cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Niedras valdība
Izveide
ASV misijas Liepājā 1919. gada 10. maija ziņojums par tikšanos ar A.Niedru: ''No rīta ieradās Niedras kungs un paziņoja, ka viņš veido pats savu kabinetu ar nolūku atbrīvot Rīgu. Šī viena mērķa labad viņš gatavs ignorēt Ulmani un pašus sabiedrotos. Viņš runāja gandrīz kā fanātiķis ar visīstāko patriotismu. Nekas tamlīdzīgs nekad nav piedzīvots no Ulmaņa cilvēkiem. Ulmanis ... kārto savas zemes lietas kā sviesta un olu veikalu. Lai kāda ir mūsu oficiālā attieksme pret Niedru, es nevaru neapbrīnot veco garīdznieku. Acīm redzami viņš ir drošsirdīgs kā lauva. Viņš saka, ka viņš varot ieņemt Rīgu. Pēc tam viņam vienalga, cik gadu cietumā par to būtu jāpavada.''
Ministru kabineta sastāvs
Liela daļa Niedras valdībs ministru nāca jau no Borkovska izveidotās vadlības.
Karadarbība
Pateicoties Polijas uzbrukumam (mūsdienu Baltkrievijas un Ukrainas teritorijā), ievērojams skaits sarkano strēlnieku tika pārdislocēti uz Latgali, kas nostabilizēja fronti pie Ventas, deva laiku Latvijas Pagaidu valdības bruņotajiem spēkiem reorganizēties un sākt pretuzbrukumu. Lielinieku pretestība tika salauzta un jau 22. maijā atbrīvota Rīga (veicot visai plašas vardarbības akcijas pret civiliedzīvotājiem, kurus turēja aizdomās par sadarbību ar lieliniekiem ), un landesvēra daļas turpināja virzību uz priekšu, pārņemot lielinieku atstātās teritorijas.
Antantes valstis 25. maijā brīdināja Vāciju neizvest savu karaspēku no Baltijas, jo tas nozīmētu lielinieku atgriešanos. 29. maijā Antante arī atteicās no Balfūra 4. maija prasības atsaukt fon der Golcu. Vācieši izmantoja šo politisko atbalstu, kā arī Rīgas ieņemšanas panākumus, lai mēģinātu leģitimizēt Niedras valdību. 5. jūnijā Niedra Antantes misijām iesniedza savu plānu Tautas sapulces sasaukšanai un jaunas valdības izveidošanu. Ņemot vērā lielinieku panākumus iepriekšējās vēlēšanās, Niedra atteicās no demokrātisku vēlēšanu sarīkošanas iespējas un saglabāja Krievijas impērijas laiku mantu cenza un šķiru principu. Tautas sapulci veidotu trīs vienāda lieluma grupu pārstāvji – 1/3 latviešu zemnieki un pilsētu buržuāzija, 1/3 strādnieki un amatnieki un 1/3 mazākumtautības, kurās vāciešiem būtu lielākā pārstāvniecība.
Tā kā Niedra atzina Ulmaņa parakstītos līgumus par landesvēru, visu šo laiku uz Latviju plūda algotņi no Vācijas, kam tika solīta zeme. Maijā sākās vācu karavīru, galvenokārt no Dzelzsdivīzijas, pāriešana landesvēra rindās, tā veidojot spēkus tālākam uzbrukumam Vidzemē.
Kad Niedras valdības karaspēks ieņēma Cēsis, izvērsās bruņots konflikts ar Igaunijas armiju un tās pakļautībā esošo Ziemeļlatvijas brigādi. 10. jūnija pamiera sarunu sapulcē Cēsīs piedalījās amerikāņu pārstāvji Grīns un Doulijs, britu Talents, franču pārstāvis Hurstels, kā arī landesvēra komandieris Flečers, igauņu pārstāvis Rēks un latviešu pārstāvis Kalniņš. Antantes vārdā runāja Vorviks Grīns, kura galvenais mērķis bija izbeigt konfliktu, lai visus spēkus varētu raidīt pret lieliniekiem. Viņš aizstāvēja vāciešiem izdevīgu viedokli, saskaņā ar kuru igauņu spēki pamestu Vidzemi, kurā kontroli pārņemtu Niedras valdībai pakļautais landesvērs.
Igauņi atteicās šo prasību pieņemt un Grīns deva viņiem laiku līdz 20. jūnijam. Uz šo laiku tika noslēgts pamiers. Grīns, ņemot vērā Niedras valdības militāro spēku, tagad piedāvāja politisko risinājumu, kurā Niedras valdībā iekļautos daži Ulmaņa valdības ministri. Vācu panākumi Latvijā satrauca britus, kas Parīzes miera sarunu gaitā 13. jūnijā ierosināja, ka ņemot vērā boļševiku spēku sakāves, pienācis laiks reālo varu nodot vietējām valdībām, un sākt vācu karaspēka izvešanu no Baltijas reģiona. Antante pieņēma lēmumu aizliegt vāciešiem tālāku virzību Igaunijas virzienā, lika pamest Ventspili un Liepāju, kā arī sākt evakuācija no Baltijas. Tāpat Antante apņēmās apgādāt vietējos nacionālos karaspēkus ar ieročiem, apģērbu un karamateriāliem. 23. maijā arī nodibināja Antantes misiju kuru vadīja britu ģenerālis Gofs. Amerikāņu pārstāvja Grīna ietekmei pienāca beigas, britiem pilnībā atbalstot igauņus un vēršoties pret vāciešiem. Gofa iecelšana arī iezīmēja Ulmaņa Pagaidu valdības varas atjaunošanas sākumu. Ieradies Latvijā 13. jūnijā, Gofs uzreiz pieprasīja landesvēra un vācu vienību atvilkšanu no Vidzemes, kā arī varas nodošanu Ulmaņa valdībai. Fon der Golcs atteicās pakļauties, norādot, ka šādi lēmumi jāpieņem Vācijas valdībai. Gofa parādīšanās arī lika vāciešiem paātrināt lēmumu par igauņu sakaušanu, cerot nostādīt britus fakta priekšā.
No 19. līdz 22. jūnijam notikušajās Cēsu kaujās Niedras valdībai padotais karaspēks cieta sakāvi. Sakāve Cēsu kaujās un Liepājas evakuācija 23. jūnijā samazināja vācu militārās ambīcijas, un briti izlēma ļaut vācu karaspēkam palikt Baltijā, kamēr turpinājās cīņa pret boļševikiem.
Valdīšanas beigas
Niedras valdība vadīja līdz 1919. gada jūnija beigām, kad sakāves Cēsu kaujās 24. jūnija Ministru Kabineta sēdē tika nolemts vērsties pie Antantes pārstāvjiem un nodot tiem savas pilnvaras. Sakāvi cietušās Latvijas zemessardzes un vācu algotņu karaspēka (Dzelzsdivīzija) daļas, saskaņā ar Antantes valstu uzraudzībā Strazdmuižā noslēgto vienošanos, evakuējās no Rīgas uz Zemgali. Pēc Strazdumuižas pamiera Niedras kabinetam uzticīgās karaspēka daļas, valdībai noliekot pilnvaras, vai nu atzina K.Ulmaņa vadītā Ministru kabineta atjaunošanas leģitimitāti (Dienvidlatvijas brigāde, landesvērs), vai iekļāvās t.s. Rietumkrievijas Brīvprātīgo armijā (Dzelzsdivīzija u.c.).
Jersika (ciems)
Jersika (ltg) ir apdzīvota vieta Līvānu novada Jersikas pagastā. Izveidojusies 2,4 km uz dienvidiem no senās Jersikas pilskalna (vēstures avotos la, de, ru, ltg ) Daugavas labajā krastā pie autoceļa un Rīgas—Daugavpils dzelzceļa (dzelzceļa stacija Jersika). Jersikā atrodas pamatskola, Jersikas Kristus Apskaidrošanas pareizticīgo baznīca.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Drātstārps
Drātstārpi ir sprakšķu vaboļu dzimtas kāpuri. Tos var viegli atpazīt pēc to raupjā ķermeņa. Drātstārpu garums svārstās no 10 līdz 45 mm. Dažas drātstārpu sugas ir lietderīgas, jo iznīcina kultūraugiem kaitīgos kukaiņus, taču citas sugas bojā pašus lauksaimniecības kultūraugus. Piemēram, drātstārpi bojā kartupeļu bumbuļus un vīnogu stādus vai pumpurus.
Hadroni
Hadroni (no el (hadrós) — 'resns, smags, stiprs'), agrāk izdotā literatūrā arī adroni (ru), ir subatomāras daļiņas, kas spēj piedalīties stiprajā mijiedarbībā. Hadroni sastāv no kvarkiem, kurus kopā saista gluoni, tādēļ hadroni ir saliktās daļiņas.
Paveidi
Atkarībā no to kvarku sastāva hadroni iedalās divās pamatgrupās:
Hauvijs Morencs
Hauards "Hauvijs" Viljams Morencs (en; dzimis, miris ) bija kanādiešu hokejists, spēlēja centra uzbrucēja pozīcijā.
Hadroni
Mezoni
Mezoni ir hadronu paveids, kas sastāv no viena kvarka un viena antikvarka (pieder pie bozoniem un to barionu skaitlis ir 0). Nozīmīgākie mezoni ir pioni (π mezoni) un kaoni (K mezoni). Ir pazīstami arī citi, daudz smagāki un nestabilāki mezoni. Jāņem vērā, ka mioni (agrāk saukti par μ mezoniem) nav hadroni, bet pieder pie leptoniem.
Hauvijs Morencs
Spēlētāja karjera
NHL karjeras laikā pārstāvēja trīs klubus: Monreālas "Canadiens", Čikāgas "Black Hawks", Ņujorkas "Rangers". Šajā līgā H. Morencs bija viens no dominējošiem spēlētājiem, uzstādīja vairākus līgas rezultativitātes rekordus. 14 NHL aizvadīto sezonu laikā viņš trīs reizes izcīnīja Stenlija kausu (visas reizes "Canadiens" sastāvā). Septiņās sezonās H. Morencs bija starp līgas vadošajiem desmit rezultatīvākajiem hokejistiem, 1928. gadā bija visvairāk vārtus guvušais spēlētājs, divas reizes saņēma Arta Rosa balvu. Tāpat viņš trīs reizes tika atzīts par līgas vērtīgāko spēlētāju. Divās sezonas tika iekļauts līgas simboliskajā pirmajā (1931, 1932) un vienu reizi — otrajā izlasē (1933). Viņš bija viens no pirmajiem deviņiem cilvēkiem, kas tika uzņemti Hokeja slavas zālē 1945. gadā.
Hadroni
Barioni
Barioni ir hadronu paveids, kas sastāv no trim dažādu "krāsu" kvarkiem, kas veido "bezkrāsainu" kombināciju (pieder pie fermioniem un to barionu skaitlis ir 1).
Hauvijs Morencs
Spēlētāja karjera
Morencs spēles laikā guva traumu, laužot kreiso kāju četrās vietās. , vēl joprojām atrodoties slimnīcā, Morencs sāka sūdzēties par sāpēm krūtis. Ārsti uzskatīja, ka hokejists pārdzīvojis sirdstrieku. Tajā pašā dienā, cenšoties izkļūt no gultas, Morencs saļimis un gājis bojā.
Hadroni
Barioni
Tieši no barioniem — protoniem un neitroniem, kas veido atomu kodolus, kur koncentrēta to masa — galvenokārt sastāv ikdienā novērojamā mums apkārt esošā viela (tādēļ to dēvē arī par barionu matēriju). Pie barioniem pieder arī daudzveidīgi hiperoni — nestabilas, smagas daļiņas, kuru sastāvā ietilpst dīvainie kvarki un ko var iegūt daļiņu paātrinātājos. Eksistē arī citi ļoti nestabili barioni, kas satur šarmanto kvarku vai pamata kvarku.
Citi hadroni
Ir atklāti vai vismaz teorētiski pamatoti arī daudzi mazizpētīti eksotiski hadroni, kas nepieder pie galvenajām pamatgrupām:
Leptoni
Kopā ar kvarkiem leptoni sastāda fundamentālo fermionu klasi, no kuriem sastāv viela.
Vēsture
Terminu leptons ieteica Leons Rozenfelds 1948. gadā, lai atspoguļotu faktu, ka visi tolaik pazīstamie leptoni bija daudz vieglāki par barioniem. Pašlaik tas vairs nav īsti pareizi, jo 1977. gadā atklātā tau daļiņa ir apmēram divas reizes smagāka par vieglākajiem barioniem - protonu un neitronu.
Leptonu tipi
Pazīstamas trīs leptonu "ģimenes":
Teorētiski nav izslēgta arī citu leptonu, kuri nepiedalās vājajā mijiedarbībā, eksistence. Teorētiski iespējami arī ļoti smagi (par spīti nosaukumam) leptoni ar masu desmitiem GeV.
Akmeņu cauna
Akmeņu cauna jeb akmens cauna (Martes foina) ir vidēja auguma sermuļu dzimtas (Mustelidae) plēsējs, kas pieder caunu ģintij (Martes). Akmeņu cauna ir visizplatītākais caunu ģints dzīvnieks centrālajā Eiropā. Šo plēsēju izplatības areāls Eiropā lēnām palielinās ziemeļu virzienā, jo gan klimats kļūst siltāks, gan caunas pielāgojas dzīvei pilsētās. Akmeņu cauna ir sastopama arī Tuvajos Austrumos un Centrālāzijā. Tās tuvākā radiniece ir dzeltenkakla cauna, kas dzīvo Dienvidāzijā un Dienvidaustrumāzijā. Salīdzinoši akmeņu cauna ir mazāka un smalkāka par dzeltenkakla caunu un tās aste ir kuplāka.
Latvijā
Latvijā akmeņu cauna ir retāk sastopama kā meža cauna, un abas ir vienīgās caunu sugas Latvijā. Precīzs šo caunu skaits nav zināms, bet Latvijas mežos mīt apmēram 10 000 akmeņu caunu. Akmeņu cauna saistīta ar apdzīvotām vietām un upju ielejām. Par akmeņu caunu ziņots, ka 2005. gada rudenī tā iemitinājusies jauno daudzstāvu māju bēniņos Rīgā un pārvietojas pa ventilācijas lūkām. Lai arī to sauc par akmeņu caunu, tā nedzīvo tikai akmeņos. Visbiežāk šī suga dzīvei izvēlas mežu. Mājokli akmeņu cauna iekārto veca koka dobumā vai akmeņu krāvumā, vai kādā klinšu plaisā.
Izskats
Akmeņu caunas ķermenis ir garš, slaids ar īsām kājām, aste gara un kupla. Ķermeņa garums tām ir 40—53 cm, svars 1,1—1,5 kg. Akmeņu caunas kažoka krāsa variē no tumši brūnas līdz dzeltenbrūnai. Pakakle un pazode ir baltā krāsā, kas to atšķir no meža caunas (Martes martes), kurai pakakle un pazode ir gaiši dzeltena. Kopumā abas caunas ir diezgan līdzīgas viena otrai. Salīdzinot ar meža caunu, akmeņu cauna retāk pārvietojas pa kokiem, kāju pēdu un pirkstu spilventiņi garenāki un relatīvi lielāki, vasarā tie ir pilnīgi kaili, ziemā segti ar retiem matiņiem. Pēdu nospiedumi iezīmējas asāk, tajos samērā labi saskatāmi spilventiņu un nagu galu nospiedumi. Lai arī akmeņu cauna izskatās brūna, tās pavilna ir balta vai gaiši pelēka. Austiņas mazas un apaļas, mazākas kā meža caunai.
Uzvedība
Akmeņu cauna dzīvo ne tikai mežā, bet apmetas arī cilvēku mājokļu tuvumā, bieži iemitinoties ēku bēniņos. Salīdzinājumā ar meža caunu tā ir siltummīloša dienvidu suga, tādēļ labprāt apmetas cilvēku ēkās, pat daudzdzīvokļu māju bēniņos. Par dzīvnieku klātbūtni, pirmkārt, liecina ekskrementi midzeņa tuvumā, tajos parasti ir arī putnu spalvas, žurku mati, vaboļu spārni, bišu vai kameņu šūnas, dažādu augļu, ogu sēklas. Dienas laikā akmeņu cauna guļ savā migā, bet medīt dodas vakarā. Reizēm akmeņu cauna medī arī dienā.
Akmeņu caunas ir slavenas ar to, ka spēj izdemolēt cilvēku automašīnas, sakožot sēdekļu polsterējumu, vadus vai citas detaļas. To skaidro ar vēlmi iezīmēt savu teritoriju pret citām caunām, ja mašīna atrodas konkrētās caunas teritorijā. Savu teritoriju akmeņu cauna iezīmē ar fekālijām, bieži izmantojot kādu dabīgu pacēlumu. Akmeņu caunu dabīgie ienaidnieki ir lielie plēsīgie putni, vilki un lūši.
Barība
Akmeņu cauna ir visēdāja un ēdīs visu, ko varēs atrast. Tā medī mazus dzīvniekus, grauzējus, vāveres, zaķus, putnus, vardes, uzlasa sliekas, gliemjus, no ligzdām izēd olas un, ja ir pieejami, ēd augļus. Ziemā cauna uzbruks arī novājinātai stirnai. Reizēm akmeņu cauna apmeklē zemnieku kūtis, lai nomedītu kādu vistu vai trusi.
Džims Feihijs
Džims Feihijs (, dzimis Bostonā, ASV) ir bijušais amerikāņu hokejists, aizsargs.
Spēlētāja karjera
ASV izlases rindās Feihijs spēlējis 2003. gada Pasaules čempionātā, kur sešās spēlēs atzīmējās ar vieniem gūtiem vārtiem, kā arī divām soda minūtēm.
Čečenijas kari
Par Čečenijas kariem mēdz saukt:
Turgavas kantons
Turgavas kantons (de) ir viens no Šveices 26 kantoniem, kas atrodas valsts ziemeļos. Kantona administratīvais centrs ir Frauenfelde. 1501. gadā tas pievienojās Šveices konfederācijai. Kantons robežojas ar Šafhauzenes, Cīrihes un Sanktgallenes kantoniem, kā arī ar Vāciju. 2011. gada decembrī kantonā dzīvoja apmēram 251 tūkstotis cilvēku, galvenokārt vācvalodīgie.
Imagine (dziesma)
Imagine ir angļu mūziķa Džona Lenona sarakstīta un izpildīta dziesma. Dziesma ir tikusi iekļauta viņa tāda paša nosaukuma albumā. Šis ir vislabāk pārdotākais singls Lenona solokarjerā — Apvienotajā Karalistē tika pārdoti vairāk nekā 1,6 miljoni singla kopiju, par ko tas tika sertificēts ar platīna diska statusu.
Imagine tika iekļauta vairākos dažādu periodu labāko dziesmu sarakstos. Tāpat tai vairāki mūziķi ir izveidojuši kaverversijas.
Ludmila Blonska
2008. gada olimpiskajās spēlēs L. Blonska izcīnīja sudraba medaļu septiņcīņā, bet uzreiz pēc sacensībām tika diskvalificēta par dopinga lietošanu un medaļa viņai tika atņemta. Tā kā šī bija jau otrā reize, kad Ludmila pieķerta dopinga lietošanā, tika nolemts viņu diskvalificēt uz mūžu.
Gintars Stauče
Gintars Stauče (lt; dzimis ) ir bijušais futbola vārtsargs no Lietuvas. Pašlaik strādā Maskavas "Spartak" par vārtsargu treneri.
Taukaudi
Taukaudi ir daudzos orgānos sastopams saistaudu veids, ko veido taukšūnu kopums. Izšķir divus taukaudu veidus — baltos un brūnos. Šie termini ir nosacīti un atspoguļo šūnu nokrāsas īpašības. Baltie taukaudi plaši izplatīti cilvēka organismā, taču brūnie taukaudi sastopami galvenokārt jaundzimušiem un dažiem dzīvniekiem (grauzējiem un ziemojošiem) visas dzīves garumā.
Baltie taukaudi
Baltie taukaudi atrodas vēdera, gūžu un sēžas zemādā, tauku plēvēs, mezentērijā, iekšējo orgānu taukaudu kapsulā u.c. Saistaudu starpslāņi taukšūnu sakopojumus sadala daiviņās, kurās taukšūnas cieši pieguļ cita citai. Taukaudi ir labi vaskularizēti. Balto taukaudu daudzums ir mainīgs, tas ir atkarīgs no organisma barojuma. Kad badojoties taukšūnu lielie tauku ieslēgumi pārvēršas mazos tauku pilieniņos, ap kuriem grupējas mitohondriji, kas ar taukskābju oksidāzes palīdzību šķeļ taukus.
Atšķirīgas ir sarkano kaulu smadzeņu taukšūnas. Tās izstrādā faktoru, kas veicina neitrofilo leikocītu attīstību. Tās nezaudē taukus, pat badojoties.
Balto taukaudu funkcijas ir ādas: tie mazina mehāniskā trieciena spēku uz orgānu, nodrošina termoizolāciju; ir lipīdu avots enerģētiskām un plastiskām vajadzībām. Turklāt tauku oksidācijas procesā veidojas ogļskābā gāze un ūdens, ko organisms izmanto daudzās vielmaiņas reakcijās.
Svarīga nozīme tauku vielmaiņas regulācijā ir endokrīnajai un nervu sistēmai. Simpātiskās nervu sistēmas nervgaļi, atbrīvojot adrenalīnu, izraisa taukskābju pārvietošanos no taukaudiem asinīs.
Brūnie taukaudi
Brūnie taukaudi ir jaundzimušajiem, kā arī zīdītājiem, kas guļ ziemas miegu. Tie sastopami jaundzimušajiem starplāpstiņu zonā, aiz krūšu kaula, gar mugurkaulu un nieres vārtu apvidū. Brūnos taukaudus veido multilokulārās tauku šūnas. Šie taukaudi veido 2-5% no ķermeņa masas. To taukšūnās ir sīki tauku pilieni, daudz mitohondriju, kas satur dzelzi saturošu pigmentu citohromu un piešķir taukšūnām brūno krāsu. Starp brūnajām taukšūnām zarojas plašs asins kapilāru tīkls. Šīm taukšūnām ir nozīme siltumregulācijā. Brūnie taukaudi ir nepieciešami organisma atdzišanas novēršanai, jo tie kompensē lielos siltuma zudumus sakarā ar bērna ķermeņa virsmas samērā lielo laukumu salīdzinājumā ar tā masu. Brūnajās taukšūnās, taukiem sadaloties, pie mitohonrijiem rodas neliels adenozīntrifosforskābes molekulu daudzums. Liela daļa enerģijas izdalās kā siltuma enerģija, kas sasilda organismu.
Hormonālā regulācija
Tauku noārdīšanos pastiprina arī tiroksīns un dzimumhormoni, turpretī insulīns tauku šūnās veicina triglicerīdu sintēzi.
Baltajiem taukaudiem piemīt arī hormonālā aktivitāte, proti, monolokulārās tauku šūnas ražo hormonu leptīnu, kas, iedarbojoties uz hipotalāma kodoliem, pastiprina tauku oksidēšanas procesus, samazina ēstgribu un sekmē dzimumhormonu sintēzi. Tie nedaudz sintezē estrogēnus, kam ir nozīme klimaksa periodā, kad tos vairs neizdala olnīcas.
Skrimslis
Skrimslis ir organisma struktūra, kuru veido skrimšļaudi. Skrimšļaudi nav tik cieti un neelastīgi kā kaulaudi, bet ir cietāki un elastīgāki par muskuļiem. Skrimšļaudi kopā ar taukaudiem veido tā sauktos irdenos audus. Skrimšļi cilvēka un daudzu citu dzīvnieku sugu organismos atrodas locītavās starp kauliem, ausīs, degunā, elkoņos, ceļos, potītēs, bronhos un citur. Skrimšļaudus iedala elastīgajos, šķiedrainajos un hialīnajos skrimšļaudos. Skrimšļus no ārpuses sedz saistaudu plēve.
Ugunsdzēsējs
Ugunsdzēsējs ir cilvēks, kura darbs ir dzēst uguni nelaimju un ugunsgrēku gadījumos, kā arī veikt dažādus glābšanas darbus. Ugunsdzēsēji parasti apvienojas brigādēs, lai veiksmīgāk un organizētāk varētu veikt konkrētos uzdevumus.
Vēsture
Antīkajā pasaulē nebija pastāvīgu ugunsdzēsēju. Ja izcēlās ugunsnelaime, tad ar to cīnījās ikviens, jo zināja, ka, ja nākamreiz izcelsies kādam citam ugunsgrēks, tad arī būs palīgi, kas palīdzēs cīnīties ar to. Cilvēki parasti nostājās rindā, izveidojot ķēdi no ūdens ņemšanas vietas līdz degošajai vietai. Viņi padeva spaiņus ar ūdeni no rokas rokā līdz tie nonāca pie pēdējā cilvēka, kura uzdevums bija mēģināt nodzēst uguni.
1666. gadā izcēlās Lielais Londonas ugunsgrēks, kura rezultātā tika iznīcināti vairāk par 13 000 ēku, kā arī Svētā Pāvila katedrāle. Pēc tam angļi izgudroja rokas sūkņus, lai varētu ūdeni pa šļūtenēm sūknēt līdz uguns skartajai vietai. Iedzīvotāji sāka apvienoties brīvprātīgās ugunsdzēsēju komandās un biedrībās. Viņi arī algoja speciālu zvanītāju, kurš naktīs apstaigā pilsētu, lai laikus konstatētu un brīdinātu cilvēkus par ugunsgrēku. Pilsētnieki ziedoja arī naudu, lai nodrošinātu šīs komandas ar nepieciešamajām ierīcēm. Drīz vien apdrošināšanas kompānijas izveidoja savas ugunsdzēsēju komandas, kuras devās dzēst apdrošinātās ēkas, bet reti kad, ja dega citi objekti.
1835. gadā Ņujorkā tika izveidota pirmā ugunsdzēsēju patruļa, kuras četriem ugunsdzēsējiem maksāja algu - katram 250 dolārus gadā. Gadu vēlāk šajā patruļā strādāja jau 40 cilvēku, un iedzīvotāji to sauca par ugunsdzēsības policiju. 1855. gadā Ņujorkā tika uzcelts arī pirmais ugunsdzēsēju tornis. Mūsdienās teju vai visās valstīs ir ugunsdzēsēju vienības, kuras dodas dzēst uguni, ja kaut kur izceļas ugunsgrēks.
Atrasts Amerikā
"Atrasts Amerikā" ir S/O Avantis producēta Latvijas dokumentālā filma, kurai vēl joprojām pieder dokumentālo filmu apmeklējuma rekords Latvijā. Filmas pirmizrāde notika, Kinogalerijā. 2003. gada nogalē filmai bija arī izrādes turneja ASV. Filma Latvijā izraisa spraigu diskusiju par latvieša identitāti, dzimteni un vērtībām. Filma ir saņēmusi Lielā Kristapa nomināciju dokumentālās filmas žanrā.
Ik gadus pēc neatkarības pasludināšanas no Latvijas un ASV brauc simtiem jauniešu. Kā viņiem klājas, ko ieguvuši, ko zaudējuši un kāda ir viņu ikdiena tur, sapņu zemē Amerikā? Viņiem ir ko pastāstīt mājās palikušajiem, kuri jau domā: „Braukt vai nebraukt?”
Filmas komanda
Režisors: Sandris Jūra. Operatori: Sandris Jūra, Viesturs Koziols. Montāžas režisore: Gunta Ikere. Žurnāliste: Gundega Bičevska. Mūzika: Z-Scars, Jānis Zaneribs. Producenti: Ilona Bičevska, Viesturs Koziols.
Mersija
Mersija ir upe Ziemeļrietumanglijā. Tā ir aptuveni 70 jūdzes (113 km) gara, stiepjoties no Stokportas, Mančestras, un beidzoties Liverpūles līcī, Mersisaidā. Gadsimtiem tā bija daļa no senās grāfistes plaisas starp Lankašīru un Češīru.
Reaktīvā pretestība
Reaktīvā pretestība ir pretestība, kuru maiņstrāvai rada elektriskā kapacitāte vai induktivitāte. Atšķirībā no aktīvās (rezistīvās) pretestības, tā nepatērē enerģiju. Reaktīvā pretestība uzkrāj enerģiju, kuru vēlāk atdod atpakaļ ķēdē, tāpēc elektrisko ķēžu aprēķinos reaktīvo pretestību atspoguļo kā kompleksās pretestības imagināro (šķietamo) daļu.
Kondensatora reaktīvā pretestība
Kapacitātes (kondensatora) reaktīvā pretestība ir negatīva, SI sistēmā to aprēķina šādi:
kur
XC — kondensatora reaktīvā pretestība, Ω;
ω — maiņstrāvas leņķiskā frekvence, rad/s;
f — maiņstrāvas frekvence, Hz;
Induktivitātes spoles reaktīvā pretestība
Induktivitātes (spoles) reaktīvā pretestība ir pozitīva, SI sistēmā to aprēķina šādi:
kur
XL — induktivitātes reaktīvā pretestība, Ω;
ω — maiņstrāvas leņķiskā frekvence, rad/s;
Stari Sonča
Stari Sonča ir sena pilsēta Polijas dienvidos, Mazpolijas vojevodistē uz dienvidiem no Novi Sončas, pie Popradas ietekas Dunajecā, netālu no Slovākijas robežas.
Kosmētiskā maska
Kosmētiskās maskas jeb sejas maskas ir salikti kosmētiski sastāvi, kas ir paredzēti noteiktu funkciju veikšanai, lai novērstu dažādas ādas problēmas. Sejas maskas iedala ķīmiskajās un dabīgajās maskās. Ķīmiskās sejas maskas ir rūpnieciski ražotas, to sastāvā ir dažādas ķīmiskas vielas un tām ir ilgs derīguma termiņš. Dabīgās sejas maskas ir veidotas tieši pirms lietošanas no dabīgām, mājās pieejamām izejvielām, tās nesatur stabilizētājus un konservantus, tāpēc to glabāšanas laiks nepārsniedz 2 stundas. Tās zaudē savas vērtīgās īpašības saskarsmē ar gaisu un metāla priekšmetiem.
Sejas masku lietošana
Dabīgajām sejas maskām jāizmanto tikai tādi pārtikas produkti, par kuru izcelsmi ir pilnīga pārliecība, jo liekot uz sejas veikalā pirktus augļus vai dārzeņu, kas piesātināti ar ķimikālijām, jūs iegūsiet vairāk sliktuma, nekā labuma. Masku gatavošanā nav ieteicams izmantot metāla priekšmetus, jo saskarsmē ar metālu un gaisu dabīgās izejvielas zaudē savas vērtīgās īpašības.
Stari Sonča
Pilsēta dibināta 12. gadsimtā un pie tās ir klosteris, kuru 1280. gadā nodibināja Ungārijas karaļa Bēlas IV meita un Polijas kņaza Boļeslavs V Kautrīgā sieva Sv. Kinga (Święta Kinga, 1234 - 1292), kura šeit arī mirusi un apglabāta. Pilsētā savulaik atrasti senākie, 13. gadsimta, Polijas mūzikas pieraksti.
Kosmētiskā maska
Sejas masku lietošana
Pirms maskas uzklāšanas seja jānotīra, to var darīt ar siltu ūdeni vai tējas uzlējumā samērcētu vates tamponu. Masku klāj uz sejas un dekoltē zonas, neapklājot lūpu un acu zonu. To dara, sākot no zoda virzienā uz deniņiem, tad no augšlūpas vidus uz ausi, no deguna pamatnes pa degunu uz leju uz auss augšdaļu, un no pieres vidus uz deniņiem.
Pēc maskas uzklāšanas seja jāapsedz ar siltu, mitru dvieli, jāatguļas un jāatslābinās. Papildus var izmantot mūzikas terapiju vai aromterapiju. Acīm var uzlikt kumelīšu vai melnās tējas kompreses. Atslābināšanās ir ļoti svarīga, jo cilvēkam atslābinoties, atbrīvojas arī sejas āda un poras, tādejādi tās viegli spēj uzņemt vielas, kas atrodas maskā un tās iedarbība ir nesalīdzināmi lielāka, nekā, ja pēc maskas uzklāšanas, turpina veikt savus ikdienas darbus.
Masku parasti tur 15-20 minūtes, ja vien konkrētajai maskai nav norādīts cits turēšanas ilgums. Lai panāktu tīrošo masku efektivitāti, tās jālieto 2-3 reizes nedēļā. Masku noskalo ar remdenu ūdeni. Normālai vai sausai sejas ādai masku var noņemt ar zāļu uzlējumiem, tējas uzlējumu, pienu, mežrozīšu augļu novārījumu vai ar aukstu sālsūdeni. Pēc tīrošas un barojošas maskas uz sejas ir jāuzliek attiecīgajam ādas tipam atbilstošs mitrinošs vai barojošs krēms, vai arī pāris (!) pilieni olīveļļas.
Arguloida
Arguloida ir žokļkājvēžu apakšklases - karputu (Branchiura) vienīgā recentā kārta. Karputis mēdz dēvēt arī par zivjēžiem, zivjutīm. Karputis sastopamas kā saldūdeņos, tā sāļūdeņos, tās ir īslaicīgi zivju ārējie parazīti (ektoparazīti).
Morfoloģija
Ķermeņa ārējā uzbūve skaidri liecina par pusparazītisku dzīvi, kā arī par to radniecību ar airkājiem. Ķermenis plakans, ovāls, 2–10 mm garš. Galva saplūdusi ar pirmo krūšu segmentu. Trīs segmentu krūšu nodalījumam ir trīs pāri divzarainu peldkāju. Pakaļējais ķermeņa nodalījums ir nesegmentētais divdaļīgais vēders. Augšžokļi pārveidojušies par stiletiem, bet pirmais žokļkāju pāris par spēcīgiem piesūcekņiem. No olas izšķīlies kāpurs maz atšķiras no pieauguša dzīvnieka.
Sistemātika
Apakšklasē ir ~200 sugu. Latvijā konstatētas 2 sugas: un.
Ksenija Balta
2005. gada Eiropas čempionātā telpās viņa izcīnīja 14. vietu pieccīņā, savukārt 2005. gada Eiropas čempionātā junioriem — bronzas medaļu septiņcīņā. 2006. gada Eiropas čempionātā viņa startēja gan 100 m, gan tāllēkšanā, kur izcīnīja attiecīgi 17. un 23. vietu. Piedalījās 2008. gada Vasaras Olimpisko spēļu tāllēkšanas sacensībās, kur ar rezultātu 6,38 m nekvalificējās finālam, tika ieņemta 27. vieta. 2008. gada Pasaules kausa izcīņas finālā Štutgartē tāllēkšanā viņa ierindojās 2. vietā. 2009. gada Eiropas čempionātā telpās viņa kļuva par čempioni tāllēkšanā, bet 2009. gada Pasaules čempionātā viņa ierindojās 8. vietā tāllēkšanā. 2010. gada Pasaules čempionātā telpās ieņēma 4. vietu, bet 2010. gada Eiropas čempionātā nekvalificējās finālam ar rezultātu 6,53 m paliekot 16. vietā. Toties īsi pēc čempionāta viņa uzstādīja jaunu Igaunijas rekordu tāllēkšanā — 6,87 m.
2009. un 2016. gadā tika atzīta par Igaunijas gada sportisti. Kopš 2009. gada 1. septembra viņa ir Igaunijas Centra partijas locekle.
Genadijs Kotovs
Genadijs Kotovs (ru; dzimis ) ir Latvijas krievu izcelsmes politiķis. Rīgas domes deputāts no PCTVL no 2001. līdz 2009. g., ilggadējs Latvijas Cilvēktiesību komitejas līdzpriekšsēdētājs, Krievu skolu aizstāvības štāba sēžu vadītājs.
Biogrāfija
1983 — beidza Latvijas Valsts universitātes juridisko fakultāti.
Līdz 1988 — LPSR IeM laboratorijas zinātniskais līdzstrādnieks.
1988—1993 — Latvijas Agrārās ekonomikas institūta darbinieks.
No 1993. līdz 2012. g. — Latvijas Cilvēktiesību komitejas līdzpriekšsēdētājs.
1998—2001 — Tiesisko pētījumu institūta konsultants.
No 2001. līdz 2009. g. — Rīgas domes deputāts.
2002—2005 — Rīgas Īres valdes loceklis.
2003 — iestāšanās partijā "Līdztiesība".
Kopš 2003. g. — Krievu skolu aizstāvības štāba sēžu vadītājs.
2005 — ievēlēts par partijas "Līdztiesība" un PCTVL frakcijas Rīgas domē priekšsēdētāja vietnieku.
Rīcības partija
Rīcības partija ir politiska organizācija Latvijā. Tā dibināta ar nosaukumu "Eiroskeptiķi" pirms 2003. gada referenduma par Latvijas iestāšanos Eiropas Savienībā, apvienojoties partijai "Esi cilvēks" (dibināta 1998. gadā) un sabiedriskajai organizācijai "Kustība par neatkarību". Organizācijas redzamākie pārstāvji bija Normunds Grostiņš (bijušais valdes priekšsēdētājs), mākslinieks Juris Dimiters, publicists Jānis Kučinskis un Viktors Dinēvičs.
Genadijs Kotovs
Biogrāfija
2006. g. vasarā kriminālprocess pret deputātu tiek izbeigts, Kotovs panāk uzvaru Ņ. Ševanovas lietā pret LR Eiropas Cilvēktiesību tiesas pirmajā instancē un neveiksmīgi pārsūdz tiesā lēmumu par izslēgšanu no domes komitejas.
Rīcības partija
Sākotnēji partija ir sadarbojusies ar populistisko politisko apvienību "Dzimtene" un kreisi radikālo Latvijas Sociālistisko partiju, kopš 2011. gada darbojas labējo eirokritisko partiju "Eiropas Brīvības Aliansē" (European Alliance for Freedom) kopā ar Austrijas Brīvības partiju un Francijas Nacionālo Fronti.
Genadijs Kotovs
Biogrāfija
Līdz 2007. g. un no 2008. līdz 2009. g. PCTVL valdes loceklis. 2007. g. — Ševanovas lieta ECT tiek izbeigta, atmaksājot iesniedzējai tiesāšanās izdevumus, jo LR piekrita izdot viņai uzturēšanās atļauju.
Rīcības partija
Vēsture
2004. gada Eiroparlamenta vēlēšanās partija ieguva 0,95% balsu. 2005. gada Rīgas domes vēlēšanās "Eiroskeptiķi", paliekot organizatoriski patstāvīgi, piedalījās "Dzimtenes" un LSP apvienotajā sarakstā, neiegūstot nevienu mandātu. Apvienotais saraksts ieguva 11,5% balsu. 2006. gada 9. Saeimas vēlēšanās partija saņēma 0,37% balsu.
Tartu
2024. gadā Tartu būs Eiropas kultūras galvaspilsēta.
Rīcības partija
Vēsture
2008. gadā partija pārdēvēta par Rīcības partiju. 2009. gada Eiroparlamenta vēlēšanās partija ieguva 0,43% balsu (3415 derīgas vēlēšanu zīmes), bet 2013. gada Rīgas domes vēlēšanās — 0,24% balsu.
M Sola heliports
M Sola (ICAO: EVSM) ir vispārējās aviācijas privāts helikopteru lidlauks Ogres novada Jumpravas pagastā. Sertificēts (2014) vizuālajiem lidojumiem diennakts gaišajā un tumšajā laikā. Lidlaukā ir viens 10x10 m betona seguma nosēšanās laukums.
Rīcības partija
Vēsture
2017. gada pašvaldību vēlēšanās piedalījās ar nosaukumu "Eiroskeptiķu Rīcības partija", 2020. gadā atkal kā Rīcības partija.
Tartu
Nosaukums
Kopš 1918. gada pilsētas nosaukums ir Tartu. No 1893. līdz 1918. gadam pilsēta tika saukta par Jurjevu (ru). Pirms tam tā bija Tērbata (et, de, ru). Latviskajos avotos līdz 1940. gadam pēc Emajegi (et, "upju māte") latviskotā nosaukuma Mētra arī pilsēta reizumis saukta par Mētraini.
Vēsture
Arheoloģijas dati liecina, ka pastāvīga apmetne tagadējās Tartu vietā bijusi jau 5. gadsimtā p. m. ē. Rakstos pirmoreiz minēta 1030. gada notikumu aprakstā Nestora hronikā, kad Novgorodas kņazs Jaroslavs Gudrais ieņēma ugauniešu pilskalnu. Viņš piespieda tos maksāt meslus un iekaroto čudu zemju (Ugalas) pārvaldei nodibināja pilsētu, ko savā kristītajā vārdā nosauca par Jurjevu (ru). Krievzemes vara turpinājās līdz 1061. gadam, kad Tartu ieņēma pēc hronikas ziņām sosoli (iespējams, sakalieši), tomēr arī vēlāk Novgorodas kņazi rīkoja meslu ievākšanas karagājienus uz Ugauniju un Atzeli.
Livonijas krusta karu laikā Ugauniju līdz Tērbatai pie Ūdeņu mātes nopostīja letgaļu karaspēks 1215. gada atriebes karagājienā pret ugauņiem pēc Tālivalža nogalināšanas. 1223. gada ugauņu sacelšanās laikā viņi nogalināja Tērbatas fogtu Johanesu un atguva pilskalnu, bet par Tērbatas ķēniņu kļuva bijušais Kokneses ķēniņš Vetseke. 1224. gada augustā notika izšķirošā kauja par Tartu, kad pēc vairāku dienu aplenkuma Tērbatas pilskalnu (la) ieņēma krustneši, bet Vetseke krita kaujā. Viduslaikos pilsēta bija pazīstama ar nosaukumu Tērbata (Dorpat, Tarbatum) un bija Tērbatas bīskapijas galvaspilsēta. 1262. gadā pilsētu aplenca un izpostīja Aleksandra Ņevska dēls, Vladimiras lielkņazs Dmitrijs. 1280. gadā Tērbata iestājās Hanzas savienībā.
Pēc Livonijas kara 1582. gada Jamas Zapoļskas miera līgumā tā dēvēta par pilsnovada citadeli (la, krieviski kā Юрьев. Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā izveidoja savu vaivadiju, kurā sāka darboties Kampanas un Posevino dibinātā jezuītu kolēģija. 1629. gadā pēc Zviedru-poļu kara Tērbata nokļuva Zviedru Vidzemes sastāvā. 1632. gadā Zviedrijas karalis Gustavs II Ādolfs nodibināja Gustava akadēmiju (Academia Gustaviana).
Pēc Nīstades miera līguma 1721. gadā Tērbatu inkorporēja Krievijas Impērijas Rīgas guberņas, vēlāk Vidzemes guberņas sastāvā. 19. gadsimtā Tērbatas Universitāte un Tērbatas Veterinārais institūts kļuva par ievērojamiem vācbaltiešu, igauņu un latviešu zinātnes centriem. 1869. gadā Tērbatā notika pirmie igauņu dziesmu svētki, bet 1870. gada tika atklāts pirmais igauņu profesionālais teātris — Vanemuine. Sākoties Baltijas pārkrievošanai, 1893. gadā Tērbata tika pārdēvēta par Jurjevu un skolās tika ieviesta apmācība krievu valodā. 1918. gadā pēc Igaunijas neatkarības pasludināšanas pilsētai tika atjaunots sākotnējais nosaukums.
1920. gada 2. februārī pilsētā tika noslēgts Tartu miera līgums starp Igaunijas Republiku un Padomju Krieviju, kurā tika atzīta Igaunijas neatkarība.
Otrā pasaules kara laikā Tartu centru nopostīja. Padomju Savienības laikos Tartu bija ārzemniekiem slēgta pilsēta, jo šeit atradās liela Padomju armijas gaisa spēku bāze.
Ceļu satiksme
Pilsēta ir nozīmīgs ceļu krustpunkts, šeit krustojas nacionālas nozīmes autoceļi:
Tartu ir arī sākumpunkts nacionālas nozīmes autoceļam Nr. 92 (Tartu—Vīlande—Kilingi-Nemme), kas pilsētu tālāk savieno ar Pērnavu.
Dzelzceļa satiksme
Tartu ir arī būtisks dzelzceļa satiksmes mezgla punkts, kurā saslēdzas trīs dzelzceļa līnijas: Tapa-Tartu, Tartu-Koidula (valsts robeža) un Tartu-Valga (valsts robeža). 1876. gadā celtā un 2012. gadā restaurētā Tartu stacijas ēka atrodas Vaksali ielā 6. Kopš 1997. gada Tartu stacijas ēka ir Valsts kultūras piemineklis, viens no izcilākajiem 19. gadsimta koka arhitektūras paraugiem.
No Tartu stacijas tiek nodrošināti pasažieru pārvadājumi visos trīs dzelzceļa virzienos — uz Elvu un Valgu (tālāk ar pārsēšanos uz Rīgu), uz Pelvu un Koidulu (Piusu), uz Jegevu, Tapu un Tallinu. Starp Tallinu un Tartu kursē arī ekspresvilcieni, kas ceļā pietur tikai atsevišķās pieturās.
Gaisa satiksme
Apmēram 8 km uz dienvidiem no pilsētas centra Ilenurmes pagastā atrodas Tartu lidosta (IATA: TAY), saukta arī par Tartu Ilenurmes lidostu (et), kas šobrīd (2013) nodrošina regulārus reisus uz Helsinku lidostu, līdz 2012. gada decembrim tika nodrošināti arī iekšzemes lidojumi uz Tallinas lidostu, bet līdz 2011. gadam tika veikti arī regulāri reisi uz Rīgu, līdz 2010. gadam — uz Stokholmas Ārlandas lidostu. Padomju laikos no Tartu lidostas tika veikti reisi gan uz dažādām Igaunijas PSR pilsētām un salām, gan dažādām PSRS pilsētām — Kijivu, Simferopoli, Maskavu, Ļeņingradu, Minsku un Odesu.
Uz ziemeļaustrumiem no Tartu centra pie pilsētas robežas atrodas bijušais padomju armijas Rādi lidlauks, kas lidojumiem vairs netiek izmantots. Uz viena no skrejceļiem atrodas automašīnu tirdzniecības vietas, un bijušā skrejceļa galā kā vizuāls tā pagarinājums ir sākta Igaunijas Nacionālā muzeja jaunās ēkas celtniecība.
Ūdens satiksme
Tartu pilsēta izvietojusies Emajegi upes ielejā un tās tuvumā, upe vēsturiski ir bijusi nozīmīgs ūdensceļš, kas savieno Vertsjerva ezeru (ap 60 km no Tartu) ar Peipusu (ap 40 km no Tartu). 1843. gadā tika atklāta tvaikoņu satiksme maršrutos Tartu-Narva un Tartu-Pleskava. Mūsdienās vasaras sezonā ir regulāra satiksme starp Tartu un Pīrisāres salu Peipusa ezerā.
Cilvēki
Tartu vai tās apkārtnē dzimuši:
Žans Pols Ndeki
Žans Pols Ndžumeks Ndeki (dzimis ) ir bijušais Kamerūnas futbolists, aizsargs. No 2005. līdz 2010. gadam spēlēja Latvijas futbola klubā FK Ventspils. 2006. gadā atzīts par Latvijas Virslīgas labāko aizsargu un labāko spēlētāju.
Pilsoņu platforma
Pilsoņu platforma (Platforma Obywatelska, PO) ir centriski labēja partija Polijā. Vadībā no 2007. gada. Partijas līderis ir Polijas premjerministrs Eva Kopača.
Dibināja 2001.gadā vairāki liberāli noskaņoti politiķi. Partijas līderis ir Donalds Tusks, kurš 2005.gada Polijas prezidenta vēlēšanās otrajā kārtā zaudēja uzvarētājam - Leham Kačiņskim.
Pasaules universitāšu akadēmiskais reitings
Pasaules universitāšu akadēmiskais reitings (en) ir viens no populārākajiem universitāšu salīdzinošajiem reitingiem. To kopš 2003. gada publicē Šanhajas Jiao Tong Universitātes Augstākās izglītības institūts. Publicēti tiek to universitāšu reitingi, kuras, saskaņā ar reitingu, ir starp 500 labākajām universitātēm pasaulē.
Metodoloģija
Reitinga aprēķināšanai tiek izmantoti šādi kritēriji :
Rezultāti
2018. gada reitingu sarakstā no Ziemeļvalstu augstskolām visaugstākie reitingi bija Kopenhāgenas Universitātei (29. vieta), Zviedrijas Karaliskajam Kārļa institūtam (44. vieta), Helsinku Universitātei (57. vieta), Oslo Universitātei (62. vieta), Upsālas Universitātei (63. vieta), Orhūsas Universitātei (65. vieta), Stokholmas Universitātei (77. vieta) un Lundas Universitātei (101—150). Visaugstāk novērtētā Krievijas Federācijas augstskola bija Maskavas Valsts universitāte (86. vieta), Sanktpēterburgas Valsts universitāte (dalīta 301.—400. vieta) un Maskavas Fizikāli tehniskajam institūtam un Novosibirskas Valsts universitātei (abas 401.—500. vietā). No Centrālās un Austrumeiropas valstu universitātēm visaugstāk novērtētā bija Prāgas Kārļa universitāte (dalīta 201.—300. vieta), dalīta 301.—400. vieta bija Budapeštas Eötvös Loránd universitātei, Krakovas Jagaiļa Universitātei, Varšavas Universitātei, bet dalīta 401.—500. vieta bija Ļubļanas Universitātei un Segedas Universitātei.
2018. gada reitingā Tartu Universitāte bija iekļauta saraksta 301.—400. vietā. 2020. gada reitingā Tartu Universitāte bija 401.—500. vietā, bet Viļņas Universitāte 701.-800. vietā. Neviena Latvijas universitāte vēl nav iekļuvusi 1000 Pasaules universitāšu akadēmiskā reitinga sarakstā.
Terva
Terva (et) ir otra lielākā pilsēta Valgas apriņķī. Pilsēta ir izvietojusies Ehnes upes krastos. Kopēja platība — 4,80 km², iedzīvotāju skaits — 2690. Igaunijas PSR laikā šeit atradās Padomju armijas aviobāze.
Ievērojamas personības
Tervā ir dzimuši vai dzīvojuši:
The Times
The Times ir valsts mēroga dienas avīze publicēta Lielbritānijā kopš 1785. gada, kad to pazina kā The Daily Universal Register.
The Times un tās māsu The Sunday Times publicē Times Newspapers Limited - News International filiāle. News International pilnībā pieder News Corporation grupai, kuru vada Ruperts Mērdoks. Lai gan tradicionāli mērenu centra labējās laikraksts un Konservatīvo atbalstītājs, tā ir atbalstījusi Leiboristu partiju 2001. un 2005. gada vispārējās vēlēšanās. 2005. gadā, pēc MORI datiem, balsošanas nolūkus tās lasītāju vidū bija 40% par Konservatīvo partiju, 29% par Liberālajiem demokrātiem, 26% par Leiboristiem.
Zemgaļu sacelšanās (1259)
1259. gada zemgaļu sacelšanās un fogtu izraidīšana notika 1259. gadā, ko veicināja vāciešu sakāve Skodas kaujā. Garīdznieki un fogti, kas ievāca nodevas, Zemgales novados bija nometināti pēc tam, kad 1254.gada aprīlī Zemgale tika sadalīta starp Rīgas arhibīskapu un Livonijas ordeni. Sacelšanās karavadonis Šabis (Schabe) ierosināja likt fogtiem pilnā drošībā atstāt zemgaļu zemes, lai saglabātu mieru ar kristiešiem.
Livonijas mestrs Burhards no Hornhauzenas steidzami sūtīja ziņnešus uz Siguldas, Aizkraukles un Igaunijas pilīm, lai pulcinātu ordeņa komturus un fogtus uz ordeņa apspriedi Rīgā. Sapulce nolēma nākamajā ziemā celt zemgaļu zemē jaunu cietoksni zemgaļu pakļaušanai.
63. Kinoakadēmijas balva
63. Kinoakadēmijas balva ir ikgadējā Kinoakadēmijas balva, kas tika pasniegta par sasniegumiem kinematogrāfā 1990. gadā. Balva tika pasniegta Losandželosā.
Balta
Balta var būt:
Smolvila. Leģenda par Supermenu
"Smolvila. Leģenda par Supermenu" (en) ir ASV televīzijas seriāls, kura scenāristi un producenti ir Alfrēds Go un Mailss Millars. Seriāls veidots, izmantojot DC Comics tēlu Supermenu, ko ir izveidojuši Džerijs Sīgals un Džo Šusters. "Smolvilu" sākotnēji pārraidīja The WB, taču pēc piektās sezonas — The CW. Kopumā izrādītas 10 sezonas (218 sērijas). Seriāls ir par Klārka Kenta (attēlo Toms Velings) piedzīvojumiem, pirms viņš kļūst par Supermenu. Pirmās četras sezonas ir par Klārka Kenta un viņa draugu skolas gaitām un viņa spēju iepazīšanu, nākamās — viņa karjeru Daily Planet un likteni.
Sižets
Regulārais aktieru sastāvs tika ieviests pirmajā sezonā. Seriālā regulāri parādījās ļaundari, uz kuriem ir iedarbojies zaļais kriptonīts. Pirmajā sezonā Klārks cenšas tikt skaidrībā ar savu citplanētieša izcelsmi, kā arī atklāsmi, ka viņa ierašanās uz Zemes ir saistīta ar Lanas Lengas vecāku nāvi. Pēc pirmās sezonas "viens sērijas ļaundaru" skaits samazinājās, turpmākajās sezonās vairāk fokusējoties uz stāstiem par katru tēlu un Klārka izcelsmi. Viens no plašākajiem stāstiem ir par Klārka kriptonieša mantojumu. Tāpat tiek ieviesta Klārka bioloģiskā tēva Džorela balss. Ar Klārku viņš sazinās, izmantojot kosmosa kuģi, kur Klārks uzzina par sava Zemes likteņa izpildi. Ceturtajā sezonā Klārks meklē trīs Kriptona akmeņus, kas satur zināšanas par Visuma un izveido Vientulības cietoksni. Tāpat viņš cīnās ar Breiniaku, kas cenšas atbrīvot Kriptona noziedznieku ģenerāli Zodu. Viņam ir jāsagūsta vai jāiznīcina pārējie no Fantomu zonas izbēgušie. Vēlāk ierodas Klārka bioloģiskā māsīca Kara un Lekss Lutors beidzot uzzina Klārka noslēpumu. Astotajā sezonā tiek ieviests Deivisa Blūma tēls, kas ir Dūmsdeja interpretācija seriālā, kā arī Tesa Mersera aizvieto Leksu Lutoru. Regulārā aktieru sastāvam pievienojas Džastins Hārtlijs, kas attēlo Oliveru Kvīnu/Zaļo bultu (pirmoreiz seriālā parādījās sestajā sezonā). Devītajā sezonā Tesa Mersera atdzīvina majoru Zodu un citus viņa militārās vienības biedrus, tomēr viņiem nav viņu Kriptona spējas. Viņu centieni atgūt spējas ir centrālais sezonas stāsts. Desmitajā sezonā Klārks cenšas atbrīvoties no šaubām un bailēm par kļūšanu par supervaroni, vienlaikus cīnoties ar lielākajiem ienaidniekiem — atgriezušos Leksu Lutoru un Darkseid.
Leona Lūisa
Leona Luīze Lūisa (en; dzimusi, Londonā, Lielbritānijā) ir angļu dziedātāja.
2006. gadā viņa kļuva par Lielbritānijas talantu konkursa "X Faktors" 3. sezonas uzvarētāju, kas palīdzēja viņai kļūt populārai savā valstī. Viņas uzreiz pēc uzvaras konkursā izdotais singls "A Moment Like This" sasniedza 1. vietu Lielbritānijas singlu topā. 2007. gada novembrī izdotais Luisas debijas albums "Spirit" kļuva par visātrāk pārdoto debijas albumu Lielbritānijas un Īrijas mūzikas vēsturē. Tā singls "Bleeding Love" kļuva par 2007. gada Lielbritānijas pārdotāko singlu. Dziesma sasniedza pirmo vietu Lielbritānijā, ASV, Īrijā, Vācijā, Austrālijā, Itālijā, Nīderlandē, Latvijā, Apvienotajā pasaules topā, kā arī vairākās citās valstīs.
Velings
Velings (Welling vai Wellingk) var būt:
Jozefs Pjačeks
Jozefs Pjačeks (sk), dzimis ir Slovākijas futbolists, aizsargs.
Caran d'Ache
Caran d'Ache ir vārds franču valodā, kurš tika aizgūts no krievu vārda karandaš (карандаш), kas nozīmē — zīmulis. Tas var būt:
Nunavutas vienošanās
Nunavutas vienošanās (en) stājās spēkā 1999. gadā. Tas ir lielākais zemes atgūšanas gadījums Kanādas vēsturē. Vienojoties tika nolemts:
Zemnieks
Zemnieks, lauksaimnieks jeb fermeris (no en), ir persona, kura nodarbojas ar kultūraugu un mājlopu audzēšanu. Šis amats ir bijis vienmēr viens no nozīmīgākajiem jau kopš civilizācijas pirmsākumiem.
Godarda Kosmosa lidojumu centrs
Godarda Kosmosa lidojumu centrs nosaukts ASV zinātnieka un viena no kosmonautikas pamatlicēja Roberta Godarda vārdā.
Likums un taisnīgums
Partiju 2001. gadā dibināja dvīņubrāļi Lehs un Jaroslavs Kačiņski uz labējās politiskās partijas Solidaritātes vēlēšanu akcija (Akcja Wyborcza Solidarność, AWS) bāzes.
2005. gada vēlēšanās partija ieguva lielāko balsu skaitu. 2005. gada 23. decembrī Lehs Kačiņskis kļuva par Polijas prezidentu, bet 2006. gada 14. jūlijā Jaroslavs Kačiņskis kļuva par premjerministru. 2007. gada vēlēšanās partija ieguva 32.1% balsu, taču ierindojās tikai otrajā vietā un nokļuva opozīcijā. 2010. gada 10. aprīlī Lehs Kačiņskis gāja bojā aviokatastrofā. 2015. gada vēlēšanās partija ieguva lielāko balsu skaitu (37.58%) un kļuva par valdošo partiju.
Partijas uzskati
Kaut arī konservatīva, ekonomiski partija ir drīzāk kreisi noskaņota. Partija ir par valsts iejaukšanos ekonomikas procesos, vairāku sabiedrībai svarīgu nozaru saglabāšanu valsts rokās, ir par valsts garantētu aizdevumu sistēmu mājokļu iegādei un PVN samazināšanu vairākām preču grupām.
Partija balstās uz Romas katoļu baznīcas uzskatiem daudzos jautājumos. Tā ir pret eitanāziju, abortiem, viendzimuma laulībām, par nāvessoda ieviešanu.
Ārpolitikā partija ir par labu attiecību uzturēšanu ar ASV, tā atbalstīja Irākas karu. Ir par ES attīstību, strikti ievērojot Polijas intereses.
20. marts
20. marts ir gada 79. diena pēc Gregora kalendāra (80. diena garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 286 dienas.
Vārda dienas
Irbe, Made
J (nozīmju atdalīšana)
J ir latīņu alfabēta burts, kam var būt arī šādas nozīmes:
Toms Velings
Tomass Džons Patriks "Toms" Velings (en; dzimis ) ir amerikāņu aktieris, režisors, producents, modelis. Viņš vislabāk pazīstams ar Klārka Kenta lomu WB/CW seriālā "Smolvila. Leģenda par Supermenu".
Arī viņa brālis Marks Velings ir aktieris. Vidusskolas laikā nodarbojies ar sportu (futbolu, beisbolu un basketbolu). Vēlāk strādājis par celtnieku. 1998. gadā Toms Velings darbojās kā dažādu vīriešu apģērbu zīmolu modelis. 2000. gadā veiksmīgi pārgāja uz darbu televīzijā. Saņēmis vairākas balvas (vairākām arī nominēts) par Klārka Kenta attēlošanu. Vēl tēlojis seriālā Judging Amy un filmās "Ducis ir lētāk" (2003), "Ducis ir lētāk 2" (2005), The Fog (2005), "Izvēles diena" (Draft Day, 2014) un "Izvēle" (The Choice, 2016).
Poliploīdija
Poliploīdija ( - daudzkārtīgs + eidos - veids) ir hromosomu skaita vairākkārtīga palielināšanās eikariotu šūnu hromosomu komplektos. Parasti šūnās ir vienkāršs (haploīds) vai divkāršs (diploīds) hromosomu komplekts (sk. ploiditāte). Dažādu šūnu dalīšanās traucējumu dēļ var rasties trīskāršs (triploīds), četrkāršs (tetraploīds), seškāršs (heksaploīds) u.t.t hromosomu komplekts. Var būt arī daļēja poliploīdija (aneiploīdija jeb heteroploīdija), kad daudzkāršojas nevis viss genoms, bet tikai dažas hromosomas.
Poliploīdija daudz biežāk sastopama augiem, nekā dzīvniekiem. Poliploīdi augi un zemākie dzīvnieki mēdz būt pilnīgi dzīvotspējīgi un pat izturīgāki nekā parastie, tādējādi poliploīdija ir viens evolūcijas virzītājspēkiem. Poliploīdus organismus var mākslīgi iegūt, iedarbojoties uz to dzimumšūnām (gametām) ar kolhicīnu - alkaloīdu, kas traucē dzimumšūnu normālu veidošanās procesu.
Cilvēkam, tāpat kā lielākajai daļai augstāko dzīvnieku, somatiskās šūnas ir diploīdas, bet dzimumšūnas - haploīdas. Pilnīgas poliploīdijas gadījumi cilvēkam ir ļoti reti (triploīdi jaundzimušie spēj nodzīvot ne vairāk kā dažas dienas, ja netiek abortēti jau embrija stadijā). Biežāk ir sastopami aneiploīdie ģenētiskie defekti - pazīstamākais no tiem ir Dauna slimība, kad cilvēka 21. hromosoma ir nevis divkārša, bet trīskārša.
Ploidia Ploiditet
Augu selekcijas metodes
Augu selekcijas metode ir izlase, kura dalās individuālajā selekcijā, kuru izmanto dekoratīvo augu selekcionēšanā, un masveida selekcijā.
Hibridizācija
Hibridizācija jeb krustošana ir selekcijas metode, kura parasti tiek izmantota daudzgadīgiem augiem. Hibridizācija dalās inbrīdingā un autbrīdingā.
Inbrīdings
Inbrīdings - tuva, radnieciska krustošana, kas var notikt pašapputes ceļā, kā rezultātā tiek iegūts homozigots genotips. Tā tiek iegūtas tīrās līnijas, kuras izmanto heterozei. Inbrīdinga rezultātā pēcnācēji uzrāda daudz kvalitatīvākas pazīmes kā vecāki, bet efekts saglabājas tikai līdz 1, 2 paaudzēm. Metodes izmantošana atmaksājas, ja izmanto augļu kokiem, zemenēm.