cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Valeiņi
Valeiņi ir ciems Ūdrīšu pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 271 km attālumā no Rīgas.
Sanremo
Sanremo ir kūrortpilsēta Itālijas ziemeļos, Ligūrijas reģionā, Vidusjūras krastā. 2011. gadā pilsētā dzīvoja aptuveni 57 tūkstoši cilvēku. Attīstīts tūrisms. Ziemā vidēja diennakts gaisa temperatūra ir 9,8—10,2 °С, bet vasarā — ap 23 °С. Pilsētā ir vairāki spa centri.
Kopš 1951. gada katru gadu notiek starptautiskais Sanremo mūzikas festivāls. No 1973. līdz 2003. gadam Pasaules rallija čempionāta ietvaros notika Sanremo rallijs. Katru gadu notiek arī šosejas riteņbraukšanas sacensības Milāna—Sanremo.
Danmark Rundt
Danmark Rundt ir profesionālas daudzdienu šosejas riteņbraukšanas sacensības Dānijā, kas tiek organizēta kā daļa no UCI Eiropas tūres. To šobrīd sponsorē Dānijas nacionālais pasts, Post Danmark un oficiālais sacensību nosaukums ir Post Danmark Rundt. Šībrīža formātā 17 komandas ar 8 braucējiem katrā veic sešus sacensību posmus.
Vēsture
Sacensības pirmoreiz organizētas 1985. gadā, pēc tam rīkojot tās katru gadu līdz 1988. gadam. Pēc tā sekoja septiņu gadu pauze, pēc kuras kopš 1995. gada tās atkal notiek katru gadu. Dānijā par sacensībām ir liela interese gan klātienē, gan plašsaziņas līdzekļos.
1995. gada sacensību kopvērtējumā trešajā vietā bija  komandu pārstāvošais latvietis Kaspars Ozers. 1997. gadā Juris Silovs uzvarēja punktu (sprinteru) klasifikācijā.
Sākumskola
Sākumskola Latvijā ir izglītības iestāde, kurā tiek īstenotas pirmo četru klašu izglītības programmas, kā arī pamatskolu un vispārizglītojošo vidusskolu 1.—4. klase. Sākumskolās īsteno pamatizglītības pirmā posma izglītības programmas, kuras apguvi bērns parasti sāk tajā gadā, kurā viņam aprit pilni septiņi gadi, vai arī gadu agrāk vai vēlāk.
Citās valstīs sākumskola var tikt definēta citādi, piemēram, Francijā tā ilgst piecus gadus, bet vairumā spāņvalodīgo valstu un Japānā - sešus. ASV reizēm sākumskolas izglītību attiecina uz pirmajām 4 līdz 8 klasēm, iekļaujot arī bērnudārzu. Attiecīgi dažādās valstīs atšķiras arī sākumskolas funkcijas.
Edgars Kacenšteins
Edgars Kacenšteins (de; dzimis, miris ) bija vāciešu airētājs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Kacenšteins 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja airēšanas astoņnieku sacensībās. Viņš bija viens no Vācijas airētāju komandas Der Hamburger und Germania Ruder Club pārstāvjiem. Komanda šajā disciplīnā izcīnīja 4. vietu.
Vācbaltiešu studentu korporācijas
Vācbaltiešu studentu korporācijas ir vācbaltiešu dibinātas studentu korporācijas Vācijā. Savu izcelsmi tās saista ar Tērbatas Universitātē, Rīgas Politehniskajā institūtā un Latvijas Universitātē piereģistrētajām studentu korporācijām, kas pēc vācbaltiešu piespiedu izceļošanas 1939. gadā tika likvidētas un pēc Otrā pasaules kara atjaunotas kā Concordia Rigensis pie Hamburgas Universitātes und Curonia Goettingensis pie Getingenes Universitātes. Tartu Universitātes korporāciju biedri Minhenē nodibināja Fraternitas Dorpatensis zu München, Corona Dorpatensis pie Marburgas Universitātes un Hanseatia Dorpatensis Frankfurtē pie Mainas.
Senās korporācijas vācu universitātēs
Zināms, ka studenti no Kurzemes un Zemgales hercogistes jau 18. gadsimtā vācu universitātēs veidojuši novadnieku biedrības (Landsmannschaft). Piemēram, Getingenes Universitātē 1772., 1778. un 1780. gadā pieminēta Kurzemnieku novadniecība (Landsmannschaft der Kurländer), kuras piederīgie valkājuši zilus svārkus ar sarkanu vesti un biksēm, pie kam svārku apkakles un vestes apmales bijušas dzeltenā krāsā. Kokarde bijusi baltā krāsā. Universitāšu pilsētās 18. gadsimta sākumā izveidojās arī brīvmūrnieku studentu ložas, kas ietekmēja korporāciju tradīciju veidošanos. Kurzemnieks Kristofs Levins fon Manteifels-Cēge (Manteuffel-Szoege) bijis uzņemts Halles ložā "Pie trīs zelta atslēgām" (Zu den drei goldenen Schlüsseln), pēc atgriešanās dzimtenē viņš 1754. gadā kļuva par pirmo Jelgavas ložas meistaru. Ložā darbojās daudzi Kurzemes augstmaņi, kas bija atgriezušies dzimtenē pēc studijām Vācijas universitātēs. Pirmā zināmā vācbaltiešu studentu korporācija bija 1801. gadā Jēnas Universitātē un 1804. gadā Getingenes Universitātē tapusī, bet 1810. gadā Heidelbergas Universitātē dibinātā Corps Curonia ("Kurzemes korporācija"). Kurzemes studentu korporācija darbojās arī Berlīnes, Bonnas un Leipcigas universitātēs. Visās šajās universitātēs Kurzemes studenti nēsājuši zaļi-zili-baltās krāsas, bet kā devīze lietots sauklis "Tam draugam draugs!" (TDD) latviešu valodā.
Tērbatas Universitātē
1802. gadā dibinātajā Tērbatas Universitātē 1808. gadā no vācu universitātēm pārcēlušies Kurzemes guberņas studenti nodibināja korporāciju Curonia. Savas novadniecības pēc kuroņu parauga izveidoja arī Igaunijas guberņas studenti (Estonia, 1821), Vidzemes guberņas studenti (Livonia, 1822) un Rīgas studenti (Fraternitas Rigensis, 1823). 1834. gadā dibinātajā Tērbatas Šaržēto konventā (Dorpater Chargierten-Convent) bija pārstāvētas šādas korporācijas: Konventā nekad netika uzņemta 1828. gadā dibinātā poļu studentu korporācija Polonia, 1854. gadā dibinātā vācbaltiešu Fraternitas Dorpatensis un daudzās igauņu un latviešu studentu korporācijas.
Pēterburgas Universitātē
1847. gadā Pēterburgas Universitātē izveidojās vācbaltiešu studentu korporācija Nevania, 1909. gadā Fraternitas Hyberborea, kas 1918. gadā kā Fraternitas Normannia atjaunota Tērbatas Universitātē.
Rīgas Politehnikumā
1862. gadā dibinātajā Rīgas Politehnikumā izveidojās Fraternitas Baltica (1865), Concordia Rigensis (1869), Rubonia (1875) un Fraternitas Marcomannia (1902), kas pārcēlās uz Maskavas Universitāti. Tās kopā ar latviešu, igauņu, krievu un poļu korporācijām ietilpa 1871. gadā dibinātajā Rīgas Šaržēto konventā (Rigaer Chargierten-Convent).
Baltijas Tehniskajā augstskolā
1918. gada 22. septembrī Vācijas ķeizars atzina Baltijas hercogistes suverenitāti. 1918. gada septembrī Rīgā sāka darboties Baltijas Tehniskā augstskola (Baltische Technische Hochschule), pie tās atsākās vācbaltiešu un latviešu korporāciju darbība. Baltijas Tehniskajā augstskolā atjaunoja darbību Rīgas šaržēto konvents (Rigaer Chargierten-Convent). Kad 1918. gada novembrī Baltiešu-vācu Nacionālā komiteja formēja savu zemessardzi, tajā kā brīvprātīgie pieteicās arī vācbaltiešu korporāciju locekļi. 7. decembrī Latvijas Pagaidu valdība un Vācijas valdības ģenerālpilnvarotais Augusts Vinnigs vienojās, ka šī zemessardze ar nosaukumu „Latvijas zemes sargi“ (Lettländische Landeswehr) kļūs par Latvijas valsts bruņotajiem spēkiem. Administratīvi tie bija pakļauti Latvijas Republikas Apsardzības ministram Jānim Zālītim, bet apgādes un militārā ziņā - Vācijas okupācijas spēku vadībai. Neilgi pēc Rīgas ieņemšanas LSPR valdība 1919. gada 8. februārī Baltijas Tehnisko augstskolu likvidēja un izveidoja Latvijas Augstskolu.
Latvijas Universitātē
Pēc Latvijas Universitātes dibināšanas 1919. gadā tika nodibināts Prezidiju Konvents (P!K!), 1920. gadā tika atjaunota agrāko RPI korporāciju darbība. 1921. gadā uz Rīgu pārcēlās vairākas Tērbatas vācbaltiešu korporācijas. 1930. gadu sākumā vācbaltu korporācijas demonstratīvi izstājās no P!K!, protestējot pret prasību P!K! sēdēs lietot tikai latviešu valodu. Tāpēc ar LU padomes lēmumu tās tika slēgtas kā korporācijas un turpināja pastāvēt kā biedrības, saglabājot korporācijas iekšējo uzbūvi. Vācbaltiešu korporācijas atjaunoja Rīgas Šaržēto konventu. Līdz Otrajam pasaules karam LU dabojās šādas vācbaltiešu studentu korporācijas:
Atjaunošana Vācijas universitātēs
Pēc Pirmā pasaules kara daudzi vācbaltiešu studenti pārcēlās uz Vāciju, kur Jēnas Universitātē izveidojās Curonia konventa atzars, kas pastāvēja līdz 1934. gadam. Berlīnes Universitātē darbojās Tērbatas korporācijas Fraternitas Academica meitas konvents (1921-1931), Dancigas Universitātē Fraternitas Dorpatensis meitas konvents (1922-1930), bet Rīgas korporācijas Rubonia meitas konvents no 1924. gada darbojās Minhenes Universitātē. Šo korporāciju atzaru darbība izsīka pēc tam, kad emigrējušie vācbaltieši beidza savas studijas.
Pēc Otrā pasaules kara Vācijas universitātēs studējošie Latvijas izcelsmes vācbaltiešu studenti atjaunoja korporācijas Concordia Rigensis Hamburgā un Curonia Goettingensis Getingenē, kuras uzņēma vācu studentu korporāciju apvienībā Kösener Senioren-Convents-Verband. Minhenē darbojās Fraternitas Dorpatensis konvents, 1947. gadā Marburgas Universitātē nodibināja jaunu korporāciju Corona Dorpatensis, 1954. gadā Frankfurtes pie Mainas Universitātē Hanseatia Dorpatensis. Tībingenes Universitātē no 1951. līdz apmēram 1970. gadam pastāvēja Contubernium Dorpatense. Marburgas un Tībingenes korporācijas nespēja piesaistīt studentus savām organizācijām un panīka.
1951. gadā tika dibināta Baltiešu Filistru biedrība (Baltischer Philisterverband, B!Ph!V!), kas savu izcelsmi sasita ar 1808. gadā dibināto Curonia.
Mūsdienās
Pēc Baltijas valstu un Polijas pievienošanās Eiropas Savienībai Baltijas Tautu komerši notikuši Rīgā (1995, 1998, 2001, 2004, 2007, 2010, 2014, 2018), Hamburgā (1996, 2005, 2016), Getingenē (1999, 2008), Tartu (1994, 1997, 2003, 2006, 2009, 2013, 2017), Tallinā (2000), Varšavā (2011), Minhenē (2002, 2012) un Gdaņskā (2015). Nodibināta sabiedriska organizācija "Tilts uz Baltiju" (Förderkreis Brücke zum Baltikum).
Dzīvās ugunis
"Dzīvās ugunis" (en) ir 1987. gada spiegu filma un piecpadsmitā Eon Productions veidotā Džeimsa Bonda sērijas filma. "Dzīvās ugunis" ir pirmā filma, kur MI6 aģentu Džeimsu Bondu atveido britu aktieris Timotijs Daltons. Tāpat šī ir pēdējā filma, kuras nosaukums ir ņemts no kāda Iana Fleminga romāna vai stāsta (neskaitot 2006. gada filmu "Kazino Royale"). Filmas režisors ir Džons Glens, kurš režisējis arī trīs iepriekšējās Džeimsa Bonda sērijas filmas. "Dzīvās ugunis" ienākumi pārsniedza divu iepriekšējo Bonda filmu ieņēmumus, tāpēc uzskatāma par finansiāli veiksmīgu. Filmas tituldziesmu The Living Daylights sacerēja tolaik slavenā norvēģu grupa A-ha.
Sižets
Aģents 007 Džeims Bonds koncertzālē Bratislavā, Čehslovākijā palīdz dezertēt un nokļūt rietumos krievu oficierim Georgijam Koskovam. Bonds ierauga snaiperi, kurai tika uzdots nogalināt Koskovu, taču redz, ka tā ir skaistā orķestra čelliste Kara Milove, tāpēc mērķējot iešauj pa viņas ieroci, tādejādi viņu nenogalinot. Pēc kāda laika oficieris tiek nolaupīts no vietas, kur slēpās, un Bondam jāuzzina viņa liktenis, tāpēc viņš iesaistās notikumos, kuru gaita viņu aizved gan pie burvīgās Karas Miloves, gan uz cietumu un Afganistānas tuksnesi.
Lisa (Mārsnēnu pagasts)
Lisa (citi nosaukumi Mazā Lisa, arī Lisaskrogs) ir ciems Cēsu novada Mārsnēnu pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V323.
Ukrainas milicija
Ukrainas milicija (uk) bija Ukrainas iekšzemes tiesībaizsardzības iestāde no 1990. līdz 2015. gadam. Sākotnēji milicija Ukrainā kā padomju milicija tika izveidota 1919. gada 9. februārī, kad Ukrainas teritoriju pārvaldīja Ukrainas Padomju Sociālistiskā Republika, kas bija daļa no Padomju Savienības, un tā turpināja pildīt valsts policijas dienesta funkcijas arī pēcpadomju Ukrainā, līdz 2015. gada 7. novembrī to pilnībā aizstāja Ukrainas Nacionālā policija. Milicija atradās tiešā Ukrainas Iekšlietu ministrijas (MVS) pakļautībā, un tā tika plaši uzskatīta par korumpētu un Ukrainas sabiedrības prasībām neatbilstošu dienestu. Eiromaidana laikā, milicija tika apsūdzēta par brutālu izturēšanos pret protestētājiem, kā arī par Automaidana aktīvistu nolaupīšanu, kā rezultātā milicijas reputācija tika neatgriezeniski iedragāta. Tas noveda pie tās nomaiņas ar policiju Petro Porošenko prezidentūras laikā.
Miera uzturēšanas misijas
Līdz 2015. gadam milicijas darbinieki darbojās miera uzturēšanas misijās. Tādējādi 19 darbinieki strādāja Sudānā, 19 Libērijā, 1 Kiprā, 4 Kotdivuārā, 3 Kongo DR un 1 Kosovā (2005.–2006. gadā tur strādāja 197 milicijas darbinieki).
Dienesta pakāpes
Ar Ukrainas Augstākās Radas 1993. gada 22. aprīļa Rezolūciju Nr. 3135-XII "Par īpašām dienesta pakāpēm, formas tērpiem un zīmotnēm Ukrainas iekšlietu struktūrās" tika noteiktas īpašas dienesta pakāpes iekšlietu struktūru vecākajiem un ierindas darbiniekiem:
Belomoje
Belomoje (arī Belomojeva, Belomoji) ir ciems Ludzas novada Zaļesjes pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumos 10,2 km no pagasta centra Zaļesjes, 3,6 km no Zilupes un 305 km no Rīgas.
Voldemārs Zīverts
Voldemārs Oto Zīverts (1882-1977) bija latviešu virsnieks, vēlāk diplomāts, Latvijas sūtniecības sekretārs Igaunijā, Polijā, Vācijā un Lietuvā, Latvijas Republikas Ārlietu ministrijas Konsulārās nodaļas vadītājs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1882. gada 25. oktobrī Nīgrandes pagasta Dzirgas muižā. Mācījās Viļņas karaskolā, kuru 1904. gadā beidza podporučika dienesta pakāpē. Piedalījās krievu-japāņu karā. Studēja Vladivostokas Austrumu institūta ķīniešu-mandžūru nodaļā (1906—1910). Pirmā pasaules kara laikā bija 10. armijas, vēlāk Ziemeļu frontes štāba tulks. 1918. gadā iestājās Sarkanajā armijā. Pēc atgriešanās dzimtenē pieteicās diplomātiskajā dienestā. Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur miris 1977. gada 10. martā.
Južne
Južne (uk) ir pilsēta Ukrainas dienvidrietumos, Odesas apgabalā. Izvietojusies Melnās jūras krastā 47 km uz ziemeļaustrumiem no apgabala centra Odesas, kuras aglomerācijā ietilpst.
Vēsture
Pilsētas dibināta saistībā ar 1973. gadā sākto Odesas ostas rūpnīcas un Južnes (‘Dienvidu’) jūras ostas būvniecību pie Hrihorivkas limāna. 1975. gadā tika pieņemts lēmums par pilsētas būvniecību rūpnīcas un ostas celtniekiem un strādniekiem. 1978. gadā tai tika dots Južnes nosaukums un tā tika pakļauta Odesas pilsētas Kominternas rajonam (1981. gadā — Suvorova rajonam). 1993. gadā Južnei piešķirtas pilsētas tiesības.
Bugas ofensīva
Bugas ofensīva bija Vācijas Impērijas un Austroungārijas karaspēku uzbrukums Krievijas Impērijai no 1915. gada 29. jūnija līdz 30. septembrim. Uzbrukums sākās Galīcijas ziemeļos, frontē starp Bugas un Vislas upēm. Kopā ar vācu Narevas ofensīvu pāri Narevas upei Varšavas virzienā, un Kurzemes ofensīvu, Bugas ofensīva bija viens no iemesliem, kas izraisīja Krievijas Lielo atkāpšanos visā frontes garumā.
Plānošana
Uzbrukumu Krievijai plānoja Vācijas ģenerālštāba priekšnieks Erihs fon Falkenhains, atliekot galīgu Serbijas karalistes sakaušanu, lai dotu triecienu Krievijai, kas pēc Galīcijas ieņemšanas apdraudēja Austroungāriju. Ņemot vērā Krievijas izmērus un vācu loģistikas ierobežotās iespējas, Falkenhains plānoja Krievijas spēku padzīšanu no Galīcijas un Polijas karalistes, neieejot pārāk dziļi Krievijā.
Uzbrūkošos spēkus no Galīcijas, ziemeļu virzienā, ar mērķi ieņemt Brestļitovsku, vadīja feldmaršals Augusts fon Makenzens. Viņa spēkus veidoja vācu 11. armija, Bugas armija un Austroungārijas 4. armija - kopumā 33,5 kājnieku divīzijas un 2 jātnieku divīzijas, kuras labajā flangā atbalstīja vēl 8 kājnieku un 3 jātnieku divīzijas no austroungāru 1. armijas, kas arī atradās Makenzena pakļautībā. Viņiem pretī atradās Krievijas 3., 8. un 13. armijas ar 33 kājnieku un 6,5 jātnieku divīzijām. Krievu aizsardzības līnijas bija vāji veidotas un tām trūka artilērijas.
Norise
Ofensīva sākās 30. jūnija rītā ar masīvu artilērijas apšaudi, kas daudzviet iznīcināja vairāk nekā pusi no krievu frontes līnijas kareivjiem. Lai arī 13. armija aktīvi pretojās, krievu vienības pakāpeniski atkāpās. 18. jūlijā Makenzena spēki pārrāva fronti pie Krasnistavas un ieguva 15 000 karagūstekņu.
Paralēli notiekošie vācu uzbrukumi Polijas ziemeļos un Kurzemē 22. jūlijā piespieda Krievijas virspavēlniecību pieņemt lēmumu par Lielo atkāpšanos, stratēģisku atkāpšanos no Varšavas un Polijas, baidoties par armijas galveno spēku pilnīgas aplenkšanas.
Vācu uzbrukums lēni progresēja visā frontes garumā, ko izraisīja vāciešu grūtības ar munīcijas piegādēm un pieaugošā krievu pretestība. Līdz augusta beigām Bugas ofensīvas ietvaros vācieši bija ieņēmuši Ļvivu, Ļubļinu, Helmu, Brestļitovsku un ofensīva apstājās, jo Vācijas un Austroungārijas armijas pārmeta uz fronti pret Serbiju.
31. augustā Austroungārija ieņēma Lucku, taču krievi pretuzbrukumā 22. septembrī atguva pilsētu un 70 000 karagūstekņu. Lucku nedēļu vēlāk atguva vācieši.
Ein bißchen Frieden
Ein bißchen Frieden ir dziesma vācu valodā, kuru sarakstīja vācu Eirovīzijas dziesmu rakstītāju duets — mūzikas autors Ralfs Zīgels (Ralph Siegel) un vārdu autors Bernds Meinūgers (Bernd Meinunger). Dziesma, 17 gadīgās vācu vidusskolas skolnieces Nikolas izpildījumā piedalījās 1983. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā, kas noritēja Harogatē, Anglijā, un tā ieguva 1. vietu. Šajā konkursā otro vietu no Nikolas izpildītās dziesmas šķīra rekordliels punktu skaits — 61 punkts, šis rekords tika pārspēts 1997. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā.
Vēsture
Pēc uzvaras konkursā Nikola veica šīs dziesmas ierakstus četrās valodās: vācu, angļu, franču un nīderlandiešu, un izlaida dziesmu piecās Eiropas valodās: dāņu, itāļu, krievu, un vācu-angļu-holandiešu kombinācija (dziesma tiek dziedāta vairākās valodās) un vācu-angļu-itāļu kombinācija.
Šarlote Brontē
Šarlote Brontē (Charlotte Brontë; dzimusi, mirusi ) bija angļu romānu autore un dzejniece, vecākā no māsām Brontē, kas sasniedza pilngadību.
Tršebīčas apriņķis
Tršebīčas apriņķis ir Čehijas Visočinas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Visočinas apgabala Jihlavas un Ždjāras pie Sāzavas apriņķiem, Dienvidmorāvijas apgabala Brno lauku un Znojmo apriņķiem, kā arī Dienvidčehijas apgabala Jindršihūvhradecas apriņķi.
Valentinova
Valentinova ir ciems Vīksnas pagastā, Balvu novadā. Atrodas 231 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V456.
Antiļu salas
Antiļu salas (en, es, fr, nl) ir ap 4000 kilometru gara salu virkne Ziemeļamerikā, kas no ziemeļiem un austrumiem ieskauj Karību jūru, atdalot to no Atlantijas okeāna un Meksikas līča. Iedalās Lielajās Antiļu salās un Mazajās Antiļu salās. Dažkārt pie Antiļu salām pieskaita Bahamu Salas.
Ģeogrāfiski Antiļu salas tiek uzskatītas par Ziemeļamerikas reģionu. Kulturālā un lingvistiskā ziņā arhipelāga lielākās valstis — Kuba, Dominikāna un Puertoriko, kā arī daļa no Mazajām Antiļu salām, pieder pie Latīņamerikas. Ģeoloģiskā ziņā Lielās Antiļu salas veidojas no kontinentāliem iežiem, bet Mazās Antiļu salas lielākoties ir relatīvi jaunas vulkāniskas vai koraļļu salas.
Vēsture
Antiļu salas 1492. gadā atklāja Kristofors Kolumbs. Nosaukums cēlies no leģendārās Antilijas salas, kas viduslaikos tika zīmēta kartēs starp Kanāriju salām un Indiju. Pēc Kolumba ekspedīcijas jaunatklātās zemes dēvēja par Rietumindiju, bet vēlāk, kad atklājās, ka zeme veidojas no daudzām salām, tās sāka saukt par Antiļām, bet to ieskauto Karību jūru nereti dēvē par Antiļu jūru.
Brontē
Brontē (Brontë) var būt:
Nikolajs Poļakovs
Nikolajs Poļakovs (en, dzimis, miris ) bija ebreju izcelsmes Apvienotās karalistes aktieris un klauns. Poļakovs ir pasaulslavenā klauna Koko (en) tēla izveidotājs. Vislielāko popularitāti viņa radītais klauna tēls ieguva 20. gadsimta vidū, it īpaši Apvienotajā Karalistē.
Āfrikas bifelis
Āfrikas bifelis (Syncerus caffer) ir liela auguma dobradžu dzimtas (Bovidae) vērsis, kas ir vienīgā suga Āfrikas bifeļu ģintī (Syncerus). Tas savvaļā sastopams tikai Āfrikas kontinentā, uz dienvidiem no Sahāras tuksneša. Āfrikas bifelis mājo mitrās, purvainās pļavās, savannā un mežos, Āfrikas kalnus ieskaitot. Tam pamatā patīk bieza veģetācija, bet ir sastopams arī atklātās ainavās.
Āfrikas bifelis nav tuvu radniecīgs nevienai no vēršu cilts (Bovini) sugām, nedaudz lielāko Āzijas savvaļas ūdensbifeli ieskaitot, kā arī tas nav priekštecis mūsdienu mājas liellopiem vai jebkad bijis pieradināts. Āfrikas bifelis ir viens no bīstamākajiem dzīvniekiem Āfrikā. Tam ir ļoti neparedzams raksturs un tas var pēkšņi kļūt agresīvs pret ikvienu, cilvēku ieskaitot. Turklāt, atšķirībā no citiem bīstamajiem dzīvniekiem Āfrikas bifelis var uzsākt sava ienaidnieka izsekošanu un medības, tam uzbrūkot pie pirmās izdevības. Katru gadu Āfrikas bifeļi nogalina apmēram 200 cilvēku. Tas ir tikpat bīstams kā nīlzirgs, krokodils un lauva.
Izskats
Āfrikas bifelis ir ļoti spēcīgs un masīvs zālēdājs. Tā augstums skaustā var būt 1—1,7 m un tā ķermeņa garums var būt 1,7—3,4 m. Salīdzinot ar citiem lielajiem vēršiem, tam ir garš, bet muskuļots ķermenis. Ķermeņa garums var būt garāks kā savvaļas ūdensbifelim, lai gan vidēji pēdējais ir smagāks un garāks. Kājas Āfrikas bifelim ir īsas un masīvas, līdz ar to tā augstums skaustā daudz nemainas, dzīvniekam pieceļoties kājās. Aste gara, apmēram 70—110 cm. Tēviņi parasti ir lielāki kā mātītes. Savannas tipa Āfrikas bifelis sver 500—900 kg, bet meža tips sver 250—450 kg. Ļoti lieli tēviņi, kas skaustā sasniedz 1,7 m, var svērt līdz 1000 kg.
Ejot Āfrikas bifelis galvu tur zemu, pakauša līnija atrodas zemāk nekā muguras līnija. Priekškāju pēdas ir platākas nekā aizmugurējās, ko skaidro ar nepieciešamību atbalstīt smago ķermeņa priekšgalu. Savannas tipa bifelim ir tumši brūns vai melns matojums, vecākajiem bifeļiem kļūstot gaišākiem. Veciem buļļiem ap acīm ir gaiši, gandrīz balti gredzeni. Mātītēm matojumam ir raksturīgs sarkanbrūns tonis. Abu dzimumu teļi ir sarkanbrūni.
Ragi
Āfrikas bifeļa ragi ir masīvi, samērā gari un izteiksmīgi izliekti. Tie atšķiras no citu dobradžu ragiem ar to, ka uz pieres abi ragi savienojas, veidojot vienotu pamatni, platu kaula vairogu, kas aizsargā galvas virspusi. Ragi aug nedaudz slīpi virzienā uz aizmuguri un uz leju, pēc tam galiem uzlocoties augšup un joprojām smailēm norādot uz ārpusi. Lielam bullim attālums no viena raga gala līdz otram ir vairāk kā viens metrs. Jaunam bullim ragi pie pamatnes nav savienoti. Galvas virspuse ar ragu vairogu nosedzas apmēram 5—6 gadu vecumā. Govīm ragi ir par 10—20% mazāki un savienojums uz pieres mazāk izteiksmīgs. Salīdzinot savannas tipa un meža tipa bifeļus, pēdējiem ragi ir smalkāki un mazāki un tie gandrīz nekad pie pamatnes nesavienojas pilnībā. Tie ļoti reti izaug garāki par 40 cm.
Beržess
Beržess (fr) var būt:
Āfrikas bifelis
Uzvedība un barība
Āfrikas bifelis ir piemērojies dažādiem Āfrikas biotopiem un ir viens no izplatītākajiem Āfrikas lielajiem zālēdājiem. Tas mājo purvos un palieņu pļavās, savannā, krūmājos un mežos, kalnus ieskaitot. Lai arī Āfrikas bifelis nav izvēlīgs pret veģetāciju, tam ir nepieciešams ūdenskrātuves tuvums un ūdens pieejamība katru dienu. Līdzīgi kā zebras bifeļi spēj pārtikt no garās, asās savannas zāles un, noēdot garo zāli, tie ļauj savannā ienākt izvēlīgākiem zālēdājiem. Barojoties bifeļi izmanto savu garo mēli un platos priekšzobus, tādējādi plūcot zāli daudz ātrāk kā citi zālēdāji. Lielie dzīvnieki ilgi neuzkavējas nomīdītā un noganītā teritorijā.
Sapinušies
"Sapinušies" (en) ir 2010. gada amerikāņu datoranimācijas 3-D kinokomēdija, kas tika veidota Walt Disney Animation Studios studijā un daļēji balstīta uz brāļu Grimmu pasaku "Salātlapiņa" (tāds arī bija sākotnēji iecerētais filmas nosaukums). Filmas galvenā varone ir princese Salātlapiņa. Tēlus angļu valodā ierunājuši Mendija Mūra, Zaharijs Levi un Donna Mērfija, bet latviešu valodā dublējuši Zane Dombrovska, Artis Robežnieks, Katrīne Pasternaka-Kalniņa, Jānis Kirmuška, Uldis Dumpis, Pēteris Liepiņš un Juris Kalniņš. Šī ir 50. animētā filma Walt Disney Animated Classics sērijā. Filmas pirmizrāde notika pēc sešus gadus ilga producēšanas darba, kas izmaksājis 260 miljonus ASV dolāru.
Āfrikas bifelis
Uzvedība un barība
Āfrikas bifelim ir tikai daži dabīgie ienaidnieki, jo tas ir agresīvs, spēcīgs un ātrs dzīvnieks. Āfrikas bifelis skrienot var sasniegt ātrumu 57 km/h. Pieaudzis bullis spēj sevi aizsargāt pat pret lauvām, nereti tās nogalinot, lai gan lauvas bifeļiem uzbrūk regulāri. Vienu bifeli var nogāzt tikai vairākas lauvas kopīgiem spēkiem, tomēr reizēm tiek novērots, ka spēcīgs lauvu tēviņš viens pats spēj nogāzt pieaugušu bifeli. Vientuļiem un veciem bifeļiem, kā arī teļiem var uzbrukt Nīlas krokodils, lai gan reizēm krokodili uzbrūk arī veseliem, pieaugušiem dzīvniekiem. Tikko dzimušiem teļiem var uzbrukt gepards, leopards un plankumainās hiēnas, pēdējās, kopīgi medījot, reizēm nogāž arī pieaugušos īpatņus.
Bara struktūra
Āfrikas bifeļa bara lielums var būt ļoti dažāds. Lielākajos baros var būt vairāki simti bifeļu. Bara kodolu veido savstarpēji radniecīgu mātīšu grupa un to mazuļi. Starp mātītēm valda stingra hierarhija. Mātīšu grupu papildina zemāk hierarhijā esošs tēviņu bars, viens dominantais tēviņš un vecāki, nevarīgāki īpatņi. Jaunie buļļi ievēro distanci no dominantā buļļa, kurš no pārējiem atšķiras ar visspēcīgākajiem un lielākajiem ragiem. Sausās sezonas laikā buļļu grupa nodalās no lielā bara un veido "vecpuišu" baru. Izšķir divu veidu vecpuišu barus: kopīgā barā apvienojas tēviņi, kuri ir 4—7 gadus veci un bars, kurā ir 12 gadus veci un vecāki tēviņi. Iestājoties lietus sezonai, jaunie buļļi pievienojas baram ar mātītēm, lai ar tām sapārotos. Tēviņi paliek kopā ar mātītēm, kamēr piedzimst un paaugās mazuļi, lai tos aizsargātu no plēsējiem. Vecākie buļļi paliek atsevišķi, jo vairs nespēj cīnīties un konkurēt ar briedumu sasniegušajiem buļļiem. Tēviņu hierarhija ir atkarīga no vecuma un īpatņa ieluma. Tā kā bara drošība pieaug, jo tas ir lielāks, tad dominantais tēviņš pieļauj zemākas hierarhijas buļļu bara pievienošanos pamatbaram.
Bara attiecības
Pieaugušie buļļi vietu hierarhijā noskaidro, gan savstarpēji spēlējoties, imitējot cīņu, gan patiesā cīņa. Bullis pretinieku uz cīņu izaicina, zemu noliecot galvu un vēršot pret to ragus. Kad pretinieki sasit ragus kopā tie viens otru stumj, galvu grozot no vienas puses uz otru. Īstas cīņas notiek ļoti reti un īslaicīgi.
Mātītēm ir raksturīgs uzvedības modelis, ko varētu raksturot kā "balsošanu". Atpūtas laikā visas mātītes pirms noguļas apskata apkārtni un noguļas ar galvu tajā virzienā, kurā pēc atpūtas tās domā virzīties. Noguļot apmēram stundu, mātītes ceļas kājās un katra dodas tajā virzienā, uz kuru pusi tai ir bijusi galva. Bara kopējais virziens pēc brīža sakrīt ar to virzienu, uz kuru pusi devās lielākā daļa mātīšu. Virziens nav saistīts ar hierarhiju vai dominanci.
Āfrikas bifeļu baram ir raksturīgs savstarpējs altruisms. Ja baru sāk vajāt ienaidnieks, tas saspiežas cieši kopā, tādējādi plēsējam ir grūti izvēlēties vienu upuri. Teļi tiek ielenkti no visām pusēm, tiem atrodoties bara vidū. Viss bars reaģē uz kāda no indivīda sāpju un briesmu saucieniem, tam dodoties palīgā, īpaši, ja nelaimē nokļuvis teļš. Ir novērots, ka Āfrikas bifeļi ne vienu reizi vien ir nogalinājuši lauvas vai vajājuši tās pēc tam, kad lauvām ir bijušas veiksmīgas bifeļu medības, nogalinot vienu no bara. Plēsēji tiek vajāti līdz tie ir spiesti slēpties drošībā, augšā kokā. Reizēm bars apsargā koku, neļaujot plēsējiem izkustēties, pat līdz 2 stundām. Āfrikas bifeļu bars var arī ielenkt lauvu mazuļus un tos nobradāt līdz nāvei.
Reprodukcija
Āfrikas bifeļi pārojas un dzimst lietus sezonā. Pārošanās notiek uzreiz pēc mazuļu dzimšanas. Bullis uzmana mātīti, kurai tuvojas pārošanās brīdis, padzenot citus tēviņus. Tas nav viegls uzdevums, jo mātīte piesaista daudzu buļļu uzmanību. Ar mātītēm spēj sapāroties tikai spēcīgākie un veiklākie tēviņi. Pirmais mazulis mātītei piedzimst parasti piecu gadu vecumā. Grūsnības periods ilgst 11,5 mēnešus. Pirmās nedēļas pēc piedzimšanas mazulis tiek noslēpts savannas garajā zālē. Māte pie tā ierodas ik pa laikam, lai pazīdītu. Kad mazulis nedaudz paaudzies māte to aizved pie bara. Mazuļi vienmēr uzturas bara viducī, pieaugušo dzīvnieku ieskauti. Saite starp mazuli un māti ir ciešāka un ilgstošāka nekā parasti tas mēdz būt vēršu cilts sugām. Kad piedzimst nākamais mazulis, māte iepriekšējā gada jaunuli nelaiž telēnam tuvumā, rādot tam ragus, tomēr jaunais bifelis seko savai mātei, uzturoties tās tuvumā, vēl vienu gadu. Jaunie tēviņi pamet māti, sasniedzot 2 gadu vecumu, pievienojoties vecpuišu baram.
Aleksandrs Konstantinopoļskis
Aleksandrs Konstantinopoļskis (ru;, Žitomira, Krievijas impērija, tagad Ukraina - , Maskava) bija padomju starptautiskais lielmeistars šahā (GM, 1983), PSRS nopelniem bagātais treneris (1957).
Ukrainas meistars
Savu šahista karjeru Konstantinopoļskis uzsāka Ukrainā. No 1932. līdz 1936. gadam viņš piecas reizes pēc kārtas uzvarēja Kijivas šaha čempionātā. Tāpat 1930. gados viņš vairākas reizes izcīnīja godalgotas vietas Ukrainas šaha čempionātos - 1931 (3.-5. vieta), 1933 (3. vieta), 1937 (3.-4.vieta), 1938 (3. vieta), 1939 (3. vieta). 1936. gadā Konstantinopoļskis labi nospēlēja PSRS jauno meistaru turnīrā Ļeņingradā, kur spēcīgā divu apļu turnīrā ieguva 7,5 punktus no 14 iespējamajiem. Kopš 1931. gada viņš regulāri piedalījās PSRS šaha čempionātā, kur lielākais panākums bija dalīta 2.-3. vieta 1937. gadā Tbilisi.
Pēckara gadi
Sākoties Otrajam pasaules karam Konstantinopoļskis devās evakuācijā, bet 1944. gadā pārcēlās uz dzīvi Maskavā, kur līdz 70 gadu vecumam strādāja šaha treneri. Piedaloties pēckara PSRS šaha čempionātos, kas toreiz bija vieni no spēcīgākajiem turnīriem pasaulē, 1945. gadā tika dalīta 4.-6. vieta, 1948. gadā - 6.-9. vieta, bet 1950. gadā - 5.-6. vieta. 1950. gadā FIDE kā vienam no pirmajiem Konstantinopoļskim piešķīra starptautiskā meistara nosaukumu (IM). Pēckara gados Konstantinopoļskis nopietni pievērsās arī korespondencšaham. Viņš uzvarēja pirmajā PSRS korespondencšaha čempionātā (1948-1951), bet 1966. gadā kļuva par Starptautiskās korespondencšaha federācijas starptautisko meistaru (IMC). Vienīgais starptautiskais turnīrs ārpus PSRS robežām Konstantinopoļskim bija 1966. gadā Amsterdamā, kurā viņš izcīnīja 5 punktus no 9 iespējamajiem. 1983. gadā FIDE viņam piešķīra starptautiskā lielmeistara goda nosaukumu.
Distanču slēpošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Distanču slēpošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs bija viens no 15 sporta veidiem, kas tika aizvadīts ziemas olimpisko spēļu laikā. Sacensības notika Džandzjakou slēpošanas centrā, Džandzjakou no 2022. gada 5. februāra līdz 20. februārim. Distanču slēpošanā tika aizvadītas 12 disciplīnas (6 vīriešiem un 6 sievietēm). Sacensībās startēja 298 sportisti (149 vīrieši un 149 sievietes) no 53 valstīm. Pirmo reizi distanču slēpošanā startēja vienāds vīriešu un sieviešu sportistu skaits.
Kvalifikācija
Maksimālais sportistu skaits, kas varēja kvalificēties distanču slēpošanai bija 296 sportisti (148 vīrieši un 148 sievietes). No vienas valsts maksimāli varēja startēt 16 sportisti (8 vīrieši un 8 sievietes). Sportistiem, lai kvalificētos olimpiskajām spēlēm, bija jāiegūst punkti FIS Distanču slēpošanas rangā 2020/2021. gada sezonā.
Sacensību kalendārs
Pirmās sacensības distanču slēpošanā notika 2022. gada 5. februārī, bet pēdējās 20. februārī.
— fināls (medaļu izcīņa)
Vīrieši
Distance tika saīsināta līdz 28,4 km spēcīgā vēja un zemās temperatūras dēļ.
Šaosjina
Šaosjina (zh, ) ir prefektūras līmeņa municipalitāte Džedzjanas provincē Ķīnas austrumos. Izvietojusies provinces ziemeļu daļā pie Cjaņtanas ietekas Handžou līcī. Robežojas austrumo ar Ninbo, dienvidos — ar Taidžou un Dzjiņhua, bet rietumos — ar provinces galvaspilsētu Handžou.
Vēsture
Pavasara un Rudens periodā tagadējās Šaosjinas zemes ietilpa senajā Jue valstī. 5. gadsimtā p.m.ē. valdnieks Goudzjans līdzenumā ziemeļos no Kuaidzji kalniem uzbūvēja nocietinājumu, kas vēlāk izauga par pilsētu un ieguva Kuaidzji (會稽, Kuàijī) vārdu. Minu dinastijas laikā Kuaidzji kļuva par prefektūras centru. 1131. gadā pilsēta pārdēvēta tagadējā vārdā.
Valteri (Skaistas pagasts)
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Mazais ezers, Dūņu ezers.
Saida (pilsēta)
Saida (ar, Ṣaydā) ir pilsēta Libānā, Dienvidlibānas muhāfazā. Pilsēta atrodas Vidusjūras krastā. Iedzīvotāju skaits tās aglomerācijā sasniedz 200 tūkstošus, līdz ar to tā ir trešā lielākā pilsēta Libānā aiz galvaspilsētas Beirūtas un Tripoles.
Pilsētai ir sena vēsture. To dibinājuši feniķieši. Tās nosaukums bija Sidona vai Sidonija. Arī senie grieķi šo pilsētu ir pazinuši kā Sidonu.
Eocader
Eocader ir tīklblakšu ģints, kurā ietilpst tikai divas sugas. Sastopamas Dienvidamerikā — Kubā, Kostarikā, Argentīnā un Brazīlijā.
Timotijs Daltons
Timotijs Leonards Daltons Ledžets (en; dzimis ), plašāk pazīstams kā Timotijs Daltons (en), ir britu aktieris.
Vislabāk pazīstams kā britu MI6 spiega Džeimsa Bonda tēla atveidotājs filmās "Dzīvās ugunis" (1987) un "Tiesības nogalināt" (1989). Viņam piedāvāja atveidot Džeimsu Bondu arī 1995. gada filmā "Zeltacs", taču viņš atteicās, un šo lomu ieguva Pīrss Brosnans. Viņš ir piedalījies arī tādās filmās kā Flash Gordon (1980), "Trakie Tūņi. Piedzīvojumi turpinās" (2003), "Krutie kruķi" (2007) un "Tūrists" (The Tourist, 2010).
Anišināpi
Anišināpi (Kanādā saukti par odžibviem, ASV — par čipeviem; pašnosaukums: Anishinaabe, ᐊᓂᔑᓈᐯ) ir trešā lielākā Ziemeļamerikas pirmiedzīvotāju tauta. Kanādā anišināpi ir trešā lielākā pirmiedzīvotāju tautība pēc krī un inuitiem, ASV — ceturtā lielākā pēc navahiem, čirokiem un lakotiem. Vēsturiski apdzīvojuši Lielo ezeru apkārtni, bet izplatījušies arī uz rietumiem ASV un Kanādas līdzenumu apgabalos.
Alzete
Alzete (fr, de, lb) ir Zaueres labā krasta pieteka Francijā un Luksemburgā.
Anišināpi
Anišināpi runā algonkinu saimes valodā un veido šīs valodu saimes lielāko runātāju daļu. Valoda dalās astoņās dialektu grupās, vienotas literārās valodas nav, rakstībā tiek lietotas vairākas latīņu alfabēta ortogrāfijas un Kanādas aborigēnu alfabēts.
Žans Antelms Brijā-Savarēns
Žans Antelms Brijā-Savarēns (fr; dzimis 1755. gada 1. aprīlī, miris 1826. gada 2. februārī) bija franču jurists un politiķis, kurš guva slavu ar darbu "Garšas fizioloģija jeb Meditācijas par transcendento gastronomiju", kuru joprojām uzskata par galveno teorētisko pamatu franču virtuvei un virtuves filozofijai. Brijā-Savarēns bija pārliecināts, ka "jauna ēdiena atklāšana cilvēces laimei kalpo vairāk nekā jaunas zvaigznes atklāšana" un tieši no viņa ieteikuma "pasaki man, ko tu ēd, un es pateikšu, kas tu esi" vācu fizolofs Ludvigs Feierbahs atvasināja savu slaveno saukli "cilvēks ir tas, ko viņš ēd".
Izdevums latviešu valodā
2012. gada decembrī Brijā-Savarēna darbu "Garšas fizioloģija" Gitas Grīnbergas tulkojumā latviešu valodā izdeva žurnāls "Rīgas Laiks".
Alzete
Izteka - Francijas teritorijā dažus kilometrus no Luksemburgas robežas. Tek ziemeļu-ziemeļaustrumu virzienā. Apdzīvotās vietas upes krastos - Eša pie Alzetes, Luksemburga, Merša. Ietek Zauerē pie Etelbrikas. Ievērojamākās pietekas - Eiša, Mamera, Varka. Upes lejtecē atrodas Luksemburgas lielhercogu rezidence - Bergas pils.
Strēlnieki (Mežotnes pagasts)
Strēlnieki ir ciems Bauskas novada Mežotnes pagastā. Apdzīvotā vieta veidojusies ap vēsturisko Jauno pusmuižu (Garossen).
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Valuhi
Valuhi ir ciems Bērziņu pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 310 km attālumā no Rīgas.
VLAN piekļuves kontroles saraksts
VLAN piekļuves kontroles saraksts (VACL) nodrošina piekļuves kontroli visām paketēm, kas ir savienotas VLAN vai tiek novadītas VLAN vai iziet no tā. Atšķirībā no parastajiem Cisco IOS piekļuves kontroles sarakstiem, kas konfigurēti maršrutētāja saskarnēs un tiek lietoti tikai maršrutētajām paketēm, VACL attiecas uz visām paketēm. Tehnoloģiju izstrādāja Cisco uz Catalyst 6500 sērijas slēdžu platformas.
VACL var izmantot līdzīgi kā SPAN portu vai tīkla testa piekļuves punktu (TAP), lai atkārtotu datorā ienākošos un izejošos datortīkla datus. Tas ir noderīgi, ja vēlas uzraudzīt tīkla trafiku. Bieži vien šī konfigurācija tiek izmantota, lai atvieglotu datu zudumu novēršanu (DLP) vai tīkla ielaušanās novēršanas sistēmās.
Salīdzinājumā ar standarta SPAN portu, VACL vai VACL portiem var būt vairākas priekšrocības, pārraugot pārsūtīto trafiku. Tos var konfigurēt tā, lai uzraudzības portam pārsūtītu tikai konkrētus vai īpašus VLAN. Tomēr tie pārsūta visu datplūsmu, kas atbilst kritērijiem, jo tiem nav tādas funkcionalitātes, lai izvēlētos no ienākošā vai izejošā trafika kā tas ir, piemēram, SPAN portiem.
Team DSM
Team DSM (UCI komandas kods: DSM) ir profesionāla Vācijas šosejas riteņbraukšanas komanda. Iepriekš komanda bija zināma ar nosaukumiem Skil-Shimano, Argos-Shimano, Giant-Shimano un Giant-Alpecin, komandas vadītājs ir Ivans Spekenbrinks.
Vēsture
Komanda ir pastāvējusi kopš 2005. gada. 2006. gadā par komandas galveno sponsoru kļuva Skil, kas iepriekš no 1984. līdz. 1985. gadam sponsorēja Francijas riteņbraukšanas komandu Skil-Sem. Pateicoties agresīvai stratēģijai 2008. un 2009. gada Parīze—Nica sacensībās, komandai piešķīra ielūgumu uz 2009. gada Tour de France, kas bija komandas pirmā dalība Lielajās tūrēs.
Teodors Laurecari
Teodors Laurecari (de; dzimis, miršanas datums nav zināms) bija vāciešu airētājs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Team DSM
Vēsture
2012. gada sezonas sākumā komandas nosaukums bija Project 1T4i, bet pirms 2012. gada Flandrijas tūres 1. aprīlī tā kļuva par Argos-Shimano, kad sponsorēšanas līgumu uz trijiem gadiem parakstīja Argos North Sea Group, Nīderlandes naftas kompānija.
2012. gadā kopā ar trijām Francijā reģistrētām komandām ', ' un  komanda saņēma savu otro ielūgumu uz Tour de France. Vēlāk komanda piedalījās arī Vuelta a España.
Teodors Laurecari
Laurecari 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja airēšanas astoņnieku sacensībās. Viņš bija viens no Vācijas airētāju komandas Der Hamburger und Germania Ruder Club pārstāvjiem. Komanda šajā disciplīnā izcīnīja 4. vietu.
Team DSM
Vēsture
2012. gada decembrī tika paziņots, ka komanda ir saņēmusi 2013. gada sezonas UCI World Tour licenci.
2014. gada septembrī Vācijas šampūnu ražotājs Alpecin paziņoja, ka 2015. gada sezonā kļūs par vienu no galvenajiem komanda sponsoriem kopā ar Giant. 2014. gada decembrī Sunweb (Nīderlandes starptautisko tūru operators) paziņoja par divu gadu sponsorēšanas līguma noslēgšanu.
2016. gada 23. janvārī seši komandas dalībnieki (Džons Degenkolbs, Varēns Bargijs, Makss Valšeids, Čeds Heiga, Fredriks Ludvigsons un Ramons Sinkeldams) treniņnometnē cieta negadījumā, kad viņus notrieca auto, kas iebrauca pretējā braukšanas joslā. Visi braucēji bija stabilā kondīcijā. 2016. gada Tour de France pirmajā atpūtas dienā komanda paziņoja, ka par nākamās sezonas nosaukuma sponsoru kļūs uzņēmums Sunweb.
COVID-19 pandēmijas ietekmē ceļojumu nozares uzņēmums Sunweb cieta zaudējumus un pārtrauca komandas sponsorēšanu, tomēr 2020. gada nogalē par komandas ģenerālsponsoru kļuva viens no esošajiem sponsoriem, DSM.
Bondari (Zaļesjes pagasts)
Bondari ir ciems Zilupes novada Zaļesjes pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos 6,2 km no pagasta centra Zaļesjes, 12,7 km no novada centra Zilupes un 312 km no Rīgas.
Jevgeņijs Kubbels
Jevgeņijs Kubbels (ru; dzimis, miris 1942. gadā) bija vācbaltiešu  un latviešu izcelsmes Krievijas un PSRS šaha problēmists.
Šaha kompozīcija
Stratēģiskās skolas pārstāvis šaha kompozīcijā, viens no pasaku šaha propagandistiem Padomju Savienībā. Kopš 1905. gada publicējis apmēram 150 uzdevumu (galvenokārt divvilčus), daudzi no tiem ieguvuši atzinības.
Piemērs
Uzdevuma risinājums: Uzdevums-bloks ar matu maiņu fokālajos punktos (Skat. Fokālā tēma) — iluzoriskā spēlē g4 un d7, risinājumā d6 un h5.
Vidusamerika
Vidusamerika (en) ir Amerikas reģions. Tā stiepjas no apmēram Meksikas centrālās daļas, ietverot Belizu, Gvatemalu, Salvadoru, Hondurasu, Nikaragvu, līdz Kostarikas ziemeļiem. Šajā reģionā uzplauka vairākas pirmskolumba laika sabiedrības pirms spāņu veiktās Amerikas kolonizācijas 15. un 16. gadsimtā. Šis ir viens no sešiem apgabaliem pasaulē, kur antīkās civilizācijas radās patstāvīgi.
Amerikāņu draugs
Filma stāsta par noziedznieku Tomu Ripliju (Hopers), kurš padara neārstējami slimu gleznu rāmju veidotāju Jonatanu par slepkavu.
Filmu "Amerikāņu draugs" izrādīja 1977. gada Kannu kinofestivālā. Tā saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, slavējot to par atmosfēru un scenāriju, dēvējot to par "lēnu, eksistenciālu trilleri". Filmu "Amerikāņu draugs" izvēlējās kā Rietumvācijas kandidatūru par labāko filmu svešvalodā 50. Amerikas Kinoakadēmijas balvai, tomēr to nenominēja. Tā ir otrā filmu adaptācija par Tomu Ripliju pēc filmas "Spožajā saulē" (Plein soleil, 1960). Vēlāk sekoja arī filma "Talantīgais misters Riplijs" (1999).
Nortkenta
Nortkenta (en) ir neapdzīvota sala Kanādas ziemeļos Karalienes Elizabetes salu arhipelāgā. Nosaukta par godu Kentas grāfistei Anglijā.
Ģeogrāfija
Atrodas Kanādas Arktiskā arhipelāga Karalienes Elizabetes salu grupā. Kārdigana šaurums rietumos salu atdala no Devonas salas Kolina Ārčera pussalas, bet Hellgeits austrumos — no Elsmīra salas Simonsa pussalas. Ziemeļos salas krastus apskalo Norvīdžena līcis, bet dienvidos — Frama šaurums. Krasti stāvi, klinšaini. Reljefs kalnains, salas vidienē pastāvīgs ledājs 150 km² platībā. Salas teritorijā valda arktiskais tuksnesis. Sala noteikta kā putniem nozīmīga vieta — klinšainajos krastos putnu tirgi, kur vasarās ligzdo līdz 10 000 pāru, galvenokārt melnais alks.
Josifs Kriheli
Josifs Kriheli (ka, dzimis, miris ) bija padomju laika gruzīnu fiziķis, tehnisko zinātņu kandidāts un šaha problēmists.
Sasniegumi šaha kompozīcijā
Kopš 1947. gada publicējis apmēram 900 dažādu žanru šaha kompozīcijas, galvenokārt, loģiskās skolas daudzvilčus, palīgmatus un šaha etīdes. Vissavienības un starptautiskos konkursos guvis apmēram 900 atzinības, no tām 250 godalgas, no tām 90 pirmās.
Daudzvilču grupā piedalījies septiņos PSRS čempionātos: čempiona zelta medaļa 15. čempionātā (1984), sudraba medaļas 10. (1971) un 14. (1983) čempionātā, bronzas medaļas 12. (1976), 13. (1981) un 16. (1985) čempionātā.
No 1984. gadā Starptautiskais lielmeistars šaha kompozīcijā. FIDE Albumu reitings — 99,67.
Vairāku šaha kompozīcijas grāmatu autors.
Šaha kompozīciju piemēri
'''Uzdevums Nr. 1'''
'''Etīde Nr. 2'''
Līga Priedīte
Līga Priedīte (dzimusi, mirusi ) bija latviešu skolotāja un kordiriģente.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1936. gadā Valmieras apriņķa Vaidavas pagasta Naučos. Mācījās Cēsu 2. pamatskolā un Alfrēda Kalniņa Cēsu Mūzikas vidusskolā (1951–1955). Pēc studijām Latvijas Valsts konservatorijas Kordiriģentu nodaļā (1955–1960) strādāja par pedagoģi Alfrēda Kalniņa Cēsu Mūzikas vidusskolā, vēlāk vadīja tās Kordiriģentu nodaļu, līdztekus bija Alfrēda Kalniņa Cēsu Mūzikas vidusskolas kora diriģente, kā arī Cēsu Tautas kora "Beverīna" (1979–1980, kopā ar Imantu Kokaru), vīru kora "Cēsis", jauktā kora "Tikko", senioru kora "Ābele" diriģente.
Aksels Disasī
Aksels Arturs Disasī (fr, dzimis ) ir Francijas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, pārstāv Francijas futbola izlasi. Kopš 2023. gada Disasī spēlē Anglijas Premjerlīgas komandā Chelsea.
Iepriekš Disasī ir spēlējis Francijas komandās Paris FC, Stade de Reims un AS Monaco.
Francijas futbola izlases rindās debitējis 2022. gadā. Pārstāvējis izlasi 2022. gada FIFA Pasaules kausā.
Ārdalamas ala
Ārdalamas ala (mt), arī Ghardalamas ala, ir ala Maltas Republikas Maltas salā. Ala ievērojama ar to, ka šeit tika atklāti vērtīgi paleontoloģiski materiāli, tostarp pundurziloņa (Palaeoloxodon falconeri), nīlzirga (Hippopotamus melitensis) un citu dzīvnieku kauli. Šeit tika atklātas arī senāko (pirms 7400 gadiem) Maltā dzīvojošo cilvēku atstātās pēdas.
Ala pirmoreiz zinātniski pētīta 1865. gadā. No 1933. gada tā ir atvērta apmeklētājiem. Otrā pasaules kara laikā to izmantoja par patvertni. 1980. gadā no muzeja nozaga vērtīgus materiālus.
Žemaitijas bīskapija
Žemaitijas bīskapija bija katoļu bīskapija Žemaitijas teritorijā, kas pastāvēja no 1417. gada līdz Romas katoļu Kauņas arhidiecēzes dibināšanai 1926. gadā. Žemaitijas bīskapijas centrs bija Medininkos (Varņos). Kurzemes un Zemgales hercogistes un un Kurzemes guberņas laikā Žemaitijas bīskapiem bija pakļautas arī Kurzemes, Zemgales un Sēlijas katoļu draudzes.
Vēsture
1237. gadā Romas pāvesta legāts Modenas Viļums sadalīja zemes starp Daugavu un Nemunu trīs bīskapijām: 1. Rīgas bīskapijai pievienoja Vanemas zemi uz ziemeļiem no Abavas; 2. Kursas bīskapijā ietilpināja kuršu zemes starp Abavu un Nemunu; 3. Zemgales bīskapijas sastāvā iekļāva zemes starp Daugavu un Neres upi, austrumu robežu noteica no Neres iztekas taisnā virzienā līdz Polockai. Tātad Zemgales bīskapa valstī tika ietilpinātas arī žemaišu un lietuviešu zemes. Lietuvas karalis Mindaugs 1254. gada 12. martā Žemaitijas teritorijā piešķīra Lietuvas bīskapam Kristiānam pusi no Raseiņu (Rassegene), Betigalas (Betegallen) un Laukuvas (Lokowe) zemēm, izveidojot Karšuvas (Veršovijas) bīskapiju, kas pastāvēja līdz 1260. gadam Rīgas arhibīskapa Alberta II pakļautībā.
1410. gadā Grīnvaldes kaujā Polijas un Lietuvas apvienotais karaspēks karaļa Jagaiļa vadībā pilnīgi sagrāva Vācu ordeņa spēkus lielmeistara Ulriha fon Junginena (Ulrich von Jungingen) vadībā. 1411. gadā pēc Pirmā Toruņas līguma Žemaitiju iekļāva Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā kā kunigaitiju līdztekus Viļņas kunigaitijai un Traķu kunigaitijai. 1413. gadā žemaiši pieņēma kristīgo ticību. 1417. gadā dižkungs Vītauts Dižais nodibināja Žemaitijas bīskapiju, ko apstiprināja Konstances koncilā.
Rīgas Valdorfskola
Rīgas Valdorfskola ir Rīgas izglītibas iestāde, kas apvieno pirmsskolas un pamatizglītības programmas. Tā atrodas divās ēkās Iļģuciema apkaimē: Baltajā ielā 10 (pamatizglītības programma) un Baltajā ielā 15 (pirmsskolas programma).
Vēsture
Rīgas Valdorfskolas pirmsākumi meklējami 1993. gadā, kad likvidētās Rīgas 25. vakara (maiņu) vidusskolas ēkā Tērbatas ielā 69 izveidoja Rīgas Centra pamatskolu. Sākotnēji skolā bija divas pirmās valdorfklases un divas valdorfsagatavošanas grupas – kopā ap 90 skolēnu. 1996. gadā Natālijas Draudziņas ģimnāzijas sākumskolas klases apvienoja ar Rīgas Centra pamatskolas valdorfpedagoģijas klasēm, bet 1997. gadā uz Rīgas Centra pamatskolas valdorfpedagoģijas klašu bāzes Raņķa dambī 3 nodibināja Rīgas Valdorfskolu. 2010. gadā skolu pārvietoja uz ēku Baltajā ielā 10 Iļģuciemā.
2021. gada 18. februārī Rīgas domes Izglītības, kultūras un sporta departaments atbalstīja Rīgas Valdorfskolas un Rīgas Mūzikas vidusskolas apvienošanu.
Sporta studija
Sporta studija ir sporta apskata, diskusiju un interviju raidījums LTV1 kanālā (sākotnēji LTV7 kanālā). Pašlaik raidījuma vadītāji ir Reinis Ošenieks un Dāvids Ernštreits.
Raidījuma ētera laiks ir plkst. 21.55, tas tiek pārraidīts pirmdienās, Latvijas Televīzijas 1. kanālā.
Raidījuma mērķis un formāts
Sākotnēji raidījuma ētera laiks bija 19.30, tas tika pārraidīts LTV7 kanālā. Raidījuma pirmsākumos tā vadītāji bija Armands Tripāns, Uģis Joksts, Dāvids Ernštreits un Reinis Ošenieks.
2011. gada 3. janvārī raidījums mainīja ētera laiku (iepriekš tikai otrdienās), tas bija redzams katru darba dienu, izņemot dienas, kad notika sporta sacensību pārraides. Tolaik raidījuma ilgums bija 30 minūtes.