cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Krievijas Federācijas Bruņotie spēki
Taktiskās kaujas grupas
2010. gadā pēc kara ar Gruziju Krievijas Bruņotos spēkus sāka pārformēt bataljona līmeņa taktiskajās kaujas grupās (BTG), kas parasti sastāv no mehanizēto kājnieku bataljona, ko atbalsta pretgaisa aizsardzības spēki, artilērija, inženieri un loģistikas vienības. Kaujas laukā BTG var izvērst pašpietiekamas operācijas apmēram 250 kilometru attālumā. Katru BTG veido apmēram 600—800 virsnieku un kareivju, aptuveni trešā vai ceturtā daļa ir kājnieki. Parasti šādai BTG papildus ir norīkota tanku rota un raķešu artilērijas sistēmas. BTG rīcībā ir apmēram 10 T-72B3, T-80 vai T-90 tanki un 40 BMP-2 vai BMP-3 kājnieku kaujas mašīnas. BTG var būt bruņota ar mīnmetējiem, pašgājējartilēriju, ugunsmetējiem, raķešu artilēriju un pretgaisa aizsardzības sistēmām “Pantsir S-1” vai “Buk”. BTG pievienotas ir arī medicīniskās palīdzības, štāba un apgādes vienības.
Oficiāli Krievijas Bruņotajos spēkos ir 170 BTG.
Dienesta pakāpes
Karavīrus atbilstoši dienesta pakāpēm iedala šādās grupās:
Krievijas Impērijas armijas dienesta pakāpes
Krievijas Impērijas armijas dienesta pakāpes bija Krievijas impērijas un Krievijas Republikas bruņotajos spēkos lietotas dienesta pakāpes līdz Oktobra revolūcijai. Sākotnēji tika lietotas arī Latvijas armijā līdz 1919. gada 28. februārim, kad ar apsardzības ministra pavēli Nr. 13 tās tika atceltas.
Slanci
Slanci ir pilsēta Krievijā, Ļeņingradas apgabala dienvidrietumos pie Pļusas upes. Pilsēta atrodas 152 kilometrus uz dienvidiem no Sanktpēterburgas. Ir dzelzceļa līnija ar Gdovu.
Vēsture
Izveidojusies pie 1926. gadā atklātajām degslānekļa atradnēm. No 1934. gada - strādnieku ciemats, kopš 1949. gada - pilsēta. 21. gadsimta sākumā degslānekļa ieguve tika pārtraukta.
Ekonomika
Pilsētā atrodas ķīmiskā rūpnīca "Slanci", kas nodarbojasa ar ogļu un naftas produktu pārstrādi.
Kingisepa
Kingisepa (ru, fi ) jeb, vēsturiski, Jamburga (ru) ir pilsēta Krievijā, Ļeņingradas apgabala rietumos pie Lugas upes. Tajā dzīvo apmēram 50 tūkstoši iedzīvotāju. Tā atrodas Lugas upes krastā, 114 km uz dienvidrietumiem no Sanktpēterburgas un 20 km uz austrumiem no Narvas. No 1703. gada līdz 1922. gadam to sauca par Jamburgu (pirms tam saucoties par Jamu), bet 1922. gadā to nosauca igauņu boļševika Viktora Kingisepa vārdā. 1952. gadā par Kingisepu nosauca arī Kuresāri Igaunijā, bet 1988. gadā tai atgrieza vēsturisko nosaukumu. Kingisepas sadraudzības pilsētas: Jehvi, Rauma, Raisio, Narvika un Zasnica.
Pjonki
Pjonki (pl) - pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē. Pilsētā attīstīta ķīmiskā un militārā rūpniecība (rūpnīca Pronit).
Kingisepa
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1384. gadā, kad to robežu nostiprināšanai uzcēla novgorodieši. 1581. gadā Livonijas kara laikā Jamburgu iekaroja Zviedrijas armija Pontusa Delagardija vadībā, tomēr pēc miera līguma noslēgšanas 1591. gadā atdeva to Krievijai. 1612. gadā to atkal ieņēma zviedri un anektēja 1617. gadā pēc Stolbovas miera līguma. Pēc Lielā Ziemeļu kara beigām (1721. gada) ietilpa Krievijas Impērijā. Krievijas Pilsoņu kara laikā Jamburga bija cīņu arēna starp boļševiku un balto spēkiem (Rodzjanko vadīto Ziemeļu korpusu, vēlāk Judeņiča Ziemeļrietumu armiju). Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 14. augusta līdz 1944. gada 1. februārim atradās Vācijas okupācijā. 1963. gadā pilsētā uzcēla minerālmēslu rūpnīcu "Fosforit" (Фосфорит), kas kļuva par pilsētas dominējošo uzņēmumu.
Vladimirs Svjatoslavičs
Vladimirs Svjatoslavičs (senkrievu: Володимѣръ Свѧтославичь, uk, ru, be; dzimis ap 960. gadu, miris ) bija Kijivas lielkņazs, kurš 988. vai 989. gadā Krimā pieņēma kristīgo ticību un sāka pārveidot rusu pagānu valsti Gardarīki par kristīgo Kijivas Krievzemi.
Kingisepa
Ekonomika
Pilsētā atrodas kompānijas "Eurochem" minerālmēslu rūpnīca.
Vladimirs Svjatoslavičs
Kaut arī viņa kristītais vārds bija Vasilijs (el), valdnieks turpināja lietot savu pagānisko vārdu "Valdemārs" jeb "Vladimirs". Krievu historiogrāfijā tiek godāts kā Vladimirs Lielais, Svētais Vladimirs un Vladimirs Kristītājs, bet biļinās — Vladimirs Krāšņā Saulīte (ru). Tā kā ieviesa kristietību Krievzemē pirms Lielās shizmas, arī katolismā tiek uzskatīts par vienu no svētajiem.
15 (nozīmju atdalīšana)
15 var būt:
Vladimirs Svjatoslavičs
Dzīvesgājums
Kad Vladimirs valdīja Novgorodā, viņa karadraudzē bija no igauņu gūsta izpirktais norvēģu Vīkas provinces valdnieka Trigves Olafsona dēls Olafs, vēlākais karalis Olafs I. 977. gadā starp brāļiem izcēlās karš. Oļegs kaujās krita, Vladimirs aizbēga uz pie Norvēģijas valdnieka Hokona Sigurdsona (Håkon Sigurdsson), bet Jaropolks sāka valdīt visā Krievzemē. 980. gadā Vladimirs ar varjagu palīdzību atgriezās Krievzemē, padzina Jaropolka vietvaldi no Novgorodas, ieņēma Polocku, kur ar varu paņēma par sievu Jaropolkam apsolīto Rognedu Rogvolodovnu. Tajā pašā 980. gadā (citos avotos minēti arī citi gadi) Vladimirs ieņēma Kijivu, bet Jaropolks tika nogalināts.
Kingisepa
Cilvēki
Kingisepa ir futbolistu Alekseja Jonova (Алексей Сергеевич Ионов, 1989) un Aleksandra Keržakova (Александр Анатольевич Кержаков, 1982) dzimtā pilsēta.
Vladimirs Svjatoslavičs
Dzīvesgājums
Kļuvis par rusu valdnieku, Vladimirs 981. gadā vadīja karagājienu pret poļu kņazu Meško I un pakļāva Sarkanās Krievzemes (Galīcijas) zemi. 981.—982. gadā viņš uzbruka vjatičiem un piespieda viņus samaksāt meslus. 983. gadā Vladimirs rīkoja karagājienus pret jātvingiem, 984. gadā pret radimičiem, 985. gadā pret Volgas bulgāriem un hazāriem un apprecējās ar bulgāru valdnieka meitu, no kuras viņam piedzima divi dēli — Boriss un Gļebs. 988. gadā viņš iecēla savu dēlu Jaroslavu par Rostovas valdnieku. 988. gadā viņš pakļāva Donas lejteci, kur Tmutarakaņā iecēla savu dēlu Mstislavu par vietvaldi. 988. gadā Vladimirs pēc ilgāka aplenkuma ieņēma Bizantijai piederošo Taurijas Hersonesas pilsētu (krievu hronikās: Korsuņa, tagadējā Sevastopole) Krimas pussalā.
Giant
Giant var būt:
Vladimirs Svjatoslavičs
Dzīvesgājums
Austrumromas imperatora Bazileja II (valdīja 976.-1025.) sūtņi veda miera sarunas ar kņazu Vladimiru, kā rezultātā Hersonesa tika atdota grieķiem apmaiņā pret valdnieka māsu Annu. Viens no nosacījumiem bija kristīgās ticības pieņemšana, tādēļ turpat Hersonesā Vladimirs tapa kristīts. Pēc tam, kad Vladimirs ar Annu ieradās Kijivā, viņš piespieda kristīties arī savus padotos un vasaļus.
991. gadā Vladimirs devās karagājienā pret Dņestras horvātiem, bet 992. gadā atkārtotā karagājienā pret poļiem uz tagadējo Galīciju un Volīniju, kur dibināja Vladimiras pilsētu.
994.—997. gadā viņš no jauna devās karagājienā lejup pa Volgas upi pret Volgas bulgāriem. 997. gadā Kijivai uzbruka stepēs dzīvojošie pečeņegi, kas noslēdza savienību ar poļu kņazu Boļeslavu I un atkārtoti iebruka Vladimiram pakļautajās zemēs 1001. un 1013. gadā. Pēc Romas impērijas parauga Vladimirs licis stepē uz dienvidiem no Kijivas uzbērt zemes vaļņus (Змиевы валы) un ierīkot nocietinājumus Dņepras krastos. 1006.-1007. gadā Kijivā savā misijas braucienā pie pečeņegiem viesojās vācu mūks Bruno no Kverfurtes, kurš savā latīniski rakstītajā vēstulē Svētās Romas impērijas ķeizaram Heinriham II Vladimiru dēvēja par "Rusu vecāko" (senior Ruzorum).
Krievzemes kristīšana
Iesākumā Vladimirs valdīja kā skandināvu un senslāvu pagānu reliģiju piekritējs, un izveidoja Kijivā reliģisku kompleksu tradicionālajiem dieviem. Vēlāk, kā vēsta leģendas, Vladimirs uzaicinājis gudrus vīrus no apkārtējām valstīm, lai izvēlētos kādu no reliģijām — islāmu, katolismu, jūdaismu. Pēc sarunas ar "grieķu filozofu" esot palicis pie pareizticības. Pēc hronikas ziņām, 987. gadā Vladimirs nolēma kristīties "pēc grieķu parauga". 988. gadā viņš ieņēma Taurijas Hersonēsu (mūsdienu Sevastopoles teritorijā), un pieprasīja par sievu Bizantijas princesi Annu, pretējā gadījumā draudot doties uz Konstantinopoli. Bizantieši piekrita, ja Vladimirs kristītos, kas arī tika izdarīts. Kijivā kristīšana noritēja salīdzinoši mierīgi, tomēr Novgorodā tauta sacēlās un kristietība tika ieviesta ar varu.
Tika nodibināta Konstantinopoles patriarhāta Kijivas metropolija. Vladimiram pieraksta arī baznīcas likumdošanas izveidi (Церковный Устав Владимира). Vladimira laikā sāka drukāt pirmās Krievzemes monētas — zelta zolotņikus un sudraba srebreņikus. Šajās monētās parādās Vladimira simbols — trijžuburis, kas mūsdienās attēlots Ukrainas valsts ģerbonī un ir tās simbols. Vladimira valdīšana un kristietības ieviešana saistīta arī ar izglītības un rakstības sākšanos Krievzemē. Uz valsti tika uzaicināti bizantiešu un bulgāru mūki no Atonas. Tika sākta arī mūra celtniecība, dibinātas pilsētas (Vladimira, Belgoroda u. c.).
Kongo beznagu ūdrs
Kongo beznagu ūdrs jeb Kamerūnas beznagu ūdrs (Aonyx capensis congicus) ir daļēji ūdenī dzīvojošs plēsējs, viena no Āfrikas beznagu ūdra pasugām.
Izskats un īpašības
Kongo beznagu ūdrs ir līdzīgs Kāpas beznagu ūdrim (Āfrikas beznagu ūdra nominālpasugai). Tā ķermenis ir slaids, garš un cilindrveidīgs. Tam ir īsas, spēcīgas kājas; priekšķepas ir īsākas par pakaļkājām. Atšķirībā no Kāpas beznagu ūdra tā priekšķepām nav pelplēves, bet pakaļkājām tikai līdz pusei no pirkstu garuma. Dažādi informācijas avoti sniedz dažādu informāciju par Kongo beznagu ūdra nagiem. Lioncrusher's Domain (angliski) raksta, ka tam uz visām ķepām ir nelieli nadziņi, bet IUCN Otter Specialist Group (angliski) raksta, ka priekšķepām nagu nav, bet pakaļkājām nelieli nagi ir uz trīs vidējiem pirkstiem. Kongo beznagu ūdram ir 5 pirksti, no kuriem neviens nav īkšķis. Atšķirībā no Kāpas beznagu ūdra zobi ir nedaudz savādāki, tie ir mazāki un asāki, vairāk piemēroti gaļas ēšanai. Arī galva ir smalkāk veidota, slaidāka, un kakls mazāk muskuļots.
Kongo beznagu ūdrs tāpat kā Kāpas beznagu ūdrs ir liela auguma, tā kopējais ķermeņa garums ir apmēram 1,5 m, svars gandrīz 20 kg.
Kažoks atšķirībā no Kāpas beznagu ūdra ir plānāks un ar īsāku apmatojumu. Krāsa tumši brūna ar kontrastaini gaišu pavēderi, krūtīm, pakakli un purna daļu. Uz galvas starp acīm un nāsīm tam ir melns apmatojums, kas ierāmēts ar baltu matojumu. Tā kā Kongo beznagu ūdra kažoks ir plānāks, tā ūsas ir mazāk attīstītas, priekšķepām nav peldplēves, zinātnieki uzskata, ka tas vairāk laika pavada uz sauszemes nekā ūdenī, salīdzinot ar citiem ūdriem. Tā zobi biologiem liek domāt, ka ūdri pamatā barojas ar sauszemes bezmugurkaulniekiem, kā sliekām, olām un vardēm, lai gan tāpat kā citi ūdri medī krabjus un vēžveidīgos.
Bistšica Klodzka
Bistžica Klodzka (pl, vēsturiski arī Hābelšverte de) - pilsēta Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē uz dienvidiem no Klodzko.
Līdz 1945. gadam pilsēta ietilpa Vācijā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet pilsētas vācu iedzīvotāji padzīti.
Pilsētas apbūve Otrā Pasaules kara laikā necieta, šeit ir labi saglabājusies viduslaiku apbūve, tāpēc mūsdienās tā ir tūrisma centrs. Pilsētas pievārtē - niķeļa raktuves.
16 (nozīmju atdalīšana)
16 var būt:
Helsinku IFK (hokejs)
Helsinku IFK ir hokeja komanda, kas bāzēta Helsinkos, Somijā, un spēlē SM līgā. Tā ir septiņkārtēja Somijas čempione, pēdējo titulu izcīnot 2011. gadā.
2001.—02. gada sezonā komandas sastāvā spēlēja arī latviešu uzbrucējs Aigars Cipruss.
Daniss Zaripovs
Daniss Zaripovs (dzimis 1981. gada 26. martā) ir tatāru hokejists, kreisās malas uzbrucējs, Krievijas hokeja izlases spēlētājs. Pašlaik (2017) Zaripovs spēlē Kontinentālās hokeja līgas klubā Kazaņas "Ak Bars". Zaripovs ir četrkārtējs Gagarina kausa ieguvējs.
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Zaripovs uzsāka 1996. gadā, kad spēlēja Krievijas Augstākās līgas klubā Čeļabinskas "Mechel". 1998.—99. gada sezonā Zaripovs izmēģināja savu laimi Ziemeļamerikā, sezonu aizvadot WHL, bet 1999.—2000. gada sezonā Zaripovs atgriezās "Mechel", kura bija iekļuvusi Krievijas Superlīgā.
Pēc 2012.—13. gada KHL sezonas noslēguma pārcēlās uz Magņitogorskas "Metallurg". 2013.—14. gada sezonā kopā ar "Metallurg" kļuva par trīskārtēju Gagarina kausa ieguvēju, finālsērijā ar 4—3 pārspējot Prāgas "Lev". 2016. gadā Zaripovs vēl reizi kopā ar "Metallurg" izcīnīja Gagarina kausu, taču 2017. gada vasarā atgriezās Kazaņas "Ak Bars" sastāvā.
Krievijas izlases rindās spēlējis 2006., 2007., 2008., 2009., 2010., 2011. kā arī 2014. gada Pasaules čempionātos, 2008., 2009. un 2014. gadā kļūstot par Pasaules čempionu. Zaripovs spēlēja arī 2010. gada olimpiskajās spēlēs.
17 (nozīmju atdalīšana)
17 var būt:
Emerijs
Emerijs var būt:
Čivžuļi
Čivžuļi (arī Čiužuļi; ltg) ir ciems Ciblas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojies pagasta vidienē austrumos no Līdumnieku—Ciblas autoceļa 4,5 km no pagasta centra Līdumniekiem, 20 km no novada centra Blontiem un 289 km no Rīgas. Ciemā ietilpst (2012) 7 adrešu vienības (mājas).
Voldemārs Vītols
Voldemārs Vītols (dzimis, miris ) bija latviešu vieglatlēts, startējis garo distanču skriešanā.
Latvijas meistarsacīkstēs uzvarēja 16 reizes dažādās distancēs. No 1936. līdz 1940. gadam piedalījies visos valstu mačos ar Igauniju un Lietuvu, kur dažādās distancēs guvis 12 uzvaras.
Dzīvesgājums
18 reizes labojis Latvijas rekordu dažādās distancēs (no 1500 m līdz 10 000 m). Vītols bija pirmais Latvijas vieglatlēts, kas 1500 m distanci veicis ātrāk par 4 minūtēm (1938. gadā distanci veicis 3:59,6 min), 5000 m distanci — ātrāk par 15 minūtēm (1937. gadā distanci veicis 14:55,9 min), 10 000 m — ātrāk par 32 minūtēm  (1938. gadā distanci veicis 31:52,7 min).
No 1932. līdz 1944. gadam 10 reizes uzvarējis Latvijas čempionātā distanču slēpošanā (18 km, 50 km, 4x10 km). Pēc Otrā pasaules kara 1945. gada rudenī Šmerlī sacīkšu laikā viņu apcietināja čekisti, viņam piesprieda ieslodzījumu Magadanas gulaga nometnē. 1957. gadā atgriezies Latvijā, kur līdz nāvei sporta svētku laikā strādājis Valmieras stadionā un celtniecības darbos Strenčos un dzīvojis Strenčos.
Giant Bicycles
Giant Manufacturing Co. Ltd. (zh, plašāk zināms kā 捷安特) ir Taivānas velosipēdu ražošanas uzņēmums. Tas ir pēc saražotā apjoma lielākais velosipēdu ražošanas uzņēmums pasaulē. Giant ir rūpnīcas Taivānā, Nīderlandē un Ķīnā.
18 (nozīmju atdalīšana)
18 var būt:
Boeing Model 40
Boeing Model 40 izmantoja ASV pasts un tā bija pirmā lidmašīna, ko uzbūvēja Boeing, kas bija spējīga pārvadāt pasažierus.
Lai gan lidmašīna bija domāta tikai pastam, tajā varēja arī iesēdināt divus pasažierus.
Boeing ar panākumiem izveidoja maršrutu Sanfarancisko - Čikāga. Un Boeing sāka šo lidmašīnu ražošanu 1927. gada 1. jūlija ar 24 modeļiem.
Izdzīvotājs
2008. gada 17. februārī, Boeing 40C S/N 1043 ieguva titulu kā vecākā Boeing lidmašīna, kas vēl ir spējīga lidot. 1928. gadā lidmašīnu spēcīgi sadragāja avārijā netālu no Kanionvilles (Canyonville). Pēc tam, kad lidmašīna tika atgūta tā tika pilnībā pārbūvēta 8 gadu laikā, kas prasīja 18,000 darba stundu. Tas viss notika Vašingtonā.
Henrija Forda Muzejā Dearbornā, Mičiganā ir ispējams apskatīt 1927. gadā būvēto Boeing 40B-2, numur 285.
19 (nozīmju atdalīšana)
19 var būt:
20 (nozīmju atdalīšana)
20 var būt:
Čižiki
Čižiki ir ciems Ludzas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojies pagasta rietumos Kurjanovas ezera rietumu krastā 8,5 km no pagasta centra Līdumniekiem, 18 km no bijušā Ciblas novada centra Blontiem un 287 km no Rīgas. Ciemā ietilpst (2012) 3 adrešu vienības (mājas). Vietējas nozīmes arheoloģijas piemineklis ir Čižiku viduslaiku kapsēta.
Sociāldemokrātiskā partija (Igaunija)
Sociāldemokrātiskā partija (Sotsiaaldemokraatlik Erakond, SDE) ir sociāldemokrātiska politiska partija Igaunijā. Pašreizējais partijas vadītājs ir Lauri Lēmets.
Vairākas reizes bijusi valdošajā koalīcijā. 2004. gada Eiroparlamenta vēlēšanās uzvarēja, iegūstot trīs no sešām parlamenta deputātu vietām.
Baltā krāsa
Baltā krāsa jeb vienkārši balts ir ahromatiskā krāsa līdzās melnajai un pelēkajai. Cilvēka acī baltās gaismas sajūta rodas, ja tiek stimulētas visu triju veidu acu vālītes vienādi — gan īsos, gan vidējos, gan garos gaismas viļņus uztverošās. Balti izskatās tie priekšmeti, kas maksimāli atstaro visu viļņu garumu redzamo gaismu, kas krīt uz tiem. Atstarošanai jābūt difūzai (spoguļvirsmas neizskatās baltas). Saules gaisma, kā arī gaismas avoti, kas izstaro visu redzamo spektru, cilvēka acij rada baltās gaismas sajūtu. Dabā balts ir sniegs, piens, mākoņi, kaļķakmens, kokvilna un tā tālāk.
Sarkanzaļzilajā krāsu modelī (RGB) balto krāsu pieraksta šādi: #FFFFFF. Saskaņā ar aditīvo krāsu modeli (RGB) balto krāsu var iegūt, sajaucot spektrāli tīru sarkano, zaļo un zilo krāsu. Tā tiek iegūta baltā krāsa krāsainajos kineskopos un LCD monitoros.
Kultūrā
Daudzās Eiropas kultūrās balts ir tīrības un nevainības simbols, pretstats melnajai krāsai, sliktuma un ļaunuma krāsai, bet dažām Austrumāzijas kultūrām balts ir sēru krāsa.
Senajā Ēģiptē priesteri valkāja baltu apģērbu kā tīrības simbolu. Senajā Romā baltas krāsas apģērbs (toga) bija pilsonības apliecinājums un parādīja līdz ar to statusu. Arī mūsdienās mediķi valkā baltu apģērbu, līgavas izvēlas baltas kleitas un tamlīdzīgi.
Baltā krāsa ir daudzu valstu nacionālajos simbolos (karogos un ģerboņos), bet tai mēdz būt atšķirīga nozīme.
Katalauna
Katalauna (Catalão) ir neliela pilsēta un pašvaldība Gojasas štata dienvidos, Brazīlijā. 2007. g. Katalaunā dzīvoja 75 623 iedzīvotāji. Municipalitātes platība ir 3 777,652 km².
Pilsētas svētki notiek katru gadu 20. augustā.
Ēvalds Grabovskis
Latvijas izlase
Ēvalds Latvijas izlasi ir vadījis 1995.gadā. Pēc čempionāta, kurā tika iegūta 14. vieta (2. vieta B grupā), Ēvalds Grabovskis tika atlaists no izlases galvenā trenera amata.
Kudovazdroja
Pilsēta no viduslaikiem pazīstama ar saviem minerālūdens avotiem. Mūsdienās kūrortpilsēta. Pilsētas pievārtē - Čermnā atrodas 1776. gadā izveidota kapella - osuārijs (Kaplica Czaszek w Czermnej), kurš izveidots no Trīsdesmitgadu un Silēzijas karos bojā gājušo kauliem.
Ēvalds Grabovskis
Rīgas Dinamo
Ēvalda Grabovska vadībā komanda (1977—1980) un (1988—1991) gadā izcīnījusi 6.,6.,8.,4.un 5. vietas.
Kudovazdroja
Līdz 1945. gadam pilsēta ietilpa Vācijā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet pilsētas vācu iedzīvotāji padzīti.
Nikolajs Koperniks
Nikolajs Koperniks (la, pl, de arī Nicholas Copernicus, Nicolaus Koppernigk; dzimis, miris ) bija katoļu priesteris, politiķis, astronoms, matemātiķis, jurists, mediķis, pasniedzējs. Plašāk zināms kā heliocentrisma koncepcijas astronomijā viens no pamatlicējiem, kaut arī astronomija bija tikai viena no Kopernika darbības sfērām. Dažkārt Kopernika darbs De Revolutionibus Orbium Coelestium tiek uzskatīts par modernās astronomijas sākumu.
Biogrāfija
1497. gadā, kļuvis par kanoniķi un saņēmis kapitula stipendiju, kopā ar vecāko brāli Andreju devās uz Itāliju, kur papildus studēja Boloņas Universitātē jurisprudenci, sengrieķu valodu un astronomiju (klausījies Dominika Marijas di Navarras lekciju kursu). 1501. gadā abi brāļi uz brīdi atgriezušies Heilsbergā, lai izprasītu mācību atvaļinājuma pagarinājumu. Atgriezušies Itālijā, 1503. gadā kā eksterni Ferāras Universitātē ieguva kanonisko tiesību zinātņu grādu. Nikolajs līdz 1506. gadam Padujas Universitātē studēja medicīnu, taču zinātnisko grādu tā arī neaizstāvēja.
1506. gadā brāļi atgriezās Polijas Karalistē, kur Nikolajs Koperniks sāka strādāt par pasniedzēju Vroclavas sv. Krusta baznīcas skolā (pol. scholasterię wrocławską św. Krzyża), kā arī praktizēja kā ārsts.
1507. gadā Nikolajs Koperniks pameta pasniedzēja darbu un atgriezās Varmijas bīskapijas kapitulā Heilsbergā, kur kļuva par bīskapa (sava tēvoča) privātsekretāru un ārstu.
1509. gadā kā bīskapijas pārstāvis piedalījās Krakovas Seima sēdēs (1511. gadā kļuva par kapitula kancleru). Šajā laikā pārtulkojis VII gs. bizantiešu hronista Teofilakta no Simokatas darbu Theophilacti scolastici Simocati epistolae morales, rurales et amatoriae interpretatione latina ("Teofilakta no Simokatas, sholastiķa, pamācošās, no laukiem un mīlas vēstules") ar nosaukumu Nicolai Copernici de hypothestibus motuum coelestium a se constitutis commentariolus.
1512. gadā pēc tēvoča nāves Koperniks pārceļas uz dzīvi Frauenburgā, Vislas līča krastā, kur kalpoja kā kanoniķis, pildot bīskapijas ierēdņa funkcijas, brīvajā laikā praktizējot kā ārsts un veltot laiku zinātnēm. Kā viens no augstākajiem bīskapijas hierarhiem organizēja jaunā bīskapa Fabiana Luzjanska (lat. Fabianus Lusianus, pol. Fabian Luzjańskiy) ievēlēšanu.
1513. gadā Koperniks it kā esot iesniedzis Romā, Laterānas koncilā apspriešanai savu jauno, uz heliocentrisma principa balstīto kalendāra reformas projektu (kas it kā bijis pamatā t.s. 1582. gada Gregora kalendāra reformai). Dokumentāli pierādījumi Kopernika lomai kalendāra reformā nav atrasti.
1519.-1521. gadu Polijas-Teitoņu ordeņa karā Koperniks kā bīskapijas bruņoto spēku virspavēlnieks — kapitula komisārs, — vadīja Varmijas bīskapijas pilsētu aizstāvēšanu (ordeņa karaspēks pat vienu brīdi ielencis viņa rezidenci. Pēc ordeņa sakāves sarakstīja juridiski politoloģisku darbu Querela Capituli contra mgrum Albertum et eius ordinem super iniuriis irrogatis 1521 sub induciis belli ("Kapitula žēlošanās par Albrehta un viņa ordeņa radītajām ciešanām 1521. gadā ieroču nolikšanas laikā"). 1521. gadā Koperniks atgriežas Frauenburgā.
1522. gada martā Prūsijas pilsētu landtāgā (seimā) Elbingā Nikolajs Koperniks piedalījās monetārās sistēmas reformas De estimatione monete ("Par monētu cienīšanu") komisijas darbā. 1528. gadā viņš publicēja inženiertehnisku apcerējumu Monetae cudendae ratio ("Monētu pareizi kalšanas veidi").
1537. gadā Polijas karalis apstiprināja Nikolaju Koperniku kā vienu no kandidātiem uz Varmijas bīskapa vakanci, taču ievēlēja Johanu Dantisku. 1538. gadā Koperniks saņēma rājienu Baznīcas tiesā par amorālu konkubināta praktizēšanu un celibāta neievērošanu. Kopernika piedzīvotāja Anna Šellinga tika izraidīta no Frauenburgas, jo "viņas dēļ cienījamais priesteris uzvedas kā sajucis".
1543. gada pavasarī Nirnbergā (vai Rēgensburgā) tika publicēts darbs, pie kura Nikolajs Koperniks bija strādājis pēdējos 30 gadus — De revolutionibus orbium coelestium ("Par debess sfēru rotāciju"). Šī paša gada 24. maijā 70 gadu vecumā Koperniks mira, iespējams, no asinsizplūduma smadzenēs.
Kopernika ietekme uz tā laika zinātni
Pretēji vēlākos gadsimtos radītajam politiskās propagandas mītam (protestantu, pēc tam ateistu literatūrā) katoliskā baznīca visnotaļ pozitīvi uztvēra sava priestera Kopernika idejas zinātnē. Astronomi Eiropā, baznīcas hierarhi, kuri interesējās par zinātni, bija informēti par heliocentrisma teoriju, jo 1511. gadā sarakstītie "Mazie komentāri" tika brīvi izplatīti un ar interesi lasīti speciālistu aprindās.
1533. gadā Romas pāvests Klements VII pat uzaicinājis sev pietuvinātās personas, lai ar interesi uzklausītu viņa sekretāra kardināla A. fon Vidmanštata ziņojumu par jaunajām idejām astronomijā, kuras proponē kāds dominikānis Austrumeiropā (saglabājies Vidmanštata ieraksts kāda grieķu manuskripta titullapā: "Klements man dāvāja šo manuskriptu Tā Kunga 1533. gadā, pēc tam, kad es viņam kardinālu Orsini un Salviati, bīskapa Viterbenija un ārsta Kurcija klātbūtnē Vatikānā izskaidroju Kopernika mācību par Zemes griešanos". [1]).
Arī nākamā pāvesta Pāvila III laikā nevaram atrast ne mazāko norāžu vai mājienu, ka baznīcai būtu kādas oficiālas pretenzijas pret heliocentrismu kā koncepciju. Viņš pats raksta par savām draudzīgajām attiecībām un atbalstu, ko visa mūža garumā saņēmis no Midelburgas bīskapa Pāvila, Varmijas, pēc tam Kulmas bīskapa Tidemana Gīzes u.c. kolēģiem baznīcas hierarhijā. [2] 1536. gadā dominikāņu ordeņa vadītājs kardināls Šenbergs savā vēstulē "zinātņu vīram" brālim Nikolajam aicināja "neslēpt no zinātnes draugiem savu jauno sistēmu", jo Kopernika "nopelni pelnījuši vislielāko atzinību". [3] Kad pāvests Leons X piektajā Laterānas koncilā (1512—1517) paziņoja par esošā kalendāra reformas nepieciešamību, Nikolaju Koperniku iekļāva to "oficiālo" astronomu skaitā, kurus aicināja piedalīties reformas projekta izstrādē. [4]
Visu XVI gadsimtu Kopernika heliocentrisma koncepciju uzturēja visās katoļu augstskolās, to cītīgi aizstāvēja teologi, bet kritizēja zinātnieki. Vienīgais, kurš uzbruka Kopernika koncepcijai no teoloģiskām pozīcijām, bija no Baznīcas izslēgtais bijušais augustīniešu mūks Martins Luters: "Šis jukušais vēlas apgāzt astronomijas pamatus, kaut arī, kā mums vēsta Raksti, nevis Zemei bet Saulei Jozua lika apstāties!" (citē Jozua grāmatu10:13).
Pēc Kopernika nāves viņa ieguldījumu no teoloģiskā aspekta pozitīvi vērtēja ievērojamais teologs tēvs Tolozani [5] un teologs, Osuņas Universitātes teoloģijas katedras dekāns, augustīnietis tēvs Zunjiga. 1584. gadā oponējot Kopernika kritiķiem (Klavijam), viņš skaidroja Kopernika mācības patiesumu ar atbilstību Bībelei, Ijāba grāmatas vārsmai "Viņš kustina zemi no viņas vietas, ka tās balsti ļodzās" (9:6), ka šo vietu var traktēt arī no Pitagora skatījuma, kurš arī Sauli novietoja Visuma centrā (tiesa, reliģiozu, nevis zinātnisku motīvu vadīts), "ko mūsdienās lieliski pierāda Koperniks". [6]
Par spīti Baznīcas protekcijai, zinātnes aprindas uzskatīja, ka heliocentrisma koncepcija ir tikai viena no daudzajām nepierādāmajām hipotēzēm, kam ar zinātni maz kopīga, jo trūka pietiekamas argumentācijas. Apritē bija trīs dažādas pasaules uzbūves koncepcijas, — Ptolemeja, Keplera un Brahes, — kuru pierādījumu bāze un argumentācija bija daudz spēcīgākas, nekā Kopernika koncepcijai. Līdz ar to pirmais Kopernika kritiķis bija nevis kāds teologs, bet gan matemātikas profesors, viens no sava laika dižākajiem astronomiem K. Klavijs, Gregora kalendāra autors. 1581. gadā viņš kritizē Kopernika sistēmu, pierādot tās kļūdainumu un attiecīgi uz tās bāzes veikto aprēķinu nepareizību: "Kurš gan būs tik nesaprātīgs, ka saistīs Baznīcu ar tik nepamatotiem apgalvojumiem?!" [7]
Arī citi matemātiķi un astronomi visai skeptiski raudzījās uz poļu kanoniķa teoriju. Pierādījumu bāzes nebija, viss balstījās uz atgriešanos pie Aristoteļa, savukārt zvaigžņu paralakses neesamība bija acīmredzama. Pie tam jau paši Kopernika heliocentrisma pamati izrādījās aplami: viņš balstījās uz Platona pieņēmumu, ka planētu kustība ir nemainīgi vienmērīga (ko savulaik sekmīgi bija atspēkojis jau Klaudijs Ptolemejs) un uzskatīja, ka planētu orbītas ir apļveida (tikai vēlāk Keplers pierādīja, ka šī Aristoteļa doma ir maldīga, un patiesībā planētu orbītas ir elipsveida). Rezultātā Kopernika modelis izrādījās krietni sarežģītāks par Ptolemeja modeli: Ptolemeja shēmā bija 15 orbītu sfēras (ieskaitot epiciklus — epicycle — Ptolemaja teorijā riņķis, pa kuru pārvietojas debess ķermenis), savukārt Kopernikam bija nepieciešamas 18 sfēras. Un, kaut Kopernika heliocentriskais modelis izrādījās sarežģītāks, tas nebija pareizāks: piemēram, Marsa orbītu pēc Ptolemeja shēmas varēja izskaitļot daudz precīzāk. [8] Izmantot Kopernika tabulas astronomiskajos aprēķinos nozīmēja neizbēgami kļūdainus rezultātus. Līdz ar to lielākā daļa tā laika zinātnieku līdz pat XIX gs. uz Kopernika devumu raudzījās kā uz kārtējo pseidozinātnisko hipotēzi, kura var izrādīties patiesa, bet var izrādīties ne, pie tam nekādi pierādījumi par labu tās patiesumam nekalpoja (bija tikai pieņēmumi), nedz arī Kopernika persona kā tāda (visu mūžu nodarbojoties ar astronomiju, viņš tā arī nebija veicis nevienu vērā ņemamu atklājumu, līdz ar to viņa kā zinātnieka autoritāte laikabiedru acīs nebija īpaši augsta).
Taču simpātijas pret Frauenburgas kanoniķi Baznīcas iekšienē saglabājās, piemēram, 1651. gadā jezuīts, astronoms Ričiolli nosauca Kopernika vārdā krāteri uz Mēness (91 km diametrs, 10°N, 20°W).
Tikai 1838. gadā Besels konstatēja zvaigžņu paralaksi (parallax — šķietama debess spīdekļa pārvietošanās pie debess sfēras, ja novērotājs maina novērošanas stāvokli, apgriezti proporcionāla attālumam līdz spīdeklim), savukārt 1851. gadā ar Fuko svārsta palīdzību tika pierādīta Zemes rotācija ap savu asi, un tikai ar šo brīdi var runāt par heliocentrismu kā zinātnisku, loģiski pamatotu un pierādāmu koncepciju. Tad to kā tādu pieņēma zinātnes aprindas. Katoļu baznīca gan atzina šīs hipotēzes tiesības uz pastāvēšanu mazliet agrāk — De revolutionibus orbium coelestium no "Nerekomendējamo grāmatu indeksa" izņēma jau 1835. gadā.
Mūsdienās zinātnē pieņemtajam heliocentrisma modelim ar Kopernika modeli kopīgs tikai tas, ka Zeme riņķo ap sauli, taču šī katoļu priestera un zinātnieka devums heliocentrisma koncepcijas pamatu likšanā ir vispāratzīts.
Interesanti
Nikolajam Kopernikam piedēvē izteikumu: "Astroloģija ir astronomijas dumjā meita".
Darbi
Interese par Nikolaju Koperniku zinātnieku aprindās radās XIX gs. vidū, kad kā zinātniska tika pieņemta heliocentrisma koncepcija astronomijā, un atcerējās, ka jau XVI gs. līdzīgas domas izteicis šis garīdznieks no Polijas karalistes. 1973. gadā Kopernika 500 gadu jubileju plaši atzīmēja PSRS (marksistiskajā literatūrā bija populārs ne ar ko nepamatots mīts par Koperniku kā disidentu katoļu baznīcas rindās, kas bijis slēptā opozīcijā Vatikānam).
Pilnu Kopernika rakstu krājumu pirmo reizi izdeva 1854. gadā Varšavā Baranovskis. 1953. gadā tika publicēts Kopernika rakstu krājums par godu 410 gadiem kopš viņa nāves. Šajā krājumā viņam piedēvēta arī ūdensapgādes sistēmas izveide Frauenburgā, Olština, Toruņā u.c. ieskaitot dambi un slūžas uz Baudes upes, un kanāla būvi.
1511. gadā viņš pirmo reizi publiskoja savu sacerējumu Mazie komentāri (Commentariolus), kur pirmo reizi vienkopus noformulēja savu heliocentrisma pamatideju, komentējot Klaudija Ptolemeja ģeocentrisma koncepciju. Publicēts šis darbs netika, taču tā noraksti tika izplatīti universitātēs kā mācību līdzeklis. Pēc aizmirstības laika vienu šī 16 lpp. biezo manuskripta eksemplāru 1877. gadā atrada Vīnes Galma bibliotēkā, bet pēc pāris gadiem, 1881. gadā otru eksemplāru (ar paša Nikolaja rakstītām piezīmēm uz tā malām) atrada Upsālas Universitātes bibliotēkā (pēc citām ziņām, Stokholmas Universitātē).
1524. gadā sarakstīta Kopernika vēstule pret Verneru — vēstule Krakovas katedrāles priesterim Bernardam Vaponskim ar Johana Vernera Par astotās debesu sfēras griešanos komentāriem un kritiku, kas ir interesanta ar Kopernika heliocentrisma modeļa secīgu izklāstu.
1543. gada pavasarī Nirnbergā (vai Rēgensburgā) tika publicēts darbs De revolutionibus orbium coelestium (Par debess sfēru rotāciju), kurā viņš līdz galam bija noformulējis heliocentrisma koncepciju. Pats Koperniks uzskatīja, ka jaunā teorija vislabāk izskaidro Dieva radīto kārtību, jo visums mums ir vislabā Radītāja un kārtības mīlētāja dāvāts. Pēc Kopernika nāves par Vatikāna līdzekļiem šī grāmata tika publicēta vēl vairākos metienos.
Jupiters LX
Jupiters LX ir Jupitera pavadonis. To atklāja Havaju Universitātes zinātnieku komanda, kuru vadīja Skots Šepards (Scott S. Sheppard). Pēc atklāšanas pavadonim tika piešķirts pagaidu apzīmējums S/2003 J3. 2017. gada 5. oktobrī Starptautiskā Astronomijas savienība pavadonim piešķīra patstāvīgo nosaukumu Jupiters LX.
Jupiters LX ir neliels pavadonis. Tā diametrs ir tikai apmēram 2 km. Pavadonis pieder pie Anankes grupas.
2009.—2010. gada Losandželosas "Lakers" sezona
2009.—2010. gada Losandželosas "Lakers" sezona bija 64. sezona kluba vēsturē, 62. sezona Nacionālajā basketbola asociācijā un 50. sezona Losandželosā. Losandželosas "Lakers" bija ieguvuši NBA čempionu titulu 2008.—2009. gada NBA sezonā, ko veiksmīgi aizstāvēja 2009.—2010. gada sezonā. "Lakers" iztērēja visvairāk līdzekļu spēlētāju algām, tām kopuma tika atvēlēti 112,7 ASV dolāru liela summa. Komandas galvenais treneris šajā sezonā bija Fils Džeksons, mājas spēles komanda aizvadīja Staples Center arēnā. Komandas fārmklubs šajā sezonā bija Losandželosas "D-Fenders", kas startēja NBA Attīstības līgā.
Regulārajā sezonā komanda uzvarēja 57 un zaudēja 25 spēlēs, tika uzvarēts Klusā okeāna divīzijā un Rietumu konferencē. Rietumu konferencē "Lakers" sasniedza labāko spēļu attiecību jau trešo gadu pēc kārtas.
Izslēgšanas spēļu pirmajā kārtā ar 4—2 tika pieveikti Oklahomasitijas "Thunder" spēlētāji. Konferences pusfinālā Jūtas "Jazz" tika uzvarēti ar 4—0, konferences finālā viņi uzvarēja Fīniksas "Suns" ar 4—2.
You Can Dance
You Can Dance ir amerikāņu dziedātājas Madonnas pirmais dziesmu remiksu albums, kuru ierakstu kompānija Sire Records izdeva 1987. gada 17. novembrī. Albumā ir iekļautas labāko dziesmu remiksa versijas no mūziķes pirmajiem trīs albumiem, kā arī jauna dziesma "Spotlight". Dziesmu remiksu albums visā pasaulē uz šo brīdi (2008. gada Janvāris) ir pārdots aptuveni 7 miljonos kopiju.
2009.—2010. gada Losandželosas "Lakers" sezona
Finālsērijā "Lakers" pretinieki bija Austrumu konferences čempioni Bostonas "Celtics". Šī bija trešā sezona pēc kārtas, kurā "Lakers" iekļūst NBA finālā. Iepriekšējo reizi abas komandas finālā tikās 2008. gadā, kad ar 4—2 uzvarēja "Celtics". "Lakers" finālsērijas laikā nokļuva zaudētāju lomā ar 2—3, taču spēja uzvarēt pēdējās divas spēles un kļūt par sešpadsmitkārtējiem NBA čempioniem. Laikā, kopš klubs bāzējas Losandželosā, tas bija 11. izcīnītais tituls. Komandas kapteinis Kobe Braiants tika atzīts par finālsērijas vērtīgāko spēlētāju.
You Can Dance
Albuma vēsture
Šī ideja samiksēt kopā vairāku skaņdarbus tika īstenota arī Madonnas 2005. gada albumā Confessions On A Dance Floor. Tomēs šis bija mūziķes vienīgais albums, kurš nespēja iekļūt ASV albumu topā kaut gan neskatoties uz to, ka no šī albuma netika oficiāli izlaists neviens singls, ASV tika pārdots 1 miljons kopiju. Albuma panākumi iedvesmoja izlaist savus remiksu albumus arī tādiem mūziķiem kā Pola Abdula, Bobijs Brauns, Džūdija Vatleja un Milli Vanilli.
2009.—2010. gada Losandželosas "Lakers" sezona
Drafts
2009. gada NBA draftā "Lakers" izraudzījās trīs spēlētājus: Toniju Daglasu, Patriku Beverliju un Činemelu Elonu.
You Can Dance
Dziesmu saraksts
Piezīmes: Dziesmas 1—4 un 5—7 ir samiksētas kopā vienā skaņdarbā. Dziesmas 8—12 ir atsevišķi skaņdarbi (Dub versijas). Vinila formāta netika iekļautas papildu dziesmas.
Radomas apriņķis
Radomas apriņķis ir apriņķis Polijā, Mazovijas vojevodistes dienvidos. Robežojas ar Mazovijas vojevodistes Bjalobžegu, Kozeņices, Zvoleņas, Lipsko, Šidlovecas un Pšisuhas apriņķiem un Sventokšiskas vojevodistes Skaržisko apriņķi, bet Radomas pilsēta ir anklāvs apriņķa teritorijā.
Džinna (polārstacija)
Džinna (ur, en) ir Pakistānas vasaras polārstacija Antarktīdā. Izvietojusies Princeses Ranhillas krastā Karalienes Modas Zemē uz Karaļa Boduēna šelfa ledāja ap 10 km uz rietumiem no Dervāla ledus salas. Atvērta 1991. gada 25. janvārī un nosaukta par godu Pakistānas valsts izveidotājam Muhamedam Ali Džinnam. Staciju uztur Pakistānas Nacionālais okeanogrāfijas institūts un Kara flote. Tiek īstenotas pētniecības programmas bioloģijā, ģeoloģijā, ģeofizikā, glacioloģijā, meteoroloģijā un okeanogrāfijā.
Tievā zarna
Tievā zarna (la) ir gremošanas orgānu sistēmas daļa starp kuņģi un resno zarnu. Tievā zarna ir tikai mugurkaulniekiem. Tā sīkāk tiek iedalīta divpadsmitpirkstu zarnā, tukšajā zarnā un līkumainajā zarnā. Pieaugušam cilvēkam tievās zarnas kopējais garums var sasniegt 6—7 metrus. Nozīmīgākās tievās zarnas funkcijas ir uzņemto barības vielu šķelšana, ogļhidrātu un tauku skaldproduktu uzsūkšana asinīs un limfā, kā arī zarnu satura pārvietošana.
Tievās zarnas daļas
Zarnai ir 3 nodalījumi: divpadsmitpirkstu zarna (duodenum), tukšā zarna (jejunum) un līkumainā zarna (ileum).
Tievās zarnas sienas uzbūve
Tievā zarna, līdzīgi kā citi dobie gremošanas orgāni, sastāv no 4 slāņiem — gļotādas (tunica mucosa), zemgļotādas (tunica submucosa), muskuļslāņa (tunica muscularis) un serozā apvalka (tunica serosa).
Gļotāda
Gļotādai ir īpašas struktūras — izvelvējumi, ko veido gļotāda ar zemgļotādu (plicae circulares), bārkstiņas un enterocītu mikrobārstiņas. Visas šīs struktūras palielina barības vielu uzsūkšanās laukumu. Neskaitot struktūras, kas palielina uzsūkšanās laukumu, zarnās ir arī zarnu kriptas. Zarnu kriptas ir zarnu dziedzeri, kas atveras pie zarnu bārkstiņu pamatnes. Tie ir vienkārši tubulārie dziedzeri ar dažādiem šūnu veidiem: epiteliālās cilmes šūnas, epiteliocīti, jaunās kausveida šūnas, Paneta šūnas, endokrīnās šūnas.
Gļotādas saistaudi
Tievās zarnas gļotādas saistaudus (lamina propria mucosae) veido limforetikulārie audi. To stromu veido zvaigžņveida fibroblasti, kas ražo retikulārās šķiedras. Vietām limforetikulārie audi veido limfātiskos folikulus, kas piedalās imūnatbildes veidošanā.
Gļotādas muskuļslānis
Gļotādas muskuļslānis (lamina muscularis mucosae) sastāv no iekšējā cirkulārā un ārējā gareniskā gludo miocītu slāņa.
Zemgļotāda
Zemgļotādu veido blīvie neregulārie saistaudi un taukšūnu sakopojumi. Tur ir arī asinsvadi, kas apasiņo gļotādu, limfvadi un nervi. Piedalās arī plicae circulares veidošanā.
Šajos saistaudos ir 2 zemgļotādas pinumi:
Muskuļslānis
Muskuļslānis nodrošina zarnu kustības. Tam ir divi slāņi: Starp iekšējo un ārējo saistaudu slāni atrodas Auerbaha nervu pinums, kurš nodrošina periodiskās automātiskās muskuļkārtas kontrakcijas, kuras nomaina zarnu kontrakcijas.
Serozais apvalks
Serozais apvalks apņem zarnu no ārpuses, izņemot divpadsmitpirkstu zarnas vidusdaļu, kuru sedz adventīcijs (irdenie saistaudi).
Uzbūves atšķirības
Lai gan visas 3 tievās zarnas daļas mikroskopiski izskatās līdzīgas, tām ir būtiskas atšķirības sieniņas slāņu uzbūvē.
Gremošana
Piedaloties pilora sfinkteram (gredzenveida muskulim kuņģa lejas daļā) barība no kuņģa nonāk divpadsmitpirkstu zarnā.
Tievajā zarnā notiek lielākā daļa ķīmiskās gremošanas. Daudzi gremošanas enzīmi, kas sāk darboties tievās zarnas vidē, tiek sekretēti no aizkuņģa dziedzera caur aizkuņģa dziedzera vadu (ductus pancreaticus). Aizkuņģa dziedzera jeb pankreātiskie enzīmi kopā ar žulti no žultspūšļa izdalās hormona holecistokinīna ietekmē. Holecistokinīns veidojas tievajās zarnās tur nonākušo barības vielu ietekmē. Cits tievās zarnas hormons, sekretīns, pastiprina aizkuņģa dziedzera darbību, lai tas izdalītu vairāk bikarbonātu divpadsmitpirkstu zarnā un neitralizētu kuņģa skābes radīto skābo vidi.
Trīs galvenie barības vielu komponenti, kas tiek sagremoti, ir olbaltumvielas, lipīdi (tauki) un ogļhidrāti.
Olbaltumvielas
Olbaltumvielas tiek sagremotas mazākos fragmentos — peptīdos un aminoskābēs, pirms tie tiek uzsūkti. Olbaltumvielu gremošana sākas jau kuņģī un turpinās tievajā zarnā. Aizkuņģa dziedzera proteolītiskie enzīmi, tādi kā tripsīns un himotripsīns, sadala olbaltumvielas mazākos peptīdos. Karboksipeptidāze atdala vienu aminoskābi. Aminopeptidāze un dipeptidāze atšķeļ aminoskābes no peptīdu brīvajiem galiem.
Lipīdi
Lipīdi tiek sašķelti līdz taukskābēm un glicerīnam. Pankreātiskā lipāze sašķeļ triglicerīdus brīvajās taukskābēs un monoglicerīdos. Pankreātiskā lipāze darbojas kopā ar žultssāļiem, kas ir žults sastāvā. Žultssāļi piesaistās triglicerīdiem un emulsificē tos, tādējādi atvieglojot lipāzes piekļūšanu triglicerīdiem.
Ogļhidrāti
Ogļhidrāti tiek šķelti vienkāršos cukuros jeb monosaharīdos (piemēram, glikozē). Aizkuņģa dziedzera amilāze noārda daļu ogļhidrātu (lielākoties cieti) oligosaharīdos. Citi ogļhidrāti var nokļūt tālāk resnajā zarnā un tikt sašķelti baktēriju ietekmē. Zarnas sieniņā ir vairāki enzīmi, kas turpina ogļhidrātu šķelšanu. Galvenie enzīmi ir dekstrināze un glikoamilāze, kas vēl sīkāk sašķeļ oligosaharīdus. Citi svarīgi enzīmi ir laktāze, maltāze un sukrāze. Laktāzes lielai daļai pieaugušo trūkst, tādēļ laktoze netiek sašķelta tievajā zarnā. Tādi ogļhidrāti kā celuloze netiek sašķelta, jo veidota no bēta-glikozes atlikumiem, kas, savienojoties savā starpā, veido citādākas saites, ko cilvēka enzīmi nespēj sašķelt. Bēta-glikozes saites spēj sašķelt zālēdāji un baktērijas resnajā zarnā.
Absorbcija
Sagremotās uzturvielas spēj nonākt asinsvados ar difūzijas vai aktīvā transporta palīdzību. Tievajā zarnā notiek lielākās daļas uzturvielu uzsūkšanās. Iekšējā zarnas sieniņa, gļotāda, veido pirkstveida izaugumus, uz kuru virsmas atrodas mikrobārkstiņas. Katrai mikrobārkstiņai serdi veido kapilāru un limfātiskais tīkls (t.s. piena vadi), kur nonāk transportētās vielas no zarnu dobuma. Kapilāros nonāk ogļhidrāti un aminoskābes, bet piena vados — lipīdi. Tālāk uzsūktās vielas tiek izmantotas anaboliskos procesos, lai veidotu sarežģītākas molekulas. Vielas, kas netiek sagremotas, nonāk tālāk resnajā zarnā.
Lielākā daļa uzsūcas tukšajā zarnā (jejunum), izņemot:
Sekrēcija
Tievajā zarnā noris iekšējā un ārējā sekrēcija.
Imūnfunkcija
Tievajā zarnā atrodamā zarnu mikroflora pozitīvi ietekmē imūnsistēmu. Peijera plātnītes kalpo, kā ieejas vārti dažādiem antigēniem un tiek nogādāti antigēnu prezentējošajām šūnām. Attiecīgi pēc tam tiek stimulēti T un B limfocīti, kā arī atmiņas šūnas,
Liturģiskā valoda
Liturģiskā valoda vai svētā valoda ir valoda, kuru cilvēki asociē ar kādu konkrētu konfesiju un izmanto reliģisko rituālu veikšanai, ikdienā pārsvarā lietojot citu valodu.
Koncepcija
Kad kāda valoda tiek asociēta ar reliģisku kultu, ticīgie tiecas šai valodai piedēvēt tādas īpašības, kādas netiek piedēvētas ikdienas valodai. Liturģiskajai valodai tiek piešķirts svinīgums un cieņa, kā nav ikdienas valodai. Tā rezultātā garīdzniecības apmācība un liturģiju valodu lietošana kļūst par svarīgu kulturālu ieguldījumu. Tiek uzskatīts, ka šo valodu lietošana ļauj piekļūt tādiem zināšanu kopumiem, kuri vienkāršajiem ir liegti. Viduslaiku Eiropā prasme lasīt tekstus latīņu valodā bija priesteru prioritāte un lasītprasmes etalons.
Sakarā ar to, ka uz liturģiskajām valodām tiek attiecinātas ikdienas valodai nepiemītošas īpašības, tās parasti saglabā tādas valodas iezīmes, kas zūd valodai attīstoties. Vairākos gadījumos liturģiskā valoda ir mirusi valoda. Citos gadījumos tā ataino mūsdienu valodas arhaisko formu. Piemēram, pareizticīgo dievkalpojumi notiek baznīcslāvu valodā, kas ir krievu valodas arhaiskā forma un bez pienācīgas apmācības tā draudzes locekļiem var būt nesaprotama vai grūti saprotama.
Daudzos gadījumos liturģiskā valoda var būt pilnīgi sveša vietējiem iedzīvotājiem, kā tas ir gadījumos, kad ticība tiek ienesta ar misionāru vai svētceļnieku starpniecību.
Svēto valodu koncepcija atšķiras no dievišķajām valodām, kas parasti ir valodas, kuras piedēvē dievišķām būtnēm un tās var arī nebūt dabīgas valodas. Koncepcijas atsevišķos gadījumos var pārklāties, kā tas ir ar devanāgarī rakstību, kā nosaukums nozīmē "pilsētas dievību (raksts)".
Tačanka
Tačanka ir ar ložmetēju bruņoti vieglie atsperrati. Tika izstrādāta un ieviesta bruņojumā Krievijas pilsoņu kara laikā. Tačankā tika iejūgti no 2 līdz 4 zirgi, ekipāža sastāvēja no diviem līdz trim kareivjiem: kučiera un ložmetēja apkalpes.
Tačankas nosaukumu saista ar Ukrainas dienvidos un Krimā izplatītu pajūgu tipu tavričanka, kas bija pietiekoši izturīgs, lai tam uzmontētu 70 kg smago balsta Maksima ložmetēju.
Tačanku visbiežāk izmantoja kavalērijas piesegšanai pārvietojoties un tieši kaujas laukā. Šāds iejūgs spēja tikt līdzi jātniekiem, un atsperotie rati nodrošināja tēmētas uguns veikšanu braukšanas laikā. Kavalērijas uzbrukumu laikā tačankas iebrauca flangos, apgriezās un pretinieku apšaudīja ar krustuguni. Tačankas bija efektīgas pret vienībām, kurām nebija pietiekama daudzuma ložmetēju un bruņutehnikas.
Tačankas plaši izmantoja Sarkanā armija, sevišķi populāras bija Mahno armijas bruņojumā.
Dolgošeji
Dolgošeji ir ciems Ciblas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojies pagasta vidienē pie Līdumnieku—Krivandas autoceļa 1,9 km no pagasta centra Līdumniekiem, 18 km no novada centra Blontiem un 292 km no Rīgas. Ciemā ietilpst (2012) 2 adrešu vienības (mājas). Dolgošejos atrodas Aizpūres kapi.
Lvuveka Slonska
Lvuveka Slonska (pl, vēsturiski arī Lēvenberga ) ir pilsēta Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē uz dienvidiem no Boleslavecas pie Bobras upes.
Pilsētas tiesības Lvuvekai Slonskai tika piešķirtas 1217. gadā īpašā veidā, kurš kļuva par paraugu citām pilsētām, tās tika nosauktas par Lēvenbergas tiesībām (Löwenberger Recht). XIII gadsimta otrajā pusē pilsēta bija Pjastu kņazistes centrs.
Līdz 1945. gadam pilsēta ietilpa Vācijā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet pilsētas vācu iedzīvotāji padzīti.
Tamāra Kārkliņa-Hendele
Tamāra Kārkliņa-Hendele (dzimusi Tamāra Kārkliņa Rīgā) ir bijusī latviešu basketboliste, spēlējusi saspēles vadītājas pozīcijā, Latvijas PSR sieviešu izlases dalībniece.
Spēlētājas karjeru aizvadījusi Rīgas TTT (1964—1979; ar pārtraukumu), laikā no 1969. līdz 1971. gadam bijusi TTT kapteine. Kluba sastāvā viņa izcīnīja 11 uzvaras Eiropas čempionvienību kausa izcīņā, 13 uzvaras PSRS čempionātā. Vēl T. Kārkliņa-Hendele ir izcīnījusi trīs uzvaras PSRS Tautu spartakiādē un divas uzvaras Latvijas čempionātā (1967, 1971, 1973). Latvijas PSR izlasē aizvadījusi 69 spēles. PSRS Nopelniem bagātā sporta meistare.
Viņas vīrs ir hokejists Andris Hendelis.
Rejs Emerijs
Rejs Emerijs (en; dzimis, miris ) bija kanādiešu hokejists, vārtsargs. Karjeras laikā aizvadījis 13 sezonas Nacionālajā hokeja līgā, 2013. gadā kopā ar Čikāgas "Blackhawks" izcīnot Stenlija kausu.
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Emerijs uzsāka 2002.—03. sezonā, kad aizvadīja trīs spēles NHL kluba Otavas "Senators" rindās, bet atlikušo sezonu pavadīja tās fārmklubā, AHL līgas klubā Bingemtonas "Senators". Arī 2003.—04. sezonā Otavas kluba rindās viņš aizvadīja trīs spēles, bet 2004.—05. NHL sezonas lokauta laikā Emerijs spēlēja Bingemtonā. Nākamajās trīs sezonās Emerijs kļuva par stabilu NHL vārtsargu, Otavas rindās katru sezonu aizvadot vairāk par 40 spēlēm.
2008. gada vasarā Emerijs pievienojās KHL līgas klubam Mitišču "Atlant". 2009. gada 10. janvārī spēlēja Pirmajā Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēlē, taču jau pēc vienas sezonas Krievijā atgriezās NHL.
2009.—10. sezonu hokejists aizvadīja "Flyers" rindās, taču 2010.—11. sezonā bija viens no Anahaimas "Ducks" vārtsargiem. 2012.—13. gada sezonā kopā ar Čikāgas "Blackhawks" izcīnīja Stenlija kausu. 2013. gada vasarā Emerijs atgriezās "Flyers" rindās, noslēdzot ar klubu viena gada līgumu. "Flyers" sastāvā spēlēja arī 2014.—15. gada sezonā. 2015. gada septembrī uz pārbaudes laiku pievienojās Tampabejas "Lightning", taču komandas sastāvā nenoturējās. Sezonas gaitā pievienojās Vācijas hokeja līgas vienībā Manheimas "Adler", pēc tam noslēdzot līgumu ar Filadelfijas "Flyers", kuras sastāvā gan laukumā tā arī nedevās. Pēc sezonas beigām noslēdza profesionāļa karjeru.
Ņūdeli
Ņūdeli ir Indijas galvaspilsēta, Deli metropoles rajons. Šeit atrodas Indijas valdība. Ņūdeli platība ir 42,7 km².
Aleksandrs Upmals
Pēteris Aleksandrs Upmals (dzimis (pēc vecā stila —  ), miršanas datums nav zināms) bija Latvijas vieglatlēts, startējis garajās distancēs.