cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lats
Naudas zīmes
Visas pēc 1992. gada 1. janvāra emitētās naudas zīmes bija pilnvērtīgs maksāšanas līdzeklis, kuras Latvijas Banka mainīja atbilstoši nominālvērtībai. Izņēmums bija bojātas piemiņas monētas, kuras vai nu apmainīja, vai, ja monētas tirāža izpārdota, atdeva samaksāto naudu. Bojātas banknotes mainīja, ja no tām bija saglabājusies vairāk kā puse, bija redzamas drošības pazīmes un nomināls, bet apgrozības monētas — ja redzams ģerbonis un nominālvērtība. Bojātas un nolietojušās naudas zīmes, kā arī vecā parauga divlatnieki, kas tika aizstāti ar bimetāla monētām, nonākot Latvijas Bankā, tika izņemtas no apgrozības un iznīcinātas.
Latvijas lata dizains kā kultūras vērtība ierindots Latvijas kultūras kanonā.
Albīts
Albīts (no la — 'balts') ir ļoti izplatīts minerāls, kas atrodams visā pasaulē, arī Latvijā. Zinātniskajā literatūrā pirmoreiz aprakstīts 1815. gadā.
Albītam raksturīgi dvīņu kristāli, kas izpaužas kā smalkas paralēlas svītras uz albīta kristālu virsmas. Nereti albītam ir sārti pertīti — mikroklīna ieslēgumi kristāliskajā struktūrā.
Veidojas magmatiskajos procesos, sastopams granītos, arī metamorfajos iežos — ortogneisos un fillītos. Veidojas arī hidrotermālajos procesos.
Abiteļu ezers
Abiteļu ezers (arī Abiķeļu ezers, Obiteļu ezers, Koļesņikova ezers, Obiceļu ezers) ir ezers Latvijā, Augšdaugavas novada Skrudalienas pagastā. Atrodas Augšzemes augstienē, 155,4 metrus virs jūras līmeņa.
Divas nelielas salas, kuru kopējā platība 0,4 ha. Gultni daudzviet klāj biezs dūņu slānis, citur tā oļaina, smilšaina. Krasti lēzeni, dienvidu krasts slīps. Pietekas nelielas (18 strauti un meliorācijas grāvji), noteka uz Sila ezeru. Ezers aizaug, eitrofs. Tajā mīt līdakas, asari, karūsas, līņi, raudas, daudz vēžu.
Iekapsulēšana
Iekapsulēšana augstāka slāņa protokola datu bloka ievietošana zemāka slāņa protokola datu blokā. No augstāka slāņa saņemtos datus sauc par saņēmēja slāņa servisa datu bloku (Sevice Data Unit, SDU). Iekapsulēšanas procesā zemākā slāņa protokols pievieno SDU savu protokola kontroles informāciju (Protocol Control Information, PCI),, visbiežāk galvenes (header) veidā.
Adresāta mezgla atbilstošā līmeņa protokols, saņemot PDU, izdala no tā SDU un nodod augstāka līmeņa protokolam. Šo procesu sauc par atkapsulēšana (decapsulation).
Iekapsulēšanu lieto gan OSI, gan TCP/IP modeļi.
Piemērā parādīta lietotāja datu iekapsulēšana TCP/IP modelī. Piemērs ir vienkāršots un tajā nav apskatīti citi procesi, piemēram fragmentēšana. Atkapsulēšana notiek pretējā secībā
Ārējās saites
The TCP/IP Guide
Pelēču pagasts
Pelēču pagasts ir viena no Preiļu novada administratīvajām teritorijām tā dienvidos. Robežojas ar sava novada Aizkalnes, Rušonas, Vārkavas un Upmalas pagastiem, kā arī Augšdaugavas novada Višķu un Dubnas pagastiem.
Vēsture
Līdz 1920. gada agrārajai reformai tagadējā Pelēču pagasta teritorijā atradās Pelēču muiža, Ārdavas (Jezupinavas jeb Jezufinovas) muiža un vairākas pusmuižas.
1945. gadā Daugavpils apriņķa Aizkalnes pagastā izveidoja Pelēču ciema padomi. Preiļu rajona Pelēču ciemu 1954. gadā likvidēja, tā teritoriju iekļaujot Zaķīšu ciemā. 1975. gadā ciemu izveidoja no jauna, iekļaujot tā teritorijā likvidēto Ārdavas ciemu un daļu no Zaķīšu ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Pelēču pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Preiļu novadā.
Arheoloģiskie pieminekļi
Baraukas pilskalns, Gribustānu senkapi (Franču kapi), Liumaņu senkapi, Maskavecišķu senkapi, Pelēču-Bramaņu senkapi un Rošmaņu senkapi (Vaidu kalns).
Arhitektūras un kultūrvēstures pieminekļi
Kalnajašu (Gornijašu) kapu kapliča (18. gadsimts), Pelēču muižas dzīvojamā māja un klēts (18. gadsimta beigas), Jezupinavas (Jozefinovas) muižas dzīvojamā māja (19. gadsimts, vēlāk Ārdavas pamatskola) un Nīdermuižas katoļu baznīca (1901).
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Apdzīvotās vietas
Pelēči (pagasta centrs), Ārdava, Bārza Rubini, Bondariški, Bramaņi, Butleri, Gubaniški, Guzas, Janova, Kolna Driva, Kotleri, Kozupi, Krasnogorska, Kūrmi, Litiniški, Livmaņi, Maskeviciški, Omolka, Pīnupi, Rošmoni, Tumaniški, Zaļā Bierze.
Saimniecība
Pagasta darbojas Pelēču dzirnavas.
Klīvelandīts
Klīvelandīts ir minerāla, albīta paveids, plāni, nereti caurspīdīgi albīta kristāli. Nosaukts amerikāņu mineraloga Pārkera Klīvelanda (Parker Cleaveland) vārdā.
Klīvelandītu atrod daudzās pasaules valstīs, zināms simtiem atradņu. Latvijai tuvāk atrodas atradnes Čehijā (Morāvija), Slovākijā (vairākas atradnes), Vācijā (Reinzeme-Pfalca), Zviedrijā (Smolande un Vērmlande).
Tīmekļa žurnāls
Tīmekļa žurnāls jeb emuārs (en, no web log) ir tīmekļa lietotne, ar kuru tiek veidoti, kārtoti un parādīti regulāri ieraksti vienā tīmekļa vietnē. Visbiežāk ieraksti ir salikti apgrieztā hronoloģiskā secībā — jaunākie ieraksti vispirms. Šāda veida tīmekļa vietne parasti ir pieejama jebkuram lietotājam.
To parasti uztur viena persona, kas tajā publicē rakstus par sev aktuālām tēmām, ikdienas piedzīvojumiem, kā arī ievieto attēlus vai video materiālus.
Emuāri pēc satura ir ļoti atšķirīgi — sākot no individuālām dienasgrāmatām, līdz pat politisku kampaņu, uzņēmumu un kopienu žurnāliem. Vairākumā tīmekļa žurnālu apmeklētāji var ierakstīt un lasīt komentārus, tādējādi konkrētajiem emuāriem izveidojas noteikts lasītāju loks. Ir tendence, ka emuārus sāk veidot arī plašsaziņas līdzekļi (piemēram, avīzes — kā īpašu un daļēji neformālu rubriku) un uzņēmumi, izmantodami algotus darbiniekus, bet šādi emuāri ir komerciālāki un domāti pašreklāmai. Visu tīmekļa žurnālu kopumu sauc par emuārtelpu.
Tīmekļa žurnālu raksturs ir ļoti atšķirīgs, sākot no vienkāršām dienasgrāmatām un tādu hipersaišu sarakstiem, kuras šķiet svarīgas pašam autoram, līdz pat sīki izstrādātiem rakstiem, pie kuriem veidojas plašas lasītāju diskusijas. Daudzos emuāros vecākie ieraksti tiek arhivēti un katram ierakstam tiek ģenerēta statiska (nemainīga) adrese. Tīmekļa žurnālu jaunāko ierakstu virsraksti ar saitēm uz tiem tiek piedāvāti RSS vai Atom XML formātā, tāpēc tos var redzēt arī citās vietnēs, citu tīmekļa žurnālu emuārruļļos un ar īpašām "barotņu" programmām.
Emuārus iedala gan pēc to satura, gan veida kā šis saturs tiek pasniegts lasītājam:
Pēc satura emuārus var iedalīt: Pēc pasniegšanas veida iedala: Viens no bloga veidiem ir mikroblogs. Lietotājs raksta maza apjoma blogu, kurā tiek atainots pats galvenais — pašreizējās darbības, konkrēta internetvietne, ieteikumi. Spilgts piemērs mikroblogiem ir twitter.com. Twitter.com ir mikroblogu sistēma, kas sastāv no īsiem un konkrētiem ziņojumiem. Arī šeit ir iespēja pievienot komentāru konkrētajam ierakstam, atbildēt uz komentāru.
Blogu vēsture
Uzskata, ka pirmais blogs bija Links.net, ko izveidoja Džastins Halls 1994. gadā, kad viņš bija students. Tajā laikā tas netika saukts par blogu, bet par personīgo dienasgrāmatu. 1997. gadā radā termins „weblogs”. Šo terminu izgudroja Džorns Bargers „logging the Web” vietā. 1999. gada aprīlī programmētājs Pīters Merholcs saīsināja „Weblogu” uz „blogu”.
1999. gada augustā radās pirmais bezmaksas blogu veidošanas serviss.
2002. gada augustā Niks Dentons izvedo „Gizmodo”.
2002. gada decembrī rodas iespēja pievienot savus komentārus. Kā arī rodas http://gawker.com/, kas ir pirmais tenku blogs.
2003. gadā rodas pirmais politiskais blogs.
2004. gadā „blogs” tiek atzīts par „gada vārdu”.
2005. gadā Džeisons Kalakanis pārdod savu blogu par 25 milj.$.
Ja 1999. gadā blogu skaits bija 23 blogi, 2003. gadā 85 blogi, 2005. gadā jau 32 miljoni, tad 2006. gadā to bija 50 miljoni.
Blogi Latvijā
2005. gadā Latvijā blogus piedāvāja tikai atsevišķi, mazi projekti, piemēram, journal.bad.lv, bet nozīmīgu auditorijas interesi tas neradīja. Popularitāti blogi iemantoja 2008. gadā. Pēc Gemius pētījuma noskaidroti 2012. gada populārākie blogi Latvijā:
Tīmekļa žurnālu vietnes
Servisi, kur jebkurš var izveidot savu tīmekļa žurnālu:
Tīmekļa žurnālu programmatūra
2006. gada novembrī tīmekļa žurnālu meklis Technorati sekoja aktualitātēm aptuveni 60 miljonos emuāru, bet 2007. gada maijā — 71 miljonam.
Peļņas modeļi
Citi autori piedāvā saviem lasītājiem ziedot naudu. Piemēram, jebkurš Latvijā populārā žurnāla jy.lv lasītājs varēja atbalstīt autoru, nosūtot īpašu (dārgāku) īsziņu. No jy.lv ir radies vairāku autoru tehnikas jaunumu žurnāls kakao.lv, kurš jau vairāk līdzinās parastam elektroniskam plašsaziņas līdzeklim, nevis emuāriem.
Peristerīts
Peristerīts (no el (peristera) — 'balodis', jo akmenim ir līdzīgs mirdzums kā baloža spalvām) ir minerāla albīta paveids. Peristerītam raksturīga vāja iridescence un nereti arī adulārescence, t.i. šī gaišā, gandrīz baltā minerāla skaldnības plaknes zaigo košās krāsās, galvenokārt zilā krāsā.
Šīs īpašības dēļ peristerītu nereti izmanto juvelierizstrādājumos.
Peristerītu atrod šādās atradnēs:
Ripplewood Holdings
Ripplewood Holdings ir ASV privātā kapitāla uzņēmums. To 1995. gadā dibinājis finansists Tims Kolinss. Kapitālsabiedrība iegulda līdzekļus liela izmēra nelikvīdos uzņēmumos ar ilgtermiņa atdevi.
Bankas "Citadele" iegāde
2014. gadā Ripplewood Holdings izteica gatavību iegādāties 25 % Latvijas valstij un Eiropas rekonstrukcijas un attīstības bankai piederošās bankas "Citadele". Šis darījums atšķīrās no firmas iepriekšējās pieejas, ieguldot savā pārvaldībā nodotus investīciju fondus. Ripplewood Holdings iespējamās investīcijas Latvijas finanšu tirgū atzinīgi novērtēja Latvijas Bankas prezidents Ilmārs Rimšēvičs, norādot ka "Latvijas banku vide, kur tradicionāli darbojušies skandināvu finanšu uzņēmumi, ar ASV investora «Ripplewood Holdings» kapitāla ienākšanu kļūšot spēcīgāka".
2014. gada 5. novembrī Privatizācijas aģentūra Latvijas valsts vārdā parakstīja līgumu par bankas pārdošanu. Tims Kolinss parakstīja līgumu kā investoru pārstāvis.
Pirms pārdošanas līgums var stāties spēkā, to jāapstiprina Latvijas Finanšu un kapitāla tirgus komisijai, Lietuvas regulatoram, Šveices regulatoram, un Eiropas komisijai.
Šadlunīts
Šadlunīts ir ļoti rets minerāls, sastopams vara — niķeļa rūdās. Atklāts 1973. gadā. Nosaukts krievu mineraloģes, rūdu pētnieces Tatjanas Šadlunas vārdā.
Pasienes pagasts
Pasienes pagasts ir viena no Ludzas novada administratīvajām teritorijām tā dienvidos Krievijas un Baltkrievijas pierobežā Zilupes krastos. Robežojas ar sava novada Zaļesjes un Istras pagastiem, Krāslavas novada Šķaunes pagastu, kā arī Krievijas Pleskavas apgabala Sebežas rajonu un Baltkrievijas Vitebskas apgabala Vjerhņadzvinskas rajonu.
Daba
Pagasta rietumu un dienvidu daļa atrodas Latgales augstienē, galvenokārt Dagdas paugurainē, ziemeļrietumu stūris atrodas Rāznavas paugurainē. Austrumu daļu aizņem Mudavas zemienes Zilupes līdzenums. Pagasta dienvidu daļā Rāznavas pauguraini no Zilupes līdzenuma nodala Grebļa kalns (Kausa kalns, Āza kalns) - garš, līkumains osveida paugurs, kura garums 5 km, absolūtais augstums sasniedz 156,4 m vjl., bet relatīvais augstums 15 - 30 m. Pamatnes platums 50 - 150 m. Augstākā vieta pagastā - 182,0 m vjl. - pagasta dienvidrietumos.
Vēsture
Pasienes pagasts (līdz 1925. gadam Posiņas pagasts) tika izveidots 19. gadsimta otrajā pusē pēc 1866. gada guberņu pašvaldības likuma pieņemšanas. Pagasta teritorijā sākotnēji ietilpa tagadējā Zilupes pilsēta, Zaļesjes pagasts un Istras pagasta austrumdaļa, bet mūsdienu pagasta dienviddaļa ietilpa Šķaunes pagasta teritorijā. 1900. gadā pēc dzelzceļa līnijas Ventspils – Maskava atklāšanas ap Rozenovas staciju strauji attīstījās apbūve.
1920. gada zemes reformas laikā Pasienes muižu (Posiń) sadalīja 169 vienībās 1599 ha kopplatībā, Zaļesjes muižu 149 vienībās 1795 ha kopplatībā, Sibelīnas muižu (Sobolino) ar Paulovas pusmuižu uz Zilupes miestu 138 vienībās 1247 ha kopplatībā, bet Gorjānu muižu sadalīja 47 vienībās 610 ha kopplatībā. 1931. gadā nodibināja Zilupes pilsētu. 1935. gadā Ludzas apriņķa Pasienas pagasta platība bija 170,6 km² un tajā dzīvoja 7112 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Beļajevas, Belomojevas, Bondaru, Horoševas, Pasienes, Ploskiju, Sirotinas, Tuļevas un Zaļesjes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Pasienes ciems ietilpis Zilupes (1949-1959) un Ludzas (1959-2009) rajonos. Pasienes ciemam 1954. gadā pievienoja likvidētos Beļajevas un Tuļevas ciemus, 1965. gadā - Zaļesjes ciema padomju saimniecības «Pasiene» teritoriju, 1971. gadā padomju saimniecības «Družba» teritoriju pievienoja Šuškovas ciemam, 1975. gadā pievienoja daļu likvidētā Šuškovas ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Pasienes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Zilupes novadā. 2021. gadā Zilupes novadu iekļāva Ludzas novadā.
Latvijas galējais austrumu punkts
Pasienes pagasta teritorijā pie Krievijas robežas atrodas Latvijas galējais austrumu punkts (28°14' A.g.), ko iezīmē akmens zīme «Austras koks».
Iedzīvotāji
Pēc CSP datiem 2016. gadā pagastā dzīvoja 604 iedzīvotāju. Pēc 2011. gada tautas skaitīšanas datiem Pasienes novadā dzīvoja 41,89% krievu, 27,72% latviešu, 22,68% baltkrievu un 3,46% poļu.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Pasiene (pagasta centrs), Šuškova, Adamova, Katalova, Grišina.
Pārējie: Dolgije, Koļesņiki, Noviki, Trubilova, Sapatņi, Litvjaki, Gorniki, Tarčilova, Gorbači, Piragova, Pricimova, Ļauzina, Konovalova, Dauguļova, Šikucki, Kazaki, Pirdova, Garaņi, Biksi, Noviņje, Gaļici, Siruteva, Skripčina, Škauna, Pedeļova, Kozlova, Žoglova, Tiuļova, Pinti, Šeški, Zaborje, Meikšāni, Kolnačova, Koršupļova, Rieči, Guzenki, Latišonki, Surži
Džibuti
Džibuti (so, aa) ir Džibutijas galvaspilsēta un lielākā pilsēta. Pilsēta dibināta 1888. gadā. Iedzīvotāju skaits - 600 000 (2018. gadā). Džibuti pilsētā ir osta Indijas okeāna Tadžuras līča krastā, kas apkalpo kravu tranzītu caur Suecas kanālu un nodrošina vairāk nekā pusi no Etiopijas ārējās tirdzniecības operācijām; no 1981. gada Džibuti ir brīvosta.
Atlantijas slieksnis
Atlantijas slieksnis ir okeāna dibena pacēlums starp Grenlandi, Islandi, Fēru salām un Šetlendi, kas veido robežu starp Atlantijas okeānu dienvidos un salīdzinoši aukstākajām Norvēģu jūru un Grenlandes jūru ziemeļos. Tā dziļums ir ap 600 m. Veidojas no trijām daļām: Grenlandes—Islandes pacēlums Dāņu šaurumā, Islandes—Fēru slieksnis starp Islandi un Fēru salām un pacēlums starp Fēru salām un Šetlendu. Slieksnis traucē dziļūdens (700—800 m) apmaiņu starp Atlantijas okeānu, kur tā temperatūra ir ap 3—5 °C un jūrām ziemeļos, kur ūdens temperatūra šādā dziļumā ir mazāka par 0 °C. Starp Islandi un Šetlendu salām ziemeļu virzienā plūst siltā Ziemeļatlantijas straume, Dāņu šaurumā dienvidu virzienā — aukstā Austrumgrenlandes straume.
Vituss Berings
Vituss Jonasens Berings (da, ru; dzimis Dānijā, miris  Komandora salās) bija dāņu izcelsmes Krievijas impērijas jūrnieks, flotes virsnieks un ceļotājs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1681. gadā Horsensas pilsētā Dānijā ostas muitas inspektora ģimenē. 15 gadu vecumā kļuva par kuģa puiku, ceļoja uz Indiju un tagadējo Indonēziju. Pēc Amsterdamas kuģa virsnieku skolas beigšanas viņš Lielā Ziemeļu kara laikā 1704. gadā iestājās Krievijas kara flotes dienestā. Dienēja Baltijas flotē, pēc tam Azovas flotē un atkal Baltijas flotē.
1725. gadā Krievijas ķeizars Pēteris I sūtīja Beringu izpētīt, vai starp Āziju un Ameriku ir sauszemes tilts. Trīs gadus pēc izbraukšanas no Sanktpēterburgas caur Ohotskas ostu Berings sasniedza jūras šaurumu, kas vēlāk tika nosaukts viņa vārdā par Beringa šaurumu. Nespēdams saskatīt Aļaskas krastu un secinājis, ka Āzija un Amerika savā starpā nav savienotas, viņš 1730. gadā atgriezās Sanktpēterburgā. 1733. gadā Berings vēlreiz atgriezās šajā apvidū, kur pavadīja savas dzīves pēdējos astoņus gadus, un šoreiz ekspedīcija sasniedza Aļaskas krastu, taču atpakaļceļā uz Sibīriju aizkavējās un bija spiesta pārziemot neapdzīvotā salā, kur vairums ekspedīcijas dalībnieku, arī tās vadītājs, saslima un nomira. Salu Komandora salās, kurā Berings nomira, nosauca viņa vārdā par Beringa salu.
TV3 Latvija
Kanāla saturu veido ārzemju raidījumi un filmas, kas ir ierunātas latviešu valodā, kā arī dažādas vietējā satura pārraides kā, piemēram, informatīvie raidījumi: TV3 Ziņas, Bez Tabu, Degpunktā, Nekā personīga. TV3 popularitāti ir veicinājuši tādi seriāli kā "Viss pa jaunam!", "Radiņi", "UgunsGrēks", "Viņas melo labāk", "Ēnu spēles", "Svešā seja" un citi un tādi izklaides raidījumi kā "Saimnieks meklē sievu", "X Faktors", "Precētie pret brīvajiem", "Es mīlu tevi, Latvija!", "Izklausies redzēts", "Gandrīz ideālas vakariņas", "Balss maskā" un citi.
Tāpat TV3 rīko vairākas labdarības akcijas — pavasarī tā ir Labestības diena un Ziemassvētku laikā — Eņģeļi pār Latviju. Labdarības akciju mērķis ir palīdzēt bērniem ar dažādām veselības problēmām.
TV3 Group Latvijā pieder arī citi televīzijas kanāli: TV6, 3 Plus, TV3 Life, TV3 Mini, radio Star FM un TOPradio, digitālās platformas — TV3 Play, Home3, Go3, TV3 Film, TV3 Sport, TV3 Sport 2 un portāls TV3.lv.
Ketrina Hepbērna
Ketrina Hotone Hepbērna (en; dzimusi Hārtfordā, Konektikutas štatā, ASV; mirusi  Fenvikā, Konektikutas štatā, ASV) bija amerikāņu kino, televīzijas un teātra aktrise.
Visu svēto diena
Visu svēto diena ir diena, kad kristietībā tiek pieminēti visi svētie. Romas Katoļu baznīcā tā tiek svinēta 1. novembrī, bet austrumu baznīcās — pirmajā svētdienā pēc Vasarsvētkiem. Dienu pirms Visu svētās dienas daudzās valstīs tiek svinēts Halovīns.
Ketrina Hepbērna
Hepbērna saņēmusi četras Amerikas Kinoakadēmijas balvas kā labākā aktrise galvenajā lomā, kas ir rekords. Viņa kopumā tika nominēta 12 Amerikas Kinoakadēmijas balvām. Vēl aktrise bijusi nominēta astoņām Zelta globusa balvām un piecām BAFTA kino balvām, no kurām saņēmusi vienu BAFTA kino balvu par lomām filmās Guess Who's Coming to Dinner (1967) un The Lion in Winter (1968). Hepbērna saņēmusi Emmy balvu par lomu TV filmā Love Among the Ruins (1975). Par darbu teātrī saņēmusi divas Tony balvas. 1999. gadā Amerikas Kinoinstitūts Ketrinu Hepbērnu ierindoja dižāko Amerikas ekrāna leģendu saraksta "Visu laiku izcilākā sieviešu kārtas zvaigzne" 1. vietā.
Visu svēto diena
Evaņģēliski luteriskā baznīca Vācijā, Šveicē, Igaunijā un Latvijā līdzīgā veidā svin Mirušo piemiņas dienu, kas noteikta pēdējā svētdienā pirms pirmās Adventes svētdienas. Skandināvijas un Ziemeļamerikas luterāņu baznīcas pirmajā svētdienā pēc 1. novembra svin Mirušo piemiņas dienu (All Saints Sunday).
Ketrina Hepbērna
Hepbērna filmējusies tādās filmās kā Morning Glory, Bringing Up Baby, "Ādama riba", "Āfrikas karaliene" (The African Queen), Guess Who's Coming to Dinner, The Lion in Winter un On Golden Pond.
Aktrise mirusi 96 gadu vecumā.
Šafarzikīts
Šafarzikīts (nosaukts ungāru mineraloga Ferenca Šafarzika (Ferenc Schafarzik) vārdā) ir rets minerāls. Atklāts 1921. gadā.
Maikls Daglass
Maikls Kērks Daglass (en; dzimis Ņūbransvikā, Ņūdžersijas štatā, ASV) ir amerikāņu aktieris un filmu producents.
Daglass saņēmis divas Amerikas Kinoakadēmijas balvas — pirmo kā producents par filmu "Kāds pārlaidās pār dzeguzes ligzdu" (1975) un otru kā labākais aktieris par filmu "Volstrīta" (1987). Saņēmis divas Zelta globusa balvas — par lomām filmā "Volstrīta" un TV filmā "Aiz svečturiem" (Behind the Candelabra, 2013), kā arī Sesila de Milla balvu 2004. gada Zelta globusa ceremonijā. 1998. gadā saņēmis Cēzara goda balvu. 2009. gadā Daglass saņēmis AFI balvu par mūža ieguldījumu, bet 2018. gadā — zvaigzni Holivudas Slavas alejā.
Personīgā dzīve
Daglass ir vecākais no četriem aktiera Kērka Daglasa dēliem. Daglass 1977. gadā apprecējās ar austriešu diplomāta meitu Diandru Lukeri. 1995. gadā, pēc 18 gadu ilgas laulības viņi izšķīrās. 2000. gadā Daglass apprecējās ar aktrisi Ketrinu Zetu-Džonsu.
2010. gada augustā aktierim tika atklāts rīkles vēzis. 2011. gada janvārī Daglasam izdevās veiksmīgi izārstēties.
Pēteris Ozoliņš
Pēteris Ozoliņš var būt:
Volkswagen Touran
Volkswagen Touran ir kompakts MPV, kurš ir bāzēts uz Volkswagen Golf V. To sāka pārdot 2003.gadā. Sākotnēji tas tika ražots ar piecām un septiņām sēdvietām, bet šobrīd piecu sēdvietu versija vairs nav nopērkama. Touran līdzinās Volkswagen Golf Plus. 2015. gadā ir sākta otrās paaudzes Touran ražošana.
Arvīds Ozoliņš
Arvīds Ozoliņš var būt:
Kārsonsitija
Kārsonsitija (en) ir pilsēta ASV, Nevadas štata galvaspilsēta. Nosaukta amerikāņu karavīra un avantūrista Kita Kārsona vārdā. Pilsēta auga pateicoties sudraba raktuvēm, kuras tika atklātas 1859.gadā. 1864.gada 31.oktobrī, līdz ar Nevadas štata izveidošanu, Kārsonsitija kļuva par štata galvaspilsētu. No 1870. līdz 1893.gadam Kārsonsitijā atradās ASV naudas kaltuve. 1880. gados sudraba raktuves pamazām izsīka, tāpēc pilsēta sāka nīkuļot, līdz 1930.gadā tajā bija 1800 iedzīvotāju (mazākā štata galvaspilsēta). Tomēr pēdējās desmitgadēs pilsēta atdzimst, un tagad Kārsonsitija ir tikai desmitā mazākā štata galvaspilsēta ASV.
Norvēģijas himna
„Jā, mēs mīlam šo zemi” (no) ir Norvēģijas Karalistes valsts himna, kuras vārdus sarakstīja Bjērnstjerne Bjērnsons starp 1859. un 1868. gadu, bet melodiju sacerēja viņa brālēns Rikards Nordrāks (Rikard Nordraak).
Pirmoreiz tā tika publiski izpildīta 1864. gada 17. maijā. Šis notikums bija saistīts ar Norvēģijas konstitūcijas 50. gadadienu.
Starpzvaigžņu vide
Starpzvaigžņu vide ir matērija, kas aizpilda galaktikas starp zvaigžņu sistēmām un miglājiem. Šo matēriju veido gāzes jonizētā, atomārā un molekulārā formā, kā arī putekļi un kosmiskais starojums. Tā aizpilda starpzvaigžņu telpu un vienmērīgi pāriet apkārt esošajā starpgalaktiku vidē. Enerģiju, kas aizņem šo telpu elektromagnētiskā starojuma veidā, sauc par starpzvaigžņu starojuma lauku.
Norvēģijas himna
Parasti tiek dziedāts tikai pirmais un divi pēdējie panti.
Šafranovskīts
Šafranovskīts (Pēterburgas Kalnu institūta profesora Ilariona Šafranovska vārdā) ir ļoti rets minerāls. Apstiprināts 1982. gadā. Veidojas sārmainu nefelīnsienīta magmu vēlās kristalizācijas fāzēs, atrodams pegmatītos. Ļoti vāji radioaktīvs.
Agresīvie ūdeņi
Agresīvie ūdeņi ir skābes vai sāļus saturoši dabiskie ūdeņi, kas iedarbojas uz betonu un kaļķiem.
Acupīte
Acupīte (arī Acupe) ir upe Latvijā, Rūjas kreisā krasta pieteka Valkas un Valmieras novados. Sākas Piliča ezerā netālu no Igaunijas robežas, 87 metrus virs jūras līmeņa. 4,6 km garumā ir Latvijas un Igaunijas robežupe (tek caur Pukšezeru). Ietek Rūjā Naukšēnos. Pietekas: Kiviste (Igaunijā), Pētersona grāvis, Baltupe, Ķire (kreisās), Maiļupīte, Spriņģupīte, Gulbene (labās). Upe šķērso valsts autoceļu V257 (Kārķi–Upeslejas). Pie Ērmuižām - Acupes akmens.
Volkswagen Eos
Volkswagen Eos ir četru sēdvietu kabriolets, kuru sāka pārdot 2006.gadā, un tas ir Volkswagen Cabrio pēctecis. Eos ir pirmais Volkswagen sporta coupe kopš 1995. gada Volkswagen Corrado. Eos grieķu mitoloģijā ir rītausmas dieve.
Mohaves tuksnesis
Mohaves tuksnesis (Mojave Desert) ir tuksnesis Kordiljeru kalnos, ASV. Aizņem daļu Kalifornijas, Nevadas, Jūtas un Arizonas štata. Robežojas ar Lielā Baseina tuksnesi ziemeļos, Sonoras un Kolorādo tuksnesi dienvidos un Kolorādo plato austrumos. Mohaves tuksnesis ir 124 tūkstošus km2 liels. Tajā savā starpā mijas kalnu grēdas ar ieplakām. Augstākā virsotne ir 3633 m augstā Čārlstona smaile, savukārt zemākais punkts ir 86 m z. j. l. esošais Bedvoteras baseins.
Lai gan lielākā daļa Mohaves tuksneša ir reti apdzīvota, te atrodas arī vairākas lielas pilsētas, Kalifornijā atrodas Lankastera, Palmdeila un Viktorvila, Nevadā — Hendersona un Lasvegasa. Tiek saukts par "Ziemeļamerikas sausuma polu", jo tajā pat vairākus gadus pēc kārtas var nebūt nokrišņu. Te atrodas trīs nacionālie parki.
X-lidmašīnas
X-lidmašīnas ir eksperimentāli lidaparāti, kas kopš 1940. gadiem tapuši NASA (un tās priekšgājējas NACA) sadarbībā ar ASV aviācijas un kosmosa rūpniecību. Šajā sērijā izmēģināti gan planieri un reaktīvās lidmašīnas, gan raķetes un kosmoplāni. Lai gan lidaparāti ir atšķirīgi, visiem ir kopīgs tas, ka tie izgatavoti visdziļākajā slepenībā ar mērķi sasniegt neiespējamo. Gandrīz visi šie lidaparāti ir pacēlušies gaisā no Draidena lidojumu izpētes centra Edvardsa Gaisa spēku bāzē Kalifornijas tuksnesī.
Vēsture
X-lidmašīnu izmēģinājumu programma sākās 1940. gados, kad oranžā lidmašīna Bell X-1 paveica to, kas bija licies neiespējami. Čaka Jēgera vadītā lidmašīna uzveica maģisko robežu un kļuva par pirmo virsskaņas lidmašīnu. Izmēģinājuma programmai tas bija labākais sākums, kādu varētu vēlēties.
Gadu gaitā mainījušies lidaparātu būves instrumenti - no parastām aerodinamiskajām caurulēm līdz modernām datorsimulācijām, taču mērķis palicis tas pats: lidot ātrāk, augstāk vai vienkārši labāk. Daži lidaparāti kļuvuši par zvaigznēm, citi tā arī nav tikuši tālāk par modeļa stadiju. Gan panākumi, gan arī neveiksmes devušas pētniekiem jaunas zināšanas, un X-lidmašīnu evolūcija arvien vedusi augšup, piemēram, mūsdienās ir radīti bezpilota lidaparāti.
Viens no lidaparātiem, kas drīz varētu pacelties no Kalifornijas tuksneša, pārstāv tā saukto blended-wing-body koncepciju. Tā korpuss, dzinēji un spārni ir sapludināti kopā, veidojot aprises, kas atgādina gigantisku raju. Aerodinamiski tā būtu augstākās klases lidmašīna, jo cēlējspēku nodrošina ne tikai spārni, bet viss korpuss, taču lielākā problēma ir panākt šī modeļa stabilitāti. Lidojošā spārna rasējumi top jau gadu desmitiem, un ar mazākām versijām pat veikti izmēģinājumi, taču tie nav atstājuši pārliecinošu iespaidu.
Bell X-1
Bell X-1 bija kopējs NACA un ASV Armijas Gaisa spēku/ASV Gaisa spēku raķešlidmašīnas projekts 1940.—1950. gados. Tas bija pirmais pilotējamais lidaparāts, kas pārsniedza skaņas ātrumu. X-1 bija pirmais no ASV slepeno eksperimentālo X lidaparātu sērijas. Lidmašīnas izgatavoja uzņēmumā Bell.
North American X-15
North American X-15 daudzkārt pārsniedza pati savus ātruma rekordus. 1961. gada martā rekords bija 4,43 mahi, tā paša gada jūnijā — 5,27 mahi, novembrī — 6,04 mahi, bet sasniedza 6,7 mahu lielu ātrumu (7374 km/h).
Lidmašīna sasniedza arī jaunus augstuma rekordus. 1963. gadā tā lidoja 108 km augstumā — par 70 km vairāk nekā jebkura pirms tam. Astoņu pilotu vidū, kuri pārsniedza 80 km augstumu, bija arī Nīls Ārmstrongs — cilvēks, kurš vēlāk spēra pirmo soli uz Mēness. Ar X-15 iegūtos rezultātus NASA vēlāk izmantoja, būvējot kosmosa kuģus.
Hiller X-18
Hiller X-18 bija eksperimentāla kravas lidmašīna, ar kuras palīdzību mēģināja atrināt problēmu: panākt, lai lidmašīna spētu pacelties un nolaisties vertikāli tāpat kā helikopters, bet pēc tam pārietu uz ātru horizontālu lidojumu kā lidmašīna.
1950. gados dažādas firmas centās īstenot šādu koncepciju, taču bez īpašiem panākumiem. Galvenā problēma bija saglabāt celtspēju brīdī, kad lidmašīna pāriet no vertikāla lidojuma uz horizontālu. Hiller X-18 bija pirmais mēģinājums uzbūvēt tā saukto VTOL lidmašīnu. 13 tonnas smagais un 20 metrus garais lidaparāts startēja, atraujoties tikai četrus metrus no zemes. Pēc četrām dienām X-18 veica pirmo īsto lidojumu, kļūstot par pasaulē pirmo transporta lidmašīnu ar pagriežamajiem spārniem.
X-18 bija samontēta no savu laiku nokalpojušām lidmašīnu daļām, tomēr startēja veiksmīgi. To raksturo kā stabilu un viegli manevrējamu. īpaši pārsteidza tas, ka pacelšanās laikā X-18 uzņēma ātrumu no 0 līdz 160 km/h mazāk nekā piecās sekundēs.
Divdesmitajā izmēģinājuma lidojuma laikā apmēram 3300 metru augstumā lidaprāta mehānika pievīla, un, lai gan pilotam izdevās gaitu izlīdzināt, tas pielika punktu izmēģinājuma programmai.
X-20 Dyna-Soar
X-20 ir iegājusi vēsturē kā pati slavenākā eksperimentālā lidmašīna, kas tā arī netika uzbūvēta. Bija paredzēts, ka X-20 būs pasaulē pirmais kosmoplāns - tas no zemes pacelsies kā raķete, bet nosēdīsies kā lidmašīna. Taču jau no paša sākuma ambīcijas bija nereālas, un lidaparāts tā arī nekad nenonāca ražošanā. X-20 būtu bijusi izmantojama gandrīz vai jebkādiem mērķiem. Tai ne tikai bija jālido kosmosā, bet arī jāpalaiž orbītā satelīti un jāpilda iznīcinātāja, bumbvedēja un miniatūras kosmiskās stacijas funkcijas.
Grumman X-29
Grumman X-29 bija iznīcinātājs; viens no dīvainākajiem X-lidaparātiem. Tas izskatījās tā, it kā tas lidotu uz priekšu atpakaļgaitā. Inženieri cerēja, ka netradicionālā konstrukcija palielinās manevrētspēju un samazinās gaisa pretestību. Tika izgatavotas tikai divas šī modeļa lidmašīnas, bet toties tās no 1984. gada līdz pat 1992. gadam veica 437 lidojumus. To uzdevums bija pārbaudīt kompozītmateriālus, kā arī uz priekšu vērstus spārnus.
McDonell Douglas X-36
McDonnell Douglas X-36 bija vienmotora lidmašīnas prototips. No 1997. līdz 1998. gadam tika izveidotas tikai divas šī modeļa lidmašīnas, kuras abas kopā veica 33 testa lidojumus. Šī lidmašīna tika izveidota ar mērķi radīt tālvadāmu, viegli manevrējamu izlūklidmašīnu bez astes.
Boeing X-43
Boeing X-43 bija bezpilota lidmašīna, kuru izmantoja no 2001. gada līdz 2004. gadam. Kopumā tika izgatavoti trīs lidaparāti, un katrs lidoja tikai vienu reizi. X-43 uzdevums bija pētīt virsskaņas caurplūdes reaktīvos dzinējus (scramjet). Boeing X-43 ir iegājis vēsturē kā lidmašīna, kura ir uzstādījusi vislielāko ātrumu.
Eda Inese Eti
Eda Inese Eti (et; dzimusi Hāpsalu, Igaunijā) ir igauņu dziedātāja.
1999. gadā piedalījās jauno dziedātāju konkursā Kaks takti ette un ieguva 2. vietu. Viņa pārstāvēja Igauniju 2000. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Stokholmā, Zviedrijā, ar dziesmu Once in a Lifetime. Dziesma ierindojās 4. vietā. Tajā pašā gadā E. I. Eti tika atzīta par Igaunijas gada sieviešu mākslinieci. 2006. gadā startēja Eirovīzijas nacionālajā atlasē ar dziesmu Iseendale, taču ierindojās 2. vietā un nekvalificējās kā Igaunijas pārstāve Eirovīzijā.
Britu sacīkšu braucēju klubs
Britu sacīkšu braucēju klubs (en) ir organizācija, kas aizstāv profesionālu Lielbritānijas sacīkšu braucēju intereses. Klubs tika dibināts 1928. gada aprīlī. Klubam pieder Silverstonas trase, kurā tiek rīkota izcīņa. Pašreizējais kluba prezidents ir Dereks Vorviks.
Afganīts
Afganīts (nosaukts atrašanas valsts — Afganistānas vārdā) — rets minerāls raksturīgā gaišzilā krāsā. Tiek atrasts kopā ar sodalīta grupas minerāliem, pieder laukšpatoīdiem. Atklāts 1967. gadā, Afganistānā, lazurīta raktuvēs. Ļoti vāji radioaktīvs.
Minimālisms
Minimālisms — mākslas virziens 1960. gados, kurā dominē trīsdimensiju objekti (ir arī gleznojumi), vienkāršas ģeometriskas formas un elementu ritmisks atkārtojums, noliedzot gan īstenības ilūzijas, gan ideju propagandas, gan ekspresīvas pašizpausmes virsuzdevumus. Minimālisms var būt arī mūzikas virziens.
Adžoīts
Adžoīts (nosaukts atradnes vārdā - Adžo (ASV)) - rets minerāls. Atklāts 1958. gadā. Sekundārs vara minerāls. Ļoti vāji radioaktīvs.
Izmantošana
Viena no vara rūdām, taču nav nozīmīga.
Volkswagen Passat
Volkswagen Passat ir ģimenes tipa automašīna, kuru izgatavo vācu firma Volkswagen. Kopš 1973. gada Passat ir izgājis cauri deviņām dizaina paaudzēm. Volkswagen ir paziņojis, ka izdos jaunu Passat CC, kurš būs četru durvju coupé. Citās pasaules vietās Passat tiek saukts citādāk. Passat Mk2 vēl joprojām ir pieejams Ķīnā kā jaunākais Passat modelis (citās pasaules vietās to beidza pārdot kā jaunu modeli kopš 1987. gada, izņemot Brazīlijā, kur to tā beidza pārdot 2006. gadā.)
X-20 Dyna-Soar
X-20 ir iegājusi vēsturē kā pati slavenākā eksperimentālā lidmašīna, kas tā arī netika uzbūvēta. Bija paredzēts, ka X-20 būs pasaulē pirmais kosmoplāns - tas no zemes pacelsies kā raķete, bet nosēdīsies kā lidmašīna. Taču jau no paša sākuma ambīcijas bija nereālas, un lidaparāts tā arī nekad nenonāca ražošanā. X-20 būtu bijusi izmantojama gandrīz vai jebkādiem mērķiem. Tai ne tikai bija jālido kosmosā, bet arī jāpalaiž orbītā satelīti un jāpilda iznīcinātāja, bumbvedēja un miniatūras kosmiskās stacijas funkcijas.
Adamovas ezers
Adamovas ezers var būt:
Nelsons Mandela
Nelsons Holišlašla Mandela (,, dzimis , miris ) bija Dienvidāfrikas prezidents no 1994. līdz 1999. gadam; pirmais Dienvidāfrikas prezidents, kas ievēlēts vienlīdzīgās demokrātiskās vēlēšanās.
Jau no 1940. gadiem Mandela cīnījās pret aparteīdu savā valstī, bija Umkhonto we Sizwe (nācijas šķēps), Āfrikas Nacionālā kongresa bruņotā spārna vadītājs. 1962. gadā viņu arestēja un apsūdzēja sabotāžā un citos nodarījumos, pēc tam piesprieda mūža ieslodzījumu cietumā. Mandela cietumā pavadīja 27 gadus, daudzus no tiem Robenas salā. Pēc atbrīvošanas no cietuma 1990. gada 11. februārī Mandela vadīja savu partiju sarunās, kas noveda pie vairāku rasu demokrātijas 1994. gadā.
Dienvidāfrikā Mandelu dēvēja par Madibu, kas ir Mandelas klana vecāko goda nosaukums. Savas dzīves laikā Mandela saņēma vairāk kā 250 apbalvojumu, tai skaitā Nobela miera prēmiju 1993. gadā.
Aģes ezers
Aģes ezers (arī Palciema ezers) ir ezers Siguldas novada Lēdurgas pagastā starp Sāra, Aģes un Zaltes purviem.
1966. gadā ūdens līmenis pazemināts. Ūdens līmeņa regulēšanai uzcelts dambis uz Aģes upes. 1930. gados ūdens virsmas laukums bija 1,48 km². Baseina platība 29,4 km², no tā 27% aizņem purvi. Ezera krasti zemi un lēzeni, gultne līdzena, dūņaina. Krastos ar priedēm apauguši osveida vaļņi. Iztek Aģe.
Pjērs Abelārs
Pjērs Abelārs (, dzimis 1079. gadā, miris ) bija viduslaiku sholastiķis, teologs un loģiķis.
Viņš ir pazīstams ar savu darbu saistībā ar universālijām un valodas loģiku, kā arī ar to, ka bija pirmais viduslaiku domātājs, kas sacēlās pret Augustīna autoritāti teoloģijā un ētikā. Viņa uzskati dzīves laikā tika vērtēti pretrunīgi, un viņš tika gan plaši slavēts, gan nosodīts divos koncilos.
Adamovas ezers (Vērēmu pagasts)
Adamovas ezers (arī Odumovas ezers, Adumavas ezers) ir ezers Latvijā, Rēzeknes novada Vērēmu pagastā. Atrodas Latgales augstienes ziemeļu daļā, 147,6 metrus virs jūras līmeņa. Ezerā 8 salas, krasti izroboti. Ietek nelieli strauti no Salatu u.c. ezeriem. Noteka uz Tuzeru ezeru, no kura pavasaros Taudejāņu upīte ūdeņus novada Rēzeknē.
Ezerā 8 salas ar kopējo platību 11,6 ha. Dažu salu nosaukumi - Garā sala, Apaļā sala, Dārznieka sala, Mīlestības sala. Gultne smilšaina, daudzviet klāj dūņu slānis. Krasti zemi, vietām stāvi.
Adamovas ezerā zvejo līdakas, sapalus, asarus, zušus, plaužus, ruduļus, līņus. Agrāk bijušas arī raudas un vēži, taču tie izzuduši.
No 1977. līdz 1999. gadam Adamovas ezers ar apkārtējo ainavu bija kompleksais dabas liegums. Kopš 1999. gada iekļauts Adamovas ezera dabas parkā.
Aģe
Aģe, arī Skultes upe, (lībiešu: Aḑā; vācu: Adja) ir Vidzemes piekrastes upe Siguldas, Limbažu un Saulkrastu novados. Iztek no Aģes ezera, uzņem arī Aijažu ezera ūdeņus. Baseinā daudz purvu, lielākais no tiem — Druļļu purvs. Pie Aģes ietekas Rīgas līcī izbūvēti moli un Skultes osta. Senatnē Aģe kalpojusi par iekšējo satiksmes un tirdzniecības ceļu. 13.gs. Livonijas hronikā Latviešu Indriķis pieminēja Aģi ar vārdu Adya (lībiski - ‘mala’), stāstot par Aģes lībiešu cīņām pret vācu iebrucējiem. Aģes lejtece ietilpa lībiešu Metsepoles (Mežu zemes) valstī.
Mandegās pāri upei uzbūvēts dambis, upes ielejā uzpludināts dīķis. Savulaik darbojušās ūdensdzirnavas. Dzirnavu ēkas un slūžas saglabājušās arī mūsdienās.
Der er et yndigt land
Der er et yndigt land ir Dānijas Karalistes valsts himna. Dānijai ir divas himnas — valsts un karaliskā. Karalisko himnu izpilda notikumos, kuri ir saistīti ar karalisko ģimeni.
Vārdus 1819. gadā sacerēja Ādams Olenšlēgers (Adam Oehlenschläger). Mūziku sakomponēja H.E. Krojers (H.E. Krøyer).
Agardīts-(Ce)
Agardīts-(Ce) (nosaukts franču mineraloga Žila Agāra (Jules Agard) vārdā) - diezgan rets minerāls. Atklāts 1970. gadā. Vāji radioaktīvs (215 Bq/g).
Satur retus elementus:
Samsung Galaxy
Samsung Galaxy ir Dienvidkorejas uzņēmuma Samsung Electronics mobilo ierīču sērija. Tajā iekļauti viedtālruņi, planšetdatori un citas ierīces. Tās darbojas ar Android operētājsistēmu.
Kategorizācija
Kopš 2014. gada aprīļa Galaxy sērijas ierīces tika kategorizētas sekojošā veidā:
Afvilīts
Afvilīts (nosaukts Dienvidāfrikas kompānijas DeBeers vadītāja Alfeusa Fullera Viljamsa (Alfeus Fuller Williams) vārdā) — diezgan rets minerāls. Atklāts 1925. gadā. Kaļķakmens kontaktmetamorfisma procesu produkts.
Naujininku seņūnija
Naujininku seņūnija (lt) ir Viļņas apkaime un seņūnija. Tā atrodas pilsētas dienvidrietumos starp Viļņas starptautisko lidostu un dzelzceļa staciju. Apkaimē atrodas vecticībnieku kapsēta un baznīca.
Salvadora (nozīmju atdalīšana)
Salvadora var būt:
Aijažu ezers
Ieapaļš, 2,4 km garš. Krasti lēzeni, purvaini, gultne dūņaina. Ezerā atrodas sapropeļa atradne. Piekrastē daudz ūdensaugu (meldri, elodejas, ūdensrozes). Iztek Aģes pieteka Igate.
Adamovas ezers (Ezernieku pagasts)
Adamovas ezers (arī Vilku ezers, Adamova ezers) ir ezers Latvijā, Krāslavas novada Ezernieku pagastā. Stipri aizaudzis, gultne klāta ar biezu dūņu slāni. Krasti lēzeni un zemi. No ezera iztek strauts uz Volčicu.
Volkswagen Sharan
Volkswagen Sharan ir minivens, kuru ražo vācu autobūves kompānija Volkswagen. Kopš automašīnas ražošanas uzsākšanas 1995. gadā, tai ir bijušas divas paaudzes (Mk1 un Mk2). Sharan kopumā ir ieguvis piecus apbalvojumus savā kategorijā - divus 1996. gadā, vienu 1998. gadā, vienu 1999. gadā un vienu 2000. gadā. Sharan līdzinieki (ražoti pēc viena sadarbības projekta) lielo minivenu klasē ir Ford Galaxy un Seat Alhambra.
Bartošice
Bartošice (pl), vēsturiski Bārtenšteina (de) ir pilsēta Polijas ziemeļaustrumos, Varmijas-Mazūrijas vojevodistē, uz ziemeļiem no Olštinas pie Linas upes, netālu no Krievijas (Kaļiņingradas apgabala) robežas.
Vēsture
Pilsēta dibināta 1241. gadā un līdz pat 1945. gadam saucās Bartenšteina (Bartenstein). Pirms Vācu ordeņa ierašanās, apmetne bija prūšu novada Bārtas centrs. Par pašas pilsētas nosaukumu tomēr ir dažādi viedokļi. Bez Bartas novada nosaukuma kā pilsētas vārda sastāvdaļas tiek uzskatīts, ka Bartenšteinas nosaukums radies no seno augšvācu barta (kaujas cirvis), kas attēloti pilsētas ģerbonī, bet cita versija apgalvo, ka pilsētas nosaukums radies no Bartolomeja vārda. 1262. gadā, Lielās prūšu sacelšanās laikā pils tiek nopostīta, tomēr ordenis Balgas komtura vadībā to atjauno. Trīspadsmitgadu kara laikā pilsēta ietilpst Prūsijas konfederācijā, tomēr paliek Prūsijas sastāvā.
Pēc Otrais pasaules kara, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, Bartošice iekļāva Polijā, vācu iedzīvotāji tika no pilsētas padzīti.
Prūšu politiķa Boto cu Eilenburga (Botho zu Eulenburg, 1831—1912) un vācu aktiera Ervīna Gešonneka (Erwin Geschonneck, 1906—2008) dzimtā pilsēta.
Sokas ezers
Sokas ezers (arī Kodajezers, Kodajs, Soka ezers, Sokka ezers, Kodaja ezers, Kodu ezers) ir ezers Limbažu novada Staiceles pagastā, Sokas purvā pie Igaunijas robežas.
Purva ezers ar brūnu ūdeni. Gultne dūņaina, ar siekstām. Atrodas vienā no plašākajām pirmatnējās dabas teritorijām Baltijā, cilvēka ietekme uz vidi plašā apkaimē nav manāma. Iztek Reiju, kas aizplūst uz ziemeļiem - uz Igauniju.
Agardīts-(Y)
Agardīts-(Y) (nosaukts franču mineraloga Žila Agāra (Jules Agard) vārdā) ir rets minerāls. Atklāts 1968. gadā. Satur retu elementu itriju - 6,47%.
Stāv Kristiāns pats, kur staltais masts
„Stāv Kristiāns pats, kur staltais masts” (da, ) ir Dānijas Karalistes karaliskā jeb militārā himna.
Tā pieņemta 1780. gadā, un ir viena no visvecākajām himnām pasaulē. Himnas vārdus sarakstījis Johanness Ēvalds (Johannes Ewald) kā balādisku dziesmu lugai „Zvejnieki”. Mūzikas autors nav zināms, bet ļoti iespējams, tās pamatā ir tautas melodija. Himnā apdziedāta Dānijas karaļa Kristiāna IV vīrišķība 1644. gada jūras kaujā starp dāņu un zviedru flotēm, kurā Kristiāns guva ievainojumus, tomēr palika ierindā.
Himnu pirmoreiz izpildīja 1780. gada 27. janvārī no Dānijas Karaliskā teātra skatuves „Zvejnieku” pirmuzvedumā par godu Kristiāna IV pēcnācēja karaļa Kristiāna VII dzimšanas dienai.
Dānijas valsts himna ir Der er et Yndigt Land, bet „Stāv Kristiāns pats, kur staltais masts” tiek atskaņota tikai karaliskās ģimenes klātbūtnē.
Parastā apse
Parastā apse (Populus tremula) ir vītolu dzimtas apšu un papeļu ģints sugas lapu koks. Bieži sastopama Latvijas, kā arī citos Eirāzijas mērenās joslas lapu koku un jauktos mežos.
Apraksts
Apses sasniedz līdz 40 m augstumu un 1 m stumbra diametru. Mūža ilgums 100—150 gadi, reti vairāk. Miza gluda, zaļganpelēka, vēlāk (no ap 50 gadu vecuma) tumšāka un plaisaina. Koksne gaiša. Apsei ir spēcīga sakņu sistēma, kas sniedzas pat 20—40 m aiz vainaga robežām. Vainags skrajš. Zari trausli. Lapu virspuse ir zaļa, apakšpuse gaišāka; rudenī krāsojas pārsvarā sarkanos toņos. Lapu kātiņi gari un saplacināti galos, tāpēc lapas trīs pat pie vieglām gaisa vai zaru kustībām. Lapas izkārtotas pamīšus, vecu un jaunu koku lapas atšķiras pēc formas un izmēriem (sk. att.). Vēja apputeksnētie ziedi parādās aprīlī—maijā pirms lapu plaukšanas, vīrišķo īpatņu pūpoli (ziedkopas) ir balti sarkanīgi un sasniedz līdz 15 cm garumu, sievišķo zaļganīgi un mazāki.
Parastās apses fosīlijas ir atrastas jau agrā pliocēna nogulumos Turcijā.
Izplatība
Aug gandrīz visā Eiropā, Āzijā, reti Ziemeļāfrikā. Uzskata, ka parastā apse ir segsēkļu koks ar visplašāko vienlaidu areālu pasaulē. Apšu meži Latvijā 2000. gadā aizņēma ap 3% kopplatības un ap 6% koksnes krājas. Stepēs veido birzes ar atvasēm, kuras var veidoties pat 40 m no mātes koka un, pateicoties savai dziļajai un tālu sniedzošajai sakņu sistēmai, apses labāk kā vairums koku pārdzīvo ugunsgrēkus.
Biotopi
Apse ir saulmīļu suga, siltuma mazprasīga un pret salnām izturīga. Vislabāk aug trūdvielām bagātās augsnēs. Slikti panes stāvošu ūdeni. Pioniersuga izdegumos un izcirtumos.
Kopā ar apsēm mežos bieži kopā aug apšubekas un parastais ķēvpups.
Izmantošana
Apsei ir būtiska saimnieciska nozīme. Koksne — viegla, mīksta, degoša maz rūk. Izmanto sērkociņu, skaidu un granulu, finiera, celulozes, kokogļu, redeļkastu ražošanā u.c. Parasti no apses taisīja lubiņas jumtam un aku grodus. Lauka apstākļos pēc 2—3 gadiem apses koksne iegūst raksturīgu zilganu nokrāsu. Nīderlandē parasti no tās gatavo tradicionālos koka apavus. Kā malka mazefektīva nelielā blīvuma dēļ, taču to kompensē ātraudzība. Bieži slimo ar koksnes slimībām. Mīkstuma un attiecīgi vieglās deformēšanas dēļ tās pielietošana ir ierobežota, tā, to nav vēlams lietot mēbeļu vai grīdu ražošanā.
Apse kā materiāls, līdzīgi daudziem lapu kokiem, ir diezgan neizturīga: nemainīga mitruma apstākļos tās kodola koksne stabili kalpo tikai 10 gadu, kamēr egle — 70, priede — 500 un ozols — 700 gadu. Tās īpatnība ir spēja veidot plūksnainu virsmu pat gludos griezumos.
Apses stumbra bezzaru daļas garums vidēji ir 25—30 % no stumbra garuma, bet kopējais zāģbaļķu iznākums no apses stumbriem ir 35—65 %. Pārpalikums derīgs papīrmalkā un malkā. Koksnes tehniskierādītāji pie augšanas vērī, gāršā un platlapju ārenī pie koksnes vidējā blīvuma 466 kg/m3 un mitruma 12,1%: elastības modulis Eb = 12,5 GPa, robežstiprība liecē fb = 83,9 MPa, robežstiprība spiedē fc = 42,1 MPa. Veicot koksnes termisko modifikāciju 180—210 °C temperatūrā, uzlabojas dažas materiāla mehāniskās īpašības, t.sk. samazinās koksnes higroskopiskums un uzlabojas noturība pret bioloģisko ietekmi, bet samazinās materiāla virsmas cietība un nodilumizturība, notiek plaisu un spriegumu veidošanās, vājinās noturība pret uguni un materiāls iekrāsojas.
Miza tiek lietota ādu miecēšanai, kā arī dzeltenās un zaļās krāsas ieguvei.
Apšu miza un lapas, lai arī rūgtas, garšo dažādiem meža dzīvniekiem, kā dēļ to jaunos stādījumus nākas iežogot un aizsargāt ar plastmasas apvalkiem.
Hibrīdi
Parastās un Amerikas apses (Populus tremuloides) hibrīds ir ātraudzīga suga ar pagarinātu veģetācijas periodu, kura labvēlīgos apstākļos 25 gados dod 400 m3 produkcijas no hektāra, tāpēc LVMI "Silava" un Zemkopības ministrija iesaka audzēt šo sugu pamestajās lauksaimniecības zemēs kā zāģmateriālu un enerģētisko avotu. Parastā apse šai laikā dod 300 m3/ha, bet citi koki vēl mazāk. Hibrīdapse, tāpat kā agrāk parastā apse, tika ieteikta arī papīra ražošanai, jo tās baltā koksne šim mērķim bija iegūstama lētāk par citām koku sugām. No mīnusiem atzīmējama hibrīdapses prasība pēc auglīgas augsnes, kuras dēļ nepieciešama zemes mēslošana.
Parastās apses un baltās apses (Populus alba) hibrīds — pelēkā papele (Populus × canescens) — bieži sastopams savvaļā Eirāzijā.
Mitoloģija
Apšu lapu pastiprinātā reakcija uz vēju radījusi vairākas leģendas.
Saskaņā ar grieķu mitoloģiju, par apsēm (vai papelēm) pārvērtušās divas Faetona māsas pēc tam, kad Zevam nācās nonāvēt viņu brāli.
Pagāniskā mitoloģija apgalvo, ka apses koka miets neitralizējot tos vampīrus un citus ļaundabīgus personāžus, kuri citādi varētu atdzimt pēc nāves, kā arī neitralizē melno maģiju un vispār atbaidot mošķus. Tā atskaņas rodamas kristīgajā tradīcijā, kura iesaka pret ļaundabīgiem radījumiem nēsāt tieši apses koka krustiņu, lai gan baznīca pret to iebilst kā pret māņticību.
Kristīgajā mitoloģijā apse trīc, atgādinot par Kristus krustā sišanu. Daži avoti apgalvoja, ka šis krusts bija darināts no apses, lai gan apses ne tad, ne vēlāk Palestīnā nav augušas. Dažās kristiešu tradīcijās savukārt apgalvots, ka apsē esot pakāries Jūda Iskariots. Ar apses malku kristietības valdīšanas laikos dedzinātas raganas, tāpēc to sauc par raganu malku.
Rīno
Rīno (en) ir pilsēta ASV, otra lielākā pilsēta Nevadas štatā. Atrodas uz vecā pionieru ceļa starp Soltleiksitiju un Kaliforniju. Jau 1850. gados eksistēja neliela apmetne. 1859. gadā apkārtnē tika atklātas zelta un sudraba atradnes. Oficiāli Rīno tika izveidota 1868. gadā, kad garām nākamajai pilsētai izbūvēja Pirmo Transkontinentālo dzelzceļu un kāds iedzīvotājs, saprotot, ko tas varētu nozīmēt viņa biznesam, uzdāvināja savu zemi vilciena depo ierīkošanai. Pilsētu nosauca Amerikas pilsoņu kara varoņa Džeses Rīno vārdā. 1886. gadā pilsētā dibināta Nevadas Universitāte. 20. gadsimta sākumā zelta un sudraba ieguve samazinājās. 1931. gadā tika legalizētas azartspēles, un Rīno tika ierīkoti daudzi kazino un laimētavas, kas turpina nest ievērojamus ienākumus. Līdz nesenam laikam Rīno bija populāra vieta laulības noslēgšanai un šķiršanai Nevadas štata liberālās laulību likumdošanas dēļ, kas radīja pilsētai papildus ienākumus, tomēr pēdējos gados arī citi štati ir liberalizējuši laulību likumdošanu, un šis bizness ir iznīcis.
Lasvegasa
Lasvegasa (en) ir pilsēta ASV, lielākā pilsēta Nevadas štatā. Pasaules nozīmes izklaides un azartspēļu centrs. Lasvegasas aglomerācijā ietilpst vairākas satelītpilsētas ar iedzīvotāju skaitu virs 100 000 — Hendersona (Henderson), Paradaisa (Paradise), Sanraismeinora (Sunrise Manor), Ziemeļlasvegasa (North Las Vegas), Springvaleja (Spring Valley). Lasvegasu dēvē par "grēka pilsētu" (Sin City) spēļu zāļu, prostitūcijas un alkoholisko dzērienu brīvās pieejamības dēļ. Tomēr tā vēl aizvien ir visstraujāk augošā aglomerācija ASV.