cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tiva
Vēsture
Krievijas pilsoņu kara laikā 1919. gada 18. jūlijā Sarkanā Armija ieņēma novada administratīvo centru Belocarsku. 1921. gadā ar KPFSR atbalstu proklamēja suverēnu valsti Tannu Tivas Tautas Republiku (ru), kuru 1926. gadā pārdēvēja par Tivas Tautas republiku (Тыва Арат Республик, Tyva Arat Respublik). 1929. gadā padomju drošības dienesti organizēja Tivas valdības gāšanu, tās vadītāju Bujanbadirgi (tyv) apvainoja kontrevolucionārā darbībā un 1932. gadā nošāva.
Pēc Augusta puča izgāšanās 1991. gada 28. augustā Tivas APSR valdība pieņēma lēmumu par Tivas republikas dibināšanu. 1993. gadā to pārdēvēja par Tivas Republiku (Тыва Республика).
Ģeogrāfija
Republika izvietota Sibīrijas dienvidu daļā. Tās galvaspilsēta ir Kizila, kas atrodas Āzijas ģeogrāfiskajā centrā. Republikas austrumdaļa ir mežaina un paaugstināta, bet rietumos ir sausākas zemienes.
Upes un ezeri
Lielākās upes: Lielākie ezeri:
Kalni
Republikas teritorija ir kalnu ieplaka, to norobežo divas kalnu grēdas: Sajānu un Tannu Olas kalnu grēdas. Kalni un pakalni aizņem 80% republikas teritorijas. Monguntaigas kalns ir 3970 m augsts un ir augstākais kalns Sibīrijā, kas nosaukumu ieguvis no tāda paša nosaukuma ledāja.
Daba
Nozīmīgākie izrakteņi ir akmeņogles, dzelzsrūda, zelts un kobalts. Savulaik bijis atrodams arī azbests. Dzīvā daba ir daudzveidīga: vilki, lāči, sniega leopardi, lapsas, vāveres, ērgļi un zivis.
Mans Lielais Singls
Mans Lielais Singls ir Gacho remiksu albums dziesmai "Mans Lielais Singls". Diskā papildus dziesmas oriģinālversijai ir pieci ārvalstu remiksi, dziesmas akustiskā versija, kas ierakstīts kopā ar latviešu ņūmetāla grupu «Thursday 12th», kā arī oriģinālversijas instrumentālā versija un a capella. 2010. gada augustā Latvijas Futbola Federācija izvēlas šo dziesmu par Latvijas nacionālo futbola himnu un augustā, federācijas atbalstīts, tiek laists klajā šīs dziesmas remiksu albums, kas tiek par brīvu visiem futbola faniem. Radiosingls prezentēts 2010. gada 10. maijā
Eurolaul 2003
Eurolaul 2003 ir 48. starptautiskā Eirovīzijas dziesmu konkursa Igaunijas nacionālā atlase, kas notika Eesti Televisioon (ETV) studijā Tallinā, konkursa finālu vadīja Marko Reikops un Romija Erlaha.
Hakasija
Hakasijas Republika (ru,, kjh) ir Krievijas Federācijas subjekts, viena no Krievijas Federācijas republikām Sibīrijas federālā apgabala dienvidrietumos. Tā robežojas ar Altaja Republiku un Kemerovas apgabalu rietumos, Krasnojarskas novadu ziemeļos un austrumos, Tivas Republiku dienvidaustrumos. Republikas administratīvais centrs ir Abakana.
Eurolaul 2003
Uzvarētājdziesmu izvēlējās starptautiska žūrija, kuras sastāvā bija tādi pazīstami cilvēki kā Renārs Kaupers (Latvijas pārstāvis kopā ar grupu Prāta Vētra 2000. gadā) un Maikls Bels. Žūrijas pārstāvju favorīti bija Ruffus un Koits Tome, un ar vienas balss pārsvaru uzvarēja Ruffus ar dziesmu "Eighties Coming Back", lai pārstāvētu Igauniju 2003. gada konkursā Rīgā.
Hakasija
Hakasijas Republika izveidota. Pirms tam, Padomju Savienības sastāvā, pastāvēja Hakasijas autonomais apgabals.
Keisija Īsthema
Austrālijas nacionālajā izlasē debitējusi 17 gadu vecumā 2006. gadā. Piedalījusies divās Olimpiskajās spēlēs. 2008. gadā Pekinā bija jaunākā savas izlases pārstāve. Turnīrā sportiste guva 4 vārtus un izlases sastāvā ieņēma 5. vietu. Arī 2012. gadā Londonā Austrālijas izlase ieņēma 5. vietu. 2009. gadā K. Īsthema tika atzīta par gada labāko jauno spēlētāju visā pasaulē. 2010. gada Nāciju Sadraudzības spēlēs viņa Austrālijas izlases sastāvā izcīnīja zelta medaļu.
Eurolaul 2003
Fināls
Fināls notika Eesti Televisioon studijā un tajā žūrijas locekļu balsojumā tika noteikts Eurolaula uzvarētājs un Igaunijas pārstāvis Eirovīzijas dziesmu konkursā Tallinā.
Hakasija
Ģeogrāfija
Hakasija atrodas Sibīrijas dienvidrietumos. Lielākā daļa no republikas atrodas Minusinskas ieplakā, Dienvidsibīrijas kalnos, uz ziemeļiem no Rietumsajāniem. Ziemeļu–dienvidu virzienā republikas garums ir 400 km, bet rietumu–austrumu virzienā — 200 km (visplatākajā vietā).
Klimats Hakasijā ir izteikti kontinentāls. Jūlijā vidējā gaisa temperatūra ir +17,9 °C, bet janvārī tā ir -18,9 °C.
Hakasija atrodas trijās biomās — augstumjoslojumā, stepē un taigā. Divas trešdaļas no teritorijas aizņem augstumjoslojums, kas ir augstāks par 2000 m virs jūras līmeņa. Lielākās upes, kas plūst Hakasijas teritorijā, ir Jeņiseja, Abakana, Čulima un Toma. Republikā ir vairāk nekā 500 ezeru.
Administratīvais iedalījums
Hakasija administratīvi sīkāk dalās 5 pilsētās un 8 rajonos.
Privātais mixtape
Privātais mixtape ir Gacho izlaists miksteips, kas laists klajā 2009. gadā.
Dziesmu saraksts
bonus:
Livonijas bruņniecība
Livonijas bruņniecība jeb Vidzemes bruņniecība (vācu: Livländische Ritterschaft) bija Vidzemes (jeb Līvzemes) dižciltīgo vācbaltiešu pašpārvaldes organizācija, kas pēc 1561. gada Viļņas ūnijas noteikumiem kļuva par Pārdaugavas Livonijas hercogistes starptautisko tiesību nesējiem. Vidzemes bruņniecības priekšstāvji un landtāga priekšsēži bija Vidzemes landmāršali, kas līdz 1920. gadam to pārstāvēja starptautiskajās attiecībās.
Izcelsme
Vidzemes bruņniecība cēlusies no Rīgas arhibīskapijas, Tērbatas bīskapijas, Sāmsalas-Vīkas bīskapijas, kā arī Kurzemes bīskapijas un Livonijas ordeņa vasaļiem. Vācu ordeņa bruņinieki bija devuši solījumu ievērot celibātu un viņiem nedrīkstēja būt likumīgu bērnu. 1561. gadā pēdējais Livonijas ordeņa mestrs Gothards Ketlers Rīgas pilī atbrīvoja ordeņa bruņiniekus no viņu dotajiem zvērestiem un viņi noslēdza tiešas padošanās līgumu - Viļņas ūniju ar Jagaiļa dinastijas valdnieku - Lietuvas dižkunigaiti (un Polijas karali) Sigismundu II Augustu.
Vidzemes pašpārvaldes institūcija
Zviedru Vidzemes laikā 1643. gadā no Vidzemes bruņniecības pārstāvjiem Vidzemes landtāgs ievēlēja Vidzemes Landrātu kolēģiju. Tā sastāvēja no sešiem, vēlāk divpadsmit landrātiem, ko uz mūžu ievēlēja Vidzemes bruņniecības imatrikulētie locekļi. Savukārt augstākais Vidzemes bruņniecības priekšstāvis bija Vidzemes landmaršals. Lielā Ziemeļu kara laikā Vidzemes bruņniecība 1710. gada jūlijā parakstīja Livonijas kapitulāciju Krievijas caram Pēterim I, kas apstiprināja tās agrākās privilēģijas. Tās tika atzītas arī Nīštades miera līgumā 1721. gadā, kad Zviedrija oficiāli atteicās no tiesībām uz Vidzemi. Savukārt Vidzemes bruņniecība apmēram 200 gadus lojāli kalpoja Krievijas Impērijas ķeizariem, kurus atzina arī par Vidzemes valdniekiem (Livonijas hercogiem). 1747. gadā tika pabeigta bruņniecības matrikulas veidošana, kas sākotnēji saturēja 172 dzimtas un vēlāk tika papildināta līdz 378 dzimtām. Lai kļūtu par matrikulas locekli, bija nepieciešams iegūt pozitīvu balsojumu ar trīs ceturtdaļām no tās locekļu skaita. 1846. gadā Vidzemes, Kurzemes, Igaunijas un Sāmsalas bruņniecības privilēģijas tika apstiprinātas īpašā "Baltijas provinču likumā" (Provinzialrecht der Ostseegouvernements), kas garantēja provinču kulturālo autonomiju un bruņniecības pašpārvaldi. Līdz pat 1866. gadam Vidzemes landtāgā varēja piedalīties tikai imatrikulētās bruņniecības pārstāvji.
Pēc tam, kad ar Brestļitovskas miera līgumu Krievija atteicās no tiesībām uz Vidzemes, Kurzemes un Igaunijas zemēm, Vidzemes bruņniecība nolēma izveidot Apvienoto Baltijas hercogisti kā Vācijas impērijas vasaļvalsti. Hercoga kronis tika piedāvāts Mēklenburgas hercogam Ādolfam Frīdriham, bet līdz viņa atbraukšanai tika nodibināta Reģentu padome desmit cilvēku sastāvā, ko vadīja Vidzemes landmāršals Ādolfs Pilars fon Pilhavs kā valsts pārvaldnieks (Reichsverweser).
Bruņniecībā imatrikulētas dzimtas
Vidzemes bruņniecības matrikulu pabeidza veidot 1747. gadā un tajā ietilpa 172 dzimtas. Krievijas Impērijas laikā matrikulu pastāvīgi papildināja un pēc 1839. gada datiem Vidzemē jau bija 253 bruņniecībā imatrikulētas dzimtas.
Pēc 1929. gada datiem Vidzemes bruņniecības matrikulai piederēja šādas dzimtas:
Frīdrihs II
Frīdrihs II var būt:
Kikbokseris 5: Atriebība
Sižets
Jau pirmajās filmas minūtēs dots saprast, ka Deivids Sloans, iepriekšējo filmas daļu varonis, tika nogalināts, jo atteicās parakstīt līgumu ar nelegālo kikboksa federāciju Dienvidāfrikā. Šīs filmas galvenais varonis — Mets Rīvzs (Dakaskoss), Deivida Sloana draugs, kurš, noslēdzot savu, ļoti veiksmīgu sporta karjeru, māca cīņas mākslas un trenē citu draugu, Džoniju Stailzu. Džonijs kļūst par ASV čempionu kikboksā, bet pavisam drīz nelegālās kikboksa federācijas pārstāvji uzaicina arī viņu. Klausot Meta ieteikumam, Džonijs atsakās parakstīt ar viņiem līgumu, un federācijas pārstāvji divatā smagi piekauj Džoniju uz augstas ēkas jumta. Palīgā steidzas Mets, bet viņš ierodas pārāk vēlu - viens no noziedzniekiem salauž Džonija mugurkaulu. Mets nogalina vienu no noziedzniekiem, bet otrs aizbēg ar visu Džonija čempiona jostu. Džonijs mirst Metam uz rokām.
Vēlēdamies atriebties, Mets dodas uz Āfriku, uz Johannesburgu, kur uzzin, ka slepkava (pareizāk sakot, šīs nelikumīgās kikboksa federācijas galva) ir misters Nigals — arī bijušais kikbokseris. Šķiet, ka vienatnē Mets ir lemts nāvei no Nigala rokaspuišiem, taču negaidot arī viņš atrod sev uzticamu sabiedroto. Drīz, neraugoties uz daudzajiem šķēršļiem savā ceļā, Mets satiek Nigalu viņam piederošajā kazino, kas ir kā Lasvegasas un Savvaļas Āfrikas sajaukums. Abi pretinieki ir ļoti meistarīgi cīnītāji un cīņa ir līdzvērtīga, bet Meta pusē ir vēlme atriebt draugu nāvi un taisnība, kas arī palīdz uzvarēt.
Bengāļu valoda
Bengāļu valoda ir indoeiropiešu valodu saimes indoāriešu atzara valoda, ko pārsvarā prot Bengālijā (Indijas austrumos un Bangladešā) dzīvojošie bengāļi. Tā ir oficiālā valoda Bangladešā un divos Indijas štatos — Rietumbengālē un Tripurā. Bengāļu valodu prot aptuveni 230 miljoni cilvēku, līdz ar to tā ir viena no pasaulē lielākajām valodām. Tā ir pēc pratēju skaita sestā vai piektā lielākā valoda. Bengāļu valoda attīstījusies no tādām senām valodām kā magadhī prakrita, pāli valodas un sanskrita.
Ģeogrāfiskā izplatība
Bengāļu valodas izplatības areāls ir Dienvidāzijas austrumu reģions Bengālija, kuru veido Bangladešas valsts un Indijas štats Rietumbengāle. Gandrīz 99% Bangladešas iedzīvotāju prot bengāļu valodu. Tā ir ne tikai Bangladešas valsts valoda, bet arī viena no 23 Indijas valsts valodām. Tā ir oficiālā valoda Indijas štatos Rietumbengālē un Tripurā, kā arī oficiālā valoda Asamas štata trīs apgabalos un Indijas apvienotajā teritorijā Andamanu un Nikobaru Salās.
Aikido
Aikido (ja) ir mūsdienu divcīņas un aizsardzības veids, kas radies Japānā. Aikido izveidoja Morihei Uešiba, balstoties uz dažādu cīņas veidu sintēzi.
Rašanās
Morihei Uešiba dzimis 1883. gadā Tanabes pilsētā, kas atrodas Vakajamas prefektūrā. Morihei ģimnene bija seno samuraju tradīciju turpinātāji, tāpēc Morihei jau no agras bērnības tika audzināts bušido garā. Morihei bērnībā daudz slimoja, bija fiziski vājš. Tomēr jau tad viņā parādījās dzelžaina izlēmība un neatlaidība — ar dažādu fizisko vingrinājumu palīdzību Morijei ieguva dzelžainu ķermeni un veselību. Stāsta, ka reiz vēl jaunā Morihei acu priekšā svešinieki pazemoja viņa tēvu. Tas mudināja pusaudzi sākt nodarboties ar dažādiem japāņu cīņu mākslu veidiem (bujutsu), vēlmē aizstāvēt tēva godu un pastāvēt pašam.
Ar šiem cīņas veidiem viņš jau bija iepazinies jaunībā.
Tehnikas
Atsevišķas aikido tehnikas ir vairāk kā 100 gadus vecas. Daudzi meistari, pie kuriem mācījās Uešiba, nomira, tā arī nenododami savas zināšanas par aikido nākamajām paaudzēm.
Skolotājs Uešiba mācījās šādus stilus:
1. Dziudžitsa-Kito skola (1901), skolotāja Tokusaburo Tojavi vadībā
2. Paukošanās ar zobeniem — Jagju skola (1903), skolotāja Masakacu Nakai vadībā
3. Džiudžitsa—Daito skola (1911—1916), skolotāja Sakaku Takedi vadībā
4. Džiudžitsa—Sikkage skola (1922)
5. Paukošanās ar durkļiem (1924)
Līdztekus visam šim Uešiba ieguva reliģisko un filozofisko izglītību.
Pats vārds "aikido" apvieno sevī trīs elementus: AI — harmonija, KI — dzīvības enerģija, DO — ceļš, metode.
Ebreju vēstures hronoloģija
Ebreju vēstures hronoloģija apkopo svarīgākos ebreju vēstures notikumus no Toras laikiem līdz Izraēlas valsts izveidošanai.
Francis Šmits
Dzimis Presburgā (tagad Bratislava). Studējis Vīnes konservatorijā (mūzikas teoriju pie Bruknera). Spēlējis čellu Vīnes simfoniskajā orķestrī (bieži Mālera vadībā). No 1914. gada — klaviermūzikas pasniedzējs Vīnes konservatorijā, kura tika pārsaukta par Vīnes Mūzikas un mākslas universitāti. No 1925. gada — tās direktors, no 1927. līdz 1931. gadam — rektors. Pēc anšlusa nacistu godāts par ievērojamāko Ostmarkas komponistu. Miris 1939. gadā.
Divu operu (Notre Dame (1902—4), Fredigundis (1916—21)), oratorijas Das Buch mit sieben Siegeln, kantātes Deutsche Auferstehung, četru simfoniju, divu klavierkoncertu autors. Rakstījis arī kamermūziku, ērģeļmūziku un klaviermūziku.
Krasnistava
Krasnistava - pilsēta Polijas austrumos, Ļubļinas vojevodistē, uz ziemeļiem no Zamoscas pie Vepšas upes. Pazīstama kā alus festivāla Chmielaki norises vieta.
Tomašovas apriņķis (Ļubļina)
Tomašovas apriņķis ir apriņķis Polijā, Ļubļinas vojevodistes dienvidos. Robežojas ar Ļubļinas vojevodistes Bilgorajas, Zamoscas un Hrubešovas apriņķiem, Piekarpatu vojevodistes Lubačovas apriņķi, kā arī ar Ukrainu.
Tils Lindemans
Tils Lindemans (de; dzimis ) ir vācu dziedātājs, dziesmu autors un dzejnieks. Labāk zināms kā galvenais solists un gandrīz visu grupas dziesmu autors vācu Neue Deutsche Härte grupā Rammstein un solo projektā Lindemann. Izdevis savu dzejoļu krājumu Messer (2002) un In stillen Nächten (2013). Atveidojis nelielas lomas vairākās filmās.
Biogrāfija
Bērnu gadus Tils pavadīja Vendišas-Rambovas ciemā, netālu no Šverīnes Vācijas ziemeļaustrumos. Tur viņš arī strādāja grozu pīšanas darbnīcā. Ģimene: tēvs Verners Lindemans bija mākslinieks, rakstnieks, dzejnieks (sarakstījis 34 grāmatas), ar kuru Tilam bija ļoti sarežģītas attiecības. Savā grāmatā "Maiks Oldfīlds šūpuļkrēslā" (de), Verners Lindemans, ka dienasgrāmatā, apraksta konfliktu ar savu 19 gadīgo dēlu Tilu, (grāmatas varoni sauc Tims). Tila māte, drīz pēc šķiršanās, kad dēlam bija 12 gadi, bet viņa māsai — 6, apprecējās ar ASV pilsoni. Verners Lindemans nomira. Viņa kaps atrodas Cikhūzenes kapos. Nāve iestājās no alkohola lielas pārdozēšanas. Nomira viņš baznīcā. Tils nereizi nav apmeklējis tēva kapa vietu. Ir arī versija, ka dziesma Heirate mich, ir veltīta viņam, vai ar viņu kaut kā saistīta. Rostokā, par godu Verneram Lindemanim nosaukta skola. Tēvs ļoti vēlējās, lai dēls kļūtu par dzejnieku, principā, tā arī notika; bez tā ka grupas Rammstein vokālists ir gandrīz visu dziesmu tekstu autors, viņš vēl ir izdevis savu dzejoļu krājumu Messer. Tils nodarbojās ar peldēšanu, 10 gadu vecumā viņš iestājās sporta skolā, kas trenēja toreizējās Vācijas Demokrātiskās Republikas izlases sportistus, skolu viņš pabeidza ar izcilību (1979—1980). 1978. gadā Tils bija VDR izlases sastāvā Eiropas junioru peldēšanas čempionātā. Viņam vajadzēja piedalīties 1980. gada olimpiādē Maskavā. Bet viņam tas neizdevās. Peldētāja karjera beidzās, drīz pēc tam, kad aizbraucot uz Itālijas sacensībām, viņš pameta viesnīcu, kopā ar pazīstamu meiteni, lai apskatītu Itālijas galvaspilsētu Romu, tā kā iepriekš Tilam nebija iespējas brīvi aizbraukt uz ārzemēm. Nākamajā dienā viņš atgriezās viesnīcā, bet no nepatikšanām izvairīties neizdevās, viņu izsauca uz ilgām nopratināšanām VDR drošības dienestā. Bet Tils pameta peldēšanu ne tikai šī iemesla dēļ, pamatā bija vēdera muskuļu trauma, ko viņš ieguva treniņu laikā.
Tila draugs Rihards Kruspe piedāvāja dziedāt jaunajā grupā, kuru sen bija sapņojis izveidot. Tils par to bija ļoti izbrīnīts, jo viņš sevī nekad nebija pamanījis īpašas vokālās dotības, bet Rihards atteica, ka bieži dzirdējis, kā viņš dzied, pinot grozus, un ir pārliecināts, ka no viņa sanāks izcils dziedātājs. No piedāvājuma Tils neatteicās. Tā viņš kļuva par jaunizveidotās grupas Rammstein vokālistu. Līdz tam Tils spēlēja bungas pankroka grupā First Arsch. Pašlaik Tils ir šķīries un viņam ir divas meitas (vecākā — Nele, dzimusi 1985. gadā un jaunākā — Marija Luīze, 1992. gadā).
Molekulāri kinētiskā teorija
Molekulāri kinētiskā teorija (krievu: молекулярно-кинетическая теория) jeb gāzu kinētiskā teorija (angļu: kinetic theory of gases) ir fizikas teorija, kuras pamatā ir trīs eksperimentāli pierādīti principi:
Ķermeņu īpašības un izturēšanos nosaka mijiedarbībā esošo daļiņu kustība. Tas ir novērojams, sākot ar retinātām gāzēm atmosfēras augšējos slāņos un beidzot ar cietiem ķermeņiem uz Zemes, kā arī planētu un zvaigžņu superblīviem kodoliem. Šīs daļiņas var būt molekulas, atomi vai vēl daudz mazāki veidojumi (elementārdaļiņas).
Molekulu esamības pierādījums
Pirmo pārliecinošo, kaut arī netiešo atomu un molekulu esamības pierādījumu ķīmijā deva angļu zinātnieks Džons Daltons. Daltons atklāja konstanto attiecību likumu. Saskaņā ar šo likumu, veidojoties jebkuram ķīmiskam savienojumam, reaģējošo vielu masas ir stingri noteiktās attiecībās. Piemēram, no ūdeņraža un skābekļa veidojoties ūdenim, reaģējošā ūdeņraža un skābekļa masu attiecība vienmēr ir 1:8. Šīs fakts kļūst saprotams tikai tajā gadījumā, ja pieņem, ka, veidojoties sīkākajai ūdens daļiņai — molekulai — noteikts ūdeņraža atomu skaits savienojas ar noteiktu skābekļa atomu skaitu. Ūdens molekula sastāv no diviem ūdeņraža atomiem un viena skābekļa atoma. Tāpēc arī ūdeņraža un skābekļa masu attiecība, veidojoties ūdens molekulai, ir vienāda ar divkāršotu ūdeņraža atoma masas attiecību pret skābekļa atomu masu. Šī attiecība nekādos apstākļos nevar mainīties.
Jonu projektors jeb jonu mikroskops
Jonu projektors sastāv no sfēriska trauka, kuras rādiuss ir aptuveni 0,1 m (10 cm), un volframa adatas, kuras smaile novietota trauka centrā (sk. zīmējumu). Smailes liekuma rādiuss izveidots tik mazs, cik vien tas ar modernām metāla apstrādes metodēm iespējams (apmēram 50 nm). Sfēras iekšējā virsma pārklāta ar plānu vadītāja slāni, kas, līdzīgi televizora kineskopa ekrānam, spīd ātru daļiņu triecienu iedarbībā. Starp pozitīvi lādēto smaili un negatīvi lādēto vadītāja slāni rada dažus simtus voltus lielu spriegumu. Trauku piepilda ar hēliju nelielā spiedienā 100 Pa.
Volframa atomi uz smailes virsmas veido mikroskopiskus izciļņus. Kad haotiskā kustībā esošie hēlija atomi tuvojas volframa atomiem, elektriskais lauks, kurš ir sevišķi spēcīgs smailes virsmas atomu tuvumā, atrauj no hēlija atomiem elektronus un pārvērš šos atomus par joniem. Hēlija joni atgrūžas no pozitīvi lādētās smailes un ar lielu ātrumu kustas pa sfēras rādiusu. Saduroties ar sfēras virsmu, joni izraisa tā spīdēšanu. Tādējādi uz ekrāna rodas smailes atsevišķo volframa atomu izvietojuma palielināta aina.
Projektora palielinājums ir vienāds ar sfēras rādiusa R attiecību pret smailes rādiusu r. Loka garums |ab| norāda attālumu starp blakus esošiem volframa atomiem, bet loka garums |AB| - attālumu starp to attēliem uz sfēras virsmas. Tā kā, kur \alpha \ ir leņķis starp blakus esošo jonu trajektorijām, bet , tad palielinājums
Atomu un molekulu izmēri
Volframa atomi uz adatas smailes pieskaras cits pie cita. Tāpēc var pieņemt, ka atoma diametrs d ir vienāds ar attālumu starp blakus esošajiem volframa atomiem: d = |ab| \.
Izmērot loka garumu |AB|, iegūst apmēram 0,4 mm. Zinot jonu mikroskopa palielinājumu un izmantojot sakarību, iegūst aptuvenu volframa atoma diametru
Šie izmēri ir tik mazi, ka tos grūti iztēloties. Piemēram, ūdeņraža molekulas izmērs  ir ļoti niecīgs. Ja pildspalvu palielinātu tā, lai tā sniegtos no Zemes līdz Mēnesim, tad ūdeņraža molekula, tikpat reižu palielināta, būtu pildspalvas lielumā.
Molekulu skaits
Katrā ieelpā cilvēks ievelk plaušās tik daudz molekulu, ka tad, ja visas tās pēc izelpas vienmērīgi sadalītos Zemes atmosfērā, katrs planētas iedzīvotājs ieelpojot ievilktu apmēram divas tās molekulas, kuras bijušas jūsu plaušās.
Vielas daudzums
Avogadro likums: dažādās vielās (gan cietās, gan šķidrās, gan gāzveida) vienādā tilpumā, spiedienā un temperatūrā ir viens un tas pats daļiņu skaits. Vielas daudzuma n (to apzīmē arī ar \nu) mērvienība ir mols (mol), 1 mol jebkuras vielas satur tik daļiņu, cik to ir 0,012 kg, savukārt tie ir (Avogadro skaitlis) atomi.
Molekulu masa
Atsevišķu molekulu un atomu masas ir ļoti mazas. Piemēram, 1 g ūdens satur molekulas. Tāpēc vienas ūdens molekulas masa.
Apmēram tādas pašas masas ir citu vielu molekulām, izņemot milzīgas organisko vielu molekulas, kuras satur tūkstošiem atomu.
Relatīvā molekulmasa, molmasa un moltilpums
Noteiktam vielas daudzumam atbilst noteikta masa un noteikts tilpums.
Relatīvā molekulmasa vai atommasa M_r \(atommasu mēdz apzīmēt arī ar A) ir dotās vielas molekulas (vai atoma) masas m_0 \ attiecība pret 1/12 oglekļa atoma masas m_{0C} \:
Tā kā molekulas masas ir ļoti mazas, aprēķinos izdevīgi izmantot nevis masas absolūtās vērtības, bet gan relatīvās vērtības. Saskaņā ar starptautisku vienošanos parocības labad visu atomu un molekulu masas salīdzina ar 1/12 oglekļa atoma masas, kas ir atommasas vienība u (tātad relatīvā molekulmasa vai atommasa norāda, cik reižu molekulas vai atoma masa ir lielāka par atommasas vienību).
Mūsdienās visu ķīmisko elementu relatīvās atommasas ir noteiktas samērā precīzi. Saskaitot relatīvās atommasas atomiem, no kuriem veidota molekula, var aprēķināt relatīvo molekulmasu. Ķīmisko elementu relatīvās atommasas tiek norādītas ķīmisko elementu periodiskajā tabulā.
Molmasa M ir viena mola konkrēto daļiņu kopējā masa, tās skaitliskā vērtība gramos ir vienāda ar tā paša atoma relatīvo atommasu.
M=N_Am, kur N_A ir Avogadro skaitlis, m ir molekulas masa.
Moltilpums V_0 ir tilpums, ko ieņem viens mols vielas gāzveida stāvoklī gāzveida stāvoklī normālos apstākļos: 1 atm jeb 101 325 Pa spiediens un 0°C jeb 273,15 K temperatūra. Kļūdas ~1% robežās visu gāzveida vielu moltilpums normālos apstākļos ir praktiski vienāds:
V_0=22,4 l/mol.
Tātad 22,4 litri jebkuras gāzes normālos apstākļos satur attiecīgo gāzi veidojošo molekulu.
Gāzes spiediens
Gāzes spiediens uz trauka, kurā tā atrodas, sienām ir gāzes molekulu triecieni. Katrai molekulai pirms sadursmes piemīt impulss p:
p=mv, kur m ir molekulas masa, v ir molekulas ātrums.
Atlecot no trauka sienas, molekulas p mainās par \Delta(mv) un, pēc impulsa nezūdamības likuma, \Delta(mv) saņem siena. Saskaņā ar otro Ņūtona likumu trauka sienai pielikts spēks f:
, kur \Delta t ir trieciena ilgums.
Molekulu izraisītajiem f summējoties, perpendikulāri trauka sienai pielikts rezultējošais spēks F. Ja trauka sienas laukums ir S, tad uz to darbojas spriegums, kas arī ir gāzes spiediens p:
.
Pēc Paskāla likuma, šāds spiediens darbojas ne vien uz trauka sienām, bet arī uz visā gāzes tilpumā. Tāpat kā jebkuriem makroskopiskajiem parametriem, arī spiedienam notiek fluktuācijas — neregulāras izmaiņas, novirzes no vidējās vērtības. Jo mazāka molekulu koncentrācija, jo lielākas fluktuācijas.
Daltona likums
Daltona likums nosaka, ka gāzu maisījuma spiediens ir gāzu parciālspiedienu summa:
.
Lošmita skaitlis
Lošmita skaitlis n_0 ir daļiņu skaits 1 m^3 gāzes, ja spiediens un temperatūra  (līdz ar to viens mols ideālas gāzes aizņem tilpumu ):
.
Maksvela sadalījums
Vielas atomu vai molekulu kustību termodinamiskā līdzsvara stāvoklī dēvē par siltumkustību. Gāzēs un šķidrumos tā var izpausties kā daļiņu haotiska pārvietošanās no sadursmes līdz sadursmei, šķidrumos un cietvielās — kā rotācija vai svārstības ap saviem līdzsvara stāvokļiem. Jebkurā temperatūrā pastāv dažādi siltumkustības ātrumi.
Grafiski attēlojot molekulu skaita \Delta N atkarību no ātruma v intervāla (tas ir, attēlojot, kādam skaitam molekulu piemīt noteikts ātrums), ideālai gāzei iegūst Maksvela sadalījumu. Šī sadalījuma līknes liecina, ka, pieaugot temperatūrai, palielinās to molekulu skaits, kuras kustas ar lielākiem ātrumiem. Katrai temperatūrai raksturīgs visvarbūtīgākais ātrums v_v, ar kuru kustas visvairāk molekulu, tam atbilst Maksvela sadalījuma līkņu maksimumi. Zinot Maksvela sadalījumu atsevišķā temperatūrā, var aprēķināt vidējo aritmētisko ātrumu \bar{v} (visu molekulu ātruma summa, dalīta ar molekulu skaitu) un vidējo kvadrātisko ātrumu v_{kv} (kvadrātsakne no ātruma kvadrāta vidējās vērtības \bar{v^2}), kuru izmanto, lai aprēķinātu siltumkustības molekulu vidējo kinētisko enerģiju:.
; ;
Ideālai gāzei, kurai ir pareizs Klapeirona—Mendeļejeva vienādojums, atbilst:
; ; , kur R ir universālā gāzu konstante, T ir gāzes temperatūra, M ir gāzes molmasa.
Piemēram, 0^\circ C temperatūrā ūdeņraža molekulai m/s.
Daļiņu ātruma eksperimentāla noteikšana
1920. gadā Oto Šterns izmērīja sudraba tvaika molekulu ātrumu. Sakarsēts kvēldiegs emitēja sudraba atomus, kuri caur diafragmu šaurā kūlī nokļūst cilindrā, kurā ir vakuums, un novietojas uz tā iekšējās virsmas; cilindrs, kvēldiegs un diafragma rotē, un sudraba atomi novietojas nobīdītā pozīcījā (ne tieši pretim diafragmai) — kamēr atomi šķērso cilindru, tas paspēj pagriezties un pretī diafragmai esošais punkts veic attālumu s:
, kur \omega ir leņķiskais ātrums, R ir cilindra rādiuss.
Ja atomu noskrējiena laiks ir \Delta t un attālums no diafragmai līdz cilindra virsmai ir l,
, kur v ir atomu ātrums.
Brīvā ceļa garums
Reālā gāzē atomi vai molekulas pastāvīgi saduras. Brīvā ceļa garums \bar{l} ir vidējais attālums, kuru daļiņa veic bez sadursmes:
, kur \bar{v} ir daļiņas vidējais ātrums, Z ir vidējais sadursmju skaits laika vienībā.
Sadursme notiek tad, ja starp divu daļiņu, kuru rādiuss ir r_0, masas centriem attālums R\leq 2r_0, kad tās kustās viena otrai pretī. Šādu sadursmi nosacīti var attēlot tā: cilindrā, kura pamata laukums un garums ir \bar{l}, atrodas tikai viena molekula — tā, ar kuru saduras molekula ar \bar{v}.
, kur n ir molekulu koncentrācija šādā nosacītā cilindrā.
, kur \sigma ir molekulas ģeometriskais šķērsgriezums (riņķa līnijas laukums).
Šī brīvā ceļa garuma formula ir tikai aptuveni pareiza, tāpēc ka molekulas savstarpēji mijiedarbojas un sadursmes notiek arī, ja attālums starp molekulu masu centriem ir lielāks par molekulas diametru jeb divu rādiusu summu. Īstais jeb efektīvais sadursmes šķērsgriezums \sigma ^ * var būt lielāks par \sigma. Ja molekulu ātrumu sadalījums ir Maksvela sadalījums, tad
.
Gāzēm normālā spiedienā m un notiek aptuveni 10^{10} sadursmes vienā sekundē.
Brīvības pakāpes
Brīvības pakāpju skaits ir vienāds ar minimāli iespējamo molekulas kustības veidu skaitu. Piemēram, vienatomu gāzes molekula var pārvietoties trijos savstarpēji neatkarīgos virzienos, tās brīvības pakāpju skaits i=3, divatomu molekulām i=5. Ja molekulas brīvības pakāpes (visi siltumkustības veidi) ir ekvivalentas, tās vidējā kinētiskā enerģija \bar{E_k} sadalās vienmērīgi pa brīvības pakāpēm, un katrai brīvības pakāpei
, kur k_B ir Bolcmaņa konstante.
Ja molekulu brīvības pakāpju skaits ir i,
.
MKT pamatvienādojums
Molekulāri kinētiskās teorijas pamatvienādojums ideālai gāzei:
, kur m ir molekulas masa, n ir gāzes molekulu koncentrācija.
Absolūtā temperatūra
Vielas absolūtā temperatūra T ir atomu / molekulu vidējās kinētiskās energijas \bar{E_k} mērs, un tās atskaites sākumpunkts ir absolūtā nulle, kas praktiski nav sasniedzama, tas ir, nevar pilnībā izbeigt siltumkustību, jo vienmēr pastāv nulles svārstības.
un, principā temperatūru var mērīt džoulos un enerģiju — kelvinos, taču tā nav pieņemts.
Reālas gāzes
Atšķirībā no ideālas gāzes reālās gāzēs starp atomiem vai molekulām darbojas spēki. Ja gāzes molekulas ir elektroneitrālas, šos spēkus sauc par molekulāriem spēkiem. Attālumos r>10^{-10}m, kas daudzkārt lielāki par molekulu izmēriem, molekulārie spēki ir pievilkšanās spēki, kurus sauc par van der Vālsa spēkiem; tie rodas, kad molekulas, savstarpēji tuvojoties, cita citu polarizē — molekulas pozitīvie un negatīvie lādiņi savstarpēji nobīdās un veidojas elektriskais dipols. Jo lielāks attālums starp molekulām, jo vājāki van der Vālsa spēki. Ļoti mazos attālumos, kas salīdzināmi ar pašu molekulu izmēriem, pievilkšanās spēkus nomaina atgrūšanās spēki, kas rodas, pārklājoties elektronu čaulām. Jo mazāks attālums starp molekulām, jo stiprāki atgrūšanās spēki. Šo divu spēku darbību raksturo mijiedarbības potenciālā enerģija W(r) atkarība no attāluma starp molekulām r. Noteiktā attālumā r_0 starp pievilkšanās un atgrūšanās spēkiem iestājas līdzsvars.
Van der Vālsa vienādojums
Klapeirona—Mendeļejeva vienādojums ir ideālas gāzes stāvokļa vienādojums, tāpēc tajā netiek ievērota molekulu mijiedarbība. Van der Vālsa vienādojums pielietojams ne pārāk blīvām reālām gāzēm, ievērojot atgrūšanās un pievilkšanās spēkus:
.
Vienādojuma parametri b\ll V un a\ll pV^2 tiek noteikti eksperimentāli un katrai gāzei atšķiras. Ar b tiek ievērots, ka molekulas nav materiāli punkti un tās gāzē aizņem tilpumu; V-b ir tilpums, kuru var palielināt vai samazināt. Ar tiek ievērota gāzes spiediena palielināšanās, jo starp molekulām darbojas pievilkšanās spēki, kuri saspiež gāzi. Tomēr arī šis vienādojums ir idealizēts; gāzes, kurām tas ir pareizs, sauc par van der Vālsa gāzēm.
Diteriči, Bertlo, Onesa vienādojumi
Diteriči vienādojums:
Bertlo vienādojums:
.
Onesa vienādojums:
Adamīns
Parasti dzeltens, taču vara piejaukumi var iekrāsot zaļganā krāsā. Olivinīta — vara arsenāta — kristāliskā struktūra ir analoga adamīna struktūrai un abi minerāli veido maisījumu — kuproadamīnu, kas netiek atzīts par atsevišķu minerālu. Adamīnam var būt arī tādi piejaukumi, kā mangāns, kobalts un niķelis.
Ultravioletajā gaismā adamīns fluorescē koši zaļā-dzeltenzaļā krāsā.
Koši dzeltenie līdz laima zaļie adamīna kristāli un drūzas apvienojumā ar šī minerāla efektīvo fluorescenci padara to par skaistu kolekciju minerālu.
Bretoņu valoda
Bretoņu valoda (brezhoneg, ) ir indoeiropiešu valodu saimes ķeltu zara valoda, kurā runā Francijas ziemeļrietumu daļas Bretaņas pamatiedzīvotāji bretoņi. Tai radniecīgas ir velsiešu valoda un korniešu valoda, ar kurām tā kopā veido britoņu valodu grupu. 2013. gadā bretoņu valodas pratēju skaits tika lēsts ap 206 tūkstošiem, no tiem 35 tūkstoši to lieto ikdienā. Bretoņu valodai izdala četrus dialektus — Leonas, Tregoras, Kornuelas un Vānas dialektu.
Morfoloģijā liela loma ir vārda ieskaņai (mutācijām). Bretoņu valoda ir analītiska valoda. Tajā ir daudz aizguvumu no latīņu un franču valodas.
Autoceļš P44
P44 autoceļš Ilzene—Līzespasts ir reģionālais Latvijas autoceļš, kas savieno autoceļu P34 2,5 km no Zeltiņiem caur Trapeni ar autoceļu A2 Līzespastā. Autoceļš ir 21,7 km garš un klāts ar grants segumu visā garumā, izņemot 2,1 km garu asfaltētu posmu Trapenē. Ceļš šķērso Smiltenes un Alūksnes novadus.
Vēsture
2015. gadā tika izsludināts konkurss par P44 posma Trapene-Līzespasts (17,3-21,7km) seguma periodisko uzturēšanu. 12. janvārī tika pieņemts lēmums, ka darbus veiks SIA "8CBR" par līgumcenu 260,000 EUR.
Riga Records (albums)
"Riga Records" (2002) ir hip hopa izlases albums, kurā ir apkopotas vairāku izpildītāju dziesmas, tostarp Riga Rec MC’s, Ozola, Gacho, Eal’s, Full Clipp, Fool, Vikman’s, Rezidenta, Kristena un citu dziesmas.
Hip hop izlasē atrodami 19 skaņdarbi, t.sk.— Riga Rec MC’s ‘Mēs Nākam (Rokas Augšā!)’, Gacho ‘Attiecības’, Riga Rec MC’s ‘Riga Rec MC’. Kā jauns singls, kurš piedalīsies arī LNT Mūzikas Video balsošanā, tiks prezentēts izlases titulskaņdarbs ‘Hip Hop’s no RR’, kuru izpilda Riga Rec MC’s.
Kā bonuss albumā atrodama dziesma, kopdarbs the Mundane un Gacho ‘Par Daudz’, kā arī interesants skaņdarbs, kurā apspriests kas tad īsti ir hip hop’s dažādos redzeslokos ‘Crazy Dolls vs (pret) Ozols’.
Izlasē atrodama arī dziesma ‘Riga — Berlin’ kura tapusi Ozolam sadarbojoties ar vācu hip hop izpildītāju Anda Pressha. Šis internacionālais kopdarbs tiks izplatīts Vācijā, kā arī Krievijā. Albumā būs atrodams konkurss par iespēju piedalīties Riga Rec MC’s videoklipa veidošanā, un filmēties tajā. Kompaktdiska formātā būs atrodams videoklips dziesmai "Riga Rec MC".
Garlūpu lācis
Garlūpu lācis (Melursus ursinus) ir lāču dzimtas (Ursidae) zīdītājs, kas ir vienīgā suga garlūpu laču ģintī (Melursus). To mēdz saukt arī par Indijas lāci un sliņķlāci. Garlūpu lāči dzīvo līdzenumu sausajos mežos Indijā, Nepālā, Pakistānā, Butānā, Bangladešā un Šrilankā. No pārējām lāču apakšdzimtas Ursinae sugām garlūpu lācis atdalījies jau pirms 1,8 miljoniem gadu (pleistocēnā).
Sākotnēji, 18. gadsimtā, garlūpu lācis tika ieskaitīts sliņķu apakškārtā (Folivora), tādēļ angliski tos nosauca par sliņķlāčiem. Tikai 1810. gadā, kad pirmo dzīvo garlūpu lāci atveda uz Eiropu, zinātnieki to rūpīgi izpētīja un kļūdu izlaboja.
Šobrīd savvaļā dzīvo apmēram 10 000 līdz 15 000 garlūpu lāču.
Izskats
Neskatoties uz savu relatīvi nelielo lāča augumu, tas ir ļoti spēcīgs dzīvnieks. 1897.—1898. gadā cirka arēnā tika rīkotas cīņas starp polārlāci un daudz mazāko garlūpu lāci, kas salīdzinoši viegli uzvarēja savu lielo radinieku.
Ieradumi
No visiem lāčiem garlūpu lācis ir visizteiktākais nakts dzīvnieks, lai gan mātes ar bērniem mēdz doties baroties dienas laikā, lai izvairītos no nakts plēsējiem, piemēram, leoparda. Tas nemēdz gulēt ziemas miegu. Garlūpu lācis ir veikls kokos kāpējs un labprāt arī rāpjas kokos, lai atpūstos vai paēstu. Tomēr koki netiek izmantoti kā slēptuve no briesmām. Garlūpu lācis ir arī lielisks lēcējs un tālumā var aizlēkt 3,5 metrus. Tas labprāt mēdz slinki gulšņāt, pat karājoties ar galvu uz leju. Kad eiropieši pirmo reizi redzēja garlūpu lāci šādā veidā karājamies zaros, tie domāja, ka tā ir kāda sliņķu suga.
Lai gan garlūpu lācis daudz retāk uzbrūk mājdzīvniekiem, dažos Indijas un Birmas reģionos cilvēki no tā baidās vairāk kā no tīģera. Tas saistīts ar garlūpu lāča neparedzamo raksturu, tas viegli kļūst agresīvs. Laikā no 1989. gada līdz 1994. gadam Madhja Pradēšas štatā Indijā tika nogalināti 48 cilvēki un savainoti 686. Garlūpu lācis visbiežāk uzbrūk, kad to naktī negaidīti pārsteidz. Tipiska uzbrukuma poza garlūpu lācim ir tuvošanās uz visām četrām ķepām ar zemu noliektu galvu, bet uzbrukuma brīdī tas paceļas pakaļkājās un uzbrūk ar zobiem un nagiem.
Barība
Garlūpu lāča pamatbarība ir skudras un termīti. Ar saviem spēcīgajiem nagiem uzlauž un izārda termītu māju, un izēd kukaiņus. Tas izmanto savu garo purnu un lūpas, lai aizpūstu prom netīrumus un lai mutē iesūktu termītus, piedevām tam starp priekšzobiem ir sprauga. Šo tipisko sūkšanas skaņu var dzirdēt pat 100 m attālumā. Bez skudrām un termītiem garlūpu lācis ēd arī medu, olas, ziedus, saknes, gumus, augļus, sēklas un gaļu. Garlūpu lācim tik ļoti garšo medus, ka to reizēm sauc par medus lāci, lai gan par medus lāci mēdz saukt arī saules lāci (Helarctos malayanus). Lai piekļūtu pie medus, garlūpu lācis nogāž bišu ligzdu zemē un izēd tukšu. Kad mātītei ir mazuļi, tā kožļājot sagatavo tiem speciālu maisījumu, kas sastāv no džekfrūta (Artocarpus heterophyllus), bilva augļiem (Aegle marmelos) un medus. Sakošļātā masa izskatās līdzīga saldai, lipīgai maizei. Dažiem Indijas vietējiem iedzīvotājiem šī garlūpu lāču "maize" skaitās delikatese.
Sistemātika
Garlūpu lācim ir divas pasugas:
NBA Visu zvaigžņu spēles vērtīgākais spēlētājs
Šajā lapā ir uzskaitīti visi NBA Visu zvaigžņu spēles vērtīgākie spēlētāji.
Latvieši/Russkije
Latvieši/Russkije ir latviešu un krievu hiphopa mūziķu projekta Austrumbloks 2004. gada albums.
Dainis Kūla
Dainis Kūla (dzimis ) ir bijušais latviešu šķēpa metējs, Olimpisko spēļu čempions. Lielāko daļu savas sporta karjeras bija PSRS pārstāvis. Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieks.
Dzimis Tukumā, tomēr lielāko daļu dzīves pavadījis Ventspilī. 1972. gadā sāka aktīvi nodarboties ar sportu. Nodarbojās ar skriešanu, basketbolu, riteņbraukšanu un airēšanu. 1973. uzsāka treniņus vieglatlētikā, bet nākamajā gadā uzsāka trenēties šķēpmešanā. Trenējās pie trenera Māra Grīvas, 1978. gadā uzvarēja PSRS junioru čempionātā. Nākamajā gadā viņš tika iekļauts PSRS izlasē. 1980. gada Maskavas vasaras olimpiskajās spēlēs ieguva zelta medaļu šķēpmešanā. 1983. gadā ieguva bronzas godalgu Helsinku vieglatlētikas pasaules čempionātā. 1984. gadā viņš savainoja roku, kas noveda pie rezultātu pasliktināšanās. 1988. gadā atskaitīts no PSRS izlases. Pēc Latvijas valstiskuma atjaunošanas atbalstīja Latvijas olimpisko kustību. 1992. gadā viņš pēdējos reizi startēja starptautiskās sacensībās Štutgartē (Vācija). Šobrīd piedalās veterānu sacensībās, strādā un brīvajā laikā nodarbojas ar makšķerēšanu. Kopš 1980. gada Ventspilī notiek "Olimpiskā čempiona Daiņa Kūlas kausa izcīņas sacensības šķēpa mešanā".
Apbalvojumi
saņēma IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni par "Par izciliem sasniegumiem sportā un nozīmīgo ieguldījumu sporta attīstībā Latvijā".
Zemgales futbola čempionāts
Zemgales futbola čempionāts bija viens no Latvijas futbola 2. līgas reģionālajiem čempionātiem. 2017. gadā tas tika apvienots ar Kurzemes futbola čempionātu, izveidojot Kurzemes/Zemgales futbola čempionātu.
2009. gada KHL drafts
2009. gada KHL drafts bija pats pirmais KHL drafts, kurš norisinājās 2009. gada 1. jūnijā. Tajā bija četras kārtas.
Rašārs Lūiss
Rašārs Kovons Lūiss (en; dzimis Pinvilā, Luiziānas štatā, ASV) ir amerikāņu basketbolists, spēlē vieglā uzbrucēja un spēka uzbrucēja pozīcijā, ASV basketbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2013) pārstāv NBA klubu Maiami "Heat". 1998. gada NBA draftā viņu draftēja Sietlas "SuperSonics" ar kopējo 32. kārtas numuru. 2 reizes ir piedalījies NBA Visu zvaigžņu spēlē (2005, 2009). "Heat" sastāvā izcīnījis NBA čempiontitulu 2013. gadā.
Pleocimāti
Pleocimāti (Pleocyemata) ir desmitkājvēžu kārtas (Decapoda) apakškārta. Balstoties uz ģenētiskajiem atklājumiem, 1963. gadā tika izveidotas 2 jaunas apakškārtas: pleocimātu apakškārta un zāģveida garneļu apakškārta (Dendrobranchiata), kas aizvietoja senākās apakškārtas - peldvēžus (Natantia) un rāpotājvēžus (Reptantia). Pleocimātu apakškārtā ir iekļauti visi rāpotājvēži (krabji, vēži, omāri u.c.), garneles un boksergarneles. Senākā apakškārtas fosilija ir devona laika fosilija - Palaeopalaemon.
Visiem pleocimātiem ir raksturīgi, ka mātīte izperē apaugļotās olas, paslēpjot tās zem vēdera. Olas ir piestiprinātas pie vēderkājām (pleopodiem). Šī kopīgā īpašība ir devusi vārdu pleocimātu apakškārtai.
Glāze piena
Glāze Piena ir piektais Jāņa Stībeļa studijas albums, kas tika izdots 2007. gadā. Pats Jānis Stībelis par albumu izsakās sekojoši :
Šajā albumā atgriežos pie pārbaudītām vērtībām - tā ir klasiska popmūzika ar dzīvo pavadījumu - vasarīgas un sirsnīgas melodijas. Lai šis albums jums ir kā glāze piena pret visu kaitīgo mums apkārt!
Krasnistavas apriņķis
Krasnistavas apriņķis ir apriņķis Polijā, Ļubļinas vojevodistes centrālajā daļā. Robežojas ar Ļubļinas vojevodistes Helmas, Zamoscas, Bilgorajas, Ļubļinas un Svidņikas apriņķiem.
Suunto
Suunto Oy ir Somijas uzņēmums, kas ražo un izplata sporta instrumentus. Galvenais birojs atrodas Helsinkos. Dibināts 1930. gadā. Uzņēmums pieder Somijas sporta aprīkojuma ražotājam Amer Sports un ietilpst tā Ziemas un ārtelpu nodaļā.
Suunto piedāvā magnētiskos kompasus, sporta pulksteņus, tai skaitā ar GPS funkcijām, niršanas datorus un instrumentus, kā arī citus instrumentus sportam un aktīvai atpūtai.
Vēsture
1933. gadā somu izgudrotājs un sportists Tomass Vohlonens (Tuomas Vohlonen) iesniedza patentu par ar šķidrumu pildītu magnētisko kompasu. Šķidrums zināmā mērā bremzēja magnētisko adatu, un tā miera stāvoklī nostājās daudz ātrāk nekā tradicionālajos kompasos.
1936. gadā Tomass Vohlonens kopā ar sievu Elli un brāļadēlu Kauko dibināja uzņēmumu Suunto Oy kompasu ražošanai. Uzņēmumam ienākumus nesa arī licenču pārdošana daudzām valstīm. 1939. gadā Tomass Vohlonens mira. Suunto ar kompasiem apgādāja Somijas armiju Ziemas kara un Turpinājuma kara laikā. Pēc kara strauji samazīnājās armijas pasūtījumi, un uzņēmums sāka pievērsties starptautiskajam tirgum.
1952. gadā Vohlonena atraitne Elli pārdeva uzņēmumu profesoram un diviem ķīmijas inženieriem Pāvo Kajannem (Paavo Kajanne), Ārnem Mahnalam (Aarne Mahnala un Veli Jussi Hēlsē (Veli-Jussi Hölsö), kuriem piederēja arī slēpju smēru ražotājs Redox.
1953. gadā uzņēmums sākta jūras kompasu ražošana. 1957. gadā sāka ražot altimetrus un hipsometrus (koka augstuma noteicējus). 1965. gadā sākta niršanas kompasu izlaide.
1979. gadā Suunto tika pārdots Hämeen Peruna Oy un Niemistē (Niemistö) ģimenei, un tas sāka paplašināties, iegādājoties vairākus uzņēmumus. Suunto sāka izstrādāt precīzās mehānikas un elektroniskos instrumentus sportam. 1981. gadā nopirkts niršanas piederumu ražotājs Sea Quest. 1987. gadā izlaists niršanas dators SME.
1990. gadu sākuma ekonomikas lejupslīdes rezultātā Suunto tika pārdots investīciju uzņēmumam Sponsor Oy. Suunto tika sadalīts divās nodaļās: Suunto un Electronics. 1995. gadā Suunto akcijas sāktas kotēt Helsinku biržā. 1996. gadā Suunto iegādājās Šveices kompasu ražotāju Recta SA.
1999. gadā Suunto tika pārdots uzņēmumu grupai Amer-yhtymä Oy (tagad Amer Sports). 2000. gada martā tas pārtrauca kotēt akcijas Helsinku biržā. 2001. gadā Suunto galvenais birojs pārvācās no Espo uz Vantā, blakus Helsinku lidostai.
Stikls
Stikls ir vienveidīgs amorfs ciets materiāls, kas rodas, ja izkausētu materiālu strauji atdzesē, tam nepagūstot izveidot kristāla struktūru. Izplatītākais stikla veids ir silikātstikls, kas satur silīcija dioksīdu. Par stiklu dēvē arī citas vielas, kas straujas atdzišanas dēļ nav atguvušas savu kristālisko struktūru, piemēram, amorfus metālus. Tas var būt arī no organiska materiāla, piemēram, dabīgais dzintars, vai plastmasas, piemēram, akrilstikls.
Stikls parasti ir caurspīdīgs, izturīgs, maz dilstošs, ķīmiski inerts un bioloģiski neitrāls materiāls, ko var izveidot ar ļoti gludu un vienmērīgu virsmu. Tomēr tas ir trausls un viegli plīst asās šķembās.
Tā kā stiklam ir plašs pielietojuma klāsts, tad pastāv arī dažāda stikla ražošanas tehnika. Lielākoties stikls tiek ražots vielu kausējot un tad strauji atdzesējot, bet to var iegūt arī triecienviļņa rezultātā vai ar sola-gela metodi.
Stikla īpašības
Stikla fizikālās un ķīmiskās īpašības galvenokārt ir atkarīgas tā ķīmiskā sastāva. Viena no visizplatītākajām stikla īpašībām ir caurspīdīgums, piemēram, logu stikls laiž cauri vairāk par 85% no redzamās gaismas. Stikls ir arī ļoti trausls materiāls. Pie lielākas mehāniskās slodzes, īpaši pie triecieniem, tas viegli plīst asās šķembās. Toties stikls ir ļoti grūti saspiežams.
Stikla blīvums var būt no 2200 līdz pat 8000 kg/m3. Pēc Mosa skalas tā cietība ir no 4,5 līdz 7,5.
Silikātstikls
Silikātstikls ir izplatītākais stikla veids. Tas satur daudz silīcija dioksīda (SiO2) un to plaši izmanto logiem, traukiem un greznumlietām.
Dabiskais stikls
Stikls ir atrodams arī dabā. Obsidiāns un pumeks ir vulkāniskas izcelsmes stikli, savukārt meteorītu triecienu rezultātā veidojas tektīti. Vēl dabā stikls var veidoties negaisa laikā, kad zibens šautra trāpa smiltīs. Smiltis izkūst un tad, strauji atdziestot, veido fulgurītu. Kopš kodolieroču ēras sākuma ir atrodami arī trinitīti, kas atrodami atombumbu sprādzienu vietās.
Organiskais stikls
Organisko stiklu veido polimēri, piemēram, poliakrilāti un polikarbonāti. Ļoti izplatīts ir lokšņu polimetilmetakrilāts. Tam ir augstāka mehāniskā izturība nekā citiem stikliem, tāpēc to plaši izmanto sadzīvē un rūpniecībā, piemēram, automašīnu ražošanā.
Stikla ražošana
Stikla ražošanu parasti sāk ar viendabīga maisījuma šihtas sajaukšanu. To veido kvarca smiltis, soda, krīts un citas vielas. Pēc tam maisījums tiek nogādāts kausēšanas krāsnīs. Pēc izkausēšanas maisījums tiek apstrādāts pēc vajadzības — vai nu liets speciālās veidnēs, vai arī notiek stikla pūšana. Visbeidzot pēc nepieciešamības stikls tiek apstrādāts: rūdīts, slīpēts, pulēts un tā tālāk.
Stikla ražošana Latvijas teritorijā
Hercoga Jēkaba valdīšanas laikā 17. gadsimtā arī Kurzemes un Zemgales hercogiste izvērsa plašu stikla ražošanu, Kurzemes preces un izstrādājumi iekaroja Eiropas tirgu. 1939. gadā Latvijā bija septiņas stikla fabrikas, kurās strādāja 1600 nodarbināto. 1989. gadā Latvijā tika saražots 3 850 000 m2 logu stikla. Tolaik lielākie stikla ražošanas uzņēmumi bija "Latvijas stikls" un "Līvānu stikla fabrika". Jau vairākus gadus arī Ventspilī ražo stikla izstrādājumus. Latvijā ar stikla šķiedras ražošanu nodarbojas uzņēmums "Valmieras stikla šķiedra".
Sanderss
Sanderss var būt:
Čuvašija
Vēsture
Līdz 13. gs. Čuvašijas teritorijā atradās Volgas Bulgārijas daļa, pēc tam tās zemes ietilpa Zelta Ordas, no 1438. gada Kazaņas hanistes, no 1552. gada Krievijas caristes sastāvā.
Krievijas valdība veicināja islamticīgo iedzīvotāju pievēršanu pareizticībai un nometināja krievus un citu tautību ieceļotājus.
Krievijas pilsoņu kara laikā 1918. gada beigās Čuvašiju ieņēma Sarkanās armijas vienības.
1920. gadā Krievijas PFSR sastāvā no Kazaņas un Simbirskas guberņu čuvašu apdzīvotajiem apriņķiem izveidoja Čuvašu autonomo apgabalu, ko 1925. gada 21. aprīlī pārveidoja par Čuvašijas APSR.