cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sesila de Milla balva
Balvu pasniedz katru gadu kopš 1952. gada, izņemot 1976., 2008. un 2022. gadus, kad to nepasniedza. Otro reizi balvas nepasniegšana bija saistīta ar Amerikas scenāristu ģildes streiku, kas atcēla tā gada ceremoniju. Togad balvu bija paredzēts piešķirt režisoram Stīvenam Spīlbergam, taču ceremonijas atcelšanas dēļ balvu viņam pasniedza nākamajā gadā. Trešo reizi izraisīja dažādi plašsaziņas līdzekļu uzņēmumi, aktieri un citi radošie pārstāvji, kuri boikotēja balvas pasniegšanas ceremoniju, protestējot pret organizatoru nerīkošanos, lai palielinātu HFPA dalībnieku daudzveidību.
Jaunākā balvas saņēmēja ir aktrise Džūdija Gārlenda, kas balvu saņēma 1962. gadā 39 gadu vecumā. Gārlenda ir arī pirmā sieviete, kas saņēmusi šo balvu. Vecākais balvas saņēmējs ir producents Semjuels Goldvins, kas saņēma balvu 1973. gadā 93 gadu vecumā. 1982. gadā Sidnijs Puatjē kļuva par pirmo afroamerikāni, kas saņēmis balvu, bet 2018. gadā Opra Vinfrija kļuva par pirmo sievieti afroamerikānieti, kas saņēma šo balvu. Uz 2021. gadu Sesila de Milla balvu ir saņēmuši 69 personas: 16 sievietes un 53 vīrieši.
Bonija Tailere
Bonija Tailere (en, dzimusi Geinore Hopkinsa (Gaynor Hopkins) ) ir velsiešu dziedātāja.
Mūziķes karjeru sākusi 1975. gadā, viņas pirmais hits Lost in France sasniedza Apvienotās Karalistes singlu topa pirmo desmitnieku. 1983. gadā par singlu Total Eclipse of the Heart saņēmusi pirmo Grammy nomināciju (kopumā šai balvai tikusi nominēta trīs reizes). Vēl ir pazīstama ar tādām dziesmām kā It's a Heartache, Faster Than the Speed of Night, Holding Out for a Hero, Here She Comes, If You Were a Woman (And I Was a Man), Bitterblue ' , Fools Lullaby, Vergiß Es (Forget It), Si demain... (Turn Around). Vairākas reizes tikusi nominēta Brit balvai, taču ne reizi nav to ieguvusi. 2013. gadā pārstāvēja Apvienoto Karalisti 2013. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Zviedrijas pilsētā Malmē ar dziesmu Believe in Me. Eirovīzijas finālā viņa ar 23 punktiem ierindojās 19. vietā.
Kloveņi (Ambeļu pagasts)
Kloveņi ir ciems Ambeļu pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 236 km attālumā no Rīgas.
Georgs Apinis (tiesnesis)
Dzīvesgājums
Dzimis 1895. gada 15. augustā Valmierā ierēdņa Alberta un Adelhaides (dzim. Apines) ģimenē. Uzaudzis pie mātes pusbrāļa - Valmieras ārsta un pilētas galvas Georga Apiņa. Mācījās Rīgas pilsētas ģimnāzijā. Studēja tiesību zinātnes Tērbatas universitātēs, 1914. gadā iestājās studentu korporācijā "Lettonia". Pirmā pasaules kara laikā 1916. gada aprīlī iestājās Krievijas impērijas armijā, pabeidza Vladimira karaskolu. No 1917. gada februāra latviešu strēlnieku Rezerves pulkā. 1918. gada 20. decembrī iestājās Latvijas zemessardzē, Latviešu atsevišķās brigādes sastāvā piedalījās Latvijas brīvības cīņās. Rīgas atbrīvošanas kauju laikā 1919. gada 22. maijā pie Piņķiem kā bataljona adjutants vadīja uzbrukumu LSPR armijas nocietinājumiem. Pēc brīvības cīņu beigām 1920. gada 4. septembrī atvaļināts no Latvijas bruņotajiem spēkiem.
Atsāka studijas LU Tieslietu fakultātē, ko beidza 1924. gadā. 1925. gada janvārī viņu iecēla par papildu miertiesnesi Rīgas apgabaltiesā, no 1928. gada februāra viņš bija Rīgas pilsētas 1. iecirkņa miertiesnesis, pēc tam Rīgas apgabaltiesas loceklis.
Otrā pasaules kara laikā 1943. gadā Georgs Apinis panāca atļauju Lettonias filistru biedrības darbības atjaunošanai. 1944. gadā devās uz Vāciju, pēc kara beigām bija ASV armijas majors latviešu sardžu rotās Karlsrūes pilsētā.
Vēlāk pārcēlās uz dzīvi Monreālā Kanādā, kur strādāja slimnīcā.
Miris Monreālā 1955. gada 11. aprīlī.
Kalpezers
Kalpezers (arī Kalpiņezers, Kalpu ezers) ir beznoteces ezers Ventspils novada Ances pagasta ziemeļos.
Ezers iekļauts dabas liegumā "Ances purvi un meži".
FK Utenos Utenis
FK "Utenos Utenis" ir profesionāls Lietuvas futbola klubs no Utenas. Tas dibināts 2013. gadā un šobrīd spēlē Lietuvas 2. līgā.
Leitone Mīstere
Leitone Mīstere (en; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, dziedātāja, modele.
Plašākai publikai kļuva pazīstama ar lomu seriālā "Intrigante" (Gossip Girl). Vēlāk filmējusies filmās Country Strong, The Roommate, Monte Carlo. Par aktrises darbu ir saņēmusi divas Teen Choice balvas un vienu Hollywood balvu.
Andris Siksnis
Andris Siksnis (dzimis Rīgā) ir latviešu hokejists, kreisās malas uzbrucējs. Pašlaik (2019) Siksnis pārstāv Latvijas čempionāta komandu HK MOGO.
Spēlētāja karjera
Karjeru Siksnis sāka 2009.—10. gada sezonā Latvijas hokeja līgas kluba SK Rīga/Profs 18 rindās. 2011.—12. gada sezonā uzbrucējs sāka spēlēt Krievijas Jaunatnes hokeja līgas kluba HK Rīga sastāvā.
2013.—14. gada KHL sezonā vairākkārt tika izsaukts uz Rīgas "Dinamo" komandu. Tās sastāvā Siksnis debitēja 2013. gada 21. septembra spēlē pret Podoļskas "Vitjaz", kurā "Dinamo" izcīnīja uzvaru ar 6:1. Kopumā sezonas gaitā Siksnis "Dinamo" rindās aizvadīja četras spēles.
Spēlējis 2013. gada Pasaules čempionātā junioriem.
Dāvids Hieronīms Grindelis
Dāvids Hieronīms Grindelis (de, ru; 1776-1836) bija latviešu izcelsmes Rīgas aptiekārs, botāniķis, ķīmiķis un izdevējs. Tērbatas Universitātes ķīmijas un farmācijas profesors (1804), rektors (1810-1812).
Dzīvesgājums
Dzimis 1776. gada 9. oktobrī Zaķusalā, Daugavas salā pie Rīgas. Mācījās Rīgas Domskolā, pēc tam bija aptiekāra Johana Gotlība Strūves māceklis Rīgas „Ziloņa aptiekā” (1789-1795). Studēja medicīnu un dabas zinātnes Jēnas universitātē (1796-1798), kur iestājās Jēnas dabaspētnieku biedrībā. Pēc Krievijas imperatora Pāvila izdotā aizlieguma studēt ārzemēs viņš bija spiests studijas pārtraukt, atgriezās Rīgā un strādāja par aptiekāra Strūves palīgu. Publicēja grāmatu "Jaunākās ķīmijas vispārējs apskats" (Allgemeine Übersicht der neuen Chemie). 1800. gadā viņš Pēterburgā nokārtoja eksāmenu aptiekāra tiesību iegūšanai. 1802. gadā Jēnas universitāte viņam piešķīra doktora grādu.
Pēc atgriešanās dzimtenē Grindelis kļuva par „Ziloņa aptiekas" līdzīpašnieku, 1803. gadā viņu uzņēma par Rīgas literāri praktiskās pilsoņu savienības locekli, viņš piedalījās Rīgas Farmaceitu un ķīmiķu biedrības dibināšanā un izdeva zinātnisko gadagrāmatu Russisches Jahrbuch der Pharmazie (1803. – 1808. un 1810. gadā). 1804. gadā Grindeli ievēlēja par Tērbatas Universitātes ķīmijas un farmācijas profesoru, tad par Tērbatas Universitātes rektoru (1810-1812). Pēc atgriešanās Rīgā 1814. gadā Dāvids Hieronims Grindelis nodevās pētniecībai un izdevniecībai. Viņš bija periodisko izdevumu Rigaische Stadtblätter (1818–1821) un Medizinisch-pharmazeutische Blätter (1819–1822) redaktors.
1820. gadā Grindelis atsāka medicīnas studijas Tērbatas universitātē un 1822. gadā ieguva ārsta tiesības. Strādāja par Rīgas apriņķa ārstu, organizēja holēras epidēmijas ārstēšanu 1831. gadā.
Miris 1836. gada 8. janvārī Rīgā.
Biedrības
Vairāku zinātnisko biedrību biedrs Vācijā.
Franks Arnesens
Franks Arnesens (dk, dzimis ) ir bijušais Dānijas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Dānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Arnesens ir Eredivisie kluba Feyenoord sporta direktors.
Kā spēlētājs, Arnesens ir vislabāk pazīstams no sava pavadītā laika Nīderlandes komandās Ajax un PSV Eindhoven, kuru rindās kopumā sešas reizes kļuvis par Eredivisie čempionu. Ar PSV Eindhoven uzvarējis 1987–88. gada Eiropas kausa sezonā.
Dānijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1977. līdz 1987. gadam, kopumā nospēlējot 52 mačus. Piedalījies 1984. gada Eiropas čempionātā un 1986. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Ajax
Anderlecht
PSV Eindhoven
Anti Tulenheimo
Anti Tulenheimo (Antti Agathon Tulenheimo, dzimis, miris ) bija Somijas politiķis. 1925. gadā bijis Somijas premjerministrs.
Akadēmiskā karjera
1898. gadā sāka studēt Helsinku universitātē. 1907. gadā viņš ieguva jurista kandidāta kvalifikāciju, 1910. gadā kļuva par juristu, 1911. gadā Tulenheimo ieguva jurista akadēmisko licenci un tieslietu doktora grādu. No 1911. līdz 1918. gadam viņš bija Helsinku universitātes krimināltiesību asociētais profesors. No 1919. līdz 1931. gadam viņš bija krimināltiesību profesors. No 1926. līdz 1930. gadam Tulenheimo bija Helsinku universitātes rektors, bet 1928. gadā un no 1944. līdz 1952. gadam kanclers. No 1950. līdz 1952. gadam viņš bija arī Helsinku ekonomikas skolas kanclers.
Jurista prakse
1907. gadā Anti Tulenheimo sāka strādāt par nedēļas avīzes Raataja redaktoru. 1911. gadā viņš sāka jurista praksi. No 1912. līdz 1915. gadam Tulenheimo bija Tiesu Konventa loceklis. 1915. gada viņš kļuva par dzīvības apdrošināšanas sabiedrības Henkivakuutusyhtiö Suomi izpilddirektoru. No 1919. līdz 1920. gadam bija Henkivakuutusyhtiö Suomi padomes loceklis.
Politiskā darbība
No 1914. gada 2. februāra līdz 1917. gada 3. aprīlim Anti Tulenheimo bija Eduskuntas deputāts, pārstāvot Somu partiju. 1917. gada 26. martā sociāldemokrāta Oskari Tokoi vadībā izveidots jauns Senāts (valdība), kurā Tulenheimo piešķirts Tieslietu nodaļas vadītāja postenis. Pēc tam, kad Senātu bija pametuši visi sociāldemokrāti, no atlikušajiem Senāta locekļiem 1917. gada 8. septembrī izveidots Seteles senāts, kurā Anti Tulenheimo bija Tieslietu nodaļas vadītājs un ekonomikas padomes loceklis. Šis Senāts darbojās līdz 1917. gada 27. novembrim. Kad 1918. gadā Jauno somu partijas monarhijas piekritēji apvienojās ar veco somu partiju, izveidojot Nacionālās koalīcijas partiju, Tulenheimo turpināja darbību tajā. 1918. gada 27. novembrī izveidots Ingmana ministru kabinets, kurā Tulenheimo bija iekšlietu ministrs. Šis ministru kabinets darbojās līdz 1919. gada 17. aprīlim. 1918. un 1919. gadā Tulenheimo bija Hemes lēnes gubernators. No 1921. līdz 1924. gadam viņš Nacionālās koalīcijas partijas priekšsēdētājs No 1922. līdz 1924. gadam un no 1930. līdz 1933. gadam Tulenheimo bija parlamenta deputāts
1925. gada 31. martā Anti Tulenheimo kļuva par premjerministru. Viņa ministru kabinets darbojās līdz 1925. gada 31. decembrim.
No 1926. līdz 1930. gadam Tulenheimo bija Helsinku padomes priekšsēdētājs. 1931. gadā, kad izveidoja Helsinku mēra posteni, viņš ieņēma šo amatu un pildīja līdz 1944. gadam.
Cits
Anti Tulenheimo 1909. gada apprecēja aktrisi Lilli Horsmani (Hegdāli).
1918. gada rudenī Tulenheimo Vācijā devās vizītē pie ievēlētā Somijas karaļa Frīdriha Karla fon Hessena (pēc Vācijas sagrāves karā Somijas karalis netika kronēts).
Helsinkos Anti Tulenheimo vārdā nosaukta iela.
Poups
Poups var būt:
Mētru iela (Jūrmala)
Mētru iela ir iela Jūrmalā, Mellužu apkaimē. Mētru ielai ir divi posmi. Pirmais posms sākas krustojumā ar Ezeru ielu un beidzas krustojumā ar Kalēju ielu. Otrais posms sākas krustojumā ar Dārzu ielu un beidzas meža rajonā. Kopējais ielas garums ir 1660 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Mētru ielā satiksmes kustība norit vienā joslā.
Ielu savienojumi
Mētru iela ir savienota ar šādām ielām:
Borislava Borisova
Borislava Borisova (sv; dzimusi Targovištes apgabalā, arī Borislava Borisova-Ornsteina) ir Bulgārijas un Zviedrijas starptautiskā meistare šahā (1974), Bulgārijas sieviešu šaha čempionātu uzvarētāja (1974).
Biogrāfija
1970. gados bijusi viena vadošajām Bulgārijas šahistēm. Vairākārt piedalījusies Bulgārijas sieviešu šaha čmepionātos, kuros izcīnījusi četras medaļas: zelta (1976), divas sudraba (1972, 1977) un bronzas (1975). Par panākumiem turnīros FIDE 1974. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. Kopš 1979. gada dzīvo Zviedrijā. 1980. un 1990. gados bijusi viena no vadošajām Zviedrijas šahistēm.
Borislava Borisova ir divas piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempiones nosaukuma izcīņas cikla starpzonu turnīros:
Arī nākamajos gados viņa piedalījās Pasaules sieviešu šaha čempiones nosaukuma izcīņas ciklos, taču zonas turnīros 1985. un 1987. gadā palika 3. vietā, un starpzonu turnīros neiekļuva. 1985. un 1989. gadā viņa pārstāvēja Zviedrijas komandu Nordic Cup šaha turnīrā, kura 1985. gadā izcīnīja zelta medaļu komandu vērtējumā.
Septiņas reizes pārstāvējusi Zviedriju Pasaules šaha olimpiādēs (1978, 1980, 1982, 1984, 1986, 1988, 1992, 1994) un izcīnījusi 2 individuālās bronzas medaļas (1978, 1992).
Fricis Venevics
Fricis Venevics (dzimis, miršanas datums nezināms) bija latviešu politiķis. Bijis Latvijas Satversmes sapulces deputāts, Latvijas Darba partijas pārstāvis.
Biogrāfija
Fricis Venevics piedzima (pēc vecā stila — ) Lutriņu pagastā. 1920. gadā ievēlēts Latvijas Satversmes sapulcē no Bezzemnieku agrārās savienības saraksta, īsi pēc ievēlēšanas pievienojies Latvijas Darba partijai un tās parlamentārajai frakcijai. Amatā bija līdz 1922. gadam.
Vite (ciems)
Vite ir ciems Siguldas novada Mālpils pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 6 km no pagasta centra Mālpils, 26 km no novada centra Siguldas un 54 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V73, Mergupes krastā.
Bafina zoss
Bafina zoss (Branta hutchinsii) ir vidēja auguma pīļu dzimtas (Anatidae) ūdensputnu suga, kas pieder pie melno zosu ģints (Branta). Tā ligzdo Ziemeļamerikas pašos ziemeļos, Klusā un Ziemeļu Ledus okeāna krastos, ziemo teritorijās uz dienvidiem no ligzdošanas areāla, kā arī ieklejo Āzijā un Eiropā, Latviju ieskaitot.
Sistemātikas izmaiņas
Saskaņā ar jaunākajiem DNS rezultātiem 2004. gadā no Kanādas zoss sugas tika atdalīta jauna suga — Bafina zoss. Kādreizējās vairāk kā 10 Kanādas zoss pasugas tika sadalītas starp abām sugām. Mūsdienu klasifikācijā Kanādas zosij ir 7 pasugas, bet Bafina zosij 5 pasugas.
Izskats
Bafina zoss ir neliela vai vidēji liela auguma zoss, kurai ir piecas pasugas. Tās viena no otras atšķiras pēc lieluma un apspalvojuma detaļām. Mazākā ir B. h. minima, kura sver 1095—1890 g, bet lielākā ir nominālpasuga B. h. hutchinsii, kuras svars ir 1650—2380 g. Bafina zoss ķermeņa garums ir 55—110 cm, spārnu izplētums apmēram 110 cm. Abi dzimumi izskatās vienādi, tikai mātītes ir nedaudz mazākas nekā tēviņi, kā arī to balsis ir atšķirīgas.
Bafina zoss izskatās ļoti līdzīga Kanādas zosij, par kuras pasugu tā ilgstoši tika uzskatīta. Arī pasugas savstarpēji ir ļoti līdzīgas. Lai atšķirtu vienu pasugu no otras, kā arī lai atšķirtu Bafina zosi no Kanādas zoss, ir jābūt lielai pieredzei putnu vērošanā, jo atšķirības ir minimālas, turklāt ne visas pazīmes piemīt visiem īpatņiem.
Kopumā Bafina zoss apspalvojums ir pelēkbrūns ar melnu kaklu un galvu, baltu, platu pazodes joslu, savienojot abus baltos vaigus. Ap kakla pamatni ir balta josliņa, kas atšķirīgām pasugām ir dažādos platumos. Krūtis ir gaišāk vai tumšāk brūnas, zemaste, kā visām zosīm, ir balta. Knābis un kājas tumši pelēkas. Knābis samērā īss, trīsstūrains. Mazākajām pasugām tas ir īsāks, lielākajām slaidāks un garāks. Jaunie putni ir pelēcīgāki, arī melnais kakls un galva ir pelēki.
Uzvedība un barība
Tā ir veikla peldētāja un spēcīga lidotāja, veicot garus ikgadējos migrācijas pārlidojumus. Bafina zosis lidojot veido "V" veida kāsi, pirmajai zosij kāša smailē ik pa laikam nomainoties.
Ligzdošana
Bafina zosis dzimumbriedumu sasniedz 2 gadu vecumā, bet pirmo reizi ligzdo trešajā vasarā. Tās otrajā vasarā veido monogāmus pārus uz mūžu. Jauns partneris tiek meklēts tikai tad, ja kāds no pāra iet bojā. Bafina zosīm ir raksturīgi izvēlēties pāri līdzīgu augumā. Ligzdošanai vietu izvēlas mātīte, parasti zem kāda krūma vai neliela koka, nelielā uzkalniņā vai uz lielāka augu cera, tādējādi pasargājot ligzdas vietu no purva un strautu ūdeņiem. No ligzdas vietas var labi pārskatīt apkārtni, un tā parasti atrodas ne tālāk kā 45 m no krasta līnijas. Ligzda ir sekla iedobe zemē, izklāta ar zāli un dūnām. Parasti Bafina zosis ligzdo retinātās kolonijās vai pa vienam pārim. Izņēmums ir kolonijas uz klintīm, šādās vietās var būt vairāki simti pāru, un pat visagresīvākais pāris pieļauj kaimiņu jau 3 m attālumā. Katru gadu Bafina zosis atgriežas vienā un tajā pašā ligzdošanas vietā.
Dējumā ir 2—8 krēmīgi baltas olas, visbiežāk 4—6 olas. Inkubācijas periods ilgst 25—30 dienas. Perē tikai mātīte, bet tēviņš apsargā ligzdošanas vietu. Lai pārsistu olu no iekšpuses, zosulēns izmanto speciālu zobu — sacietējumu zoba formā, kas aug uz knābja augšējās virsmas. Čaumalas laušanas zobs drīz pēc izšķilšanās izzūd. Šķilšanās process mazajam zosulēnam ir samērā ilgs un grūts. Tas aizņem 8—36 stundas. Pēc izšķilšanās zosulēnu sedz dūnas, un tā acis ir uzreiz atvērtas. Tas pēc 1—2 dienām spēj staigāt, peldēt, nirt un pats baroties. Līdzko visi zosulēni spēj staigāt un peldēt, vecāki tos ved uz barošanās vietām. Parasti tas notiek vienā līnijā — viens no vecākiem iet pa priekšu, tam seko mazuļi, bet līniju beigās noslēdz otrs no vecākiem.
Sērša Runena
Sērša Ūna Runena (Saoirse Úna Ronan, ; dzimusi ) ir īru izcelsmes amerikāņu aktrise.
Bafina zoss
Ligzdošana
Vecāki bezbailīgi aizsargā savus mazuļus no ikviena iespējamā ienaidnieka. Kad zosulēni sasniedz 7—10 nedēļu vecumu, tie sāk lidot, tomēr paliek kopā ar vecākiem visu pirmo ziemu līdz pavasara migrācijai. Jaunās zosis mēdz pulcēties lielos baros, kuros var būt līdz 100 īpatņiem.
Sērša Runena
Aktrise ir pazīstama arī ar lomām tādās filmās kā "Es nebūšu tava mīļotā" (2007), Death Defying Acts (2008), "Gaismas pilsēta" (2008), "Atpakaļceļš" (2010), "Hanna" (2011), "Klejotāja" (2013), How I Live Now (2013), "Viesnīca "Diženā Budapešta"" (2014) un "Skat, kā viņi bēg" (2022). 2016. gadā debitējusi Brodvejā ar lomu Artura Millera lugas The Crucible (par Salemas prāvu) iestudējumā.
Mīli mani mūžam
"Mīli mani mūžam" ir latviešu televīzijas seriāls, kas tika pārraidīts kanālā LNT 2009. gadā. 2010. gada sākumā tika plānots rādīt 2. sezonu, bet naudas trūkuma dēļ seriāla filmēšana netika atsākta.
Sižets
Seriāls stāsta par Vīksnu un Grosvaldu ģimenēm, kuru starpā valda naidīgas attiecības. Piejūras ciematā ģimenes māju iekārto pulkvedis Pauls Grosvalds. Pabeigusi vidusskolu pilsētā, vecākiem un abiem brāļiem pievienojas arī Grosvaldu jaunākā meita Elīza. Viņa atklāj, ka valdonīgais tēvs jau paspējis sastrīdēties ar tuvāko kaimiņu — agronomu Fēliksu Vīksnu. Nenojaušot, ka strīdnieku starpā valda sens naids, Elīza mēģina viņus samierināt. Vīksnu siltumnīcā meitene sastop Gustavu — jaunekli, kurš viņai uzreiz iepatīkas. Arī Gustavam iepatīkas Elīza, bet viņi vēl nenojauš, ka abiem par savu mīlestību nāksies smagi cīnīties.
Konstantīns Mežulis
Konstantīns Mežulis ( — ) bija Latvijas politiķis. Bijis 4. Saeimas deputāts, Latvijas Komunistiskās partijas biedrs.
Biogrāfija
1931. gadā ievēlēts 4. Saeimā no Nabadzīgo strādnieku un zemnieku saraksta. Jau pirmajā sēdē pievienojies Strādnieku un zemnieku frakcijai. 1932. gada aprīlī nolicis deputāta mandātu. Nelegāli emigrējis uz PSRS.
nošauts. Apglabāts Komunarkas politiski represēto kapos.
Nikola Anistone
Ešlija Nikola Millere (en; dzimusi Sandjego), pazīstama ar skatuves vārdu Nikola Anistone (en), ir amerikāņu pornoaktrise. Viņas ģimenes izcelsme saistīta ar vācu un grieķu imigrantiem.
Darbojas pornoindustrijā kopš 2010. gada, pirms tam strādāja itāļu restorānā. Piedalījusies vairāk nekā 200 pornofilmās, filmējas joprojām.
Viņa bija Penthouse 2012. gada augusta Pet of the Month un 2013. gada Pet of the Year.
Paris School of Business
Paris School of Business (agrāk ESG Management School) ir Eiropas uzņēmējdarbības augstskola ar vairākām universitātes pilsētiņām, kas atrodas Parīzē un Rennā. PSB dibināta 1974. gadā.
Skolas programmas ir trīskārši akreditētas — atbilstoši starptautiskajiem AMBA, IACBE un CGE standartiem. Skolas absolventu vidū ir tādi ievērojami uzņēmēji un politiķi kā Publicis Events izpilddirektors Franck Louvrier un Vianney (Dziedātājs).
FC Lorient
Football Club Lorient, biežāk zināms kā FC Lorient vai vienkārši Lorient, ir Francijas futbola klubs no Lorjānas Morbiānas departamentā, Bretaņā. Klubs ir dibināts 1926. gadā. 2020.—2021. gada sezonā spēlēs Francijas futbola augstākajā līmenī — 1. līgā (Ligue 1). Mājas spēles komanda aizvada Stade du Moustoir stadionā, kur ir 18 500 skatītāju vietas. Lorient augstākais sasniegums Francijas čempionātā ir 7. vieta 2009.—2010. gada sezonā, klubs ir vienreiz (2002. gadā) izcīnījis Francijas kausu.
Miglas iela (Jūrmala)
Miglas iela ir iela Jūrmalā, Slokas apkaimē. Miglas iela sākas krustojumā ar Ventspils šoseju un beidzas krustojumā ar Alberta Kronenberga ielu. Kopējais ielas garums ir 170 metri, tā ir klāta ar smiltīm. Miglas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā.
Duško Markovičs
Duško Markovičs (Duško Marković, Душко Марковић; dzimis ) ir Melnkalnes politiķis, jurists. Viņš bija Melnkalnes premjerministrs no 2016. līdz 2020. gadam. Viņš ir Melnkalnes demokrātiskās sociālistu partijas (DSP) priekšsēdētāja vietnieks.
Duško Markovičs piedzima Mojkovacā. 1983. gadā viņš absolvēja Kragujevacas Universitātes tieslietu fakultāti. Pēc tam līdz 1986. gadam viņš Brskovo raktuvēs Mojkovacā par juridisko konsultantu. Markovičs 1986. gadā tika iecelts par Mojkovacas pašvaldības padomes sekretāru. 1989. gadā viņš tika ievēlēts par Mojkovacas pašvaldības padomes priekšsēdētāju.
1991. gadā Duško Markovičs kļuva par Milo Džukanoviča vadītās Melnkalnes Republikas valdības ģenerālsekretāru, šo amatu viņš ieņēma līdz 1998. gadam. Šajā laikā viņš arī veica svarīgas partijas funkcijas Demokrātiskajā sociālistu partijā. Viņš bija DPS Galvenās valdes loceklis un DPS Galvenās valdes izpildpadomes loceklis. Vienlaicīgi viņš bija arī DPS direktora pienākumu izpildītājs. 1997. gadā Markoviču ievēlēja Melnkalnes parlamentā. 1998. gadā viņš kļuva par iekšlietu ministra palīgu, atbildot par Valsts drošības dienestu.
2004. gada 27. maijā tika nogalināts dienas laikraksta Dan galvenais redaktors Duško Jovanovičs. 2014. gadā Markovičs, kas tajā laikā bija atbildīgais par Valsts drošības dienestu, tika iesūdzēts tiesā par informācijas slēpšanu, kas, iespējams, atklāja Jovanoviča slepkavas. Jovanoviča sieva tiesā liecināja, ka Markovičs draudēja nogalināt Jovanoviču telefona zvana laikā 2003. gada aprīlī, tajā pašā mēnesī tika aizdedzināts Dan birojs.
2010. gadā Melnkalnes parlaments Markoviču ievēlēja ministru kabinetā par ministru bez portfeļa. 2010. gada 29. decembrī jaunizveidotajā Igora Lukšiča ministru kabinetā Duško Markovičs kļuva par premjerministra vietnieku (atbildīgs par politisko sistēmu, iekšlietu un ārlietu politiku) un tieslietu ministru. Pēc 2012. gada parlamenta vēlēšanām sastādītajā jaunajā Milo Džukanoviča valdībā Markovičs turpināja pildīt premjerministra vietnieka un tieslietu ministra pienākumus. 2015. gada 12. martā par tieslietu ministru kļuva Zorans Pažins; Duško Markovičs palika premjerministra vietnieka amatā. 2015. gadā valdošās Demokrātiskās sociālistu partijas kongress ievēlēja viņu par partijas priekšsēdētāja vietnieku.
2016. gada 25. oktobrī, desmit dienas pēc parlamenta vēlēšanām, DPS izvirzīja Markoviču par jauno premjerministru. Viņa kandidatūru nosodīja opozīcija, kas apsūdzēja Markoviču par līdzdalību korupcijas skandālos un informācijas slēpšanu izmeklēšanā par Duško Jovanoviča slepkavību 2004. gadā.
2016. gada 9. novembrī Melnkalnes prezidents Filips Vujanovičs par premjerministru izvirzīja Markoviču. 28. novembrī viņu apstiprināja 41 no 81 parlamenta deputātiem, opozīcijai boikotējot balsošanu.
2019. gada februārī sākās protesti pret korupciju Markoviča vadītajā valdībā, drīz pēc tam, kad parādījās videomateriāli un dokumenti, kas liecināja, ka augstākās amatpersonas ieguvušas aizdomīgus līdzekļus valdošās Demokrātiskās sociālistu partijas 2016. gada parlamenta vēlēšanu kampaņai.
Parlamenta vēlēšanās 2020. gada augustā uzvarēja opozīcijas alianse. 4. decembrī par Melnkalnes premjerministru tika apstiprināts Zdravko Krivokapičs.
Cilvēks, kura nebija
"Cilvēks, kura nebija" (en) ir 2001. gada ASV un Apvienotās Karalistes kriminālfima, kuras veidotāji ir Džoels un Ītans Koeni. Galvenās lomas filmā atveido Skārleta Johansone, Billijs Bobs Torntons, Frānsisa Makdormanda, Maikls Badaluko, Ričards Dženkinss, Džons Polito, Tonijs Šalhubs un Džeimss Gandolfīni. Filmas pirmizrāde notika Kannu kinofestivālā.
Kāds frizieris sāk šantažēt sievas bosu un mīļāko, lai iegūtu naudu, tomēr viņa plāns izgāžas.
Gabdulla Tukajs
Gabdulla Tukajs (tt,, dzimis , miris ) bija tatāru dzejnieks, literatūrkritiķis un tulkotājs. Tiek uzskatīts par mūsdienu tatāru literatūras un literārās valodas pamatlicēju, par vienu no tatāru literatūras klasiķiem.
Kārlis Zirnis
Kārlis Zirnis (dzimis ) ir bijušais latviešu hokejists, uzbrucējs. Ir bijis Latvijas hokeja izlases trenera asistents un video treneris. Šobrīd (2017. gada martā) nozīmēts par Latvijas U20 hokeja izlases galveno treneri. Ir spēlējis Latvijas U-18 un U-20 hokeja izlasēs.
Hainaņa
Hainaņas province (,, burtiskā tulkojumā: 海 hǎi — ‘jūra’, 南 nán — ‘dienvidi’) ir viena no Ķīnas 22 provincēm. Province atrodas uz Hainaņas salas, kuru no kontinentālās Ķīnas atdala Cjundžou šaurums. Provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Haikou. 2010. gadā Hainaņas provincē dzīvoja 8,67 miljoni iedzīvotāju, no kuriem 82,6% ir haņi, 15,8% — li, 0,8% — miao, bet atlikušie 0,8% ir citu tautību pārstāvji.
Sports
Kopš 2006. gada provincē notiek ikgadējas profesionālas daudzdienu šosejas riteņbraukšanas sacensības Tour of Hainan.
Kļasica
Kļasica ir apdzīvota vieta Rēzeknes novada Ilzeskalna pagastā. Izvietojusies pagasta rietumu pierobežā 5 km attālumā no pagasta centra Ilzeskalna, 17 km no novada centra Rēzeknes un 249 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta veidojusies ap Kļasicas pusmuižu, vēlāk to sāka saukt arī par Vārkaļiem — mūsdienās par to liecina netālu esošie Vorkaļu kapi.
Vaka
Vaka (wacke, wakk, die Wacken) bija administratīva teritoriāla zemnieku pašpārvaldes vienība, kas viduslaikos un jaunajos laikos pastāvēja mūsdienu Vidzemes un Igaunijas laukos. Ar šo jēdzienu apzīmēja gan teritoriju, gan iedzīvotāju kopumu. Mūsdienu Latvijas teritorijā jēdzienu "vaka" lietoja līdz 19. gadsimtam kā pagasta apzīmējumu.
Līdums
Līdums var būt:
Vaka
Vārda izcelsme
Vārdam ir somugru izcelsme un tas sākotnēji apzīmēja upurtrauku — ar sēklu piepildītu sētuvi lauka malā, ko ziedoja Pērkonam. Vēlāk vārds lietots, lai apzīmētu labības mēru, nodevu kungam, zemnieku kopienu un teritoriju, kā arī sapulci, kad tika ievāktas nodevas, spriesta tiesa un notika kopējas dzīres.
Vakas vecākais
Vakas jeb pagasta vecākais bija pagasta zemnieku priekšnieks. Avotos to dēvēja par stārastu vai vecāko (olste, elster), retāk par desmitnieku (tegeder). Būdami zemnieku pašvaldības priekšnieki, pēc Livonijas kara tie kļuva par muižas darbiniekiem.
Lielums un funkcijas
Vaka, tāpat kā pagasts, ietvēra ciemus un viensētas ar to robežām, aramzemi, pļavām, ganībām, mežiem un ūdeņiem, kā arī tur dzīvojošos zemniekus. Vaku lielums varēja būt dažāds — sākot no 10 sētām līdz pat 90 un vairāk zemnieku sētām.
Vaku robežas, kā arī pienākumi un tiesības laika gaitā ievērojami mainījās. 16. gadsimta otrajā pusē un 17. gadsimtā līdz ar muižu veidošanos pagasti un vakas zaudēja savas pašvaldības funkcijas un tiesības, un tām palika tikai pienākumi (nodevas, klaušas) pret dzimtmuižu.
Turaidas pilsnovadā 1550. gadā un 1564. gadā bija sešas vakas ar 336 zemnieku saimniecībām, savukārt Krimuldas pilsnovadā 1550. gadā — 12 vakas ar 332 zemnieku saimniecībām un 24 zvejnieku sētām.
Avoti
Svarīgu informāciju sniedz Rīgas arhibīskapijas Lībiešu gala jeb Turaidas puses vaku grāmata (Wackenbuch auf der Treidischen Seiten im Erzstift Riga) (1550) un Rīgas arhibīskapijas inventārs (Inventarium zur Erztstift Riga) (1564).
Vakas apraksta arī Rusova Livonijas hronikas autors Baltazars Rusovs: "'Kas zīmējas uz Livonijas vakiem, tad jāsaka, ka visi kungu un muižnieku ciemi bijas sadalīti vakos. Lieli un bagāti ciemi ietilpa vienā vakā pa vienam jeb pa diviem, mazi un nabagāki ciemi bija apvienoti kopējā vakā. Tā, raugoties pēc ciemu skaita, katram muižniekam varēja piederēt vairāki vaki. Katram vakam bija uzlikts par pienākumu katru gadu sarīkot muižniekam greznas viesības, uz kurām ieradās visi pie vaka piederīgie zemnieki un brīvzemnieki nomaksāt savas gadskārtīgās nodevas. Arī ordeņkungi sāka noturēt vaku svinības ap Miķeļiem, kuŗās ņēma dalību visi viņu mājas ļaudis, apkārtnes muižnieku, brīvzemnieki vāci un nevāci.'"
Attīstītās valstis
Attīstītās jeb rūpnieciski attīstītās valstis ir pasaules valstu grupa ar augstu saimniecības attīstības un dzīves līmeni. Tās ir valstis, kas atbilst vairākiem kritērijiem, piemēram, ir ar augstu iekšzemes koproduktu, nacionālo kopproduktu, patēriņa cena indeksu, kā arī citiem rādītājiem. Šīm valstīm ir raksturīga saimniecība, kurā pakalpojumu sektors ir ienesīgāks nekā ražošanas sektors.
Valstu saraksts
2020. gadā pasaulē bija 31 attīstītā valsts. Latvija par tādu kļuva 2016. gadā.
Karakilisa
Karakilisa var būt:
Medus iela (Jūrmala)
Medus iela ir iela Jūrmalā, Ķemeru apkaimē. Medus iela sākas krustojumā ar Partizānu ielu un beidzas netālu no Jūrmalas pilsētas robežas. Kopējais ielas garums ir 120 metri, tai nav seguma. Medus ielā satiksmes kustība norit vienā joslā.
Drain the swamp
Drain the swamp (lv) ir amerikāņu politiķu izmantota frāze. Termins apzīmē problēmu risināšanu kādā nozarē. Frāze atsaucas uz purvu nosusināšanu, lai samazinātu malāriju nesošo odu populāciju. Terminu ir izmantojuši:
Kļaviški
Kļaviški ir ciems Medumu pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 235 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Kļavišku ezers.
Agropilsētiņa
Agropilsētiņa (be, ahraharadok) ir lauku apdzīvoto vietu tips Baltkrievijā.
Saskaņā ar Baltkrievijas 2007. gada administratīvā iedalījuma likuma versiju, agropilsētiņa ir augstākais lauku apdzīvotās vietas attīstības līmenis. Tām pēc likuma jābūt labiekārtotām apdzīvotām vietām, kurās ir izveidota ražošanas un sociālā infrastruktūra sociālo standartu nodrošināšanai gan agropilsētiņas, gan blakus esošās teritorijas iedzīvotājiem. Ja ciema teritorijā (be) atrodas vismaz viena agropilsētiņa, tā administratīvajam centram jāatrodas tajā.
Agropilsētiņas tika izveidotas, pamatojoties uz esošajām zemākā līmeņa administratīvi teritoriālajām vienībām (ciemati, ciemi utt.). 2007. gadā tika izdarīti grozījumi likumā "Par administratīvi teritoriālo iedalījumu un Baltkrievijas Republikas administratīvi teritoriālās struktūras jautājumu risināšanas kārtību", skaidri definējot jēdziena "agropilsētiņa" būtību un likumīgi nodrošinot to statusu.
Statuss
Agropilsētiņu eksistence Baltkrievijā tika noteikta ar 1998. gada likumu par administratīvi-teritoriālo iedalījumu. Tomēr pirmā apdzīvotā vieta šo statusu saņēma tikai 2005. gadā — tie bija no Čornobiļas AES katastrofas smagi cietušie Jezeri (be) Mahiļovas apgabalā. Līdz 2010. gadam par agropilsētiņām tika pārveidota 1481 apdzīvota vieta, uz 2014. gadu tādu bija 1512.
Kārklvalks
Kārklvalks (arī Kārklu valks) ir Pāces kreisā krasta pieteka Talsu un Ventspils novados.
Agropilsētiņa
Prasības
Sākotnēji agropilsētiņā bija jābūt tikai asfaltētām ielām, kā arī centralizētai ūdens un gāzes padevei. Vēlāk, lauku attīstības programmā 2005.—2010. gadam, prasības tika ievērojami paplašinātas un konkretizētas, lai gan to realizācija joprojām ir tāla no plānotās. Tās ir:
Kārklvalks
Izteka - Dundagas pagasta rietumos. Tek rietumu virzienā. Ietek Pācē uz austrumiem no Lonastes.
Agropilsētiņa
Realizācija
Kopumā oficiālā Baltkrievijas prese agropilsētiņu izveidi vērtēja pozitīvi. Tomēr to izveides laikā netrūka sūdzību gan par celtniecības un infrastruktūras kvalitāti, kuras dēļ simtiem māju izrādījās nederīgas dzīvei jau tūlīt pēc to nodošanas ekspluatācijā, gan par zemo dzīves līmeni un aizliegumiem dažām cilvēku kategorijām pārcelties no laukiem uz pilsētu. Iedzīvotāju trūkuma dēļ agropilsētiņās tika nometināti viesstrādnieki no NVS toreizējām valstīm, kā Ukrainas un Kazahstānas.
Kārklvalks
Upi šķērso valsts autoceļš V1318 (Virpe–Pāce), tās krastos neatrodas lielākas apdzīvotās vietas.
Agropilsētiņa
Realizācija
Veidojot agropilsētiņu infrastruktūru, tika iznīcināti kultūras un dabas pieminekļi; tā, Vicebskas apgabala Dvorzaļesjā agropilsētiņu izveidoja, izcērtot 19. gadsimta muižas parku, bet Haļšanos Hrodnas apgabalā nojauca bijušā Ebreju kvartāla vēsturisko apbūvi ciemata centrā.
Nākotne
Neraugoties uz to, ka agropilsētiņas jau eksistē, 2017. gada novembrī premjerministra vietnieks Mihails Rusijs abu parlamenta palātu kopīgā sanāksmē paziņoja, ka Baltkrievijā atkal tikuši izvēlēti ciemati, uz kuru pamata tiks veidoti “nākotnes ciemati” ar maksimālām ērtībām lauku dzīvei un jaunām ražotnēm. Tajā pašā laikā tajos būtu jāsaglabā Baltkrievijas ciemu īpatnības. Saskaņā ar ideju par jaunu Baltkrievijas lauku apdzīvotu vietu attīstības koncepciju agropilsētiņām un citām daudzsološām lauku apdzīvotām vietām jākļūst par “nākotnes ciematiem”, kas būtu solis uz priekšu, salīdzinot ar agropilsētiņām. Tādi tikuši noteikti katrā valsts reģionā. Sīkāka šīs koncepcijas izstrāde tika uzticēta Būvniecības un arhitektūras ministrijai. Izmēģinājuma projektu īstenošana sākās 2018. gadā, un vairākas agropilsētiņas, kā Kopisa (tālaika prezidenta Lukašenkas dzimtene), Žemčužnija un Verteļiški, kļuva par paraugciematiem. Jaunajos ciematos, atšķirībā no agropilsētiņām, paredzēti veloceliņi, kvalitatīvs interneta pieslēgums, tirdzniecības centrs un vide bez barjerām. Rusijs arī norādījis, ka Baltkrievijā ir 62 pilsētciemati, kurus arī vajadzētu pietuvināt šim līmenim. 2015. gadā tika plānots, ka varētu radīt ap 500 šādu nākotnes ciematu, kuros dzīvotu 500 tūkstošu cilvēku (gandrīz ceturtdaļa no Baltkrievijas lauku iedzīvotājiem). Tomēr ne visai veiksmīgā agropilsētiņu pieredze daļā iedzīvotāju izsaukusi šaubas par šīs ieceres praktisko efektivitāti lauku attīstībai.
Citās zemēs
Tēze par labiekārtotu lauku ciematu tīklu, kas apvienotu sevī pilsētas ērtības ar lauksaimniecisko ražošanu, ir bijusi populāra daudzviet un saglabājusi aktualitāti arī mūsdienās. Latvijā un pārējā PSRS šīs tēzes ietvaros Latvijas PSR laikos tika likvidēts liels daudzums "neperspektīvu" ciematu un sādžu, kuru iedzīvotājus pārvietoja uz "perspektīviem" ciematiem ar daudzdzīvokļu mājām un tam laikam attīstītu infrastruktūru. PSRS teritorijā šī ideja tika popularizēta kopš 1930. gadiem, vadoties no Vidusjūras baseina polisu antīkā laikmeta pieredzes. Šādu projektu 1949. gadā Ukrainas PSR mazos apmēros mēģināja realizēt Ņikita Hruščovs, 1957. gadā, kļuvis par PSRS vadītāju, viņš atgriezās pie šīs idejas. Analoģiski mēģinājumi tika veikti citās sociālistiskā bloka zemēs, bet pati Baltkrievija mūsdienās sadarbojas ar Venecuēlu šādu agropilsētiņu izveidē tur. Sociālistiskas agropilsētiņas pastāv arī Ķīnā un Kubā. Līdzīgi projekti tiek izstrādāti melnajai Āfrikai kā alternatīva iedzīvotāju emigrācijai no tās.
Jēdziens "agropilsēta", kas arī mūsdienās pastāv Vidusjūras zemēs, ir tuvs baltkrievu agropilsētiņai, taču ja Baltkrievijā tā ir lauku apdzīvota vieta ar parasti mazāk nekā 1000 iedzīvotājiem, tad Itālijā, Spānijā vai Portugālē tās no faktiski ciemiem, kuros kopš viduslaikiem viss zemes īpašums pamazām koncentrējās dažu cilvēku rokās, parasti kļuvušas par pilsētām ar lauksaimniecisku specializāciju un ievērojami lielāku iedzīvotāju skaitu, bieži sastāvošu no ārzemnieciskas izcelsmes strādniekiem.
Mežrozīšu iela (Jūrmala)
Mežrozīšu iela ir iela Jūrmalā, Slokas apkaimē. Mežrozīšu iela sākas krustojumā ar Irbju ielu un beidzas netālu no dzelzceļa. Kopējais ielas garums ir 80 metri. Mežrozīšu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā.
Kļavsola
Kļavsola ir ciems Sutru pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 192 km attālumā no Rīgas.
Hampuss Lindholms
Zviedrijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2018. gada Pasaules čempionātā.
Frīdrihs Vilhelms Timms
Frīdrihs Vilhelms Timms (de, 1779–1848) bija vācbaltiešu jurists, Rīgas birģermeistars (1829–1848). Pirmā Rīgas kopdziedāšanas pasākuma rīkotājs 1836. gadā. Gleznotāja Georga Vilhelma Timma tēvs, arhitekta Vilhelma Bokslafa vectēvs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1779. gada 20. februārī Rīgā tirgotāja un Lielās ģildes eltermaņa Frīdriha Vilhelma Timma un viņa sievas Šarlotes Benignas, dzimušas Klapmejeres, ģimenē. Napoleona karu laikā studēja tieslietas Jēnas (1801) un Getingenes (1801–1804) universitātēs. Pēc atgriešanās Rīgā 1805. gadā sāka strādāt par Ķemerejas un amatu tiesas (Rigasches Kämmerei- und Amtsgericht) notāru, 1806. gadā par tiesas kriminālpolicijas (Kriminaldeputation) sekretāru, 1807. gadā par saimnieciskās tiesas (Wettgericht) notāru, 1809. gadā par Rīgas landfogtejas tiesas sekretāru. 1810. gadā viņu ievēlēja par Rīgas rātskungu un landfogtejas tiesas piesēdētāju, 1817. gadā par kriminālpolicijas priekšsēdētāju. Šajā laikā viņš bija Zorgenfreijas muižas īpašnieks Ķīšezera piekrastē.
1829. gadā Timms kļuva par Rīgas birģermeistaru, par landfogtejas tiesas priekšsēdētāju, 1832. gadā par bāriņtiesas priekšsēdētāju, tad par atbildīgo birģermeistaru (1834–1845) un pilsētas konsistorijas prezidentu. 1836. gadā viņa vadībā Rīgas pilsēta rīkoja Mūzikas jeb Daugavas svētkus ar koru dziedāšanu.
No 1836. līdz 1839. gadam birģermeistars Timms piedalījās Baltijas provinču likumu grāmatas redakcijas komisijā (Komitee zur Redaktion des Gesetzbuches für den Ostseeprovinzen). 1833. gadā viņš piedalījās Baltijas proviču Vēstures un senatnes pētītāju biedrības (Gesellschaft für Geschichte und Altertumskunde der Ostseeprovinzen) dibināšanā un bija viens no tās direktoriem (1834–1839).
Kārlmuiža
Kārlmuiža (arī Kārļmuiža) ir ciems Ventspils novada Ances pagastā. Izvietojies pagasta dienvidos 11,7 km no pagasta centra Ances, 50,3 km no novada centra Ventspils un 175,6 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies ap vēsturisko Kārļmuižas (Karlsrohda) pusmuižu pie autoceļu V1318 (Virpe–Pāce) un V1342 (Lonaste–Kārļamuiža) krustojumā, Sātikvalka krastā.
Agri
Vēsture
Otomaņu Impērijas laikā pilsēta dēvēta par Karakilisu ( — ‘melnā baznīca’). Vietējie armēņi pilsētu dēvēja par Karakisu un 1928. gadā to oficiāli pārdēvēja par Karakesu (Karaköse), bet 1946. gadā tagadējā vārdā pēc netālā Ararata kalna turku nosaukuma un nozīmēta par ila centru.
Mūsdienās Agri ir lauksaimniecības un lopkopības reģiona centrs. Pārtikas un būvmateriālu rūpniecība.
Vannas ala
Vannas ala (, izrunā [] no ( [] 'ala' + (  [] vanna) ir termiskā vanna dabiskā alā Miškolcas piepilsētā Miškolctapolcā, Ungārijā, 7 km no Miškolcas centra.
Siltais ūdens (ar temperatūru ap 30°C) tiek uzskatīts par locītavu sāpju mazinātāju, un tāpēc, ka tajā ir mazāks sāļu saturs nekā lielākajā daļā termālo ūdeņu (ap 1000 mg/l), cilvēki tajā var peldēties daudz ilgāk, praktiski neierobežotu laiku. Vannas alu var apmeklēt visu gadu, izņemot janvāri. Ala un termiskais avots ir zināmi kopš seniem laikiem, bet Tapolca kļuva par iecienītu peldvietu tikai pēc osmaņu atkāpšanās no Ungārijas (16.—17. gs.). Šajā laikā teritorija piederēja grieķu pareizticīgo klosterim Miškolcas Gerembejā; Tapolcas izveidošana par peldvietu bija klostera priekšnieka ideja 1711. gadā. Viņš arī atveda ārstus no Kasas, mūsdienu Košices Slovākijā, lai pārbaudītu ūdens labvēlīgo iedarbību. 1723. gadā tika uzcelti trīs baseini un krodziņš. Pati ala vēl netika izmantota, un baseini atradās ārpusē. Ūdens bija vēsāks nekā tagad, jo baseinu piepildīšanai tika izmantoti arī Tapolcas aukstā ūdens avoti (kuriem tagad ir liela nozīme Miškolcas apgādē ar dzeramo ūdeni). Līdz 18. gadsimta vidum pēc neilga laika popularitātes kūrorts tika atstāts novārtā, un ap 19. gadsimta sākumu ēkas bija nonākušas drupās.
1837. gadā jaunais Gerembejas klostera priekšnieks ēkas lika atjaunot un paplašināt. Viņš arī lika uzbūvēt pirmo iekštelpu baseinu (lai arī tas joprojām atradās ārpus alas), kurš bija paredzēts tikai turīgajiem viesiem.
20. gadsimta sākumā augošā Miškolcas pilsēta atpirka šo teritoriju no grieķu pareizticīgo baznīcas ne tikai termālā ūdens, bet arī dzeramā ūdens avota (kas tagad nodrošina pusi no pilsētas ūdens apgādes) dēļ.
Turpmākajos gados tika uzceltas jaunas publiskās vannas. 1934. gadā Tapolca tika oficiāli atzīta par kūrortpilsētu. 1939. gadā sākās jaunas peldvietas celtniecība. Būvniecības laikā tika izdarīti vairāki arheoloģiski atklājumi, un tika atrasts jauns, iepriekš nezināms avots ar ūdens temperatūru 31,5°C. Termiskā vanna tika atvērta 1941. gadā, bet pašas alas vanna tika atvērta tikai 1959. gada 14. maijā.
Kopš tā laika avotu komplekss ir paplašināts vairākas reizes. Āra baseins un raksturīgais, gliemežveidīgais jumts tika uzcelti 1969. gadā. Astoņdesmitajos gados tika izbūvētas jaunas telpas un koridori, kā arī siltāki baseini (34°C un 36°C). Kārtējā pirts kompleksa paplašināšana sākās 1998. gadā.
Kopējais alas garums pašlaik ir 561 metrs, maksimālā vertikālā līmeņa starpība līdz 38 metriem, no tiem 18 metru dziļumā un 20 metru augstumā.
Inciema vaka
Inciema vaka (Imkull) bija viena no Turaidas pilsnovada vakām, kas no 1550.—1564. gadam atradās vietā, kas ietilpst mūsdienu Siguldas novadā.
Vakas nosaukums līdzinās jau 1218. gadā Indriķa Livonijas hronikā minētajam līvu ciemam Ymmeculle un 13. gadsimta beigās Vecākā atskaņu hronikā — Ymmenkulle, kas identificēts ar tagadējo Inciemu.
Ciemati
Inciema vakā ietilpa piecas lielākas apdzīvotas vietas — Turaida, Vainguļciems, Gravānu ciems, Latciems un Inciems.
Saimniecības un to etniskais sastāvs
1550. gadā vakā bija 81 zemnieku saimniecība. Aplūkojot saimnieka sociālo vai radniecību raksturojošo vārdu lietošanas biežumu, redzams, ka 16 sētas apzīmētas ar latvisko formu Jaunswirs, 5 ar -dels, bet 2 ar -brall, brale, savukārt tikai 2 ar lībisko -poÿl, poÿe (lībiski poÿ — 'dēls'). Šo mājvārdu nosaukumu attiecība liecina par latviešu izcelsmes saimnieku ievērojamu pārsvaru un pat dominēšanu pār līviem Inciema un citās mūsdienu Krimuldas novada vakās 16. gadsimtā.
Mona
Mona var būt:
Kļins
Kļins ir ciems Rušonas pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 224 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas pasts.
Andrejs Kiska
Andrejs Kiska (sk, dzimis ) ir Slovākijas uzņēmējs un politiķis. No 2014. līdz 2019. gadam viņš bija Slovākijas prezidents.
Andrejs Kiska dzimis Popradā. Slovākijas Tehnoloģiju universitāte viņš ieguva elektroinženiera specialitāti. 1990. gadā, pēc Samta revolūcijas, Kiska pārcēlās uz ASV. Vēlāk viņš Slovākijā dibināja uzņēmumus Triangel un Quatro, kas piedāvāja pircējiem norēķināties par precēm pēc vairākiem mēnešiem.
De Lijn
De Lijn (Vlaamse Vervoersmaatschappij De Lijn) ir Flandrijas valdībai piederošs sabiedriskā transporta uzņēmums Beļģijas Flandrijas daļā.
Andrejs Kiska
2006. gada Kiska bija viens no bezpeļņas labdarības organizācijas Dobrý anjel ("Labais eņģelis") dibinātājiem. Organizācija palīdzēja ģimenēm, kas nokļuvušas finanšu grūtībās ģimenes locekļa smagas saslimšanas gadījumā. 2014. gadā Dobrý anjel sāka darboties arī Čehijā.
2014. gadā Andrejs Kiska kandidēja prezidenta vēlēšanās. 15. martā vēlēšanu pirmajā kārtā Kiska palika otrajā vietā ar 24 % balsu, aiz premjerministra Roberta Fico ar 29% balsu. 29. martā vēlēšanu otrajā kārtā viņš uzvarēja ar gandrīz 60% balsu. Andrejs Kiska stājās prezidenta amatā 15. jūnijā, nomainot Ivanu Gašparoviču.
De Lijn
Uzņēmuma galvenā mītne atrodas Mehelenā. Uzņēmums nodibināts 1991. gadā, apvienojot vairākus citus transporta uzņēmumus. De Lijn nodrošina pasažieru autobusu pārvadājumus Flandrijā, kā arī Antverpenes, Gentes un Beļģijas krasta tramvaju kustību. Uzņēmuma apkalpošanā atrodas apmēram 2240 autobusi un 399 tramvaji.
Lāžvalks
Lāžvalks ir Lonastes labā krasta pieteka Ventspils novadā.
Izteka - uz austrumiem no Silciema. Tek rietumu virzienā, paralēli autoceļam P77 (Ventspils—Dundaga). Ietek Lonastē pie Silciema.
Upi nešķērso valsts autoceļi, tās krastos atrodas Silciems.
Tallinas Universitāte
Tallinas Universitāte (et) ir viena no Igaunijas universitātēm. Atrodas Tallinā, dibināta 2005. gadā, apvienojot Tallinas Pedagoģisko Universitāti (dibināta 1919) ar Igaunijas Vēstures Institūtu (1946), Igaunijas Akadēmisko bibliotēku (1946), Igaunijas Humanitāro Zinātņu Institūtu (1988) un Baltijas Filmu un Mediju Augstskolu (1992).
Struktūra
Tallinas Universitātē ietilpst seši institūti, divas reģionālās koledžas Hāpsalā un Rakverē, pieci izcilības centri, astoņi pētniecības centri un 13 atbalsta vienības.
Priekules novada ciemu uzskaitījums
Šajā uzskatījumā apkopoti Priekules novada ciemi pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. Priekules novads sastāv no Bunkas, Gramzdas, Kalētu, Priekules, Virgas pagastiem un Priekules pilsētas. Pēc LĢIA datiem novada teritorijā atrodas 24 ciemi.
Helēna Veigele
Helēna Veigele (de, dzimusi, mirusi ) bija Vīnes ebreju izcelsmes vācu aktrise un teātra darbiniece. Bertolda Brehta otrā sieva. Austrumberlīnes teātra "Berliner Ensemble" mākslinieciskā vadītāja pēc Bertolda Brehta nāves 1956. gadā. Kā aktrise darbojās no 1919. gada.
Priekules novada ciemu uzskaitījums
Bunkas pagasts
Bunkas pagasta centrs atrodas Bunkā. Bunkas pagastā atrodas 3 ciemi — vidējciemi.
GEOS (8 bitu operētājsistēma)
GEOS (Graphic Environment Operating System) ir operētājsistēma, kuru izstrādājis ASV uzņēmums Berkeley Softworks (vēlāk GeoWorks) 1980. gadu vidū. Sakotnēji bija paredzēts mākas datoriem Commodore 64. GEOS 1980. gadu otrajā pusē bija otrā pārdotākā grafiskā operētājsistēma pēc MacOS un trešā pārdotākā operētājsistēma pēc MS-DOS un MacOS.
Priekules novada ciemu uzskaitījums
Gramzdas pagasts
Gramzdas pagasta centrs atrodas Gramzdā. Ggramzdas pagastā atrodas 7 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 1 mazciems, 4 skrajciemi un 1 aprūpes ciems.
GEOS (8 bitu operētājsistēma)
1983. gadā datorinženieris Braiens Douertijs (Brian Dougherty), kas pirms tam bija darbojies videospēļu biznesā, dibināja uzņēmumu The Softworks. Mērķis bija izveidot datorsistēmu Sky Tray, kuru iebūvētu lidmašīnas sēdekļu atzveltnēs. Datori ar 8 bitu procesoru MOS 6502 būtu apgādāti ar šķidro kristālu displeju un membrānas tastatūru. The Softworks izstrādāja operētājsistēmu šiem datoriem. Sky Tray projekts tomēr netika realizēts, jo aviācijā sākās izmaksu griešana. Douertijs meklēja iespējas, kur izmantot izstrādāto programmatūru. Tika atrasts, ka Sky Tray izmantotais procesors MOS 6502 ir savietojams ar MOS 6510, kuru izmantoto populārajā mājas datorā Commodore 64 (C64), bet kuram trūka ērtas operētājsistēmas. Viņi savu izstrādāto operētājsistēmu sāka pielāgot datoram Commodore 64.
Priekules novada ciemu uzskaitījums
Kalētu pagasts
Kalētu pagasta centrs atrodas Kalētos. Kalētu pagastā atrodas 4 ciemi, no tiem 2 vidējciemi un 2 mazciemi.
GEOS (8 bitu operētājsistēma)
1986. gadā uzņēmums, kurš bija pārdēvēts par Berkeley Softworks, datoram Commodore 64 izlaida operētājsistēmu GEOS, kurai bija grafiskā lietotāja saskarne. Kad 1986. gadā Commodore izlaida modifikāciju Commodore 64C, to bieži apgādāja ar GEOS operētājsistēmu. Ar cenu 100 USD par 64C ar Berkeley Softworks operētājsistēmu GEOS izplatījās ļoti strauji salīdzinājumā ar MS-DOS personālajiem datoriem, kuri maksāja vismaz 2000 USD plus 99 USD par Windows 1.0. Vēlāk tika izstrādāta arī GEOS versija datoriem Commodore 128 un Apple II.
Priekules novada ciemu uzskaitījums
Priekules pagasts
Priekules pagasta centrs atrodas Priekules pilsētā, kas ir arī novada centrs. Priekules pagastā atrodas 9 ciemi, no tiem 3 vidējciemi, 2 mazciemi un 4 skrajciemi.
GEOS (8 bitu operētājsistēma)
1990. gadā uzņēmums izlaida 16 bitu operētājsistēmu PC/GEOS (GeoWorks Ensemble 1.0) IBM PC savietojamiem datoriem. Tā nebija savietojama ar 8 bitu GEOS.
Priekules novada ciemu uzskaitījums
Virgas pagasts
Virgas pagasta centrs atrodas Paplakā. Virgas pagastā atrodas 4 ciemi, no tiem 3 vidējciemi un 1 mazciems.