cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Priekules pagasts
Vēsture
1935. gadā Liepājas apriņķa Priekules pagasta platība bija 78 km² un tajā dzīvoja 1307 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Priekules un Sudmaļu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Priekules ciems ietilpa Priekules (1949—1959) un Liepājas (1959—2009) rajonos. Likvidēts 1951. gadā, tā teritorija pievienota Sudmaļu ciemam. Sudmaļu ciems likvidēts 1957. gadā, tā teritorija pakļauta Priekules pilsētai, izveidojot Priekules lauku teritoriju. Priekules lauku teritorijai 1960. gadā pievienoja Asītes ciema padomju saimniecības «Priekule» teritoriju. 1975. gadā no jauna izveidoja Priekules ciemu, tajā iekļaujot Priekules lauku teritoriju un daļu Gramzdas ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Priekules pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Priekules novadā. 2021. gadā Priekules novadu iekļāva Dienvidkurzemes novadā.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Saulaine, Kalnenieki, Mazgramzda, Audari, Asīte.
Horass Pernels Tatls
Horass Pernels Tatls (Horace Parnell Tuttle; dzimis, miris ) bija ASV astronoms.
Viņš pats un kopā ar citiem atklāja lielu daudzumu komētu, tai skaitā Tempela—Tatla komētu (izraisa Leonīdas) un Svifta—Tatla komētu (izraisa Perseīdas). Viņš atklājis arī periodiskās komētas: Tatla komētu un 41P/Tuttle-Giacobini-Kresak. Tatlam par godu nosaukts arī asteroīds 5036 Tuttle. Viņš pats atklājis asteroīdus 66 Maja un 73 Klytia.
PHP
PHP: Hypertext Preprocessor (no en "PHP Hiperteksta priekšprocesors") ir atklātā pirmkoda skriptu valoda, kura sākotnēji bija paredzēta servera puses lietojumos dinamiska tīmekļa lapu ģenerēšanai. PHP var izmantot arī ar komandrindas saskarni.
Stašovas apriņķis
Stašovas apriņķis ir apriņķis Polijā, Sventokšiskas vojevodistes dienvidaustrumos. Robežojas ar Sventokšiskas vojevodistes Busko, Kelces, Opatovas un Sandomežas apriņķiem, Piekarpatu vojevodistes Tarnobžegas un Melecas apriņķiem, kā arī Mazpolijas vojevodistes Dombrovas apriņķi.
PHP
PHP ir no platformām neatkarīga valoda, kas nozīmē, ka kodēt programmu var vienā vidē, bet izplatīt citā vidē. PHP var darbināt gan Windows operētājsistēmā, gan uz daudzām Unix versijām un Mac OS X.
PHP ir brīvā programmatūra, un tiek izplatīta ar PHP licences noteikumiem.
Vēsture
1994. gadā dāņu programmētājs Rasmuss Lerdorfs izstrādāja nelielu Perl skriptu kopumu savai tīmekļa vietnei, kuru nosauca Personal Home Page Tools. Taču drīz vien ar Perl skriptiem vien nepietika, un tie tika pārrakstīti C valodā un papildināti ar jaunām iespējām.
1997. gadā divi Izraēlas Tehnoloģiju institūta zinātnieki pārrakstīja PHP parseri, kas bija pamats PHP 3. 1998. gadā viņi pārrakstīja arī PHP pamata funkcijas, radot Zend dzinēju (Zend Engine).
2000. gada maijā iznāca PHP 4, kas saturēja Zend Engine 1.0.
2004. gada 13. jūlijā iznāca PHP 5 ar Zend Engine II.
2005. gadā sākās darbs pie PHP 6. versijas izstrādes. Tajā viens no svarīgākajiem uzlabojumiem bija paredzēts pilnīgs unikoda atbalsts. Tomēr tā implementēšana izrādījās pārāk sarežģīta, kā arī radīja ātrdarbības problēmas, tāpēc galu galā unikoda atbalsta izmaiņas tika atmestas, bet pārējās sagatavotās izmaiņas ienestas PHP ar versijām 5.3 un 5.4.
2015. gada nogalē iznāca PHP 7. versija ar Zend Engine 3, bet 6. versijas numurs tika izlaists, lai sākotnēji ieplānotās (un jau iespieddarbos daļēji aprakstītās) PHP 6 iespējas nejuktu ar reāli īstenotajām.
Sintakse
PHP parsē tam nodoto tekstu tikai starp norobežotājiem. Ārpus tiem teksts tiek izvadīts tieši, bez apstrādes. Norobežotāji var būt, lai sāktu, un  , lai noslēgtu PHP sekciju. Var būt arī šādi norobežotāji:  un. Var izmantot arī norobežotāju saīsinātās formas  un , kā arī ASP stila norobežotājus   un.
Vienkāršs koda piemērs
<?php echo 'Sveika pasaule!'; ?>
Izmantošana
Pamatā PHP izmanto uz tīmekļa servera kā skriptu valodu, ar kuru sagatavo tīmekļa lapas. To bieži izmanto arī kā komandrindu skriptu valodu. Visbiežāk PHP izmanto ar Linux serveriem kopā ar Apache vai Nginx HTTP serveri un MySQL, PostgreSQL vai MariaDB datu bāzi.
Marmors
Marmors ( — ‘spīguļot, spīdēt’) ir metamorfais iezis, viena no kaļķakmens formām, kuru galvenokārt veido kalcīts, CaCO3. To izmanto celtniecībā un tēlniecībā. Marmors metamorfozes rezultātā ir veidojies sīkākiem kaļķakmens kristāliem sakūstot lielākos kristālos.
Ja nav piejauktas citas vielas vai minerāli, marmors ir baltā krāsā. Ja ir piejaukti dzelzs oksīdi, marmora krāsa ir no dzeltenajiem līdz sarkanajiem toņiem, ja ir piejaukts ogleklis, — no pelēkajiem līdz melnajiem toņiem, bet, ja ir piejaukts hlorīts vai serpentīns, marmora krāsa ir zaļos toņos. Nereti marmors ir raibi plankumains vai svītrains.
Atkarībā no krāsas, lietošanas veida, iegūšanas vietas un citiem parametriem marmoriem tiek doti nosaukumi. Starp vienkāršākajiem marmoriem ir baltais dzidrais statuju marmors (Marmo Statutario), parintiskais jeb Paras marmors (Greco duro) un penteliskais jeb Penteli marmors (Greco fino). Saliktos marmorus galvenokārt veido kaļķakmens, vizla un serpentinīts, kur katram marmora veidam arī ir savs īpašs nosaukums.
Sin (dziesma)
"Sin" (zināms arī kā Halo 4) ir trešais Nine Inch Nails singls no albuma Pretty Hate Machine.
Latvijas Neredzīgo bibliotēka
Latvijas Neredzīgo bibliotēka (LNerB) ir kultūras, izglītības un informācijas iestāde, kuras darbības mērķis ir redzes invalīdu bibliotekārā, bibliogrāfiskā un informacionālā apkalpošana. Tās pamatuzdevums ir nodrošināt pieeju grāmatām un informācijai cilvēkiem, kuri nevar lasīt parasto iespiedrakstu, viņiem pieejamā formātā – grāmatas neredzīgo jeb Braila rakstā un klausāmgrāmatas. Tās neredzīgie un vājredzīgie lasītāji bez maksas var saņemt bibliotēkas 7 filiālēs, kas atrodas Latvijas lielākajās pilsētās un centrā Rīgā. Katrai filiālei un centram Rīgā ir noteikti apkalpošanas rajoni, tādējādi visā Latvijas teritorijā ir nodrošināta bibliotekārā apkalpošana cilvēkiem ar redzes traucējumiem.
Vēsture
Bibliotēka Rīgā atrodas vēsturiskajā 1853. gadā celtajā ēkā Strazdumuižas teritorijā. Bibliotēkas ēka (Juglas ielā 14) būvēta 19. gadsimta klasicisma stilā. Tā ir bijusi Nikolaja Andreja Pihlaua (1828–1887) muižiņa. 1926. gadā muižas ēkā atklāja pilsētas bērnu patversmi. Pēc kara līdz 1960. gadam ēkā mājoja Rīgas Vājredzīgo un neredzīgo bērnu internātskola. No 1963. gada namā darbojas Latvijas Neredzīgo bibliotēka.
Pakalpojumi
Latvijas Neredzīgo bibliotēka sniedz bibliotekāros pakalpojumus cilvēkiem ar redzes traucējumiem visā Latvijas teritorijā, nodrošinot ar grāmatām Braila rakstā (neredzīgo rakstā), ar klausāmgrāmatām (ieskaņotajām grāmatām) un mūzikas ierakstiem. Neredzīgo bibliotekārā apkalpošana sākusies 19. gadsimta otrajā pusē. Bibliotēkas darbs nav iedomājams bez datora. Bibliotēkas krājumā atrodas 1833. ,1867. ,1871. u.c. gados Vācijā izdotās mācībām nepieciešamās grāmatas. Bibliotēkā ir visvecākā (1899. g.) ar roku pārrakstītā grāmata Braila raksti latviešu valodā — Augusta Deglava ”Pastarā diena”.
Tifloloģijas nodaļa
Tifloloģijas (no el – 'neredzīgs') nodaļā ir uzkrāti vēsturiski materiāli par neredzīgo dzīvi, viņu izglītošanu, darbību, sasniegumiem, tiflopedagoģiju, tiflotehniku, sociālajām problēmām u.c. tēmām.
Lasītavas nodaļa un mūzikas sektors
LAN krājuma uzskaitē ir 106,6 tūkstoši vienību: grāmatas Braila rakstā, klausāmgrāmatas – ieskaņotas magnetofona lentēs un audiokasetēs, grāmatas parastajā iespiedrakstā, Latvijas un ārzemju periodiskie izdevumi, mūzikas ieraksti: audiokasetēs, skaņu platēs un kompaktdiskos, notis neredzīgo rakstā.
Komplektēšanas un apstrādes nodaļa
Nodaļu izveidoja 1971. gada janvārī. Komplektēšanas un apstrādes nodaļa centralizēti komplektē un papildina bibliotēkas krājumu. Nodaļas uzdevums ir jaunieguvumu un krājuma uzskaite, apstrāde un iespieddarbu norakstīšana.
Braila raksta nodaļa
Nodaļa ir aprīkota ar specializētu tehniku: Braila raksta printeri „IndexBraille 4×4 PRO”, Braila raksta rindu ALVA, Jaws un WinBraille datorprogrammām. Kā papildierīces redzes invalīdi izmanto arī Braila rakstāmmašīnu un Slēgtās sistēmas televīzijas lupu ar 20-kārtīgu palielinājumu.
Nodaļā tiek izdots bezmaksas informatīvais izdevums “Jaunie Vāki“, kurā ir apkopota informācija par nodaļā izdotajām grāmatām Braila rakstā. Lasītājiem ir iespēja arī piedalīties izdodamo grāmatu saraksta veidošanā.
Sākot ar 2011. gada nogali, tiek izdota bibliotēkas avīzīte “Bazūne”.
18. maijs
18. maijs ir gada 138. diena pēc Gregora kalendāra (139. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 227 dienas.
Vārda dienas
Ēriks, Inese, Inesis
Triptihs
Triptihs (no grieķu triptychē) ir mākslas darbs, kas sastāv no trim savstarpēji savienotām daļām (parasti — trim gleznām). Triptihus bieži gleznoja renesanses mākslinieki, piemēram, Hieronīms Boss. Eiropā un citur, sākot ar gotikas periodu, bieži triptiha formā veidotas arī baznīcu un katedrāļu altārgleznas.
Transcendents
Transcendents (la — 'tāds, kas pārsniedz robežas') var būt:
Dienvidparks
"Dienvidparks" (en) ir amerikāņu animēta situāciju komēdija, kuru izveidojuši Mets Stouns un Trejs Pārkers kabeļtelevīzijas Comedy Central vajadzībām. Šajā televīzijā "Dienvidparks" pirmo reizi uz ekrāniem tika izrādīts 1997. gadā. Tajā tiek stāstīts par četriem zēniem, kā arī viņu draugiem un paziņām, kuri dzīvo mazpilsētā ar nosaukumu Dienvidparks, Kolorādo štatā. Latvijā šis seriāls ticis pārraidīts TV3, TV6 televīzijas kanālos.
Seriāla galvenie varoņi ir Stens Maršs, Kails Broflovskis, Ēriks Kartmens un Kenijs Makormiks.
Kails
Kails Broflovskis (Kyle Broflovski) ir Stena labākais draugs. Viņš ir ebrejs.
Kenijs
Kenijs Makkormiks (Kenny McCormick) ir zēns, kas nāk no visai nabadzīgas ģimenes. Viņš pārsvarā tiek attēlots oranžā vējjakā ar kapuci, kas aizsedz muti, tāpēc nevar īsti nekad sadzirdēt, ko viņš saka. Pirmajās piecās sezonās Kenijs mirst gandrīz katrā sērijā. Sestajā sezonā gan bija teikts, ka Kenijs ir nomiris pa īstam, bet sezonas pēdējā minūtē viņš negaidīti uzrodas.
Ēriks
Ēriks Kartmens (Eric Cartmen) seriālā tiek atainots kā resns un izlutināts bērns, kurš nevienu neciena un, lai gan arī viņu neviens necieš, pārējie bērni ar to draudzējas.
Aiks
Aiks ir Kaila mazais brālis, kurš ir tikai četrus gadus vecs. Viņš ir adoptēts. Aika dzimtā valsts ir Kanāda. "Aiks" ir tikai iesauka. Aika īstais vārds ir Pēteris Broflovskis (Peter Broflovski).
Baterss
Leopolds Baterss Stotčs (Butter — sviests) ir gaišmatains bērns, kas seriālā ienāk kā ziņu piegādātājs, bet pēc Kenija nāves sestajā sezonā viņš kļūst par Kenija "pagaidu aizstājēju". Kad Batersu padzen no četrotnes, viņš kļūst par superļaundari (supervillian) Profesoru Haosu (Professor Chaos), kurš mēģina iznīcināt pasauli (piemēram, pūšot dezodorantu, tādējādi iznīcinot ozona slāni).
Tvīks
Tvīks (Tweek) ir stresa pārņemts bērns, kas par visu uztraucas.
Skolotājs Gerisons
Klases audzinātājs Gerisons (Mr. Garrison, jaunākajās sērijās — Mrs. Garrison) ir vienīgais tēls seriālā, kuram ir pašam sava sižeta līnija.
Seriālā viņš ienāk kā trešās klases audzinātājs, kurš visur staigā ar rokā uzmauktu plīša rotaļlietu Cepurnieka kungu (Mr. Hat). Kad Cepurnieka kungs pazūd, Gerisons jūtas slikti un atrod Zaru kā tā aizstājēju. Tomēr vēlāk Cepurnieka kungs kaut kādā veidā salauž Zaru un Gerisons atkal seriālā uz kādu laiciņu ir kopā ar Cepurnieka kungu.
Kad Gerisons pamet darbu skolā, viņam uznāk atklāsme, ka viņš ir homoseksuālis. Kad viņš grib atgriezties darbā skolā un to pasaka direktorei, viņu pieņem darbā tikai kā bērnudārza audzinātāju. Bet tad diskriminēt homoseksuāļus kļūst nelikumīgi, un tādēļ viņu nākas pieņemt atpakaļ darbā pie tās pašas klases, kuru viņš mācīja iepriekš. Tā kā par diskrimināciju var iesūdzēt tiesā un pieprasīt miljoniem dolāru, Gerisons nolīgst skolotāja asistentu Verga kundzi (Mrs. Slave), lai panāktu, ka viņus atlaiž no darba par visādām neķītrībām. Plāns neizdodas, bet viņi iemīlas.
Tā kā Gerisons nejūtas kā vīrietis, viņam veic dzimummaiņas operāciju. Verga kundzei tas nepatīk, un viņi izšķiras. Vēlākajās sērijās gan Gerisons izdarīto nožēlo.
Lielā depresija
Lielā depresija ir jēdziens, kas tiek izmantots, lai apzīmētu vispasaules ekonomisko krīzi, kas aizsākās ASV 1929. gada oktobrī. No ekonomiskās krīzes daudzām pasaules valstīm tā arī neizdevās pilnībā atgūties līdz pat 1939. gadam, kad sākās Otrais pasaules karš.
Cēloņi
Periodiska recesija tiek uzskatīta par normālu parādību ekonomikā, kur valda šūpošanās starp piedāvājumu un pieprasījumu. Galvenais diskusiju temats ir jautājums par to, kādēļ normāla recesija jeb biznesa cikls var pārtapt dziļā recesijā. Zinātnieki joprojām nav vienisprātis, kādi ir šādas parādības iemesli un to nozīme. Iemeslu izzināšana ir cieši saistīta ar jautājumu par to, kā no depresijas izvairīties nākotnē. Rezultātā no speciālistu viedokļiem veidojas gandrīz astoņas desmitgades senu vēsturisko notikumu analīze. Īpaši nozīmīgs ir jautājums par to, vai tā bija brīvā tirgus vaina kopumā, vai valdības vaina, jo tā nav spējusi apturēt plašo banku sabrukumu, kā rezultātā radās vispārēja panika un naudas plūsmas samazināšanās. Tie, kas uzskata, ka valdībai ir liela ietekme ekonomikā, atbalsta uzskatu, ka tirgus sabrukumā vainojams pats brīvais tirgus princips, bet tie, kas atbalsta brīvā tirgus idejas, uzskata, ka tā bijusi valdības vaina, kas sekmējusi problēmas attīstīšanos.
Šodien apkopotās teorijas var iedalīt trīs galvenajos viedokļu kopumos. Pirmais ir klasiskās ekonomikas viedoklis, kam pieder monetārisma, austriešu ekonomikas un neoklasiskās ekonomikas teorijas. Šo teoriju pamatā ir makroekonomikas analīze par naudas plūsmu un zelta nodrošinājumu (zelts bija pamatā vairumam tā laika valūtu), kā arī par masu ražošanu un patērētāju sabiedrību.
Otrs ir strukturālais viedoklis, kur dominē Keina ekonomikas teorija, kā arī institucionālās ekonomikas teorija. Šo teoriju pamatā ir viedoklis, ka krīzi ietekmē mazais pieprasījums un kapitālieguldījumu pārmērība, kā arī banku un rūpniecības ļaunprātība vai valdības nekompetence. Viedokļi pilnībā sakrīt par to, ka bija izveidojusies plaša mēroga uzticības krīze. Par nelaimi tad, kad sākās panika un deflācija, vairums uzskatīja, ka jānogaida, lai varētu iedzīvoties, jo cenas arvien turpināja kristies, bet naudas vērtība līdz ar to pieauga.
Trešais ir marksistu viedoklis, jeb politekonomikas kritika. Šī teorija apstrīd kapitālismu un uzskata, ka tas rada nevienlīdzīgu labklājības sadali, kas noved pie kapitāla pārlieku lieliem uzkrājumiem un veido ekonomisko krīžu ciklu un izraisa devalvāciju. Markss recesiju un depresiju uzskatīja par neizbēgamām kapitālistiskā brīvā tirgus parādībām, jo tajā nepastāv nekādi ierobežojumi kapitāla uzkrāšanai.
Jānis Blūms (basketbolists)
Jānis Blūms (dzimis Saldū) ir bijušais latviešu basketbolists, spēlēja saspēles vadītāja un uzbrūkošā aizsarga pozīcijās. Četrkārtējs Latvijas Basketbola līgas čempions, ilggadējs Latvijas basketbola izlases dalībnieks. Pēc paziņošanas par profesionāla basketbolista karjeras beigām 2021. gada augustā, pievienojies Rīgas VEF sistēmai kā padomes priekšsēdētājs.
Lielā depresija
Parādu deflācija
1929. gada sabrukumā, pirms Lielās depresijas, noteiktā obligātā rezerve bija tikai 10%, tas ir par katru investora 1 USD varēja aizdot 9 USD. Sākoties tirgus lejupslīdei, brokeri atsauca aizdevumus, bet tos vairs nebija iespējams atmaksāt. Sākās banku krahs, jo parādnieki nespēja atdot aizņēmumus, bet kreditori centās atgūt savus depozītus, kā rezultātā sabruka vairums banku. valdības garantijas un Federālo Rezervju noteikumi centās labot situāciju, bet visi glābšanas pasākumi bija neefektīvi vai vispār nebija īstenojami. Banku sabrukšana izraisīja aktīvu zaudēšanu miljardos dolāru. Lielie parādi kļuva vēl lielāki, jo ienākumi samazinājās par 20-50%, bet parādus nepārrēķināja un bija jāatdod tas pats dolāru daudzums, kas agrāk. Pēc 1929. gada panikas un 1930. gada pirmos 10 mēnešus bankrotēja 744 ASV bankas. 1930. gados pavisam bankrotēja 9.000 bankas un 1933. gada aprīlī aptuveni 7 miljardi USD depozītu tika iesaldēti bankrotējušajās bankās vai tajās bankās, kas pēc Banku ārkārtas likuma bija zaudējušas licenci.
Banku bankroti sekoja viens otram uzreiz, līdzko izmisušie baņķieri atsauca aizdevumus parādniekiem, kuriem nebija ne laika, ne naudas tos atmaksāt. Redzot, ka nākotnē nav izredžu gūt peļņu, samazinājās vai pilnībā apsīka kapitālieguldījumu un būvniecības apjomi. Sakarā ar neatgūstamiem parādiem un sliktajām prognozēm, bankas sāka palielināt savas kapitāla rezerves un samazināja aizdevumu apjomus, tādējādi palielinot deflāciju. Sākās ekonomikas lejupslīde.
Jānis Blūms (basketbolists)
Karjera
2007.—2008. gada sezonā pārstāvēja Neapoles "Eldo" klubu (Itālija). No 2008. gada spēlēja Spānijā — Bilbao "Bizkaia Basket" sastāvā. 2011. gadā Bilbao kluba sastāvā izcīnījis sudraba medaļu Liga ACB čempionātā. 2012. gada sezonā kopā ar "Bizkaia Basket" J. Blūms sasniedza Eirolīgas ceturtdaļfinālu, kļūstot par pirmo Latvijas basketbolistu, kas to paveicis. Pēc sezonas maijā J. Blūms pameta Bilbao klubu. Pēc mēneša pārgāja uz Lietuvas LKL klubu Viļņas "Lietuvos Rytas". Pēc klubā pavadītās vienas sezonas viņš pievienojās Kazahstānas līgas klubam BC Astana. 2014. gada oktobrī pievienojās Grieķijas līgas klubam Atēnu "Panathinaikos".
Lielā depresija
Federālās rezerves loma
Savā 1963. gadā izdotajā grāmatā A Monetary History of the United States Nobela prēmijas laureāts Miltons Frīdmans un Anna Švarca norāda, ka Federālo rezervju sistēma turpināja samazināt naudas masu, laikā kad tā samazinājās jau dabīgu procesu ietvaros (piemēram, cilvēkiem krājot un atsakoties tērēt naudu). Tādējādi process, kas varētu būt bijis vienkārša recesija, pārauga Lielajā depresijā, pēc Frīdmana un Švarcas domām, Federālās rezerves kļūdas dēļ.
Jānis Blūms (basketbolists)
Karjera
Pirms nākamās sezonas viņš noslēdza līgumu ar Spānijas ACB līgas klubu Tecnyconta Zaragoza, kur nospēlēja visu sezonu. Pēc šīs sezonas J. Blūms bija aizvadījis 176 spēles Spānijas ACB līgā, kas bija rekords starp Latvijas basketbolistiem lūidz 2020. gada rudenim, kad to pārspēja Rolands Šmits.
2018. gada vasarā pievienojās Krievijas klubam Permas "Parma", kas spēlē VTB līgā.
Lielā depresija
Federālās rezerves loma
Pašreizējais Federālās rezerves priekšsēdētājs Bens Bernanke ir adresējis un atzīst Frīdmana un Švarcas secinājumus.
Jānis Blūms (basketbolists)
Karjera
2019. gadā atgriezās Rīgas VEF sastāvā, tās sastāvā kļūstot par Latvijas čempionu ceturto reizi.
2020. gada vasarā noslēdza līgumu ar Itālijas klubu Pallacanestro Reggiana.
2021. gada augustā 39 gadu vecumā J. Blūms paziņoja par profesionāla basketbolista karjeras beigām, uzreiz pievienojies Rīgas VEF sistēmai kā padomes priekšsēdētājs.
Lielā depresija
Federālās rezerves loma
"Atļaujiet man nedaudz izmantot manu statusu kā Federālās rezerves oficiālam pārstāvim un savas runas nobeigumā teikt, Milton un Anna, Lielās depresijas sakarā. Jums ir taisnība, tā bija mūsu vaina. Mums ir žēl, ka tā notika. Pateicoties Jums, tas vairs neatkārtosies."
- Bernankes runa par godu Frīdmana 90 gadu jubilejai, 2002. gadā
Turpretī, dekādē pirms Lielās depresijas, kas pazīstama kā "Rēcošie divdesmitie" (The Roaring Twenties), kā norāda pazīstamais ekonomists Mjurejs Rotbārds (Murray Rothbard), notika monetāra ekspansija. Rotbārds norāda, ka kaut arī šajā laikā darbojās zelta standarts, naudas masa palielinājās par 63,4% tajā pat laikā, kad zelta rezervju (kurām, zelta standarta sistēmā, teorētiski vajadzētu segt dolāru skaita palielināšanos 1:1) apjoms palielinājās tikai par 15%. Šī monetārā ekspansija nebija saistīta ar jaunas naudas drukāšanu, Rotbārds tās cēloņus meklē fractional reserve banking prakses radītajās sekās. Šīs dekādes laikā cilvēki sāka īstermiņa noguldījumu vietā dot priekšroku termiņnoguldījumiem. Īstermiņa noguldījumu obligātā rezerve bija 10%, taču termiņnoguldījumu obligātā rezerve bija tikai 3%, līdz ar to naudas reizinātājs naudai, kas tika noguldīta termiņnoguldījumos, bija lielāks. Naudas nonākšana kontos ar mazākām obligātās rezerves prasībām, pēc Rotbārda domām, bija viens no faktoriem, kas palielināja naudas masu, kas izpaudās kā 63,4% inflācija, nepalielinot apgrozībā esošo banknošu skaitu. Apritē esošās naudas apjoma palielināšanās veicināja riskantāku uzvedību (piemēram, aizņēmumu ņemšanu un tml.)
Pēc Federālās rezerves veicinātās naudas masas kontrakcijas veicinātās depresijas sākšanās, Franklins Rūzvelts 1933. gadā izdeva rīkojumu (Executive Order 6102), kura mērķis bija cīnīties pret "slepenu zelta uzkrāšanu" (hoarding). Rīkojums paredzēja 10 000 dolāru naudas sodu un/vai 5-10 gadu ieslodzījumu par "slepeniem zelta uzkrājumiem". Izņēmumi bija zelts, kas paredzēts profesionālai izmantošanai un monētu uzkrājumi, kuru nominālvērtība kopā nepārsniedz 100 dolāru. Rīkojums paredzēja zelta nodošanu Federālajai rezervei apmaiņā pret 20,67 dolāriem par trojas unci — attiecību, kādā tajā laikā dolārs bija piesaistīts zeltam. Gadu vēlāk, 1934. gadā pieņemtais Zelta rezervju likums (Gold Reserve Act) samazināja šo attiecību no 20,67 dolāriem uz 35 dolāriem par vienu trojas unci — 40% samazinājums dolāra vērtībā.
Šādā veidā iegūstot jaunas zelta rezerves un samazinot dolāra vērtību zeltā bija iespējams palielināt apritē esošās naudas daudzumu, kam pēc Rūzvelta pieņemtās keinsisma politikas vajadzēja stimulēt ekonomiku.
Sekas
Līdz 1932. gada sākumam akciju cenas bija samazinājušās par vairāk nekā 80%. Vēl vairāk — zuda uzticība rūpniecībai, jo ekonomiskā krīze pārņēma visu pasauli un ārzemju tirgu kļuva aizvien mazāk. Sekas ASV bija milzīgs bezdarbs, kā arī daudzu firmu bankrots un mājsaimniecību izputēšana. Depresijas kulminācijas brīdī valstī bija 15 miljoni bezdarbnieku, bet tie, kuriem vēl bija darbs, saņēma daudz mazākas algas. Tādējādi pirktspēja vēl jo vairāk samazinājās. Bezdarbnieku apdrošināšana Amerikas Savienotajās Valstīs nepastāvēja, un lielai daļai iedzīvotāju atlika tikai cerēt uz dažādām labdarības organizācijām. Daudzi bezdarbnieki tika izlikti no dzīvokļiem īres parādu dēļ un bija spiesti mitināties pašu celtās barakās lielo pilsētu nomalēs, kuras tautā ironiski sauca par "Hūvera villām" (nosauktas ASV prezidenta Herberta Hūvera vārdā). No ekonomiskās krīzes daudzām pasaules valstīm tā arī neizdevās pilnībā atgūties un līdz pat 1939. gadam, kad sākās Otrais pasaules karš, tās nebija spējušas pārspēt 1929. gada ekonomiskās labklājības līmeni.
Austrālija
Austrālija, tāpat kā tai līdzīgās Kanāda un Vācija, lielā mērā bija atkarīga no lauksaimniecības un rūpniecības preču eksporta un tieši tādēļ krīze tajā bija viena no dziļākajām Rietumu pasaulē. Eksporta apjomu samazinājums un patēriņa preču cenas ievērojamu slogu uzlikta strādājošo atalgojumam. 1932. gadā bezdarba līmenis sasniedza 29% un arvien ierastāki kļuva civiliedzīvotāju nemieri. Pēc 1933. gada, ceļoties vilnas un gaļas cenām, ekonomika sāka atlabt.
Kanāda
Pasaules ekonomiskās krīzes rezultātā 1932. gada ražošanas produkcijas apjomi bija tikai 58% no 1929. gada apjomiem, kas bija otrais zemākais rādītājs pasaulē pēc ASV un ievērojami zemāks par tādām valstīm kā Lielbritānija (83%). Salīdzinājumā ar 1929. gadu valsts kopējie ieņēmumi bija nokritušies līdz 56%, kas arī bija sliktākais rādītājs pasaulē, neskaitot ASV, kur kritums bija vēl lielāks. 1933. gadā bezdarba līmenis bija sasniedzis jau 27%. 1930. gados Kanādā tika ieviesta stingra imigrācijas kontrole.
Francija
Francijā depresijas ietekmi bija jūtama jau 1931. gadā. Tā kā valsts bija lielā mērā pašpietiekama, tajā nebija vērojama tik dziļa krīze kā, piemēram Vācijā. Tomēr paaugstinātais bezdarba līmenis un pasliktinātie dzīves apstākļi izraisīja vairākus nemierus un tā rezultātā populāra kļuva sociālistiskā Francijas Tautas fronte.
Vācija
Veimāras Republiku ekonomiskā krīze ietekmēja nekavējoties, jo tika pārtraukta agrāk sniegtā ASV palīdzība Eiropas atjaunošanas plāna ietvaros. Visā valstī un it īpaši lielajās pilsētās strauji pieauga bezdarbs un valsts politikā populārāks kļuva ekstrēmisms. 1932. gadā bezdarba līmenis sasniedza 30%. Pēc 1932. gada Lozannas konferences tika pārtraukta arī Vācijas reparāciju izmaksa un līdz tam Vācija bija izmaksājusi tikai 1/8 no visām reparācijām. 1933. gadā pie varas nāca Ādolfa Hitlera Nacionālsociālistiskā darba partija.
Jānis Blūms (basketbolists)
Latvijas izlase
Latvijas U-19 izlases sastāvā piedalījās Pasaules U-19 čempionātā, kur tika izcīnīta 9. vieta. J. Blūms piecās spēlēs kopumā guva 7 punktus. Tāpat spēlējis dažādu vecumu Eiropas jaunatnes čempionātos.
Latvijas izlasē debitējis. Spēlējis septiņos Eiropas čempionātu finālturnīros (2005, 2007, 2009, 2011, 2013, 2015, 2017). Kopā izlasē nospēlējis 170 spēles (no tām 70 spēles FIBA turnīros), gūstot 1231 punktu. Bijis Latvijas basketbola izlases kapteinis. Rezultatīvākās spēles aizvadījis 2011. gada 31. augustā ar Franciju (32 punkti) un 2018. gada 2. decembrī ar Slovēniju (31 punkts).
Privātā dzīve
J. Blūms ir precējies ar juristi Lieni Blūmu, ģimenē aug dēls Roberts Blūms, kurš arī ir basketbolists, un meita.
Hieronīms Boss
Hieronīms Boss (nl, dzimis ap 1450. gadā, miris ), īstajā vārdā Jorens Antonīss van Ākens (Hieronymus van Aken), bija nozīmīgs nīderlandiešu 15.—16. gadsimta gleznotājs. Starp viņa pazīstamākajiem darbiem minami triptihi "Pasaulīgo baudu dārzs" (1466) un "Siena vezums" (1500—1515). Uzskata, ka no Bosa būtiski ietekmējušies 20. gadsimta sirreālisti.
Lielā depresija
Japāna
Japānu Lielā depresija skāra ļoti nedaudz. 1929.-1931. gadu laikā Japānas ekonomika saruka par 8% un Japānas finanšu ministrs Osači Hamaguči īstenoja Keina ekonomikas politiku: tika palielināts valsts budžeta deficīts un devalvēta jēna.
Hieronīms Boss
Bosa gleznām raksturīgas sīkas detaļas, drosmīgas un kontrastainas krāsas, groteska, liels daudzums simbolu, sirreāli tēli, izteikta oriģinalitāte. Daudzos viņa darbos attēloti dēmoni, pa pusei cilvēki un pa pusei dzīvnieki u.tml. fantastiski radījumi.
Lielā depresija
Japāna
Valūtas devalvācijai bija tūlītējas sekas. Eksporta tirgū japāņu tekstilrūpniecība nekavējoties izspieda britu tekstilrūpniecību. Toties vislielākais efekts bija budžeta deficīta palielināšanai. To īstenoja, palielinot valsts iepirkumu armijai, pērkot militāro tehniku un munīciju. Jau 1933. gadā Japāna bija izkļuvusi no depresijas, bet 1934. gadā finanšu ministrs pauda bažas, ka valsts ekonomikai draud pārkaršana. Lai izvairītos no inflācijas, tika samazināts budžets armijai, kas izraisīja asu reakciju no nacionālistu puses un tika noorganizēts neveiksmīgs atentāts pret finanšu ministru. Vēlāk ministrs sliktās veselības dēļ demisionēja un šis notikums satrieca visu civilo ierēdniecību. Sākot ar 1934. gadu militāristu ietekme valsts institūcijās pieauga. Tā vietā, lai samazinātu budžeta deficītu, valdība ieviesa preču un cenu normēšanu, bet ar to nepietika, lai samazinātu inflāciju, kas turpinājās līdz pat Otrā pasaules kara beigām.
Deficīta palielināšana un lielie iepirkumi atstāja lielu iespaidu uz valsts pārmaiņām. 1930. gados Japānas rūpniecības produkcijas apjomi divkāršojās. 1929. gadā Japānas uzņēmumu vidū dominēja vieglās rūpniecības uzņēmumi, it īpaši tekstilrūpniecība (piemēram, viens no tagadējiem auto ražotājiem "Toyota" arī sākotnēji darbojās tekstilrūpniecībā), bet līdz 1940. gadiem to nomainīja smagā rūpniecība ar lielajiem uzņēmumiem.
Hieronīms Boss
No Bosa ietekmējās, piemēram, Pīters Brēgels Vecākais, kurš līdzīgā stilā radīja vairākas gleznas, tostarp darbu "Nāves triumfs" (1562).
Kopumā Bosam piedēvē aptuveni 25 gleznas un 8 zīmējumus. Spānijas karalis Felipe II pēc Bosa nāves iegādājās vairākas viņa gleznas, kas tagad atrodas Prado muzejā Madridē (tostarp triptihs "Pasaulīgo baudu dārzs").
Lielā depresija
Nīderlande
Aptuveni laikā no 1931. līdz 1937. gadam Nīderlande pieredzēja dziļu un garu krīzi. Krīzi lielā mērā ietekmēja gan ASV 1929. gada akciju tirgus sabrukums, gan Nīderlandes iekšējie faktori. Valdības politika, it īpaši novēlotā atteikšanās no zelta standarta, krīzi tikai padziļināja. Lielā depresija Nīderlandi noveda līdz politiskai nestabilitātei un iedzīvotāju nemieriem, kā arī sekmēja Nīderlandes Nacionālsociālistiskās partijas uzplaukumu. Situācija sāka nedaudz uzlaboties 1936. gadā, kad valdība beidzot atteicās no zelta standarta, bet valsts ekonomika sāka attīstīties tikai pēc Otrā pasaules kara.
Padomju Savienība
Lielās depresijas laikā PSRS notika strauja valsts industrializācija un ekonomikas atjaunošanās pēc Krievijas pilsoņu kara, PSRS valdība to uztvēra kā pierādījumu marksisma ideju pareizībai. Padomju propaganda to izmantoja komunisma aģitācijai krīzē nokļuvušajās kapitālistiskajās valstīs. Rietumu lielvalstis baidījās no iespējamās komunisma revolūcijas un arvien lielāku atbalstu sniedza dažādiem antikomunistiem — gan mēreniem, gan ekstrēmiem. Atšķirībā no 1921. gada Krievijas bada krīzes, informācija par 1932.-1933. gada badu rietumos nonāca tikai pēc PSRS "perestroikas". Padomju strādnieku algas 1933. gadā bija samazinājušās desmitkārtīgi, salīdzinājumā ar 1926. gadu.
Hieronīms Boss
Biogrāfija
Boss dzimis holandiešu un vācu mākslinieku ģimenē (viņa dzimta nāca no Vācijas pilsētas Āhenes). Lielāko daļu dzīves viņš pavadīja Hertogenbosā, pilsētā mūsdienu Nīderlandes dienviddaļā. 1463. gadā milzīgā ugunsgrēkā pilsētā nodega aptuveni 4000 mājas, kam, iespējams, bija zināma ietekme uz Bosa vēlāko daiļradi.
Saskaņā ar mākslinieku ģildes noteikumiem pēc tēva nāves viņa uzvārdā drīkstēja saukties tikai vecākais dēls, tāpēc Boss pieņēma savas dzimtās pilsētas vārdu, paralēli latīniskojot arī savu kristāmvārdu (viņš sāka parakstīties kā Hieronymus, nevis Jeroen). 1463. gadā viņš jau lietoja šo vārdu.
Lielā depresija
Lielbritānija
Lielbritānijā īpaši kritiska situācija ar graujošām sekām izveidojās ražošanas nozarē, jo strauji kritās pieprasījums pēc britu produkcijas. 1930. gada beigās bezdarbnieku skaits no 1 miljona bija sasniedzis jau 2,5 miljonus (20% no sociāli apdrošinātajiem), bet eksports samazinājies par 50%. 1933. gadā 30% glāzgoviešu bija bezdarbnieki, bet citās pilsētās valsts ziemeļaustrumos bezdarba līmenis sasniedza pat 70%, jo kuģubūves rūpniecības apjomi samazinājās par 90%. Apmēram 200 000 cilvēku ievietoja īpaši izveidotās darba nometnēs, tās pastāvēja līdz pat 1939. gadam.
Hieronīms Boss
Biogrāfija
1480. gadā Boss apprecēja Aleitu van der Mervennu (Aleyt van der Mervenne), kas nāca no augstmaņu dzimtas.
Lielā depresija
Latvija
Latvija šo krīzi sajuta 1930. gadā, kad sāka just tā sekas. Kritās cenas galvenajām eksportprecēm — kokmateriāliem, liniem un sviestam. Eksporta cenu indekss, kas 1929. gadā bija 157 (pieņemot 1913. gadu par 100), 1933. gadā nokrita līdz 78, tātad uz pusi. Krīzes dēļ eksports no 248 milijoniem latu 1930. gadā samazinājās līdz 97,8 milijoniem 1935. gadā, bet rūpniecības preču eksports attiecīgi no 204,4 milijoniem (50% rūpniecības produkcijas 1930. gadā) līdz 64,9 milijoniem (17%).
Lietuvas Basketbola līga
Lietuvas Basketbola Līga (LKL) ir augstākā Lietuvas vīriešu basketbola līga, kurā spēlē 12 komandas. Līga dibināta 1993. gadā.
Starokostjantiņiva
Starokostjantiņiva ir pilsēta Ukrainas rietumos, Hmeļnickas apgabala Hmeļnickas rajonā. Izvietojusies apgabala vidusdaļā Slučas upes krastā 48 km no apgabala centra Hmeļnickas. Līdz 2020. gadam bija rajona centrs.
Lielā depresija
Lata devalvācija
Tā vietā, lai, devalvējot latu, atvieglotu eksportu un sadārdzinātu importu, tādējādi samazinot tā apjomu, valdība ķērās pie administratīviem importa regulēšanas pasākumiem (kontingentiem), muitas tarifu paaugstināšanas. Tika izveidota Importa regulēšanas komisija. Tādā veidā valdība mēģināja uzturēt mākslīgi augstu lata kursu pret mārciņu. Pret devalvāciju bija gan valdība, gan politiskā opozīcija. Savukārt A. Aizsilnieks uzskatīja, ka lata kursa mākslīgā uzturēšana paildzināja depresijas periodu rūpniecībā.
Starokostjantiņiva
Vēsture
Vēsturnieki pēc dažādiem netiešiem dokumentiem un arheoloģiskiem atradumiem velk paralēles starp mūsdienu Starokostjantiņivas pilsētu un senās Bolohivas kņazistes Kobudu. Mūsdienu apdzīvotā vieta pirmoreiz minēta 1505. gadā kā Koliščencu (Колищенці) ciems Polijas karaļa rīkojumā par ciema nodošanu kāda Ivana Labunska īpašumā. 1561. gadā Labunska pēcteči pārdeva ciemu kņazam Konstantīnam Ostrožskim. Trīs mēnešu laikā Ostrožskis panāca no Polijas karaļa privilēģiju dibināt ciema vietā pilsētu un tai Magdeburgas tiesības. Ostrožskis izveidoja pilsētu par savu dzimtas rezidenci un pārdēvēja to savā vārdā par Kostjantiņivu (Констянтинів), bet pēc vēl vienas pilsētas — Novokostjantiņivas — dibināšanas, pirmo 1632. gadā pārdēvēja tagadējā vārdā. 16. gadsimta otrajā pusē pilsētā tika uzbūvēts cietoksnis (1571), 5 baznīcas, kā arī preču noliktavas gadatirgu vajadzībām. 1620. gadā pilsēta pāriet kņazu Zaslavsku īpašumā, bet 1682. gadā — kņaziem Ļubomirskiem. 1793. gadā pilsēta nonāk Krievijas Impērijas sastāvā un 1796. gadā tai apstiprinātas Volīnijas guberņas apriņķa pilsētas statuss.
Lielā depresija
Lata devalvācija
Latvija savu valūtu devalvēja vēlāk par vairumu pasaules valstu, tikai 1936. gada septembrī, piesaistot to angļu mārciņai un mainot kursu pret mārciņu no 15,58 latiem uz 25,22 latiem (devalvējot par 38%, kas atbilda 1932. gadā notikušajai britu mārciņas devalvācijai pret zeltu). Protams, ka nekavējoties pieauga importa izejvielu cenas latos, sadārdzinot saražotās preces iekšējā tirgū.
Alfrēds Riekstiņš (karavīrs)
Alfrēds Riekstiņš (dzimis, miris ) bija latviešu karavīrs, Latviešu leģiona virsnieks, Dzelzs krusta Bruņinieka krusta kavalieris un ASV diversants. Kara beigās izceļojis uz Zviedriju, bet 1952. gadā kā ASV izlūkdienesta diversants atgriezās Latvijas PSR, taču operācija atklāta un Alfrēds Riekstiņš izdarīja pašnāvību.
Biogrāfija
Alfrēds Riekstiņš ir dzimis Sabilē 1913. gada 30. janvārī. Izglītību ieguvis Sabiles pamatskolā. Pēc skolas beigšanas strādājis dažādus darbus. Bijis gan grāvracis gan kuļmašīnu meistars, gan laukstrādnieks. Dienējis Latvijas armijā, 7.Siguldas kājnieku pulkā, dižkareivja dienesta pakāpē. Pēc 1940. gada Latvijas okupācijas Riekstiņš kādu laiku slēpās mežā.
1941. gada vasarā, sākoties PSRS un Vācijas karam, Alfrēds Riekstiņš darbojies Sabiles nacionālo partizānu vienībā. 1942. gada 2. martā brīvprātīgi iestājies 24. Talsu kārtības dienesta (policijas) bataljonā. Piedalījies partizānu apkarošanas operācijās Minskas apkārtnē un cīņās pret padomju armiju Ļeņingradas pievārtē. Beidzis instruktoru kursus Kingisepā, paaugstināts par kaprāli. 1943. gada pavasarī latviešu leģiona 2. brigādes 40. grenadieru pulka, 1. bataljona sastāvā Riekstiņš cīnījās Volhovas frontē. 1944. 8. augustā Alfrēdu Riekstiņu ieceļ par vada komandieri Ernesta Laumaņa komandētajā 19. divīzijas izlūku (fizilieru) bataljonā. Piedalījies cīņās Latvijas teritorijā pie Cesvaines, Lubānas un Mores. Apbalvots ar 2. šķiras Dzelzs krustu.
Kurzemes cietokšņa kaujās izcēlies ar lielu personīgo drosmi, pārdrošām un ļoti atjautīgām operācijām. 1945. gada 16. februārī Riekstiņu par kauju pie Vamžiem apbalvoja ar 1. šķiras Dzelzs krustu. 1945. gada 16. martā Alfrēda Riekstiņa vienība īstenoja pārdrošu izlūkgājienu Sarkanās armijas aizmugurē, sagrābjot vairākus tankus un lielgabalus un izjaucot pretinieka uzbrukumu. Par šo akciju viņš 1945. gada 5. aprīlī tika apbalvots ar bruņinieka pakāpes dzelzs krustu un paaugstināts leitnanta dienesta pakāpē. Pēc apbalvošanas nosūtīts uz rotas komandiera kursiem Pastendē.
Pēc Vācijas kapitulācijas ar ātrlaivu Riekstiņam izdodas sasniegt Gotlandes krastus. Zviedrijā pārģērbšanās par civilpersonu ļāva izvairīties no internēšanas karagūstekņu nometnē un sekojošās izdošanas atpakaļ PSRS. Kādu laiku strādājis fizisku darbu kūdras purvā un meža izstrādē. Vēlāk apmeties Gēteborgā un piedalījies "Daugavas Vanagu" nodaļu veidošanā Zviedrijā.
Alfrēda Riekstiņa raksturojumu ir sniedzis trimdas vēsturnieks un publicists Uldis Ģērmanis "Alfrēda ārienē nebija nekāda brašuma vai kaujinieciskuma. Bet, ja pārrunu brīžos gadījās ieskatīties viņa palaikam piemiegtajās acīs, tad daudz kas kļuva saprotamāks. Tur reizēm atplaiksnījās tāds vēss un zilgans tērauds, kas, šķiet, nepazina ne žēlabas, ne žēlastību. Alfrēdam bija grūti samierināties ar miera laika dzīvi, jo viņš bija un palika kaujinieks,"
Biogrāfija pēc kara
1951. gadā Alfrēds Riekstiņš nolēma sadarboties ar britu un amerikāņu slepenajiem dienestiem, lai, darbojoties PSRS okupētajās teritorijās, iegūtu sabiedrotajiem vajadzīgu informāciju un netieši sekmētu Latvijas neatkarības atjaunošanu. Riekstiņu iedalīja piecu vīru grupā, kurus plānoja slepeni nogādāt Latvijā. Kopā ar vairākiem citiem latviešiem viņu apmācīja ASV izlūkdienesta skolās Bavārijā, Rietumvācijā.
1952. gada 30. augustā Riekstiņš ar segvārdu "Imants" nokļuva Kurzemē. Kopā ar vēl diviem latviešiem — Edvīnu Ozoliņu ("Herbertu") un Nikolaju Balodi ("Borisu") — Priekules apkārtnē viņu desantēja ASV izlūkdienesta sūtītā divmotoru lidmašīna. Piezemējoties, stipra vēja dēļ, no grupas tika atšķelts Boriss.
"Imants" un "Herberts" naktī slepus devās uz Riekstiņam jau labi zināmajām "Dreimaņu" mājām netālu no Sabiles. Viņa ceļa biedrs izrādījās Rietumu izlūkdienestā iefiltrēts padomju aģents. Tādējādi jau pēc četrām dienām mājas aplenca čekas karaspēks. 1952. gada 11. septembrī, pēc īsas apšaudes, saprotot pretošanās bezjēdzību, Riekstiņš izmantoja līdzdoto ciankālija ampulu un veica pašnāvību.
Artis Rasmanis
Artis Rasmanis (dzimis Cēsīs) ir bijušais latviešu motokrosa braucējs, pašlaik piedalās sacensībās ar kvadricikliem, kā arī ir uzņēmējs un pašvaldības deputāts. Kā Kristera Serģa ekipāžas kantētājs viņš ir pieckārtējs pasaules čempions motokrosā blakusvāģiem. Bijis 12. Saeimas deputāts, ievēlēts no Zaļo un Zemnieku savienības saraksta.
1989. gadā absolvējis Priekuļu lauksaimniecības tehnikumu. Piecas reizes, būdams Kristera Serģa kantētājs, izcīnija uzvaru pasaules čempionātā motokrosā blakusvāģu klasē (1997, 1998, 2000, 2001, 2002). Ar šveicieti Andreasu Hiseru (Andreas Hüsser) dala pirmo vietu starp kantētājiem izcīnīto pasaules čempiontitulu skaita ziņā. Vēl 1999. gadā tika izcīnīta otrā vieta, zaudējot vienīgi nīderlandieša Daniela Vilemsena (Daniël Willemsen) ekipāžai.
2002. gadā dibinājis uzņēmumu "Rasmanis & Dankers", pašlaik ir uzņēmuma vadītājs. 2005. gadā ticis ievēlēts Cēsu pilsētas domē no Tautas partijas saraksta, 2009. gadā — Cēsu novada domē.
Pētnieciskās žurnālistikas centra Re:Baltica veiktajā pētījumā par 12. Saeimas deputātu uzstāšanos tribīnē un ziņojumu gatavošanu atzīts par vienu no 12 "nerunīgajiem deputātiem", jo 12. Saeimā 44 pavadītajos mēnešos Rasmanis tikai trīs reizes runājis no tribīnes un ne reizi nav gatavojis ziņojumu par kādu likumprojektu.
1997. gadā ticis apbalvots ar trešās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.
Neatkarīgais Maltas Bruņinieku ordenis
Neatkarīgais Maltas Bruņinieku ordenis jeb Neatkarīgais militārais un hospitālais Maltas bruņinieku ordenis (en; S.M.H.O.M.), pilnā nosaukumā Neatkarīgais Hospitālais Militārais Svētā Jeruzalemes Jāņa, Rodas un Maltas ordenis (it) ir valstisks veidojums, starptautisko tiesību subjekts ar ierobežotu tiesībsubjektību, kas izveidojies no Romas katoļu Baznīcas viduslaiku Hospitāliešu mūku-bruņinieku ordeņa. Saukts arī par Joanītu ordeni. Tā devīze ir "Aizstāvēt ticību un kalpot nabadzīgajiem" (latīņu).
Maltas ordenim ir novērotāja statuss ANO. 2019. gadā pie Maltas ordeņa bija akreditēti 108 valstu diplomātiskie pārstāvji. Mūsdienās Ordenī ir aptuveni 13 500 locekļu, un tā ir viena no daudzskaitlīgākajām katoļu organizācijām. Latviju pārstāv vēstnieks.
Valstiskais statuss un struktūra
Maltas ordenis ir starptautiski atzīta starptautiska organizācija, kurai piemīt virkne valstiskuma pazīmju, piemēram, Ordeņa locekļu pases pasaulē tiek atzītas kā līdzvērtīgas valstu pilsoņu pasēm, Ordenim ir sava pasta sistēma un tiesības izdot starptautiski atzītas pastmarkas, Ordeņa vēstniecībām ir tāds pat statuss kā valstu vēstniecībām u.c. Šis tiesiskais statuss ļauj Ordenim nodarboties ar labdarību, humāno palīdzību un medicīnisko palīdzību visā pasaulē kā starptautisko tiesību subjektam. Šobrīd Ordeni veido 6 lielpriorijas (Romas, Venēcijas, Sicīlijas, Austrijas, Čehijas un Lielbritānijas), kā arī 54 nacionālās komandorijas.
Ordeņa locekļi iedalās 3 kategorijās: 1. Pilntiesīgs (Justice), 2. Padevīgs (Obedience), 3a. Goda (Honor), 3b. Nepilntiesīgs (Grace) jeb Atbalstītājs (Donat). Katrai šai kategorijai ir 4 rangi: lielkrusta kavalieris; komandors (tikai 1., 2., un 3a kategorijas); bruņinieks; atbalstītājs (2., 3. kategorijas).
1., 2. un 3a kategorijās beilifa (Bailiff) tituls dod bruņiniekam lielkrusta kavaliera rangu. 1. kategorijā visi lielkrusta kavalieri ir "cienījamie" (Venerable).
Vēsture
Sākotnēji tā bija Romas katoļu baznīcas Jeruzalemes hospitāļa mūku brālība. Pēc tam mūku-bruņinieku ordenis (Ordo, Order).
Vārdi "militārais" (military) un "Maltas" (of Malta) ir ordeņa vēsturiskā nosaukuma sastāvdalas, kas neatspoguļo mūsdienu realitāti, bet ir nodeva tradīcijai. Vārds "neatkarīgais" (en) nosaukumam pievienots pēc 1800. gada, kad ordenis zaudēja Maltas salu, lai demonstrētu organizācijas eksteritoriālo raksturu. Vārds "Hospitaller" (hospitālais) ordeņa nosaukumam pievienots XIX gs. Nosaukums "Neatkarīgais Hospitālais Militārais Svētā Jeruzalemes Jāņa, Rodas un Maltas ordenis" pieņemts 1936. gadā.
Ordeņa struktūras veidošanās
Vēstures gaitā ordeņa vadītāja amata apzīmējums mainījās:
Rodas periodā 14. gadsimtā nostabilizējās Ordeņa struktūra. Vadīja visu mestrs (vēlāk lielmestrs); tā prombūtnes laikā vai periodā, kad Ordenim mestra nebija, organizāciju vadīja tā vietnieks t.s. mestra leitnants (Lieutenant Magistery). Nākamais rangā, atbildīgais par Ordeņa reliģiozo dzīvi, bija priors (Prior). Ordeņa administrāciju (Adminsitration) veidoja 8 beilifi (Bailiffs), katrs atbildīgs par savu nozari:
Bez tam Ordenim bija visai plaši īpašumi Eiropā, kurus sākotnēji apvienoja provincēs pēc valodas 4 lanžās (no Langues): franču, spāņu, vācu un itāļu. Vēlāk lanžas sāka dēvēt par "lielpriorijām" (Grand Priories), un klāt nāca vēl trīs: Provansas (Provence), Aviņonas (Auvergne) un Anglijas, savukārt spāņu lielpriorija tika sadalīta Aragonas (Aragon) un Kastīlijas (Castile) lielpriorijās. Šajā laikā arī radās leģenda par Ordeņa astoņstūru krustu - katrs zara stūris it kā simbolizējot vienu no 8 lielpriorijām. Katru lielprioriju kūrēja viens no augstākajiem Ordeņa hierarhiem:
XVI gs. visas lanžisas, t.i. lielpriorijas tika sadalītas 23, vēlāk 25 lielpriorijās un 20 valdījumos (Bailiwicks) (ap 1800. g.). Katrai lielpriorijai bija sava pārstāvniecība uz salas (sākumā Rodā, pēc tam Maltā) - auberga (Auberge), - kur mita lielpriorijas vadītājs, konventbailifs (Conventual Bailiff). Katra lielpriorija savukārt bija sadalīta komandorijās (Commanderies), parasti kāds teritoriāls valdījums ar Ordeņa mītni, komandora un 2-3 brāļu-bruņinieku vai brāļu-audzēkņu, kā arī lielāka skaita brāļu-kalpotāju un brāļu-garīdznieku rezidence.
Vēlāk izveidojās ceturtā kategorija "māsas":
Bruņinieki, ja bija labdzimuši, tika iekļauti pilntiesīgo bruņinieku kategorijā (knights of Justice), savukārt ja izcelsmes "tīrību" pierādīt nevarēja, tad padevīgo jeb nepilntiesīgo bruņinieku kategorijā (knights of Obedience, vēlāk knight of Grace), kuri nedeva pilno zvērestu. Gan tie, gan tie varēja kļūt par komandoriem. Sākot ar XVI gs. strauji pieauga laicīgo Ordenim padevīgo bruņinieku (knight of Devotion) skaits, kuri nedeva mūku zvērestu un realizēja laicīgo dzīvi, veidoja ģimenes, un kuri mūsdienās veido Ordeņa bruņinieku vairākumu.
Karjera iekšējā hierarhijā
XI-XII gs. nebija nepieciešams, lai iestātos ordenī, pierādīt savu nevainojamo izcelsmi. Pietika ar zināšanām medicīnā un bruņinieka apbruņojumu. Taču jau ap 1206. gadu ordenī bija izveidojusies iekšējā hierarhija, kuras virsslāni veidoja tikai dzimuši bruņinieki. Pakāpi zem tiem bija t.s. "dienesta brāļi" (seržanti) un ārsti, savukārt hierarhijas apakšā atradās apkalpojošais peronāls. Karadarbībā piedalījās tikai brāļi-bruņinieki un brāļi-seržanti. Bez ordeņa brāļiem, virkne iekšējo privilēģiju un ordeņa aizsardzību saņēma t.s. atbalstītāji (confratres) un dāvinātāji (donati), t.i. tie, kuri palīdzēja Ordenim vai nu ar savu rīcību, vai finansiāli.
Uz konventbeilifu un augstākiem amatiem varēja kandidēt tikai pilntiesīgie bruņinieki, savukārt no garīdznieku vidus vairāk rekrutēja priorus.
Līdz 1354. gadam komandora amatā kandidātu iecēla vietējais lielpriors (Grand Prior), taču sakarā ar visai biežajiem "draudzības vārdā" nepiemērotu kandidātu izraudzīšanas gadījumiem, šīs funkcijas pārņēma padomes lielmestrs (Grand Master in Council). Katru iecelšanu amatā apstiprināja balsojot. Bija tikai 2 izņēmumi: ik pa 5 gadiem lielmestram bija tiesības iecelt nepilntiesīgu komandoru (of Grace); ik pa 5 gadiem lielmeistaram bija tiesības iecelt komantoru viņa paša pārvaldītajā provincē. Bez tam katram prioram bija sava komandorija (Magistral commandery), kurā viņš vienpersoniski drīkstēja iecelt komandoru. Lai kļūtu par komandoru, bruņiniekam, garīdzniekam vai, retos gadījumos, brālim-kalpotājam vismaz 5 gadus nācās kalpot citiem brāļiem konventā (Convent), t.i. uz salas, un piedalīties kā minimums 3 kara flotes reidos. Pie tam pretendents varēja kļūt par komandoru tikai tajā lielpriorijā, no kuras bija cēlies (t.i. polis nevarēja kļūt par komandoru Dānijā, vai sicīlietis - Lombardijā). Pēc 5 gadu kalpošanas pierādījis, ka viņa vadībā komandorija ir uzplaukusi, komandors varēja kandidēt uz nākamo amatu hierarhijā. Pēc 15 gadu kalpošanas (no kuriem 10 vajadzēja pavadīt uz salas), viņš varēja kļūt par konventuāli (Conventual) vai kapitularbeilifu (Capitular Bailiff).
Ordeņa saistība ar Latviju
Varakļānu muižas īpašnieks Mihaels Johans Borhs kā ordeņa soģis jeb beilifs (fr) līdzdarbojās Maltas ordeņa Polijas atzara izveidē, kad 1799. gadā Krievijas Impērijas ķeizaru Pāvilu ievēlēja par ordeņa lielmeistaru, Borhs nodibināja Krievijas lielpriorātu, kurā izveidoja vismaz 118 ordeņa komturejas. Preiļu muižas īpašnieks Jozefs Heinrihs Borhs (1751-1835) bija Maltas ordeņa komandors, ordeņa sarakstos arī citu Latgales muižnieku dzimtu locekļi (Hilzeni, Plāteri, Kēnigfelsi u.c.).