cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mērija Ebota
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja sieviešu golfa turnīrā, kur par uzvarētāju kļuva viņas meita — Margareta Ebota. Mērija šajā turnīrā izcīnīja dalīto 7. vietu. Šī bija vienīgā reize olimpisko spēļu vēsturē, kad māte un meita vienās un tajās pašās olimpiskajās spēlēs startēja vienā un tajā pašā sporta veidā.
Klasiskie senie laiki
Klasiskie senie laiki, arī klasiskie antīkie laiki, ir seno laiku periods no 8. gadsimta p.m.ē. līdz 6. gadsimtam m.ē. Šis periods tradicionāli tiek saistīts ar Seno Grieķiju un Seno Romu. Klasisko seno laiku sākums tiek saistīts ar antīko olimpisko spēļu sākumu 776. gadā p.m.ē. un Romas dibināšanu 753. gadā p.m.ē., bet beigas ar Rietumromas impērijas sabrukumu un Lielo tautu staigāšanu.
Leipaliņģes seņūnija
Leipaliņģes seņūnija ir seņūnija Lietuvā, Alītas apriņķa Druskininku pašvaldībā, aizņem tās rietumu daļu. Seņūnija sastāv no 4 seņūnaitijām, tajā ir 1 pilsētciemats (Leipaliņģe) un 49 ciemi un 1 viensēta.
Zaķpēdiņas
Zaķpēdiņas ir augu ģints kurvjziežu dzimtā. Šīs ģints dabiskais izplatības areāls ir mērenajā un subtropiskajā joslā.
Sugas
Latvijā ir sastopamas sugas:
Citas ģintī klasificētās sugas un dabiski sastopamie hibrīdi:
Ģirts Krūmiņš
Ģirts Krūmiņš (dzimis Pļaviņās) ir latviešu aktieris, runas pedagogs. Bijis Jaunā Rīgas teātra aktieris.
Biogrāfija
Ģirts Krūmiņš uzaudzis Pļaviņās. Viņš mācījies Jāzepa Mediņa Rīgas mūzikas vidusskolas Klavieru nodaļā (1981—1983). Pēc tam apguvis aktiermākslu Tautas Kinoaktieru studijā (1983—1985), kā arī studējis Latvijas Mūzikas akadēmijas Teātra fakultātē (1987—1992), kur beidzis Daugavpils teātra aktieru kursu. Līdz 1993. gadam bijis šī teātra aktieris. Daugavpils teātrī nozīmīgākās lomas bija Bendžijs (V. Folknera „Vājprātīgā stāsts, pilns niknuma un trokšņa”, 1991) un Muzikants (F. Dostojevska „Velni”, 1993).
Saņēmis Latvijas profesionālo teātru skates balvu "Gada labākā debija" (1992) un Spēlmaņu nakts balvu "Gada aktieris" par Kempa lomu izrādē "Vigīlija. Sapnis par nomodu" un Oblomova lomu izrādē "Oblomovs" (2012). Bijis nominēts Spēlmaņu nakts balvai arī 2009. gadā par lomu izrādē "Piezīmes no pagrīdes" un lomu izrādē "Zilākalna Marta". 2021. gadā saņēma Harija Liepiņa balvu par spožiem aktierdarbiem iepriekšējā sezonā.
Kopš 2021. gada jūnija vairs nav Jaunā Rīgas teātra štata aktieris.
Lomas filmās
Krūmiņš attēlojis arī lomas vairākās filmās. Pazīstamākās no tām ir Līgavainis ("Kāzas", 2000), Osvalds ("Paslēpes", 2001), "Man patīk, ka meitene skumst" (2005), Bermonts ("Rīgas sargi", 2007), Biznesmenis (Vogelfrei, 2007), loma "Dancis pa trim" (2011), loma ("Ausma", 2015), Kārlis ("Melānijas hronika", 2016), Posa (Homo novus, 2018), Druksnis ("Tizlenes", 2021). Atveidojis Velna lomu TV seriālā "Saldā indes garša" un dzejnieks Roberta lomu daudzsēriju mākslas filmā "Aģentūra". Piedalījies daudzsēriju krimināldrāmā "Krimināllieta iesācējam".
Par lomu filmā "Man patīk, ka meitene skumst" nominēts Lielā Kristapa balvai kategorijā "Labākais aktieris", bet par Bermonta lomas atveidojumu filmā "Rīgas sargi" Krūmiņš tika nominēts Lielā Kristapa balvai kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā".
Dejojošā māja
"Dejojošā māja" (cs) ir nosaukums ēkai Prāgā, Čehijā. Tās projekta autors ir Vlado Miluničs un Frenks Gērijs. Uzcelta no 1992. līdz 1996. gadam. Atrodas Vltavas krastā, uz rietumiem no Kārļa laukuma. Šo ēku veido divas ēkas, kas ir dažāda augstuma un ir ar atšķirīgām fasādēm.
Netradicionālais ēkas izskats bija pamats diskusijām par to, kā šī ēka iederas rajonā, kur lielākā daļa ēku ir celtas baroka, gotikas un jūgendstilā. Tobrīdējais Čehijas prezidents Vāclavs Havels, kas iepriekš ilgu laiku dzīvoja netālu no "Dejojošās mājas" atrašanās vietas, atbalstīja ēkas projektu, cerēdams, ka ēka kļūs par kultūras centru. Žurnāls Time piešķīris balvu par veiksmīgu modernās arhitektūras ēkas iekļaušanu vēsturisku celtņu vidē.
Gērijs sākotnēji vēlējās nosaukt ēku par Fredu un Džindžeru Freda Astēra un Džindžeras Rodžersas vārdā, tomēr vēlāk šī ideja neguva lielu atbalstu.
Treisijas Ulmenas šovs
"Treisijas Ulmenas šovs" (The Tracey Ullman Show) ir amerikāņu televīzijas šovs. Tā vadītāja ir britu izcelsmes komiķe Treisija Ulmena. Raidījums debitēja 1987. gada 5. aprīlī un tā uzņemšana tika pārtraukta 1990. gada 26. maijā. Šova veidotāji producēja animācijas seriāla "Simpsoni" īsfilmas vēl pirms tas izveidojās kā neatkarīgs seriāls.
Sergejs Makarovs (hokejists)
Sergejs Makarovs (ru; dzimis ) ir bijušais krievu hokejists, spēlējis labās malas uzbrucēja pozīcijā, bijis PSRS izlases dalībnieks. 2016. gadā uzņemts Hokeja slavas zālē.
Sviestbekas (ģints)
Sviestbekas (Suillus) ir sviestbeku dzimtas sēņu ģints, Latvijā visas šīs ģints sugas var tikt lietotas pārtikā, taču dažas ir aizsargājamas retuma dēļ.
Sergejs Makarovs (hokejists)
Karjera
Karjeras laikā pārstāvējis PSRS līgas Maskavas CSKA un Čeļabinskas "Traktor", NHL klubus Kalgari "Flames", Sanhosē "Sharks" un Dalasas "Stars", kā arī Nationalliga A līgas klubu HC Fribourg-Gottéron.
Sviestbekas (ģints)
Taksonomija
Pēc garas priekšvēstures, 1821. gadā britu botāniķis S. F. Grejs aprakstīja šo sēņu ģinti, izvēloties parasto sviestbeku par tipisko sugu. Viņš aprakstīja ģinti kā sēnes ar vidū novietotu kātiņu, apaļu cepurīti, sastiprinātiem stobriņiem un skaidri redzamu gredzenu uz kātiņa. Mūsdienās ģintī ir arī sēnes bez gredzena. Līdz 1997. gadam sviestbekas bija iekļautas beku dzimtā, tagad tās pieskaitītas sviestbeku dzimtai. Kādu laiku daļa pētnieku sviestbekas iekļāva zeltkāšu dzimtā.
Sergejs Makarovs (hokejists)
Karjera
Karjeru uzsāka PSRS līgā, CSKA sastāvā uzvarējis 11 sezonas, vairākas reizes tiekot atzītam par līgas MVP, kā arī saņēma dažādus citus apbalvojumus. 1989. gadā S. Makarovam tika atļauts pievienoties NHL klubam Kalgari "Flames". Debijas sezonā viņš ieguva Kaldera balvu, ko pasniedz līgas labākajam debitantam, šo balvu viņš saņēma 31 gada vecumā. Pēc tam tika ieviests noteikums, ka šo balvu pasniedz vienīgi hokejistiem vecumā līdz 26 gadiem.
Sviestbekas (ģints)
Ekoloģija
Sviestbeku ģints sēnes veido mikorizu ar priedēm, reti ar lapeglēm. Izplatītas Ziemeļu puslodes mērenajā joslā, tropos aug galvenokārt kalnu rajonos. Kopā ar priedēm ievestas arī Dienvidu puslodē. Augļķermeņi pārsvarā parādās no jūlija līdz oktobrim, labvēlīgos klimatiskos apstākļos no maija līdz decembrim.
Sergejs Makarovs (hokejists)
Karjera
Laikā no 1993. līdz 1995. gadam viņš spēlēja "Sharks" sastāvā, 1996.—1997. gada sezonā aizvadīja 4 spēles "Stars" sastāvā un 6 spēles Nationalliga A līgas klubā HC Fribourg-Gottéron.
Sviestbekas (ģints)
Latvijā neatrastās sviestbeku ģints sēnes
2016. gadā "Index Fungorum" nosauca pavisam 99 sviestbeku ģints sugas, 90 no kurām Latvijā nav konstatētas.
Sergejs Makarovs (hokejists)
Karjera
2001. gadā viņš tika uzņemts IIHF slavas zālē. 2008. gadā krievu hokejists tika iekļauts IIHF simboliskajā simtgades izlasē.
PSRS izlase
PSRS izlases sastāvā 8 reizes izcīnījis zelta medaļu Pasaules čempionātos. Tāpat trīs medaļas izcīnījis Olimpiskajās spēlēs: 1984. un 1988. gadā zeltu un 1980. gadā sudrabu. 1980. gada Olimpiskajās spēlēs PSRS izlase finālā zaudēja ASV izlasei, kas mūsdienās pazīstams kā "brīnums uz ledus".
Čiroku valoda
Čiroku valoda (ᏣᎳᎩ ᎦᏬᏂᎯᏍᏗ) ir irokēzu valoda, kurā galvenokārt runā čiroku indiāņi. Šo valodu prot no 11 līdz 13 tūkstošiem čiroku (kopējais čiroku skaits tiek lēsts ap 320 tūkstošiem). Tā ir vienīgā dienvidirokēzu atzara valoda. Čiroku valodai izšķir Oklahomas dialektu un Ziemeļkarolīnas dialektu.
Sīdī Bugābas ezers
Sīdī Bugābas ezers (ar) ir 650 hektārus liela lagūna, kas atrodas Marokas ziemeļos, pie Kenitras pilsētas. No okeāna to atdala kāpu josla.
Lagūna 1980. gadā iekļauta Rāmsaras konvencijas konvencijas aizsargājamo vietu sarakstā. Tā barojas no gruntsūdens. Lagūnā bagātīga fitoplanktona un aļģu pasaule. Ievērojama putnu migrācijas un dzīves vieta. Izveidots ekomuzejs.
Kārklinieki
Kārklinieki (ltg) ir ciems Balvu novada Balvu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2 km no pagasta centra Naudaskalna, 7 km no novada centra Balviem un 227 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P47 (Balvi—Kapūne).
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
797. gads
797. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.
Aizdzires muiža
Vēsture
1397. gadā Aizdzirnes ciemu Livonijas ordeņa mestrs izlēņoja Heinriham Mustem. No 1714. gada, kad muižas īpašniece Agnese Hilzena apprecējās ar Ernestu fon Koskulu, muiža līdz pat tās atsavināšanai piederēja Koskulu dzimtai.
Tagadējā muižas kungu māja celta 18. gs. beigās un 19. gs. sākumā. 1845. gadā Aizdzires muižas īpašnieks Nikolajs fon Koskuls no tās atdalīja Valdeķu muižu un uzdāvināja savai sievai Luīzei. 20. gs. sākumā muižai bija 3906 ha muižas un 1167 ha pārdotas zemnieku zemes un pavisam 20 zemnieku sētas. 1912. gadā muižas īpašnieks bija apriņķa maršals Aleksandrs grāfs von Koskuls. Muižā darbojās vējdzirnavas, ķieģeļu ceplis, kaļķu dedzināmā krāsns, audzēja ostfrīzu šķirnes liellopus.
Makuši
Makuši var būt:
Paulēni
Paulēni ir apdzīvota vieta Cēsu novada Inešu pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 5,5 km no pagasta centra Inešiem, 11,1 km no Vecpiebalgas un 139,3 km no Rīgas.
Ikarus-250
Ikarus 250 ir starppilsētu autobuss ar 12 metru garumu un paceltu grīdu, kas tika ražots no 1973. līdz 1996. gadam Ikarus ražotnē Ungārijā. Pirmais autobusa paraugs tika ražots 1967. gadā, un ražošanas gadu laikā tika saražoti aptuveni 130 000 dažādu modifikāciju eksemplāru.
Pašlaik šie autobusi ir novecojuši un neatbilst lielākajai daļai mūsdienu prasību. Tomēr tos joprojām dažreiz izmanto starppilsētu (retāk piepilsētas) maršrutos. Daži piemēri ir labā tehniskā stāvoklī, taču lielākā daļa šī modeļa pārstāvju jau ir demontēti.
Korpuss
Autobusa korpuss ir nesošs, vagona izkārtojums, metināts no kvadrātveida caurulēm. Kā rāda prakse, ķermeņa resurss ir apmēram 30 gadi, sākot no pirmajiem autobusu izdevumiem (Mod .00-.09 / .12-.17 / .22 / .44 / .58) daudzus gadus darbojošais korpuss ir izliekts loks, vēlāk autobusos, sākot ar modifikāciju .59, dažreiz aizmugurējā pārkare sāk nokrist. Neskatoties uz to, virsbūves deformācijas un nesošo konstrukciju iznīcināšana tiek novērota tikai autobusos, kas ir darbojušies ļoti ilgu laiku bez nepieciešamā kapitālā remonta. Bagāžas nodalījumi atrodas autobusa sānos, viena no diviem nodalījumiem tilpums ir 5,3 m3 (kopā – 10,6 m3). Šie nodalījumi tiek atvērti manuāli, izmantojot īpašu rokturi vai pogu instrumentu panelī. Autobusam ir pietiekams stiklojuma laukums, visi logi tiek turēti uz gumijas blīvēm, kaut arī 250.T modifikācijā sānu logi tika pielīmēti. Visu 250 modeļa modifikāciju priekšējais apgaismojums (izņemot dažas modifikācijas Ungārijas tirgum) sastāv no četriem apaļiem lukturiem, diviem kreisajā pusē un diviem labajā pusē. Ekspluatācijas laikā, nevis standarta priekšējā maskas var būt komplekts ir līdzīgs, bet ar tikai divām gaismām, ar modeli 260, vai vietā rūpnīcas lukturi var uzstādīt citi, galvenokārt ar automašīnu VAZ 2105 / 2107... Aizmugurējais apgaismojums sastāv no trim lukturiem kreisajā un labajā pusē. Dažreiz darbības laikā tiek nomainīts arī aizmugurējā apgaismojuma aprīkojums. Visu modifikāciju aizmugurējais buferis ir tērauds, metināts, piestiprināts pie ķermeņa ar skrūvēm. Agrīno modifikāciju priekšējais buferis (līdz .58) pēc konstrukcijas ir līdzīgs aizmugurējam. Dažreiz buferī iespieda caurumus miglas lukturu uzstādīšanai. Sākot ar modifikāciju .58, tika uzstādīts priekšējais plastmasas buferis.
PSRS piegādātie autobusi tika krāsoti saskaņā ar vienu no standarta shēmām:
Dzinēji
Lielākā daļa autobusu modifikāciju bija aprīkotas ar 6 cilindru dīzeļdzinēju RABA-MAN D2156HM6U, ar tilpumu 10,3 litri, 192 ZS. un griezes moments 696 Nm. Modifikācija .58 tika aprīkota ar RABA-MAN D2156HM6UT dzinēju ar paaugstinātu jaudu.
Neskatoties uz to, ka D2156 sērijas dzinējiem ir laba dinamika, uzturēšana, uzticamība un vienkāršība, tajā pašā laikā tiem ir vairāki trūkumi (nepietiekama jauda un griezes moments), no kuriem visievērojamākais ir īss resurss: nepietiekamas jaudas dēļ motors darbojas biežāk lielā ātrumā, kas arī būtiski ietekmē resursu. Runājot par trokšņu līmeni, dzinējs nav īpaši skaļš, bet ekspluatācijas laikā (pārpūle no trokšņu slāpētāja, nepareiza motora darbība vai darbs ar disfunkciju) trokšņa līmenis ievērojami pieaug, un arī sāk dūmot ļoti... Nepietiekamas jaudas un saķeres dēļ autobuss paātrinās daudz lēnāk nekā citi šāda veida autobusi. Neskatoties uz to, šī modeļa dzinējs ļauj autobusam pārvietoties ar nemainīgu ātrumu 100 km/h. Vēlāku izlaidumu autobusiem ar modifikācijām .93 / .95 tika uzstādīti RABA D10 un D11 sērijas dzinēji. Autobusiem, kas aprīkoti ar šo sēriju motoriem, nav tādu dinamikas problēmu, ņemot vērā to, ka šo motoru jauda un vilces spēks ir ievērojami lielāks.
Ļesinski
Ļesinski ir ciems Aglonas novada Kastuļinas pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 4 km no pagasta centra Priežmales, 18 km no novada centra Aglonas un 251 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V645, Užuņu ezera rietumu krastā.
Ikarus-250
Dzinēji
Flotēm, kurām nebija līdzekļu jauna dzinēja nomaiņai, tika uzstādīts slavenais pašmāju YMZ-236 / 238 + YAMZ kontrolpunkts vai KAMAZ-740 + KAMAZ kontrolpunkts. Instalējot YaMZ motoru, bija jāpārzīmē aizmugurējais motora nodalījums, jo tas ir lielāks nekā RABA-MAN. Tāpēc salona aizmugurē parādījās pjedestāls.
Durvis
Autobusam ir 2 durvis — pirmās, ar elektropneimatisko piedziņu (sākot ar 250.58 modifikāciju), atveras un aizveras ar pogu instrumentu panelī, un tai ir gājiens paralēli dēlim. Pirmajās versijās šūpoles durvis tika atvērtas manuāli. Bagāžas nodalījuma durvis atrodas autobusa aizmugurē pirms pēdējās sēdekļu rindas un tiek atvērtas manuāli, nospiežot sviru; iepriekšējās versijās trūka otro durvju. Bet tika veiktas izmaiņas arī tur, kur abas durvis tika automātiski atvērtas.
Salons
Autobusa Ikarus 250 interjeram, lai arī tas ir tālu no mūsdienu autobusu finiša, nav īpašu trūkumu. Salonā ir 43-57 dubultā sēdekļi ar augstu atzveltni, taču attālums starp sēdekļiem ir mazs — apmēram 65 centimetri starp sēdekļiem, kuriem ir koka roku balsti. Krēsli ir grūti un samērā neērti.
Šajā salonā ir lukturi plafons veida ar 8 lampām, nevis piespiedu gaisa plūsmas lūkas, 3. lūkas tiek veikti. Apkuri veica radiatori zem sēdekļiem. Salona galā ir 5 sēdvietas, un šī salona daļa ir vistrokšņainākā un karstākā jaudīgā Rába- D2156HM6U (T) dīzeļdzinēja dēļ. Atzveltnes krēsli var nedaudz atkāpties, izmantojot pogu uz roku balstiem, aptuveni par 100—110°.
Vadītājam nav īpašu durvju; nav nodalījuma, kas atdala pasažieru nodalījumu no kabīnes.
Rezerves Nolaižams sēdeklis ar gidu vai līdzfinansējuma vadītājs atrodas blakus vadītājam, mikrofons un pat interaktīvās tāfeles var pievienot autobusa aprīkojumu.
Logi ir cieti, atsevišķi, tos ieskauj īpašs gumijas rāmis. Autobuss ir aprīkots ar pieciem logiem katrā pusē, logi parasti nav tonēti, lai arī pēc pieprasījuma tos var aptumšot. Saules aizkari bieži tiek izvēlēti sarkanā krāsā, un tie slikti aizsargā no karstuma
Miho Kaneda
Miho Kaneda (ja) ir bijusī japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Wurd Becomes Flesh
Wurd Becomes Flesh ir rokgrupas Otep dzejas minialbums, kas bija pieejams tikai Mouth of Madness Tour laikā, 2005. gadā.
Maija Doveika
Maija Doveika (dzimusi ) ir latviešu aktrise, kļuva pazīstama ar Elizabetes Ziemeles lomu TV seriālā "UgunsGrēks".
Dzīvesgājums
Mācījās Tukuma Raiņa 1. vidusskolā, ko absolvēja 1998. gadā. Studēja Latvijas Kultūras akadēmijā, kur 2002. gadā ieguva bakalaura grādu mākslās aktiera specialitātē.
Bija Dailes teātra un Teātra Observatorijas aktrise, kopš 2014. gada ir Latvijas Nacionālā teātra aktrise.
Apbalvojumi
Vairākas reizes nominēta Spēlmaņu nakts balvai. 2016. gadā saņēmusi Lilitas Bērziņas balvu.
796. gads
796. gads bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.
Džordžs Kjūkors
Džordžs Djūi Kjūkors (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu kinorežisors. Vairāk nekā 50 gadu ilgajā kino karjerā uzņēmis 67 kino un TV filmas, tai skaitā komēdijas un literāro darbu ekranizācijas. Piecas reizes bija nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais režisors – par filmām "Mazās sievietes" (1933), "Filadelfijas stāsts" (1940), "Dubultā dzīve" (A Double Life, 1947), "Dzimusi vakardien" (Born Yesterday, 1950) un "Mana skaistā lēdija" (1964). Par pēdējo no šīm filmām balvu arī ieguva, kā arī saņēma Zelta globusa balvu un BAFTA kino balvu. Par filmu "Mīlestība uz drupām" (Love Among the Ruins, 1975) Kjūkors ieguva Emmy balvu.
Režisējis arī filmas "Vakariņas astoņos" (Dinner at Eight, 1933), "Kamēliju dāma" (Camille, 1936), "Brīvdienas" (Holiday, 1938), "Sievietes" (The Women, 1939), "Gāzes gaisma" (1944), "Ādama riba" (1949), "Zvaigzne ir dzimusi" (A Star is Born, 1954).
1960. gadā Kjūkoram piešķirta zvaigzne Holivudas Slavas alejā. 1982. gadā saņēmis Venēcijas kinofestivāla balvu "Zelta lauva" par mūža ieguldījumu.
Suvaisa
Suvaisa (ar, as-Suways, arz, es-Sewēs, ), zināma arī kā Sueca, ir pilsēta Ēģiptes ziemeļaustrumos, Suvaisas muhāfazas administratīvais centrs. Atrodas Suecas līča ziemeļos, pie Suecas kanāla. 2012. gadā Suvaisā dzīvoja 566 tūkstoši iedzīvotāju. Tās aglomerācijā dzīvo aptuveni 1,35 miljoni iedzīvotāju. Pēc iedzīvotāju skaita Suvaisa ir sestā lielākā aglomerācija Ēģiptē.
Lionsgate
Lions Gate Entertainment Corporation, kas komerciālo darbību veic zem zīmola Lionsgate, ir Kanādas un ASV izklaides uzņēmums. To 1997. gada 10. jūlijā Vankūverā, Kanādā izveidoja Frenks Gistra, un pašlaik tās galvenā mītne atrodas Santamonikā, ASV. Papildus galvenajai Lionsgate Films nodaļai uzņēmumā ir arī citas nodaļas, piemēram, Lionsgate Television un Lionsgate Interactive. Uzņēmumam pieder vairāki meitasuzņēmumi, piemēram, Summit Entertainment, Debmar-Mercury un Starz Inc.
Pirmssākums
Lionsgate 1997. gadā izveidoja Frenks Gistra, investējot 16 miljonus ASV dolāru, tostarp vēl 40 miljonus ASV dolāru uzņēmums saņēma no citiem investoriem, kuru vidū bija miljonārs Keirs Patels un Yorkton Securities vadītāji, piemēram, G. Skots Patersons. Gistra nesen bija aizgājis pensijā no investīciju bankas Yorkton izpilddirektora amata, un Patersons tolaik bija bankas prezidents. Pēc tam Gistra apvienoja Lionsgate ar Toronto Fondu biržas sarakstā iekļauto Beringer Gold Corp. (dibināta 1986. gadā), lai uzņēmumu publiskotu. Beringer ieguves aktīvi drīz tika izpārdoti.
Ieguvumi
Pēc izveides Lionsgate uzsāka iepirkumu virkni, lai iekļūtu kinoindustrijā. Uzņēmums iegādājās vairākas nelielas kinokompānijas un izplatītājus, sākot ar Monreālā bāzēto Cinépix Film Properties (pārdēvēts par Lions Gate Films) un North Shore Studios (pārdēvēts par Lions Gate Studios) Vankūverā. Lionsgate no Pītera Gabera par 4% Lionsgate akciju iegādājās Mandalay Television. 1998. gadā Lionsgate palīdzēja Gaberam izveidot Mandalay Pictures ar 45% ieguldījumu uzņēmumā Mandalay. Vēlāk jūnijā Lionsgate iegādājās International Movie Group, Inc. (IMG), bankrotējušu filmu izplatītāju, kurā Gabers un Yorktown Securities iepriekš ieguldīja līdzekļus, lai izveidotu filmu bibliotēku. IMG izpilddirektors Pīters Štrauss kļuva par Lions Gate Entertainment, Inc. (LGE) prezidentu ASV mātes uzņēmumam, kas pārstāvēja Lionsgate intereses ASV. Lions Gate Media meitasuzņēmums tika izveidots televīzijas satura producēšanai.
Pabeidzot savu pirmo darbības gadu, Lionsgate ieņēmumi bija 42,2 miljoni ASV dolāru ar zaudējumiem 397 tūkstoši ASV dolāru. Uzņēmuma akciju cena noslīdēja līdz zemākajam līmenim 1,40 ASV dolāru. Tas ierobežoja korporācijas iespējas veikt iegādes, izmantojot akciju mijmaiņas darījumus. Kā nākamo Lionsgate iegādājās dokumentālās televīzijas producēšanas uzņēmumu Termite Art Productions par 2,75 miljoniem ASV dolāriem, izdodot trīs konvertējamas parādzīmes. Gistra lika akcionāriem balsot par uzņēmuma publiskā saraksta pārvietošanu no Toronto Fondu biržas uz Amerikas fondu biržu, kā arī akciju konsolidāciju divi pret vienu, lai izturētu kvalifikāciju un lai iegūtu lielāku ietekmi, kas varētu palielināt akciju vērtību.
Lionsgate progress un jauns izpilddirektors
2000. gada janvārī tika saņemts 33,1 miljonu ASV dolāru papildu finansējums no investoru grupas, kurā bija Pols Allens, bijušais Sony Pictures vadītājs, Džons Feltheimers, Vācijas raidsabiedrība Tele-Munchen un SBS Broadcasting. Tas noveda pie tā, ka Feltheimers pārņēma Gistra izpilddirektora amatu, kādēļ Doronuks bija spiests atkāpties no amata. Feltheimers palielināja filmu veidošanu, tostarp filmas, kuru veidošana izmaksāja 1 miljonu ASV dolāru, veidoja studija Avalanche. Jūnijā Lionsgate par aptuveni 50 miljoniem ASV dolāru vērtām akcijām un skaidru naudu iegādājās Trimark Holdings, Inc., ieskaitot 36 miljonu ASV dolāru parādu pārņemšanu.
Desmitgades laikā Lionsgate turpināja veikt iegādes, lai veicinātu filmu izplatīšanu un palielinātu savu filmu bibliotēku. 2003. gada 15. decembrī Lionsgate par 220 miljoniem ASV dolāru iegādājās Artisan Entertainment. 2004. gadā Ēriks Nelsons atkārtoti iegādājās Termite Art un pārdēvēja to par Creative Differences.
2005. gadā Lionsgate sadarbojās ar Panamax Films, lai izveidotu filmas Latīņamerikas tirgum, bet kopā izveidotas tikai divas filmas. 2005. gada 13. aprīlī Lionsgate izdalīja no savas Kanādas filmu izplatīšanas nodaļas jaunu filmu izplatīšanas vienību ar nosaukumu Maple Pictures, ko vadīja divi bijušie Lionsgate vadītāji: Breds Pelmens un Lorija Meja. 2005. gada 1. augustā uzņēmums Lions Gate Entertainment iegādājās visu Modern Entertainment filmu bibliotēku, kas ir Zviedrijas televīzijas kompānijas Modern Times Group ASV filmu nodaļa. 2005. gada 17. oktobrī Lionsgate par 35 miljoniem ASV dolāru iegādājās Apvienotās Karalistes uzņēmumu Redbus Film Distribution,  ko 2006. gada 23. februārī pārdēvēja par Lionsgate UK.
2006. gada 15. martā Lionsgate pārdeva Lionsgate Studios uzņēmumam Bosa Development Corporation. 12. jūlijā Lionsgate iegādājās neatkarīgo televīzijas izplatītāju Debmar-Mercury, kas turpināja darbību kā Lionsgate meitasuzņēmums. Uzņēmums augustā vienojās par nomas termiņu ar Ņūmeksikas štata zemes biroju un Rio Rančo pilsētu par jaunu 52,8 akru studijas celtniecību netālu no pilsētas centra.
2007. gada 26. jūlijā Lionsgate iegādājās daļu no neatkarīgā filmu izplatīšanas uzņēmumā Roadside Attractions. 2007. gada jūnijā darbību uzsāka Lionsgate Music. 2007. gada 10. septembrī Lionsgate par 56,3 miljoniem ASV dolāru nopirka Mandate Pictures, no kuriem 44,3 miljonus ASV dolāru samaksāja skaidrā naudā un 12 miljonus ASV dolāru akcijās, kā arī pārņēma 6,6 miljonus ASV dolāru parādu. Pilnvarotais izpilddirektors Džo Dreiks atgriezās uzņēmumā kā tās filmu nodaļas galvenais vadītājs.
Līdz 2008. gada jūlijam Lionsgate nebija panākusi nekādu attīstību savas kinostudijas būvniecībā netālu no Rio Rančo pilsētas. Novembrī Lionsgate Music nodibināja kopuzņēmumu ar mūzikas izdevniecību Wind-up Records.
2009. gada janvārī Lionsgate par 255 miljoniem no Rovi iegādājās TV Guide Network un TVGuide.com. 2009. gada maijā, pamatojoties uz akcionāra Karla Ikana spiedienu, uzņēmums Lionsgate pārdeva 49% TV Guide Network un tīmekļa vietnes uzņēmumam One Equity Partners.
2009. gada februārī uzņēmums Lionsgate samazināja savu filmu skaitu par četrām gadā. Aprīlī Relativity Media parakstīja līgumu ar Lionsgate par 5 filmām gadā un to izplatīšanu vairākus gadus pēc izdošanas. Augustā Lionsgate parakstīja piecu gadu sadarbības līgumu ar Redbox par 158 miljoniem ASV dolāru. Lionsgate kopā ar MGM un Paramount Pictures / Viacom bija arī maksas televīzijas kanāla Epix līdzīpašnieks.
2010. gada 13. septembrī Lionsgate un Televisa izveidoja kopuzņēmumu Pantelion Films, lai nākamos piecus gadus ražotu astoņas līdz desmit filmas gadā, kas paredzētas Latīņamerikas tirgum.
Lionsgate 2011. gada septembrī pārdeva savu Kanādas izplatīšanas vienību Maple Pictures uzņēmumam Alliance Films.
Lionsgate 2012. gada 13. janvārī paziņoja, ka par 412,5 miljoniem ASV dolāru ir iegādājusies Summit Entertainment, "Krēslas" sāgas filmu producentus un izplatītājus. Abi uzņēmumi bija plānojuši apvienoties jau kopš 2008. gada. 2012. gada 18. novembrī Lionsgate paziņoja, ka ir pārsniegusi vienu miljardu ASV dolāru robežu pateicoties filmu "Bada spēles" un "Rītausma. 2. daļa" panākumiem.
2013. gada 23. decembrī Lionsgate paziņoja, ka jau otro gadu pēc kārtas kinostudijas peļņa ir pārsniegusi vairāk nekā 1 miljardu ASV dolāru vietējā un starptautiskā kino tirgū pateicoties filmām "Bada spēles: Spēle ar uguni", "Krāpšanas ilūzija", Instructions Not Included un Kevin Hart: Let Me Explain.
2015. gadā Lionsgate pārņēma CBS Corporation filmu nodaļas CBS Films izplatīšanas funkcijas.
2015. gada 11. februārī Džons Melons apmainīja 4,5% akciju ar 14,5% balsstiesībām Starz Inc. pret 3,4% Lionsgate akciju, pievienojoties uzņēmuma direktoru padomei. Četrpadsmit dienas vēlāk Starz izpilddirektors Kriss Albrehts deva mājienus par iespējamu apvienošanos ar Lionsgate.
2015. gada 1. aprīlī Deadline ziņoja, ka Lionsgate izveidojis jauno zīmolu Lionsgate Premiere. Jaunā studija veidos līdz pat 15 filmām gadā, kā mērķauditoriju izvēloties jaunatni. Jaunajā studijā, kas ir daļa no uzņēmuma dažādošanas centieniem, iekļautas Lionsgate un Summit Entertainment filmas (tostarp filmu sērijas "Solis augšup" un "RED aģenti").
2015. gada 10. novembrī divi citi Melona uzņēmumi, Liberty Global un Discovery Communications (tagad Discovery, Inc.), veica kopīgu ieguldījumu 195–400 miljonu dolāru apmērā uzņēmumā Lionsgate un iegādājās 3,4% uzņēmuma akciju. Pēc tam 2016. gada 30. jūnijā Lionsgate piekrita iegādāties Starz Inc. par 4,4 miljardiem dolāru skaidrā naudā un akcijās. No 2016. gada decembra tas kļuva par Starz Inc. mātesuzņēmumu.
2015. gada 12. novembrī Lionsgate izveidoja sadarbību ar armēņu amerikāņu televīzijas producentu Kreigu Pilidžanu, kad studija iegādājās vairāk nekā 50% viņa uzņēmuma Pilgrim Studios 200 miljonu ASV dolāru vērtībā. Pilidžans saglabāja uzņēmuma izpilddirektora amatu, savukārt Pilgrim turpinās darboties neatkarīgi Pilidžana vadībā.
Servoavūrfjords
Servoavūrfjords (fo) ir fjords Fēru salu arhipelāga Voaras salas rietumos. Stiepjas 3,5 kilometru garumā no Tindhoulmuras salas līdz Servoavūras ciemam.
Lietuvas dzelzceļš
Lietuvas dzelzceļš (lt) ir Lietuvas valstij piederoša dzelzceļa kompānija, kas nodrošina gandrīz visus dzelzceļa transporta pakalpojumus valstī.
Dekamerons
"Dekamerons" (it, tulkojumā "desmit dienas") ir 14. gadsimta itāļu rakstnieka Džovanni Bokačo noveļu krājums. Tiek uzskatīts par itāļu klasiskās prozas meistardarbu. Pabeigts ap 1353. gadu.
Lietuvas dzelzceļš
Par Lietuvas dzelzceļa transporta dibināšanas brīdi var nosaukt 1860. gadu, kad pa jaunceļamo Pēterburgas—Varšavas līniju Viļņas dzelzceļa stacijā pienāca pirmais vilciens.
Dekamerons
"Dekamerons" ir par desmit jauniešiem (trīs vīrieši un septiņas sievietes), kas pie Florences kādā villā stāsta 100 stāstus, tādējādi cenšoties aizmirst par mēra epidēmiju. Katru dienu katram ir jāizstāsta viens stāsts (katru dienu — sava tēma), katra diena tiek noslēgta ar dziesmu. Pastāv vispāratzīts uzskats, ka Bokačo vairākus stāstus pārņēmis no folkloras un mītiem.
Lietuvas dzelzceļš
Lietuvas dzelzceļa kopējais līniju garums ir 1749 kilometri 1520 mm sliežu platumā, no kuriem 122 kilometri ir elektrificēti. No Šeštokiem Polijas pierobežā līdz Kauņas dzelzceļa stacijai ir izbūvētas 1435 mm sliedes.
Dekamerons
Darbs ir ietekmējis vairākus rakstniekus, piemēram, "Kenterberijas stāstu" autoru Džefriju Čoseru.
Magņitska likums
Magņitska likums ir likums, ko 2012. gada 14. decembrī parakstīja ASV prezidents Baraks Obama un kura mērķis ir sodīt Krievijas amatpersonas, kas atbildīgas par jurista Sergeja Magņitska nāvi 2009. gadā Maskavas cietumā. 2013. gada 12. aprīlī ASV valdība publiskoja tā dēvēto pirmo Magņitska sarakstu, kurā bija 18 personas, kam tika aizliegts iebraukt Savienotajās Valstīs un kuru aktīvi ASV tiek iesaldēti. Krievijas Ārlietu ministrija Magņitska likumu nodēvēja par absurdu likumu, ar kuru "notiek iejaukšanās mūsu iekšējās lietās" un kas "smagi kaitē divpusējām attiecībām". Līdz 2019. gada maijam publicēja septiņas Magņitska saraksta versijas.
Savukārt 2016. gadā pieņemtais Globālais Magņitska likums pilnvaro ASV valdību visā pasaulē noteikt sankcijas ārvalstu valdības amatpersonām, kuras tiek uzskatītas par cilvēktiesību pārkāpējiem, iesaldējot viņu līdzekļus un aizliedzot ieceļot ASV.
Dana
Dana var būt:
Jānis VI
Jānis VI (la, dzimis 655. gadā, miris ) bija Romas pāvests no 701. gada oktobra līdz 705. gada janvārim. Viņš bija pāvesta Sergeja I pēctecis, pāvesta krēslā sēdās divus mēnešus pēc Sergeja I nāves. Jānis VI bija grieķis no Efesas. Viņa pontifikāta laikā Apenīnu pussalā norisinājās vairākas militāras un politiskas pārmaiņas. Pēc Jāņa VI nākamais pāvests bija Jānis VII. Jānis VI tika apglabāts Vecajā Svētā Pētera bazilikā.
Dong Fang Hong I
Dong Fang Hong I bija Ķīnas Tautas Republikas (ĶTR) pirmais Zemes mākslīgais pavadonis. Tas orbītā veiksmīgi tika palaists 1970. gada 24. aprīlī. Ar 173 kg tas bija smagāks par citu valstu pirmajiem pavadoņiem. Kosmiskajam aparātam bija raidītājs, kas pārraidīja tāda paša nosaukuma de facto nacionālo himnu. Pavadonis darbojās 20 dienas.
Pavadonis tika izstrādāts Ķīnas Kosmosa tehnoloģiju akadēmijā dekāna Cjaņa Sjueseņa vadībā. Akadēmija formulēja “Trīs pavadoņu plānu”, kas sastāvēja no Dongfanghong I, pavadoņiem ar nolaižamo aparātu un ģeosinhronās orbītas sakaru pavadoņiem. Suns Dzjaduns bija atbildīgs par pirmā pavadoņa izstrādi.
Tolaik tika uzbūvēti pavisam pieci identiski kosmiskie aparāti, lai būtu rezerve, ja notiktu starta avārijas. Tā kā pirmais pavadonis startēja veiksmīgi, pārējos nebija vajadzības sūtīt kosmosā.
Uzbūve
Pavadonis bija veidots lodei līdzīga simetriska daudzskaldņa formā ar 72 virsmām un diametru aptuveni viens metrs, tā masa bija 173 kg. Stabilizācijai tas rotēja 120 apgriezienus minūtē. Pasīvajai termoregulācijai ārējā virsma bija pārklāta ar apstrādātu alumīnija sakausējumu. Korpusam bija piemontētas četras ultraīsviļņu antenas, to garums bija aptuveni divi metri. Pavadonī bija uzstādīts mūzikas atskaņotājs ar dziesmu “Austrumi sārtojas”. Apakšējā daļa bija pievienota raķešpakāpei. Tam apakšā bija pievienots spīdīgs metālisks gredzens ar spilgtumu no +5 līdz +8.
Lidojuma gaita
Dongfanghong I tika palaists 13:35:45 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 1 no Dzjucjuaņas Pavadoņu palaišanas centra. Pavadonis orbītā tika ievadīts 13:48 UTC.
Dongfanghong I 20 dienas pārraidīja dziesmu “Austrumi sārtojas”, kā arī telemetriju un datus no sensoriem. 14. maijā signāls no pavadoņa pārtrūka.
Reakcija
Pēc Dongfanghong I veiksmīgās palaišanas Ķīna kļuva par piekto valsti pēc Padomju Savienības, ASV, Francijas un Japānas (Japāna tikai pirms dažiem mēnešiem bija palaidusi savu Ōsumi), kas saviem spēkiem palaidusi Zemes mākslīgo pavadoni. Lai gan Dongfanghong I tika palaists 13 gadus pēc Sputnik-1, tā masa pārsniedza pārējo četru valstu pirmo pavadoņu kopējo masu. Pēc šīs palaišanas Cjaņs Sjueseņs ierosināja Ķīnas vadībai izstrādāt pilotējamo kosmosa programmu.
Atzīmējot pavadoņa palaišanas 35 gadu jubileju, 2005. gada 21. aprīlī Ķīnas Kosmosa tehnoloģiju akadēmija sapulcināja zinātnes un tehnoloģiju personālu, kas bija piedalījies Dongfanghong I projektēšanā, ražošanā un uzraudzībā.
Oleksandra Kohuta
Oleksandra Kohuta (uk; dzimusi ) ir bijusī ukraiņu brīvā stila cīkstone, 2010. gada pasaules čempione, Ukrainas Nopelniem bagātā sporta meistare.
Biogrāfija
Oleksandra Kohuta ar brīvo cīņu sāka nodarboties 1999. gada oktobrī, 12 gadu vecumā. Viņu uz sekciju atveda vecākā māsa Marjana Bavdika, kura nodarbojās ar šo sporta veidu. Pirmajās sacensībās Oleksandra zaudēja visas cīņas. Taču sešus mēnešus vēlāk, 2000. gadā, viņa devās uz Ukrainas kadetu čempionātu, sacensībās uzvarēja un kvalificējās Eiropas čempionātam. 2004. gadā viņa kļuva par Eiropas junioru vicečempioni. Nākamajā gadā viņa uzvarēja pasaules junioru čempionātā. 2006. gadā viņa uzvarēja Eiropas junioru čempionātā. 2007. gadā viņa izcīnīja bronzas medaļas gan pasaules čempionātos, gan Eiropas junioru čempionātos.
Vēl startējot junioru sacensībās, 2006. gadā viņa izcīnīja bronzas medaļu Eiropas pieaugušo čempionātā. Tad viņa vēl trīs reizes kļuva par šo sacensību medaļnieci, 2008. un 2012. gadā ieguva sudrabu, bet 2010. gadā — atkal bronzu. 2009. gadā viņa izcīnīja bronzas medaļu Pasaules pieaugušo čempionātā, bet nākamajā gadā kļuva par pasaules čempioni, finālā pieveicot japānieti Ju Horiuči.
Treneris: Ukrainas Nopelniem bagātais treneris — Andrijs Pituns. Turklāt Aleksandras trenere ir viņas vecākā māsa Marjana Bavdika.
Eikalipti
Eikalipti (Eucalyptus) ir miršu dzimtas mūžzaļu koku ģints. Ir sastopamas vairāk nekā 700 dažādas eikaliptu sugas, galvenokārt Austrālijā, vēl mazā skaitā tie ir sastopami Jaungvinejā un Indonēzijā, savukārt Eucalyptus deglupta ir sastopami ziemeļu Filipīnās. Tā ir vienīgā eikaliptu suga, kas atrasta ziemeļu puslodē. Eikaliptu sugas tiek kultivētas tropos un subtropos Amerikā, Eiropā, Āfrikā, Vidusjūras baseina reģionā, Vidējos Austrumos, Ķīnā un Indijas subkontinentā. No eikaliptiem iegūst medicīnā un tehnikā izmantojamu ēterisko eļļu. Eikaliptu lapas ir galvenā koalu barība.
Lāčugabali
Lāčugabali (ltg) ir ciems Balvu novada Balvu pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 11 km no pagasta centra Naudaskalna, 10 km no novada centra Balviem un 222 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V466, Dūrupes krastā.
Viečūnu seņūnija
Viečūnu seņūnija ir seņūnija Lietuvā, Alītas apriņķa Druskininku pašvaldībā, aizņem tās austrumu daļu. Seņūnija sastāv no 4 seņūnaitijām, tajā ir 13 ciemi.
Daina Jāņkalne
Daina Jāņkalne (dzimusi Rīgā) ir latviešu televīzijas un radio sarunu šovu vadītāja, veidotāja, redaktore un producente. Pazīstama kā televīzijas raidījumu ''Ienesīga vieta, Abi labi, Starp mums runājot, Sieviete. Personīgi. vadītāja un veidotāja un Latvijas Radio 1 šova Kā labāk dzīvot'' prezentētāja.
Precējusies ar tēlnieku Kristapu Gulbi, ir trīs bērni.
Sergejs Makarovs (vieglatlēts)
Sergejs Makarovs (ru; dzimis ) ir krievu vieglatlēts, startē šķēpa mešanas sacensībās.
Viņa tēvs Aleksandrs Makarovs izcīnīja sudraba medaļu 1980. gada Vasaras Olimpiskajās spēlēs Maskavā šķēpa mešanā.
S. Makarovs ir izcīnījis divas bronzas medaļas Olimpiskajās spēlēs: 2000. gadā Sidnejā un 2004. gadā Atēnās. Pasaules čempionātos viņam bijuši lielāki panākumi: izcīnīta zelta medaļa 2003. gadā Parīzē un bronzas medaļa 2005. gadā Helsinkos. Tāpat 2002. gada Eiropas čempionātā Minhenē krievu sportists izcīnīja sudraba medaļu.
Viņš ir precējies ar Oksanu Ovčiņņikovu, kas ir bijusī Krievijas rekordiste šķēpa mešanā sievietēm.
Pāvīte
Pāvīte ir Ogres labā krasta pieteka Cēsu novadā.
Iztece - no Pāvītes ezera dienvidrietumiem. Tek rietumu virzienā. Ietek Ogrē augšpus Sustalas ietekas.
Pāvīti nešķērso valsts autoceļi, tās krastos nav lielāku apdzīvoto vietu.
Viljams Dana
Viljams Hārvijs "Bills" Dana (William Harvey "Bill" Dana; dzimis, miris ) bija ASV izmēģinātājpilots, NASA astronauts.
Bills Dana 1952. gadā Savienoto Valstu militārā akadēmijā ieguva bakalaura grādu. Četrus gadus viņš Gaisa spēkos dienēja kā lidotājs.
1958. gadā Dienvidkalifornijas Universitātē ieguva maģistra grādu aeronautikas inženierijā. 1958. gada 1. oktobrī Dana pievienojās NASA kā aeronautikas pētījumu inženieris Augsta ātruma lidojumu stacijā (vēlāk Draidena lidojumu pētnieciskais centrs, tagad Ārmstronga lidojumu pētījumu centrs) kā izmēģinātājpilots. Sākotnēji viņš nodarbojās ar raķešlidmašīnas X-15 simulatora uzlabošanu un iznīcinātājbumbvedēja F-107A prototipa stabilitātes un vadības pētījumiem.
1959. gada septembrī Dana pārgāja uz Lidojumu operāciju nodaļu kā pētījumu pilots. Nākamās trīs dekādes viņš veica lidojumu eksperimentus ar dažāda veida lidaparātiem. No 1960. līdz 1962. gadam Bils Dana trenējās kosmoplāna X-20 Dyna-Soar pilotu astronautu grupā. 1965. gadā Dana tika iesaistīts raķešlidmašīnu X-15 lidojumu programmā. Viņš veica 16 lidojumus, no tiem divos (1966. un 1968. gadā) pārsniegts 50 jūdžu (80 km) augstums, līdz ar to pēc ASV pieņemtajiem noteikumiem Viljams Dana tiek uzskatīts par astronautu. Viņš arī lidoja ar HL-10, M2-F3 un X-24B bezspārnu lidaparātiem.
Masujo Širaiši
Masujo Širaiši (ja) ir bijusī japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Viljams Dana
2005. gadā Billam Danam oficiāli tika piešķirts astronauta žetons par lidojumiem virs 50 jūdžu augstuma.
Makuši (Kastuļinas pagasts)
Makuši ir ciems Aglonas novada Kastuļinas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 4,5 km no pagasta centra Priežmales, 16 km no novada centra Aglonas un 250 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no vietējas nozīmes autoceļiem, Kustaru ezera rietumu krastā.
2D datorgrafika
2D datorgrafika ir datorizēta digitālo attēlu ģenerēšana — galvenokārt no divdimensiju modeļiem (piemēram, 2D ģeometriskajiem modeļiem, teksta un digitālajiem attēliem).
Divdimensiju datorgrafikas aizsākumi meklējami 1950. gados, pamatojoties uz vektorgrafikas ierīcēm. Tie lielā mērā tika apstādīti ar rastra bāzētām ierīcēm nākamajās desmitgadēs. PostScript valoda un X loga sistēmas protokols bija orientieri šajā jomā.
2D grafikas modeļus var apvienot ģeometriskos modeļos (sauc arī par vektorgrafikām), digitālos attēlos (sauc arī par rastra grafikām), tekstos, kuri jāformatē (definēti pēc satura, fonta stila un lieluma, krāsas, pozīcijas un orientācijas), matemātiskās funkcijās un vienādojumos, un vairāk. Šos komponentus var modificēt un manipulēt ar divdimensiju ģeometriskām transformācijām, piemēram, rotāciju, mērogošanu. Uz objektiem orientētā grafikā attēlu netieši apraksta ar pašrenderēšanas metodi apveltīts objekts — procedūra, kas attēla pikseļiem piešķir krāsas ar patvaļīgu algoritmu. Kompleksus modeļus var veidot, apvienojot vienkāršākus objektus, uz objektiem orientētas programmēšanas paradigmās.
Mūsdienās modernajās datorgrafikas kartēs gandrīz pilnībā izmanto rastra metodes, sadalot ekrānu taisnstūra pikseļu režģī, ņemot vērā relatīvi zemo rastra video aparatūras pašizmaksu salīdzinājumā ar vektorgrafikas aparatūru.
Matsone
Matsone var būt:
2D datorgrafika
Klasiskās 2D grafikas mikroshēmas un grafikas apstrādes vienības no 1970. līdz 1980. gadam, kas izmantotas 8 bitu līdz 16 bitu, arkādes spēlēm, videospēļu konsolēm un mājas datoriem, ietver:
Daudzas grafiskās lietotāja saskarnes (GUIs), ieskaitot macOS, Microsoft Windows vai X Window System, galvenokārt balstās uz 2D grafiskajiem jēdzieniem. Šāda programmatūra nodrošina vizuālu vides mijiedarbību ar datoru un parasti ietver dažu veidu logu pārvaldnieku skatus, lai palīdzētu lietotājam konceptuāli atšķirt dažādas lietojumprogrammas. Lietotāja interfeiss atsevišķās programmatūras lietojumprogrammās parasti ir 2D pēc būtības, jo tas daļēji attiecas uz to, ka lielākā daļa parasto ievades ierīču, piemēram, peles, ir ierobežotas ar divām kustību dimensijām.
2D grafikas ir ļoti svarīgas tādās kontroles perifērijās kā printeri, ploteri, lokšņu griešanas mašīnas utt. Tie tika izmantoti arī lielākajā daļā agrīno videospēļu, un joprojām tiek izmantoti kāršu un dēļu spēlēm, piemēram, solitairam, šaham, mahjongg utt.
Alfrēds Blohs
Blohs bija Francijas futbola komandas Club Français biedrs. 1900. gada vasaras olimpisko spēļu laikā viņa komanda Franciju pārstāvēja futbola turnīrā. Komanda šajā turnīrā izcīnīja sudraba medaļu.
Sunīši (augi)
Sunīši (la) ir augu ģints kurvjziežu dzimtā, kura ietver aptuveni 230 sugas, kas ir izplatītas visā pasaulē daudzos tropiskajos un siltajos mērenajos reģionos. Sugas sastopamas Amerikā, Āfrikā, Polinēzijā, Eiropā un Āzijā.
Sugas
Latvijā ir sastopamas šādas sugas:
Citas ģintī ir klasificētās sugas (nepilns saraksts):
Afnūrīras ezers
Ezers 1980. gadā iekļauts Rāmsaras konvencijas konvencijas aizsargājamo vietu sarakstā. Ievērojama putnu vieta. Netālu atrodas Ummerbijas upes ūdenskritumi.
Sargons
Akadas Sargons (akadiešu: Šarru-ukīn vai Šarru-kēn) bija pirmais Akadas valdnieks no aptuveni 2334. līdz 2284. gadam p.m.ē.
Kveta Eretova
Kveta Eretova (dzimusi Jeništova; cs; dzimusi Prāgā, mirusi ) bija Čehijas starptautiskā lielmeistare šahā (1986).
Sargons
Viņš bija visai zemas izcelsmes semīts, atradenis un pēc profesijas dārznieks. Zināms ir tas, ka Sargons ir atrasts peldot pa upi, ielikts grozā. Apvērsuma rezultātā viņš ap 2340. g. p.m.ē. ieguva varu Ummas valdnieka Lugalzagesi izpostītajā Kišā. Viņš pārcēla savu rezidenci uz Akadu. Trīs karagājienos Sargons sakāva Lugalzagesi, pakļāva Šumeru, Ziemeļdivupi, daļu Elamas, Irānas kalnienes rietumu daļu, teritorijas Sīrijā un Mazāzijas austrumos. Tā Akadas valdnieks Sargons izveidoja valsti, kas ietvēra gandrīz visu Divupi un, iespējams, sniedzās pat līdz Vidusjūrai. Lai uzsvērtu savas varas likumīgumu, viņš pieņēma vārdu Sargons (akadiešu valodā: Šarrukins), kas nozīmē „īstais valdnieks”. Viņš izveidoja pirmo dinastisko lielvalsti Divupē. Tā bija pirmā stingri centralizētā ierēdņu valsts Divupē. Sargons centās nostiprināt savu valsti. Pirmo reizi pasaules vēsturē viņš radīja 5400 vīru lielu pastāvīgu karaspēku ar profesionāliem karavīriem, kas bija pilnīgi pakļauti valdniekam.
Sargonam bija 5 bērni, no kuriem valdīja 2: Rimušs (Rimush) valdīja 9 gadus, bet Maništu (Manishtu) valdīja 15 gadus.
Cargolux
Cargolux (en) ir 1970. gadā Luksemburgā dibināta lidsabiedrība. Nodarbojas ar aviācijas kravu pārvadājumiem globālā līmenī. Nodarbojas arī ar čartera pakalpojumiem. 85 pārstāvniecības 50 valstīs. Kompānijas lielākie īpašnieki 2019. gadā bija Luksemburgas lidsabiedrība Luxair (35,10 %), Ķīnas Henan Civil Aviation Development & Investment Co (35,00 %), Luksemburgas banka BCEE (10,90 %), Luksemburgas Société Nationale de Crédit et d'Investissement (10,67 %) un Luksemburgas valsts (8,32 %).
Kveta Eretova
Biogrāfija
No 1950. gadu vidus līdz 1970. gadu vidum bijusi viena no spēcīgākajām Čehoslovākijas šahistēm. Desmit reizes uzvarējusi Čehoslovākijas sieviešu šaha čempionātos (1955, 1960, 1961, 1962, 1963, 1964, 1966, 1975, 1976, 1986) un kopumā izcīnījusi 23 medaļas (arī 10 sudraba un 3 bronzas), kas ir visu laiku čempionātu rekords. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte, tajā skaitā izcīnījusi 2. vietu Maskavā (1971), Emenā (Nīderlande, 1971) un Hallē (1971, 1978).
1959. gadā Plovdivā un 1964. gadā Suhumi piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla pretendentu turnīros, kuros abos ierindojusies 10. vietā. 1979. gadā Riodežaneiro Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīrā dalījusi 8.-9. vietu.
Vairākkārt pārstāvējusi Čehoslovākijas izlasi Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 5 reizes (1957, 1966-1974). Komandu vērtējumā izcīnījusi bronzas (1969) medaļu, bet individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba (1957) un bronzas (1969) medaļas.
Par panākumiem turnīros FIDE 1957. gadā Eretovai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 1986. gadā — starptautiskās lielmeistares (WGM) goda nosaukumu.
Konstantīns Jezovitovs
Konstantīns Jezovitovs (be, ru, 1893—1946), vai Kastuss Jezavitavs (be) bija Latvijas baltkrievu pedagogs un sabiedriskais darbinieks, publicists un izdevējs. Baltkrievijas Tautas Republikas kara ministrs (1918), Latvijas baltkrievu skolu inspektors un Baltkrievu skolotāju biedrības priekšsēdētājs (1920—1925).
Dzīvesgājums
Dzimis 1893. gada 5. novembrī Daugavpilī. Ieguva pedagoga izglītību Vitebskas skolotāju institūtā. Pirmā pasaules kara laikā beidza Pavlovskas kara skolu, 1916. gadā kā podpraporščiks dienēja 151. Pjatigorskas kājnieku pulkā. Pēc Februāra revolūcijas 1917. gada jūlijā iesaistījās baltkrievu nacionālajā kustībā un darbojās Baltkrievu sociālistu federālistu partijā, bija Baltkrievu Centrālās militārās padomes izpildkomitejas priekšsēža vietnieks. 1917. gada decembrī piedalījās Pirmajā Visbaltkrievijas kongresā Minskā. Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas 1918. gada martā pukvedis Jezovitovs bija Baltkrievijas Tautas Republikas (BTR) Radas loceklis, kara ministrs. Pēc Minskas zaudēšanas kopā ar BTR valdību atkāpās uz Grodņu un tad uz Kauņu, kur koordinēja baltkrievu cīņas pret boļševikiem un poļiem. 1919. gadā Jezovitovs bija BTR emigrācijas valdības diplomātiskais pārstāvis Latvijā un Igaunijā, 1920. gada oktobrī sekmēja ģenerāļa Bulaka-Balahoviča BTR armijas atsevišķās vienības izveidi.
Pēc Padomju-poļu kara beigām 1921. gadā K. Jezovitovs bija viens no Latvijas baltkrievu biedrības Батьковщина (Tēvzeme) dibinātājiem. Ludzas baltkrievu ģimnāzijas direktors, baltkrievu skolu inspektors, Baltkrievu pārvaldes loceklis Izglītības ministrijā, Baltkrievu skolotāju biedrības priekšsēdētājs. Žurnāla "Belaruskaja škola v Latvii" (Baltkrievu skola Latvijā) redaktors un izdevējs. 1924. gada jūlijā K. Jezovitovu kopā ar 7 citiem biedrības Батьковщина vadītājiem apcietināja un apsūdzēja nelegālā darbībā ar mērķi atdalīt Latgali no Latvijas. 1925. gada 4. aprīlī Latgales apgabaltiesā nolasīja gala spriedums, kurā visus apsūdzētos attaisnoja un atbrīvoja. No 1925. gada Jezovitovs sadarbojās ar PSRS sūtniecību Rīgā, sakarā ar apsūdzību sadarbībā ar komunistiem viņu 1930. gadā draudēja izraidīt no Latvijas.
Pēc Latvijas okupācijas Otrā pasaules kara laikā Jezovitovs sadarbojies ar NKVD, bet vācu okupācijas laikā ar baltkrievu emigrantiem Berlīnē un Minskā. 1944. gada 27. jūnijā viņš piedalījās Otrajā Visbaltkrievijas kongresā, ievēlēts par Baltkrievijas Centrālās Radas (BCR) locekli. 1944. gada augustā viņu evakuēja uz Berlīni, kur viņu iecēla par BCR militārās nodaļas vadītāju un Baltkrievijas Novada aizsardzības spēku ģenerālmajoru.
Lidmašīnas (dziesma)
"Lidmašīnas" ir "Prāta Vētras" otrā studijas albuma "Veronika" dziesma ar Raimonda Paula mūziku.
Konstantīns Jezovitovs
Dzīvesgājums
1945. gada aprīlī PSRS militārās pretizlūkošanas vienība Смерш viņu Vācijā apcietināja un pārveda uz Maskavu, bet novembrī uz Minsku, kur tiesāja par piedalīšanos baltkrievu kontrevolucionārā nacionālistiskā organizācijā. Miris pēc pratināšanām 1946. gada 23. maijā cietuma slimnīcā Minskā.
Lidmašīnas (dziesma)
2018. gadā "Lidmašīnas" ieguva 73. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.
Tinganesa
Tinganesa (fo) ir pussala Fēru Salu galvaspilsētas Touršhavnas centrā. Pussala vismaz kopš 9. gadsimta ir Fēru Salu politiskās varas centrs.
Ir zināms, ka vismaz no 825. gada pussalā notika vikingu tingi. Legtings, kas viduslaikos bija tiesas orgāns, tika likvidēts 1812. gadā. To atjaunoja 1852. gadā kā parlamentu un mūsdienās Fēru Salu parlamenta ēka atrodas Touršhavnas centrālajā daļā. Tinganesa, kurā vairākas ēkas celtas 16. un 17. gadsimtā, mūsdienās ir Fēru Salu premjerministra rezidence.
Mazais ķeģis
Mazais ķeģis (Acanthis cabaret) ir neliels žubīšu dzimtas (Fringillidae) dziedātājputns, kas izplatīts Eiropā. Introducēts Jaunzēlandē. Ģeogrāfisko variāciju nav.