cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jamal-401
Lidojuma gaita
Pavadonis novietots ģeostacionārajā orbītā punktā 90° austrumu garuma. 2015. gada 21. janvārī sākta Jamal-401 ekspluatācija. Līdz februāra vidum uz to tika pārslēgti visi Jamal-300K kanāli. Jamal-300K pēc tam tika pārvietots uz pozīciju 183° A.
Nauļāni
Nauļāni ir ciems Robežnieku pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 303 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Mošņica, Nauļānu ezers.
Ērenpreiss velosipēdi
Ērenpreiss velosipēdu darbnīca ir uzņēmums Latvijā, kas pastāv no 2010. gada un nodarbojas ar pilsētas velosipēdu ražošanu.
Ērenpreiss velosipēdu darbnīcu dibinājis un vada Toms Ērenpreiss, slavenā velosipēdu rūpnieka un uzņēmēja Gustava Ērenpreisa brāļa mazmazdēls.
Ērenpreiss velosipēdu pirmsākumi un vēsture
Ērenpreiss velosipēdu darbnīcas dibinātājs Toms Ērenpreiss ir Ērenpreiss dzimtas pēctecis — Gustava Ērenpreisa brāļa Arnolda Ērenpreisa mazmazdēls. Gustavs Ērenpreiss bija latviešu uzņēmējs, kas no 1927. līdz 1942. gadam ražoja velosipēdus un dibināja un vadīja „Gustavs Ērenpreis velosipēdu fabriku”, kas atradās Rīgā, Latvijā.
1940. gadā ''G. Ērenpreis velosipēdu fabrika'' tika atzīta par lielāko un modernāko velosipēdu ražotni Baltijā. No 1930. gadu beigām līdz pat 1940. gadam ik gadu tika saražoti 40 000 augstas kvalitātes G. Ērenpreis velosipēdi, un tie sastādīja 70% no visiem Latvijā iegādātajiem velosipēdiem. Līdz 1940. gada vasaras beigām uzņēmums saražoja 200 000 velosipēdus, un tos varēja iegādāties ne tikai visās Latvijas pilsētās un lielākajos lauku centros, bet arī Igaunijā, Polijā, Somijā un pat Padomju Krievijā, kur augstās kvalitātes dēļ tie guva plašu pieprasījumu.
Sākoties 2. Pasaules karam, G. Ērenpreis velosipēdu fabrika pārtrauca savu darbību, jo Padomju vara atstādināja Gustavu Ērenpreisu no amata un pārņēma fabrikas vadību, pārsaucot to par Rīgas Velosipēdu rūpnīcu (RVR) "Sarkanā Zvaigzne". Sākotnēji un līdz pat 1946. gadam velosipēdu ražošanā tika izmantotas „pāri palikušās” G. Ērenpreis velosipēdu fabrikas detaļas. Rūpnīca „Sarkanā Zvaigzne” velosipēdus ražoja līdz 1961. gadam, 1963. gadā rūpnīcas nosaukumā izzuda vārds „velosipēds”, un tā pievērsās mopēdu rūpniecībai, kļūstot par Rīgas motorūpnīcu „Sarkanā Zvaigzne”, kas pastāvēja līdz pat 1995. gadam, kad Latvija valsts jau bija neatkarīga valsts. Gustava Ērenpreisa mantiniekiem neizdevās atgūt savā īpašumā fabrikas ēku.
Ērenpreiss velosipēdi mūsdienās
2006. gadā Toms Ērenpreiss — Gustava Ērenpreisa pēctecis atvēra savu Ērenpreiss velosipēdu restaurācijas darbnīcu, kurā līdz šim brīdim restaurēti vairāk kā 200 vēsturiskie velosipēdi, lielākoties G. Ērenpreis velosipēdu fabrikas ražotie velosipēdi, kā arī citi Latvijā ražotie velosipēdi. Restaurācijas darbnīcā tiek veikta gan pilnīga restaurācija, gan vēsturisko velosipēdu saglabāšana. Liekot lietā restaurācijas gadu laikā uzkrātās prasmes un zināšanas, darbnīcā tika attīstīta un pilnveidota ideja par jaunu, mūsdienīgu velosipēdu izstrādi un ražošanu.
2012. gadā tika uzsākta četru jaunu Ērenpreiss velosipēdu modeļu — Greta, Tom, Paula un Gustav — ražošana, savukārt 2013. gadā tika izlaista kolekcija ar uzlabotiem jau esošajiem modeļiem un 2 jauniem modeļiem — Paula Burgundy un Gustav Grey.
Ērenpreiss velosipēdu darbnīca strādā arī pie aksesuāru piedāvājuma — 2013. gadā tiek radīts Ērenpreiss dizaina pīts klūgu groziņš, kuram ir funkcionāls un novatorisks stiprinājums, kas ļauj ērti un atbilstoši prasībām pievienot gan priekšējo velolampu, gan groziņu.
Ērenpreiss uzņēmums ar savām kolekcijām kopš 2012. gada ik gadu piedalās lielākajā veloizstādē Eiropā — Eurobike.
2014. gadā Ērenpreiss velosipēdu darbnīca izstrādā īpašu Ērenpreiss velosipēdu sēriju — korporatīvos velosipēdus Latvijas saldumu ražotnei „Laima”.
2015. gadā tiek izlaisti jauni Ērenpreiss velosipēdu modeļi - Sparrow ar kungu un dāmu rāmjiem un Finch - dāmu velosipēdi.
Ērenpreiss uzņēmums pārdod velosipēdus gan Latvijā, gan ārvalstīs — Igaunijā, Lietuvā, Polijā, Vācijā, Šveicē, Zviedrijā, Norvēģijā, Dānijā, Nīderlandē, Lielbritānijā, Spānijā, Krievijā, Singapūrā, Amerikas Savienotajās valstīs.
Uzņēmums saņēmis vairākus apbalvojumus — Zviedrijas biznesa gada balvu 2012. gadā, PrintArt Award balvu 2012. gadā, Baltijas PR un komunikācijas konkursā Baltic PR Awards 2012. gadā, Latvijas Investīciju un Attīstības aģentūras „Eksporta un inovācijas balvu 2014”.
Bjaliņiču rajons
Bjaliņiču rajons ir  Baltkrievijas administratīvais rajons Mogiļevas apgabala ziemeļrietumos. Tas robežojas ar Mogiļevas apgabala Kruhlajes rajonu ziemeļos, Šklovas rajonu ziemeļaustrumos, Mogiļevas rajonu austrumos un Kļičavas rajonu dienvidos, kā arī Minskas apgabala Bjerazino rajonu rietumos un Krupku rajonu ziemeļrietumos.
Frīdrihs Vēlers
Frīdrihs Vēlers (de; dzimis, miris ) bija vācu ķīmiķis. Ir pētījumi neorganiskajā un organiskajā ķīmijā.
1828. gadā nejauši sintezēja karbamīdu (urīnvielu) no amonija cianāta, tiek uzskatīts par organiskās ķīmijas pionieri. Ir ieguvis dažādus ķīmiskos elementus — alumīniju, beriliju, fosforu, itriju, silīciju, kā arī silīcija nitrīdu.
Viņa atklājumiem bija liela nozīme ķīmijas teorijas attīstībā.
San Francisco (Cascada dziesma)
San Francisco ir vācu deju projekta Cascada otrais singls no grupas ceturtā studijas albuma Original Me. Šis singls spēja sasniegt Top 15 Austrijā, Vācijā un Nīderlandē. Tomēr kopš Evacuate The Dancefloor milzīgajiem panākumiem neviens Cascada singls vairs nav spējis sasniegt pirmo 50-nieku. Šis singls tiek ļoti salīdzināts ar Katy Perry 2010. gada vasaras grāvēju California Gurls.
Singls topos
Cascada singls "San Francisco" pasaules valstu un reģionu topos.
KTM
KTM AG ir akciju sabiedrība, kuras galvenā mītne atrodas Austrijas Augšaustrijas federālās zemes Matighofenes apdzīvotajā vietā. Uzņēmuma galvenā produkcija ir motocikli, sevišķi pazīstami KTM bezceļa motocikli. Kopš 2008. gada KTM ražo arī sporta auto. Kopš 1960. gadiem uzņēmums ražo arī velosipēdus.
Uzņēmums pašreizējā veidolā pazīstams no 1992. gada, tomēr tā vēsture izsekojama no 1934. gada. Kompānijas akcijas tiek tirgotas Cīrihes biržā. Kontrolpakete pieder Pierer Mobility AG (51,7 %) un Indijas Bajaj Auto (48 %).
Niedru iela (Jūrmala)
Niedru iela ir iela Jūrmalā, Bulduru apkaimē. Niedru iela sākas krustojumā ar Viestura ielu un beidzas krustojumā ar Tiltu ielu. Kopējais ielas garums ir 150 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Niedru ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Pusaudzība
Fiziskās izmaiņas
Laikam visredzamākās izmaiņas, kas saistītas ar pubertāti, ir strauja augšana. Turklāt ne visas ķermeņa daļas aug vienādā ātrumā.
Zēna fiziskās izmaiņas
Pati svarīgākā pazīme, kas atšķir zēnu no vīrieša, ir spēja kļūt par tēvu. Organisma izmaiņas zēnus sagaida no 10–18 gadiem, taču parasti pārmaiņas organismā sākas no 13–14 gadu vecuma.
Meitenes fiziskās izmaiņas
Meitenēm pubertāte sākas nedaudz agrāk kā zēniem. Pubertātes laikā redzamākās izmaiņas skar meitenes ķermeni.
Emocionālās izmaiņas
Hormonālās svārstības, kas izraisa fiziskās izmaiņas pubertātes laikā, var stipri ietekmēt pusaudža emocijas. Tie var izjust pēkšņas garastāvokļa maiņas. Pubertātes laikā daudzi jaunieši var justies ārkārtīgi nedroši, it kā viņus kāds visu laiku vērotu un vērtētu. Lielākā daļa vislielāko emocionālo izmaiņu ir saistītas ar pilnīgu jaunu attieksmi pret pretējo dzimumu. Pusaudžu vecumā nereti jaunieši saskaras ar garīgās veselības problēmām, kuras vērīgiem līdzcilvēkiem ir pamanāmas. Speciālistu pieredze rāda, ka pusaudži bieži jūtas vientuļi. Palīdzēt varētu komplekss ģimenes, sabiedrības un speciālistu darbs ar pusaudzi.
Fiziskās un kognitīvās attīstības īpatnības pusaudžu vecumā
Mūsdienu zinātniskās atziņas apliecina, ka nebūtu korekti akcentēt jebkādu stingru vecumu sadalījumu vai vecuma posmu nošķiršanu. Šajā sakarā būtiskāk ir apzināties katra indivīda unikalitāti un specifisko attīstības tempu, ko izraisa bioloģisko un vides resursu mijiedarbība.
Fiziskā attīstība
Fiziskā attīstība, kas ietver augšanas, nobriešanas, veselības, ārējā izskata izmaiņas u. c. faktorus, ir kā pārejas stadija no bērna uz pieaugušo. Pusaudža vecumā atkarībā no individuālajām īpatnībām ķermeņa orgāni un atsevišķas to sistēmas parasti attīstās nevienmērīgi. Šajā kontekstā ir vērojamas vairākas izmaiņas pusaudža fiziskajā ķermenī:
Ķermeņa proporcijas mainās fiziskās augšanas ietekmē. Tādēļ pusaudža ārējā veidolā bieži trūkst harmonisku proporciju. Ķermeņa daļas aug nevienmērīgi: normatīvos izmērus vispirms sasniedz galva, tad kāju pēdas, rokas un kājas, pats rumpis un pēdējie attīstās pleci. Tas ietekmē kustību kvalitāti. Pusaudži bieži kļūst neveikli un lempīgi, kas savukārt var izraisīt kautrīgumu un neveiklību saskarsmē.
Kognitīvā attīstība
Kognitīvā attīstība, kas ir viens no svarīgākajiem mācību satura apguves faktoriem, ietver sajūtas, uztveri, uzmanību, atmiņu, iztēli, runu, domāšanu, kā arī šo izziņas procesu integrāciju. Pusaudža vecumā vispārīgo intelektuālo spēju attīstībā ir vērojamas pretrunas.
Areco province
Areco province ir viena no Itālijas provincēm valsts centrālajā daļā, Toskānas reģionā. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Areco. Provinces kopējā platība ir 3232 km2 liela, 2012. gada beigās tajā dzīvoja 350 707 iedzīvotāji. Areco province sīkāk iedalās 36 komūnās.
Veto
Veto (la, latviski — 'aizliedzu') ir pilnvarojums aizliegt vai apturēt kāda lēmuma stāšanos spēkā.
Pastāvējis jau Senajā Romā, kur viens no diviem ik gadus ievēlētajiem konsuliem varēja apturēt otra konsula lēmumus. Tāpat tribūns varēja uzlikt veto jebkuram Romas Senāta pieņemtajam likumam.
Mūsdienās valsts ietvaros veto tiesības lielākoties ir paredzētas, valsts galvai apstiprinot likumdevēja vai augšpalātai apakšpalātas pieņemtos likumus. Dažās valstīs, piemēram, Vācijā un Japānā, valsts galvai ir tikai pienākums izsludināt likumdevēja pieņemto likumu.
Pašindukcija
Pašindukcija ir elektrodzinējspēka (EDS) rašanās vadītāja kontūrā, mainoties kontūra izmēriem vai vides magnētiskajai caurlaidībai, bet visbiežāk — caur šo kontūru plūstošās strāvas stiprumam. Tas ir elektromagnētiskās indukcijas atsevišķs gadījums.
Veto
Izšķir absolūto un suspensīvo veto. Absolūtais nozīmē pilnīgu iesniegtā likuma aizliegumu, šāds veto pastāv monarhijās. Savukārt suspensīvais jeb atliekošais veto nozīmē, ka likums tiek nosūtīts likumdevējam atkārtotai izskatīšanai. Atkarībā no noteiktās kārtības suspensīvo veto lielākoties var pārvarēt vai nu likumdevējam atkal pieņemot likumu ar balsu vairākumu ("vājais" suspensīvais veto), vai arī ar kvalificēto vairākumu — parasti 2⁄3 vai 3⁄4 balsu ("stiprais" suspensīvais veto).
Arī starptautiskajās tiesībās pastāv veto, piemēram, jebkurš ANO Drošības padomes patstāvīgais loceklis var uzlikt (absolūtu) veto padomes lēmumiem.
Pašindukcija
Strāva, plūstot kontūrā, rada magnētisko lauku, un kontūrs, tostarp, piemēram, induktivitātes spole, aptver pilno magnētisko plūsmu Ψm, kas proporcionāla strāvai I:
\Psi_m=LI,
kur L ir kontūra induktivitāte.
Pašindukcijas EDS, kas tiek inducēts kontūrā pēc paša kontūra radītās magnētiskās plūsmas izmaiņas, nosaka vienādojums
.
Ja L=const, tad
Sabiles baznīca
Sabiles evaņģēliski luteriskā baznīca ir Latvijas Evaņģēliski luteriskā baznīcas baznīca, kas atrodas Talsu novada Sabilē. Baznīcā atrodas vecākais baznīcas zvans (1450. gads) un vecākā kancele (1590. gads) Latvijā.
1567. gadā Kurzemes hercoga Gotharda Ketlera laikā landtāgs nolēma Kurzemē celt 70 baznīcas. Sabiles vecās koka kapelas vietā sāka celt Sabiles draudzes novada baznīcu, tomēr pilnīgi pabeigta tika tikai 1682. gadā, izbūvējot Kurzemes baznīcām tipisko torni ar piramīdveidīgu jumtiņu. 1876. gadā baznīca tika pārbūvēta.
Nazari
Nazari ir ciems Bērziņu pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 312 km attālumā no Rīgas.
Sabiles baznīca
Baznīcas zvans, kas ir vecākais lietais zvans Latvijā, liets 1450. gadā, tika pārnests no Sabiles pils kapelas. Arī Sabiles baznīcas kancele ir vecākā Latvijā (1590. gads). Kanceli rotā balustri – nelielas apaļas kolonnas, nišas, maskas, pītas lentes, medaljoni – renesanses motīvi manierisma stilā. Baznīcā atrodas gotiskā stilā darinātas solu rindas, vērtīgie sudraba svečturi, četri kroņlukturi.
Nazari
Ciema apkārtnē atrodas Malcānu ezers.
Sabiles baznīca
Kopš 1859. gada baznīcā skan ērģeles, kas būvētas Drēzdenē C. Christien darbnīcā. Tās pārvestas no Rīgas Jēzus baznīcas, kas, līdz ar jaunu ēģeļu iegādi vecās pārdeva Sabilei. Vēl Rīgā to pārbūvēja A. Martin. Sabiles baznīcai ērģeles uzstādīja Jēkabpils meistars M. Krēsliņš (M. Kresling). 20. gadsimta 20. - 30. gados instrumentu pārbūvējis Jēkabs Jauģietis, jo instrumentā ir konstatējama viņa stabuļu klātbūtne.
Dievnama altāris izveidots pseidoampīra stilā. Altārglezna ir F. Volfa darinātā "Kristus pie krusta". 1984. gada naktī no 18. uz 19. janvāri glezna tika nozagta. Tā tika atrasta, restaurēta un no 1995. gada atkal ir baznīcā.
Pašindukcija
Ieslēdzot vai izslēdzot strāvu elektriskajā ķēdē, kurai piemīt sava induktivitāte, tajā rodas pašindukcijas EDS, kurš saskaņā ar Lenca likumu darbojas pretī strāvas izmaiņai. Tādēļ pēc ieslēgšanas strāva savu stacionāro vērtību sasniedz pakāpeniski, tāpat pēc izslēgšanas strāva uzreiz nekļūst vienāda ar nulli.
Magda Šneidere
Magdalena Marija "Magda" Šneidere (de; dzimusi, mirusi ) bija vācu aktrise.
Biogrāfija
Magda Šneidere bija montētāja Ksaveriusa Šneidera un viņa sievas Marijas meita. Magda bērnību un jaunību pavadīja Augsburgā. Pēc katoļu meiteņu skolas un tirdzniecības skolas beigšanas Magda strādāja par stenogrāfi labības graudu tirgotavā. Papildus Magda Šneidere studēja dziedāšanu Leopolda-Mocarta konservatorijā Augsburgā un baletu Augsburgas pilsētas teātrī. Kā subrete Magda debitēja Augsburgas teātrī. Austriešu režisors Ernsts Mariška uzaicināja Magdu Šneideri strādāt Vīnes teātrī.
1930. gadā Magda Šneidere sāka savu kino karjeru. Vairākās filmās Magda dziedāja dziesmas, kas kļuva par šlāgeriem. Filmas "Kind, ich freu’ mich auf dein Kommen" uzņemšanas laukumā 1933. gadā Magda iepazinās ar savu nākamo vīru, aktieri Volfu Albahu-Reti. Viņu kāzas 1936. gadā notika Berlīnē. Laulībā piedzima divi bērni - meita Rozmarija (Romija) un Volfs Dīters (dzimis 1941. gadā). Pāris pašķīrās 1943. gadā, bet oficiāli laulība tika šķirta 1945. gadā.
Pēc Otrā pasaules kara Magda Šneidere pelnīja naudu, ceļojot un piedaloties koncertos, jo tajā laikā viņu filmēties neaicināja. 1948. gadā Magda Šneidere spēlēja savā pirmajā pēckara filmā "Mājā jābūt vīrietim". 50. gadu sākumā Magda saņēma daudz filmēšanās piedāvājumu. 1953. gadā Magda Šneidere kopā ar savu meitu Romiju spēlēja filmā "Kad atkal zied baltie ceriņi". Aktrise galvenokārt pievērsās meitas karjerai, ar kuru viņa spēlēja vēl vairākās filmās, tostarp "The Queen's Young Years", "March for the Imperator" un "Sissy".
1953. gadā Magda Šneidere apprecējās ar Ķelnes uzņēmēju Hansu Herbertu Blaheimu, kurš nomira 1968. gadā. No 1982. gada līdz nāvei Magda Šneidere bija precējusies ar operatoru Horstu Fēlhaberu. Pēdējo reizi viņa kameras priekšā atradās televīzijas sērijās "Drei Frauen im Haus" un "Vier Frauen im Haus" 1960. gadu beigās. Pēdējos dzīves gadus viņa dzīvoja Bavārijas pilsētā Šēnavā pie Kēnigszē. Pēc nāves tika apglabāta turienes kapsētā.
Rokasbumba 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Rokasbumbā  tika sadalīti 2 medaļu komplekti — vīriešu un sieviešu izlasēm. Sacensības notika no 6. līdz 21. augustam. Gan vīriešu, gan sieviešu sacensībās piedalījās 12 izlases.
Kramenīca
Kramenīca ir šaujamierocis ar krama uzsitiena atslēgu. Tās nomainīja ieročus ar degļa atslēgu, jo bija drošākas, un rata atslēgu, jo bija lētākas. Krama atslēgas būtiska priekšrocība bija iespēja izmantot "drošinātāja" stāvokli. Salīdzinājumā ar musketēm kramenīcām bija lielāka ātršāvība, kā arī mazāks garums, masa un kalibrs. Apbruņojumā tika lietots no 17. līdz 19. gadsimtam, kad tās aizvietoja ar vītņstobra šautenēm.
Bihavas rajons
Bihavas rajons ir  Baltkrievijas administratīvais rajons Mogiļevas apgabala dienvidos. Tas robežojas ar Mogiļevas apgabala Kiravskas rajonu rietumos, Kļičavas rajonu ziemeļrietumos, Mogiļevas rajonu ziemeļos, Čavusu rajonu ziemeļaustrumos un Slavharadas rajonu austrumos, kā arī Gomeļas apgabala Rahačovas rajonu dienvidos.
Selestīns Babajaro
Savu lielāko karjeras daļu Babajaro pavadīja Anglijas Premjerlīgā, galvenokārt ar Chelsea komandu. Spēlējis arī Newcastle United.
Ar Nigērijas futbola izlasi piedalījies 1998. un 2002. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1996. un 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Sasniegumi
Anderlecht
Chelsea
Nigērija
Au Revoir
Night Nurse ir vācu deju projekta Cascada trešais singls no grupas ceturtā studijas albuma Original Me. Šoreiz Cascada singls tika salīdzināts ar Britnijas Spīrsas 2009. gada singlu If U Seek Amy. Šis kļuva jau par otro Cascada singlu, kurš nesasniedza UK Top 100.
Singls topos
Cascada singls "Au Revoir" pasaules valstu un reģionu topos.
Gulbenes evaņģēliski luteriskā baznīca
Priekšvēsture
Pirmā saskare tagadējās Gulbenes teritorijas iedzīvotājiem ar kristīgo ticību attiecas jau uz 12. gadsimtu. Vēstures literatūrā sastopamas norādes uz to, ka tad Tālavas zemē, kurā ietilpa Gulbenes pilsnovads, sākuši parādīties misionāri no Krievzemes, kas sludinājuši pareizticību. 13. gadsimtā te sāk parādīties jau katoļu misionāri. Pēc latgaļu zemju nonākšanas vācu varā, visi senlatvieši pamazām kristījās vai tika kristīti. Katoļu lūgšanu kapela atradās 14. gadsimtā uzbūvētās vācu mūra pils teritorijā. Reformācijas laikā un poļu — zviedru karu laikā 16. — 17. gadsimtā Gulbene galu galā nonāca Zviedrijas varā un līdz ar to kļuva protestantiska. Pirmā baznīca bijusi uzkalnā pie bijušajām muižās kūtīm. Livonijas kara laikā 1577. gadā Ivana Bargā krievu karaspēks pili un arī baznīcu nopostīja.Pils netika atjaunota. Pētot 1681. gada muižas plānu, baznīca atradusies netālu no pilsdrupām — otrpus ceļam. Ziemeļu kara laikā 1700. gadā Gulbenes mācītājs Kristiāns fon Hāns, kurš te kalpoja kopš 1693. gada, tika saņemts gūstā un aizvests uz Krieviju. Pēc tam 17 gadus Gulbenes draudzē vispār nebija mācītāja. 18. gadsmtā vairākkārt sastopamies ar ziņojumiem, ka baznīcas ēka esot veca, cauru jumtu, "sienas šur un tur vaļā" un par mazu Gulbenes draudzei. 1748. gadā Gulbenes draudzes vizitācijas protokolā atzīmēts, ka "pati baznīca tik tuvu sabrukšanai, ka jātur rūpes, ka viņa viegli varētu sagāzties un visa draudze atrastu tur kapu". Šajā pašā vizitācijas protokolā gulbenieši ļoti augstu novērtē mācītāju Kristiānu Cimermani: "Lai Dievs uztur viņu mācītāja amatā!". 1750. gada vizitācijas protokolā minēta baznīcas jaunbūve Gulbenē. Šķiet, tā bijusi koka ēka, un, tā kā zinām faktu, ka 1830. — tajos gados sākušies tagadējās baznīcas celtniecības sagatavošanas darbi, varbūt varam to uzskatīt par pagaidu būvi.
Vēsture
Vecgulbenes mūra baznīcu senās pils vietā sāka celt 1838. gadā, bet iesvētīja 1843. gada 11. jūlijā. Baznīca bija ampīra stila akmens — ķieģeļu mūra garenbūve ar pamatapjomā iebūvētu daudzstāvu torni, ko noslēdza augsta, poligonāla smaile. Sākumā tai bija lubu vai salmu jumts, bet pēc 23 gadiem baznīcas jumts tika noklāts ar šīferi, kas tam laikam bija liela greznība. Baznīcas tornī Gulbenes laiku skaitīja pulkstenis, ieeju rotāja stalta kolonāde. No vecās baznīcas jaunajā tika pārnesta 18.gs. beigās gleznotā altārglezna "Kristus pie krusta", kas saglabājusies līdz mūsdienām un pēc restaurācijas 20. gadsimta 90. gados atkal atrodas baznīcas mazajā zālē. Vēlākajos gados baznīca kā dāvinājumu saņēma ar neogotikas stilā ieturētiem kokgriezumiem rotātu ozolkoka altāri. Neogotikas stila altāri, gleznu un vitrāžas logos baznīcai dāvināja Volfu dzimta. 1883. gadā pie baznīcas atklāja pieminekli Mārtiņam Luteram.
Pēc postījumiem Latvijas brīvības cīņu laikā 1935. — 1936. gadā mācītāja Roberta Jūliusa Egles vadībā baznīca tika pārbūvēta un paplašināta. 1944. gada Lieldienu naktī no 20. uz 21. aprīli, vācu armijai atkāpjoties, tika uzspridzināts baznīcas tornis, kas iegāzās baznīcā un sagrāva jumta konstrukcijas un iekārtu. Pēc Otrā pasaules kara mācītāja Edgara Jundža vadībā baznīcu atjaunoja bez torņa un 1950. gadā tajā atsākās dievkalpojumi. 1958. gadā Indulis Ranka uzgleznoja jaunu altārgleznu. 1970. gados tika atjaunots baznīcas jumts, ārsienas un interjers. 2001. gada Pļaujas svētkos (māc. A. Bambāna kalpošanas laikā) tiek uzstādīts jauns zvans un 2002. gadā no Zviedrijas atvestas dāvinātas ērģeles. Mūsdienās (māc. M. Sarmas un I. Matīsa kalpošanas laikā) viens pēc otra tiek realizēti projekti: labiekārtota apkārtne, veikti baznīcas remontdarbi. Ieklāts bruģis,izgriezti vecie koki senajā parkā, nomainīts jumta segums — lubiņu virs ieapaļās sakristejas daļas un lielais — kopējais. Nomainīti visi baznīcas logi,rastaurētas divas no trim durvīm. Pārbūvētas krāsnis. Nomainīta grīda altārdaļā. Veikta hidroizolācija,atjaunots griestu un sienu krāsojums. 2013. gadā atjaunotas abas altāra eņģeļu skulptūras (tēlnieks Kārlis Alainis), altāris atguvis sākotnējo izskatu. 2017. gadā restaurēts Mārtiņa Lutera piemineklis (tēlnieks Ivars Drulle). Baznīcā iespējams iegādāties kristīgo literatūru un dažādus sakrālos priekšmetus. Pie Dievnama novietoti informācijas stendi par baznīckalna vēsturi. Baznīcas dārzā iespējams atpūsties uz atjaunotajiem — gadsimtu vecajiem soliņiem, ar seno meistaru radītu ērtību — pārvietojamu atzveltni. Ir uzsākta vērienīga baznīcas torņa atjaunošanas akcija. Pretī baznīcai otrpus ielai atrodas piemineklis par Latvijas brīvību kritušajiem Gulbenes draudzes locekļiem. Celts 1929. gadā pēc E. Ābeltiņa meta. Pēc Otrā pasaules kara nopostīts. Atjaunots 1992. gadā. (tēln. O. Feldbergs).
TEDxRiga
TEDxRiga ir kopš 2012. gada Rīgā ikgadēji neatkarīgi rīkota TED formāta TEDx konferenču sērija. Konferences darba valodas ir latviešu un angļu valoda.
TEDxRiga 2012
2012. gada 14. jūnijā Latvijas Nacionālās operas Jaunajā zālē notika pirmā TEDxRiga konference ar vadmotīvu „Darīšanas māksla” (en). Konferences 4 tematiskajās sesijās — „Zinātne dzīvei” (The Science for Life), „Radošums uzvar kapitālu” (Creativity Beats Capital), „Daudzveidības spēks” (The Power of Diversity) un „No paaudzes — paaudzei” (From Generation to Generation) — ar runām un priekšnesumiem uzstājās tādi cilvēki kā bijušais Latvijas Universitātes rektors Mārcis Auziņš, matemātiķe Daina Taimiņa, sirds ķirurgi Āris Lācis un Andrejs Ērglis, koklētāja Laima Jansone, filozofs Artis Svece, bijušais ekonomikas ministrs Daniels Pavļuts, mūziķi Goran Gora un Gustavo, mūziķu apvienība Gas of Latvia u.c.   Saskaņā ar rīkotāju informāciju, konferenci tiešraidē vēroja vairāk nekā 10 000 unikālo lietotāju.
TEDxRiga 2013
2013. gada 13. jūnijā kinoteātrī Splendid Palace notika otrā TEDxRiga konference ar vadmotīvu „Četri elementi” (en). Tajā 4 tematiskajās sesijās — „Zeme” (The Earth), „Ūdens” (The Water), „Gaiss” (The Air), „Uguns” (The Fire) — pavisam uzstājās 23 Latvijas un ārvalstu dalībnieki, tostarp bijusī Latvijas prezidente Vaira Vīķe-Freiberga, matemātiķis Andris Ambainis, žurnālists Pauls Raudseps, arhitekti Māris un Zaiga Gaiļi, politoloģe Vita Matīsa, komiķis Jānis Skutelis, Latvijas krievu dzejnieku tekstgrupas Orbīta dalībnieki, humorists Aldis Kalniņš, vieglatlēts Aigars Apinis, pavārs Mārtiņš Sirmais u.c.
TEDxRiga 2014
2014. gada 12. jūnijā kinoteātrī Splendid Palace notika trešā TEDxRiga konference ar vadmotīvu „Kultūras kultivēšana” (en).
Katram no jautājumiem bija veltīta sava konferences sesija, un tās bija: „Iesēšana” (Sowing), „Audzēšana” (Growing), „Sargāšana” (Protecting) un „Dalīšanās” (Sharing). Konferencē pavisam uzstājās vairāk nekā 20 Latvijas un ārvalstu dalībnieki, tostarp komponists Ēriks Ešenvalds, rakstnieks Toms Kreicbergs, uzņēmējs un viens no Infogram dibinātājiem Uldis Leiterts, advokāts un pasniedzējs Lauris Liepa, zinātnes žurnāliste Sandra Kropa, filoloģe Natālija Čerņecka, uzņēmējs Jānis Bergs, ASV latviešu šefpavārs Kārlis Celms, vjetnamiešu mākslinieks Kao Vjets Ngujens u.c.
TEDxRiga 2015
2015. gada 29. aprīlī Rīgas Ekonomikas augstskolas Sorosa auditorijā notika TEDxRiga sezonas atklāšanas pasākums un „Stāstu medību” fināls. Pasākumā tika atklāti ceturtās TEDxRiga konferences pirmie pieci runātāji un vadmotīvs — „Mazā spēks” (The Power of Small).
TEDxRiga konference notika 2015. gada 11. jūnijā, un jau trešo gadu pēc kārtas tās norises vieta bija kinoteātris Splendid Palace. 4 tematiskās sesijās — „Mazais ir drosmīgs” (Small is Brave), „Mazais ir skaists” (Small is Beautiful), „Mazais ir spožs” (Small is Bright) un „Mazais ir liels” (Small is Big) — pavisam uzstājās 21 Latvijas un ārvalstu dalībnieks, tostarp bijušais Latvijas prezidents un ārsts Valdis Zatlers, infektologs Uga Dumpis, sociālantropologs un pasniedzējs Klāvs Sedlenieks, Infogram finanšu direktors un debašu aktīvists Mārtiņš Vaivars, arhitekts Austris Mailītis, sociālantropoloģe Dace Dzenovska u.c.
Stāstu medības
Kopš 2013. gada TEDxRiga rīko konkursu „Stāstu medības”, kurā ikvienam cilvēkam ir iespēja iesūtīt līdz 3 minūtēm garu video latviešu vai angļu valodā, kurā viņi daļās ar kādu izglītojošu vai iedvesmojošu stāstu, ar kuru, rīkotāju vārdiem, „ir vērts dalīties.” Žūrijas izvēlētie finālisti tiek uzaicināti uzstāties klātienē, un uzvarētājs iegūst iespēju uzstāties tā gada TEDxRiga konferencē.
Top!
top! ir Latvijas uzņēmējiem piederošs veikalu tīkls, 2023. gada sākumā trešais lielākais mazumtirdzniecības veikalu tīkls Latvijā. Tās galvenais birojs atrodas Dzelzavas ielā 117 Rīgā. Veikalu ķēde ir dibināta 2000. gadā. SIA Iepirkumu grupa veikalu top! tīklam nodrošina vienotu preču iepirkumu sistēmu, kopējas mārketinga aktivitātes, centralizētus preču importa un loģistikas pakalpojumus.
Vēsture
2000. gada 4. jūnijā Liepājā tika atvērts pirmais top! veikals.
Lai nodrošinātu veikalu tīkla vienotu iepirkumu sistēmu un kopīgas mārketinga aktivitātes, 2003. gada 30. janvārī SIA Firma Madara 89 (Smiltene), AS Liepājas patērētāju biedrība (tagad LPB), AS Diāna (Ventspils) dibināja uzņēmumu SIA Iepirkumu grupa. 2003. gada novembrī tīklam pievienojas SIA Dekšņi. 2004. gada decembrī pievienojās SIA Mārksmens. 2009. gada 1. aprīlī atvērts 100. top! tīkla veikals.
2016. gada 22. decembrī Konkurences padome atļāva SIA Firma Madara 89 pārņemt SIA Antaris un AS NIDL aktīvu daļu, ko veido 31 ELVI zīmola veikals. 2018. gada 10. jūlijā Konkurences padome atļāva SIA Gabriēla iegūst tiešu izšķirošu ietekmi pār SIA Lars Limited.
2019. gada maijā uzņēmumi AS Diāna, SIA Gabriēla un SIA Lekon nolēma atdalīties no top! veikalu tīkla. 2019. gada 4. oktobrī tika paziņots, ka šie trīs uzņēmumi dibinājuši SIA Latvian Retail Management un attīstīs jaunu veikalu zīmolu CITRO. 2020. gada 2. aprīlī tika paziņots, ka SIA AA & CO ar četriem veikaliem pievienojies CITRO veikalu tīklam.
Nomales iela (Jūrmala)
Nomales iela ir iela Jūrmalā, Majoru apkaimē. Nomales iela sākas krustojumā ar Ormaņu ielu un beidzas krustojumā ar Plūdu ielu. Kopējais ielas garums ir 260 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Nomales ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Nomales iela ir savienota ar šādām ielām:
2006. gada Pasaules čempionāts hokejā junioriem
Vietu sadalījums un statistika
{| style="float:right;"
Lodi province
Lodi province ir viena no Itālijas provincēm valsts ziemeļos, Lombardijas reģionā. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Lodi. Lodi province ir viena no mazākajām Itālijas provincēm pēc platības. Tā sīkāk iedalās 60 komūnās.
Dītrihs Bukstehūde
Dītrihs (Dīterihs) Bukstehūde (da, de; dzimis, miris ) bija baroka laika dāņu/vācu ērģelnieks un komponists, kurš lielu daļu no radošā mūža nodzīvoja Lībekā.
Danskeja
Danskeja (no — 'Dāņu sala') ir Norvēģijai piederoša neapdzīvota sala Arktikā. Izvietojusies Svalbāras ziemeļrietumos Albēra I Zemes piekrastē. Sērgatets dienvidos to atdala no Špicbergenas. Krasta līnija stipri izrobota, piekrastē daudz līču, pussalu un mazu saliņu. Virsma kalnaina, augstākais punkts ir Velmena kalns salas ziemeļos (351 m). Visa salas teritorija ietilpst Ziemeļrietumu Svalbāras dabas rezervātā.
Vēsture
1961. gadā salas rietumu krastā Kobefjordā dāņu vaļu mednieki izveidoja pastāvīgu apmetni, kas eksistēja līdz 1658. gadam. 1630. gados salas ziemeļos pie Virgohamnas līča tika izveidota vēl viena apmetne. No Virgohamnas 1897. gadā startēja neveiksmīgā Salomona Andrē ekspedīcija ar gaisa balonu uz Ziemeļpolu. 1906.—1909. gadā Virgohamnas krastā Ziemeļpola ekspedīcijai paredzētu dirižabļa angāru uzbūvēja amerikāņu aeronauts Valters Velmens, bet visi trīs viņa mēģinājumi sasniegt polu bija neveiksmīgi.
Toms Kaukēns
Toms Kaukēns (lt, dzimis Utenā, Lietuvā) ir lietuviešu biatlonists.
Biatlonā trenējas kopš 2003. gada, 2008. gadā kļuva par nacionālās izlases dalībnieku. Kopš 2011. gada piedalās Pasaules čempionātos. 2013. gada Pasaules čempionātā Nove Mesto sprintā ieņēma 22. vietu, kas bija viņa labākais sasniegums Pasaules čempionātos.
Pārstāvējis Lietuvu trijās olimpiskajās spēlēs. 2018. gadā Phjončhanā ieņēma 13. vietu iedzīšanas distancē un 17. vietu sprintā, būdams labākais starp lietuviešu sportistiem šajās olimpiskajās spēlēs. 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs bija Lietuvas biatlona stafetes komandā, ka ieņāma 14. vietu (augstākā Lietuvai šajā olimpiādē), tomēr individuālajās sacensībās T. Kaukēna rezultātibija vāji.
Altajs
Altajs ( — no tjurku "Zelta (svētie) kalni"), ir kalnu sistēma Centrālāzijā. Atrodas Krievijas, Kazahstānas, Mongolijas un Ķīnas teritorijā. Austrumos Altajs saplūst ar Sajāniem un Hangaju, dienvidos pāriet Gobi plakankalnē, pārējās debespusēs Altaju norobežo līdzenumi. Altajā sākas vairākas lielas upes, arī uz ziemeļiem plūstošās Oba un Irtiša. Kalnu sistēmas augstākais punkts ir 4506 m augstā Beluha uz Krievijas Federācijas Altaja Republikas un Kazahstānas robežas.
Sestdiena (žurnāls)
Sestdiena ir izklaidējoši analītisks nedēļas žurnāls Latvijā. Kā laikraksta "Diena" pielikums tas sāka iznākt 1990. gada 1. decembrī, tomēr žurnāla formātā tas iznāk kopš 2002. gada 30. novembra. Žurnālu izdod a/s Diena uzņēmums Izdevniecība "Dienas žurnāli". Kopš 2009. gada galvenā redaktore ir Dana Sinkeviča. Tirdzniecībā pieejams gan kopā ar laikrakstu "Diena", gan kā atsevišķs žurnāls (kopš 2012. gada). Kopš 2012. gada 1. janvāra iznāk piektdienās.
Vēsture
"Sestdienas" pirmais numurs tika publicēts 1990. gada 1. decembrī. Sākotnēji "Sestdiena" iznāca kā melnbalts 8 lappušu biezs laikraksta "Diena" sestdienas ielikums un formāta ziņā neatšķīrās no pašas avīzes. "Sestdienas" pirmā vadītāja bija laikraksta "Diena" galvenā redaktora vietniece Lelde Stumbre. Jau sākotnēji izdevuma saturs aptvēra plašu tematisko loku. Informācijas pasniegšanas veids atbilda atpūtas un izklaides žanram, neizpaliekot arī nopietniem jautājumiem ar analītisku ievirzi.
No 1994. gada 5. novembra "Sestdiena" sāka iznākt daļēji krāsaina, tomēr saglabājot iepriekšējo vizuālo formu un saturu.
No 1995. gada septembra "Sestdiena" sāka iznākt mazākā formātā, bet biezāka (16 lpp.). Tādējādi to sāka pozicionēt kā laikraksta "Diena" pielikumu, jo līdz šim tā bija integrāla laikraksta "Diena" sastāvdaļa un vairāk atbilda ielikuma vai avīzes tematisko lappušu statusam.
Formāta ziņā "Sestdiena" būtiski mainījās sākot ar 1998. gada 28. novembri, kad tā sāka iznākt divreiz biezāka (32 lpp.), krāsaināka un mazāka, tomēr joprojām kā laikraksta "Diena" pielikums.
No 2002. gada 30. novembra Sestdiena sāka iznākt žurnāla formātā — pilnībā krāsaina un iespiesta uz žurnāla papīra. Žurnāls kļuva biezāks un ietvēra vairāk informācijas, gan saglabājot iepriekšējās rubrikas, gan ar papildinātu jaunu tematiku. Tirdzniecībā "Sestdiena" joprojām bija pieejama tikai kopā ar laikrakstu "Diena".
Kopš 2011. gada oktobra atsevišķi "Sestdienas" numuri ir pieejami arī elektroniskā versijā internetā.
Kopš 2012. gada vidus "Sestdiena" kļuva nopērkama un abonējama arī atsevišķi no laikraksta "Diena".
Saturs
Žurnāla izdevējs a/s Dienas Mediji "Sestdienu" raksturo kā: aizraujošu žurnālu nedēļas nogalēm, kas katru piektdienu 64 lapaspusēs stāsta par intriģējošām personībām, meklē zemūdens akmeņus aktuālos notikumos, dodas aizraujošos ceļojumos, seko līdzi modes tendencēm un risina cilvēku savstarpējo attiecību mezglus.
Tā mērķauditorija ir 20—49 gadus veci latviešvalodīgie iedzīvotāji ar vairāk nekā Ls 81 ienākumiem uz vienu ģimenes locekli. Viena numura vidējā auditorija 73 000.
"Sestdiena" laika gaitā līdz ar attīstību ir mainījusies informācijas pasniegšanas un formāta ziņā, tomēr tematiski lielā mērā žurnāls visu pastāvēšanas laiku ir bijis vispusīgs un atbildis augstvērtīgas žurnālistikas standartam, ievērojot "Sestdienas", kā nedēļas nogales atpūtas izdevuma raksturu un veidu. Pašreizējā žurnāla formātā ir gan tradicionālas iknedēļas rubrikas, gan atsevišķas retāk publicētas tematiskas rubrikas.
Pēc apjoma lielākās "Sestdienas" rubrikas ir intervijas ar sabiedrībā populāriem vai ievērojamiem cilvēkiem, analītiski vai pētnieciski raksti par atsevišķiem jautājumiem, citi dažādu notikumu un personu apraksti, kā arī ceļojumu apraksti. Kā mazākas iknedēļas rubrikas, kuru skaits un tematika periodiski mainās, minamas žurnāla ievadraksts un satura pārskats; lasītāju vēstuļu un komentāru apskats; atsevišķu aizvadītās nedēļas aktualitāšu apskats; īsa ekspresintervija ar kādu aktuālu notikumu saistītu personu; zinātniska pētījuma īss apraksts par kādu sociāli nozīmīgu tēmu; Zvaigžņotā nedēļa — jaunumi šovbiznesa personu dzīvē; Brīvdienu pieturas — tuvākajās dienās un nedēļā notiekošo izklaides un kultūras pasākumu apskats; Smadzeņu kustināšana — uzdevumi lasītāju vaļasbrīžiem; horoskopi; anekdotes un karikatūra par kādu iepriekšējās nedēļas notikumu; izklaidējoša fotoreportāža no kāda aizvadītās nedēļas notikuma ar humoristiski satīriskiem tekstiem fotokomiksa formātā.
Žurnāla pēdējā atvērumā tradicionāli tiek publicēta rubrika Smalkās aprindas ar fotogrāfijām no aktuālajiem atpūtas, izklaides, kultūras un sporta pasākumiem ar populārām personām un humoristiski satīriskiem parakstiem zem šīm fotogrāfijām. Šīs rubrikas sadaļa ir arī pēdējā lappusē publicētais iknedēļas Parakstu konkurss, kura dalībniekiem jāizdomā un jānosūta uz norādīto adresi asprātīgs paraksts fotogrāfijai, kurā parasti redzamas kādas sabiedrībā zināmas personas. Katru nedēļu parakstu konkursā tiek publicēta jauna fotogrāfija, kā arī iepriekšējās nedēļas konkursa uzvarējušais paraksts un tā autora vārds. Šie parakstu konkursi tiek regulāri publicēti kopš 1998. gada 28. novembra.
Gastons Rageno
Ādolfs Gastons Rageno (fr; dzimis, miris ) bija franču vieglatlēts. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē, 1906. gada neoficiālajās olimpiskajās spēlēs Atēnās un 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Londonā. Izcīnījis olimpisko bronzas medaļu 1900. gadā 5000 metru komandu skrējienā.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs viņš bija viens no Francijas komandas pārstāvjiem (citi Anrī Deložs, Žans Šastanjē, Andrē Kastaņē un Albērs Šampudrī). Viņi ieguva otro vietu, piekāpjoties Jauktās komandas pārstāvjiem. 1906. gada neoficiālajās olimpiskajās spēlēs viņš startēja 5 jūdžu skrējienā. Šajā disciplīnā viņš nefinišēja. 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs viņš startēja 1500 metru, 5 jūdžu un 3200 metru šķēršļu skrējienā.
Vilhelms Andersons
Vilhelms Roberts Karls Andersons (Wilhelm Robert Karl Anderson; dzimis, miris ) bija vācbaltu izcelsmes Igaunijas astrofiziķis.
Vilhelms Andersons piedzima Minskā vācu ģimenē. Viņa jaunākie brāļi bija matemātiķis Oskars Andersons (1887—1960) un etnologs Valters Andersons (1885—1962). Vilhelms bērnību pavadīja Kazaņā, kur viņa tēvs Nikolajs Andersons (1845—1905) bija profesors Kazaņas universitātē un nodarbojās ar somugru valodām.
1909. gadā Vilhelms Andersons absolvēja Kazaņas universitātes matemātikas un zinātnes fakultāti. 1910. gadā viņš sāka strādāt Samarā par fizikas skolotāju. 1918. gadā pārcēlās uz Minsku, kur strādāja par fizikas skolotāju. 1920. gadā Vilhelms ar brāli Valteru pārcēlās uz Igaunijas pilsētu Tartu. 1923. gadā viņš Tartu universitātē ieguva maģistra grādu astronomijā. 1927. gadā Andersons ieguva doktora grādu; disertācijas tēma bija saistīta ar Saules vainaga fiziku. 1934. gadā Vilhelms Andersons pabeidza habilitācijas procedūru, un 1936. gadā viņš ieguva asistējoša profesora vietu Tartu universitātē.
Plašāk pazīstamais Vilhelma Andersona zinātniskais darbs bija saistīts ar balto punduru masas augšējās robežas noteikšanu. Tas tika publicēts 1929. gadā Tartu. Tālāk šo sakarību neatkarīgi attīstīja Edmunds Stoners un Subrahmanjans Čandrasekars. Tagad šī robeža pazīstama kā Čandrasekara robeža. Andersona vārdā nosaukts Stonera — Andersona stāvokļu vienādojums, kas radās sarakstē ar Edmundu Stoneru.
2013. gada Olaines novada domes vēlēšanas
'''2013. gada Olaines novada domes vēlēšanas''' bija Olaines novada domes vēlēšanas, kas notika, 2013. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās uz 17 domes deputātu vietām kandidēja 93 kandidāti no 5 sarakstiem. Balsošana notika divos vēlēšanu iecirkņos Olainē un vienā iecirknī Jaunolainē, tajā piedalījās 47,08%, jeb 5437 vēlētāji.
Ievēlētie deputāti
Vēlēšanās Olaines novada domē tika ievēlēti 17 deputāti.
Pusslēgtās atklātnes
Pusslēgtās atklātnes ir šaha atklātnes, kurās baltie spēlē 1. d2-d4 un melnie atbild ar jebkuru gājienu, izņemot 1. ... d7-d5. (Atklātnes, kas sākas ar gājieniem 1. d2-d4 d7-d5, ir slēgtās atklātnes.)
Egons Šīle
Egons Šīle (dzimis, miris ) bija austriešu gleznotājs. Šīle bija viens no nozīmīgākajiem 20. gadsimta sākuma gleznotājiem. Īpatnējās ķermeņa formas un izceltās līnijas Šīles darbos padarīja viņu par vienu no agrīnā ekspresionisma gleznotājiem, lai gan mākslinieka darbs dzīves laikā vairāk tiek piedēvēts jūgendstilam.
Ļoti liela daļa Šīles gleznu ir pašportreti. Viņš gleznoja arī citu personu portretus. Daudziem Šīles gleznotajiem portretiem ir raksturīgs tumšs, grotesks, erotisks un pat pornogrāfisks stils. Šīle mēdza gleznot arī ainavas un kluso dabu. Izplatītākie temati Šīles darbos bija nāve un sekss.
Šīle 1917. gadā atgriezās Vīnē. Kopā ar citiem māksliniekiem viņš piedalījās Secesijas izstādē 1918. gadā. Izstādes galvenajā zālē tika izstādīti piecdesmit Šīles darbi. Izstāde guva lielus panākumus, un Šīles darbu vērtība pieauga.
1918. gada rudenī Vīnē strauji izplatījās spāņu gripa. 28. oktobrī nomira Šīles sieva, kas bija sestajā grūtniecības mēnesī. Pēc trim dienām, 1918. gada 31. oktobrī, no spāņu gripas nomira arī Šīle, būdams tikai 28 gadus vecs.
Nāgelmuiža
Nāgelmuiža ir ciems Ropažu novada Ropažu pagastā. Atrodas 16 km no pagasta centra Ropažiem, 23 km attālumā no novada centra Ulbrokas un 28 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Nāgelmuižas ozols.
Sūdezers (Ģibuļu pagasts)
Sūdezers, arī Sudezers, ir neliels ezers Ģibuļu pagastā, Talsu novadā. Ezera krasti purvaini, apauguši ar niedrēm.
Vēsture
Pirmskara Latvijas armijas kartēs ezers nav atzīmēts, redzama tikai Ezerstarpu ezerā ietekoša upīte. 1963. gada kartē parādījies ezers, bet upīti aizstājuši taisni grāvji. Grāvju sistēma veido noteci uz Mellupīti un uz Spāres upi Irbes baseinā.
Pēdējās instances aizdevējs
Latvijā pēdējās instances aizdevējs ir Latvijas Banka.
Noras iela (Jūrmala)
Noras iela ir iela Jūrmalā, Majoru apkaimē. Noras iela sākas krustojumā ar Nomales ielu un beidzas krustojumā ar J. Pliekšāna ielu. Kopējais ielas garums ir 95 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Noras ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Biatlons 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — iedzīšana sievietēm
Iedzīšana sievietēm bija viena no 11 disciplīnām biatlonā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Džandzjakou biatlona centrā, Džandzjakou, 2022. gada 12. februārī. Tajās bija pārstāvētas 60 sporties no 22 valstīm. Sportistēm bija jāveic 10 kilometru slēpojums ar šaušanu.
Olimpisko zelta medaļu šajā disciplīnā ieguva Norvēģijas sportiste Marte Olsbu-Reiselanne (finiša rezultāts — 34:46.9), sudraba medaļu izcīnīja Zviedrijas sportiste Elvīra Ēberga (finiša rezultāts — 36:23.4), savukārt arī bronzas medaļu ieguva Norvēģijas sportiste Tīrila Ekhofa (finiša rezultāts — 36:35.6).
Latviju šajā disciplīnā pārstāvēja Baiba Bendika. Viņa izcīnīja 48. vietu ar finiša rezultātu 41:11.9, pieļaujot sešas kļūdas šaušanā.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Sacensībās startēja 60 sportisti no 25 valstīm.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Tanimbaras salas
Tanimbaras salas (id) ir salu grupa Indonēzijā, Moluku salu arhipelāgā. Administratīvi ietilpst Moluku provincē, veido atsevišķu Tanimbaras salu apriņķi. Lielākā apdzīvotā vieta ir apriņķa centrs Saumlaki Jamdenas salā.
Ģeogrāfija
Salas izvietojušās Indonēzijas austrumdaļā. Ziemeļrietumos tās apskalo Bandas jūra, dienvidaustrumos — Arafuru jūra. Sastāv no 65 salām, lielākās salas ir Jamdena (2981 km²), Selaru (775 km²), Larata (515 km²), Selu (230 km²) un Vuliaru (220 km²). Salas zemas, veidotas no Terciāra nogulumiežiem, apjoztas ar koraļļu rifiem. Augstākais punkts ir vulkāniskajā Laibobaras salā 391 m vjl. Salās valda tropiskais klimats. Ainavā dominē tropiskie lietusmeži.
Neatskatoties
Dienu pirms Elaizas un Maikla kāzām viņu koledžas laika draugi satiekas, lai apmeklētu vecpuišu un vecmeitu ballītes un atskatītos uz savām sarežģītajām attiecībām pagātnē.
Tanimbaras salas
Iedzīvotāji
Iedzīvotāji pieder pie četrām tautām — jamdeni austrumu krastā, seluvasani rietumkrastā, fordati ziemeļos un selaru Selaru salā. Lielākā daļa iedzīvotāju ir protestanti.
24. šaha olimpiāde
24. šaha olimpiāde notika no 1980. gada 20. novembra līdz 8. decembrim Maltas galvaspilsētā Valletā.
Vispārīgs apskats
Olimpiādē piedalījās 82 komandas, ieskaitot ārpus konkursa spēlējušo Maltas otro komandu, kas tika pielaista Šveices sistēmai nepieciešamā komandu pāra skaita dēļ. No tām piecu valstu komandas bija debitantes. Olimpiādē pirmoreiz spēlēja: Angola, Kenija, Nigērija, Uganda un Zimbabve. Spēles reglaments: Šveices sistēma, 14 kārtas. Apdomas laiks: pirmās 2,5 stundās 40 gājieni, katrā nākamajā stundā 16 gājieni.
Olimpiādes rezultāti
Olimpiādes rezultāti sakopoti tabulā: !V||Komanda||Kods||1||2||3||4||5||6||7||8||9||10||11||12||13||14||P||BHK 0||17½||302
Godalgoto komandu dalībnieku individuālie rezultāti
Godalgoto komandu dalībnieku individuālie rezultāti redzami tabulās:
Hulens Gerrero
Gerrero visu savu karjeru pavadījis Athletic Bilbao komandā. La Liga turnīrā Gerrero debitēja 1992. gadā, 18 gadu vecumā. Savās pirmajās divās sezonās viņš kopā La Liga guva 28 vārtus. Karjeru noslēdzis 2006. gadā.
Ar Spānijas futbola izlasi piedalījies 1994. un 1998. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1996. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Individuālie sasniegumi
Gustavs Rau
Gustavs Ādolfs Frīdrihs Gotfrīds Rau (de; dzimis, miršanas datums nav zināms) bija vācu vieglatlēts, 1900. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja 200 metru barjerskrējienā. Šajā disciplīnā viņš startēja tikai kvalifikācijas kārts skrējienā un fināla skrējienam nekvalificējās, jo bija ieguvis beidzamo vietu.
Kodolraķešu bāze Zeltiņos
Kodolraķešu bāze Zeltiņos ir 20 ha liela teritorija Alūksnes novada Zeltiņu pagastā, kur no 1961. gada līdz 1989. gadam atradās padomju armijas īpaši slepens militārais objekts. Bāzē ar 4 starta laukumiem bija izvietotas virszemes vidējā rādiusa ballistiskās raķetes P-12(8K63) un P12Y(8K63Y) ar lidojuma attālumu 2200 km. Mūsdienās kodolraķešu bāze Zeltiņos kā spilgta Aukstā kara liecība ir iecienīts tūrisma objekts.
Vēsture
1961. gadā Zeltiņos tika dislocēts PSRS Stratēģiskās nozīmes raķešu spēku 23. divīzijas Alūksnes 30. raķešu pulka 2. divizions. Šajā apvidū tika uzbūvētas vēl divas raķešu bāzes — Strautiņos un Gulbenes novada Tirzā. Pēdējā raķetes tika izvietotas pazemes šahtās.
1962. gadā bāze tika apbruņota ar vidējās darbības ballistiskajām raķetēm R-12 un kodolgalviņām, tāpēc tika apsargāta kā īpaši slepens PSRS militārais objekts. Tā nebija atrodama kartēs un par to, kas tieši notiek bāzē, nezināja arī vietējie iedzīvotāji. Dažādos laikos Zeltiņu bāzē dienēja vidēji ap 300 militārpersonu, no kuriem aptuveni trešdaļa bija virsnieki un seržanti, pārējie obligātā iesaukuma karavīri. Tāpat šajā sarakstā bija neliels skaits dažādu tehnisko darbinieku un šoferu, kas nebija karavīri. Šie cilvēki saņēma atļauju strādāt bāzē tikai pēc rūpīgām drošības dienesta pārbaudēm.
1989. gadā Alūksnes 30. raķešu pulka 1. un 2. divizioni tika noņemti no kaujas dežūras. Kad un kā tika pārvestas Zeltiņu bāzes radioaktīvās kodolgalviņas, nav zināms.
Apskates objekti
Kodolraķešu bāze Zeltiņos ir vislabāk saglabājies šāda veida objekts Latvijā un pieejama apskatei. Tās teritorija sastāv no divām zonām — karaspēka daļas un stingri apsargātās raķešu palaišanas pozīcijas.
Raķešu angārs
Zeltiņu bāzē atradās četri raķešu angāri, kuros strādāja armijas personāls ar atbilstošām zināšanām. Telpā tika uzturēta nepieciešamā temperatūra un notika regulāra raķetes tehniskā uzraudzība. Raķete bija novietota uz “ratiem”. Lai raķeti aprīkotu ar kodolgalviņu un degvielu, sagatavotu palaišanai, bija nepieciešamas tikai 3 stundas.
Raķešu palaišanas laukums
Pie katra no četriem raķešu angāriem atradās speciāli ierīkots raķešu palaišanas laukums bāzē izvietotajām virszemes vidējā rādiusa ballistiskajām raķetēm R-12 (NATO dokumentos SS-4 Sandal) ar lidojuma attālumu 2000 km un uzstādītām kodolgalviņām ar 1 megatonnas sprādziena jaudu, kas spēja iznīcināt visu 10 km rādiusā. Raķešu palaišanas vietā novietoti no Alūksnes 20. gadsimta 90-tajos gados izvestie padomju laiku pieminekļi — tēlnieces Gaidas Grundbergas veidotais Ļeņina piemineklis, kurš no 1970. līdz 1991. gadam atradās laukumā pie Alūksnes rajona padomes (tagad — Alūksnes novada pašvaldība) un piemineklis padomju armijai — Alūksnes pilsētas atbrīvotājiem. 2022. gadā bāzes teritorijā novietoti Alūksnes novadā demontētie, bet saglabājamie pieminekļi — Padomju Savienības varoņa Otomāra Oškalna un rakstnieka Jūlija Vanaga pieminekļi.
Raķešu palaišanas angārs
Zeltiņu raķešu bāzē bija divas šādas ēkas, kurās atradās abu blakus esošo starta laukumu vadības sistēmas. Angāros bija novietota starta sagatavošanas mašīna (uz kravas mašīnas ZIL-151 bāzes) un vairāki dīzeļģeneratori. Raķetes sagatavošanas procesā šī mašīna atradās uz starta laukuma un tās operators kontrolēja raķetes uzpildi, kā arī uzstādīja tās elektroniskās vadības sistēmas un dzinēja darbību ar slēdžiem uz instrumentu paneļa. Šajā angārā notika pēdējās pārbaudes pirms starta.