, 1946. gadā sāk dienestu Sīrijas armijā. Adiba Šišakli diktatūras laikā ir pasniedzējs Homsas Militārajā Akadēmijā. Pēc Apvienotās Arābu Republikas izveidošanas iecelts par Damaskas tuvumā esošās Katanas bāzes komandieri. 1961. gadā paaugstināts par pulkvežleitnantu. 1961. gada 28. septembra apvērsumā piedalās tanku vienības no Katanas bāzes, taču tas notiek bez Alvana ziņas, kurš tajā dienā atrodas komandējumā Damaskā. Vēlāk Alvans sevi vaino par apvērsuma izdošanos, jo uzskata, ka būtu varējis to novērst ja būtu bijis bāzē.
Pēc Sīrijas neatkarības atjaunošanas kopā ar citiem Nāseram uzticīgiem virsniekiem, Baas partijas atbalstītāju veidoto Militāro komiteju un politiski neatkarīgajiem virsniekiem Ziada al-Hariri vadībā iesaistās sazvērestībā pret jauno režīmu. Viņu plānotajam apvērumam jānotiek 1962. gada 2. aprīlī, taču cita armijas sazvērnieku grupa viņus apsteidz. 1962. gada 28. martā Abdelkerīms el Nehlāvī veic apvērsumu, atlaižot Sīrijas Prezidentu un valdību. 31. martā Džasima Alvana vadītie spēki Homsā veic savu sacelšanos.
18. jūlija apvērsuma mēģinājums
1963. gada 8. martā Arābu Sociālistiskās Baas partijas Militārā komiteja kopā ar Nāseru atbalstošo virsnieku grupu un neatkarīgajiem virsniekiem īsteno veiksmīgu valsts apvērsumu. Lai arī visām pusēm ir pamatotas šaubas, pēc mēnesi ilgušām sarunām 17. aprīlī tiek noslēgts līgums par Ēģiptes, Sīrijas un Irākas federācijas izveidošanu 1965. gadā. Taču Militārās komitejas virsniekiem ir savi plāni un aprīļa beigās-maija sākumā tie veic nāserītu tīrīšanu no armijas. Jūnija beigās notiek arī Ziada al-Hariri pārstāvēto neatkarīgo armijas virsnieku tīrīšana no armijas.
Nāserīti armijā vēl ir saglabājuši pietiekošu ietekmi, lai 1963. gada 18. jūlijā Alvana vadībā mēģinātu sagrābt varu, uzbrūkot armijas ģenerālštābam un Damaskas radio stacijai. Nežēlīgo cīņu laikā tiek nogalināti vairāki simti cilvēku. Baas piekritēji dumpi apspiež, militārie tribunāli uzreiz pavēl 27 dumpi organizējušo virsnieku nāvessodus. Nāsers 22. jūlijā nosauc Sīrijas Baas biedrus par fašistiem un slepkavām un lauž 17. aprīļa vienošanos par kopējas valsts veidošanu.
Turpmākajos gados Alvans ar ēģiptiešu atbalstu organizē Sīrijas Baas režīmam opozicionāras kustības. 1980. gados Sīrijas opozicionārus aizvien aktīvāk finansē Sadams Huseins, kas noved pie Ēģiptes atbalsta un diplomātiskās pases zaudēšanas. 2005. gadā Alvanam beidzot ļauj atgriezties Sīrijā, kur tas apmetas uz dzīvi Deir es-Zorā.
Pauls Iklāvs
2007. gadā beidzis Āgenskalna Valsts ģimnāziju. 2011. gadā beidzis Rīgas Tūrisma un Tirdzniecības skolu. 2017. gadā absolvējis Latvijas Kultūras akadēmiju dramatiskā teātra aktiera specialitātē un kļuvis par Valmieras teātra aktieri. Piedalījies arī Dailes teātra izrādēs.
Gaila
Gaila (de) ir 112 kilometrus gara Dravas labā krasta pieteka Austrijas dienvidos, Tirolē un Karintijā.
Iztece pie Obertillahas Tirolē. Tek austrumu virzienā. Ietek Dravā lejpus Fillahas centra. Upes krastos atrodas Hermagora.
TransferWise
TransferWise Ltd (zīmols Wise) ir Apvienotajā Karalistē bāzēts finanšu uzņēmums. Tā galvenais birojs ir Londonā. Uzņēmums ir dibināts 2011. gadā. Tas sniedz Igaunijā izstrādātus naudas pārskaitījumu pakalpojumus. Wise atbalsta vairāk nekā 300 valūtas maršrutu visā pasaulē, kā arī nodrošina multivalūtu kontus.
Wise koncepcija ir saskaņot naudas pārskaitījumus starp cilvēkiem dažādās valstīs, par pakalpojumu ņemot nelielu komisiju, izmantojot starpbanku vidējo maiņas kursu, atšķirībā no tradicionālajiem valūtas pārvedumiem, kur ir pirkšanas un pārdošanas kursi, un starpnieks ņem starpību starp tām. 2020. gada sākumā TransferWise lietoja vairāk nekā seši miljoni cilvēku, mēnesi veicot pārskaitījumus vairāk nekā četru miljardu eiro vērtībā.
Wise akcijas (2,4 %) tiek kotētas biržā London Stock Exchange. Pārējās kapitāldaļas pieder dažādiem investoriem, un lielākie īpašnieki ir uzņēmuma dibinātāji Tāvets Hinrikuss un Kristo Kērmanns.
Vēsture
Skype pirmais darbinieks Tāvets Hinrikuss (Taavet Hinrikus) un Deloitte finanšu konsultants Kristo Kērmanns (Kristo Käärmann) aizdomājās par jauna naudas pārskaitījumu pakalpojuma izveidi. Tā kā igauņi strādāja gan viņu dzimtajā valstī gan Apvienotajā Karalistē, viņiem bija personīga pieredze par "starptautiskās naudas pārsūtīšanas sāpēm", jo bija jāmaksā bankas komisijas maksas par naudas summas pārrēķināšanu no eiro uz mārciņām un otrādi. Pēc Hinrikusa vārdiem: "Es katru reizi zaudēju piecus procentus no naudas, ko pārsūtīju. Tajā pašā laikā mans kompanjons Kristo Kērmanns (arī no Igaunijas) sāka saņemt samaksu Apvienotajā Karalistē un zaudēja daudz no naudas, ko viņš pārsūtīja atpakaļ uz mājām, lai tur samaksātu par hipotēku."
Tas iedvesmoja viņus noslēgt privātu vienošanos: Hinriks, kurš maksāja eiro valūtā, pārskaitīja maksājumu tieši Kērmanna Igaunijas kontā, nemaksājot par valūtas konvertāciju no mārciņām uz eiro, bet Kērjanss veica pretpakalpojumu, pārskaitot mārciņas Hinrikusa Apvienotās Karalistes kontā. Šī vienošanās viņiem ļāva sākt veidot kolektīvo pakalpojumu izmantošanas valūtas maiņas pakalpojumu, lai piedāvātu lētāku alternatīvu esošajām institūcijām.
TransferWise pakalpojums tika palaists 2011. gada janvārī. 2012. gada februārī TransferWise ieguva Apvienotās Karalistes finanšu regulatora apstiprinājumu. 2013. gada aprīlī, pēc banku pakalpojumu sniedzēju spiediena, viņi liedza lietotājiem pirkt Bitcoin. Pirmajā gadā darījumi ar TransferWise stapniecību sasniedza 10 miljonus eiro. 2017. gada maijā uzņēmums paziņoja, ka klienti katru mēnesi sūtīja vairāk nekā vienu miljardu mārciņu.
2017. gada aprīlī TransferWise paziņoja par lēmumu pārcelt Eiropas biroju no Londonas uz kontinentu Brexit dēļ. 2017. gada maijā TransferWise uzsāka jaunu pakalpojumu — Borderless (bezrobežu) kontu. Sākotnēji konts bija paredzēts uzņēmumiem un ārštata darbiniekiem ar kontu un patērētāja karti. 2018. gada janvārī tika uzsākti MasterCard debetkartes pakalpojumu atsevišķiem esošajiem klientiem, lai tie varētu izmantot savu Borderless kontu 28 valūtās. 2017. gada maijā uzņēmums paziņoja, ka kopš gada sākuma tas ir sācis pelnīt.
2020. gada janvārī TransferWise ieviesa izmantot tiešos maksājumus Apvienotajā Karalistē un Eiropā, klientiem nevajadzēs izmantot vietējo kontu. Martā TransferWise sāka sadarbību ar Alipay, nodrošināt tūlītējos tiešsaistes naudas pārvedumus ar Alipay lietotājiem. 2020. gada jūnijā TransferWise ieviesa tūlītējos maksājumus starp klientiem, izmantojot mobilā telefona numuru.
2021. gada 22. februārī notika TransferWise zīmola nomaiņa uz Wise. 7. jūlijā Wise akcijas sāka kotēt biržā London Stock Exchange; uzņēmums nevis veica sākotnējo publisko piedāvājumu, iegūstot jaunus līdzekļus, bet akcionāri novirzīja 2,4 % savu kapitāldaļu atvērtajā tirgū.
Darbības princips
TransferWise maršrutē maksājumus nevis tieši pārsūtot sūtītāja naudu saņēmējam, bet novirzot to saņēmējam ar līdzvērtīgu pārskaitījumu, kas notiek pretējā virzienā. Tāpat pārskaitījuma saņēmējs saņem maksājumu nevis tieši no sūtītāja, kurš sāka pārskaitījumu, bet ar līdzvērtīgu pārskaitījumu. Šis process novērš valūtas konvertēšanu un starpvalstu pārvedumus. Pakalpojuma uzcenojumi ir līdz pat 8 reižu zemāki par banku pakalpojumiem, un tas ir izdevīgi personām, kuras sūta nelielus regulārus pārsūtījumus uz ārzemēm.
2012. gadā TransferWise minimālā komisijas maksa bija 1 EUR, 2015. gadā tā palielinājās līdz 2 EUR, 2 GBP, 3 USB utt. (atkarībā no nosūtītās valūtas) vai 0,5 % no pārskaitījuma summas, atkarībā no tā, kas ir lielāks; vai arī ekvivalentā summā klienta valūtā.
Investori
Sākotnēji TransferWise saņēma sēklas finansējumu 1,3 miljardu ASV dolāru apmērā no konsorcija, kura bija apvienojušās vadošās riska kapitāla sabiedrības IA Ventures un Index Ventures, IJNR Ventures, NYPPE, kā arī atsevišķi ieguldītāji, piemēram, PayPal līdzdibinātājs Makss Levčins, bijušais Betfair izpilddirektors Deivids Ju un Wonga.com dibinātājs Erols Deimlins. TransferWise arī saņēma investīcijas, kad tā tika nosaukta par vienu no Seedcamp 2011 uzvarētājiem. 2013. gada maijā tika paziņots, ka TransferWise ir nodrošinājis 6 miljonu ASV dolāru investīcijas no Valar Ventures. 2014. gada jūnijā TransferWise ieguva vēl papildu 25 miljonus ASV dolāru, kad ieguldītāju lokam pievienojās Ričards Brensons. 2015. gada janvārī tika paziņots, ka TransferWise ir ieguvusi 58 miljonu ASV dolāru ieguldītāju apvienības investora Andrēsena Horowica vadībā. 2016. gada maijā TransferWise ieguva finansējumu 26 miljonu ASV dolāru apmērā, kas palielināja uzņēmuma novērtējumu līdz 1,1 miljardam dolāru. No 2016. gada maija TransferWise ir palielinājis finansējumu 117 miljonu ASV dolāru apmērā.
2019. gada maijā TransferWise piesaistīja vēl 292 miljonus dolāru; galvenie investori: Lone Pine Capital, Lead Edge Capital, Vitruvian Partners, Baillie Giffard, Andreessen Horowitz, fondi, ko pārvalda BlackRock. 2020. gada jūlijā ASV investīciju fonds D1 Capital Partners iegādājās Transferwise kapitāldaļas par 200 miljoniem dolāriem. Tāvetam Hinrikusam un Kristo Kērmanam joprojām pieder 40 % uzņēmuma kapitāldaļu.
Kvaisa
Kvaisa (os, ka — ‘Akmeņaina vieta’) ir republikas pakļautības pilsēta pašpasludinātajā Dienvidosetijas Republikā, de iure pilsētciemats Gruzijas Račas-Lečhumi un Lejassvanetijas mharē. Izvietojusies Dienvidosetijas ziemeļrietumos Račas grēdas ziemeļu nogāzē Rioni pietekas Stirdonas kreisajā krastā.
Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1940. gadā kā kalnraču ciemats pie jaunbūvējama svina un cinka apstrādes kombināta. Kara dēļ tā būvniecība tika pabeigta tikai 1949. gadā. 1980. gadu beigās uzņēmums tika slēgts. Papildus tam Kvaisa stipri cieta 1990. un 1991. gada zemestrīcēs, kā rezultātā iedzīvotāju skaits ir samazinājies no 2264 1989. gadā līdz 785 2021. gadā. 2007. gadā Kvaisai piešķirts pilsētas statuss, atjaunota daļa pilsētas infrastruktūras.
1862 Apollons
Apollons, arī 1862 Apollons ir neregulāras formas asteroīds ar diametru apmēram 1,5 km. Objekts ir Zemei tuvais asteroīds, pieder Apollona tipa asteroīdu grupai.
Asteroīdu atklāja vācu astronoms Karls Vilhelms Reinmuts (Karl Wilhelm Reinmuth) Heidelbergas-Kēnigštūles observatorijā. Objektu nodēvēja par Apollonu. Apollons grieķu mitoloģijā ir Olimpa dievs, kurā ietvertas gan labdabīgas, gan postošas īpašības.
Apollons bija pirmais atklātais asteroīds, kura orbīta šķērso Zemes orbītu. Apollons šķērso arī Veneras un Marsa orbītas. Apollona vārdā nosaukta grupa asteroīdu ar līdzīgiem orbītas parametriem. 2015. gada aprīlī bija zināmi 6720 Apollona tipa asteroīdi.
Laika posmā no 2005. gada 30. oktobra līdz 2. novembrim, izmantojot Aresibo radioteleskopu, Apollons tika pētīts ar radaru. Rezultātā asteroīdam tika atklāts neliels pavadonis. Pavadonim ir piešķirts pagaidu apzīmējums S/2005 (1862) 1. Tā diametrs ap 80 m, Apollonu apriņķo apmēram 3,5 km attālumā.
Ārējās saites
Apollona orbīta
Agija Staka
Agija Staka (arī Agija Staka-Jansone; dzimusi ) ir latviešu ilustratore, pārsvarā nodarbojas ar bērnu literatūras ilustrāciju.
Biogrāfija
Pabeigusi Lietišķās mākslas vidusskolu (1989) un Latvijas Mākslas akadēmiju (bakalaura studijas Dizaingrafikas nodaļā, 1998, un maģistra studijas Vizuālās komunikācijas nodaļā, 2009).
No 1989. līdz 1993. gadam A. Staka strādāja par mākslinieci Zinātņu akadēmijas Arheoloģijas nodaļā. Pēc tam pievērsusies ilustrēšanai, sadarbojoties ar vairākām izdevniecībām un izdevējiem. Sevišķi daudz A. Stakas ilustrāciju ir izdevniecības "Zvaigzne ABC" grāmatās, kopā veidojusi ilustrācijas vairāk nekā 200 grāmatām. Vairākām bērnu grāmatām arī pati ir teksta autore, veidojusi ilustrācijas arī periodiskajiem izdevumiem, reklāmām, spēlēm, puzlēm u.c. Par saviem darbiem saņēmusi Pastariņa prēmiju (2013), nominēta Jāņa Baltvilka balvai (2010).
A. Stakai ir divi dēli.
Vojteks Volskis
Vojteks Volskis (dzimis 1986. gada 24. februārī Zabžē, Polijā) ir bijušais poļu tautības Kanādas hokejists, kreisās malas uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis 451 spēles Nacionālajā hokeja līgā. 2018. gadā Kanādas hokeja izlases sastāvā kļuva par olimpisko čempionu.
Spēlētāja karjera
Pēc četrām Ontārio hokeja līgā aizvadītām sezonām, 2005.—06. gada sezonas vidū Volskis uzsāka profesionāļa karjeru, aizvadot deviņas spēles NHL kluba Kolorādo "Avalanche" sastāvā. 2006.—07. gada sezonā Volskis jau bija "Avalanche" pamatsastāva spēlētājs.
2009.—10. gada sezonas otrajā pusē Volskis tika aizmainīts uz Fīniksas "Coyotes" vienību, taču gadu vēlāk tika aizmainīts jau uz Ņujorkas "Rangers". Arī tajā Volskim sevi apliecināt neizdevās, 2011.—12. gada sezonā tiekot aizmainītam uz Floridas "Panthers". 2012. gada vasarā Volskis noslēdza viena gada līgumu ar Vašingtonas "Capitals". 2012.—13. gada NHL sezonas lokauta laikā spēlēja Polijas hokeja līgas klubā KH Sanoka, taču tad aizvadīja 27 spēles "Capitals" sastāvā.
2013. gada maijā uzbrucējs noslēdza līgumu ar KHL vienību Ņižņijnovgorodas "Torpedo". Viņš kļuva par vienu no komandas uzbrukuma līderiem, un 2014.—15. gada sezonā pildīja arī komandas kapteiņa funkcijas. Pēc sezonas beigām Volskis pievienojās Magņitogorskas "Metallurg". "Metallurg" sastāvā 2016. gadā uzbrucējs izcīnīja Gagarina kausu. Turpmākajās sezonās spēlēja arī Kunlun Red Star rindās, taču 2019.—20. gada sezonas otrajā pusē pārcēlās uz Čehijas Ekstralīgas vienību Tršinecas "Oceláři". 2020. gada decembrī paziņoja par karjeras beigšanu.
Aļģirds Bandza
Aļģirds Bandza (lt; dzimis ) ir Lietuvas šahists.
Biogrāfija
1985. gadā dalījis pirmo vietu Lietuvas šaha čempionātā Viļņā. Tajā pašā gadā pārstāvējis Lietuvas šaha izlasi PSRS komandu čempionātā, bet 2005. un 2009. gadā Lietuvas klubus Eiropas klubu komandu čempionātos. 1991. gadā FIDE Bandzam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Kopš 1992. gada biežāk piedalījies korespondencšaha turnīros. 2005. gadā ICCF piešķīrusi starptautiskā korespondencšaha meistara nosaukumu.
Kristaps Roberts Zīle
Kristaps Roberts Zīle (dzimis 1997. gada 24. decembrī) ir latviešu hokejists, spēlē aizsarga pozīcījā. Pašlaik (2023) pārstāv Čehijas Ekstralīgas klubu HC Litvínov.
Aļģirds Bandza
Biogrāfija
Strādā par treneri, no 2010. gada vada Lietuvas bērnu un jauniešu centra šaha nodaļu. 2014. gadā bijis Lietuvas laikraksta Respublika šaha nodaļas redaktors.
Kristaps Roberts Zīle
Karjera
Pēc vairākām SK Rīga sistēmā aizvadītām sezonām 2014.—15. gada sezonā Zīle uzsāka spēlēt MHL klubā HK Rīga. 43 spēlēs viņš atzīmējās ar 10 rezultativitātes punktiem. 2015.—16. gada sezonā bija HK Rīga kapteinis. 2016. gada februārī piedalījās MHL Visu Zvaigžņu spēlē Ņižņekamskā. 2015.—16. gada sezonā Zīle debitēja arī KHL kluba Rīgas "Dinamo" sastāvā, tās rindās aizvadot 10 spēles. Debija notika spēlē pret Vladivostokas "Admiral". Nākamajā sezonā "Dinamo" sastāvā Zīle aizvadīja 26 spēles, bet 2017.—18. gada sezonā jau bija nostiprinājies komandas pamatsastāvā. 2019. gada maijā pagarināja līgumu ar "Dinamo" uz nākamajām divām sezonām.
Aļģirds Bandza
Biogrāfija
Piedalījies 2009. gada Latvijas šaha čempionātā atpūtas bāzē "Mežezers" Pļaviņu novadā, kur ieņēmis 10. vietu.
Kristaps Roberts Zīle
Karjera
Latvijas hokeja izlases rindās spēlējis trīs Pasaules čempionātos junioriem, divos no tiem pildot komandas kapteiņa funkcijas, kā arī vienā Pasaules čempionātā jauniešiem.
Krāčupe
Krāčupe ir Gaujas labā krasta pieteka Valmieras novadā. Sākas satekot Andrupei un Lielupei lejpus Kalndzirnavu ezera. Dažkārt Krāčupi uzskata par Lielupes lejteci. Pēc 1,58 km tecējuma ietek Gaujā Strenču krāču lejasgalā. Upi šķērso autoceļš A3. Upes krastā vairākas viensētas un atpūtas bāze «Krāči».
Dērks Bogards
Sers Dērks Bogards (en, dzimis, miris ) bija angļu aktieris, rakstnieks un scenārists. Savā karjerā saņēmis divas BAFTA kino balvas. Piedalījies gan britu, gan Holivudas filmās, kā arī vairākās Eiropas mākslas filmās.
Magnetohydrodynamics (žurnāls)
Magnetohydrodynamics ir Latvijas Universitātes Fizikas institūta izdots fizikas žurnāls, kas publicē zinātniskus rakstus par fundamentālām un lietišķām magnetohidrodinamikas problēmām nesaspiežamā vidē, tai skaitā magnētiskajos šķidrumos. Publikācijas aptver gan klasiskās, gan jaunās jomas magnētisko šķidrumu fizikā, termodinamikā, hidrodinamikā un elektrodinamikā. No 2010. gada žurnāla galvenais redaktors ir profesors Andrejs Cēbers.
Vēsture
1965. gadā tika nodibināts Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas žurnāls Магнитная Гидродинамика, kurā publicēja pētījumus magnetohidrodinamikas jomā. Žurnāls tika izdots krievu valodā un savā nozarē bija vadošais Padomju Savienībā. Vēlāk žurnāls sāka iznākt divās valodās — krievu un angļu valodā. Kopš 2001. gada žurnāls tiek izdots tikai angļu valodā ar nosaukumu Magnetohydrodynamics.
Kopš 2007. gada žurnāls tiek indeksēts un ir iekļauts citēšanas indeksos Science Citation Index Expanded un Journal Citation Reports.
Bruņinieku iela (Rīga)
Bruņinieku iela ir vietējas nozīmes iela Rīgā, Centra rajona Centra un Latgales priekšpilsētas Avotu apkaimēs. Tā sākas krustojumā ar Krišjāņa Valdemāra un Sporta ielu (ielas turpinājums ārpuscentra virzienā) pilsētas centra ziemeļu daļā, virzoties taisni uz centra dienvidaustrumiem, iela beidzas kā strupceļš aiz Valmieras ielas esošajā AS "Latvijas Gāze" pārvaldības teritorijā netālu no dzelzceļa līnijas Rīga—Skulte. Kopējais ielas garums — 2340 metri, visā garumā klāta ar asfalta segumu. Bruņinieku ielā notiek vienvirziena autotransporta kustība virzienā uz Krišjāņa Valdemāra ielu, vien aptuveni 90 metrus garā posmā no Vagonu ielas līdz strupceļam organizēta divvirzienu satiksme. Visā ielas garumā autotransporta satiksmei atvēlētas divas braukšanas joslas, lielākajā daļā ielas pamatā gar pāra numuru pusi ierīkotas pašvaldības maksas autostāvvietas. Ielā galvenokārt daudzstāvu īres namu apbūve un sabiedriskas nozīmes celtnes, tālākajā galā aiz Valmieras ielas — pārsvarā saimnieciska rakstura apbūve.
Vēsture
18. gadsimta beigās mūsdienu Bruņinieku ielas apvidū atradusies pilsētas publiskā sodu izpildes vieta, saukta par Karātavu kalnu (aptuveni tagadējā kvartālā starp Brīvības, Baznīcas un Skolas ielu), šī iemesla dēļ topošā iela sākotnēji saukta par Karātavu ielu (de). Aptuveni 1830. gados ielas posms gar nesen atklāto Pilsētas slimnīcu tika pārdevēts par Botāniskā dārza ielu (de). Par Bruņinieku ielu iela pārdēvēta (de,  ru). , Kārļa Ulmaņa autoritārā režīma laikā, pārdēvēta par Aizsargu ielu. Pēc Latvijas okupācijas un inkorporācijas PSRS sastāvā 1940. gadā to pārdēvēja par Sarkanarmijas ielu (ru), bet Vācu okupācijas laikā — 1812. gada kara prūšu ģenerāļa Ludviga Jorka fon Vartenburga vārdā par Jorka ielu (de). Padomju Savienībai atgūstot kontroli pār Latvijas Republikas teritoriju, ielai atgriezts Sarkanarmijas ielas nosaukums. Kopš atkal saucas Bruņinieku iela.
Ielu savienojumi
Bruņinieku iela ir savienota ar šādām ielām:
Infrastruktūra
Bruņinieku iela, pateicoties tās ģeogrāfiskajam novietojumam, ir viena no samērā klusajām pilsētas centra ielām. Kultūrvēsturiski nozīmīgo daudzstāvu īres namu pirmajos stāvos savu vietu raduši daudzi nelieli veikaliņi (pārtikas, apģērbu, sadzīves preču), dažādu pakalpojumu (juridisko, finanšu, tūrisma) sniegšanas vietas, kafejnīcas, restorāni, aptiekas. Ielā atrodas vairākas ar izglītības un veselības aprūpes nodrošināšanu saistītas iestādes. Brīvības un Bruņinieku ielas krustojumā savu vietu radis Dailes teātris.
Sabiedriskais transports
Pa ielu kursē pamatā divi autobusu maršruti — 20. maršruts no Pļavniekiem uz Pētersalas ielu (posmā Aleksandra Čaka iela—Brīvības iela), 50. maršruts no Dārzciema uz centru (posmā Avotu iela—Brīvības iela). Ar 50. maršruta autobusu iespējams nokļūt Esplanādes, Brīvības pieminekļa, Centrālās dzelzceļa stacijas un Centrāltirgus apkārtnē. Rīgas Pilsētas 1. slimnīcas tuvumā (no Brīvības līdz Krišjāņa Valdemāra ielai) pieejama trolejbusu satiksme — 12. maršruts uz Āgenskalna priedēm un 25. maršruts uz Iļģuciemu. Visi sabiedriskā transporta maršruti ielā kursē pēc vienvirziena kustības principa, autobusi atpakaļceļam izmanto Stabu ielu. Nokļūšanai līdz vairumam Rīgas mikrorajonu uzsvars tiek likts uz ielu šķērsojošajām galvenajām ielām (Krišjāņa Valdemāra, Brīvības, Krišjāņa Barona, Aleksandra Čaka, Avotu un Valmieras ielas), kurās nodrošināta lielākās daļas pilsētas autobusu un trolejbusu maršrutu kustība, Krišjāņa Barona ielā pieejams arī tramvajs.
Hemofilija
Hemofilija ir pārsvarā iedzimta slimība, viens no asins recēšanas traucējumiem. Cilvēkiem ar šo slimību ir zems asinsreces faktora līmenis asinīs vai arī tas vispār trūkst, tāpēc ir bloķēts asins recēšanas process un neveidojas asins trombi. Slimības rezultātā cilvēki ilgāk asiņo pēc traumas, vieglāk veidojas zilumi, ir augstāks asiņošanas risks locītavās, muskuļos, iekšējos orgānos vai smadzenēs. Cilvēkiem, kam slimība ir vieglā formā, simptomi var parādīties pēc avārijas vai operācijas laikā. Asiņošana locītavās var izraisīt neatgriezeniskus bojājumus, savukārt asiņošana smadzenēs var izraisīt ilgtermiņa galvassāpes, krampjus vai samazinātu apziņas līmeni, vai nāvi.