cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Inženierģeodēzija
Inženierģeodēzija ir ģeodēzijas zinātnes virziens, ko izmanto inženierizpētes darbos, veicot zemes virsmas un formas mērījumus transporta ceļu līniju izmeklēšanā pirms būvniecības, rekonstrukcijas un uzturēšanas darbos, zemes ierīcībā, mežierīcībā, mežizstrādē, videssaimniecībā un aizsardzībā, derīgo izrakteņu ieguvē u.c.
Veic tādus ģeodēziskos darbus, kā: uzmērījumus, nivelēšanu, līkņu sadali u.c.
Šie darbi galvenokārt ir:
1) Taisnu līniju nospraušana un mērījumi;
2) Leņķu mērījumi starp šīm taisnēm;
3) Līkņu sadale uz vietas;
4) Augstumpunktu uz zemes virsmas noteikšana.
Taisnu līniju nospraušana un mērījumi
Pirms uz vietas izmērīt taisnu līniju, nepieciešams ar stigmietiņiem nospraust līniju (trasi).
Nospraustās līnijas mēra ar 20 m tērauda lentu, īsās līnijas var mērīt ar ruleti.
Dzelzceļa un autoceļu būvē trasi piketē ik pēc katriem 100 m. Zemē iedzen piketmietiņu. Blakus iedzen pamatīgāku un augstāku tā sargmietu, uz kura uzraksta piketa numuru. Bez piketmietiņiem atzīmēti tiek arī starpmietiņi, kurus dēvē par plusiem. Uz sargmietiem pie plusiem raksta attālumu līdz iepriekšējam piketam. Ja piemēram, uz vietas atzīmējamais punkts piketu apsteidz par 65 m, tad uz sargmieta raksta +65.
Leņķu mērījumi
Dzelzceļu un autoceļu būvē parasti izmanto goniometru un teodolītu.
Goniometrs
Goniometrs ir vienkārš, lēts un ērts instruments, dod pietiekamu precizitāti daudziem darbiem.
Precīziem mērījumiem jāizmanto teodolīts. Goniometrs sastāv no diviem cilindriem: apakšējais (limbs) un augšējais (alidads). Uz apakšējā cilindra ieslīpās augšējās malas leņķa grādu skalas raksts no 0 - 360⁰. Uz apakšējā cilindra malas iegrieztas diopras: zem iedaļas ar ierakstu 0 - acs diopra (šaura sprauga); bet zem dalījuma 180 - priekšmetdiopra (plats šķēlums ar matu). Šīs diopras sauc par nekustīgām.
Augšējam cilindarm ir diopru pāris, kas dod ddivus savstarpēji perpendikulārus virzienus. Šīs dopras suc par kustīgām. Zem kustīgā diopru pāra ievietoti noniji (vernjeri), kuru precizitāte parasti ir 2 min.
Virs goniometra novietota busole.
Mariss Jansons (filma)
"Mariss Jansons" ir 1999. gadā izdota Latvijas dokumentālā filma. Filmas režisore ir Māra Straume.
Inženierģeodēzija
Goniometrs
Augšējais cilindrs brīvi rotē uz ass, kas nostiprināta apakšējā cilindrā. Goniometru uzmauc uz kārts vai speciāla trijkāja statīva.
Mariss Jansons (filma)
Sižets
Trīs gadu garumā veidots stāsts par latviešu diriģentu Marisu Jansonu.
Inženierģeodēzija
Skatīt arī
Dzelzceļa trase
Rodžers Lodziņš
Viņa māsa ir bijusī kalnu slēpotāja, tagad trenere Ulla Ģērmane.
Inženierģeodēzija
Skatīt arī
Ģeodēzijas zinātne.
Juris Urtāns
Juris Tālivaldis Urtāns (dzimis ) ir latviešu vēsturnieks un arheologs, vēstures zinātņu doktors, habilitētais mākslas zinātņu doktors (disertācija "Arheoloģijas piemineklis kā kultūrvēsturisks fenomens").
Veicis plašu arheoloģijas un vēstures pieminekļu apzināšanu visā Latvijas teritorijā. Vadījis daudzas arheoloģijas ekspedīcijas, pēdējos gados pievērsies tālizpētes metožu (apsekošanas ar aviāciju) izmantošanai vēstures pētījumos. Vairāk par 900 publikāciju autors, to skaitā vairāk nekā 20 dažādu grāmatu autors.
Tokajas vīna reģions
Tokajas vīna reģions (hu, sk ) ir vēsturisks vīna reģions Ungārijas ziemeļaustrumu un Slovākijas dienvidaustrumu daļā. Tas ir viens no septiņiem Ungārijas vīna reģioniem.
Reģions sastāv no 28 uzskaitītiem ciematiem un 11 149 hektāriem vīna dārzu, no kuriem šobrīd iekopti ir 5500 hektāri. 2002. gadā Tokaja tika atzīta par UNESCO Pasaules mantojuma objektu ar nosaukumu Tokajas vīna reģiona vēsturiskā ainava. Tomēr reģions bija pazīstams jau iepriekš kā Tokaji vīna izcelesmes vieta. Tas ir pasaulē vecākais vīns, kura gatavošanā izmanto vīnogas, kuras skārusi cēlā puve (Botrytis cinerea).
Raksturīgās iezīmes
Dažas no iezīmēm, kas Tokajas vīna reģionu padara unikālu:
Autoceļš P89
P89 autoceļš Ķekava—Skaistkalne ir Latvijas reģionālais autoceļš, kas savieno autoceļu A7 3 km no Ķekavas caur Vecumniekiem ar Lietuvas robežu Skaistkalnē. Autoceļa kopējais garums ir 55,8 km un tas visā garumā ir klāts ar asfaltbetona segumu. Ceļš šķērso Ķekavas un Bauskas novadus.
Atmaksāt ar labu
"Atmaksāt ar labu" (en) ir 2000. gada ASV romantiska drāma, kas balstīta uz Ketrīnas Raienas Haidas tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisore ir Mimija Ledera. Galvenās lomas filmā atveido Helēna Hanta, Kevins Speisijs, Heilijs Džoels Osments, Džejs Mors, Džons Bon Džovi, Džeimss Kevizels un Endžija Dikinsone. Filmas pirmizrāde notika.
Trevors uzsāk mācības 7. klasē. Viņa sociālo zinību skolotājs Jūdžīns Simonets uzdod klasei izdomāt plānu, kā pārveidot pasauli par labāku vietu. Trevors izdomā plānu "Atmaksāt ar labu" - šī plāna pamatā ir doma, ka cilvēks, kurš saņēmis palīdzību, cenšas atdarīt ar labu trim citiem cilvēkiem.
Branko Iličs
Branko Iličs (sl, dzimis ) ir bijušais Slovēnijas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Slovēnijas futbola izlases dalībnieks.
Savas karjeras laikā spēlējis Slovēnijā, Spānijā, Krievijā, Kiprā, Izraēlā, Serbijā, Kazahstānā, Japānā un Dānijā.
Slovēnijas futbola izlases sastāvā piedalījies 2010. gada FIFA Pasaules kausā.
Anna Bērzkalne
Anna Bērzkalne (dzimusi, mirusi ), pseidonīms — A. Vītole, bija latviešu folkloriste, pedagoģe. Latviešu folkloras krātuves dibinātāja. Dr. filoz. (1942).
Branko Iličs
Sasniegumi
Domžale
Anna Bērzkalne
Dzimusi zemnieka ģimenē. No 1903. līdz 1908. gadam mācījusies Ata Ķeniņa privātģimnāzijā. 1917. gadā absolvējusi Kazaņas Augstāko sieviešu kursu Vēstures un filoloģijas fakultātes Krievu filoloģijas nodaļu. 1925. gadā papildinājusi zināšanas Tartu Universitātē, Igaunijā, 1927. gadā — Dānijā.
Branko Iličs
Sasniegumi
Partizan
Anna Bērzkalne
No 1920. līdz 1944. gadam strādājusi par skolotāju Rīgas 2. vidusskolā. 1924. gadā nodibinājusi Latviešu folkloras krātuvi, arī tās pirmā vadītāja (līdz 1929. gadam). No 1945. līdz 1950. gadam bijusi zinātniskā līdzstrādniece Latvijas Zinātņu akadēmijas Etnogrāfijas un folkloras institūtā.
Branko Iličs
Sasniegumi
Olimpija Ljubljana
Anna Bērzkalne
Vairāki pētījumi par folkloru. Saņēmusi Krišjāņa Barona prēmiju par 1931. gadā sastādīto "Latvju dainu" garāko dziesmu tipu rādītāju.
Mirusi 1956. gadā. Apglabāta Poruka kalniņā, Rīgas Meža kapos.
Beleviči
Beleviči ir ciems Dricānu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 251 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Sološnīku ezers.
Pandža
Pandža ir upe Centrālāzijā, viena no Amudarjas satekupēm. Sākas Pamira dienvidos, satekot Pāmiras un Vāhāndarjas upēm. Tek rietumu—ziemeļrietumu virzienā pa šauru ieleju starp Pamiru un Hindukušu; visā garumā ir Afganistānas un Tadžikistānas robežupe. Upes garums ir 921 km, kopā ar Vāhāndarju — 1141 km. Lejasdaļā Pandža tek pa Baktrijas līdzenumu, kur, satekot ar Vahšu, veido Amudarjas sākumu. Lielākās pietekas ir Šīve, Koukče, Kondoza (kreisās), Gunda, Bartanga, Kizilsu (labās). Upei galvenokārt ledāju kušanas barošana. Lielākās pilsēta krastos ir Horuga un Pandža Tadžikistānā. Gar upes labo krastu stiepjas Pamira trakts, upi šķērso tilti pie Iškošimas un Horugas.
78. Venēcijas kinofestivāls
78. ikkagējais Venēcijas Starptautiskais kinofestivāls norisinājās 2021. gadā no 1. līdz 11. septembrim. Dienvidkorejas režisors Pons Čunho bija žūrijas prezidents, kļūstot par pirmo Dienvidkorejas režisoru, kas izvēlēts šo pienākumu veikšanai. Serēna Rosi vadīja kinofestivāla atklāšanas un noslēguma pasākumus. Zelta lauvu saņēma Odrijas Divanas filma Happening. Zelta lauvu par mūža ieguldījumu saņēma Roberto Beninji un Džeimija Lī Kērtisa
Texas Instruments
Texas Instruments Inc. ir ASV tehnoloģiju uzņēmums, kas projektē, ražo un izplata pusvadītāju izstrādājumus. Uzņēmums dibināts 1930. gadā. Tā galvenais birojs atrodas Dalasā.
FK Brocēni "Starts"
FK Brocēni "Starts" ir padomju un Latvijas futbola klubs no Brocēniem.
Pēc 1996. gada sezonas, finansējuma nepietiekamības dēļ, "Starta" vadība atteicās no turpmākās dalības Latvijas futbola Virslīgā, bet pats klubs pārbāzējās uz Saldu un tika reorganizēts par FK "Saldus".
Vēsture
Straujš futbola izrāviens Brocēnos un Latvijas mērogā notika 1961. gadā. CŠK komandā tika iesaistīta vesela grupa spēlētāju no citām pilsētām, tai skaitā no Tukuma uz Brocēniem pārnāca Vladislavs Karaškēvics, Elmārs Kronbergs, Igors Valbis, Ivars Ozols un Aleksejs Sokolovs, par komandas treneri tika uzaicināts kādreizējais Rīgas "Daugavas" spēlētājs un Valmieras "Vārpas" treneris Laimonis Šņore.
Boskovice
Boskovice (cz) ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Blansko apriņķī.
Vēsture
Dibināta 11. gadsimtā, 14. gadsimta ieguvusi pilsētas tiesības. Ilgu laiku pilsēta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Savulaik pilsētā bija liela ebreju kopiena. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Cilvēki
Boskovice ir fotogrāfa Josefa Koudelkas (Josef Koudelka, 1938) un Romas katoļu kardināla Tomāša Špidlīka (Tomáš Špidlík, 1919-2010) dzimtā pilsēta.
Raipoļi
Raipoļi (arī Raipuļi, latgaliešu: Raipuli) ir ciems Viļakas novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta austrumu daļā 6,9 km no pagasta centra Rekovas, 23,7 km no novada centra Viļakas un 251 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.
Helēna Tangijeva-Birzniece
Dzīvesgājums
Dzimusi 1907. gada 31. martā (13. aprīlī) Pavlovskā (pēc citiem datiem Tbilisi) armēņu izcelsmes dzelzceļa stacijas priekšnieka Aleksandra Bek-Melin Tangijeva un viņa sievas Jeļizavetas ģimenē. Viņas vectēvs bija Krievijas impērijas armijas virsnieks B. M. Tagijancs.
8 gadu vecumā viņa Petrogradā sāka mācīties Čekriginu privātā baleta studijā, vēlāk Petrogradas teātra skolā pie O. Preobraženskas un A. Vaganovas, kuru absolvēja 1924. gadā. Dejoja Valsts akadēmiskā operas un baleta teātra trupā, no 1925. gada bija Ļeningradas horeogrāfijas skolas pedagoģe. 1927. gada 5. jūlijā Ļeņingradā Jēzus baznīcas mācītājs Jānis Zālītis Tangijevu salaulāja ar Latvijas ģenerālkonsulu Ļeņingradā Aleksandru Heinrihu Birznieku un viņa pārcēlās uz dzīvi Latvijā.
No 1927. līdz 1939. gadam Helēna Birzniece bija baleta soliste Latvijas Nacionālajā operā un vadīja privātu baleta studiju (1928-1944). Bija pirmā Ainas lomas izpildītāja Jāņa Mediņa baletā “Mīlas uzvara”, ko 1935. gadā iestudēja Osvalds Lēmanis, piedalījās viesizrādēs Briselē, Antverpenē, Kauņā (1930), Berlīnē (1931), Helsinkos (1932, 1936) un Stokholmā (1935).
Pēc Otrā pasaules kara Tangijeva no 1945. līdz 1952. gadam un no 1956. gada bija galvenā baletmeistare Operas un baleta teātrī, līdztekus no 1948. gada strādāja par pedagoģi Rīgas Horeogrāfijas vidusskolā. 1947. gadā viņa iestudēja savu pirmo latviešu oriģinālbaletu "Laima", 1958. gadā M. Ravēla viencēliena baletu "Bolero", 1959. gadā baletu "Rigonda". Bija arī Latvijas PSR Valsts muzikālās komēdijas teātra baletmeistare (1952—1956). Mirusi 1965. gadā. Apbedīta Meža kapos.
Trusis. 7 lidojumi
Sižets
Kādas lauku mājas saimnieks konstatē, ka tam nozagts trusis. Kā jau nelielā ciematā, visi ļoti labi pazīst viens otru, līdz ar to filmas turpinājumā atklājas, kā atrast zagli, izmantojot šo pazīšanos.
Klīvers
Klīvers (de; sieviešu dzimtē Klīvere) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
20A/2. autobusu maršruts (Daugavpils)
'''20A/2. autobusu maršruts''' ir Daugavpils sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas vienu reizi dienā kursē no pieturas "Autobusu parks", caur Jauno Forštati, Daugavpils Reģionālo slimnīcu un Vecstropiem uz autoostu.
Maršruts
20A/2. maršruta autobuss kursē pa šādām ielām: Kārklu iela, Vidzemes iela, Piekrastes iela, Rēzeknes iela, Aveņu iela, Vidzemes iela, 1. pasažieru iela, Malu iela, Smiltenes iela, Varšavas iela, Smilšu iela, Jātnieku iela, Vaiņones iela, Vasarnīcu iela, 18. novembra iela, Daugavas iela un Imantas iela.
Pieturvietas
20A/2. autobusa maršrutā ir 36 pieturas.
Jēkabs Mediņš
Jēkabs Mediņš (1885—1971) bija latviešu mūzikas pedagogs un komponists. Latvijas Valsts konservatorijas profesors un rektors (1948–1951), kora diriģēšanas nodaļas dibinātājs. Latvijas Komponistu savienības valdes priekšsēdis (1948–1950).
Dzīvesgājums
Dzimis 1885. gada 22. martā Rīgā mūziķa Jura Mediņa ģimenē. Arī viņa brāļi Jāzeps (1877—1947) un Jānis Mediņi (1890—1966) un māsa Marija apguva mūziķu profesiju.
Mācījās Rīgas pilsētas reālskolā, kuru beidza 1900. gadā, 1902. gadā ieguva skolotāja tiesības. Pēc tam mācījās sava brāļa Jāzepa vadītajā Rīgas Mūzikas institūtā (1903–1905) un līdztekus spēlēja dažādos orķestros. No 1905. līdz 1917. gadam Jēkabs Mediņš bija mūzikas priekšmetu pasniedzējs, kora un orķestra vadītājs Valmieras skolotāju seminārā, daudz koncertēdams un vasarās papildinādamies meistarkursos Berlīnes Mūzikas augstskolā pie Sigas Garso, Gobi Eberharta un Hugo Raša.
Pirmā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Krieviju, pēc atgriešanās dzimtenē 1920. gadā vienu gadu bija pasniedzējs jaundibinātajā Latvijas Konservatorijā. 1921. gadā pārcēlās uz dzīvi Jelgavā, kur bija Jelgavas Tautas konservatorijas direktors un pedagogs, no 1930. gada arī Jelgavas Filharmonijas faktiskais vadītājs, līdztekus arī mūzikas pasniedzējs Jelgavas Skolotāju institūtā.
Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā viņš pārcēlās uz Rīgu un no 1947. gada bija Latvijas Valsts konservatorijas profesors un rektors (1948–1951), kora diriģēšanas nodaļas dibinātājs. Latvijas Komponistu savienības valdes priekšsēdis (1948–1950). Bija X Dziesmu svētku (1948), XI Dziesmu svētku (1950) un XII Dziesmu svētku (1955) virsdiriģents, XIII Dziesmu svētku (1960), XIV Dziesmu svētku (1965) un XV Dziesmu svētku (1970) goda virsdiriģents.
Darbi
Vienpadsmit koncerti dažādiem soloinstrumentiem ar simfonisko orķestri, klavieru sonatīnes, mūzika dažādiem instrumentiem ar klavierēm, stīgu kvarteti un simfoniskās miniatūras. No pāri par 130 latviešu tautasdziesmu apdarēm koriem divas trešdaļas rakstītas bērnu koriem. J. Mediņa apdares raksturo nobriedusi, emocionāli līdzsvarota muzikālā doma un teicama kora specifikas izpratne.
Krista Baumane
Krista Baumane (dzimusi ) ir latviešu blogere, uzņēmēja, sabiedriskā darbiniece un politiķe. Bijusi 13. Saeimas deputāte, ievēlēta no politisko partiju apvienības "Attīstībai/Par!" Rīgas vēlēšanu apgabalā. Iepriekš bijusi domnīcas "Providus" vadītāja.
Biogrāfija
Studējusi Latvijas Universitātē (politikas zinātne) un Starptautiskajā universitātē Ženēvā (uzņēmējdarbības vadība un diplomātija).
No 2002. līdz 2005. gadam bijusi domnīcas "Providus" vadītāja, blogere (veido kulināro blogu), uzņēmēja, kā arī Latvijas Dabas fonda projektu vadītāja.
Politiskā darbība
K. Baumane ir partijas "Kustība Par!" biedre. 2018. gadā kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās no apvienības "Attīstībai/Par!" saraksta Rīgas vēlēšanu apgabalā. Sākotnēji netika ievēlēta, taču 2020. gadā kļuva par 13. Saeimas deputāti Rīgas domē ievēlētā Mārtiņa Staķa vietā. 13. Saeimā strādāja Ārlietu komisijā, Pilsonības, migrācijas un sabiedrības saliedētības komisijā un Vides un klimata apakškomisijā.
Dundagas luterāņu baznīca
Dundagas Evaņģēliski luteriskā baznīca ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams Pils ielā 10, Dundagā, Latvijā. Baznīcā darbojas Dundagas luterāņu draudze, kurā ir ap 150 locekļu, dievkalpojumus vada prāvesta v.i. Armands Klāvs (dzimis 1973). 1935. gadā baznīcai piešķirts arhitektūras pieminekļa statuss.
Krista Baumane
Politiskā darbība
2022. gadā notikušajās 14. Saeimas vēlēšanās K. Baumane kandidēja no apvienības "Attīstībai/Par!" saraksta, taču tas nepārvarēja 5% barjeru.
Dundagas luterāņu baznīca
Vēsture
Dundagas evaņģēliski luteriskā latviešu draudze pastāv kopš 17. gadsimta, tagadējo mūra baznīcu pabeidza celt 1766. gadā ar Dundagas pils īpašnieka ievērojamā diplomāta un valstvīra Kārļa Ostenzakena (1726—1794) gādību, viņš pēc nāves Berlīnē apglabāts Dundagas baznīcā.
1856.—1859. gadā Ansis Dinsbergs izgatavoja baznīcas ērģeles, 1912. gadā Janis Rozentāls uzgleznoja altārgleznu "Lieldienu rīts". Līdz 1920. gadu sākumam baznīcu izmantoja gan vācu, gan latviešu draudzes, vēlāk tikai latviešu draudze. Tā necieta ne Pirmajā, ne Otrajā pasaules karā.
Pēc Pirmā pasaules kara uzstādīja piemiņas plāksni Latvijas atbrīvošanās cīņās un pasaules karā kritušajiem Dundagas draudzes piederīgajiem. 1935. gadā Pieminekļu valde no baznīcas izņēma Ostenzakenu dzimtas muižnieku tēlus un pārveda tos uz Rīgas muzeju pie Doma baznīcas. Dundagas baznīcā saglabājies K. J. fon der Ostenzakena kenotafa fragments.
Ērģeles
Ērģeles iesvētītas 1859. gada 6. oktobrī. Ērģeļu klaviatūra ir 4 oktāvu apjomā, tām ir 15 reģistri, 2 manuāļi un pedālis. Tās remontētas 1899., 1921. un 1992. gadā.
Ella Buceniece
Ella Buceniece (dzimusi ) ir latviešu filozofe. Dr. filoz. (1980).
1972. gadā absolvējusi Latvijas Valsts universitātes Vēstures un filozofijas fakultāti. 1993. gadā stažējusies Oslo Universitātes Sieviešu studiju centrā.
Jevgeņijs Znosko-Borovskis
Jevgeņijs Znosko-Borovskis (fr; ru;, Pavlovska — , Parīze) bija Krievijas un Francijas šahists un rakstnieks.
Ella Buceniece
No 1972. līdz 1981. gadam bijusi zinātniskā līdzstrādniece Latvijas Zinātņu akadēmijas Vēstures institūtā, pēc tam līdz 1991. gadam — akadēmijas Filozofijas un socioloģijas institūtā. 1991. gadā kļuvusi par Latvijas Universitātes Filozofijas un socioloģijas institūta vadošo pētnieci. Pasniedz Latvijas Universitātē un Rīgas Tehniskajā universitātē.
Jevgeņijs Znosko-Borovskis
Biogrāfija
1904. gadā Sanktpēterburgā beidzis Aleksandra liceju. Piedalījies Krievijas—Japānas karā. No 1909. gada līdz 1912. gadam Sanktpēterburgas literārā žurnāla "Apollons" (ru) līdzstrādnieks, kurā rakstījis recenzijas par teātru izrādēm un literārās dzīves hroniku. 1909. gada 22. novembrī bija Nikolaja Gumilova sekundants viņa divkaujā ar Maksimilianu Vološinu. 1910. gadā publicējis savu pirmo lugu "Kreiseris "Almaz"" (ru), kurā kritika atzīmējusi Morisa Meterlinka ietekmi. Tajā pašā gadā Vsevolods Meierholds iestudējis Znosko-Borovska komēdiju "Pārveidotais princis" (ru).
Ella Buceniece
Vairāk nekā 70 rakstu autore. 1995. gadā izdota viņas sastādītā grāmata "Ideju vēsture Latvijā". Kopš 1988. gada ir Starptautiskās fenomenoloģijas asociācijas biedre. 2009. gadā saņēmusi Teodora Celma balvu filozofijā.
Jevgeņijs Znosko-Borovskis
Biogrāfija
Bijis pazīstams arī kā šahists. Piedalījies Viskrievijas šaha kongresos 1903. gadā Kijevā, kur dalījis 6.-7. vietu, 1906. gadā Sanktpēterburgā bijis 4. vietā, bet 1907. gadā Lodzā dalījis 3.-4. vietu. 1906. gadā debitējis starptautiskos šaha turnīros Ostendē (Beļģija) un Nirnbergā, kuros ieguvis šaha meistara nosaukumu. Bijis arī šaha nodaļu redaktors vairākos Sankpēterburgas laikrakstos un žurnālos, kā arī apkopojis tā laika šaha turnīru partiju krājumus.
Tāpat turpinājis savas šahista gaitas ar mainīgiem panākumiem piedaloties šaha turnīros. 1924. gadā Vestonā (Anglija) ieņēmis 3. vietu aiz Makša Eives un Džordža Tomasa. 1925. gadā Parīzē dalījis 3.-4. vietu kopā ar Karelu Opočenski aiz Aleksandra Aļehina un Savelija Tartakovera. 1926. gada neoficiālās šaha olimpiādes individuālajā turnīrā Budapeštā palicis pēdējā vietā. 1930. gadā uzvarējis šaha turnīrā Parīzē. Arī pēc Otrā pasaules kara piedalījies dažos šaha turnīros (Zānstrēka - 1947, Lucerna - 1949), taču pārsvarā ieņēmis vietas turnīru tabulu beigās. Publicējis vairākus darbus, kas bijuši veltīti šaha teorijas problēmām un ievērojamu šahistu raksturojumam.
Mehelena
Mehelena (nl, fr) ir pilsēta Beļģijā, Flandrijā, Antverpenes provincē pie Deiles upes.
šeit dzīvoja 85 665 iedzīvotāji. Mehelenas Sv. Rumbolda katedrāles befruā (tornis) iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Pilsētā atrodas Flandrijas sabiedriskā transporta uzņēmuma De Lijn galvenais birojs. Pilsētas AFAS stadionā "Achter de Kazerne" ir bāzēts Beļģijas futbola Pro līgas klubs KV Mechelen.
Cilvēki
Mehelenē dzimuši:
Bečeri
Bečeri ir ciems Ņukšu pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 275 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes LielaisPeisaiņs, Bečeru ezers, Asareits, MazaisPeisaiņs.
London Stock Exchange
London Stock Exchange plc (Londonas fondu birža) jeb LSE ir Apvienotās Karalistes fondu birža. Atrodas Londonā. Ietilpst London Stock Exchange Group grupā. Dibināta 1801. gadā.
Akcijas biržā sadalītas divos tirgos:
Vēsture
Oficiāli Londonas birža tika dibināta 1801. gadā, bet faktiski vērtspapīru vēstures tirdzniecība Anglijā sākās XVI. gadsimtā. Finansēt dārgus ceļojumus uz Ķīnu par pašu kapitālu nebija iespējams, angļu uzņēmumi pēc līdzīga modeļa Antverpenē savāca zeltu apmaiņā pret turpmāko uzņēmuma peļņas daļu.
1687. gadā piecpadsmit uzņēmumi Londonā tirgoja savus vērtspapīrus. 1695. gadā bija jau ap 150 uzņēmumu. Rezultātā neliela daļa no šīm akcijām aktīvi tirgojās, daudzi uzņēmumi izrādījās dzīvotnespējīgi. 1690. gadu angļu IPO burbulis dažkārt tiek salīdzināts ar 90. gadu dot-com burbuli.
1802. gadā tā pārcēlās uz Capel Court ēku.
Pirmā pasaules kara laikā birža slēgta no 1914. gada jūnija līdz 1915. gada janvārim. Otrā pasaules kara sākumā 1939. gada septembrī birža slēgta uz sešām dienām. 1945. biržas ēkā trāpīja vācu V-2 raķete.
1972. gadā atklāta jauna biržas ēka — Stock Exchange Tower ("Fondu biržas tornis"). 1973. gadā biržā tika atļauts tirgoties sievietēm un ārzemniekiem. Martā Londonas birža (formāli) apvienoja 11 Lielbritānijas un Īrijas reģionālās biržas.
1980. gados tika atcelta finanšu tirgus regulēšana (nosaukta par Big Bang, "Lielo Sprādzienu"). Birža kļuva par privātu kapitālsabiedrību. Londonas fondu biržas galvenais indekss ir FTSE100, kas tika laists klajā 1984. gada 3.janvārī. Tas apkopo pirmos simts uzņēmumus ar lielāko kapitalizāciju, kas tiek kotēta Londonas fondu biržā.
2007. gadā London Stock Exchange apvienojās ar Borsa Italiana, izveidojot London Stock Exchange Group (LSEG).
2020. gadā Londonas fondu biržas kopējie ieņēmumi bija 2124 miljoni mārciņu (2056 miljoni mārciņu 2019. gadā). Londonas biržā līdz 2021. gadam veidoja aptuveni 50 procentus no starptautiskās akciju tirdzniecības. 2021. gadā vidējais dienas akciju apgrozījums Londonas fondu biržā sastādīja 8,6 miljardi eiro.
Celestīns
Celestīns var būt:
Rekosari
Rekosari ir ciems Viļakas novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļos 6,2 km no pagasta centra Rekovas, 17,2 km no novada centra Viļakas un 253,2 km no Rīgas.
Pols Roso
Pols Roso (fr) bija franču riteņbraucējs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja treka riteņbraukšanas sprinta braucienā. Šajā disciplīnā viņš priekšsacīkšu kārtas braucienā ieguva pirmo vietu, bet ceturtdaļfināla braucienā — trešo vietu, un turpmāko cīņu neturpināja.
Celestīns I
Pāvests Celestīns I (, dzimšanas gads nav zināms, miris ) bija Romas pāvests no līdz. Biogrāfiju grāmatā Liber Pontificalis ir minēts, ka par pāvestu Celestīns I kļuva. Viņa priekštecis bija Bonifācijs I, bet pēctecis — Siksts III.
Par Celestīna bērnību nav zināms nekas, izņemot to, ka viņa tēva vārds bija Prisks (Priscus). Viņš pats apgalvoja, ka ir dzīvojis Milānā pie svētā Ambrozija. Pirmais dokuments, kurā ir pieminēts Celestīns I, ir datēts ar 416. gadu. 422. gada 10. septembrī viņš kļuva par Romas pāvestu. Viņa laikā Āfrikā esošās bīskapijas nonāca Romas kontrolē. Tajā pašā laikā viņš cīnījās par ietekmi ar Konstantinopoles arhibīskapu Nestoriju.
Romas katoļu baznīcā Celestīna I piemiņas diena ir 6. aprīlis, bet pareizticībā šo dienu atzīmē 8. aprīlī.
Rožē de Barbarēns
Emīls Rožē de Tomass de Barbarēns (fr; dzimis, miris ) bija franču sporta šāvējs, olimpiskās zelta medaļas ieguvējs.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja tranšejas šaušanā. Šajā disciplīnā viņš izcīnīja zelta medaļu.
Bobs Makgrāts
Roberts Emets Makgrāts (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu aktieris, mūziķis un bērnu grāmatu rakstnieks. Vislabāk zināms pēc mūzikas skolotāja Boba Džonsona lomas izglītojošajā televīzijas bērnu raidījumā Sesame Street no 1969. līdz 2017. gadam.
Replikācija
Replikācija (no latīņu replicatio — 'atkārtošana, atjaunošana') var būt
Flinstoni
"Flinstoni" (en) ir ASV animācijas televīzijas seriāls, kura autori ir Viljams Hanna un Džozefs Barbera. Seriālu laikā no līdz  pārraidīja American Broadcasting Company televīzijas kanālā.
Seriāls ir par Bedrokā dzīvojošo akmens laikmeta vidusslāņa Flinstonu ģimeni un viņu kaimiņiem — Rablu ģimeni.
Tā kā pirmajās divās sezonās viens no sponsorētājiem bija Winston cigarešu ražotājs, seriāla tēli vairākas reizes piedalījās Winston cigarešu reklāmās. 2013. gadā TV Guide ierindoja seriālu otrajā vietā visu laiku labāko animācijas seriālu sarakstā pēc "Simpsoniem".
Latvijā seriālu rādīja LNT un TV5 Rīga televīzijas kanālos.
Peters Naurs
Peters Naurs (da; dzimis, miris ) bija dāņu datorzinātnes pionieris, 2005. gada Tjūringa balvas saņēmējs. Viņš uzlaboja Džona Bekusa izstrādāto bezkonteksta gramatiku pieraksta formu, kas vēlāk tika nosaukta par Bekusa-Naura formu. To izmanto, lai aprakstītu vairuma programmēšanas valodu sintaksi. Viņš deva lielu ieguldījumu ALGOL 60 programmēšanas valodas izstrādē.
Karjeru zinātnē viņš sāka astronomijā, 1957. gadā saņemot filozofijas zinātņu doktora grādu, bet pirmā saskarsme ar datoriem noveda pie izpētes jomas maiņas. No 1959. līdz 1969. gadam viņš strādāja Regnecentralen, Dānijas skaitļošanas institūtā, tajā pašā laikā vadot lekcijas Nīlsa Bora institūtā un Dānijas Tehniskajā universitātē. No 1969. līdz 1998. gadam Peters bija datorzinātņu profesors Kopenhāgenas Universitātē.
1389. gads
1389. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās piektdienā.
Keep smiling
Keep Smiling (no angļu valodas — Turpiniet smaidīt) ir 2003. gadā izdota Latvijas dokumentālā filma. Filmas režisors ir Askolds Saulītis.
Jaunindiešu aizsardzība
Jaunindiešu aizsardzība ir šaha atklātne, kas sākas ar gājieniem: '''1. d2-d4 Zg8-f6 2. c2-c4 e7-e6 3. Zg1-f3 b7-b6'''.
To klasificē pie pusslēgtām atklātnēm ar Šaha atklātņu enciklopēdijas kodiem E12 līdz E19.
Vēsture
Jaunindiešu aizsardzības idejas 1913. gadā vispirms parādījās Ā. Nimcoviča partijās. Lielu ieguldījumu atklātnes attīstībā devuši arī A. Rubinšteins, R. Rēti, L. Portišs, B. Larsens, U. Andersons. Jaunindiešu aizsardzība ieņēma redzamu vietu H. Kapablankas, A. Aļehina, M. Botviņņika, V. Smislova, T. Petrosjana, B. Spaska, A. Karpova, G. Kasparova daiļradē.
Stratēģiskā ideja
Baltie necenšas uzreiz iegūt kontroli par centru, bet pabeidz karaļa spārna attīstību. Melnie organizē figūru spiedienu pret centra lauciņiem un vairumā variantu iegūst stipru, bet mazaktīvu pozīciju.
Aļoksinki
Aļoksinki ir ciems Pildas pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 293 km attālumā no Rīgas.
Krasta grīslis
Krasta grīslis ir reta, nepietiekami izpētīta grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eiropā (neiekļaujot kontinenta ziemeļdaļu), Rietumāzijā un Ziemeļāfrikā.
Latvijā diezgan reti visā teritorijā, purvos, pārpurvotos ūdenstilpju krastos, grāvjos un palieņu pļavās.
Apraksts
Stublājs ir asi trīsšķautņains, stāvs un augšdaļā raupjš. Lapas ir 0,5-1,3 cm platas, aptuveni stublāja garumā. Lapu makstis pie stublāja pamata ir gaišbrūnas un šķeldrainas. Ziedkopas seglapas garākas nekā ziedkopa. Vīrišķo ziedu vārpiņas galotnē ir divas vai trīs, zem tām no trīs līdz piecas cilindriskas, 3-10 cm garas un 0,4-1 cm platas sievišķo ziedu vārpiņas. Sievišķo ziedu vārpiņas sēdošas vai apakšējās ar kātiņu. Apakšējā sievišķo ziedu vārpiņa bieži nokarena. Dažreiz apakšējo sievišķo vārpiņu galā ir arī vīrišķie ziedi. Augļa pūslītis ir konusveidīgs, ieapaļš, aptuveni 0,5 cm garš, zaļš vai pelēkbrūns, dzīslojums labi saskatāms, knābītis īss, divzobains, pāreja knābītī pakāpeniska. Segplēksne ir brūna, galā gari akotsmaila, vidū ar gaišu joslu, tikpat gara, cik pūslītis. Zied maija beigās un jūnijā.
Ozolu mūķene
Ozolu mūķene (la; sugas nosaukums "dispar" nozīmē "atdalīt") ir zvīņspārņu tauriņu suga no Erebidae dzimtas. Sugā izšķir 7 pasugas ar atšķirīgu izplatības areālu. Šo tauriņu barības augu sarakstā ietilpst virs 300 augu sugu. Izplatīta Eiropā, Ziemeļāfrikā, Āzijā un Ziemeļamerikā. Dažos areāla rajonos šī ir mežiem kaitīgāka suga, piemēram, ASV ziemeļaustrumos.
Izplatība
Ozolu mūķene ir sastopama Eiropā, Ziemeļāfrikā un Āzijā. Tā ir introducēta Ziemeļamerikā, kur sastopama ziemeļaustrumu ASV štatos un izplatās tālāk uz dienvidiem, kā arī Kanādas dienvidaustrumu provincēs.
Invāzija Ziemeļamerikā
Ozolu mūķenes nominālā pasuga (Lymantria dispar dispar) ir viens no nopietnākajiem invazīvajiem mežu kaitēkļiem Ziemeļamerikā. Tā tika netīšam introducēta (ievesta) ASV netālu no Bostonas (Masačūsetsā) vēlīnajos 1890. gados. Pēc introdukcijas ozolu mūķene sāka izplatīties pa Vidusatlantisjas štatiem un Ziemeļaustrumu štatiem, ka arī Ohaio, Mičiganas, Indiānas, Ilinoisas un Viskonsinas štatos un Kanādas provincēs Kvebekā un Ontārio. Turpmāk ozolu mūķeni sāka atklāt rietumu štatos, ieskaitot Kaliforniju, Oregonu, Jūtu un Vašingtonu. Ozolu mūķene izplatās aizvien plašāk Ziemeļamerikā, ka arī parādās izolētas populācijas.
Pieaugušo īpatņu apraksts
Tēviņu spārnu plētums ir 37—50 mm, ķermeņa un spārnu krāsojums ir no gaiši brūna līdz brūnām, ar neregulāru melnu zīmējumu uz priekšspārniem. Ūsas ir putnu spalvai līdzīgas.
Mātīšu spārnu plētums ir 37—62 mm, to ķermeņu un spārnu krāsojums ir gaišāks nekā tēviņiem, gandrīz balts, ar nedaudz tumšākiem un viļņveida līnijām uz priekšējiem spārniem. Ūsas ir tievas.
Preimaginālo stadiju apraksts
Olas ir ovālas un nedaudz paceltas, silšu krāsā.
Attīstība
Taureņi parādās no kūniņas vasaras vidū, parasti jūlijā, taču pieaugušo īpatņu rašanas laiks mainās dažādās izplatīšanas areāla vietās dēļ klimata maiņas un sausuma ietekmes. Taureņi pēc rašanas gandrīz uzreiz paliek aktīvi. Mīkstķermeņa (tikko paradušies) taureņi groza galvu uz sāniem, piepumpē gaisu spārnu vēnās lai ātrāk iztaisnotu spārnus un paliek miera stāvoklī vēl apmēram stundu kamēr spārni pilnīgi iztaisnojas un kamēr mīksti kutīkuļi paliek cietāki.
Tēviņi parasti parādās 1-2 dienas pirms mātītēm. Tēviņu miera lidojums ir zigzagveidīgs, bet ja tēviņi lido ātri, tad tie lido taisni. Aktīvas lidošanas laiks ir dienas stundas, kad vēl ir gaiši. Tie parasti lido uz augšu un uz leju pie koku stumbriem, kur atrodas mātītes. Ir labi zināms, ka tēviņu pievelc mātīšu izdalītie feromoni. Tēviņu spalvveidīgas ūsas satur lielu receptoršūnu skaitu, kas uztver feromonu molekulas.
Lielāka atšķirība starp abām dzimtām ir spēja lidot. Mātīte, atšķirībā no tēviņiem, pilnīgi nespējīgi lidot, taču mātīšu spārni ir pilnīgi attīstīti. Eirāzijas pasugu mātītes ir spējīgas lidošanai.
Mātītes dēj no 100 līdz 1200 olu nekārtīgās čupās, kas ir apliktas ar zīdi, uz koku zariem vai stumbriem, akmeņiem, celtnēm, koku mēbelēm un, Āzijas populācijas, uz kuģiem pie krasta. Āzijas populācijas biežāk dēj olas uz koku lapām. Ja kāpuru daudzums ir liels (uzliesmojumu laikā), tad kāpuru attīstīšana ir paātrināta.
Brības augu saraksts
Kāpuri barojas uz dažādiem augiem, tai skaitā skujkoki, platlapu koki, krūmi. Galvenokārt ar ozoliem, papelēm, vītoliem, dižskābardiem un riekstkokiem. Barojoties ar koku lapām, kāpuri smagi kaitē atsevišķiem kokiem un veseliem mežiem.
Mežu kaitējums
Sava areāla teritorijā ozolu mūķene ir smags mežu kaitēklis, kas raksturojas ar biežu populācijas masveida vairošanos (uzliesmojumiem) un mežu defoliāciju. Eirāzijā ozolu mūķene nav smags mežu kaitēklis. Sākot no 1600. gadiem masveida vairošanas epizodes reģistrējas periodiski. Taču no 1950. gadu vidus līdz 1960. gadu beigām ozolu mūķenes vairošanas bija īpaši masveida un iztukšojušas. Bijušajā Dienvidslāvijas teritorijā 1957. gadā tika reģistrēt mežu defoliācijas gadījums, ko iniciēja ozolu mūķene, un kur tika zaudēts 70% no Dienvidslāvijas cietkoku meža. Neskatoties uz to Eiropā masveida vairošanas uzliesmojumi ir samēra nelieli un lokalizēti. Japānā un Ķīnā ozolu mūķene arī ir kaitēklis, taču vēsturisko datu par masveida vairošanos ir maz un liecina par to retumu.
Latvijā 2008. gadā pirmo reizi tika novērots ozolu mūķenes populācijas masveida uzliesmojums Liepājas pilsētā, kur defoliēts ap 40 ha no meža.
Ziemeļamerika smagi ekonomiski ietekmē ozolu mežiem, kuri sastāda lielu procentu no visiem mežiem kopumā austrumos.
Ienaidnieki
Gaļasmušas Sarcophaga albiceps un Sarcophaga portschinskyi ir fakultatīvas ozolu mūķenes kāpuru plēsēji. Pie citiem ozolu mūķenes kāpuru plēsējiem no divspārņu kārtas pieder vairākas kāpurmušas, tai skaitā Aphantorhaphopsis samarensis, Exorista larvarum un citas.
Ir atklāts liels plēvspārņu parazitoīdu skaits, kas parazitē uz ozolu mūķenes dažādām stadijām: olām, dažādu kāpuru stadijām, kūniņas. Vairākas suga ir aprakstītas ozolu mūķenes nominatīvai pasugai, Lymantria dispar dispar. Pie šādiem plēvspārņiem pieder sugas no dzimtām Aphelinidae, Braconidae, Chalcididae, Encyrtidae, Eulophidae, Eupelmidae, Eurytomidae, Ichneumonidae, Pteromalidae, Torymidae un Trichogrammatidae.
Turklāt ozolu mūķeni var inficēt un iznīcināt nematodes (Steinernema carpocapsae), sēnītes (Beauveria bassiana, Entomophaga maimaiga), baktērijas (Bacillus thuringiensis var. kurstaki) un vīrusi (LdMNPV).
McGrath
McGrath var būt:
Kārlis Irbe
Kārlis Irbe var būt:
Anatolijs Čubaiss
Anatolijs Čubaiss (, dzimis ) ir Baltkrievijā dzimis krievu politiķis un uzņēmējs.
20. gadsimta deviņdesmitajos gados Čubaiss bija viens no Krievijas privatizācijas programmas realizētājiem. Bijis Krievijas finanšu ministrs, valdības vadītāja vietnieks un prezidenta administrācijas vadītājs. No 1998. līdz 2008. gadam vadīja Krievijas valsts elektronerģijas kompāniju Krievijas JES (ОАО РАО "ЕЭС России"), veicot reformas Krievijas enerģētikas sistēmā. No 2008. līdz 2020. gadam vadījis Krievijas nanotehnoloģiju valsts uzņēmumu Rusnano.
Rīgas Starptautiskais kino festivāls
Rīgas Starptautiskais kino festivāls (RigaIFF) tiek rīkots kopš 2014. gada. Kinofestivālā tiek rādītas gan Latvijas, gan ārzemju filmas. 2014. gadā pasākums notika Eiropas kultūras galvaspilsētas projekta "Rīga 2014" ietvaros. Kopš 2015. gada festivāls ik gadu notiek rudenī — oktobrī.
Kopš 2015. gada festivālā ir iedibināta starptautiskā konkursa programma, ko vērtē starptautiska kino profesionāļu žūrija. Konkursa programmas laureāts saņem festivāla galveno balvu — Rīgas gaiļa bronzas skulptūru astoņās daļās. Balvas autors — mākslinieks Ervins Broks.
Festivāla programma
Festivāla kopainu veido kopumā 8 programmas: RIGA IFF pilnmetrāžas filmu konkursa programma, pasaules dokumentāla kino programma Artdocfest, bērnu filmu programma Kids Weekend, festivāla filmu programma Selection, retrospektīvas un izpētes programma In Kino Veritas, Baltijas filmu programma Home Made, īsfilmu un mūzikas video programma Short Riga un Ziemeļvalstu filmu programma Nordic Highlights.
Festivāla ietvaros norisinās arī izglītojoši pasākumi atvērtu lekciju, semināru formātā, kā, piemēram, Baltic Film Talent Lab (BFTL), Critics Meeting.
Kopš 2016. gada festivālā ir iedibināta nozares profesionāļiem veltīta sadaļa RIGA IFF FORUM, kuras galvenais fokuss ir bērnu kino. RIGA IFF FORUM ir tikšanās vieta kino veidotājiem, izplatītājiem un iepircējiem, kur norisinās topošo bērnu filmu projektu prezentācijas.
2017. gadā RIGA IFF galveno balvu saņēma igauņu spēlfilma "Novembris", ko režisējis Rainers Sarnets.
Krāsns
Krāsns ir ierīce, kuru kurinot, iegūst siltuma enerģiju. Šo siltumu tālāk izmanto telpas apsildē, ēdienu gatavošanā, žāvēšanā un citur. Cepļos, kas ir speciālas krāsnis, tiek apdedzināti dažādi māla vai kaļķa priekšmeti.
Ēvalds Vilks
Ēvalds Vilks (dzimis Valkā, miris  Rīgā), īstajā vārdā Ēvalds Lācis, bija latviešu rakstnieks.
Dzīvesgājums
Dzimis 1923. gadā Valkā galdnieka ģimenē. Mācījās Valkas pilsētas Ādama Tērauda pamatskolā (1930–1937), tad Valkas valsts arodskolas galdniecības nodaļā (1937–1940). Latvijas okupācijas laikā darbojās laikrakstā "Jaunais Komunārs". Vērmahta iebrukuma laikā 1941. gada jūlijā iestājās iznīcinātāju bataljonā, ievainots Sarkanajā armijas aizstāvēšanās kaujās Igaunijā. Pēc ārstēšanās Ļeņingradas un Omskas kara hospitāļos viņu 1942. gada februārī demobilizēja, strādāja Kormilovkas rajona kolhozā "Nākotne". Pēc Kirovas VK(b)P un padomju darbinieku kursu beigšanas 1944. gada martā kļuva par LĻKJS instruktoru Maskavā.
1944. gada oktobrī atgriezās dzimtenē un strādāja laikrakstā "Padomju Jaunatne", līdztekus mācījās Rīgas Republikāniskajā neklātienes vidusskolā (1951–1953). Vēlāk darbojās žurnālā "Zvaigzne" (1955–1967) un laikrakstā "Literatūra un Māksla" (1967–1976). 1963. gadā mēnešraksts "Karogs" un trimdas latviešu laikraksts "Laiks" publicēja Vilka stāstu "Divpadsmit kilometri", kurā bija negatīvi attēloti padomju nomenklatūras darbinieki, tādēļ viņš saņēma Latvijas Komunistiskās partijas vadības un oficiālās kritikas nosodījumu.
Miris slimnīcā, iespējams, nekvalitatīvas ārstēšanas dēļ, apbedīts Rīgas Meža kapos.
Darbi
1945. gadā laikraksts "Literatūra un Māksla" publicēja Ēvalda Lāča (Vilka) stāstu "Vecā Pasternaka dēls". 1945. gadā viņu uzņēma Latvijas Rakstnieku savienībā, 1960. gadā Latvijas Žurnālistu savienībā. Izdoti septiņi Ēvalda Vilka stāstu krājumi: Pēc nāves izdoti Ē. Vilka kopoti raksti 5 sējumos (1982–1986), to 3. sējumā (1983) apkopoti tikai periodikā publicētie un dzīves laikā nepublicētie stāsti.
Sibiraki
Sibiraki (pl) politiskā nozīmē bija poļi, kuri tika izsūtīti uz Sibīriju, ietverot šajā jēdzienā arī Arktiku un ziemeļu Kazahstānu. Citā nozīmē šis termins, analoģiski krievu "sibirjak", var apzīmēt jebkuru Sibīrijas iedzīvotāju.
Carisma laikmets
Pirmie zināmie poļi, kas tika izsūtīti uz Sibīriju, bija 60 Polijas un Lietuvas karagūstekņi 1617. gadā, kurus nosūtīja uz Toboļsku. Līdz 1645. gadam tika izsūtīti ap 1500 dažādu tautību karagūstekņu, starp kuriem vairākums bija poļi un lietuvieši.
Krievijas impērijas varas iestādes izsūtīja daudzus poļus uz Sibīriju, sākot ar 18. gadsimta pretiniekiem Krievijas impērijas pieaugošajai ietekmei Polijas—Lietuvas ūnijā (īpaši 1768.—1772. gada Baras konfederācijas locekļus).
Pēc Krievijas sodu likuma maiņas 1847. gadā trimda un soda darbs (katorga) kļuva par parastu sodu nacionālo sacelšanos dalībniekiem Krievijas impērijā. Tas noveda pie tā, ka aizvien vairāk poļu tika nosūtīti uz Sibīriju katorgā un pēc tam kļuva pazīstami kā sibiraki. Daļa no viņiem, kuriem bija aizliegts atstāt reģionu arī pēc soda izciešanas, tur izveidoja poļu minoritāti Sibīrijā. Lielākā daļa no viņiem nāca no 1830.—1831. gada sacelšanās un 1863.—1864. gada sacelšanās dalībniekiem un atbalstītājiem, no 1905.—1907. gada sacelšanās dalībniekiem un no simtiem tūkstošu cilvēku, kas tika deportēti padomju iebrukuma rezultātā Polijā 1939. gadā.
19. gadsimta beigās uz Sibīriju pārcēlās arī ierobežots skaits brīvprātīgu poļu kolonistu, kurus piesaistīja reģiona ekonomiskās iespējas. Simtiem poļu piedalījās Transsibīrijas dzelzceļa būvniecībā. Ievērojami poļu zinātnieki pētīja Sibīriju, piemēram, Aleksandrs Čekanovskis, Jans Čerskis, Benedikts Dibovskis, Viktors Godļevskis, Broņislavs Piłsudskis.
Daļai sibiraku pēc 1857. gada amnestijas tika atļauts atgriezties Krievijas kontrolētajā Polijā. Grupa, kas bija populāra jaunatnes vidū laika posmā pirms 1863.—1864. gada sacelšanās, atbalstīja "organiskā darba" ideju — infiltrēšanos varas struktūrās bez bezcerīgu dumpju rīkošanas. Tomēr sacelšanās laikā tā sabruka, nespējot vienoties par kopīgu pozīciju un sadaloties starp "sarkanajiem" un "baltajiem".
Ap 1860. gadiem Sibīrijā dzīvoja aptuveni 20 000 poļu. 1866. gadā notika neveiksmīga poļu katordznieku — ceļu būvnieku Apbaikāla sacelšanās. Tomēr pēc tās sakāves poļu stāvoklis tika uzlabots.
Padomju deportācijas
Otrā pasaules kara sākumā padomju vara deportēja simtiem tūkstošu Polijas pilsoņu, lielākoties četros masveida viļņos. Pēc nepilnīgiem NKVD dokumentiem to skaits bija no 309 000 līdz 381 220. Apmēram 55% deportēto bija sievietes.
Padomju vara neatzina etniskās minoritātes par Polijas pilsoņiem, un daži skaitļi ir balstīti uz tiem, kuriem tika piešķirta amnestija, nevis deportēti, un ne visiem bija tiesības uz amnestiju, tāpēc reālie skaitļi ir lielāki. Daļa avotu nosauc kopējo no Polijas teritorijas deportēto skaitu no 1 līdz 2 miljoniem.
Frīdrihs Bukshēvdens
Frīdrihs Vilhelms Bukshēvdens (de, ru; 1750—1811) bija vācbaltiešu izcelsmes Krievijas Impērijas armijas infantērijas ģenerālis un Katrīnas II adjutants. Baltijas ģenerālgubernators (1803—1806, 1808—1809).
Dzīvesgājums
Dzimis 1750. gada 14. septembrī Muhu salā muižnieka Otto Frīdriha fon Bukshēvdena (1703—1754) un viņa sievas Helēnas Šarlotes fon Veimārnas (1722—1776) ģimenē. Mācījās 2. artilērijas un inženieru spēku kadetu korpusā Sanktpēterburgā.
Piedalījās krievu—turku karā (1768—1774) kā Grigorija Orlova adjutants. 1777. gadā apprecējās ar Grigorija Orlova meitu Natāliju Aleksejevu un 1787. gadā kļuva par ķeizarienes Katrīnas II flīģeļadjutantu. Piedalījās krievu—zviedru karā (1788—1790) un tika paaugstināts par ģenerālmajoru.
Koscjuško sacelšanās apspiešanas (1794) laikā Bukshēvdens komandēja kājnieku divīziju un piedalījās Varšavas ieņemšanā. Pēc tam viņš bija Varšavas komandants un Polijas gubernators (1794—1796), iecelts grāfa kārtā, tad Pēterburgas militārais gubernators (1797—1798).
Kā Baltijas ģenerālgubernators (1803—1806) piedalījās Trešās koalīcijas karā (1803—1806) pret Napoleonu un piedzīvoja sakāvi Austerlicas kaujā 1805. gada 2. decembrī. Pēc Ceturtās koalīcijas kara (1806—1807) viņu 1808. gadā atjaunoja Baltijas ģenerālgubernatora amatā un viņš komandēja Krievijas Impērijas karaspēku krievu—zviedru karā (1808—1809). 1808. gada nogalē viņš noslēdza pamieru ar Zviedriju, kuru Aleksandrs I neratificēja, bet tā paša gada 8. decembrī ģenerāli Bukshēvedenu atvaļināja.
Mūža nogali viņš pavadīja savā Lodes pilī, kur mira 1811. gada 4. septembrī.
Ko vēlas sievietes
"Ko vēlas sievietes" (en) ir 2000. gada ASV romantiska komēdija, kuras režisore un viena no producentiem ir Nensija Maijersa. Galvenās lomas filmā atveido Mels Gibsons, Helēna Hanta, Marisa Tomeja, Lorēna Hollija, Marks Feieršteins, Sāra Polsone un Alans Alda. Filmas pirmizrāde notika.
Niks Māršals ir šovinistisks izpilddirektors, kurš pēc kāda negadījumu iegūst spēju dzirdēt, ko sievietes domā.
Belobabina
Belobabina ir ciems Silmalas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 225 km attālumā no Rīgas.
Džordžs Hamiltons-Gordons
Džordžs Hamiltons-Gordons, Ceturtais Aberdīnas grāfs (en; dzimis, miris ) bija Skotijā dzimis britu politiķis 19. gadsimta pirmajā pusē. No 1828. līdz 1830. gadam un no 1841. līdz 1846. gadam bija Lielbritānijas ārlietu ministrs. Kaut arī pats personīgi centās no tā izvairīties, Hamiltona-Gordona valdības laikā Lielbritānija iesaistījās Krimas karā. Bija pazīstams kā vājš orators.
Makao futbola izlase
Makao futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Makao starptautiskās futbola sacensībās. Makao futbola izlasi pārvalda Makao Futbola asociācija.
Riosari
Riosari ir ciems Viļakas novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumos 8,5 km no pagasta centra Rekovas, 19,6 km no novada centra Viļakas un 255,5 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.
Upiņi
Upiņi ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada centrālajā daļā 5 km no novada centra Baltinavas un 260 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P45, Smiltines upes krastā.
Sandbox
Sandbox (no angļu "smilšu kaste") ir videospēle vai videospēles daļa, kurā spēlētājs nav ierobežots konkrētu mērķu sasniegšanā un ir liela brīvības pakāpe spēļu vides izpētē, mijiedarbībā vai maiņā. Biežāk sandbox spēles rodas, iekļaujot šos radošos elementus citos žanros un radot jaunas spēles iespējas. Sandbox spēles bieži vien ir saistītas ar atvērtās pasaules koncepciju, kas spēlētājam dod pārvietošanās un progresa brīvību spēles pasaulē. Termins "sandbox" ir atvasināts no smilšu kastes būtības, kas ļauj bērniem tajā radīt gandrīz visu, ko viņi vēlas.
No videospēļu izstrādes viedokļa sandbox ir spēle, kas ietver dizaina elementus, dažādas spēļu sistēmas, kas veicina brīvu spēlēšanu. Sandbox dizains var raksturot vai nu spēli, vai spēles režīmu, kurā uzsvars tiek likts uz brīvu spēles formu, atvieglotiem noteikumiem un minimāliem mērķiem. Sandbox dizains var raksturot arī spēles izstrādes veidu, kurā dizainers lēnām papildina minimālu spēles pieredzi ar funkcijām, eksperimentējot ar katru elementu pa vienam. Pastāv “daudz šķirņu” sandbox dizains, kas balstās uz “plašu dinamisko interaktīvo elementu spektru”. Tādējādi šis termins tiek lietots bieži, bez stingras definīcijas.
Grand Theft Auto III ir asa sižeta piedzīvojumu spēle, kurā spēlētājs iejūtas neliela krāpnieka lomā lielā pilsētā, spēles gaitā izpildot dažādas misijas priekšniekiem. Šī bija pirmā atvērtās pasaules Grand Theft Auto sērijas spēle, kuras darbība norisinās trīsdimensiju pasaulē, jo iepriekšējās spēles tika spēlētas no augšas uz leju, un pirmā spēle, kurā tika izmantots detalizēts fizikas dzinējs dažādu objektu mijiedarbībai pasaulē. Spēles atvērtās pasaules un fizikas sistēmas kombinācija deva spēlētājiem iespēju izpētīt, radīt haosu spēlē, padarot spēli par virtuālu sandbox, ar kuru spēlētāji var spēlēties.
Pamatnobīde sandbox spēlēs notika ar Minecraft, kas pirmo reizi tika prezentēts 2009. gadā beta versijā, bet tā pirmais pilnvērtīgais izlaists 2011. gadā. Savā būtībā Minecraft ir uz vokseļiem balstīta izdzīvošanas spēle, kurā spēlētāji vāc resursus, lai veidotu rīkus, kas palīdz vākt vērtīgākus resursus, un būvē patversmes, lai aizsargātos pret naidīgiem radījumiem. Tomēr nav nekādu ierobežojumu attiecībā uz to, kā spēlētāji var būvēt šīs struktūras, un, izmantojot milzīgo spēlē pieejamo resursu skaitu, spēlētāji var uzbūvēt gandrīz visu, ko vien spēj iedomāties. Spēlētāju Minecraft izmantošana lika izstrādātājiem pievienot īpašu "radošo režīmu", kurā no spēles tika izņemti izdzīvošanas elementi, lai spēlētāji varētu būvēt bez jebkādām briesmām vai citiem mākslīgiem ierobežojumiem. Microsoft norāda, ka pārdoti 176 miljoni Minecraft spēles kopiju, padarot šo spēli par pasaulē pārdotāko.
Hotina
Hotina (uk) ir pilsēta Ukrainas rietumu daļā, Čerņivcu apgabala ziemeļos, Hotinas rajona centrs Dņestras upes labajā krastā.