cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mikēnu civilizācija
Mikēnieši ieviesa vairākus jaunievedumus inženierijas, arhitektūras un militārās infrastruktūras jomā. Mikēniešu saimniecībai nozīmīga bija arī tirdzniecība ar plašiem Vidusjūras reģioniem. Viņu lineārais B raksts atklāj pirmos pierakstus grieķu valodā. Mikēniešu reliģija ietver vairākus dievus, kas ir atrodami vēlākajā olimpiskajā panteonā. Mikēniskajā Grieķijā dominēja elitāri militāra sabiedrība, kas sastāvēja no pils valstu tīkla, kurās valdīja stingras hierarhiskas, politiskas, sociālas un saimnieciskās sistēmas. Šīs sabiedrības centrālo varu pārstāvēja monarhs — "vanaks".
Mikēnu civilizācija gāja bojā Vidusjūras reģiona austrumu daļas bronzas laikmeta kultūras kraha rezultātā, kam sekoja t.s. "tumšie laiki". Tās izzušana tiek saistīta ar doriešu iebrukumu ap 1200 g.pr.Kr. un dzelzs laikmeta iestāšanos. Ir arī teorijas, kas bojāeju saista ar klimatiskām izmaiņām, dabas kataklizmām u.c. Mikēniešu valdīšanas periods kļuva par vēsturisku sižetu vēlākajai sengrieķu literatūrai un mitoloģijai, tai skaitā ir arī Homēra eposs par Trojas karu.
Katarse
Katarse ( — 'šķīstīšanās', 'attīrīšanās') ir jēdziens, ko lieto visbiežāk mākslā un filozofijā. Ar to apzīmē mākslas estētisko iedarbību uz cilvēku. Katarse ir attīrīšanās caur līdzpārdzīvojumu.
Šo jēdzienu ieviesa sengrieķu filozofs Aristotelis, pirmo reizi to pieminot savā darbā "Poētika".
Odefransa
Odefransa (fr, — ‘Augšfrancija’) ir administratīvais Francijas reģions, kas atrodas valsts ziemeļos. Reģions tika izveidots, apvienojot divus iepriekšējos reģionus — Noru-Padekalē un Pikardiju. Sākotnēji reģiona nosaukums bija Noras-Padekalē-Pikardijas reģions (Région Nord-Pas-de-Calais-Picardie), bet tas tika mainīts uz Odefransu. Odefransas administratīvais centrs ir Lille. 2017. gadā reģionā dzīvoja 6 miljoni cilvēku.
Kišiņevas "Zimbru"
No 1992. līdz 1996. gadam komanda kļuva par valsts čempioniem, bet 1997. gadā ieņēma otro vietu aiz saviem sīvākajiem konkurentiem FC Tiraspol.
Komanda ir izcīnījusi Moldovas kausu 6 reizes, ieskaitot vienu Moldovas Superkausu.
Dzelteni-zaļie savas mājas spēles spēlē "Zimbru" stadionā, kura ietilpība ir 10 400 sēdvietas.
Kopš komandas izveidošanas spēlētāju formas vienmēr ir bijušas zaļā un dzeltenā krāsā. Kluba pastāvēšanas vēsturē tam ir bijuši dažādi logo, kuros vienmēr ir bijusi zaļā un dzeltenā krāsa.
Stadions
"Zimbru" stadions ir stadions Moldovā, Kišiņevā, kurš atklāts 2006. gada maijā, ar 10,400 sēdvietām. Tas atbilst UEFA un FIFA prasībām, kurā tiek aizvadītas vietējā čempionāta spēles un nacionālās izlases spēles. Tā ir arī mājvieta futbola klubam Kišiņevas "Zimbru".
Stadionā ir 250 VIP sēdvietas un 44 vietas žurnālistiem.
Celtniecība
Stadiona celtniecība ilga 27 mēnešus un izmaksāja 11 miljonus ASV dolāru.
Peters Augusts d'Orvils
Peters Augusts d'Orvils (de; fr; dzimis, miris ) bija vācu šaha problēmists.
Dzimis ģimenē, kuras senči 16. gadsimtā pārcēlušies no Antverpenes apkārtnes uz mūsdienu Vāciju. Viņa tēvs dzimis Ofenbahā, vēlāk pārcēlies uz Sanktpēterburgu, lai pārņemtu tabakas fabriku, tur otrreiz apprecējies. Tur piedzima arī Peters Augusts d'Orvils.
Šaha kompozīcija
Peters Augusts d'Orvils un Horācijs Boltons tiek uzskatīti par mūsdienu šaha kompozīcijas pamatlicējiem, kas mansubu stilu aizstāja ar ekonomiskām kompozīcijām. Viņš bija arī pirmais, kas mata pozīciju izvirzīja šaha uzdevuma priekšplānā.
D'Orvila uzdevumi tika publicēti šaha žurnālā Le Palamède no 1836. gada vidus. 1842. gadā viņš publicēja 250 savu šaha uzdevumu kolekciju. Pēc 1850. gada d'Orvils publicēja vēl tikai dažus uzdevumus.
Piemērs
Uzdevuma risinājums:
Īvanvalks
Īvanvalks ir Rindas labā krasta pieteka Ventspils novadā uz austrumiem no Vēdes. Tek ziemeļrietumu virzienā.
Gundega Grīva
Gundega Grīva (dzimusi ) ir latviešu vieglatlēte, startē šķēpa mešanā. Viņas tēvs ir vieglatlētikas treneris Māris Grīva, viņas māsas Lauma un Māra arī ir vieglatlētes.
Sandra Kima
Sandra Kima, pazīstama arī kā Sandra Kaldarone (dzimusi 1972. gada 15. oktobrī) ir itāļu izcelsmes Beļģijas dziedātāja, kura uzvarēja 1986. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā, kas notika Bergenā, Norvēģijā, 1986. gada 3. maijā.
Viņa ir dzimusi Montegnē, netālu Lježā, un sāka dziedāt, kad viņa bija septiņi gadi. Laikā, kad viņa uzvarēja Eirovīzijas dziesmu konkursā, viņa bija tikai 13 gadus veca, padarot viņu par jaunāko uzvarētāju šajā konkursā, lai gan viņas dziesmas vārdi J'aime la vie (Es mīlu dzīvi) apgalvo, viņai ir 15 gadu. Šajā pašā dziesmu konkursā Šveice lūdza, lai dziesma tiktu diskvalificēta, pēc tam, kad viņas īstais vecums tika atklāts. Kima pārstāvēja Beļģiju YAMAHA mūzikas festivālā Tokijā 1986. gada rudenī, un iedziedāja dziesmu Francijas animācijas televīzijas seriālam Il était une FOIS ... la vie. Kimas pop / roka CD Make Up tika izlaists 2011. gada maijā, CD ietvertas slaveno beļģu mākslinieku dziesmas, piemēram, Salvatore Adamo, Dani Klein (Vaya Con Dios), Ozark Henry, Anthony Sinatra (Piano Club), Jacques Duval un David Bartholome.
Personīgā dzīve
1994. gadā viņa apprecējās ar Oliveru Žerāru, bet jau 1995. gadā šķīrusies. Pēc tam precējusies ar Jurgenu Delanžū 2001. gadā.
Lielie Dreizi
Lielie Dreizi (ltg) ir ciems Rēzeknes novada Griškānu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļrietumu pierobežā, Rēzeknes pilsētas un novada centra pievārtē, 6 km no pagasta centra Sprūževas un 245 km no Rīgas.
Ciems tika izveidots 2021. gada 15. februārī, apvienojot Dreizu, Jupatovkas, Litavniku un Smuškovas mazciemu teritorijas.
Ģeogrāfija
Lielie Dreizi atrodas Rēzeknes upes krastos un to šķērso autoceļš P54 (Zilupes iela Rēzeknes teritorijā). No ziemeļiem ciema robeža iet pa Rēzeknes—Zilupes dzelzceļa līniju, no ziemeļaustrumiem ciema robeža saskaras ar autoceļu A12 (E22). No austrumiem un dienvidiem ciems robežojas ar Dreizu viensētām, bet no rietumiem ciema robeža iet pa Jauno Čaču un Rēzeknes pilsētas robežām.
No Lielajiem Dreiziem mazāk nekā 1 km attālumā uz austrumiem, pa autoceļu P54, var sasniegt Greiškānu ciemu.
Krīļa strauts
Krīļa strauts, Lietuvā Krūta (lt) ir Bardžūnu strauta labā krasta pieteka Lietuvā un Bauskas novada Brunavas pagastā.
Iztece Lietuvas teritorijā pie Sodelišķiem. Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Bardžūnu strautā pie Irbēniem. Upi šķērso valsts autoceļš V1022 (Bauska – Brunava – Ērgļi – Budberga – Lietuvas robeža). Tās krastos atrodas Tīlinava, Jostaviči, Šilēni (visas apdzīvotās vietas Lietuvas teritorijā).
Latvijas Televīzijas muzejs
Latvijas Televīzijas muzejs bija Latvijas muzejs, kas iepazīstināja ar Latvijas Televīzijas vēsturi un attīstību. Tas darbojās no 1999. līdz 2016. gadam.
Fortuna Düsseldorf
Fortuna Düsseldorf (pilnais nosaukums — Düsseldorfer Turn- und Sportverein Fortuna 1895 e.V.) ir Vācijas futbola klubs no Diseldorfas. Klubs ir dibināts 1895. gadā, pašlaik spēlē Vācijas 2. Bundeslīgā. Mājas spēles aizvada Merkur Spiel-Arena stadionā, kura ietilpība ir 54 600 vietu.
1933. gadā kluba futbolisti kļuva par Vācijas čempioniem. Komanda ir divas reizes izcīnījusi Vācijas kausu (1979. un 1980. gadā). Lielākais panākums Eiropas klubu sacensībās ir iekļūšana 1979. gada Kausu ieguvēju kausa finālā, kur papildlaikā zaudēja Spānijas klubam FC Barcelona. Pēdējos gados pārsvarā spēlēja Vācijas zemākajās līgās, 2017.—2018. gada sezonā uzvarēja 2. Bundeslīgā. 2019.—2020. gada sezonā Bundeslīgā ieņēma 17. vietu un tika pazemināti uz 2. Bundeslīgu. <!--
Latvijas Televīzijas muzejs
Vēsture
Latvijas Televīzijas muzejs tika nodibināts 1998. gada 1. septembrī. Materiāli tā izveidei tika vākti jau no 1990. gada. 1999. gadā Latvijas Televīzija piešķīra muzejam telpas LTV ēkā un tika izveidota muzeja pastāvīgā ekspozīcija.
Fortuna Düsseldorf
Komandas sastāvs
.
-->
Latvijas Televīzijas muzejs
Vēsture
Muzeja misija bija saglabāt nākamajām paaudzēm ziņas par televīzijas pirmsākumiem Latvijā, tās vēsturi un attīstību.
Apmeklētāji varēja ne tikai aplūkot muzeja pastāvīgās ekspozīcijas un iepazīties ar LTV vēsturi, bet arī ekskursijās tika iepazīstināti ar raidījumu tapšanas un pārraidīšanas procesu, žurnālistu, raidījumu vadītāju, televīzijas režisoru un operatoru, skaņu režisoru, videoinženieru un mākslinieku darbu, varēja ielūkoties LTV filmēšanas studijās, kā arī skatīt LTV ēkas vairākstāvu pagrabus un panorāmu no augstceltnes augšējā stāva.
Muzeja apmeklētājiem bija unikāla iespēja skatīties raidījumu norisi studijās vai režijas telpās tieši ierakstu veidošanas vai tiešraižu laikā, vērot darba procesu.
Papildus izstādēm no 2000. gada tika organizēti LTV darbinieku radošie vakari, no 2006. gada — arī LTV veterānu atmiņu vakari.
Visi muzeja darbinieki bija ilggadīgi LTV radošo profesiju pārstāvji, kas labi pārzināja LTV vēsturi, jo paši arī bija tās līdzgaitnieki.
Muzejs pārtrauca savu darbību 2016. gada nogalē.
Sniedze (nozīmju atdalīšana)
Sniedze var būt:
Sekstants
Sekstants ir instruments, kas paredzēts galvenokārt debess spīdekļu augstumu mērīšanai. Ar to var mērīt arī horizontālos leņķus starp navigācijas orientieriem un to vertikālos leņķus. Leņķa noteikšana starp debess spīdekli un horizontu, ko sauc arī par augstuma noteikšanu, ir būtiska jūrniecības astronomijas sastāvdaļa. Iegūtais leņķis un tā iegūšanas laiks var tikt lietots, lai aprēķinātu pozīciju līniju uz jūras kartes. Bieži sekstantu lieto, lai noteiktu Saules augstumu tās kulminācijas brīdī. Šādi var atrast novērotāja platumu. Nakts laikā platumu var atrast izmērot vertikālo leņķi starp Polārzvaigzni un horizontu.
2021. gada Vuelta a España
2021. gada Vuelta a España bija triju nedēļu garas šosejas riteņbraukšanas daudzdienu sacensības, kas notika Spānijā no 14. augusta līdz 5. septembrim. Tā bija 76. reize, kad notikušas Vuelta a España sacensības un tās bija 24. sacensības 2021. gada UCI Pasaules tūres kalendārā. Sacensības sākās ar 7,1 km garu individuālo braucienu Burgosā, bet noslēdzās ar finišu Santjago de Kompostelā.
Sekstants
Ar jūras sekstantu var izmērīt leņķus aptuveni līdz 120°. Sākotnēji ar nosaukumu "sekstants" saprata kuģa vadītāja lietotu augstuma mērinstrumentu ar limba garumu 60° jeb 1/6 no loka, kurš ļāva izmērīt leņķus no 0° līdz 120°. No šejienes cēlies arī sekstanta nosaukums (sextans tulkojumā no latīņu valodas nozīmē sestā daļa). Mūsdienās šo nosaukumu lieto visiem modernajiem navigācijas augstuma mērīšanas instrumentiem neatkarīgi no rāmja loka garuma un darbības principa.
2021. gada Vuelta a España
Velobraucienā uzvarēja Slovēnijas sportists Primožs Rogličs no Jumbo–Visma, kas viņam bija trešā Vuelta a España uzvara pēc kārtas, kļūstot tikai par trešo braucēju, kurš to paveicis. Viņš uzvarēja ar 4 minūšu un 42 sekunžu pārsvaru, kas bija lielākais pārsvars kopš Aleksa Cilles uzvaras 1997. gadā. P. Rogličs ieguva līdera krekliņu jau pirmajā posmā, pēc tam to zaudēja uz kādu laiku, bet velobrauciena gaitā izcīnīja uzvaras vēl trīs posmos. Otrajā vietā ierindojās Enriks Mass no Movistar Team, kurš kalnos demonstrēja stabilu sniegumu visas sacīkstes garumā, kļūstot par Rogliča tuvāko sāncensi. Džeks Heigs no Bahrain Victorious stājās uz pjedestāla trešā pakāpiena. Fabio Jakobsens no Deceuninck–Quick-Step bija labākais punktu klasifikācijā, uzvarot trīs sprinta posmos. Kalnu klasifikācijā uzvarēja Maikls Storers no Team DSM. Jauno braucēju ieskaitē uzvarēja Džino Mēders no Bahrain Victorious, kurš sevi labi parādīja kalnu posmos un apsteidza favorītu Eganu Bernalu (Ineos Grenadiers). Komanda Bahrain Victorious uzvarēja komandu ieskaitē, savukārt Magnusam Kortam (EF Education-Nippo), kurš uzvarēja trīs posmos, tika piešķirta cīnītāja balva.
Sekstants
Uzbūve
Sekstanta detaļas montētas uz rāmja G (skatīt zīmējumu zemāk), kas sastāv no apmēram 1/6 loka un rādiusiem. Uz loka augšpuses, ko sauc arī par limbu T, uznestas grādu iedaļas. Grādu iedaļas uznestas arī līdz 5° pa labi no nulles iedaļas. Uz kreisā rādiusa atrodas nekustīgs mazais spogulis S1, kura viena puse ir no parasta stikla un gaismas filtru komplekti B1 un B2. Rādiusu krustpunktā piestiprināts kustīgais rādiuss, ko sauc par alidadi A, uz tās nostiprināts lielais spogulis S2. Alidades lejas daļā ir lodziņš N ar indeksu mērījumu nolasīšanai, skrūve ar rullīti Sch1, kurš sadalīts 60 minūtēs un actiņa L. Alidadi var pārvietot pa limbu atbrīvojot skrūvi Sch2. Pie sekstanta labā rādiusa piestiprināts tālskatis F.
2021. gada Vuelta a España
Komandas
Sacensībās piedalījās 23 komandas. Tā kā Vuelta a España bija UCI Pasaules tūres sacensības, visas 19 UCI WorldTeam komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Piedalījās arī četras UCI ProTeam komandas: Alpecin-Fenix saņēma automātisku ielūgumu kā 2020. gada labākā ProTeam komanda, bet pārējās trīs komandas saņēma organizatoru Amaury Sport Organization ielūgumu. Parasti sacensībās piedalās 22 komandas, bet UCI atļāva lielo tūru organizatoriem 2021. gadā ielūgt vēl vienu komandu, lai atvieglotu COVID-19 pandēmijas radītās grūtības.
Sekstants
Darbības princips
Tā kā gaismas staru krišanas un atstarošanas leņķi ir vienādi (skatīt zīmējumu), tad arī to papildinājumi līdz 90° jeb leņķi starp gaismas staru un katra spoguļa plakni ir vienādi. Bez tam pie lielā spoguļa redzams, ka ∠ES2O ir vienāds ar šauro leņķi, kuru veido gaismas stars no P2 un lielā spoguļa plakne kā krustleņķi. Pie mazā spoguļa redzams, ka ∠ES1O ir vienāds ar šauro leņķi, kuru veido gaismas stars no objekta P1 un mazā spoguļa plakne, kā krustleņķi. Tādā veidā pie lielā spoguļa ir iegūti trīs ∠ES2O vienādi leņķi, kurus var apzīmēt ar γ. Savukārt pie mazā spoguļa ir iegūti trīs ∠ES1O vienādi leņķi, kurus var apzīmēt ar δ.
Pielietojot trijstūrim S1S2O teorēmu par ārējo leņķi, kurš vienāds to divu trijstūra iekšējo leņķu summai, kuri nav tā blakusleņķi, var iegūt: vai
Analoģiski no trijstūra ES1S2 var iegūt: vai
Salīdzinot šīs izteiksmes var secināt, ka vai
2021. gada Vuelta a España
Pirmssacensību favorīti
Par galvenajiem pretendentiem uz uzvaru sprinta posmos tika uzskatīti Fabio Jakobsens ('), Arno Demārs ('), Jaspers Filipsens (') un Maikls Metjūss (').
Sekstants
Darbības princips
Tātad, ja savieno divkārt atstarotā priekšmeta attēlu, kurš atrodas punktā P2 ar tieši redzamā priekšmeta attēlu, kurš atrodas punktā P1, izmērāmais objekta augstums α, būs vienāds divkāršam leņķim starp spoguļu plaknēm.
2021. gada Vuelta a España
Distance un posmi
Sacensību organizatori maršrutu publiskoja 2021. gada 11. februārī. Neierasti bija tas, ka COVID-19 pandēmijas ierobežojumu dēļ sacensības pilnībā notika Spānijas teritorijā. 2021. gada maršrutā pirmoreiz tika iekļauta nozīmīga kalnu pāreja Alto de Gamoniteiru, kas kalpoja par 18. posma finišu. Pirmoreiz kopš 2014. gada finišs nebija Madridē. Tāpat kā 2014. gadā, noslēdzošais posms bija individuālais brauciens Santajgo de Kompostelā.
Sekstants
Darbības princips
Tādējādi, tā vietā, lai izmērītu α, tagad var izmērīt β. Lai nolasītu šī leņķa lielumu, sekstantam ir limbs ar iedaļām, kura centrs atrodas pie lielā spoguļa. Uz limba ir uznestas pusgrādu lielas iedaļas, kuras apzīmētas kā veseli grādi. Tas ir tāpēc, lai uzreiz varētu no limba nolasīt divkāršu β vai priekšmeta augstumu α, kas ir viens un tas pats.
Augstuma mērīšana
Pirms novērojumiem jāsagatavo sekstants: to noregulē, iestāda asumu pēc savas redzes, ja vajag, piemeklē gaismas filtrus, nosaka indeksa korekciju. Lai izmērītu augstumu, tālskata vidū jāsavieno zvaigzne (vai Saules vai Mēness diska mala) ar redzamā horizonta līniju. To var izdarīt ar diviem paņēmieniem.
Precīzu mērījumu iegūst sekstantu nedaudz pašūpojot, tā lai spīdeklis aprakstītu nelielu loku gar horizontu. Spīdekļa pieskares momentā horizontam, fiksē laiku pēc hronometra un nolasa sekstanta nolasījumu. Saulei un Mēnesim augstumu mēra līdz to augšējai vai apakšējai malai. Lai precīzāk fiksētu sekstanta nolasījumu un tam atbilstošo laika momentu, ar minūšu rullīša skrūvi padzen spīdekļa attēlu mazliet nost no horizonta. Šeit ir divi veidi, atkarībā no tā, kurā debess pusē mēra spīdekļa augstumu:
Gadījumos, kad spīdekļa augstums mainās lēni (novērotāja meridiāna tuvumā), spīdekļa pieskaršanos horizontam panāk, lēni grozot minūšu rullīša skrūvi.
Tālskata paralelitātes limba plaknei pārbaude
Nostāda sekstantu nekustīgi uz horizontāla pamata. Uz limba galiem novieto dioptrus tā, lai tie būtu paralēli tālskatim. Izvēlas kādu priekšmetu, ne tuvāku par 50 metriem, kura kāds elements sakrīt ar līniju, kas savieno abu dioptru galus. Pēc tam uz to pašu priekšmetu skatās caur tālskati. Ja priekšmets atrodas uz horizontālās līnijas, kas iet caur tālskata centru, tālskatis ir paralēls limba plaknei. Ja tā nav, ar skrūvgriezi griež augšējo un apakšējo regulēšanas skrūvi uz tālskata turētāja gredzena, kamēr priekšmets nebūs redzams uz tālskata centra līnijas. Vienu skrūvi pievelk, otru atskrūvē.
Lielā spoguļa perpendikularitātes limba plaknei pārbaude
Noņem tālskati un nostāda alidadi apmēram uz 40° atzīmes. Uz limba novieto dioptrus tā, lai skatoties no 30 līdz 40 cm attāluma zem asa leņķa uz lielā spoguļa labo malu, aiz tā redzētu pusi no pirmā dioptra. Otru dioptru pārbīda pa limbu tā, lai vienlaicīgi spoguļa labajā malā redzētu pusi no tā attēla. Tieši redzamā un atstarotā dioptra augšmalām jāsakrīt. Ja tā nav, ar regulēšanas atslēgu groza lielā spoguļa korekcijas skrūvi, līdz dioptru malas sakrīt.
Mazā spoguļa perpendikularitātes limba plaknei pārbaude
Nostāda alidadi uz 0° un skatās caur tālskati uz kādu spīdekli vai attālu priekšmetu. Būs redzams tieši redzamais attēls un divkārt atstarotais. Griežot rullīti pārvieto divkārt atstaroto attēlu pa vertikāli uz augšu un leju. Ja divkārt atstarotais attēls iet caur tieši redzamo, spogulis ir perpendikulārs limba plaknei. Ja divkārt atstarotais attēls ir novirzījies uz sāniem, grozot mazā spoguļa augšējo regulēšanas skrūvi, panāk vajadzīgo.
Indeksa korekcijas samazināšana
Ja savieno bezgalīgi attālināta priekšmeta tieši redzamo un divkārt atstaroto attēlu, abu spoguļu plaknes būs paralēlas un sekstanta nolasījumam vajadzētu būt 0°. Taču sekstanta lietošanas gaitā, izregulējoties mazā spoguļa skrūvēm, nulles vieta var nesakrist ar 0° atzīmi uz limba. Šo kļūdu sauc par indeksa korekciju i, bet sekstanta nolasījumu, kad abi spoguļi ir paralēli, par indeksa nolasījumu. Indeksa korekciju aprēķina pēc formulas: Ja in atrodas pa kreisi no 0° atzīmes uz limba, tas tiek ņemts ar "+" zīmi un iegūtā i ir ar "-" zīmi. Ja in atrodas pa labi no 0° atzīmes uz limba, tas tiek ņemts ar "-" zīmi, bet iegūtā i būs ar "+" zīmi.
Pēc sekstanta regulēšanas obligāti jānosaka indeksa korekcija. Ja tā par lielu (virs 6'), tā jāsamazina. Nostāda alidadi uz 0° un rullīša indeksu uz 0'. Skatās uz zvaigzni vai horizontu (vai arī uz kādu attālu priekšmetu) un grozot ar regulēšanas atslēgu mazā spoguļa apakšējo skrūvi, savieno tieši redzamo un divkārt atstaroto attēlu. Pēc tam vēlreiz pārbauda indeksa korekciju.
Izmērītā augstuma labošana
Jūrniecības astronomiskajās gadagrāmatās dotās spīdekļu koordinātas ir attiecinātas uz Zemes centru, tās ir ģeocentriskās. Tāpēc, lai aprēķini kuģa vietas noteikšanai būtu pareizi, arī izmērītais spīdekļa augstums jāattiecina uz Zemes centru. Bez tam ir virkne citu parādību, kas ietekmē izmērītā augstuma atšķirību no patiesā. Tāpēc no sekstanta nolasītais augstums vēl jālabo ar dažādām korekcijām. Spīdekļa patieso ģeocentrisko augstumu no augstuma, kas izmērīts ar sekstantu virs redzamā horizonta iegūst ar formulu: kur sn - sekstanta nolasījums, i - indeksa korekcija, s - instrumentālā korekcija, d - redzamā horizonta noliece, ρ - astronomiskā refrakcija, p - spīdekļa paralakse, R - spīdekļa pusdiametrs, Δht - korekcija gaisa temperatūrai un ΔhB - korekcija atmosfēras spiedienam. Sekstanta nolasījumu sn, kurš izlabots ar i + s, sauc par izmērīto augstumu.
Redzamā horizonta noliece
Spīdekļa augstums tiek mērīts virs redzamā horizonta, bet aprēķiniem nepieciešams spīdekļa augstums virs patiesā horizonta. Patiesā horizonta plakne ir svērteniskajai jeb vertikālajai līnijai perpendikulāra plakne. Leņķis pie novērotāja acs starp patieso horizontu un virzienu kādā redzams horizonts, ir redzamā horizonta noliece d. Tās lielums ir atkarīgs no acu augstuma e, jo lielāks e, jo lielāka d. Horizonta nolieci d atrod tabulās, kas dotas jūrniecības rokasgrāmatās, tā vienmēr ir ar "-" zīmi. Izmērīto augstumu, kurš izlabots ar d, sauc par redzamo augstumu - hr.
Astronomiskā refrakcija
Zemes atmosfēras blīvums samazinās līdz ar augstumu no Zemes. Gaismas stars no debess spīdekļiem, šķērsojot dažāda blīvuma atmosfēras slāņus, tiek lauzts. Šī gaismas stara laušana ir lielāka pie Zemes virsmas. Gaismas stars nonāk novērotāja acī no virziena, kas īstenībā ir augstāks par patieso spīdekļa augstumu par leņķi ρ, ko sauc par refrakcijas leņķi. Labojot augstumu ρ vienmēr būs ar "-" zīmi. Refrakcijas leņķis ir atkarīgs no gaisa temperatūras, atmosfēras spiediena un mērāmā augstuma - jo mazāks mērāmais augstums, jo lielāks refrakcijas leņķis. Refrakciju atrod jūrniecības rokasgrāmatās vidējiem atmosfēras apstākļiem pēc redzamā augstuma - hr. Citiem atmosfēras apstākļiem pieskaita papildus korekcijas gaisa temperatūrai Δht un atmosfēras spiedienam ΔhB.
Spīdekļa paralakse
No dažādiem Zemes virsmas punktiem izmērītie spīdekļa augstumi jāattiecina uz Zemes centru, tāpēc augstumi jālabo ar paralakses korekciju. Par paralaksi p sauc leņķi starp taisni, kura savieno spīdekli ar novērotāja vietu uz Zemes virsmas un taisni, kura savieno spīdekli ar Zemes centru. Vislielākā paralakse ir spīdeklim uz horizonta un to sauc par horizontālo paralaksi p0. Spīdeklim, kurš atrodas zenītā paralakses nav. Paralakse nav arī zvaigznēm, jo no zvaigznēm Zeme izskatītos kā punkts. Horizontālo paralaksi Saulei, Mēnesim un planētām atrod jūrniecības astronomiskajā gadagrāmatā ikdienas tabulās. Paralaksi spīdeklim, kurš atrodas virs horizonta aprēķina pēc formulas: kur h - topocentriskais augstums, jeb tāds, kas saistīts ar novērotāja aci nevis Zemes centru. Paralakse vienmēr būs ar "+" zīmi.
Nezāles
Nezāles ir augu sugas, kas pret cilvēka gribu ieviešas apstādītajās platībās. Nezāles var būt arī citas šķirnes vai sugas kultūraugi sējumā, meža stādījumā vai dārzā. Nezāles konkurē ar kultūraugu par barības vielām, gaismu, mitrumu un citiem augšanas apstākļiem. Tā kā vienādos ekoloģiskos apstākļos tīruma lakstaugu (kultūraugu + nezāļu) kopējā masa ir konstants lielums, tad nezāļu masai palielinoties, samazinās kultūraugu masa un raža. Daudzas nezāles ir arī kultūraugu slimību un kaitēkļu starpnieki. Tās var nodarīt ievērojamus zaudējumus lauksaimniecībai.
Nezāļu apkarošana ir pasākumu komplekss, kas novērš nezāļu vairošanās orgānu nokļūšanu augsnē un sējumos, likvidē to krājumus aramkārtā, iznīcina augošās nezāles. Nezāļu apkarošanā izmanto regulāru augu sēklas tīrīšanu, augu sekas ievērošanu, agrotehniskos pasākumus (pareiza augsnes apstrāde, kukltūraugu kopšana, ravēšana), ķīmiskos paņēmienus (pareiza augsnes mēslošana un herbicīdu lietošana).
Mainoties kultūraugu audzēšanas tehnoloģijām, vairākas, kādreiz plaši izplatītas, nezāļu sugas izzūd. Tā piemēram, uzlabojoties sēklu attīrīšanas tehnoloģijām, no Latvijas tīrumiem pazudis parastais kokalis (Agrostemma githago), rudzu lāčauza (Bromus secalinus), linu idra (Camelina alyssum) u.c. Latvijā ir izzudušas vai izzūdošas apmēram 15 nezāļu sugas. Vairākkārt apspriesta to iekļaušana Sarkanajā grāmatā. Lai saglabātu šo sugu genofondu, tās mēdz audzēt kopā ar vecajām kultūraugu šķirnēm muzejrezervātos vai botāniskajos dārzos.
Rubene (uzvārds)
Rubene (vīriešu dzimtē Rubenis) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Sadguru
Agrīnā dzīve
Džagī Vāsudevs dzimis 1957. gada 5. septembrī Maisūru pilsētā Karnātakas štatā. Viņa tēvs bija ārsts. Puikam Džagī ļoti patika daba. Bieži vien viņš mēdza pazust uz dažām dienām mežā, kur viņš sēdēja, priecājās par vējiem un spontāni devās dziļā meditācijā. Kad viņš atgriezās mājās, soma bija pilna ar čūskām, kuras viņš bija izpratis, lai tās noķertu. 11 gadu vecumā Džagī Vāsudevs sāka praktizēt jogu. Viņa jogas skolotājs, no 12 gadiem, bija Šrī Raghavendra Rao, populārā vārdā Malladihalli Svami. Bakalaura grādu angļu valodā viņš ieguva Maisūru Universitātē.
Nukleotīdi
Nukleotīdi ir nukleīnskābju monomēri, kas ir svarīgi vielmaiņas procesos. Piemēram, tie ir atrodami dažādu fermentu sastāvos. Nukleotīdi sastāv no 3 komponentiem:
Joslvaļu dzimta
Joslvaļu dzimta (Balaenopteridae) ir lielākā no plātņvaļu (Mysticeti) dzimtām, kas apvieno 8 mūsdienās dzīvojošas vaļu sugas un kas tiek iedalītas 2 ģintīs. Šīs grupas vaļi ir lielākie zīdītāji pasaulē. Pat dzimtas vismazākās sugas — mazā joslvaļa (Balaenoptera acutorostrata) svars sasniedz 9 tonnas, bet lielākais ir zilais valis (Balaenoptera musculus), kura svars var sasniegt 200 tonnas.
Izplatība
Joslvaļu dzimtas vaļi, atkarībā no sugas, sastopami visos pasaules okeānos. Lielākā daļa no tiem mājo dziļos, plašos ūdeņos un uzturas tālu no krasta. Izņēmums ir Omuras un Braida valis, kuri visa gada garumā uzturas krasta tuvumā, kā arī krastiem pietuvojas kuprvalis, kurš, lai arī galvenokārt uzturas atklātā okeānā, migrācijas laikā peld gar krastiem.
Baltijas jūrā
Baltijas jūrā reizēm ieklejo kuprvalis (Megaptera novaeangliae) un finvalis (Balaenoptera physalus). Latvijas piekrastē līdz šim novērots tikai finvalis, bet ir atrasti izskaloti miruši īpatņi abām sugām.
Izskats un īpašības
Visiem joslvaļiem uz vēdera ir vairākas garenvirziena ieloces jeb joslas, kas sākas pie mutes un beidzas pie nabas. Izņēmums ir seivalis un mazais joslvalis, kuriem šīs joslas ir nedaudz īsākas. Ieloces palīdz valim barošanās laikā atvērt ļoti plašu muti, tādējādi valis vienā reizē spēj norīt milzīgu daudzumu barības kopā ar ūdeni. Šīs ieloces atšķir joslvaļus no visiem pārējiem vaļiem. Joslvaļu dzimtas vaļiem ir slaids augums, piemēram, salīdzinot ar gludvaļiem. Lielākajai daļai ir slaidas, pagarinātas spuras. Visām sugām muguras spura atrodas aizmugurējā daļā (apmēram ⅔ no muguras).
Grūsnības periods ilgst 11—12 mēneši, piedzimst viens mazulis, kuru māte, atkarībā no sugas, zīda ar pienu 6—12 mēnešus. Dažām sugām vaļi dzīvo nelielās grupās, kurās ir 2—5 pieaugušie īpatņi.
Barošanās ieradumi
Joslvaļu dzimtas vaļiem raksturīgi divi barošanās veidi. Pirmajā veidā tie barojas, peldot un rijot lielus ūdens malkus, kurus pēc tam ar mēles palīdzību izspiež cauri vaļu bārdai kā ķemmei, ūdeni izlaižot atpakaļ jūrā. Joslvaļu sugas barojas ar vēžveidīgajiem, piemēram, kriliem, dažādām zivīm, piemēram, siļķēm un sardīnēm.
Otrā metode ir mērķtiecīgāka kā pirmā — vispirms valis zivis vai vēžveidīgos sadzen blīvā bumbā, kuru pēc tam ar vienu kampienu norij. Šajā metodē ūdens vaļa mutē rada lielu spiedienu, tādēļ mutei ir jābūt iespējai izstiepties kā maisam, kā arī valim ir jāizfiltrē uzreiz liels daudzums barības un ūdens. Lai to varētu izdarīt, ir vairākas anatomiskas īpašības: divās daļās sadalīts apakšžoklis, rīkles ieloces, ļaujot tai izplesties milzīgā lielumā, un īpašs sensorais orgāns, kas sastāv no kustību receptoru saišķa, kas savukārt palīdz vaļa smadzenēm koordinēt rīšanas un filtrēšanas procesu. Turklāt valim spēj izplesties ne tikai mute un rīkle, bet līdzi stiepjas arī nervi, kuri, mutei esot ciet, ir salocīti ielocēs, bet, muti atverot, tie izstiepjas, lai, muti aizverot, atkal kā atsperes salocītos atpakaļ.
Galileo 14
Galileo 14 (European GNSS apzīmējums GSAT0211) ir Eiropas navigācijas sistēmas Galileo pavadonis. Tas orbītā palaists 2016. gada maijā; izvietots orbitālajā slotā A06.
Galileo 14 primārais kontraktors un platformas izgatavotājs bija uzņēmums OHB-System. Derīgo kravu izgatavoja Surrey Satellite Technology (SSTL). Kosmiskā aparāta starta masa bija 715 kg; izmēri 2,7 × 1,2 × 1,1 m. Pavadonī uzstādīti divi pasīvie ūdeņraža māzera atompulksteņi, divi rubīdija atompulksteņi; pulksteņu pārraudzīšanas un vadības iekārta, navigācijas signāla ģenerators, L-joslas antena navigācijas signāla raidīšanai, C-joslas antena augšupejošā signāla uztveršanai, divas S-joslas antenas telemetrijai un komandām, kā arī antena meklēšanas un glābšanas iekārtai MEO SAR.
Galileo 14 tika palaists 08:48:43 UTC no Gviānas kosmiskā centra ar nesējraķeti Sojuz-STB/Fregat-MT (lidojums VS15) kopā ar tās pašas sērijas pavadoni Galileo 13.
Sarma (nozīmju atdalīšana)
Sarma var būt:
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Burkinafaso
Sarakstā apkopotas tās vietas Burkinafaso, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. UNESCO sarakstā no Burkinafaso ir iekļauta 1 vieta (kultūras objekts), savukārt 7 vietas ir iekļautas oficiālajā kandidātu sarakstā. Burkinafaso Pasaules mantojuma konvenciju ir ratificējusi 1997. gada 10. jūlijā.
Vidējais ērglis
Vidējais ērglis (Clanga clanga) ir vidēja auguma vanagu dzimtas (Accipitridae) plēsīgais putns, kas pieder vidējo ērgļu ģintij (Clanga). Ģeogrāfisko variāciju nav. Tas mājo mežainos reģionos un ir izteikts gājputns. Ligzdo Eiropas ziemeļdaļas un Āzijas mērenajā joslā, ziemo Eiropas dienvidaustrumos, Āfrikas ziemeļaustrumos un Dienvidāzijā. Latvijā vidējais ērglis ir samērā rets, bet regulārs ieceļotājs un ļoti rets ligzdotājs. Vidējais ērglis ir apdraudēta suga un tās populācija nepārtraukti samazinās. Uzskata, ka pasaules populācija sastāda 5000—13 200 indivīdu, bet visticamāk, ka vidējo ērgļu kopējais skaits ir zem 10 000.
Izplatība
Vidējais ērglis sastopams Centrāleiropā, Austrumeiropā un tālāk uz austrumiem cauri Krievijas Eiropas daļai, sasniedzot Sibīrijas dienvidu reģionus (Usūriju) un Ķīnas ziemeļaustrumus. Ziemo dažviet Dienvideiropā, Āfrikas ziemeļos un austrumos (galvenokārt Etiopijā) un Tuvajos Austrumos. Iespējams, ziemošanas areāls sasniedz Kazahstānu, Vidējais ērglis ziemo arī Pakistānā un Indijas ziemeļdaļā, kā arī Ķīnas dienvidos un austrumos, Indoķīnā, Singapūrā, reizēm arī Taivānā vai Krievijas galējos dienvidaustrumos un Japānā.
Vidējais ērglis ir uzskatāms par apdraudētāko no Eiropas ērgļu sugām. Eiropas Savienības lielākās ligzdošanas populācijas ir Polijā, Igaunijā un Somijā, iespējami ligzdotāji varbūt arī Latvijā un Lietuvā. Eiropā tas lielākā skaitā sastopams arī Baltkrievijā (tostarp Aļmanu purvos, kur dzīvo 1% no Eiropas vidējā ērgļa populācijas), Ukrainā un Krievijā. Par lielāko draudu vidējam ērglim var uzskatīt tā rietumu daļas populācijas hibridizēšanos ar tuvu radniecīgo mazo ērgli. Tā kā hibrīdi ir vairoties spējīgi, reti sastopamie vidējie ērgļi izzūd starp lielāko mazo ērgļu populāciju. Teritorijās, kur mazā ērgļa izplatība pārklājas ar vidējo ērgli, abas sugas ir ļoti grūti nosakāmas, tā kā ārēji izskatās ļoti līdzīgas. Vidējais ērglis apdzīvo galvenokārt palieņu mežus un bieži barojas virs ūdeņiem. Vairāk pārtiek no ūdensputniem un ūdens dzīvniekiem.
Izskats
Vidējais ērglis ir vidēja auguma plēsīgais putns. Mātītes lielākas nekā tēviņi. Vidējā ērgļa ķermeņa garums ir 59—71 cm, spārnu izplētums 155—180 cm, tēviņa svars 1,5—1,9 kg, mātītes 1,8—2,5 kg. Reizēm ļoti liela mātīte var sasniegt 3,2 kg.
Līdzīgas sugas
Vidējo ērgli ir ļoti grūti atšķirt gan no mazā ērgļa, gan no Indijas mazā ērgļa. Ar abām sugām vidējam ērglim pārklājas izplatības areāls. No visām trim sugām caurmērā vislielākais ir vidējais ērglis. Tā galvas un spārnu apspalvojums ir ļoti tumšs, kas parasti, bet ne vienmēr, kontrastē ar ķermeņa nedaudz gaišāko apspalvojumu. Abām mazo ērgļu sugām galva un spārni ir gaišāki par ķermeņa apspalvojumu. Acis vidējam ērglim ir nedaudz gaišākas nekā galvas apspalvojums, salīdzinoši Indijas mazajam ērglim tās ir tumšākas. Planējumā vidējā ērgļa spārnu lidspalvas ir noliektas uz leju.
Uzvedība
Ārpus vairošanās sezonas, savās ziemošanas vietās vidējie ērgļi ir sabiedriskāki nekā vasarā ligzdošanas areālā. Ziemā var novērot nelielus barus, kuros ir līdz 10 dažāda vecuma īpatņi. Šīs sugas migrācijas raksturs līdz šim nav detalizēti izpētīts. Rudens migrācija Āzijas ziemeļaustrumos sākas septembrī un oktobrī. Ligzdošanas vietās atgriežas aprīlī.
Vidējais ērglis ligzdošanas teritorijās uzturas mitros, applūstošos mežos un mitrās pļavās, bet Eiropā šādas teritorijas tiek intensīvi meliorētas, tāpēc to skaits strauji samazinās, bet nosusinātajās platībās ienāk mazais ērglis. Āfrikā ziemošanas teritorijās tas uzturas savannā akāciju mežos. Tos Irānā var novērot līdz 4000 metriem virs jūras līmeņa, bet parasti vidējais ērglis uzturas no jūras līmeņa līdz 1000 metriem.
Barība
Vidējais ērglis barojas ar vardēm, kas atsevišķos reģionos ir tā galvenā barība. Tomēr vidējais ērglis medī arī nelielus zīdītājus, kas nav lielāki par trusi, ūdensputnus, ķirzakas, čūskas, zivis, kukaiņus, neatsakās no maitas un reizēm mēdz atņemt medījumu melnajai klijai vai citiem vidējiem ērgļiem. Tie medī no lidojuma, no paaugstinātas vietas, piemēram, koku zara vai uz zemes.
Ligzdošana
Vidējie ērgļi veido monogāmus pārus, gadā viens perējums. Vairošanās sezona ir no aprīļa līdz augustam, bet Pakistānā no novembra līdz martam. Ligzda plaša, samērā augsta platforma, kas sakrauta no koku zariem. Reizēm vidējais ērglis izmanto melnā stārķa ligzdu. Tā atrodas kāda augsta koka zaru žāklē, uz klints radzes vai pat uz zemes. No iekšpuses tās izklātas ar sausu zāli un dažādiem lakstaugiem. Ligzdas diametrs ir 70—110 cm, augstums līdz 1 metram. Dējumā ir 1—3 olas (parasti divas). Inkubācijas periods ilgst 42—44 dienas. Visbiežāk izdzīvo tikai viens putnēns, jo vecākais mēdz uzbrukt jaunākajam. Par putnēniem rūpējas abi vecāki. Jaunajiem putniem apspalvojums izaug 60—67 dienu vecumā, bet tie ir atkarīgi no saviem vecākiem vēl papildus 30 dienas.
Tims Bērtons
Timotijs Valters "Tims" Bērtons (en; dzimis Bērbankā, Kalifornija, ASV) ir amerikāņu kinorežisors, multiplikators un rakstnieks. Viņa filmas pārsvarā ir balstītas uz melno humoru un nāvi saistītām tēmām.
Biogrāfija
Timotijs Valters Bērtons ir pirmais bērns Bila un Džīnas Bērtonu ģimenē. Bils Bērtons strādāja Bērbankas parku valdē, kā arī ģimenei piederēja neliels suvenīru veikals Cats Plus, kur tika tirgots viss, kas bija saistīts ar kaķiem. Bērtonu māja joprojām atrodas Evergrīnas ielā, netālu no Bērbankas lidostas un Valhalas kapsētas.
Bērnība un mācību laiks
Bērnībā Tims spēlēja ūdenspolo skolas komandā, aizrautīgi klausījās pankroku un bieži apmeklēja fantastikas un šausmu filmu seansus kinoteātros. Kādu brīdi vēlējās kļūt par leļļu vadītāju-aktieri. Iedvesmojies no Reja Harihauzena kinodarbiem, Tims iemēģināja roku leļļu animācijā.
Pēc skolas beigšanas 1976. gadā Tims Bērtons iestājās Kalifornijas mākslas institūtā. Mācību laikā tika uzņemtas vairākas amatieru īsfilmas pēc dažādu literatūras darbu motīviem, piemēram "Hudini", "Likteņa ārsts" un animācijas filma "Pa selerijas briesmoņa pēdām".
Darbs Disney Studios un pirmās filmas
1979. gadā Tims Bērtons sāka strādāt par tēlu dizaineri, bet vēlāk par animatoru Volta Disneja studijā. Vairākas reizes tika atlaists un pieņemts atpakaļ darbā. Viņa pirmais lielais darbs bija Ralfa Bakšija multiplikācijas filmas "Gredzenu pavēlnieks" krāsošana. Vēl Bērtons piedalījies tādu filmu izveidē, kā "Neparastie draugi" (1981), "Melnais katls" (1985) un Disneja studijas pirmajā filmā ar aktīvu datoranimācijas izmantošanu "Trons" (1982).
Tajā laikā Bērtons kopā ar draugiem uzņēma savu pēdējo "neatkarīgo" filmu "Luau". Ilgu laiku par šo filmu nekas nebija zināms izņemot to, ko kādā intervijā teica pats Bērtons, ka izklaides pēc viņš kopā ar draugiem uzņēmis filmu par meksikāņu briesmoni, citplanētiešiem un sērfingu.
1982. gadā Bērtons speciāli priekš Disney Channel Japānas nodaļas režisēja pasakas "Ansītis un Grietiņa" ekranizāciju. Pēc tam Bērtons Disneja studijā uzņēma savu pirmo sešu minūšu animācijas filmu "Vinsents". Viņa nākamo darbu, "Frankenvinijs" (1984), studija nolēma neizlaist, uzskatot, ka filma neatbilst bērnu studijas tēlam. Filma iznāca tikai 1992. gadā. Šajā laikā studijā Bērtons iepazinās ar savu pirmo pastāvīgo draudzeni Džūliju Hiksoni.
"Lielā kino" sākums
Neskatoties uz liegumu, "Frankenvinijs" dažās promo kopijās tika izplatīts pa dažām studijām, ar ko piesaistīja slavenā komiķa Pola Rubena uzmanību. Rezultātā Tims uzņēma pilnmetrāžas filmu "Pī Vī lielais piedzīvojums" (Pee-wee's Big Adventure). Šīs filmas uzņemšanas laikā Bērtons iepazinās ar komponistu Deniju Elfmani, kurš kopš tās reizes bija komponists gandrīz visām Bērtona filmām.
Pee-wee's Big Adventure, filmai par punduri, kurš nevēlas pieaugt, bija labi komerciālie panākumi. Šīs fakts Warner Bros. studijas vadību iedrošināja uzticēt jaunajam režisoram darbu pie filmas Betmens. Tomēr sakarā ar ieilgušo scenārija pārstrādi filmēšana tika atlikta uz nenoteiktu laiku. Šajā starplaikā Bērtons režisēja divus televīzijas projektus: pasaku "Aladins un viņa burvju lampa" un detektīvu The Jar.
Sakarā ar studiju noslēgto līgumu Bērtonam bija jāuzņem viena filma. Tomēr jaunais režisors stingri noraidīja otrās raudzes komēdiju scenārijus, kas tika viņam piedāvāti pēv Pee-wee panākumiem. Beigu beigās Tims Bērtons uzņēma filmu "Bītldžūss" (1988), kam sekoja divas filmas, kas ielika pamatakmeni Betmena filmu sērijai: "Betmens" (1989) un "Betmens atgriežas" (1992).
Šajā dzīves posmā Bērtons sāka tikties ar slavenu fotogrāfi Ļenu Geiseki, ar kuru apprecējās. Laulība tika šķirta.
Līzas Marijas posms
Lielu iespaidu uz Tima Bērtona darbiem atstāja bijusi striptīza dejotāja, māksliniece un visbeidzot arī aktrise Līza Marija, ar kuru režisors ilgu laiku tikās, 1992. gadā apprecējās un kopā nodzīvoja līdz 2001. gadam.
Šajā laika posmā tika uzņemtas zīmīgas Tima Bērtona daiļrades filmas: "Edvards Šķērrocis" (1990), "Eds Vuds" (1994), "Dusošā ieleja" (1999) un citas.
Divas reizes režisors iemēģinājis roku reklāmas rullīšu uzņemšanā: 1998. gadā košļājamai gumijai Hollywood Gum un 2000. gadā divi reklāmas rullīši pulksteņu kompānijai Timex. Vienā Timex rullītī galveno lomu atveidoja Līza Marija. Tāpat Liza Marija filmējās gan epizodiskās, gan otrā plāna lomās gandrīz visās vīra filmas laika posmā no 1994. līdz 2001. gadam, kā arī ierunāja dažus tēlus multiplikācijas seriālā The World of Stainboy.
Henrija Selika režisētā leļļu filma "Murgs pirms Ziemassvētkiem" pēc viena no agrīnajiem Tima Bērtona dzejoļiem, iesākumā plašu atbalstu neguva, tikai, kad filma tika izdota video formātā, tā guva plašus panākumus. Bieži tiek kļūdaini uzskatīts, ka Bērtons ir šīs leļļu filmas režisors.
Šis laika posms ir raksturīgs ar lielo filmu uzņemšanas piedāvājumu skaitu, kas dažādu iemeslu dēļ tika apstādinātas vai arī režisora krēsls nodots citam, piemēram, Bērtonam bija iespēja uzņemt filmu "Mērija Reilija" (Bērtons aizvietots ar Stīvenu Frīzu), "Supermens atgriežas" (atlikta, vēlāk filmu režisēja Brains Singers).
1997. gadā Bērtons izdod grāmatu "The Melancholy Death of Oyster Boy & Other Stories" ar paša zīmētām ilustrācijām.
Helēnas Bonemas Kārteres posms
2001. gadā Bērtons uzsāka 1968. gada fantastiskās filmas rimeiku "Pērtiķu planēta". Uz to brīdi Tims sāka satikties ar angļu aktrisi Helēnu Bonemu Kārteri. Laulība ar Lizu Mariju tika šķirta. Pēc tiesas sprieduma režisors savai mūzai izmaksāja 5.4 miljonus dolāru.
Tā paša gada oktobrī Bērtons saderinājās ar Bonemu Kārteri. Savukārt filma "Pērtiķu planēta" ar budžetu 100 miljoni dolāru tikai ASV savāca 180 miljonus dolāru. Neskatoties uz to, lielākā daļa kritiķu uzskata, ka šī ir sliktākā Bērtona jebkad uzņemtā filma.
Abu vecāku nāve un dēla piedzimšana rada atspoguļojumu pašā pretrunīgākajā režisora filmā "Lielā zivs". Bērtona daiļradei neierastā "zivs" radīja baumas par režisora radošo krīzi.
Tomēr baumas tika izkliedētas ar sekojošajām filmām: "Čārlijs un šokolādes fabrika", kas uzņemta pēc Roalda Dāla bērnu stāsta motīviem, un leļļu filma "Līgava - līķis". Šajās filmās Bērtons atgriezās ar savu drūmo manieri un abas filmas bija ienesīgas. 2005. gadā filma "Līgava - līķis" tika nominēta "Oskaram".
Disneja studija 2007. gada novembrī piedāvāja Bērtonam realizēt divus 3D projektus: filmu "Alise Brīnumzemē" un savas filmas rimeiku "Frankenkrancis". Bērtons šajos projektos bija ne tikai režisors, bet arī producents un rimeika scenārija līdzautors.
2008. gadā Bērtons saņēma Scream balvu par ieguldījumu šausmu filmu attīstībā. 2010. gada Kannu kinofestivālā viņš bija žūrijas priekšsēdētājs.
Jelpina
Iedzīvotāji
Pēc 2011. gada tautskaites datiem Jelpinā bija 1209 iedzīvotāji, pārsvarā etniskie armēņi.
Pelīte
Pelīte ir Daugavas attekas Sakas kreisā pieteka Jēkabpils novadā.
Tek ziemeļu-ziemeļrietumu virzienā. Vidustecē veido Jēkabpils pilsētas robežu. Ietek Sakā pie Gravāniem. Pelīti šķērso valsts autoceļi P75 (Jēkabpils–Lietuvas robeža (Nereta)) un P76 (Aizkraukle–Jēkabpils). Tās krastos atrodas Liesma.
Rubenis (uzvārds)
Rubenis (sieviešu dzimtē Rubene) ir izplatīts latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Tadmejreks
Tadmejreks (mt) ir paugurs Maltā, Maltas salas dienvidrietumos, pie Dingli klintīm. Tā ir augstākā virsotne Maltā.
Charlton Athletic F.C.
Charlton Athletic Football Club ir futbola klubs, kas bāzēts Londonā, Anglijā. Tas ir dibināts 1905. gadā. Pašlaik klubs spēlē Anglijas futbola 1. līgā (EFL League One, kas ir pēc spēka trešā augstākā futbola divīzija Anglijas futbola līgu līmeņos). Charlton Athletic F.C. kopš 1919. gada spēlē The Valley stadionā.
Vēsturiski Charlton Athletic veiksmīgākie laiki bija 1930. gadi, kad Charlton Athletic ieguva 2. vietu Pirmajā divīzijā, kas uz to laiku bija augtākā futbola divīzija.
Purva bērzubeka
Purva bērzubeka (Leccinum holopus, agrāk Boletus scaber var. niveus) ir Latvijā ļoti bieža beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami. Starp citām bērzubekām tā ir mazākā un mazvērtīgākā, toties viegli pamanāma gaišās krāsas dēļ.
Augšanas apstākļi
Bērzu mikorizas sēne. Aug augustā-septembrī slapjos mežos un sūnu purvos bērzu tuvumā.
Barības vērtība
Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas.
Līdzīgās sugas
Ir liela līdzība ar pārējām bērzubekām, no kurām visvairāk atšķiras ar jaunībā gaišāku, vecumā zilganāku cepurīti, trauslāku izskatu un mazākiem izmēriem.
Krimas hanistes hanu uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Krimas hanistes hanu jeb valdnieki no 1441. līdz 1783. gadam, kad pastāvēja haniste. Krimas haniste atradās mūsdienu Ukrainas dienvidu daļā. Krimas tatāri, neliela daļa no Ukrainas etnosiem ir savstarpēji pārvaldījuši lielu daļu mūsdienu Ukrainas teritoriju vairāk nekā 300 gadu garumā.
Rhynocoris annulatus
Rhynocoris annulatus ir Eirāzijā izplatīta laupītājblakšu suga. Apdzīvo skrajus mežus un tiem blakus esošās pļavas. Nimfas un pieaugušus īpatņus var sastapt zem deviņvīruspēka un mārsila. Eiropā Rhynocoris annulatus barojas ar sīkiem blakšu kārtas pārstāvjiem, vaboļu un taureņu kāpuriem.
Rhynocoris abramovii
Rhynocoris abramovii ir laupītājblakšu suga. Sastopama Centrālajā Āzijā, Kazahstānā, Kirgīzijā, Tadžikistānā un Uzbekistānā. Barojas ar dažādiem kukaiņiem.
Kukuču strauts
Kukuču strauts ir Mēmeles kreisā krasta pieteka Bauskas novada Brunavas pagastā.
Sīlis (uzvārds)
Sīlis (sieviešu dzimtē Sīle) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Kukuču strauts
Iztece no Luntiču purva dabas lieguma Paņemūnes meži teritorijā. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Mēmelē pie Ērgļiem. Upi šķērso valsts autoceļš V1022 (Bauska – Brunava – Ērgļi – Budberga – Lietuvas robeža). Tās krastos, bez Ērgļiem, atrodas Kukuči.
Lizergīnskābes amīds
D-Lizergīnskābes amīds (LSA, d-lizergamīns) ir alkaloīds, kas dabiski ir sastopams vairāku sugu tīteņu dzimtas augos un dažās sēnēs. LSA lielos daudzumos ir tieši tīteņu un Havajas mazās kokrozes sēklās, kas tiek lietotas kā halucinogēni un no kurām tiek ekstrahēts LSA. LSA ir cieša ķīmiska saistība ar LSD — tie abi ir ergolīni. LSA gan izraisa vājākas vizualizācijas nekā LSD, gandrīz vienmēr, ēdot sēklu veidā, arī spēcīgu vemšanu.
LSA ir iekļauts ASV kontrolēto vielu sarakstā kā LSD prekursors, tāpat tas ir iekļauts Apvienotās Karalistes un daudzu citu valstu kontrolēto vielu sarakstā. Latvijā LSA netiek atsevišķi kontrolēts.
Lopgales strauts
Lopgales strauts (arī Lopgales grāvis) ir Ceraukstes labā krasta pieteka Bauskas novada Brunavas pagastā.
Iztece uz ziemeļiem no Mežgaļu skolas. Tek rietumu virzienā. Ietek Ceraukstē pie Tervidāniem. Upi šķērso valsts autoceļš V1023 (Ķirši – Mežgaļu skola).
Plānleja
Plānleja ir Daugavas kreisā krasta pieteka Jēkabpils novadā.
Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Daugavā pie Plānleju mājām, lejpus Putnukalniem. Plānleju šķērso valsts autoceļš P76 (Aizkraukle–Jēkabpils).
Patriks Ozols
Patriks Ozols (dzimis ) ir latviešu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2022) pārstāv Latvijas čempionāta vienību HK Zemgale/LLU.
Spēlētāja karjera
Karjeru Ozols sāka 2018.—19. gada sezonā, kad bija Latvijas čempionāta komandas HK Lido kapteinis. Nākamo sezonu aizsargs aizvadīja Ziemeļamerikā, NAHL līgas vienībā Lone Star Brahmas, taču tad atgriezās Latvijā. 2020.—21. gada sezonā kopā ar HK Zemgale izcīnīja Latvijas čempionāta sudraba medaļas un tika atzīts par čempionāta labāko jauno spēlētāju. Nākamajā sezonā aizvadīja 42 spēles KHL klubā Rīgas "Dinamo". Pēc KHL sezonas beigām atgriezās HK Zemgale rindās, kopā ar komandu izcīnot Latvijas čempiona titulu.
Latvijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.
Zauere
Zauere (de) jeb Sīra (fr) ir Mozeles kreisā krasta pieteka Beļģijā, Luksemburgā un Vācijā.
Iztece no Beļģijas Libramona-Ševinjī komūnā. Tek austrumu virzienā sasniedzot Beļģijas — Luksemburgas robežu un 19 kilometrus ir Beļģijas — Luksemburgas robežupe. Pie Eša pie Sīras upē uzcelts dambis, kas rada lielāko Luksemburgas ūdenstilpi — Augšsīras ezeru. Pēdējos 50 kilometrus ir Luksemburgas un Vācijas robežupe. Lielākās pietekas — Alzete, Ūra, Vilca. Ietek Mozelē pie Vaserbilligas. Lielākās pilsētas upes krastos — Etelbrika, Dīkirha, Ehternaha, Vaserbilliha.
Joslvaļi
Joslvaļi, joslvaļu ģints (Balaenoptera) ir viena no joslvaļu dzimtas (Balaenopteridae) ģintīm, kas apvieno 7 mūsdienās dzīvojošas vaļu sugas. Zinātniskais nosaukums Balaenoptera atvasināts no latīņu un grieķu valodas, kas nozīmē valis ar spārnu, atspoguļojot šīs ģints vaļiem raksturīgo muguras spuru. Jaunākā ģints suga reģistrēta 2003. gadā, kad ģenētisko analīžu rezultātā tika atklāts, ka Omuras valis (Balaenoptera omurai) nav neliela auguma Braida vaļa (Balaenoptera edeni) pasuga.
Izplatība
Joslvaļi, atkarībā no sugas, sastopami visos pasaules okeānos. Lielākā daļa no tiem mājo dziļos, plašos ūdeņos un uzturas tālu no krasta. Izņēmums ir Omuras un Braida valis, kuri visa gada garumā uzturas krasta tuvumā.
Baltijas jūrā
Baltijas jūrā reizēm ieklejo finvalis (Balaenoptera physalus), kurš novērots arī Latvijas piekrastē. Vairāki miruši īpatņi ir arī atrasti izskaloti krastā.
Kopīgās īpašības
Joslvaļi ir ļoti lieli vaļi, pat ģints vismazākās sugas — mazā joslvaļa (Balaenoptera acutorostrata) svars sasniedz 9 tonnas, bet lielākais ir zilais valis (Balaenoptera musculus), kura svars var sasniegt 200 tonnas. Visiem joslvaļiem uz vēdera ir garenvirziena ieloces jeb joslas, kas tiem ļauj atvērt milzīgu muti un sakampt lielu ūdens malku ar barību tajā. Šīs grupas vaļiem raksturīgs slaids ķermenis. Joslvaļi parasti uzturas nelielās grupās, kurās ir 2—5 pieaugušie īpatņi.