cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Volfi
Vēsture
Dzimtas pirmsākumi Baltijā, tostarp arī Latvijā, meklējami 17. gadsimtā, kad tās priekšteči ieceļojuši no Silēzijas. Viens no dzimtas atzariem 18. gadsimta sākumā izceļoja uz Angliju un tur ieguva baronetu titulu. Tomēr tiešas ziņas par tās piederīgajiem ir tikai no 18. gadsimta sākuma, kad Lielā Ziemeļu kara laikā krievu karavadonis Aleksandrs Meņšikovs pieņēma iekarotās Narvas pilsētas notāru Sigismundu Ādamu Volfu (1675—1752) par savu bērnu mājskolotāju, vēlāk viņš kļuva par Pēterburgas Justīckolēģijas viceprezidentu un 1747. gadā ieguva Svētās Romas impērijas brīvkunga titulu. Viņa dēls kļuva par Vidzemes galma tiesas priekšsēdētāju un tika uzņemts Vidzemes bruņniecības matrikulā, bet mazdēls Johans Gotlībs fon Volfs (1756—1817) kļuva par Valkas apriņķa maršalu (1783—1789) un Vidzemes guberņas landrātu (no 1798). 1857. gadā Krievijas valsts padome atļāva visiem fon Volfu dzimtas piederīgajiem lietot mantojamu impērijas brīvkungu jeb baronu titulu.
Šī muižnieku dzimta pamatoti tika uzskatīta par vienu no bagātākajām: 17.—20. gadsimtā Volfu dzimtas īpašumos ietilpa 29 muižas, pilis vai kungu mājas, neskaitot dažādas saimniecības ēkas. Viņi bija Vecgulbenes, Litenes, Stāmerienas, Kalnamuižas (Kalnienas), Lizuma un Druvienas muižu īpašnieki. Pēc 1920. gada zemes reformas fon Volfu dzimtas īpašumi tika nacionalizēti un sadalīti jaunsaimniecībām, dažus no tiem savā pārvaldē pārņēma Latvijas armija.
Ģerbonis
Fon Volfu dzimtas simbols ir vilks, jādomā, tam par pamatu ir dzimtas uzvārds, kas vācu valodā nozīmē vilku. Pretēji heraldikā iecienītajai melnajai krāsai, kas simbolizē zemi, aukstumu, pieticību, skumjas un izglītību, fon Volfu ģerboņa vilks ir pelēkā krāsā. Simboliski vilks tiek saistīts ar spēju redzēt tumsā, ar spēku un varenību, kā negatīvās vilka tēla iezīmes ir zaglīgums, nesātība un skopums. Kopā ar vilku ģerbonī ir atainots sudrabkrāsas franču lilijas zieds, kas apzīmē karaļa varu, dižciltību un šķīstumu. Pēc ģimenes leģendas lilijas ziedu dzimtas ģerbonim esot piešķīris karalis Šarls Anžū.
Dzimtas kapi
Jaunlaicenē atrodas fon Volfu dzimtas kapi un kapliča, kas ir iesvētīta 1860. gadā. Tie ir vienīgie šīs dzimtas kapi Latvijā. Kapliča restaurēta ar fon Volfu ziedotajiem līdzekļiem.
Interesanti fakti
2007. gada oktobrī Gulbenes alus darītavā tika uzsākta "Barona" gaišā alus ražošana. Alus ir darīts, godinot Johanu Gotlību fon Volfu, "kurš 1811. gadā izveidoja Gulbenē iesala dedzinātavu, ko varam uzskatīt par Gulbenes alus darītavas pirmsākumu."
Peters
Peters ir personvārds, tas var būt latviešu uzvārds (siev. dz. Petere) vai vīriešu priekšvārds.
Cilvēki ar šādu uzvārdu: Cilvēki ar šādu vārdu:
Vārkavas baznīca
Vārkavas Vissvētās Trīsvienības Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Preiļu novada centrā Vecvārkavā. Vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.
Vēsture
17. gadsimtā Vārkavu apkalpoja jezuīti, tad neilgu laiku dominikāņi no Aglonas, kas bija uz ziemeļrietumiem no Vārkavas muižas Dubnas krastā uzbūvējuši mazu koka kapelu.
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Onufrijs Pujats. Vārkavas draudze veidojās jau 17. gadsimtā. Draudzei ir trīs kapsētas — Vārkavas kapsēta, Pilišku kapsēta, Strodu kapsēta.
Draudzes lielākie svētki
Draudzes lielākie svētki un atlaidu dienas ir Svētā Jura diena, Vissvētās Trīsvienības svētki, Svētā Antona diena (40 stundas), Vissvētākās Jaunavas Marijas Debesīs uzņemšanas svētki, Svētās Teklas diena, Svētā apustuļa Andreja diena.
Tehniska informācija
Vārkavas baznīca ir mūra trīsnavu celtne ar skārda jumtu un cementa grīdu. Tā ir 25 metrus gara un 18 metrus plata. Baznīcas priekšā ir Svētā Gada jubilejas piemineklis — krusts.
Interjers
Dievnamā atrodas vairāki nozīmīgi valsts nozīmes mākslas pieminekļi, to vidū ērģeles. Daļa baznīcas priekšmetu ir pārvesti uz Rundāles pils muzeju.
Baznīcā ir pieci altāri. Galvenā mūrēta, ar kokgriezumiem un zeltījumiem rotātā altāra augšdaļā ir Dievmātes svētglezna, bet apakšdaļā Vissvētās Trīsvienības glezna, kas ir paceļama un aiz tās atrodas Vissvētās Jēzus Sirds statuja. Labajā pusē atrodas Svētā Antona no Padujas un Svētā Jura altāri, kreisajā pusē ir Svētās Teklas un Svētā apustuļa Andreja altāri. Sānu altāri ir rotāti ar atbilstošām gleznām.
Latvijas basketbola izlase
Latvijas basketbola izlase ir komanda, kas pārstāv Latviju starptautiskās basketbola sacensībās. Izlases lielākais panākums ir uzvara pirmajā Eiropas čempionāta finālturnīrā 1935. gadā, par ko tikusi uzņemta un 2012. gadā izdota filma "Sapņu komanda 1935". 2022. gada jūnijā Latvijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņēma 27. vietu. Latvijas basketbola izlases galvenais treneris ir itālis Luka Banki.
2022. gada 25. augustā, 2023. gada Pasaules kausa kvalifikācijas spēli pret Turcijas izlasi (uzvara ar 111:85) Arēnā Rīga noskatījās 11 315 skatītāji, kas tādējādi kļuva par vislabāk apmeklēto mājas spēli Latvijas basketbola vēsturē. Šo kvalifikācijas ciklu trenera Lukas Banki vadībā Latvijas izlase aizvadīja veiksmīgi un 2022. gada novembrī pirmo reizi vēsturē kvalificējās Pasaules kausa finālam.
Pērkoni (Kubulu pagasts)
Pērkoni (, Pārkyuni) ir skrajciems Balvu novada Kubulu pagastā. Izvietojies pagasta austrumos Pērkonu ezera kastā 9 km attālumā no pagasta centra Kurnas, 5,7 km — no novada centra Balviem un 222 km — no Rīgas. Ciema teritorijā atrodas Pērkones Zvirbuļu senkapi, kas ir vietējas nozīmes arheoloģiskais piemineklis.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Playing the Angel
Playing the Angel ir Depeche Mode vienpadsmitais studijas albums. Tas grupas skanējumā iezīmēja atgriešanos pie analogajiem sintezatoriem un lielāku uzsvaru uz elektronisko mūziku. Albuma nosaukums ir aizgūts no albuma pēdējās dziesmas The Darkest Star teksta ("Oh you sad one, playing the angel isn't so easy where you're from"), tāpat vārds angel (eņģelis) ir pieminēts arī citās albuma dziesmās tādās kā "John the Revelator" "Suffer Well" un "Precious". Albums ir ievērojams arī ar to, ka tajā pirmo reizi kā dziesmu autors iesaistās arī grupas solists Deivs Gāns, kurš sadarbībā ar Kristiānu Eigneru un Endrū Filpotu albumam ir sarakstījis dziesmas "Suffer Well", "I Want it All" un "Nothing's Impossible". Albums gan no grupas fanu, gan mūzikas kritiķu puses tika uzņemts atzinīgi ar retiem izņēmumiem. Albumu producēja Bens Hiljers, kurš strādājis ar tādām britu alternatīvā roka grupām kā Elbow, Doves.
Kumpinišku ezers
Kumpinišku ezers var būt:
Gustavs Klucis
Gustavs Klucis (ru; dzimis, miris ) bija latviešu plakātists, dizainers, gleznotājs. Viens no zināmākajiem latviešu izcelsmes māksliniekiem pasaulē. Viens no ievērojamākiem t.s. "krievu konstruktīvisma" stila iedibinātājiem un pārstāvjiem mākslā.
Dzīvesgājums
Dzimis 1895. gada 4. janvārī Valmieras apriņķa Ķoņu pagastā. Mācījās Valmieras skolotāju seminārā (1911—1913), tad Rīgas pilsētas mākslas skolā (1913—1915) pie Jaņa Rozentāla, Vilhelma Purvīša, Jāņa Roberta Tillberga. Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā devās uz Petrogradu, kur turpināja mācības Ķeizariskās mākslas veicināšanas biedrības skolas darbnīcā. 1917. gadā piedalījās Februāra revolūcijā, vēlāk arī Oktobra apvērsumā. Latvijas brīvības cīņu laikā dienēja Padomju Latvijas armijas 9. latviešu strēlnieku pulkā.
Kopš 1918. gada dzīvoja Maskavā. 1918.—1921. gadā turpināja mācības Iļjas Maškova un V. Meškova studijā, Konstantīna Korovina studijā, Valsts Brīvajās mākslas darbnīcās (vēlāk Augstākajās mākslinieciski tehniskajās darbnīcās) pie K. Maļeviča. 1921.—1924. gados darbojās Mākslinieciskās kultūras institūtā. Strādāja par pedagogu Poligrāfijas institūtā.
Lielā terora laikā NKVD "Latviešu operācijas" ietvaros 1938. gadā apcietināts un 26. februārī nošauts Butovas poligonā.
Mākslinieciskā darbība
Iesākumā darbojies glezniecībā. 1918. gadā pievērsies fotomontāžai, darinājis plakātus, izmantojis fotomontāžu arī grāmatu un preses grafikā. Projektējis aģitācijas dizaina objektus, kā arī monumentālos valsts svētku noformējumus pilsētā. Darbojies "Latviešu strēlnieku mākslas studijā" kremlī. 1928. gadā piedalījies mākslinieku grupas "Oktobris" dibināšanā, aktīvi līdzdarbojies latviešu kultūras un izglītības biedrībā "Prometejs". 1937. gadā noformēja PSRS paviljonu Vispasaules sasniegumu izstādē Parīzē. Sarakstījis teorētisku rakstu "Fotomontāža kā jauns aģitmākslas veids" (1931).
Netscape Navigator
Netscape Navigator ir tīmekļa pārlūkprogramma, kura ir aizklātā koda, bet bezmaksas programmatūra. To izstrādāja ASV uzņēmums Netscape Communications Corporation. Netscape Navigator bija viena no pirmajām interneta pārlūkprogrammām un pati populārākā 1990. gados. Līdz 2002. gadam Netscape Navigator lietotāju skaits samazinājās gandrīz līdz nullei. Tam par iemeslu bija gan straujais Microsoft Internet Explorer popularitātes pieaugums, gan arī tādēļ, ka Netscape Navigator pārlūkprogrammas izstrādātāji kopš 1990. gadu beigām vairs neizstrādāja programmatūras atjauninājumus.
Malnavas koledža
Malnavas koledža ir pirmā līmeņa profesionālās augstākās un profesionālās vidējās izglītības iestāde, kas dibināta 1921. gada 10. oktobrī kā Latgales lauksaimniecības vidusskola. Atrodas Ludzas novada Malnavas pagasta Malnavā. Izglītības iestāde savu nosaukumu mainījusi septiņas reizes: Latgales lauksaimniecības vidusskola (1921—1936), Valsts Malnavas lauksaimniecības vidusskola (1936—1944), Malnavas lauksaimniecības tehnikums (1944—1964), Malnavas sovhoztehnikums (1964—1990), Malnavas lauksaimniecības tehnikums (1990—1992), Valsts Malnavas lauksaimniecības tehnikums (1992—2003).
Vēsture
1921. gadā Malnavas muižas ēkās izveidoja Latgales lauksaimniecības vidusskolu. 1971. gadā atklāja Malnavas koledžas jauno korpusu. No 2007. līdz 2012. gadam jaunajā mācību korpusā iekārtoja autoapmācības centru un metināšanas laboratoriju. Vecajā mācību korpusā veica kabinetu remontu. Veica arī dienesta viesnīcas ēkas renovāciju. 2011. gadā Malnavas koledžu apmeklēja Valsts prezidents Valdis Zatlers. 2011. gadā notika absolventu salidojums un koledžas 90 gadu jubilejas svinības, 2011. un 2012. gadā Malnavas koledža piedalījās ESF un VISC projektā „Profesionālo mācību priekšmetu pedagogu un prakses vadītāju teorētisko zināšanu un praktisko kompetenču paaugstināšana”, kā arī ESF projektā „Profesionālās vidējās izglītības programmu „Lauksaimniecība” un „Lauksaimniecības tehnika” īstenošanas kvalitātes uzlabošana” kā partneris Višķu profesionālajai vidusskolai. Malnavas koledžas pedagogi pilnveidoja savu kompetenci ESF un LU projektā “Inovatīva un praksē balstīta pedagogu izglītības ieguve un mentoru profesionālā pilnveide”.
Izglītojamie
Malnavas koledžā augstāko un vidējo profesionālo izglītību apgūst jaunieši no Latgales un Austrumvidzemes.
1793. gads
1793. bija parastais gads, kas sākās otrdienā.
Furosemīds
Furosemīds (Furosemidum) ir medikaments, kas pieder pie tā saucamajiem "cilpas" diurētiķiem (urīndzenošiem preparātiem, kas iedarbojas uz Henles cilpām nierēs). Tā rezultātā samazinās ūdens absorbcija tajās. Lieto dažādas izcelsmes tūsku ārstēšanai.
Tiek ražots arī Latvijā, uzņēmumā Olainfarm. Furosemīds Latvijā ir recepšu medikaments.
Saimons Retls
Sers Saimons Deniss Retls (Sir Simon Denis Rattle, * 1955. gada 19.janvārī Liverpūlē ) ir angļu diriģents. Diriģējis daudzus izcilākos mūsdienu orķestrus. Visplašāk pazīstams ar XX gadsimta sākuma komponistu (piemēram, Gustava Mālera simfoniju) un mūsdienu akadēmiskās mūzikas interpretāciju.
Galvenais diriģents:
Grobiņas apriņķis
Kurzemes guberņas sastāvā
Pēc 1819. gada administratīvās reformas bijušās Kurzemes un Zemgales hercogistes Grobiņas pilskunga tiesu apvienoja ar Piltenes apgabala dienvidu daļu un izveidoja Aizputes virspilskunga tiesu. Apriņķim pievienoja arī Palangas muižas zemes, tādējādi apriņķim bija 6,4 km gara robeža ar Prūsijas karalisti, vēlāk Vācijas impēriju. Palangas miestā darbojās Krievijas impērijas muitas iestādes.
Aizputē atradās Kurzemes guberņas galma tiesai (Oberhofgericht) pakļauta virspilskunga tiesa un evaņģēliski luteriskās baznīcas prāvesta iecirknis. 1864. gadā Aizputes virspilskunga tiesu likvidēja, sadalot to Aizputes un Grobiņas apriņķos.
Administratīvais iedalījums (1912)
1912. gadā Grobiņas apriņķī ietilpa 13 pagasti un 3 pilsētas:
Pirmā pasaules kara laikā izveidoti: Aizteres pagasts (atdalot no Durbes pagasta), Bunkas pagasts (atdalot no Priekules pagasta), Krotes pagasts (atdalot no Durbes pagasta), Rāvas pagasts (atdalot no Aizputes apriņķa Dunalkas pagasta). Atdalīti kā patstāvīgi Medzes un Vērgales pagasti.
Latvijas Republikas sastāvā
Pēc Latvijas valsts neatkarības pasludināšanas 1918. gadā no Priekules pagasta atdala Virgas pagastu.
1919. gadā, apvienojot 13 Rucavas, Bārtas un Nīcas pagastu ciemus, izveidots Dunikas pagasts.
1920. gada jūnijā Grobiņas apriņķim pievieno Gramzdas, Kalētu un Pormsātes pagastus no Aizputes apriņķa.
1920. gada 9. augustā Grobiņas apriņķi Ministru kabineta sēdē pārdēvēja par Liepājas apriņķi.
1153. gads
1153. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.
Lu Sjuņs
Lu Sjuņs, īstajā vārdā Džou Šužeņs (周樹人, Zhōu Shùrén, dzimis , miris ), bija ķīniešu rakstnieks, dzejnieks, tulkotājs un literatūras kritiķis. Viņš bija viens no 20. gadsimta vadošajiem ķīniešu rakstniekiem. Rakstīšanas laikā, kad Ķīnā notika lielas politiskas un sociālas pārmaiņas, Sjuņs tiek saistīts ar jaunu literāro kustību. Viņš tiek uzskatīts par mūsdienu ķīniešu literatūras dibinātāju. Tajā ir jūtama Rietumu pasaules literatūras ietekme. Lu Sjuņs ir ietekmējies no tādiem rakstniekiem kā Nikolaja Gogoļa un Frīdriha Nīčes.
Suhodiļska
Suhodiļska ir pilsēta Ukrainas austrumos Luhanskas apgabalā, administratīvi pakļauta Krasnodonas pilsētas padomei. Izvietojusies apgabala dienvidaustrumos 50 km no apgabala centra Luhanskas.
Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1914. gadā kā Verhņeduvannes (Верхнє-Дуванне) ciemats pie jaunbūvējamās dzelzceļa līnijas. Attīstījusies kā ogļraču pilsētiņa — izbūvētas četras šahtas, trīs no tām funkcionējošas. 1972. gadā piešķirts pilsētas statuss.
Elizabete Beizela
Elizabete Beizela (en; dzimusi ) ir amerikāņu peldētāja.
Piedalījies divās Olimpiskajās spēlēs. 2008. gadā Pekinā viņa bija ASV peldēšanas komandas jaunākā dalībniece, 400 m kompleksajā peldējumā sportiste izcīnīja 4. vietu, savukārt 200 m uz muguras ierindojās 5. vietā. 2012. gadā Londonā izcīnīja sudrabu 400 m kompleksajā peldējumā un bronzu 200 m uz muguras.
Ekslibris
Ekslibris (lat. ex libris — "no [...] grāmatām") jeb grāmatas īpašumzīme — miniatūrgrafikas mākslas darbs, kas norāda grāmatas īpašnieku, ietverot viņa vārdu vai iniciāļus. To ielīmē grāmatas vāka iekšpusē ar nolūku norādīt, kam grāmata pieder.
Par latviešu ekslibra aizsācēju tiek uzskatīts Rihards Zariņš, kas 1897. gadā darināja ekslibri savai līgavai - zviedru dziedātājai Evai Sundbladei. Ap to pašu laiku ekslibri radījis arī Jānis Staņislavs Roze, bet tā diemžēl nav saglabājusies. Savu uzplaukumu latviešu ekslibri māksla piedzīvoja starpkaru periodā, kad sevi pieteica tādi izcili mākslinieki kā Sigismunds Vidbergs, Niklāvs Strunke, Jūlijs Madernieks, Indriķis Zeberiņš u.c. Pēc 1945. gada Latvijas ekslibru mākslā sevi spilgti apliecināja tādi latviešu grafiķi kā profesors Pēteris Upīts, Inārs Helmūts, Gunārs Krollis, Dainis Rožkalns, gleznotājs Uldis Zemzaris, karikatūristi Gunārs Bērziņš, Uģis Mežvilks u.c.
Lielais Kumpinišku ezers
Lielais Kumpinišku ezers (arī Svilišku ezers; lt) ir ezers uz Latvijas un Lietuvas robežas. Izvietojies Augšzemes augstienes Ilūkstes paugurainē Augšzemes aizsargājamajā ainavu apvidū Augšdaugavas novada Medumu pagastā un Lietuvas Zarasu rajonā. No kopējās platības 87,9 ha Latvijas teritorijā 42,5 ha. Ezeram līčaina ezerdobe; divas izvirzītas pussalas ar iežmaugu sadala ezeru divās daļās. Krasti lēzeni, slīpi; dibens dūņains. Ietek 6 grāvji un strauti; notece caur Mazo Kumpinišku ezeru uz Ilgas upīti un tālāk uz Smelīnes (Laucesas) ezeru. Ezerā 7 salas ar kopējo platību 2,6 ha. Makrofīti: niedres, meldri, velnarutki, vilkvālītes, ūdensrozes, lēpes, glīvenes. Mīt karūsa, līnis, līdaka, asaris, rauda, kā arī plaudis. Krastos apdzīvotās vietas Kumpiniški (Latvijā) un Tabara (Lietuvā).
Project Gotham Racing 3
Project Gotham Racing 3, saīsināti PGR3, ir sacīkšu žanra datorspēle, kas pieejama tikai uz Xbox 360 konsoles.
Trases
Sacīkstes vienspēlētāja un daudzspēlētāju režīmos notiek piecās pasaules vietās. Katra no tām atšķiras ar savu dizainu un nepieciešamajām braukšanas iemaņu prasībām. Katrā pilsētā pieejamas vairākas trases, kuras atšķiras pēc sarežģītības pakāpes un to garuma. Spēlē ir realizēts dienas un nakts braukšanas režīms. Dienā ielas piepilda saules gaisma un ēku ēnas, bet naktī visā krāšņumā atklājas nakts apgaismojums.
Automašīnas
PGR3 pieejamas piecas automašīnu klases: A, B, C, D un E. A klasē ir spēcīgākās un ātrākās automašīnas, E - vājākās un lēnākās.
A klase
B klase
C klase
D klase
E klase
Karjera
PGR3 karjeru veido 23 čempionātu sērija. Katrā čempionātā ir vairākas sacīkstes, kuras notiek dažādās pasaules vietās. Uzvarot vienu čempionātu, kļūst pieejams nākamais čempionāts. Katru sacīksti un čempionātu var iziet uz četriem dažādiem grūtības pakāpes līmeņiem: bronzas, sudraba, zelta un platīna. Bronzas sacīkstes ir vieglākās, bet platīna - smagākās. Par godalgoto vietu ieņemšanu piešķir medaļas (zelta, sudraba un bronzas attiecīgi). Katrs grūtības līmenis pieprasa minimālo kritēriju izpildi, lai spēlētājs sacīkstēs kļūtu par uzvarētāju. Pie vieglākā līmeņa pietiek ar 3.vietu, bet smagākā līmenī 1.vieta ir obligāta, lai uzvarētu sacīksti.
Visas sacīkstes nosacīti tiek iedalītas trīs grupās:
Sacīkstēs ar laika elementu spēlētājs sacenšas ar laiku. Izpildot kritērijus, tiek iegūta godalgota vieta:
Sacīkstēs ar oponentiem ir trīs klasiskie braukšanas režīmi, kur cīņa notiek pret datora vadītiem braucējiem.
Manevru sacīkstēs uzsvars tiek likts uz Kudos punktu iegūšanu, parādot braukšanas stilu un prasmes pareizi automašīnu vadīt trasē.
Kudos punktu sistēma
Par Kudos spēlē sauc stila, ātruma, prasmju un uzdrīkstēšanās demonstrēšanu sacensību laikā. Par šādu meistarību tiek piešķirti punkti atkarībā no manevru sarežģītības un atkārtojuma biežuma. Saduroties ar trases bortiem, šķēršļiem un citām automašīnām, par meistarību piešķirtie punkti, ja nu tādi tika nopelnīti, tiek anulēti.
Górnik Zabrze
Zabžes "Gornik" ir Polijas futbola klubs, kurš pārstāv Zabžes pilsētu. Zabže bija svarīgs ogļu ieguves rajons; vārds "górnik" nozīmē "kalnracis". Pašlaik spēlē Polijas futbola čempionāta augstākajā līgā Ekstraklasa, mājas spēles aizvada Ernesta Pohla stadionā. Komanda ir 14 reizes kļuvusi par Polijas čempioniem un 6 reizes ieguvusi Polijas kausu. Lielākais panākums Eiropas klubu turnīros ir iekļūšana UEFA Kausu ieguvēju kausa finālā (1970. gadā), kur ar 1—2 piekāpās Mančestras "City".
Komandu ir pārstāvējuši Latvijas futbolisti Māris Smirnovs (2007–2009), Pāvels Šteinbors (2013–2015) un Mārcis Ošs (2016).
2011. gada Bahreinas Grand Prix
2011. gada Bahreinas Grand Prix bija plānota kā. gada sezonas pirmā sacīkste. Tai bija jānotiek 13. martā, taču valstī notiekošo nemieru dēļ, 21. februārī tika paziņots, ka sacīkste tiek atcelta. Sacīkstes organizētājiem FIA deva laiku līdz 1. maijam, lai izlemtu vai sacīksti var aizvadīt vēlāk vai tā vispār jāatceļ. 3. maijā FIA pagarināja termiņu līdz 3. jūnijam un 3. jūnijā paziņoja ka Bahreinas posms tiks aizvadīts Indijas GP paredzētajā laikā - novirzot Indijas GP uz sezonas beigām. Taču komandām izdarot pretestību pret nesaskaņotajām izmaiņām, sacīkstes organizētāji izlēma sacīksti atsaukt vispār no 2011. gada sezonas
Safari (pārlūkprogramma)
Safari ir interneta pārlūkprogramma, kuru izstrādā ASV firma Apple Inc. un kura ir iekļauta operētājsistēmā macOS. Šī interneta pārlūkprogramma pirmo reizi tika izlaista 2003. gada 7. janvārī. Microsoft Windows videi Safari programma tika izlaista 2007. gada 11. jūnijā un tā darbojās Windows XP un Windows Vista vidē. Pēdējā versija, kas bija pieejama priekš Windows operētājsistēmām, bija Safari 5.1.7. 2021. gada oktobrī Safari interneta pārlūkprogrammu lietoja aptuveni 3,73% no visiem interneta lietotājiem.
Limbaži
Limbaži (liv) ir pilsēta Vidzemē, Limbažu novada centrs. Sena Hanzas savienības pilsēta, bijušais Rīgas arhibīskapijas tā sauktā Līvu gala administratīvais centrs un Rīgas arhibīskapa rezidences pilsēta 14.—16. gadsimtā.
Nosaukuma izcelsme
10.—12. gadsimtā mūsdienu Limbažu vietā atradusies līvu pils Lemisele (arī Lembsele vai Lemesele), kas nozīmējis "plaša sala mežainā purvā." Šajā laikā Ziemeļvidzeme tiešām bija klāta ar bieziem mežiem un purviem. Izskaņa "-aži" (kā Pabaži, Allaži, Ainaži, Ropaži u.c.) ir raksturīga pārlatviskoto līvu apvidiem Vidzemē. Kopš viduslaikiem Limbažu pils un pilsētas nosaukums vāciski bijis Lemsal.
Toties pēc tautas nostāstiem 17. gadsimtā kāds zviedru mācītājs nejauši izdzirdētos vārdus "Limba" un "āži", salicis kopā, domādams ar to vietas nosaukumu, un tā esot cēlies pilsētas pašreizējais nosaukums Limbaži.
Ģeogrāfija
Limbažu apkārtne ir samērā līdzena un auglīga platforma ar lēzeniem reljefa viļņiem, uz kuru mugurām mālaina zeme. Lēzenās ieplakas starp reljefa viļņiem un dziļās glaciālās renes, kur tagad ezeri, atvieglina ūdeņu noteku no reljefa viļņu mugurām. Limbažu rietumpusē atrodas izstiepti Lielezers un Dūņezers, kurus savieno caurteka Donaviņa. No Dūņezera ziemeļos no Limbažiem iztek Svētupe.
Vidējā gaisa temperatūra janvārī ir −5,5 °C, jūlijā — +16,5 — +17 °C. Nokrišņu daudzums 800 mm gadā, bezsala perioda vidējais ilgums ap 145 dienām.
Vēsture
1385. gadā Rīgas arhibīskaps Johans IV dāvināja zemes gabalu pilsētas tālākai izbūvei, oficiāli piešķirot pilsētas tiesības, un nocietināja to ar mūriem un aizsarggrāvjiem. Tolaik pilsētas tirgus laukumā atradies ģilžu nams (trim ģildēm), rātsnams un Sv. Labrenča (Sv. Laurencija) baznīca. Viduslaikos Svētais Laurencijs, domājams, bijis arī svarīgs pilsētas simbols, jo ar Evaņģēliju un dzelzs restēm attēlots arī uz pilsētas spiedoga (1418), vēlākajos gados (1546) tikai viņa režģis. Dzīvojamo ēku skaits lēsts ap 400, bet iedzīvotāju skaita ziņā Limbaži atpalikuši tikai no Rīgas. Pilsēta bija Hanzas savienības locekle un vienlaikus arī plaša Rīgas arhibīskapijas novada saimnieciskais centrs. No Limbažiem pa Svētupi iekšzemes preces (medu, vasku, ādu, labību) veda līdz jūrai, kur pārkrāva jūras kuģos, kas tās nogādāja Lībekas, Visbijas un citu Hanzas pilsētu ostās.
16. gadsimta sākumā pilsētas kā tirdzniecības centra nozīme mazinājās, jo sakarā ar Dūņezera un Svētupes aizsērēšanu tie vairs nebija izmantojami upju transportam un līdzšinējās novadā ražoto preču eksporta funkcijas lielā mērā pārņēma Rīga un Salacgrīva. Bez tam pilsētu cita pēc citas piemeklēja dažādas nelaimes. 1558. gadā to nodedzināja cara Ivana IV (Bargā) karaspēks, 1567. gadā to pašu izdarīja zviedri, bet 1575. gadā atkal krievi. Pēc atkārtotas Limbažu ieņemšanas 1602. gadā zviedri galīgi nopostīja pilsētu un tās nocietinājumus, kurus pēc tam vairs neatjaunoja.
1747. gada ugunsgrēkā pāris stundu laikā nodega visa pilsēta, neskarot tikai 4 ēkas. Kaut arī pilsēta tika atjaunota, tās turpmākā attīstība bija gausa.
Aktīvāka saimnieciskā rosība sākās 1877. gadā, kad ar likumu Limbažus atbrīvoja no līdzšinējās pakļautības Rīgai. 1876. gadā Limbažos nodibinājās vecākais uzņēmums, kas vairākām pilsētnieku paaudzēm nodrošināja darbu - A. Tīla cepuru fabrika un vilnas vērptuve (vēlākais "Limbažu filcs"). 1913. gadā to pārveidoja par Beļģijas akciju sabiedrību ar direktoru rīkotāju J. Husmani.
Pēc Pirmā pasaules kara gadu panīkuma saimnieciskā un kultūras dzīve Limbažos atjaunojās ar jaunu sparu, tomēr, tāpat kā pirms kara, tā bija neliela Valmieras apriņķa pilsētiņa, kuras iedzīvotāju galvenā nodarbošanās bija tirdzniecība un amatniecība. Limbažu attīstību veicināja 1934. gadā izbūvētā Rīgas-Limbažu dzelzceļa līnija. 1936. gadā atklāja jauno slimnīcu (50 vietas), bet 1939. gadā - Vienības namu. Otrā pasaules kara laikā vācu armija atkāpšanās laikā 1944. gadā dzelzceļu nopostīja, un to atjaunoja tikai 10 gadus vēlāk.
Strauja pilsētas izaugsme sākās pēc 1967. gada, kad izveidoja Limbažu rajonu un pilsētā sākās intensīva celtniecība. Ar barakām aizņemto Stacijas ielas rajonu apbūvēja ar bezpersoniskām tipveida piecstāvu dzīvojamām ēkām. Individuālā būvniecība koncentrējās Rīgas un Alojas šoseju virzienos. 1970. gadu sākumā aizsākās savrupmāju celtniecība Kaupiņciemā. Par galveno saimniecības nozari pilsētā kļūst rūpniecība, bet par lielākajiem pilsētas uzņēmumiem līdzās "Limbažu filcam" kļuva pienotava, mežrūpniecības saimniecība un "Lauktehnika".
Mūsdienas
Mūsdienās Limbažu dzīve pārsvarā ir saistīta ar lauksaimniecību un pārtikas pārstrādi. Lauksaimniecībā izmantojamās zemes Limbažu rajonā sastāda gandrīz trešdaļu no kopējās rajona zemes platības. Attīstās arī mežsaimniecība un kokapstrāde un citas apstrādes rūpniecības nozares.
Magasa
Magasa (krievu un inh) ir pilsēta Krievijā, Ingušijas galvaspilsēta. Izvietojusies Sunžas upes krastā. Pilsēta dibināta 1994. gadā pēc Ingušijas pirmā prezidenta Ruslana Auševa iniciatīvas un šobrīd tā ir jaunākais un pēc iedzīvotāju skaita mazākais Krievijas federācijas subjekta administratīvais centrs. Par pilsētas nosaukumu izvēlēts leģendārās alanu galvaspilsētas nosaukums, kas nozīmē ‘Saules zeme’. 2000. gada decembrī Magasa kļuva par Ingušijas galvaspilsētu agrākās Nazraņas vietā.
Magasa atrodas 4 km no Nazraņas, 520-650 m virs jūras līmeņa. 8 km attālumā no pilsētas atrodas Nazraņas dzelzceļa stacija, 30 km attālumā ir lidosta "Magasa".
Māte
Māte ir sieviete, kura ir devusi dzīvību bērnam. Dažreiz par mātēm uzskata arī tās sievietes, kuras audzina bērnus, kas nav tiešie viņas pēcteči. Patiesībā tās ir pamātes vai audžumātes. Arī tās sievietes, kuras adoptē bērnus, dēvē par mātēm. Mātes mīļākā formā mēdz dēvē par māmiņām, māmuļām, māmulītēm, māmuliņām un mammām.
Tehnoloģijas pārnese
Lai veicinātu tehnoloģiju pārnesi Latvijā, tāpat kā daudzās citās valstīs, tiek veidoti vai plānoti tehnoloģiskie un tehniskie centri, kompetences centri, zinātniski tehnoloģiskie parki un citas institūcijas, kur ar valsts un privātā kapitāla finansiālu atbalstu tiek organizēta zinātnieku, inženieru un uzņēmēju sadarbība.
1790. gads
1790. bija parastais gads, kas sākās piektdienā.
Džiliana Andersone
Džiliana Andersone (en; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise.
Karjeru sākusi teātrī. Kļuvusi pazīstama ar FIB īpašās aģentes Danas Skallijas lomu seriālā "X-faili. Slepenās lietas". Tāpat filmējusies tādās filmās kā The House of Mirth, The Mighty Celt, The Last King of Scotland, The X-Files, The X-Files: I Want to Believe. Par lomu seriālā The X Files Andersone ir saņēmusi Primetime Emmy balvu kā labākā aktrise drāmas seriālā, Zelta globusa balvu kā labākā aktrise, kā arī divas Ekrāna aktieru ģildes balvas kā labākā aktrise.
Par Mārgaritas Tečeres lomu vēsturiskā drāmas seriālā "Kronis" (4. sezona, 2020) ieguva Zelta globusa balvu nominācijā "Labākā otrā plāna aktrise seriālā, miniseriālā vai televīzijas filmā".
Simfonija
Simfonija ir skaņdarbs simfoniskajam orķestrim, komponēts sonātes cikla formā. Simfonijai parasti ir 4 daļas. Klasiskās simfonijas tipu 18. gadsimta otrajā pusē un 19. gadsimta sākumā izveidoja Jozefs Haidns, Volfgangs Amadejs Mocarts un Ludvigs van Bēthovens.
Kuprainais kalns
"Kuprainais kalns" (en) ir 2005. gada ASV un Kanādas kopražojuma mākslas filma. Filmas režisors ir Ans Lī. Filma attēlo divu homoseksuālu kovboju emocionālās un seksuālās attiecības Amerikas Savienoto Valstu rietumos laika posmā no 1960. līdz 1980. gadam.
"Kuprainais kalns" ieguva Zelta lauvu Venēcijas kinofestivālā. Vēl filma dažādās nominācijās ir saņēmusi BAFTA kino balvu, Zelta globusa balvu, ASV Producentu ģildes balvu, Critics' Choice Movie Awards un Neatkarīgā gara balvu.
Sižets
"Kuprainais kalns" ir stāsts par diviem jauniem vīriešiem — Enisu del Maru (Hīts Ledžers) un Džeku Tvistu (Džeiks Jillenhols), kuri iemīlas viens otrā, ganot aitas Kuprainajā Kalnā, Vaiomingā. Filma attēlo viņu sarežģītās attiecības nākamo divdesmit gadu laikā.
Spironolaktons
Lieto esenciālas hipertensijas ārstēšanai; tūskas, hipokaliēmijas, Konna sindroma ārstēšanai.
Amerikas Kinoakadēmijas balva
Amerikas Kinoakadēmijas balva, plašāk pazīstama kā Oskars jeb Oskara balva (en; en), ir Amerikas Savienoto Valstu un, iespējams, visas pasaules ievērojamākais filmu apbalvojums. Uzvarētājus apbalvo ar statuetēm, kas oficiāli saucas Akadēmijas balva par nopelniem (en), kuras sauc vienkārši par "Oskariem". Pirmo reizi balva tika pasniegta 1929. gadā, Holivudas viesnīcā Hollywood Roosevelt Hotel, balvu pasniedz Kino mākslas un zinātnes akadēmija.
Kinoakadēmijas balvu pasniegšana pirmo reizi televīzijā tika translēta 1959. gadā, mūsdienās tiešo translāciju raida vairāk kā 200 valstīs. "Oskars" ir senākā izklaidējošās sfēras balvu pasniegšanas ceremonija, līdzīgas balvas ir Zelta globusa balva (filmām un seriāliem), Emmy balva (televīzijai), Tony balva (teātrim) un Grammy balva (mūzikai).
88. Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas ceremonija norisinājās Losandželosā, Dolby teātrī, 2016. gada 28. februārī.
Kinoakadēmijas balvas vēsture
Pirmā Kinoakadēmijas balvas pasniegšana notika viesnīcā Hollywood Roosevelt Hotel, Holivudā, privāta banketa laikā, uz kuru bija uzaicināti aptuveni 270 viesi. Pēc svinīgā pasākuma daļas vakara turpinājuma balle norisinājās viesnīcā Mayfair Hotel. Vienas biļetes cena ceremonijas apmeklējumam bija 5 dolāri. Aktieriem, režisoriem un citiem kinematogrāfa darbiniekiem par savu ieguldījumu laika posmā no 1927. līdz 1928. gadam tika piešķirtas piecpadsmit statuetes. Ceremonija ilga 15 minūtes.
Ceremonijas balvu ieguvēji tika paziņoti trīs mēnešus pirms pasākuma, tomēr šī bija vienīgā tāda reize, jo jau otrās balvas pasniegšanas ceremonijas uzvarētāju paziņošana notika citādi. Pirmās desmitgades laikā laikrakstiem sarakstus ar uzvarētājiem izsūtīja tikai ceremonijas dienā. Tas tā turpinājās, līdz avīze Los Angeles Times izplatīja uzvarētāju sarakstu pirms ceremonijas sākuma, kā rezultātā Kinoakadēmija kopš 1941. gada izmanto aizzīmogotas aploksnes, lai paziņotu uzvarētāju vārdus.
Balvu nominācijā "Labākais aktieris galvenajā lomā" pirmais saņēma Emīls Janningss par lomām filmās The Last Command un The Way of All Flesh. Viņam bija jāatgriežas Eiropā vēl pirms ceremonijas un tādēļ Kinoakadēmija piekrita apbalvot viņu iepriekš, tādējādi viņš kļuva par pirmo cilvēku vēsturē, kurš saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu. Balvu saņēmēji noteiktajā kategorijā tika apbalvoti par visiem darbiem, kuros piedalījušies konkrētajā laika posmā, piemēram, Janningss saņēma balvu par aktierspēli divās filmās, kurās bija filmējies šajā laika periodā, bet Dženeta Geinore ieguva vienu balvu par aktierspēli trīs filmās. Sākot ar ceturto balvu pasniegšanas ceremoniju, šis noteikums tika mainīts, un balvu piešķīra tikai par konkrētu darbu vienā filmā.
29. Kinoakadēmijas balvas pasniegšanā, pirmo reizi tika izveidota nominācija "Labākā filma svešvalodā". Pirms tam filmas svešvalodā tika apbalvotas ar "Speciālo goda balvu labākajai filmai svešvalodā".
Jau sākot ar pirmo ceremoniju, tika veiktas ceremonijas translācijas pa radio, bet, sākot ar 1953. gadu, — arī televīzijā.
Līdz 1976. gadam tiešās translācijas tiesības piederēja kanālam NBC, kopš tā laika translācijas tiesības pieder kanālam ABC.
Plaši pazīstamā izskata statuja kā balva jau tika pasniegta pašā pirmajā ceremonijā, bet nosaukumu "Oskars" tā ieguva tikai 1939. gadā.
Oskars
Oficiālais Oskara statuetes nosaukums ir Akadēmijas Sasniegumu balva. Balva ir 34 cm gara, sver 3,85 kg un attēlo bruņinieku, kurš rokās tur krustneša zobenu un stāv uz filmas ruļļa. Statuju uzzīmēja Sedriks Gibonss kādas sanāksmes laikā.
Par nosaukuma "Oskars" izcelsmi nav vienota viedokļa. Daži uzskata, ka nosaukumu radījusi akadēmijas bibliotekāre Mārgarita Herika, kura, ieraudzījusi statueti uz galda, izsaucās: "tas izskatās gluži kā mans tēvocis Oskars!" (en). Citi domā, ka Beta Deivisa tam ir devusi sava pirmā vīra vārdu. Jebkurā gadījumā, gan Oscar, gan Academy Award ir akadēmijas reģistrētas preču zīmes.
Balvu pasniegšana
ASV balvu pasniegšanas ceremoniju pārraida telekanāls ABC. Latvijā balvu pasniegšanas saīsinātu versiju ir pārraidījis LTV1. Ceremoniju tulkojis un komentējis Kārlis Streips.
Nominācijas
Balvas ieguvējus izlemj balsojumā, tomēr ne visi biedri var piedalīties visu kategoriju balsojumos.
Ložņu vārpata
Ložņu vārpata (la) ir daudzgadīgs 30—70 cm augsts graudzāļu dzimtas lakstaugs. Ļoti bieži sastopams ceļmalās, krūmājos, tīrumos, pļavās. Saknenis garš, zarains, ložņājošs. Stumbru nedaudz, tie pie pamata pacili, kaili un gludi, ar lapām. Lapas pamīšus, vienkāršas, veselas, šauri lineāras, 0,5—1 cm platas, plakanas, raupjas, zilganzaļas. Lapu makstis garas, kailas, gludas, mēlīte ļoti maza, apmalītes veidā. Zied no jūnija līdz augustam. Ziedkopa — taisna, 10—20 cm gara, šaura vārpa ar apmēram 20 vārpiņām. Vārpiņas plati lancetiskas, ar 5—7 divdzimumu ziediem; vārpiņas plēksnes 2, gandrīz vienādas (ārējā plēksne parasti ar 5 dzīslām), mazliet īsākas par zieda plēksnēm. Zieda plēksnes 2, nevienādas; zieda ārējā plēksne lielāka, kaila, ar akotu vai nosmailota, zieda iekšējā plēksne plēvaina, gar šķautnēm ar skropstiņām. Putekšņlapas 3, ar lielām putekšņnīcām. Auglis — 0,7—1 cm garš grauds (plēksnenis).
Jaši
Jaši (ro), dažkārt arī Jasi, ir pilsēta Rumānijas galējos austrumos pie Prutas pietekas Bahlui, netālu no Moldovas robežas. Rumānijas otrā lielākā pilsēta. Senā Moldāvijas galvaspilsēta.
Jaši ir viens no svarīgākajiem rumāņu kultūras centriem, šeit atrodas vecākā Rumānijas universitāte un slavena konservatorija.
Jašos dzīvojis rumāņu literatūras klasiķis Mihajs Eminesku (Mihai Eminescu).
Vēsture
1513. gadā pilsētu nopostīja tatāri, 1538. gadā - osmāņi, bet 1686. gadā - krievi.
1792. gadā Jašos tika parakstīts Jasu miera līgums starp Krieviju un Turciju, kurā tika nostiprināta Krievijas ietekme Melnās jūras piekrastē.
1821. gadā pilsētu ieņēma grieķu nacionālā varoņa Aleksandra Ipsilanta (Αλέξανδρος Υψηλάντης) karaspēks.
Jaši bija Moldāvijas galvaspilsēta līdz 1859. gadam, kad, apvienojoties Moldāvijai un Valahijai, izveidojās mūsdienu Rumānija, par kuras galvaspilsētu kļuva Bukareste.
Pirmā pasaules kara (1916. gada decembris - 1918. gada novembris) laikā Jaši bija Rumānijas faktiskā galvaspilsēta, jo Bukaresti bija ieņēmis Centrālo valstu karaspēks.
2. pasaules kara laikā, 1944. gada 2. - 4. maijā pie Jašiem vācu un rumāņu spēkiem izdevās atsist padomju armijas uzbrukumu, tomēr tā paša gada jūlijā Jasu-Kišiņevas operācijas ietvaros Jašus ieņēma padomju armija.
Nikolaje Čaušesku valdīšanas laikā daudzas no Jašu vēsturiskās apbūves ēkām tika nopostītas un to vietā uzceltas standartmājas.
Latvijas Republikas Zemessardze
Latvijas Republikas Zemessardze (ZS) ir Nacionālo bruņoto spēku sastāvdaļa. Zemessardzes mērķis ir iesaistīt Latvijas Republikas pilsoņus valsts teritorijas un sabiedrības aizsardzībā, tā piedalās valsts aizsardzības sistēmas uzdevumu plānošanā un izpildē saskaņā ar valsts aizsardzības plānu. Zemessardzē var dienēt Latvijas Republikas pilsoņi vecumā starp 18 un 55 gadiem.
Vēsture
1991. gada janvārī, barikāžu laikā, tautai radās pārliecība, ka ir nepieciešama tautas pašaizsardzības organizācija. Līdz ar Latvijas valsts neatkarības atjaunošanu sākās uzbrukumi tikko dibinātajiem Latvijas Valsts muitas posteņiem un valsts iestādēm, tika terorizēti cilvēki un rīkotas dažādas provokācijas. 1991. gada 23. augustā tika pieņemts lēmums, par Latvijas Republikas Zemessardzes izveidošanu,kurā bija teikts, ka Zemessardze ir brīvprātīgs militārs sabiedrības pašaizsardzības formējums. Drīz vien sākās Zemessardzes bataljonu formēšana. Dažu mēnešu laikā, Zemessardzē iestājās vairāk nekā 10 000 cilvēku. Pēc gada Zemessargu skaits sasniedza jau 17 000, un Zemessardze kļuva par lielāko Latvijai uzticamo militāro organizāciju. Zemessardzes dibināšanas pirmsākumos, zemessargi bija nepietiekami apmācīti, apbruņoti un slikti ekipēti un ģērbušies dažādās drēbēs, bet zemessargi darīja visu, lai uzturētu drošību Latvijā — sargāja robežu, ķēra noziedzniekus un cīnījās ar kontrabandistiem, cīnījās pret plūdiem un ugunsgrēkiem, bloķēja Padomju karaspēka daļas. Vēlāk, lai veiktu operatīvāku Zemessardzes darbu, Zemessardzes bataljoni tika iedalīti vairāku novadu vienībās, kas 2016. gadā tika pārformēti brigādēs, apvienojot visas NBS vienības vienotā numerācijas sistēmā. 2008. gadā par Zemessardzes komandieri tika iecelts pulkvedis Juris Zeibārts. No 2011.gada 15.oktobra Zemessardzes komandieris bija brigādes ģenerālis Leonīds Kalniņš. No 2016. gada 25. augusta Zemessardzes komandieris bija brigādes ģenerālis Ainārs Ozoliņš. No 2019. gada 30. maija līdz 2023. gada februārim Zemessardzes komandieris bija pulkvedis Egils Leščinskis. Zemessardzes komandiera amatā 2023. gada 21. februārī, tika apstiprināts pulkvedis Kaspars Pudāns.
Personālsastāvs un struktūra
Zemessardzē dien ap 9600 zemessargu, 2020. gadā Zemessardzē brīvprātīgi iestājās 966 zemessargi.
Zemessardzes struktūra:
Zemessardzes Kiberaizsardzības vienība
Zemessardzes Speciālo uzdevumu vienība
Zemessardzes Speciālo psiholoģisko operāciju atbalsta vads
Zemessardzes Zinātnes, pētniecības un inovāciju centrs
Zemessardzes Mācību centrs
Zemessardzes 1. Rīgas brigāde Zemessardzes 2. Vidzemes brigāde Zemessardzes 3. Latgales brigāde Zemessardzes 4. Kurzemes brigāde
Ekipējums
Zemessardzes standarta ierocis ir NATO 7,62x51 mm kalibra Ak 4 triecienšautene, tiek izmantota arī vācu NATO 5,56x45 mm G36 triecienšautene. No atbalsta ieročiem tiek izmantoti NATO 7,62x51 mm kalibra zviedru Ksp58 ložmetēji, vācu MG-3 ložmetēji un vācu HK21 ložmetēji, kā arī zviedru 84 mm Carl Gustaf M2 vītņstobra granātmetēji. Bruņojumā ir arī austriešu Glock 17 un šveiciešu SIG P210 pistoles.
Zemessardzes smagie ieroči ir M1110 bezatgrūdes lielgabali. Zemessardzes artilēristi apbruņoti ar 100 mm lielgabaliem, savukārt pretgaisa artilēristu rīcībā ir Bofors L70 40 mm lielgabali un zviedru RBS 70 raķešu sistēmas. 2008. gadā tika iepirkti Spike prettanku raķešu komplekti.
Mikronācija
Mikronācijas ir dažādos veidos strukturētas organizācijas vai atsevišķu cilvēku projekti, kas pasludina savu neatkarību no esošām valstīm. Parasti tās neatzīst citas valstis vai lielākās starptautiskās organizācijas. Visas mikronācijas var iedalīt divās lielās grupās: mikronācijas, kas pretendē uz reālu teritoriju, un virtuālas mikronācijas. Zināma saistība ar mikronācijām ir arī izdomātām fantāziju valstīm, taču tās parasti ir sastopamas literatūrā, kino vai kā citādi. Piemēram, Vārnu ielas Republika, dažādas neesošas valstis kinofilmās.
Mikronāciju kopējais skaits sasniedz vairākus tūkstošus (lielākā daļa no tām ir virtuālas), taču to mūžs arī ir tikpat dažāds: daži projekti "mirst" drīz pēc to radīšanas vai tad, kad to autoriem zūd interese par tiem. Daži ir tikai vienreizējs protests. Viena no vecākajām mikronācijām, kas saglabājusies līdz mūsu dienām ir Redondas Karaliste Karību jūrā. Tā radās 1865. gadā, mēģinot kā reālu valsti pasniegt vienu no turienes neapdzīvotām saliņām. Pašreiz uz "valsts" troni pretendē četras personas. Iespējams, vecākā pastāvošā mikronācija Eiropā ir Elleores Karaliste uz mazas saliņas Dānijā, kas radās kā joks 1944. gadā. Mikronāciju "reālo" teritoriju platība ir ļoti stiepjams jēdziens: sākot no platības, ko aizņem tās radītāja pēdu laukums, un beidzot ar tādām, kas pretendē uz citām planētām, piemēram, Neptūnu (piesviežot klāt — Zemes Ziemeļu Ledus okeānu).
Dažas no mikronācijām cenšas uzsvērt savu leģimitāti un suverinitāti ar monētu, marku, karogu un citas atribūtikas izgatavošanu, dažas no mikrovalstīm izgatavo pases, lai gan reti šādas lietas var izmantot ārpus mikronācijas.
Mikronācijas nav savā būtībā jāsalīdzina ar tādām mikrovalstīm kā Vatikāns vai Monako. Tās galvenokārt neizvirza prasības atdalīties no kādas valsts, kaut gan ir gadījumi, kad mikronācija atstāj aiz sevis tiesības, sasniedzot noteiktu pilsoņu skaitu, pieprasīt sev teritoriju no ANO.
Dažādu armijas militāru mācību gadījumā tiek pasludināts nosacītais pretinieks, pret kuru notiek cīņa, arī Krievijas mācību "Zapad 2017" laikā tika izveidotas fiktīvas valstis: Veišnorija (Baltkrievijas ziemeļdaļa), Vesbarija (Lietuva un Latvija) un Lubenija (Lietuva un Polija). Baltkrievijā šajā sakarā, kā joks, 2017. gada septembrī tika radīta reāla mikronācija - Veišnorija (Veyshnoria).
Ceļot uz citām valstīm ir bīstami, īpaši, ja tur pret tavu valsti ir naidīgi noskaņoti. Tāpēc reizēm cilvēkiem (īpaši ASV) mēdza izdot izdomātu valstu ārzemju pases, cerot, ka vietējie varas pārstāvji nezinās no galvas visu pasaules valstu nosaukumus. Šodien ar sakaru tehnoloģiju attīstību tāda prakse liekas neefektīga.
Internets paver iespējas izveidot savas mikronācijas, kuru dalībnieki ir izkaisīti pa visu pasauli un kontaktējas elektroniskā veidā. Šāda veida mikronācijas bieži vien ir grūti atšķirt no sociālo tīklu grupām, vai lomu spēļu apvienībām.
Mikronācijas mūsdienās ir kļuvušas par tik zīmīgu faktoru, ka tūrisma ceļvežu firma Lonely Planet 2006. gadā pat izdeva ceļvedi Micronations: The Lonely Planet Guide to Home-Made Nations. Mikronāciju tēmai tiek veltīti raksti un grāmatas dažādās valodās.
Latvijā mikronāciju ideja nav īpaši iedzīvojusies. 2006. gadā kāds Aivars Kažis ir domājis par Jaunās Jeruzalemes (Dukedom of New Yerusalem) mikronācijas izveidošanu kaut kur Pāvilostā, taču laikam jau ideja palikusi tikai idejas līmenī. Zināmākā mikronācija, kam ir kāda saistība ar Latviju, ir Ladonija, jo tās izveidotājs ir latviešu izcelsmes zviedru tēlnieks Lāšs Vilks.
Mikronāciju uzskaitījums
Dažas no pazīstamākajām, tagad vai agrākajos gados eksistējušām mikronācijām:
Ārējās saites
Dažas ārējās saites konkrētām mikronācijām:
Dažas ārējās saites, kas veltītas mikronācijām kopumā:
Avoti (Baldone)
Avoti ir Baldones pilsētas daļa tās dienvidos, Ķekaviņas kreisajā krastā. Līdz 2016. gadam bija ciems Baldones pagastā. Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados ap bijušo Baldones mācītājmuižu, kad tur tika uzbūvēts kolhoza «Baldone» ciemats. Apbūve dalās trijos rajonos: daudzdzīvokļu namu apbūve rietumos no Iecavas ielas, individuālā apbūve iepretī bijušajām dzirnavām un jaunā apbūve starp Kolhoza dīķi un Vanagkalnu.
Avotos atrodas Baldones novada dome, ugunsdzēsēju dežūrdaļa, veikals; Vanagkalnā — brīvdabas estrāde.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.
Avoti
Avoti var būt:
Balkānu kari
Balkānu kari bija divi konflikti, kas norisinājās 1912. un 1913. gadā Balkānu pussalā. Pirmajā Balkānu karā četras valstis apvienojās savienībā pret Osmaņu impēriju, lai atgūtu vēsturiskās teritorijas. Tas noslēdzās ar Londonas miera līgumu. Pēc tā Bulgārijas Karaliste nebija mierā līgumā noteiktajām jaunajām valsts robežām, tāpēc uzsāka Otro Balkānu karu pret savām iepriekš esošajām sabiedrotajām — Serbijas karalisti un Grieķijas Karalisti. Izdevību atgūt vismaz daļu no Pirmajā Balkānu karā zaudētajām teritorijām izmantoja arī Osmaņu impērija. Otrais Balkānu karš beidzās ar Bukarestes miera līgumu, rezultātā Bulgārijas Karalistei zaudējot vēl teritorijas.
1914. gadā starp Balkānu karos iesaistītajām valstīm izveidojās diplomātiskā krīze, kas vēlāk kļuva par vienu no Pirmā pasaules kara cēloņiem.
Džungļi
Džungļi ir biezs, necaurejams mežs vai brikšņi, parasti purvaina tropiskā lietus meža daļa. Šaurākā nozīmē tie ir tropiskie lietus meži Āzijas musonu zonā. Vārds "džungļi" cēlies no sanskrita जङ्गल (jaṅgala), kas nozīmē "neapstrādāta, pamesta zeme".
1788. gads
1788. bija garais gads, kas sākās otrdienā.
Givati Brigāde
Givati brigāde — Izraēlas kājnieku brigāde. Brigāde tika izveidota 1948. gadā Izraēlas dienvidos. Givati brigāde ir Izraēlas Aizsardzības armijas apakšvienība, pakļauta Dienvidu kara apriņķim.
Vēsture
Givati brigāde tika izveidota 1947. gadā un par tās komandieri tika iecelts Šimons Avidans. Brigāde Izraēlas neatkarības kara laikā bija atbildīga par centrālo valsts reģionu, kur tā piedalījās vairākās operācijās. Tuvojoties kara otrajai pusei, Givati brigāde tika pārvietota uz valsts dienvidiem, kur tā darbojās galvenokārt Gederas un Gan Javne apkaimē. Viens bataljons karoja Jeruzalemes frontē, piedaloties Operācijā Nahšon un Kaujā par Latrunu. Kad Izraēla deklarēja neatkarību, Givati brigāde sastāvēja no 5 bataljoniem, ar komandieriem: Jehudu Vallaču (51. bataljons), Jākovu Perriju (52. bataljons), Jitžaku Pundaku (53. bataljons), Tzvi Tzuru (54. bataljons) un Eitanu Livni (57. bataljons). 57. bataljons tika dibināts 1948. gada 30. maijā no Irgunas veterāniem, gatavojoties operācijai Filistija. Brigāde tika pārveidota par rezerves brigādi 1956. gadā.
Smiltāju kāpukviesis
Smiltāju kāpukviesis (la) - daudzgadīgs 60 - 120 cm augsts graudzāļu dzimtas lakstaugs. Sastopams diezgan bieži, sevišķi gar jūrmalu. Saknenis garš, ložņājošs. Stumbru nedaudz, tie ir taisni, spēcīgi, gludi, ar lapām. Lapas pamīšus, vienkāršas, veselas, 0,5 - 1 cm platas, nosmailotas, plakanas, vēlāk ieritinātas, cietas, virspusē raupjas, apakšā gludas, ar dzīsliņām, zilganas. Lapu makstis garas, kailas, rievainas, mēlīte īsa, strupa, zobaina. Zied jūnijā un jūlijā. Ziedkopa - 15 - 25 cm gara, taisna, blīva vārpa ar daudzām vārpiņām. Vārpiņas 1,8 - 2,5 cm garas, sēdošas, sakopotas pa 2, retāk pa 3 vai 4, bez akotiem, ar 3 - 5 ziediem. Vārpiņas plēksnes cietas, šauri lancetiskas, gari nosmailotas, galotnē ar matiņiem vai kailas, dzīsla 1 vai 3. Zieda plēksnes gandrīz vienādas; zieda ārējā plēksne lielāka, plati lancetiska, ar 5 - 7 dzīsliņām, bez šķautnes, ar matiņiem; zieda iekšējai plēksnei šķautne ar matiņiem. Vārpiņas ass starp ziediem visapkārt pūkaina. Auglis - līdz 0,9 cm garš grauds.
Neimegena
Vēsture
Pirmās ziņas par Neimegenu ir no 2. gadsimta p. m. ē., kad romieši šeit nodibināja militāro apmetni. 69. gadā pamatiedzīvotāji batāvi to nopostīja, tomēr vēlāk romieši apmetni atjaunoja, un šeit tika dislocēts romiešu X leģions (Legio X Gemina). 103. gadā leģionu pārcēla uz Vīni.