cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
IP fragmentēšana
IP fragmentēšana var izraisīt pārmērīgu retranslāciju, gadījumā, ja notiek pakešu zudums. Lai atgūtu zudušo paketi, uzticamajiem protokoliem, piemēram, TCP ir nepieciešams pārraidīt visas datagrammas paketes no jauna. Sūtītāji parasti izmanto divas pieejas, lai izlemtu sūtāmās IP datagrammas lielumu. Pirmajā pieejā sūtītāja mītne nosūta IP datagrammu MTU izmērā. Otrajā tiek izmantots Ceļa (Path) MTU atklāšanas algoritms, aprakstīts 1191 RFC, lai noteiktu Ceļa (Path) MTU starp divām IP mītnēm un izvairītos no IP fragmentēšanas.
IPv4 un IPv6 atšķirības
Fragmentēšanas procesa detaļas, kā arī vispārējā fragmentēšanas arhitektūras pieeja, ir atšķirīga starp pirmo oficiālo interneta protokola versiju - IPv4 un jaunāko versiju - IPv6. IPv4 versijā maršrutētāji veic fragmentēšanu, bet IPv6 versijā maršrutētāji neveic fragmentēšanu un nepārsūta paketes, kuras ir lielākas nekā MTU. Lai gan IPv4 un IPv6 galvenes formāti atšķiras, fragmentēšanai tiek izmantoti analogi lauki, lai algoritmu var atkārtoti izmantot fragmentēšanai un pakešu apvienošanai.
Iekš IPv4, mītnēm ir jācenšas apvienot fragmentēto IP datagrammu ar kopējo izmēru līdz 576 baitiem – kas ir vienāds ar minimālo IPv4 MTU. Tās var arī mēģināt apvienot fragmentēto IP datagrammu lielāku nekā 576 baiti, bet ir arī atļauts atbrīvoties no šīs lielās datagrammas. IPv6 minimālais MTU izmērs ir palielināts līdz 1280 baitiem.
Vainova
Vainova ir ciems Feimaņu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 234 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Vainovas vecticībnieku baznīca.
Aplikatūra
Aplikatūra (no — pielikt) ir pirkstu izvietojuma un maiņas veids mūzikas instrumentu spēlē. Nošu rakstā aplikatūras mēdz apzīmēt ar arābu cipariem virs vai zem attiecīgās nots. Aplikatūras izvēli nosaka arī mākslinieka individualitāte un muzikālā domāšana. Veiksmīga aplikatūra atvieglo tehnisko grūtību pārvarēšanu skaņdarba izpildīšanā.
Wolt
Wolt Enterprises Oy (darbojas ar zīmolu Wolt) ir Somijas informācijas tehnoloģiju uzņēmums, kas piedāvā ēdienu piegādes platformu. Uzņēmums ir dibināts 2014. gadā. Tā galvenais birojs atrodas Helsinkos. Wolt Enterprises mātes uzņēmums ir ASV uzņēmums DoorDash, Inc.
Wolt lietotnēs (iOS un Android) vai tīmekļa vietnē klienti var pasūtīt ēdienu no platformas restorānu partneriem un vai nu pašiem to paņemt vai arī izvēlēties to piegādāt platformas kurjera partneriem.
Vēsture
Uzņēmumu Wolt Enterprises Oy 2014. gada 7. oktobrī dibināja jaunuzņēmumu pasākumu organizēšanas uzņēmuma Slush vadītājs Miki Kūsi. Vēlāk uz Wolt viens pēc otra pārgāja arī nākamie Slush vadītāji Riku Mekele un Marianne Vikula.
Wolt platforma tika palaista 2015. gadā Helsinkos, un sākumā pakalpojums darbojās kā ēdiena pasūtīšana un klientiem pašiem bija jāpaņem sagatavotais ēdiens. 2016. gadā platformā kļuva iespējams piegādāšanas pakalpojums; Wolt sāka darbību Zviedrijā un Igaunijā. Uzņēmums Tallinā sāka eksperimentus ar pašbraucošiem piegādes robotiem, ko izstrādāja Starship Technologies. 2017. gadā tika sākta darbība Dānijā, Latvijā un Lietuvā. 2018. gada janvārī Wolt palielināja finansējumu 30 miljonu ASV dolāru apmērā. 2018. gadā Wolt sāka darbību Horvātijā, Čehijā, Norvēģijā, Ungārijā, Gruzijā, Izraēlā un Polijā. 2019. gadā tika sākta darbība Serbijā, Grieķijā, Azerbaidžānā un Slovākijā.
2021. gada 9. novembrī tika paziņots, ka ASV ēdienu pasūtīšanas un piegādes uzņēmums DoorDash, Inc. par 8,1 miljardu ASV dolāru (aptuveni 7 miljardiem eiro) iegādāsies Wolt Enterprises Oy. Wolt bija plašs investoru loks, to skaitā investīciju fondi ICONIQ Capital, Highland Europe, 83North, EQT Ventures, Inventure, Lifeline Ventures; pazīstamākie cilvēki: Nokia bijušais padomes priekšsēdētājs Risto Sīlasmā, Skype izveidotājs Niklass Zennstrems un Supercell izpilddirektors Ilka Pānanens. Pārņemšanas darījums tika pabeigts 2022. gada 1. jūnijā.
Bālints Balaši
Ģarmatas un Kēko barons Bālints Balaši (dzimis, miris ) bija Slovākijā dzimis renesanses laika ungāru dzejnieks un karavīrs. Lai arī rakstījis lielākoties ungāriski, darbi ir arī latīņu, itāļu, vācu, poļu, turku, slovāku, horvātu un rumāņu valodās. Mūsdienu ungāru liriskās un erotiskās dzejas pamatlicējs.
Viklovas kalni
Viklovas kalni (ga; en) ir kalnu grēda Īrijā, uz dienvidiem no Dublinas. Kalnu augstākā virsotne ir 925 metrus augstā Lugnakvilla.
Kalni lielākoties veidoti no granīta, tie veidojušies kaledonā krokojuma rezultātā. Mūsdienu izskatu tie ieguvuši pēdējā ledus laikmeta beigās. Savulaik Viklovas kalnos iegūts varš un svins, 18. gadsimtā arī zelts. Kalnos savu tecējumu sāk vairākas ievērojamas Īrijas upes. Viklovas kalnu ūdens tiek izmantots Dublinas ūdensapgādē. 121 metru augstais Pauerskourta ūdenskritums ir augstākais valstī.
Kalnos saglabājušies vairāki neolīta laika arheoloģijas pieminekļi. 6. gadsimtā Svētā Kevina dibinātais Glendalohas klosteris bija ievērojams agrīnās kristietības centrs. Pēc 12. gadsimta normāņu iebrukuma Viklovas kalni gadsimtiem bija to Īrijas klanu bāze, kas pretojās angļu varai.
Kopš 19. gadsimta kalni skaisto ainavu un vēstures pieminekļu dēļ ir tūrisma un aktīvās atpūtas reģions. 1991. gadā šeit tika nodibināts Viklovas kalnu nacionālais parks.
Rūrds Lēgstra
Rūrds Gerbenss Lēgstra (nl; dzimis, miris ) bija nīderlandiešu airētājs, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Lēgstra 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja airēšanas astoņnieku disciplīnā. Viņš bija viens no Nīderlandes komandas Minerva Amsterdam dalībniekiem. Komanda šajās sacensībās izcīnīja bronzas medaļu.
Vaišļi (Aulejas pagasts)
Vaišļi ir ciems Aulejas pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 282 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V642.
Alfrēds Videnieks
Alfrēds Videnieks (dzimis, miris ) bija latviešu teātra un kino aktieris. Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieks.
Sezija
Izteka Peninu Alpu Monterozas masīvā. Tek dienvidu-dienvidaustrumu virzienā. Augštecē kalnu upe tek pa Valsežijas ieleju. Lejtecē tek pa Padānijas līdzenumu. Apdzīvotās vietas upes krastos - Borgosezija, Verčelli. Lielākā pieteka - Červo. Upe ir populārs smaiļošnas maršruts.
Rauls Garsija Paoliki
Rauls Garsija Paoliki (ca; dzimis ) ir Andoras šahists. FIDE meistars (1993).
Biogrāfija
Pārstāvējis Andoras komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 18 reizes (1984-2018). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1990) medaļu.
Igors Skorohodovs
Igors Skorohodovs (dzimis 1986. gada 4. maijā) ir krievu hokejists, uzbrucējs. Pašlaik (2015) Skorohodovs spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Čerepovecas "Severstal" sastāvā.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru uzbrucējs uzsāka 2003.—04. gada sezonā, kad debitēja Krievijas Superlīgas kluba Čerepovecas "Severstal" rindās, tajās aizvadot trīs spēles. Arī 2004.—05. gada sezonu Skorohodovs uzsāka "Severstal" sastāvā, taču tad pārcēlās uz Krievijas Augstākajā līgā spēlējošo Čeļabinskas "Traktor".
Nikola
Nikola var būt:
Ezekiels Gurevičs
Ezekiels Gurevičs (dzimis, miršanas datums nav zināms) bija Latvijas ebreju ārsts, Krievijas Impērijas Valsts Domes IV sasaukuma deputāts no Kurzemes guberņas.
Dzīvesgājums
Dzimis 1861. gadā Jēkabpilī. Mācījies Pleskavas klasiskajā ģimnāzijā, pēc tam Tērbatas universitātes medicīnas fakultātē, ko beidzis 1887. gadā. Strādājis kā bezmaksas ārsts Jēkabpils trīsklasīgajā pilsētas skolā.
1912. gadā ievēlēts Krievijas Valsts domē no Kurzemes guberņas. Pārstavēja konstitucionāli-demokrātiskās partijas frakciju. Kopā ar deputātu Naftalu Frīdmani no Kauņas guberņas strādāja ekspertu padomē, 1913. gadā uzstājās pret antisemītiski noskaņoto izglītības ministru L. Kaso, kā arī pauda savu viedokli budžeta jautājumā, protestējot pret ebreju vajāšanu. Pirmā pasaules kara laikā 1915. gada janvārī bija Jēkabpils Sarkanā krusta lazaretes galvenais ārsts.
Iernestiņvalks
Iernestiņvalks ir Ventas labā krasta pieteka Kuldīgas novadā.
Izteka - pie Saveniekiem. Tek ziemeļrietumu virzienā. Lielākā pieteka - Pločupīte. Ietek Ventā pie Ilgu mājām. Iernestiņvalku šķērso valsts autoceļš V1278 (Ciecere — Ikaiši — Vārme).
Vaišļi (Ezernieku pagasts)
Vaišļi ir ciems Ezernieku pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 285 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Juguļu ezers.
Alseanu valodas
Alseanu jeb alseju (arī jakonanu) valodas ir mirusi valodu saime, kurā runāja Ziemeļamerikas indiāņi. Saimei pieder divas radniecīgas valodas, kuras dažkārt uzskata arī par dialektiem.
Valodas
Nosaukums "Alsea" ir atvasināts no vārdiem, kādos cilti dēvēja viņu kaimiņi - tilamuku vārda alsí un kusu vārda alsíˑya. Pēdējās ziņas par pēdējo šīs valodas pratēju ir 1942. gadā.
Nosaukums "Yaquina" atvasināts no alseju vārda yuqúˑna, kādā tie dēvēja Jakuinas līci un Jakuinas upi. Pēdējās ziņas par valodu ir 1884. gadā.
Iespējams, alseanu valodām ir attāla radniecība ar siuslavu, kusanu un vintuanu valodām. Taču lingvistiskie pētījumi pagaidām nav pilnībā noskaidrojuši, vai līdztekus ar šīm valodām arī alseanu saime būtu iekļaujama hipotētiskajā penutianu virssaimē.
Abu cilšu pārstāvji sajaukušies ar kaimiņu ciltīm un veido daļu no Siletzas Cilšu Konfederācijas.
Džonijs Heinss
Džons Normans Heinss (en, dzimis, miris ) bija Anglijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Anglijas futbola izlases dalībnieks.
Heinss tiek uzskatīts par vienu no Fulham visu laiku labākajiem spēlētājiem, paliekot uzticīgs komandai gandrīz 20 gadus, tā arī neizcīnot nevienu trofeju. Heinss ir rekordists aizvadīto spēļu ziņā Fulham komandā, visos turnīros kopumā piedaloties 658 mačos. Savas karjeras noslēgumā spēlējis arī Kanādā un Dienvidāfrikā.
Anglijas futbola izlasi pārstāvējis no 1954. līdz 1962. gadam, kopumā 56 mačos gūstot 18 vārtus. 22 mačus bijis arī izlases kapteinis. Pārstāvējis izlasi 1954., 1958. un 1962. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Durban City
Jelgavas draudzes novads
Jelgavas draudzes novads jeb Jelgavas ķiršpēle (de) bija administratīva vienība Kurzemes un Zemgales hercogistes Jelgavas virspilskunga iecirkņa Dobeles pilskunga iecirkņa (Hauptmannschaft Doblen), vēlākā Kurzemes guberņas Dobeles apriņķa (1819—1918) sastāvā.
Tagad bijušā Jelgavas draudzes novada teritorija ir iekļauta Jelgavas novadā.
Muižas Jelgavas draudzes novadā (1841)
Atsauce: {| table width=99%
Kroņa muižas
{| table width=99%
Virstaktēšana
Virstaktēšana ir darbība, ar kuru tiek paātrināta datora vai kāda atsevišķa komponenta darbības ātrums, parasti palielinot tā takts biežumu pāri ražotāja noteiktajiem standartiem. Tās rezultātā palielinās ierīces strāvas patēriņš, kā arī paātrinās ventilatora darbības intensitāte un skaļums. Pārmērīgā gadījumā tā var arī izraisīt sistēmas pārslodzi un pārkaršanu, kas atkal var radīt aparatūras bojājumus. Virstaktēšanas pretstats ir zemtaktēšana.
Rīgas Pļavnieku pamatskola
Rīgas Pļavnieku pamatskola ir Rīgas pamatskola Jāņa Grestes ielā 14 Pļavnieku apkaimē, kurā mācības notiek no 1. līdz 9. klasei divās izglītības programmās.
Izglītības programmas
Pamatizglītības programma (21011111), Pamatizglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena programma (21013111).
Džinevras de Benči portrets
Džinevras de Benči portrets (it) ir itāļu gleznotāja Leonardo da Vinči 15. gadsimtā radīta glezna, kurā attēlota Florences aristokrāte Džinevra de Benči (dzimusi ap 1458. gadu). 1967. gadā šo eļļas gleznu uz koka pamatnes ieguva Nacionālā mākslas galerija Vašingtonā, ASV. Par to tika samaksāta tobrīd rekordsumma par kādu mākslas darbu — 5 miljoni ASV dolāru. Finansējums nāca no Ailsas Mellonas Brūsas fonda un to samaksāja Lihtenšteinas firstam. Tā ir vienīgā publiski apskatāmā Leonardo da Vinči glezna Amerikā.
Rīgas Pļavnieku pamatskola
Vēsture
Skola dibināta 1986. gadā kā Rīgas 90. vidusskola, ēkas augšstāvā darbojās Mākslas skola. Daudzus gadus skolā mācības tika organizēts divās maiņās, tādēļ no tās atdalīja Rīgas Pļavnieku sākumskolu, kurā mācības notika no 1. līdz 6. klasei. Skolēnu skaitam krītoties, 2011. gadā abas skolas atkal apvienoja un pārveidoja par Rīgas Pļavnieku pamatskolu.
Džinevras de Benči portrets
Zināms, ka Leonardo portretu gleznoja 1474. gadā Florencē, iespējams, lai atzīmētu Džinevras laulību 16 gadu vecumā ar Luidži do Bernerdo Nikolini, kas notika šajā gadā. Gleznas vizuālais izskats un teksts paneļa otrā pusē palīdz apstiprināt šī attēla izcelsmi. Tieši aiz jaunās dāmas portreta redzams kadiķkoks. Portreta otra puse dekorēta ar kadiķa virteni, ko ieskauj lauru un palmu vainags, un to papildina frāze VIRTVTEM FORMA DECORAT ("skaistums rotā tikumu").
Latīniskais moto VIRTVTEM FORMA DECORAT portreta aizmugurē tiek saprasts arī kā simbols Džinevras intelektuālajiem un morālajiem tikumiem, bet kadiķu ("ginepro") virtene, ko ieskauj lauru un palmu lapas, norāda uz viņas vārdu. Lauri un palmas bija Bernardo Bembo, Venēcijas vēstnieka Florencē, personīgā emblēma, kura platoniskās attiecības ar Džinevru atklājas viņai veltītajā dzejā. Pārbaudē ar infrasarkano gaismu atklājies, ka zem Džinevras moto atrodas Bembo moto "Tikums un gods". Iespējams, ka Bembo pasūtījis emblēmisko zīmējumu portreta otrā pusē.
Portrets ir viens no Nacionālās mākslas galerijas īpašākajiem darbiem un izpelnījies atzinību par Džinevras temperamenta attēlošanu. Džinevra ir skaista, bet atturīga; viņa nesmaida un viņas skatiens, kaut arī vērsts uz priekšu, skatītājam šķiet vienaldzīgs. Nezināmā laika brīdī no gleznas apakšas noņemta sloksne, visticamāk bojājumu dēļ un vairs nav redzamas Džinevras rokas un plaukstas. Izmantojot zelta griezumu, Sūzena Doroteja Vaita ir uzgleznojusi interpretāciju, kā Džinevras rokas un plaukstas varētu būt bijušas izkārtotas oriģinālā. Adaptācija ir veikta, izmantojot Leonardo radītus plaukstu attēlus, kas, domājams, izmantoti šīs gleznas tapšanas laikā.
Ābele (Pelču pagasts)
Ābele ir ciems Kuldīgas novada Pelču pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļdaļā 4 km no novada centra Kuldīgas un 151 km no Rīgas, autoceļa P116 malā.
Marija Leščiņska
Kaut arī Marija Leščiņska iespējamo līgavu sarakstā bija ar 99. kārtas numuru, viņa tika izraudzīta politiskās nenozīmības dēļ, lai Francijas karaliste laulību dēļ nebūtu jāiesaistās kādās politiskajās koalīcijās. Laulības notika, kad līgavainim bija 15, bet līgavai — 22 gadi. Marija Leščiņska maz iesaistījās galma politikā. Sākot ar trīsdesmitajiem gadiem daudz lielāka ietekme uz politiku bija karaļa favorītēm. Kā pazīstamākā no tām minama marķīze de Pompadūra.
Revolūcija (filma)
"Revolūcija" ir 2022. gada Latvijas sirreālā kinokomēdija. Filmas režisors un scenārija autors ir Mārcis Lācis. Lomas filmā atveido Ivars Krasts, Armands Berģis, Agris Krapivņickis, Rolands Beķeris, Dana Avotiņa-Lāce, Toms Auniņš, Kaspars Dumburs, Jana Ļisova un Mārcis Lācis.
Filmā atainota krīze teātra aizkulišu pasaulē, kad viens no Mazā teātra vadošā tandēma saņem piedāvājumu turpināt karjeru Lielajā teātrī.
Šauļu starptautiskā lidosta
Šauļu starptautiskā lidosta (lt), arī Zokņu lidosta (lt), ir starptautiska lidosta uz dienvidaustrumiem no Lietuvas pilsētas Šauļiem. No lidostas pasažieru lidojumi notiek neregulāri, tomēr tā ir svarīga Baltijas Gaisa patrulēšanas misijas bāze.
Vaišļi (Kaunatas pagasts)
Vaišļi ir ciems Kaunatas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 283 km attālumā no Rīgas.
Šauļu starptautiskā lidosta
Vēsture
Lidlauku izbūvēja 1931. gadā Lietuvas gaisa spēku vajadzībām. Otrā pasaules kara laikā 1940. gada jūlijā pēc Lietuvas okupācijas PSRS gaisa spēki lidlaukā izvietoja 10. iznīcinātāju pulku (10-й истребительный авиационный полк). 1941. gada 26. jūnijā Vērmahts ieņēma lidlauku un Luftwaffe šeit izveidoja aviobāzes štābu. 1955. gadā tas bija viens no sešiem padomju lidlaukiem, kas spēja pieņemt stratēģiskos bumbvedējus М-4.
Vaišļi (Kaunatas pagasts)
Ciema apkārtnē atrodas Vaišļu ezers.
Šauļu starptautiskā lidosta
Vēsture
Pēc Lietuvas iestāšanās NATO 2004. gadā lidlauks kļuva par vienu no diviem Baltijas Gaisa patrulēšanas misijas lidlaukiem (otrs ir Emari gaisa spēku bāze).
Jasvina ezers
Jasvina ezers ir mazs ezeriņš Augšdaugavas novada Laucesas pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļā uz ziemeļrietumiem no Vežanišku ciema. Ietek divi grāvji, notece pa grāvi uz Laucesu ziemeļos.
Berlīnes Komiskā opera
Berlīnes Komiskā opera ir muzikālais teātris Berlīnē, Vācijā. Teātris dibināts 1947. gadā uz Theater Unter den Linden (dibināts 1892. gadā), Metropol-Theater (dibināts 1896. gadā) un Staatliches Operettentheater (dibināts 1934. gadā) bāzes. Teātra vēsture esošajā vietā, kvartālā starp Bērenštrāsi, Unter den Linden bulvāri, Glinkaštrāsi un Frīdrihštrāsi, iestiepjas vēl senākā pagātnē — teātra izrādes šeit uzvestas jau kopš 1746. gada.
1892. gadā pēc Vīnes arhitektu biroja Felner & Helmer projektētā teātra ēka smagi cieta Otrā pasaules kara laikā, tika pilnībā nopostīta ēkas galvenā fasāde, foajē, galvenās kāpnes, taču pārsteidzošā kārtā teātra galvenā zāle nopietni necieta.
1966. gadā tika veikta teātra ēkas rekonstrukcija, kuras gaitā ēka ieguva modernisma stila galveno fasādi un foajē, galvenās trepes tika atveidotas saskaņā ar pirmskara dizainu, bet galvenā zāle tika restaurēta, tādējādi veidojot savdabīgu arhitektūras ansambli, kur ārējā modernisma čaulā slēpjas 19. gadsimta eklektisma šedevrs — skatītāju zāle.
1892. — 1896. gads. Theater Unter den Linden
Teātra ēka Mitē, vienā no dzīvākajiem pilsētas kvartāliem, starp Unter den Linden bulvāri, Frīdrihštrāsi un Bērenštrāsi tika uzcelta starp 1891. un 1892. gadu, saskaņā ar ievērojamā Vīnes arhitektu biroja Fellner & Helmer arhitektu Ferdinanda Felnera un Hermana Helmera izstrādāto projektu. Ēkas būvniecība tika finansēta no privātiem līdzekļiem un atbilstoši atrašanās vietai tas tika nosaukts par Theater Unter den Linden.
Teātris tika atklāts 1892. gada 24. septembrī ar Ādolfa Ferona opereti Daphne and Gaul, kā arī baletu Haßreiter's ballet Die Welt in Bild und Tanz.
Teātris tika veidots galvenokārt kā mūziklu un operešu izrāžu teātris, taču vienlaikus tas tika izīrēts dažādiem svinīgiem pasākumiem, kā arī tajā tika rīkotas plašas operešu balles. Teātra lielajā zālē bija 800 sēdvietas balkonos un ložās, kā arī 1700 vietas parterī un pie galdiņiem.
Teātra pēc grandiozās atklāšanas finansiāli tomēr nespēja nostāties uz kājām. Jau 1896. gadā tika izsludināts uzņēmuma bankrots un teātri nācās slēgt.
1898. — 1934. gads. Metropol-Theater
1898. gada 3. septembrī izrāžu nams publikai atkal vēra vaļā savas durvis, šoreiz kā Metropol-Theater, kas līdz ar savām Metropoles rēvijām ieguva pasaules slavu. Pirmā izrāde atjaunotajā teātrī bija Juliusa Freinda rēvija Dāmu paradīze. Līdz 1918. gadam teātrī tika iestudētas galvenokārt rēvijas un kabarē izrādes, vēlāk uzsvars tika likts uz operešu iestudējumiem. Veiksmīgi pārdzīvojot ekonomiskās depresijas un hiperinflācijas periodu, teātris 1933. gadā tika pēkšņi slēgts. Pie varas nākušās Nacionālsociālistiskās vācu strādnieku partijas ieskatos teātra radošā koncepcija (kā arī daudzu ebreju tautības mākslinieku klātbūtne) neatbilda vācu tautas interesēm.
1934. — 1945. gads. Staatliches Operettentheater
1934. gadā teātra ēka tika nacionalizēta un tajā tika nodibināts Valsts Operetes teātris, kas atradās Trešā Reiha masu rekreācijas organizācijas Kraft durch Freude pārvaldījumā.
Otrā pasaules kara laikā teātra ēka smagi cieta. 1944. gada 7. maija sabiedroto aviācijas uzlidojuma laikā tika nodarīti nelieli bojājumi skatītāju zālei, bet bumbas sprādzienā 1945. gada 9. maijā tika pilnībā nopostīta ēkas fasāde, foajē un parādes kāpnes.
1947. — mūsdienas. Berlīnes Komiskā opera
Pēc Otrā pasaules kara Mite nonāca Padomju okupācijas zonā. Jau līdz 1947. gadam vēsturiskā teātra ēka Bērenštrāsē tika savesta kārtībā līdz tādam līmenim, lai šeit varētu uzvest un izrādīt operešu uzvedumus. 1947. gada 23. decembrī ar austriešu režisora Valtera Felzenšteina režisēto Johana Štrausa opereti "Sikkspārnis" vēsturiskajā teātra namā tika atklāta Berlīnes Komiskā opera — nosaukums, kas veidots inspirējoties no 19. gadsimta sākumā Francijā radušās »Opéra comique« un par godu Vecajai Berlīnes Komiskajai operai, kas atradās pie Frīdrihštrāsē pie Veidendammera tilta un pastāvēja 20. gadsimta pirmajā pusē līdz kara laikā tika sagrauta.
Turpmākajos gadu desmitos ar Valtera Felzenšteina vārdu (teātra mākslinieciskais vadītājs līdz savai nāvei 1975. gadā) Berlīnes Komiskā opera ieguva pasaules slavu kā mūsdienu muzikālā teātra etalons.
Laikā no 1965. līdz 1966. gadam vēsturiskā teātra ēka piedzīvoja ievērojamāko pēckara rekonstrukciju. Saskaņā ar arhitekta Kunca Nīrades ieceri nama fasāde tika pilnībā pārbūvēta. Tā tika veidota atbilstoši pēckara Eiropā valdošajam modernisma stilam ar monolītiem taisnstūrveida būvapjomiem un plašām logailām. Stilistiski pieskaņoti tika veidots arī ēkas foajē interjers, kamēr skatītāju zāle saglabāja savu vēsturisko eklektisma interjeru un tika pilnībā restaurēta.
Pēc Felzenšteina Berlīnes Komiskās operas vadību un galvenā režisora posteni pārņēma viņa skolnieks Joahims Hercs, kurš no 1959. līdz 1976. gadam bija vadījis Drēzdenes operu.
1981. gadā operas vadības grožus pārņēma Verners Rakvics, bet Harijs Kupfers — galvenā režisora amatu, veidojot iestudējumus un paliekot amatā līdz pat 2002. gadam, kad viņu nomainīja Andreass Homoki. Vēlāk, 2004. gadā Andreass Homoki ieņēma arī operas direktora krēslu.
No 2002. līdz 2007. gadam operas muzikālā direktora amatā bija Kirils Petrenko. 2007. un 2009. gadā starptautiskais operteātru nozares žurnāls Opernwelt pasludināja Petrenko par "Gada Diriģentu", bet titulu "Gada Opernams" 2006. gadā saņēma Berlīnes Komiskā opera.
Kopš 2012. gada Berlīnes Komiskās operas direktors ir Barijs Koski.
Radošās darbības raksturojums
Berlīnes Komiskās operas radošā misija ir radīt mūsdienīgus un dzīvi apliecinošus mūzikālos iestudējumus, kuros mūzikālais materiāls un skatuviskā darbība ir savstarpēji saistīta. Izrāde tiek būvēta ap dziedātāju, kurš spēj lieliski pārvaldīt gan Hendeļa, gan 21. gadsimta muzikālo sacerējumu idejas un tehniku, vienlaikus to pasniedzot dramatiski saistošā veidolā.
Kopš teātra galvenā režisora amatu ieņēma Andreass Homoki īpaša nozīme tika pievērsta režisoru atlasei un modernas skatuviskās dramaturģijas veidolam, kas vienlaikus būtu saistošs un saprotams plašam skatītāju lokam. Teātris pēdējos gados ir spējis piesastīt uz ilgtermiņa sadarbību tādus režisorus kā Kaliksto Bjeito, Pēteru Konvičniju , Bariju Koski un Hansu Neienfelzu.
Vācu operteātru pēckara gados ieviestā skatuves valoda mūsdienās ir plaši izplatījusies visā pasaulē. Viens no šīs reālistiskās un anatomiskās valodas radītājiem un meistariem ir Berlīnes Komiskās operas dibinātājs un ilggadējais vadītājs Valters Felzenšteins, kura dramatiskā inscenējuma programmatika un skatījums uz teātra lomu sabiedrībā kā tādu joprojām vada Berlīnes Komisko operu un tā pašreizējos mākslinieciskos vadītājus.
2013. gada sezonā sadarbību ar Berlīnes Komisko operu uzsāk latviešu teātra, kino un operas režisors Viesturs Kairišs. Pēc operas direktora Barija Koski ielūguma Viesturs Kairišs kopā ar mākslinieci Ievu Jurjāni dosies uz Berlīni un iestudēs Bendžamina Britena operu "Sapnis vasaras naktī" — izrādi, ar kuru 2013. gada 16. septembrī tiks atklāta Berlīnes Komiskās operas jaunā sezona.
Dzirkaļi (Mārsnēnu pagasts)
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Lisas upes krastā.
Microsoft Mobile
Microsoft Mobile Oy ir Somijā reģistrēts uzņēmums, kas nodarbojas ar mobilo ierīču ražošanu. Izveidots 2014. gadā, Microsoft no Nokia nopērkot mobilo ierīču biznesu. Galvenais birojs atrodas Espo, Somijā.
Vēsture
Somijas uzņēmums Nokia mobilos telefonus sāka ražot 1980. gados. No 1998. līdz 2011. gadam tas bija līderis pasaules tirgū.
Savukārt Microsoft 2000. gados investēja vienu miljardu dolāru, lai izveidotu savus mobilos telefonus ar zīmolu Kin. Tos izgatavoja uzņēmums Sharp. Programmas platformu uz operētājsistēmas Windows CE bāzes veidoja 2008. gadā iegādātais uzņēmums Danger. Pirmie modeļi izlaisti 2010. gada maijā, bet to pārdošana veicās slikti, un izlaišana pārtraukta 2011. gada augustā.
2012. gadā pēc mobilo telefonu pārdošanas apjomiem Nokia nokrita uz otro vietu (aiz Samsung Electronics). Standard & Poor’s 15. augustā Nokia ilgtermiņa kredītreitingu pazemināja no BB+ uz BB-. Ražošana no Somijas (Salo), Ungārijas un Meksikas pārcelta uz Āziju.
2013. gada 3. septembrī paziņots, ka Microsoft iegādāsies Nokia nodaļu Devices & Services par 5,44 miljardiem EUR. Darījums ietvēra mobilo telefonu un ierīču biznesu un ar tiem saistītos patentus, kā arī karšu pakalpojuma izmantošanu. Nokia turpmāk plānoja turpināt trīs biznesa jomas: mobilo sakaru tīklu iekārtas, kartogrāfijas un lokācijas pakalpojumi un jaunāko tehnoloģiju attīstīšana. Pēc šī paziņojuma biržās strauji pieauga Nokia akciju cena. 19. novembrī Nokia akcionāri apstiprināja Devices & Services nodaļas pārdošanu. 4. decembrī Eiropas Komisija atļāva veikt šo darījumu starp Microsoft un Nokia. Darījums pabeigts 2014. gada 25. aprīlī. Uz Nokia mobilo ierīču nodaļas Devices & Services bāzes tika izveidots uzņēmums Microsoft Mobile Oy, kas kļuva par Microsoft meitas uzņēmumu. Sākotnēji darījumu bija paredzēts pabeigt martā, bet tas ievilkās, nespējot vienoties ar Indijas valdību par nodokļiem. Rezultātā Indijas fabrika Čennai palika Nokia pārziņā, bet tā ražos ierīces pēc Microsoft pasūtījuma. Arī Masanas fabrika netika nodota Microsoft, un iespējams, tā tiks slēgta. Bija domstarpības arī ar Ķīnas telekomunikāciju tirgus regulatoru, bet beigās tas deva piekrišanu. Microsoft ieguva tiesības 10 gadus izmantot Nokia zīmolu pašreizējiem mobilo ierīču produktiem. Aptuveni 32 000 Nokia darbinieku pārgāja strādāt Microsoft.
2015. gada 8. jūlijā ziņots par Microsoft Mobile plānoto restrukturizāciju, kas ietver 7,6 miljardu USD norakstīšanu (Microsoft Mobile iegādes izdevumi), līdz 7800 darbavietu likvidēšanu un viedtālruņu biznesa sašaurināšanu. 2300 darbinieku plānots atlaist Somijā; likvidēs ražotni Salo, kur tika ražotas Lumia ierīces, un visas operācijas tiks pārvietotas uz Tamperi un Espo.
Vaivodi (Indras pagasts)
Vaivodi ir ciems Indras pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 293 km attālumā no Rīgas.
Hellgeits
Hellgeits (en — ‘Elles vārti’) ir jūras šaurums Kanādas Arktiskajā arhipelāgā starp Elsmīra salas Simonsa pussalu austrumos un Nortkentas salu rietumos. Savieno Frama šaurumu dienvidos ar Norvīdžena līci ziemeļos.
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Lesoto
Sarakstā apkopotas tās vietas Lesoto, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. UNESCO sarakstā no Lesoto ir iekļauta 1 vietas (jaukts objekts), savukārt 1 vieta ir iekļauta oficiālajā kandidātu sarakstā. Lesoto Pasaules mantojuma konvenciju ratificēja 2003. gada 25. novembrī.
Sarakstā iekļautie objekti
{{Legend|#D0E7FF| — Pārrobežu objekts|outline=silver}}
Renāts Mamaševs
Renāts Mamaševs (dzimis 1983. gada 31. martā) ir krievu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2015) Mamaševs spēlē KHL kluba HK Soči sastāvā.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Mamaševs uzsāka 2001.—02. gada sezonā, aizvadot astoņas spēles Krievijas Augstākās līgas kluba Maskavas CSKA rindās. Nākamās trīs sezonas Mamaševs aizvadīja Maskavas "Krylia Sovetov" rindās, taču tad 2006. gadā pievienojās Maskavas "Dinamo" vienībai, aizvadot savu pirmo sezonu Krievijas Superlīgā.
2007.—08. gada sezonas vidū aizsargs pārcēlās uz Ņižņijnovgorodas "Torpedo" vienību, taču jau nākamās sezonas ievadā pievienojās Ņižņekamskas "Neftekhimik" rindām. Lai gan 2011.—12. gada sezonu hokejists uzsāka Magņitogorskas "Metallurg" rindās, jau drīz vien Mamaševs atgriezās "Neftekhimik". 2012.—13. gada KHL sezonu Mamaševs noslēdza kā visas līgas rezultatīvākais aizsargs, piedaloties arī līgas Zvaigžņu spēlē.
2013. gada jūlijā pievienojās Čeļabinskas "Traktor" vienībai, taču jau oktobra sākumā vēlreiz atgriezās Ņižņekamskas "Neftekhimik" sastāvā, tās sastāvā aizvadot atlikušo sezonu.
2014. gada septembrī uz pārbaudes laiku pievienojās Ņūdžersijas "Devils". Mamaševs drīz tika nosūtīts uz AHL fārmklubu Olbani "Devils", taču pārbaudes laiku neizturēja. Sezonas turpinājumā pievienojās KHL vienībai Novosibirskas "Sibir", kopā ar kuru sasniedza Austrumu konferences finālu, tajā gan piekāpjoties Kazaņas "Ak Bars".
2015. gada maijā pievienojās HK Soči.
Tatjana Akimova
Tatjana Akimova (ru; dzimusi Semjonova (Семёнова) Čeboksaros) ir Krievijas biatloniste.
Karjera
2013. gadā piedalījās ziemas universiādē, izcīnot zelta medaļu stafetē un divas bronzas godalgas — sprintā un iedzīšanā. 2014.—2015. gada sezonā sāka piedalīties IBU kausā. 2015. gada jūnijā apprecējās ar bijušo biatlonistu Vjačeslavu Akimovu.
Pasaules kausa sacensībās debitēja Estešundā ar 83. vietu sprintā. Pirmos punktus PK ieskaitē ieguva 2016. gada janvārī Rūpoldingā, ieņemot 32. vietu sprintā. Nove Mesto Morāvijā sprintā izcīnīja pirmo uzvaru PK posmos. 2017. gada Pasaules čempionātā Hohfilcenē izcīnīja bronzas medaļu jauktajā stafetē.
Piedalījās Phjončhanā, pārstāvot Olimpisko sportistu no Krievijas komandu. Labāko rezultātu individuāli sasniedza 15 km distancē (15. vieta), bet jauktajā stafetē ieņēma 9. vietu. No 2018. līdz 2020. gadam nepiedalījās starptautiskās sacensībās. 2020.—2021. gada sezonā atgriezās Krievijas komandas sastāvā Pasaules kausa posmos. 2021. gada janvārī Antholcā uzvarēja PK posmā stafetē.
Gvido Linga
Dzīvesgājums
Mācījās Rīgas Lietišķās mākslas vidusskolā kompozīciju, trauku modelēšanu, stikla lējumus, kā arī apmeklēja mūzikas pulciņu pionieru namā un nodarbojās ar kanoe airēšanu. Cenšoties neatpalikt no vecākā brāļa, viņš 1985. gadā kopā ar Edmundu Tropu un Uldi Timoško dibināja grupu «Ārprāc». Viņš bija grupas vokālists un turpināja piedalīties grupā pēc tam, kad tā mainīja nosaukumu uz «Zig Zag». Pēc albuma «Zig Zag» izdošanas 1988. gadā viņš pameta grupu, nomainīja uzvārdu uz Linga un dibināja grupu «Linga».
Aktīvi darbojies ar mūziku saistītu raidījumu veidošanā radio un televīzijā. No 2001. līdz 2019. gadam Linga bija Latvijas Radio 2 raidījumu vadītājs. Viņš kopā ar brāli Igoru ir piedalījies vairāku Latvijas Neatkarīgās televīzijas raidījumu veidošanā, tostarp «Latvijas muzikālā līga» un «Mūzikas video». Viņš bija viens no Latvijas Mūzikas kanāla dibinātājiem.
Miris.
Jaunais nacionālais stadions (Tokija)
Nacionālais stadions (ja), saukts arī par Jauno nacionālo stadionu, ir multifunkcionāls stadions, galvenokārt futbola vajadzībām Tokijā, Sindzuku rajonā.
Plānots, ka tas būs 2020. gada vasaras olimpisko un paraolimpisko spēļu atklāšanas un noslēguma ceremoniju norises vieta. Bez šīm ceremonijām olimpisko spēļu laikā stadionā notiks sacensības arī vieglatlētikā un futbolā (fināls sieviešu sacensībās).
Jaunais stadions tika būvēts uzbūvēts vecā nacionālā stadiona vietā. Vecā stadiona demontāža tika pabeigta 2015. gada maijā, bet jaunā stadiona celtniecība sākās 2016. gada 11. decembrī un noslēdzās 2019. gada 30. novembrī. Stadions oficiāli tika atklāts 2019. gada 21. decembrī.
Sākotnējie Jaunā nacionālā stadiona būvniecības plāni aizkavējās, jo sabiedrība bija sašutusi par paaugstinātajām celtniecības izmaksām. Tā rezultātā jaunais stadiona dizains nebija gatavs uz 2019. gada pasaules čempionātu regbijā, kā sākotnēji paredzēts. Arhitekta Kengo Kuma radītais jauns stadiona dizains tika apstiprināts 2015. gada decembrī, lai aizstātu sākotnējo dizainu.
Lū (upe)
Lū (fr) ir 122 kilometrus gara Dū upes kreisā krasta pieteka Francijas rietumos Dū un Juras departamentos. Izteka Juras kalnos no karsta avota, kas daļēji barojas no Dū upes. Ievērojami līkumojot, tek rietumu vizienā.
Klētnieki (Mārsnēnu pagasts)
Klētnieki ir ciems Cēsu novada Mārsnēnu pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
Ujazda
Ujazda, nosaukuma vāciskais variants — Ujesta , ir pilsēta Polijas dienvidos, Opoles vojevodistē pie Glivices kanāla. Kopš 2006. gada pilsēta un tās gmina ir bilinguāla — oficiāls statuss ir arī vācu valodai.
18. gadsimtā Austrijas mantojuma kara rezultātā pilsēta iekļāvās Prūsijā. Līdz 1945. gadam pilsēta ietilpa Vācijā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, tā tika piešķirta Polijai.
Reģi
Reģi ir aprūpes ciems Kuldīgas novada Alsungas pagastā. Izvietojušies pagasta austrumdaļā 4 km no pagasta centra Alsungas, 24 km no novada centra Kuldīgas un 168 km no Rīgas.
Reģos atrodas 1890. gadā celtā Reģu muiža, kurā atradās pansionāts.
2007. gada 22. februārī sociālās aprūpes centrā "Reģi" notika postošs ugunsgrēks, kurā dzīvību zaudēja 23 no 90 aprūpes centrā dzīvojošiem iemītniekiem. Tas kļuva par postošāko ugunsgrēku Latvijas vēsturē. Pēc ugunsgrēka aprūpes centru slēdza un tā iemītniekus pārvietoja uz Gudeniekiem.
Pēc ugunsgrēka Latvijas Piļu un muižu asociācija aicināja ēku saglabāt un restaurēt.
Reģos atrodas murkšķu audzētava "Jaunstuči", kas darbojas arī kā tūrisma objekts.
Vaivodi (Preiļu pagasts)
Vaivodi ir ciems Preiļu pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 207 km attālumā no Rīgas.
Taurcader
Taurcader ir tīklblakšu ģints, kurā ir aprakstīta tikai viena suga Taurcader heptabison. Sastopama Kostarikā. No citiem Cantacaderini pārstāvjiem Taurcader atšķiras ar garu, asu okcipitālu ērkšķi un ar laterālo ķīļu neesamību uz pronotuma.
2022. gada Lielā Kristapa balva
2022. gada Lielā Kristapa balvu pasniegšanas ceremonija norisinājās 2023. gada 26. februārī Rīgas cirka telpās. Pirms tam no 23. februāra “Lielā Kristapa” programmā notika filmu pirmizrādes un balvai nominēto filmu seansi. Līdz 24. februārim risinājās balsojums par skatītāju balvu. 26. februāra balvu pasniegšanas ceremonijā balvu par mūža ieguldījumu latviešu kino mākslā saņēma scenārists Alvis Lapiņš.
Nomināciju paziņošana
2022. gada Nacionālās kino balvas «Lielais Kristaps» konkursam tika iesniegtas 83 filmas, tai skaitā 14 pilnmetrāžas spēlfilmas. 2022. gada 5. decembrī paziņoja balvas nominantus. Viestura Kairiša filmu "Janvāris" nominēja divpadsmit kategorijās. Vienpadsmit nominācijas saņēma režisora Aika Karapetjana filma "Sema ceļojumi", bet režisoru Raita un Laura Ābeļu filma "Nemierīgie prāti" nominēta desmit kategorijās. Paziņoja, ka balva par mūža ieguldījumu filmu mākslā piešķirta kinodramaturgam Alvim Lapiņam.
Ceremonija
Balvu pasniegšanas ceremonija norisinājās 2023. gada 26. februārī nesen rekonstruētajā Rīgas cirka ēkā. Ceremonijas režisors bija Mārtiņš Ķibers, tekstu autori — Klāvs Mellis un Monta Gāgane, scenogrāfija — Anna Heinrihsone.
Ceremonijas sākumā kinodramaturgam Alvim Lapiņam pasniedza balvu par mūža ieguldījumu latviešu kino mākslā. No dažādās kategorijās nominētajām filmām visvairāk balvu (piecas) saņēma filma "Janvāris", tai skaitā kā gada labākā pilnmetrāžas spēlfilma. Trīs balvas saņēma animācijas filma "Mans laulību projekts". Pa divām balvām saņēma daudzsēriju filma "Krimināllieta iesācējam" un filmas "Māsas", "Neona pavasaris" un "Nemierīgie prāti". Filmas "Neona pavasaris" galvenās lomas tēlotājai Marijai Luīzei Meļķei piešķīra balvu kā labākajai aktrisei galvenajā lomā, taču savā uzrunā viņa norādīja, ka filmā spēlē varoni, kuru Latvijas valsts pašlaik atsakās atbalstīt, un tādēļ, kamēr netiks pieņemts Dzīvesbiedru likums, viņa "Lielā Kristapa" statueti nepieņems un lūdz to nogādāt Kultūras ministrijai.
Ceremonijā pasniedza LSM skatītāju balvu. Skatītāju balsojums norisinājās no 3. līdz 24. februārim sabiedrisko mediju portālā lsm.lv. Tajā uzvarēja un skatītāju simpātiju balvu saņēma seriāls "Viss Norm" (režisors Alberts Viegliņš, studija Centaur Films).
Pasniedza arī vairākas īpašās balvas, tai skaitā Starptautiskās kinokritiķu asociācijas FIPRESCI Latvijas nodaļas balva, ko saņēma filma "Revolūcija" un tās režisors Mārcis Lācis.
Laureāti un nominācijas
Uzvarētāji atrodas saraksta augšgalā un ir izcelti treknrakstā.
P 1 Filmai piešķirta Īpašā žūrijas atzinība labākās pilnmetrāžas dokumentālās filmas kategorijā — darbam, kas skatītājam ļauj ielūkoties nezināmā, slēgtā vidē, vienlaikus izceļot tajā valdošo nevienlīdzību, aicinot izvērtēt status quo neaizskaramību.
P 2 Aktrise savā uzrunā norādīja, ka filmā spēlē varoni, kuru Latvijas valsts pašlaik atsakās atbalstīt, un tādēļ, kamēr netiks pieņemts Dzīvesbiedru likums, viņa "Lielā Kristapa" statueti nepieņems un lūdz to nogādāt Kultūras ministrijai.
NG-11
NG-11, saukta arī par S.S. Roger Chaffee, bija ASV uzņēmuma Northrop Grumman kravas kosmosa kuģa Cygnus Starptautiskās kosmosa stacijas (SKS) apgādes misija NASA programmā Commercial Resupply Services (CRS-1). Kravas kuģis orbītā tika palaists 2019. gada aprīlī, darbību beidza 2019. gada decembrī.
Kosmosa kuģis nosaukts par godu astronautam Rodžeram Čeifī, kurš gāja bojā 1967. gadā treniņu laikā Apollo 1.
Derīgā krava
Kopējā kravas masa bija 3436 kg. Kosmosa kuģa hermētiskajā nodalījumā atradās 3162 kg kravas: lietas apkalpei (936 kg), rezerves daļas stacijas iekārtām (628 kg), krava zinātniskajiem pētījumiem (1569 kg), datoru iekārtas (5 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aprīkojums (24 kg).
Nehermetizētā krava bija NanoRacks palaišanas iekārta ar Cubesat pavadoņiem (239 kg) un Northrop Grumman iekārtas (35 kg).
Lidojuma gaita
Cygnus tika palaists 20:46:07 UTC ar nesējraķeti Antares 230 no Vidusatlantiskā reģionālā kosmoporta (MARS) starta laukuma LP-0A. 20:55 UTC kravas kuģis atdalījās no raķetes otrā pakāpes. 20:59 UTC no otrās pakāpes tika atdalīti pavadoņi SASSI-2, ThinSat 1A, ThinSat 1B, ThinSat 1C, ThinSat 1D, ThinSat 1E, ThinSat 1F, ThinSat 1G, ThinSat 1H, ThinSat 1I, ThinSat 1J, ThinSat 1K, ThinSat 1L.
19. aprīlī Cygnus pietuvojās stacijai. 09:28 UTC kosmosa kuģi satvēra ar stacijas manipulatoru, ko vadīja Enna Makleina. 11:31 UTC Cygnus bija pievienots pie Unity moduļa apakšējās pieslēgvietas.
6. augustā 13:30 UTC ar Canadarm2 manipulatoru Cygnus tika atvienots no Unity moduļa. 16:15 UTC tas tika palaists brīvā lidojumā.
7. augustā 13:00 UTC no pavadoņu izmešanas ierīces Nanoracks NRCSD-E tika palaisti pavadoņi Aerocube-10a, Aerocube-10b. 6. vai 7. augustā no Hypergiant SEOPS/Spaceflight Inc Slingshot tika palaisti pavadoņi RTFSat, Quantum Radar 3, NARSScube-2, ORCA.
Pēc nanopavadoņu izlaišanas Cygnus veica vairāku mēnešu autonoms lidojums. Tādējādi tika pārbaudīta kosmosa kuģa avionika ilgā lidojumā, kā arī demonstrēts divu Cygnus (pēc NG-12 starta oktobrī) vienlaicīgs lidojums.
Cēsu ielu uzskaitījums
Cēsu pilsētas ielu uzskaitījumā iekļautas Cēsu 232 ielas.
Pamatskola "Rīdze"
Pamatskola "Rīdze" ir Rīgas pamatskola Krišjāņa Valdemāra ielā 2 Centra apkaimē, kurā mācības notiek no 1. līdz 9. klasei pamatizglītības programmā. Skola dibināta 1996. gadā kā sākumskola "Rīdze", bet 2002. gadā oficiāli pārveidota par pamatskolu.
Izglītības programmas
Pamatizglītības programma (21011111).
Vēsture
Skolas ēka celta no 1881. līdz 1884. gadam kā Rīgas pilsētas meiteņu skola, arhitekti Johans Daniels Felsko un Reinholds Šmēlings. Vēlāk ēkā atradās Rīgas 3. vidusskola (1919-1934, 1944-1966), Rīgas 3. ģimnāzija (1934—1944) un Rīgas 17. vidusskola (1966−2007).
Skola dibināta kā sākumskola Bērnu un jauniešu centrā "Rīdze" Grēcinieku ielā 28. 2001. gadā skolu pārcēla uz ēku Krišjāņa Valdemāra ielā 2 un 2002. gadā pārveidoja par pamatskolu „Rīdze”. 2005. gadā Rīgas dome pieņēma lēmumu par Bērnu un jauniešu centra “Rīdze” likvidāciju. Pamatskola kļuva par interešu izglītības iestādes tiesību un saistību pārņēmēju un tās struktūrvienība turpināja īstenot visas interešu izglītības iestādē iepriekš īstenotās programmas. 2013. gadā atjaunoja skolas ēku.
Vaivodi (Ezernieku pagasts)
Vaivodi ir ciems Ezernieku pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 296 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Vaivodu ezers.
Lūsija Liu
Lūsija Aleksisa Liu (Lucy Alexis Liu; dzimusi Lūsija Liu (Lucy Liu) ) ir amerikāņu aktrise, modele, māksliniece, kinoproducente un režisore.
Lūsijas Liu vecāki ir ķīnieši, kas ASV ieceļojuši no Taivānas un satikušies Ņujorkā.
Kļuvusi pazīstama ar lomu TV seriālā Ally McBeal (1998–2002), par ko tika nominēta Primetime Emmy un Ekrāna aktieru ģildes balvai. Pēc tam filmējusies tādās filmās kā "Čārlija eņģeļi", "Čārlija eņģeļi: Pilna jauda", "Nogalināt Bilu 1. daļa", "Atmaksa" (Payback), "Slevina laimīgais skaitlis", "Čikāga", "Kung Fu Panda". Filmējusies seriālos Southland (2013), Cashmere Mafia (2008), "Elementāri, Vatson!" (2012—2019).
Lejaslabiņi
Lejaslabiņi ir vasarnīcu ciems Talsu novada Laucienes pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā Lejaslabiņu ezera krastā ziemeļos no grants karjera «Kurzeme» 5,5 km no pagasta centra Laucienes, 10 km no novada centra Talsiem un 114 km no Rīgas.
Maltas bruņotie spēki
Ekipējums
Lidmašīnas Helikopteri Flote
Ežēns Beržess
Ežēns Beržess (fr; dzimšanas un miršanas datums nav zināms) bija franču paukotājs, startēja 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.
Beržess 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja paukošanā ar floreti. Šajā disciplīnā viņš ieguva 10. vietu.
Voiceks (filma)
"Voiceks" (de) ir 1979. gada Rietumvācijas drāmas filma, kuras režisors, producents un scenārija autors ir Verners Hercogs. Filmā galvenās lomas atveido Klauss Kinskis, Eva Matesa, Volfgangs Raihmans un Villijs Zemmerloge. Filma balstīta uz vācu dramaturga Georga Bihnera nepabeigtu lugu ar tādu pašu nosaukumu.
Filmu "Voiceks" izrādīja 1979. gada Kannu kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta palmas zaru.
Pētera dzīve
"Pētera dzīve" ir internetseriāls, kura autors un ierunātājs ir Dāvis Andersons. Seriāls ir par jaunieti vārda Pēteris, kurš parasti lieto alkoholu (jeb "dziru") un pēc tam dažādās vietās pamostas pliks. Seriāla sākotnējam sižetam Andersons iedvesmojies no Ķengaragā redzētā.
Seriāla 63. sērija "Sirds" kļuva par 2014. gadā trešo populārāko videoklipu Latvijā.
Slatiņani
Slatiņani (cz) ir pilsēta Čehijā, Pardubices apgabala Hrudimas apriņķī pie Hrudimkas upes.
Vēsture
Apdzīvotā vieta rakstos pirmoreiz minēta 1294. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijā.
Arvīds Brēmers
Arvīds Frīdrihs Kārlis Brēmers (dzimis, miris ) bija latviešu lauksaimnieks, Krievijas Impērijas Valsts Domes I sasaukuma deputāts no Vidzemes guberņas. 1919. gadā Latvijas delegācijas padomnieks Versaļas miera konferencē Parīzē.
Honorijs
Honorijs (la, dzimis, miris ) bija Rietumromas imperators no 393. gada līdz pat savai nāvei. Tronī kāpa pēc sava tēva Teodosija I nāves, kurš impēriju bija sadalījis abiem saviem dēliem. Honorija brālis Arkādijs bija impērijas austrumu daļas valdnieks.
Arvīds Brēmers
Dzīvesgājums
Dzimis 1871. gada 7. aprīlī Ļaudonas pagasta "Glāzniekos" (mūsdienās mājas Praulienas pagastā) lauksaimnieka Otto un Helēnas Šarlotes Kristīnes (dzimušas Jesperes) ģimenē.
Honorijs
Dzīves gājums
Tiek uzskatīts par vienu no sliktākajiem un nespējīgākajiem imperatoriem visā impērijas vēsturē. Dzimis Konstantinopolē un pēc sava tēva nāves jau 10 gadu vecumā kļuva par impērijas rietumu daļas valdnieku. Honorija valdīšana bija ļoti nedroša un haotiska. Sākotnēji tikai Romas karaspēka ģermāņu izcelsmes ģenerāļa Stilihona autoritāte un karavadoņa prasmes spēja nodrošināt kaut kādu stabilitātes līmeni impērijā. Praktiski visu Honorija valdīšanas laiku impērija piedzīvoja dažādu ģermāņu cilšu uzbrukumus. Honorijs sākotnēji par savu galvaspilsētu bija pasludinājis Milānu, bet, uzbrukumiem pastiprinoties, 401. gadā bija spiests to pārcelt uz labāk aizsargāto Ravennu.
Arvīds Brēmers
Dzīvesgājums
Ļaudonas lauksaimniecības biedrības priekšnieks no 1904. gada, vietējās krājaizdevu sabiedrības direktors. 1906. gadā ievēlēts Krievijas Impērijas Valsts Domē.
Honorijs
Dzīves gājums
Pirmā lielākā krīze, ar ko nācās saskarties Honorijam, bija Alarika vadīto vestgotu iebrukums Itālijā 402. gadā. Ģenerālis Stilihons bija spiests atsaukt visus pieejamos leģionus no Gallijas un Britānijas Itālijas aizsardzībai. Vairākās kaujās vestgoti tika sakauti un atkāpās uz Illīriju. Savukārt 405.-406. gada ziemā milzīgas ģermāņu cilšu masas (vandaļi, ostgoti, alāni, kvadi) šķērsoja aizsalušo Reinu, pārrāva impērijas Reinas nocietinājumu joslu un ielauzās Gallijā. Arī situācija Britānijā bija ļoti smaga. Lielākā daļa romiešu karaspēka bija atvilkta no provinces, lai cīnītos ar iebrucējiem Itālijā, līdz ar to provincē valdīja diezgan liels haoss un cīņas ar dažādiem uzurpatoriem un barbaru iebrucējiem. Neskatoties uz vairākkārtējiem Britānijas iedzīvotāju lūgumiem Honorijam nodrošināt viņu aizsardzību, tas vairs nebija impērijas spēkos. Ap 410. gadu Britānijas iedzīvotājiem tika paziņots, ka palīdzība no Romas vairs nav gaidāma un provinces liktenis, kā arī aizsardzība ir viņu pašu rokās.
Arvīds Brēmers
Dzīvesgājums
1917. gadā bija viens no Latviešu zemnieku savienības dibinātajiem. Pēc Latvijas neatkarības proklamēšanas turpināja darboties pagasta lauksaimnieku biedrībās un saimniekot Ļaudonas "Glāzniekos". Darbojās Latvijas Tautas padomē. Miris 1941. gada 10. novembrī Ļaudonas "Glāzniekos", apglabāts Ļaudonas kapos. Neprecējies.
Honorijs
Dzīves gājums
406. gadā Stilihona vadītā romiešu armija spēja atvairīt alānu un vandaļu ciltis no iebrukuma Itālijā, bet tās atgriezās Gallijā un 409. gadā devās uz Spānijas provinci. 408. gadā kāda augsta ranga Romas ierēdņa Olimpija sazvērestības rezultātā Honorijs pavēlēja arestēt un sodīt ar nāvi Stilihonu, inkriminējot viņam valsts apvērsuma plānošanu. Šis notikums lielā mērā demoralizēja visu karaspēku, ko Stilihonam bija izdevies mobilizēt un motivēt Itālijas aizsardzībai. 409. gadā Itālijā atkal iebruka Alarika vadītie vestgoti, šoreiz tie sastapa tikai minimālu pretestību un devās uz Romu. Austrumromas impērija nosūtīja Honorija atbalstam 6000 vīru lielu karaspēku. Tomēr ceļā no Ravennas un Romu šim karaspēkam no slēpņa uzbruka vestgoti un lielākā daļa karavīru tika nogalināti. Honorijs centās vienoties ar Alariku, bet nesekmīgi, un 410. gadā vestgoti aplenca, ieņēma un trīs dienas izlaupīja Romu. Romas izlaupīšana bija milzīgs šoks visai tā laika izglītotajai sabiedrībai gan rietumos, gan austrumos. Pirmo reizi 800 gadu laikā kādam bija izdevies iekarot mūžīgo pilsētu Romu.
Nākamajos gados Honorijs aizvien mazāk kontrolēja impērijā notiekošo. Nemitīgas sacelšanās un cīņas starp dažādiem uzurpatoriem plosīja Galliju, Spāniju un lielu daļu Ziemeļāfrikas. Honorijs mira 423. gadā Ravennā, neatstājot mantinieku. Viņa nāves brīdī visa Britānija, Spānija un daļa Gallijas bija pārgājušas dažādu barbaru cilšu kontrolē.