cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luijs Glinē
Luijs Glinē (fr; dzimis, miršanas datums nav zināms) bija beļģu loka šāvējs, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Viņš 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja vienā loka šaušanas disciplīnā — Sur la Perche à la Pyramide. Šajā disciplīnā viņš ieguva bronzas medaļu.
Aukstuma jūra
Aukstuma jūra jeb Mare Frigoris ir Mēness jūra Mēness redzamajā pusē. Atrodas Mēness ziemeļdaļā, uz ziemeļiem no Lietus jūras, plešas līdz Skaidrības jūras ziemeļdaļai.
Letohrada
Letohrada (cz), līdz 1950. gadam - Kišperka (cs), ir pilsēta Čehijā, Pardubices apgabala Ūstu pie Orlices apriņķī.
Aukstuma jūra
Nosaukumu 'Aukstuma jūra' ieviesa itāļu astronoms Džovanni Batista Ričoli (Giovanni Battista Riccioli), pirmoreiz to publicējot 1651. gadā. 1935. gadā nosaukumu apstiprināja Starptautiskā Astronomijas savienība. Viljams Gilberts (William Gilbert) 1600. gadā izveidotā kartē to iekļāvis Insula Borealis (Ziemeļu salā). Mihaels van Langrēns (Michael Van Langren) 1645. gadā izveidotā kartē to atzīmējis kā Mare Astronomicum (Astronomijas jūra).
Letohrada
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1308. gadā. Ilgu laiku atradās Hābsburgu impērijas sastāvā, un tās vāciskais nosaukums bija Geiersberga (de). No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijā.
Lebedina
Lebedina ir pilsēta Ukrainas ziemeļos, Sumu apgabala Sumu rajonā. Izvietojusies apgabala dienvidos 52 km no apgabala centra Sumiem. Līdz 2020. gadam Lebedinas rajona centrs. Pilsētas padomei pakļauti trīs ciemi (kopā 29 569 iedzīvotāji (2001) ).
Vēsture
Rakstu avotos pirmoreiz minēta 1654. gadā kā kazaku dibināta sloboda. Nosaukums cēlies vai nu no netālā Lebedinas ezera, vai arī no ciemiem Kijevas vai Čerkasu apkaimē, no kurienes nākuši pārceļotāji. 1658. gadā ciems paplašinājās un tika nozīmēts par kazaku Sumu pulka sotņas miestu. 1708. gadā Lebedinā tika spīdzināti un nonāvēti ap 900 hetmaņa Ivana Mazepas atbalstītāju.
Akūts
Akūts (◌́) ir diakritiskā zīme, kas tiek lietota daudzās modernās valodās ar alfabētiem, kas veidoti no latīņu, grieķu un kirilicas alfabētiem. Tā bezatstarpju rakstzīmes HTML ievade ir.
Dunajivci
Dunajivci ir pilsēta Ukrainas rietumos, Hmeļnickas apgabala Kamjanecas-Podiļskas rajonā. Izvietojusies apgabala dienviddaļā Ternavas upes krastā 75 km no apgabala centra Hmeļnickas. Līdz 2020. gadam bija rajona centrs.
Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1403. gadā. 1592. gadā Polijas karalis Sigismunds III piešķīra Dunajivciem (Dunajowiec) Magdeburgas tiesības. Pēc Polijas otrās dalīšanas Dunajivci nonāca Krievijas sastāvā un 1881. gadā bija miests ar lielākoties ebreju iedzīvotājiem. No 1923. gada rajona centrs. 1958. gadā atkārtoti piešķirtas pilsētas tiesības. Mūsdienās pilsētā attīstīta pārtikas un mēbeļu rūpniecība, metālapstrāde.
Timotē Žordāns
Žordāns 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja kriketa turnīrā. Šajā turnīrā viņš bija Jauktās Francijas komandas French Athletic Club Union dalībnieks. Viņi zaudēja Lielbritānijas kriketa komandai Devon and Somerset Wanderers un ieguva sudraba medaļu.
PSKP CK Politbirojs
Padomju Savienības Komunistiskās partijas Centrālās komitejas Politbirojs (PSKP CK Politbirojs, ; no 1952. līdz 1966. bija Prezidijs) bija Padomju Savienības Komunistiskās partijas centrālais valdošais orgāns. Tā kā komunistiskajai partijai piederēja varas monopols Padomju Savienībā, Politbirojs faktiski bija augstākais valsts varas orgāns.
Pirmo (toreiz Krievijas Sociāldemokrātiskās strādnieku (boļševiku) partijas) Politbiroju īslaicīgi izveidoja Vladimirs Ļeņins 1917. gada 23. oktobrī, lai vadītu Oktobra revolūciju.
1919. gadā 8. partijas kongress uzdeva partijas Centrālajai komitejai izveidot Politbiroju piecu cilvēku sastāvā svarīgu un ātru lēmumu pieņemšanai. Sākotnējie Politbiroja locekļi bija Vladimirs Ļeņins, Ļevs Trockis, Josifs Staļins, Ļevs Kameņevs un Nikolajs Krestinskis. Staļina diktatūras laikā Politbiroja funkcijas bija ierobežotas, bet pēc Staļina nāves tas atkal atguva iepriekšējo varu. 1990. gadā 28. partijas kongresā Politbirojs piekrita nodot varu PSRS Tautas deputātu kongresam un Augstākajai padomei.
Izgriezuma ceļš
Izgriezuma ceļš (en ) ir slēgts vektora ceļš vai forma, ko izmanto, lai izgrieztu 2D datorgrafikas attēlu rediģēšanas programmatūrā. Viss ceļa iekšpusē tiek iekļauts pēc izgriešanas ceļa pielietošanas, viss ārpus ceļa netiek parādīts gala iznākumā. Izgriezuma ceļa pielietošana rada cietu (saistītu) vai mīksta (nesaistītu) malu atkarībā no attēla redaktora iespējām.
Pēc konvencijas ceļa iekšpusi nosaka tā virziens. Virziena maiņa apvērš to, kas tiek uzskatīts par iekšējo vai ārējo. "Visaptverošs ceļš" ir tas, ka ceļš, kas vizuāli atrodas "iekšpusē", atbilst tam, kas tiks saglabāts; "ekskluzīvs ceļš", kas atrodas pretējā virzienā, satur vizuāli atrodas "ārpus" ceļa. Pēc konvencijas pulksteņrādītāja kustības ceļš, kas nekrusto pats sevi, tiek uzskatīts par iekļaujošu.
Saliktais ceļš rodas, kombinējot vairākus ceļus (visaptverošus un ekskluzīvus) un Boolean operācijas, kas galu galā nosaka kombinētā ceļa saturu. Piemēram, iekļaujošs ceļš, kas satur mazāku ekskluzīvu ceļu, iegūst formu ar "caurumu".
Viena kopēja izgriezuma ceļa izmantošana ir izdzēst objektus, kas nav jāpārklāj, jo tie atrodas ārpus lietotāja skata vai aizklāti ar displeja elementiem (piemēram, HUD).
3D grafikā
Izgriezuma plaknes izmanto 3D datorgrafikā, lai neļautu renderētājam aprēķināt virsmas galējā attālumā no skatītāja. Plakne ir perpendikulāra kamerai, noteiktā attālumā un aizņem visu skatpunktu. Izmantojot reāllaikā renderēšananu, izgriezuma plaknes var palīdzēt saglabāt apstrādi objektiem skaidrā redzeslokā.
Plaknes apgriešanas izmantošana var mazināt skatuves reālismu, jo skatītājs var pamanīt, ka viss netiek pareizi parādīts vai šķiet parādās spontāni. "Migla" - dažādi caurspīdīgs krāsu vai faktūras apgabals tieši pirms apgrieztās plaknes - var palīdzēt mīkstināt pāreju starp to, kas būtu skaidri redzams, un necaurspīdīgs, un kam vajadzētu būt ārpus uztveres un pilnībā  caurspīdīgs, un tādēļ nav nepieciešams to padarīt.
Izgriezuma ceļa pakalpojums
Izgriezuma ceļa pakalpojumi ir profesionāli piedāvājumi, ko uzņēmumi piedāvā objektu vai cilvēku izgriešanu no attēliem, un parasti ietver citus  fotoattēlu rediģēšanas un manipulācijas ar fotogrāfijām pakalpojumus. Šādu pakalpojumu adresāti galvenokārt ir fotografēšanas un grafiskās dizaina studijas, reklāmas aģentūras, web dizaineri, kā arī litogrāfi un poligrāfijas uzņēmumi. Izgriešanas ceļu pakalpojumu uzņēmumi parasti atrodas attīstības valstīs, piemēram, Bangladešā, Filipīnās, Indijā, Pakistānā un Nepālā, kas var sniegt savus pakalpojumus par salīdzinoši zemām izmaksām attīstītajām valstīm, sekmējot šādu ārpakalpojumu izmantošanu.
Hermanis fon Brēverns
Hermanis fon Brēverns (de, 1663–1721) bija Zviedru Vidzemes jurists, 1694. gadā iecelts dižciltīgo kārtā. Rīgas pilstiesas (Burggericht) priekšēdētājs (1696), pēc Vidzemes un Igaunijas kapitulācijas iecelts par Vidzemes hoftiesas viceprezidentu (1711), vēlāk par Krievijas justīckolēģijas viceprezidentu Pēterburgā. Sagatavojis Vidzemes seno privilēģiju sarakstu, kas ilgstoši kalpoja Baltijas provinču autonomijas pamatošanai Krievijas impērijas sastāvā.
Dzīvesgājums
Cēlies no Brēferu dzimtas. Dzimis 1663. gada 20. jūlijā Rīgā profesora Johana Brēfera un viņa sievas Sofijas, dzimušas fon Duntes, ģimenē. Mācījās Rīgas akadēmiskajā ģimnāzijā, kur viņa tēvs no 1677. gada bija teoloģijas profesors. Rīgā latīniski iespiesti viņa pirmie disputi un uzrunas. 1683. gadā viņš uzsāka matemātikas, teoloģijas un tieslietu studijas Altdorfas Universitātē, kuras 1686. gadā turpināja Jēnas Universitātē, un 1690. gadā pabeidza Leipcigas Universitātē.
Pēc atgriešanās dzimtenē 1693. gadā iecelts par Zviedru Vidzemes Rīgas apriņķa zemes tiesas piesēdētāju, 1694. gadā iecelts dižciltīgo kārtā. 1696. gadā kļuva par Rīgas Karaliskās pilstiesas (Burggericht) priekšsēdētāju, 1701. gadā par Vidzemes hoftiesas (Hofgericht) piesēdētāju.
Elementāri
"Elementāri" (en) ir 2023. gada ASV datoranimācijas romantiska drāmas filma. Filmas režisors ir Pīters Sons. Galvenās lomas angļu valodā ierunājuši Lea Lūisa, Māmedū Ātčejs, Ronijs del Karmens, Šila Ommi, Vendija Maklendona Kovija, Ketrina O'Hāra, Meisons Vertheimers, Džo Pēra un Metjū Jans Kings.
Filmas pirmizrāde notika 76. Kannu kinofestivālā, kur to izrādīja kā konkursa noslēdzošo filmu, ASV un Latvijā filmu kinoteātros sāka demonstrēt no.
Natunas jūra
Natunas jūra (id) ir malas jūra Dienvidaustrumāzijā, Starptautiskās Hidrogrāfijas organizācijas dokumentos tiek pieskaitīta Dienvidķīnas jūrai. Izvietojusies starp Malakas pussalu un Sumatras salu rietumos, Kalimantānu austrumos un Anambasas un Natunas salām ziemeļos. Rietumos Malakas šaurums to savieno ar Andamanu jūru, bet Karimatas šaurums dienvidos — ar Javas jūru. Natunas jūras ziemeļdaļā ievērojami naftas un gāzes krājumi. Jūrā daudz salu un koraļļu rifu.
Murraya
Murraya ir augu ģints no rūtu dzimtas, kurā ietilpst 14 sugas. Tie ir ziedoši krūmi vai koki, radniecīgi citrusaugu ģints pārstāvjiem.
Sugas:
Saulīšciems
Saulīšciems ir apdzīvota vieta Talsu novada Strazdes pagastā. Izvietojies pagasta vidienē Bemberupītes krastā 2 km no pagasta centra Strazdes, 20 km no novada centra Talsiem un 99 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Strazdes muižas Saulīšu pusmuižu (Sophienhof, Sofienhof). Ciemā ir sēkleņu un kauleņu audzēšanas un apstrādes uzņēmums.
Cempmuiža
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P18 un V182 krustojums.
Ciems izveidojusies ap bijušās Cempu muižas (Zempen) centru.
Sofija Matsone
{{Sportista infokaste |              vārds = Sofija Matsone |      piktogramma_1 = Wrestling pictogram.svg |  piktogramma_1 izm = | piktogramma_1 saite = Cīņas sports |         vārds_orig = Sofia Mattsson |             attēls = Sofia Mattsson 2010-04-28 001.jpg |            att_izm = |           paraksts = Sofija Matsone 2010. gadā.
|        pilns vārds = |     dzimtais vārds = |             dz_dat = {{ddv|1989|11|11}} |            dz_viet = {{vieta|Zviedrija|Norbotena|Jellivāre}} |            mir_dat = |           mir_viet = |            tautība = zviedriete |        dzīvesvieta = |             garums = {{mērv|cm=163}} |              svars = {{mērv|kg=53}} |           spēlē ar = |           karj ieņ = |            iesauka = |          mājaslapa =
|         vidusskola = |            koledža = |         augstskola = |       universitāte = |         izgl iest1 = |     izgl iest1_nos = |         izgl iest2 = |     izgl iest2_nos =
|  pārstāvētā valsts = {{SWE}} |       sporta veids = Cīņas sports |              klubs = SK Wrestling (Jellivāre} |          disciplīna = Brīvā cīņa |                 poz =  |            tvēriens =  |             kar_sāk =  |            kar_beig =  |        kar_sāk_amat =  |       kar_beig_amat =  |            treneris =  |         bij_treneri =  |               trenē =  |           partneris =  |        klubs_sadaļa =  |         karj spēles =  |          karj cīņas =
|          os_dalība = 3 (2008, 2012, 2016) |         os_medaļas = 1 (1 bronzas) |        os_lab sasn =
|           PČ_saite = |          pč_dalība = 5 |         pč_medaļas = 5 (1 zelta, 3 sudraba, 1 bronzas) |        pč_lab sasn =
|             tituli = |        augst rangs = |             aģenti = |         sasniegumi = |              slavz = |            dzimums = S |           atjaunots =
|      rādīt_medaļas = jā |         headercolor = |      medaļu tabula =
}} Sofija Matsone (sv; dzimusi ) ir zviedru sportiste, brīvā stila cīkstone, Pasaules un Eiropas čempione, 2016. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvēja.
Biogrāfija
Sofija Matsone ir dzimusi 1989. gadā Jellivārē. 2007. gadā viņa izcīnīja Eiropas čempionāta bronzas medaļu. 2008. gadā viņa kļuva par Eiropas čempionāta sudraba medaļas ieguvēju, bet Pekinas olimpiskajās spēlēs viņa bija tikai 12. vietā. 2009. gadā viņa kļuva par pasaules čempioni. 2010. gadā viņa uzvarēja Eiropas čempionātā un ieguva bronzas medaļu Pasaules čempionātā. 2011. gadā viņa ieguva Pasaules čempionāta sudraba medaļu. 2012. gadā viņa bija otrā Eiropas čempionātā, bet tikai septītā Olimpiskajās spēlēs Londonā. 2013. gadā jau otro reizi viņa kļuva par Eiropas čempioni un pasaules čempionāta ieguva sudraba medaļu. 2014. gadā jau trešo reizi viņa kļuva par Eiropas čempioni un bija otrā vietā pasaules čempionātā. 2015. gadā viņa uzvarēja par 1. Eiropas spēlēs Baku un Pasaules čempionāta ieguva sudraba medaļu. 2016. gadā viņa kļuva par Eiropas čempioni jau ceturto reizi.
Kopš 2000. gada Sofija Matsone ir ieguvusi 11 zelta medaļas Zviedrijas čempionātos (6 kadetu čempionāti, 2 junioru čempionāti un 3 pieaugušo čempionāti).
Riļska
Riļska (ru) ir pilsēta Krievijā, Kurskas apgabalā.
Pilsēta atrodas Krievijas rietumos, 125 km no Kurskas. Iedzīvotāju skaits — 15 069 (2021).
Nāsers Šādlī
Nāsers Šādlī (Nacer Chadli, ar; dzimis ) ir Beļģijas futbolists, pussargs, Beļģijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Turcijas Superlīgas kluba Stambulas "Başakşehir" sastāvā.
2010. gadā aizvadījis vienu draudzības spēli Marokas izlases sastāvā, bet pēc tam pieņēmis lēmumu pārstāvēt Beļģiju.
Sasniegumi
Twente
Krūmāja sīpols
Apraksts
Krūmāja sīpols ir daudzgadīgs, 25—60 cm garš lakstaugs ar vienu, tipisku, diametrā 1—1,5 cm lielu sīpolu. Auga stublājs ir stāvs, uz tā ir 2—4 renesveidīgas lapas, kuras ir aptuveni 0,3—0,5 cm platas. Ziedu čemurs ir skrajš, ieapaļš, ar pelēcīgi sārtām vairvasiņām. Ziedu kopumā ir maz, to apziednis ir blāvi iesārts vai zaļganbalts, ārpusē parasti ar zaļganām garensvītrām (dzīslām). Ziedi čemurā ir garos ziedkātos starp vairvasiņām, un tie ir lokveidīgi nokareni. Putekšņlapas ir apziedņa garumā. Vīkals divreiz vai trīsreiz garāks nekā čemurs, smails, paliekošs, sākumā zaļš, vēlāk dzeltenīgs, plēvjains. Zied jūnijā un jūlijā.
Jānis Mazpolis
Jānis Mazpolis (dzimis 1885. gada 29. septembrī Kosas pagastā, miris 1938. gada 25. augustā Rīgas Jūrmalā) bija latviešu būvinženieris un sabiedriskais darbinieks. Tālo Austrumu Latviešu centrālā biroja, vēlāk Sibīrijas un Urālu latviešu nacionālās padomes priekšsēdētājs (1919—1920). Latvijas Republikas diplomātiskais pārstāvis Sibīrijā un Tālajos Austrumos.
Dzīvesgājums
Dzimis 1885. gada 29. septembrī Kosas pagastā. Krievijas pilsoņu kara laikā nokļuva Sibīrijā, kur 1918. un 1919. gadā darbojās Sibīrijas un Tālo Austrumu latviešu nacionālajā padomē. 1920. gada aprīlī J. Mazpolis caur Japānu devās uz Latviju, bet savus pienākumus izpildīt uzdeva inženierim J. Lakatam, kurš tos veica līdz Imantas pulka un Troickas bataljona karavīru pilnīgai aizbraukšanai no Vladivostokas. Atrodoties Nagasaki, Jānis Mazpolis 1920. gada 19. jūnijā uz Vladivostoku nosūtīja rīkojumu: “Tā kā viss personāls, kas iecelts no Ārlietu ministrijas, ir atstājis Vladivostoku pirms atļaujas saņemšanas [no] Latvijas un saņemt šādu rīkojumu tuvākajā nākotnē nav paredzams, tad mums cits nekas neatliek kā iecelt personālu saziņā ar Nacionālo Padomi – Mārtiņu Skujiņu kā valdības priekšstāvja vietas izpildītāju. Garantējot trim Latvijas diplomātiskās pārstāvniecības darbiniekiem pēc gada nokalpošanas šajā amatā brīvu ceļu uz Latviju.” Šāda rīcība gan bija pretrunā ar J. Mazpolim adresēto Latvijas pagaidu valdības vārdā izdoto pilnvaru, kas viņam uzdeva nodibināt kontaktus ar Antantes valstu diplomātiem Vladivostokā, lai aizstāvētu Latvijas suverēnās tiesības, pilsoņus un veicinātu bēgļu nogādāšanu dzimtenē.
Vēlāk Latvijā Jānis Mazpolis par finansiālām nelikumībām pārstāvniecībā tika notiesāts uz 4 gadiem pārmācības namā. Miris 1938. gada 25. augustā Rīgas Jūrmalā.
Daltona likums
Daltona likums ir fizikas likums, kas nosaka, ka ideālu gāzu maisījuma spiediens ir šo maisījumu veidojošo gāzu parciālspiedienu summa. Šo likumu 1801. gadā atklāja Džons Daltons.
Likuma matemātiskā izteiksme:
,
kur p ir gāzu maisījuma spiediens, p_i ir i-tās maisījuma komponentes parciālspiediens.
Ja gāzu molekulu koncentrācijas ir lielas, tas ir, ja gāzes ir reālas, rodas novirzes no Daltona likuma — molekulu mijiedarbības dēļ spiediens vairs nav aditīvs (saskaitīšanas rezultātā iegūstams).
Frederiks Blanšī
Gastons Frederiks Blanšī (fr; dzimis, miris ) bija franču burātājs, olimpiskais čempions 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Blanšī 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas sacensībās. Open klases sacensībās viņš nefinišēja, bet 2 līdz 3 tonnu laivu klases pirmajā un otrajā braucienā viņš izcīnīja zelta medaļas. Visās disciplīnās viņš startēja kā Jauktās komandas pārstāvis kopā ar britu Viljamu Eksšovu un savu tautieti Žaku Le Lavasjē.
Čehu vista
Čehu vista ir sena mājas vistu šķirne, kas izveidota Bohēmijā. Pirmo reizi tā minēta 1205. gadā, kad čehu vistu ganāmpulks tika uzdāvināts Dānijas karalim Valdemāram II, kā dāvana viņa kāzu dienā ar princesi Margareti no Bohēmijas.
Raksturojums
Čehu zeltaini raibā vista ļoti temperamentīga, piesardzīga, pieticīga attiecībā uz barošanu un audzēšanu, noturīga, izturīga un ļoti aktīva pārtikas meklēšanā rokot. Šīs īpašības to padara piemērotu audzēšanai pusbrīvē, kā arī audzēšanai lielos aplokos, kuros vistas var atrast pietiekami pārtikas.
Olas: 150-190 gadā, dzeltenīgas līdz bāli brūnas
Rūbija — Jūras nezvērs
"Rūbija — Jūras nezvērs" (en) ir 2023. gada ASV datoranimācijas piedzīvojumu filma. Filmas režisors ir Kērks DeMiko. Galvenos tēlus ierunājuši Lana Kondore, Toni Kolete, Annija Mērfija, Sems Ričardsons, Laiza Košija, Vills Fortejs, Kolmans Domingo, Jabuki Jangs Vaits, Blū Čepmens, Eduardo Franko, Ramona Janga, Eko Kelums, Nikola Baiere un Džeina Fonda.
Filmas pirmizrāde notiks ASV.
Vistu vanags
Vistu vanags (Accipiter gentilis) ir vidēji liels vanagu dzimtas (Accipitridae) plēsīgais putns. Tā ir viena no divām vanagu ģints sugām, kas sastopama Latvijā; otra suga ir zvirbuļvanags. Izdala 10 pasugas, no kurām Latvijā sastopama nominālpasuga — Accipiter gentilis gentilis.
Vistu vanaga izplatības areāls aptver ziemeļu puslodes mēreno joslu. Tas ir sastopams Eiropā, Āzijā un Ziemeļamerikā. Visbiežāk vistu vanaga populācijas ir nometnieki, tomēr no aukstākajiem reģioniem tas ziemas periodā migrē uz dienvidiem. Pasaulē vistu vanags nav apdraudēta suga.
Vistu vanags ir attēlots Azoru salu karogā. Salu nosaukums cēlies no vistu vanaga nosaukuma portugāļu valodā — açor, jo portugāļu jūras braucēji, kas atklāja salu arhipelāgu, domāja, ka pirmais putns, ko tie salā ieraudzīja, ir vistu vanags. Tomēr vēlāk noskaidrojās, ka tas bija peļu klijāns (Buteo buteo rothschildi), un vistu vanags salās nekad nav dzīvojis.
Latvijā
Ceļošanas laikā un ziemā Latvijas teritorijā nelielā skaitā uzturas vanagi arī no ziemeļu un austrumu teritorijām. Latvijā ligzdo 2000—3000 pāri, ziemo 4000—5000 putnu.
Izskats un īpašības
Vistu vanags ir lielākais vanagu ģints (Accipiter) putns. Mātītes kā visiem vanagu dzimtas putniem ir lielākas nekā tēviņi. Mātīte var būt 10—25% lielāka par tēviņu. Mātītes ķermeņa garums ir 58—64 cm, spārnu plētums 108—127 cm, svars 2,2 kg. Tēviņa ķermeņa garums ir 46—57 cm, spārnu plētums 89–105 cm, masa 515 g.
Lielākajai daļai pasugu ir zilganpelēka mugura un balta pavēdere un krūtis ar pelēkām, šaurām josliņām. Izņēmums ir Āzijas pasugas, kuras var būt gandrīz baltas vai kurām mugura ir gandrīz melna. Jaunajiem putniem muguras un šaurās krūšu josliņas ir brūnas. Vistu vanagam arī asti grezno horizontālas, melnas vai brūnas joslas. Pieaugušiem indivīdiem virs acs ir balta svītra, kas atgādina uzaci. Jauniem putniem acis ir gaiši dzeltenā krāsā, pieaugot tās kļūst tumšākas un krāsa intensīvāka. Ziemeļamerikas vistu vanagiem acis kļūst tumši sarkanas, bet Eiropas un Āzijas pasugām koši oranžas. Acis košo toni iegūst tikai putna otrajā dzīves gadā.
Vistu vanagam ir īsi, plati spārni un gara aste, kas nodrošina izcilu manevrēšanu mežā starp kokiem. Lidošanas ritms ir spārna vēziens, vēziens, planēšana. Vistu vanags lidojot spēj sasniegt 61 km/h. Lidojumā to bieži sajauc ar medību piekūnu (Falco rusticolus). Eirāzijā vistu vanagu tēviņu mēdz bieži sajaukt ar zvirbuļu vanaga mātīti. Tomēr salīdzinoši vistu vanags ir masīvāks, lielāks un ar relatīvi garākiem spārniem. Ziemeļamerikā jaunos putnus reizēm sajauc ar mazāko Kupera vanagu, tomēr vistu vanags ir lielāks un masīvāks.
Uzvedība
Pavasarī, kad sākas riests, vistu vanagi debesīs izpilda iespaidīgu riesta "deju" lidojumā. Šajā laikā ir iespēja novērot citkārt tik uzmanīgo un kautrīgo meža putnu. Riesta laikā vistu vanaga sauciens atgādina kaijas kliegšanu. Pāris agresīvi aizsargā savu teritoriju no ikviena traucētāja, ieskaitot cilvēkus un lāčus.
Barība
Tas barojas galvenokārt ar maziem un vidēja lieluma putniem un zīdītājiem, upurus medījot mežā un mežmalās. Reizēm vistu vanagu var novērot zemu lidojam virs kādas nelielas pļaviņas vai gar mežmalu, pārbaudot, vai nav piemērots medījums. Tie parasti medī jebkuru upuri, kas pagadījies to ceļā. Iecienīts medījums ir dažādi rubeņu dzimtas putni, fazāni, zosis, kaijas, kovārņi, baloži, zaķi un vāveres. Salīdzinot ar citām vanagu ģints sugām, vistu vanags medī daudz dažādāku medījumu un neaprobežojas tikai ar putnu medīšanu. Medījuma masa vidēji ir apmēram 275 grami, bet reizēm tiek nomedīts medījums, kas sver divas reizes vairāk nekā pats vistu vanags, piemēram, lapsa.
Ligzdošana
Ligzdošanas teritorijā vistu vanagi atgriežas martā vai aprīlī. Olas tie sāk dēt aprīļa beigās vai maijā. Mātīte parasti nosēžas koka zarā, kas tai liekas piemērota vieta ligzdas būvniecībai, un sauc tēviņu. Ligzdu būvē tēviņš. Tiek veidota vai nu jauna ligzda, vai saremontēta vecā. Ligzda parasti tiek iekārtota vecā, lielā kokā, augšējos zaros, vietā, ko labi nosedz koka lapas un zari, pasargājot no nokrišņiem un citiem plēsējiem. Dējumā ir 2—4 olas. Bet var būt arī 1 ola vai 5 olas. Olas tiek dētas ik pēc 1—2 dienām. Ola ir 59 mm gara un 45 mm plata. Tās masa apmēram 60 g. Inkubācijas periods sākas tad, kad visas olas ir izdētas, un tas ilgst 28—38 dienas. Mazie putnēni izšķiļas visi apmēram vienā laikā. Kad mazie ir izšķīlušies, māte agresīvi apsargā ligzdu, uzbrūkot pat ļoti lieliem dzīvniekiem un cilvēkiem. Tēviņš medījumu nepienes pie ligzdas, bet nelielā attālumā. Viņš nosēžas uz kāda piemērota zara un sauc mātīti, lai tai atdotu medījumu. Pieaugušu putnu apspalvojums mazajiem sāk augt pēc 18 dienām, bet apspalvojums pilnībā ir izaudzis pēc 38 dienām. Tie spēj paši paēst pēc 28 dienām, bet ligzdu pamet pēc 35 dienām. Kad jaunie putni spēj paši ēst, mātīte sāk ik pa laikam pamest ligzdu un medīt tāpat kā tēviņš. Iesākumā jaunie putni uzturas koka zarā, netālu no ligzdas. Tie sāk mēģināt lidot vēl pēc kādām 10 dienām. Jaunie tēviņi ir daudz smalkāki un mazāki nekā mātītes, un tie lidot sāk ātrāk. Jaunie putni uzturas vecāku teritorijā apmēram līdz gada vecumam.
Dzīvsudraba mantojums. Almadena un Idrija
Almadenā dzīvsudrabs tika iegūts jau antīkās pasaules laikos, bet Idrijā - no 15. gadsimta beigām. Abas pilsētas savulaik bija lielākās dzīvsudraba ieguves vietas pasaulē. Dzīvsudrabu ieguva no dzīvsudraba rūdas — cinobra. Iegūtajam dzīvsudrabam bija liela nozīme Jaunās pasaules zelta un sudraba iegūšanā. Abās pilsētās saglabājušies dzīvsudraba iegūšanas tehnikas pieminekļi un kalnraču dzīves infrastruktūra.
Deizija Daka
Deizija Daka (en) ir animācijas tēls, ko 1940. gadā izveidoja Walt Disney Studios kā Donalda Daka attiecību partneri. Deizija ir antropomorfa Pekinas pīle, ar lielām skropstām un krokotu ķermeņa apakšdaļu, kas pēc izskata atgādina svārkus. Viņa pārsvarā ir tērpusies blūzē, augstpapēžu kurpēs un ar tauriņu uz galvas. Deizija parasti izrāda spēcīgu pieķeršanos Donaldam, kaut arī viņas tēls tiek raksturots kā daudz sarežģītāks nekā viņas partneris.
Deizija pirmo reizi parādījās īsfilmā Mr. Duck Steps Out (1940) un dažus mēnešus vēlāk arī pievienojās Donaldam komiksos. No 1940. līdz 1954. gadam viņa parādījās vienpadsmit īsfilmās, kā arī vēlākajā Mickey's Christmas Carol (1983) un "Fantāzija 2000"' (1999). Visās šajās filmas Deizijai ir otrā plāna lomas, izņemot īsfilmā Donald's Dilemma (1947). Vairāk ekrāna laika Deizija saņēma televīzijā, regulāri parādoties animācijas seriālos Quack Pack (1996), Mickey Mouse Works (1999-2000), Disney's House of Mouse (2001–2003), Mickey Mouse Clubhouse (2006–2016) Mickey Mouse (2013-2019) un Mickey and the Roadster Racers (2017- 2021). Tāpat Deizija ir parādījusies vairākās videofilmās, piemēram Mickey's Once Upon a Christmas (1999) and "Mikijs, Donalds, Gūfijs - trīs musketieri" (Mickey, Donald, Goofy: The Three Musketeers, 2004).
Sibīrijas un Urālu latviešu nacionālā padome
Sibīrijas un Urālu latviešu nacionālā padome (SULNP) bija Sibīrijas latviešu organizācija Krievijas pilsoņu kara laikā (1918-1920). Tās uzdevums bija koordinēt latviešu organizāciju darbību, veicināt savstarpējos sakarus, latviešu nacionālā karaspēka (Imantas un Troickas vienību) organizēšanu un komunikāciju ar vietējām varas iestādēm. Pēc Latvijas Ārlietu ministrijas aplēsēm Sibīrijas un Urālu latviešu skaits 1919. gada beigās tika vērtēts ap 200 000 cilvēku.
Izveide
Pirmās Latviešu pašnolemšanās savienības nodaļas izveidojās 1918. gada vasarā latviešu bēgļu kopienās mūsdienu Ķīnā: Harbinā (16. jūnijā) un Šanhajā (22. jūlijā). 9. septembrī dibinātā Vladivostokas nodaļa 30. septembrī nolēma dibināt latviešu karaspēka vienību. 1918. gada 9. oktobrī Vladivostokā izveidoja Tālo Austrumu Latviešu Pagaidu Centrālo biroju, bet 11. oktobrī Samarā nodibināja Rietumsibīrijas un Urālu Latviešu Nacionālo padomi, kas drīz vien pārcēlās uz Omsku. 14. oktobrī Latviešu nacionālā padome nodibināja 1. Latvijas atbrīvošanas strēlnieku bataljonu (Troickas bataljonu). 1918. gada 3. - 5. novembrī Vladivostokā notika Tālo Austrumu latviešu konference, kas izveidoja Tālo Austrumu Latviešu Centrālo biroju. 7. novembrī Centrālais Birojs parakstīja līgumu ar Francijas misiju Vladivostokā par Imantas pulka dibināšanu, bet 17. novembrī nodibināja bēgļu nodaļu.
Centrālais birojs
1919. gada aprīlī SULNP Centrālais birojs par goda priekšsēdi ievēlēja profesoru P. Šmitu, par priekšsēdi J. Mazpoli, priekšsēža vietnieku R. Zariņu, sekretāru pasta ierēdni A. Švābi, kasieri A. Stihevicu, ārlietu nodaļas vadītāju žurnālistu V. Salnāju, kara padomes priekšsēdētāju pulkvedi J. Kureli, bēgļu nodaļas vadītāju J. Zariņu, informācijas juridiskās nodaļas vadītāju E. Šķipsnu, atašeju pie franču ģenerāļa M. Žanēna štāba leitnantu J. Ozolu. Pie SULNP Centrālā Biroja darbojās:
Darbība
Pēc Aprīļa puča un Niedras valdībai pakļautā karaspēka ofensīvas 1919. gada 22. maijā SULNP Centrālais birojs iesniedza protestu Sabiedroto valstu valdībām, prasot atbalstu K. Ulmaņa vadītajai Latvijas Pagaidu valdībai. Pēc tam, kad 22. jūnijā Latvijas Ārlietu ministrija J. Mazpoli iecēla par Latvijas priekšstāvi Sibīrijā un Tālajos Austrumos, SULNP Centrālais birojs vien paturēja sev latviešu kulturālās autonomijas centrala orgāna kompetenci. 6. septembrī Centrālais birojs nosūtīja uz Parīzes miera konferenci A. Švābi, J. Kureli un E. Šķipsnu ar uzdevumu paātrināt latviešu pulku pārvešanu uz Latviju. SULNP Centrālais Birojs savu darbību beidza 1920. gada pavasarī.
Pavīķes
Latvijā
Latvijā mājo viena pavīķu ģints suga — pavīķe (Alburnoides bipunctatus), kas sastopama daudzās upēs. Ezeros un jūras piekrastē nav konstatēta.
Sistemātika
Pavīķu ģints (Alburnoides)
Boriss Henrihsons
Boriss Henrihsons (, dzimis, miris ) bija Alūksnē dzimis igauņu matemātikas pedagogs un sporta darbinieks.
Saule (Brenguļu pagasts)
Saule ir ciems Valmieras novada Brenguļu pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
Fubuki Kuno
Fubuki Kuno (ja; dzimusi ) ir japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Libānas administratīvais iedalījums
Libānas administratīvo iedalījumu veido 6 muhāfazas, kas sīkāk iedalās 26 distrikti.
Vizuālā skaitļošana
Vizuālā skaitļošana ir vispārējs apzīmējums visiem datoru zinātņu tematiem par apstrādi ar attēlu un 3D modeļiem, t.i., datorgrafikas, attēlu apstrādes, vizualizācijas, virtuālās un papildinātās realitātes, video apstrādi, bet ietver arī aspektus kā tēlu atpazīšana, cilvēku un datoru mijiedarbība, mašīnu mācīšana un digitālās bibliotēkas. Pamata problēmas ir to iegūšana, apstrāde, analīze un sniedzot vizuālo informāciju (galvenokārt attēli un video). Aplikāciju jomas ietver ražošanas kvalitātes kontroles, medicīnas attēlu apstrādes un vizualizācijas, mērniecība, robotika, multimediju sistēmas, virtuālo mantojumu, specefekti, filmas un televīzija un datorspēles.
Vēsture un pārskats
Vizuālās skaitļošanas ir salīdzinoši nesen izdomāts termins, kas ieguva savu pašreizējo nozīmi 2005. gadā, kad nostiprinātās datoru zinātnes disciplīnas kā datorgrafikā, attēlu apstrādē, un citi pamanīja, ka vizuālās skaitļošanas metodes un programmas pārklājās vairāk un vairāk, tāpēc, tad bija nepieciešams jauns vispārējs termins. Daudzas izmantotās matemātiskās un algoritmiskās metodes, ir vienādas visās jomās, kas nodarbojas ar attēlu: attēlu formāti, filtrēšanas metodes, krāsu modeļi, attēlu metrikas un citi. Un arī programmēšanas metodes priekš grafikas aparatūras kā manipulācijas trikiem, lai apstrādātu lielus datus, mācību grāmatas un konferencēs.
Turklāt, aplikācijas, aizvien vairāk vajadzīga tehnikas no vairāk nekā vienas no šīm jomām vienlaikus. Lai radītu ļoti sīki izstrādātus modeļus ar sarežģītiem objektiem, ir nepieciešams attēlu atpazīšanā, 3D sensoru un, lai parādītu šos modeļus, ir vajadzīgi reālistiskie renderēšanas paņēmieni ar sarežģītu apgaismojuma simulāciju. Reāllaika grafika ir pamats izmantojamajai virtuālajai un papildinātas realitātes programmatūrai. Robotkontrolei nepieciešams objektu atzīšana tāpat kā tās vides modelis. Un visām ierīcēm (datoriem) ir nepieciešama ergonomiska grafiskā lietotāja saskarne.
Lai gan daudzas problēmas tiek uzskatītas par atrisināta zinātnieku kopienu sub-disciplīnas, kas veido vizuālās skaitļošanas (galvenokārt saskaņā ideālistiski pieņēmumi), viena no galvenajām problēmām, vizuālās skaitļošanas kopumā ir integrācija šīs daļējās risinājumus atbilstošajiem produktiem. Tas ietver nodarbošanos ar daudzām praktiskām problēmām, piemēram, izmantojot reālus datus (kas bieži vien ir kļūdaini un/vai ar gigantisku izmēru), un darbība no nepieredzējušiem lietotājiem. Šajā sakarā, Vizuālās skaitļošana ir vairāk nekā tikai summa par sub-disciplīnām, tas ir nākamais solis uz sistēmām, kas atbilstu reālajai izmantošanai visās jomās, izmantojot attēlus vai 3D objektus uz datora.
Vizuālās skaitļošanas disciplīnās
Šādas jomas ir ietvertas vizuālajā skaitļošanā. Datorgrafika ir vispārīgs termins, priekš visām metodēm, kas rada attēlus izmantojot datoru. Lai pārveidotu objekta aprakstu uz jaukām bildēm sauc par Renderēšanu kas vienmēr ir kompromiss starp attēla kvalitāti un izpildes laiku.
Metodes, kas var izmantot saturu ar informāciju no attēliem tiek sauktas par attēlu analīzes metodēm. Datoru redze ir spēja datoriem (vai robotiem) atpazīt savu vidi un to pareizi interpretēt. Vizualizāciju izmanto, lai radītu attēlu, kas nosūta īsziņas. Dati var būt abstrakti vai tieš. Vizuālo analīzi apraksta disciplīnu interaktīvu vizuālu datu analīzei, aprakstīta arī kā "zinātne par analītisko domāšanu atbalsta ar interaktīvo vizuālo saskarni".
Atšķirībā no attēlu analīzes, attēlu apstrāde manipulē attēlus, lai radītu labākus attēlus. "Labāku" var būt ļoti atšķirīgas nozīmes, ievērojot attiecīgo programmu. Arī, tam ir jābūt diskriminētam no attēlu labošanas, kas raksturo interaktīvas manipulācijas ar attēliem, pamatojoties uz cilvēku validēšanu.
Ošupīte
Ošupīte var būt:
Nēķenu muiža
Nēķenu muiža (de) bija Vidzemes muiža, kas atradās mūsdienu Alūksnes novada Alsviķu pagasta Nēķenē. Muižas apbūves komplekss ir 19. gadsimta pirmās puses vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis. Kompleksā ietilpst stārasta mājas klēts (1855. gads), kalpu māja (1848. gads), magazīna, vēlāk kalve (19. gadsimta vidus), klēts (19. gadsimta vidus), labības šķūnis (19. gadsimta vidus) un stallis (19. gadsimta vidus).
Antoņī
Antoņī (fr) ir komūna un Francijas galvaspilsētas Parīzes priekšpilsēta, aptuveni 11,3 km uz dienvidiem to Parīzes centra. Antoņī atrodas Odesēnas departamentā.
Antoņī jau vairāk nekā 2000 gadu atrodas svarīgu transporta ceļu krustpunktā. 20. gadsimta sākumā teritorija bija mazapdzīvota, tomēr starpkaru periodā iedzīvotāju skaits no 4 000 pieauga līdz 20 000. Sešdesmitajos gados iedzīvotāju skaits strauji pieauga līdz 50 000, kad šeit izmitināja repatriētos cilvēkus no Alžīrijas.
Latvijas Universitātes bibliotēka
Latvijas Universitātes Bibliotēka ir lielākā valsts nozīmes Latvijas augstskolu bibliotēka. Bibliotēka ir galvenais Latvijas Universitātes studiju un pētniecības darba informācijas resursu centrs, kas piedāvā kvalitatīvus, daudzveidīgus un mūsdienīgus pakalpojumus ; dažādu nozaru iespiestos un elektroniskos informācijas resursus, kā arī vienotu servisu 8 nozaru bibliotēkās.
Vēsture
LU Bibliotēkas pirmsākums datējas ar 1862. gadu. Bibliotēka ir Rīgas Politehnikuma, Rīgas Politehniskā institūta un Latvijas Augstskolas Bibliotēku vēsturiskā mantiniece. Laikā no 1919. līdz 1920. gadam izveidojās pirmās fakultāšu bibliotēkas: Arhitektūras fakultātes bibliotēka; Filoloģijas un filozofijas fakultātes bibliotēka; Inženierzinātņu fakultātes bibliotēka; Ķīmijas fakultātes bibliotēka; Medicīnas fakultātes bibliotēka. 1920. gadā tika dibināta LU Bibliotēkas Centrālā bibliotēka, kas tika izvietota Raiņa bulvārī 19. No 1957. gada LU Bibliotēkas Centrālā bibliotēka atrodas Kalpaka bulvārī 4.
Bibliotēkas ēka
Kalpaka bulvārī 4 izvietotā Latvijas Universitātes Bibliotēkas nama projektētājs un būvnieks ir pirmais akadēmiski izglītotais latviešu arhitekts Jānis Frīdrihs Baumanis (1834–1891). Ēka projektēta pēc tirgotāja un rātskunga Ludviga Vilhelma Kerkoviusa (1831–1904) pasūtījuma. Savrupnama projekts 4 tika izstrādāts 1874. gadā. Sākotnēji nams tika izīrēts Rīgas mākslas veicināšanas biedrības (Rigasche Kunstverein) un Rīgas pilsētas gleznu galerijas (Städtishe Gemälde Galerie) vajadzībām. Latvijas PSR Universitātes rīcībā ēka tika nodota 1940. gada septembrī. Joprojām ēkā apskatāmas oriģinālās ozolkoka vītņu kāpnes ar virpotiem margu balustriem un durvis.
Krājums
Informācijas resursu krājums nodrošina atbalstu LU studiju un pētnieciskajā darbā. LU Bibliotēkas krājumā pieejami ap 1,8 miljoni informācijas resursu vienību: grāmatas, žurnāli, laikraksti, kartes, notis, rokraksti, attēlizdevumi, skaņu ieraksti, disertācijas u. c. materiāli un vairāk nekā 200 tūkstoši e-resursu dažādās zinātņu nozarēs. Tiek abonētas arī vairāk kā 40 elektroniskās datubāzes. Bibliotēkā pieejamas arī speciālās kolekcijas: Reto izdevumu un rokrakstu kolekcija; LU rektora, profesora Ernesta Felsberga un LU Mākslas kabineta kolekcija; Profesora Embrika Stranda bibliotēka; Latvijas Universitātes izdevniecības izdevumu kolekcija. Lai izdevumus padarītu lietotājam vieglāk pieejamus, Bibliotēka nodrošina izdevumu sagatavošanu elektroniskā formā krājumu pakāpeniski digitalizējot. Tiek digitalizētas LU zinātniskās publikācijas; materiāli LU studiju un pētniecības darbam, kā arī zinātnes un kultūras vēsturiskais mantojums.
Bibliotēkas veidotās datubāzes
LU Bibliotēka veido un uztur trīs datubāzes:
LU izstrādāto un aizstāvēto disertāciju datubāze
Bibliogrāfiskā informācija par LU izstrādātajiem vai aizstāvētajiem promocijas darbiem, disertācijām, zinātnisko darbu kopām un monogrāfijām, kā arī informācija par darbu kopsavilkumiem un autoreferātiem.
LU noslēguma darbu datubāze
Bibliogrāfiskā informācija par LU aizstāvētajiem maģistra, bakalaura, diploma un kvalifikācijas darbiem.
Piedāvātie pakalpojumi
Bibliotēkas piedāvātie pakalpojumi: informācijas resursu elektroniskā pasūtīšana, rezervēšana un pagarināšana kopkatalogā, Bibliotēkas veidoto un abonēto datubāžu izmantošanas iespēju nodrošināšana, dokumentu pasūtīšana no citām Latvijas un ārvalstu bibliotēkām, uzziņu un konsultāciju sniegšana, izstāžu veidošana, lietotāju apmācība, tematisko informācijas resursu sarakstu sastādīšana, datoru un interneta pakalpojumu izmantošanas iespējas, dokumentu kopēšana, drukāšana, skenēšana, iesiešana, kā arī citi pakalpojumi.
Centrālā bibliotēka
LU Bibliotēkas Centrālajā bibliotēkā Kalpaka bulvārī 4 pieejams unikāls daudznozaru informācijas resursu krājums: plašs Latvijā izdoto izdevumu klāsts; LU zinātniskie raksti; LU izstrādātās un aizstāvētās disertācijas; periodiskie izdevumi un turpinājumizdevumi; daiļliteratūra un elektroniskie resursi.
Nozaru bibliotēkas
Bibliotēka Aspazijas bulvārī -vairāk kā 44 000 informācijas resursu eksemplāru vadības un ekonomikas zinātnēs, finansēs, grāmatvedībā, vēsturē, filozofijā u.c.
Bibliotēka Kalpaka bulvārī - informācijas resursi sociālajās un humanitārajās zinātnēs.
Bibliotēka Raiņa bulvārī - vairāk kā 60 000 informācijas resursu eksemplāru datorzinātnē un datu apstrādē, tiesībās un tiesību zinātnē, reliģijā un teoloģijā u.c.
Humanitāro zinātņu bibliotēka - vairāk kā 50 000 informācijas resursu eksemplāru, kas aptver tematus valodniecībā, literatūrzinātnē u.c.
Izglītības zinātņu un psiholoģijas bibliotēka - vairāk kā 53 000 informācijas resursu eksemplāru, kas aptver tematus psiholoģijā, izglītībā, izglītības teorijā, didaktikā, mākslā, mākslas teorijā u.c
Sociālo zinātņu fakultātes bibliotēka - vairāk kā 34 000 informācijas resursu eksemplāru, kas aptver tematus sociālajās zinātnēs, bibliotēkzinātnē, bibliogrāfijā, socioloģijā, politikā, politoloģijā, reklāmā, sabiedriskajās attiecībās, žurnālistikā u.c.
Dabaszinātņu bibliotēka - informācijas resursi ķīmijā, bioloģijā, ģeogrāfijā, ģeogrāfijā un vides zinātnē.
Zinātņu mājas bibliotēka - informācijas resursi medicīnā, fizikā, matemātikā un optometrijā.
Skatīt arī
Bibliotēka Kalpaka bulvārī
Rugāju pilskalniņš
Rugāju pilskalniņš ir pilskalns, kas atrodas Valmieras novada Burtnieku pagasta centrālajā daļā, apmēram kilometru uz ziemeļrietumiem no Taubēm.
Šuņezers
Šuņezers vai Šuņazars (arī Šuņa ezers, Šuņas ezers, Šuņu ezers, Šūņu ezers, Sūnu ezers; ltg) ir publisks dzidrūdens ezers Daugavpils pilsētā. Izvietojies pilsētas ziemeļdaļā Daugavas labajā krastā starp Viduspoguļanku ziemeļos, Veco Forštati austrumos un Cietoksni dienvidos. Krasti lēzeni, slīpi, dibens smilšains, dūņains, dūņu slānis 0,2—2,0 m. Ezerā viena 0,2 ha liela sala. Ietek Čornajas upīte no Adatiņas ezera, iztek Šuņica uz Daugavu. Mīt karūsa, rauda, līnis, līdaka, asaris, plaudis. Ziemeļaustrumu krastā peldvieta.
Air Malta
Air Malta ir 1973. gadā dibināta Maltas nacionālā lidsabiedrība. Tās galvenā mītne atrodas Lukā un bāzes lidosta ir Maltas starptautiskajā lidostā. Nodrošina lidojumus uz 31 lidostu, lielākoties Eiropā, bet arī Izraēlā un Tunisijā.
Kartelis
Kartelis (no it ) — ražotāju apvienības, kuri vienojušies par cenām, tirgus sadali un saimnieciskām darbībām kādas nozares ietvaros, lai ierobežotu konkurentu darbību. Kartelis ir viens no monopola veidiem.
Karteļa vienošanās ir vienošanās starp konkurentiem, kuras mērķis ir kavēt, ierobežot vai deformēt konkurenci starp tiem, tai skaitā vienošanās par tiešu vai netiešu cenu vai tarifu noteikšanu jebkādā veidā vai to veidošanas noteikumiem, kā arī par tādas informācijas apmaiņu, kura attiecas uz cenām vai realizācijas noteikumiem, vienošanās par ražošanas vai realizācijas apjomu, tirgu, tehniskās attīstības vai investīciju ierobežošanu vai kontroli, vienošanās par tirgus sadali, ņemot vērā teritoriju, pircējus, piegādātājus vai citus nosacījumus, un vienošanās par piedalīšanos vai nepiedalīšanos konkursos vai izsolēs vai par šīs darbības (bezdarbības) noteikumiem. Savukārt saskaņā ar šo noteikumu 2.10.apakšpunktu aizliegta horizontālā sadarbības vienošanās ir vienošanās aizliegumam pakļauta konkurentu vienošanās, kura nav horizontālā karteļa vienošanās.
Kartelis ir izplatīta uzņēmumu apvienība, kas rodas, rakstiski vai mutiski vienojoties tādiem nozares uzņēmumiem, kuri ražo samērā viendabīgus izstrādājumus. Karteļa dalībnieki saglabā juridisku un saimniecisku patstāvību. Karteļa izveidošanas mērķis ir tirgus kontroles nodrošināšana un monopolstāvokļa sasniegšana, savstarpējās konkurences novēršana, peļņas palielināšana. Šo mērķi kartelis sasniedz, dalībniekiem vienojoties par ražošanas apjomiem, noieta tirgiem, pārdošanas nosacījumiem, cenām, maksāšanas termiņiem u.c.
Karteļa veidošanas priekšnosacījumi
Karteļa veidošanas priekšnosacījumi:
Karteļu piemēri
Pasaules vēsturē — Kali kartelis, Medeljinas kartelis, kur viens no dibinātājiem un vadītājiem bija Pablo Eskobars. Latvijas vēsturē — 1928. gadā tika nodibināts alus darītavu kartelis. Tā dalībnieki vienojās par pārdošanas cenām, kā arī galvenajiem produkcijas pārdošanas virzieniem.
Latvijā mūsdienās — būtiska konkurences problēma ir iepirkumu karteļi. Par vertikālu aizliegtu vienošanos starp uzņēmumiem, kas nav konkurenti, Konkurences padome ir tiesīga uzlikt naudas sodu līdz 5% apmēram no uzņēmumu pēdējā finanšu gada neto apgrozījuma katram (bet ne mazāk kā 350 eiro katram), savukārt karteļa — aizliegtas vienošanās starp konkurentiem — dalībniekiem var tikt piemērots naudas sods līdz 10% apmēram no to pēdējā finanšu gada neto apgrozījuma katram (bet ne mazāk kā 700 eiro katram). Konkurences padome paralēli uzliktajiem naudas sodiem, izsaka arī brīdinājumus, kopš 2013.gada tā izteikusi brīdinājumus 39 komercdarbības jomās.
Karteļa peļņas maksimizācijas nosacījumi
Oligopolistiem vienojoties savā starpā par ražošanas un realizācijas apjomiem, ir iespējams vienoties par peļņas maksimizēšanu monopolpeļņas līmenī. Vienošanās rezultātā veidojas monopolcena, kas bieži tiek noteikta pēc principa "izmaksas plus" — t.i. izmaksas plus normatīvā peļņa. Oligopolistiskā tirgus kartelizācija nav izdevīga pircējam, jo tā sašaurina piedāvājumu un paaugstina cenu, tāpēc tirgus ekonomikas valstīs cīnās pret karteļu veidošanās praksi, izmantojot gan normatīvus, gan tiesiskus instrumentus.
Latvijas normatīvais regulējums attiecībā uz karteli
Karteļu darbību ierobežo Konkurences likums un Negodīgas mazumtirdzniecības prakses aizlieguma likums.
Ministru kabineta noteikumi Nr.179 "Kārtība, kādā nosakāms naudas sods par Konkurences likuma 11. panta pirmajā daļā un 13. pantā un Negodīgas mazumtirdzniecības prakses aizlieguma likuma 5., 6., 7. un 8. pantā paredzētajiem pārkāpumiem" Ministru kabineta noteikumi Nr.798 Noteikumi par atsevišķu horizontālo sadarbības vienošanos nepakļaušanu Konkurences likuma 11.panta pirmajā daļā noteiktajam vienošanās aizliegumam
Konkurences padomes lēmums Nr.E02-37 "Par pārkāpuma konstatēšanu un naudas soda uzlikšanu" Ministru kabineta rīkojums Nr.393 "Par Korupcijas novēršanas un apkarošanas pamatnostādnēm 2015.—2020.gadam"
Alī Hāmenejī
Alī Hoseinī Hāmenejī (fa, az, Seyyid Əli Xamneyi; dzimis ) ir irāņu šiītu garīdznieks un politiķis. Pašreizējais Irānas augstākais līderis.
Laikā no 1981. līdz 1989. gadam bija Irānas prezidents, pēc tam nomainīja mirušo Rūhollāhu Mūsavī Homeinī Irānas Augstākā vadītāja amatā. Tiek uzskatīts par valsts ietekmīgāko politisko autoritāti. 2012. gadā žurnāls Forbes viņu ierindoja 21. vietā pasaules varenāko personu sarakstā.
Žaks Le Lavasjē
Žaks Le Lavasjē (fr; dzimšanas un miršanas datums nav zināms) bija franču burātājs, olimpiskais čempions 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Lavasjē 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas sacensībās. Open klases sacensībās viņš nefinišēja, bet 2 līdz 3 tonnu laivu klases pirmajā un otrajā braucienā viņš izcīnīja zelta medaļas. Visās disciplīnās viņš startēja kā Jauktās komandas pārstāvis kopā ar britu Viljamu Eksšovu un savu tautieti Frederiku Blanšī.
Manuels Fernandešs
Sasniegumi
Valencia
Beşiktaş
Lokomotiv Moscow
Gaujaslāči
Gaujaslāči ir ciems Valmieras novada Brenguļu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, netālu no dzelzceļa līnijā Rīga—Lugaži.
Satrakotais vērsis
"Satrakotais vērsis" (en) ir 1980. gada amerikāņu biogrāfiskā sporta drāma, kuras režisors ir Mārtins Skorsēze. Filmas sižeta pamatā ir Džeika Lamotas 1970. gadā izdotie memuāri Raging Bull: My Story. Filma ir par vidējā svara bokseri Džeiku Lamotu, itāļu amerikāņu vidējā svara bokseri, kura izturēšanās izjauc attiecības ar sievu un ģimeni. Galvenās lomas filmā atveido Roberts De Niro, Ketija Moriartija, Džo Peši, kā arī Nikolass Kolasanto, Terēza Saldana un Frenks Vinsents.
Sākotnēji filma saņēma dažādu novērtējumu, kā arī kritiku par vardarbīgo filmas saturu, taču mūsdienās tā tiek uzskatīta par vienu no visu laiku labākajām filmām. Amerikas Kinoinstitūts to ierindoja pirmajā vietā 10 izcilāko sporta filmu sarakstā. "Satrakotais vērsis" tika nominēts astoņām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, tai skaitā kā labākā filma, tomēr tika iegūtas tikai divas balvas.
Zvirbuļu dzimta
Zvirbuļu dzimta (Passeridae) ir maza auguma zvirbuļveidīgo (Passeriformes) putnu dzimta, kas apvieno 43 sugas un kas tiek iedalītas 8 ģintīs.
Daudzas zvirbuļu sugas ligzdas vij cilvēku ēku tuvumā, bet divām sugām — mājas zvirbulim (Passer domesticus) un lauku zvirbulim (Passer montanus) lielākā daļa populācijas mājo pilsētās vai citu apdzīvoto vietu tuvumā. Iespējams tādēļ šīs ir vienas no vispazīstamākajām putnu sugām pasaulē. Arī Latvijā ir sastopams mājas zvirbulis un lauku zvirbulis. Tās ir vienīgās zvirbuļu dzimtas sugas Latvijā.
2010. gada Blok DM-03 avārija
2010. gada Blok DM-03 avārija bija mēģinājums ar nesējraķeti Proton-M/Blok DM-03 palaist Krievijas trīs GLONASS globālās navigācijas sistēmas pavadoņus.
Zvirbuļu dzimta
Izplatība
Zvirbuļu dzimtas sugu dabīgais izplatības areāls ir Eiropa, Āfrika un Āzija. Mūsdienās zvirbuļi ir introducēti daudzās vietās pasaulē, un tie ir sastopami arī Amerikā un Austrālijā, un citur. Zvirbuļi pamatā uzturas atklātā ainavā. Tie var būt dažādi zālāji, pļavas, savanna, krūmāji un pat tuksneši. Dažas sugas, piemēram, lauku zvirbulis mājo arī skrajos mežos. Visnetipiskākā izplatība ir Rudajam zvirbulim (Hypocryptadius cinnamomeus), kas mājo miglas mežā Filipīnās.
2010. gada Blok DM-03 avārija
Nesējraķete Proton-M/Blok DM-03 startēja 11:13 UTC no Baikonuras kosmodroma 81. starta laukuma. Kad dzinējbloks Blok DM-03 ar pavadoņiem atdalījās no Proton-M, tas bija novirzījies no plānotās trajektorijas par 8 grādiem. Tas nevarēja sasniegt paredzēto orbītu un pavadoņi iekrita Klusajā okeānā aptuveni 1500 km uz ziemeļrietumiem no Honolulu (Havaju salām).
Šis bija palielinātu degvielas tvertņu augšējās pakāpes Blok DM-03 pirmais lidojums Vēlāk izrādījās, ka DM-03 degviela (oksidētājs) bijusi uzpildīta par 1,5 tonnu vairāk nekā nepieciešams.