cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Elīna Avotiņa
Biogrāfija
2017. gadā pēc Latvijas Kultūras akadēmijas absolvēšanas saņēma uzaicinājumu no režisores Intas Gorodeckas filmēties latviešu oriģinālseriālā "Svešā seja" (2017—2018), kur spēlēja Džeinas lomu — bagāta plastiskā ķirurga Riharda Muižnieka (atveido Ģirts Ķesteris) meitu. Seriālam izdotas 2 sezonas. Drīz pēc tam viņa saņēma uzaicinājumu no Intas Gorodeckas piedalīties oriģinālseriālā "Divi vienā" (2018—2019), kur Avotiņa atveidoja jaunas žurnālistes, žurnāla "Viņš+Viņa" administratores Rūtas lomu. 2021. gadā filmējās populārajā pēc lietuviešu scenārija adaptētajā seriālā "Viņas melo labāk", kur attēloja Alvīnes lomu. Tā paša gada nogalē atveidoja Nellijas Bergas lomu seriālā "Nemīlētie: Nolemtie 1/2/3".
Paralēli TV3 un LTV 1 projektiem strādāja ar režisoru Andreju Ēķi, atveidojot vedējmātes lomu, romantiskajā komēdijseriālā "Perfektās kāzas" (2022) un seriālā "Tarakāni tavā galvā" pēc Zanes Zustes stāstu motīviem, kur tēloja greizsirdīgo sievu Santu. 2022. gadā piedalījās režisora Ulda Cipsta spriedzes seriālā "Ketijas jaunā dzīve", atveidojot galvenās varones labāko draudzeni Ritu. Strādājusi arī pie citiem režisoriem un projektiem.
Andrejs Sīmanis
Andrejs Sīmanis ( — ) bija Latvijas jurists un politiķis. Bijis Satversmes sapulces un 1. Saeimas deputāts. No 1920. līdz 1926. gadam — Latvijas senators. Pārstāvējis Latviešu zemnieku savienību.
Biogrāfija
Dzimis Ventspils apriņķa Sarkanmuižas pagastā. Mācījies Ventspils pamatskolā un Kuldīgas ģimnāzijā. Pēc tās beigšanas studējis Maskavas Universitātes Juridiskajā fakultātē. No 1896. gada līdz 1915. gadā bijis advokāts Liepājā. Ienākot vācu karaspēkam, devies bēgļu gaitās uz Maskavu. Kara laikā dzīvojis arī Pēterburgā un Tartu. Darbojies Latviešu bēgļu centrālkomitejā par juridiskā biroja vadītāju.
1918. gadā atgriezies Latvijā, kļuvis par Liepājas apgabaltiesas tiesnesi. Kā Latviešu zemnieku savienības pārstāvis darbojies Tautas padomē. 1920. gadā ievēlēts Satversmes sapulcē, kur bijis Juridiskās komitejas priekšsēdētājs. Tajā pašā gadā iecelts par Latvijas senatoru. No 1922. līdz 1925. gadam darbojies 1. Saeimā.
Miris no sirdstriekas ap plkst. 6.30 savā dzīvoklī Elizabetes ielā 13. Apglabāts Meža kapos.
Norss (filma)
"Norss" (en) ir 1994. gada ASV piedzīvojumu drāma, kuras režisors un viens no producentiem ir Robs Rainers. Galvenās lomas filmā atveido Elaidža Vuds, Džeisons Aleksandrs, Džons Lovics, Alans Ārkins, Dens Akroids, Ketija Beitsa un Feita Forda. Filmas pirmizrāde notika.
Kāds zēns, kuram apnikusi nolaidība no vecāku puses, atstāj mājas un dodas ceļojumā, lai sameklētu jaunu ģimeni.
Bads Holovejs
Bads Holovejs (dzimis 1988. gada 1. martā) ir kanādiešu hokejists, malējais uzbrucējs. Pašlaik (2020) Hollovejs spēlē Austrijas hokeja līgas vienībā Zalcburgas "Red Bull".
Spēlētāja karjera
Pēc četrām Rietumu hokeja līgā aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Holovejs sāka 2008.—2009. gada sezonā Amerikas hokeja līgas kluba Mančestras "Monarchs" rindās. Komandas sastāvā hokejists aizvadīja vēl nākamās divas sezonas.
Dolfina un Jūniona šaurums
Dolfina un Jūniona šaurums (en) ir jūras šaurums Kanādas Arktikā, daļa no Ziemeļrietumu jūrasceļa. Atdala Viktorijas salu ziemeļos no Ziemeļamerikas kontinenta krasta. Savieno Koroneišenas līci austrumos ar Amundsena līci rietumos.
Nosaukts par godu 1826. gadā šaurumu caurkuģojušās skotu jūrasbraucēja Džona Ričardsona ekspedīcijas kuģiem Dolphin un Union.
Zofka Kvedere
Zofka Kvedere (sl, dzimusi, mirusi ) bija slovēņu rakstniece, tulkotāja un žurnāliste, Slovēnijas un Horvātijas feminisma kustības dalībniece.
Dzimusi Ļubļanā, lielāko daļu bērnības aizvadīja Lejassavas laukos, vēlāk sāka apmeklēt dzimtās pilsētas klostera skolu. 1897. gadā atrada darbu Ļubļanā. 1899. gadā pārcēlās uz Triesti un pēc tam uz Berni, kur iestājās universitātē, kuru finanšu trūkuma dēļ bija jāpamet. Devās uz Minheni, pēc tam uz Prāgu, kur publicēja savu pirmo īso stāstu grāmatu Misterij žene ("Sievietes noslēpumi"). Prāgā viņa satika arī savu topošo vīru Vladimiru Jelovšeku, horvātu medicīnas studentu, kopā ar kuru viņa 1906. gadā pārcēlās uz Zagrebu. 1912. gadā abi šķīrās, bet jau 1913. gadā viņa apprecējās ar horvātu politiķi Juraju Demetroviču.
Slovēņu literatūrā tiek vērtēts tā laika jauno rakstnieku atbalsts no viņas puses. Būdama Prāgā drukāta žurnāla Domači prijatelj redaktore, palīdzēja tādiem rakstniekiem kā Prežihovs Vorancs un France Bevks. Vēl viņa tulkoja slovēņu autoru Janko Kersnika un Ivana Cankara darbus vācu, horvātu un čehu valodās.
1926. gada 21. novembrī izdarīja pašnāvību vīra krāpšanas dēļ.
Psilocibīns
Psilocibīns ir triptamīna grupas alkaloīds, kas iedarbojas un tiek lietots kā psihedēlisks halucinogēns. To iegūst no vairāk kā 200 sugu sēnēm (galvenokārt kailgalvēm (Psilocybe) un virpainītēm (Stropharia)), kas aug Meksikā un arī citās pasaules valstīs. Sēnes, kuru sastāvā ir psilocibīns un psilocīns, dažkārt ir pazīstamas arī ar nosaukumu maģiskās sēnes. Pirms psilocibīns tika ieviests Rietumu pasaulē, sēnes ar psilocibīnu jau ļoti ilgu laiku izmantoja Meksikas teritorijā dzīvojošie indiāņi izklaidējošiem un reliģiskiem mērķiem. Mūsdienās psilocibīna un to saturošo sēņu glabāšana un lietošana lielākajā daļā pasaules valstu ir aizliegta.
Lietošana un iedarbība
Psilocibīnu parasti uzņem orāli ieēdot. Tas gandrīz vienmēr tiek uzņemts sēņu, nevis tīrā veidā. No sēnēm var gatavot arī tēju. Psilocibīna efekts pēc sēņu ieēšanas turpinās apmēram 5—7 stundas. Tā galvenie efekti ir:
Galvenās blakusparādības: paplašinātas acu zīlītes, ķermeņa temperatūras paaugstināšanās, muskuļu vājums un neliela miegainība. Bieži novērojama arī depersonalizācija, paranoja un apjukums. Ja psilocibīns uzņemts, ieēdot sēnes, tad iespējams nelabums, retos gadījumos arī vemšana. Līdzīgi kā LSD un citi halucinogēni psilocibīns, cilvēkam atrodoties nepatīkamā vidē vai emocionāli nenosvērtā garastāvoklī, var radīt bailes un paniku iedarbības laikā. Psilocibīns neizraisa fizisku atkarību, arī paģiras nav novērojamas.
Vanadziņa gatve (Rīga)
Vanadziņa gatve ir iela Rīgā, Ziemeļu rajona, Vecmīlgrāvī. Vanadziņa gatve sākas krustojumā ar Augusta Dombrovska ielu un beidzas krustojumā ar Edžiņa gatvi. Vanadziņa gatve Rīgas ielu sarakstā minēta no 1977. gada. Nosaukums laika gaitā nav mainījies.
Psilocibīns
Lietošana un iedarbība
Psilocibīnu kopš 1960. gadiem izmanto medicīniskos pētījumos. Tam ir medicīnisks potenciāls narkotiku atkarību, alkoholisma, hroniska nemiera un depresijas ārstēšanā.
Vanadziņa gatve (Rīga)
Ielu savienojumi
Vanadziņa gatve krustojas ar:
Psilocibīns
Lietošana un iedarbība
Psilocibīnu parasti lieto devās ap 15—20 mg (aptuveni 2,5 grami kaltētu Kubas kailgalvju). Psilocibīna letālā deva (LD50) žurkām ir 280 mg/kg.
Psilocibīns Latvijas likumdošanā
Psilocibīns ir iekļauts Latvijā kontrolējamo narkotisko vielu, psihotropo vielu un prekursoru I sarakstā (aizliegtās sevišķi bīstamās narkotiskās vielas, tām pielīdzinātās psihotropās vielas un augi). Saskaņā ar likuma "Par Krimināllikuma spēkā stāšanās un piemērošanas kārtību" 2. pielikumu, psilocibīna daudzums līdz 0,01 gramam atzīstams par nelielu, bet virs 1 grama - par lielu. Kontrolējamo narkotisko vielu, psihotropo vielu un prekursoru I sarakstā ir iekļautas arī halucinogēnās sēnes.
Līkupe
Līkupe (arī Kārklupe, augštecē Zaļējupīte, vidustecē Arnika, Jumpraviešu upe, Murdēnupe, Šķimelene) ir Ezeres labā krasta pieteka Saldus novada dienvidaustrumos.
Iztece - no Lielā Strīķu purva uz dienvidrietumiem no Strīķiem. Augštecē tek dienvidu-dienvidaustrumu virzienā, caurtekot Zaļo dīķi. Vidustecē sagriežas uz dienvidrietumiem, pie Līkupēniem - uz rietumiem, līdz pašā lejtecē, uzņemot Šarlotes upi, atkal pagriežas uz dienvidiem-dienvidaustrumiem. Lielākās pietekas - Bērnu strauts, Mazā Līkupe, Mālkalna strauts, Šarlote, Verteža. Ietek Ezerē pie Mažābeļu mājām starp Līkupēniem un Grīvaišiem. Līkupi pie ieteces Ezerē šķērso valsts autoceļš P96 (Pūri–Auce–Grīvaiši), tās krastos atrodas Līkupēni.
Bukers
Bukers var būt:
Kāmieši
Kāmieši ir ciems Lizuma pagastā, Gulbenes novadā. Atrodas 170 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P38.
Just Cause
Pēc 25 gadu pārtraukuma Hārvardas profesors atgriežas tiesas zālē, lai strādātu ar lietu, kurā jauns tumšādains vīrietis ir notiesāts uz nāvi par šausminošu bērna slepkavību.
Līčupe (Bērzes pieteka)
Līčupe (arī Līce, Līču upīte, Līčupīte) ir Bērzes kreisā krasta pieteka Saldus un Dobeles novados.
Iztece - no Zvārdes purva austrumiem. Tek austrumu virzienā. Vidustecē veido Auces un Brocēnu novada robežu. Ietek Bērzē pie Zaļkāju mājām. Līčupi vidustecē šķērso valsts autoceļš V1120 (Lielauce–Bejas).
Līčupīte
Līčupīte var būt:
Rīgas Igauņu pamatskola
Izglītības programmas
Pamatizglītības programma (kods 21011111).
Vēsture
Trešās atmodas laikā 1988. gada 11. novembrī tika atjaunota Latvijas Igauņu biedrības darbība, bet 1989. gada 1. septembrī Rīgas 73. vidusskolas telpās tika atklāta igauņu skolas 1. klase. 1990. gadā skola saņēma atļauju atvērt Igauņu vidusskolu, tomēr piemērotu telpu trūkums liedza atvērt jaunas klases Igauņu biedrības namā. 1992. gadā skolai tika piešķirts patstāvīgas mācību iestādes statuss. 1994. gadā skolu akreditēja Latvijas Republikas Izglītības un Zinātnes ministrijas izveidota skolu akreditācijas komisija, bet 1998. gadā tā atzina Rīgas Igauņu skolas darbu par atbilstošu pamatskolas statusam, savukārt 2001. gadā par atbilstošu vidusskolas statusam un 2003. gadā atvēra vidusskolas klasi.
2005. gadā Rīgas Igauņu vidusskola pārcēlās uz bijušo 45. Rīgas pilsētas pamatskolas, vēlāk Rīgas Angļu ģimnāzijas filiāles ēku Atgāzenes ielā 26. 2005. gadā skolu akreditēja kā vispārējās vidējās izglītības mācību iestādi līdz 2010. gada 31. jūlijam. 2011. gadā to pārveidoja par Rīgas Igauņu pamatskolu.
Skolas simboli
Logo centrā atrodas trīs burti — REK, kas igauņu valodā nozīmē Riia Eesti Kool — Rīgas Igauņu skola. Burts E attēlots triju grāmatu veidolā, kas simbolizē gudrību. Logo krāsainajā versijā burtā E apvienoti Latvijas Republikas un Igaunijas Republikas karogu krāsas. Priekšplānā tas ir sarkani balti sarkanā krāsā, bet sānos zili — melni — baltā krāsā. Virs burta R attēlots auseklītis, kā Latvijas simbols, bet virs burta K — bezdelīga, kā Igaunijas simbols.
Ēka
Skolas ēka celta funkcionālisma stilā 1934. gadā kā Rīgas 45. pamatskolas ēka pēc arhitekta Alfrēda Grīnberga projekta. Tā ir formālās izteiksmes tēla paraugs ar precīziem un vienkāršiem būvmasu kārtojumiem, līmeniskiem ailu dalījumiem, lielu, vertikālu kāpņu telpas iestiklojumu un uzsvērtu, horizontālu plātni pārsegtu ieeju.
Kazimežs Makarčiks
Kazimežs Makarčiks (pl;, Varšava — , Lodza) bija Polijas starptautiskais meistars šahā (1950), šaha olimpiādes zelta medaļas ieguvējs (1930).
Biogrāfija
1920. gadā kā brīvprātīgais piedalījies Varšavas aizstāvēšanā Polijas — Krievijas kara laikā. No 1919. līdz 1922. gadam atradies militārā dienestā, no kura atvaļinājies kaprāļa pakāpē. Pēc tam iestājies Varšavas universitātes Juridiskajā fakultātē, taču pēc dažiem gadiem ģimenes apstākļu dēļ bijis spiests pārtraukt studijas. Vēlāk turpinājis mācības šīs pašas universitātes Filozofijas fakultātē, kuru beidzis 1938. gadā. Sarakstījis grāmatu savā specialitātē - Technika rachunku logicznego ("Loģiskā aprēķina metodika").
1925. gadā dalījis 2.-3. vietu Varšavas pilsētas šaha čempionātā (uzvarējis Staņislavs Kons). 1926. gadā Makarčiks piedalījās pirmajā individuālajā Polijas šaha čempionātā, kurā ierindojās 10. vietā. Gadu vēlāk Lodzā nospēlējis ievērojami labāk un ieguvis 3. vietu pēc Akibas Rubinšteina un Savelija Tartakovera.
Pirms Otrā pasaules kara sekmīgi pārstāvējis Polijas izlasi lielākajās šaha komandu sacensībās:
Otrā pasaules kara laikā cīnījies ar nacistu okupantiem, bijis Varšavas sacelšanās dalībnieks un pēc tās sakāves 1944. gadā ieslodzīts karagūstekņu nometnē Mīlbergā.
Pēc Otrā pasaules kara bijis viens no nedaudzajiem Polijas šaha meistariem, kas turpināja savu šaha karjeru valstī. No 1946. līdz 1954. gadam Makarčiks piedalījās visu Polijas šaha čempionātu finālos. 1948. gadā Krakovā viņš teicamā stilā kļuva par Polijas šaha čempionu. Tuvu šī panākuma atkārtojumam Makarčiks bija 1952. gadā Katovicē, kad kopā ar Bogdanu Sļivu dalīja 1.-2. vietu Polijas šaha čempionātā. Tomēr papildu mačā Poznaņā Sļiva bija pārāks ar 4:2. 1952. gadā Makarčiks piedzīvoja arī lielu vilšanos un pazemojumu, kad netika iekļauts Polijas šaha izlasē šaha olimpiādē Helsinkos, jo tika uzskatīts par "politiski neuzticamu". 1950. gadā FIDE Makarčikam kā vienam no pirmajiem piešķīra starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Makarčika spēlei bija raksturīgs pozicionāls spēles stils un ārēja vienkāršība.
Pēc 1954. gada Makarčiks aizvien retāk piedalījās šaha turnīros. Viņš kļuva par šaha treneri un nostrādāja šajā jomā līdz sava mūža beigām. 1961. gadā Polijas šaha federācija apbalvoja Makarčiku ar goda locekļa nosaukumu. Kopš 1978. gada Polijā ir notikuši Makarčika atceres turnīri šahā.
Fernando Rejs
Fernando Kasado Arambiljets (es, dzimis, miris ), pazīstams kā Fernando Rejs (Fernando Rey), bija spāņu kino, televīzijas un skatuves aktieris, kurš strādāja gan Eiropā, gan ASV.
Rejs ir starptautiski vislabāk pazīstams ar savām lomām sirreālisma režisora Luisa Bunjuela filmās "Viridiāna" (Viridiana, 1961), "Tristana" (Tristana, 1970), "Buržuāzijas diskrētais šarms" (1972) un "Šis slepenais iekāres objekts" (1977). Attēlojis arī narkotiku kontrabandistu piecas Amerikas Kinoakadēmijas balvas ieguvušajā Viljama Frīdkina trillerī "Franču sakarnieks" (1971) un tā turpinājumā "Franču sakarnieks 2" (1975). Par spāņu filmu Elisa, vida mía (1977), Rejs saņēma Kannu kinofestivāla balvu kā labākais aktieris. Vairāk nekā pusgadsimtu ilgajā aktiera karjerā piedalījies vairāk nekā 150 filmās.
Bufera pārpilde
Bufera pārpilde jeb bufera pārtēriņš datoru drošībā un programmēšanā ir anomālija, kur datorprogramma, rakstot datus datu buferī pārraksta pāri bufera robežai, un izmaina buferim blakus esošās atmiņas datus. Bufera pārpilde ir viens no atmiņas integritātes pārkāpumiem.
Bufera pārpildi var izprovocēt lietotājs ar ievadoperāciju, kas rezultē kļūdainā programmas izpildē, kļūdainos izpildes rezultātos, ar sistēmas sabrukumu vai sistēmas drošības mehānismu apiešanu.
Programmēšanas valodas, kas visbiežāk tiek asociētas ar bufera pārpildi ir C un C++, kurās nav iebūvētu robežpārbaudes mehānismu, kas nepieļautu mainīgajam vai programmai nepiešķirto atmiņas apgabalu izmainīšanu. Papildu robežpārbaude novērš šo trūkumu.
Tehniskais apraksts
Bufera pārpilde iestājas tad, kad dati, kas tiek rakstīti buferī, pārraksta arī datus blakus atmiņas apgabalā. Tas var notikt gadījumā, ja pirms datu rakstīšanas netiek pārbaudīts, vai bufera izmērs ir pietiekošs datu izmēram.
Piemērs
Sākumā A ir tukšs un tā garums ir 0 baitu, bet B ir vienāds ar vērtību 1979.
Nākamajā solī programma mēģina mainīgajā A saglabāt tekstu "excessive". Jāņem vērā, ka programmēšanas valodā C teksta mainīgie tiek izbeigti ar papildu nulles baitu.
Teksts "excessive" ir 9 baitu garš, un kopā ar beigu nulles baitu aizņem 10 baitus atmiņā. Mainīgajam A ir atvēlēti tikai 8 baiti. Nepārbaudot teksta garumu, teksta kopēšanas operācija pārraksta arī mainīgā B vērtību:
Dažreiz bufera pārpildi atklāj operētājsistēma, kas segmentācijas kļūdas gadījumos pārtrauc programmas izpildi.
Ļaunprātīga izmantošana
Ļaunprātīgas izmantošanas metodes variē atkarībā no izmantojamā datoraprīkojuma, operētājsistēmas un atmiņas apgabala. Piemēram, izmantošanas metodes kaudzes (dinamiskas datu struktūras) bufera pārpildei ir pavisam savādākas, kā izmantošanas metodes izsaukuma steka bufera pārpildei.
Steka bufera pārpilde
Steka bufera pārpildi nedrīkst jaukt ar steka pārpildi.
Kaudzes pārpilde
Kaudzes datu apgabala bufera pārpilde tiek saukta par kaudzes pārpildi un var tikt izmantota savādāk, nekā steka bufera pārpilde. Atmiņa kaudzei tiek piešķirta dinamiski programmatūras darba laikā un parasti glabā programmas datus. Tas tiek izmantots, lai pārrakstītu programmas datu struktūras, tai skaitā rādītājus un izmanto to, lai pārrakstītu programmas funkciju rādītāju.
Ārdava (stacija)
Ārdava ir neizmantots dzelzceļa pieturas punkts dzelzceļa līnijā Rēzekne I—Daugavpils starp stacijām Vīganti un Aglona. Tas atrodas Preiļu novada Pelēču pagastā, pie Ārdavas ciema.
Vēsture
Šis pieturas punkts tika atvērts 1931. gadā. Pēc piepilsētas vilciena Rēzekne-Daugavpils atcelšanas 1999. gadā, pieturas punkts ir neizmantots. Pēc oficiāliem dokumentiem pieturas punkts Ārdava joprojām darbojas, kaut gan šeit nav pat perona un nav saglabājušās nekādas būves. Pieturas punkts atradās blakus autoceļa Pelēči—Ārdava pārbrauktuvei.
Atari
Atari var būt:
Kārlis Rusovs
Kārlis Rusovs (segvārds "Salna" un "Raiskums", 1916—2005) bija latviešu skolotājs, nacionālās pretošanās kustības vadītājs Vidzemē, Latvijas nacionālo partizānu apvienības (LNPA) Centrālvidzemes apgabala komandieris (1946—1948). Rediģēja partizānu laikrakstu "Sudrabota Saule", sacerējis vairākas mežabrāļu dziesmas (“Nāc, latvieti!”, “Cik grūti…” u.c.).
Dzīvesgājums
Dzimis 1916. gada 30. novembrī Jaunpiebalgas pagastā vijoļmeistara Frīdriha Rusova ģimenē. Dienēja Latvijas armijas Štāba bataljonā. Absolvēja Rīgas Skolotāju institūtu, no 1938. gada strādāja par skolotāju Cēsīs, Cesvainē un Lizumā, bija aizsargs 10. Cēsu aizsargu pulkā.
Latvijas vācu okupācijas laikā viņu mobilizēja Latviešu leģionā. Pēc apmācības vācu izlūku skolā SS Jagdverband Ost viņu kopā ar vecākajiem brāļiem Jāni un Pēteri operācijas "Mežaķakis" ietvaros pēc Vidzemes okupācijas iesūtīja Sarkanās armijas aizmugurē. 1945. gada pavasarī brāļi Rusovi Cēsu apriņķī izveidoja nacionālo partizānu grupu. 1945. gada 1. augustā sadursmē ar NKVD gāja bojā Pēteris Rusovs, bet 21. septembrī Mēdzūlas ieņemšanas laikā 21. septembrī – arī vecākais brālis Jānis. Pēc tam vienību vadīja jaunākais brālis Kārlis Rusovs. 1945. gada ziemā čekisti apcietināja viņa tēvu Frīdrihu Rusovu. 1945. un 1946. gadu mijā Madonas apriņķī NKVD veica operāciju pret Rusova grupas partizāniem, 1946. gada jūlijā grupa pievienojās LNPA.
1948. gada augustā viņu nodeva čekas aģents Pētersons (Pēteris Līdums), kurš uzdevās par Rīgas jaunatnes pagrīdes organizācijas vadītāju. Pēc Rusova aresta apcietināja 10 partizānus un 97 viņu atbalstītājus. Kārlim Rusovam piesprieda 25 gadu ieslodzījumu Vorkutlagā. 1987. gadā viņš atgriezās Latvijā un dzīvoja Valmierā, pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas darbojās Daugavas Vanagu Tālavas nodaļā.
Miris 2005. gada 8. septembrī Rīgā.
Elektriskais skapis
Standarti
Amerikas Savienotajās Valstīs Nacionālā elektrisko ražotāju asociācija (NEMA) publicē NEMA sadales skapja tipa standartus dažādu klašu elektrisko korpusu veiktspējai. NEMA standarti attiecas uz izturību pret koroziju, spēju pasargāt no lietus un iegremdēšanas utt.
AS Saint-Étienne
Association Sportive de Saint-Étienne Loire, biežāk zināms kā AS Saint-Étienne, ASSE vai vienkārši Saint-Étienne, ir Francijas futbola klubs no Sentetjēnas Luāras departamentā. Klubs ir dibināts 1919. gadā, pašlaik spēlē Francijas futbola otrajā pēc līmeņa līgā — Ligue 2. Mājas spēles komanda aizvada Stade Geoffroy-Guichard stadionā, kur ir 42 000 skatītāju vietas. Saint-Étienne ir viens no titulētākajiem Francijas klubiem - komanda 10 reizes ir kļuvusi par Francijas čempioniem, kā arī sešas reizes izcīnījusi Francijas kausu. Lielākais starptautiskais panākums - iekļūšana Eiropas Čempionvienību kausa finālā 1976. gadā, kur ar 0–1 piekāpās Minhenes "Bayern".
Elektriskais skapis
Materiāli
Elektriskie korpusi parasti tiek izgatavoti no cietas plastmasas vai metāliem, piemēram, tērauda, nerūsējošā tērauda vai alumīnija. Tērauda skapji var būt krāsoti vai cinkoti. Masveidā ražotiem sadales skapjiem parasti būs pielāgots korpuss dažādām nepieciešamībām. Plastmasas korpusus ABS izmanto iekštelpās. Vietās kur nepieciešamas augstākas izturības vai kvalitātes (putekļiem, mitrumam) sadales skapji tiek izmantoti polikarbonāta un stikla šķiedras.
AS Saint-Étienne
Sastāvs
Sastāvs atjaunināts .
Kārkli (Cesvaines pagasts)
Kārkli ir ciems Cesvaines pagastā, Madonas novadā. Atrodas 158 km attālumā no Rīgas.
Elektriskais skapis
Materiāli
Metāla skapji var atbilst vadītspējas prasībām slēgtas iekārtas elektriskajai vadīšanai un pasargāšanai no elektromagnētiskiem traucējumiem. Nemetāliskiem korpusiem var būt nepieciešami papildu uzstādīšanas soļi, lai nodrošinātu metāla vadītāja sistēmu pareizu savienošanu.
Kārkli (Cesvaines pagasts)
Ciema apkārtnē atrodas Kaulacezers.
Elektriskais skapis
Nerūsējošais tērauds un oglekļa tērauds
Oglekļa tērauds un nerūsējošais tērauds tiek izmantoti korpusa konstrukcijai to augstās izturības un izturības pret koroziju dēļ. Šie materiāli ir arī mitrum izturīgi un ķīmiski izturīgi. Tie ir spēcīgākie pieejamie ražošanas materiāli. Oglekļa tērauds var būt karsti vai auksti velmēts. Karsti velmēts oglekļa tērauds tiek izmantots štancēšanai un mērenai formēšanai. Auksti velmēta loksne tiek ražota no tērauda ar zemu oglekļa saturu un pēc tam aukstā veidā samazināta līdz noteiktam biezumam un var atbilst ASTM A3666 un ASTM A611 prasībām.
Nerūsējošā tērauda korpusi ir piemēroti lietošanai medicīnā, farmācijā un pārtikas rūpniecībā, jo to porainās kvalitātes dēļ tie ir izturīgi pret baktērijām un sēnītēm.
Alumīnijs
Alumīnijs tiek izvēlēts tā vieglā svara, relatīvās izturības, zemo izmaksu un izturības pret koroziju dēļ. Tas darbojas labi skarbās vidēs un ir izturīgs, ar augstu izturības līmeni deformācijas procesā. Alumīnijs darbojas arī kā aizsargs pret elektromagnētiskiem traucējumiem.
Polikarbonāts
Elektriskajiem korpusiem izmantotais polikarbonāts ir stiprs, bet viegls, nevadošs un nemagnētisks. Tas ir arī izturīgs pret koroziju un dažām skābām vidēm; tomēr tas ir jutīgs pret abrazīviem tīrīšanas līdzekļiem. Polikarbonāts ir visvieglāk modificējamais materiāls.
Terminoloģija
Korpusos dažādiem mērķiem ir daļēji perforēts atveres, kuras var noņemt (izsist), lai pielāgotu kabeļu, savienotāju, vai cauruļvadu izvietošanai sadales skapī. Ja korpusi ir mazi un galvenokārt paredzēti, lai slēptu elektriskos mezglus no redzesloka vai pasargātu tos no iejaukšanās, tos dēvē arī par sadales kārbām.
Devīns Bukers
Devīns Armani Bukers (en; dzimis Grandrapidsā, Mičiganas štatā, ASV) ir amerikāņu basketbolists, spēlē uzbrūkošā aizsarga pozīcijā. 2023. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Fīniksas "Suns", kurā aizvadījis visu savu profesionālo karjeru. 2020. gada olimpiskais čempions ASV izlases sastāvā.
D. Bukera tēvs Melvins Bukers arī ir bijis basketbolists, spēlējis vairākās NBA komandās.
Karjera
Pēc vienas sezonas prestižajā Kentuki Universitātes komandā Wildcats D. Bukers pieteicās NBA draftam un 2015. gada NBA draftā Fīniksas "Suns" viņu izraudzījās ar kopējo 13. numuru.
Jau pirmajā sezonā D. Bukers ieņēma svarīgu vietu komandā, dodamies sākumsastāvā 51 spēlē no 76, kurās piedalījās. Savas karjeras otrajā sezonā viņš devās pamatsastāvā visās 78 spēlēs, spēlējot vidēji 35 minūtes un gūstot vidēji 22,1 punktu spēlē. D. Bukers guva 70 punktus zaudētā spēlē (120—130) pret Bostonas "Celtics". Viņš kļuva par jaunāko spēlētāju līgas vēsturē, kas iemetis vairāk nekā 60 punktus spēlē, tāpat arī par pirmo "Suns" spēlētāju, kas izcēlies ar šādu rezultativitāti.
2020. gadā D. Bukers pirmo reizi tika izraudzīts piedalīties NBA Visu Zvaigžņu spēlē, atkārtojot to pašu 2021. gadā. 2021. gadā D. Bukers ar Fīniksas "Suns" pirmo reizi sasniedza NBA izslēgšanas spēles.
Nacionālā izlase
Tā kā D. Bukera mātei ir meksikāņu izcelsme, tika izskatīta arī iespēja, ka viņš varētu pārstāvēt Meksikas basketbola izlasi. 2016. gadā viņš bija iekļauts ASV basketbola izlases sagatavošanās procesā pirms došanās uz 2016. gada olimpiskajām spēlēm.
5. sieviešu šaha olimpiāde
5. sieviešu šaha olimpiāde notika no 1972. gada 18. septembra līdz 13. oktobrim Skopjē (Dienvidslāvija, tagad Ziemeļmaķedonija).
Vienlaicīgi Skopjē notika arī 20. šaha olimpiāde.
Priekšsacīkstes
Olimpiādē piedalījās 23 valstu komandas. Komandas sacentās divos etapos: priekšsacīkstēs un finālos. Priekšsacīkstēs komandas tika sadalītas četrās grupās, no katras grupas divas labākās iekļuva "A" finālā, nākamās divas "B" finālā utt. Priekšsacīkšu rezultāti starp komandām netika pārnesti uz finālu, tāpēc komandas, kas kvalificējās vienā fināla grupa no vienas priekšsacīkšu grupas, šīs olimpiādes turnīros tikās savā starpā divreiz. Visas komandas gan priekšsacīkšu grupās un finālos spēlēja katra ar katru pēc apļa sistēmas. Priekšsacīkšu rezultāti bija šādi:
"A" fināls
!V||Komanda||width=20|1||width=20|2||width=20|3||width=20|4||width=20|5||width=20|6||width=20|7||width=20|8||width=30|P||width=30|KP
"B" fināls
9. Polija, 10. Dienvidslāvija, 11. Austrija, 12. Nīderlande, 13. Zviedrija, 14. Brazīlija, 15. Mongolija, 16. Austrālija.
"C" fināls
17. Šveice 18. Izraēla, 19. Singapūra, 20. Irāna, 21. Somija, 22. Skotija 23. Japāna.
Labākās pie galdiņiem
!Galdiņs, Vieta||Vārds, Uzvārds||Valsts||Grupa||Rezultāts||Partijas||Procenti
Godalgoto komandu dalībnieču individuālie rezultāti
Godalgoto komandu dalībnieču individuālie rezultāti redzami tabulās:
Vineta Elksne
Vineta Elksne (dzimusi Līvānos) ir latviešu dziedātāja.
Izglītība
Mācījusies J. Graubiņa Līvānu bērnu mūzikas skolā, Daugavpils Mūzikas koledžā, Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijā (2008. gadā iegūts maģistra grāds mūzikas pedagoģijā (Romāna Vanaga diriģēšanas klase), koncerteksāmens kopā ar Latvijas Universitātes sieviešu kori "Minjona").
Muzikālā karjera
No 12 gadiem bijusi Turku pagasta bērnu popgrupas “Mēs paši” dibinātāja un vadītāja.
Strādājusi par mūzikas pedagoģi Jaunmārupes, Kadagas pirmsskolas izglītības iestādē un par koncertmeistari Rīgas Tehniskās universitātes jauniešu vokālajā ansamblī “Jauna Nianse”.
Muzikālās gaitas populārajā mūzikā uzsākusi kā piedziedātāja Jānim Stībelim, vēlāk Laimai Vaikulei, Laurim Reinikam.
Plašu pieredzi guvusi, dziedot vokālajā trio Lady’s sweet. Sadarbojoties ar komponistu Kārli Lāci, koncertējusi dažādās koncertprogrammās, koncertuzvedumos (piemēram, “Cabaret plin, plin”, “Cabaret Artelis”, u.c.). 2009. gadā izdots grupas solo albums “Princešu ziemas dziesmas”. 2010. gadā ar grupu pārstāvējusi Latviju starptautiskajā konkursā “Jaunais vilnis”.
Piedalījusies dažādos projektos (t.sk. šovā “Dziedi ar zvaigzni” (duetā ar aktieri Arti Robežnieku), kopā ar grupu “MC orķestris” vairākas sezonas rūpējušies par muzikālo noformējumu TV3 šovā “Es mīlu tevi Latvija ”).
1992. gada Karaļa Fahda kauss
1992. gada Karaļa Fahda kauss bija pirmais nacionālo futbola izlašu turnīrs sacensībām, kas vēlāk ieguva FIFA Konfederāciju kausa nosaukumu. Tas notika Saūda Arābijā 1992. gada oktobrī. Turnīrā piedalījās četras komandas — turnīra rīkotāji Saūda Arābija, kas bija tā brīža Āzijas čempioni, kā arī vēl trīs konfederāciju čempionvienības. Par turnīra uzvarētājiem kļuva Argentīna, kas finālā ar 3:1 pieveica Saūda Arābiju.
Vineta Elksne
Muzikālā karjera
2013. gadā kopā ar Māri Grigali un bērnu studijas ansambli “Kukaiņi”, ieskaņojusi albumu “Re, kur es”.
Pēdējais samurajs
"Pēdējais samurajs" (en) ir 2003. gada ASV un Japānas kopražojuma episkā filma, kuras režisors ir Edvards Cviks. Galvenās lomas atveido Toms Krūzs (Olgrens), Timotijs Spols (Greiems), Kens Vatanabe (Kacumoto), Billijs Konolijs (Zebulons), Tonijs Goldvins (Bāglijs), Hirojuki Sanada (Judzi) un Kojuki (Taka). Filmas pirmizrāde notika 2003. gada 20. novembrī Tokijā.
Vineta Elksne
Muzikālā karjera
Šobrīd aktīvi koncertē ar dziedātāju Intaru Busuli un “Abonementa orķestri”.
Pēdējais samurajs
Filma nopelnīja 456 miljonu ASV dolāru pie 140 miljonu liela budžeta un saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Tā nominēta četrām Kinoakadēmijas balvām, trim Zelta globusa balvām un divām National Board of Review balvām. Iegūta National Board of Review balva kategorijā "Labākais režisors" (E. Cviks), kā arī Satellite Award balva par labāko oriģinālo mūziku, operatora darbu, kostīmu dizainiem un montāžu. Vēl filma apbalvota ar vairākām japāņu kino balvām.
Sižets
Filmas darbība notiek no 1876. līdz 1877. gadam, tā stāsta par ASV Armijas kapteini Neitanu Olgrenu, kuru ataicina uz Japānu, lai iemācītu Imperatora Meidzi karavīrus cīnīties pret dumpinieku armiju, kuru vada samurajs Kacumoto. Kaujas laikā Olgrens nonāk Kacumoto gūstā un tiek aizvests uz kalnu ciematu, kur valda Kacumoto. Gūstā Olgrens sāk izprast samuraju sadzīvi un filozofiju un pats kļūst par samuraju. Kacumoto karaspēka rindās viņš dodas cīnīties pret Imperatora armiju.
1992. gada Karaļa Fahda kauss
Stadions
Visas spēles tika aizvadītas Rijādā, Karaļa Fahda II stadionā.
Turnīrs
Visu spēļu sākuma laiki pēc vietējā laika (UTC+3).
Rušans Rafikovs
Rušans Rafikovs (ru, dzimis ) ir Krievijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2021) Rafikovs pārstāv KHL komandu Jaroslavļas "Lokomotiv". 2013. gada NHL draftā Rafikovu ar 187. numuru, 7. kārtā izvēlējās Kalgari "Flames".
Karjera
Uzaudzis Jaroslavļas "Lokomotiv" hokeja sistēmā. KHL debitējis 2015–16. gada sezonā. Spēlējis arī VHL koamandā HC Ryazan.
Cinka hlorīds
Cinka hlorīds (ZnCl2) ir balta, kristāliska, ūdenī ļoti labi šķīstoša viela. Tas ir cinka un hlora binārais savienojums, kas uzskatāms par sālsskābes cinka sāli. Cinka hlorīdam ir nepatīkama metāliska garša un tas kairina ādu un gļotādas. Pazīstami arī bāziskie cinka hlorīdi, piemēram, Zn(OH)Cl.
Iegūšana
Tīrāku vielu iegūst, izmantojot metālisko cinku, jo tad iegūtais cinka hlorīds ir piesārņots galvenokārt tikai ar dzelzi. Dzelzi atdala, nogulsnējot dzelzs(III) hidroksīda veidā, pievienojot šķīdumam cinka oksīdu. Ietvaicējot šķīdumu, kas satur sālsskābes pārākumu, iegūst baltu pulverveida produktu, kuru var izkausēt un iegūt porcelānam līdzīgu cietu, puscaurspīdīgu masu. Lai iegūtu pavisam tīru cinka hlorīdu, to pārkristalizē no karsta dioksāna.
Īpašības
Cinka hlorīds ir ļoti higroskopiska viela, kas gaisā glabājot izplūst. Koncentrētiem cinka hlorīda šķīdumiem ir skāba reakcija; šķīstot izdalās liels siltuma daudzums. Tas šķīst arī etanolā, glicerīnā, acetonā, anilīnā, piridīnā. Par spīti cinka hlorīda lielajam higroskopiskumam, virs 28 °C tas kristalizējas no šķīdumiem bezūdens formā; zemākās temperatūrās veido dažādus kristālhidrātus.
Izkausēts cinka hlorīds samērā labi vada elektrisko strāvu.
Cinka hlorīds viegli veido dubultsāļus, it sevišķi ar sārmu un sārmzemju metāliem; tiem mēdz būt sastāvs Me2[ZnCl4] (kur Me — vienvērtīgs metāls) un tos var uzskatīt par kompleksajiem savienojumiem — tetrahlorocinkātiem.
Izmantošana
Koncentrēts cinka hlorīda šķīdums šķīdina celulozi, tādēļ to izmanto pergamentam līdzīga papīra un fibras ražošanā. Lieto arī koksnes piesūcināšanai.
Lielās tieksmes uz ūdeni dēļ cinka hlorīdu lieto ūdens atdalīšanai no organiskām vielām (kondensācijas reakciju veikšanai). Lieto arī organisko krāsvielu ražošanai (tās bieži izgatavo kā dubultsāļus ar cinka hlorīdu), kā arī preparatīvajā organiskajā ķīmijā.
Ar cinka hlorīdu var kodināt metālus; to izmanto metālu lodēšanā (cinka hlorīda šķīdumu sālsskābē, kam pievienots salmiaks, sauc par "lodēšanas skābi"). Šādā šķīdumā ir amonija tetrahlorocinkāts (NH4)2[ZnCl4], ko sauc arī par "lodēšanas sāli". Šāda iedarbība izskaidrojama ar cinka hlorīda spēju šķīdināt metālu oksīdus, veidojoties kompleksajiem savienojumiem.
Guntis Gailītis
Guntis Gailītis (dzimis Līgatnē) ir latviešu režisors un sabiedriskais darbinieks.
Studējis režiju Latvijas Mūzikas akadēmijā. 2005. gadā absolvējis Latvijas Universitāti, kur studējis pedagoģiju un psiholoģiju.
No 1975. līdz 2006. gadam bijis režisors Latvijas Nacionālajā operā. 1983. gadā sācis pasniegt lekcijas Latvijas Mūzikas akadēmijā. Režisējis vairāk nekā 500 festivālus, koncertus un kultūras pasākumus. 2002. gadā kļuvis par Rīgas Latviešu biedrības biedru. 2006. gadā kļuvis par "Rīgas pieminekļu aģentūras" direktoru. 2011. gadā kļuvis par Rīgas Latviešu biedrības priekšsēdētāju.
2002. gadā nosaukts par Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieku.
Arupīte
Arupīte var būt:
Kārļi (Sutru pagasts)
Kārļi ir ciems Sutru pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 189 km attālumā no Rīgas.
Agramma femorale
Agramma femorale ir tīklblakšu suga. Barojas uz spilvēm (Eriophorum). Ķermeņa garums 1.9—2.8 mm.
Mančestras "Monarchs"
Mančestras "Monarchs" ir hokeja komanda, kas atradās Mančestrā, Ņūhempšīrā, ASV, un spēlēja Amerikas hokeja līgā.
2005. un 2007. gadā komanda bija AHL regulārās sezonas uzvarētāja.
Stefāno Pioli
Stefāno Pioli (it; dzimis Parmā) ir itāliešu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis aizsarga pozīcijā. Kopš 2019. gada oktobra ir Itālijas A sērijas kluba AC Milan galvenais treneris.
Trenera karjera
Trenera karjeras sākumā strādājis par Bologna un Chievo jauniešu komandu treneri. Par pirmo klubu, kurā pildīja galvenā trenera pienākumus, kļuva B sērijas vienība Salernitana. Vēlāk bijis arī cita B sērijas kluba Modena galvenais treneris. 2006. gadā pirmoreiz kļuva par Itālijas A sērijas kluba galveno treneri, uzņemoties dzimtā kluba Parma vadību. 2007. gada februārī, komandai atrodoties iepriekšpēdējā vietā, tika atbrīvots no amata. Karjeras turpinājumā strādāja ar vairākiem B sērijas klubiem.
A sērijā atgriezās 2010. gadā, kļūstot par Chievo galveno treneri. Tajā nostrādāja vienu sezonu. Pēc tam vadījis klubus Palermo, Bologna, Lazio, Milānas "Internazionale" un Fiorentina. 2020. gada oktobrī tika apstiprināts par AC Milan galveno treneri.
AC Milan
Heidelbergas cilvēks
Heidelbergas cilvēka vīrietis bija vidēji 1,75 m garš un 62 kg smags; sieviete — 1,57 m un 51 kg. Galvaskausa tilpums bija 1100–1400 cm³. Heidelbergas cilvēki izgatavojuši šķēpus, ar kuriem medījuši lielos dzīvniekus: briežus, mamutus, degunradžus.
Plaši izplatīts uzskats, ka Heidelbergas cilvēks cēlies no pirmcilvēka (H. antecessor). Populācijas viena daļa nonākusi Eiropā un tikusi izolēta kvartāra ledus laikmetu laikā. Aptuveni pirms gadiem no tās izveidojies Neandertāles cilvēks (H. neanderthalensis). No Āfrikā palikušās sugas, kas zināma kā Rodēzijas cilvēks, pirms —  gadiem radies mūsdienu saprātīgais cilvēks. Savukārt 2013. gadā Spānijas alā Sima de los Huesos atrastā Heidelbergas cilvēka DNS analīzes rāda, ka Heidelbergas cilvēks ģenētiski ir tuvāks Deņisovas cilvēkiem nekā neandertāliešiem.
If Lucy Fell
If Lucy Fell ir 1995. gada ASV romantiska komēdija, kuras režisors, scenārija autors un viens no galveno lomu atveidotājiem ir Ēriks Šafers. Citas lomas filmā atveido Sāra Džesika Pārkere, Bens Stillers un Elle Makfersone. Filmas pirmizrāde notika.
Džo un Lūsija ir kaimiņi un labākie draugi. Lūsija, kuras privātā dzīve ir ļoti blāva, pārliecina Džo, kurš ir iemīlējies nekad nesatiktā kaimiņienē, par nolekšanu no Bruklinas tilta, ja abi mēneša laikā neatradīs stabilu mīlestību.
Maļļu strauts
Maļļu strauts ir strauts, kas savieno divas dīķu sistēmas Saldus novadā starp Veldrēm un Bāliņiem. Tek dienvidu-dienvidrietumu virzienā.
Kārsavas stacija
Kārsavas stacija ir ciems Malnavas pagastā, Kārsavas novadā. Atrodas 281 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Kārsavas dzelzceļa stacijas ēka.
Divpunktu savienojums
Telekomunikācijās divpunktu savienojums (en) attiecas uz sakaru savienojumu starp diviem sakaru galapunktiem vai mezgliem. Piemērs ir telefona zvans, kurā viens tālrunis ir savienots viens ar otru, un viena zvanītāja teikto var dzirdēt tikai otrs. Tas tiek kontrastēts ar punktu — daudzpunktu vai apraides savienojumu, kurā daudzi mezgli var saņemt informāciju, ko pārraida viens mezgls. Citi divpunktu savienojumu piemēri ir nomātās līnijas un mikroviļņu radio relejs.
Melnais lauvpērtiķis
Melnais lauvpērtiķis jeb melnais lauvtamarīns (Leontopithecus chrysopygus) ir apdraudēta primātu kārtas suga, kas dzīvo nelielā areālā Sanpaulu štata austrumos Brazīlijā.
Divpunktu savienojums
Šis termins tiek lietots arī datortīklos un datoru arhitektūrā, lai apzīmētu vadu vai citu savienojumu, kas savieno tikai divus datorus vai shēmas, atšķirībā no citām tīkla topoloģijām, piemēram, kopnēm vai šķērsslēdžu slēdžiem, ar kuriem var savienot daudzas sakaru ierīces.
Melnais lauvpērtiķis
Lauvpērtiķu ģints pieder kalitriksu dzimtai, un ģintī ietilpst četras sugas. Tās mitinās nedaudzajās lietus mežu teritorijās, kas saglabājušās Brazīlijas dienvidaustrumos.
Divpunktu savienojums
Divpunktu savienojums dažreiz tiek saīsināts kā P2P. Šis P2P lietojums atšķiras no P2P, kas nozīmē vienādranga failu koplietošanas tīklu vai citu datu koplietošanas protokolu starp mezgliem.
Melnais lauvpērtiķis
Izskats
Ķermeņa garums 20 — 33,5 cm, astes garums 31,5 – 40 cm. Apmatojums garš, zīdains un melns, izņemot pakaļkājas augšstilbu, sēžamvietu un astes pamatni, kas ir rudā krāsā. Kailo, tumši pelēko vai melno ģīmīti ieskauj kuplas "lauvas" krēpes.
Divpunktu savienojums
Pamatdatu saite
Tradicionāla divpunktu savienojuma datu saite ir sakaru vide ar tieši diviem galapunktiem un bez datu vai pakešu formatēšanas. Abos galos esošie resursdatori uzņemas pilnu atbildību par starp tiem pārsūtīto datu formatēšanu. Savienojums starp datoru un sakaru nesēju parasti tika izveidots, izmantojot RS-232 vai līdzīgu saskarni. Datorus, kas atrodas tiešā tuvumā, var savienot ar vadiem tieši starp to interfeisa kartēm.
Melnais lauvpērtiķis
Izskats
Pēdas garas un tievas, ar ļoti gariem pirkstiem. Uz priekšējām un pakaļējām kājām asi, līki nadziņi.
Divpunktu savienojums
Pamatdatu saite
Kad savienojums ir izveidots attālā distancē, katrs galapunkts būtu aprīkots ar modemu, lai analogos telekomunikāciju signālus pārveidotu ciparu datu plūsmā. Ja savienojumam izmanto telekomunikāciju pakalpojumu nodrošinātāju, savienojumu sauc par īpašu, nomātu vai privātu līniju. ARPANET izmantoja nomātās līnijas, lai nodrošinātu divpunktu savienojuma datu saites starp pakešu komutācijas mezgliem, kurus sauca par saskarnes ziņojumu procesoriem.
Mūsdienu saites
Mūsdienu datortīklos termins divpunktu savienojuma telekomunikācija nozīmē bezvadu datu savienojumu starp diviem fiksētiem punktiem. Telekomunikāciju signāls parasti ir divvirzienu un vai nu dalīts ar daudzkārtēju piekļuvi (TDMA), vai arī kanalizēts. Tas var būt mikroviļņu releju savienojums, kas sastāv no raidītāja, kas šauru mikroviļņu staru ar parabolisko trauku antenu pārraida uz otro parabolisko trauku pie uztvērēja. Tas ietver arī tādas tehnoloģijas kā lāzeri, kas pārraida datus, kas modulēti uz gaismas staru. Šīm tehnoloģijām ir nepieciešama netraucēta redzes līnija starp abiem punktiem, un tāpēc redzes horizonts tās ierobežo līdz aptuveni 40 mi.
Tīklošana
Vietējā tīklā, atkārtotāju centrmezgli vai slēdži nodrošina pamata savienojamību. Centrmezgls nodrošina punktu — daudzpunktut (vai vienkārši daudzpunktu) ķēdi, kurā visi savienotie klienta mezgli koplieto tīkla joslas platumu. No otras puses, slēdzis, izmantojot mikrosegmentāciju, nodrošina virkni divpunktu savienojumu ķēžu, kas ļauj katram klienta mezglam izveidot īpašu ķēdi un papildu priekšrocības, ka tiem ir pilna dupleksa savienojumi.
Melnais lauvpērtiķis
Dzīvesveids
Dzīvo pastāvīgās ģimenēs, kas parasti sastāv no 4 līdz 8 īpatņiem — vairoties spējīga pāra un divus vai trīs gadus vecām atvasēm. Kad tēviņu kārtas pēcnācējs sasniedz dzimumbriedumu, tas dodas partneres meklējumos. Dažkārt vairākas ģimenes apvienojas lielākās saimēs. Tomēr, būdami savstarpēji ļoti draudzīgi, melnajiem lauvpērtiķiem no svešas grupas bara locekļi parasti uzbrūk ļoti agresīvi.
Divpunktu savienojums
Tīklošana
No OSI modeļa slāņa perspektīvas gan slēdži, gan atkārtotāju centrmezgli nodrošina fiziskā slāņa savienojumus starp punktiem. Tomēr datu pārraides centrmezglā atkārtotāju centrmezgls nodrošina savienojumu starp punktiem — katrs kadrs tiek pārsūtīts uz visiem mezgliem — savukārt slēdzis nodrošina virtuālus divpunktu savienojumus — katrs vienradzības rāmis tiek pārsūtīts tikai uz galamērķa mezglu.
Melnais lauvpērtiķis
Vairošanās
Vairošanās periods ilgst no septembra līdz martam. Jaundzimušo skaits no 1 — 4, parasti 2. Pirmās divas nedēļas par mazuļiem galvenokārt rūpējas mātīte, bet pēc tam rūpes par tiem uzņemas tēviņš. Viņš tos nēsā un mātītei iedod barošanās reizēs ik pēc divām trim stundām. Apmēram pēc trim nedēļām mazuļi sāk iepazīt apkārtni, bet pie vismazākajām briesmām atgriežas pie vecākiem.
Kerols Rīds
Sers Kerols Rīds (en, dzimis, miris ) bija angļu kinorežisors un kinoproducents.
Pazīstams ar tādām filmām kā film noir žanra filmām Odd Man Out (1947) un "Trešais cilvēks" (1949), mistērijas trilleri The Fallen Idol (1948) un "Oliver!" (Oliver!, 1968). Par filmu "Oliver!" saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā "Labākais režisors", savukārt pati filma tika atzīta par gada labāko. Odd Man Out saņēma pirmo BAFTA kino balvu kategorijā "Labākā britu filma". To pašu balvu saņēma arī The Fallen Idol. Britu kinoinstitūts "Trešais cilvēks" nodēvēja par 20. gadsimta labāko britu filmu.
Olaines iela (Jūrmala)
Olaines iela ir iela Jūrmalā, Priedaines apkaimē. Olaines iela sākas krustojumā ar Upmalas ielu un beidzas krustojumā ar Mangaļu ielu. Kopējais ielas garums ir 450 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Olaines ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Olaines iela ir savienota ar šādām ielām:
Nataļja Karamčakova
Nataļja Karamčakova (ru; dzimusi ) ir sportistes karjeru beigusi Krievijas brīvā stila cīkstone, Eiropas čempione, Pasaules čempionātu un Eiropas čempionātu medaļniece, Krievijas Starptautiskās klases sporta meistare.
Biogrāfija
Nataļja Karamčakova dzimusi 1975. gada 7. maijā Hakasijas autonomā apgabala, tagadējā Hakasijas Republikā, desmit bērnu ģimenē. Viņas māsas - Inga, Tatjana, Lidija un brālis Andrejs arī kļuva par slaveniem sportistiem.
Ar brīvo cīņu Karamčakova sāka nodarboties 1993. gadā Abakanā, pirms tam praktizēja arī džudo. Viņa trenējās Krasnojarskas sporta skolā un CSKA klubā. Viņas treneri bija brālis Andrejs Karamčakovs (kopš 1993. gada), kā arī Viktors Raikovs un Valērijs Aļeksejevs (kopš 1998. gada).
2003. gadā viņa piedalījās pasaules čempionātā Ņujorkā. Startējot svara kategorijā līdz 51 kg, viņa iekļuva finālā, kur zaudēja topošai japāņu zvaigznei Čiharu Ičo un kļuva par pasaules vicečempioni. Tajā pašā gadā Eiropas čempionātā Rīgā viņa izcīnīja Eiropas čempiones titulu. Gadu vēlāk viņa Eiropas čempionātā ieguva bronzas medaļu. Pēc tam Nataļja bija spiesta sporta nodarbībās ņemt pārtraukumu laulības un meitas piedzimšanas dēļ. Pēc diviem gadiem viņa atgriezās uz paklāja, cerot piedalīties 2008. gada Pekinas olimpiskajās spēlēs. 2007. gadā viņa tika uzaicināta uz Krievijas valstsvienību un piedalījās Pasaules kausa izcīņā, kas notika Krasnojarskā. Mērķi piepildīt neizdevās, un pēc sacensībām Karamčakovai tika konstatēts aizliegtais medikaments - metandienons, kura dēļ viņai tika uzlikts naudas sods, un kopā ar treneri Valēriju Aleksejevu viņa tika diskvalificēta uz diviem gadiem, kas sportistei praktiski nozīmēja karjeras beigas.
Precējusies ar savu treneri Valēriju Aļeksejevu, ģimenē aug meita Aleksandra.
Elfu valodas (Viduszeme)
"Elfu valodas" ir vairāku fiktīvu valodu kopa, kuru autors ir Džons Ronalds Rūels Tolkīns. To izveidošana noveda līdz mitoloģijas radīšanai, par kuru ir izklāstīts viņa grāmatās.
Bočezers
Bočezers (arī Boču ezers) ir beznoteces ezers Ventspils novada Ances pagasta ziemeļos.
Elfu valodas (Viduszeme)
Vēsture
Ingredienti Quenya valodā ir dažādi, bet tā izstrādājās ar sevi saskanīgā raksturā, kas ir ne gluži kā jebkura cita valoda, kuru zinu. Somu valodai, kuru uzgāju ap to laiku, kad sāku konstruēt mitoloģiju, bija dominējošā ietekme, tomēr tā tikusi būtiski samazināta. Somu valodas ietekme ir saglabājusies dažos veidos: līdzskaņu kombināciju un balsīgu vārdu nobeigumu b, d, g neesamība (izņemot mb, nd, ld, rd, kuras ir labvēlīgas [izrunai]), kā arī patika pret vārdu galotnēm -inen, -ainen, -oinen, un dažos gramatikas punktos, kā galotnes -sse (atpūsties pie vai iekš), -nna (kustība uz, virzienā pret), un -llo (kustība no); personīgās piederības tiek izteiktas ar piedēkļiem; nav dzimtes.
Bočezers
Atrodas starpkāpu ieplakā. Ūdens krāsa — brūnūdens. Nokrastes slīkšņā aug parastā purvmirte.
Latvijas PSR laikā ezers ietilpa Padomju kara bāzes teritorijā. Mūsdienās iekļauts dabas liegumā "Ances purvi un meži".
Markuss Brauns
Markuss Brauns (en; dzimis ) ir bijušais amerikāņu basketbolists, spēlējis uzbrūkošā aizsarga pozīcijā.
Viņš tiek uzskatīts par vienu no izcilākajiem ASV basketbolistiem, kas spēlējis ārzemēs. Karjeras laikā spēlēs NBA, Francijas, Itālijas, Turcijas, Krievijas, Spānijas, Izraēlas un Lietuvas basketbola klubos. Dažādu klubu sastāvā M. Brauns ir kļuvis par divkārtēju Francijas, divkārtēju Turcijas, divkārtēju Krievijas, Spānijas, trīskārtēju Lietuvas, trīskārtēju Baltijas un Izraēlas čempionu. Tāpat vairākkārt ticis atzīts par dažādu turnīru MVP un iekļauts dažādās simboliskajās izlasēs. 2008. gadā viņš kļuva par visu laiku rezultatīvāko Eirolīgas spēlētāju, taču 2011. gadā viņu pārspēja spānis Huans Karloss Navarro.
2011. gada oktobrī paziņoja par karjeras beigšanu.
Jānis Zakranovičs
Jānis Vilhelms Zakranovičs (, dzimis, miris ) bija latviešu luterāņu mācītājs, sprediķu autors, Latviešu literārās biedrības vadītājs no 1895. līdz 1903. gadam. Krišjāņa Valdemāra studiju biedrs.
Dzīves gājums
Dzimis Misas muižā muižas pārvaldnieka ģimenē. Mācījās Bauskas elementārskolā un apriņķa skolā. No 1851. līdz 1854. gadam - Jelgavas ģimnāzijā. No 1855. līdz 1859. gadam studēja teoloģiju Tērbatas universitātē, kur kopā ar "Tērbatas latviešu vakaru" kopas studentiem izveidoja studentu korporāciju Fraternitas Academica Dorpatensis. Līdztekus Krišjānim Valdemāram, E. Grīnhofam un Krišjānim Baronam tika ievēlēts tās vadībā.
Pēc atgriešanās Zemgalē bija mācītājs Dobelē (1864–1866), Lutriņos (1866–1879), Lielaucē un Īlē (1879–1907). No 1870. līdz 1879. gadam Zakranovičs bija "Latviešu Avīžu" redaktors.
Kārzdaba
Kārzdaba ir ciems Cesvaines pagastā, Madonas novadā. Atrodas 159 km attālumā no Rīgas.
Ülker
Ülker ir daudznacionāls Turcijas pārtikas un dzērienu ražotājs, kura galvenā mītne atrodas Stambulā, Turcijā. Tās produkti tiek eksportēti uz 110 valstīm. Ülker galvenie produkti ir biskvīti, cepumi, krekeri un šokolāde, taču tas ir paplašinājies arī citās produktu kategorijās.
Ülker 2004. gadā saņēma European Candy Kettle kluba balvu kā "Gada saldumu uzņēmums Eiropā". 2007. gada decembrī uzņēmums iegādājās Godiva Chocolatier no Campbell Soup Company par 850 miljoniem USD.
2016. gadā uzņēmuma īpašnieks Yıldız Holding nodeva 51% Ülker akciju savam jaunajam globālajam biznesam Pladis.
Kārzdaba
Ciema apkārtnē atrodas Kārzdabas ezers, bet pašā ciemā — Kārzdabas pareizticīgo baznīcas drupas.
Bogajaņijāra
Bogajaņijāra (arī Bogajāņi jāra) ir beznoteces ezeriņš starpkāpu purva vidū Ventspils novada Ances pagasta ziemeļos.