cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Budapešta
Vēsture
1541. gadā Buda un Pešta nokļuva osmaņu pakļautībā, bet 1686. gadā Hābsburgi, kuri uz to laiku bija kļuvuši par Ungārijas karaļiem, atkaroja pilsētas.
1848. gada revolūcijas laikā tika pieņemts lēmums par Budapeštas izveidi, tomēr līdz ar revolūcijas sakāvi viss palika pa vecam. Tomēr pēc 1867. gada Austrijas Kompromisa (Ausgleich), kad Austrijas Impērija kļuva par Austroungāriju, Buda kļuva par Austroungārijas otras sastāvdaļas — Ungārijas Karalistes galvaspilsētu, un 1873. gadā, apvienojot atsevišķas pilsētas — Budu, Obudu un Peštu, izveidojās Budapešta.
Pēc Austroungārijas sakāves Pirmajā pasaules karā 1918. gada 16. novembrī Budapeštā tika deklarēta republika ar premjerministru Mihāju Kāroji (Károlyi Mihály) priekšgalā. Tomēr jaunā valdība nespēja nosargāt bijušās Ungārijas teritoriju, tāpēc valdība zaudēja tautas atbalstu un 1919. gada 21. martā Ungārijā nodibinājās Ungārijas Padomju republika — otrā (aiz Krievijas) komunistiskā valsts pasaulē. Tomēr tā paša gada 6. augustā Budapeštā ienca rumāņu karaspēks, bet 14. augustā — balto ungāru spēki Mikloša Hortija vadībā.
Otrā pasaules kara laikā Ungārija bija Vācijas sabiedrotā un, lai nepieļautu tās padošanos, 1944. gada 19. martā Ungāriju okupēja vācu karaspēks. 1944. gada 15. oktobrī, kad PSRS karaspēks ienāca Ungārijas teritorijā, Hortijs deklarēja pamieru, bet varu Ungārijā un Budapeštā sagrāba Bultu Krusta partija (Nyilaskeresztes Párt Hungarista Mozgalom) Hitlera sabiedrotā Ferenca Sālaši vadībā 1944. gada 24. decembrī PSRS karaspēks kopā ar rumāņu spēkiem aplenca Budapeštu, un divus mēnešus notika cīņa par pilsētu. Budapešta piedzīvoja ievērojamus postījumus. 1956. gadā ar mierīgas studentu demonstrācijas apšaušanu Budapeštā sākās Ungārijas 1956. gada revolūcija. Jau nākamajā dienā Budapeštā tika gāztas Staļina skulptūras un noplēsti padomju simboli, bet Ungārijas armija pārgāja sacēlušos pusē. Jaunais Ungārijas premjerministrs Imre Naģs paziņoja par izstāšanos no Varšavas pakta, bet 4. novembrī Ungārijā iegāja padomju karaspēka papildspēki un sākās revolūcijas bruņota apspiešana. Budapeštā notika ielu cīņas, tā tika apšaudīta ar artilēriju un aviāciju.
Cilvēki
Budapeštā dzimuši:
Starojums
Starojums, arī radiācija (no la — ‘spīdēšana, starošana’), ir enerģijas starveida izplatīšanās, izstarošana telpā. Starojumu iedala elektromagnētiskajā starojumā, elementārdaļiņu starojumā (alfa starojums, bēta starojums), akustiskajā starojumā (ultraskaņa, seismiskie viļņi) un gravitācijas starojumā.
Ronijs Brūers
Karjera
Brūers basketbola ekspertu uzmanību pievērsa jau koledžā, kur vidēji guva 18,4 punktus, izcīnīja 4,8 atlēkušās bumbas, atdeva 3,3 rezultatīvas piespēles, pārtvēra 2,6 pretinieku piespēles, kā arī grozā raidīja 51 no 151 izpildītā trīspunktu metiena. Basketbolista precizitāte no soda metiena līnijas bija 75%.
2006. gada NBA draftā Brūeru ar kopējo 14. numuru izvēlējās Jūtas "Jazz". Tiesa, uzbrūkošais aizsargs īpaši daudz pie spēlēšanas savā debijas sezonā netika, piedaloties vien 56 mačos. Taču pēc smaga darba pirms 2007.—2008. gada sezonas Brūers nostiprinājās "Jazz" pamatsastāvā. Brūers sasniedz karjeras rekordu, gūstot 26 punktus pret Sakramento "Kings".
viņš tika aizmainīts uz Memfisas "Grizzlies" pret nākotnes pirmās kārtas izvēles tiesībām draftā. "Grizzlies" sastāvā Brūers nebija īpaši veiksmīgs, ko veicināja iedzīvošanās savainojumā. Starpsezonā basketbolists kā brīvais aģents piekrita Čikāgas "Bulls" piedāvājumam. Čikāgas kluba sastāvā aizvadīja divas sezonas. 2012.—2013. gada sezonu uzsāka Ņujorkas "Knicks" sastāvā, taču sezonas vidū pārgāja uz Oklahomasitijas "Thunder".
Seradzas apriņķis
Seradzas apriņķis ir apriņķis Polijā, Lodzas vojevodistes rietumos. Robežojas ar Lodzas vojevodistes Podembices, Zduņskas Volas, Laskas, Veluņas un Verušovas apriņķiem, kā arī Lielpolijas vojevodistes Ostšešovas, Kališas un Turekas apriņķiem.
Martēns Furkads
Martēns Furkads (fr; dzimis ) ir bijušais franču biatlonists. Septiņkārtējs Pasaules kausa sezonas kopvērtējuma uzvarētājs, pieckārtējs olimpiskais čempions, 13 pasaules čempionāta zelta medaļu īpašnieks. Viņa brālis Simons Furkads arī ir bijis biatlonists.
Karjera
Ar biatlonu nodarbojas kopš 2002. gada. Francijas izlasē kopš 2006.—2007. gada sezonas, tomēr Pasaules kausa posmos piedalās tikai kopš 2008. gada pavasara. Savās pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2010. gadā Vankūverā kļuva par vicečempionu 15 km masu startā (uzvarēja Jevgeņijs Ustjugovs no Krievijas). izcīnīja savu pirmo olimpisko spēļu zelta medaļu — iedzīšanā, tāpat svinēja uzvaru 20 km distancē un masu startā.
2011.—2012. gada Pasaules kausa sezonā uzvarēja kopvērtējumā, tāpat uzvaru izcīnīja arī nākamajās sešās sezonās pēc kārtas, kļūdams par pirmo biatlonistu ar šādu sasniegumu.
Izcīnījis 13 zelta medaļas pasaules čempionātā.
bija Francijas delegācijas karognesējs atklāšanas ceremonijā un izcīnīja zelta medaļas iedzīšanas un masu starta distancēs, kā arī jauktajā stafetē.
2020. gada martā M. Furkads paziņoja par profesionālā biatlona karjeras beigām.
Jay-Z
Šons Korijs Kārters (en; dzimis Ņujorkā), labāk pazīstams ar savu skatuves vārdu Jay-Z, ir amerikāņu reperis, bijušais ierakstu kompāniju Def Jam un Roc-A-Fella Records prezidents. Viņš ir viens no komerciāli veiksmīgākajiem hiphopa izpildītājiem pasaulē. Jay-Z izdevis 10 studijas albumus, no kuriem 8 sasnieguši pirmo vietu ASV albumu topā, 4 sadarbības albumus un 3 dziesmu izlases. Viņš ir sadarbojies ar vairākiem pazīstamiem māksliniekiem, tostarp savu sievu Bejonsi Noulzu, Riannu, Linkin Park, R. Kelly, Ja Rule, Farelu Viljamsu un citiem. 2003. gadā Jay-Z paziņoja, ka vairs neizdos studijas jaunus studijas albumus un ies pensijā, taču 2006. gadā tomēr klajā nāca jauns albums.
Jay-Z ir arī veiksmīgs uzņēmējs, viņš ir viens no NBA komandas Bruklinas "Nets" līdzīpašniekiem, viņa kopējā īpašumu vērtība sasniedz 547 miljonus ASV dolāru. Jay-Z kā aktieris ir piedalījies arī vairākās filmās.
Forsters
Forsters var būt:
Dens Brauns
Dens Brauns (en, dzimis Ekseterā, Ņūhempšīrā) ir ASV rakstnieks, žurnālists un mūziķis. Visplašāk pazīstams ar savu 2003. gadā uzrakstīto darbu — "Da Vinči kods".
Biogrāfija
Dens Brauns piedzima 1964. gada 22. jūnijā ASV Ņūhempšīras štata Ekseteras pilsētā, muzikantes un matemātikas profesora ģimenē.
Brauns absolvējis Filipsa Ekseteras akadēmiju, kur viņa tēvs pasniedza matemātiku, kā arī sastādīja mācību literatūru līdz pat aiziešanai pensijā 1982. gadā. Brauna ģimene bija ļoti muzikāla, māte spēlēja ērģeles vietēja baznīcā. Ģimene piederēja pie ASV episkopālās baznīcas konfesijas. Pēc akadēmijas absolvēšanas Brauns iestājās Amherstas koledžā, kur bija "Psi Upsilon" biedrības aktīvists. Koledžu Brauns absolvēja 1986. gadā, bet pēdējo mācību gadu pavadīja Seviļas Universitātē, Spānijā, studējot mākslas vēsturi.
Beidzis apmācības koledžā, Dens Brauns veidoja karjeru kā dziesmu autors, mūziķis un solists. Brauns izdeva dažus savu ierakstu kompaktdiskus. 1991. gadā viņš devās uz Holivudu, kur strādāja par pasniedzēju Beverlihilsas sākumskolā.
1993. gadā Dens Brauns kopā ar ģimeni atgriezās Ņūhempšīrā un sāka pasniegt angļu valodas mācību stundas Filipsa-Ekzeteres akadēmijā, kā arī spāņu valodas mācību stundas Linkolna Akermana skolā (en).
Blisa Brauna, Dena dzīvesbiedre ir māksliniece un mākslas darbu eksperte, palīdz Braunam viņa zinātniskajos pētījumos. Viņa pavada Denu pārbraucienos un pētnieciskajās ekspedīcijās. 1995. gadā viņu kopdarba rezultātā tika izdota grāmata-bestsellers — "187 vīrieši, no kuriem vēlams turēties pa gabalu: ceļvedis romantiski neapmierinātām sievietēm".
1998. gadā Brauns, kas jau sen pastiprināti interesējās par filozofiju, reliģijas vēsturi, kriptogrāfiju un slepenajām biedrībām, publicēja savu pirmo romānu-trilleri "Ciparu cietoksnis", kas kļuva par bestselleru. Romāns izklāsta par smalko robežu starp pilsonisko brīvību un nacionālo drošību, kā arī vēstī par Nacionālās drošības aģentūras slepeno apakšvienību.
Turpmākās Brauna grāmatas tika veidotas apvienojot trillera, intelektuālā detektīva, romāna-mīklas žanrus. 2000. gadā tika izdots intelektuālais konspiratīvais detektīvs "Eņģeļi un dēmoni". Pēc tam, 2001. gadā sekoja trilleris "Maldu zona", kas vēstī par sarežģītajiem politikas morāles aspektiem un ietekmi uz nacionālo drošību.
2003. gadā profesora Roberta Lengdona piedzīvojumi no "Eņģeļi un dēmoni" tika turpināti romānā "Da Vinči kods", kas jau pirmajā dienā kļuva par bestselleru un līdz 2006. gadam tika pārdota vairāk nekā 60 miljonos eksemplāru, kā arī 2006. gadā tika ekranizēta tāda paša nosaukuma filmā ar Tomu Henksu un Odriju Totū galvenajās lomās. 2009. gadā pēc romāna motīviem tika uzņemta filma "Eņģeļi un dēmoni".
2009. gada septembrī tika publicēts romāns "Zudušais simbols", kas paver skatu uz brīvmūrnieku noslēpumiem ASV vēsturē. Grāmata jau pirmajā dienā ieguva bestsellera statusu.
Rakstnieks nodarbojas arī žurnālistiku, regulāri publicējās žurnālos "Newsweek", "Time", "Forbes", "People", "GQ", "The New Yorker", un uzstājās dažādos populāros radio un televīzijas raidījumos.
256. kilometrs
256. kilometrs ir pieturas punkts līnijā Jelgava I—Krustpils. Atrodas Aizkraukles novada Daudzeses pagastā.
Vēsture
Pēc pasažieru pārvadājumu slēgšanas 2000. gadā pieturas punkts vairs netiek izmantots.
Ernsts fon Bergmanis
Ernests Gustavs Benjamins fon Bergmanis (de; dzimis Rīgā, miris  Vīsbādenē, Vācijā) bija vācbaltiešu ķirurgs un medicīnas profesors Tērbatas, Vircburgas un Berlīnes universitātēs. Pirmais ieviesis aseptikas principus brūču ārstēšanā (1886).
Dzīvesgājums
Dzimis 1836. gada 16. decembrī Rīgā Rūjienas luterāņu mācītāja Riharda fon Bergmaņa (1805-1878) un viņa sievas Bertas Krīgeres (1816-1877) ģimenē kā pirmais dēls 8 bērnu ģimenē. Jaunākie brāļi Reinholds (1850-1913) un Eduards (1852-1900). Bērnībā dzīvoja Rūjienā, mācījās Bērzaines ģimnāzijā pie Cēsīm (1851–1854), studēja medicīnu Tērbatas universitātē (1854-1860), kur pēc promocijas darba aizstāvēšanas strādāja par asistentu ķirurģijas klīnikā. 1864. gadā habilitējās ar darbu par tauku emboliju (Über Fettembolie) un kļuva par ķirurģijas privātdocentu, kopš 1871. gada par profesoru Tērbatas universitātē. Par godu Tērbatas universitātes 75 gadu jubilejai viņš 1876. gadā nolasīja akadēmisko lekciju par modernajiem pētījumiem par vēža izcelsmi (Die gegenwärtigen Forschungen über den Ursprung des Krebses).
Līdztekus darbam Tartu, Bergmanis kā kara ķirurgs un prūšu armijas ģenerālārsta Vāgnera asistents piedalījās Prūsijas-Austrijas karā (1866), vadīja Manheimas un Karlsrūes lazaretes Francijas-Prūsijas karā (1870-1871) un piedalījās kaujās pie Pļevnas, pie Gorni Dabnikas un pie Telišas Krievijas-Turcijas karā (1877), kur pūlējās uzlabot sanitāros un aseptiskos apstākļus krievu armijas lazaretēs.
1878. gadā viņš pieņēma piedāvājumu pārcelties strādāt uz Vircburgas universitāti, bet 1882. gadā — uz Berlīnes universitāti, kur vadīja I. Ķirurģijas klīniku. 1904. gadā piedalījās vācu ārstu izglītības laikraksta Zeitschrift für ärztliche Fortbildung izveidē. Kopā ar Paulu fon Brunsu un Johanu fon Mikuliču uzrakstīja praktiskās kirurģijas rokasgrāmatu (1907) un vairākas citas ķirurģijas mācību grāmatas, kas publicētas pēc viņa nāves (1926-1929).
Miris 1907. gada 25. martā Vīsbādenē, apglabāts vecajā Potsdamas kapsētā. Ernsta fon Bergmaņa 175 dzimšanas gadadienā 2011. gada 16.decembrī viņa dzimšanas vietā Vecrīgā, Pils ielā 11 atklāja piemiņas plāksni.
Viņa dēls Gustavs fon Bergmanis kļuva par internās medicīnas profesoru un vienu no psihosomatiskās medicīnas pamatlicējiem.
Bērni
Ernests fon Bergmanis bija 1866. gadā precējies ar Hildegardi Luīzi, dzim. Adelmani (1846-1868), pēc viņas nāves otro reizi 1871. gadā ar Paulīni Vilhelmīni Karolīni Luīzi Augusti Margaretu Assbrandu fon Porbeku (dzim. 1842). Viņam bija 5 bērni:
Bertva
Bertva ir pilsēta Kamerūnas austrumu daļā, Austrumu reģionā. Atrodas vidēji 717 metrus virs jūras līmeņa un 338 kilometru attālumā no Kamerūnas galvaspilsētas Jaundes. Pilsētas kopējā platība ir 100 km², pēc 2005. gada datiem pilsētā dzīvo 88 462 iedzīvotāji. Austrumu reģiona administratīvais centrs un lielākā pilsēta. Dibināta 1927. gadā.
Heršela kalns
Heršela kalns ir virsotne Admiralitātes kalnos Viktorijas Zemē. Atrodas 28 km uz ziemeļrietumiem no Helita raga Aironsaida glečera labajā malā. Atklājusi britu polārpētnieka Džeimsa Rosa ekspedīcija 1841. gadā un nosaukts par godu angļu astronomam Džonam Heršelam (John F.W. Herschel).
Virsotni pirmā iekaroja jaunzēlandiešu alpīnista Edmunda Hilarija ekspedīcija 1967. gadā.
Taivāniešu dialekts
Taivāniešu dialekts (POJ: Tâi-oân-oē vai Tâi-gí; tradicionālajā ķīniešu: 臺灣話, 臺語; piņjiņs: Táiwānhuà, Táiyǔ) ir ķīniešu valodas dialekts, kurā runā aptuveni 70% Taivānas iedzīvotāju. Lielākā Taivānā dzīvojošā etniskā grupa, kam taivāniešu dialekts ir dzimtā valoda, ir pazīstama kā Hoklo vai Holo.
Johansone
Johansone (vīriešu dzimtē Johansons) ir ģermāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Berijs Vilmors
Berijs Vilmors (Barry Eugene "Butch" Wilmore, dzimis ) ir NASA kosmonauts, ASV Jūras kara flotes virsnieks.
Vilmora pirmais kosmiskais lidojums notika 2009. gada novembrī Space Shuttle misijā STS-129.
Otro lidojumu Vilmors sāka 2014. gada septembrī kā kosmosa kuģa Sojuz TMA-14M bortinženieris. Viņš bija SKS 41. ekspedīcijas lidojuma inženieris un 42. ekspedīcijas komandieris. 2015. gada martā atgriezās uz zemes.
Zviedrijas hokeja izlase
Zviedrijas hokeja izlase ir komanda, kas pārstāv Zviedriju starptautiskajās hokeja spēlēs. Zviedrijas hokeja izlase izcīnījusi 11 Pasaules čempionātu, trīs Eiropas čempionātu un divu olimpisko spēļu zelta medaļas. Zviedrijas hokeja izlase simbols ir trīs kroņi. 2006. gadā tā kļuva par pirmo hokeja izlasi, kas vienā gadā uzvarējusi gan olimpiskajās spēlēs, gan Pasaules čempionātā.
Ķekavas novads (2009—2021)
Ķekavas novads bija Pierīgas novads, kurā apvienotas bijušā Rīgas rajona pašvaldības Baložu pilsēta, Daugmales pagasts un Ķekavas pagasts. Novada centrs bija Ķekava.
Zviedrijas hokeja izlase
Olimpiskās spēles
Līdz 1968. gadam olimpisko spēļu turnīra rezultāts tika ieskaitīts arī pasaules čempionāta ieskaitē.
Loviča
Loviča (pl) ir pilsēta Lodzas vojevodistē Polijas centrālajā daļā, uz ziemeļaustrumiem no Lodzas pie Bzuras upes. Savulaik bijusi Polijas primāta rezidences pilsēta. Ja Polijas-Lietuvas valsti pārvaldīja reģents (kad nākamais karalis vēl nebija ievēlēts), Loviča dažkārt kalpoja par valsts galvaspilsētu. Polijas kampaņas laikā 1939. gadā pie pilsētas notika Bzuras kauja. Politiķa Vladislava Grabska (Władysław Grabski, 1874-1938) un aktiera Daniela Olbrihska (Daniel Olbrychski, 1945 —) dzimtā pilsēta.
Ķekavas novads (2009—2021)
Pēc 2021. gada Administratīvi teritoriālās reformas novadā iekļauts Baldones pagasts, Baldones pilsēta, Baložu pilsēta, Daugmales pagasts un Ķekavas pagasts.
Vēsture
Līdz 13. gadsimtam tagadējais Ķekavas novads ietilpa zemgaļu Upmales zemes sastāvā. Pēc viena uzskata Daugmales pilskalns ir Indriķa hronikā minētā Zemgales osta (la). Livonijas Konfederācijas laikā tā ziemeļrietumu daļa ietilpa Rīgas pilsētas landfogtejā, bet dienvidaustrumu daļa Rīgas arhibīskapijas Doles draudzes novadā. Zviedru Vidzemes laikā 1636. gadā Rīgas pilsēta iegādājās Mazjumpravas muižu, kuras zemes atradās abos Daugavas krastos. Rīgas patrimoniālajā apgabalā izveidoja Katlakalna draudzes novadu. 1721. gadā to kopā ar pārējo Zviedru Vidzemes teritoriju iekļāva Krievijas Impērijas sastāvā.
Pēc Otrā pasaules kara 1945. gadā Rīgas apriņķa Doles pagastā izveidoja Doles un Ķekavas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Ķekavas ciems ietilpa Baldones (1949-1959) un Rīgas rajonos. 1960. gadā Ķekavas ciemam pievienoja daļu likvidētā Strēlnieku ciema. 1974. gadā Ķekavas ciemam pievienoja daļu likvidētā Katlakalna ciema teritorijas, bet daļu teritorijas atdalīja jaunizveidotajam Daugmales ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Ķekavas pagastu apvienoja ar Baložu pilsētu un Daugmales pagastu, izveidojot Ķekavas novadu. 2021. gadā Ķekavas novadu apvienoja ar Baldones novadu.
Pašvaldība
Ķekavas novada dome bija izveidojusi šādas pašvaldības iestādes:
Izglītība
Ķekavas novadā pastāvēja šādas izglītības iestādes:
Ķekavas novadā ir dibināta arī viena privātskola: Privātā pamatskola «Gaismas tilts '97»
Sports
Ķekavā bāzējās futbola klubs "Auda", kur trenējās bērni, jaunieši un pieaugušie. Kluba pieaugušo komanda piedalījās 1. līgas čempionātā, bet dažāda vecuma bērnu un jauniešu komandas — Latvijas Jaunatnes futbola čempionātā. Florbola kluba "Ķekavas Bulldogs" vīriešu un sieviešu komandas piedalījās Latvijas augstākās līgas čempionātos.
Kultūra
Ķekavas novada pašvaldības kultūras aģentūra bija Ķekavas novada pašvaldības iestāde. Aģentūra izveidota ar mērķi apvienot vienā pašvaldības iestādē visas kultūras institūcijas, lai nodrošinātu vienotu kultūras vērtību radīšanas, izplatīšanas un saglabāšanas sistēmu.
Lovičas apriņķis
Lovičas apriņķis ir apriņķis Polijā, Lodzas vojevodistes ziemeļos. Robežojas ar Lodzas vojevodistes Skerņevices, Bžezinu, Zgežas, Lenčicas un Kutno apriņķiem, kā arī Mazovijas vojevodistes Gostiņinas un Sohačevas apriņķi.
Zemes magnētiskais lauks
Izpētes vēsture
Termins "magnētiskais lauks" radies aptuveni 3.-5. gadsimtā p.m.ē. Ķīnā un Grieķijā (pie Magnēzijas pilsētas). Šajās valstīs atklāja, ka "Herkulesa akmens" un "Magkusa akmens" (iespējams, dzelzs rūdas gabali, kam iespēris zibens) pievelk metālus. Tika novērots, ka berzējot tērauda adatu pret šādu "magnetītu", tā arī kļūst "magnētiska". Ap 1000. gadu Ķīnā atklāja, ka šāda adata, ja to brīvi pakarina, pagriežas pret ziemeļiem un dienvidiem. Ķīniešu matemātiķis Čao Ta ap 200. gadu p.m.ē. izgudroja pirmo kompasu. Iespējams arī vikingi izmantojuši, ko līdzīgu kompasam. Pirmās ziņas par kompasu Eiropas literatūrā datējamas ar 1187. gadā. Eiropā magnētadatu sāka lietot 13. gadsimta kuģu kompasos. To izmantoja arī Kristofors Kolumbs, kad kuģoja pa Atlantijas okeānu. Ceļojumu laikā tika atklāts, ka adatiņa nedaudz novirzās no ziemeļiem — magnētiskā deklinācija.
Jēdzieni Ziemeļpols un Dienvidpols radušies 13. gadsimtā Francijā, kā arī tika atklāts, ka vienādi magnēta poli atgrūžas. Ap 1600. gadu Viljams Gilberts, Anglijas karalienes Elizabetes I fiziķis, piedāvāja izskaidrojumu, kā ap Zemi rodas šāds magnētiskais lauks: Zeme esot milzu magnēts, kas rada vienmērīgu lauku pie Zemes virsmas (feromagnētiskā hipotēze), un ka tā magnētiskie poli atrodas netālu no Zemes ģeogrāfiskajiem poliem. Magnetizētas cietas lodes modelis izveidots 1820. gadā. Lai hipotēze attaisnotos, ap Zemi jābūt 30 km slānim no tīra magnēta.
Zemes poli
Tā kā elektriskās plūsmas šķidrajā ārējā kodolā patstāvīgi mainās, arī to radītais magnētiskais lauks mainās. Rezultātā Zemes magnētiskie poli pārvietojas, un to atrašanās vieta nesakrīt ar ģeogrāfiskajiem poliem. Tādēļ tagad magnētiskais Ziemeļpols atrodas apmēram 968 km attālumā no ģeogrāfiskā Ziemeļpola, bet magnētiskais Dienvidpols — apmēram 1500 km attālumā no ģeogrāfiskā Dienvidpola.
Morzes kods
Morzes kods jeb Morzes ābece ir metode, ar kuru pārraida burtus, ciparus un pieturzīmes, izmantojot speciālas garu un īsu signālu sekvences jeb tā saucamās svītras un punktus. Kodu izgudroja un ieviesa Semjuels Morze 19. gadsimta sākumā telegrāfa vajadzībām.
Zemes magnētiskais lauks
Elektromagnētiskais lauks
Līdz 1821. gadam bija zināms tikai viens magnētisma veids — tāds, ko rada dzelzs magnēti. Tad dāņu zinātnieks, Hans Kristians Oersteds, demonstrējot draugiem elektriskās strāvas plūsmu vadā, pamanīja, ka tuvumā esoša kompasa adata izkustējās. Jauno fenomenu Francijā pētīja Andrē Marī Ampērs, kurš secināja, ka magnētisma daba ir pavisam savādāka nekā līdz tam tika uzskatīts. Tas būtībā izrādījās spēks starp elektriskajiem lādiņiem: divi paralēli lādiņi tajā pašā virzienā pievelkas, pretējos virzienos — atgrūžas. Izrādījās, ka dzelzs magnēti ir izņēmums. Magnētisms, kas rodas zemes kodolā arī noteikti ir radies elektriskās strāvas ietekmē, bet līdz šim vēl nav atklāts, kā šī strāva rodas.
Gangsteru reps
Gangsteru reps (en vai gangster rap) ir hiphopa mūzikas žanrs, kas izveidojās no hārdkora un attēlo noziedzību pilsētā un jauniešu vardarbīgo dzīvesveidu. Dziesmu vārdos var būt aprakstīti gadījumi no dzīves, bet minētie notikumi var būt arī pilnībā izdomāti. Žanrs radās 1980. gadu vidū un tā aizsācēji bija tādas grupas kā Schoolly D, Ice-T, vēlāk arī N.W.A. Žanrs lēnām kļuva populārs un ar laiku kļuva par komerciāli ienesīgāko hiphopa žanru. Daži gangsteru repa mākslinieki tiek saistīti ar Bloods un Crips bandām.
Gangsteru repa tematika mēdz būt skandaloza; dziesmu vārdos ir ļoti daudz lamu vārdu. Tajos aprakstīta pilsētas noziedzīgo rajonu ikdienas dzīve un dziesmu vārdi bieži vien ir saistīti ar rasismu, seksu, ielu bandām, ieročiem, apšaudēm, vandalismiem, zādzībām, narkotikām un naudu.
Zemes magnētiskais lauks
Elektromagnētiskais lauks
Skotu fiziķis Džeimss Maksvels izveidoja matemātisku pamatojumu magnētiskajam laukam, iekļaujot tajā arī elektriskos spēkus. Tagad ietekmēto lauku, ko šis vienādojums apraksta sauc par elektromagnētisko lauku.
Morzes kods
Ārējās saites
aizmetnis
Zemes magnētiskais lauks
Latvijā
Nozīmīgākais Latvijas sasniegums Zemes magnētiskā lauka izpētē ir Salaspils Fizikas institūtā, 1999. gadā Prof. Agra Gailīša vadībā veiktais projekts “RĪGAS DINAMO — EKSPERIMENTS”. Ģeomagnētiskā dinamo modelis (hidrodinamiskā hipotēze): Zemes magnētiskā lauka cēlonis — turbulences (“cikloni”) šķidrajā metālā rada virpuļstrāvas.
Magnetosfēras pētījumi
Magnetosfēra var tikt pētīta, sekojot izmaiņām magnētiskajā laukā uz Zemes virsmas. Tā, piemēram, viļņi Zemes magnetosfērā izplatās gar magnētiskā lauka līnijām un var tikt novēroti arī uz Zemes virsmas. Tāpat milzīgas strāvas, kas veidojas jonosfērā magnētisko subvētru laikā, rada magnētisko lauku, kuru viegli var novērot uz Zemes. Radari ļauj pētīt plazmas īpašības jonosfērā. Savukārt ar fotokamerām sekojot polārblāzmu aktivitātei var studēt gan procesus jonosfērā, gan arī tālu magnetosfērā.
Sākot ar Sputnik un Explorer, Magnetosfēra ir kļuvusi pieejama tiešiem mērījumiem. Zemes magnetosfēra tiek pētīta gan uz vietas, ar raķešu un pavadoņu palīdzību, gan arī pa gabalu, ar uz Zemes atrodošos magnetometru, riometru, radaru un fotokameru palīdzību. Satelītu novērojumi ir daudz pamatīgāki nekā no zemes veiktie. Zemes magnetosfēras pētīšanā ir piedalījušies daudzi desmiti pavadoņu. Lielākā daļa no tiem vairs nestrādā, taču to atstātie dati bieži tiek studēti daudzus gadus, pat gadu desmitus, pēc pavadoņu kalpošanas beigām. Katru gadu nāk klāt vairāki jauni pavadoņi. Ir pavadoņi, kas lido apmēram 1000 km augstumā un pēta Zemes jonosfēru (magnetosfēras iekšējā robeža). Arī raķetes, sava lidojuma tāluma ierobežojumu dēļ var pētīt vienīgi procesus jonosfērā. Ir liels skaits pavadoņu, kas atrodas ģeostacionārajā orbītā - šeit atrodas liels skaits komerciālo satelītu un tādēļ zināšanām par magnetosfēras apstākļiem ir sevišķa nozīme. Daudz pavadoņu pēta robežu starp Zemes magnetosfēru un saules vēju, lai saprastu kā enerģija un joni no saules vēja nokļūst Zemes magnetosfērā. Radioviļņus, kas radušies mūsu magnetosfērā bieži modificē vide, kurā tie ir, tādējādi var izpētīt kādas daļiņas tur atrodamas.
Liela nozīme magnetosfēras pētījumos ir datormodelēšanai. Datortehnika ļauj modelēt visu magnetosfēru trīs dimensijās. Taču tas ir iespējams vienīgi pieņemot vienkāršotus modeļus par to, kā plazma Zemes magnetosfērā uzvedās.
Peņska
Peņska (pl, vēsturiski arī Penciga - pilsēta Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē uz ziemeļiem no Zgoželecas, Neises upes labajā krastā, upes otrā krastā ir Vācijas teritorija.
Rakstos pirmoreiz minēta 1241. gadā.
Līdz 1945. gadam pilsēta ietilpa Vācijā. Pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet pilsētas vācu iedzīvotāji padzīti.
Stobra tievgalis
Stobra tievgalis (dažkārt saukts arī par stobra purnu) ir šaujamieroča vaļējs priekšējais stobra gals, no kura iziet šāviņš. Caur šejieni kā šaujampulvera sprādziena blakusprodukti iznāk ārā arī liesma un dūmi. Stobra tievgalis ir raksturīgs arī lielgabaliem, īpaši liela nozīme tam bija pa tievgali pielādējamos lielgabalos un citos ieročos, kuri bija lietošanā no 16. gadsimta beigām līdz pat 19. gadsimta beigām.
Raksturojums
Precīza stobra tievgaļa apstrāde ir izšķiroša šaušanas precizitātei, jo tas ir pēdējais kontaktpunkts starp stobru un šāviņu. Ja starp stobra tievgali un šāviņu pastāv spraugas, izejošās dzinējmateriāla gāzes izplatīsies nevienmērīgi un novirzīs šāviņu no tā iecerētās trajektorijas. Stobra tievgaļa apveids ir tipiski izstrādāts, lai pasargātu stobra vītnes no bojājumiem, tā, ka tas parasti ir izdobts vai aizsargāts ar izliektu „kroni”. Bieži tas ir apgādāts arī ar liesmu slāpētāju (īpaši raksturīgs AK tipa šautenēm). Plakanā, priekšējā ieroča stobra daļa, kas to ietver, ir stobra tievgaļa plakne. Ieroča stobra priekšējais gals bieži tiek stiprināts ar tulpes veida paplašinājumu, ko sauc par stobra tievgaļa paresninājumu (izcilni). Ja tiek izmantots grauds vai stobra tievgaļa tēmēklis, tas tiek uzstādīts uz izciļņa. Dažos ieročos, piemēram, haubicēs, taisnstūra formas stobra tievgaļa stīpa tiek izlieta izciļņa vietā tā pastiprināšanai.
Drošība
Parasti izšķir 4 galvenos ieroča drošības likumus. 2. likums skan šādi: Nekad nevērs stobra galu pret jebko, ko tu nedomā nošaut. Stobra tievgalis ir caurums, kur izšautās lodes iziet. Ja tiek izšauts nejauši, nodarījuma iespēja ir ievērojami samazināta, ja stobra gals ir vērsts drošā virzienā. Nekad pavirši nedrīkst vērst stobru uz cilvēkiem, virsmām, kas var tikt cauršautas, vai uz īpašumu. Neievērojot šo likumu, ieroča lietotājs var nodarīt ievērojamu kaitējumu citiem.
Alans Aleksandrs Milns
Alans Aleksandrs Milns (en), bieži saīsināts kā A. A. Milns (en; dzimis, miris ), bija angļu rakstnieks. Savulaik pazīstams humorists, rakstnieks un dramaturgs. Viņa 1926. un 1928. gadā izdotās un popularitāti iemantojušās grāmatas par rotaļu lāci Vinniju Pūku aizēnoja citus viņa radītos darbus.
Dzimis Londonā skolotāja ģimenē. Mācījās tēva vadītajā skolā, kur par skolotāju strādāja arī Herberts Velss. Studēja matemātiku Kembridžas Universitātē. Darbojās angļu humora žurnālā Punch. Piedalījās Pirmajā pasaules karā. Pēc tam, kad 1920. gadā piedzima Milna vienīgais dēls Kristofers Robins, 1926. gadā viņš publicēja grāmatu "Vinnijs Pūks" (Winnie-the-Pooh), bet 1928. gadā — "Jaunā māja Pūka Priedītēs" (The House at Pooh Corner). Latviski tās ir apkopotas un vairākkārt izdotas vienā grāmatā "Vinnijs Pūks un viņa draugi" vai arī "Pūka stāstu grāmata" (tulkojusi Vizma Belševica).
Pēc Milna nāves viņa atraitne pārdeva tiesības uz Vinnija Pūka tēlu kompānijai The Walt Disney Company.
Eiro
Eiro jeb eira (svešvalodās: ευρώ, euro, euró, evro, ewro, евро utml.; starptautiskais apzīmējums — EUR; zīme — €) ir kopējā valūta deviņpadsmit Eiropas Savienības (ES) valstīm, kas veido Eiropas Monetāro Savienību. Tā ir izveidojusies kā vislielākā monetārā reforma Eiropā kopš Romas impērijas laikiem, apvienojot praktiski visu Eiropu vienā naudas tirgū un veicinot politisko integrāciju. 1 eiro sastāv no 100 centiem.
Eiro kā valsts valūtu lieto Austrijā, Beļģijā, Francijā, Grieķijā, Horvātijā, Igaunijā, Īrijā, Itālijā, Kiprā, Latvijā, Lietuvā, Luksemburgā, Maltā, Nīderlandē, Portugālē, Sanmarīno, Slovākijā, Slovēnijā, Somijā, Spānijā un Vācijā.
Eiro tika laists apgrozībā 2002. gada 1. janvārī, divu mēnešu laikā nomainot valstu nacionālās naudas vienības.
Valūtas nosaukums
Saskaņā ar Eiropas Komisijas lēmumu visās ES valstīs oficiālajos dokumentos var lietot tikai euro. Šī forma lietota arī latviskajā Lisabonas līguma tekstā, tomēr ar īpašu atrunu, ka tas "neietekmē pastāvošo latviešu (..) valodas rakstību", jo turpinājās diskusijas gan Latvijā, gan ar Eiropas institūcijām par jaunās valūtas nosaukumu latviešu valodā.
Valsts valodas likums nosaka, ka jaunus terminus latviešu valodā apstiprina Latvijas Zinātņu akadēmijas Terminoloģijas komisija (TK) un oficiālajā (publiskajā) saziņā ir jālieto apstiprinātie termini. 2002. gadā TK nolēma, ka ieteicamā šā termina forma ir eira, bet 2004. gadā to papildināja, nosakot, ka "latviešu valodas rakstībā nav pieļaujama forma euro".
Šim lēmumam nepiekrita Latviešu valodas ekspertu komisija, Valsts valodas centrs, Latviešu valodas institūts, Valsts valodas aģentūra un Valsts valodas komisija. 2005. gada 26. jūlijā tika pieņemti MK noteikumi (vairs nav spēkā), ar kuriem latviešu valodā tika ieviesta divējāda pretrunīga rakstība:
Praksē tas rada situācijas, kad nav skaidrs, kuru formu lietot.
Saskaņā ar Eiropas Centrālās Bankas 2013. gada 19. aprīļa lēmumu par eiro banknošu nominālvērtībām, parametriem, atveidošanu, apmaiņu un izņemšanu no apgrozības (ECB/2013/10) 1. panta 2. daļas b) punktu pie eiro banknošu dizaina elementiem pieder ar romiešu vai grieķu alfabēta burtiem rakstīts valūtas nosaukums un uz otrās sērijas eiro banknotēm — arī ar kiriliskā alfabēta burtiem rakstīts valūtas nosaukums. Tāpēc arī uz Latvijas banknotēm būs rakstīts "euro" latīņu, "ευρω" grieķu un "евро" kirilicas rakstībā neatkarīgi no vietējo institūciju lēmumiem.
Eiro simbols
Eiro ISO kods ir EUR, latviešu valodā tas rakstāms pēc summas ar nedalāmo atstarpi, piemēram, 350EUR.
Eiro simbolu (€) uz plaši izplatītajām QWERTY tastatūrām iespējams ievadīt ar taustiņu kombināciju Alt Gr + 4 vai Alt + 0128. Simbolu un summu saista ar nedalāmo atstarpi un lieto pēc summas (piemēram, 350€).
Ja ir zināms, ka tīmekļa lapu nebūs iespējams parādīt Unikoda kodējumā, € parādīšanai var izmantot HTML entity, kas dod €.
Naudas zīmes
Eiro banknotēm un monētu reversa pusēm ir vienāds dizains, taču monētu aversa pusei katra valsts var izvēlēties savu dizainu. Neskatoties uz atšķirībām monētu dizainā, visas naudas zīmes ir derīgas visā Eirozonas teritorijā. Izņēmums ir zelta un sudraba piemiņas monētas, kas ir derīgs maksāšanas līdzeklis tikai izdevējvalsts teritorijā. Nīderlandē un Somijā cenas tiek noapaļotas, lai izvairītos no 1 un 2 centu lietošanas — lai gan šīs monētas joprojām ir derīgs maksāšanas līdzeklis, tās netiek izdotas kā atlikums un tiek kaltas nelielā daudzumā kolekcionāriem.
Monētu kopīgajā pusē ir karte un denominācija. Monētu nominālvērtības ir 1, 2, 5, 10, 20 un 50 centi un 1 un 2 eiro. Denominācija uz kopīgās puses ir norādīta latīņu alfabētā un ar arābu cipariem, taču valstis, kurās tiek izmantots cits alfabēts, var denomināciju attiecīgajā alfabētā norādīt valsts pusē. Kartē uz lielākās daļas monētu sākotnēji bija attēlotas 15 valstis, kas bija Eiropas Savienības dalībvalstis eiro ieviešanas brīdī, bet kopš 2007. gada tiek izmantota visas Eiropas karte, kurā ietilpst gan jaunās dalībvalstis, gan valstis, kas nav Eiropas Savienības sastāvā. Uz 1, 2 un 5 centu monētām ir attēlots globuss ar pasaules karti, uz kuras joprojām nedaudz tiek izceltas sākotnējās 15 dalībvalstis.
Monētu valsts pusē visām valstīm ir jāiekaļ 12 zvaigznes, izlaiduma gads un graviera iniciāļi. Saskaņā ar Eiropas Padomes 2008. gadā izdotajām vadlīnijām jaunākā izlaiduma monētās ir jāiekaļ arī valsts nosaukums vai tā saīsinājums un tās nedrīkst atkārtot denomināciju vai valūtas nosaukumu latīņu alfabētā, taču Vācija, Grieķija un Austrija šīs vadlīnijas neievēro. Valstis var brīvi izvēlēties citus šīs monētas puses dizaina elementus. Tāpat arī 2 eiro monētas joslas dizains ir katras valsts izvēle. Standarta eiro monētu dizainu nevar mainīt, izņemot, ja ir jauns valsts galva (monarhijas uz monētām parasti attēlo savu monarhu) vai lai saskaņotu tās ar jaunajiem dizaina noteikumiem. Katra valsts ne biežāk kā reizi gadā drīkst izlaist arī 2 eiro piemiņas monētu ar īpašu dizainu, kas (atšķirībā no zelta un sudraba piemiņas monētām) ir paredzētas apgrozībai un derīgas visā Eirozonā.
Banknošu nominālvērtības ir 5, 10, 20, 50, 100, 200 un 500 eiro. Tās atšķiras pēc krāsas un izmēra, un to dizains ir veltīts periodiem Eiropas arhitektūrā. Banknošu priekšpusē ir attēloti logi vai vārti, bet aizmugurē — tilti, kas simbolizē saiknes starp valstīm un ar nākotni. Attēlotā arhitektūra ir stilizēta, lai atgādinātu dažādu valstu arhitektūras pieminekļus. Eiropas Centrālā Banka ir iecerējusi uzlabot banknošu dizainu reizi 7—8 gados. Uz visām banknotēm ir Eiropas Centrālās Bankas nosaukuma saīsinājums piecos dažādās valodās iespējamajos variantos, bankas prezidenta paraksts, valūtas nosaukums dažādos alfabētos, Eiropas Savienības karogs, Eiropas karte banknotes reversā un to dizainā ir iekļautas 12 zvaigznes.
Kumba
Kumba ir pilsēta Kamerūnas rietumu daļā, Dienvidrietumu reģionā. Atrodas vidēji 240 metrus virs jūras līmeņa un 376 kilometru attālumā no Kamerūnas galvaspilsētas Jaundes. Pēc 2005. gada datiem pilsētā dzīvo 144 268 iedzīvotāji un tā ir astotā lielākā pilsēta Kamerūnā pēc iedzīvotāju skaita. Dienvidrietumu reģiona lielākā pilsēta. Dibināta 1938. gadā.
Vitālijs Atjušovs
Vitālijs Atjušovs (, dzimis 1979. gada 4. jūlijā Penzā) ir krievu hokejists, aizsargs, Krievijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2019) Atjušovs spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Ņižņekamskas "Ņeftehimik" sastāvā.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Atjušovs sāka 1996.—97. gada sezonā Krievijas Superlīgas kluba Maskavas "Krylia Sovetov" rindās. Komandas sastāvā aizsargs aizvadīja vēl vienu sezonu, taču tad pārcēlās uz Permas "Molot-Prikamie" vienību. 2002.—03. gada sezonu hokejists aizvadīja Kazaņas "Ak Bars" rindās.
2003. gada vasarā Atjušovs pievienojās Magņitogorskas "Metallurg" rindām, tās sastāvā 2006.—07. gada sezonā izcīnot Krievijas čempiona titulu. Sākot ar nākamo sezonu aizsargs pildīja arī "Metallurg" kapteiņa funkcijas. Magņitogorskā Atjušovs spēlēja līdz pat 2011. gada starpsezonai, kurā pārgāja uz Ufas "Salavat Julajev" vienību. Ufā aizsargs spēlēja līdz 2013. gadam.
Krievijas hokeja izlases rindās spēlējis piecos Pasaules čempionātos, 2009. gadā izcīnot zelta, 2010. gadā - sudraba, bet 2007. gadā bronzas medaļas.
Ostrava
Pilsētā atrodas vairākas metalurģiskās kompānijas ArcelorMittal rūpnīcas un kompānijas ASUS ražotne. Kopš 1961. gada notiek tradicionālās vieglatlētikas sacensības "Zelta naglenes".
Vēsture
Arheoloģiskie atradumi ir pierādījuši, ka pilsēta ir apdzīvota jau vairāk ka 25 000 tūkstošus gadu. Pirmo reizi rakstos pilsēta ir minēta 1229. gadā. Pilsēta tiesības — kopš 1267. gadā, un līdz 18. gadsimta beigām Ostrava bija neliela pilsētiņa ar apmēram tūkstoti iedzīvotāju, kuri nodarbojās ar amatniecību. 1763. gadā pilsētas apkārtnē tika atrastas lielas akmeņogļu atradnes. Tika izveidotas daudzas akmeņogļu ieguves šahtas. 1843. gadā pie Ostravas Solomons fon Rotšīlds uzcēla apkārtnē pirmo metalurģisko rūpnīcu, kurai sekoja vairākas citas. Sākās liels imigrantu pieplūdums un pilsēta strauji paplašinājās. Otrā pasaules kara laikā Ostrava smagi cieta aviācijas uzlidojumos. Pilsētas ebreju iedzīvotāji tika iznīcināti, bet pēc kara, saskaņā ar Beneša dekrētiem, no pilsētas tika padzīti vācu iedzīvotāji. Sākot no 1989. gada daudzas rūpnīcas tika slēgtas. Pārmaiņas ievērojami uzlaboja pilsētas vidi un tās apkārtni.
Cilvēki
Ostrova ir kārtslēcējas Kataržinas Badjurovas (Kateřina Baďurová, 1982), politiķa Oldržiha Černīka (Oldřich Černík, 1921—1994), futbolista Mareka Jankulovska (Marek Jankulovski, 1977), kinorežisores Veras Hitilovas (Věra Chytilová, 1929), skrējējas Tatjanas Kocembovas (Taťána Kocembová, 1962), tenisista Ivana Lendla (Ivan Lendl, 1960), rallista Karela Lopraisa (Karel Loprais, 1949), dziedātāja Jaromīra Nohavicas (Jaromír Nohavica, 1953), britu kinorežisora Karela Reiša (Karel Reisz, 1926—2002), futbolista Libora Sionko (Libor Sionko, 1977) un basketbolista Jana Veselija (Jan Veselý, 1990) dzimtā pilsēta.
1928. gadā pilsētā mira komponists Leošs Janāčeks (Leoš Janáček, 1854—1928).
Latvijas izlase
Latvijas izlase var būt:
Veluņas apriņķis
Veluņas apriņķis ir apriņķis Polijā, Lodzas vojevodistes dienvidrietumos. Robežojas ar Lodzas vojevodistes Verušovas, Seradzas, Laskas, Belhatovas un Pajenčno apriņķiem, Silēzijas vojevodistes Klobuckas apriņķi, kā arī Opoles vojevodistes Olesno apriņķi.
Ducis ir lētāk 2
Ducis ir lētāk 2 (en) ir 2005. gada ASV ģimenes kinokomēdija. Tas ir tiešs turpinājums 2003. gada filmai "Ducis ir lētāk". Filmā lomas atveido Stīvs Mārtins, Hilarija Dafa, Elisona Stounera, Bonija Hānta, Paipera Perabo, Toms Velings, Karmena Elektra un Teilors Lautners.
Sižets
Pēc piedzīvojumiem un atgriešanās mājās Toms un Keita nolemj, ka vēlreiz savāks kopā savu ģimeni, un dosies atpūtas braucienā. Izrādās, ka tajā pašā atpūtas vietā ir apmeties Toma ilggadējais sāncensis Džimmijs Mērtavs. Lai gan viņam ir "tikai" 8 bērni, viņi tomēr vienmēr pārspēj Beikeru ģimeni. Tikmēr Sāra (Elisona Stounera) ir iemīlējusies Eliotā no Mērtavu ğimenes (Teilors Lautners). Lai kā Toms censtos, Mērtavu atrakcijas bērnus pievelk vairāk, nekā viņējās. Mīlas likstas piemeklē arī Čārliju (Toms Velings). Tikmēr vecākā meita Nora (Paipera Perabo) ir stāvoklī, un Lorīna (Hilarija Dafa) uz nometni atbraukusi, lai izpatiktu tēvam, un varētu pārvākties.
Venta-1
Venta-1 ir Latvijas pirmais Zemes mākslīgais pavadonis, kas polārā orbītā palaists 2017. gada 23. jūnijā. Tas paredzēts kuģu satiksmes Automātiskās identifikācijas sistēmas (AIS), sakaru starp pavadoņiem un attēlu uzņemšanas kameras izmēģinājumiem. Projektu vada Ventspils Augstskola, tajā iesaistīts Vācijas uzņēmums OHB-System AG, Brēmenes Augstskola un Ventspils Augsto tehnoloģiju parks. Projekta galvenais inženieris ir Brēmenes Augstskolas profesors Indulis Kalniņš.
2017. gada oktobrī Latvijas Pasts izdeva pastmarku un aploksni, uz kuras attēlots pavadonis Venta-1.
Vēsture
Ideja par Zemes mākslīgā pavadoņa veidošanu Ventspils Augstskolā radās 2008. gadā. Sadarbības partneris tika atrasts Brēmenes Augstskolā, kur strādāja arī Latvijas pārstāvis, profesors Indulis Kalniņš. 2008. gada septembrī Brēmenē kosmiskās tehnikas ražotājs OHB System prezentēja plānu būvēt trīs nanopavadoņus ar AIS aparatūru. Viens no tiem ar nosaukumu Venta-1 tiktu izgatavots Latvijā, iesaistot Ventspils Augstskolas un Ventspils Augsto tehnoloģiju parka speciālistus, sadarbībā ar Brēmenes Augstskolu un OHB System AG. Brēmenes Augstskola nodrošinātu pavadoņa izstrādi un palaišanu. Bez AIS Venta-1 tiktu uzstādīta arī attēlu uzņemšanas kamera un lāzera tālmēru reflektori. Pavadoņa izstrāde ilgtu 15 mēnešus, un to kosmosā bija plānots palaist 2009. gada beigās ar Indijas nesējraķeti. Vieta nesējraķetē tika piedāvāta bez maksas. Kopējās Venta-1 projekta izmaksas tika lēstas ap, bet tiešās izmaksas bija aptuveni puse no šīs summas. Tiešās izmaksas finansēja Izglītības un zinātnes ministrija. 2008. gada beigās projektam tika piešķirts finansējums. Pavadoņa tehniskā izstrāde notika Vācijā. Latvijas puse iesaistīja studentus elektronikas, programmēšanas un datorzinību specialitātē, kuri brauca uz Brēmeni, savukārt Indulis Kalniņš — uz Latviju.
Latvijas finanšu krīzes dēļ projektam nepieciešamais finansējums pavadoņa pabeigšanai 2009. gada vidū netika piešķirts. Līdz ar to Venta-1 palaist 2009. gada beigās nebija iespējams. 2010. gada sākumā projekta pabeigšanai pietrūka aptuveni 100 tūkstošu latu.
2011. gada 31. augustā Ventspils Starptautiskajā Radioastronomijas centrā notika Venta-1 prezentācija. Tajā laikā bija uzsākta kosmiskā aparāta testēšana un noritēja līgumsarunas ar pavadoņu palaišanas organizācijām no Indijas, Krievijas un ASV. Pavadoņa forma un masa bija palielinājusies: sistēmas tikušas dublētas, pievienots plug and play modulis, jauna Luxspace AIS antena, masa — 7,5 kilogrami. 2011. gada decembrī projekta koordinatore Dana Reizniece-Ozola informēja par problēmām kosmiskā aparāta nogādāšanai kosmosā. Lai pavadonis lidotu virs Latvijas, to nepieciešams ievadīt polārā orbītā, tāpēc neder jebkurš kosmiskais nesējs. Venta-1 bija paredzēts palaist kopā ar Itālijas mikropavadoni Max Valier Sat (arī tas tapis sadarbībā ar OHB System un Brēmenes Augstskolu), bet to palaišanai paredzētās nesējraķetes PSLV starts 2011. gada nogalē ticis atcelts uz nenoteiktu laiku. Ja pavadoņa masa būtu līdz 4 kg, to varētu palaist ar citu PSLV. Tika izskatīta iespēja izmantot ASV raķeti Falcon 9, bet tās maksa bija pārāk liela. Savukārt reālākais variants varētu būt Krievijas nesējraķete Kosmos-3M. Darbietilpīgs process bija arī Venta-1 darbībai nepieciešamo frekvenču saskaņošana.
2012. gada oktobrī Dana Reizniece-Ozola pastāstīja, ka notikušas sarunas ar Krievijas kosmosa aģentūru Roskosmos par iespēju Venta-1 palaist ar tās nesējraķeti. Ar šo raķeti paredzēts palaist vairākus lielus komercpavadoņus, un Brēmenes augstskola segtu starta izmaksas. Par to Venta 1 būtu jāuzstāda nelielas papildu ierīces, kuras nodrošinātu nesējraķetes telemetrijas pārraidīšanu. Šis starts varētu notikt 2013. gada pirmajos četros mēnešos.
2015. gada novembrī saņemts valsts uzņēmuma "Elektroniskie sakari" apstiprinājums, ka Venta-1 radiofrekvences ir iekļautas Starptautiskās telesakaru savienības (ITU) Radiosakaru biroja Galvenajā frekvenču reģistrā MFIR, un Venta-1 sakaru sistēma ieguvusi starptautisku juridisku aizsardzību. Decembrī Ventspils Augstskola noslēdza līgumu ar Brēmenes Augstskolu par Venta-1 nogādāšanu orbītā ar Indijas nesējraķeti PSLV; tā palaišana varētu notikt 2016. gada otrajā ceturksnī. 2016. gada 1. februārī "Elektroniskie sakari" Ventspils Augstskolai oficiāli izsniedza izplatījuma radiosakaru tīkla lietošanas atļauju, kas ļauj Ventspils Augstskolai sazināties ar Venta-1 noteiktās radio frekvencēs. Šāda atļauja Latvijā izsniegta pirmoreiz un ir derīga no 2016. gada 1. aprīļa līdz 2019. gada 31. martam.
2016. gada 16. un 17. martā Brēmenē Maksa Planka institūtā notika Venta-1 vibrāciju testi, kuros bija uzaicināti Ventspils Augstskolas pārstāvji. Tika prezentēts pavadoņa jaunais izskats: ja sākotnējā versijā saules bateriju paneļi pārsniedza korpusa malas, tad tagad saules baterijas ietilpa uz korpusa skaldnes. Saules bateriju samazināšana bijusi nepieciešama tādēļ, lai Venta-1 varētu sajūgt kopā ar pavadoni Max Valier Sat. Tas tika skaidrots ar nepieciešamību samazināt kosmiskā aparāta un tā atdalīšanai nepieciešamās iekārtas kopējo masu, un lai pavadonis drošāk atdalītos no nesējraķetes. 15. aprīlī tika pabeigti Venta-1 vibrāciju testi, un 18. aprīlī uzsākti vakuuma testi, kas pabeigti 5 dienu laikā. Tika paziņots, ka pavadoņa palaišana plānota 2016. gada 10. jūnijā ar nesējraķeti PSLV, lidojuma numurs C34. Vēlāk starts tika pārcelts uz 20. jūniju.
2016. gada 14. jūnijā paziņots, ka Venta-1 un Max Valier Sat nogādāšana orbītā atlikta pēc Indijas starta nodrošināšanas uzņēmuma Antrix lūguma. Bija veiktas 22 palaižamo pavadoņu pēcatdalīšanās kolīziju un sadursmju analīzes un secināts, ka Venta-1 un Max Valier Sat būtu augsts risks sadurties ar citiem kosmiskajiem aparātiem. Abu pavadoņu palaišana tika pārnesta uz citu PSLV raķeti rudenī. Savukārt Izglītības un zinātnes ministrija informēja, ka pēc līguma noteikumiem Venta-1 palaišanai orbītā jānotiek līdz novembra beigām. Ja tas netiktu izdarīts, Ventspils Augstskolai nāktos atmaksāt valsts piešķirto 71 tūkstoti eiro. Oktobra sākumā kļuva zināms, ka Venta-1 būs sekundārā krava pavadonim Resourcesat-2A, kura starts plānots novembrī (vēlāk pārcelts uz 7. decembri) ar nesējraķeti PSLV (lidojuma numurs C36). Novembra beigās projekta koordinators Aigars Krauze paziņoja, ka, tā kā Resourcesat-2A orbītas augstums bija 817 km, bet Venta-1 izsniegta frekvenču atļauja 500 km orbītai, un jaunu frekvenču saskaņošana ilgtu vairākus gadus, tad Venta-1 palaišana ar PSLV–C36 tika atcelta. Nākamais PSLV (C38) starts ar Venta-1 piemērotu orbītu bija plānots 2017. gada jūnijā.
Raksturojums
Pavadoņa galvenais uzdevums ir sekot kuģu kustībai un drošībai. Tas uztver AIS sistēmas kuģu identifikācijas signālus un noraidīs tos dienestiem uz sauszemes. Tas arī var nosūtīt kuģiem nelielus teksta ziņojumus.
Kosmiskajā aparātā iebūvēta Zemes virsmas attēlu uzņemšanas kamera. Tam uzstādīts arī pavadoņu lāzeru tālmēru reflektors.
Venta-1 signāli tiek uztverti Irbenē ar Ventspils starptautiskajā radioastronomijas centra 16 metru radioteleskopu. Rezerves stacijas ir Brēmenē un Dienvidtirolē. No zemes stacijām nākošos pavadoņa signālus uztver 437,325 MHz un 145,850 MHz frekvencē, bet raida 437,325 MHz frekvencē.
Lidojuma gaita
Venta-1 tika palaists 03:59 UTC ar Indijas nesējraķeti PSLV-XL (lidojums PSLV-C38) no Satīša Dhavana kosmosa centra. Tas kopā ar 29 mazajiem pavadoņiem bija sekundārā krava Zemes tālizpētes pavadonim Cartosat-2E.
Venta-1 ievadīts aptuveni 500 km augstā apļveida solārsinhronā orbītā ar slīpumu 98 grādi un apriņķošanas periodu 94 minūtes.
Maksimiliāns I Hābsburgs (Meksika)
Maksimiliāns I (es), pilnā vārdā Ferdinands Maksimiliāns Jozefs fon Hābsburgs (de; dzimis, miris ), bija Meksikas imperators no 1864. gada līdz savai nāvei.
Dzīvesgājums
Dzimis Vīnē. Nākamā Austroungārijas imperatora Franča Jozefa I jaunākais brālis. 1854. gadā kļuva par Austrijas kara flotes komandieri. No 1857. līdz 1859. gadam — Lombardijas-Venēcijas vicekaralis. Maksimiliāna politika bija visai liberāla, tāpēc imperators Francis Jozefs I atcēla viņu no amata. Īsi pēc tam Austrija zaudēja lielu daļu no tās īpašumiem Itālijā, bet Maksimiliāns apmetās Miramares pilī pie Triestes.
1863. gadā Maksimiliāns piekrita kļūt par Meksikas imperatoru. Viņu atbalstīja Meksikas monarhisti un Francijas Otrās impērijas imperators Napoleons III, kura karaspēks bija izvērsis Francijas intervenci Meksikā. 1864. gada 21. maijā jaunais imperators no Triestes ieradās Meksikā. Republikāņi Benito Huaresa vadībā neatzina imperatora varu. Republikāņus atbalstīja arī ASV, sevišķi pēc pilsoņu kara beigām. Pretēji saviem atbalstītājiem, Maksimiliāns I ieviesa valstī vairākas liberālas reformas. 1866. gadā franču karaspēks pameta Meksiku, tomēr imperators atteicās dezertēt. 1867. gada 16. maijā Maksimiliānu I sagūstīja republikāņi, un 19. jūnijā viņš tika sodīts ar nāvi.
Limbažu novads (2009—2021)
Limbažu novads bija pašvaldība Vidzemes ziemeļrietumos, kurā tika apvienota Limbažu pilsēta ar Katvaru, Limbažu, Pāles, Skultes, Umurgas, Vidrižu un Viļķenes pagastiem.
Pēc 2021. gada Administratīvi teritoriālās reformas novadā iekļauts Ainažu pagasts, Ainažu pilsēta, Alojas pagasts, Alojas pilsēta, Braslavas pagasts, Brīvzemnieku pagasts, Katvaru pagasts, Liepupes pagasts, Limbažu pagasts, Limbažu pilsēta, Pāles pagasts, Salacgrīvas pagasts, Salacgrīvas pilsēta, Staiceles pagasts, Staiceles pilsēta, Umurgas pagasts, Vidrižu pagasts un Viļķenes pagasts.
Opočno
Opočno (pl) ir pilsēta Polijas centrālajā daļā, Lodzas vojevodistē, starp Radomu un Pjotrkovu Tribunalsku.
Laodzi
Laodzi (zh, ) bija Senās Ķīnas viedais, "Daodedzjin" autors.