cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Greja piecdesmit nokrāsu triloģija
Kristjens Grejs
27 gadīgs multi miljardieris ar pelēkām acīm, muskuļainu augumu un tumši brūniem matiem. Kristjens spēj jebkuru sievieti padarīt tumši sarkanu vaigos. Kristjens noveles sākumā ir apburošs, noslēpumains, valdzinošs un ar tieksmi dabūt visu, ko vien vēlas, taču, iepazīstoties ar Anu, viņš sāk justies citādāk, jo nespēj Anu nokontrolēt un iegūt. Kristjenam ir slepena tieksme uz sadomazohismu. Kristjena vienīgās attiecības ar sievietēm ir dominanta un pakļāvīgā jeb verga attiecības. Viņš brīvdienās sauca savu vergu, nodrošina tai gultas vietu, ēdienu, jaunu apģērbu un pretim liek tai pakļauties viņa jebkurai vēlmei "Spēļu istabā". Taču Anu Kristjens nevar dabūt, jo viņa ir tik naiva, runā pretim un gudra. Pats Kristjens grāmatas sākumā Anai brīdina, ka neesot sirds uz puķu tipa puisis. Lēnā garā šo triju grāmatu laikā tiek atklāta Kristjena pagātne. Kopumā izrādās tā- Kristjens piedzima kādai smalkai brunetei, kura bija atkarīga no kreka un kas bija ielasmeita. Savas dzīves pirmajos četros gados Kristjens dzīvoja nabadzībā un izsalkumā, viņu suteners dedzināja ar cigaretēm, līdz viņa mātes suteners sasita viņu līdz nāvei. Kristjens tika nosūtīts uz bērnu namu. No šī bērnu nama viņu paņema bagātie Greji- Dr. Greisa Trevelina Greja un Kariks Grejs. Abi jaunie vecāki bija ļoti pacietīgi ar Kristjenu. Viņš bija vienīgais adoptētais bērns ģimenē un īpaši dīvains. Kristjens daudz nerunāja, viņš domāja un dažreiz darīja pāri savam brālim Elliotam. Augot Kristjens apguva klavierspēli, sāka lietot alkoholu un kļuva par nepaklausīgo pusaudzi. Viņš bija gudrs, bet nekomunicēja ar nevienu, jo nespēja uzticēties. Vienu vasaru viņa jaunās mammas draudzene Elēna paprasīja palīdzēt kopt pagalmu. Tajā dienā Elēna viņu noskpūstīja. Kristjens nesaprata, taču uzbudinājās, un tā sākās viņu slepenās dominanta/pakļāvīgā attiecības, kur Kristjens bija pakļāvīgais. Pēc pāris gadiem Kristjens saprata, ka vairs nespēj ar Elēnu būt kopā, un pats kļuva par dominantu. Vienīgās attiecības, ko spēja izveidot bija šīs sado mazo attiecības. Kristjens kā pakļāvīgās vienmēr izvelējās brunetes, jo tās atgādina viņa māti, un pārējie darbinieki ir blondi. Kristjens pats par sevi saka, ka ir "50 shades of f*cked up" jeb "50 toņu tumšs". Ana novēroja, ka viņam ir vairākas personības- mīļais Grejs, dominants un seksa alkatīgais Grejs, drūmais jaunais Grejs, pusaudzis/rotaļīgais Grejs, biznesmens Grejs. Katrai personībai ir konkrēts garastāvoklis vai mirdzums acī. Kristjens visas grāmatas laikā ir pedants, viņam interesē eko tehnoloģijas, helikopteri, Ana. Viņu visi cilvēki klausa, jo ir iebiedēti no viņa. Kristjens pats nesaprot, cik ļoti viņš ietekmē cilvēkus, kā arī to, ka viņu patiesi cilvēki mīl. Viņš ir no vienas puses pašpārliecināts, taču no otras- nē. Kristjens ir ietekmīgs cilvēks, kuram visa dzīve ir priekšā. Viņa motivācija pelnīt lielu naudu ir lai izgudrotu tehnoloģiju, lai varētu pabarot tik tiešam visus pasaules bērnus.
Anastasija Stīla
22 gadus veca koledžas absolvente, kas grāmatas sākumā dzīvo kopā ar savu labāko draudzeni Katrīnu. Viņai ir gari, brūni mati, lielas, zilas acis, bāla āda, smalka miesasbūve, grāmatas sākuma- slikta gaume drēbju ziņā. Ana ir īpatnēja. Viņa ir neveikla, taču ļoti attapīga, ar asu mēli. Viņa spēj izlocīties no jebkuras situācijas. Ana ir patstāvīga. Viņas tētis viņu ir mācījis vadīt mašīnu, šaut ar ieroci, pašaizsargāties. Grāmatas gaitā atklājas, ka Ana ir gatava uz jebkuru dzīves situāciju, par ko Grejs sajūsminājas. Ana grāmatas pirmajā daļā ir nepārliecināta par sevi, jo nav pieredzējusi seksa ziņā, taču Grejs viņu daudz ko ir mācījis. Grāmatu gaitā viņa kļūst par īstu eksperimentētāju gultas ziņā. Viņa ļāva sevi iepērt ar roku, ar pletni, ļāva sevi piesiet/pieķēdēt, ievietot vaginālās bumbas, aiziet acis un neko nedzirdēt. Būtībā Ana uzticējās Grejam pilnībā un viņš viņai ļāva izbaudīt šo saikni pilnībā. Iepazīstoties ar savu seksualitāti, Ana kļūst drošāka, un viņa pati sāk aicināt Greju uz "rotaļām". Runājot par Greju, Ana jebkurā izdevīgajā brīdī cenšas izprast Greju un viņa pagātni, kā arī viņa rīcību, kas viņai arī izdodas. Viņa motivē Greju un piemin, ka viņš ir labs cilvēks, ka viņā slēpjas pats gaišums. Ana neuzskata sevi par skaistuli, šo lomu viņa piešķir savai draudzenei, kaut vai pārējie vīŗieši krīt viņai pie kājām. Viņa nespēj pieņemt to, ka tik tiešām var kādam patikt. Ana ir neparedzama, un viņa ļoti daudz prāto savā galvā. Anai ir mīloša māte, kurai jau bija četri vīri. Anas tētis mira, un mātes vīru nr.2 sauc par tēvu.
Katrīna Kavanaugh
Anas labākā draudzene. Apburoša blondīne, kas strādā skolas avīzes redakcijā, ir žurnāliste. Katrīna spēj iegūt informāciju no jebkura cilvēka, izņemot Greju. Viņa ir satriecoši skaista, sabiedriska, māk visu pateikt precīzi un laikā. Katrīna patiesi mīl Anu, un, kad atrada dominanta/pakļāvīgā līgumu, dusmu pilna devās pie Greja ar draudiem, taču tie bija lieki. Visu grāmatu laikā Katrīna tur Greju aizdomās un ir piesardzīga pret viņu. Katrīna pirmās grāmatas vidū iemīlas ar Greja brāli Elliotu. Viņi kopā ir ideālais pāris. Viņiem turpinās attiecības līdz pat trešajai grāmatai, kuras beigās viņi saderinās un Katrīna ir stāvoklī.
Teilors
Greja padevīgais sargs. Dzīvo kopā ar Greju apartmentos un ir vienmēr viņam līdzās. Teiloram ir meita, kas pēdējās grāmatas beigās ir Tedija auklīte. Teilors ir atbildīgs, kādreizējs armijnieks, ar izcilām prasmēm visās jomās. Viņs ir Greja labākais vīrs. Ar Anu viņus saista īpašas attiecības, jo Ana centās ar viņu satuvināties, uzzināt ko sīkāku par viņu, tāpēc viņi pat apskāvās un smaidīja viens otram. Teilors katru savu kļūdu ļoti pārdzīvoja, pat zinot, ka Grejs viņu nekad neatlaistu. Ļoti labsirdīgs tips.
Hosē Rodrigez
Anas labākais draugs. Viņš ir lielisks fotogrāfs, kurš vienmēr bija iemīlējies Anā. Jau no bērnības pazīst Anu. Viņš nekad tā arī neatzinās, ka mīl Anu, taču visiem tas bija skaidrs. Hosē ir sabiedrisks, kautrīgs un talantīgs puisis.
Elliots Grejs
Kristjena vecākais brālis. Gara auguma, iededzis, blonds, zilacains jaunietis. Ļoti spēcīgs un draudzīgs. Ar Anu momentāli sadraudzējs. Elliots viemēr, kad ir izdevība, ķircina Kristjenu. Elliots jau no pirmās grāmatas ir kopā ar Katrīnu. Trešajā grāmatā tiek turēts aizdomās, ka viņš krāpj Katrīnu, taču izrādās, ka nekas tamlīdzīgs nav noticis. Elliots ir būvnieks. Viņš ir uzbūvējis gan Kristjena apartmentus, kalna māju, gan arī jauno villu.
Mia Greja
Kristjena mazā māsa. Kad Mia piedzima, Grejam viņa bija mīļākais cilvēks uz pasaules. Mia ir maza auguma, melnmataina meitene, kurai patīk iepirkties, rīkot ballītes un redzēt Kristjenu kopā ar Anu. Viņa ir pilnīgā starā par viņiem. Mia uzreiz sadraudzējas ar Anu. Mia ir atraktīva un vienmēr vilka visus uz pasākumiem. Mia iemīlējās Ītanā, kad to ieraudzīja, taču viņu saiešana kopā ilga ļoti lēni.
Dr.Flinns
Greja psihologs. Viņš bija vienīgais cilvēks pirms Anas, kas zināja itin visu par Greju. Katru nedēļu Grejs devās pie viņa, lai izprastu savas problēmas. Dr.Flinns jau bija kļuvis kā tētis Grejam. Viņš deva padomus Anai, kā lai rīkojas, jo Greja saiešana kopā ar Anu ir devusi lieliskus rezultātus.
Dr.Greisa Trevelina Greja
Kristjena Greja māte. Ārste. Gaumīga sieviete, ļoti gudra un mīloša. No visas sirds mīl Kristjenu. Viņai kūst sirds, kad redz Anu kopā ar Greju, īpaši, jo Grejs ir tik laimīgs. Vienmēr domāja, ka Grejs ir homoseksuālis. Kad Kristjens sēdēja pie klavieŗēm un dziedāja, viņa nespēja nesākt raudāt. Grāmatu gaitā pat spēja viņu sabučot un samīļot, ko bērnībā viņa nespēja darīt. Labsirdīga.
Karriks Grejs
Greja tētis. Arī ārsts, ļoti bagāts. Ar labu humora izjūtu un lādzīgs. Principā tādas pašas īpašības kā Greja mātei.
Karla Meja Vilksa
Anas māte. Mazliet bezatbildīga. Viņa ir atraktīva, smaidīga blondīne, kura atklāti runā par visu. Viņa ir tieša un nekautrīga.
Elena Robinson
Sieviete, kas bērnībā izmantoja Greju un iemācīja tam par dominanta/pakļāvīgā būšanu. Skaista sieviete gados, blonda. Viņa iesāka Greja biznesu, ziedojot tam 250,000$. Protams, saņēma visu naudu atpakaļ, un apvienojās ar Greju viņa skaistumkopšanas biznesā. Elēna vienmēr ir mīlējusi Greju un gribēja viņu atstāt sev, tacu viņš no viņas atteicās. Viņa uzskata, ka izvilka Greju no bedres, no alkoholisma un narkotikām. Kad Greja māte uzzināja, ka viņa samaitāja dēlu, Elēna tika padzīta no draugu loka un pilnībā atstumta. Arī Grejs atdeva šo skaistumkopšanas salonu ķēdi un nevēlējās viņu vairs redzēt. Elēnai bija neveiksmīga laulība, tādēļ meklēja sev pakļāvīgos.
Ītans Kavanaugh
Katrīnas brālis. Ļoti izskatīgs un jauks. Mia viņā momentāli iemīlējās, taču Ītans bija pārāk kautrīgs, lai ko uzsāktu.
Valoda
"Greja piecdesmit nokrāsas" triloģija ir saņēmusi ļoti daudz kritiku tieši par valodu un uzbūvi. E. L.Džeimsa pati ir atzinusi, ka nav pārlasījusi savu darbu, tādēļ tajā var būt daudz drukas kļūdu, piemēram, oriģinālvalodā (angļu valodā) ir tādi vārdi, kuri vienmēr ir daudzskaitlī (latviešu valodā, piemēram, bikses ir gan vienskaitlī, gan daudzskaitlī), bet viņa rakstīja "hairs", nevis "hair", kā arī visās grāmatās daudzas lietas atkārtojās. Grāmatās tika kritizēta ar to, ka tajās pārāk bieži un vienādi tiek aprakstītas seksa ainas.
Spīdolas iela
Spīdolas iela var būt:
Greja piecdesmit nokrāsu triloģija
Kino adaptācija
Grāmatu kino adaptāciju producēja Focus Features, Michael De Luca Productions un Trigger Street Productions, kopā ar Universal Pictures un Focus Features, kas iegādājās tiesības uz triloģiju 2012. gada martā. Studija Universal ir arī filmu izplatītājs. Sākotnēji Kristjena Greja un Anastasijas Stīlas lomām nolīga Čarliju Hanemu un Dakotu Džonsoni, bet Hanems 2013. gada oktobrī no lomas atteicās, viņa vietā stājās Džeimijs Dornans. Pirmās grāmatas ekranizējuma pirmizrāde notika un uzreiz ieņēma vadošo vietu vispelnošāko filmu sarakstos. Tomēr filmai bija arī negatīvas atsauksmes. Pēc pirmās filmas speciālās fanu pirmizrādes Ņujorkā, filmas režisore Sema Teilore Džonsone paziņoja par diviem filmas turpinājumiem, kas iznāks uz ekrāniem 2017. gadā.
Sustala
Sustala ir Ogres labā krasta pieteka Cēsu novadā.
Iztece - no Briņģu ezera. Tek ziemeļrietumu virzienā, pirms Inešiem strauji sagriežoties uz ziemeļiem. Ietek Ogrē lejpus Pāvītes ietekas. Lielākās pietekas - Dzirnavupīte, Orisāre no Ineša, Nedzīte no Nedža.
Sustalu šķērso valsts autoceļš V846 (Vestiena–Vējava–Ineši), netālu no upes atrodas Ineši.
EHR Superhits
Radio Superhits (arī EHR Superhits) ir komercradiostacija Latvijā. Radio darbu uzsāka 2016. gada 20. jūlijā plkst. 12:00 (Super FM vietā), un tajā skan dziesmas no 2000. gada līdz mūsdienām, un 2022. gadā pēc Retro FM nopirkšanas, radiostacija SuperHits izveidoja īpašu radio internetā: SuperHits Gold ar "Rietumu Bankas" atbalstu, kur skan 90. gadu mūzika, kopš tā laika arī radiostacijai pievienojās 1990. gadu hiti. Raidstacijas sauklis: "Dziesmas, kas liek justies labāk!"
Hitu nonstops
Nepārtraukta mūzikas plūsma — labākais fons darbam, mācībām vai izklaidei. Nekādu lieku runu — tikai populārakā mūzika no 90-tajiem līdz mūsdienām! Atceries, ka pozitīvs un enerģisks mūzikas fons dubulto darba ražīgumu!
Rīta programma
Raidījums tiem, kuri vēlas pozitīvi uzsākt savu rītu un saņemt enerģijas lādiņu visai dienai! Programmā pārsvarā tiek atskaņota aktīva, moža un līksma mūzika. Turklāt, pēc katras dziesmas skan paziņojums par precīzu laiku, kas palīdzēs Tev savlaicīgi uzsākt savas ikdienas gaitas. Rīta programma ir labākais raidījums, lai pamostos un sagatavotos ražīgai darba dienai!
Superhits Gold Superstars Top 5
Raidījums par popzvaigznēm un to lielākajiem hitiem. Katru sestdienu Superhits Gold Superstars Top5 uzzini kāda leģendāra mākslinieka vai grupas piecas šobrīd atzītakās dziesmas!
Ēterā, sestdienās no plkst. 11:00.
Atskats pagātnē
Populārākie 1990-to, 2000-šo un 2010-to gadu hīti šajā nedēļā.
Ēterā, darba dienās plkst. 9:00.
3 #1 hīti
Ēterā, darba dienās plkst. 13:00.
Manas Dzīves Superhits
Radio Superhits piedāvā raidījumu MANAS DZĪVES SUPERHITS ar Valdi Čirkstu! Tevi sagaida atklātas un izklaidējošas sarunas par mūziku, dzīvi un likteņa pavērsieniem. Katru nedēļu mūsu viesi studijā atcerēsies dziesmas, kas liek justies labāk, ar tām saistītos notikumus un piedzīvojumus viņu dzīvēs. Tie būs viņu dzīves SUPERHITI!
Ēterā, svētdienās plkst. 19:00.
Klubu Klasika
Radio Super Hits Klubu Klasika — klasiskie klubu hīti piektdienās kopā ar DJ Zani Stocku, sestdienās DJ Gustavito.
Ēterā, piektdienās un sestdienās no plkst. 20:00.
Super Chill-Out
Programma, kurā skan nomierinoši un liriski hīti. Ideāls fons pārdomām vai romantiskām attiecībām.
Ēterā, no svētdienas līdz ceturtdienai plkst. 22:00.
Super Party
Ballīšu hīti un klubu himnas.
Ēterā, piektdienās un sestdienās no plkst. 23:00.
Upesgrīva (Vandzenes pagasts)
Upesgrīva, arī Vandzenes Upesgrīva, ir ciems Talsu novada Vandzenes pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumos Grīvas upes krastā pie autoceļu P127 un P131 krustojuma 19 km no pagasta centra Vandzenes, 34 km no novada centra Talsiem un 129 km no Rīgas. Grīvas upe ciemu atdala no Mērsraga novada Upesgrīvas, ar ko tas faktiski saplūdis.
Vēsture
No 1875. līdz 1913. gadam kuģa kapteinis Indriķis Pūliņš un viņa brāļi Upesgrīvas kuģubūvētavā uzbūvēja 14 gafelšonerus (6 divmastu un 8 trīsmastu), lielākā daļa bija brāļu Pūliņu kopīpašums.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Šarls Lebēgs
Šarls Felisjēns Lebēgs (fr; dzimis, miris nav zināms) bija beļģu sporta šāvējs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.
Harku pagasts
Harku pagasts (et) ir viena no 16 Igaunijas Harju apriņķa pašvaldībām un aizņem apriņķa dienvidaustrumu daļu. Pagastā ietilpst 2 lielciemi (Harku un Tabasalu) un 22 ciemi. Robežojas ziemeļos ar Somu līci, austrumos ar Tallinas pilsētu, dienvidos ar Saues pagastu un Keilas pilsētu, bet rietumos - ar Rietumharju pagastu.
Šarls Lebēgs
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Lebēgs startēja divās šaušanas disciplīnās. 50 metru šaušanā ar pistoli viņš izcīnīja 19. vietu. Savukārt 50 metru šaušanā ar pistoli komandām viņš izcīnīja 4. vietu, būdams Beļģijas komandas pārstāvis.
Rāvusala
Rāvusala (ltg) ir ciems Balvu novada Balvu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 4 km no pagasta centra Naudaskalna, 10 km no novada centra Balviem un 227 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa P47, Teterupes krastā.
Burāšana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — Open klase
Pārstāvētās valstis un sportisti
Šajā disciplīnā startēja vismaz 82 sportisti (47 komandas) no 6 valstīm. Visas valstis šajā disciplīnā bija pārstāvētas pirmo reizi.
Iekavās uzrādīts zināmais/dokumentētais sportistu skaits no valsts.
Imers Pampuri
Imers Pampuri (sq; dzimis, miris ) bija albāņu svarcēlājs. 1972. gada vasaras olimpiskajās spēlēs viņš kļuva par pirmo albāni, kurš laboja olimpisko rekordu, par pirmo albāni, kurš spiešanā kļuva par pasaules čempionu un pēdējo pasaules čempionu spiešanā, jo pēc 1972. gada šī disciplīna tika izslēgta no starptautisko sacensību programmas.
Biogrāfija
Pampuri dzimis Tirānā. Kad viņam bija septiņi gadi, viņš sāka uzstāties kā akrobāts Tirānas cirkā. Pēc tam viņš pievērsās svarcelšanai. Pampuri kļuva par Tirānas sporta biedrības "17 Nentori" biedru. No 1964. līdz 1974. gadam viņš katru gadu uzvarēja nacionālajā čempionātā. .
1972. gadā Pampuri tika izvēlēts par Albānijas pārstāvi Eiropas čempionātā Konstancā. Spiešanā viņš pacēla 125 kg, tāpat kā poļu sportists Henriks Trembitskis, taču bija smagāks par poli. Tajā pašā gadā viņš piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs. 1972. gadā, kad Pampuri un viņa treneris pirms aizbraukšanas paziņoja, ka gatavojas iegūt medaļu Minhenes olimpiādē, daudzi Albānijas sporta vadītāji smējās. 1972. gada 29. augustā olimpiskajās spēlēs 27 gadus vecais albāņu svarcēlājs spiešanā laboja Josinobu Mijake uzstādīto olimpisko rekordu un kļuva par uzvarētāju šajā disciplīnā. Trīscīņas summā viņš šajās sacensībās ieņēma 9. vietu.
Vojcehs Hass
Vojcehs Ježijs Hass (pl, dzimis, miris ) bija poļu kinorežisors, scenārists un producents.
Karjera
Hass piedzima Krakovā, kur arī studēja Biznesa un tirdzniecības koledžā, vēlāk Krakovas tēlotājmākslas akadēmijā. Viņa kinodebija bija filma Harmonia (1948). 1950. gados Hass sāka darboties Lodzas filmu skolā.
1974. gadā viņš kļuva par Lodzas filmu skolas profesoru režijas nodaļā. Savā garajā karjerā režisēja tādas filmas kā "Saragosā atrastais manuskripts" (Rękopis znaleziony w Saragossie, 1965), "Lelle" (Lalka, 1968) un Sanatorium pod klepsydrą (1973).
Teikuma intonācija
Teikuma intonācija ir intonācija, kas var piemist teikumam un mainīt izteikuma būtību (piemēram, "jautājuma intonācija"). Teikuma intonācija ir valodas skaņu intensitātes, frekvences, ilguma un spektra maiņas, kā arī šo maiņu kombinācijas runas plūsmā, kurām valodā ir noteikta funkcija. Intonācija un uzsvars ir divi galvenie lingvistiskās prosodijas elementi.
Daudzas valodas lieto skaņas augstumu teikuma līmenī semantiski, piemēram, lai izteiktu pārsteigumu vai ironiju, vai lai mainītu izklāstu uz jautājumu. Šādas valodas sauc par intonāciju valodām. Latviešu, angļu, franču valodas pieder pie šīs grupas.
Intonācija teikuma līmenī
Teikuma līmenī intonācijas raksturošani izmanto sekojošus apzīmējumus - kāpjošā intonācija nozīmē, ka balss tonis pakāpeniski paaugstinās; krītošā intonācija nozīmē, ka tonis pazeminās. Peldošā intonācija krītas un tad ceļas, bet kulminējošā intonācija kāpj un tad krīt.
Intonācijas elementi
Runas intonācija sastāv no vairākiem elementiem, kam ir sava semantika un akustiskais veidojums.
Transkribēšana
Starptautiskajā fonētiskajā alfabētā vispārēju kāpjošu un krītošu intonāciju apzīmē ar diagonālām bultām: un. Tās var rakstīt kā zilbes daļu vai atdalīt ar atstarpi, ja intonācijai plašāka nozīme. Ar intonācijas palīdzību ar vieniem un tiem pašiem vārdiem teikumam var piešķirt dažādas nozīmes:
Pirmajā gadījumā jautātājs vaicā "ko darīsim?", bet otrajā - "uz kurieni iesim?"
Ābeļu iela
Ābeļu iela var būt:
Hosē Enrike
Hosē Enrike Sančess Diass (dzimis Valensijā, Spānijā) ir spāņu bijušais futbolists. Spēlēja ar 3. numuru kreisās malas aizsarga pozīcijā.
Profesionāļa karjeru sācis 2004. gadā klubā Levante UD. Spēlējis arī Valencia CF un Celta Vigo un Villarreal CF. 2007. gadā pārgājis uz Newcastle United F.C., ar kuru tika parakstīts piecu gadu līgums. Vēlāk spēlējis arī citā Anglijas klubā Liverpool FC. Karjeru noslēdza 2017. gadā Saragosas "Real".
Sasniegumi
Newcastle United
Liverpool
Vilhelms Zigfrīds Štafenhāgens
Vilhelms Zigfrīds Štafenhāgens (de; 1814—1881) bija vācbaltiešu mākslinieks, zīmēja Baltijas provinču skatus.
Dzīvesgājums
Dzimis 1814. gada 27. septembrī Kuldīgā jurista un bibliotekāra Ulriha Gotharda Štafenhāgena un viņa sievas Juliānas, dzimušas Kupferes, ģimenē. No 1834. gada mācījās Pēterburgas Mākslas akadēmijā, bet slimības dēļ bija spiests mācības pārtraukt. 1846. gadā viņš kļuva par Eduarda Šmita fon der Launica mācekli, no 1847. līdz 1849. gadam viņš studēja Minhenes Mākslas akadēmijā.
No 1850. gada Štafenhāgens bija Jelgavas pilsētas mākslinieks, ar savu zīmējumu albumu "Baltijas skatu kartes" (Album baltischer Ansichten, 1866) viņš kļuva slavens visā Baltijā. Darbs iznāca 3 sējumos. Kopš 1873. gada viņš dzīvoja savā namā Kuldīgā, kas pazīstams kā Štafenhāgena nams. Miris 1881. gada 8. janvārī Jelgavā.
Krestcu rajons
Krestcu rajons ir Krievijas Novgorodas apgabala administratīvais rajons apgabala centrālajā daļā. Rajons robežojas ar Novgorodas apgabala Malaja Višeras rajonu ziemeļos, Okulovkas rajonu austrumos, Valdajas rajonu dienvidaustrumos, Demjanskas rajonu dienvidos, Parfinas rajonu dienvidrietumos un Novgorodas rajonu rietumos.
Krestcu rajonā dzīves pēdējās nedēļas pavadīja dzejnieks Veļimirs Hļebņikovs (Велимир Хлебников, 1885 — 1922). Šeit viņš mira un tika apglabāts Krestcu kapos.
The Curse of Oak Island
The Curse of Oak Island ir realitātes šovs par Oukailendu Jaunskotijā, Kanādā. Raidījuma pirmizrāde Kanādā notika History kanālā 2014. gada 5. janvārī. Šovs balstās uz brāļu Rika un Mārtija Lagīnu centieniem atrisināt 220 gadu veco Oukailendas noslēpumu. Izmantojot modernas tehnoloģijas un dažādu ekspertu palīdzību, viņi cenšas atrast dārgumus un vēsturiskus priekšmetus, kas, domājams, ir aprakti Oukailendā. 2016. gada 2. augustā tika paziņots, ka Nova Scotia Business Inc. ir piešķīruši $1 271 546 lielu finansējumu raidījuma 4. sezonas veidošanai, kas tiks pārraidīta no 2016. gada novembra.
Pārskats
Šova The Curse of Oak Island galvenie varoņi ir brāļi Mārtijs Lagīna un Riks Lagīna no Kingsfordas Mičiganā. Šovā tiek pētīta salas vēsture, jaunākie atklājumi un teorijas, kā arī uz salas esošā "Naudas bedre", dziļurbums "10-x" un Oukailendas purvs.
Sākums
Brāļi sāka interesēties par salu 1965. gadā pēc žurnāla Reader's Digest 1965. gada janvāra izdevuma izlasīšanas, kurā tika aprakstīti Restālu ģimenes mēģinājumi izpētīt tā saukto "Naudas bedri" Oukailendā. Mārtijam un Rikam pieder uzņēmuma Oak Island Tours akciju kontrolpakete, šī uzņēmuma īpašumā ir lielākā daļa salas teritorijas. Vēlāk Prometheus Entertainment aicināja brāļus radīt realitātes šovu par salas dārgumu meklēšanu. Brāļiem Lagīnām palīdz Dens un Deivs Blankenšipi, kas dzīvo uz salas un meklē Oukailendas dārgumus jau kopš 1960. gada.
Teorijas
Sērijās pētītās teorijas ietver gan iespējamo Svētā Grāla, gan dažādu senu tautu priekšmetu, gan Viljama Šekspīra manuskriptu atrašanos salas dzīlēs. Īpašie viesi ir bijuši pētnieks Dž. Hjūtons Pulicers, kas izvirzīja teoriju par senu jūrasbraucēju dārgumiem, Pīters Amundsens, kas izteica pieņēmumu par Frānsisa Bēkona slepeno sadarbību ar rožkrustiešiem, Ketlina MakGovena un Elans Batlers ar savu teoriju par templiešu bruņinieku darbībām uz salas un citi.
14. Saeimas vēlēšanas
14. Saeimas vēlēšanas Latvijā notika. Cilvēkiem, kas nevarēja balsot vēlēšanu dienā, bija iespēja nodot savu balsi glabāšanā iepriekšējās trīs dienās īpaši noteiktos laikos daļā no vēlēšanu iecirkņiem. Vēlēšanas norisinājās piecos vēlēšanu apgabalos: Rīgā, Vidzemē, Latgalē, Zemgalē un Kurzemē. Saeimā tiek ievēlēti 100 deputāti. Saeimas vēlēšanās piedalījās 19 partiju un partiju apvienību kandidātu saraksti, kas sastāvēja no 1829 deputātu kandidātiem. Deputātu kandidātu sarakstu iesniegšana notika no 13. jūlija līdz 2. augustam.
Balsošanas sistēma
Latvijas Republikas Satversme nosaka, ka Saeimu ievēl vienlīdzīgās, tiešās, aizklātās, brīvās un proporcionālās vēlēšanās, piešķirot vietas partijām, kuras iegūst vismaz 5% balsu. Vēlēšanas parasti notiek reizi četros gados, oktobra pirmajā sestdienā, bet Latvijas Valsts prezidentam ir tiesības pieprasīt ārkārtas vēlēšanas. Tiesības vēlēt ir pilntiesīgiem Latvijas pilsoņiem, kuri vēlēšanu dienā ir sasnieguši astoņpadsmit gadu vecumu. Saeimā var ievēlēt jebkuru pilntiesīgu Latvijas pilsoni, kurš vēlēšanu pirmajā dienā ir vecāks par divdesmit vienu gadu.
Vēlēšanu apgabali
Latvijā ir pieci Saeimas vēlēšanu apgabali — Kurzeme, Vidzeme, Latgale, Zemgale un Rīga. No katra vēlēšanu apgabala tiek ievēlēts konkrēts skaits deputātu proporcionāli iedzīvotāju skaitam apgabalā. Katram vēlēšanu apgabalam ir savi kandidātu saraksti. Ārzemēs dzīvojošie Latvijas pilsoņi tiek pieskaitīti pie Rīgas vēlēšanu apgabala.
Priekšvēsture
14. Saeimas vēlēšanas bija desmitās Saeimas vēlēšanas pēc Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanas 1990. gada 4. maijā.
Iepriekšējās vēlēšanās Saeimā iekļuva septiņas politiskās partijas un to apvienības. Vislielāko vēlētāju atbalstu trešo reizi pēc kārtas ieguva "Saskaņa", tai sekoja "KPV LV" un "Jaunā konservatīvā partija". Saeimā iekļuva arī "Attīstībai/Par!", "Nacionālā apvienība", "Zaļo un Zemnieku savienība" un "Jaunā Vienotība". Pēc vēlēšanām koalīciju izveidoja pieci politiskie spēki: "Jaunā Vienotība", "Jaunā konservatīvā partija", "Attīstībai/Par!", "Nacionālā apvienība", kā arī daļa no "KPV LV" frakcijas.
Pēc Jāņa Bordāna un Alda Gobzema neveiksmīgajiem mēģinājumiem izveidot valdību par Ministru prezidentu kļuva Saeimā mazākās frakcijas līderis Krišjānis Kariņš.
13. Saeimas darbības laikā vairāki deputāti pameta savas frakcijas. 2018. gada 6. novembrī, tajā pašā dienā, kad 13. Saeima uzsāka savu darbību, no partijas "Saskaņa" frakcijas izstājās Jūlija Stepaņenko, savukārt 2019. gada 6. februārī no partijas "KPV LV" frakcijas tika izslēgts Aldis Gobzems. 5. jūnijā no "Nacionālās Apvienības" izstājās Inguna Rībena. 29. maijā no "KPV LV" izstājās arī Linda Liepiņa. 30. maijā viņai sekoja Karina Sprūde, bet 13. jūnijā Didzis Šmits. 2019. gada 26. augustā Anda Čakša izstājās no ZZS partijas un frakcijas, un iestājās Jaunās Vienotības partijā. Frakciju pametušie deputāti tiek uzskatīti par pie frakcijām nepiederošiem jeb neatkarīgajiem deputātiem. 2020. gada 8. janvārī no frakcijas "KPV LV" tika izslēgts deputāts Aldis Blumbergs, kā arī partijas izveidotājs un līderis Artuss Kaimiņš, paliekot frakcijā 10 deputātiem. Kaimiņš, vēl būdams viens no partijas līdzpriekšsēdētājiem, 20. janvārī paziņoja, ka 8. februāra biedru sapulcē balsos par partijas likvidāciju, tikmēr otrs partijas līdzpriekšsēdētājs Atis Zakatistovs virzīja jautājumu par partijas nosaukuma un zīmola maiņu.
2019. gada 14. novembrī 13. Saeima pieņēma pretrunīgi vērtētās politisko partiju finansēšanas likuma izmaiņas, kas paredz vairāk kā septiņas reizes palielināt partiju finansēšanu no valsts budžeta. Tas tika darīts par spīti iniciatīvai atlikt finansējuma pieaugumu līdz 14. Saeimas ievēlēšanai, kas saņēma vairāk nekā 12 tūkstošus parakstu. Iniciatīva sasniedza minimālo atbalstītāju skaitu, lai to varētu iesniegt Saeimai 12 dienu laikā, kas ir otrais īsākais periods portāla "ManaBalss.lv" vēsturē.
2019. gada 15. novembrī sākās parakstu vākšana 13. Saeimas atsaukšanai. Pirmās dienas laikā to parakstīja ap 8000 cilvēku, 18. novembrī parakstu skaits saniedza 25 000. Lai organizētu referendumu par Saeimas atlaišanu, ir nepieciešams savākt tik lielu parakstu skaitu, kas atbilstu desmitajai daļai balsstiesīgo skaitam iepriekšējās vēlēšanās jeb 154 865 līdz 2020. gada 14. novembrim. Kopā par iniciatīvu parakstījās 54 254 cilvēki.
Dzimums, izglītība, pilsonība, dzīvesvieta
Vēlēšanās pieteikti 1832 kandidāti — 1167 (63,7%) vīrieši un 665 (36,3%) sievietes 19 sarakstos. Augstākā izglītība bija 1366 (74,6%) kandidātiem, vidējā izglītība — 432 (23,6%), pamatizglītība — 34 (1,9%). Vēlēšanās piedalījās kandidāti ar dubultpilsonību: trim kandidātiem bija arī ASV pilsonība, pa vienam — Austrālijas, Austrijas, Dānijas, Igaunijas, Libānas, Lietuvas un Vācijas pavalstniecība. Vēlēšanās kandidējušais Libānas pilsonis bija Hosams Abu Meri, bet personas ar Latvijas Republikas un Amerikas Savienoto Valstu dubultpilsonību bija Viktorija Anna Graudiņa, Vita Anda Tērauda un Arturs Krišjānis Kariņš. Amerikas Savienoto Valstu pilsonis Māris Indulis Graudiņš nenorādīja šo pilsonību. Starp pašvaldībām visvairāk —Rīgā — dzīvojoši bija 696 jeb 38% kandidātu, bet vismazāk dzīvoja Varakļānu novadā — viens.
Vecums
15 jeb 0,8% kandidātiem bija 21 gads, 13 jeb 0,7% kandidātiem vairāk nekā 80 gadu. Vidējais kandidātu vecums 46,3 gadi. Plašākās vecumgrupas vēlēšanās bija 41—50 gadu grupa ar 493 (26,9%) un 31—40 gadu grupa ar 479 (26,1%) kandidātiem, tātad 53% kandidātu bija vecumā no 31 līdz 50 gadiem, jaunākais kandidāts bija 2001. gadā dzimušais BDO invest jaunākais juridiskais konsultants Dāvis Dejus, vecākais kandidāts bija 1930. gadā dzimušais Rīgas domes Mājokļu un vides departamenta galvenais speciālists-būvinženieris Ilmārs Reinholds Drēziņš, kuram bija pilni 92 gadi.
Ģimenes stāvoklis
46,5% jeb 851 kandidāts savu ģimenes stāvokli nenorādīja, 752 jeb 41,0% norādīja, ka precējušies, 64 jeb 3,5%, ka šķīrušies, 151 jeb 8,2%, ka neprecējušies, bet 14 jeb 0,8% bija atraitņi.
Tautība
1098 (59,9%) kandidāti bija reģistrēti kā latvieši, 109 (5,9%) krievi, 15 (0,8%) poļi, 13 (0,7%) ukraiņi, 7 lietuvieši, 4 baltkrievi, 3 ebreji, 3 tatāri, 2 armēņi, kā arī viens lībietis (līvs), baškīrs, gruzīns, igaunis, karēlis, libānietis, udmurts un vācietis. 570 (31,1%) kandidāti savu tautību nenorādīja.
Reģistrācija
Vēlēšanām kandidātu sarakstus varēja iesniegt no līdz.
Citas aptaujas
2019. gada augustā "Kantar TNS" aptauja secināja, ka 62% no vēlētājiem balsotu par to pašu partiju, par kuru balsoja 13. Saeimas vēlēšanās, savukārt, 26% pilsoņu vairs par to pašu partiju nebalsotu.
2019. gada novembrī sākās parakstu vākšana par Saeimas atlaišanu. Parakstu vākšanas sākumā tā ieguva plašu ažiotāžu un mēneša laikā tika savākti vairāk kā 40 000 parakstu, bet pēc tam parakstu vākšanas ātrums samazinājās. Mēneša beigās Factum publicēja aptaujas rezultātus, kas secināja, ka aptuveni 31% Latvijas iedzīvotāju atbalsta Saeimas atlaišanu.
790. gads
790. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.
14. Saeimas vēlēšanas
Citas aptaujas
2019. gadā 90. Eirobarometra aptauja liecināja, ka, lai gan lielākā daļa – 82% Latvijas iedzīvotāju neuzticas politiskajām partijām, šo cilvēku īpatsvars ir samazinājies par septiņiem procentpunktiem kopš 2017. gada rudeņa. Neuzticēšanās Saeimai arī samazinājusies par deviņiem procentpunktiem šajā laika posmā un 2019. gadā bija 66%.
2020. gada marta SKDS aptauja secināja, ka 19% Latvijas iedzīvotāju ir lojāli kādai partijai. 2013. gadā šādu cilvēku īpatsvars bijis 26%. Nemainīga ir tā cilvēku grupa, kura neatzīst nevienu partiju par labu un balso pēc "mazākā ļaunuma" principa — 26%, bet 33% respondentu atzina, ka balso katrās vēlēšanās par citu partiju.
"Eurobarometer" aptaujā, kas tika veikta no 2021. gada 14. jūnija līdz 5. jūlijam atklājās, ka Latvijā vismazāk cilvēku tic viņu balss nozīmei Eiropas Savienībā. Tikai 28% Latvijas iedzīvotāju piekrīt ka viņu balsij Latvijā ir nozīme, bet 71% nepiekrīt šim apgalvojumam. Tā paša gada oktobrī SKDS aptaujā 13. Saeimai bija viszemākais uzticības rādītājs – 16%. Vēsturiski zemākais uzticības rādītājs Saeimai ir bijis 2009. gada janvārī – 4,5%, savukārt 10. decembrī publicētajā SKDS aptaujā secināja, ka absolūtais vairākums Latvijas iedzīvotāju ir neapmierināti ar politisko partiju darbu valdībā. Aptaujas dalībnieki bija visvairāk apmierināti ar Jaunās Vienotības darbu (28%), bet vismazāk apmierināti ar Nacionālās Apvienības darbu (17%).
Pēc vēlēšanām Kantar veica aptauju par Latvijas iedzīvotāju domām par vēlēšanu rezultātiem. Trešā daļa ir apmierināti, 56% nav apmierināti, no tiem 35% ir ļoti neapmierināti. Bet 10% iedzīvotāju nav snieguši atbildi šajā jautājumā.
Brandīsa pie Orlices
Brandīsa pie Orlices (cz) ir pilsēta Čehijā, Pardubices apgabala Ūstu pie Orlices apriņķī pie Tiha Orlices upes.
Vēsture
Ilgu laiku atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijā.
Grābēji
Grābēji (en) ir 2010. gada asa sižeta krimināltrilleris, kura režisors un viens no scenārija autoriem ir Džons Lesenhops. Galvenās lomas atveido Mets Dilons, Pols Volkers, Idriss Elba, Džejs Hernandezs, Maikls Īlijs, T.I., Kriss Brauns un Heidens Kristensens. Filmas pirmizrāde notika Holivudā.
Banku aplaupītāju grupa saprot, ka viņu vairākus miljonus dolārus vērto plānu sāk apdraudēt kāds sīksts un cinisks detektīvs.
ASV Bruņotie spēki
ASV Bruņotie spēki (en) ir Amerikas Savienoto Valstu bruņotie spēki. ASV Bruņoto spēku sastāvā ietilpst: armija (U.S. Army), jūras kājnieku korpuss (U.S. Marine Corps), jūras kara flote (U.S. Navy), gaisa spēki (U.S. Air Force) un krasta apsardze (U.S. Coast Guard).
Aila Fišere
Aila Langa Fišere (en; dzimusi Maskatā) ir austrāliešu aktrise.
Dzimusi skotu izcelsmes ģimenē Omānā, kur viņas tēvs strādāja kā finansists Apvienoto Nāciju Organizācijas labā, bet sešu gadu vecumā ģimene pārcēlās uz Pērtu Austrālijā.
Karjeras sākumā tēlojusi ziepju operās Paradise Beach un Home and Away. Kopš 2002. gada pazīstama ar lomām Holivudas filmās, pārsvarā dažādās komēdijās, tai skaitā "Skubijs Dū" (2002), "Es mīlu Hakabijus" (2004), "Nelūgtie viesi" (2005), "Karstgalvis Rods" (2007), "Noteikti, varbūt" (2008), "Šopaholiķes atzīšanās" (2009), Rango (2011), "Vecmeitas" (2012), kā arī lomu TV seriāla Arrested Development (2013) ceturtajā sezonā. 2013. gadā filmējusies filmās "Lielais Getsbijs" un "Krāpšanas ilūzija". Par tēlojumu filmā "Nelūgtie viesi" saņēmusi MTV Movie Awards.
Stūrīši (Laucienes pagasts)
Stūrīši ir ciems Talsu novada Laucienes pagastā. Izvietojies pagasta rietumos pie autoceļa V1407 9,5 km no pagasta centra Laucienes, 4,5 km no novada centra Talsiem un 124 km no Rīgas. Faktiski saplūst ar Laidzes pagasta Stūrīšu ciemu, kas izveidojies ap bijušo Talsu mācītājmuižu un 1896. gadā dibināto Talsu leprozoriju.
Ārpāds
Ārpāds (hu; dzimis ap 845. gadu, miris ap 907. gadu) bija ungāru lielkņazs (hu). Otrais zināmais ungāru valdnieks. Ungārijas nacionālās Ārpādu dinastijas nodibinātājs, kura valdīja Ungārijā līdz 1301. gadam. Ārpāda vadībā ungāru ciltis pārgāja Karpatu kalnus un ieradās mūsdienu Ungārijas teritorijā.
Ārpāds bija pirmā zināmā ungāru lielkņaza Ālmoša dēls. 849. gadā ungāri, kuri atradās Dņepras kreisajā krastā, ar Bizantijas imperatora Leona VI atbalstu, uzbruka Bulgārijas valstij. Bulgārijas valdnieks Simeons I savukārt vienojās ar pečeņegiem par uzbrukumu ungāriem. 896. gada Dienvidu Bugas kaujā bulgāri smagi sakāva ungārus. Sakāves rezultātā ungāri Ārpāda vadībā bija spiesti doties uz rietumiem un ieņēma Tisas upes augšteci. Ap 900. gadu ungāri jau kontrolēja visu mūsdienu Ungāriju, un devās postošos sirojumos pa visu Eiropu līdz 955. gadā Svētās Romas imperators Oto I tos sakāva Lehfeldas kaujā.
Konstantinopoles vēsture
Konstantinopoles vēsture aptver laika periodu no šīs pilsētas kļūšanas par Romas impērijas galvaspilsētu no 330. līdz 1453. gadam, kad pilsētu ieņēma osmaņu karaspēks.
Pilsētas pirmsākumi
Romas imperators Konstantīns I Lielais atzinīgi vērtēja Bizantijas izdevīgo atrašanās vietu "pie jūras, kas atrodas starp Eiropu un Āziju". Turklāt Konstantīna lēmumu ietekmēja nemierīgā situācija pašā Romā: aristokrātijas neapmierinātība un pastāvīgas nesaskaņas cīņā par troni. Imperators veica reformas, izveidojot jaunu administratīvo centru — Konstantinopoli. Pilsētas būvniecība tika uzsākta 324. gada rudenī. Pilsētas būvniecības laikā tās robežām apkārt tika uzcelts zemes valnis, kas pasargāja vēl neuzbūvēto pilsētu. Pēc Konstantīna pasūtījuma uz Bizantiju tika atvesti pazīstami arhitekti, gleznotāji un tēlnieki, labākie mūrnieki un namdari, kurus atbrīvoja no citiem valsts pienākumiem. Lai paātrinātu galvaspilsētas būvniecību, imperators lika visiem nekustamā īpašuma īpašniekiem iegādāties vismaz vienu māju jaunuzceltajā pilsētā (tikai tad, ja ir šis nosacījums tika izpildīts, īpašuma saimnieki to varēja novēlēt saviem mantiniekiem).
Konstantīns dažādos veidos mudināja romiešus pārcelties uz jauno pilsētu no dažādām Romas impērijas provincēm, piešķirot viņiem īpašas tiesības un atvieglojumus. Daudzi uz Konstantinopoli tika atgādāti ar varu. Konstantīns bija izdevis likumu, saskaņā ar kuru visi, kas pārcēlās un iegādājās nekustamo īpašumu jaunajā galvaspilsētā, bez maksas ieguva graudus, eļļu, vīnu un kurināmo. Šai tā saucamajai "pārtikas prēmijai", kas pastāvēja apmēram pusgadsimtu, bija liela loma Bizantijas jauno iedzīvotāju skaita pieaugumā, starp kuriem daudzi bija amatnieki, jūrnieki un zvejnieki. Turklāt, piesaistot resursus, Konstantīns parūpējās arī par pilsētas dekorēšanu, bija atvesti lieliski mākslas darbi no visas plašās impērijas — no Romas un Atēnām, Korintas un Delfiem, Efesas un Antiohijas. 330. gada 11. maijā notika krāšņa Romas impērijas galvaspilsētas iesvētīšanas ceremonija, pilsētu nodēvēja par Jauno Romu. Galvenās svinības noritēja hipodromā un tajās bija iekļautas izrādes, izklaides un sporta sacensības, tai skaitā sacensības ar sacīkšu ratiem. Kristietība tajā laikā kļuva par dominējošo reliģiju, Konstantīna valdīšanas laikā daudzi pagānu tempļi antīkajā Bizantijā bija pārvērtušies par kristiešu baznīcām un sabiedriskajām ēkām. Par godu jaunās galvaspilsētas iesvētīšanai izkala monētu, uz kuras bija attēlots Konstantīns kaujas ķiverē ar šķēpu rokā. Tomēr nosaukums "Jaunā Roma" netika izmantots, un drīz vien galvaspilsētu sāka saukt par Konstantinopoli - Konstantīna pilsētu.
Imperatora Konstantīna laikā likta pamatakmeņus Svētās Sofijas katedrālei, Svētās Irinas baznīcai, Svētā Akakija baznīcai pie Zelta Raga un Svētā Mokija baznīcai, kura atradās ārpus pilsētas sienām. Kopā ar pirmajām baznīcām Konstantinopolē tika uzcelts iespaidīgais Laimes templis, modernizētas vairākas svētnīcas. No Delfiem tika atvesta bronzas "čūskas kolonna". No Romas atveda slaveno pieminekli dievietei Atēnai. Pilsētā izveidoja senātu, turpmāk šeit atradās viens no konsuliem. Uz Konstantinopoli novirzīja iespaidīgu Ēģiptes graudu plūsma, kas iepriekš bija paredzēta Romas iedzīvotāju patēriņam.
Konstantīna valdīšanas beigās viņa radītajā pilsētā, kas, tāpat kā Roma, bija izstiepusies uz septiņiem pakalniem, uzcēla aptuveni 30 piļu un tempļu, vairāk nekā četri tūkstoši ievērojamu dzīvojamo ēku muižniekiem, hipodromu, cirku un divas teātru ēkas, vairāk nekā 150 pirtis, aptuveni simts maiznīcu, astoņus ūdensvadus, kā arī tūkstošiem vienkāršu māju. Uz ziemeļiem centrālajā laukumā atradās Kapitolija ēka, kurā līdz 4. gadsimta beigām saglabāja pagānu tempļus un dažādu pagānu dievu un dievību svētnīcas. Konstantīna un viņa mantinieku laikā liela uzmanība pievērsa jūrniecībai un tirdzniecībai; tika uzbūvētas ērtas ostas, kuģu piestātnes, tirgoņu noliktavas, kā arī tika palielināts jūras flotes apjoms, kas veicināja Konstantinopoles ekonomisko izaugsmi.
Identitāte (filma)
"Identitāte" (en) ir 2003. gada ASV neo-noir trillera filma, kuras režisors ir Džeimss Mengolds. Filmā galvenās lomas atveido Džons Kjūsaks, Rejs Liota, Amanda Pīta, Alfreds Molina, Klea Duvāla, Rebeka De Morneja, Džons Hokss, Džons Makginlijs, Viljams Lī Skots, Džeks Bjūzijs un Pruits Teilors Vinss. Filma balstīta uz Agatas Kristi romānu And Then There Were None.
Konstantinopoles vēsture
Pēc Konstantīna nāves
Pēc Konstantīna Lielā, nāves, kurš nomira 337. gadā Nikomēdijā, pašiznīcināšanās process un pagrimums Romas impērijā pastiprinājās. Starp Konstantīna pēctečiem sākās cīņa par varu, viena no visdramatiskākajām epizodēm bija dumpis galvaspilsētā, kuru organizēja Konstancijs II, viņš izmantoja Bizantijas armijas neapmierinātību un apjukumu, kas radās pēc tam, kad Konstantīns novēlēja milzīgo valsti saviem trim dēliem (Konstancijam II, Konstantīnam II un Konstantam) un diviem brāļa bērniem (Dalmācijam Jaunākajam un Hanniballānam Jaunākajam). Konstantinopolē notika asiņains slaktiņš, kura laikā nogalināja daudzus mirušā imperatora radiniekus, tai skaitā abus brāļa dēlus (izglābties izdevās tikai Konstantīnam Gallam un Juliānam, kuri bija dēli arī nogalinātajam Flāvijam Jūlijam Konstancijam, Konstantīna Lielā brālim). Konstanss, vairāk nekā desmit gadus noturēja varu pār Rietumu Romas impērijas daļu, līdz gāja bojā 350. gadā, cīņā ar militāro līderi Magnomu Magnēciju.
Identitāte (filma)
Filma ir par desmit svešiniekiem nomaļā Nevadas hotelī, kuri uz laiku ir nošķirti no pārējās pasaules. Pēkšņi viens pēc otra viņi tiek noslēpumaini nogalināti.
"Identitāte" pirmizrāde notika. Filma bija finansiāli veiksmīga, nopelnot 90 miljonus ASV dolārus. Filma izdošanas brīdī saņēma atšķirīgas kritiķu atsauksmes, taču kopš tā laika "Identitāte" ir ieguvusi kulta filmas statusu.
Konstantinopoles vēsture
Pēc Konstantīna nāves
Tikai pēc Konstantīna II uzvaras pār Magnēciju impērijā atkal atjaunoja viena imperatora valdību. 357. gadā no Patras uz tikko uzcelto Konstantinopoles Svēto Apustuļu baznīcu svinīgi pārvietoja šķirstu ar svētā apustuļa Andreja Pirmsauktā pīšļiem, kas atradās blakus ar Lūkas, Efesas Timoteja un Konstantīna Lielā apbedījumiem (kopš Konstantīna apbedīšanas līdz 11. gadsimtam Svēto Apustuļu baznīca, kalpojusi, kā atdusas vieta Bizantijas imperatoriem).
Viduslaiku metropole
Pilsētā strauji pieauga iedzīvotāju skaits, strauji attīstījās tirdzniecība un amatniecība, ar pirmo Austrumromas imperatoru pūlēm Konstantinopole kļuva par vienu lielākajām pilsētām Eiropā un Tuvajos Austrumos. Pēc Romas krišanas 5. gadsimtā Konstantinopole kļuva par Austrumromas impērijas galvaspilsētu, saglabājot šo statusu gandrīz 10 gadsimtus. Bizantijas laikmeta periodā Konstantinopoles vēsture bija bagāta ar straujiem politiskiem notikumiem — tautas atmodām un pils intrigām, imperatoru slepkavībām un valdošo dinastiju maiņām, daudzskaitlīgiem ielenkumiem un karagājieniem pret spēcīgajiem rietumu un austrumu kaimiņiem. Līdz 13. gadsimtam Konstantinopole bija lielākais kultūras un izglītības centrs viduslaiku Eiropā, ievērojami apsteidzot citu pasaules valstu galvaspilsētas kultūras un izglītības jomā.
Viena no raksturīgākajām iezīmēm Konstantinopoles politiskajā dzīvē bija pastāvīgā cīņa par varu starp dažādiem aristokrātu grupējumiem, armiju, tirgotājiem un garīdzniekiem. Galvaspilsētas elite bija ļoti nestabila un mainīga, jo Bizantijas valsts pārvaldē varēja iesaistīties visu sociālo slāņu pārstāvji. Daudzi galvaspilsētas augstmaņi ne tikai nekaunējās par savu "prasto" vai provinciālo izcelsmi, bet pat lepojās ar to. Turklāt pat imperatora troni pils sazvērestību, mīlas intrigu, veiksmīgu kāzu, armijas vai pilsētnieku veikta apvērsuma rezultātā varēja iegūt cilvēks, kurš nebija dižciltīgs vai nāca no tautas. Piemēru tam Bizantijas vēsturē ir bijis ne mazums, par imperatoriem bija kļuvuši pat parasti karavīri, kuri uzkalpojušies līdz vidēja militārista līmenim, miesnieki un zemnieki. Konstantinopolē īpaši spilgti varēja sajust kontrastu starp nabadzību pilsētas apakšējos slāņos un aristokrātu, galma un garīdznieku bagātību. Pilsētu pelnīti dēvēja par "galveno greznības un nabadzības centru starp Austrumiem un Rietumiem".
Konstantinopoles krišana
Turku iebrukums 1453. gada maijā kļuva par cēloni Bizantijas neatgriezeniskajai bojāejai, tā tika iekļauta Osmaņu impērijā — vienā no spēcīgākajām pasaules valstīm. Konstantinopoles krišana atstāja milzīgu iespaidu uz laikabiedriem, izraisot šoku visā kristīgajā Eiropā. Turklāt kādreiz plaukstošās pilsētas kultūras mantojuma iznīcināšana nodarīja neatgriezenisku kaitējumu visai Eiropas kultūrai. Eiropā turki kļuva par sinonīmu vardarbībai.
Leforts
Leforts var būt:
Faisa
Faisa (en) ir koraļļu sala Klusajā okeānā, Karolīnu salu arhipelāga rietumu daļā. Ietilpst Mikronēzijas Federatīvo Valstu Japas pavalstī, kur veido atsevišķu minicipalitāti. Salas vienīgā apdzīvotā vieta ir Čoičoi salas dienvidos.
Ģeogrāfija
Faisa ir koraļļu sala Karolīnu salu rietumu daļā 85 km uz austrumiem no Uliti. Sala ir līdz 18 m augsta un samērā auglīga. 20. gadsimta pirmajā pusē salā tika intensīvi iegūti fosfāti. No Otrā pasaules kara laikiem salā saglabājies amerikāņu būvēts lidlauks.
Kristofers Loids
Kristofers Elens Loids (en; dzimis ) ir amerikāņu aktieris.
Pazīstams ar Emeta Brauna lomu "Atpakaļ nākotnē" triloģijā, tēvoča Festera lomu filmās "Adamsu ģimene" (1991) un "Adamsu ģimenes dārgumi" (1993), tiesneša Dūma lomu filmā "Kurš iegāza trusīti Rodžeru?", tomēr populārs kļuva pēc Džima Ignatovska attēlošanas televīzijas seriālā Taxi.
Ir ieguvis trīs Primetime Emmy balvas un vienu Independent Spirit Award.
Maurīcio Sarri
Maurīcio Sarri (it, dzimis Neapolē) ir itāliešu futbola treneris. Kopš 2021. gada ir Itālijas A sērijas kluba Lazio galvenais treneris.
Trenera karjera
Profesionāli futbolu nav spēlējis, bijis centra aizsargs amatieru klubā Figline. Trenera karjeru sāka 1990. gadā klubā USD Stia. Turpinājumā strādāja ar dažādiem Itālijas zemāko līgu klubiem. Par pirmo B sērijas klubu Sarri karjerā 2005. gadā kļuva Pescara.
2012. gadā sāka vadīt B sērijas klubu Empoli. Jau pirmajā sezonā aizveda komandu līdz pārspēlēm par iekļūšanu A sērijā, kur finālā piekāpās Livorno. Nākamajā sezonā ar Empoli izcīnīja otro vietu B sērijā un pa tiešo kvalificējās A sērijai.
2015. gada jūnijā kļuva par Napoli galveno treneri. 2015.—2016. gada sezonā klubs izcīnīja 2. vietu A sērijā. Sarri saņēma Panchina d’Oro balvu kā sezonas labākais treneris A sērijā. 2017. gadā Sarri tika piešķirta arī Enco Beardzota balva kā gada labākajam futbola trenerim Itālijā. Nākamajā A sērijas sezonā ar Napoli ieguva 3. vietu, vēl pēc gada izcīnīja 2. vietu. 2018. gada maijā Sarri atstāja Napoli galvenā trenera amatu.
Sarri tika apstiprināts par Anglijas Premjerlīgas kluba Chelsea galveno treneri. Sarri vadībā 2019. gadā klubs aizkļuva līdz finālam Anglijas Līgas kausa (EFL Cup) izcīņā, kā arī uzvarēja 2018.—2019. gada UEFA Eiropas līgā. Premjerlīgas sezonu noslēdza 3. vietā.
kļuva par Turīnas "Juventus" galveno treneri, parakstot trīs gadu līgumu. 2019.—2020. gada sezonā aizveda Juventus līdz čempiontitulam A sērijā. Tomēr pēc izstāšanās UEFA Čempionu līgas astotdaļfinālā pret Lionas "Olympique" tika atbrīvots no amata.
2021. gada 9. jūnijā parakstīja divu gadu līgumu ar Romas "Lazio", kļūstot par kluba galveno treneri.
Eiropas čempionāts cīņas sportā
Eiropas čempionāts cīņas sportā ir Eiropas amatieru sacensības cīņas sportā, kuras organizē Starptautiskā cīņas federācija (UWW).
Vīriešu pasaules čempionāti grieķu-romiešu cīņā notiek kopš 1911. gada, brīvajā cīņā — kopš 1929. gada. Sieviešu čempionāti brīvajā cīņā kopš 1988. gada.
Kopējais iegūto medaļu skaits pa valstīm
Piezīmes:
Arnolds Kārlis Lindemūts
Arnolds Kārlis Lindemūts (de, 1880—1945) bija vācbaltiešu ārsts, Baltijas Olimpiskās komitejas (BOK) priekšsēdis, Otrās Krievijas olimpiādes Rīgā Organizācijas komitejas priekšsēdētājs (1914).
Dzīvesgājums
Dzimis 1880. gada 20. oktobrī Daugavpilī. Studēja medicīnu, ieguva dr. med. grādu. Strādāja par Rīgas Centrālcietuma ārstu, bija sporta biedrības "Union" valdes loceklis. Precējies ar Edīti Martensu (dzimusi 1890). 1911. gadā viņu ievēlēja par Baltijas Olimpiskās komitejas valdes priekšsēdētāju. 1914. gadā Lindemūts bija Otrās Krievijas olimpiādes Rīgā Organizācijas komitejas priekšsēdētājs. Sakarā ar Latvijas Republikas 10. gadadienu viņu kā Rīgas centrālcietuma vecāko ārstu 1928. gadā apbalvoja ar Triju Zvaigžņu ordeņa 5. šķiru. Vācbaltiešu repatriācijas laikā 1939. gadā emigrēja uz Vācijas okupēto Polijas daļu, miris 1945. gada 20. janvārī Vronkos (tolaik Warthestadt).
Ausekļa iela
Ausekļa iela var būt:
Kriss Eimons
Kristofers Arturs «Kriss» Eimons ( — ) bija Jaunzēlandes autosportists, kas bija pazīstams ar karjeru Formula 1 pasaules čempionātā. Viņš tiek uzskatīts par vienu no labākajiem Formula 1 braucējiem, kas nav uzvarējuši nevienā sacīkstē.