cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ģenerālplāns "Ost"
Kas attiecas uz latviešu likteni gadījumā, ja Vācija uzvarētu karā, to pauž 1942. gada rudenī izstrādātais "Kolonizēšanas ģenerālplāns" (Generalsiedlungsplan), kas paredzēja pievienot Lielvācijai 330 000 km² plašu teritoriju, nometināt tajā 12 210 000 vāciešus, pirms tam deportējot aiz Urāliem 30 800 000 vietējo iedzīvotāju (95% poļu, 50% igauņu, vairāk nekā 50% latviešu, 85% lietuviešu un 100% latgaliešu ), bet pārējos piespiedu kārtā pārvācojot.
Cenzors
Cenzors var būt:
Augustīns no Kenterberijas
Augustīns no Kenterberijas (Augustine of Canterbury, dzimis 6. gadsimta sākumā, miris ) bija benediktiešu mūks, kurš 598. gadā kļuva par pirmo Kenterberijas arhibīskapu. Viņš tiek uzskatīts par "angļu tautas apustuli", kā arī par Anglijas baznīcas dibinātāju.
Shell (uzņēmums)
Vēsture
Shell tika dibināts 1907. gada februārī, kad 1890. gadā dibinātā Nīderlandes Royal Dutch Petroleum Company (darbojās ar naftas ieguvi mūsdienu Indonēzijā) apvienojās ar 1897. gadā dibināto britu "Shell" Transport and Trading Company Ltd (nodarbojās ar opija tirdzniecību Ķīnā), lai spētu konkurēt ar amerikāņu monopolu Standard Oil. 1919. gadā Shell iegādājās kompāniju Mexican Eagle Petroleum Company un 1921. gadā pieņēma vārdu Shell-Mex Limited. Trīsdesmito gadu ekonomikas krīzes laikā Shell apvienojās ar British Petroleum, nodibinot Shell-Mex and BP Ltd, līdz 1975. gadā tās tika atkal šķirtas.
2015. gada 8. aprīlī tika paziņots, ka panākta vienošanās par Apvienotās Karalistes enerģētikas uzņēmuma BG Group pirkšanu par 64 miljardiem eiro. Darījums tika pabeigts 2016. gada februārī.
No 2005. līdz 2022. gadam uzņēmumam bija divu veidu akcijas: A (kods RDSA) un B (kods RDSB). 2022. gada janvārī uzņēmums izbeidza divu veidu akciju struktūru, pārcēla galveno mītni no Hāgas Nīderlandē uz Londonu Lielbritānijā. 21. janvārī Royal Dutch Shell plc tika pārdēvēts par Shell plc.
Dalasi
Dalasi ir naudas vienība Gambijā.
Shell (uzņēmums)
Vēsture
Pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā 2022. gada 28. februārī Shell paziņoja, ka izstāsies no kopīgajiem projektiem ar Krievijas uzņēmumu Gazprom: pārdos savu 27,5 % daļu naftas un gāzes projektā Sahalin-2, 50 % daļu divos Sibīrijas naftas atradņu projektos un izstāsies no gāzesvada Nord Stream 2 projekta. 12. maijā tika paziņots, ka Shell uzņēmumu Krievijā Shell Neft ar rūpnīcu Toržkā un aptuveni 411 degvielas uzpildes stacijām pirks uzņēmums Lukoil.
Dalasi
1 dalasi = 100 bututi (en).
Shell (uzņēmums)
Bizness
Shell darbojas vairāk nekā 140 valstīs. Viena no lielākajām Shell struktūrvienībām — Shell Oil Company atrodas Hjūstonā, Teksasā.
Dalasi
Monētas 1, 5, 10, 25, 50 bututi un 1 dalasi.
Shell (uzņēmums)
Kritika
Shell biznesa prakse tiek kritizēta no vairāku vides un cilvēktiesību aizstāvju organizāciju puses. Visskaļākos protestus izpelnījies Shell darbība Nigērijā. 2004. gadā atklājās, ka Shell stipri pārspīlējis savā īpašumā esošās potenciālo naftas atradņu apjomu. Pēdējā laikā Shell ticis kritizēts par savām darbībām Īrijā (Koribas gāzes atradnēs) un Krievijā (Sahalīna-2 projektā).
Dalasi
Papīra naudaszīmes 5, 10, 25, 50 un 100 dalasi.
Shell (uzņēmums)
Shell Latvijā
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas Shell atgriezās Lavtijā. Shell Latvijas degvielas mazumtirdzniecības tirgū strādāja līdz 2002. gadam, kad tas no Latvijas aizgāja. Visas Shell degvielas uzpildes stacijas pārņēma Statoil (tagad Circle K).
2016. gadā Shell zīmols atgriezās Latvijas tirgū uz zīmola licences līguma pamata ar SIA Baltic Fuels Retail Partners. 28. jūlijā Rīgā tika atvērtas pirmās Shell degvielas uzpildes stacijas, kas agrāk darbojās ar Trest zīmolu. Līdz 2016. gada beigām tika atvērtas aptuveni desmit Shell DUS. 2019. gada pavasarī visas Shell degvielas uzpildes stacijas Latvijā tika slēgtas, uzņēmumam nepaskaidrojot slēgšanas iemeslus.
Slovēnijas karogs
Slovēnijas Republikas karogs ir taisnstūra formas ar trijām vienāda platuma horizontālām joslām: augšējā — balta, vidējā — zila un apakšējā — sarkana. Karoga augšējā daļā, tuvāk pie kāta ir attēlots Slovēnijas Republikas ģerbonis. Karoga (panslāviskās) krāsas tika uzskatītas par nacionālām, un tās izmantoja ģerboņos vēl pirms tam, kad slovēņu patrioti 1848. gadā apstiprināja nacionālā karoga krāsas. Uz šādu izvēli tos vedināja Krievijas impērijas karoga krāsas. Arī Slovēnijas Sociālistiskajai Republikai Dienvidslāvijas sastāvā bija šāds krāsu salikums, tikai ar sarkanu zvaigzni vidū. Pēc neatkarības atgūšanas zvaigzne tika noņemta. Jaunais karogs oficiāli tika apstiprināts 1991. gada 27. jūnijā.
1431. gads
1431. gads (MCDXXXI) ir īsais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās pirmdienā.
Kembridžšīra
Kembridžšīra (en) ir grāfiste Anglijas austrumos. Grāfiste ietilpst Anglijas Austrumu reģionā. Grāfistes administratīvais centrs ir Kembridža, bet lielākā pilsēta — Pīterboro.
Kaldera balva
Kaldera balva tiek piešķirta NHL labākajam sezonas debitantam. Balva nosaukta Frenka Kaldera vārdā - bijuša NHL prezidenta no tās dibināšanas 1917. gadā līdz viņa nāvei 1943. gadā. Kaldera kauss pirmo reizi tika pasniegts tikai 1936-37 gada NHL sezonā. Visvairāk reizes to ieguvusi Toronto "Maple Leafs" - 9 reizes, bet 8 reizes to iegūt izdevies Ņujorkas "Rangers" un Bostonas "Bruins", 6 reizes to ieguvušas Čikāgas "Blackhawks" un Monreālas "Canadiens".
Kaut gan pirmā sezona viņam bija ļoti veiksmīga, tomēr Veins Greckis neieguva Kaldera kausu 1980. gadā. Tā kā viņš iepriekšējās sezonas bija spēlējis Pasaules hokeja asociācijā, viņš pēc noteikumiem nevarēja iegūt kausu.
Viena no interesantākajām cīņām par šo balvu notika 2005-06 sezonā, kad, sezonu pēc NHL lokauta par šo balvu sacentās 2004. un 2005. gada drafta pirmie numuri, Aleksandrs Ovečkins un Sidnijs Krosbijs, kā arī Dions Fanefs.
Northemptonšīra
Northemptonšīra (en) ir Austrummidlendas grāfiste Anglijā, Apvienotajā Karalistē. Grāfiste robežojas ar astoņām citām grāfistēm — Vorikšīru, Lesteršīru, Ratlendu, Kembridžšīru, Bedfordšīru, Bakingemšīru, Oksfordšīru un Linkolnšīru. Robeža ar Linkolnšīru ir arī īsākā robeža starp grāfistēm Anglijā — tās garums ir 19 km.
Grāfiste ir sadalīta septiņos rajonos — Dienvidnorthemptonšīra, Northemptona, Deventrija, Korbi, Austrumnorthemptonšīra, Keteringa, Velingboro. Grāfisti administratīvi pārvalda Northemptonšīras grāfistes padome un septiņas nemetropoles rajonu padomes.
Grāfistes lielākās apdzīvotās vietas ir Northemptona, Korbi, Keteringa, Velingboro, Rašdena un Deventrija.
Par grāfistes simbolisko augu ir izvēlēta gaiļbiksīte.
Zeļļu iela
Zeļļu iela var būt:
Starptautiskā Atomenerģijas aģentūra
Starptautiskā Atomenerģijas aģentūra (SAEA, en) ir starptautiska organizācija, kuras mērķis ir veicināt kodolenerģijas izmantošanu miermīlīgiem mērķiem un ierobežot kodolieroču izplatīšanos. 2005. gadā SAEA kopā ar tās toreizējo ģenerāldirektoru Mohamedu El Barādeī saņēma Nobela miera prēmiju.
Starptautiskā Atomenerģijas aģentūra ir dibināta, pamatojoties uz starptautisku līgumu, ar saviem statūtiem. Lai arī SAEA ir formāli neatkarīga no Apvienoto Nāciju Organizācijas, tomēr tā atskaitās par savu darbu ANO Ģenerālajai asamblejai un ANO Drošības padomei.
Organizācijas galvenā mītne atrodas Vīnē, Austrijas galvaspilsētā. Kopš 2009. gada 1. decembra aģentūras ģenerāldirektors bija japānis Jukija Amano. Pēc viņa nāves 2019. gada 18. jūlijā ģenerāldirektora postenis kļuva vakants, Ar 2019. gada decembri šo posteni ieņem argentīnietis Rafaels Grossi.
2010. gada Āfrikas Nāciju kauss
'''2010. gada Āfrikas Nāciju kauss''' notika Angolā no 10. līdz. Tas bija 27. Āfrikas Nāciju kauss jeb Āfrikas futbola izlašu čempionāts. To rīkoja Āfrikas Futbola konfederācija (CAF).
Bija paredzēts, ka turnīra rīkotājai Angolai pievienosies 15 valstu izlases, kas būs veiksmīgi pārvarējušas kvalifikācijas turnīru, kas sākās 2007. gada oktobrī un kurā piedalījās 53 Āfrikas izlases. Taču Togo futbola izlase pēc teroristu uzbrukuma tās autobusam izstājās no turnīra, tādēļ Nāciju kausā piedalījās tikai 15 komandas.
Par čempioniem septīto reizi vēsturē un trešo reizi pēc kārtas kļuva Ēģiptes izlase, kas finālā ar rezultātu 1 — 0 uzvarēja Ganu. Par turnīra rezultatīvāko spēlētāju kļuva ēģiptietis Gedo (5 vārti), bet par vērtīgāko tika atzīts čempionu kapteinis Ahmeds Hasans.
Rīkotāja izvēle
Angolai tika piešķirtas tiesības rīkot turnīru, jo CAF pieņēma lēmumu, ka jādod iespēja rīkot Nāciju kausu arī tādām valstīm, kas to vēl nav rīkojušas, kā, piemēram, Angola, Gabona un Ekvatoriālā Gvineja. Mozambikas, Namībijas, Zimbabves un Senegālas kandidatūras tika noraidītas, bet Gabonai un Ekvatoriālajai Gvinejai tika piešķirtas tiesības kopīgi rīkot 2012. gada turnīru. Nigērija, kas jau divreiz ir rīkojusi turnīru, ir rezerviste 2010., 2012. un 2014. gada turnīru rīkošanai gadījumā, ja to nespētu sarīkot izvēlētās valstis.
Kvalifikācija
CAF noteica, ka kvalifikācija uz 2010. gada Pasaules kausu vienlaikus būs arī kvalifikācija 2010. gada Nāciju kausam. Neskatoties uz to, ka Angola ir šī turnīra rīkotāja, viņiem bija jāpiedalās Pasaules kausa kvalifikācijā. Līdzīga situācija bija ar DĀR - lai arī viņi ir Pasaules kausa finālturnīra rīkotāji, izlasei nācās piedalīties Āfrikas Nāciju kausa kvalifikācijā. Āfrikas Nāciju kausa kvalifikācijā piedalījās 52 valstu izlases, no kurām 15 labākās pievienojās Angolai, lai piedalītos Nāciju kausā. Kvalifikācija notika trīs kārtās. Trešajā kārtā piedalījās 20 izlases, kas bija sadalītas piecās grupās. No katras grupas 3 labākās izlases kvalificējās Nāciju kausam.
Izloze
Finālturnīra izloze notika Talatonas sanāksmju centrā, Angolas galvaspilsētā Luandā. 16 komandas tika sadalītas četros grozos, 1. grozs sastāvēja no četrām izsētajām izlasēm. Angola tika izsēta kā rīkotāji, bet Ēģipte - kā pašreizējie čempioni. Pārējās 14 izlases tika sarindotas pēc to panākumiem pēdējos trīs Nāciju kausa turnīros. Kamerūnai un Kotdivuārai bija vislabākie rezultāti, tāpēc tās arī tika ievietotas 1. grozā. Četras izsētās komandas tika saliktas katra savā grupā, bet pārējās komandas, kas bija 2., 3. un 4. grozā, tika salozētas pa grupām.
Kritēriji vienāda punktu skaita gadījumā
Ja divām vai vairāk komandām grupu turnīra galā ir vienāds punktu skaits, iegūtā vieta tiek noteikta ņemot vērā sekojošos kritērijus:
Visi laiki pēc vietējā laika (UTC+1)
D grupa
Komandu ar vienādiem punktiem savstarpējo spēļu tabula:
Simboliskā izlase
Sekojošie spēlētāji tika atzīti par labākajiem savās pozīcijās un iekļauti turnīra simboliskajā izlasē.
Pēda (mērvienība)
Pēda ir attāluma mērvienība, kas galvenokārt tiek izmantota valstīs, kur oficiālā ir angļu valoda. Saīsinājumā to pieraksta šādi: ft vai ′. Tā nav Starptautiskās mērvienību sistēmas (SI) mērvienība. Ir noteikts, ka SI viena pēda atbilst 0,3048 metriem, lai gan dažādās sistēmās tā lielums var variēt no 0,25 līdz pat 0,34 metriem. Saistība ar citām mērvienībām:
6. maršruts
6. maršruts var būt:
Purvāju vienlape
Purvāju vienlape (Malaxis monophyllos (L.) Sw.) ir orhideju dzimtas suga. Tā ierakstīta Latvijas Sarkanajā grāmatā 3. kategorijā.
Mustafa Jatabarē
Mustafa Jatabarē (, dzimis Bovē) ir Francijā dzimis Mali futbola uzbrucējs, kurš šobrīd spēlē Turcijas komandā Sivasspor.
Purvāju vienlape
Apraksts
Daudzgadīgs, sīks, līdz 35 cm augsts lakstaugs. Gums vesels. Stublājs stāvs, tievs. Stublāja apakšdaļā viena, retāk divas, olveidīgi lancetiska lapa. Ziedkopa skraja un gara. Ziedi dzelteni vai zaļi, ļoti mazi. Apziedlapas šauras. Lūpa vesela, arī šaura. Auglis - stāva pogaļa. Latvijā zied jūnijā un jūlijā.
Mustafa Jatabarē
Starptautiskā karjera
2008. gada novembrī pēc augstvērtīga snieguma savā klubā Jatabarē izpelnījās izsaukumu uz Mali izlasi. 19. novembrī viņš debitēja spēlē pret Alžīrijas izlasi Ruānā, spēlei noslēdzoties 1-1. . 2010. gada 10. janvārī 2010. gada Āfrikas Nāciju kausa atklāšanas spēlē pret Angolas izlasi viņš izlīdzināja rezultātu dramatiskā spēlē, kad Mali no 0-4 panāca 4-4.
Purvāju vienlape
Izplatība
Aug dažviet Eiropā, Ziemeļamerikā un Āzijā.
Biotopi
Aug tikai mitrās augsnēs: kaļķainās un avoksnainās pļavās, zāļu un pārejas purvos un sevišķi melnalkšņu mežos.
Sokratess
Sokratess Brasileiru Sampaiu de Souza Vieira de Oliveira (pt, (dzimis Belemā, miris  Sanpaulu), plašāk zināms vienkārši kā Sokratess, bija Brazīlijas futbolists. Viņš bija lielisks piespēlētājs un komandas organizators ar labām laukuma pārredzēšanas spējām. Viņš vienlīdz labi spēlēja ar abām kājām, kā arī spēja gūt daudz vārtu. Viņš tiek raksturots kā Aukstā kara ēras viens no vispusīgākajiem spēlētājiem. Augstu vērtēta tika viņa spēja lasīt spēli un viņš bieži izdarīja precīzas piespēles neskatoties ar papēdi.
2004. gadā Pelē viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.
Karjeras statistika
132||70|||||||||||||||| 25||6|||||||||||||||| 157||76||||||||||||||||
!Kopā||60||22
1453. gads
1453. gads (MCDXXXI) ir īsais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās pirmdienā. 1453. gads bieži tiek saukts par viduslaiku beigu gadu.
Dunalkas pagasts
Dunalkas pagasts ir viena no Dienvidkurzemes novada administratīvajām teritorijām, Durbes ezera ziemeļu krastā. Robežojas ar sava novada Tadaiķu, Durbes, Vecpils, Medzes, Vērgales, Sakas, Cīravas un Aizputes pagastiem. Pagasta teritorija ir 8749,8 ha, no tās lauksaimniecībā izmantojamās zemes aizņem 5272,9 ha.
Upes
Durbe un Lāņupe
Ezeri
Durbes ezers, Dunalkas dīķis, Mēra dīķis, Tuņņu dīķis un Bērza dīķis
Vēsture
Mūsdienu Dunalkas pagasta teritorijā vēsturiski atradās Dunalkas muiža (Gut Dubenalken, Dunalka), Rāvas muiža (Gut Rawen, Rāva).
1935. gadā Dunalkas pagasta platība bija 57 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Daidzes un Dunalkas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1951. gadā Dunalkas ciemam pievienoja Daidzes ciemu, 1954. gadā - Rāvas ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Dunalkas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Durbes novadā. 2021. gadā Durbes novadu iekļāva Dienvidkurzemes novadā.
Cauri pagastam veda 1900. gadā atklātā šaursliežu Liepājas—Aizputes dzelzceļa līnija ar pieturas punktiem "Rāva", "Spāģi" un "Dunalka", kas slēgta 1964. gadā.
Firksu dzimtas kapenes
Aptuveni piecus kilometrus no Dunalkas, pie Durbes–Aizputes ceļa P112 netālu no Mālu kroga, atrodas ēģipiešu stilā būvētais fon Firksu dzimtas mauzolejs, kas iekļauts Valsts aizsargājams kultūras pieminekļu sarakstā. Piramīdas formas kapliču 1801. gadā uzcēla Dunalkas muižas īpašnieks Kārlis Ulrihs fon Firkss (1738–1816). Tās karkass būvēts no ķieģeļiem un laukakmeņiem, bet no ārpuses piramīdu apņēma dzeltenīgu Holandes ķieģeļu apšuvums. Kapličas grīda bija veidota no brūna plakanakmeņu bruģa, bet fasādi rotāja divas nišas ar cēlām akmens vāzēm, uz sienām plastikas medaljoni ar seju saules staru ielokā, fon Firksu dzimtas ģerbonis, un virs durvīm bija granīta plāksne ar uzrakstu latīņu valodā – ''Coniugi optimae sibi suisque. Carolus Ulricus Fircks. MDCCCI'' ("Vislabākais dzīvesbiedram un sev. Kārlis Ulrihs Firkss. 1801).
”Pie Dunalkas privātmuižas ceļā no Liepājas uz Kuldīgu es ieraudzīju no holandiešu ķieģeļiem celtu piramīdu ar plašu velvi pareizās proporcijās un ļoti labā gaumē. Žēl gan, ka piramīda atrodas varenu ozolu birzs galā, kur vasarā to aizsedz koku lapotnes, tikai ziemā ļaujot izcelties starp zariem.”
2022. gadā uzņēmums “Latvijas Valsts meži”, kā teritorijā atrodas kapliča, izstrādāja konservācijas darbu projektu un gada otrajā pusē kapliču attīrīja no koku un krūmu apauguma, grīdu un apbedīšanas nišas atbrīvoja no nobrukušajiem ķieģeļiem. Kapličas kupolveida griestus, ieejas ailu un apbedīšanas nišas nostiprināja. Ap kapliču izbūvēja koka karkasu ar daļēji nosegtām sienām un jumtu ar metāla segumu.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Dunalka (pagasta centrs), Rāva, Dupļi, Dunalkas skola.
Transports
Pagasta teritoriju šķērso reģionālais autoceļš P112 Kuldīga — Aizpute — Līči. Dunalkas pašvaldības aprūpē esošo ceļu kopējais garums ir 45,15 km, no kuriem asfalta segums ir 0,5 km garumā, bet pārējie ceļi ir ar grants segumu. Attālums līdz Liepājai — 34 km, līdz Rīgai — 180 km.
Mārtins Skorsēze
Mārtins Čārlzs Skorsēze (en; dzimis Ņujorkā, ASV) ir amerikāņu kinorežisors, scenārists, kinoproducents, aktieris un kino vēsturnieks. Viņš ir World Cinema Foundation organizācijas dibinātājs, kā arī AFI mūža ieguldījuma balvas ieguvējs. Skorsēze ir ieguvis Amerikas Kinoakadēmijas balvu, Zelta globusa balvas, BAFTA kino balvu un Amerikas režisoru ģildes balvas. Par filmu "Atkritēji" saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu nominācijā "Labākais režisors", bet pati filma saņēma balvu nominācijā "Labākā filma". Skorsēze ir The Film Foundation bezpeļņas organizācijas prezidents.
Skorsēze tiek uzskatīts par vienu no sava laikmeta ietekmīgākajiem un nozīmīgākajiem amerikāņu filmu veidotājiem. Viņš ir filmu "Ļaunās ielas" (1973), "Taksists" (1976), "Satrakotais vērsis" (1980), "Labie puiši" (1990) un "Baiļu rags" (1991) režisors, visās šajās filmējās viņa labs draugs Roberts De Niro. Skorsēzes filma "Taksists" Kannu kinofestivālā saņēma galveno balvu Zelta palmas zaru. Bet par filmu "Pēc darba" (1985) Skorsēze saņēma Kannu kinofestivāla balvu kā labākais režisors.
21. gadsimtā uzņēmis šādas filmas: "Ņujorkas bandas" (2002), "Aviators" (2004), "Atkritēji" (2006), "Slēgtā sala" (2010), "Hugo" (2011), "Volstrītas vilks" (2013), "Klusēšana" (2016), "Īrs" (2019).
Skorsēze ir bijis vairāku dokumentālo filmu režisors, piemēram, "Nav ceļa uz mājām. Bobs Dilans" (No Direction Home: Bob Dylan, 2005), "Blūzs" (The Blues, 2003), "Izstarot gaismu" (Shine A Light, 2007) un "Džordžs Harisons: Dzīvojot materiālā pasaulē" (George Harrison: Living in the Material World, 2011).
Vorikšīra
Vorikšīra (en) ir grāfiste Rietummidlendas reģionā Anglijā. Grāfistes administratīvais centrs ir Vorika, bet lielākā pilsēta ir Nanītana. Stretfordā pie Eivonas dzimis Viljams Šekspīrs.
Grāfiste ir sadalīta piecos rajonos: Ziemeļvorikšīrā, Nanītanā un Bedvortā, Regbijā, Vorikā un Stredfordā pie Eivonas. Pašreizējās grāfistes robežas ir nostiprinātas 1974. gadā. Savukārt grāfistes vēsturiskajās robežās bija ietverta arī Koventri un Solihalu, kā arī daļa Birmingemas.
Bandžula
Bandžula, kādreiz Batērsta (Bathurst), ir Gambijas galvaspilsēta. Pilsētu nodibināja briti 1816. gadā kā tirdzniecības staciju un izejas punktu cīņai pret vergu tirdzniecību. Pilsētas kādreizējais nosaukums Batērsta tika iedots pēc tā laika britu koloniju ministra Henrija Batērsta (Henry Bathurst) vārda. 1973. gadā pilsētu pārdēvēja par Bandžulu.
Sports
Bandžula ir labdarības rallija Plymouth-Banjul Challenge galamērķis.
Mitohondrijs
Mitohondrijs (, mitos — ‘pavediens’ un, chondros — ‘graudiņš’) ir šūnas organoīds, kurā oksidatīvās fosforilēšanās procesā tiek sintezēta adenozīntrifosforskābe (ATF). ATF apgādā ar enerģiju citus organoīdus un šūnu kopumā, tādēļ mitohondrijus bieži dēvē par šūnas spēkstacijām. Pirmais graudainās struktūras muskuļaudos novēroja Rūdolfs Kellikers (Rudolf Albert Kölliker) 1850. gadā. Šo organoīdu apzīmēšanai zinātnieki ir izmantojuši dažādus nosaukumus, bet termins mitohondrijs tiek lietots kopš 1898. gada.
Mitohondriji sastopami gandrīz visās eikariotu šūnās, izņemot dažas bezskābekļa vidē dzīvojošas sugas. Visvairāk to ir aknu šūnās ― aptuveni 2500 mitohondriju vienā šūnā.
Uzbūve
Mitohondrija sieniņa sastāv no divām membrānām. Ārējā membrāna ir gluda, bet iekšējā membrāna, uz kuras notiek elektronu transports un ATF sintēze, veido krokas, kuras sauc par kristām, tās palielina iekšējās membrānas virsmas laukumu. Uz kristām ir izvietojušies fermenti, kuri nodrošina mitohondrijos notiekošās šūnas elpošanas reakcijas — ogļhidrātu un citu slāpekli nesaturošu vielu oksidatīvo šķelšanu. Abām membrānām atšķiras ķīmiskais sastāvs, līdz ar to arī fizikālās īpašības. Ārējā membrānā ir 80% lipīdu un 20% olbaltumvielu, bet iekšējā membrānā ir 30-40% lipīdu un attiecīgi 70-60% olbaltumvielu. Ārējās membrānas poras nodrošina mazmolekulāru savienojumu apmaiņu starp citoplazmu un starpmembrānu telpu abos virzienos, turpretī lielākas molekulas var membrānu šķērsot tikai ar aktīvās pārneses palīdzību. Iekšējās membrānas īpašais lipīdu un olbaltumvielu sastāvs padara to necaurlaidīgu, vielu transports iespējams tikai ar pārnesējolbaltumvielu palīdzību.
Iekšējās membrānas krokas jeb kristas palielina membrānas virsmu un uzlabo tās spēju radīt ATF. Aknu šūnu mitohondrijiem iekšējās membrānas virsmas laukums ir apmēram 5 reizes lielāks nekā ārējās. Šī attiecība ir mainīga un atkarīga no šūnas enerģijas patēriņa, piemēram, muskuļšūnu mitohondrijos ir vēl vairāk kristu. Vienā un tajā pašā šūnā mitohondrijiem var būt dažāds kristu blīvums. Tās var būt novietotas paralēli mitohondrija garenasij (piemēram, nervu šūnās) vai atrasties tai perpendikulāri (piemēram, aknu un nieru šūnās). Arī forma var būt plākšņveida, cauruļveida vai maisveida. Kristu stāvokli ietekmē cukura koncentrācija šūnā. Ja koncentrācija ir paaugstināta, samazinās kristu skaits, bet palielinās to tilpums. Rezultātā mitohondrija iekšējās membrānas virsmas laukums kļūst mazāks un ATF sintēze nav aktīva.
Mitohondriju iekšējais dobums jeb matrice ir pildīts ar pusšķidru vielu, kas satur mitohondriju DNS, ribosomas (tās atšķiras no citoplazmā esošajām) un dažādus fermentus, kas nodrošina pirovīnogskābes un taukskābju oksidēšanu, kā arī Krebsa cikla reakcijas.
Parasti mitohondriju diametrs ir 0,5-1 µm, bet garums un forma ļoti mainīga. To garums var būt robežās 1-10 µm. Lai gan mitohondriji ir nedaudz mazāki par hloroplastiem, tos ir grūti saskatīt gaismas mikroskopā, tādēļ jāveic specifiska krāsošana.
Funkcijas
Organisko vielu šķelšana sākas citoplazmā, taču tajā nav aerobās oksidēšanas procesam nepieciešamo fermentu. Tur notiek tikai bezskābekļa procesi, kuru rezultātā veidojas neliela daļa enerģijas. Mitohondrijos norisinās šūnas elpošana, un tās rezultātā ATF saišu veidā uzkrājas aptuveni 18 reižu vairāk enerģijas nekā anaerobajās reakcijās. Šis process sākas ar piruvātu vai taukskābju oksidēšanu un turpinās ciklisku reakciju ķēdē, kuru sauc par Krebsa vai citronskābes ciklu. Skābeklis tiek izmantots kā elektronu akceptors. Procesa noslēgumā notiek fosforilēšanās jeb ATF sintēze. Starpmembrānu telpā uzkrātie protoni (H+) caur kristas membrānā esošo enzīmu ― ATF sintāzi ― tiek pārvietoti uz matrici. Tas ļauj pievienot fosfātu pie ADF molekulām un izveidot ATF. Mitohondrijos sintezētā ATF iekļūst citosolā, kodolā, membrānās un dažādos organoīdos.
Papildus ATF veidošanai mitohondrijiem ir vēl citas funkcijas:
Noteiktos apstākļos protoni var atkārtoti iekļūt mitohondriju matricē, neveicinot ATF sintēzi. Šis process ir saistīts ar atviegloto difūziju caur protonu kanālu, ko sauc par termogenīnu jeb UCP1. Procesa rezultātā protonu elektroķīmiskā gradienta neizmantotā potenciālā enerģija tiek atbrīvota kā siltums. Termogenīns galvenokārt atrodas brūnajos taukaudos, kam ir liela nozīme silturegulācijā. Brūnie taukaudi sastopami jaundzimušajiem un zīdītājiem, kas guļ ziemas miegu.
Kalcija uzkrāšana var regulēt virkni reakciju un ir svarīga signālu pārnešanai šūnā. Mitohondriji spēj ātri uzņemt kalciju vēlākai izdalīšanai citosolā, tas nodrošina kalcija homeostāzi šūnā. Kalcijs nodrošina nervu un muskuļu uzbudināmību, sinhronizē neironu darbību, ir nepieciešams muskuļu kontrakcijai un atslābšanai. Nervu šūnās mitohondriji koncentrējas sinapšu rajonā, kur notiek signālu pārraidīšana uz nākamo šūnu.
Tāpat kā šūnu dalīšanās, arī to bojā eja ir dabisks process ar noteiktu secību, tāpēc lieto terminus programmēta šūnas nāve jeb apoptoze. To izraisa pozitīvu signālu trūkums vai negatīvu signālu parādīšanās. Negatīvie signāli var būt DNS bojājumi vai signālmolekulas, kas pievienojas noteiktiem receptoriem un ierosina šūnas pašiznīcināšanas programmu. Signālmolekulu pievienošanās izraisa citohroma c molekulu atdalīšanos no mitohondriju membrānas un to transportu uz citosolu. Citosolā veidojas proteolītiski kompleksi, kas iznīcina šūnu.
Mitohondriju genoms
Mitohondrijos DNS molekulas atklāja P. V. Nars 1963. gadā. Tās ir gredzenveida molekulas, kas piestiprinātas pie mitohondrija iekšējās membrānas un parasti tiek mantotas no mātes. Embrija šūnās tēva mitohondriji un tajos esošās DNS molekulas nav atrodamas. Augu veģetatīvajos orgānos ir novērotas molekulas ar lineāru un pat ar sazarotu formu. Vismazākais genoms ir dzīvnieku mitohondrijos, kur DNS molekulu garums ir 15000-18000 bāzu pāri (bp). Sēnēm tas ir 18000-108000 bp, bet augiem var sasniegt pat 2500000 bp. Neraugoties uz DNS molekulu garuma atšķirībām, to gēnu skaits vai kodēto proteīnu skaita starpība nav tik liela. Piemēram, cilvēka mitohondriju genoms (16,6 kbp) kodē 13 polipeptīdus, bet zināmais gēnu skaits augu mitohondriju genomā ir 56 līdz 57. Cilvēku un citu mugurkaulnieku mitohondriju DNS īpatnība ir ļoti blīvs gēnu novietojums, starp kuriem nav starpgēnu iecirkņu, vai arī šo iecirkņu garums nepārsniedz dažus nukleotīdus. Turpretī augu mitohondriju genomā ir daudz nekodējošu sekvenču. Genomu veido visi attiecīgās šūnas mitohondriji, jo DNS molekulas ir fiziski nošķirtas vairākos organoīdos.
Mitohondriju DNS tiek izmantota mitohondriju RNS un proteīnu sintēzei, tomēr spēj saražot tikai 10% no nepieciešamajām vielām. Pārējās vielas kodē kodola gēni un sintezē citoplazmā esošās ribosomas.
Mitohondriju DNS replikācija notiek organoīda iekšienē neatkarīgi no kodola DNS sintēzes. Tā var notikt dažādos šūnas cikla laikos ― gan šūnai atrodoties miera stāvoklī, gan aktīvas dalīšanās laikā. Šūnas dzīves laikā šī replikācija notiek vairākkārt. Mitohondriju funkcionālo aktivitāti regulē kodola genoms, jo kodē 90% no mitohondrija olbaltumvielām, ieskaitot tās, kas piedalās DNS replikācijā, transkripcijā un translācijā.
Atgriezeniski mitohondriji var ietekmēt kodola funkcijas. Piemēram, olbaltumvielu sintēzes kavēšana mitohondrijos izraisa RNS sintēzes samazināšanos kodolos, kam seko vājāka olbaltumvielu veidošana citoplazmā. Cilvēku un dzīvnieku endokrīnā sistēma regulē ne tikai kodola, bet arī mitohondriju gēnu darbību.
Izcelšanās un attīstība
Mitohondriji, visticamāk, radušies endosimbiozes procesā, kad eikariotu šūna ir iekļāvusi savā citoplazmā aerobu baktēriju. Šo pieņēmumu apstiprina DNS un ribosomu līdzība mitohondrijiem un baktērijām, spēja dalīties neatkarīgi no šūnas dalīšanās, kā arī līdzīga reakcija uz antibiotikām. Evolūcijas gaitā ir notikusi ģenētiskā materiāla apmaiņa starp endosimbiontu un šūnas kodolu. Piemēram, gēns, kas kodē baktēriju dalīšanās procesam nepieciešamas olbaltumvielas analogu, ir pārvietojies uz kodolu, tāpēc šīs vielas sintēze notiek citoplazmā, pēc tam izveidotais produkts tiek transportēts uz mitohondriju tā dalīšanās nodrošināšanai. Pētījumi liecina, ka apmaiņa notiek arī starp hloroplastu un mitohondriju genomiem.
Jauni mitohondriji veidojas, daloties ar iežmaugu vai šķērssienu, vai arī pumpurojoties. To dalīšanās nav atkarīga no kodola cikla stadijas.
Akon
Akon ir hiphopa un ritmblūza dziedātājs. Bērnību pavadījis Senegālā, vēlāk pārcēlies uz pastāvīgu dzīvi Ņūdžersijā, kur iepazinies ar hiphopu (pirmā ierakstītā dziesma — Operations of Nature). Vēlāk apcietināts par zādzību un narkotiku tirgošanu. Cietumā pavadīto laiku veltījis mūzikai un pēc atbrīvošanas ierakstījis savu albumu Trouble, kam ir teicami panākumi. Albums Konvicted ar galveno singlu Smack That, kas ierakstīts kopā ar reperi Eminem, ir visveiksmīgākais Akon disks.
Mode
2007. gada februārī Akon izveidoja pats savu apģērbu veikalu līniju, Konvict Clothing, kas sastāv no ielas apģērbiem kā denim džinsi, kapuces, t-krekli un cepures. Aliaune ir augstāka versija vīriešiem un sievietēm, ieskaitot sporta jakas, denim džinsus un citas lietas.
Hermes
Hermes (el) sengrieķu mitoloģijā ir dievu vēstnesis Hermejs.
Ar šādu nosaukumu var būt arī:
35. autobusu maršruts (Rīga)
35. autobusu maršruts ir slēgtais Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Abrenes ielas līdz Pleskodālei.
Vēsture
No 2021. gada 3. novembra maršruts pandēmijas izraisītā transportlīdzekļu vadītāju trūkuma dēļ atkal uz laiku tika slēgts.
Maršruts
Abrenes iela — Pleskodāle kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Turgeņeva iela, Gogoļa iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Slokas iela, Kalnciema iela, Lielirbes iela, Baseina iela, Volguntes iela, Zasulauka iela, Jūrkalnes iela, Apuzes iela, Volguntes iela un Kalnciema iela.
Pleskodāle — Abrenes iela kursē pa šādām ielām: Kalnciema iela, Apuzes iela, Jūrkalnes iela, Zasulauka iela, Volguntes iela, Rucavas iela, Kalnciema iela, Ventspils iela, Lielirbes iela, Kalnciema iela, Daugavgrīvas iela, Raņķa dambis, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela, Gogoļa iela, Turgeņeva iela un Abrenes iela.
Pieturvietas
35. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 43 pieturas. Maršrutā Abrenes iela — Pleskodāle ir 21 pietura, bet maršrutā Pleskodāle — Abrenes iela ir 22 pieturas.
Pseudo Echo
Pseudo Echo ir austrāliešu jaunā viļņa grupa, kas debitēja 1984. gadā ar plati "Autumnal Park". Grupas sākotnējais sastāvs bija: B. Kanems (vokāls, ģitāra), P. Džiljoti (bass, taustiņi), T. Lagtons (taustiņi), A. Ardžiro (bungas).
Mirnijs
Mirnijs ir ciems Augšdaugavas novada Laucesas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta austrumos uz dienvidiem no autoceļa P68 9 km no novada centra Daugavpilī un 240 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados kā padomju saimniecības «Mirnij» centrs. Mirnijā atrodas pagasta pārvalde, Laucesas kultūras nams, pamatskola, bibliotēka, pasts.
Andris Vecumnieks
Andris Vecumnieks (dzimis 1964. gada 7. jūnijā) ir latviešu komponists, diriģents un mācībspēks Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijā, Pāvula Jurjāna mūzikas skolā, PIKC NMV Emīla Dārziņa mūzikas skolā un Latvijas Kultūras akadēmijā.
Biogrāfija
Andris Vecumnieks dzimis 1964. gada 7. jūnijā Rīgā. Izglītību ieguvis Latvijas Valsts konservatorijas Ģederta Ramaņa kompozīcijas klasē (1987), vēlāk Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijā pie Pētera Plakida – maģistra grāds kompozīcijā (1992) – un meistarstudijās Stokholmas Karaliskajā mūzikas augstskolā pie Svena Dāvida Sandstrema (Sven-David Sandström, 1993). Absolvējis Viestura Gaiļa operas un simfoniskā orķestra diriģēšanas klasi (2001), piedalījies vairākās starptautiskās diriģēšanas meistarklasēs. Latvijas Kultūras akadēmijā (apakšnozarē Kultūras teorija) ieguvis mākslas zinātņu doktora grādu (2015).
Pēdējos gados arvien lielāku nozīmi ieguvis Andra Vecumnieka orķestra diriģenta darbs. Viņš līdz 2017./2018. gada sezonai bija JVLMA simfoniskā orķestra diriģents, kamerorķestra Sinfonia Concertante mākslinieciskais vadītājs un LNSO diriģents (2012-2014 bijis arī LNSO padomnieks mākslinieciskajos jautājumos). Vada EDMS simfonisko orķestri (no 1997. g.), kopā to un Rīgas Horeogrāfijas vidusskolu iestudējis Hermaņa Severīna Lēvenšelda baletu Silfīdas LNO (2001). Bijis starptautiskā konkursa Unga Artisten (Zviedrija) pavadošā orķestra diriģents (2000, 2001). Sadarbojies arī ar Liepājas Simfonisko orķestri, Profesionālo pūtēju orķestri Rīga, Latvijas Jauniešu pūtēju orķestri, Filharmonijas kamerorķestri, Jauno Rīgas kamerorķestri, Novosibirskas Valsts akadēmiskā operas un baleta teātra simfonisko orķestri, Baku Valsts kamerorķestri, Omskas akadēmisko simfonisko orķestri u.c. Koncertējis Latvijā, Lietuvā, Krievijā, Vācijā, Azerbaidžānā, Gruzijā, Uzbekijā, Zviedrijā u.c.
Lasa referātus un lekcijas profesionālās pilnveides kursos un zinātniskajās konferencēs Latvijas augstskolās, piedalās starptautiskās augstākās izglītības konferencēs Latvijā un Eiropā, iesaistās māksliniecisko konkursu žūrijas komisijās Latvijā un ārzemēs, kā arī ir dažādu Latvijas kultūras institūciju eksperts. Kopš 1998. gada ir Latvijas Komponistu savienības (LKS) biedrs, kopš 2015. – LKS padomes priekšsēdētājs. Kopš 2011. gada ir Jāzepa Vītola biedrības (JVB) valdes priekšsēdētājs.
Pedagoģiskā darbība
Ir ilggadējs Emīla Dārziņa mūzikas skolas pedagogs, ieņēmis tur svarīgus administratīvus amatus, tai skaitā bijis mācību daļas un teorijas nodaļas vadītājs (1991–1999), skolas direktora v. i. (1998–1999). Kopš 1997. gada ir JVLMA mācībspēks (kopš 2005. – asociētais profesors), bijis JVLMA dekāns (1999–2002) un akadēmiskā darba prorektors (2002–2008). Kopš 1994. gada strādā Pāvula Jurjāna mūzikas skolā, kur pasniedz mūzikas literatūru, kompozīciju, diriģēšanu.
Sinfonia C
Andra Vecumnieka trešā, apjomīgākā simfonija Sinfonia C pirmatskaņota 2017. gada 27. janvārī. Skaņdarbs veltīts Liepājas zvanu ansamblim Campanella un Liepājas Simfoniskajam orķestrim, diriģentam Atvaram Lakstīgalai. Šī simfonija instrumentēta stīgu orķestrim, 4 flautām, 4 klarnetēm un zvanu ansamblim.
Vecumnieka daiļradē šī ir trešā simfonija, taču kārtas skaitļu vietā viņš tās numurē ar burtiem, kas vienlaikus apzīmē simfonijas tonalitāti. "Šajā gadījumā C - tas ir domažors, tas ir kaut kas balts [..] un man bija interesanti izmēģināt dažādas tembra, spēlveides paņēmienus, krāsas, jo sastāvs ir ļoti neparasts," atzinis Vecumnieks. Intervijā Latvijas Radio 3 "Klasika" Andris Vecumnieks stāstījis, ka viņam ļoti patīk citēt gan sevi, gan citus, bet katru reizi citēdams viņš saīsina doto materiālu.
Viendaļīgās simfonijas pamatā ir Andra Vecumnieka pati pirmā kompozīcija - melodija, ko viņš sacerējis septiņu gadu vecumā.
Izdotās zinātniskās publikācijas
Vecumnieks, A. Sids Jura Karlsona mūzikā // Krājumā Vēsture teātrī un drāmā, sast. S. Radzobe – Rīga: LU Akadēmiskais apgāds, 2011, 243–251
Vecumnieks, A. Teatralitātes aspekti mūzikas analīzē. Mūzikas zinātne šodien: pastāvīgais un mainīgais // Krājumā Zinātnisko rakstu krājums V. – Daugavpils: Daugavpils Universitātes akadēmiskais apgāds Saule, 2013, 265–279
Vecumnieks, A. Kurpniece, B. Totalitārisms un mūzika 20. gadsimta kontekstā // Krājums Māksla un mūzika kultūras diskursā. 2. Starptautiskās zinātniski praktiskās konferences materiāli. – Rēzekne: Rēzeknes Augstskolas izdevniecība, 2013, 104–116
Vecumnieks, A. Tēlu personifikācija bērnu mūzikā S. Prokofjeva, P. Plakida, J. Karlsona skaņdarbu kontekstā // Krājumā Māksla un mūzika kultūras diskursā. 3. Starptautiskās zinātniski praktiskās konferences materiāli. – Rēzekne: Rēzeknes Augstskolas izdevniecība, 2014, 157–166
Norfolka (Apvienotā Karaliste)
Norfolka (en) ir grāfiste Anglijas Austrumu reģionā, Anglijā, Lielbritānijā. Tā robežojas ar Linkolnšīru, Kembridžšīru, Safolku, Ziemeļjūru un Vošu. Grāfistes administratīvais centrs ir Noridža, kas ir arī lielākā pilsēta ar 213 tūkstošiem iedzīvotāju.
Andris Vecumnieks
Izdotās zinātniskās publikācijas
Vecumnieks, A. Dramaturģijas daudzveidība Jura Karlsona instrumentālajos koncertos // Krājumā Mūzikas zinātne šodien: pastāvīgais un mainīgais. Zinātnisko rakstu krājums VI. – Daugavpils: Daugavpils Universitātes akadēmiskais apgāds Saule, 2014, 149–162
Vecumnieks, A. Jura Karlsona sakrālās mūzikas teatralitāte // Krājumā Mūzikas zinātne šodien: pastāvīgais un mainīgais. Zinātnisko rakstu krājums VII. – Daugavpils: Daugavpils Universitātes akadēmiskais apgāds Saule, 2015, 312–329
Vecumnieks, A. Jura Karlsona instrumentālais, vokālais un kora teātris // Krājumā Māksla un mūzika kultūras diskursā. 4. Starptautiskās zinātniski praktiskās konferences materiāli. – Rēzekne: Rēzeknes Augstskolas izdevniecība, 2015, 58–69
Diskogrāfija
Cadenza saksofonam un klavierēm / Oskars Petrauskis, Raimonds Petrauskis - 6'40" // Mia - Greenriver Music, 2010
Quasi Carmen klavierēm / Diāna Baibusa-Zandberga - 4’40” // Sapņi par Spāniju – 2011, Diāna Zandberga, [s.n.].
Ievērojamāko darbu saraksts
Instrumentālā kamermūzika Klaviermūzika
Kora mūzika Simfoniskā mūzika Vokālā kamermūzika Vokāli instrumentālā mūzika
Turaidas Roze
Turaidas Roze ir Turaidas jaunavas Maijas (1601—1620) leģendārais vārds, kas 1620. gadā labprātīgi izvēlējās nāvi nevis zaudēja savu godu. Vidzemes tiesas asesors Magnuss fon Volffelts (Magnus fon Wolffeldt) 1844. gadā pirmais publicēja rakstu par šo notikumu, kas iedvesmoja dzejnieku Adalbertu Kamereru (Adelbert Cammerer, 1786—1848) sacerēt romantiski vēsturisku poēmu "Die Jungfrau von Treiden" (Turaidas jaunava).
Leģendas iespaidā Rainis radījis Turaidas Maijas traģēdiju 5 cēlienos "Mīla stiprāka par nāvi" (1927). 1926. gadā Emīls Melngailis uzrakstīja baletu "Maija (Turaidas roze)".
Leģenda
1601. gada pavasarī Poļu—zviedru karš laikā zviedru karapulki ieņēma Turaidas pili. Pēc kaujas pils rakstvedis Greifs starp nogalinātajiem atrada dažas nedēļas vecu meitenīti. Greifs aiznesa meitenīti mājās un apņēmās viņu izaudzināt. Bija maija mēnesis un meitenīti nosauca par Maiju. Pagāja gadi un Maija izauga par daiļu jaunavu. Viņas skaistuma dēļ Maiju dēvēja par Turaidas Rozi. Gaujas pretējā krastā — Siguldas pilī — dzīvoja viņas līgavainis — dārznieks Viktors Heils. Vakaros viņi satikās pie Gūtmaņa alas. Tajā laikā pilī dienēja divi poļu armijas dezertieri — Jakubovskis un Skudrics. Jakubovskis iekāroja Maiju un vēlējās viņu precēt, taču meitene bildinājumu noraidīja. Tas Jakubovski tā saniknoja, ka viņš nolēma iegūt meiteni ar varu. Viņš aizsūtīja Skudricu it kā Viktora uzdevumā pie Maijas, lai viņa atnāktu ierastajā tikšanās vietā — bet neierastā laikā. Kad Maija atnāca un saprata, ka ir lamatās, viņa nolēma labāk mirt, nekā tikt apkaunota. Tas bija laiks, kad cilvēki vēl ticēja burvestībām. Meitenei ap kaklu bija sarkans zīda lakatiņš, ko bija dāvinājis viņas līgavainis, tādēļ viņa teica Jakubovskim, ka šim lakatiņam piemīt burvju spējas — tā nēsātājs tiek pasargāts no zobena cirtieniem, un aicināja to pārbaudīt. Jakubovskis sākumā vilcinājās, bet tad cirta no visa spēka un meitene saļima pie viņa kājām. Jakubovskis nobijās un šausmu pārņemts par izdarīto aizskrēja uz mežu un pakārās. Pievakarē Heils atrada Maiju alā nogalinātu un steidzās uz Turaidu pēc palīdzības. Pie alas tika atrasts Viktora cirvītis asinīs. Tiesa notika Turaidas pilī un tā lēma, ka slepkava ir Viktors un viņu notiesāja uz nāvi. Notikumu gaitu mainīja Skudrics, kurš bija sekojis Jakubovskim un visu redzējis. Viņš tiesai pastāstīja, kas bija noticis īstenībā un Viktors tika attaisnots, bet meitene apglabāta kapsētā pie Turaidas baznīcas. Viņas kapa vietu var aplūkot pie Turaidas baznīcas, Turaidas pils apkārtnē, Turaidā, Siguldā.
Zivis
Zivis ir ūdenī dzīvojoši mugurkaulnieki. Ar retiem izņēmumiem zivis apdzīvo visus zemeslodes ūdensbaseinus, tās pielāgojušās visdažādākajiem ūdens vides apstākļiem no ekvatora līdz poliem, no okeānu dzīlēm un apakšzemes ūdeņiem līdz pat augstu kalnu avotiem. Pie zivju virsklases pieder ārkārtīgi daudz formu: recento zivju vien ir vairāk nekā 20 tūkstoši sugu.
Peldēšanā galvenā nozīme parasti ir astes nodalījuma sāniskām kustībām.
Zivis (arī apaļmutniekus) pēta zooloģijas apakšnozare — ihtioloģija. Izmirušās zivis pēta paleoihtioloģija.
Dzīvesvietas
Ūdeņos, kuros dzīvo zivis, ir atšķirīgs ūdens sāļums, skābekļa daudzums un temperatūra. Palielinoties dziļumam, pieaug ūdens spiediens, samazinās apgaismojums un pasliktinās barošanās apstākļi. Evolūcijas procesā zivis pielāgojušās dzīvei dažādos apstākļos. Vairums zivju dzīvo jūrās un okeānos. Daļa no tām mīt ūdens klaidā (haizivis, tunči un mencas), citas - gultnei tuvos slāņos vai uz gultnes (rajas un plekstes).
Daļa saldūdens zivju ir pielāgojušās dzīvei stāvošos ūdeņos (karūsas un līņi), daļa - tikai tekošā ūdenī (foreles un salates). Saldūdens zivis, tāpat kā jūras zivis, uzturas gan brīvā ūdenī, gan pie gultnes.
Caurceļotājas zivis (stores, ketas un dažas siļķu sugas) noteiktos dzīves periodos dzīvo jūrā, citos - upēs.
Uzbūve
Zivju uzbūve pielāgota aktīvam, kustīgam dzīvesveidam ūdenī, aktīvai barības satveršanai ar košanai piemērotiem žokļiem.
Zivis elpo ar žaunām, kas atrodas uz žaunu loku ārējām malām, žaunu loki sadalīti kustīgi savienotos posmos.
Ķermenis vairumam zivju klāts zvīņām, ir īsti zobi; pāra ekstremitātes — krūšu un vēdera spuras regulē kustību-, nepāra spuras darbojas, kā stabilizatori.
Bez labi attīstītiem ožas, redzes un līdzsvara-dzirdes maņu orgāniem, tāpat kā apaļmutniekiem, ir arī sānu līnijas maņu orgāni, kas attīstījušies ādā. Asinsrites loks vairumam zivju ir viens, ar nesajauktām asinīm, sirdī ir tikai venozas asinis. Skelets var būt no skrimšļa vai kaula. Galvaskauss sastāv no nekustīgi, ar mugurkaulu savienotas galvaskausa kapsulas un viscerālā skeleta.
Ārējā uzbūve
Zivju ķermenis sastāv no galvas, vidukļa un astes. Šo nodalījumu robežas iezīmē žaunu vāki un anālā atvere (viduklim). Aste beidzas ar astes spuru. Lokot vidukli un asti, zivs virzās uz priekšu. Bez astes spuras zivīm ir vēl pārskaita krūšu un vēdera spuras - viena vai vairākas muguras spuras un anālā spura. Kustinot krūšu un vēdera spuru, zivis ienirst ūdenī, kā arī uzpeld virspusē, izdara pagriezienus un notur līdzsvaru. Muguras un anālā spura kustību laikā nodrošina stabilitāti. Vairākumam zivju ir plūdlīnijas forma. Pārvietošanās laikā tā samazina ūdens pretestību.
Zivju ķermeni parasti klāj zvīņas. Katras zvīņas priekšgals ir iegrimis ādā, bet pakaļgals uzgulst nākamajai zvīņai. Šāda dakstiņveidīgi sakārtota ķermeņa sega aizsargā ķermeni no mehāniskiem bojājumiem un neapgrūtina kustības. Zvīņas veidojas ādā kā plānas plātnītes, kas palielinās, zivij augot. Pēc zvīņu koncentriskajiem gredzeniem var noteikt zivs vecumu un ķermeņa garumu iepriekšējos dzīves gados. Zvīņas no ārpuses pārklātas ar gļotām, ko izdala ādas dziedzeri, tā samazinot ķermeņa berzi pret ūdeni.
Zivju krāsa ir dažāda. Zivīm, kuras dzīvo starp ūdensaugiem, piemēram, līdakai vai asarim, ir tumši zaļa mugura, gaišāki sāni ar tumšām šķērsjoslām un iedzeltens vēders. Zivīm, kuras uzturas gultnes tuvumā, augšpuse ir tumša, apakšpuse - parasti gaiša. Ūdens augšējos slāņos dzīvojošās zivis ir sidrabotas. Krāsa var izmainīties atkarībā no apkārtējās vides krāsas. Piemēram, ja asaris pāriet dzīvot uz vietu, kur ūdensaugu ir maz, tad pēc kāda laika tas kļūst gaišāks.
Zivju galvā ir viens pāris acu. Uz priekšu no acīm atrodas nāsis. Tās sniedzas līdz ožas orgāniem - diviem maisiņiem ar maņas šūnām.
Zivis spēj atšķirt skaņas. Dzirdes orgāni tām atrodas galvaskausā. Ir pierādīts, ka zivis izdod skaņas, kuras cilvēks bez speciālām ierīcēm parasti nedzird. Skaņu signalizācijai zivju dzīvē ir liela nozīme.
Uz zivju ķermeņa ir taustes un garšas šūnu grupas, bet dažām zivīm, piemēram, sazānam jeb savvaļas karpai, uz lūpām ir taustes orgāni - taustekļi. Gar abiem ķermeņa sāniem stiepjas punktveidīgu poru līnija. Poras saplūst gareniskajā kanālā, kanāla sienās iesniedzas nervu atzaru gali. Tas viss veido sānu līnijas orgānus, kas ļauj zivij sajust ūdens straumju virzienu un spēku, zivs iegrimes dziļumu un tuvošanos zemūdens priekšmetiem.
Skelets
Zivju skelets sastāv no liela skaita kaulu. Skeleta pamatu veido mugurkauls, kas stiepjas visa ķermeņa garumā no galvas līdz astes spurai. Mugurkaulu veido atsevišķi kauli - skriemeļi. Katrs skriemelis sastāv no skriemeļa ķermeņa, augšējā un apakšējā loka. Augšējie loki veido kanālu, kurā atrodas muguras smadzenes. Vidukļa skriemeļu apakšējie loki izaug uz sāniem divu šķērsizaugumu veidā, pie kuriem parasti piestiprinās ribas, kas aizsargā ķermeņa dobuma orgānus.
Starp skriemeļu ķermeņiem ir saglabājušās hordas atliekas. Dažu sugu zivīm (baltvalim un storei) horda ir ne tikai dīgļiem, bet gan visu dzīves laiku. Mugurkauls priekšgalā nekustīgi pievienots galvas skeletam - galvaskausam. Galvaskauss sastāv no smadzeņu kapsulas un kauliem, kas veido žokļus, žaunu lokus un žaunu vākus.
Nervu sistēma
Nervu sistēma zivīm sastāv no galvas un muguras smadzenēm un no tām atejošiem nerviem. Galvas smadzenes atrodas galvaskausā, un tām ir pieci nodalījumi: priekšējās smadzenes, jeb galasmadzenes, vidussmadzenes, starpsmadzenes, iegarenās smadzenes un smadzenītes.
Iegarenās smadzenes pāriet muguras smadzenēs, kas kā balts garš pavediens stiepjas pa muguras skriemeļu augšējo loku izveidoto kanālu. No galvas un muguras smadzenēm atiet daudzi nervi uz dažādiem orgāniem.
Refleksi
Zivju uzvedībā parādās kā beznosacījuma, tā nosacījuma refleksi. Ja akvārijā ar zivīm ielaiž diegā iestiprinātu stikla krellīti, tad daļa zivju uzmanīgi piepeld pie tās un satvērušas aizpeld prom, citas aizpeld prom uzreiz, tikko parādās svešs priekšmets. Tā zivīm izstrādājas gan orientējoši refleksi, gan aizsargrefleksi. Šie refleksi ir iedzimti un realizējas šādā veidā: zivs redzes orgānu uztvertais kairinājums pa jušanas nerviem tiek nodots galvas smadzenēm, bet no tām pa kustību nerviem tiek aizvadīts uz noteiktiem muskuļiem. Iedzimtos refleksus sauc arī par beznosacījuma refleksiem. Pie šādiem refleksiem pieder aizsardzības, uzbrukuma, barošanās un migrācijas refleksi. Tie dzīvniekiem ir attīstījušies kā pielāgojums dzīvesvietai. Visiem vienas sugas dzīvniekiem beznosacījuma refleksi izpaužas vienādi. Ja vienlaikus ar stikla krellīti ūdenī iemet nelielu tārpiņu, tad drīz, parādoties tikai krellītei vien, zivis piepeld pie barošanas vietas. Ar krellīti izstrādātais reflekss nav iedzimts, tas ir iegūts dzīves laikā. Dzīvē iegūtos refleksus sauc par nosacījuma refleksiem. Zivīm var izstrādāt nosacījuma refleksu uz barošanās laiku ar zvaniņa skaņu un citiem kairinātājiem. Nosacījuma refleksi nav pastāvīgi. Ja akvārijā ielaiž krellīti, bet barību nedod, tad pēc kāda laika zivis, ieraugot krellīti, vairs nepiepeld. Nosacījuma refleksi ir individuāli: vieniem sugas indivīdiem var izstrādāties viens reflekss, bet citiem - cits.
Peldpūslis
Vairākumam zivju zem mugurkaula atrodas ar gāzu maisījumu piepildīts peldpūslis. Gāzes peldpūslī izdalās no asinsvadiem. Palielinoties peldpūšļa apjomam, zivs ķermeņa blīvums kļūst mazāks un zivs viegli uzpeld ūdens virskārtā. Peldpūšļa apjomam samazinoties, ķermeņa blīvums palielinās un zivs peld dziļumā.
Asinsrites sistēma
Sirds atrodas ķermeņa priekšgalā. Tā sastāv no divām kamerām - priekškambara un kambara. No sirds kambara uz žaunām iet liels asinsvads - aorta, kas sadalās artērijās. Žaunās artērijas sazarojas, veidojot biezu sīko asinsvadu - kapilāru tīklu. Caur žaunu kapilāru sienām asinis atbrīvojas no oglekļa dioksīda un bagātinās ar skābekli. Ar skābekli bagātās asinis sauc par arteriālām asinīm. No žaunu lapiņu kapilāriem asinis salasās artērijā, kas stiepjas gar mugurkaulu. No tās atiet sīkas artērijas, kas sazarojas zivs orgānos, veidojot kapilāru tīklu. Caur kapilāru sienu audos nonāk barības vielas un skābeklis, bet asinīs - oglekļa dioksīds un citi vielmaiņas produkti. Arteriālās asinis pakāpeniski pārvēršas par venozām, kas satur daudz oglekļa dioksīda un maz skābekļa. Venozās asinis ieplūst vēnās un pa tām nonāk sirds priekškambarī. Tā asinis nepārtraukti cirkulē pa vienu noslēgtu asinsrites loku.