cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nāve spēlē šahu
Nāve spēlē šahu (sv) ir monumentāla glezna Tebī baznīcā netālu no Stokholmas, Zviedrijā. Tā tapusi ap 1480.–1490. gadu un tās autors ir zviedru viduslaiku gleznotājs Albertuss Piktors.
Sienas gleznojuma kopija glabājas Zviedrijas vēstures muzejā Stokholmā.
Analīze
Gleznas autors dzimis Immenhauzenes mazpilsētā Hesenē ar vārdu Albertus Immenhusen (no pilsētas nosaukuma). Tiek pieņemts, ka Albertuss izglītojies Vācijas dienvidos.
Viņš ir viens no nozīmīgākajiem Zviedrijas viduslaiku māksliniekiem, spējis savos darbos apvienot kvalitāti un kvantitāti. Viņš veidojis gleznas 36 baznīcās Mēlarena ielejā un Norbotenē. Viņš izcēlās kā aktīvākais mākslinieks baznīcu gleznojumos 15. gadsimta Zviedrijas baznīcās. No citiem tā laika māksliniekiem viņš atšķīrās ar savu ekspresīvo stilu. Piktora gleznām piemīt neparasts plašums un daudzveidība tehniskajā izpildījumā.
Glezna atrodas vienā no velvēm. Šajā gleznā attēlots bruņinieks, kurš spēlē šahu ar nāvi. Tēli atainoti ar precīzām anatomiskām proporcijām, kombinējot tos ar apģērbu un ieročiem relatīvi reālistiskā ainā.
Šī glezna iedvesmoja Ingmaru Bergmanu 1957. gadā radīt filmu Septītais zīmogs.
Oskars Kalliss
Oskars Kalliss (et; dzimis Tallinā, miris Jaltā ) bija igauņu mākslinieks, viens no galvenajiem igauņu nacionālā romantisma pārstāvjiem. 1907. un no 1913. līdz 1916. gadam viņš mācījās mākslinieka Antsa Laikmā studijā un no 1912. līdz 1913. gadam studēja dizainu Igaunijas mākslinieku savienībā (et). 1917. gadā viņš piedalījās mākslinieku asociācijas Vikerla izveidē. Viņš iespaidojās no somu gleznotāja Akseli Gallena-Kallelas un lielu daļu no savas īsās karjeras veltīja igauņu nacionālā varoņeposa Kalevipoega ilustrēšanai, radot ap 40 darbu. Viņš radīja arī mēbeles un audumus etnogrāfiskā stilā. O. Kalliss nomira 1918. gadā Krimā no tuberkulozes.
Atsauces
Mai Levin, Maire Toom: Oskar Kallis 1892–1917. Tallina, 1992. gads
Mālmuiža
Mālmuiža ir ciems Gulbenes novada Lejasciema pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 8 km no pagasta centra Lejasciema, 23 km no novada centra Gulbenes un 147 km no Rīgas.
Sūrenes
Sūrenes (la) ir sūreņu dzimtas ģints, kurā ir iekļautas aptuveni 130 lakstaugu sugas.
Ģints galvenokārt aug ziemeļu puslodes mērenajos reģionos. Vairākas sugas ir sastopamas Latvijas teritorijā. Sugas ir ļoti dažādas, sākot no viengadīgiem lakstaugiem līdz daudzgadīgiem krūmājiem.
Dažu zvīņspārņu (Lepidoptera) sugu kāpuri sūrenes izmanto kā barību.
Apraksts
Sūreņu sugas ir viengadīgi vai daudzgadīgi lakstaugi, reti krūmi, ar izteikti sazarotiem stublājiem. Lapas ir izkārtotas pamīšus, tās parasti ir mazāk nekā 2 cm garas, un tās ir garākas nekā platas. Ziedi parasti ir divdzimumu, retāk viendzimuma. Parasti ir četras līdz sešas putekšņlapas un trīs (retāk divas) drīksnas. Auglis ir trīspusējs.
Sugas
Ģintī ir klasificētas vairāk nekā 150 sugas, no kurām Latvijā ir sastopamas:
Jaunie putni
Jaunie putni (Neoaves) ir neognatu infraklases (Neognathae) putnu klada, kas apvieno gandrīz visas mūsdienu putnu sugas (95% jeb apmēram 10 000 putnu sugu). Salīdzinoši tikai neliela daļa sugu pieder jauno putnu māsas taksonam — vistu un zosu virskārtai (Galloanserae) —, kā arī paleognatu infraklasei (Palaeognathae). Šīs kladas sugas mājo visos pasaules kontinentos un visdasžādākajās ekozonās un biotopos.
Sistemātikas izmaiņas
Jauno putnu daudzveidība sāka veidoties drīz pēc krīta-terciāra masveida izmiršanas, un sugu savstarpējās radniecības izzināšana un izprašana laika gaitā piedzīvojusi dažādas pretējas versijas. Saskaņā ar jaunāko 2015. gada sistemātiku jauno putnu kladā apvienotas 34 mūsdienu putnu kārtas, kuras tiek iedalītas 5 lielās grupās.
Sistemātika
Jauno putnu klada (Neoaves)
Fabiāns
Pāvests Fabiāns (, dzimis ap 200. gadu, miris ) bija Romas bīskaps no līdz  un līdz ar to katolisma tradīcijā tiek uzskatīts par vienu no Romas pāvestiem.
Rubens Loftuss-Čīks
Rubens Ira Loftuss-Čīks (en; dzimis ) ir Anglijas futbolists, pussargs, Anglijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada viņš spēlē Itālijas A sērijas komandā AC Milan.
Sasniegumi
Chelsea
Līvija Endzelīna
Līvija Endzelīna (1927–2008) bija latviešu gleznotāja, izcila kluso dabu meistare.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1927. gada 30. oktobrī valodnieka Jāņa Endzelīna (1873—1961) un Martas Grimmas (1901—1983) ģimenē. Drīz pēc viņas piedzimšanas vecāku laulība tika šķirta. Kopā ar māti dzīvoja Pārdaugavā, 1941. gadā pārcēlās uz Rūjienu, dzīvoja mātesbrāļa Oskara ģimenē. Mācījās Rūjienas vidusskolā, ko beidza 1946. gadā. Studēja Latvijas Valsts Universitātes Arhitektūras fakultātē (1946–1948), Latvijas Valsts Mākslas akadēmijā (1948–1953). Latvijas Mākslinieku savienībā uzņemta 1964. gadā.
Gleznojusi portretus („Tēva portrets”, 1964; „Pašportrets”, 1967; „Ornitologa K. Griguļa portrets”, 1969–1973). Zīmēja rakstnieku un kultūras darbinieku portretus žurnālam „Karogs”. Apbalvota ar galveno prēmiju Viļņas glezniecības triennāles izstādē (1969).
Mirusi 2008. gada 27. martā.
Izstādes
Kopš 1960. gada piedalījās gleznu izstādēs, viņas personālizstādes notika Tartu (1973), Koknesē (1982), Mālpilī (1983), Valmierā (1986), Rīgā (1992, kopā ar Borisu Bērziņu).
Spožā balodene
Spožā balodene (la) ir amarantu dzimtas suga, kura ir reti sastopama Āzijas vidū un rietumu daļā, kas, virzoties uz rietumiem, pakāpeniski ieviesusies Eiropas austrumu, vidus un dienvidaustrumu daļā. Eiropas ziemeļdaļā, tostarp Latvijā, rets adventīvs (ievazāts) augs. Latvijā spožā balodene ir pārsvarā sastopama Rīgā un Daugavpilī.
Augs nezālienēs, gar dzelzceļiem, izgāztuvēs un ceļmalās veido grupas.
Melnupīte (Īslīces pieteka)
Melnupīte (lt) ir īslīces kreisā krasta pieteka Lietuvā, kā arī Bauskas novadā.
Iztece Lietuvas teritorijā, uz austrumiem no Pakrojas rajona pašvaldības Steigviļu (Steigviliai) ciema. Tek ziemeļu virzienā. Šķērso Latvijas valsts robežu starp Ādžūniem un Žeimeli. Ietek Īslīcē augšpus Pilsrundāles. Melnupīti šķērso Lietuvas autoceļš KK209 (Jonišķi - Pasvale), kā arī Latvijas valsts autoceļi V1028 (Bauska–Bērzi–Ādžūni–Lietuvas robeža), V1030 (Saulaine–Virsīte–Svitene–Senči) un V1031 (Pilsrundāle–Ādžūni). Melnupītes krastos atrodas Vecrundāle.
Vinasat-2
Vinasat-2 ir Vjetnamas valsts uzņēmuma Vjetnamas pasta un telekomunikāciju grupa (VNPT) sakaru pavadonis, kas palaists 2012. gada maijā. Tas apkalpo klientus Vjetnamas teritorijā, kā arī citās Dienvidaustrumu Āzijas valstīs. Pavadoni izgatavojusi kompānija Lockheed Martin uz platformas A2100A bāzes.
Kosmiskā aparāta masa startā bija 2969 kg, izmēri: 4,4 × 1,9 × 1,8 m. Tas ir apgādāts ar 24 Ku joslas raidītājiem.
Vinasat-2 tika palaists 22:13 UTC ar nesējraķeti Ariane 5ECA (lidojums VA-206) no Gviānas kosmiskā centra kopā ar Japānas pavadoni JCSAT-13. 26 minūtes pēc starta JCSAT-13 tika atdalīts no augšējās pakāpes. Vinasat-2 no augšējās pakāpes atdalījās 22:49 UTC. Ģeostacionāro orbītu pavadonis sasniedza paša spēkiem. Tas tika pozicionēts punktā 131,8° austrumu garuma. Jūlija sākumā beidzās testēšanas fāze, par ko tika paziņots 5. jūlijā.
Natālija Štraube
Natālija Štraube (de; dzimusi kā Natālija Kiseļeva (ru) Vorošilovgradā) ir Ukrainas un Vācijas (kopš 2007. gada ) starptautiskā lielmeistare šahā (1998).
Biogrāfija
Vairākkārt pārstāvējusi Ukrainu Eiropas un Pasaules jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, kuros lielāko panākumu guvusi 1993. gadā Sombathejā, kad uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 1995. gadā Kišiņevā piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīrā. 1996. gadā Krakovā uzvarējusi starptautiskajā šaha turnīrā Cracovia, kā arī dalījusi trešo vietu starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā Frīdekmīstekā. 2000. gadā izcīnījusi otro vietu aiz Joannas Dvorakovskas starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā Bādenē-Virtembergā. 2001. gadā kvalificējusies Pasaules sieviešu šaha čempionātam pēc izslēgšanas sistēmas Maskavā, kurā 1. kārtā uzvarējusi Vanu Jui, bet 2. kārtā zaudējusi Alisai Gaļļamovai. 2003. gadā Atēnās kopā ar Nino Hurcidzi dalījusi trešo vietu starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā Acropolis aiz Jeļenas Dembo un Margaritas Voiskas.
Par panākumiem turnīros FIDE 1998. gadā Štraubei piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Alberts Brambats
Alberts Brambats (1884—1943) bija latviešu kara ārsts, Latvijas armijas Apgādes pārvaldes Sanitārās daļas priekšnieks, ārsts ģenerālis (1938).
Dzīvesgājums
Dzimis 1884. gada 15. maijā Mujānu pagasta Tilgaļos. Mācījās Valmieras draudzes skolā, Rīgas Nikolaja ģimnāzijā un Tērbatas Tretnera privātģimnāzijā. Studēja Tērbatas Universitātes Medicīnas fakultātē, 1911. gadā sāka strādāt par Palsmanes draudzes ārstu. Sākoties Pirmajam pasaules karam, A. Brambatu 1914. gadā iesauca Krievijas impērijas armijā. Viņš bija 95. kājnieku pulka jaunākais ārsts, 1915. gadā 104. evakuācijas punkta ārsts Valmierā un Rževā, 1916. gadā evakuācijas punkta galvenā ārsta palīgs. 1918. gada janvārī A. Brambats atstāja dienestu un turpināja ārsta darbu Valmierā, bet vēlāk Rīgas 2. slimnīcā.
1919. gada 4. augustā A. Brambats brīvprātīgi iestājās Latvijas armijā un kļuva par Sanitārās pārvaldes priekšnieka palīgu. 1919. gada decembrī A. Brambatam apstiprināja pulkveža-leitnanta dienesta pakāpi, bet 1920. gada novembrī – ārsta pulkveža dienesta pakāpi. 1933. gadā A. Brambatu iecēla par Apgādes pārvaldes Sanitārās daļas un kara sanitāro priekšnieku, 1936. gadā – par kara sanitāro priekšnieku Kara sanitārajā inspekcijā. 1938. gadā piešķīra ārsta ģenerāļa dienesta pakāpi. 1939. gadā A. Brambats kļuva par Sarkanā Krusta biedru.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada oktobrī A. Brambatu atvaļināja no dienesta un viņš strādāja Rīgas pilsētas 5. poliklīnikā. 1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā A. Brambatu apcietināja un izsūtīja uz Maskavu, kur viņam piesprieda 5 gadus ieslodzījumā. 1943. gadā gājis bojā Soļikamskas soda nometnē.
Apbalvojumi
Savas militārās karjeras laikā A. Brambats saņēma Latvijas 3. un 4. šķiras Triju Zvaigžņu ordeni, 2. šķiras Viestura ordeni, Aizsargu Nopelnu krustu, Igaunijas Sarkanā Krusta goda zīmi, Krievijas 2. un 3. šķiras Sv. Staņislava ordeni, 3. šķiras Sv. Annas ordeni.
Manuels Pellegrīni
Manuels Pellegrīni (es, dzimis ) ir Čīles futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā. Kopš 2020. gada Pellegrīni ir Spānijas La Liga kluba Real Betis galvenais treneris.
Savu trenera karjeru Pellegrīni sāka vairākos Dienvidamerikas klubs Čīlē, Ekvadorā un Argentīnā. 2004. gadā Pellegrīni kļuva par Villarreal CF galveno treneri. 2009. gadā Pellegrīni noslēdza divu gadu līgumu ar Madrides "Real", kur gan pirmajā sezonā finišēja otrajā vietā un tika atlaists. Nākamās trīs sezonas Pellegrīni vadīja citu Spānijas komandu Málaga. 2013. gadā viņš tika apstiprināts par Anglijas Premjerlīgas komandas Manchester City galveno treneri. Pellegrīni vadībā, komanda 2013.—2014. gada sezonā izcīnīja Premjerlīgas čempionu titulu. 2017. gadā, pēc līguma beigām, Pellegrīni pameta Manchester City. Vēlāk viņš divus gadus trenēja Ķīnas komandu Hebei China Fortune, bet 2018. gadā atgriezās Anglijā un pievienojās West Ham United. 2019. gada decembrī viņš tika atlaists, komandai esot tikai 17. vietā. 2020. gadā Pellegrīni kļuva par Real Betis galveno treneri.
Trenera karjera
Universidad Católica
LDU Quito
River Plate
Villarreal
Bērnu klīniskā universitātes slimnīca
BKUS Torņakalna slimnīca
Rīgas Lielās ģildes vecākais Džeimss Armitsteds (1826–1879) savā testamentā pilsētai novēlēja 500 000 rubļu lielu kapitālu, ko piešķīra bērnu slimnīcas būvei Torņakalnā Jelgavas šosejas malā iepretī vecajām Šmita eļļas dzirnavām. Projektu izstrādāja Rīgas pilsētas galvenais arhitekts Reinholds Šmēlings, 1895. gada 10. jūnijā sākās būvdarbi, un 1899. gada 20. septembrī (2. oktobrī pēc jaunā stila) atklāja Džeimsa Armitsteda Rīgas bērnu slimnīcu (James Armisteadsches Kinderkrankenhaus Riga) ar 116 gultām un ambulanci. Slimnīcā bija iekšķīgo slimību, ķirurģiskā, šarlaka, difterijas, infekciju slimību nodaļas, izolators. Slimnīca sastāvēja no pārvaldes mūra ēkas, sešām ķieģeļu, kā arī trim koka vienstāvu ēkām. Bērnu slimnīcas pirmais direktors un iekšķīgo un infekcijas slimību nodaļu virsārsts bija Johans Bernhards Švarcs, bet ķirurģiskās nodaļas virsārsts Pauls Klemms. No 1919. gada slimnīcas direktors bija Andrejs Priedkalns. 1922. gada janvārī divas slimnīcas nodaļas ar 60 gultām nodeva LU Medicīnas fakultātes Bērnu klīnikas pārvaldībā, par klīnikas vadītāju kļuva profesors Eduards Gartjē. No 1923. gada slimnīcas direktors bija Augusts Pētersons, no 1925. gada Jēkabs Nīmanis, vēlāk Artūrs Plūme. Pēc Otrā pasaules kara slimnīcas nosaukums bija Rīgas pilsētas Bērnu klīniskā slimnīca, par Bērnu slimību katedras vadītāju strādāja Gedimins Ebels. 1965. gadā slimnīca no Rīgas pilsētas pakļautības pārgāja Veselības aizsardzības ministrijas pārziņā un tika pārdēvēta par Republikas Bērnu klīnisko slimnīcu. 1972. gadā uzcēla daudzstāvu korpusu 400 gultām. 1995. gada 30. augustā ar Ministru kabineta rīkojumu slimnīcu nodeva Latvijas Medicīnas akadēmijas valdījumā, bet 1999. gada beigās to atkal atvienoja, jo 1998. gada nogalē bija atjaunota LU Medicīnas fakultāte un tai nebija savas klīniskās bāzes. 2004. gada 2. decembrī tai pievienoja "Bērnu klīnisko slimnīcu Gaiļezers", bet 2006. gadā "Rehabilitācijas slimnīcu Ogre". Kardioķirurgs Aris Lācis veica cilmes šūnu transplantāciju sirds muskulī zīdainim.
BKUS slimnīca "Gaiļezers"
Rīgas pilsētas I bērnu slimnīca savu darbu uzsāka 1981. gada 1. martā. Slimnīca celta, plānojot 406 gultu vietas bērniem līdz 15 gadu vecumam, sakarā ar bērnu nozokomiālo infekciju pieaugumu Rīgā. 1982. gadā slimnīca kļuva par Rīgas Medicīnas institūta Ārstniecības fakultātes 2. Bērnu slimību katedras klīnisko bāzi. 1986. gadā Valsts bērnu klīniskās slimnīcas Gaiļezers sastāvā izveidoja Republikānisko medicīniski ģenētisko konsultāciju, ko 1994. gadā pārveidoja par Valsts medicīniskās ģenētikas centru.
BKUS Ogres rehabilitācijas nodaļa
Bērnu sanatoriju "Ogre" Rīgas centrālā slimokase nolēma celt trūcīgajiem iedzīvotājiem 1920. gados. Par piemērotāko vietu tika izvēlēta Ogre, tās labvēlīgā klimata, tīrā gaisa un Rīgas tuvuma dēļ. 1926. gadā likts pamatakmens sanatorijas ēkai. Sanatorija tika atklāta 1927. gada jūlijā un kalpo bērnu atveseļošanai.
Bērnu slimnīcas fonds
2001. gadā tika izveidots Bērnu slimnīcas fonds, kas nodarbojas ar Bērnu slimnīcas attīstību.
2015. gada decembrī uzņēmums Mikrotīkls veica 1 miljonu eiro lielu ziedojumu Bērnu slimnīcas fondam. Tas ir līdz šim lielākais saņemtais ziedojums Bērnu slimnīcas attīstībai.
2021. gadā MikroTik līdzīpašnieks Džons Tallijs (John Tully) apņēmies ziedot BKUS 20 miljonus eiro.
Krokodili
Krokodili var būt:
Krokodilu dzimta
Krokodilu dzimta (Crocodylidae) ir krokodilu kārtas dzimta. Mūsdienās ir sastopamas tikai 13 krokodilu dzimtas sugas, kas ietilpst divās ģintīs — īsto krokodilu un struppurna krokodilu ģintīs. Pārējās krokodilu dzimtas ģintis ir izmirušas. Garākais no krokodilu dzimtas dzīvniekiem ir sālsūdens jeb šķautņgalvas krokodils (Crocodylus porosus), kura garums var sasniegt pat 6 metrus, savukārt Nīlas krokodils ir viens no cilvēkam visbīstamākajiem (viens no slavenākajiem krokodiliem ir Gustavs). Tie apdzīvo galvenokārt Āfrikas, Amerikas, Āzijas un Austrālijas tropu un subtropu reģionus.
Iedalījums
Krokodilu dzimta sīkāk dalās 2 apakšdzimtās:
† — apakšdzimta vai ģints ir izmirusi.
Agrāk pie krokodilu dzimtas pieskaitīja arī gaviālkrokodilu apakšdzimtu (Tomistominae), bet tagad tā pieder gaviālu dzimtai.
Pavasara iela (Viesīte)
Pavasara iela ir 350 m gara iela Viesītē. Iela klāta ar grants segumu. Ielas sākumā atrodas pilsētas ūdenstornis. Pārsvarā ielā ir mazstāvu savrupmāju apbūve, izņemot divas piecstāvu daudzdzīvokļu mājas, kas celtas kā lielākie dzīvokļu nami pilsētā. Viens no tiem šobrīd ir grausts. Aiz daudzstāvu mājām kvartāla vidū atrodas bērnudārzs "Zīlīte", kas faktiski atrodas pie Dārza ielas, lai gan piešķirtā adrese ir Pavasara ielā.
Airītes
Airītes var būt:
Griķi
Griķi var būt:
Avīžpuika
Reportieris Vords Jansens atgriežas savā dzimtajā pilsētā, lai izmeklētu lietu, kas saistīta ar nāvessodam nolemtu ieslodzīto.
Padegu strauts
Padegu strauts ir Īslīces labā krasta pieteka Bauskas novadā uz dienvidrietumiem no Viesturiem. Tek rietumu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Īslīcē augšpus Melanšu kapiem.
Apātija
Apātija ir sajūtu, emociju, interešu trūkums. Tas ir psiholoģisks stāvoklis, kas izpaužas kā vienaldzība vai emociju, piemēram, nemiera, motivācijas vai aizraušanās, apspiešana. Apātijas gadījumā cilvēks savu stāvokli nejūt kā nepatīkamu, taču apātija var novest pie mazkustīguma un prieka un interešu pilnīga zuduma.
Visi cilvēki reizēm izjūt apātiju, un tā ir dabiska reakcija uz vilšanos, nomāktību un stresu — apātija ir veids, kā atslēgties no šīm negatīvajām jūtām. Šāda veida apātija parasti ir jūtama tikai īstermiņā, bet dažreiz tā var kļūt par ilgstošu vai pat mūža stāvokli, kas bieži noved pie dziļākām sociālajām un psiholoģiskām problēmām.
Pataloģiska apātija visbiežāk izveidojas sakarā ar smagām centrālās nervu sistēmas slimībām vai funkcionāliem nervu sistēmas traucējumiem, piemēram, no Alcheimera slimības, Parkinsona slimības, un psihiskiem traucējumiem, piemēram, šizofrēnijas.
88. Kinoakadēmijas balva
88. Kinoakadēmijas balvas tika pasniegta Dolby teātrī, Losandželosā. Balvu pasniedza Kino mākslas un zinātnes akadēmija labākajām 2015. gada filmām divdesmit četrās kategorijās. ASV ceremoniju pārraidīja ABC kanāls. Ceremoniju vadīja Kriss Roks un šī bija jau otrā reize, kad viņš vadīja ceremoniju, pirmā bija 2005. gadā.
Uzvarētāji un nominanti
Semjuela Goldvina teātrī Beverlihilsā, Kalifornijā, tika paziņoti 88. Kinoakadēmijas balvas nominanti. Nominantus paziņoja kinorežisori Giljermo del Toro un Ans Lī, Kinoakadēmijas prezidente Šerila Būna Aizeksa un aktieris Džons Krasinskis. Filma "Cilvēks, kurš izdzīvoja" kopsummā ir izvirzīta balvai 12 nominācijās, bet "Trakais Makss: Skarbais ceļš" — 10 nominācijās. Jau otro gadu pēc kārtas Alehandro Gonsalesa Injaritu režisētā filma ir saņēmusi visvairāk nomināciju.
Balvu ieguvēji
Uzvarētāji atrodas saraksta augšgalā un ir izcelti treknrakstā.
Kinoakadēmijas goda balvas
notika 7. Governors Awards ceremonija, kuras laikā balvas saņēma:
Informācija par ceremoniju
Pēc kritiskām atsauksmēm par 87. Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas ceremoniju Nīls Merons un Kreigs Zeidans paziņoja, ka neproducēs nākamo ceremoniju, kas būtu jau ceturtā pēc kārtas. Neilgi pēc tam aktieris Nīls Patriks Heriss paziņoja, ka nevēlētos vēl kādreiz vadīt balvas pasniegšanas ceremoniju. Atkārtoti ievēlētā Amerikas Kinoakadēmijas prezidente Šerila Būna Aizeksa, 2015. gada septembrī nolīga Deividu Hillu un Redžinaldu Hadlinu nākamās ceremonijas producēšanai. Dienu vēlāk kā viņi tika nolīgti par producentiem, Hills paziņoja, ka ceremonijai būs divi vadītāji. Tomēr 2015. gada oktobrī, par vienīgo 88. Kinoakadēmijas ceremonijas vadītāju tika pieteikts aktieris un komiķis Kriss Roks.
GSAT-29
GSAT-29 ir Indijas GSAT sistēmas sakaru pavadonis. Tas ģeostacionārajā orbītā palaists 2018. gada novembrī. Pavadoni izgatavojusi un apkalpo Indijas Kosmosa pētījumu organizācija (ISRO). Tas paredzēts sakaru pakalpojumiem Indijā un jaunu tehnoloģiju izmēģināšanai.
Kosmiskā aparāts izgatavots uz platformas I-3K bāzes ar starta masu 3423 kg. Tam resursi paredzēti 10 gadu darbībai. GSAT-29 uzstādīti Ku un Ka joslas raidītāji. Pavadonī bija uzstādīts arī eksperimentālas iekārtas, ko plānots izmantot nākotnes kosmiskajos aparātos:
GSAT-29 tika palaists 11:58 UTC ar nesējraķeti GSLV Mk.III (lidojums D2) no Satiša Dhavana kosmosa centra 2. palaišanas laukuma.
Pavadonis tika novietots ģeostacionārajā orbītā punktā 55° austrumu garuma.
Trents Aleksandrs-Arnolds
Trents Aleksandrs-Arnolds (en; dzimis ) ir Anglijas futbolists, aizsargs, Anglijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2016. gada spēlē Anglijas Premjerlīgas kluba Liverpool FC sastāvā.
Sasniegumi
Liverpool
Individuālie sasniegumi
Tatārijas griķis
Tatārijas griķis (la) ir augu suga sūreņu dzimtā. Savvaļā tā ir sastopama Āzijā, no Sibīrijas līdz Himalajiem, taču ir plaši ieviesusies ārpus pamatareāla, tostarp Latvijā, kur to var sastapt uz dzelzceļiem un nezālienēs.
Salīdzinājumā ar sējas griķiem, Tatārijas griķi ir rūgtāki un satur vairāk rutīna. Tie satur arī citas bioaktīvas vielas, piemēram, flavonoīdus, fenolskābes, 2-hidroksibenzilamīnu un kvercitrīnu.
Tatārijas griķi tika domesticēti Austrumāzijā, un tie tiek kultivēti arī Eiropā un Ziemeļamerikā. Lai gan Rietumu pasaulē Tatārijas griķi ir mazāk pazīstams ēdiens, tie tiek lietoti uzturā Himalaju reģionā, kā arī citur dienvidrietumu Ķīnā, piemēram, Sičuaņas provincē. Augs ir kultivēts daudzviet pasaulē; tomēr, ja to konstatē starp citām kultūrām, to uzskata par nezāli.
Apraksts
Tatārijas griķis ir viengadīgs, 20—65 cm garš lakstaugs ar kailu, stāvu un zarojošus stublāju, kurš parasti ir zaļā krāsā. Lapas uz stublāja ir izvietotas pamīšus. Tās ir ar kātu, veselas, trīsstūraini bultveida, aptuveni 3—8 cm platas — tikpat platas, cik garas vai mazliet platākas. Lapas plātnes mala ir gluda, gals ir smails, pamats bultveida. Turzīte īsa. Ziedi ir izvietoti blīvās ķekarveida ziedkopās stublāja un zaru galā un augšējo lapu žāklēs. Apziednis ir vienkāršs, piecdaļīgs, zaļgans, aptuveni 0,15—0,25 cm garš. Auglis ir tumšbrūns, trīsšķautņains riekstiņš ar strupām, krokainām šķautnēm. Zied no jūnija līdz augustam.
No sējas griķiem atšķirams pēc zaļganiem (nevis baltiem vai iesārtiem) ziediem, tā riekstiņi ir krokaini un strupi šķautņaini, nevis gludi ar līdzenām, asām šķautnēm.
Staņislavs Sosabovskis
Staņislavs Sosabovskis (dzimis, miris ) bija poļu brigādes ģenerālis. Militārā dienestā kopš 1913. gada. Pazīstams kā Polijas emigrācijas valdības Londonā organizētās 1. poļu desanta brigādes (1 Samodzielna Brygada Spadochronowa) komandieris Arnemas kaujas laikā 1944. gada septembrī.
Vennemars fon Firstenbergs
Vennemars fon Firstenbergs (de, dzimis pirms 1436. gada, miris pēc 1501. gada) bija Livonijas ordeņa brālis, Alūksnes komturs no 1474. līdz 1483. gadam. Valtera fon Pletenberga brālēns.
Cēlies no Arnsbergas. No 1436. līdz 1456. gadam darbojies Vesfālenē. Kaut kad pirms 1472. gada kļuva par Cēsu fogtu. No 1472. gada - Alūksnē, kur 1474. gadā kļuva par komturu. 15. gadsimta beigās pameta Livoniju un 1492. gadā kļuva par Vācu ordeņa pārstāvi Venēcijā.
Čolēnu dīķis
Čolēnu dīķis ir mākslīga ūdenskrātuve Cēsu novada Inešu pagasta austrumos, uz ziemeļrietumiem no Čolēniem.
Polar Music
Polar Music ir mūzikas ierakstu kompānija, kuru 1963. gadā dibināja Stigs Andersons kopā ar Bengtu Bernhāgu. Šīs ierakstu kompānijas klienti bija Zviedrijas popgrupa ABBA, Angnēta Feltskūga, Anni Frida Lingstade, Lena Andersone, Tomass Ledins un citi. Pašlaik kompānija pieder Universal Music Group, un tās galvenā mītne atrodas Stokholmā, Zviedrijā. 1989. gadā tika izveidota Polar Music balva, kuru pasniedz par izcilu muzikālo sasniegumu.
Vēsture
Polar Music 1963. gadā dibināja Stigs Andersons kopā ar draugu Bengtu Bernhāgu. Uzņēmuma pirmie mūziķi bija Hootenanny Singers, kuru sastāvā bija Bjērns Ulveuss. Polar vēlāk pievienojās popgrupa ABBA. 1989. gadā šo ierakstu kompāniju nopirka PolyGram, bet 1999. gadā — Universal Music Group, bet Polar Music International AB vēl likumīgi eksistē, un šī kompānija vēl joprojām ir ABBA dziesmu autortiesību īpašnieki.
Darbība ar grupu "ABBA"
ABBA darbības laikā Polar Music bija tikai neliels skandināvu uzņēmums, tāpēc Polar nevarēja atļauties darboties visā pasaulē, un bija tikai ABBA ierakstu uzņēmums Skandināvijas valstīs. Tāpēc grupas ieraksti tika licencēti dažādām citām ierakstu kompānijām vairākās valstīs, piemēram, Atlantic, Epic Records, Polydor un citām. Šīs licences atļāva citām ierakstu kompānijām izdot noteiktas dziesmas kā singlus, pat ja Polar Music tos neizdeva, kā arī modificēt singlu un albumu vāku attēlus. Licences tika atjauninātas ik pēc 3 gadiem, kas nozīmēja, ka laika posmā no 1989. līdz 1992. gadam tām vairs nebija šādas tiesības, jo licenču lietošanas termiņš bija beidzies.
2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss (en; fr) bija 64. ikgadējais Eirovīzijas dziesmu konkurss. Trešo reizi konkursa vēsturē tas notika Izraēlā, bet pirmo reizi Telavivas pilsētā, kas konkursu rīkoja pēc dziedātājas Netta uzvaras 2018. gada konkursā Lisabonā, Portugālē ar dziesmu Toy. Trīs šovus vadīja Erezs Tals un Bara Refaeli, kā arī Asī Azārs un Lūsija Ajūba, kas bija green room vadītāji.
Konkursā piedalījās 41 valsts. Bulgārija un Ukraina izstājās no konkursa pirms tā sākuma.
Pusfināli notika un, savukārt fināls —.
Konkursā uzvarēja Dankans Lorencs ar dziesmu Arcade no Nīderlandes.
Tatārijas balodene
Tatārijas balodene (la) ir amarantu dzimtas suga, kura ir sastopama Āzijas vidū un rietumu daļā. Eiropā, tostarp Latvijā, tas ir adventīvs (ievazāts) augs. Atsevišķi eksemplāri un grupas aug uz dzelzceļiem un nezālienēs.
No balandām (Chenopodium) atšķirama pēc nodalītiem vīrišķajiem un sievišķajiem ziediem (nevis ziedi divdzimumu).
2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
Norises vieta
Izraēla iespēju rīkot Eirovīzijas dziesmu konkursu trešo reizi tā vēsturē izcīnīja pēc Netta uzvaras ar dziesmu Toy 2018. gada konkursā.
Expo Tel Aviv ir izstāžu un kongresu centrs, kura 2. paviljonā, kas ir ar 7 300 cilvēku ietilpību un tika atklāts janvārī, notiks konkurss. Centrs ir dažādu pasākumu, piemēram, koncertu, izstāžu, tirgu un konferenču norises vieta. Tur atrodas 10 zāles un paviljoni, kā arī liela ārpustelpu zona. 2. paviljonā noticis 2018. gada Eiropas čempionāts džudo.
Kandidātpilsētas
Izraēla oficiāli tika paziņota kā konkursa rīkotājvalsts un IPBC formāli atklāja rīkotājpilsētu kandidēšanas procesu. Izraēlas ministrs Mihaels Orens, kurš cieši strādā ar premjerministru Benjaminu Netanjahu, paziņoja, ka Jeruzalemei nav pietiekamo resursu, lai varētu rīkot konkursu, un visticamāk Telaviva būtu konkursa rīkotājpilsēta. Īsi pēc tam, ziņas, ka Izraēlas valdība nedos 12 miljonu eiro lielu aizdevumu IPBC, lai varētu segt rīkošanas izmaksas, kā arī nodrošinātu drošību. Kompromiss tika sasniegts, kas noteica, ka pārraidītājam būs jāapmaksā šie 12 miljoni, kamēr Finanšu ministrija segs izdevumus, ja radīsies kādi sarežģījumi. Kandidātpilsētas Telavivas mērs paziņoja to, ka pilsēta būtu gatava maksāt Expo Tel Aviv telpu īri pati, ja tā tiktu izvēlēta kā rīkotājpilsēta.
Telaviva kopā ar norises vietu Expo Tel Aviv tika paziņota kā 2019. gada konkursa rīkotājpilsēta.
Rīkotājs Galvenie kandidāti
Eirovīzijas ciemats
Eirovīzijas ciemats ir oficiāla Eirovīzijas dziesmu konkursa fanu un sponsoru zona konkursa norises laikā, kur uzstājas vairāki mākslinieki, bet tiešraides šovu laikā šeit tiek pārraidīts konkurss.
Vadītāji
IPBC paziņoja, ka konkursa trīs šovus vadīja 4 vadītāji: televīzijas raidījumu vadītājs Erezs Tals un supermodele Bara Refaeli, kas bija galvenie konkursa vadītāji, kā arī Asī Azārs un Lūsija Ajūba, kuri bija green room vadītāji.
Pusfināla sadalījuma izloze
Izloze, kas nosaka, kura no dalībvalstīm piedalīsies kurā pusfinālā notika plkst. 18:00 Telavivas mākslas muzejā. Valstis, kuras piedalīsies pusfinālos tika sadalītas 6 grupās, balstoties uz iepriekšējo gadu balsošanas rezultātiem, lai samazinātu tā saukto "kaimiņu balsošanu", nodrošinot godīgākus konkursa rezultātus. Vēl izlozē tika noskaidrots, kuras valstis no "lielā sešinieka" balsos katrā no pusfināliem. Izlozi vadīja divi no konkursa vadītājiem — Asī Azārs un Lūsija Ajūba. Tā sastāvēja arī no vienas no Eirovīzijas tradīcijām — iepriekšējā gada rīkotājpilsētas Lisabonas mēra konkursa rīkošanas stafetes nodošana Telavivas mēram.
Dalībvalstis
EBU paziņoja, ka konkursā piedalīsies 42 valstis, bez Bulgārijas, kas no konkursa izstājās finansiālu apsvērumu dēļ.
Ukraina paziņoja, ka strīdu ap nacionālo atlasi dēļ izstājas no dalības konkursā, kas nozīmē, ka konkursā piedalījās 41 valsts.
Pirmais pusfināls
Sākotnēji arī Ukraina tika izlozēta piedalīties pirmajā pusfinālā, taču vēlāk tā izstājās no konkursa.
Filidora aizsardzība
Filidora aizsardzība ir šaha atklātne, kas sākas ar gājieniem: '''1. e2-e4 e7-e5 2. Zg1-f3 d7-d6'''.
Tā pieder pie atklātām atklātnēm un tai ir piešķirts Šaha atklātņu enciklopēdijas kods C41.
Stratēģiskā ideja
Atklātnes stratēģiskā ideja: melnie cenšas nodrošināt bandinieka e5 drošu aizsardzību, bet iegūst saspiestu pozīciju. Baltiem ir brīvāka spēle un plašas iespējas aktīvai darbībai. Mūsdienu praksē šo aizsardzību lieto reti.
Atklātnes kļūda
Abām pusēm kļūdaini spēlējot, ir iespējams tā saucamais Legala mats: '''1. e2-e4 e7-e5 2. Zg1-f3 d7-d6 3. Lf1-c4 Lc8-g4 4. Zb1-c3 Zb8-c6 5. Zf3xe5?? Lg4xd1?? 6. Lc4xf7+ Ke8-e7 7. Zc3-d5#''' (skat. diagrammu).
2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
Pirmais pusfināls
Pusfinālā uzvarēja Austrālija ar 261 punktu, tai sekojot Čehijai un Islandei.
Otrais pusfināls
Otrais pusfināls notika plkst. 22:00, Latvijā konkursu tiešraidē pārraidīja LTV1 kanālā. Pusfinālā piedalījās 18 valstis, tai skaitā Latvija. Šīs valstis kopā ar Itāliju, Lielbritāniju un Vāciju arī balsoja šajā pusfinālā.
Pēc Šveices pārraidītāja SRF pieprasījuma, valsts automātiski piedalījās otrajā pusfinālā.
Žanis Blumbergs
Žanis Blumbergs (1889-1938) bija latviešu strēlnieku virsnieks, vēlāk padomju militārais darbinieks. Pirmā pasaules kara un Krievijas pilsoņu kara dalībnieks, Sarkanās armijas divīzijas komandieris.
2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
Otrais pusfināls
Pusfinālā uzvarēja Nīderlande ar 280 punktiem, tai sekojot Ziemeļmaķedonijai un Zviedrijai.
1612. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1612. gada notikumi Latvijā''', kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā, bet Vidzemes un Latgales vēsturiskās zemes Pārdaugavas Livonijas hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, kurš nebija pakļauts Kurzemes hercogistei. Šajā laikā pēc pamiera nolēgšanas bija pierimis Poļu-zviedru karš starp Polijas-Lietuvas kopvalsts un Zviedrijas karalistes karaspēkiem.
Žanis Blumbergs
Dzīvesgājums
Kopš 1918. gada jūnija piedalījās Krievijas pilsoņu kara cīņās kā 2. Latviešu strēlnieku divīzijas 3. brigādes komandieris. 1918. gada septembrī piedalījās Kazaņas ieņemšanā, pēc Pētera Slavena iecelšanas par Dienvidu frontes pavēlnieku viņš no 1918. gada 20. oktobra līdz 1919. gada 5. aprīlim komandēja Austrumu frontes 5. armiju, kas piedalījās cīņās pret Kolčaka vadīto karaspēku Tatarstānas un Baškīrijas teritorijā.
2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
Fināls
Fināls notika plkst. 22:00, Latvijā konkursu tiešraidē pārraidīja LTV1 kanālā. Finālā piedalījās 26 valstis — 20, kas kvalificējušās no pusfināliem, un 6, kas finālam kvalificējas automātiski. Finālā varēja balsot visas konkursa dalībvalstis, ieskaitot Latviju.
Žanis Blumbergs
Dzīvesgājums
Kad 1919. gada aprīlī sākās Somijas karaspēka uzbrukums Oloņecas virzienā, Žanis Blumbergs tika nozīmēts par Ziemeļrietumu frontes 7. armijas komandiera vietnieku un Ziemeļu grupas komandieri. 7. armijas sastāvā atradās arī Latvijas armijas karaspēka grupa (Армейская группа войск Латвии). 1919. gada jūlijā Sarkanā armija piespieda somus atkāpties no Karēlijas austrumu daļas. 1919. gada vasarā pārcelts uz Dienvidu frontes 13. armiju, komandēja 42. strēlnieku divīzijas 2. brigādi. 1920. gadā komandēja 42. strēlnieku divīzijas 124. un 126. brigādi, piedalījās kaujās Ukrainā un Krimā. Pēc kara beigām līdz 1922. gadam mācījās Sarkanās armijas Kara akadēmijas Augstākajos akadēmiskajos kursos. 1921.—1923. gadā bija 1. strēlnieku divīzijas komandieris un Sarkanās armijas karaskolu pārvaldes inspektors. 1924.—1926. gadā 11. strēlnieku korpusa komandieris, vēlāk Sarkanās armijas inspektors (1926—1929) un Karēlijas nocietinātā rajona komendants (1930—1932). Vēlāk strādāja par Sarkanās armijas Kara inženieru akadēmijas operatīvi-taktiskā cikla vadītāju un no 1933. gada stratēģijas un taktikas katedras vadītāju un komandieru fakultātes priekšnieku. 1936. gadā darbojās Sarkanās armijas karaskolu pārvaldē, 1937. gadā bija Sarkanās armijas kājnieku daļu inspektora vietnieks.
2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
Fināls
Finālā uzvarēja Nīderlandes pārstāvis Dankans Lorencs ar dziesmu Arcade ar 492 punktiem, tai sekojot Itālijai un Krievijai.
Žanis Blumbergs
Dzīvesgājums
Lielā terora laikā viņu 1937. gada 13. decembrī apcietināja un 1938. gada 26. aprīlī piesprieda nāves sodu "par piedalīšanos pretpadomju teroristiskā organizācijā", ko izpildīja tajā pašā dienā. Aprakts Komunarkas masu kapos.
Saldus saule (dziesma)
"Saldus saule" ir Ērika Ķiģeļa dziesma ar Māra Čaklā vārdiem, ko izpildīja grupa "Līvi".
1977. gadā laikraksts „Cīņa” publicēja Čaklā dzejoli „Saldus saule”, kurā izskanēja poētisks cildinājums savai dzimtajai pilsētai. 1984. gada laikraksta „Padomju Jaunatne” mūzikas lappusē „Diskoklubs” bija publicētas Ērika Ķiģeļa dziesmas „Saldus saule” notis. 1986. gadā to iekļāva „Līvu” pirmajā lielajā skaņuplatē „Iedomu pilsēta”, bet 1997. gadā albumā „Bailes par ziņģēm” Aivara Brīzes dziedājumā.
2018. gadā "Saldus saule" ieguva 64. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.
Lauku iela (Viesīte)
Lauku iela ir viena no Viesītes pilsētas ielām. Tā ir šaura 90 m gara ieliņa pilsētas ziemeļos, kurā ir tikai viena adrese. Iela sākas kā Ezera ielas turpinājums aiz līkuma, kas rada neskaidrības par precīzu ielas sākumu. Beidzas pie kādreizējās dzelzceļa līnijas Viesīte-Daudzeva, kas tagad ir Paula Stradiņa iela.
Ielu savienojumi
Lauku iela ir savienota ar šādām ielām:
Den Vilda
"Den vilda" ir ar ziemu saistīta zviedru grupas One More Time dziesma, kuras autors ir Pēters Grenvalls. Dziesma 1996. gadā uzvarēja Melodifestivalen nacionālajā atlasē, kas deva iespēju pārstāvēt Zviedriju 1996. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā, kas notika Oslo, Norvēģijā.
Dziesma tika izpildīta ar kārtas numuru 23. (pēdējā dziesma konkursā). Balsošanas noslēgumā tā bija ieguvusi 100 punktus un ieņēma 3. vietu. Dziesma arī ieguva 7. vietu Zviedrijas singlu topā.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Jēkabpils novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Jēkabpils novadā.
Real Club Deportivo Mallorca
Real Club Deportivo Mallorca, biežāk zināms kā RCD Mallorca vai vienkārši "Mallorca", ir Spānijas futbola klubs no Palmas pilsētas Maļorkas salā. Klubs dibināts 1916. gadā. Pašlaik spēlē Spānijas Pirmajā divīzijā jeb La Liga. Augstākais sasniegums tika sasniegts 1998.—1999. un 2000.—2001. gada sezonās, kad izcīnīja trešo vietu La Liga. 2003. gadā izcīnīja Spānijas Karaļa kausu.
Rava-Ruska
Rava-Ruska ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā Žovkvas rajonā. Netālu no pilsētas - robežpunkts ar Poliju.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1455. gadā. Ietilpa Žečpospolitā. 1698. gada augustā šeit tikās Krievijas cars Pēteris I un Polijas karalis Augusts II Stiprais, lai vienotos par sadarbību pret Zviedriju. Tikšanās noveda pie Preobraženskas līguma parakstīšanas 1699. gadā, un Ziemeļu kara sākuma. Savukārt 1704. gadā šeit tikās Zviedrijas karalis Kārlis XII un Polijas karalis Staņislavs Leščiņskis, lai koordinētu cīņu pret Krieviju. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.
Sākoties Pirmajam pasaules karam, no 1914. gada 3. septembra līdz 11. septembrim ap pilsētu notika Ravas-Ruskas kauja, kurā Krievijas karaspēks sakāva Austroungārijas spēkus. Pēc Pirmā pasaules kara Rava-Ruska tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Šeit darbojās robežsargu skola (Centralna Szkola Straży Granicznej). Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, pilsētā ienāca padomju karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Ravu-Rusku ieņēma vācieši. Pilsētas ebreju iedzīvotāji tika iznīcināti holokaustā.
Pēc Otrā pasaules kara Rava-Ruska iekļāvās PSRS, un ietilpa tajā līdz Ukrainas valsts neatkarības nodibināšanai 1991. gadā.
Evora
Evora (pt) ir sena pilsēta Portugāles dienvidaustrumos, Alentežus reģiona vēsturiskais centrs. 1986. gadā Evoras vecpilsēta tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Pilsēta bija apdzīvota vēl pirms romiešu iekarojumiem, bet Senās Romas laikā tā attīstījās kā municipija Ebora Liberalitas Julia. Par Evoras "zelta laikiem" tiek uzskatīts 15. gadsimts, kad tā bieži bija Portugāļu karaļa rezidence. Mūsdienās vecpilsētu raksturo gaišas, azuležu rotātas mājas, celtas no 16. līdz 18. gadsimtam. Evoras arhitektūra ietekmējusi Brazīlijas arhitektūras attīstību.
2027. gadā Evora kopā ar Liepāju būs Eiropas kultūras galvaspilsēta.
Mallorca
Mallorca var būt:
2013. gada Tour de France
2013. gada Tour de France bija 100. Tour de France velobrauciens, kas norisinājās no līdz. Tūre sākās Porto-Vekjo, Korsikā, un noslēdzās Elizejas laukos, Parīzē. Jubilejas velobrauciens bija pirmā reize kopš 2003. gada, kad viss velobrauciens notika Francijā. Šajā gadā notika 21 posms, kuru kopējais garums bija 3404 kilometri.
2013. gada Tour de France piedalījās 22 komandas un 198 riteņbraucējs. Šajā gadā velobraucienā piedalījās un finišēja arī Gatis Smukulis, kļūstot par piekto Latvijas riteņbraucēju, kas startējis šajā velobraucienā.
Kā jau tika prognozēts, par velobrauciena uzvarētāju kļuva Lielbritānijas riteņbraucējs Kriss Frūms no Team Sky. Otro gadu pēc kārtas labākais bija britu riteņbraucējs, kurš to izdarīja ar lielu pārsvaru, velobrauciena vadībā izvirzoties jau 8. posmā. Otrajā vietā palika Kolumbijas sportists Nairo Kintana (Movistar Team), kurš kopvērtējumā zaudēja vairāk kā 4 minūtes, toties velobrauciena noslēgumā kļuva par "Kalnu karali" un par labāko sportistu jauno braucēju ieskaitē. Kopvērtējumā trešais palika Spānijas sportists Hoakims Rodrigess (Team Katusha). Labākā sprintera zaļo kreklu otro gadu pēc kārtas ieguva Peters Sagans (Slovākija, Cannondale), kurš apsteidza britu sprinteri Marku Kevendišu (Omega Pharma-Quick Step). M. Kevendišam pēc šī gada sacensībām bija jau 25 posmu uzvaras prestižākajā daudzdienu velobraucienā. Visvairāk uzvaras (4) šī gada sacensību atsevišķos posmos guva Vācijas sportists Marsels Kitels (Argos-Shimano). Komandu kopvērtējumā uzvarēja Dānijas komanda Team Saxo-Tinkoff, kuru pārstāvēja arī vairākkārtējais Tour de France uzvarētājs, bet par dopinga lietošanu diskvalifikāciju pārcietušais spānis Alverto Kontadors, kurš sacensības noslēdza 4. vietā.
Komandas
Kā visās UCI Pasaules tūres sacensībās, arī Tour de France tiek ielūgtas visas ProTeam komandas un tām ir pienākums piedalīties. Sacensībās piedalījās 19 ProTeam komandas, un organizatori ielūdza vēl trīs komandas (visas ir no Francijas), līdz ar to sacensībās piedalījās 22 komandas un 198 riteņbraucēji.
Komandas, kas piedalījās 2013. gada Tour de France:
Azovas — Melnās jūras novads
Azovas — Melnās jūras novads bija PSRS administratīva vienība, kas pastāvēja no 1934. gada 10. janvāra līdz 1937. gada 13. septembrim. Novada administratīvais centrs bija Rostova pie Donas.
1934. gada 10. janvārī Ziemeļkaukāza novads tika sadalīts divās daļās: rietumu daļā (Azovas — Melnās jūras novadā) un austrumu daļā, pašā Ziemeļkaukāza novadā, kura centrs bija Pjatigorska. Azovas — Melnās jūras novadā ietilpa Adigejas autonomais apgabals, Ziemeļu apgabals un tagadējā Krasnodaras novada un Rostovas apgabala teritorijas.
1937. gada 13. septembrī Azovas — Melnās jūras novads tika sadalīts Krasnodaras novadā ar centru Krasnodarā un Rostovas apgabalā ar centru Rostovā pie Donas.
Upele
Upele ir Sesavas labā krasta pieteka Jelgavas un Bauskas novados.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Kandavas novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Kandavas novadā.
Frīda Bokara
Frīda Bokara (dzimusi, mirusi ) bija franču dziedātāja, kas uzvarēja 1969. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā.
Frīda Bokara dzimusi Kasablankā, Marokā. 1964. gadā Bokara iesniedza dziesmu Autrefois franču Eirovīzijas dziesmu konkursa atlases žūrijai, bet šis viņas mēģinājums piedalīties konkursā bija nesekmīgs. Eirovīzijas dziesmu konkursā, kas notika Madridē, Spānijā, 1969. gadā, viņa pārstāvēja Franciju un izpildīja dziesmu "Un jour, un enfant" — Emīlijas Šternas mūzika un Edija Marna teksts. Viņas dziesma ieguva dalītu pirmo vietu kopā ar Nīderlandi, Apvienoto Karalisti un Spāniju. Bokara atjaunoja saikni ar Eirovīziju, piedaloties Francijas valsts finālā 1980. un 1981. gadā, tomēr viņa neuzvarēja Francijas Eirovīzijas dziesmu konkursa atlasēs. Viņa nomira 1996. gadā Parīzē 55 gadu vecumā no plaušu infekcijas.
Piebalga (stacija)
Piebalga ir slēgta dzelzceļa stacija līnijas Ieriķi—Abrene iecirknī Ieriķi—Gulbene. Piebalgas stacija atrodas Jaunpiebalgā, starp Gauju un autoceļu P33 (Gaujas ielu). Stacijas koka ēka tiek izmantota kā dzīvojamā ēka, joprojām saglabājies arī stacijas perons un saimniecības ēkas. No sarkaniem ķieģeļiem būvētā noliktavas ēka ir avārijas stāvoklī, atrašanās tajā ir bīstama. Ieriķu virzienā no stacijas pie "Tomiņu" mājām atrodas dzelzceļa tilts pār Gauju, mūsdienās to izmanto vietējie iedzīvotāji; pār tiltu iespējams arī pārbraukt ar automašīnu.
Vēsture
Piebalgas stacija (sākumā saukta Gauja) uzbūvēta kopā ar dzelzceļa līniju. 1918. gadā stacija pārdēvēta par Jaunpiebalgu, pēc 2 gadiem no jauna par Gauju, bet 1925. gadā par Piebalgu. 1926. gadā šeit uzbūvēta jauna stacijas ēka pēc arhitekta Pētera Federa projekta. Ēka nopostīta Otrā pasaules kara laikā. Pēc kara stacijas vajadzībām izmantoja koka ēku otrpus sliedēm. Piebalgas stacijā bija 2 sliežu ceļi un neliels sliežu atzars uz kokmateriālu krautuvi. 1989. gadā pie stacijas atklāts piemiņas akmens staļinisma represiju upuriem. 1999. gadā staciju slēdza kopā ar visu Ieriķu—Gulbenes līniju. 2009. gadā sliedes šeit demontētas.
Rāvi (upe)
Rāvi (en, ur, hi) ir 720 kilometrus gara Čenābas upes kreisā krasta pieteka Indijā un Pakistānā.
Kalēju iela (Viesīte)
Kalēju iela ir viena no vēsturiskajām Viesītes ielām. Tās garums ir 210 metri, klāta ar grants segumu. Ielā ir savrupmāju un vēsturisko mazstāvu īres namu apbūve.
Ielu savienojumi
Kalēju iela ir savienota ar šādām ielām:
Pārklenda (filma)
"Pārklenda" (en) ir 2013. gada vēsturiska drāma, kas balstīta uz Vinsenta Bugliosi romānu Four Days in November: The Assassination of President John F. Kennedy. Filmas režisors, kā arī scenārija autors ir Pīters Landesmans. Galvenās lomas atveido Zaks Efrons, Džeimss Bedžs Deils, Džekijs Ērls Heilijs, Toms Velings, Kolins Henkss, Deivids Harbors un Mārsija Geja Hārdena. Filmas pirmizrāde notika Venēcijas filmu festivālā.
Filmā tiek parādīti notikumi pēc Džona F. Kenedija noslepkavošanas.
Lastādija
Lastādija ir senais nosaukums Maskavas forštates apkaimes daļai starp Vecrīgu, Salu tiltu, Lāčplēša ielu un Rīgas-Daugavpils dzelzceļu.
Vēsture
Izveidojusies Daugavas krastmalā starp Rīgas pilsētas vaļņiem un Jāņavārtiem. Pirmoreiz minēta 1348. gadā kā laivinieku, plostnieku un tirgotāju apmetne, kur tika izkrautas un iekrautas dažādas preces. 15. gadsimtā izveidojās kuģu būvētava, kokzāģētava, pelnu dedzinātava, noliktavas, šķūņi un algādžu koka namiņi. Tās nosaukumu atvasina no vācu valodas vārda "krava" (die Last), vai arī no toreiz vairumtirdzniecībā lietojamās mērvienības lasta. Lastādijā darbojās pilsētas kaļķu ceplis un virvju darbnīca.
Valetudo (pavadonis)
Valetudo jeb Jupiters LXII ir viens no mazākajiem Jupitera ārējiem pavadoņiem. Līdzīgi kā Temisto un Karpo, Valetudo ir unikāls, grupām nepiederošs pavadonis.
Atklāšanas vēsture
Pavadoni atklāja Skots Šepards (Scott S. Sheppard) attēlā, kas tika uzņemts 2016. gada 9. martā Laskampanas observatorijā, Čīlē. Ziņojumu par atklāšanu publicēja 2018. gada 17. jūlijā, dodot pavadonim pagaidu apzīmējumu S/2016 J 2. Jau pirmajās publikācijās atklājuma autori pavadoņa apzīmēšanai izmantoja vārdu "Valetudo", par godu senās Romas veselības un higiēnas dievietei, Jupitera mazmazmeitai. 25. septembrī Starptautiskā Astronomijas savienība atzina atklājumu un piešķīra pavadonim numuru LXII. 2018. gada 3. oktobrī Valetudo vārds tika oficiāli apstiprināts.
Orbīta
Valetudo pilnu apgriezienu ap Jupiteru, vidēji 18,98mlj. km attālumā no tā, veic 533,3 dienās. Orbītas ekscentritāte ir 0,222.
Fiziskie parametri
Valetudo diametrs sastāda ap 1 kilometru. Tiek uzskatīts, ka ārējie pavadoņi pamatā sastāv no silikātu iežiem. Tādēļ tā blīvums tiek vērtēts ap 2,6 g/cm³.
Putnuzirnekļu dzimta
Putnuzirnekļu dzimta (Theraphosidae), arī tarantulu dzimta, ir putnēdājzirnekļu dzimta. Dzimtā ietilpst 11 apakšdzimtas, 148 ģintis un 1236 sugas. Vairākas putnuzirnekļu dzimtas sugas tiek turētas kā eksotiski mājdzīvnieki.
Niks Poups
Bijis Anglijas futbola izlases sastāvā 2018. gada FIFA Pasaules kausam.
Sasnieugmi
Individuālie sasniegumi
Altlandsberga
Altlandsberga (de) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Markas-Oderlandes apriņķī, Berlīnes austrumu pievārtē.
Vēsture
Pilsēta veidojusies slāvu apmetnes vietā ap 1230. gadu. Husītu nopostīta 1432. gadā. 1632. gadā pilnībā nodedzināta Trīsdesmitgadu kara laikā. Otrā pasaules kara beigās, 1945. gada aprīlī pie pilsētas atradās maršala Georgija Žukova politiskais štābs, un 1945. gada 30. aprīlī šeit no Maskavas ieradās vācu komunistu grupa Valtera Ulbrihta vadībā, kas vēlāk pārņēma Austrumvācijas pašvaldības vadību. Pēc Otrā pasaules kara Altlandsberga atradās VDR sastāvā.
Jozs Mikens
Jozs Mikens (, dzimis, miris ) bija mūsdienu Latvijā dzimis lietuviešu tēlnieks. Darbojies gan neatkarīgās Lietuvas, gan PSRS laikos. 1947. gada Staļina prēmijas ieguvējs un PSRS Tautas mākslinieks no 1961. gada. Jona Mikena un Akviles Mikenaites brālis.
Dzimis pie Aknīstes. No 1922. līdz 1926. gadam mācījās Kauņas mākslas skolā. Papildināja izglītību Parīzē. No 1931. gada — pedagoģiskā darbā. Pēc PSRS okupācijas darbi izteiktā sociālistiskā reālisma stilā. Citu darbu starpā izveidojis vienu no skulptūru grupām ("Skolu jaunatne") Zaļajam tiltam Viļņā.
Joza Mikena dzimtās mājas ir valsts nozīmes Latvijas vēstures piemineklis.
Josefina Pauleta
Biogrāfija
Vairākkārt pārstāvējusi Rumāniju Eiropas un Pasaules jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās. 2001. gadā izcīnījusi uzvaru Eiropas jauniešu šaha čempionātā meiteņu U12 vecuma grupā. 2002. gadā izcīnījusi zelta medaļu Eiropas jauniešu ātrā šaha čempionātā meiteņu U14 vecuma grupā. 2006. gadā bijusi otrā aiz Annas Gasikas Eiropas jauniešu šaha čempionātā meiteņu U18 vecuma grupā. Divas reizes izcīnījusi medaļas Eiropas komandu šaha čempionātā meiteņu U18 vecuma grupā: zeltu 2007. gadā un sudrabu 2006. gadā.