cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aleksandrs Svitovs
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Svitovs uzsāka 1998. gadā dzimtās Omskas kluba "Avangard" rindās. 2001. gada NHL draftā Svitovu ar kopējo trešo numuru izvēlējās Tampabejas "Lightning" vienība, bet Aleksandrs vēl gadu palika Krievijas Superlīgā. 2002. gada vasarā Svitovs pievienojās "Lightning" vienībai. 2003.—04. sezonas gaitā Svitovs tika aizmainīts uz Kolumbusas "Blue Jackets" vienību. 2004.—05. sezonas NHL lokauta laikā Svitovs spēlēja AHL klubā Springfildas "Falcons". Pēc lokauta beigām Aleksandrs gan atgriezās nevis NHL, bet gan Omskā. Tiesa, 2006.—07. sezonu Svitovs vēl aizvadīja "Black Jackets" rindās, taču tad kārtejo reizi atgriezās "Avangard" rindās, nākamās trīs sezonas esot komandas kapteinis. 2010. gada vasarā Svitovs pievienojās Ufas "Salavat Julajev" vienībai. 2010.—11. sezonā Svitovs kopā ar komandu izcīnīja Gagarina kausu.
Krievijas izlases rindās cīnījies 2000. gada Pasaules U18 čempionātā, tajā izcīnot sudraba medaļas, kā arī 2001. un 2002. gada Pasaules U20 čempionātos, 2002. gadā palīdzot izlasei izcīnīt čempiones titulu.
Karbonskābes
Karbonskābju iedalījums
Aminoskābju molekulās, ja starp karboksilgrupu un aminogrupu ir pietiekoši liels attālums (pietiekoši gara oglekļa atomu virkne), var izveidoties iekšmolekulārais sāls (betaīns).
Ja karboksilgrupas hidroksilgrupu aizvieto ar aminogrupu, iegūst amīdu, ja to hidroksilgrupu aizvieto ar halogēna atomu, iegūst halogēnanhidrīdu, ja no divām karboksilgrupām atšķeļ ūdeni, iegūst anhidrīdu.
Fizikālās īpašības
Vienkāršākās piesātinātās karbonskābes ir mazviskozi šķidrumi ar asu smaku, tālākās - eļļaini šķidrumi ar nepatīkamu smaku. Sākot no kaprīnskābes (piesātinātā karbonskābe ar 10 oglekļa atomiem molekulā), augstākās karbonskābes ir cietas vielas bez smaržas. Ūdenī neierobežoti šķīst tikai skudrskābe, etiķskābe un propionskābe; tālākajām skābēm šķīdība strauji samazinās. Taukskābes ir ūdenī nešķīstošas.
Kušanas temperatūra karbonskābēm pieaug līdz ar oglekļa atomu skaitu molekulā, taču šis pieaugums nav vienmērīgs. Karbonskābēm, kurām oglekļa atomu skaits molekulā ir pāra skaitlis, kušanas temperatūra ir augstāka nekā aiz tām sekojošām karbonskābēm, kam oglekļa atomu skaits ir par vienu lielāks (nepāra skaitlis). Šāda savdabīga pāra un nepāra karbonskābju atšķirība parādās ne tikai kušanas temperatūrās, bet arī to ķīmiskajās un bioloģiskajās īpašībās.
Aciditāte
Monokarbonskābēm saites O−H jonizācija notiek vieglāk nekā spirtiem, jo karbonilgrupas ietekmē alkānskābju molekulās šī saite pārtrūkst daudz vieglāk. Alkānskābju ūdens šķīdumos indikators uzrāda skābu vidi, tātad alkānskābes disociē jonos, atšķeļot protonu, kas ūdenī veido hidroksonija jonu. Atbilstošā (sajūgtā) bāze, kas rodas, ir karboksilātjons.
No karboksilātjona struktūrformulas izriet, ka karboksilātjonā, mijiedarbojoties divkāršās saites C=O π elektroniem ar otra skābekļa atoma p elektronu pāri, savstarpēji pārklājas trīs p orbitāles un veidojas vienota, izlīdzināta četru elektronu sistēma. Elektronu orbitāļu pārklāšanās notiek abpus molekulas plaknei. Atšķirībā no brīvas karboksilgrupas elektronu delokalizācijas pakāpes, karboksilātanjonā veidojas pilnībā delokalizēta π elektronu sistēma, kas nodrošina karboksilātjona stabilitāti.
Alkānskābju homologu rindā, pieaugot molekulmasai, skābju stiprums nedaudz samazinās. Visstiprākā no neaizvietotajām alkānskābēm ir skudrskābe. Alkānskābju pKa vērtību atšķirības homologu rindā izskaidrojamas ar alkilgrupu pozitīvo indukcijas efektu (+I), kas samazina O−H saites polaritāti un līdz ar to skābes stiprumu (aciditāti).
Pazīstamākās skābes
Alkilkarbonskābes
Hidroksikarbonskābes
Vairākvērtīgās karbonskābes
Apaļvaboļu dzimta
Pieaugušo īpatņu apraksts
Apaļvaboles raksturojas ar ļoti izliektu, ovālu vai olveidīgu ķermeņa formu. Tie ir mazi vai vidēji lieli kukaiņi. Ķermenis pārsvarā ir tumši pelēkā, brūnā vai melnā krāsā, dažreiz lokāli ar zaļu metālisku piekrāsu, no augšas bieži ar raibu zīmējumu no matiņiem.
Skatā no augšas galva gandrīz nav redzama. Ja galva ir salikta tad paliek ārpusē augšēja lūpa jeb labrums un mandībulas, vai tikai labrums paliek ārpusē, vai arī labrums paliek neredzams. Klipeuss no priekšas ir taisns vai ar izgriezumu, dažreiz apmalots; nav atdalīts no pieres. Labrums parasti ir resns, no augšas pie pamata ar šķērsķīli; aiz ķīla ir rieva. Mandībulas ir spēcīgas, ar dažiem smailiem izaugumiem uz virsotnes un ar vienu tādu uz iekšējas malas, aiz kura savukārt ir dziļš izgriezums, kas ir aizpildīts ar daivu. Acis ir novietotas sānos, neizspīlē, kad galva ir salikta nav redzamas (Syncalyptinae apakšdzimai). Ūsas ar 11 posmiem ar garu, pakāpeniski palielinātu vāli no 4 līdz 7 posmiem, vai 3-4 posmu izteikti savrupinātu vāli (Suncalyptinae apakšdzimtai).
Pronotums daudz vai maz trapecveida, šaurināta no pamatnes līdz priekšējas malas. Uz augšu punktēts.
Ķermeņa apakšēja virsma parasti ir punktēta vai sīkajos pauguriņos, ar pieguļošiem matiņiem. Visi kāju koksas ar trohantiniem. Priekšējo kāju koksas šķērseniskas, sadalīti ar starpkoksu izaugumu, to iedobumi aizmugurē ir nenoslēgti.
Prototorakss ir V vai T formā. Mezotorakss ir ļoti īss. Starpkoksu pronotuma izaugums gandrīz balstās uz metatoraksu. Vidējo kāju koksas plaši atbīdītas. Mugurējo kāju koksas plašas un īsas, ar femurālu segslāni. Dažas vai visas tibijas plakanas, bieži ar rieviņām priekš ķēpu salikšanas uz iekšējas (virzītu pret ķermeni) virsmas vai uz ārējās (dorsālās) malas. Ķēpas no 5 vai 4 posmiem (Syncalyptinae apakšdzimtai). Ķēpu nagi parasti, ļoti izliegti.
Uzvedība
Apaļvaboles bīstamības brīdī pievelk galvu pie ķermeņa kājas, kas ir parasti daudz vai maz plakanīgas, ieliek speciālajās rievās, kas atrodas ķermeņa apakša sānos; ūsas novietojās uz pronotuma plašām epipleirām un aizsedzās ar priekšējām kājām. Kāju salikšanas laikā tarsi dažu ģints pārstāvjiem, piemēram no Byrrhus ģints un citiem, ievietojas stilbu rievās. Beigās vaboļu ķermeņa forma kļūst apaļīga.
Ekoloģija
Apaļvaboles iedzīvo skujkoku mežus vai vaļējo vidi. Skujkoku mežu sugas ir sastopami uz noteiktiem sūnagiem un vaskulāriem augiem. Sugas, kas dzīvo vaļējā vidē ir adaptējušies pie ruderālas vides, kur pārsvarā sastopamas sūnas (piemēram tādas sugas, ka Ceratodon purpureus, Polytrichium juniperinum, Polytrichium piliferum) un grīšļi, kas aug uz mitrās retas augsnes. Apaļavaboļu pieaugušie īpatņi un kāpuri barojas uz sūnām.
Gajs Marijs
Gajs Marijs (, dzimis 157. gadā p.m.ē, miris 86. gada 13. janvārī p.m.ē.) bija romiešu karavadonis un politiķis. Septiņas reizes (107., no 104. līdz 100. gadam un 86. gadā p.m.ē.) bijis Romas konsuls. Veica romiešu armijas reformu, atvieglojot iespējas izvēlēties militāro karjeru valsts zemākajām šķirām un faktiski radot profesionālu armiju.
Dzimis mūsdienu Lacio reģionā. Jau no jaunības iesaistījās valsts politikā. 107. gadā pirmoreiz kļuva par konsulu un veica militārās reformas. Kopā ar Sullu komandēja romiešus Jugurtas karā Numīdijā no 112. līdz 106. gadam p.m.ē. Marija vadībā romieši sakāva iebrukušās ģermāņu ciltis - teitoņus 102. gadā p.m.ē. un kimbrus 101. gadā p.m.ē. Gajs Marijs bija Romas republikas militārais līderis Sabiedroto kara laikā no 90. līdz 88. gadam p.m.ē.
Kad Grieķijas teritorijā iebruka Pontas valdnieks Mitridats VI, par karaspēka pavēlnieku cīņai pret Mitridatu Romas senāts iecēla Marija politisko pretinieku Sullu. Politisko intrigu rezultātā komīcijas par pavēlnieku vēlāk iecēla Mariju. Sulla ar to nesamierinājās un ar sev uzticīgu karaspēku, pretēji romiešu tradīcijām, ieņēma Romu. Gajs Marijs devās trimdā uz Āfriku. Pēc tam, kad Sulla ar karaspēku devās cīņā pret Mitridatu, 86. gadā p.m.ē. Marijs atgriezās Romā, kļūdams par konsulu septīto reizi. Tomēr īsi pēc tam viņš mira, paguvis Romā asiņaini izrēķināties ar saviem politiskajiem pretiniekiem.
Leimane
Leimane var būt:
Dienvidholande
Dienvidholande (nl) ir viena no Nīderlandes 12 provincēm. Dienvidholande robežojas ar piecām citām provincēm: ar Ziemeļholandi, Utrehtu, Gelderlandi, Ziemeļbrabanti un Zēlandi. Provinces krastus apskalo arī Ziemeļjūra. Provinces administratīvais centrs ir Hāga, lai gan lielākā pilsēta pēc iedzīvotāju skaita ir Roterdama. Pēc platības Dienvidholande ir piektā lielākā province Nīderlandē, bet pēc iedzīvotāju skaita — vislielākā.
Ķirbju dzimta
Ķirbju dzimta (Cucurbitaceae) ir ķirbju rindas (agrāk vijolīšu rindas) dzimta. Ķirbju dzimtā ietilpst tādi augi kā ķirbji, arbūzi, melones, gurķi un kabači. Vairākas šīs dzimtas sugas plaši tiek kultivētas visā pasaulē.
Ķirbju dzimtas klasifikācija
Ķirbju dzimta sīkāk dalās 15 ciltīs, kas vēl sīkāk dalās aptuveni 95 ģintīs. Šajā klasifikācijā ir uzskaitītas visas ciltis, bet nav uzskaitītas visas ģintis. Šeit ir iekļautas lielākās ķirbju dzimtas ģintis pēc sugu skaita, kā arī atsevišķas ģintis, kurās atrodas plaši izplatīti vai gluži otrādi, ļoti īpatnēji un reti sastopami augi. Latvijā savvaļā ir sastopamas trīs sugas (pa vienai sugai no sētvijām, dzeloņgurķiem un tladiantām). Aptuvens sugu skaits ģintī norādīts iekavās.
1858. gads
1858. gads bija parastais gads pēc Gregora kalendāra, kas sākās piektdienā.
Kad Ūsiņš jāj
Kad Ūsiņš jāj ir grupas Skyforger dziesma no 2003. gadā izdotā albuma Pērkoņkalve. Tā ir par pavasara sākuma un Ūsiņa ierašanos.
Dziesma tika nominēta 2003. gada Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvai nominācijā "Labākā roka dziesma", kā arī ieguva astoto vietu Latvijas neatkarīgās (alternatīvās) pagrīdes mūzikas gada aptaujā.
Dziesmas kaverversija ir iekļauta Latvijas čellistu trio Melo-M 2005. gada debijas albumā Melo-M.
Magņitogorska
Magņitogorska (ru) ir rūpnieciska pilsēta Krievijā, Čeļabinskas apgabalā, kas atrodas Magņitnaja kalna piekājē, Dienvidurālu austrumu daļā, abos Urālas upes krastos (labais krasts atrodas Eiropā, kreisais — Āzijā). Viens no pasaules lielākajiem melnās metalurģijas centriem.
Ģeogrāfija
Magņitogorskas ir izvietojusies Eirāzijas stepes ziemeļdaļā abos Urālas upes krastos, kas nozīmē, ka tā atrodas uz robežas starp Eiropu un Āziju. Uz austrumiem no pilsētas ir atrodams Magņitnajas kalns, kura apkārtnē savulaik tika iegūtas ievērojamas dzelzsrūdas atradnes un no kā pilsēta ir aizguvusi arī savu nosaukumu. Ne velti, pateicoties savai vēsturiskajai dzelzs un tērauda rūpniecībai, tā nereti tiek dēvēta arī par "Krievijas metalurģijas" galvaspilsētu.
Tā atrodas 417 km attālumā no Čeļabinskas (pa dzelzceļu), attālums pa autoceļu caur Verhņeuraļsku — 303 km. Savukārt attālums līdz Maskavai ir 1916 km pa dzelzceļiem un 2200 km pa autoceļiem.
Pilsēta aizņem 375,8 km2 lielu platību, tās garums ziemeļu-dienvidu virzienā ir 27 km, austrumu-rietumu virzienā 20 km. Augstums virs jūras līmeņa: 310 m.
Ekonomika
Pilsētā atrodas Magņitogorskas dzelzs un tērauda rūpnīca, kas ir viena no vadošajām tērauda ražotājām pasaulē. Tāpat Magņitogorskā ir attīstīta cementa, stikla un vieglā rūpniecība. Intensīvās rūpniecības dēļ pilsēta cieš no ļoti liela ūdens un gaisa piesārņojuma. 2015. gadā Krievijas atbildīgās varas iestādes norādīja, ka Magņitogorska bija trešā piesārņotākā pilsēta valstī, kurā kancerogēnās vielas gaisā bija sastopamas 25 reizes augstāk par pieļaujamo normu.
Sports
Pilsētā bāzēts Kontinentālās hokeja līgas klubs Magņitogorskas "Metallurg". Tas savas mājas spēles aizvada Magņitogorskas arēnā.
Ievērojami cilvēki
Magņitogorskā dzimuši:
Ūdensrožu dzimta
Ūdensrožu dzimta (Nymphaeaceae) ir divdīgļlapju klases ūdens un purvainu vietu augi ar lielām, peldošām garkātainām lapām.
Dzimtā ir 5 ģintis un aptuveni 80 sugas. Daudzi dzimtas pārstāvji ir iecienīti ūdensaugi gan ziedu, gan lapojuma dēļ, un tām izveidots daudz šķirņu. Ievērojami mainīga ir ūdensrožu ģints, un mainīguma dēļ viedokļi par sugu skaitu šajā ģintī ļoti atšķiras.
Izplatība
Ūdensrozes izplatītas visā pasaulē, izņemot tuksnešus. Dažādu klimatisko joslu zemienēs sastopamas plaši, bet nevienmērīgi. Salīdzinoši vismazāk to ir Austrālijā un Okeānijā. Kalnu apgabalos, pustuksnešos un savannās aug reti vai ļoti reti.
Divu ģinšu izplatība ļoti ierobežota: viktorijas sastop tikai Amazones un Paranas upju baseinos Dienvidamerikā, dūņrozes — tropu dienvidaustrumu Āzijā, galvenokārt Indomalajas reģionā.
Izskats
Lakstaugi-ūdensaugi ar pilnīgi vai daļēji iegremdētu stublāju un peldošām virsūdens vai zemūdens, vai abējādām lapām. Dažreiz stublāja nav, ir tikai lapu rozete. Lapas lielas, veselas. Labi veidota aerenhīma — audi ar lielām gaisa telpām, kas nodrošina peldspēju. Visas sugas nozied virs ūdens.
Vairumam sugu ziedi koši un krāšņi. Ziedi lapu žāklēs garos kātos vai ziednesī tieši no lapu rozetes, vientuļi, ar skaidri nodalītām vai izskatā kauslapām vai vainaglapām. Kauslapas visbiežāk 5 (retāk 4—12), vainaglapas no 4 līdz apmēram 60, parasti 5—8. Visvairāk kauslapu ūdensrozēm un viktorijām. Vainaglapas ziedā izkārtotas jumtiņveidā vai spirāliski, lēpēm tās atgādina saplacinātus putekšņlapu kātus.
Auglis — riekstiņš vai ogveidīgs, ar ļoti daudz sēklām.
Apputeksnēšanās ir pašappute vai to veic kukaiņi.
Sastopamība Latvijā
Latvijā sastopamas 4 ūdensrožu dzimtas sugas: baltā ūdensroze, sniegbaltā ūdensroze, dzeltenā lēpe, sīkā lēpe.
Operācija "Tabarin"
Operācija “Tabarin” (en) bija slepena Apvienotās Karalistes militāra misija 2. Pasaules kara gaitā no 1943. līdz 1945. gadam. Operācijas organizētāji bija Britānijas Admiralitāte un Koloniju birojs un tās galvenais uzdevums bija iedibināt pastāvīgu britu klātbūtni Antarktikā, lai apgrūtinātu ienaidnieka kuģu piekļuvi zināmajām ērtajām enkurvietām. Misijas nosaukums tika patapināts no tajā laikā slavena Parīzes naktskluba Bal Tabarin.
Iemesli
Par galveno misijas iemeslu tiek uzskatīts Apvienotās Karalistes suverenitātes nostiprināšana Antarktikā, izveidojot tur pastāvīgas bāzes. Kā operācijas militārie iemesli tiek minēta Vācijas militārās klātbūtnes neitralizēšana reģionā, pārņemot savā kontrolē vai iznīcinot bijušās vaļu mednieku bāzes ar tur atstāto infrastruktūru.
Lielbritānija Subantarktikas un Antarktikas teritorijas tagadējās Britu Antarktiskās teritorijas robežās par savu īpašumu pasludināja jau 1909. gadā, bet tajās nebija patstāvīgu britu nometinājumu. Šīs teritorijas (Dienviddžordžija, Dienvidsendviču salas, Dienvidšetlendu salas, Dienvidorkneju salas un Greiema Zeme) tika pasludinātas par Folklenda Salu kolonijas atkarīgajām teritorijām (dependencies) un administrētas no turienes.
1938.—1939. gados Vācija organizēja ekspedīciju uz Antarktīdu (Jaunšvābiju) austrumos no britu pretenzijām un veica sagatavošanās darbus savu teritoriālo pretenziju noteikšanai. 1940. gadā Argentīna deklarēja savas pretenzijas uz Antarktīdas sektoru (Argentīnas Antarktīda), kas daļēji pārklājās ar britu sektoru. 1943. gadā britu kuģis Carnarvon Castle novāca Argentīnas karogu no bijušās vaļu mednieku bāzes Disepšenas salā.
Ekspedīcijas
Sagatavošanās darbi operācijai tika uzsākti 1943. gadā un tās sākotnējais nosaukums bija Naval Party 497. Tai tika piesaistīts personāls ar pieredzi darbā Arktikā un Antarktikā. Par misijas vadītāju tika izvēlēts leitnants Džeimss Marrs, kurš 1921. gadā piedalījās Ernesta Šekltona ekspedīcijā uz Antarktiku ar kuģi Quest. Ekspedīcijas komandā bija 14 cilvēki un tā izmantoja divus kuģus — William Scoresby (kapteinis Viktors Markezi (Victor Aloysius John Baptist Marchesi)) un Fitzroy (kapteinis Keits Pits (Keith Allan John Pitt)). Ekspedīcija devās ceļā no Folklenda salām 1944. gada 29. janvārī.
Operācijas pirmā posma sākotnējais mērķis bija ierīkot divas bāzes — vienu, lai aizsargātu Disepšenas salas enkurvietu un otru Antarktīdas pussalas piekrastē, lai iezīmētu teritoriālās pretenzijas. 1944. gada 3. februārī Disepšenas salā tika ierīkota Bāze B, kurai izmantoja bijušās norvēģu vaļu mednieku bāzes ēkas. Pēc neveiksmīga mēģinājuma izsēsties Antarktīdas pussalas piekrastē, 11. februārī Bāze A tika ierīkota ērtā līcī Vīnkes salas piekrastē. Bāzes ēka tika uzbūvēta no līdzatvestajiem sagatavotajiem moduļiem, izmantojot arī kokmateriālus no bijušajām vaļu mednieku būvēm. Pirmajā gadā Bāzē A pārziemoja 9 cilvēku komanda ar Marru priekšgalā, Bāzē B — 5 cilvēku komanda. Bāzēs tika veikti regulāri meteoroloģiskie un ledus novērojumi un to rezultāti ar radio palīdzību tika pārraidīti uz Folklenda salām. Papildus tika veikti novērojumi un pētījumi bioloģijā (Marrs pēc izglītības bija biologs un līdz karam viņš strādāja par vaļu medību inspektoru), ģeoloģijā un glacioloģijā.
Mērvienība
Mērvienība ir izvēlēta kāda mērāma lieluma vērtība, kurai mērīšanas procesā noskaidro, cik reižu tā ietilpst mērāmajā lielumā. Piemēram, ja par garuma mērvienību izvēlas centimetru, tad mērot kāda priekšmeta garumu, noskaidro, cik centimetrus garš tas ir. Ja par laika mērvienību izvēlas gadu, tad kādam cilvēkam var noskaidrot, cik gadus vecs viņš ir utml. Pastāv dažādas mērvienības un to sistēmas, vienu un to pašu mērāmo lielumu var izteikt arī vairākās mērvienībās.
Operācija "Tabarin"
Ekspedīcijas
Operācijas otrajā fāzē papildus tika piesaistīts kuģis Eagle (kapteinis Roberts Šeperds (Robert Carl Sheppard)). 1945. gada 13. februārī Hopa līča krastā tika izveidota Bāze D, kas kļuva par pirmo patstāvīgo apmetni Antarktīdas kontinentālajā daļā. Dienvidorkneju salās Koroneišenas salas Sandefjorda līča krastā tika izbūvēta Bāze C, kas gan personāla trūkuma dēļ palika neapdzīvota. 1945. gada ziemā Bāzē A ziemoja 4 cilvēku komanda, Bāzē B — 4 cilvēki, bet Bāzē D — 13 cilvēki, ieskaitot operācijas vadītāju kanādieti Endrū Teiloru (Andrew Taylor).
Pēckara reorganizācija
Pēc 2. Pasaules kara beigām, 1945. gada jūlijā, operācijas Antarktīdā tika pilnībā nodotas Koloniju birojam un organizacionāli tika pārdēvētas par Folklenda Salu Teritoriju dienestu (kopš 1962. gada — Britu Antarktikas dienests).
Mērvienība
Mērīšanas sistēmu attīstība
''Ēģiptiešu olekts kļuva par pirmo standarta mērvienību ap 3000. g. p.m.ē.''
Babiloniešu mēri
Babiloniešu un ēģiptiešu izveidotās mērvienību sistēmas pilnībā pārņēma heti, asīrieši, feniķieši un ebreji.
Tomēr līdz pat pirmajam gadsimtam p.m.ē., kad grieķi sāka dominēt Vidusjūras reģionu tirdzniecībā, nenotika īsta mērvienību standartizācija. Grieķi galu galā piekāpās romiešiem, kas pielāgoja ēģiptiešu sistēmu, un tā iekarojumu rezultātā izplatījās gan abās šajās impērijās, gan aiz to robežām.
Romiešu karavīri bija slaveni ar savu spēju pilnā kaujas apbruņojumā nosoļot 20 jūdzes dienā, tāpēc tā noteikti nav nejaušība, ka romieši mērvienības sistēmas ievērojamākais mantojums ir pēda. Tā atbilda cilvēka pēdas garumam, un to sīkāk dalīja 12 collās (unciae). Piecas pēdas bija vienādas ar dubultsoli jeb soli. 1000 soļi veidoja vienu romiešu jūdzi (mille passus), kas bija pirmais šāda attāluma oficiālais standarts.
Ēģiptiešu mēri
Ēģiptiešu olekts radās aptuveni 3000. gadā p.m.ē. Vēlāk, kad ēģiptiešu faraons ieviesa melna granīta paraugu, pēc kura mērīt visus ēģiptiešu olekts stienīšus, tā kļuva par pirmo standarta mērvienību (etalonu).
Olekts sastāvēja no 28 pirkstiem, kas iespējams bija vienādi ar viena pirksta platumu. Četri pirksti veidoja delnu, pieci pirksti - plaukstu, bet 14 pirksti sprīdi. Lai radītu daļskaitlim līdzīgus mērus, pirkstu iedalīja sīkāk. Radās mērvienības no kurām vismazākā bija 1/16 pirksta, kas bija vienāda ar 1/448 karaliskās olekts.
Lai gan šie mēri šķiet ne īpaši ticami, ēģiptieši piramīdu būvniecībā tos izmantojā ārkārtīgi sekmīgi un ar ievērojamu precizitāti. Piemēram, Gīzas piramīdas Ēģiptē līdzīgas savā starpā ar precizitāti 0,05%, kaut gan tām ir milzīgi izmēri un to būvniecībā bijuši iesaistīti tūkstošiem cilvēku.
Viduslaiki: mārciņa, jards un stouns
Pēc senajiem laikiem nāca viduslaiki. Tad Eiropā nostiprinājās ēģiptiešu, babiloniešu un grieķu pilnveidotie romiešu skaitļi, lai gan šajā laikā bija manāmi arī arābu un skandināvu skaitīšanas sistēmu elementi. Piemērām, romiešu masas pamata mērvienība libra kļuva pazīstama kā mārciņa, bet saglabāja saīsinājumu lb, tādējādi norādot uz tās romiešu izcelsmi.
Arī gadatirgi, kuri pulcēja tirgotājus no visas Eiropas 12. un 13. gadsimtā, veicināja standartizācijas ieviešanu. 1215. gada Lielā brīvību harta Lielbritānijā noteica pirmos standarta mērus, kas saglabājās gandrīz 600 gadus. Šajā laika tika noteikts, ka jards ir vienāds ar 3 pēdām, un katra no tām vēl tika sadalīta 12 collās. Tajā pašā laikā radās apjukums, jo tika arī noteikts, ka angļu stouns satur 14 mārciņas (nevienam nepatika darboties ar 14 daļām).
Revolūcija Francijā: metriskās sistēmas rašanās
1789. gada Lielās franču revolūcijas ietekme bija un joprojām ir jūtama visā pasaulē. Revolūcijas laikā franči ieviesa jaunu un gluži racionālu svaru un mēru sistēmu. 1791. gadā tika noteikts standarta metrs. 1799. gadā metriskā sistēma, kurā bija vienības metrs, grams un litrs, tika oficiāli pieņemta visā Francijā. Tā kā metriskā sistēma bija izveidota uz ļoti saprotamās decimālās skaitīšanas sistēmas pamata, tā izplatījās visā Eiropā līdz ar Francijas armijas iebrukumiem Napoleona vadībā. Pat pēc Napoleona nāves šī sistēma turpināja izplatīties, un 1868. gadā to pieņēma arī japāņi. 1875. gadā ASV parakstīja konvenciju par metriskās sistēmas pieņemšanu zinātniskiem mērķiem, taču ikdienā tāpat kā Lielbritānija turpināja izmantot veco imperiālo sistēmu.
Gļebs Kļimenko
Gļebs Kļimenko (dzimis 1983. gada 28. jūlijā) ir krievu hokejists, uzbrucējs. Pašlaik (2015) Kļimenko spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Jekaterinburgas "Avtomobilist" rindās.
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Kļimenko uzsāka 2001. gadā, kad spēlēja Krievijas Augstākās līgas kluba HK Ļipecka rindās. Krievijas Superlīgā Gļebs debitēja vien 2007. gadā Maskavas "Spartak" rindās. 2008.—09. gada sezonu Kļimenko iesāka Čehovas "Vitjaz" rindās, taču sezonas otrajā pusē tika izīrēts Kazaņas "Ak Bars" vienībai, palīdzot komandai izcīnīt Gagarina kausu.
2009.—10. gada sezonas vidū Kļimenko no "Vitjaz" nonāca Sanktpēterburgas SKA sastāvā. 2010.—11. sezonā, spēlējot Magņitogorskas "Metallurg" rindās, Kļimenko tika atzīts par marta mēneša labāko uzbrucēju, taču tad hokejists atgriezās SKA rindās. 2012.—13. gada sezonas otrajā pusē uzbrucējs tika aizmainīts uz Mitišču "Atlant" vienību. Pēc sezonas noslēguma Kļimenko tika aizmainīts uz Čerepovecas "Severstal" vienību, taču nākamās sezonas pirmajā pusē nonāca jau Podoļskas "Vitjaz" sastāvā.
4. augusts
4. augusts ir gada 216. diena (217. garajā gadā) pēc Gregora kalendāra. Līdz gada beigām ir atlikušas 149 dienas.
Vārda dienas
Romāns, Romualda, Romualds
Taisnleņķa trijstūris
Taisnleņķa trijstūris ir trijstūris, kuram viens no leņķiem ir taisns jeb vienāds ar 90°. Malas, kas veido taisno leņķi, sauc par katetēm, bet malu, kas ir vērsta pret taisno leņķi, — par hipotenūzu. Ja taisnleņķa trijstūrim ir zināmi abu katešu (vai katetes un hipotenūzas) garumi, atlikušo malu var aprēķināt pēc Pitagora teorēmas.
Taisnleņķa trijstūris ir vienādsānu trijstūris, ja tā abi pārējie leņķi ir 45°. Ar taisnleņķa trijstūra palīdzību definē jēdzienus: sinuss, kosinuss, tangenss un kotangenss (arī arksinusu, arkkosinusu un arktangensu).
Taisnleņķa trijstūrim rotējot ap vienu no tā katetēm, rodas konuss.
Sacīkšu karogi
Sacīkšu karogi ir karogi, kuri tiek lietoti autosportā un līdzīgās motoru sporta disciplīnās, lai brīdinātu sacīkšu dalībniekus par situāciju trasē vai paziņotu ko svarīgu.
Saraksts
Lai arī nav universālas sacīkšu karogu sistēmas, lielākajā daļā čempionātu tie ir standartizēti un dažkārt vienādiem karogiem ir vienāda nozīme. Piemēram, rūtotais karogs visās motoru sporta disciplīnās nozīmē sesijas beigas, kamēr sodīšanas karogi ir dažādi.
! Karogs !! NASCAR !! IndyCar !!FIA čempionāti ! !  !  ! !  !  ! !  !  !  !  !  !  !
Mačete
Mačete ir liels nazis. Tās asmens ir 50-60 centimetrus garš un 3 milimetrus biezs. Mačetes pārsvarā lieto tropu un subtropu valstīs, lai izcirstu ceļu džungļu brikšņos, kā arī lauksaimniecībā (piemēram, cukurniedru nogriešanai) un mājsaimniecībā. Šajās valstīs mačete bieži tiek lietota arī kā ierocis. Kubā pat pastāv cīņas māksla "paukošanās ar mačetēm", kas māca kā efektīvāk izmantot mačeti kā ieroci, īpaši pret bruņotiem pretiniekiem, ieskaitot pat pret šaujamieročiem.
Sacīkšu karogi
Dzeltenais karogs
Viens dzeltenais karogs brīdina pilotu par briesmām priekšā, piemēram, par atlūzām pēc avārijas. Pilotiem ir jābrauc lēnāk, kad viņi brauc garām bīstamajai vietai, kā arī apdzīšana šajā trases posmā ir aizliegta. Divi dzeltenie karogi (kuri tiek vicināti no viena tiesnešu posteņa) nozīmē, ka pilotiem ir jāsabremzējas, jābrauc ļoti lēni, un jābūt gataviem jebkurā brīdī apstāties. Arī tad apdzīšana ir aizliegta.
Zaļais karogs
Zaļais karogs nozīmē, ka iepriekšējās briesmas ir beigušās, un piloti var atsākt apdzīšanu un braukt ar pilnu ātrumu. Tas arī tiek izmantots, ja sesija tikko tika pārtraukta un tagad tā tiek atsākta. Zaļš karogs boksu celiņa sākumā nozīmē, ka boksu celiņš ir atvērts un tajā drīkst iebraukt.
Mačete
Mačete kultūrā un mākslā
Mačete ir plaši pārstāvēta kinematogrāfā. Tas bieži parādās kā ierocis slešera apakšžanra šausmu filmās, piemēram, Piektdiena, 13tais un Džeisons X, kā arī asa sižeta un piedzīvojumu filmās, piemēram, filmā "Kommando" Arnolda Švarcenegera varonis nogriež vienu roku pretiniekiem. Ir Roberta Rodrigesa īpaši aktierim Denijam Treho radīts varonis, kurš nosaukts šī ieroča vārdā, un viņš parādās vairākās filmās, tostarp kā galvenais varonis filmā ar tādu pašu nosaukumu un tās turpinājumā "Mačete nogalina".
Sacīkšu karogi
Sarkanais karogs
Sarkanais karogs nozīmē, ka sesija ir pāragri apstādināta sakarā ar braukšanai nepiemērotiem apstākļiem, piemēram, pēc ļoti smagas avārijas vai sliktas redzamības apstākļos. Sacīkstē tas tiek reti izmantots, jo tajā ir pieejama arī drošības mašīna. Šādi apturētas sacīkstes var gan tikt atsāktas, gan netikt atsāktas. Ja sacīkstes tiek pārtrauktas pirms ir nobraukti divi pilni apļi un netiek atsāktas, tad punkti netiek piešķirti nemaz (sacīkstes tiek uzskatītas par nenotikušām). Ja pārtraukšana notikusi, pirms nobraukti 75% sacīkstes, tad par katru vietu tiek piešķirta puse no punktiem, kādi tiktu piešķirti parasti. Ja nobraukti vismaz 75% no sacīkstes pilnas distances, tad tiek piešķirti pilni punkti. Ņemot vērā to, ka incidents, kas lika pāragri pabeigt sacīksti bieži vien ietekmē rezultātus, par oficiālajiem rezultātiem tiek ņemti tie, kuri bija divus apļus pirms sacīkstes pārtraukšanas ar sarkano karogu.
Zilais karogs
Zilajam karogam var būt vairākas nozīmes. Jebkurā laikā, zils karogs (vai zila luksofora gaisma, kā tas tagad ir biežāk) vicināts pie boksu izejas nozīmē, ka trasē boksu izejai tuvojas kāds cits pilots, un boksu izejā stāvošajam pilotam ir viņš jāpalaiž. Treniņbraucienu laikā zils karogs nozīmē, ka pilotu tūlīt apdzīs kāds ātrāks pilots, un viņš ir jāpalaiž. Sacīkstes laikā zils karogs nozīmē, ka pilotu tūlīt apdzīs par apli, un pilots, kurš ir priekšā (pēc apļu skaita) ir jāpalaiž. Ja pilots ignorē trīs zilos karogus pēc kārtas, tad viņam draud sods.
Melnais karogs
Melnais karogs nozīmē, ka pilotam ir jādodas boksos un jāizstājas no sacīkstes, parasti tādēļ, ka viņš kādu iemeslu dēļ ir diskvalificēts. Tiesnesis vicinot karogu tur arī pilota numuru, tādēļ neviens nekļūdās. Ja pilots ignorē melno karogu un neiebrauc boksos apļa laikā, seko turpmākas sankcijas, piemēram, diskvalifikācija uz vairākām sacīkstēm.
Rūtotais karogs
Melnbalti rūtotais karogs nozīmē, ka šī sesija vai sacīkste ir beigusies. Sacīkstes laikā tas tiek vicināts sākumā sacīkstes uzvarētājam, un tad pārējiem pilotiem, taču sesiju laikā tas tiek vicināts jau iepriekš noteiktā laikā. . gada rūtotā karoga goda vicinātājs, Pelē, neievēroja uzvarētāju un pirmajam karogu vicināja otrās vietas īpašniekam.
Melnbaltais karogs
Pa pusei melns, pa pusei balts karogs (robežlīnija tiek novilkta no apakšējā kreisā uz augšējo labo stūri) nozīmē, ka pilots šobrīd uzvedas nesportiski, un ja viņš momentāli nesāks ievērot noteikumus, kā sportistam pienākas, tad sekos melnais karogs. Tiek vicināts kopā ar zīmi, uz kuras ir uzdrukāts tā pilota numurs, uz kuru tas attiecas.
Melni-oranžais karogs
Melns karogs ar oranžu apli vidū (40 cm diametrā) informē pilotu, ka telemetrijā ir atrasta kāda tehniska kļūme, un pilotam ir jābrauc boksos pie savas komandas mehāniķiem. Tāpat kā melnais un melnbaltais karogs, tas tiek vicināts kopā ar zīmi, uz kuras ir uzdrukāts tā pilota numurs, uz kuru tas attiecas. Tas tiek izmantots ļoti reti, jo pilotam informāciju var nodot pa radio.
Dzelteni-sarkanais karogs
Dzelteni-sarkani svītrots karogs nozīmē, ka uz trases ir izlijis kaut kas slidens, piemēram, eļļa, un pilotam ir jāuzmanās. Tas var arī nozīmēt, ka uz trases ir palikušas atlūzas pēc kāda negadījuma. Retos gadījumos tiek izmantots, ja kādā atsevišķā trases posmā smidzina lietus.
Kartingu sacīkstēs
Rūtotais, sarkanais, melnais, dzeltenais, dzelteni-sarkanais, baltais un zaļais karogi tiek lietoti tāpat kā citās autosporta disciplīnās.
Citi izmantotie karogi: Zils karogs ar sarkanu diagonālu krustu norāda uz to, ka par apli apdzītam pilotam ir jāiebrauc boksos. Zaļš karogs ar dzeltenu uzšuvi norāda uz pāragru startu.
Melni-dzelteni rūtots karogs norāda, ka trasē ir jābrauc uzmanīgi un šajā periodā pirmais, kas šķērsos starta-finiša līniju uzstādīs tempu, ar kuru jābrauc pārējiem.
Melns karogs ar sarkanu apli norāda uz mehānisku problēmu.
Baltmelnais karogs (kas atšķiras no citur lietotā melnbaltā) norāda uz nesportisku rīcību.
Motociklu sacīkstēs
Rūtotais, sarkanais, dzeltenais, baltais, dzeleni-sarkanais un zaļais karogi tiek izmantoti tāpat kā autosportā.
Dilatācijas kardiomiopātija
Dilatācijas kardiomiopātija ir sirds patoloģija, ko raksturo sirds kambaru, it īpaši kreisā sirds kambara, tilpuma pieaugums un sirds mazspēja, kas visbiežāk izpaužas sistoliskās funkcijas traucējumā. Par primāro tiek uzskatīta forma, kas nav saistīta ar citu organisku sirds bojājumu. 20-35% tādu gadījumu ģimenes anamnēzē atklāj līdzīgus simptomus kādam no slimnieka pirmās pakāpes radiniekiem (tēvs, brālis). To pamatā ir ģenētiskā mutācija. Sekundārā forma attīstās kā citu slimību komplikācija. Tās var būt kā ģenētiskās slimības (piemēram, progērija), tā virālās infekcijas (infekciozā mononukleoze, riketsioze), autoimūnās slimības (sistēmiskā sarkanā vilkēde, sklerodermija), intoksikācijas (ķīmijterapija, alkohols). Ilgtermiņa prognoze ir atkarīga no slimības iemesla, smaguma un funkcionālā traucējuma pakāpes. Dilatācijas kardiomiopātija ir viens no pirmajiem sirds transplantācijas iemesliem bērniem.
Epidemioloģija
Dilatācijas kardiomiopātija ir reta slimība, tās izplatību vērtē kā vienu gadījumu uz 2500 iedzīvotāju, bet šķiet, ka ne visi gadījumi tiek uzskaitīti. Saskaņā ar pediatrijas kardiomiopātijas reģistra datu bāzi, šāda veida miopātijas tiek konstatētas aptuveni vienam no 200 000 bērnu, ar aptuveni vienu jaunu gadījumu uz 160 000 bērnu katru gadu Amerikas Savienotajās Valstīs. Tā aptuveni veido 55-60% no visiem bērnu kardiomiopātijas gadījumiem.
ING Group
ING Groep N.V. ir Nīderlandes izcelsmes finanšu grupa, kura galvenokārt nodarbojas ar banku, apdrošināšanas un aktīvu pārvaldīšanas pakalpojumiem. Izveidojās 1991. gadā, apvienojoties Nīderlandes apdrošināšanas kompānijai Nationale-Nederlanden un Nīderlandes pasta bankai NMB Postbank Groep.
2007. gadā ING Group bija apmēram 75 miljoni klientu 50 valstīs (Latvijā tieši nebija pārstāvēta).
Kopānija sponsorē Ņujorkas maratonu un Formula 1 sacensības, kā arī šo sacensību Renault F1 komandu.
2000 (nozīmju atdalīšana)
2000 var būt:
Tinie Tempah
Tinie Tempah, īstajā vārdā Patriks Čukvuems Okogvu Juniors (dzimis ), ir angļu reperis, kas dzīvo Apvienotās Karalistes galvaspilsētā Londonā.
Pirmo ievērību viņš iemantoja vēl 2006. gadā, pateicoties portālam YouTube, kas par "underground" hitu padarīja viņu dziesmu "Wifey". Bet plašāks klausītāju loks par viņu uzzināja pēc tam, kad 1. vietu Lielbritānijā iekaroja viņa pirmais oficiālais singls "Pass Out". Tam sekoja singls "Frisky", kas šajā topā uzkāpa līdz 2. vietai, bet virsotnē māksliniekam palīdzēja atgriezties dziesma "Written In The Stars". Tā iznāca 2010. gada septembrī, īsi pirms Tinie Tempah debijas albuma Disc-Overy, kurš arī sasniedza 1. vietu Lielbritānijā. Albumā piedalās tādi viesmākslinieki kā Kelly Rowland, Ellie Goulding, Labrinth, Emeli Sandé, Eric Turner, Swedish House Mafia un Range. Kā albuma ceturtais singls iznāca kompozīcija "Invincible", ko Tinie Tempah ierakstīja kopā ar amerikāņu dziedātāju Kelliju Rolandu.
Singli
2010. gads
2011. gads
Trinitrotoluols
Trinitrotoluols jeb TNT (2,4,6-trinitrometilbenzols, C6H2(NO2)3CH3) ir dzeltenīga, kristāliska viela, ko iegūst, nitrējot toluolu. Atšķirībā no nitroglicerīna, tas tīrā veidā ir ievērojami stabilāks un ir viegli izkausējams, nezaudējot sprāgstvielas īpašības. Atklātā telpā deg bez sprāgšanas; sprādzienu var izraisīt degšana noslēgtā telpā. TNT tiek plaši lietots kā sprāgstvielu sastāvdaļa. Šo vielu mēdz dēvēt arī par trotilu. Nosaukums "TNT" vairāk izplatīts rietumos (piemēram, ASV), savukārt, "trotils" - austrumos (piemēram, Krievijā). Retāk ir sastopams jēdziens tols, ko vairāk izmanto sarunvalodā. Trinitrotoluolam piemīt ļoti stipra detonētspēja. 200 g šīs sprāgstvielas spēj saraut gabalos dzelzceļa sliedi. TNT šķīst ūdenī un ir indīgs. Dažos armijas poligonos gruntsūdeņi ir piesārņoti ar TNT. Dažreiz TNT analītiskajā ķīmijā lieto par skābju-bāzu indikatoru.
Vēsture
Pirmais trinitrotoluolu ieguva vācu ķīmiķis Jūliuss Vilbrands 1863. gadā. Sākumā to izmantoja audumu krāsošanai spilgti dzeltenā krāsā un tikai 1891. gadā tika atklātas šīs vielas eksplozīvās īpašības, bet kopš 1902. gada trotilu sāka lietot kā brizantu sprāgstvielu civilām un militārām vajadzībām.
Iegūšana
Trinitrotoluolu laboratorijā var iegūt šādi:
Izejvielas: slāpekļskābe (koncentrēta), sērskābe, toluols. Sērskābe te ir ūdensatņēmēja viela un katalizators, tā tieši reakcijā nepiedalās.
Vispirms sajauc slāpekļskābi (65%) ar sērskābi (95%). Sērskābi lēnām lej slāpekļskābē, maisa un dzesē. Skābju maisījumu pakāpeniski pievieno toluolam. Temperatūru procesa laikā jāuztur starp 30 un 40 °C. Gala rezultātā iegūst nitrotoluolu.
C6H5CH3 + HNO3 → C6H4NO2CH3 + H2O
Šo vielu tālāk nitrē ar svaigu nitrējošo maisījumu, ar lielāku slāpekļskābes koncentrāciju. Šeit nitrēšanas procesa laikā temperatūru uztur ap 90 °C un gala rezultātā iegūst dinitrotoluolu.
To tālāk nitrē ar svaigu nitrējošo maisījumu, te ir nepieciešams oleums. Temperatūru procesa laikā uztur ap 100-115 °C, pēc tam atdzesē.
C6H3(NO2)2CH3 + HNO3 → C6H2(NO2)3CH3 + H2O
Galā iegūst maisījumu, kas satur TNT kristālus. Tos var atfiltrēt ar keramisku filtru, pēc tam mazgā ar ūdeni. Filtrātu un mazgāšanas šķīdumu atšķaida ar ūdeni, tam vajadzētu izgulsnēt lielāko daļu palikušā TNT. Iegūtos smalkos kristālus nofiltrē. TNT tālāk var attīrīt pārkristalizējot no etanola. Nitrēšanas reakciju blakusefekts ir siltuma izdalīšana, tāpēc jāveic stingra temperatūras kontrole. Pēc dažiem avotiem, trinitrotoluols var detonēt 100-150°C temperatūrā, tomēr, ja būs pārāk zema temperatūra, būs mazāks produkta iznākums.
Kurska
Kurska (ru) ir pilsēta Krievijā, Kurskas apgabala administratīvais centrs. Pilsēta atrodas Krievijas rietumos, 500 km uz dienvidiem no Maskavas Seimas un Tuskaras krastos. Viens no Krievijas kultūras un reliģijas centriem, viduslaikos — Kurskas kņazistes galvaspilsēta. Kurska un tās apkārtne, Otrā pasaules kara laikā, bija būtiska Sarkanās armijas un Vērmahta sadursmes vieta, kur norisinājās lielākā tanku cīņa vēsturē.
Vēsture
Arheoloģiskie izrakumi liecina, ka mūsdienu Znamenskas klostera vietā jau 8. gadsimtā pastāvējusi ievērojama apdzīvotā vieta. Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1032. gada hronikā kā liela pilsēta ar attīstītu tirdzniecību. Kurska bijusi Čerņigovas kņazistes, bet vēlāk — Perejaslavļas kņazistes un Novgorodas-Severskas kņazistes sastāvā. Kopš 1095. gada Laurentija hronikā minēta kā 11.—13. gadsimtā pastāvējušās Kurskas kņazistes galvaspilsēta. 1238. gadā pilsētu pilnībā nopostīja mongoļu karaspēks.
No 1362. gada līdz 15. gadsimta beigām Kurska bija Lietuvas Lielkņazistes sastāvā. Kopš 1508. gada pilsēta ir Maskavas Lielkņazistes viens no svarīgākajiem aizsardzības centriem. 15.—16. gadsimtā pilsēta Krimas tatāru un nogaju uzbrukumos vairākkārt nopostīta un panīkst.
1586. gadā pilsēta tiek atjaunota jaunā vietā un tas tiek uzskatīts par tās atkārtotās dibināšanas gadu. 1596. gadā uzbūvēts jauns cietoksnis, kurā pastāvīgi dislocēti vairāk kā 1300 karavīru. Līdz 1779. gadam, kad izveidota Kurskas vietvaldība, pilsēta ietilpa Kijivas un Belgorodas guberņās. 1797. gadā kļūst par jaunizveidotās Kurskas guberņas centru. No 19. gadsimta sākuma pilsēta veidojas kā ievērojams rūpniecības centrs, kopš 1868. gada — dzelzceļa mezgls.
Eta Akvarīdas
Eta Akvarīdas ir ar Haleja komētu saistīta meteoru plūsma. Plūsmas radiants atrodas Ūdensvīra zvaigznājā blakus zvaigznei Eta Aquarii.
Meteoru plūsma vērojama katru gadu no 21. aprīļa līdz 12. maijam. Maksimumu sasniedz ap 5., 6. maiju, kad stundas laikā var novērot līdz 35 meteoriem.
Vislabāk to novērot pirms rītausmas, attālāk no pilsētu ugunīm.
1999 (nozīmju atdalīšana)
1999 var būt:
Kļimenko
Kļimenko (, no personvārda Kļims (Клим), kas savukārt nācis no latīņu Klements (Clemens)) ir ukraiņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Lietuviešu virtuve
Lietuviešu virtuve (lt) ir lietuviešiem raksturīgo ēdienu un to gatavošanas īpatnību kopums, kas veidojies dažādu ģeogrāfisku un vēsturisku apstākļu ietekmē. Lietuviešu virtuvē galvenokārt ietilpst vietējie lauksaimniecības produkti, visbiežāk — mieži, kartupeļi, rudzi, bietes, zaļumi, ogas un sēnes.
Vēsturiski lietuviešu virtuve ietekmējusies no tādām Austrumeiropas valstīm kā Polija un Ukraina, taču tai ir arī līdzība ar skandināvu, ungāru, rumāņu, gruzīnu un pat ebreju virtuvi, saplūstot senlietuviešu virtuvei, kas veidojusies no 14. līdz 18. gadsimtam kā priviliģēto šķiru kultūra, un zemnieku virtuvei, kas radās 19. gadsimta otrajā pusē, neatkarīgi no iepriekšējām tradīcijām.
Ēdieni
Atkarībā no zemnieku turības, vienu vai divas reizes gadā (rudenī un pavasarī) kāva cūku, no kuras asinīm vārīja zupu un gatavoja asinsdesas, bet smadzenes cepa ar garšvielām. Gaļu vai nu sālīja vai kūpināja. Sevišķi izplatīts cūkgaļas ēdiens ir kuņģa desa (skilandis), ko gatavo cūkas kuņģī iepildot gaļas gabaliņus ar sīpoliem, ķiplokiem un pipariem un to visu žāvējot. Kuņģa desa minēta jau Lietuvas dižkunigaitijas 16. gadsimta inventāra aprakstos.
Lietuviešu virtuvei raksturīgi dzērieni ir medus (midus), iesala alus, un kvass (gira), kā arī svaiga vai raudzēta bērzu un kļavu sula. Gatavots arī īpašs skābarža mucās nogatavināts 27 augu uzlējums, kas saukts par „Trīs deviņniekiem” (Trejos devynerios).
Orionīdas
Orionīdas ir ar Haleja komētu saistīta meteoru plūsma. Plūsmas radiants atrodas Oriona zvaigznājā.
Plūsma katru gadu ilgst no 15. oktobra līdz 29. oktobrim. Maksimumu sasniedz ap 21. oktobri, kad stundas laikā var novērot līdz 25 meteoriem. Meteoru ātrums ap 66 km/h.
Halle Berija
Halle Marija Berija (en; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, bijusī modes modele un skaistumkaraliene. Berija ir saņēmusi Emmy un Zelta globusa balvas par lomu televīzijas seriālā Introducing Dorothy Dandridge un Kinoakadēmijas balvu nominācijā "Labākā aktrise galvenajā lomā" par lomu 2001. gada filmā Monster's Ball, kļūstot par pirmo sievieti afroamerikānieti, kas ir ieguvusi balvu šajā nominācijā. 2007. gadā Berijai piešķīrta zvaigzne Holivudas Slavas alejā. 2000. gados Berija bija viena no visaugstāk apmaksātākajām aktrisēm Holivudā. Vēl viņa ir amerikāņu kosmētikas uzņēmuma Revlon reklāmas seja.
Pirms kļūšanas par aktrisi Berija piedalījās dažos skaistumkonkursos, iegūstot otro vietu Miss USA (1986. gads), un iegūstot Miss USA World 1986 titulu. Viņas pirmā loma pilnmetrāžas filmā bija 1991. gadā mākslas filmā Jungle Fever. Pēc dažiem gadiem Berija jau atveidoja nozīmīgas lomas dažādās filmās: "Flinstoni" (1994), Bulworth (1998), "X-cilvēki" (2000) un tā turpinājumos, "Mirsti citu dienu" (2002) un citās. Viņa ieguva Zelta avenes balvu nominācijā "Sliktākā aktrise" par lomu 2005. gada filmā "Kaķsieviete" un personīgi devās saņemt šo balvu.
Šķīrusies no beisbolista Deivida Džustaisa un mūziķa Erika Beneta, Berija satikās ar franču izcelsmes kanādiešu modeli Gabrielu Aubriju. Berijas pirmais bērns, no Aubrija, meita vārdā Nahla Ariela Aubrija, piedzima. Attiecībās ar Olivjē Martinesu viņai piedzima dēls.
25. augusts
25. augusts ir gada 237. diena pēc Gregora kalendāra (238. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 128 dienas.
Vārda dienas
Ludvigs, Ludis, Ivonna, Patrīcija, Patriks
24. augusts
Vārda dienas
Bērtulis, Boļeslavs
Asveja (ezers)
Asveja (arī Asvejas ezers vai Dubiņģu ezers; lt, Dubingių ežeras) ir garākais ezers Lietuvā. Tā garums ir 21,9 km, bet ja pieskaita Žalktīnes, Vīrogalas un Dubiņģu līčus — 29,7 km. Trešais dziļākais ezers Lietuvā, pēc platības — trīspadsmitais lielākais.
Atrodas subglaciālajā vagā — zem ledāja plūstošas ūdens straumes izskalotā ielejā. Ezera platākā vieta ir tikai 880 m plata. 1992. gadā nodibināts Asveja reģionālais parks ezera ekosistēmas un ainavas aizsardzībai.
Otrs ezera vārds cēlies no Dubiņģu pils, kas atradās uz agrākās ezera salas. Ezera krastā esošā Dubiņģu miests ir populārs tūrisma objekts. Iespējams noīrēt laivas, lai cauri ezeram dotos uz Neres upi.
Radio SWH
Radio SWH ir Latvijas radiostacija, kas atrodas Rīgā. Tā tika izveidota 1993. gadā, kļūstot par pirmo komerciālo radiostaciju Latvijā. Radio SWH tika dibināta kā 90-tajos gados ietekmīgā uzņēmēja Aināra Gulbja kompānijas AS Software House Rīga (SWH Rīga) sastāvdaļa. Radiostaciju Radio SWH pārvalda AS Radio SWH, kurai pieder arī radiostacijas Radio SWH+, Radio SWH Rock, Radio SWH Spin, Radio SWH Gold un Radio SWH LV.
Radio SWH īpašnieki ir Igaunijas uzņēmums Cinamon Holding (nedaudz vairāk par 50 %), radiostacijas vadītājs un līdzdibinātājs Jānis Šipkēvics un raidstacijas komercdirektors Filips Rubenis. Cinamon Holding pārvalda kinoteātru tīklu Baltijas valstīs un tā īpašnieks ir Krievijas uzņēmējiem piederošais uzņēmums DLT Capital.
Vēsture
Radio SWH izveidoja 1993.gadā, kā tolaik ietekmīgā uzņēmēja Aināra Gulbja kompānijas Software House Rīga (SWH) sastāvdaļa. 1994. gadā tika izveidots Radio SWH+, kas ir orientēts krievvalodīgajai auditorijai, savukārt 2001. gadā sāka darboties Radio SWH Rock, kurā tiek atskaņota rokmūzika.
Radio SWH vadītājs un līdzīpašnieks līdz 2007. gada vidum bija Zigmars Liepiņš. Pēc tam daļa uzņēmuma kapitāldaļu nonāca Īrijas mediju grupas Communicorp īpašumā. Par radio vadītāju kļuva Jānis Šipkēvics. 2015. gada 24. septembrī Communicorp pārdeva tam piederošās Radio SWH akcijas Igaunijā reģistrētajam uzņēmumam Cinamon Holding, kura īpašnieks ir Krievijas uzņēmējiem piederošs uzņēmums DLT Capital. AS Radio SWH īpašnieki bija arī valdes priekšsēdētājs Jānis Šipkēvics un komercdirektors Filips Rubenis. Par uzņēmuma padomes priekšsēdētāju tika iecelta Krievijas, Maltas un Igaunijas pilsone, kura dzimusi Ukrainā un dzīvojusi Sanktpēterburgā. Tolstaja arī vadīja kinoteātru tīklu Baltijas valstīs Cinamon. Vēlāk Tatjanas Tolstajas īpašumā nonāca 80 % Radio SWH akciju.
2018. gada 4. septembrī medijos parādījās neoficiāla informācija, ka AS Radio SWH vairākuma akciju no Tatjanas Tolstajas iegādājies uzņēmums SIA Media Support, kas pieder Austrijā reģistrētajam uzņēmumam Baltic News Network GmbH un saistīts ar ar Šveices advokātu Rudolfu Meroni. 2019. gada 3. februārī Latvijas Televīzijas raidījumā de facto tika vēstīts, ka aizejošā Māra Kučinska valdība nav piekritusi Radio SWH pārdošanas darījumam, lēmumu pamatojot ar "nacionālās drošības interesēm".
Ēriks Ešbergs
Ēriks Ešbergs (dzimis 1982. gada 8. martā) ir zviedru hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2015) Ešbergs spēlē Zviedrijas hokeja līgas kluba HV71 sastāvā.
Spēlētāja karjera
Profesionālā spēlētāja karjeru Ešbergs uzsāka 2005. gadā, kad pievienojās Zviedrijas Elitsērijas klubam HV71. 2006.—07. sezonā Ēriks tika atzīts par visas sezonas līgas labāko vārtsargu, attiecīgi 2007. gada vasarā Ešbergs parakstīja līgumu ar Nacionālās hokeja līgas klubu Losandželosas "Kings". Nākamo trīs sezonu laikā kluba rindās Ešbergs aizvadīja 55 spēles. 2010.—11. sezonu Ēriks iesāka vien "Kings" fārmklubā, un pēc divām tā rindās aizvadītām spēlēm atgriezās Eiropā, pievienojoties Kontinentālās hokeja līgas klubam Ufas "Salavat Julajev", kura rindās tika atzīts par marta mēneša vērtīgāko līgas vārtsargu. 2010.—11. sezonā Ešbergs kopā ar komandu izcīnīja arī Gagarina kausu.
2012.—13. gada sezonu aizvadīja Doneckas "Donbass" sastāvā, taču 2013. gada oktobrī Ešbergs pievienojās Vācijas hokeja līgas klubam Īzerlonas "Roosters". Pēc sezonas beigām Ešbergs pievienojās jau Zviedrijas hokeja līgas vienībai HV71.
Zviedrijas izlases rindās spēlējis 2007. un 2011. gada Pasaules čempionātos, 2011. gadā kopā ar izlasi izcīnot sudraba medaļas.
Āndhra Pradēša
Āndhra Pradēša (te, Āndhra Pradēś), saīsinājumā A.P., ir viens no Indijas štatiem, kas atrodas valsts dienvidaustrumos. Āndhra Pradēša ir astotais lielākais Indijas štats pēc platības un desmitais lielākais pēc iedzīvotāju skaita. Štata galvaspilsēta ir jaunbūvēta pilsēta Amarāvati; daļa ministriju vēl atrodas Haidarābādu, kas kopš 2014. gada ir jaundibinātā Telangānas štata galvaspilsēta. Lielākās štata pilsētas ir Višākhapatnama, Vidžajavāda, Guntūru, Nellūru un Karnūlu.
Āndhras Pradēšas štatā atrodas Indijas vienīgais kosmodroms — Satīša Dhavana Kosmosa centrs.
Vēsture
Āndhra pieminēta jau 3. gadsimtā p.m.ē. kā Maurju imperatoram Ašokam pakļauta tauta. Pēc viņa nāves Āndhras ķēniņš Šatavahana izveidoja savu valsti, Plīnijs Andarae lielvalsts aprakstā minējis, ka tajā ir 30 nocietinātas pilsētas, 100 tūkstoši kājnieku, 30 tūkstoši jātnieku un tūkstotis kara ziloņu. 3. gadsimtā Šatavahana dibinātā lielvalsts saira sīkākās valstīs.
6. gadsimtā Āndhru pakļāva Pallavas dinastija, bet 7. gadsimtā viņus uzvarēja Čalukju dinastija, bet 11. gadsimtā tamilu Čolas dinastija. 1309. gadā Āndhru iekaroja Deli sultāna karavadonis Maliks Kafurs. 14. un 15. gadsimtā notika pastāvīgi kari starp musulmaņu sultāniem un Vīdžajnāgaras valdniekiem. 1512. gadā Āndhras zemē izveidojās Golkondas sultanāts, kuru 1687. gadā iekaroja moguli. 1724. gadā izveidojās Haiderabadas nizāmu valsts, kas 1766. gadā bija spiesta atdot valsts dienviddaļu Britu Austrumindijas kompānijai. 1801. gadā visa Āndhra kļuva par Madrasas Prezidentūras daļu.