cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Allažu iela (Rīga)
Ielu savienojumi
Allažu iela ir savienota ar šādām ielām:
Maķedonijas forele
Maķedonijas forele (Salmo macedonicus) ir zivju suga Atlantijas lašu dzimtā. Tā ir sastopama gandrīz tikai upēs Vardaras baseina augšdaļā Ziemeļmaķedonijā, īpaši Kadinā un Treskā. Atrasta arī Grieķijā. Tās tālāku eksistenci iespējami nākotnē apdraudēs tai raksturīgā biotopa lēnā izzušana, bet IUCN apdraudēto sugu sarakstā tā pašlaik ir atzīmēta ar statusu "trūkst datu". iespējams, ka tās areāls iekļauj arī pierobežas reģionus Albānijā un Kosovā.
Apraksts
Zivs var sasniegt 40 cm garumu, tās sānos un īpaši augšdaļā daudz vīnsarkanas krāsas plankumu, reizēm ar tumšāku vidu. Dažos reģionos (Babunas un Došņicas baseinos) priekšas plankumi melni. Lielākiem eksemplāriem mugurpusē pamanāmas trīs tumšas svītras. Muguras spura ir ar vīnsarkanām svītrām. Apdzīvo ātri tekošus ūdeņus, biežāk sastopama pie krācēm vai ūdenskritumiem.
Taksonomija
Šīs sugas taksonomiskais statuss tiek apstrīdēts, apstrīdētājs Georgijevs uzskata, ka daudzas Karamana aprakstītās šā reģiona zivju sugas, ieskaitot Maķedonijas foreli, ir tikai taimiņa (Salmo trutta) varietātes.
Etacizīns
Etacizīns (ethacizine hydrochloride; ethacizin; NIK-244) ir IC klases antiaritmisks līdzeklis, kas ir moracizīna atvasinājums. To lieto Krievijā, Latvijā un dažās citās NVS valstīs smagu un/vai refraktāru ventrikulāru un supraventrikulāru aritmiju ārstēšanai, īpaši papildu organisku sirds slimību gadījumos. Etacizīns ir indicēts arī refraktāras tahikardijas ārstēšanai, kas saistīta ar Volfa—Parkinsona—Vaita sindromu.
Etacizīnu ar zīmolu Ethacizin (Этацизин) ražo Olainfarm.
Šāndors Takāčs
Šāndors Takāčs (hu, piedzimis kā Kārojs Sidlauers — hu; Miškolca —  Budapešta) bija Ungārijas šahists.
Biogrāfija
Cēlies no turīgas ģimenes, taču pēc Pirmā pasaules kara pārcēlies uz dzīvi Rietumeiropā, mainījis vārdu un uzvārdu, un kļuvis par profesionālu šahistu. Savus labākos rezultātus sasniedzis 1920. gadu otrajā pusē. 1925. gadā uzvarējis turnīrā Budapeštā. 1926. gadā Budapeštā dalījis 3.-5. vietu pirmajā FIDE meistaru turnīrā. 1928. gadā dalījis pirmo vietu Vīnes starptautiskajā šaha turnīrā. 1929. gadā dalījis pirmo vietu tradicionālajā Hastingsas (Anglija) šaha turnīrā. Pārstāvējis Ungārijas komandu Pasaules šaha olimpiādē 1930. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu.
Pāragri miris no tuberkulozes.
Bohdans Bondarenko
Bohdans Bondarenko (uk; dzimis ) ir ukraiņu vieglatlēts, startē augstlēkšanā.
Piedalījies divos Pasaules čempionātos, 2013. gadā Maskavā izcīnījis zelta medaļu (2,41 m). izcīnījis 7. vietu ar 2,29 m augstu lēcienu. Tāpat ar panākumiem startējis jauniešu sacensībās — ir Pasaules junioru čempions, Eiropas U-23 čempions. Sportista personiskais rekords stadionā ir 2,41 m, šo augstumu pirmoreiz pārvarēja 2013. gada jūlijā notikušajās IAAF Dimanta līgas sacensībās Lozannā.
2016. gada Rio olimpiskajās spēlēs izcīnījis 3. vietu.
Tomojasu Asaoka
Tomojasu Asaoka (ja; dzimis, miris ) bija japāņu futbolists, Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||8||0
Parastais lāčpurns
Parastais lāčpurns (Morchella esculenta, agrāk arī Phallus esculentus) ir Latvijā vidēji bieža lāčpurnu dzimtas sēne, kuras augļķermeņi pēc apstrādes ir ēdami.
Kutammakū
Kutammakū (fr) ir reģions Togo ziemeļos, kuru apdzīvo batamaribu jeb tammaru tauta. Batamaribu celtās tradicionālas cilindriskās māla celtnes, sauktas takientas, ir kļuvušas par vienu no Togo simboliem. 2004. gadā reģions tika atzīts par UNESCO Pasaules mantojuma objektu.
Parastais lāčpurns
Reizēm tos sauc arī par "īstajiem murķeļiem" no vācu valodas "Morcheln" aizgūtajā nosaukumā, taču, tā kā ar šo vārdu biežāk nepareizi apzīmē indīgās bisītes, šo apzīmējumu pārpratumu dēļ lietot nav ieteicams.
Daļa pētnieku sugu iedala sīkāk dažādās varietātēs.
Augšanas apstākļi
Parastais lāčpurns reti ir tārpains, taču viņa lielā dobuma dēļ kukaiņi nereti izgrauž tajā caurumus, lai iegūtu paslēptuvi dobumā.
Barības vērtība
Augstvērtīga un pasaulē populāra ēdamā sēne. Ēdams pēc 10 minūšu termiskas apstrādes, kas samazina sēnē iespējami esošo toksīnu daudzumu. Atsevišķiem indivīdiem izsauc nelielus un diennakts laikā pārejošus gremošanas trakta vai nervu sistēmas traucējumus.
Žāvētu sēni var lietot arī kā rotājumu. Ir dati, ka vārīti lāčpurni ar gaļu garšojot arī dažiem kaķiem.
Parastais lāčpurns tā antioksidantu un imūnsistēmas nostiprināšanas dēļ tiek uzskatīts par potenciālu farmaceitisko līdzekļu avotu. Satur arī pretvēža vielas.
Līdzīgās sugas
Līdzīgs tam ir skaistais lāčpurns, kuru daļa autoru uzskata par tā varietāti, nevis atsevišķu sugu, un mazākā mērā citi lāčpurni, kuri gandrīz visi ir ar smailākiem galiem. Visi lāčpurni, ar kurām Latvijā šo sugu var sajaukt, ir ēdami un ar līdzīgām īpašībām. Bisītes jeb ķerveļi un ķēvpupi atšķiras no lāčpurniem ar savu virsmu, kura vienmēr ir izlocīti krunkaina, kamēr lāčpurniem — tīkloti šūnaina.
Plourdosteus livonicus
Plourdosteus livonicus ir plordosteīdu artrodiru suga. Tās pārstāvji dzīvoja augšdevonā, frānas laikmeta sākumā (gaujas un amatas svītas). Sugu pirmo reizi kā Dinichthys livonicus aprakstīja amerikāņu paleontologs Čārlzs Estmans 1896. gadā, pamatojoties uz Pandera 1857. gada publikāciju. 1951. gadā zviedru paleontologs Tūrs Ervigs sugu pieskaitīja plordosteju ģintij. Sugas holotips ir vidējais muguras kauls no Gaujas atseguma (gaujas svīta) Latvijā. Nosaukums Plourdosteus livonicus nozīmē Livonijas (no latīņu livonicus – Livonija) plordostejs. Suga bija izplatīta Galvenajā devona laukā, Latvijā (Gauja pie Jančukalna (iespējams Inčukalns)), Igaunijā (Piuza pie Jeksi mājām), Ļeņingradas apgabalā (Orodeža pie Jamtesovas).
Stūra
Stūra (en, no — ‘Lielā sala’) ir Kanādai piederoša neapdzīvota sala Kanādas Arktiskajā arhipelāgā. Administratīvi pieder Nunavutas teritorijas Kikiktālukas reģionam.
Plourdosteus livonicus
Apraksts
Sugu pārstāvēja vidēja izmēra zivis. Galvas vairogs līdz 15-20 cm garš. Vidukļa bruņa horizontāli saplacināta. Kaulu ornamentējumu veido diezgan augsti, haotiski izvietoti, zvaigžņveida pauguriņi. Jutīgo kanālu vagas ir dziļas. Velves veida nuchale ar ne visai platām šuvju virsmām. Tā aizmugurējā mala ar krasi izteiktu vidējo dzelksni ir 4x garāka par priekšējo malu. Uz nuchale kaula iekšējās virsmas ovālais padziļinājums atrodas kaula vidū. Vidējā muguras kaula (MD) sānu spārni ir noliekti aptuveni 150° leņķī. Priekšējā sānu-muguras kaula (ADL) locītavas virsējā daļa noliekta 35-40° leņķī pret horizontālo plakni. Apakšējā daļa noliekta 60° leņķī. Pakaļējā vēdera-sānu kaula (PVL) aizmugurējā puse ir nogludināta, pie sānu malas veidojot pusapaļu ribu. Aizmugurējās bedrīšu līnijas vaga nepāriet no paranuchale uz centrale, bet nobeidzas pie nuchale sānu malas vidusdaļas. Uz priekšējā vēdera-sānu kaula (AVL) ventrālā vaga vidū izbeidzas.
Stūra
Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Kanādas Arktiskā arhipelāga ziemeļos; ietilpst Sverdrupa salu grupā, kas savukārt pieder Karalienes Elizabetes salu grupai. Izvietojusies Jūrikas šaurumā starp Elsmīra salu austrumos un Aksela Heiberga salu rietumos. Salas reljefs kalnains, augstākais punkts atrodas salas dienvidrietumos, pārējā daļa ir ap 200 m augsta saposmota plakankalne.
Vēsture
Salu 1901. gada 30. aprīlī atklāja norvēģa Oto Sverdrupa ekspedīcija.
Einars Semanis
Einars Semanis (dzimis ) ir latviešu diplomāts un politologs.
Dzīvesgājums
No 1975. līdz 1980. gadam studēja Latvijas Valsts Universitātē (LVU), strādāja par LVU pasniedzēju (1980—1981). No 1981. līdz 1984. gadam studēja aspirantūrā Maskavas Universitātē, tad strādāja Politiskās izglītības namā (1985—1987). No 1987. līdz 1993. gadam bija katedras vadītājs Latvijas Universitātē, papildinājās Oslo Universitātē (1990—1992).
Pēc 1993. gada darbojās Latvijas Ārlietu ministrijā. No 1999. līdz 2004. gadam bija Latvijas vēstnieks Ķīnā. No 2005. līdz 2009. gadam — Somijā. No 2009. līdz 2013. gadam Polijā un Vatikānā (nerezidējošs), vienlaikus no 2010. gada, nerezidējoši Bulgārijā un Rumānijā. Bija Latvijas Republikas Ārlietu ministrijas Divpusējo attiecību direkcijas vadītājs. No 2015. līdz 2019. gadam — Latvijas vēstnieks Lietuvā. Kopš 2019. gada pilda Latvijas vēstnieka pienākumus Baltkrievijā.
Pārvalda latviešu, angļu, krievu un ķīniešu valodu.
Auniņi (Pampāļu pagasts)
Auniņi ir ciems Saldus novada Pampāļu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3,6 km no pagasta centra Pampāļiem, 23,0 km no novada centra Saldus un 145,2 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1180 (Saldus–Pampāļi), uz rietumiem no Pumpuru purva. Veidojusies ap vēsturisko Auniņu (Auningen) pusmuižu.
Brussels Airlines
Brussels Airlines ir 2006. gadā dibināta Beļģijas nacionālā lidsabiedrība. Tās galvenā mītne atrodas Briseles lidostā, kas ir arī tās bāzes lidosta. Nodrošina lidojumus uz Eiropas, Ziemeļamerikas un Āfrikas pilsētām. Lidsabiedrības mātesuzņēmums ir Lufthansa Group. Brussels Airlines tika nodibināta 2006. gadā apvienojoties lidsabiedrībām SN Brussels Airlines un Virgin Express. SN Brussels Airlines savukārt nodibinājās pēc nacionālās lidsabiedrības Sabena bankrota 2001. gadā.
2014. gada laikapstākļi Latvijā
Šajā rakstā ir apkopoti '''2014. gada laikapstākļi Latvijā.''' 2014. gadā visi mēneši, izņemot jūniju, bija siltāki par normu. Kopumā 2014. gads bija viens no siltākajiem novērojumu vēsturē. 2014. gads iesākās ar janvārim netipiski siltu laiku, kad gaisa temperatūra atsevišķās dienās bija pat 11 °C virs normas, tomēr janvāra otrajā pusē visā Latvijā strauji atgriezās ziema un diennakts vidējā gaisa temperatūra lielākoties bija 8—10 °C zem normas. Viszemākā mēneša gaisa temperatūra (−24,3 grādi) tika reģistrēta 26. janvārī Zosēnos. Neskatoties uz kraso aukstā laika iestāšanos, nevienā novērojumu stacijā netika pārspēti minimālās gaisa temperatūras rekordi. Pāris nedēļas Latvijā pieturējās aukstums, taču sniega segas biezums bija neliels, kas ietekmēja situāciju lauksaimniecības teritorijās. Ilgā anticiklona ietekmē janvāris kļuva par vissaulaināko gada pirmo mēnesi saules spīdēšanas novērojumu vēsturē, un saule spīdēja 2,7 reizes vairāk nekā ierasts. Līdz ar februāra sākšanos arī aukstums strauji atkāpās un mēneša vidējā gaisa temperatūra bija 5,1 °C virs normas, tomēr, ņemot vērā iepriekšējo gadu siltos februārus, tika pārspēti tikai trīs diennakts maksimālās gaisa temperatūras rekordi — 16. februārī.
Arī 2014. gada marts aizritēja neparasti silts: vidējā gaisa temperatūra bija +3,4 °C, kas ir 4,7 grādus virs ilggadīgās normas, šis mēnesis ilggadīgajā datu rindā bija trešais siltākais marts. Mēneša gaitā tika uzstādīti 52 diennakts maksimālās gaisa temperatūras rekordi konkrētās novērojumu stacijās, bet 10. un 23. martā tika pārspēti diennakts gaisa temperatūras rekordi visā Latvijā kopumā. Marts izcēlās arī ar ļoti stipru vētru, kas Latviju sasniedza 15. datumā. Vislielākais vēja ātrums jūras piekrastē brāzmās sasniedza pat 30 m/s, Kurzemes iekšzemes rajonos līdz 29 m/s. 2014. gada aprīlis arī bija siltāks par normu (par 2,3 °C) un kļuvis par 5. siltāko aprīli novērojumu vēsturē, bet 21. gadsimtā — vissiltāko aprīli, un periodā no 20. līdz 22. aprīlim vietām tika uzstādīti maksimālās gaisa temperatūra rekordi. Aprīlis aizritēja ar neparasti lēnu vēju — otrs lēnākais pēdējos 38. gados novērotais. Maijs bija 1,2 °C siltāks par normu un, pateicoties siltajām gaisa masām virs Latvijas, maija otrajā pusē meteoroloģiskā vasara sākās vidēji par mēnesi agrāk. Turklāt gada 19., 23., 24. un 25. maijs kļuva par viskarstākajiem atbilstošajiem datumiem ne tikai lielā daļā novērojumu staciju, bet arī visā Latvijā kopumā. Interesanti, ka maijā pilnībā bez nokrišņiem aizritēja tikai viena diena, bet visvairāk jeb 2/3 no visa nokrišņu daudzuma nokrita mēneša pirmajā pusē. Maijā bija nedaudz vairāk nokrišņu nekā norma (131% no normas). Arī maijā tika novērots salīdzinoši lēns vēja ātrums, tomēr mēneša otrajā pusē daudzviet tika novēroti pērkona negaisi ar lokālām krasām vēja brāzmām. Vislielākās bija 25. maijā Dobelē: līdz 23 m/s.
Jūnijs atšķirībā no pārējiem 2014. gada mēnešiem bija aukstāks par normu (0,9 °C zem tās) un ierindojas kā otrs vēsākais vasaras pirmais mēnesis 21. gadsimtā. Šis jūnijs izcēlās ar neierastu gaisa temperatūras gaitu, jo, mēnesim ritot, gaisa temperatūras kļuva nevis augstākas, bet arvien zemākas, vien pašā mēneša izskaņā tās pietuvojās normai. Šis bija arī salīdzinoši mitrs jūnijs (nokrišņu daudzums 146% no ilggadīgās normas) un bija desmitais mitrākais novērojumu vēsturē, bet otrs mitrākais 21. gadsimtā. Liels daudzums nokrišņu mēneša otrajā dekādē un vairākās trešās dekādes dienās nolija pār Ogres novada Lielpēčiem, tā rezultātā kopējais 2014. gada jūnija mēneša nokrišņu daudzums bija vislielākais līdz šim Lielpēčos jūnijā reģistrētais un vislielākais šajā mēnesī Latvijā — 160 mm (228% no normas). Lietusgāzes nereti pavadīja pērkona negaiss. Atsevišķās dienās mēneša otrajā pusē tika reģistrēta arī krusa. 17. jūnijā Alūksnē krusas graudu diametrs sasniedza 8 mm. Vasarai turpinoties, jūlijs Latvijā bija 5. siltākais jūlijs gan 21. gadsimtā, gan visā novērojumu vēsturē ar vidējo gaisa temperatūru +19,7 °C, kas ir 2,7 °C virs ilggadīgās normas. Jūlijā nolija vien 74% no ilggadīgās nokrišņu normas, līdz ar ko šis bija otrs sausākais jūlijs 21. gadsimtā. Tomēr, kā jau vasaras mēnešiem raksturīgi, nokrišņu daudzums bija teritoriāli ļoti mainīgs un Siguldā 29. jūlijā diennakts laikā nolija 122,8 mm, kas ir 123% no visa mēneša normas, tas ir lielākais jebkad diennaktī Siguldā nolijušais nokrišņu daudzums un sestais lielākais diennaktī nolijušais nokrišņu daudzums Latvijā. Augsta vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija +17,3 °C, kas ir 1,1 °C virs ilggadīgās normas. Neierasti karsts bija augusta sākums, kad vairākas dienas Latvijā valdīja karstums virs +30 °C. Turklāt Ventspilī tika uzstādīts jauns visas Latvijas visa gada maksimālās gaisa temperatūras rekords. 3. augustā tas bija +36,7 °C, par 0,3 grādiem pārspējot iepriekšējo, gandrīz 70 gadus veco, Daugavpilī uzstādīto, bet jau nākamajā dienā to nomainīja jauns, vēl iespaidīgāks: +37,8 °C. Bet mēneša otrās dekādes sākumā karstums strauji rimās un mēneša otrajā pusē gaisa temperatūra jau bija zemāka par normu un līdz ar to pakāpeniski arī noslēdzās meteoroloģiskā vasara. Kopējais mēneša nokrišņu daudzums Latvijā vidēji bija 138,7 mm, kas ir 178% no ilggadīgās normas, līdz ar ko 2014. gada augusts bija otrs mitrākais 21. gadsimtā. Mēnesī tika reģistrētas 24 dienas ar pērkona negaisu un brāzmās visstiprākais vējš tika novērots 20. augustā Priekuļos 25 m/s, šai novērojumu stacijai augustā ir jauns maksimālā vēja ātruma rekords.
2014. gada septembra vidējā gaisa temperatūra bija 1 °C virs ilggadīgās normas, un 13. septembris bija līdz šim vissiltākais novērojumu vēsturē: Piedrujā gaisa temperatūra sasniedza +26,4 °C. Pirmās rudens salnas tika novērotas gandrīz mēnesi vēlāk nekā ierasts. Septembris bija sauss, nokrišņu daudzums Latvijā bija vien 33,2 mm, kas ir 46% no ilggadīgās normas. Mēneša vidējais vēja ātrums bija 38. mazākais novērojumu vēsturē. Oktobra vidējā gaisa temperatūra bija gandrīz normas robežās, tomēr 0,1 °C virs tās. Nolija 98,7 mm nokrišņu, kas ir 145% no ilggadīgās normas. Dobelē ar 74,3 mm tika uzstādīts jauns diennakts maksimālā nokrišņu daudzuma oktobrī Latvijā rekords. Jauni konkrēto vietu diennakts maksimālā nokrišņu daudzuma rekordi šajā diennaktī tika uzstādīti arī Ogres novada Lielpēčos un Zosēnos. Novembris noslēdzās ar vidējo gaisa temperatūru 0,7 °C virs normas. Novembrī visaugstākā gaisa temperatūra tika reģistrēta 4. novembrī Kolkā: +15,3 °C. Tik silts 4. novembrī Latvijā bija pirmoreiz, savukārt Kolkai tas bija jauns visa novembra mēneša maksimālās gaisa temperatūras rekords. Novembris aizritēja ar īpaši mazu nokrišņu daudzumu — 21,4 mm, kas ir vien 35% no normas.
Gada raksturojums pa mēnešiem
Ar vidējo gaisa temperatūru +0,4 °C, kas ir 5,1 grādu virs ilggadīgās normas, '''2014. gada februāris''' ilggadīgajā gada datu rindā bija astotais siltākais, bet 21. gadsimtā — trešais siltākais kalendāro ziemu noslēdzošais mēnesis. Februāra nokrišņu daudzums — 31,5 mm — bija nedaudz zem ilggadīgā vidējā (92% no ilggadīgās normas), ierindojot to gan ilggadīgās datu rindas, gan 21. gadsimta februāra mēnešu vidusdaļā. Tikpat strauji kā janvārī atnācis, līdz ar februāra pirmajām dienām atkāpās aukstais laiks. Vēl 30. janvārī diennakts vidējā gaisa temperatūra bija desmit, 31. janvārī — sešus grādus zemāka par normu, bet februāra pirmajās dienās gaisa temperatūra jau svārstījās ap normu. No 7. februāra līdz pat mēneša beigām iestājās stabili siltāks par normu laiks. Diennakts vidējā gaisa temperatūra šajā periodā bija 5—8 grādus augstāka par normu. Dienā temperatūra praktiski visā Latvijā bija pozitīva, visaugstākās vērtības — +7 līdz +10 grādus — sasniedzot 24.—25. februārī. Tomēr šīs temperatūras lielākoties bija zemākas par iepriekšējo gadu siltajos februāros uzstādītajām, tāpēc jauni maksimālo gaisa temperatūru rekordi visā 2014. gada februārī bija tikai trīs — 16. februārī Pāvilostā, 18. februārī Zīlānos un 24. februārī Saulkrastos (Skultes novērojumu stacijā). Minimālās gaisa temperatūras viszemākās bija no 1. līdz 6. februārim — līdz −14, −16 grādiem, kas arī šajā laikā bija ievērojami mazāk par ilggadīgi viszemākajām šajā laika periodā. Mēneša gaitā ar nokrišņiem visbagātākā bija otrā dekāde. Tajā nokrišņu daudzums kopumā Latvijā bija gandrīz divreiz lielāks par normu, Latgalē sasniedzot 260—280%. Kontrastā tam sausa bija mēneša trešā dekāde — tajā kopumā Latvijā nokrišņu bija tikai 9% no normas. Siltā laika ietekmē mēneša laikā strauji izkusa jau tā plānā sniega sega. Otrajā dekādē jau praktiski bez sniega bija Kurzeme un Latvijas vidusdaļa, bet 25. februārī, kā pēdējā, Latvijā izkusa sniega sega arī Alūksnē. Mēneša vidējais vēja ātrums bija 0,6 m/s zemāks par normu. Visstiprāk tas pūta 1. februārī, brāzmās teritorijas lielākajā daļā sasniedzot 15–20 m/s.
Ar vidējo gaisa temperatūru +3,4 °C, kas ir 4,7 grādus virs ilggadīgās normas, '''2014. gada marts''' ilggadīgajā gada datu rindā bija trešais siltākais, bet 21. gadsimtā — otrais siltākais pavasara pirmais mēnesis, tūlīt aiz 2007. gada. Marta nokrišņu daudzums — 47,4 mm (137% no ilggadīgās normas) — šo mēnesi bija ierindojis ilggadīgajā datu rindā kā 14. mitrāko, bet 21. gadsimtā kā ceturto mitrāko. 2014. gada marta lielākajā daļā diennakts vidējā gaisa temperatūra bija virs normas. Divpadsmit mēneša dienās kopā tika uzstādīti 52 jauni konkrētās dienas konkrētajā vietā gaisa temperatūras rekordi, bet 10. un 23. marts bija līdz šim vissiltākie visā Latvijā kopumā. 23. marta visaugstākā maksimālā gaisa temperatūra +18,5 °C (Krāslavas novada Piedrūjā) bija arī visaugstākā gaisa temperatūra Latvijā visā mēnesī. Līdz normai un arī nedaudz zem tās gaisa temperatūra noslīdēja 16.—18. un 31. martā. 18. martā vietām Austrumlatvijā temperatūras stabiņš saruka arī zem −10 grādiem, viszemāko mēnesī gaisa temperatūru sasniedzot Rēzeknē: −11,1 °C. Mēneša gaitā 96% no visa nokrišņu daudzuma izkrita divpadsmit dienās — no 15. līdz 26. martam. Četrās no tām — 15., 20., 23. un 25. martā — diennaktī izkritušais nokrišņu daudzums vietām pārsniedza visas atbilstošās dekādes nokrišņu normu. Nokrišņu perioda sākums sakrita ar gaisa temperatūras pazemināšanos, kā rezultātā 15.—16. martā Latvijas lielākajā daļā izveidojās sniega sega, kas vislielāko biezumu sasniedza 20. martā Siguldā — 18 cm. Tomēr arī šīs sniega segas mūžs bija īss — temperatūrai paaugstinoties, tā jau 21. martā izkusa. Vēja vidējais ātrums — 3,3 m/s — bija tuvs normai. Aktīvie cikloni, kas mēneša vidusdaļā atnesa Latvijai nokrišņus, izraisīja arī līdz šim visstiprāko vēju. 15. martā tas stipri pūta visā Latvijā, brāzmās vislielāko ātrumu sasniedzot Baltijas jūras piekrastē — 30 m/s, Kurzemes iekšzemes rajonos līdz 29 m/s, Austrumlatvijā 14–19 m/s. Kurzemē vēja brāzmas plosījās vēl arī nākamajās dienās, brāzmās 16. martā sasniedzot 20, bet 17. martā — 24 m/s. Divas vētrainas dienas bija arī mēneša trešās dekādes sākumā — 21. martā vēja brāzmas Kurzemē sasniedza 18—22, pārējā teritorijā 15–18 m/s, 25. martā piekrastes rajonos un arī Kurzemes vidienē — 18–20 m/s.
Ar vidējo gaisa temperatūru +7,2 °C, kas ir 2,3 grādus virs ilggadīgās normas, '''2014. gada aprīlis''' ilggadīgajā gada datu rindā bija piektais siltākais, bet 21. gadsimtā — vissiltākais pavasara vidējais mēnesis. 2014. gada aprīļa nokrišņu daudzums — 30,9 mm (79% no ilggadīgās normas) — šo mēnesi ir ierindojis ilggadīgās datu rindas vidusdaļā, vairāk uz sauso pusi. 2014. gada aprīļa lielākajā daļā diennakts vidējā gaisa temperatūra bija virs normas. Vissiltākais laiks bija no 19. līdz 22. aprīlim, kad diennakts vidējā gaisa temperatūra bija 6—9 grādus virs normas. Šajās dienās maksimālā gaisa temperatūra pirmo reizi šopavasar pakāpās virs +20 grādiem, mēnesī visaugstāko vērtību, +25,4 grādus, sasniedzot 22. aprīlī Ogres novada Lielpēčos. 20., 21. un 22. aprīlī vietām tika uzstādīti jauni konkrētās dienas konkrētajā vietā maksimālās gaisa temperatūras rekordi. Lai arī viszemākās gaisa temperatūras, −7, −9 grādi, bija mēneša sākumā, sals naktī un rīta pusē gaisā bija gandrīz visu mēnesi, arī trešā dekādē vietām sasniedzot −3, −5 grādus. Nokrišņu daudzums mēneša gaitā bija nevienmērīgs. Visvairāk nokrišņu — 80% no visa mēneša nokrišņu daudzuma — izkrita laikā no 7. līdz 9. aprīlim. 9. aprīlī Latvijas lielākajā daļā diennakts nokrišņu daudzums pārsniedza visas mēneša pirmās dekādes nokrišņu normu, Dobelē — pat 2,3 reizes. Turpretī mēneša sākums un laika periods no 17. aprīļa līdz mēneša beigām bija gandrīz bez nokrišņiem. Nokrišņi lielākoties bija lietus veidā. Mēneša sākumā izkrita arī sniegs, 14. aprīlī — ledus graudi, tomēr sniega sega, ja arī naktī izveidojās, dienā, temperatūrai paaugstinoties, izzuda. Mēneša vidējais vēja ātrums (2,6 m/s, kas ir 0,9 m/s zem normas) bija otrais lēnākais pēdējos 38 gados aprīlī novērotais. Mēneša laikā bija tikai viena diena (15. aprīlis), kad vēja ātrums brāzmās sasniedza vētraina vēja spēku.
Ar vidējo gaisa temperatūru +12,0 °C, kas ir 1,2 grādus virs ilggadīgās normas, '''2014. gada maijs''' ilggadīgajā gada datu rindā bija 16. siltākais, bet 21. gadsimtā — 5. siltākais pavasari noslēdzošais mēnesis. Ar mēneša kopējo nokrišņu daudzumu — 64,3 mm (131% no ilggadīgās normas) — 2014. gada maijs ilggadīgo datu rindā bija ierindojies mitrāko pavasari noslēdzošo mēnešu trešā desmita vidusdaļā. 21. gadsimta maija mēnešu datu rindā šī gada maijs ir 6. mitrākais. Jāatzīmē arī, ka 2014. gada maijs bija piektais maijs pēc kārtas, kad mēneša nokrišņu daudzums ir bijis lielāks par normu. Maijs kārtējo reizi parādīja, cik daudzveidīgi var būt Latvijas laika apstākļi atkarībā no valdošajām gaisa masām. Mēneša sākumā ar ziemeļrietumu, rietumu vējiem Latvijā ieplūda auksts gaiss, diennakts vidējā gaisa temperatūra noslīdēja līdz 4—5 grādiem zem normas, bet naktīs daudzviet bija sals līdz −3, −5 grādiem. Visaukstākā visā mēnesī bija nakts uz 3. maiju, kad gaisā −1, −5 grādu sals bija gandrīz visā Latvijā, bet zāles virskārtā temperatūra vietām noslīdēja pat zem −10 grādiem. Pāvilostā, Liepājā, Stendē un Daugavpilī tik zemas gaisa temperatūras šajā diennaktī tika reģistrētas pirmoreiz. Lietum šai laika periodā brīžam pievienojās arī slapjš sniegs un sniega graudi. Maija otrajā pusē līdz ar siltām gaisa masām no dienvidaustrumiem, dienvidiem Latvijā mēnesi ātrāk par ilggadīgiem vidējiem termiņiem sākās meteoroloģiskā vasara. Diennakts vidējā gaisa temperatūra paaugstinājās līdz pat 7-10 grādiem virs normas. 19., 23.—25. maijā dienā gaisa temperatūra bija kā karstā vasarā — līdz pat +31, +31,7 grādiem. Tādējādi šī gada 19., 23., 24. un 25. maijs kļuva par viskarstākajiem atbilstošajiem datumiem ne tikai lielā daļā novērojumu staciju, bet arī visā Latvijā kopumā. Vēsās gaisa masas Latviju sasniedza atkal mēneša pēdējās dienās, kad naktīs gaisa temperatūra noslīdēja līdz pat +4, +6 grādiem, bet zāles virskārtā Latvijas augstākajās vietās viszemākā temperatūra bija +0,2 līdz +1,5 °C. 2014. gada maijā pilnībā sausa visā Latvijā bija tikai viena diena, bet visvairāk — 2/3 no visa mēneša nokrišņu daudzuma — zemi sasniedza mēneša pirmajā pusē. Latvijas austrumu daļā visstiprākās lietusgāzes bija 12. un 13. maijā — šeit vietām diennakts nokrišņu daudzums pārsniedza dekādes normu 1,3—1,8 reizes, bet abu minēto diennakšu kopējais nokrišņu daudzums bija tuvs visa mēneša nokrišņu normai. Latvijas centrālajos rajonos un Vidzemē dekādes nokrišņu normai līdzvērtīgas un arī to pārsniedzošas lietusgāzes bija 20. un 21. maijā. Vismazāk nokrišņu šai mēnesī bija Kurzemē — tas bija vienīgais reģions ar mēneša nokrišņu daudzumu zem normas. Mēneša vidējais vēja ātrums (2,5 m/s, kas ir 0,6 m/s zem normas) bija otrais lēnākais pēdējos 38 gados maijā novērotais. Brāzmās vētraina vēja spēks tika sasniegts 1., 4. un 5. maijā Kurzemē un Rīgas līča dienvidu daļā — 18–20 m/s. Mēneša otrajā pusē daudzviet bija pērkona negaisi ar lokālu vēja pastiprināšanos: 20. maijā Rūjienā brāzmās līdz 22 m/s, bet 25. maijā Dobelē līdz 23 m/s.
Ar vidējo gaisa temperatūru +13,8 °C, kas ir 0,9 grādus zem ilggadīgās normas, '''2014. gada jūnijs''' ilggadīgajā gada datu rindā bija vēsāko jūnija mēnešu trešā desmita vidū, bet 21. gadsimtā — otrais vēsākais vasaras pirmais mēnesis. Ar mēneša kopējo nokrišņu daudzumu — 96,6 mm (146% no ilggadīgās normas) — 2014. gada jūnijs ilggadīgajā datu rindā ir ierindojies mitrāko vasaras sākuma mēnešu desmitajā vietā. 21. gadsimta jūnija mēnešu datu rindā — otrais ar nokrišņiem bagātākais. 2014. gada jūnijā gaisa temperatūras izmaiņas bija pretējas ierastajām — mēnesim ritot, laiks palika nevis siltāks, bet aukstāks. Mēneša pirmā dekāde bija 2,6 grādus siltāka par normu un mēneša vissiltākajā dienā — 4.jūnijā — Latvijas centrālajos un austrumu rajonos gaiss sasila līdz +27, +29,5 grādiem. Daudzviet Latvijas austrumu daļā tika uzstādīti jauni 4. jūnija konkrētajā vietā maksimālās gaisa temperatūras rekordi un tikai pavisam nedaudz pietrūka līdz šai dienā 1949. gadā reģistrētajai visaugstākajai visā Latvijā gaisa temperatūrai. Turpmāk gaisa temperatūra pakāpeniski slīdēja uz leju un mēneša otrajā pusē lielākoties bija 4—6 grādus zem normas. Nu jau savukārt sāka krist iepriekšējie diennakts minimālās gaisa temperatūras rekordi — 16., 17., 18., 21., 26. un 27. jūnijā atsevišķās vietās, bet naktī uz 28. jūniju — Latvijas lielākajā daļā. 27. jūnijā līdz jaunam visas Latvijas minimālās gaisa temperatūras rekordam pietrūka nieka 0,3 °C. Siltākas gaisa masas Latviju sasniedza mēneša pēdējās dienās — 29. un 30. jūnija diennakts vidējās gaisa temperatūras jau bija tuvas normai. 2014. gada jūnijā lielāks vai mazāks nokrišņu daudzums Latvijā bija katru mēneša dienu. Stipru lietusgāžu lokālais raksturs bija iemesls visai ievērojamiem nokrišņu daudzuma kontrastiem. Tā, piemēram, Liepājā, 3. un 29. jūnijā diennaktī nolīstot aptuveni divām dekādes nokrišņu normām līdzvērtīgam nokrišņu daudzumam, kopējais mēneša nokrišņu daudzums bija 220% no normas, bet netālajā Rucavā, kur mēneša laikā intensīvu nokrišņu nebija, mēneša nokrišņu daudzums bija pat nedaudz zem normas (97%). Liels daudzums nokrišņu mēneša otrajā dekādē un vairākās trešās dekādes dienās nolija pār Ogres novada Lielpēčiem, tā rezultātā kopējais 2014. gada jūnija mēneša nokrišņu daudzums bija vislielākais līdz šim Lielpēčos jūnijā reģistrētais un vislielākais šajā mēnesī Latvijā — 160 mm (228% no normas). Lietusgāzes nereti pavadīja pērkona negaiss. Atsevišķās dienās mēneša otrajā pusē tika reģistrēta arī krusa. 17. jūnijā Alūksnē krusas graudu diametrs sasniedza 8 mm. Mēneša vidējais vēja ātrums (2,5 m/s, kas ir 0,4 m/s zem normas) bija sestais lēnākais pēdējos 38 gados jūnijā novērotais. Visstiprākās brāzmas tika novērotas 17. jūnijā, Kurzemē tās sasniedza 15—17, Viduslatvijā 17—19, bet Austrumlatvijā — 20 m/s.
Pēc vēsā vasaras sākuma, '''2014. gada jūlijs''', ar vidējo gaisa temperatūru +19,7 °C (2,7 grādus virs ilggadīgās normas), gan ilggadīgajā datu rindā, gan 21. gadsimtā bija piektais siltākais vasaras vidus mēnesis. Ar mēneša kopējo Latvijā nokrišņu daudzumu — 58,4 mm (74% no ilggadīgās normas) — 2014. gada jūlijs ilggadīgajā datu rindā ierindojās sausāko vasaras vidus mēnešu trešā desmita sākumā, bet 21. gadsimta jūlija mēnešu datu rindā, otrais sausākais. Pēc nedaudz vēsāka par ilggadīgajiem vidējiem rādītājiem mēneša sākuma, Latvijā sāka valdīt silta, brīžam arī karsta vasara. Mēneša pirmajā un trešajā dekādēs gaisa temperatūra pakāpās līdz pat 5—6 grādiem virs normas, dienā gaiss vietām sakarsa arī virs +30 grādiem. Visaugstākā šai mēnesī gaisa temperatūra tik reģistrēta 30. jūlijā Ogres novada Lielpēčos: +33,6 °C. Naktīs, vējam pūšot no jūras puses, piekrastes rajonos termometra stabiņš noslīdēja arī zem +10 grādiem, mēnesī viszemāko vērtību sasniedzot 19. jūlijā Ventspils novada Vičakos: +6,2 °C. Kopumā mēnesī vismazāk lija Kurzemes jūras piekrastes rajonos — Ventspilī tikai 16%, Kuldīgā, Liepājā, Rucavā 25—27% no mēneša "plāna". Pārējā teritorijā bija vasarai raksturīgais teritoriāli mainīgais nokrišņu daudzums ar lokāli stiprām un pat ļoti stiprām lietusgāzēm. Tā dekādes nokrišņu normu līdz 1,5 reizēm pārsniedzošs nokrišņu daudzums zemi sasniedza 1. jūlijā Priekuļos, Ogres novada Lielpēčos, Skrīveros un Zosēnos, 15. jūlijā Sīļos, 19. jūlijā Lubānā, un 31. jūlijā Salacgrīvā, bet 29. jūlijā pār Siguldu nolijušais neparasti lielais nokrišņu daudzums jau pārsniedza visa mēneša normu — 123%. 122,8 mm nokrišņu, kas Siguldā izlija 29. jūlija pēcpusdienā 6 stundu laikā, bija lielākais jebkad diennaktī Siguldā izlijušais nokrišņu daudzums un sestais lielākais diennaktī izlijušais nokrišņu daudzums Latvijā. Vislielākais Latvijā diennaktī izlijušais nokrišņu daudzums ir reģistrēts Ventspilī — tur 1973. gada 9. jūlijā, arī pēcpusdienā, arī 6 stundu laikā, zemi sasniedza 160 mm nokrišņu. Jūlijā kopā Latvijā bija 18 dienas ar pērkona negaisu, teritoriāli biežāk tas bija centrālajos un austrumu rajonos. Mēneša vēja ātrums (2,1 m/s, kas ir 0,6 m/s zem normas) bija viens no lēnākajiem jūlijā novērotajiem, tikai divās mēneša dienās — 29. un 31. jūlijā — brāzmās Austrumlatvijā lokāli sasniedzot 17–18 m/s.
Ar vidējo gaisa temperatūru +12,7 °C (1 grādu virs ilggadīgās normas) '''2014. gada septembris''' ilggadīgajā datu rindā bija 24. siltākais, bet 21. gadsimtā — 6. siltākais. Ar mēneša kopējo Latvijā nokrišņu daudzumu 32,3 mm (46% no ilggadīgās normas), 2014. gada septembris ilggadīgajā datu rindā bija piektais sausākais, bet 21. gadsimtā — trešais sausākais. Līdz ar septembra pirmajām dienām noslēdzās divu nedēļas ilgušais stabili vēsais laiks un temperatūra sāka paaugstināties. Ar nelieliem pārtraukumiem tā turējās virs normas, visaugstāk — 4 grādus virs tās — pakāpjoties 8., 12. un 13. septembrī. Līdz pat 21. septembrim dienā gaiss Latvijā sasila virs +20 grādiem, mēnesī visaugstāko vērtību, +26,4 grādus, sasniedzot 13. septembrī Krāslavas novada Piedrūjā. Tik silts laiks 13. septembrī Latvijā tika novērots pirmoreiz. Pirmās salnas gaisā šoruden tika reģistrētas gandrīz mēnesi vēlāk par ilggadīgi visagrākajām. 23. septembrī līdz −1 grādam gaiss atdzisa Kurzemē (Stendē), bet 24. septembrī Austrumlatvijas lielākajā daļā termometra stabiņš noslīdēja līdz −1, −2 grādiem. Salnas zāles virskārtā sākās jau 3., 4. septembrī, maksimālo intensitāti (−4, −6 grādus) sasniedzot 24. septembra naktī. Pēc lietainā augusta, septembrī visā Latvijā piedzīvojām sausa un saulaina laika periodus. Parasto 13—17 dienu mēnesī ar nokrišņiem vietā šī gada septembrī dienu skaits ar nokrišņiem 0,1 mm un vairāk bija no 5 Bauskā un Salacgrīvā līdz 12 Rucavā un Kuldīgā. Saules spīdēšanas ilgums mēnesī pārsniedza normu 1,2—1,5 reizes. Divos nokrišņu periodos vislielākais to daudzums izkrita Saldū un Dobelē (86% un 78% no mēneša normas), bet diennaktī vislielākais nokrišņu daudzums šomēnes nolija pār Rucavu (17,6 mm, 12. septembrī) un Kalnciemu (17,4 mm, 23. septembrī). Mēneša vidējais vēja ātrums bija 2,0 m/s (1,1 m/s zem normas), kas ir vismazākais pēdējos 38 gados septembrī novērotais. Mēneša laikā visstiprākās vēja brāzmas bija 23. un 24. septembrī, Baltijas jūras piekrastē sasniedzot 20 m/s.
Ar vidējo gaisa temperatūru +6,5 °C (0,1 grādu virs ilggadīgās normas) '''2014. gada oktobris''' ilggadīgajā datu rindā bija ierindojies vidusdaļā, bet 21. gadsimtā ir bija piektais vēsākais. Ar kopējo Latvijā mēneša nokrišņu daudzumu 98,7 mm (145% no ilggadīgās normas), tas ilggadīgajā datu rindā bija 14. mitrākais, bet 21. gadsimtā — ceturtais nokrišņiem bagātākais. 2014. gada oktobrim bija raksturīgas biežas un mēneša otrajā pusē arī krasas temperatūras svārstības. Mēnesī visaugstāk termometra stabiņš pakāpās 10. oktobrī — dienā Latgalē gaiss sasila līdz +20, +21,9 grādiem, tikai pavisam nedaudz atpaliekot no šīs dienas ilggadīgā absolūti maksimālā visas Latvijas gaisa temperatūras rekorda. Jauns konkrētās dienas absolūti maksimālās gaisa temperatūras visas Latvijas rekords tika uzstādīts 28. oktobrī, kad Mērsragā gaiss sasila līdz +16,3 grādiem. Visaukstākās mēneša diennaktis bija 23. un 24. oktobris. Naktī uz 24. oktobri termometra stabiņš pirmo reizi šoruden Latvijā noslīdēja zem −10 grādiem, Madonā sasniedzot −11,7 grādus. Tik zema gaisa temperatūra Latvijā 24. oktobrī tika reģistrēta pirmoreiz. Arī nokrišņu sadalījums mēneša gaitā bija kontrastains. 97% no visa mēneša nokrišņu daudzuma nolija laikā no 9. līdz 21. oktobrim. Mēneša otrās dekāde ar nokrišņu daudzumu, kas 3,5 reizes pārsniedza dekādes normu un bija arī lielāka par visa mēneša nokrišņu "plānu", kļuva par nokrišņiem visbagātāko oktobra vidus dekādi Latvijā. Kopumā mēnesī vislielākais nokrišņu daudzums nolija pār Dobeli, Ogres novada Lielpēčiem, Zosēniem un Lubānu: 210—260% no mēneša normas. Ar nokrišņiem visbagātākā diennakts bija 14. oktobris. Dobelē ar 74,3 mm tika uzstādīts jauns diennakts maksimālā nokrišņu daudzuma oktobra mēnesī Latvijā rekords. Jauni konkrēto vietu diennakts maksimālā nokrišņu daudzuma rekordi šajā diennaktī tika uzstādīti arī Ogres novada Lielpēčos un Zosēnos. Gandrīz visā Latvijā kādā no oktobra otrās dekādes dienām diennakts nokrišņu daudzums bija lielāks par visas dekādes nokrišņu "plānu", Lubāna bija vienīgā no stacijām, kur tas notika četrās diennaktīs. 17. un 21. oktobrī pirmo reizi šoruden tika reģistrēts slapjš sniegs. Mēneša vidējais vēja ātrums bija 2,9 m/s (0,6 m/s zem normas). Mēneša laikā tikai piecās dienās Baltijas jūras piekrastē vēja brāzmas sasniedza vētraina vēja spēku, visstiprāk — līdz 19 m/s — pūšot 6. un 7. oktobrī Kolkā.
Ar vidējo gaisa temperatūru −0,9 C° '''2014. gada decembris''' bija par 1,5 C° siltāks par ilggadīgo normu. Kopumā mēnesī Latvijā vidējā gaisa temperatūra 18 dienās bija pozitīva, un 19. decembrī septiņās novērojumu stacijās tika uzstādīts arī jauns diennakts maksimālās gaisa temperatūras rekords — vissiltākais bija Dobelē, Kuldīgā un Rīgā: +8,8 C°. Kopējais decembra nokrišņu daudzums vidēji Latvijā bija 61,1 mm, kas ir 115% no ilggadīgās normas. Visvairāk nokrišņu gada pēdējā mēnesī izkrita jūras piekrastē un Salacgrīvā (143—182%), bet vismazāk nokrišņu bija Rīgā — vien 63% no normas. Latvijas centrālajos un austrumu rajonos nokrišņu daudzums bija ap normu. Decembra pirmajā dekādē sniega sega kā arī apledojums bija vērojama Latvijas austrumu daļā, tomēr jau decembra otrajā dekādē, Latvijā ieplūstot siltākām gaisa masām, sniega sega saglabājās vien atsevišķos rajonos un dekādes izskaņā sniegs Latvijā bija pilnībā nokusis. Sākot no decembra trešās dekādes vidus Latvijā atgriezās ziemai raksturīgi laika apstākļi. Virzoties pāri nokrišņu zonām, Latvijā no jauna izveidojās sniega sega, kas maksimālo biezumu līdz 14 cm sasniedza 31. decembrī. 13. decembrī Latvijā tika piedzīvota 2014. gada stiprākā vētra, kuras laikā maksimālais vēja ātrums Liepājas ostā sasniedza pat 35 m/s, kas atbilst orkāna spēkam, bet daudzviet citur Latvijā vējš sasniedza vētras vai stipras vētras spēku. Brāzmains vējš Latvijā bija arī decembra pirmajā dekādē, kā arī decembra trešā dekāde kopumā tika aizvadīta ar salīdzinoši brāzmainu vēju, kam gada izskaņā dažviet Latvijā pievienojās arī putenis.
Gaisa temperatūras Latvijā
Mēneša minimālā un maksimālā gaisa temperatūras septiņpadsmit Latvijas meteoroloģiskajās novērošanas stacijās.
Laikapstākļu statistika Rīgā
Gaisa temperatūras absolūtais mēneša minimums, maksimums (°C) un mēneša vidējā temperatūra, kā arī tās novirze no ilggadējās novērojumu normas. Mēneša nokrišņu summa (mm), nokrišņu summa pa dekādēm un vienas diennakts nokrišņu maksimums.
Dati no Starptautiskās lidostas "Rīga" meteoroloģiskās novērojumu stacijas.
Gaisa temperatūras fakti Rīgā
Dienas zemākā gaisa temperatūra un nakts augstākā gaisa temperatūra Rīgā. Dati no Starptautiskās lidostas "Rīga" meteoroloģiskās novērojumu stacijas.
Zemākā gaisa temperatūra dienā:
Augstākā gaisa temperatūra naktī:
Kevins Faigi
Kevins Faigi (en; dzimis ) ir amerikāņu kino un televīzijas producents, kas kopš 2007. gada ir Marvel Studios prezidents un Marvel Cinematic Universe franšīzes galvenais producents. Viņa producētās filmas pasaulē kopā nopelnījušas vairāk nekā 26,8 miljardus ASV dolāru, ierindojot Faigi pirmajā vietā starp visu laiku pelnošākajiem kino producentiem, kā arī viņa producētā filmas "Atriebēji: Noslēgums" vienu brīdi bija visu laiku ienesīgākā filma pasaulē.
Andzeļmuižas baznīca
Andzeļmuižas Svētā Jāņa Kristītāja Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Krāslavas novada Andzeļu pagasta apdzīvotā vietā Andzeļos.
Kevins Faigi
Faigi ir Amerikas producentu ģildes loceklis. 2018. gadā viņu nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā filma" par filmas "Melnā Pantera" producēšanu, tā kļuva par pirmo supervaroņu filmu, kas nominēta šajā kategorijā un pirmā Marvel Cinematic Universe filma, kas ieguva Kinoakadēmijas balvu. 2019. gadā viņš ieņēma Marvel Entertainment radošā direktora amatu.
Andzeļmuižas baznīca
Vēsture
Pirmā baznīca Andzeļmuižā tika uzbūvēta 1697. gadā un to konsekrēja bīskaps Nikolajs Poplavskis. Vēlāk draudzes vajadzībām tika izmantota muižas kapela, kas atradās muižas parkā pie Ežezera, ko uzbūvēja 1782. gadā un veltīja to Svētā Jāņa Kristītāja godam. Koka katoļu baznīcu uzbūvēja 1845. gadā par muižnieka Vesenhofa un draudzes līdzekļiem, tā kalpoja līdz 1960. gadu sākumam, kad to nojauca, jo tā atradās avārijas stāvoklī un draudze beidza pastāvēt.
Kevins Faigi
Dzīvesgājums
Faigi dzimis Bostonā, Masačūsetsā, un audzis Vestfīldā, Ņūdžersijā, Astoņu gadu vecumā viņa ģimene pārcēlās uz Ņudžersiju un tur viņš nodzīvoja līdz 18 gadu vecumam, kur Faigi pabeidza Vestfīldas vidusskolu. Viņa vectēvs no mātes puses ir Roberts Šorts, kas 1950. gados strādāja par televīzijas producentu veidojot ziepju operas, starp kurām ir arī The Guiding Light un As the World Turns.
Andzeļmuižas baznīca
Vēsture
Atmodas gados Andzeļu draudze tika atjaunota, lielā mērā pateicoties dekānam Jānim Stepiņam. Tika pārveidota viena no draudzes atgūtajām ēkām, kas padomju gados bija kultūras nams, par baznīcu, ko konsekrēja toreizējais Rīgas arhibīskaps, vēlākos gados kardināls Jānis Pujats, veltot to Jāņa Kristītāja godam.
Kevins Faigi
Dzīvesgājums
Pēc vidusskolas beigšanas Faigi pabeidzas Dienvidkalifornijas Universitātes Kino mākslas skolu, skolu, ko absolvējuši tādi režisori kā Džordžs Lūkass, Rons Hauards un Roberts Zemekis. Viņa pirmos pieteikumus, lai iestātos skolā, noraidīja, un viņu uzņēma tikai pēc sestās reizes.
Andzeļmuižas baznīca
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Pašlaik draudzi apkalpo prāvests Ivars Vigulis. Līdz 1929. gadam tai bija savs prāvests, vēlākos gados to apkalpoja prāvests no Bukmuižas, ko dara arī tagad. Draudzei ir četras kapsētas — Andzeļu kapsēta, Bresingovas kapsēta, Frolu kapsēta, Kraulu kapsēta.
Kevins Faigi
Karjera
Starp viņa pirmajiem amatiem ir izpildproducentes Lorenas Šuleres Doneres asistents filmām "Vulkāns" un "Tev pienācis pasts".
2000. gadā viņš kā producents noslēdza līgumu ar Marvel. Pirmajai "X-cilvēki" filmai, Donere Faigi iecēla par līdzproducentu, jo viņam bija labas zināšanas par Marvel Universe. Atstājis labu iespaidu uz Avi Aradu, viņu tajā pašā gadā pieņēma darbā Marvel Studios. 2000. gadu vidū Faigi zinot, ka Zirnekļcilvēks un X-cilvēki pieder Sony un 20th Century Fox, saprata, ka Marvel joprojām ir tiesības uz komiksa "Atriebēji" galvenajiem tēliem, un nolēma izveidot paplašināto visumu tāpat kā to izdarīja Stens Lī un Džeks Kirbijs savos komiksos 1960. gadu sākumā.
2007. gada martā Faigi iecelts par Marvel Studios ražošanas prezidentu.
Lēvenas Katoļu universitāte (nīderlandiešu valoda)
Lēvenas Katoļu universitāte (nl) ir 1968. gadā dibināta universitāte Beļģijas pilsētā Lēvenā, Flāmu Brabantē, kaut arī universitātes vēsture iesākusies 1425. gadā. Pēc studentu skaitā tā ir lielākā universitāte valstī. Bez Lēvenas, studentu pilsētiņas atrodas vēl 10 vietās valstī. Pretēji vēsturiskajam nosaukumam, mūsdienās universitāte darbojas neatkarīgi no Romas katoļu baznīcas.
Kevins Faigi
Karjera
Par darbu pie filmas "Melnā Pantera" Faigi saņēma nominācijas Amerikas Kinoakadēmijas balvai, Zelta globusa balvai un Amerikas producentu ģildes balvai. 2019. gadā Faigi saņēma Amerikas producentu ģildes pasniegto Deivida Selznika mūža ieguldījuma balvu. paziņoja, ka Faigi studijai Lucasfilm veidos "Zvaigžņu karu" filmu.
2019. gada oktobrī Faigi, papildu prezidenta pienākumiem Marvel Studios, noslēdza līgumu par radošā direktora amatu uzņēmumos Marvel Comics, Marvel Television un Marvel Animation.
Lēvenas Katoļu universitāte (nīderlandiešu valoda)
Bijušo un esošo pasniedzēju un studentu vidū minami politiķis Barts De Vevers (Bart De Wever), kardināls Gotfrīds Dannēlss (Godfried Danneels), politiķis Žans Liks Dehanē (Jean-Luc Dehaene), indologs un publicits Kūnrāds Elsts (Koenraad Elst), politiķis Īvs Leterms (Yves Leterme), politiķis Hermans Van Rompejs.
Kevins Faigi
Privātā dzīve
Faigi apprecējās ar Keitlīnu, sirds un torakālās ķirurģijas māsu, apmēram 2007. gadā. Viņiem ir divi bērni: meita, dzimusi 2009. gadā, un dēls, dzimis 2012. gadā.
Filmas
Visām filmām viņš ir producents, ja vien nav norādīts citādāk.
Sprādzieni 2013. gada decembrī Volgogradā
'''Sprādzieni 2013. gada decembrī Volgogradā''' notika 2013. gada 29. un 30. decembrī Krievijas dienvidu daļas pilsētā Volgogradā.
29. decembrī Volgogradas dzelzceļa stacijā uzspridzinājās terorists pašnāvnieks, nogalinot 18 un ievainojot 44 cilvēkus, no kuriem 38 tika hospitalizēti. Negadījums notika apmēram 12.45 pēc Maskavas laika. Tika uzspridzināts 10 kg TNT ekvivalenta. Sākotnēji tika uzskatīts, ka šo uzbrukumu veikusi sieviete (Oksana Aslanova), tomēr 30. decembrī tika paziņots, ka sprādzienu izraisīja Pāvels Pečenkins.
30. decembrī uzbrucējs pašnāvnieks Volgogradā uzspridzināja trolejbusu apmēram 8.30 pēc Maskavas laika, kā rezultātā bojā gāja 16 cilvēki un 41 cilvēks tika ievainots, no kuriem 27 tika hospitalizēti. No aculiecinieku fotogrāfijām ir zināms, ka sprādziens ir noticis trolejbusa aizmugurē. Pašlaik ir zināms, ka otro uzbrukumu veica vīrietis.
Lugažu iela
Lugažu iela ir Rīgas iela, Ziemeļu rajona Pētersalas-Andrejsalas apkaimē. Lugažu iela sākas krustojumā ar Ganību dambi un beidzas krustojumā ar Eksporta ielu un Katrīnas dambi. Tā sastāv no 2 braukšanas joslām. Ielas kopējais garums ir 499 metri, tās pāra numuru pusē ir dzīvojamās ēkas, bet nepāra numuru pusē — saimnieciska teritorija, tostarp dzelzceļa līnijas atzars uz ostu.
Ielu savienojumi
Lugažu iela ir savienota ar šādām ielām:
Reinholds Sniķers
Reinholds Voldemārs Sniķers (1893-1953) bija latviešu ārsts otorinolaringologs, 8. Valmieras latviešu strēlnieku pulka ārsts, vēlāk Latvijas Universitātes profesors, klīnikas vadītājs. Pētera Sniķera brālis.
Dzīvesgājums
Dzimis 1893. gada 6. decembrī (24. novembrī pēc vecā stila) Skultes pagastā "Mežgaiļu" saimnieka Mārtiņa Sniķera un Trīnes, dzimušas Draudiņas, astoņu bērnu ģimenē. Mācījās Skultes pagasta un draudzes skolās, pēc tam Rīgas Nikolaja ģimnāzijā.
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma viņu mobilizēja Krievijas impērijas armijā. Ziemassvētku kauju laikā 1916. un 1917. gadā viņš bija 8. Valmieras latviešu strēlnieku pulka ārsts, vēlāk 1. latviešu strēlnieku brigādes pārsiešanas nodaļas jaunākais ārsts. 1917. gada novembrī devās uz Pēterpili, lai turpinātu studijas Petrogradas Kara medicīnas akadēmijā. Pēc studiju beigām 1918. gadā bija kara ārsts latviešu sarkano strēlnieku vienībās. Pēc Latvijas-Krievijas miera līguma parakstīšanas viņš saņēma atļauju demobilizēties uz 1920. gada nogalē atgriezās Latvijā.
Strādāja Rīgas pilsētas bērnu slimnīcā (1921-1922), tad Rīgas pilsētas I slimnīcā, kur bija ausu, deguna un kakla (LOR) slimību klīnikas vadītājs (1923-1943). 1930. gadā ieguva medicīnas zinātņu doktora Dr. med. grādu un no 1934. gada bija Latvijas Universitātes ausu, deguna un kakla slimību klīnikas vadītājs. 1938. gada viņu ievēlēja par LU medicīnas fakultātes profesoru. Otrā Pasaules kara beigās 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, tad uz ASV.
Meita - dzejniece Velta Sniķere (1920).
Miris 1953. gada 6. novembrī Čikāgā.
Inte (stacija)
Inte bija pieturas punkts dzelzceļa līnijā Rīga—Rūjiena starp Stienes un Lādes pieturām. Tas atradās Limbažu novada Limbažu pagastā, netālu no Intes ciema.
Intes pieturas punkts tika atklāts 1934. gadā. Pēc pasažieru vilciena Rīga—Limbaži atcelšanas 1999. gadā pieturas punkts vairs netiek izmantots. Pieturas punktā saglabājusies pasažieru nojume un perona atliekas.
Gruzija 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Gruzija piedalījās 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas notika ASV pilsētā Atlantā no 1996. gada 19. jūlija līdz 4. augustam. Šī bija pirma reize, kad Gruzija piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs kā neatkarīga valsts. Kaut gan Gruzija neatkarību no Padomju Savienības ieguva jau 1991. gadā tā iepriekšējās, 1992. gada Barselonas spēlēs startēja Apvienotās komandas sastāvā, bet pirms tam līdz 1988. gada Seulas spēlēm Gruzijas sportisti startēja Padomju Saienības komandas sastāvā.
Gruzijas olimpisko komandu 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs veidoja 34 sportisti (27 vīrieši un 7 sievietes), kuri startēja 12 olimpiskajos sporta veidos. Visvairāk sportistu, 8 sportisti, no Gruzijas startēja cīņas sportā.
Gruzija šajās vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja 2 bronzas medaļas, tādējādi ierindojoties 68. vietā pēc iegūto medaļu kopskaita. Vieno no tām izcīnīja džudists Soso Liparteliani un otru — cīkstonis Eldars Kurtanidze.
Jakubs Kolass
Jakubs Kolass (dzimis kā Kanstancins Mickevičs, miris ) bija baltkrievu rakstnieks un sabiedrisks darbinieks. No 1926. gada - baltkrievijas PSR Tautas rakstnieks. No 1929. gada - Baltkrievijas PSR Zinātņu akadēmijas viceprezidents.
Dzimis mežsarga ģimenē. 1902. gadā beidza Ņasvižas skolotāju semināru. No 1902. līdz 1906. gadam strādāja par skolotāju Pinskas apkaimē. Pirmā publikācija - 1906. gadā. No 1908. līdz 1911. gadam pavadīja ieslodzījumā Minskā par nelegāla skolotāju kongresa organizēšanu. No 1912. līdz 1914. gadam - skolotājs Pinskā.