cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jūras slimība
Jūras slimība (kinetoze) ir stāvoklis ko izraisa acu un vestibulārās sistēmas uztvertās kustības nesakritība. Par tās cēloni visbiežāk uzskata kļūdainu organisma aizsargreakciju - smadzenes uz nesakritību starp no maņu orgāniem saņemtajiem signāliem reaģē kā uz saindēšanās radītām halucinācijām un mēģina atrīvoties no iespējamiem toksīniem. Jūras slimības raksturīgākie simptomi ir nelabums, vemšana, reibonis un nogurums. Jūras slimību var izjust ne tikai atrodoties uz kuģa, bet arī automašīnā, autobusā, vilcienā, lidmašīnā un jebkurā citā transportlīdzeklī. Tāpat jūras slimību var radīt filmas un datorspēles, kā arī centrifūgas vai citas ierīces, kurās cilvēka ķermenis strauji griežas un lidojumi bezsvara stāvoklī.
Spožais saulkrēsliņš
Spožais saulkrēsliņš (Thalictrum lucidum) ir daudzgadīgs Gundegu dzimtas lakstaugs.
Jūras slimība
Jūras slimības simptomu novēršana:
Kolīdz kuģis nonāk ostā vai iepeld upē, jūras slimība lielākajai daļai cilvēku vai nu pavisam beidzas, vai krietni pavājinās. Tomēr daudziem cilvēkiem uz sauszemes vēl ilgu laiku var turpināties galvas reibonis.
Spožais saulkrēsliņš
Raksturojums
Augums liels, līdz 120 cm. Stumbrs stāvs, zarojas (visbiežāk ziedkopā). Lapas trīsstūrainas, divkārt vai trīskārt plūksnaini saliktas no lineārām lapiņām. Apakšējās lapas ar kātu, augšējās sēdošas. Ziedi gaiši dzelteni, sakārtoti blīvā ziedkopā. Zied jūnijā, jūlijā. Auglis — riekstiņš.
Izplatība
Suga izplatīta Eiropas centrālajā un austrumu daļā.
Latvijā ir sastopams visā teritorijā. Aug mitrās pļavās, upju krastos.
Love Me
"Love Me" ir vācu dziedātājas Lēnas Meieres-Landrutas singls no viņas albuma My Cassette Player. Šī ir viena no trim dziesmām, kuru Lēna izpildīja Vācijas atlases 2010. gada Eirovīzijai finālā. Singls tika izdots 2010. gada 13. martā sadarbībā ar ierakstu kompānijām USFO un Universal. Singls ir iekļuvis Vācijas, Austrijas un Šveices topos, visaugstāko vietu tas ir sasniedzis Vācijā.
Zduņska Voļa
Zduņska Voļa (pl) ir pilsēta Polijas vidusdaļā, Lodzas vojevodistē, uz rietumiem no Lodzas. Mūka, katoļu svētā Maksimiliāna Kolbes (Maksymilian Maria Kolbe, 1894—1941) dzimtā pilsēta. Kopš 2001. gada Valmieras sadraudzības pilsēta.
Alise Brīnumzemē
"Alise Brīnumzemē" (en) ir 2010. gada amerikāņu fantastikas piedzīvojumu filma, kuras režisors ir Tims Bērtons. Filma uzņemta pēc Lūisa Kerola darbu "Alises piedzīvojumi Brīnumzemē" un "Alise Aizspogulijā" motīviem. Galvenās lomas filmā atveido Mija Vašikovska Džonijs Deps, Helēna Bonema Kārtere un Anna Hetaveja. Filmas pirmizrāde notika Londonā, pirmizrāde Latvijā —. "Alise Brīnumzemē" ir viena no visu laiku ienesīgākajām filmām visā pasaulē. 2016. gadā filmai iznāca turpinājums "Alise Aizspogulijā".
Nirnbergas "Ice Tigers"
Nirnbergas "Ice Tigers" ir hokeja komanda, kas bāzēta Nirnbergā, Vācija un kas spēlē Vācijas hokeja līgā. Komanda dibināta 1980. gadā.
Kopš Vācijas hokeja līgas izveides 1994. gadā, klubs ne reizes nav izcīnījis līgas čempiones titulu. Tiesa, divas reizes "Ice Tigers" uzvarējuši regulārajā sezonā, kā arī divas reizes(1999. un 2007. gadā) vienīgi līgas finālā piekāpušies Manheimas "Adler" vienībai.
Vairāk kā 30 gadus ilgajā kluba vēsturē, "Ice Tigers" rindās ir spēlējuši divi latvieši - 1999.—2000. sezonu klubā aizvadīja Viktors Ignatjevs, bet 2004.—05. sezonā Nirnbergā spēlēja Herberts Vasiļjevs.
The Next Best Thing
The Next Best Thing ir ASV mūziķes Madonnas filmas oriģinālmūzikas albums, kuru ierakstu kompānija Maverick Records sadarbībā ar Warner Bros. Records izdeva 2000. gada 21. februārī.
Ārējās saites
The Next Best Thing
Boriss Jeļcins
Dzīvesgājums
Dzimis 1931. gada 1. februārī Sverdlovskas apgabala Talickas rajona Butkas ciemā. 1932. gadā Jeļcina vecāki pārcēlās uz Kazaņu, 1934. gadā OGPU arestēja viņa tēvu Nikolaju un ieslodzīja GULAGa nometnē. Pēc tēva atbrīvošanas 1937. gadā viņa ģimene pārcēlās uz Berezņikiem, kur viņš mācījās pamatskolā (1939-1945), tad 1. vidusskolā (1945-1949). Studēja inženierzinātnes Urālu Politehniskajā institūtā Sverdlovskā (1949-1955). 1963. gadā kļuva par Sverdlovskas celtniecības kombināta galveno inženieri, vēlāk par direktoru.
1976. gadā Jeļcinu iecēla par PSKP Sverdlovskas apgabala komitejas pirmo sekretāru. Perestroikas laikā Jeļcins sākotnēji bija Mihaila Gorbačova reformu atbalstītājs, bet vēlāk viņš kritizēja reformas kā pārāk mērenas un aicināja pāriet uz daudzpartiju demokrātiju. 1987. gadā viņš atkāpās no PSKP CK Politbiroja locekļa amata. 1990. gadā viņu ievēlēja par Krievijas PFSR Augstākās padomes priekšsēdētāju, 1991. gadā par Krievijas PFSR prezidentu, bet pēc PSRS sabrukuma par Krievijas Federācijas prezidentu. Viņu pārvēlēja 1996. gada vēlēšanās. Nepilnu pusgadu pirms nākamajām prezidenta vēlēšanām, kurās Jeļcins tāpat nevarētu piedalīties, viņš atkāpās no sava amata. Par Krievijas pagaidu prezidentu kļuva premjerministrs Vladimirs Putins, kuru vēlāk arī oficiāli ievēlēja par jauno prezidentu. Jeļcins nomira no sirds slimības.
Atbalsts Latvijas suverenitātei
Latvijas neatkarības atgūšanas laikā Boriss Jeļcins kā Krievijas Augstākās Padomes priekšsēdētājs vairākas nedēļas pavadīja Jūrmalā, lai kopā ar Latvijas Republikas Augstākās Padomes priekšsēdētāju Anatoliju Gorbunovu apspriestu politiska, ekonomiska un sociāla līguma noslēgšanu starp Latvijas Repuliku un Krievijas PFSR kā starp divām suverēnām valstīm.
Frīdrihs Veinbergs
Frīdrihs Veinbergs (1844—1924) bija latviešu advokāts, žurnālists un sabiedriskais darbinieks. Pirmās Tautas atmodas darbinieks, Rīgas Latviešu biedrības priekšnieks (1871-1872). Laikraksta Baltische Zeitung (1873—1875) izdevējs, avīžu "Rīgas Lapa" (1877-1880), "Baltijas Vēstnesis" (1900-1902), "Rīgas Avīze" (1902-1915) un "Rīgas Latviešu Avīze" (1917-1918) redaktors un politiskā virziena noteicējs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1844. gada 24. (12.) janvārī Svētes pagasta Lielsvētē kā skolotāja dēls. Mācījās Jelgavas apriņķa skolā, pēc Jelgavas ģimnāzija beigšanas viņš līdz 1867. gadam studēja tieslietas Pēterburgas un Maskavas universitātēs. Pēc atgriešanās Jelgavā viņš strādāja Kurzemes guberņas valdē un oberhoftiesā.
1869. gadā Veinbergs pārcēlās uz dzīvi Rīgā un strādāja par Vidzemes guberņas hoftiesas un Rīgas rātes advokātu. No 1871. gada februāra līdz 1872. gada februārim viņš pildīja Rīgas Latviešu biedrības priekšnieka pienākumus. No 1873. līdz 1875. gadam viņš izdeva avīzi Baltische Zeitung, kas popularizēja latviešu centienus vācu valodā, no 1876. gada viņš darbojās laikrakstu "Baltijas Vēstnesis" un "Rīgas Lapa" redakcijās.
No 1873. gada Veinbergs strādāja Vidzemes guberņas valdē, kur iesaistījās aizdomīgos darījumos ar viņam uzticēto naudu, tika apcietināts un notiesāts ar cietumsodu, ko veselības stāvokļa dēļ nomainīja uz mājas arestu. Aresta laikā viņš nodarbojās ar tulkošanu un avīžniecību, vadīja "Baltijas Vēstneša" ārzemju un iekšzemes nodaļas (1880-1887). Šajā laikā viņš avīzē publicēja rakstus "Iz latviešu-leišu vēstures" (1885) un Politische Gedanken aus Lettland (Leipciga, 1885), kas, nelegāli ievedot, tika konfiscēts un iznīcināts.
1885. gadā Veinbergu apžēloja un viņš atguva advokāta tiesības un 1887. gadā kļuva par Vidzemes guberņas valdes sekretāru, vēlāk pelnīja naudu kā zvērināts advokāts un "Baltijas Vēstneša" vadītājs (1900-1902). 1902. gadā viņš nodibināja "Rīgas Avīzi", kurā pauda nacionāli konservatīvus uzskatus un cīnījās pret sociāldemokrātu idejām, bet 1905. gadā izveidoja Latviešu Tautas partiju un paziņoja, ka viņa partija ir vecākā latviešu politiskā organizācija un tās sākums ir datējams ar 1883. gadu.
Pēc tam, kad 1917. gada rudenī Vācijas karaspēks ieņēma Rīgu, Veinbergs vadīja "Rīgas Latviešu Avīzi" un 1917. gada 22. decembrī viņu ievēlēja par provāciskās Vidzemes Zemes padomes locekli. Vēlāk Veinbergs arī atbalstīja Apvienotās Baltijas hercogistes dibināšanu 1918. gadā. Miris 1924. gada 24. maijā apglabāts Lielajos kapos.
Sabiedriski politiskie uzskati
Frīdriha Veinberga vadītais "Baltijas Vēstnesis" modināja latviešu tautisko apziņu un mudināja viņus vairot mantu un kultūru, saimnieciskā un garīgā dzīvē nostāties blakus citām kultūras tautām. 19. gadsimta beigās vācbaltieši bija ieguvuši lielu ietekmi apvienotās Vācijas presē, kur agrākais Rigasche Zeitung ("Rīgas vācu avīzes") redaktors Juliuss Ekards vadīja laikrakstu Grenzboten un uzbruka latviešu tautiskajiem centieniem, norādot, ka Rīgā nodibinājusies revolucionāra jaunlatviešu biedrība, kurā visseklākā brīvdomība savienojas ar izglītības trūkumu.
Veinberga politiskie uzskati ir apkopoti divos 1885. gadā anonīmi publicētos darbos - "Baltijas Vēstnesī", vēlāk atsevišķā grāmatā publicētajā vēsturiskajā traktātā "Iz latviešu-leišu vēstures" un Leipcigā iespiestajā brošūrā Politische Gedanken aus Lettland ("Politiskās domas no Latvijas", 110 lpp.). Viņa pārliecība balstās pieņēmumā, ka latvieši un leiši ir viena tauta, kas Livonijas krusta karu dēļ sadalījusies divos zaros. Tādēļ Lietuvas dižkungu valsts dižā vēsture ir arī latviešu vēsturiskās identitātes daļa. Turpretī Baltijas vēsture ir vācbaltiešu vēsture. Grāmatā "Politiskās domas no Latvijas" Veinbergs vācu valodā lasošajiem izskaidroja latviešu un vācbaltiešu šķelšanās lielo bīstamību un brīdināja par briestošo sociālo katastrofu. Lai no tās izvairītos, Vidzemes guberņas iekšējā pārvalde nododama latviešu augstākām šķirām, jo tās vēl joprojām atrodas saskaņā ar zemniekiem.
Anatolijas cietoksnis
Anatolijas cietoksnis (turku: Anadoluhisarı) ir cietoksnis Stambulā, Turcijā, Bosfora šauruma Anatolijas (Āzijas) pusē un tā vārdā nosaukts arī ap to esošais kvartāls. Cietokšņa celtniecība sākās 1393. gadā un tas tika pabeigts 1394. gadā pēc Osmaņu impērijas sultāna Bajezida I Pērkona pavēles, lai sagatavotos Konstantinopoles (tag. Stambula) 1395. gada aplenkumam.
Anatolijas cietokšņa celtne aizņem 7.000 m² un tā atrodas Bosfora šaurākajā (660 m) vietā, netālu no Gēksu līča (turku: Göksu, agrākais grieķu nosaukums: Aretos). Netālu uz ziemeļiem no cietokšņa atrodas Sultāna Mehmeda Iekarotāja tilts, kas ir viens no diviem Bosforu šķērsojošiem tiltiem. Otru cietoksni — Rumēlijas cietoksni uzbūvēja (1451—1452) Bosfora otrā, Eiropas pusē tieši pretī šim cietoksnim sultāns Mehmeds II, lai pilnībā kontrolētu jūras satiksmi pa šaurumu, kas bija ārkārtēji nozīmīga Bizantijas sabiedroto dženoviešu kolonijai Galatā, kuriem bija kolonijas arī Melnās jūras krastos — Kaffā, Sinopā un Amasrā.
Anatolijas cietoksni būvēja kā pārraudzības fortu. Tam ir 25 m augsts taisnstūra formas galvenais tornis, kuru ieskauj neregulāra piecstūra formas sienas ar sargtorņiem katrā stūrī. Cietoksnī ir iebūvēta neliela mesdžida (mošeja). Sākotnēji to sauca par Güzelce Hisarı. Vēlāk sultāns Mehmeds II cietoksnim apkārt uzbūvēja 2 m biezas sienas ar trīs sargtorņiem, kā arī dažas ēkas un noliktavu. Pēc vēlāk veiktajām vairākām pārbūvēm cietoksnim nav saglabājies tā sākotnējais izskats un pēc Konstantinopoles krišanas tas kalpoja kā militārais cietums.
No 1991. līdz 1993. g. objektu atjaunoja Turcijas Kultūras ministrija un mūsdienās mazais forts ir redzams apbūvēts ar vairākām senām koka ēkām. Neskatoties uz to, ka Anatolijas cietoksnis ir muzejs un kultūrvēstures piemineklis, tas nav atvērts publikai.
Bobova
Bobova ir pilsēta Polijas dienvidos, Mazpolijas vojevodistē uz austrumiem no Novi Sončas. Tradicionāls mežģīņu ražošanas centrs.
Gredzenu pavēlnieks: Karaļa atgriešanās
"Gredzenu pavēlnieks: Karaļa atgriešanās" (en) ir 2003. gada amerikāņu fantāzijas piedzīvojumu filma, kuru režisējis Pīters Džeksons. Šī filma, tāpat kā abas iepriekšējās — "Divi torņi" un "Gredzena brālība" —, ir balstīta uz Dž. R. R. Tolkīna grāmatu "Gredzenu pavēlnieks" motīviem. Šī filma ir pēdējā un noslēdzošā "Gredzenu pavēlnieka" filmu triloģijas daļa.
Filmas pirmizrāde notika 2003. gada 17. decembrī un tā saņēma ļoti labas kritiķu atsauksmes. Tā arī ieguva 76. Kinoakadēmijas balvas 11 no 13 nominācijās — labākās filmas, režisora, vizuālo efektu, mākslinieka darba, kostīmu, skaņu montāžas, grima, dziesmas, oriģinālmūzikas, filmas montāžas un adaptētā scenārija kategorijās.
Ouens Čemberlens
Ouens Čemberlens (Owen Chamberlain, — ) bija ASV fiziķis. Kopā ar savu kolēģi Emīlio Segrē 1959. gadā ieguva Nobela prēmiju fizikā par antiprotona atklāšanu.
Dzimis Sanfrancisko, vidusskolu apmeklējis Filadelfijā. Studējis fiziku Dartmutas koledžā un Kalifornijas Universitātē, Bērkli. 1942. gadā iesaistījās Manhetenas projektā gan Bērklijā, gan Losalamosas Nacionālajā laboratorijā. Pēc kara studēja doktorantūrā Čikāgas Universitātē pie Enriko Fermi.
1948. gadā atgriezās Bērklijā, kur pētot protonu izkliedi, guva apstiprinājumu antiprotona eksistencei.
Bija politiski aktīvs, protestēja pret Vjetnamas karu, pret Andreja Saharova arestu, par kodolbruņošanās iesaldēšanu.
1985. gadā saslima ar Pārkinsona slimību. Miris Bērklijā 85 gadu vecumā.
Okeānijas Futbola konfederācija
Okeānijas Futbola Konfederācija (Oceania Football Confederation, saīsināti OFC) ir viena no sešām kontinentālajām futbola federācijām. Tā organizē un uzrauga futbola sacensības Okeānijā un piedāvā šī reģiona valstīm iespēju cīnīties par iekļūšanu Pasaules kausa finālturnīrā.
Organizācija tika izveidota 1966. gadā, piedaloties Austrālijas, Jaunzēlandes un Fidži futbola federācijām. 2004. gada 12. maijā Jaunkaledonija kļuva par divpadsmito OFC locekli.
OFC par pilntiesīgu kontinentālo federāciju kļuva 1996. gadā, un tai 1998. gada Pasaules kausa finālturnīrā tika piešķirta "pusvieta" (labākā reģiona izlase aizvadīja divas spēles ar piektās vietas ieguvēju CONMEBOL kvalifikācijas grupā, un finālturnīrā iekļuva divu spēļu summā labākā komanda). OFC dalībvalstis piedalās arī Okeānijas Nāciju kausā, kas tiek rīkots reizi divos gados.
2005. gada sākumā Austrālijas Futbola Federācija uzsāka sarunas ar Āzijas Futbola Konfederāciju, kuru mērķis būtu panākt Austrālijas uzņemšanu šajā organizācijā. Šāds lēmums dotu Austrālijas izlasei iespēju cīnīties par garantētu vietu (bez pārspēles) Pasaules Kausa finālturnīrā. 23. martā AFC vienbalsīgi pieņēma šo piedāvājumu. Pēc tam Austrālija iesniedza oficiālu lūgumu izstāties no OFC, kas tika pieņemts 17. aprīlī. Kopš 2006. gada Austrālija ir AFC locekle.
Hawke
Hawke var būt:
Lanxess Arena
Lanxess Arena (iepriekš pazīstama kā Kölnarena) ir daudzfunkcionāla sporta arēna Ķelnē, Vācijā. Arēna tika atklāta. Šeit savas mājas spēles aizvada DEL līgas klubs Ķelnes "Haie" un Vācijas rokasbumbas Bundeslīgas komanda VfL Gummersbach. Tāpat Lanxess Arena tiek organizēti koncerti. Te ir notikuši 2007. gada Pasaules čempionāta rokasbumbā, 2010. gada Pasaules čempionāta hokejā, WWE mači. tika paziņots par arēnas nosaukuma mainīšanu uz pašreizējo.
Lugo
Lugo ir Galisijas autonomās komūnas pilsēta un UNESCO Pasaules mantojuma objekts. Lugo atrodas Spānijas ziemeļrietumos un tā ir Lugo provinces administratīvais centrs. 2011. gadā pilsētā dzīvoja aptuveni 98 tūkstoši iedzīvotāju, un pēc šī rādītāja tā ir ceturtā lielākā pilsēta Galisijā aiz Bigo, Akoruņas un Orenses.
25. gadā p.m.ē. pilsētu dibināja romieši un tā ir viena no vecākajām Galisijas pilsētām. Tā tika celta kā nocietinājums, un romieši pilsētu dēvēja par Lucus Augusti. Lugo ir saglabājušās daudzas arhitektūras liecības no romiešu laikiem, piemēram, romiešu mūra siena, kas 2000. gadā tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Daudzās baznīcas, vēsturiskās celtnes un citi arhitektūras objekti kalpo par iemeslu tam, ka Lugo ir viens no tūristu mērķiem, apmeklējot Galisiju. Lugo katedrāle ir svētceļojumu galamērķis.
Pazīstama ar savu basketbola komandu CB Breogán, kas pašlaik (2012. gadā) spēlē Spānijas otrajā spēcīgākajā basketbola līgā LEB Oro. Spēcīga ir arī telpu futbola komanda Prone Lugo AD, kas 2005./2006. gada sezonā kļuva par Eiropas Telpu futbola kausu ieguvēju kausa uzvarētājiem. Savukārt futbola klubs CD Lugo spēlē (2012. gadā) tikai trešajā spēcīgākajā Spānijas futbola līgā. Slavenākais futbolists, kas ir izaudzis šajā futbola klubā, ir bijušais Real Madrid C.F. vārtsargs Djego Lopess.
Šakira
Šakira Izabela Mebaraka Ripolla (es; dzimusi ), labāk pazīstama ar savu skatuves vārdu Šakira, ir kolumbiešu dziedātāja, dziesmu autore un producente. Mūziķe ir izdevusi septiņus studijas albumus, četrus koncertierakstu albumus, trīs labāko dziesmu izlases, divus EP ierakstus un 39 singlus. Šakira ieguvusi divas Grammy balvas, astoņas Latīņamerikas Grammy balvas un ir bijusi nominēta Zelta globusa balvai.
Šakira ir visu laiku visvairāk savus ierakstus pārdevusī Kolumbijas māksliniece un otra veiksmīgākā latīnamerikāņu mūziķe pēc Glorijas Estefanas ar pārdotām vairāk nekā 70 miljoniem kopiju visā pasaulē,   ASV pārdevusi 9,9 miljonus.
Biogrāfija
Dzimusi un augusi Barankilā, Kolumbijā. Šakira daudzus savus talantus atklāja jau skolas laikā, kur viņa demonstrēja savas balss dotības un vēderdejas. Šakiras dzimtā valoda ir spāņu, tāpat tekoši runā angļu un portugāļu valodā, runā arī itāļu, franču, katalāņu un arābu valodā.
Viņas pirmie divi studijas albumi neguva lielus komerciālos panakumus un dziedātāja nekļuva plaši pazīstama ārpus Kolumbijas. 1995. gadā izdeva Pies Descalzos, ar ko guva lielus panākumus Latīņamerikā un Spānijā, savukārt 1998. gada albums Dónde Están los Ladrones? visā pasaulē tika pārdots septiņos miljonos kopiju.
SAP Arena
SAP Arena ir daudzfunkcionāla sporta arēna Manheimā, Vācijā. Arēna tika atklāta. Šeit savas mājas spēles aizvada DEL līgas klubs Manheimas "Adler" un Vācijas rokasbumbas Bundeslīgas komanda Rhein-Neckar Löwen. Tāpat SAP Arena tiek rīkoti koncerti. Tā ir viena no lielākajām Vācijas un viena no modernākajām arēnām Eiropā. Arēnas celtniecība izmaksāja 70 miljonus eiro.
Arēna nosaukta tā sponsora programmatūras uzņēmuma SAP vārdā.
Dzintra (studenšu korporācija)
Studenšu korporācija "Dzintra" ir slēgta, akadēmiska, nacionāla organizācija, kas visa mūža garumā draudzībā apvieno latviešu studentes, lai realizētu korporācijas ideālus un mērķus.
Krāsas
"Dzintras" krāsās ir attēloti korporācijas pamatprincipi.
Vapenis
Dzintras vapenī (ģerbonī) attēlota Baltijas jūra, uzlecošas saules stari un lidojoša kaija. Kaija simbolizē tiekšanos pēc visa, kas skaists un labs. Vapeni apvij ābeļu ziedu vainags, simbolizējot laiku, kad korporācija dibināta, priežu zari un rudzu vārpas. Garīgo vērtību bagātību un zināšanu krāšanu simbolizē pergamenta ruļļi. Savukārt vapeņa augšējā daļā iestrādātie dzintara gabali simbolizē septiņas dzintara meitenes.
Pirmsākumi
Korporāciju "Dzintra" nodibināja astoņas Latvijas Universitātes studentes. 1925. gadā "Dzintra" kopā ar pārējām vecākām studenšu korporācijām - ""Daugavieti", "Gundegu" un "Imeriu" - nodibināja Studenšu Prezidiju Konventu.
Visu pirmskara periodu korporācijas "Dzintra" locekles aktīvi darbojas Studenšu Prezidiju Konventa korī, žurnāla “Universitas” izdošanā, Latvija Universitātes Studentu padomes darbā. 1934. gadā Rīgā Dzintra noslēdza draudzības karteli ar Kauņas universitātes studenšu korporāciju "Filia Samogatiae". Pie korporācijas aktīvi darbojās arī Filistru biedrība un Vīru komiteja.
Līdz 1940. gadam korporācija "Dzintra" uzņēma deviņus goda filistrus, kas aktīvi atbalstīja korporāciju. Pazīstamākie no tiem ir dzejniece un valodniece Elza Stērste, prof. Aleksandrs Dauge, dr. med. Lūcija Jērums-Krastiņš.
Okupāciju laikā
Pēc darbības pārtraukšanas Latvijā, dzintras Vācijā, Eslingenē pulcējās uz savu pirmo sanāksmi trimdā. Jau 1953. gada 15. augustā tika uzņemts pirmais trimdas coetus, tādējādi atsākot aktīvu darbību ārpus dzimtenes. Sešdesmitajos gados dzintras visā pasaulē bija sastopamas 3 kontinentos, 6 valstīs un apvienojās 26 kopās ar globālo sēdekli vienā no kopām rotācijas kārtībā.
Korporācija izsūtījumā augušajai latviešu jaunatnei bija kā saliņa, kur baudīt latvisku vidi un kultūru, uzturot sevī latvisko garu. Trimdā tika izveidots korporācijas žurnāls - “Vēstule Dzintrām”, kas iznāk reizi gadā. Savukārt, Latvijā dzīvojošās dzintras šos 50 okupācijas gadus satikās nelegālās sanāksmēs, par iemeslu izmantojot jebkurus personīgus svētkus, un tādējādi uzturēja dzīvas draudzības saites.
Darbība atjaunotajā Latvijā
Dzintra kā pirmā no studenšu korporācijām atjaunoja savu darbību Latvijā. Kopš šā brīža dzintras aktīvi iesaistās Latvijas korporāciju dzīvē, gan prezidējot Studenšu Prezidiju Konventā, gan ar savu sparu, idejām un organizēšanas prasmi atbalstot korporāciju dzīvi.
1998. gadā tika atjaunota Dzintras Filistru biedrība. Pateicoties ārzemēs dzīvojošo dzintru atbalstam, 1999. gada vasarā Dzintra Rīgā iekārtojās savā konventa dzīvoklī - Valdemāra ielā. "Dzintra" noslēdza draudzības karteli ar Igaunijas Tartu universitātes studenšu korporāciju "Indla". 2003. gadā dzintras Rīgā iepriecināja atgūtais un restaurētais oriģinālais Dzintras vapenis.
1991. gadā korporācija par savu goda filistri aicināja dzejnieci Māru Zālīti, 2002. gadā par Dzintras goda filistru kļuva bijušais Latvijas vēstnieks ASV, Latvijas Institūta direktors Ojārs Kalniņš, bet 2006. gadā – bijusī vēstniece Somijā Anna Žīgure. Korporācijā "Dzintra" visā pasaulē apvieno aptuveni 600 locekles.
Galērijs
Galērijs, pilnā vārdā Gajs Galērijs Valērijs Maksimiāns (la) (dzimis ap 250. gadu, miris 311. gada 5. maijā) bija Romas imperators (305-311).
Dzimis Serdikā (Serdica, mūsdienās Sofija). Dzimis vienkāršas izcelsmes vecākiem. Tēvs bija trāķietis, bet māte dāku sieviete, kas bijusi spiesta bēgt no dzimtenes. Jau agrā vecumā pārņēmis tēva nodarbošanos kā gans. Aureliāna laikā izkalpojās kā karavīrs. 293. gadā Diokletiāns Galēriju adoptēja un izdeva tam par sievu savu meitu Valēriju.
Atbildēja par impērijas Balkānu provincēm. No 296. līdz 298. gadam karoja ar persiešiem. Aktīvi piedalījās Diokletiāna organizētajās kristiešu vajāšanās. Salonikos uzcēla triumfa arku un pili.
Miris Nikomēdijā (mūsdienu Izmitā) 311. gadā.
Olivjē Mesiāns
Olivjē Mesiāns (izrunā: [mɛsjɑ̃],, dzimis , miris ) bija franču komponists, ērģelnieks, mūzikas teorētiķis, pedagogs un ornitologs. Viens no nozīmīgākajiem un ietekmīgākajiem 20. gadsimta franču komponistiem, sacerējis skaņdarbus gan orķestrim, gan klavierēm, gan arī ērģelēm.
Dzīvesgājums
Dzimis 1908. gadā Aviņonā angļu literatūras skolotāja Pjēra Mesjē un rakstniece Sesilas Sovāžas ģimenē. Bērnībā dzīvoja Grenoblē un Nantē, jau septiņu gadu vecumā sāka komponēt un sāka mācīties klavierspēli un tūlīt pēc Pirmā pasaules kara beigām 11 gadu vecumā 1919. gadā iestājās Parīzes konservatorijā, kuru pabeidza 1930. gadā. Kopš 1931. gada spēlēja ērģeles Trīsvienības katedrālē Parīzē, līdztekus pasniedza Parīzes Normālajā mūzikas skolā un Schola Cantorum de Paris (1936—1939).
Otrā pasaules kara sākumā viņu 1939. gadā iesauca Francijas armijā, Francijas kampaņas laikā viņš pie Verdenas krita gūstā un līdz 1941. gadam atradās karagūstekņu nometnē pie Gerlicas. Pēc atbrīvošanas viņu pieņēma darbā par Parīzes konservatorijas harmonijas profesoru, pēc kara beigām 1947. gadā par analīzes, estētikas un ritmikas klases profesoru, 1966. gadā par kompozīcijas klases profesoru.
Uzbrucējs
Uzbrucējs var būt:
Kevins Kīgans
Džozefs Kevins Kīgans (dzimis ) ir bijušais Anglijas futbola uzbrucējs, vairāku Anglijas klubu un Anglijas izlases galvenais treneris. 2004. gadā Pelē viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.
Spēlētaja karjeru viņš sāka 1968. gadā Scunthorpe United klubā, 1971. gadā pārceļoties uz Liverpool, kas tobrīd spēlēja spēcīgākajā līgā Anglijā. Kopā ar Liverpool Kīgans trīsreiz uzvarēja Anglijas čempionātā, divreiz UEFA kausā, divreiz FA kausā un Eiropas kausā. 1972. gadā viņš debitēja Anglijas izlasē. 1977. gada vasarā viņš pārcēlās uz Vācijas Bundeslīgas klubu Hamburger SV. Hamburgā viņš 1978. un 1979. gadā viņš tika atzīts par Eiropas Gada futbolistu, uzvarēja 1978./79. gada sezonas Bundeslīgas turnīrā un nākamajā gadā sasniedza Eiropas kausa finālu. Tajā vasarā Kīgans pārcēlās uz Southampton, kur viņš pavadījis divas sezonas, pirms 1982. gadā pārcēlās uz Ņūkāslas "United", kas tobrīd spēlēja 2. spēcīgākajā līgā. Sava pirmajā sezonā viņš palīdzēja Ņūkāslas komandai iekļūt augstākajā līgā. 1984. gadā viņš aizgāja no futbola, Anglijas izlasē nospēlējis 63 spēles un guvis 21 vārtus.
1992. gadā viņš atgriezās Ņūkāslas "United" kā galvenais treneris, atkal palīdzot klubam atgriezties augstākajā līgā. Nākamajā sezonā (1995./96.) Kīgana Ņūkāsla augstākajā līgā ieguva 2. vietu. 1997. gadā viņš klubu pameta. Pēc neilgas Fulham vadīšanas viņš 1999. gadā pārņēma Anglijas futbola izlases vadību, bet 2000. gada rudenī to pameta pēc zaudējuma Vācijai Pasaules kausa kvalifikācijas spēlē (tā arī bija pēdējā spēle vecajā Vemblija stadionā). Pēc tam 2001. gadā viņš kļuva par Mančestras "City" vadītāju, kur viņš pavadīja 4 gadus līdz 2005. gadā atkāpās no amata. Bijis bez futbola gandrīz trīs gadus, viņš atgriezās Ņūkāslas "United" 2008. gada janvārī. Klubu viņš pameta pēc 8 mēnešiem pēc nesaskaņām ar kluba vadību.
Denveras "Nuggets"
Denveras "Nuggets" (en) ir profesionāls ASV basketbola klubs, kas ir bāzēts Denverā, Kolorādo štatā, ASV. Klubs spēlē Nacionālās basketbola asociācijas Rietumu konferences Ziemeļrietumu divīzijā. Tas tika dibināts 1967. gadā kā Denveras "Rockets" un kopš 1976. gada spēlē NBA.
Savas pastāvēšanas vēsturē "Nuggets" ir izcīnījis 10 divīzijas čempiontitulus, bet 2022.—2023. gada NBA sezonu noslēdza ar savu pirmo čempiontitulu. Mājas spēles komanda aizvada Ball Arena arēnā.
Dēkla
Dēkla (zināma arī kā Dēkle, Dēkliņa, Dēklīte un Dēkļa) latviešu mitoloģijā ir likteņa dieviete. Dēklas likteņa lēmējas funkcijas lielā mērā ir tādas pašas kā Kārtai un Laimai. Latviešu tautasdziesmu variantos Dēkla un Laima nereti lietotas kā sinonīmi, kā kādas augstākas, no cilvēka neatkarīgas varas personificējums. Tā ir sastopama nelielā daudzumā tautasdziesmu, no kurām lielākajā daļā ir minēta kopā ar Laimu un kuras galvenokārt ir pierakstītas tieši Kurzemē.
Dēkla latvju dainās
Krišjāņa Barona “Latvju dainās” Dēkla pieminēta 43 pamatdziesmās, pārēji 122 teksti iekļauti variācijās un versijās. Dēkla viena pati darbojas tikai 19 pamatdziesmās, turklāt 9 no tām ir bez variantiem, tas nozīmē — nav bijušas tautā plašāk pazīstamas; pārējo 10 dziesmu variantos Dēklas vietā minēts Dievs, Laima, Laimes māte, Māra, māmiņa. 16 dainās Dēklai līdzās darbojas arī Dievs, turklāt vairākos tekstos formula "Ja būs Dēkla, Dievs vēlējis", ļauj domāt it kā par viņu abu vienādām tiesībām likteņa lemšanā.
Snaiperis
Snaiperis ir karavīrs armijā, kurš ir apmācīts rīkoties ar snaiperšautenēm. Snaiperi spēj trāpīt ar šiem ieročiem mērķī no ļoti liela attāluma. Lai to spētu izdarīt, pie viņu ieročiem ir piemontēts optiskais tēmēklis. Snaiperi arī tiek speciāli apmācīti, lai tie paliktu ienaidniekam neredzami.
Daudzām policijas nodaļām snaiperi ir arī viņu speciālo vienību brigādēs. Arī mednieki bieži vien apgūst iemaņas, kas piemīt snaiperiem, jo mūsdienās viņi medībās arvien vairāk  izmanto ieročus ar optiskajiem tēmēkļiem.
Mariner 1
Mariner 1 bija NASA Mariner programmas pirmā starpplanētu zondēm, kas paredzēta Veneras sasniegšanai. Zaudēta 1964. gada jūlijā nesējraķetes avārijā.
Uzbūve un trajektorija
Aparāta konstrukcija bija identiska Mariner 2 — zondi izgatavoja Reaktīvās kustības laboratorija (JPL). Mariner 1 sastāvēja no astoņstūrainas pamatnes (1,04 m pa diagonāli un 0,36 m augstumā). Pie pamatnes bija piestiprināti divi saules bateriju paneļi (izvērstā stāvoklī paneļu platums bija 5,05 metri), kas uzlādēja sudraba-cinka akumulatorus. Zondes augstums bija nepilni 3,66 m, kuru sastādīja 3 metrus garš masts, uz kura tika izvietoti instrumentu detektori — magnetometrs, kosmisko staru detektors, putekļu un saules vēja detektori, mikroviļņu un infrasarkano viļņu radiometri. Attēlu uzņemšana nebija paredzēta.Orientācijas sistēma par atskaites punktu izmantoja Saules un Zemes pozīcijas pie debesjuma. Aparāta starta masa bija 260,8 kg.
Lidojuma gaita
Mariner 1 tika palaista 09:21:23 UTC ar nesējraķeti Atlas LV-3 Agena-D no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas laukuma LC-12. Pēc dažām minūtēm raķete, sakaru antenas kļūmes dēļ, neparedzēti novirzījās no kursa, un 294,5 sekundes pēc starta tā tika uzspridzināta.
Raķetes avāriju izraisīja vairāku apstākļu sakritība. Raķete tika vadīta no zemes ar datora palīdzību. Dati par raķetes kursu tika iegūti no raķetes radiobākas. Raķetes bāka šajā lidojumā darbojās ar pārtraukumiem (vēlāk secināts, ka tā antena izgatavota nekvalitatīvi). Gadījumos, ja nav pieejami dati no raķetes, dators aprēķināja kursu pēc programmas. Izrādījās, ka programmas kodā (pēc citas versijas, ieejas datos) bijusi izlaista defise. Rezultātā dators deva nepareizas komandas manevru veikšanai. Mūsdienās publiski nav zināmi oficiāli dokumenti par šo incidentu, bet ir informācijas telpā klejo vairākas šīs datorkļūmes versijas. Tādējādi radušās vairākas mūsdienu teikas, piemēram, "visdārgākā defise vēsturē".
Georgijs Markovs
Georgijs Markovs (bg; dzimis Sofijā, miris  Londonā) bija bulgāru rakstnieks un disidents.
1969. gadā emigrēja no komunistiskās Bulgārijas un strādāja par žurnālistu BBC, radio Brīvā Eiropa un Deutsche Welle.
Pēc trim dienām Markovs nomira. Ārsti Markova ķermenī atklāja rīcina pēdas. Tiek uzskatīts, ka Markovu nogalinājuši bulgāru slepenā dienesta aģenti ar tiešu VDK palīdzību.
Epitēlijaudi
Epitēlijaudi jeb epitēlijs (epithelium) ir audi, kas veidojas uz robežas ar ārējo vidi un nodrošina vielu apmaiņu ar to, kā arī aizsardzību no ārējās vides iedarbības. Epitēlijaudi sastāv no vairākām šūnu kārtām, tās ir blīvi novietotas un ātri noveco, un iet bojā.
Epitēlijaudus iedala segepitēlijā jeb segaudos un dziedzerepitēlijā jeb dziedzeraudos.
Segepitēlijs pārklāj visu cilvēka ķermeni (ietilpst ādas sastāvā), kā arī izklāj gremošanas traktu, elpceļus, urīnizvadceļus, dzimumceļus un ķermeņa dobumus (gļotādu). Segepitēlija šūnas ir cieši saistītas cita ar citu, un starp tām nav šūnstarpu vielas.
Dziedzerepitēlijs veido dziedzerus, kuri var būt vienšūnas un daudzšūnu. Tie izdala dažādas vielas. Piemēram, sviedru dziedzeri izvada no organisma sviedrus, kuņģa dziedzeri ražo kuņģa sulu, kas palīdz sagremot uzturu, virsnieru dziedzeri izdala asinīs vielu (hormonu), kas paātrina sirdsdarbību. Dziedzerepitēlijs dalās 2 apakšgrupās — ārējās sekrēcijas un iekšējās sekrēcijas dziedzerepitēlijs.
Ītans Hoks
Ītans Grīns Hoks (en; dzimis Ostinā, Teksasas štatā, ASV) ir amerikāņu aktieris, filmu režisors un rakstnieks. Savu aktiera karjeru sāka 1985. gada filmā Explorers. Plašākam skatītāju lokam viņš kļuva pazīstams ar lomu 1989. gada drāmas filmā "Mirušo dzejnieku biedrība". 1990. gados viņš filmējās tādās filmās kā "Baltais ilknis" (White Fang), "Par spilgtu mēness apspīdēts nakts" (A Midnight Clear), "Dzīvie" (Alive), "Realitāte kož" (Reality Bites). 1995. gadā filmējās filmā "Pirms saullēkta" (Before Sunrise) un 2004. gadā piedalījās filmas turpinājumā. Vēl ir filmējies filmās "Treniņa diena", "Hamlets" (Hamlet), "Uzbrukums 13. iecirknim" (Assault on Precinct 13), "Sātana spēles" (Before the Devil Knows You're Dead), "Laika patruļa", First Reformed, "Ziemeļnieks" un "Melnais telefons".
Hristo Stoičkovs
1994. gada Pasaules čempionātā tika apbalvots ar Zelta Kurpi, kā turnīra labākais vārtu guvējs, un lielā mērā tieši pateicoties viņam Bulgārijas izlase pārsteidzoši iekļuva turnīra pusfinālā. Stoičkovs bija pazīstams ne tikai ar savām daudzajām izcīnītajām trofejām, bet arī ar savu aso raksturu. Hristo Stoičkovs Bulgārijas izlases sastāvā piedalījās arī 1996. gada Eiropas čempionātā un 1998. gada Pasaules kausa izcīņā. 1999. gadā viņš beidza savu karjeru izlasē ar 37 gūtajiem vārtiem 84 spēlēs.
Stoičkovs savu futbolista karjeru sāka dzimtajā Plovdivā, 1984. gadā pārceļoties uz Hebrosas pilsētu. Nākamajā sezonā viņš jau spēlēja vienā no Bulgārijas spēcīgākajām komandām Sofijas CSKA, taču pasaules slavu izpelnījās spēlējot tādu slavenu klubu kā FC Barcelona un AC Parma rindās. Karjeras noslēgumā Stoičkovs spēlēja Japānas klubā Kashiwa Reysol, kā arī ASV komandās Chicago Fire un D.C. United.
2003./2004. gada sezonā Stoičkovs sāka savu trenera karjeru, kļūstot par FC Barcelona uzbrucēju treneri. Pēc tam, kad Bulgārijas izlases galvenais Plamens Markovs atkāpās no amata pēc 2004. gada Eiropas čempionāta, Bulgārijas Futbola Savienība 15. jūlijā šajā amatā iecēla Hristo Stoičkovu.
Stoičkova trenera karjera nesākās īpaši labi, jo viņa vadībā Bulgārijas izlase netika uz 2006. gada Pasaules kausa izcņas finalturnīru. Arī kā treneris Stoičkovs saglabāja savu karstasinīgo raksturu. Nesaskaņu ar Stoičkovu dēļ, no izlases aizgāja vairāki spēlētāji. Lielākais skandāls notika 2005. gada 3. septembrī spēlē pret Zviedrijas izlasi, kad Stoičkovs tika noraidīts no laukuma dēļ tiesneša apvainošanas.
Spēlētāja karjera
CSKA Sofia
Bracelona
Individuālie sasniegumi
Mercedes F1
Mercedes F1 ir Vācijas Formula 1 autosacīkšu komanda, kas F1 debitēja. gadā (pēc nākamās, 1955. gada sezonas tā pameta autosportu). Pašreizējā komanda zem nosaukuma Mercedes AMG Petronas tika izveidota uz. gadā konstruktoru kausu ieguvušās komandas Brawn GP bāzes, F1 sacensībās atkal startē kopš. gada.
Dalība Grand Prix un Formula 1 čempionātā
1930. gados Mercedes piedalījās Grand Prix čempionātos. Tolaik dominēja viņu un Auto Union mašīnas. Krāsas un ātruma dēļ šo marku sacīkšu auto iesauca par sudraba bultām. . un. gadā komanda uz laiku atgriezās, lai piedalītos Formula 1 pasaules čempionātā un tās braucējs Huans Manuels Fanhio šajā komandā izcīnīja divus no saviem pieciem tituliem.
Mercedes pameta autosportu pēc 1955. gada Lemānas avārijas, kad Pjēra Levega vadītā Mercedes mašīna ielidoja tribīnēs, nogalinot 84 skatītājus un pilotu.
Dzinēju piegāde
Sākot ar. gada sezonu Mercedes sāka apgādāt Sauber F1 komandu ar dzinējiem. Divus gadus vēlāk viņi sāka piegādāt motorus McLaren komandai un iegādājās daļu komandas akciju. Kopš tā laika McLaren ir izcīnījuši trīs čempionu titulus un vienu konstruktoru kausu. . gadā Mercedes sāka apgādāt arī Brawn GP un Force India, no kuriem pirmā komanda izcīnīja gan konstruktoru kausu, gan čempiona titulu.
Mercedes GP saknes
No. līdz. gadam F1 piedalījās Tyrrell Racing komanda. . gadā tā mainīja īpašnieku un nosaukumu uz British American Racing. Tā sāka sadarboties ar Honda un. gadā piedalījās ar nosaukumu Honda F1. 2008. gada decembrī finanšu krīzes dēļ komanda no atsauca dalību čempionātā, tādēļ to nopirka tās vadītājs Ross Brons un pārsauca par Brawn GP. Ar šādu nosaukumu komanda piedalījās vienu sezonu.
Brawn GP iegāde
Komandā brauc Niko Rosbergs un Mihaels Šūmahers. Komandas testpilots ir Sems Bērds.
Giloka sala
Giloka sala (en) ir neapdzīvota, ar ledu klāta sala Anrtarktīdā, Eimerija šelfa ledāja austrumu malā. Izstiepta ziemeļu - dienvidu virzienā. Salas rietumu un dienvidu krastā vairāki klinšu atsegumi. Sala dešifrēta 1952. gadā pēc operācijas Highjump aerofotogrāfijām un nosaukta ASV Kara flotes leitnanta, operācijas Highjump aerofotografēšanas navigatora Roberta Giloka (Robert A. Gillock) vārdā.
Salas ziemeļu galā Prestona ragā ierīkota Austrālijas Antarktiskās ekspedīcijas degvielas noliktava.
The Miracle
The Miracle ir rokgrupas Queen studijas albums, kas iznāca 1989. gadā.
Albumā veidošanā traucēja gan Braiena Meja laulības dzīves problēmas, gan Fredija Merkūrija slimošana ar HIV (tolaik gan tas netika atklāts). Visu šo problēmu rezultātā grupa gandrīz izjuka.
Sākotnēji kā albuma nosaukums bija plānots "The Invisible Man", tomēr 3 nedēļas pirms izlaišanas tas tika mainīts. To esot ieteicis Rodžers Teilors.
Dziesmu saraksts
Visas dziesmas sarakstījuši Queen
Markovs
Markovs (krievu un bg, no personvārda Marks (Марк); sieviešu dzimtē Markova (Ма́ркова)) ir krievu un bulgāru cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Zduņskas Volas apriņķis
Zduņskas Volas apriņķis ir apriņķis Polijā, Lodzas vojevodistes rietumdaļā. Robežojas ar Lodzas vojevodistes Podembices, Laskas un Seradzas apriņķiem.
Māsa (nozīmju atdalīšana)
Māsa var būt:
Daspletozaurs
Daspletozauri ir tiranozauru dzimtas ģints, kurā pagaidām ir tikai viena suga - Daspletosaurus torosus. Šie dinozauri dzīvoja Ziemeļamerikas teritorijā pirms 80-73 miljons gadiem vēlajā krīta periodā.
Ebolova
Ebolova ir pilsēta Kamerūnas dienvidrietumu daļā, Dienvidu reģionā. Atrodas vidēji 636 metrus virs jūras līmeņa un 157 kilometru attālumā no Kamerūnas galvaspilsētas Jaundes. Pēc 2005. gada datiem pilsētā dzīvo 76 885 iedzīvotāji.
Ebolovas apkārtnē ir attīstīta lauksaimniecība, galvenokārt audzē kakaokokus, no kā iegūst kakao pulveri.
Seradza
Seradza (Sieradz, vēsturiskais latīņu - Syradia) - pilsēta Polijas centrālajā daļā, Lodzas vojevodistē, uz rietumiem no Zduņskas Volas pie Vartas upes. 1287. gadā pilsētu nopostīja mongoļi. Līdz 15. gadsimtam bija atsevišķas kņazistes centrs.
Londekzdroja
Londekzdroja (pl, vēsturiski arī Bādlandeka ) - pilsēta Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē uz austrumiem no Bistšicas Klodzkas. Kūrortpilsēta. Radona terapijas centrs.
Līdz 1945. gadam pilsēta ietilpa Vācijā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet pilsētas vācu iedzīvotāji padzīti.
Latvijas pagastu uzskaitījums 2009. gadā
'''Latvijas pagastu 2009. gada uzskaitījumā''' uzrādītas rajonos ietilpstošo pagastu un novadu pašvaldības un pilsētu lauku teritorijas pēc situācijas uz 2009. gada 30. jūniju. 2009. gada 1. jūlijā darbu sāka jaunās novadu pašvaldības un lielākā daļa pagastu un pilsētu lauku teritoriju tika iekļautas novados kā administratīvās teritorijas.
Londekzdroja
Pilsētiņā 1877. gadā mira vācu ģenerālfeldmaršals Kārlis Frīdrihs fon Šteinmecs (Karl Friedrich von Steinmetz, 1796 - 1877).
Latvijas pagastu uzskaitījums 2009. gadā
Aizkraukles rajons
Aizkraukles novads
Cēsu rajons
Amatas novads
Daugavpils rajons
Ilūkstes novads
Dobeles rajons
Tērvetes novads
Jelgavas rajons
Ozolnieku novads
Liepājas rajons
Durbes novads Sakas novads
Ludzas rajons
Ciblas novads Zilupes novads
Madonas rajons
Ērgļu novads
Preiļu rajons
Līvānu novads Preiļu novads Riebiņu novads Vārkavas novads
Saldus rajons
Brocēnu novads
Talsu rajons
Sabiles novads
Tukuma rajons
Kandavas novads
Māsa (upe)
Māsa jeb Mēza  ir upe, kas plūst caur Franciju, Beļģiju un Nīderlandi, un ietek Ziemeļjūrā. Tuvojoties ietekai jūrā, veido vairākas attekas. Kopēja delta ar Reinu un Šeldu. Upes izteka atrodas Francijas departamentā Augšmarnā 409 metrus virs jūras līmeņa, garums ir 925 km, baseina platība ir 34 548 km², no kuras aptuveni trešdaļa ir Valonijā. Alberta kanāls savieno Māsu pie Ljēžas ar Šeldu pie Antverpenes. Lielākās pilsētas upes krastos ir Nešato, Komersī, Senmijēla, Verdena, Sedāna, Šarlevilmezjēra, Živē (visas Francijā), Dināna, Namīra, Iī, Ljēža (Beļģijā), Māstrihta, Venlo, Dordrehta un Roterdama (Nīderlandē).
MTB
MTB var būt:
Geigera skaitītājs
Geigera skaitītājs jeb Geigera—Millera skaitītājs ir gāzizlādes ierīce, kas paredzēta jonizējošā starojuma daļiņu reģistrēšanai. Geigera skaitītājs ir pats vienkāršākais, pazīstamākais un pieejamākais radioaktivitātes sensors. Par Geigera skaitītājiem mēdz saukt arī radiācijas mērīšanas aparatūru, kurā izmantotas attiecīgās gāzizlādes ierīces (dažkārt kļūdaini par Geigera skaitītāju sauc jebkuru dozimetru vai radiometru). Angļu valodā par Geigera skaitītājiem (Geiger counter) sauc radiācijas mērierīces, bet pašus sensorus — par Geigera caurulītēm jeb Geigera sensoriem (Geiger tube, Geiger sensor).
Vēsture
Ierīci jonizējošā starojuma atklāšanai 1908. gadā izgudroja Hanss Geigers nesen radušās fizikas nozares — kodolfizikas — vajadzībām. To uzlaboja viņa līdzstrādnieks Valters Millers 1928. gadā. Tādēļ Geigera skaitītāja pilnais nosaukums ir Geigera—Millera skaitītājs.
Uzbūve
Geigera skaitītājs sastāv no stikla vai metāla balona, kurā zemā spiedienā iepildīts viegli jonizējamu inertu gāzu maisījums (neons, argons) ar speciālām halogēnu (hlora, broma) piedevām, un diviem elektrodiem (metālisks balons pats var kalpot kā ierīces katods). Elektrodiem tiek pievadīts augstspriegums (parasti ap 400 V). Ierīces konstrukcija atkarīga no reģistrējamā starojuma veida.
Darbības princips
Pēc būtības Geigera skaitītājs ir ar gāzi pildīts kondensators, kurš tiek atgriezeniski caursists, caur gāzi izlidojot augstas enerģijas daļiņai. Kamēr šādu daļiņu nav, gāze skaitītāja balonā netiek jonizēta. Daļiņa savā ceļā rada jonizācijas centrus - pēdas no joniem un elektroniem. Fotonu starojums (gamma stari, rentgenstari, UV stari) jonizāciju rada netieši, caur fotoefektu, Komptona efektu, daļiņu-antidaļiņu pāru veidošanos. Tā kā ierīces elektrodiem pielikts augsts spriegums, starp tiem pastāv spēcīgs elektriskais lauks, kurā sākotnējie primārie elektroni tiek paātrināti un jonizē citus gāzes atomus. Process notiek lavīnveidīgi, radot starpelektrodu telpā elektronu un jonu mākoni, kas krasi paaugstina gāzes vadītspēju, radot izlādi (caur stikla balonu dažkārt redzama pat ar neapbruņotu aci). Halogēna (vecos skaitītājos spirta tvaiku) piemaisījums nodrošina ātru lādiņu rekombināciju un izlādes izbeigšanos. Rekombinācija tomēr notiek daudz lēnāk nekā izlādes rašanās (jo ātrāk, jo ātrdarbīgāks ir skaitītājs). Ir arī tādi skaitītāju tipi, kam izlādes dzēšanu nodrošina īpaša elektriska shēma.
Papildus elektroniskā shēma nodrošina radušos elektrisko impulsu skaitīšanu un pārveidošanu radioaktivitātes mērvienībās.
Izmantošana
Geigera skaitītājus visbiežāk izmanto gamma staru un augstas enerģijas bēta staru reģistrēšanai. Šādiem skaitītājiem ir ļoti plāna (0,05—0,06 mm) nerūsējošā tērauda balons. Skaitītāji ar stikla balonu izmantojami tikai γ-staru konstatēšanai, jo jau 1 mm biezs stikla slānis tikpat kā nelaiž cauri β-starojumu. Arī par 0,2 mm biezāki metāla korpusi nav jutīgi pret β-stariem.
Ja nepieciešams reģistrēt zemas enerģijas elektronus (β-starus), korpusā izveido speciālus lodziņus no ļoti plānas vizlas.
Alfa starus ar Geigera skaitītājiem tikpat kā nav iespējams mērīt, jo tie nespēj iziet cauri korpusam un ierosināt jonizāciju.
Rentgenstaru sensoriem lodziņus izgatavo no berilija, bet ultravioleto staru sensoriem - no kvarca stikla.
Geigera skaitītājiem, kas paredzēti neitronu skaitīšanai, gāzei pievieno bora savienojumus. Iedarbojoties ar boru, neitroni rada alfa daļiņas, kas ļoti labi rada izlādi, jo veidojas tieši ierīces iekšienē.
Buea
Buea ir pilsēta Kamerūnas dienvidrietumu daļā, Dienvidrietumu reģionā pie Gvinejas līča. Atrodas vidēji 870 metrus virs jūras līmeņa un 303 kilometru attālumā no Kamerūnas galvaspilsētas Jaundes. Pēc 2005. gada datiem pilsētā dzīvo 90 088 iedzīvotāji un tā ir devītā lielākā pilsēta Kamerūnā pēc iedzīvotāju skaita. Dienvidrietumu reģiona administratīvais centrs un lielākā pilsēta. Buea bija Vācu Kamerūnas koloniālā galvaspilsēta no 1901. līdz 1919. gadam, bet no 1949. līdz 1961. gadam Dienvidu Kamerūnas galvaspilsēta, un līdz 1972. gadam — Rietumkamerūnas galvaspilsēta.
Scinava
Scinava (pl, vēsturiski arī Šteinava pie Oderas ir pilsēta Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē uz austrumiem no Lubinas pie Odras upes.
Rakstos pirmoreiz minēta 1202. gadā. No 1278. līdz XVI gadsimta vidum - kņazistes centrs. Līdz 1945. gadam pilsēta ietilpa Vācijā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet pilsētas vācu iedzīvotāji padzīti.
Obsesīvi kompulsīvie traucējumi
Šie simptomi var izsaukt atsvešināšanos un bieži ir arī laiku nevajadzīgi patērējoši, tā darbību veicējam vairo emocionālu stresu un bēdas. Rīcībai, ko veic indivīds ar obsesīvi kompulsīvajiem traucējumiem, no malas ir paranoiska un dažkārt arī psihotiska tendence. Dažreiz pat apzinoties to, ka viņa rīcība ir iracionāla, viņš nespēj atturēties no šīs rīcības veikšanas. Bet ne katrs apzinās savu stāvokli, it īpaši pārspīlētas higiēnas un kārtības apsēstības gadījumos. Nereti cilvēks cenšas pakļaut savas ģimenes locekļus aizvien jaunu mājas noteikumu ievērošanai. Šīm augstāk minētajām izpausmēm bieži pievienojas depresija un sociālā fobija
Jela—Brauna obsesīvi kompulsīvo traucējumu skala (en) ir desmit punktu tests, kas tika izstrādāts, lai objektīvi novērtētu cilvēka stāvokli. Katram no desmit testa punktiem klīniskās anamnēzes laikā piešķir no 0 līdz 5 ballēm un pēc tam aprēķina kopējo rezultātu. Rezultāts nosaka vidējo simptomu smagumu pēdējā nedēļā pirms testa. Veicot testu katru nedēļu izveido simptomu svārstību līkni. Cilvēks arī pats var veikt doto testu.
Līgatnes novads
Līgatnes novads bija pašvaldība Vidzemē, kurā tika apvienota Līgatnes pilsēta un Līgatnes pagasts. 2021. gadā Līgatnes novads tika pievienots Cēsu novadam.
Reliģija
Netālu no Līgatnes atrodas Ķempju luterāņu baznīca, Augšlīgatnē — baptistu lūgšanu nams.
Obsesīvi kompulsīvie traucējumi
Obsesīvi kompulsīvie traucējumi bērniem
Šī slimība ir novērojama arī bērniem, biežāk zēniem nekā meitenēm. Tā skar, piemēram, 2—3% no amerikāņiem, gandrīz puse no kuriem ir jaunāki par 15 gadiem. Simptomi var parādīties jau pirms trīs gadu vecuma.
Izskatās, ka slimībai ir kāda ģenētiska uzņēmība. Bērnam, kura ģimenē jau kāds ir slims, traucējumu attīstīšanās risks ir lielāks (9%), salīdzinot ar citiem (2%). Ģimene skaitās īpaši uzņēmīga, ja simptomi sākas bērnībā.
2010.—2011. gada Pasaules kauss skeletonā
2010.—2011. gada Pasaules kauss skeletonā bija vairāku sacīkšu skeletona turnīrs, kas sākās Vistlerā un beidzās  Čezānā. Pasaules kausu rīkoja FIBT, kas rīko arī pasaules čempionātu skeletonā, kā arī pasaules kausus un čempionātus bobslejā.
Budapešta
Budapešta (hu) ir Ungārijas galvaspilsēta un tās galvenais politiskais, industriālais un tirdzniecības centrs. Tajā ir vairāk nekā 1,7 miljoni iedzīvotāju, kaut arī 1980. gados to bija pat 2,07 miljoni.
Budapešta izveidojās 1873. gadā, apvienojoties Donavas labajā krastā esošajai Budai un Obudai (Vecbudai) un kreisā krasta Peštai.
Vēsturiski Austroungārijas monarhijas otra svarīgāka pilsēta aiz Vīnes. Slavena ar savām kafejnīcām (tāpat kā Vīne), turku pirtīm un vecāko metro kontinentālajā Eiropā.
Vēsture
Rakstītā pilsētas vēsture sākas ap 89. gadu, kad romieši nodibināja apmetni — Akvinku (Aquincum) ķeltu apmetnes vietā. Pilsēta bija romiešu provinces Panonijas (Pannonia) galvaspilsēta no 106. gada līdz 4. gadsimta beigām, kad Budapeštas teritoriju ieņēma avāri un slāvi.
Ap 900. gadu teritoriju ieņēma maģāru ciltis — mūsdienu ungāru priekšteči un 1000. gadā nodibināja Ungārijas karalisti.
No 1247. gada Budā bija karaļa rezidences pils, bet 1361. gadā Buda kļuva par Ungārijas galvaspilsētu.