cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sēlpils virspilskunga iecirknis
Kurzemes un Zemgales hercogistē
Līdz Livonijas konfederācijas sabrukumam Sēlijā atradās Sēlpils fogteja, Aizkraukles komtureja un Daugavpils komturejas dienviddaļa. 1587. gadā hercogs Gothards Ketlers savam dēlam Frīdriham piešķīra savas valsts Zemgales daļu ar centru Sēlpilī, bet dēlam Vilhelmam Kurzemes daļu ar centru Kuldīgā, pie kam galmam bija jāuzturas pārmaiņus Kuldīgā un Sēlpilī. Pēc Poļu-zviedru kara laikā pieņemtās 1617. gada Kurzemes un Zemgales hercogistes satversmes (Formula regiminis) Sēlpilī tiesu sprieda virspilskungs (Oberhauptmann).
Sēlpils virspilskunga tiesā sākotnēji atradās Sēlpils draudzes novads (Selburgische Kirchspiel), Neretas draudzes novads (Nerstsche Kirchspiel), Aizkraukles draudzes novads (Ascheradische Kirchspiel) un Daugavpils draudzes novads (Dünaburgische Kirchspiel), kurā vēlāk izveidoja Subates draudzes novadu (Subbathsche Kirchspiel) un Aizlauces draudzes novadu (Kirchspiel Überlauz). Reizi divos gados katra draudze sūtīja savu pārstāvi (Kirchspielsbevollmächtigter) uz Kurzemes landtāgu Jelgavā, pēc tam landtāga priekšlikumus apsprieda draudžu novadu sanāksmēs (Kirchspielsversammlung) un balsoja par tiem.
Pārvaldes centrs
Sēlpils virspilskunga tiesas pārvaldes centrs atradās 1373. gadā celtajā viduslaiku Sēlpils pilī. Tajā 1626. gada oktobrī notika pamiera sarunas starp Zviedriju un Poliju-Lietuvu. Pēc ilgo karu beigām Kurzemes hercogs lika daļēji sagrauto pili atjaunot. Lielā Ziemeļu kara laikā 1704. gadā zviedru ieņemto Sēlpils pili aplenca krievu un sakšu karaspēks. Zviedri pils sienas uzspridzināja, pēc tam Sēlpils zaudēja savu militāro nozīmi. Virspilskunga tiesa tika pārcelta uz Jēkabpili.
Prāvesti
Kurzemes un Zemgales hercogistes Sēlpils virspilskunga iecirkņa prāvesti bija
Kurzemes guberņā
1816. gadā Sēlpils virspilskunga tiesu sadalīja Jaunjelgavas pilskunga tiesā (Hauptmannschaft Friedrichstadt) un Ilūkstes pilskunga tiesā (Hauptmannschaft Illuxt).
1819. gadā to pārdēvēja par Sēlpils apriņķi, kurā 1841. gadā bija divi pilskunga iecirkņi (Jaunjelgavas un Ilūkstes) ar pieciem draidzes novadiem, 28 kroņa muižām, 87 privātām muižām, 18 luterāņu mācītājmuižām (Predigerwidmen) ar 27 luterāņu baznīcām, 4 Romas katoļu priesteru muižām ar 11 katoļu baznīcām, 11 grieķu-krievu (pareizticīgo) baznīcām, 10 kroņa mežniecībām:
Snapji
Snapji ir apdzīvotā vieta Tukuma novada Irlavas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3,3 km no pagasta centra Irlavas, 20,5 km no novada centra Tukuma un 85,9 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1460 (Tāmas–Irlava). Apdzīvotā vieta veidojusies ap vēsturisko Snapju muižu (Gut Friedrichsberg).
FC Lausanne-Sport
FC Lausanne-Sport ir Šveices futbola klubs no Lozannas. Tas ir dibināts 1896. gadā kā Montriond Lausanne. Pašlaik spēlē Šveices Superlīgā. Mājas spēles aizvada Olympique de la Pontaise stadionā. Kluba futbolisti ir septiņas reizes kļuvuši par Šveices čempioniem un deviņas reizes izcīnījuši Šveices kausu.
Siugaļi
Siugaļi ir ciems Rēzeknes novada Pušas pagastā. Atrodas pagasta daļā 1 km no pagasta centra Pušas, 29 km no novada centra Rēzeknes un 205 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie vietējā autoceļa V577 (Puša_Krāce_Silajāņi_Riebiņi), Pušas ezera krastā.
Ciema teritorijā atrodas valsts nozīmes arheoloģiskais piemineklis - Silgaļu senkapi (Kara kapi).
Mengdeni
Mengdeni ir sena vācbaltiešu dzimta, kas Livonijā zināma kopš 15. gadsimta un bija ierakstīta Vidzemes bruņniecības un Igaunijas bruņniecības matrikulās.
Vēsture
Mengdenu dzimtas Baltijas atzari cēlušies no Rīgas arhibīskapa vasaļa Engelbrehta no Mengdenas (Engelbrecht van Mengden, miris pēc 1495. gada), kas arhibīskapa Mihaela Hildebranda valdīšanas laikā 1490. gada 28. februārī savus Limbažu un Umurgas zemes īpašumus iemainīja pret Meņģeles muižu. Viņa mazdēlu Engelbrehta un Ernesta Mengdenu dzīves laikā, kas sakrita ar Livonijas kara periodu, dzimta sadalījās Meņģeles un Kusas (Kussen) atzaros, no pēdējā savukārt atdalījās Igates-Sinoles (Idsel-Sinohlen) atzars.
Zviedru Vidzemes laikā 1653. gadā Kusas, Ogresmuižas un Lubejas (Lubey) muižu dzimtkungam Oto fon Mengdenam (1596-1681) piešķīra Meņģeles barona titulu. 1731. gadā arī Ogresmuižas dzimtkungu un Zviedrijas karaļa kambarkungu Kārli Johanu fon Mengdenu iecēla baronu kārtā. Viņa mazdēls Carnikavas muižas īpašnieks un Vidzemes landrāts Ernests Reinholds fon Mengdens (1725-1798) Vīnē 1774. gadā tika iecelts par Svētās Romas impērijas grāfu.
Vidzemes bruņniecības matrikulā 1742. gadā (Nr. 39) uzņēma baronus Mengdenus, citus Mengdenus 1745. un 1747. gadā (Nr. 40). Carnikavas grāfu Johanu fon Mengdenu 1780. gadā uzņēma arī Kurzemes bruņniecības matrikulā.
Igates un Kaugurmuižas dzimtkungs un Krievijas Impērijas sūtniecības padomnieks Ernests Burhards fon Mengdens (1738-1798) arī 1779. gada 27. jūlijā tika iecelts grāfa kārtā. Valdemāram Mengdenam Krievijas valdība 1848. gadā apstiprināja barona titulu, bet 1854. gada 7. decembrī mantojamu barona titulu piešķīra visiem Vidzemes guberņā dzīvojošajiem fon Mengdeniem. 1861. gadā Krievijas valdība apstiprināja arī grāfa titulu Frīdriha fon Mengdena atraitnei un dēlam.
Ešborna—Frankfurte
Kopš 2017. gada Ešborna–Frankfurte ir iekļauta UCI Pasaules tūres kalendārā, kas apvieno augstāk vērtētās profesionālās vīriešu sacensības. Bez šīm sacensībām UCI Pasaules tūrē iekļautas vēl vienas sacensības Vācijā — EuroEyes Cyclassics, kas notiek augustā. Sacensības rīko ASO.
Barsuki (Maļinovas pagasts)
Barsuki ir ciems Maļinovas pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 243 km attālumā no Rīgas.
Gunāra Astras iela
Gunāra Astras iela atrodas Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Purvciema apkaimē. Nosaukta latviešu tautas brīvības un cilvēktiesību cīnītāja Gunāra Astras vārdā.
G. Astras iela sākas no krustojuma ar Lielvārdes ielu un beidzas krustojumā ar Augusta Deglava ielu; tās pagarinājums ir Dārzciema iela. Gunāra Astras ielas garums ir 1757 metri.
Vēsture
Iela izveidota 1974. gadā ar nosaukumu Arvīda Rozes iela. Tagadējais nosaukums piešķirts 1996. gadā.
Sabiedriskais transports
Pa ielu kursē 31. maršruta autobusi, kā arī vairāki starppilsētu autobusu maršruti.
Marija Bueno
1960. gadā Bueno kļuva par pirmo sievieti, kas ieguvusi kalendāro Grand Slam dubultspēlēs (uzvarējusi visas četras galvenās sacensības kalendārā gada laikā), trīs no tām kopā ar Dārlēnu Hārdu un vienu ar Kristīni Trumenu.
Beigusi tenisistes karjeru, Bueno strādāja par komentētāju Brazīlijas kabeļtelevīzijas sporta kanālā SporTV.
Bukova (Markas Šveice)
Bukova (Markas Šveice) (de) ir kūrostpilsēta Vācijā, Brandenburgā, Markas-Oderlandes apriņķī Markas Šveices dabas parka (Naturpark Märkische Schweiz) teritorijā.
Vēsture
Pilsēta rakstos pirmoreiz minēta 1253. gadā. 1432. gadā to nopostīja husīti. Pilsētas tiesības no 1465. gada. Līdz ar dzelzceļa izbūvi 1865. gadā pilsēta kļuva par atpūtas vietu berlīniešiem. Pēc kara pilsēta iekļāvās VDR sastāvā.
Cilvēki
No 1952. gada Bukovā bija Bertolta Brehta un Heļenas Veigeles vasarnīca.
Bēšoni
Bēšoni, arī Biešons, Biešoni, ir ciems Preiļu novada Aglonas pagastā. Izvietojies pagasta austrumu daļā 33,5 km no novada centra Preiļiem, 5 km no pagasta centra Aglonas un 239 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa P62, starp Bēšonu un Karpa ezeru.
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Preiļu rajonā. Ciema tuvumā atrodas Biešona pilskalns.
Roberts Raimo
Roberts Raimo (dzimis Rīgā) ir bijušais latviešu distanču slēpotājs un biatlonists. Pēc karjeras beigām darbojies kā sporta organizators un treneris, bijis uzņēmējs, ieguvis jurista izglītību un pievērsies politiskajai darbībai, ir pazīstams kā politisku protestu aktīvists. Šobrīd pārstāv paša izveidoto Boikota partiju.
Biogrāfija
Dzimis Rīgā. Tēvs Jānis Raimo bija advokāts Madonā, māte Ruta Raimo — bērnu zobārsts Rīgā.
R. Raimo 1986. gadā beidzis Madonas 1. vidusskolu un Madonas bērnu un jauniešu sporta skolu. No 1986. līdz 1988. gadam dienējis aktīvajā dienestā Padomju armijas Robežapsardzības karaspēkā Baltijas kara apgabalā. 1992. gadā absolvējis Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmiju.
R. Raimo ir bijis vairākkārtējs Latvijas čempions distanču slēpošanā, kā arī Latvijas izlases dalībnieks biatlonā. Pārstāvēja Latviju 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Nagano, kur ieņēma 83. vietu 10 km klasiskā stila distancē un 60. vietu 50 km brīvā stila slēpošanas maratonā. Pēc viņa un citu distanču slēpotāju dalības olimpiādē sabiedrībā raisījās diskusijas par "olimpisko tūristu" nepieciešamību.
Pēc sporta karjeras beigām darbojies kā sporta organizators un treneris. Bijis Latvijas Slēpošanas federācijas valdes loceklis, valsts izlases galvenais treneris distanču slēpošanā. No 2001. līdz 2011. gadam strādājis Rīgas domē par sporta speciālistu, bet no 2011. līdz 2018. gadam — par Carnikavas novada pašvaldības iestādes "Carnikavas sporta centrs" vadītāju. 2016. gadā nesekmīgi kandidējis uz Latvijas Olimpiskās komitejas prezidenta amatu.
2003. gadā absolvējis Latvijas Universitātes Juridisko fakultāti.
Politiskā darbība
Pievērsies politiskajai darbībai, ir pazīstams kā skandalozs politiskais aktīvists, regulārs dažādu protesta akciju rīkotājs un dalībnieks.
2013. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēts Carnikavas novada domē no Latvijas Zemnieku savienības saraksta, bija deputāts līdz 2017. gadam, no 2015. gada arī domes priekšsēdētājs Daigas Jurēvicas vietnieks. Latvijas Zaļās partijas biedrs no 2016. gada. Kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās no Zaļo un Zemnieku savienības, taču netika ievēlēts. Bijis Latvijas Zaļās partijas Rīgas nodaļas vadītājs, taču 2018. gadā partiju pameta.
R. Raimo ir nodarbojies arī ar uzņēmējdarbību. 2016. gadā viņam pasludināta fiziskas personas maksātnespēja.
2021. gadā augustā R. Raimo dibināja jaunu politisku partiju — Boikota partiju un kļuva par tās valdes priekšsēdētāju. Pēdējo gadu laikā regulāri piedalījies protesta pasākumos pret Covid-19 ierobežojumiem, darbojies arī Valentīna Jeremejeva izveidotajā, bet vēlāk aizliegtajā Tautas varas frontē.
Eragrostes
Eragrostes (la) ir liela un plaši izplatīta graudzāļu dzimtas ģints, kura ir sastopama visos apdzīvotos kontinentos un uz daudzām salām. Ģintī ir klasificētas 422 sugas, no kurām Latvijā ir sastopama (ievazāta) mazā eragroste (Eragrostis minor), kā arī ir konstatēta lielvārpu eragroste (Eragrostis cilianensis).
Sugas latīniskais nosaukums "Eragrostis" ir cēlies no grieķu valodas vārdiem ἔρως (eros), kas nozīmē "mīlestība" un ἄγρωστις (agrostis), kas nozīmē "zāle".
Piņķu draudzes novads
Piņķu draudzes novads bija viens no četriem Vidzemes guberņas Rīgas patrimoniālā apgabala draudzes novadiem. Tagad tā teritorijā atrodas Mārupes novada un Rīgas pilsētas Pārdaugavas daļa.
Vēsture
13. gadsimtā šeit senā Zemgales ceļa malā atradās viens no Sēlijas un Zemgales bīskapijas pārvaldes centriem - Babates Svētās Marijas pils (1219-1228). Netālu no Babītes pilskalna atrodas Baznīckalns. Kad Pirmajā Livonijas koncilā Modenas Vilhelms nosprauda Rīgas apgabala robežas, ar 1226. gada 16. marta līgumu Lielupes lejteces labā krasta teritoriju ieguva Rīgas pilsēta. Par Zemgales bīskapam atņemto un Rīgai piespriesto Babates pili Rīgas pilsēta samaksāja 37 sudraba markas un palīdzēja pie jaunas pils būves otrpus Lielupei. 1228. gadā zemgaļi un kurši rīkoja karagājienu uz Daugavgrīvu, kura laikā, iespējams, tika nopostīts arī Babītes cietoksnis. Poļu-zviedru kara laikā 1604. gadā Rīgas landfogteju sadalīja trīs daļās (Babītes, Biķera un Katlakalna draudzes novados), katrā pa četriem pagastiem. Zviedru Vidzemes laikā 1660. gadā Babītes draudzes novadu sadalīja Salas un Piņķu draudzes novados.
Muižas
1782. gadā Piņķu draudzes novadā bija šādas muižas:
Madrides metro
Madrides metro (es) ir metro sistēma Spānijas galvaspilsētā un lielākajā pilsētā Madridē. Madrides metro savu darbību uzsāka 1919. gada 17. oktobrī un tās kopējais garums bija 3,5 kilometri ar astoņām stacijām. Mūsdienās Madrides metro sastāv no trīspadsmit līnijām un 301 stacijām. Kopējais līniju garums ir 293 kilometri no kuriem lielākā daļa atrodas zem zemes. Pēc 2015. gada datiem Madrides metro gada laikā pārvadāja 569,73 miljonus pasažieru un 1,56 miljonus pasažieru vienas dienas laikā. Madrides metro strādā katru dienu no pulksten 6:00 līdz 1:30. Viens brauciens Madrides metro atkarībā no līnijas izmaksā no 1,50 līdz 3 eiro, bet desmit braucieni no 11,20 līdz 12,20 eiro.
Tas ir piektais noslogotākais metro Eiropā un divdesmit piektais noslogotākais metro pasaulē pēc pārvadāto pasažieru skaita viena gada laikā. Tas ir trešais garākais metro Eiropā aiz Londonas metro un Maskavas metro, kā arī astotais garākais metro pasaulē pēc visu līniju kopējā garuma.
Botori
Botori ir ciems Preiļu novada Aglonas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļrietumu daļā 25 km no novada centra Preiļiem, 6 km no pagasta centra Aglonas un 230 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no autoceļa P62, Ciriša ezera krastā.
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Preiļu rajonā.
Zaglembjas stadions
Zaglembjas stadions (pl) ir stadions Polijas dienvidrietumu pilsētā Lubinā. 2010. gadā uzceltajā stadionā ir 16 068 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada Polijas Ekstraklasas futbolkomanda Lubinas "Zagłębie".
Martins Pliss
Spēlētāja karjera
No 2004. līdz 2008. gadam Pliss spēlēja Zviedrijas Elitsērijas klubā Frölunda HC, 2005. gadā izcīnot līgas čempiona titulu. 2008. gadā uzbrucējs atgriezās Šveicē, pievienojoties HK Berne rindām. Sākot ar 2010. gadu viņš pildīja komandas kapteiņa funkcijas. 2013., 2016. un 2017. gadā kopā ar komandu kļuva par līgas čempionu, 2013. gadā otro reizi karjerā iegūstot arī līgas vērtīgākā spēlētāja balvu. 2017. gada novembrī paziņoja par karjeras beigšanu.
Šveices hokeja izlases rindās izcīnījis sudraba medaļas 2013. gada Pasaules čempionātā.
RISC OS
RISC OS ir operētājsistēmu ar grafisko lietotāja saskarni saime ARM arhitektūras sistēmām. Tās nosaukums veidots no atbalstītās RISC procesoru arhitektūras. OS sākotnēji izstrādāja Lielbritānijas uzņēmums Acorn Computers lietošanai tās 1987. gadā izlaistās Archimedes sērijas datoros.
No 1988. līdz 1998. gadam RISC OS tika uzstādīta gandrīz visos ARM arhitektūras Acorn datoru modeļos, ieskaitot Archimedes, RiscPc, NewsPad un A7000. OS paveids (NCOS) tika izmantota Oracle Network Computer un ar to savietojamās sistēmās. Pēc Acorn sabrukuma 1998. gadā OS izstrāde sadalījās un to, neatkarīgi viens no otra, izstrādāja vairāki uzņēmumi, tai skaitā RISCOS Ltd, Pace Micro Technology un Castle Technology. Pēc 1998. gada tā ir tikusi uzstādīta vairākos ARM arhitektūras datoru modeļos, piemēram, Iyonix PC un A9home. 2013. gadā RISC OS izstrāde joprojām ir sadalīta, un to neatkarīgi viena no otras izstrādā RISCOS Ltd un RISC OS Open kopiena.
Jaunākās stabilās RISC OS versijas darbojas uz ARMv3/ARMv4 RiscPC (vai emulatoros VirtualAcorn un RPCEmu), ARMv5 Iyonix, kā arī ARMv7 Cortex-A8 sistēmās (piem. BeagleBoard). 2012. gadā tika izlaista arī versija Raspberry Pi datoriem.
De Granšānu ģimenes noslēpumi
"De Granšānu ģimenes noslēpumi" ir uzņemta Latvijas mākslas filma. Filmas režisore ir Ada Neretniece. Filma uzņemta pēc Onorē de Balzaka lugas "Pamāte" motīviem. Filma ir Latvijas filmu studijas "AL KO" un Krievijas Radošās apvienības "Ekrāns" kopražojums.
Sižets
Stāsts par mīlestību, greizsirdību un nodevību. Ģertrūde, bijusī guvernante, lai arī apprec grāfu de Granšānu, tomēr krāpj viņu. Viņa jau sen ir iemīlējusies grāfa lietu pārvaldniekā Ferdinandā un cer reiz viņu apprecēt. Taču pieaugusi kļūst arī viņas pameita Polīna...
Lomās
Epizodēs: Anda Zaice, Ilze Vazdika, Miervaldis Ozoliņš, Jānis Zariņš, Jurijs Červotkins, K. Vabole
Austrumu sisinātājķauķi
Austrumu sisinātājķauķi (Helopsaltes) ir viena no sisinātājķauķu dzimtas (Locustellidae) ģintīm, kas apvieno 6 maza auguma putnu sugas. Balstoties uz ģenētiskajiem pētījumiem, ģints izveidota 2018. gadā, to izdalot no sisinātājķauķu ģints (Locustella). Austrumu sisinātājķauķi mājo Āzijas austrumos, sākot ar Sibīrijas rietumiem, Mongolijas, Kazahstānas un Kirgizstānas austrumiem, Ķīnas rietumiem un beidzot ar Sahalīnu, Kuriļu salām un Japānu.
Zinātniskais vārds Helopsaltes atvasināts no grieķu valodas un latviski nozīmē: helos (ἕλος) — purva muzikants, purvaina vieta; psaltes (ψάλτης) — stīgu instrumentu mūziķis.
Latvijā
Latvijā sastopama viena Austrumu sisinātājķauķu ģints suga — Pallasa ķauķis (Helopsaltes certhiola), kas līdz šim Latvijā novērots vienu reizi.
Kopīgās īpašības
Austrumu sisinātājķauķu dziesmām raksturīgas īsas frāzes, kuras vienu no otras atdala pauze. Dziedāšanas raksturs var būt ļoti dažāds, jo ir atkarīgs no putna aizrautības. Katra frāze ir melodiska, atšķirīga viena no otras. Savukārt sisinātājķauķiem dziedāšanas frāzes nav viena no otras nodalītas ar izteiktām pauzēm, kā arī pati dziedāšana ir daudz monotonāka, mehāniskāka un ātrāka. Morfoloģiskas atšķirības starp ģintīm praktiski nav.
Sistemātika
Austrumu sisinātājķauķu ģints (Helopsaltes)
Lācēna Padingtona piedzīvojumi 2
"Lācēna Padingtona piedzīvojumi 2" (en) ir 2017. gada Apvienotās Karalistes un Francijas animācijas spēlfilma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Pols Kings. Galveno, Padingtona, lomu ierunā Bens Višo. Pārējās lomas atveido Hjū Bonevils, Sallija Hokinsa, Brendans Glīsons, Džūlija Voltersa, Džims Brodbents, Pīters Kapaldi un Hjū Grānts.
Filmā Padingtons ir apņēmies sagādāt dāvanu savai adoptētājas tantei dzimšanas dienā, taču, kad iecerēto dāvanu veikalā nozog, viņu nepamatoti notiesā un iesloga par zādzību. Viņam un viņa ģimenei jāatrod īstais zaglis un jāpierāda Padingtona nevainība.
2015. gada aprīlī paziņoja par darba pie filmas uzsākšanu. Filmēšana sākās 2016. gada oktobrī un noslēdzās 2017. gada jūnijā. Filmas pirmizrāde notika un to izplatīja StudioCanal. Filma bija finansiāli veiksmīga un nopelnīja 228 miljonus ASV dolāru. Filma guva lielu kritiķu atzinību, un to uzskata par vienu no 2010. gadu labākajām filmām gan bērniem, gan arī pieaugušajiem. Tīmekļa vietnē Rotten Tomatoes filmai ir 99% vērtējums. Filma saņēma trīs BAFTA kino balvas nominācijas kategorijās "Labākā britu filma", "Labākais adaptētais scenārijs" un "Labākais aktieris otrā plāna lomā" (Grānts). Trešā filma, Paddington in Peru, ir tapšanas stadijā.
Eirovīzijas koris
Eirovīzijas koris (en), iepriekš Eirovīzijas gada koris (en), ir koru sacensība, kas notiek ik pa 2 gadiem un ir balstīta uz Pasaules koru olimpiādes formāta. To rīko Eiropas Raidorganizāciju apvienība (EBU) kopā ar Interkultur. Konkursā drīkst piedalīties visas EBU dalībvalstis. Pirmais konkurss notika Latvijas galvaspilsētā Rīgā.
Degļova
Degļova ir ciems Blontu pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 284 km attālumā no Rīgas.
SV Ried
SV Ried ir Austrijas futbola klubs no Rīdes Augšaustrijā. Tas ir dibināts 1912. gadā, pašlaik spēlē Austrijas Bundeslīgā. Mājas spēles komanda aizvada Josko Arena, kura ietilpība ir 7300 vietu. Kluba futbolisti ir divas reizes uzvarējuši Austrijas kausa izcīņā — 1998. un 2011. gadā. Pirmo reizi Bundeslīgai kvalificējās 1995. gadā, labāko rezultātu sasniedza 2006.—2007. gada sezonā, izcīnot 2. vietu.
Dmitrijs Gordons
Dmitrijs Gordons (krievu: Дмитрий Ильич Гордон) jeb Dmitro Hordons (ukraiņu: Дмитро Ілліч Гордон; dzimis Kijivā) ir Ukrainas žurnālists, TV raidījumu vadītājs, blogeris, politiķis, mūziķis un uzņēmējs. Avīzes Бульвар Гордона galvenais redaktors (1995-2019), tiešsaistes izdevuma ГОРДОН dibinātājs, divu YouTube Zelta pogu ieguvējs par viņa YouTube kanālu Дмитрий Гордон un В гостях у Гордона abonentu skaitu, kas pārsniedz miljonu. Bijis arī Kijivas pilsētas domes deputāts (2014–2016).
Savas žurnālista karjeras laikā Gordons ierakstījis vairāk nekā 1100 intervijas ar slaveniem politiķiem, māksliniekiem, dzejniekiem, rakstniekiem, režisoriem, sabiedriskiem darbiniekiem, sportistiem, utt.
Biogrāfija
Dmitrijs Gordons dzimis 1967. gada 21. oktobrī Kijivā ebreju ģimenē. Tēvs Iļja Gordons (dzimis 1936. gada 7. decembrī) ir būvinženieris, māte Mina Gordona (1939. gada 10. aprīlī – 2018. gada 31. maijā) bija inženiere-ekonomiste. Dmitrijs ir vienīgais bērns ģimenē.
Viņš ir mācījies Kijivas 205. un 194. skolās. Pēc Gordona teiktā, trešajā klasē viņš pasniedza stundas pēc skolotāja lūguma un atzīmēja klases žurnālā klasesbiedrus. Piektajā klasē viņš rakstīja vēstules 100 māksliniekiem ar lūgumu nosūtīt viņam savas fotogrāfijas ar autogrāfu. No 100 adresātiem viņam atbildēja divi: dziedātāji Leonīds Utjosovs un Josifs Kobzons. Skolu pabeidza 15 gadu vecumā, pēc tam mācījās eksternātā.
1983. gadā viņš iestājās Kijevas Būvniecības institūta PGS (Rūpniecības un civilās inženierijas) fakultātē. Visi pieci studiju gadi, saskaņā ar paša Gordona memuāriem, bija milzīgas mokas, jo viņš nedarīja sev tīkamu darbu.
Trešā kursa beigās viņš tika iesaukts armijā un dienēja divus gadus: vispirms mācību vienībā Novgorodas apgabala Medvedas ciemā, no kurienes viņš atgriezās kā jaunākais seržants, un pēc tam netālu no Ļeņingradas, Lugas pilsētas apkaimē, operatīvi taktisko raķešu spēkos.
Viņš atgriezās no armijas kā PSKP biedra kandidāts, taču, vīlies kompartijā, atteicās tajā iestāties.
TJK Legion
TJK Legion ir Igaunijas futbola klubs no Tallinas. Klubs ir dibināts 2008. gadā, apvienojoties klubiem Tallinna Jalgpalli Klubi (TJK) un Tallinna SK Legion. 2019. gadā klubs uzvarēja Igaunijas otrajā pēc līmeņa līgā Esiliiga un pirmo reizi iekļuva Meistarlīgā. Mājas spēles aizvada Kadriorgas stadionā.
Andriveņi
Andriveņi (latgaliešu: Andriveni) ir ciems Vārkavas novada Upmalas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2,9 km no pagasta un novada centra Vecvārkavas un 199,4 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V678 (Līksna–Kalupe–Vecvārkava–Rožupe).
Radagars
Radagars bija 2016. gadā biedrības „Druvienas cilts” Druvienas pagasta „Silmačos” rīkoti mūsdienu tautas mūzikas svētki. Tajā trīs dienu gaitā uzstājās mūsdienu tautas mūzikas grupas Dārdi un Daba San, folkroka grupa Young & The Oak People, igauņu akordeonists, komponists un tautas mūziķis Kulno Malva, folkhiphopa mūziķis Misters, elektroniskais mūziķis Noitro, ambientais mūziķis Raimonds Tiguls, kā arī Leila Alijeva un Lauris Valters. Līdztekus mūziķu priekšnesumiem, svētkos darbojās arī muzikālas — koklēšanas, ģitārspēles un sitaminstrumentu spēles — darbnīcas, kā arī izglītojošās un amatnieku darbnīcas maizes cepšanai, ādas pastalu, koka karošu, kokļu, celmu bungu un citu mūzikas instrumentu izgatavošanai.
Black Lives Matter
Black Lives Matter (BLM) ir decentralizēta kustība un organizācija, kura radās ASV ar mērķi cīnīties pret rasu nevienlīdzību un policijas vardarbību, lai realizētu valsts melnādaino iedzīvotāju cilvēka tiesības, tai skaitā lai apliecinātu viņu dzīvību vērtību.
Latvijas Leļļu teātris
Latvijas Leļļu teātris ir teātris, kas atrodas Rīgā, Latvijā.
Black Lives Matter
Kustība aizsākās 2013. gada jūlijā, kad tiesa attaisnoja Džordžu Cimmermanu, brīvprātīgo apkaimes patruļā, kurš nošāva Treivonu Mārtinu, neapbruņotu septiņpadsmit gadus vecu pusaudzi, kurš viņam bija licies aizdomīgs. Viņš to izdarīja pretēji policijas ieteikumam pa tālruni pašam neiejaukties. Sākotnēji “Black Lives Matter” bija sociālo mediju mirkļbirka, kuru aizsāka trīs sievietes: Alīsija Garsa, Opela Tometi un Patrisa Han-Kalorsa konkrēti pret šo gadījumu. Kustība sāka pieņemt plašākas aprises 2014. gadā, kad policijas virsnieks Darens Vilsons Misūri štatā nošāva neapbruņotu melnādainu 18-gadīgo Maiklu Braunu, ar lieciniekiem apgalvojot, ka Maikls mēģinājis tam atņemt ieroci. Vēlāk noskaidrojās, ka Maikls bijis marihuānas iespaidā, taču viņa aizstāvji uzskata, ka tās ietekmi prokuratūra pārspīlējusi. 2014. gada novembrī policijas virsnieks tika atzīts par nevainīgu. Gan procesa laikā, gan pēc policista attaisnošanas pilsētā notika grautiņi un konflikti ar varas iestādēm. Arī vēlāk valstī notika citi incidenti, daļā no kuriem policisti (gan baltie, gan melnie un citi) redzami pārkāpa savas pilnvaras, visbiežāk — pret melnajiem, taču netika reāli sodīti. Parasti tas izsauca publiskus protestus, nereti saistītus ar vardarbību. Īpašu satraukumu radīja biežās melnādaino, tai skaitā sieviešu, nāves jau policijas rokās un cietumu kamerās.
Latvijas Leļļu teātris
Vēsture
Otrā pasaules kara laikā 1942. gadā Ivanovā tika nodibināts Latvijas PSR Valsts Mākslas ansamblis, kā sastāvā bija "leļļinieku grupa", kas sniedza priekšnesumus evakuētajiem Latvijas iedzīvotājiem un Sarkanās armijas latviešu daļu karavīriem. Pēc Sarkanās armijas ieešanas Latvijā pirmā leļļu izrāde notika Daugavpilī. 1944. gada 4. oktobrī oficiāli tika nodibināts Latvijas PSR Valsts leļļu teātris, kura rīcībā pēc Rīgas ieņemšanas tika nodotas bijušā kinoteātra "Radio Modern" telpas K. Barona ielā.
Black Lives Matter
2020. gadā pēc recidīvista Džordža Floida nāves trīs rasu policistu veiktās nevajadzīgi nežēlīgas aizturēšanas rezultātā, kustība sāka rīkot, pēc tās vārdiem, miermīlīgus protestus, kuros jau pirmajās divās nedēļās sadursmēs ar policiju abās pusēs bojā gāja vismaz 19 cilvēki. Kopējie apdrošināšanas kompāniju zaudējumi grautiņu dēļ pirmajās divās nedēļās tika rēķināti uz 1—2 miljardiem $, kas ir rekords starp ASV notikušajām masu nekārtībām. Īpaši smagi cieta Mineapolisa. Tomēr, lai gan ielu cīņas un laupīšanas dabiski piesaistīja lielāku mediju uzmanību, ir lēsts, ka gandrīz 95% BLM publiski organizēto akciju 2020. gada vasarā notika mierīgi, un ir gan BLM, gan valdības pārstāvju un kārtībnieku apgalvojumi, ka notikušos ielu grautiņus nereti provocējušas ar BLM nesaistītas radikālās kreisās un labējās kustības, kā arī kriminālas grupas. BLM organizēto protestu mierīguma procents praktiski neatšķiras no mierīguma procenta citu ASV politisko spēku demonstrācijās — 94% kreisajiem un 96% labējiem.
Latvijas Leļļu teātris
Vēsture
Teātra pirmie vadītāji bija Mirdza Ķempe un Jānis Žīgurs. 1946. gadā darbību sāka teātra krievu trupa. Galvenais mākslinieks 1944.—1950. gadā bija Arnolds Burovs, kas vēlāk kļuva par teātra galveno režisoru (1951—1954, 1958—1964). No 1946. gada teātrī sāka strādāt mākslinieks Pāvils Šenhofs, kas kļuva par teātra galveno mākslinieku (1950—2000). 1953. gadā darbu uzsāka režisore Tīna Hercberga. 1954. gadā viņa iestudēja izrādi "Velna dzirnavas", vēlāk arī citas izrādes pieaugušajiem. No 1966. līdz 1973. gadam Tīna Hercberga bija teātra galvenā režisore, bet no 1990. līdz 1994. gadam — mākslinieciskā vadītāja. 1995. gadā sāka strādāt režisore Vija Blūzma, kas vēlāk no 1999. līdz 2016. gadam bija teātra mākslinieciskā vadītāja.
Leļļu teātris piedalījās starptautiskos festivālos un sniedza viesizrādes ASV, Bulgārijā, Kanādā un citās valstīs.
Black Lives Matter
2020. gadā kustība ASV pirmoreiz ieguva ievērojamu citu rasu iedzīvotāju atbalstu, jo arī daudzi citu rasu iedzīvotāji piekrita, ka policija pārāk bieži pārkāpj savas pilnvaras un ir jāierobežo vai jāattīra, un vairākums visu rasu pārstāvju vasarā izteica atbalstu BLM. Tomēr šis atbalsts jau septembrī nokrita no 67% līdz 55%, saglabājoties augsts tikai starp melnādainajiem.
Tika organizēta arī starptautiska kampaņa pret rasu diskrimināciju ASV, tai skaitā 2020. gada 5. jūnijā, Rīgā, notika Black Lives Matter atbalsta demonstrācija, kuru organizēja jaunatnes organizācija "Protests".
SMDC-ONE 1.2
Pavadoņa masa ir aptuveni 4 kg un tas veidots CubeSat 3U formas standartā.
SMDC-ONE 1.2 tika palaists 21:39:00 UTC ar nesējraķeti Atlas V/401 (numurs AV-033; nosaukta par Rosie) no Vandenberga Gaisa spēku bāzes. Tas bija sekundārā krava militārajiem pavadoņiem USA-238 kopā ar vēl 10 nanopavadoņiem AENEAS, CSSWE, CXBN, CP5, CINEMA, Re, SMDC-ONE 1.1, AEROCUBE 4.5A, AEROCUBE 4.5B, AEROCUBE 4. Šim startam speciāli tika modificētas Centaur raķešpakāpes hēlija tvertnes, lai pakāpes apakšējā daļā ievietotu iekārtu OUTsat (Operationally Unique Technologies Satellite) ar astoņām pavadoņu palaišanas ierīcēm P-POD, kurās ievietoti 11 CubeSat pavadoņi. Pēc USA-238 izlaišanas orbītā Centaur veica divus manevrus, lai samazinātu orbītu. Aptuveni trīs stundas pēc starta orbītā tika izlaisti visi 11 nanopavadoņi.
Gūteņi
Gūteņi ir ciems Preiļu novada Aglonas pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā 29,5 km no novada centra Preiļiem, 7 km no pagasta centra Aglonas un 243 km no Rīgas.
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Preiļu rajonā.
Putnukroga strauts
Putnukroga strauts ir Abavas labā krasta pieteka Tukuma novadā.
Tek rietumu virzienā. Ietek Abavā pie Vasku dīķiem. Strautu šķērso valsts autoceļš V1456 (Irlava–Mazbites), tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.
Lielais Nabas ezers
Lielais Nabas ezers (arī Lielais Nabes ezers) ir ezers Kuldīgas novada Padures pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļdaļā Nabas ezeru grupā austrumos no autoceļa P108. Krasti lēzeni, slīpi, dibens — dūņains, dūņu slānis biezāks par 2 m. Ietek Tumšais valks un Struņķvalks, iztek Naba uz Ventu. Caurteka savieno Lielo Nabas ezeru ar Mazo Nabas ezeru austrumos. Piekrastē aug niedres, meldri, ežgalvītes, grīšļi, vietām — kosas, aiz virsūdens augu joslas — dzeltenās lēpes, un skaujošās glīvenes, mazāk — raglapes, glīvenes. Konstatēta ūdens ziedēšana. Ezerā mīt vēdzele, kaze, zutis, ķīsis, asaris, līnis, karpa, karūsa, plaudis, līdaka, plicis, rauda, rudulis, sudrabkarūsa, ālants, sapals, salate, ausleja, grundulis, spidiļķis, vimba, sīga, zandarts, vīķe, akmeņgrauzis, trīsadatu stagars, deviņadatu stagars, sams.
Referendums par Apvienotās Karalistes dalību Eiropas Savienībā
Referendums par Apvienotās Karalistes dalību Eiropas Savienībā (en) bija referendums par Apvienotās Karalistes (AK) palikšanu vai izstāšanos (tā saukto Brexit) no Eiropas Savienības. Referendums notika, vairums no vēlētājiem nobalsoja par Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības. Izstāšanās notika 2020. gada 31. janvāra naktī.
Balsstiesīgie
Referendumā varēja piedalīties Apvienotās Karalistes pilsoņi, Apvienotajā Karalistē un Gibraltārā dzīvojošie Īrijas un Britu Sadraudzības valstu (Austrālijas, Bangladešas, Dienvidāfrikas, Indijas, Kanādas, Jaunzēlandes, Jamaikas, Pakistānas u.c.) pilsoņi, kā arī tie Apvienotās Karalistes pilsoņi, kas dzīvo ārvalstīs mazāk nekā 15 gadus. Referendumā nedrīkstēja piedalīties Apvienotās Karalistes Kroņa īpašumu pilsoņi.
Iznākums
Referendumā visā Apvienotajā Karalistē un Gibraltārā piedalījās 33 578 016 (72,21%) no reģistrētajiem balsstiesīgajiem. Par ES pamešanu nobalsoja 17 410 742 (51,89%), bet par palikšanu ES 16 141 241 (48,11%) vēlētāju. Par palikšanu ES nobalsoja vairums Skotijas, Ziemeļīrijas un Gibraltāra vēlētāju:
Referenduma pirmssākumi
Piederība Eiropas Savienībai bija strīdīgs jautājums jau 1973. gadā, kad Lielbritānija kļuva par Eiropas Ekonomikas kopienas dalībnieci, kas ir Eiropas Savienības priekštece. 2013. gadā Deivids Kemerons apsolīja, ka gadījumā, ja konservatori uzvarēs 2015. gada parlamenta vēlēšanās, Lielbritānijas valdība veidos pārrunas, kurās tiks lemts par izdevīgākiem nosacījumiem dalībai Eiropas Savienībā, un pēcāk tiks veikts referendums par piederību Eiropas Savienībai.
Eiropadomes sapulcē 2016. gada 20. februārī Deivids Kamerons paziņoja, ka viņš atbalsta Apvienotās Karalistes palikšanu Eiropas Savienībā un referendums par to tiks noturēts 23. jūnijā. Tajā pat laikā citām partijām tika dota atļauja nepiekrist premjerministra teiktajam un piedalīties kampaņā, kura atbalsta Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības.
Aptauju rezultāti
Kopš 2010. gada veiktās sabiedriskās domas aptaujas liecināja, ka PRET Apvienotās Karalistes (AK) palikšanu ES noskaņoto britu vēlētāju īpatsvars maksimumu sasniedza Grieķijas parādu krīzes sākumā 2012. gada novembrī, kad par AK izstāšanos balsotu 56%, bet par palikšanu tikai 30% aptaujāto. 2014. gada marta aptauja liecināja par vienādu PAR (41%) un PRET (41%) balsotāju īpatsvaru. Toties pēc Kemerona sekmīgajām sarunām ar ES 2015. gada jūnijā PAR balsotāju skaits pieauga līdz 43%, bet PRET balsotāju īpatsvars samazinājās līdz 36%. Tomēr kopš 2016. gada maija beigām, kad tika paziņoti pēdējie dati par AK ieceļojušo imigrantu skaitu, vēlētāju aptaujas pārsvarā liecina par to, ka PRET palikšanu ES noskaņoto vēlētāju īpatsvars bija par 1-7% lielāks nekā PAR palikšanu balsotāju īpatsvars, bet neizlēmušo īpatsvars svārstījās starp 3% un 13%. Analīzes liecināja, ka PAR palikšanu ES pārsvarā balsotu jaunāki vēlētāji, bet viņu starpā nebija dzimumu atšķirību. Augstāks eiroskepticisms bija konstatējams pārsvarā vēlētājiem ar zemākiem ienākumiem un konservatīviem uzskatiem. Pilsētu iedzīvotāji ar lielāku studējošo un mācībspēku īpatsvaru bija vairāk PAR palikšanu ES noskaņoti. PAR palikšanu ES bija vairumā noskaņoti Londonas, Skotijas, Velsas, Ziemeļīrijas un Gibraltāra balsotāji. 2016. gada sākumā veiktā aptauja dažādās ES valstīs liecināja, ka PAR Apvienotās Karalistes palikšanu ES noskaņoto īpatsvars visās ES valstīs bija krietni lielāks nekā PRET noskaņoto īpatsvars. Piemēram, Latvijā 58% aptaujāto bija PAR, 9% PRET, bet 33% bija vienalga (Igaunijā 65%, 8%, 28%; Lietuvā 78%, 6%, 16%).
Pēc rezultāta paziņošanas
Deivids Kemerons savā runā nākamajā dienā pēc referenduma paziņoja, ka Lielbritānija var izdzīvot ārpus Eiropas Savienības un ir jāatrod pats labākais risinājums, tomēr viņš pats ir nolēmis atkāpties no amata nākamajā Konservatīvo partijas sanāksmē 2016. gada oktobrī. Kā viņa iespējamais pēctecis premjera krēslā tiek nosaukts viens no Brexit kampaņas vadītājiem Boriss Džonsons. Lielbritānijas Neatkarības partijas līderis Naidžels Faražs paziņoja, ka referenduma diena ir kļuvusi par Apvienotās Karalistes neatkarības dienu un paredzēja, ka drīzumā līdzīgi balsojumi notiks arī citās valstīs. Skotijas valdības vadītāja Nikola Stērdžena neizslēdza, ka drīzumā varētu notikt vēl viens referendums par Skotijas neatkarību, jo tās iedzīvotāji vēlas palikt Eiropas Savienībā. Eiropas Komisijas prezidents Žans Klods Junkers, Eiropadomes prezidents Donalds Tusks, Eiropas parlamenta prezidents Martins Šulcs un Nīderlandes premjerministrs Marks Rite mudināja Lielbritāniju uzsākt sarunas par bloka pamešanu pēc iespējas drīzāk, jo jebkāda kavēšanās nevajadzīgi paildzinātu neskaidrību.
Latvijas Republikas Ārlietu ministrs Edgars Rinkēvičs pauda uzskatu, ka referenduma iznākums būtiski ietekmēs Lielbritānijas politiku un arī ES tālāko attīstību, ir jākoncentrējas uz tālāko rīcību un nekādā gadījumā nedrīkst ļauties panikai.
Sesils Purdi
Sesils Purdi (en; Portsaīda -  Sidneja) bija Austrālijas un Jaunzēlandes šahists un žurnālists. Pirmā pasaules čempionāta korespondencšahā (1950-53) uzvarētājs. ICCF lielmeistars (1953).
Biogrāfija
Piedzimis Ēģiptē, kur viņa tēvs darbojies Suecas kanāla padomē. Vēlāk ģimene pārcēlusies uz Jaunzēlandi, bet vēlāk pārcēlusies uz Austrālijai piederošo Tasmaniju.
Šahu sācis spēlēt 13 gadu vecumā. 1924. gadā uzvarējis Jaunzēlandes šaha čempionātā. Pēc tam kļuvis par četrkārtējo Austrālijas čempionu šahā (1935, 1937, 1949, 1951). 1951. gadā FIDE piešķīrusi Purdi starptautiskā meistara nosaukumu (IM). 1960. gadā uzvarējis Āzijas zonas apakšturnīrā Sidnejā, bet zonas finālā piekāpies Manuelam Āronam ar 0:3. Divas reizes pārstāvējis Austrālijas izlasi Pasaules šaha olimpiādēs (1970, 1974). Līdz mūža beigām piedalījies klātienes turnīros.
Vislielākos panākumus guvis korespondencšahā. 1937. un 1948. gados kļuvis par Austrālijas korespondencšaha čempionāta uzvarētāju. 1953. gadā uzvarējis Pirmajā pasaules čempionātā korespondencšahā.
No 1929. gada bijis žurnāla "Australian Chess Review" redaktors, bet no 1946. gada - žurnāla "Chess World" redaktors. Publicējis arī grāmatas par šaha tematiku - "How Euwe won" ("Kā Eive uzvarēja" - 1936), "The Return of Alekhine" ("Aļehina atgriešanās" - 1938), "Among these Mates" ("Starp šiem matiem" - 1939), "A guide to Good Chess" ("Ceļvedis labā šahā" - 1950).
Purdi dēls - Džons Purdi (dzimis 1935. gadā) arī ir bijis pazīstams šahists, kurš divas reizes uzvarējis Austrālijas šaha čempionātos (1955, 1963).
Reinhards Heidrihs
Reinhards Tristans Eižens Heidrihs (de; dzimis, miris ) bija Trešā reiha augsta amatpersona un viens no holokausta "arhitektiem". No 1939. gada 27. setembra bija Reiha Galvenās drošības pārvaldes (SS-Reichssicherheitshauptamt), kurā iekļāvās SD, Gestapo un KriPo, vadītājs. No 1941. gada 29. septembra bija arī faktiskais Bohēmijas un Morāvijas protektorāta (mūsdienu Čehijas) vadītājs. No 1940. līdz 1942. gadam — Interpol prezidents.
Dzimis mūziķa ģimenē. No 1922. gada līdz 1931. gadam dienēja flotē, kad tika atvaļināts par "virsnieka necienīgu rīcību" — Heinrihs atsauca saderināšanos ar kādu sievieti, lai apprecētos ar citu. No 1931. gada darbojās SS, bet 1932. gadā kļuva par SD vadītāju. Heidrihs bija viens no galvenajiem Garo nažu nakts plānotājiem un realizētājiem. 1942. gada 20. janvārī Heidrihs vadīja Vanzē konferences norisi, kura tika izlemts par Eiropas ebreju galīgo risinājumu t.i. iznīcināšanu.
1941. gada 27. septembrī Heidrihs tika iecelts par Bohēmijas un Morāvijas protektorāta reihprotektora vietnieku. Ar britu specdienestu atbalstu Čehoslovākijas trimdas valdība Londonā sagatavoja un veica operāciju "Antropoīds", kuras mērķis bija atentāts pret Heidrihu. 1942. gada 27. maijā britu specdienestu savervētu čehu un slovāku kaujas grupa Heidrihu smagi ievainoja, un 4. jūnijā viņš mira. Par atriebību tika nopostīti Lidices un Ležāku ciemi, gandrīz visi to iedzīvotāji nogalināti.
Dehteri
Dehteri ir ciems Bērziņu pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 324 km attālumā no Rīgas.
Maikls Gembons
Sers Maikls Džons Gembons (en, dzimis ) ir īru-angļu aktieris. Pazīstams ar savu aktierspēli gan uz skatuves, gan ekrānā, viņš tiek uzskatīts par vienu no visu laiku izcilākajiem Īrijas un Lielbritānijas aktieriem.
Gembons savu aktiera karjeru sāka, mācoties pie angļu aktiera Lorensa Olivjē. Savā vairāk nekā sešu gadu desmitu ilgajā aktiera karjerā Gembons ir saņēmis vairākas balvas, tai skaitā trīs Olivjē balvas, divas Ekrāna aktieru ģildes balvas un četras BAFTA kino balvas. Starptautisku atpazīstamību ieguvis, attēlojot Baltusu Dumidoru Harija Potera filmu sērijā no 2004. līdz 2011. gadam, aizvietojot Ričardu Herisu.
Savu kinodebiju piedzīvojis 1965. gada filmā "Otello", kurā viņš tēloja kopā ar Olivjē un Megiju Smitu. Tēlojis arī Pītera Grīneveja kriminālfilmā "Pavārs, zaglis, viņa sieva un viņas mīļākais" (1989), Iana Softlija drāmā The Wings of the Dove (1997), Maikla Manna drāmā "Savs cilvēks" (1999), Roberta Oltmena mistērijas filmā "Gosforda parks" (2001), Maikla Epteda drāmā Amazing Grace (2006), Toma Hūpera drāmā "Karaļa runa" (2010), Dastina Hofmana komēdijā "Kvartets" (Quartet, 2012) un Stīvena Frīrsa drāmā "Viktorija un Abduls" (2017). Piedalījies arī Vesa Andersona filmās "Ūdensdzīve ar Stīvu Zisū" (2004) un "Lieliskais Lapsas kungs" (2009).
1998. gada Gembons tika iecelts par bruņinieka kārtā. 2015. gadā viņš beidza savu teātra aktiera karjeru atmiņas zuduma dēļ, taču turpina attēlot lomas uz ekrāna.
Sito abatija
Sito abatija (fr) ir 11. gadsimtā dibināts katoļu klosteris uz dienvidiem no Dižonas Francijā. Vēsturiski pazīstams kā cisterciešu mūku ordeņa galvenais klosteris.
Klosteri 1098. gadā dibināja mūku grupa no Molemas klostera, kas gribēja stingrāk ievērot Svētā Benedikta regulu. Klostera pirmais abats bija svētais Roberts no Molemas. Otrais abats bija Svētais Alberiks no Sito, bet trešais - Stefans Hārdings, kurš sarakstīja cisterciešu ordeņa statūtus. Bernārs no Klervo bija Sito abatijas mūks, bet 1115. gadā to pameta, lai izveidotu Klervo abatiju. 1193. gadā tika uzcelta klostera baznīca, kuru Burgundijas hercogi izmantoja kā dinastijas apbedījumu vietu. Simtgadu kara laikā klosteris tika izlaupīts 1360., 1365., 1434. un 1438. gadā. Tas tika postīts arī Francijas reliģisko karu laikā un pamazām pagrima. Pēc Franču revolūcijas klosteris tika sekularizēts. 1898. gadā klostera atliekas iegādājās trapistu jeb Stingrās observances cisterciešu ordenis, kas klosteri apdzīvo arī mūsdienās.
Slāpekļa(V) oksīds
Slāpekļa(V) oksīds (N2O5) ir slāpekļa un skābekļa binārais savienojums — slāpekļa oksīds, kurā slāpeklis ir augstākajā oksidēšanas pakāpē +5. Slāpekļa(V) oksīds ir bezkrāsaina, ļoti gaistoša kristāliska viela. Istabas temperatūrā ļoti nestabils, var bez iemesla eksplodēt. Temperatūrā, zemākā par 10 °C, kļūst stabils. Ar N2O5 jāapietas uzmanīgi, jo tā ir toksiska viela, kas sadaloties dod ļoti indīgo NO2 gāzi.
Vēsture
Slāpekļa(V) oksīdu pirmais ieguvis franču ķīmiķis Anrī Etjēns Devils (Henri Étienne Sainte-Claire Deville) 1849. gadā, iedarbojoties ar hloru uz sudraba nitrātu.
Iegūšana
Iegūst, atņemot slāpekļskābei ūdeni ar fosfora pentoksīdu :
Var iegūt slāpekļa(IV) oksīda reakcijā ar ozonu:
Molekulas uzbūve
Gāzveida fāzē slāpekļa(V) oksīds sastāv no atsevišķām molekulām ar struktūru O2N−О−NO2, kur abas NO2 grupas izvietotas dažādās plaknēs. Kristālisks N2O5 sastāv no nitronija joniem NO2+ un nitrāta joniem NO3−, tādēļ to sauc arī par nitronija nitrātu. Slāpekļa(V) oksīds ir rets piemērs vielai, kas var pastāvēt kā molekulārā, tā arī sāļiem līdzīgā formā. Ļoti ātri atdzesējot gāzveida N2O5, var iegūt metastabilus molekulāros kristālus, kas pie −70 °C eksotermiski pārvēršas jonu kristālos.
Ķīmiskās īpašības
Ar sārmiem reaģē, veidojot nitrātus:
Viegli sadalās:
Reaģē ar hlora(I) oksīdu, rodoties hlora nitrātam (jādzesē ar šķidru gaisu):
Lietišķā zinātne
Lietišķā zinātne, arī praktiskā zinātne, ir zinātne, kuras sasniegumi tiek izmantoti praktisku problēmu izzināšanai, analizēšanai un izskaidrošanai ar lietišķiem pētījumiem, kas meklē atbildes uz jautājumiem, kas radušies praksē. Šo zinātņu pētījumi sniedz pamatu fundamentālo zinātņu atziņu izmainīšanai un tālākai attīstībai, kā arī dod iespēju uzlabot praksē radušās vajadzības. Pamatojoties uz šīm zināšanām, tiek radītas jaunas tehnoloģijas vai izgudrojumi.
Gābriels Landeskogs
Gābriels Landeskogs (dzimis 1992. gada 23. novembrī) ir zviedru hokejists, kreisās malas uzbrucējs. Pašlaik (2022) Landeskogs pārstāv NHL klubu Kolorādo "Avalanche", pildot arī tās kapteiņa funkcijas.
Spēlētāja karjera
Landeskogs savu spēlētāja karjeru uzsāka Jūrgordenas IF kluba sistēmā, 2008.—09. sezonā aizvadot trīs spēles arī pašā klubā, taču 2009. gada vasarā pievienojās Ontārio hokeja līgas kluba Kičeneras "Rangers" rindām. 2011. gada NHL draftā Landeskogu ar kopējo 2. numuru izvēlējās Kolorādo "Avalanche" vienība.
Jau nākamo sezonu Landeskogs aizvadīja "Avalanche" sastāvā, sezonas noslēgumā izcīnot Kaldera balvu. 2012.—13. gada sezonā Landeskogs sāka pildīt "Avalanche" kapteiņa funkcijas, tobrīd kļūstot par visu laiku jaunāko kapteini NHL vēsturē.
Zviedrijas hokeja izlases rindās izcīnījis sudrabu 2014. gada Olimpiskajā turnīrā, kā arī zeltu 2013. gada Pasaules čempionātā. Landeskogs spēlējis arī 2012. gada Pasaules čempionātā, 2011. gada Pasaules čempionātā junioriem, kā arī 2009. gada Pasaules čempionātā U-18 jauniešiem.
Pavārs, zaglis, viņa sieva un viņas mīļākais
"Pavārs, zaglis, viņa sieva un viņas mīļākais" (en) ir 1989. gada Apvienotās Karalistes un Francijas mākslas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Pīters Grīnevejs. Filmā galvenās lomas atveido Rišārs Borenžē, Maikls Gembons, Helēna Mirena, Alans Hauards un Tims Rots.
Filma stāsta par vardarbīga noziedznieka sievu, kas sava vīra restorānā regulāri satiekas ar savu mīļāko.
"Pavārs, zaglis, viņa sieva un viņas mīļākais" pirmizrāde notika Toronto Starptautiskajā kinofestivālā. Filma izdošanas brīdī izcēlās ar tajā attēloto vardarbību un kailuma ainām, kā arī ar tās grezno kinematogrāfiju un formālismu.
Vepsu valoda
Vepsu valoda (vepsän kelʹ) ir somugru saimes valoda, kurā galvenokārt runā vepsi, kuri dzīvo nelielās grupās Ļeņingradas un Vologdas apgabalā, kā arī Karēlijas Republikā. Vepsu valoda ir ļoti radniecīga valoda karēļu un somu valodai. 2010. gadā vepsu valodā runājošo skaits bija 5,9 tūkstoši. Atkarībā no vepsu dzīvošanas vietas izdala trīs vepsu valodas dialektus — ziemeļu vepsu dialektu (pie Oņegas ezera), centrālo vepsu dialektu (Vologdas apgabalā un mazliet Ļeņingradas apgabalā) un dienvidu vepsu dialektu (Ļeņiņgradas apgabalā, pie Sanktpēterburgas).
Vepsu alfabēts
Zemāk esošajā tabulā ir uzskaitīti vepsu alfabētā izmantotie burti un to izrunas.
Māris Bišofs
Māris Bišofs (dzimis 1939. gada 11. jūnijā Rūjienā) ir latviešu mākslinieks, ilustrators, karikatūrists un rakstnieks.
Biogrāfija
Dzimis 1939. gada 11. jūnijā Rūjienā. Neilgi pēc dzimšanas ar vecākiem drīz pārcēlies uz Rubas pagasta Reņģi, vēlāk uz Auci. 1954. gadā pabeidzis Auces vidusskolas 7. klasi, iestājās Rīgas Lietišķās Mākslas vidusskolas Koktēlniecības nodaļā, ko pabeidza 1959. gadā. Pēc tam studēja Latvijas PSR Valsts Mākslas akadēmijā Interjera un iekārtas nodaļā, 1965. gadā kļūdams par pirmo mākslinieku, kurš saņēmis LMA interjerista diplomu.
Jau studiju gados Bišofs apzināti pievērsās karikatūras žanram un 1963. gadā žurnālā Dadzis publicēti pirmie darbi. 1966. gadā viņš devās uz Maskavu, kur strādāja pie grāmatu noformējuma, ilustrācijām, izpildot izdevniecību pasūtījuma darbus.
1972. gadā kopā ar ģimeni emigrēja uz Izraēlu. Izraēlā Bišofs ātri ieguva atzinību un rīkoja daudzas izstādes, divas galvenās no tām bija personālizstādes Telavivas un Jeruzalemes muzejos. Izraēlā tika publicētas arī viņa pirmās trīs zīmējumu grāmatas – The Exhibition, Encounters un Sexercises.
Vēl dzīvojot Izraēlā, uz Telavivu atbraukušais The Washington Post žurnālists Roberts Kaizers (Robert G. Kaiser) pamanījis Bišofa darbus un palūdzis to kopijas, kuras vēlāk tika publicētas The Washington Post. Tas pamudināja Bišofu pārcelties uz ASV, Ņujorku, ar mērķi zīmēt ilustrācijas presei. Atpazīstamība bija jāveido no jauna, bet jau 1980. gadu otrajā pusē pasūtijumu bijis ļoti daudz. Bišofa zīmējumi bija gandrīz katrā žurnāla Time numurā, un 1980. gadu beigās un 1990. gadu sākumā viņa ilustrācijas trīs reizes bija arī uz Time vāka.
2003. gadā M. Bišofs atgriezās Latvijā un sāka zīmēt ilustrācijas laikrakstam Diena, žurnāliem Rīgas Laiks un Ir (pēdējiem diviem vēl šobrīd).
2015. gadā veidojis vizuālo noformējumu XII Baltijas Starptautiskajai mākslas triennālei Viļņā.
Bišofa zīmējumi publicēti laikrakstos un žurnālos Jediot Achronot, Ha Aretz, Time Magazine, Newsweek Magazine, Money, Rolling Stone, The Atlantic Monthly, Harpers, The Washington Post, The New York Times, The Nation, The Willage Voice, Smart Money, The Wall Street Journal, Hippocrates, Conde Nast Traveler, The Boston Globe, The New Yorker, The New York Magazine, Barron’s, PC Computing, US News & the World Report, Diena, Rīgas Laiks, Ir u.c.