cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Madonna (mūziķe)
1982—1985: Madonna un Like A Virgin
Madonnas izskats, ģērbšanās maniere, uzvedība uz skatuves un mūzikas video ātri vien kļuva populāri jaunu meiteņu un sieviešu vidū. Mežģīņu augšdaļa, krekls ārā no kapri biksēm, tīkliņzeķes, daudz rotaslietu, kristiešu krusti un balināti mati kļuva par astoņdesmito gadu modes kliedzienu. Otrais Madonnas studijas albums Like A Virgin kļuva par mūziķes pirmo albumu, kurš ierindojās Billboard albumu topa 1. vietā. Albuma panākumu atslēga bija tā pirmais singls ar tādu pašu nosaukumu, kurš Billboard Hot 100 topā 1. vietu nosargāja sešas nedēļas. Visā pasaulē albumam pārdotas 12 miljonos kopijas, no kurām 8 miljoni pārdoti ASV. Madonna uzstājās pirmajā MTV Video balvu pasniegšanas ceremonijā. Uzstājoties viņai ap gurniem bija aplikta tajos gados par Madonnas firmas zīmi uzskatītā Boy Toy josta. Albumu Like A Virgin uzskata par vienu no 200 visu laiku labākajiem albumiem mūzikas ierakstu industrijas vēsturē.
1985. gadā Madonna uzsāka kino karjeras gaitas, ar nelielu lomu parādoties filmā Vision Quest kā kluba dziedātāja. Filmas oriģinālmūzikas albumā iekļāva viņas ASV otro pirmo vietu sasniegušo singlu Crazy For You. Vēlāk tajā pašā gadā mūziķe piedalījās filmā Desperately Seeking Susan, kurā tika prezentēta dziesma Into The Groove, kas kļuva par pirmo Madonnas singlu Lielbritānijā, kurš sasniedza pirmo vietu. 1985. gadā Madonna kopā ar Beastie Boys devās savā pirmajā ASV koncerttūrē ar nosaukumu The Virgin Tour. Tā paša gada jūlijā žurnāli Penthouse un Playboy publicēja vairākus melnbaltus Madonnas kailfoto, kuri tika uzņemti 1970. gadu beigās. Madonna visiem legāliem līdzekļiem centās to nepieļaut, bet, kad tas neizdevās, mūziķe kļuva aizvainota un izaicinoša. Live Aid labdarības koncerta laikā, strīda karstumā, Madonna izteica kritisku piezīmi žurnālistiem, ka viņa nevilks nost žaketi, jo pēc desmit gadiem, iespējams, tas tiks pavērsts pret viņu.
1986—1991: True Blue, Like A Prayer un The Blond Ambition Tour
1986. gadā Madonna izdeva savu trešo studijas albumu True Blue, par kuru mūzikas žurnāls Rolling Stone rakstīja, ka "albums skan, it kā nāktu no sirds". Albumā bija iekļauta arī balāde Live To Tell. Dziesma bija viena no filmas At Close Range tituldziesmām, kurā piedalījās Madonnas tā laika vīrs Šons Penns. No albuma True Blue Billboard Hot 100 Top 5 sasniedza četri singli: Live To Tell, Papa Don't Preach, Open Your Heart un True Blue. Tajā pašā gadā Madonna piedalījās filmas Shanghai Surprise uzņemšanā un debitēja teātrī, režisora Deivida Reiba lugā Goose and Tom-Tom. Gan filmā, gan teātrī piedalījās arī mūziķes vīrs.
1987. gadā mūziķe piedalījās filmā Who's That Girl, kā arī ierakstīja četras dziesmas tāda paša nosaukuma filmas oriģinālmūzikas albumā, kurā tika iekļauta arī otro vietu ASV ieguvusī filmas tituldziesma Causing A Commotion. Tajā pašā gadā Madonna devās Who's That Girl Tour koncerttūrē, kura iezīmēja viņas pirmo konfliktu ar Vatikānu, kura iemesls bija pāvesta Jānis Pāvils II aicinājums itāļu faniem neiet uz mūziķes koncertiem. Vēlāk 1987. gadā Madonna izdeva labāko dziesmu remiksa albumu You Can Dance. 1988. gadā Itālijas pilsētā Pačentro ar vietējās pašvaldības atbalstu tika sākta 4 metrus augstas Madonnas korsetes statujas būvniecība. Statuja simbolizēja faktu, ka Madonnas senči nāk no Pačentro pilsētas.
1989. gada sākumā Madonna parakstīja sadarbības līgumu ar atspirdzinošo dzērienu ražotāju Pepsi un viņas jaunais singls Like A Prayer debitēja šīs firmas produkcijas reklāmā. Šim singlam tika uzfilmēts arī videoklips, kas saturēja daudzus katoļu ticības simbolus — tādus kā stigmas uz rokām un degošus krustus. Vatikāns šo videoklipu nosodīja. Tā kā reklāma un mūzikas video bija diezgan līdzīgi, Pepsi nespēja pārliecināt publiku, ka reklāma nebija domāta nepiedienīga, tādēļ Pepsi to pārstrādāja un lauza līgumu ar mūziķi.
Madonnas ceturtais albums Like A Prayer tika izdots 1989. gadā un tā producenti bija Patriks Leonadrs un Stefans Brejs. Mūzikas žurnāls Rolling Stone par šo albumu rakstīja, ka tas ir "... tik tuvu mākslai, cik vien popmūzika to spēj". Albums ieņēma pirmo vietu ASV Billboard albumu topā un visā pasaulē kopumā tika pārdoti septiņi miljoni šī albuma kopiju, no kuriem 4 miljoni tikai ASV. No albuma tika izdoti trīs Top 5: Like A Prayer (mūziķes septītais pirmo vietu ASV sasniegušais singls), Express Yourself un Cherish.
1992—1996: Maverick, "Sekss" un "Evita"
1992. gadā Madonna dibināja izklaides kompāniju Maverick, kas sastāvēja no ierakstu kompānijas Maverick Records, filmu studijas Maverick Films, kā arī mūzikas izdevniecības, televīzijas, tirdzniecības un grāmatu izdevniecības nodaļām. Tas bija kopuzņēmums ar kompāniju Time Warner, kas piedalījās ar 60 miljonu ASV dolāru ierakstu un biznesa darījumā. Darījuma honorārs bija 20%, kas bija tāds pats kā Maiklam Džeksonam.
Pirmā Madonnas uzdrīkstēšanās paust viedokli, kas daudziem varētu nepatikt vai likties pārlieku izaicinošs un vulgārs, bija viņas pirmā publikācija "Sekss" — grāmata, kurā mūziķe aprakstīja savus brīvos seksuālos uzskatus un tajā varēja atrast seksuāli provokatīvus mūziķes attēlus, kuru autors bija fotogrāfs Stīvens Meisels. Šī publikācija izraisīja plašsaziņas mediju pretrunīgu reakciju, tomēr ASV grāmata tika pārdota eksemplāros. Tajā pašā laikā mūziķe izdeva savu piekto studijas albumu Erotica, kurš sasniedza otro vietu ASV, kļūstot par vienu no viņas vismazāk veiksmīgajiem ierakstiem. Albuma tituldziesma (ar tādu pašu nosaukumu) 1992. gada septembrī sasniedza ASV Billboard Hot 100 3. vietu. No albuma tika izdoti vēl pieci singli Deeper And Deeper, Bad Girl, Fever, Rain un Bye Bye Baby.
1993. gadā Madonna filmējās divās filmas. Pirmā bija erotiska rakstura detektīvromāns "Ķermenis kā pierādījums" (Body of Evidence). Filmā bija ietvertas sadomazohistiskas ainas un kritiķu atsauksmes bija sliktas. Otrā filma, kurā piedalījās mūziķe, bija pirmā Maverick Films izdotā filma, Dangerous Game. Filma uzreiz tika izdota videonomās Ziemeļamerikā un saņēma tikai dažas labas kritiķu atsauksmes, kurās tika atzinīgi novērtēts Madonnas aktieriskais sniegums. Mūziķe izteica publisku neapmierinātību par filmas gala versiju, apgalvojot, ka režisors no tās izgriezis daudzas svarīgas viņas ainas un pilnībā izmainījis nobeigumu. 1993. gadā Madonna devās The Girlie Show World Tour koncerttūrē. Tajā Madonna uzstājās izaicinošā kostīmā un viņu aplenca puskaili dejotāji. Skandāli turpinājās Puertoriko, kad koncerta laikā uz skatuves mūziķe berzēja tās karogu starp kājām, bet Izraēlā ebreji protestēja pret viņas koncerta rīkošanu.
1994. gada pavasarī Madonna izdeva singlu I'll Remember. Tajā pašā gadā viņa piedalījās Deivida Letermana vakara šovā televīzijā, kurā atļāvās lietot necenzētus izteicienus un palūdza šova vadītājam pasmaržot viņas apakšveļu. Vēlāk tajā gadā Madonna sāka satikties ar slaveno reperi Tupaku Šakuru, no kura Madonna vēlējās bērnu. Viņi turpināja satikties līdz pat 1995. gadam, kad Tupaks Šakurs tika ieslodzīts.
1995. gada 7. novembrī tika izdots viņas labāko balāžu apkopojums albumā Something To Remember, kurā bija iekļauta arī kaverversija Marvina Greja dziesmai I Want You un vairāku valstu top desmitniekā iekļuvušais singls You'll See. 1996. gadā tika izdota mūziķes vienlaikus visveiksmīgākā, bet tajā pašā laikā viskritizētākā filma "Evita", kurā Madonna attēloja slaveno Argentīnas prezidenta Huana Perona sievu Evu Peronu. Filmas oriģinālmūzikas albumā tika iekļauti trīs mūziķes singli, no kuriem You Must Love Me ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu un Zelta globusa balvu kā labākā filmas oriģināldziesma. Madonna ieguva arī Zelta globusa balvu kā labākā aktrise.
1997—2001: Ray Of Light, Music un Drowned World Tour
Madonnas 1998. gada studijas albums Ray Of Light ASV Billboard 200 albumu topā debitēja uzreiz 2. vietā. Publicisti Allmusic nodēvēja šo albumu par "vispārdrošāko Madonnas ierakstu". Albumā bija atrodami divi ASV topa piecinieku sasniegušie singli Frozen un Ray Of Light. Ray Of Light ieguva trīs Grammy balvas. Videoklips singlam Ray Of Light ieguva Grammy balvu kā labākais īsā formāta mūzikas video, kā arī MTV Video mūzikas balvu kā gada labākais videoklips. Šo pašu video kompānija Microsoft izmantoja, lai reklamētu savu jauno produktu Windows XP. Pret dziesmu Frozen tika izvirzīta pretenzija, ka tā esot plaģiāts kādas Beļģijas dziesmu autores 1993. gada dziesmai Ma Vie Fout L'camp un tā rezultātā albuma tirdzniecība Beļģijā tika aizliegta. Albums Ray Of Light ir ieguvis 363. vietu žurnāla Rolling Stone visu laiku labāko albumu Top 500. Madonnas albuma Ray Of Light milzīgajiem panākumiem sekoja singls Beautiful Stranger, kurš tika ierakstīts 1999. gadā speciāli filmai "Ostins Pauerss: Spiegs, kurš mani iz...". Singls tika iekļauts šīs filmas oriģinālmūzikas albumā ar tādu pašu nosaukumu. Singls sasniedza 19. vietu ASV Billboard Hot 100 topā, pamatojoties tikai uz tā atskaņošanu radio vien.
2000. gadā Madonna piedalījās filmas "Nākamā labākā lieta" (The Next Best Thing) uzņemšanā. No filmas oriģinālmūzikas albuma mūziķe izdeva divus singlus: Time Stood Still un lielu popularitāti guvušo singlu American Pie, kas ir Dona Maklīna 1970. gadu dziesmas kaverversija. Madonnas astotais studijas albums Music tika izdots 2000. gadā un jau pirmajā nedēļā debitēja ASV albumu topa Billboard 200 pirmajā vietā. No albuma tika izdoti trīs singli: Music, Don't Tell Me un What It Feels Like For A Girl. Trešā singla mūzikas videoklipā Madonna tēloja slepkavu, kas ar auto notriec cilvēkus un beigās izdara pašnāvību, lielā ātrumā ietriecot mašīnu stabā. Video demonstrēšana tika aizliegta daudzos mūzikas kanālos, tostarp MTV un VH1.
2001. gadā mūziķe devās savā pirmajā pasaules koncerttūrē kopš 1993. gada pa Eiropu un Ziemeļameriku. Koncerttūres nosaukums bija Drowned World Tour. Koncerttūre kļuva par tā gada vienu no visienesīgākajām, nopelnot 75 miljonus ASV dolāru 47 pilnībā izpārdotos koncertos. Pastarpināti koncerttūrei tika izdots arī otrais labāko dziesmu apkopojums GHV2.
2002—2006: American Life un Confessions On A Dance Floor
2002. gadu Madonna sāka ar piedalīšanos sava vīra Gaja Ričija režisētajā filmā "Aiznestie" (Swept Away), kas izpelnījās pamatīgu kritiku no kino kritiķu puses un kļuva par izgāšanos Apvienotajā Karalistē, pat nenonākot līdz kino ekrāniem un tika izdota uzreiz video nomās. Vēlāk tajā pašā gadā iznāca Madonnas tituldziesma 20. Džeimsa Bonda filmai "Mirsti citu dienu", kurā viņa pati arī piedalījās kā aktrise epizodiskā lomā. Singls guva diezgan lielu popularitāti, sasniedzot Billboard Hot 100 astoto vietu un iegūstot nomināciju gan Zelta globusa balvas kā labākā oriģināldziesma, gan kā gada sliktākā dziesma Austrālijas Golden Raspberry filmu kritiķu balvā.
Savu astoto studijas albumu American Life mūziķe izdeva 2003. gada 22. aprīlī. Šis ieraksts guva ļoti dažāda veida mūzikas kritiķu atsauksmes. Albuma tituldziesma (ar tādu pašu nosaukumu) Billboard Hot 100 singlu topā sasniedza tikai 37. vietu, bet otrais singls Hollywood vispār neiekļuva ASV pirktāko dziesmu saraksta pirmajā simtniekā, palikdams trešais aiz svītras. Eiropā gan albuma, gan singlu pārdošanas rādītāji bija labāki, tomēr, pārdodot tikai 4 miljonus albuma kopiju, American Life kļuva par visu laiku vismazāk pārdoto studijas albumu mūziķes karjerā. Vēlāk, tajā pašā gadā, Madonna ar savu singlu Hollywood kopā ar Britniju Spīrsu, Kristīnu Agileru un Missy Elliott uzstājās 2003. gada ASV MTV mūzikas video balvu pasniegšanas ceremonijā. Uzstāšanās laikā uz skatuves Madonna noskūpstīja gan Britniju, gan Kristīnu. Šis izgājiens kārtējo reizi piesaistīja preses uzmanību. 2003. gada rudenī Madonna kā viesmāksliniece piedalījās Britnijas Spīrsas singlā Me Against The Music. Neilgi pirms 2003. gada Ziemassvētku brīvdienām iznāca mūziķes EP albums Remixed & Revisited, kurā tika iekļauta dziesmas American Life roka versija, singla Hollywood MTV video balvu pasniegšanas ceremonijas dzīvās uzstāšanās ieraksts, kā arī dziesma Your Honesty, kura tika ierakstīta 1994. gada albuma Bedtime Stories tapšanas sesijā, bet netika iekļauta albuma galējā versijā.
2004. gada martā sekoja tiesas prāva starp Madonnai piederošo mūzikas zīmolu Maverick Records un ierakstu kompāniju Warner Bros. Records. Mūziķe tika izpirkta no Maverick, tādēļ Remixed & Revisited bija Madonnas pēdējais ieraksts sadarbībā ar Maverick Records. Vēlāk, tajā pašā gadā, Madonna devās Re-Invention World Tour koncerttūrē pa ASV, Kanādu un Eiropu, kas kļuva par 2004. gada ienesīgāko koncerttūri, nopelnot 125 miljonus ASV dolāru. 2006. gadā iznāca dokumentālā filma un koncertalbums I'm Going To Tell You A Secret, kas tapa "Re-Invention" pasaules tūres laikā. Vēlāk 2004. gadā žurnāla Rolling Stone aptaujā Madonna tika novērtēta kā 36. visu laiku izcilākā mūziķe pasaulē.
2005. gada janvārī Madonna, koncertā Tsunami Aid izpildīja slaveno Džona Lenona dziesmu Imagine. Koncertā tika vākti ziedojumi 2004. gada Indijas okeāna zemestrīces un tam sekojošā cunami upuriem. 2005. gada jūlijā mūziķe piedalījās arī labdarības koncertā Live 8, kas notika Londonā. Viņas izpildītās dziesmas Like a Prayer, Ray of Light un Music vēlāk tika iekļautas speciālā Live 8 DVD.
Madonnas desmitais studijas albums Confessions On A Dance Floor klajā nāca 2005. gada 11. novembrī Eiropā, kā arī 15. novembrī ASV un kopumā tika pārdots vairāk kā 8 miljonos kopiju. Albums saņēma atzinīgus kritiķu komentārus un no albuma tika izdoti četri singli. Hung Up sasniedza pirmo vietu 45 pasaules valstīs, uzstādot Ginesa rekordu kā dziesma ar visvairāk pirmajām vietām pasaules topos. Līdz šim brīdim (2009. gada jūlijs) tas ir Madonnas visveiksmīgākais singls. Sorry kļuva par Madonnas divpadsmito pirmo vietu ieguvušo singlu Apvienotajā Karalistē, padarot mūziķi par topā visvairāk pirmo vietu ieguvušo sieviešu kārtas izpildītāju. Get Together kļuva par 36. Billboard Hot Dance/Club Play topa deju mūzikas singlu ASV. Ceturtais singls Jump sasniedza 9. vietu Apvienotās Karalistes singlu topā. Singla Jump videoklipā, kurš tika filmēts Japānas galvaspilsētā Tokijā, kā arī Eiropas koncertturnejā Confessions Tour, kā parkurists piedalījās Oļegs Vorslavs no Daugavpils.
2007—2010: Hard Candy un The Sticky & Sweet Tour
2007. gada maijā Madonna tikai ciparu lejupielādes formātā izdeva singlu Hey You labdarības koncertu Live Earth ietvaros. Pirmajā singla publicēšanas nedēļā to bija iespējams lejuplādēt bez maksas. Madonna arī piedalījās 2007. gada Live Earth Londonas koncertā. 2007. gada oktobrī mūziķe paziņoja par savu aiziešanu no ierakstu kompānijas Warner Bros. Records un jauna 120 miljonus ASV dolāru 10 gadu kontrakta parakstīšanu ar kompāniju Live Nation. Madonna kļūs par pirmo mūziķi, kas izdos savus ierakstus ar kompānijas Live Nation Artists starpniecību. Kontrakts ar Warner Bros. tiks izpildīts ar pēdējo šajā ierakstu kompānijā izdoto albumu, kas būs 2009. gada septembrī gaidāmā labāko dziesmu izlase. 2007. gada decembrī tika paziņots, ka Madonna tiks uzņemta Rokenrola slavas zālē. Uzņemšanas ceremonija notika 2008. gada 10. martā. Vēlāk tajā pašā gadā Madonna debitēja kā režisora un scenārija autore filmai "Mēsli un gudrība" (Filth and Wisdom), kā arī pabeidza darbu pie dokumentālās filmas I Am Because We Are, kurā tiek stāstīts par cilvēktiesību problēmām Malāvijā.
Pirmais albuma singls 4 Minutes sasniedza Billboard Hot 100 trešo vietu un Billboard popmūzikas topa 1. vietu. Albuma Hard Candy pirmais singls kļuva par Madonnas 37. Billboard Hot 100 top 10 singlu, padarot viņu par mūziķi, kurai ir visvairāk singlu, kas iekļuvuši Billboard Hot 100 topā, pārspējot rokmūzikas karali Elvisu Presliju. Apvienotajā Karalistē Madonna atzīmēja savu 13. pirmās vietas sasniegšanu singlu topā, kas padarīja viņu par visveiksmīgāko sieviešu kārtas mūziķi topa pastāvēšanas vēsturē. Kā nākamie divi singli no albuma Hard Candy tika izdoti Give It 2 Me un Miles Away.
2008. gada 23. augustā Madonna devās Sticky & Sweet Tour koncerttūrē, kas bija mūziķes pirmais lielais pārbaudījums jaunās ierakstu kompānijas Live Nation ietvaros. Koncerttūre, kuru apmeklēja mūziķes fanu 58 koncertos, kļuva par Madonnas visu laiku visienesīgāko, nopelnot 280 miljonus ASV dolāru un tādējādi pārspējot pat 2006. gada Confessions Tour koncerttūres panākumus. Koncerttūre arī uzstādīja rekordus apmeklētības un biļešu pārdošanas ātruma ziņā.
2009. gada jūnijā Madonna ļoti pārdzīvoja amerikāņu mūziķa Maikla Džeksona pēkšņo nāvi un sakarā ar to izplatīja paziņojumu: "Es nevaru beigt raudāt par [šo] skumjo ziņu. Es vienmēr esmu apbrīnojusi Maiklu Džeksonu. Pasaule ir zaudējusi vienu no vislieliskākajiem mūziķiem, tomēr viņa mūzika dzīvos mūžīgi. Man sirds vai plīst domājot par viņa trim bērniem un pārējiem ģimenes locekļiem. Lai Dievs svētī."
Diskogrāfija
{{columns |width=300px
Pustinku ciems
Pustinku ciems bija administratīvi teritoriāla vienība Maltas rajonā. 1945. gada 2. novembrī Rēzeknes apriņķa Ružinas pagastā izveidoja Pustinku ciema padomi. 1949. gada 31. decembrī pēc pagasta likvidēšanas ciemu iekļāva Maltas rajonā. Ciemu likvidēja 1954. gada 14. jūnijā, tā teritoriju pievienojot Kruķu ciemam.
Tērksas un Kaikosas
Tērksas un Kaikosas ir Apvienotās Karalistes aizjūras teritorija Atlantijas okeāna rietumos pie Ziemeļamerikas krastiem. Teritorijas lielāko daļu veido Kaikosu salas un mazākās Tērksu salas. Ietilpst Bahamu Salu arhipelāgā.
TG
TG var būt:
Matics Osovnikars
Matics Osovnikars (dzimis 1980. gada 19. janvārī Kraņjā, Slovēnijā) ir slovēņu sprinteris. Viņš ir piedalījies 2004. gada olimpiskajās spēlēs, kurās pārvarēja 1. kārtu, bet 2. kārtā finišu sasniedza ceturtais, nekvalificējoties pusfinālam. 2006. gada Eiropas čempionātā vieglatlētikā viņš izcīnīja bronzas medaļu, finišu sasniedzot pēc 10,14 sekundēm, kas kļuva par viņa personīgu un arī Slovēnijas rekordu. Viņam pieder Slovēnijas rekords arī 200 un 60 metru distancēs. 2007. gada Pasaules čempionātā viņš skrēja finālā, bet 2009. gadā nespēja pārvarēt pirmo kārtu.
West (zīmols)
West ir Vācijas tabakas zīmols, kura īpašnieks ir Lielbritānijas kompānija Imperial Tobacco.
West ir bijis McLaren F1 komandas galvenais sponsors, no 1997. līdz 2005. gadam. Iepriekšējais galvenais sponsors bija Marlboro. 2005. gada jūlijā West pārtrauca sponsorēt komandu ES tabakas reklāmu aizlieguma dēļ.
Badalonas "Joventut"
Badalonas "Joventut" (es) ir profesionāls Spānijas un Katalonijas basketbola klubs, kas ir bāzēts Badalonā. Klubs spēlē ACB līgā. Tas tika dibināts 1930. gadā. "Joventut" ir viens no trim Spānijas klubiem, kas visu pastāvēšanas laiku ir spēlējis Spānijas augstākajā līgā.
TK
TK var būt:
Žukausks
Žukausks (lt; sieviešu dzimtē Žukauskiene (Žukauskienė; ja precējusies) vai Žukauskaite (Žukauskaitė; ja neprecējusies)) ir slāvu cilmes uzvārda Žukovskis lietuviskotā forma. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Tiskādu ciems
Tiskādu ciems (arī Tiskadu ciems) bija administratīvi teritoriāla vienība Maltas rajonā. 1945. gada 2. novembrī Rēzeknes apriņķa Ružinas pagastā izveidoja Tiskādu ciema padomi. 1949. gada 31. decembrī pēc pagasta likvidēšanas ciemu iekļāva Maltas rajonā. Ciemu likvidēja 1954. gada 14. jūnijā, tā teritoriju pievienojot Ružinas ciemam.
1984.—1985. gada NBA sezona
'''Nacionālās basketbola asociācijas 1984.—1985. gada sezona''' bija 39. NBA sezona. Šajā sezonā piedalījās 23 komandas (visas no ASV).
Par NBA čempioniem kļuva Losandželosas "Lakers" spēlētāji, kas sešu spēļu finālsērijā pieveica Bostonas "Celtics" ar 4—2. Finālsērija ilga no līdz. Par regulārās sezonas vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Lerijs Bērds ("Celtics"), savukārt Bernards Kings ("Knicks") bija sezonas rezultatīvākais spēlētājs. Finālsērijā par vērtīgāko spēlētāju atzina čempionvienības dalībnieku Karīmu Abduldžabāru.
1984. gada NBA drafts notika, tajā Hjūstonas "Rockets" ar pirmo numuru izvēlējās Hakīmu Oladžuvonu (tobrīd pazīstamu kā Akīms Oladžuvons). 35. NBA Visu zvaigžņu spēle notika Hoosier Dome arēnā Indianapolisā. Tajā Rietumu komanda uzvarēja Austrumus ar 140–129. Par spēles vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Hjūstonas "Rockets" spēlētājs Ralfs Sampsons.
Pa konferencēm
Piezīmes
Pans Tadeušs
Saturs
Poēma sastāv no 12 grāmatām:
Citāti no 1. grāmatas
"Ai dzimtā Lietuva! Tu tēvu zeme labā!
Vien tas kā veselību tevi dārgu glabā,
Kas tevi zaudējis. Nu redzu, cik tu skaista.
"Palaikam Lietuvā no Polijas ar ziņu,
kāds kvestors ieradās, kur nepazina viņu.
Pēc kāda starplaika viņš slepus parādīja dažlabam avīzi,
par poļu vadoņiem un leģionu kaujām,
par cīņu varoņiem, par smagām nāves pļaujām.
Pēc ilgiem gadiem tā beidzot uzzināja,
kur karo viņa dēls vai dzīvs vai bojā gāja.
Teikt sēru iemeslu nevienam nedrīkstēja,
to slēpa šļahtiči.
Ja uzminēt kāds spēja, tad arī klusēja;
kluss prieks vai klusas bēdas,
Tulkojumi
Pirmo reizi poēma iznāca 1834. gadā un vēlāk tika atdzejota 23 valodās. Latviešu valodā to 1964. gadā Rīgā publicēja Latvijas Valsts izdevniecība Jāzepa Osmaņa tulkojumā. Mihala Elviro Andrioli ilustrācijas.
Malaizija
Malaizija (ms) ir federatīva valsts Dienvidaustrumāzijā. Tā sastāv no 13 štatiem un trim federālajām teritorijām. Valsts sauszemes platības daļu, kura ir 330 803 km², Dienvidķīnas jūra sadala divās līdzīga lieluma daļās — Rietummalaizijā Malakas pussalas dienviddaļā un Austrummalaizijā Kalimantānas salas ziemeļos. Malaizijas pussalas daļa robežojas ar Taizemi, bet salas daļa ar Bruneju un Indonēziju. Valsts galvaspilsēta ir Kualalumpura, savukārt federālās valdības mītne atrodas Putradžajā.
Britu koloniālisms
Britu ietekme Malajā sākās 18. gadsimtā, un viņu intereses sākotnēji bija tikai ekonomiskas. 18. gadsimta beigās Austrumindijas kompānija vispirms ieguva Penangas salu. Ap 1826. gadu Singapūra un Malaka tika savienotas ar Penangu un izveidoja Streitsetlmentu, kurai vēlāk piešķīra britu kolonijas statusu. Laikā no 1874. gada līdz 1895. gadam notika pilsoņu karš starp atlikušajām piecām Malajas valstiņām (sultanātiem). Tas kavēja britu īstenoto ekonomikas attīstību, un viņi arī baidījās no kādas citas Eiropas valsts militāras iejaukšanās. Šajā nolūkā britu valdība pastiprināja savu ietekmi, parakstot līgumus ar katras Malajas valstiņas sultānu. Sultānu galmos darbojās britu nozīmēti rezidenti vai padomdevēji, un sultāni rīkojās atbilstoši saņemtajiem padomiem. 1896. gadā četras no šīm valstiņām — Peraka, Selangora, Negrisembilana un Pahanga — apvienojās un izveidoja Malajas Federatīvās valstis. Patiesībā tā bija ne tik daudz federācija, kā vienība koordinētas pārvaldes nodrošināšanai. Tādējādi 1900. gadā Malajā bija trīs politiski veidojumi — Streitsetlmenta, četras Malajas Federatīvās valstis un Džohora. ledzīvotāju skaits bija aptuveni 2 miljoni, no kuriem puse bija malajieši un vairākums no pārējiem — ķīnieši. Valstiņu aristokrātija, sīkie fermeri — rīsa audzētāji un zvejnieki bija malajieši. Lielākā daļa no tirgotājiem, plantatoriem un ostu un lielo plantāciju strādniekiem bija ķīnieši.1909. gadā atbilstoši ar Siāmu noslēgtajam līgumam četri Malajas sultanāti — Perlisa, Kedaha, Kelantana un Trenganu — tika atdalīti no Siāmas un nodoti britu protekcijā. Šie četri sultanāti, tāpat kā Džohora, palika ārpus federācijas. Tajā pašā gadā tika izveidota federatīvo valstu federālā padome. Tajā ietilpa četri sultāni un rezidenti un četri neoficiāli locekļi. Šī netiešās pārvaldīšanas sistēma darbojās gludi un ļāva Malajai ekonomiski attīstīties. Singapūra — tirdzniecības ceļu krustpunkts — kļuva par vienu no pasaules lielākajām ostām. Malajas uzplaukuma pamatā bija kaučuka un alvas rūpniecība. 1905. gadā tika saražotas 200 tonnas kaučuka, un šī rūpniecības nozare pirmo reizi kļuva ienesīga. Nākamajos piecpadsmit gados pieprasījums pēc kaučuka milzīgi pieauga, ieguldījumi atbilda šim pieprasījumam, un 1920. gadā tika eksportētas 200 000 tonnas kaučuka, kas bija puse no visai pasaulei nepieciešamā kaučuka. Nākamajos divdesmit gados ekonomiskā depresija pasaules galvenajās industriālajās valstīs samazināja pieprasījumu pēc kaučuka, un cenas kritās. Līdzīgi bija izvērsta alvas rūpniecība, un sevišķi 1929.—1933. gada lielās ekonomiskās krīzes laikā tā cieta no pārprodukcijas. Abas nozares tāpēc apzināti samazināja izlaidi, lai paceltu cenas. Par spīti šīm ekonomiskajām grūtībām, dzīves līmenis Malajā salīdzinājumā ar pārējo Āziju bija diezgan augsts.
Tas piesaistīja ķīniešu un indiešu imigrantus tik lielā skaitā, ka 1941. gadā ķīnieši bija nelielā pārsvarā, jo, lai gan malajieši dominēja kontinentā, trīs ceturtdaļas no Singapūras lielā iedzīvotāju skaita bija ķīnieši. Tā kā malajieši bija satraukti, kopš 1930. gada tika ieviesta kvota ķīniešu vīriešu imigrācijai. Tomēr sievietes turpināja ierasties Malajā un ķīniešu imigranti tā vietā, lai uzturētos šai valstī tikai pāris gadus, tagad apmetās uz pastāvīgu dzīvi.
Trīspadsmitgadu karš
Trīspadsmitgadu karš, saukts arī par Pilsētu karu, bija bruņots konflikts no 1454. gada līdz 1466. gadam, iesākumā starp Prūsijas konfederāciju un Vācu ordeņa valsti, vēlākajā gaitā starp Poliju un Vācu ordeni. Kara rezultātā Polija ieguva pieeju pie Baltijas jūras, bet Vācu ordeņa valsts atzina sevi par Polijas vasali.
Malaizija
Japānas okupācija
Otrā pasaules kara laikā Malaju ieņēma Japānas karaspēks. Malaja tika ekspluatēta ekonomiskā ziņā. Bija ieviests obligātais darba dienests, lai nodrošinātu ostu un militāro objektu darbību. Kaučuka un alvas eksports samazinājās, tāpat ievērojami samazinājās arī pārtikas imports, un dzīves līmenis strauji kritās. Tajā pašā laikā aptuveni seši vai septiņi tūkstoši ķīniešu komunistu aizbēga džungļos un kalnos, kur ar britu militāro palīdzību viņi veidoja partizānu kustības kodolu cīņai pret japāņiem.
Trīspadsmitgadu karš
Stāvoklis pirms kara
15. gadsimtā Prūsijas pilsētas strauji auga, bet to politiskā ietekme bija niecīga, jo visa politiskā vara bija Vācu ordeņa rokās.
Malaizija
Cīņa par neatkarību
Briti atgriezās Malajā 1945. gadā, un viņiem bija jārisina lielas rekonstrukcijas problēmas. Tās risinot, britu valdība vienlaikus sāka plānot izmaiņas konstitūcijā, kas veicinātu valsts apvienošanu un piešķirtu lielāku politisku varu Malajas tautai. 1946. gada janvārī tika pasludināti priekšnoteikumi Malajas savienības izveidošanai. Bija paredzēts, ka par savienības locekļiem kļūs deviņi malajiešu sultanāti, to skaitā arī Malaka un Penanga, bet Singapūra paliks atsevišķa Lielbritānijas kolonija. Sultāni tiks saglabāti, taču viņu vara būs pavisam neliela. Taču šim plānam tūlīt radās opozīcija. Sultāni, baidīdamies, ka viņus varētu apsūdzēt par kolaboracionismu ar japāņiem, bija devuši piekrišanu, bet nu to nožēloja. Malajas iedzīvotāji viņus atbalstīja un īpaši iebilda pret politisko privilēģiju piešķiršanu ķīniešiem un indiešiem. Divu mēnešu laikā tika izveidota Malajas Apvienotā nacionālā organizācija — pirmā Malajas politiskā partija. Šo opozīciju atbalstīja arī daudzi britu civilie ierēdņi un parlamenta locekļi. Britu valdība piekāpās šai protestu vētrai, un Malajas savienība nekad netika izveidota. Tās vietā turpināja darboties pagaidu valdība līdz pat 1948. gada februārim, kad tika izveidota Malajas Federācija, kas tika labāk pieņemta.. Federācija bija līdzīga iecerētajai savienībai tādējādi, ka tajā tāpat ietilpa deviņi Malajas sultanāti kopā ar divām kolonijām, bet Singapūra palika Lielbritānijas kolonija.
Trīspadsmitgadu karš
Stāvoklis pirms kara
1440. gada 21. februārī Prūsijas pilsētu pārstāvji nodibināja Prūsijas konfederāciju. Galvenās pilsētas šajā organizācijā bija Danciga (Gdaņska), Elbinga (Elblonga) un Torna (Toruņa). Gandrīz uzreiz sākās politiskas nesaskaņas ar Vācu ordeņa lielmestru.
1452. gadā Prūsijas konfederācija lūdza Svētās Romas impērijas ķeizaru Frīdrihu III būt par vidutāju konfliktā ar Vācu ordeni. 1453. gada 5. decembrī ķeizars aizliedza konfederāciju un pavēlēja paklausību Vācu ordenim. Šajā situācijā konfederāti lūdza atbalstu Polijas karalim Kazimiram IV, kurš atbalstu apstiprināja.
Malaizija
Neatkarības pirmie gadi
Kopš 1959. gada, kad alianses partija ieguva 74 vietas un 1964. gadā — 89, iestājās politiska stabilitāte. Tunku Abdulrahmāna valdība, kā arī valsts dabas bagātības nodrošināja ekonomisku uzplaukumu. Tūlīt aiz Brunejas Malajai bija augstākais nacionālais ienākums uz vienu iedzīvotāju visā Dienvidaustrumu Āzijā. Galvenie produkti joprojām bija kaučuks un alva, bet tika eksportēts arī daudz dažādu citu preču. Bija neskaidrs, ko darīt ar Ziemeļu Borneo, Bruneju un Saravaku. Ja šīs trīs kolonijas tiktu apvienotas federācijā ar Malaju un Singapūru, tad abas pēdējās valstis tiktu savstarpēji saistītas un malajieši saglabātu skaitlisko pārsvaru pār ķīniešiem. Tādēļ 1961. gadā Malaja ierosināja izveidot Malaizijas Federāciju. Nākamajā gadā sarunās Londonā tika panākta principiāla vienošanās par šo ierosinājumu, un britu komisija, kas veica aptauju, atzina, ka reģiona iedzīvotāji tam piekrīt. Singapūrā notikušais referendums atbalstīja šo plānu, bet vietējās vēlēšanās Ziemeļu Borneo un Saravakā uzvarēja partijas, kas atbalstīja Malaizijas izveidošanas ideju. Brunejas sultāns sākumā piekrita pievienoties jaunajai federācijai, bet vēlāk, pēc sacelšanās 1962. gada decembrī, viņš mainīja savu viedokli.
Trīspadsmitgadu karš
Stāvoklis pirms kara
1454. gada 4. februārī Prūsijas konfederācija nosūtīja formālu nepakļaušanās dokumentu lielmestram Ludvigam fon Erlihshauzenam.
Malaizija
Neatkarības pirmie gadi
Nākamie trīs gadi jaunajai federācijai bija bīstams periods. Pirmkārt, attiecības starp Malaju un Singapūru, kas nekad nebija bijušas īpaši labas, vēl vairāk pasliktinājās. Dumpji Singapūrā noveda pie tā, ka šī sala 1965. gada augustā atdalījās no federācijas. Otrkārt, Indonēzija uzsāka konfrontācijas politiku pret Malaiziju — propagandas, apvērsumu un partizānu kara politiku, kas nebija tālu no atklāta kara. Nelielas vienības no jūras izcēlās Malajas krastā, bija arī viens liels izpletņu lēcēju uzbrukums zemes iekšienē, notika bieži iebrukumi pāri robežai džungļos Borneo salā. Malaizijai palīgā nāca spēcīgs Sadraudzības (galvenokārt britu) karaspēks, karakuģi un aviācija, un ANO Drošības padome pieņēma rezolūciju (pret kuru balsoja Padomju Savieniba), kas nosodīja Indonēzijas «klajo un nepiedodamo agresiju». Taču politiskās pārmaiņas Indonēzijā samazināja Malaizijas pretinieku spēkus, un 1966. gada jūnijā Bangkokā Indonēzija un Malaizija parakstīja vienošanos par konfrontācijas izbeigšanu. Visbīstamākā pastāvīgā problēma, kas skāra federācijas Malajas daļu, bija saistīta ar attiecībām starp malajiešiem un ķīniešiem. Malajieši bija vairākumā, un valstī viņiembija vadošs stāvoklis. Turpretī ķīnieši bija bagātāki un ekonomiski spēcīgāki. Apzinoties šo situāciju, valdība virzīja savu politiku uz to, lai sekmētu malajiešu iespējas un tādējādi paceltu viņu dzīves līmeni līdz ķīniešu līmenim. 1967. gadā tika pieņemts akts, kurš par vienīgo oficiālo valsts valodu Rietummalaizijā noteica malajiešu valodu. 1969. gadā visas Malaizijas pirmās vispārējās vēlēšanas notika atmosfērā, kad strauji pieauga antipātijas abu lielāko nacionālo kopienu starpā. Pēc vēlēšanām Kualalumpurā uzliesmoja nopietni nemieri un ļaunprātīgas dedzināšanas, kas turpinājās piecas dienas. Nemieros tika nogalināti 200 cilvēki, galvenokārt ķīnieši. Malajas armijas attieksme vairumā gadījumu bija vienaldzīga. Valdība izsludināja ārkārtas stāvokli un līdz pat gada beigām valdīja saskaņā ar dekrētiem. Tikai tas mazināja spriedzi rasu starpā.
Trīspadsmitgadu karš
Kara sākums
6. februārī sākās Prūsijas pilsētu sacelšanās, un drīz gandrīz visa Prūsija (izņemot Marienburgas, Štūmas (Stuhm,Sztum) un Marienverderas (Marienwerder,Kwidzyn) pilis) bija sacelšanās dalībnieku rokās. Lielākā daļa no ieņemtajām pilīm tūlīt tika nojauktas.
Malaizija
Ģeogrāfija
Malaizija ir sadalīta divos ģeogrāfiskos rajonos, kurus šķir Dienvidķīnas jūra un 650 km liels attālums. Krasta līnija stiepjas 4,8 tūkstošu kilometru garumā, un tā ir maz izrobota. Pārsvarā krasti ir zemi un pārpurvoti. Malakas pussalas dienviddaļu aizņem Rietumu Malaizija. Ziemeļos tā robežojas ar Taizemi, un dienviddaļā tai blakus atrodas Singapūra. Rietumu Malaizijā ir aptuveni 40% valsts sauszemes teritorijas. Tās centrālo daļu šķērso vairākas kalnu grēdas, dienviddaļā atrodas mitras zemienes, austrumos - šaura mežu josla, rietumos - plašāki, auglīgāki līdzenumi. Kalimantānas salā atrodas Austrumu Malaizijas divi štati - Sabaha un Saravaka. Šeit Malaizija robežojas ar Bruneju un Indonēziju. Salu aizņem purvains piekrastes līdzenums, kas tālāk iekšzemē pāriet kalnos, kas ir apauguši ar bieziem mežiem. Kinabalu kalns (4101 m), kas atrodas Sabahas salā, ir valsts augstākā virsotne. Malaizijā atrodas Eirāzijas kontinentālās daļas galējais dienvidu punkts — Piai rags.
Klimats
Malaizijā valda mitrais tropiskais klimats. Gaisa temperatūras ir vidēji 21 – 30 C. Malakas pussalas rietumu piekrastē lietus periods ilgst no septembra līdz decembrim, savukārt austrumu piekrastē, kā arī Austrunu Malaizijā lietus sezona ir no oktobra līdz februārim.
Trīspadsmitgadu karš
Kara sākums
1454. gada 10. februārī konfederāti sūtīja oficiālu delegāciju uz Polijas galvaspilsētu Krakovu, lai lūgtu Polijas karali Kazimiru IV iekļaut Prūsiju Polijas sastāvā. 1454. gada 6. martā karalis deklarēja Prūsiju par Polijas sastāvdaļu, apstiprinot plašas pilsētu tiesības. Polija izsūtīja oficiālu kara pieteikumu ordenim, kurš bija atpakaļejoši datēts ar 22. februāri.
Malaizija
Dzīvā daba
Valstī ir ļoti daudzveidīga dabas vide, kurā sastopamas aptuveni 8000 ziedošu augu sugas. Austrumu Malaizijā mīt viena no lielākajām un daudzveidīgākajām putnu populācijām pasaulē. Endēmiskas ir daudzas tupaju sugas, Zunda tarsijs, Mentavaju sīmijs, Kalimantānas gardegunis, orangutāns, joslainais zaķis, Javas degunradzis, bārdainā cūka, Javas un Malajas briedīši, Javas vērsis.
Valsts pārvalde
Valsts parlamenta pamatā ir Vestminsteras sistēma. Malaizijas parlaments ir divpalātu parlaments, kam ir trīs daļas. Pirmkārt, pārstāvju palātas – 222 parlamenta deputātiem, otrkārt, valsts asamblejas – 70 senatoriem, no kuriem 26 ievēl štatu likumdošanas asamblejas, bet pārējos 44 ieceļ monarhs un, treškārt, pašas valsts monarhs. Monarhu ieceļ uz piecu gadu termiņu, no deviņiem štatu sultāniem. Atlikušie četri štati, kas nav monarhijas, tiek pārvaldītas ar gubernatoru palīdzību. Tādā veidā deviņi sultāni un četri gubernatori kopā veido Valdnieku konferenci, kas ieceļ Malaizijas monarhu. Monarhu ieceļ pēc sistemātiskas rotācijas starp deviņiem monarhiem. Šāda rotājoša monarhijas sistēma ir vienīgā pasaulē. Ārpolitikā Malaizija cenšas ievērot neitralitātes principu ar mērķi uzturēt maksimāli mierīgas attiecības ar visām valstīm, neatkarīgi no to politiskās sistēmas. Malaizijas valdība ir mēģinājusi attēlot Malaiziju kā progresīvu islāma nāciju, vienlaikus stiprinot attiecības ar citām islāma valstīm. Tomēr neitrālas politikas ievērošanā Malaizijā ir savi drošības izaicinājumi, par vienu no tiem ir uzskatāms Spratlija salu strīds. Malaizija ir viena no Dienvidaustrumāzijas valstu asociācijas dibinātājvalstīm, kā arī Nāciju Sadraudzības, Nepievienošanās kustības un citu starptautisko organizāciju biedre.
Administratīvais iedalījums
Valsti ģeogrāfiski divās daļās sadala Dienvidķīnas jūra:
Demogrāfija
Cilvēki Malaiziju ir apdzīvojuši vairāk nekā 30 000 gadu, mūsdienās tā ir dažādu etnisko grupu un to kultūru sakausējums. Rietumu Malaizijas pirmiedzīvotāji ir orangasli - mūsdienās ir tikai 60 000 šīs tautas pārstāvju. Austrumu Malaizijā miitinās lielāks skaits iezemiešu, te dzīvo ibani, bidaji un kadazani - tautas, kuras ir lielākas salīdzinājumā ar 30 dažādajām tautām. Apmēram 69% ir malajieši, 25% - ķīniešu un 7% - indiešu izcelsmes iedzīvotāji. Malaizijā mitinās aptuveni 3 miljoni imigrantu, kas pārsvarā strādā slikti atalgotu darbu.
Reliģija
Malaizijas konstitūcija nosaka reliģijas brīvību, bet valsts galvenā reliģija ir islāms. Aptuveni 61,3% iedzīvotāju pieder pie islāma, 19,8% — pie budisma, 9,2% — pie kristietības, 6,3% — pie hinduisma. 1,3% praktizē konfūcismu, taoismu vai kādu citu tradicionālo Ķīnas reliģiju, bet tikai 0,7% iedzīvotāju ir bez reliģiskās piederības.
Dominējošais islāma atzars valstī ir šafiītu tiesību skolas sunnītu islāms.
Saimniecība
Kopš neatkarības iegūšanas Malaizijas saimniecība bija viena no ātrāk augošajām Āzijā, vairāk kā 50 gadu tās iekšzemes kopprodukts auga vidēji par 6,5% gadā. 70. gadu sākumā 70% Malaizijas eksportprodukcijas veidoja kaučuks un alva. Līdz 20. gadsimta beigām situācija bija pilnībā mainījusies, un mūsdienās vairāk nekā 75% eksporta nodrošina rūpniecības preces. Kopš 60. gadiem Malaizijas rūpniecība ļoti strauji attīstījās, to sekmēja arī jaunās ekonomiskās politikas ieviešana, kas nostiprināja vietējā kapitāla lomu. Malaizija pakāpeniski ir attīstījusi arī zinātnes, tūrisma, tajā skaitā medicīniskā, kā arī tirdzniecības sektorus. Mūsdienās tā ir industrializēta valsts ar attīstītu tirgus ekonomiku, kas ieņem trešo vietu Dienvidaustrumāzijā un 29. vietu pasaulē pēc ekonomikas apjoma.
Dabas resursi
Panākumus ekonomikā Malaizijai nodrošina bagātie dabas resursi. Naftas atradnes, galvenokārt Sabahas un Saravakas štatu piekrastē, ir tik lielas, ka valsts iegūst vairāk nekā 800 000 barelu naftas dienā. Nozīmīgas ir arī dabas gāzes atradnes, iegūst arī dažādu metālu rūdas — alvu, varu, zeltu u. c.
Lielākā daļa Rietumu Malaizijas mežu ir izcirsta, lai iegūtu zemi lauksaimniecībai, ierīkotu plantācijas un apmetnes. Austrumu Malaizijā Saravakā joprojām saglabājušies vieni no senākajiem un plašākajiem pirmatnējiem tropu mežiem uz Zemes. Tomēr intensīvā mežu izciršana ir ļoti aktuāls vides jautājums valstī, jo mežizstrāde ir viena no galvenajām Malaizijas rūpniecības nozarēm. Valsts ir pasaulē lielākā tropiskās cietkoksnes, baļķu un zāģmateriālu eksportētāja. Pēc Pasaules Bankas aprēķiniem Malaizijas mežos kokus izcērt trīs reizes lielākā apjomā, nekā tos iestāda no jauna.
Virtuve
Malaiziešu virtuve ir malajiešu, ķīniešu un indiešu virtuves sajaukums. Pamatēdieni ir rīsi vai nūdeles, ko pasniedz, galvenokārt ar vistas, pīles, retāk cūkas vai liellopu gaļu. Malaiziešu virtuve ir asāka nekā kaimiņvalstīs, no garšvielām dominē čilli un karijs
Mediji
Malaizijas lielākie laikraksti pieder valstij un valdošās koalīcijas partijām, tomēr arī dažas lielākās opozīcijas partijas izdod laikrakstus, ko tirgo līdzās komersantu izdotajiem izdevumiem. Pastāv atšķirība starp valsts daļām, kuras atdala jūra. Medijos, kas bāzējas uz pussalas, pastāv otršķirīga attieksme pret notikumiem un ziņām valsts daļā, kas atrodas uz salas, šī valsts daļa tiek uztverta kā kolonija. Vienlaikus medijos vērojama negatīvu ziņu par Indonēziju akcentēšana, kas saasina abu valstu attiecības. Valstī izdod dienas laikrakstus malaju, angļu, ķīniešu un tamilu valodās. Pastāvot ierobežojumiem attiecībā uz izdošanas un informācijas izplatīšanas tiesībām, kas noteikti Malaizijas likumos, piemēram, Drukātās preses un publikāciju likumā, preses brīvība valstī kopumā ir ierobežota. Malaizijas valdība ir mēģinājusi ierobežot opozīcijas spēku laikrakstu izdošanu pirms vēlēšanām, piemēram, 2007. gadā izpildvara realizēja direktīvu, kas noteica aizliegumu opozīcijas līderiem uzstāties televīzijā un radiopārraidēs.
Vladimirs Putins
Vladimirs Putins (ru; dzimis ) ir pašreizējais Krievijas Federācijas prezidents, Krievijas Federācijas Drošības padomes priekšsēdētājs. Bijušais Krievijas premjerministrs (2008—2012) un politiskās partijas Vienotā Krievija vadītājs (2007—2012). Kopš 2020. gada konstitucionālās reformas Rietumu pasaulē tiek uzskatīts par diktatoru, kā arī kopš 2022. gada iebrukuma Ukrainā par kara noziedznieku.
PSRS Valsts drošības komitejas darbinieks (1975—1991), darbojās ārējā izlūkošanā Vācijas Demokrātiskajā Republikā (1985—1990). Pēc PSRS sabrukuma darbojās Krievijas Federācijas drošības iestādēs, bija Federālā drošības dienesta (FDD) direktors (1998—1999). Līdztekus strādāja Sanktpēterburgas domē (1991—1996) un Krievijas prezidenta administrācijā (1999—2008). Krievijas Federācijas prezidents (2000—2008), premjerministrs (2008—2012), tad atkal prezidents.
2007. gada Krievijas Valsts domes vēlēšanās Putins bija partijas "Vienotā Krievija" (Единая Россия) vēlēšanu saraksta līderis, neesot tās biedrs. Partijas federālais saraksts sastāvēja tikai no viņa uzvārda.
Biogrāfija
Dzimis Ļeņingradā vagonu rūpnīcas strādnieka Vladimira Putina (1911—1999) un viņa sievas Marijas, dzimušas Šelomovas, ģimenē. Viņa tēvs bija Otrā pasaules kara veterāns un rūpnīcas PSKP komitejas sekretārs, bet vectēvs Spiridons Putins (1879—1965) bija kādreiz bijis Ļeņina un Staļina pavārs, vēlāk strādājis PSKP Maskavas komitejas vasarnīcā. Mācījās Ļeņingradas 193. un 281. skolās, aizrāvās ar cīņas sportu (1960—1970). Studēja starptautiskās attiecības Ļeņingradas Valsts universitātes Juridiskajā fakultātē (1970—1975), iestājās PSKP. 1975. gadā pabeidza augstskolu un tika norīkots darbam Valsts drošības komitejā (VDK).
Darbība PSRS VDK (1975—1991)
1975.—1984. gadā bija VDK Ļeņingradas daļas Pirmās (kadru) nodaļas darbinieks. 1976. gadā beidza "Operatīvā sastāva sagatavošanas kursus". 1979. gadā beidza mācības sagatavošanas kursos VDK augstskolā Maskavā 1985. gadā beidzis Sarkankarogoto J. Andropova PSRS VDK institūtu, kas nodarbojās ar ārējās izlūkošanas kadru sagatavošanu. 1985—1990 strādāja Vācijas Demokrātiskajā republikā, Drēzdenē. Oficiāli ieņēma PSRS — VDR Draudzības nama direktora amatu. No 1990. gada — Ļeņingradas Valsts universitātes rektora palīgs starptautiskajos jautājumos, pēc tam — Ļeņingradas pilsētas padomes priekšsēdētāja padomnieks.
Darbošanās Sanktpēterburgas domē (1991—1996)
No 1991. gada 12. jūnija, kad par mēru tika ievēlēts Anatolijs Sobčaks, strādāja par priekšsēdētāju Sanktpēterburgas ārējo sakaru komitejā. 1992. gada sākumā tika pārcelts uz VDK "tekošajām rezervēm" Ļeņingradas Valsts universitātē. No 1994. gada marta strādāja Sanktpēterburgas domē par tās priekšsēdētāja vietnieku. No pēc Anatolija Sobčaka ievēlēšanas mēra amatā bija Sanktpēterburgas mērijas ārējo sakaru komitejas priekšsēdētājs, no 1994. gada — arī Sanktpēterburgas valdības priekšsēdētāja pirmais vietnieks.
Krievijas Federācijas prezidents (2000—2008), premjerministrs (2008—2012), prezidents (no 2012)
Pēc tam, kad iepriekšējais prezidents Boriss Jeļcins labprātīgi atstāja amatu, no Putins pildīja Krievijas Federācijas Prezidenta pienākumus. Tajā pašā dienā Putinam tika nodoti prezidenta varas simboli un "kodolportfelis". viņu ievēlēja par Krievijas Federācijas Prezidentu, stājās amatā. 2000. gada maijā viņš par premjeru iecēla Mihailu Kasjanovu 2004. gada 24. februārī Putins atlaida Kasjanova valdību, nosaucot viņa darbību par "kopumā apmierinošu". Par jauno premjeru kļuva Mihails Fradkovs.
V. Putinu atkārtoti ievēlēja par Krievijas Federācijas prezidentu uz otro termiņu. 2007. gada februārī viņš Minhenes ikgadējā drošības konferencē asi uzbruka Savienotajām Valstīm un NATO, aicinādams veidot daudzpolāras pasaules jaunu globālo arhitektūru, kurā nebūtu tikai viens saimnieks.
No V. Putins bija Krievijas Federācijas valdības vadītājs (premjerministrs), bet Dmitrijs Medvedevs Krievijas Federācijas prezidents, jo valsts konstitūcija neļāva viņam pretendēt uz prezidenta amatu trešo termiņu pēc kārtas. 2009. gada 15. aprīlī Krievijas valdība pasludināja, ka Otrais Čečenijas karš jeb "terorisma apkarošanas operācija" Čečenijā ir beigusies.
No V. Putinu trešo reizi ievēlēja par Krievijas Federācijas prezidentu, stājās amatā. Par savu pamatmērķi viņš pasludināja NVS valstu integrāciju pēc Eiropas Savienības parauga. 2013. gada 16. septembrī Krievijas Starptautiskā Garīgās vienotības un sadarbības akadēmija V. Putinu nominēja Nobela miera prēmijai, tomēr viņš to nesaņēma. Krimas krīzes laikā 2014. gada martā kļuva zināms, ka viņš atkārtoti nominēts šai prēmijai līdztekus 278 citām personām un 47 organizācijām.
Politikas maiņa pēc 2014. gada
«Arābu pavasaris» un Eiromaidans Ukrainā spēcīgi ietekmēja Putina doktrīnu savas varas saglabāšanai, neizslēdzot iespēju izmantot kodoluzbrukumu šādu revolūciju un to seku novēršanai. Pēc Ukrainas prezidenta Janukoviča gāšanas Putins vērsās pie Krievijas Valsts domes ar lūgumu atļaut izmantot Krievijas karaspēku Krimas aneksijai. Par spīti negatīvai starptautiskai reakcijai Vladimirs Putins parakstīja vienošanos par Krimas uzņemšanu Krievijas sastāvā. Kaut arī sākotnēji Vladimirs Putins paziņoja, ka Krimā darbojas „vietējie pašaizsardzības spēki”, vēlāk viņš atzina, ka Krievijas karavīri atradušies Krimā pirms referenduma un tā laikā. Pēc Donbasa kara sākuma Putins nodēvēja Ukrainas dienvidaustrumus par Jaunkrieviju un pieprasīja šajos reģionos garantēt krievu tiesības: "jautājums ir par to, lai nodrošinātu Ukrainas dienvidaustrumu krievu un krievvalodīgo pilsoņu tiesības un likumīgās intereses. Atgādināšu, izmantojot cara laiku terminoloģiju, tā ir Jaunkrievija, un šī Harkova, Luhanska, Donecka, Hersona, Nikolajeva, Odesa cara laikos neietilpa Ukrainas sastāvā." Kad separātisti organizēja referendumus par atdalīšanos no Ukrainas, Putins paziņoja, ka Ukrainai nekavējoties jāpārtrauc pret separātistiem vērstās operācijas Ukrainas dienvidaustrumos, ka "pats galvenais ir izveidot tiešu un pilnvērtīgu dialogu starp pašreizējo Kijivas varu un Ukrainas dienvidaustrumu iedzīvotājiem, lai Ukrainas dienvidaustrumu iedzīvotāji varētu pārliecināties par to, ka tiks ievērotas viņu likumiskās tiesības."
2022. gada iebrukums Ukrainā un imperiālisma atdzimšana
2022. gada 9. jūnijā Vladimirs Putins piedalījās pasākumā "Pēteris I. Impērijas dzimšana", kas bija veltīts Pētera I 350 gadu jubilejai un teica imperiālisma ideoloģijas piesātinātu runu:
2022. gada 9. decembrī Putins, uzrunājot Šanhajas sadarbības organizācijas un NVS valstu aizsardzības resoru vadītājus, mēģināja attaisnot Krievijas nežēlīgo karu pret ukraiņiem, nosaucot viņus par "lielgabalu gaļu" un pašnāvniekiem:
17. martā Hāgas Starptautiskā Krimināltiesa (SKT) izdeva KF prezidenta Vladimira Putina aresta orderi par ukraiņu bērnu deportāciju uz Krieviju.
Piparkrūmi
Piparkrūmi jeb pipari (Piper) ir piparu dzimtas ģints pie kuras pieder 1000-2000 dažādu sugu krūmu, lakstaugu un liānu. Vairums šo sugu sastopamas tropiskajos apgabalos. Kulinārijā plaši izmanto melnos piparus, kurus iegūst no melnā piparkrūma. Tiek izmantoti arī citu sugu pipari kā garšvielas vai kā ārstniecības augi.
TKL
TKL var būt: