cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Juuk
Darbība
Grupā Juuk apvienojušies profesionāli Latvijas alternatīvās, roka, folka un džeza scēnas mūziķi — komponists, dziesminieks, ģitārists Edgars Šubrovskis, komponiste, dziedātāja, flautiste Sniedze Prauliņa, komponists, multiinstrumentālists Oskars Jansons, vijolniece Rasa Pole, ģitārists Ričards Dauksts un bundzinieks Kalvis Sležis-Zaļkalns. Kopš 2017. g. grupai bijusi aktīva koncertdarbība Latvijā — atsevišķi grupas koncerti un dalība festivālos (Ceļojošais festivāls “Vadātājs”, Mūzikas un mākslas festivāls “Laba Daba”, Valmiermuižas etnomūzikas festivāls, Valmieras vasaras teātra festivāls, kā arī Zagare Fringe Festival Lietuvā).
Grupas albumi bijuši nominēti: Mūzikas ierakstu gada balva "Zelta Mikrofons" un Austras balva.
Debijas albums “Indulgenču tirgotāji” (2019)
Ietekmējoties no ASV un Rietumeiropas folkmūzikas mantojuma, Juuk pirmais albums “Indulgenču tirgotāji” bija veltīts kultūrai, kura ir eksistējusi vienmēr — no ceļmalām un tavernām līdz rokmūzikai; mūzikai, kas sākotnēji domāta nevis koncertzālēm, bet kopā spēlēšanai virtuvēs, viesistabās vai citādi sanākot kopā. Albumu rakstījis, ieraksta laikā miksējis un producējis Latvijas alternatīvās scēnas veterāns Ingus Baušķenieks savā studijā Bicycle Systems. Mūzikas žurnālists Jānis Žilde albumu ierindojis ziņu portāla Tvnet 2019. gada albumu topa 1. vietā.
Bērnu mūzikas albums “Sikspārņi” (2021)
Juuk otrajā studijas albumā ir dziesmas ar dzeju bērniem. “Sikspārņi” iecerēts kā albums ģimenei ja ģimenē klausās arī ārpusmeinstrīma mūziku folk, country un rock stilā. Albumā ir komponista Edgara Mākena 3 dziesmu cikls ar Jāņa Baltvilka dzeju, kuru papildina arī Sniedzes Prauliņas, Edgara Šubrovska un Oskara Jansona skaņdarbi. Komentējot albumu, grupas dalībnieks Oskars Jansons saka: “Muzikālā teritorija, rakstot bērniem, ir pavisam citādāka — varam atļauties būt naivāki un vairāk eksperimentēt.”
Baltijas balāžu albums “Muļķa stabule” (2023)
Trešajā studijas albumā iekļautās dziesmas radītas ar latviešu un lietuviešu dzejas rindām un nodēvētas par Baltijas balādēm. Tie ir notikumu, ainu un prāta dēku pārstāsti un tēlojumi. “Muļķa stabulē” klausītājs var doties ceļojumā no Antana A. Jonīna un Henrika Radauska gotiskajām antiutopijām līdz Linarda Tauna vasaras idillei un no Edgara Šubrovska laikmeta vērojumiem līdz Pētera Draguna un Andra Ogriņa pārlaicīgajām cilvēkdrāmām. Dažādu ietekmju salikums izpaužas arī mūzikas stilistikā – “Muļķa stabules” skanējumu ietekmējusi pašmāju, eiropiešu un amerikāņu folkmūzika, roks, drīmpops, senā mūzika un, protams, balādes. Grupas dziesmu trīs autori ir arī solisti – Edgars Šubrovskis, Oskars Jansons un Sniedze Prauliņa.
Equatorial Congo Airlines
Equatorial Congo Airlines (darbojas ar zīmolu ECAir) ir Kongo Republikas lidsabiedrība. Tās bāze izvietota Maya-Maya lidostā Brazavilā. Dibināta 2011. gadā.
Lidsabiedrības īpašnieki ir Kongo Republikas valdība (70 %), Puentnuāras jūras osta (15 %) un uzņēmums Heli-Avia (15 %).
ECAir nodrošina pasažieru pārvadājumus Kongo Republikā, kā arī starptautiskos reisus, to skaitā uz Eiropu.
Equatorial Congo Airlines gaisa floti veido sešas lidmašīnas:
Luijs Ogists-Dormijs
Ogists-Dormijs 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas disciplīnās. Open klasē viņš tika diskvalificēts, savukārt 0,5 līdz 1 tonnu laivu klases pirmajā braucienā viņš izcīnīja 7. vietu, bet otrajā braucienā ieguva zelta medaļu.
Oto Vilhelms Strūve
Oto Vilhelms Strūve (de, ru; dzimis, miris ) bija vācbaltiešu astronoms. Ievērojamās Strūvju ģimenes pārstāvis, tēvs — Frīdrihs Georgs Vilhelms Strūve. Viens no vadošajiem sava laika Krievijas Zinātņu akadēmijas locekļiem.
15 gadu vecumā sācis studēt astronomiju Tērbatas Universitātē. Studiju laikā praktizējies Tartu vecajā observatorijā. Pēc studijām sāka strādāt par astronomu Pulkovas observatorijā. Viņš arī vadīja to no 1862. līdz 1889. gadam (pirms tam to vadīja viņa tēvs). Dzīves nogali pavadījis Vācijā.
Viņš atklāja vairāk par 500 jaunām dubultzvaigznēm. 1841. gadā noteica precesijas konstanti.
Lorient
Lorient var būt:
Veseļmuiža
Veseļmuiža, saukta arī Veseļu pusmuiža, bija Krustpils pils un muižas pusmuiža jeb lopu muižiņa, kas atradās divus kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Krustpils pils pie Krustpils-Ļaudonas ceļa, kas mūsdienās iekļaujas Jēkabpils pilsētas teritorijā un tiek apzīmēts kā pilsētas daļa Veseļi.
Veseļmuižu, līdzīgi kā Krustpils pili ar muižu un pārējās muižas, kas atradās pilsnovadā, Polijas karalis Stefans Batorijs 1585. gada 1. martā par nopelniem Livonijas kara laikā uzdāvāja uz mūžu Cēsu prezidiāta vaivadam Nikolajam Korfam un viņa pēcnācējiem. 1897. gada tautas skaitīšanā muižu apzīmē kā "владельческий фольварока "Весселынь"", kurā atradās septiņas saimniecības un dzīvoja 32 iedzīvotāji. Foļvarkas rentnieks šajā laikā bijis Šmits Fredriks Martins Ivanovičs, kura sešus cilvēkus lielo ģimeni apkalpoja divas kalpones- istabene un virēja, kā arī zirgkopis. Par muižas vagaru kalpojis Andrejs Andžans, ar kura ģimeni vienā mājā dzīvojušas vēl divas kalpu ģimenes. Muižas gans bijis Andrejs Martinovs, kura ģimenē bijuši seši bērni. Muižā dzīvojusi arī kalēja Ivana Tiltiņa ģimene un četras muižas kalpu ģimenes. Pēc Vitebskas apdzīvoto vietu saraksta, kas izdots 1906. gadā Vitebskā, ir atrodamas ziņas, ka muižas ūdens apgādi nodrošinājusi aka, Veseļmuiža izmantojusi 423 desetīnas zemi, bija divas sētas, kurās dzīvoja 60 cilvēku. Agrārās reformas laikā muižas lauki tika sadalīti daudzās viensētās. Latvijas pirmās brīvvalsts laikos Veseļmuižā atradās mežniecība ar čiekuru kalti, ka arī Krustpils pagasta nespējnieku patversme, kurā pagasta valde 1940. gada janvārī ierīkoja radio. 1941. gadā viensētas nojauca un tīrumus nopostīja, jo izveidoja Krustpils kara aerodromu. 1942. gadā Veseļmuižā minēta sēta ar 11,53 ha zemi, kuras īpašnieks bijis Jānis Erniņš, kurš ticis izsūtīts jau 1941. gadā uz Sibīriju. Padomju varas gados Veseļmuižas dzīvojamās ēkās un bijušajos divos zirgu staļļos, kas bija pārbūvēti arī par dzīvojamām ēkām apmetās pilsētas iedzīvotāji. Lielākoties tās bija pagaidu mītnes, kurās dzīvoja iebraucēji no citām padomju republikām, kā arī aerodromā strādājošie militāristi. Atgūstot neatkarību, mikrorajons panīka, iedzīvotāju skaits samazinājās. Daudzas Veseļmuižas ēkas atrodas sliktā tehniskā stāvoklī, no bijušiem diviem zirgu staļļiem palicis tikai viens, otrs saglabājies kā drupas. Līdz mūsdienām labi saglabājusies viena no kalpu mājām.
Svētais Izidors no Seviljas
Svētais Izidors no Seviljas (es, la; dzimis 560. gadā Kartahenas provincē Spānijā, miris 636. gada 4. aprīlī) bija Seviljas arhibīskaps un baznīcas doktors, teologs un zinātnieks, viens no baznīcas tēviem. Viņš tiek uzskatīts kā viens no izcilākajiem agro viduslaiku enciklopēdistiem un garīgo rokasgrāmatu sastādītājiem. Svēto Izidoru uzskata par pēdējo Vakareiropas patristikas pārstāvi.
Biogrāfija
Svētais Izidors piedzima Spānijas dienvidaustrumos, ap 560. gadu (pēc dažiem avotiem no 566. — 570. gadam), bet viņa ģimene nāca no Kartahenas. Izidora tēvs, kura ciltstēvi nāk pat no grieķu un romiešu aristokrātu ģimenēm, bija Kartahenas pilsētas prefekts. Māte, Teodora, bija attāla vestgotu karaļu radiniece. Izidors ģimenē bija jaunākais no četriem bērniem. Viņa vecākais brālis Leandrs vēlāk kļuva par Seviljas arhibīskapu, otrs brālis Fulgencijs bija Kartahenas un Astihi bīskaps, bet māsa Florentina — vairāku klosteru abate un dzejniece. Pēc tam, kad Kartahenu iekaroja bizantieši, ģimene pārcēlās uz Sevilju. Pēc vecāku nāves rūpes par Izidora audzināšanu uzņēmās viņa brālis Leandrs. Seviljas katedrāles skolā Izidors apguva latīņu, grieķu un ebreju valodas.
Mala Viska
Mala Viska (uk) ir pilsēta Ukrainas vidienē, Kirovohradas apgabala Novoukrajinkas rajonā. Izvietojusies apgabala ziemeļdaļā Mala Visas upes krastos 61 km no apgabala centra Kropivnickas.
Vēsture
Par pilsētas dibināšanas gadu uzskata 1752. gadu, kad Mala Visas upes krastos ieradās moldāvu ieceļotāji, izveidojot pastāvīgu apmetni. Apmetnes zemi Jekaterina II uzdāvāja kņazam Kudaševam, kurš jauno ciemu nosauca savā vārdā par Kudaševu (Кудашево). 19. gadsimta vidū īpašumu nopirka muižnieks Ulašins, kurš deva ciemam tagadējo nosaukumu. 19. gadsimta beigās Mala Viska bija miests ar aptuveni 3000 iedzīvotājiem. 1915. gadā uzbūvēts dzelzceļš, sāka attīstīties rūpniecība (spirta un cukura ražotnes). 1938. gadā piešķirts pilsētciemata, bet 1957. gadā — pilsētas statuss.
Pilsētā vairāki pārtikas rūpniecības uzņēmumi.
Lorjāna
Lorjāna (fr,, br) ir pilsēta Francijas ziemeļrietumos, Bretaņas dienvidos pie Blavē ietekas Biskajas līcī. 2014. gadā pilsētā dzīvoja 57,7 tūkstoši iedzīvotāju. Tā ir ceturtā lielākā Bretaņas pilsēta pēc iedzīvotāju skaita.
Lorjānā bāzējās viens no Francijas augstākās futbola līgas klubiem FC Lorient. Lorjāna ir Ventspils sadraudzības pilsēta.
Smagsvara kravu pārvadātājs
Smagsvara kravu pārvadātājs ir kuģis, kurš būvēts, lai pārvadātu ļoti lielas un smagas kravas, kuras nav iespējams pārvadāt ar parastiem kuģiem. Šie kuģi iedalās divos veidos:
Apraksts
Pastāv divu veidu smagsvara kravu pārvadātāji:
Daļēji iegremdējamie kuģi
Daļēji iegremdējamajiem smagsvara kravu pārvadātājiem ir garš un zems galvenais klājs starp priekšgalā izvietoto stūres māju un pakaļgalā esošo mašīntelpu. Pēc ārējā izskata šie kuģi atgādina sauskravas balkerus vai dažu tipu naftas produktu tankkuģus. To balsta tanki var tikt piepildīti, lai nolaistu galveno klāju zem ūdens līmeņa, ļaujot naftas platformas, citus kuģus vai citu peldošu kravu manevrēt iekraušanas pozīcijā (iekraušanas un izkraušanas laikā krava atrodas peldošā stāvoklī). Pēc tam tankus atsūknē un galvenais klājs paceļas kopā ar kravu. Lai kuģi līdzsvarotu, dažādus tankus var atsūknēt nevienmērīgi.
Kuģi, kuru krava iekraušanas un izkraušanas laikā atrodas peldus stāvoklī, tiek izmantoti, lai pārvadātu naftas urbšanas platformas. Šādi kuģi var transportēt platformas no to būves vietas uz ieguves rajonu apmēram trīs līdz četras reizes ātrāk nekā pašgājējplatformas to veiktu ar savu gaitu. Ātra platformas nogādāšana ieguves rajonā var būtiski samazināt izmaksas. Tie pārvadā arī citas liela izmēra kravas un jahtas.
ASV Jūras kara flote ir izmantojusi šos kuģus, lai nogādātu atpakaļ uz remontu ASV bojātos karakuģus. Pirmā bija raķešu fregate USS Samuel B. Roberts, kuru gandrīz nogremdēja Jūras mīna centrālajā Persijas līcī 1988. gada 14. aprīlī. Fregate tika aizvilkta uz Dubaiju un pēc tam nogādāta Ņūportā, Rodailendas štatā uz Mighty Servant 2 klāja.
Liudžou
Liudžou (zh, ; za) ir prefektūras līmeņa municipalitāte Guansji Džuanu autonomajā reģionā Ķīnas dienvidos. Izvietojusies reģiona ziemeļu daļā Liudzjanas krastos. Robežojas austrumos ar Guiliņu, dienvidos — ar Laibiņu, rietumos — ar Heči, bet ziemeļos — ar Guidžou un Hunaņas provincēm. Netālu no Liudžou 1958. gadā tika atrastas vienas no agrīnākajām Homo sapiens fosīlijām — ap 67 000 gadus senais Liudzjanas cilvēks.
Smagsvara kravu pārvadātājs
Daļēji iegremdējamie kuģi
Vienpadsmit gadus vēlāk MK Blue Marlin transportēja ar vadāmajām raķetēm bruņoto ASV eskadras mīnu kuģi USS Cole no Adenas Jemenā uz Paskagulu Misisipi štatā pēc tam kad karakuģis tika bojāts teroristu uzbrukumā 2000. gada 12. oktobrī.
Liudžou
Vēsture
Pilsēta dibināta 111. gadā p.m.ē. ar nosaukumu Taņdžuna (潭中, Tánzhōng). 742. gadā tā bija zināma kā Lunčena (龙城, Lóngchéng — ‘Pūķu pilsēta’), bet 1736. gadā pārdēvēta tagadējā vārdā, kas burtiskā tulkojumā nozīmē ‘Vītolu prefektūra’.
Galvenās rūpniecības nozares ir autorūpniecība un celtniecības mašīnbūve.
Smagsvara kravu pārvadātājs
Daļēji iegremdējamie kuģi
2004. gadā Blue Marlin transportēja pasaulē lielāko, daļēji iegremdējamo naftas platformu BP Thunder Horse PDQ no Daewoo Shipbuilding & Marine Engineering kuģu būvētavas Dienvidkorejā uz Kiewit Offshore Services Inglesaidā, Teksasas štatā.
Daudzi no lielākajiem šīs klases kuģiem pieder uzņēmumam Dockwise, tajā skaitā Mighty Servant 1, Blue Marlin un MK Black Marlin. 2004. gadā Dockwise palielināja Blue Marlin klāja platumu un kuģis kļuva par tajā brīdī lielāko smagsvara kravu pārvadātāju pasaulē, kamēr to neapsteidza Dockwise Vanguard, kuru nolaida ūdenī 2012. gadā. Viens no uzņēmuma kuģiem, Mighty Servant 2, 1999. gada novembrī pie Indonēzijas krastiem apgāzās un nogrima pēc sadursmes ar, uz kartes neatzīmētu, atsevišķu, izolētu granīta zemūdens klints virsotni.
Projektu kravas kuģi
Projektu kravas kuģi ir neiegremdējami kuģi, kuri iekrauj lielas un smagas kravas ar vienu vai vairākiem kuģa celtņiem. Šo kuģu izmērs pēc dedveita tonnāžas (Deadweight tonnage (DWT) - angļu val.) svārstās no 13 000 līdz 19 000 t. Pārvadātās kravas piemēri ir konteineru celtņi, tiltu sekcijas un kesona tipa pamati.
Vēsture
1920. gados Brēmenes kuģniecība DDG Hansa saskārās ar augošu pieprasījumu pēc nokomplektētu lokomotīvju piegādēm uz Britu Indiju. Tas noveda pie pasaulē pirmā smagsvara kravu pārvadātāja SS Lichtenfels būves, kuru apgādāja ar 120 t kravbomi. Pēc otrā pasaules kara DDG Hansa kļuva par pasaules lielāko smagsvara kravu transporta uzņēmumu. Pēc kravas ierīču celtspējas kuģniecība sasniedza savu augstāko punktu 1978. gadā, kad tā aprīkoja Japānā būvētu balkeri MK Trifels ar diviem 302 t Štulkena kravbomjiem. Drīz pēc tam, 1980. gadā, DDG bankrotēja. Pēc 1980. gada palika tikai trīs kuģniecības, kuras specializējušās smagsvara kravu pārvadājumos: Jumbo, BigLift Shipping (līdz 2001. gadam saukta par Mammoet Shipping) un SAL Heavy lift.
Lucas (filma)
Lucas ir 1986. gada ASV romantiskā kinokomēdija, kuras režisors un scenārija autors ir Deivids Selcers. Galvenās lomas atveido Korijs Haims, Čārlijs Šīns, Kerija Grīna un Kortnija Torna-Smita. Filmas pirmizrāde notika.
14 gadus vecais Lūkass pirmo reizi piedzīvo sirdssāpes pēc tam, kad viņa labākie draugi Kapijs un Megija, kura nesen pārvākusies uz Lūkasa dzimto pilsētu un kurā Lūkass ir iemīlējies, iemīlas viens otrā.
Vortņiki
Vortņiki, arī Vortinīki (ltg), ir ciems Aglonas novada Kastuļinas pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 4 km no pagasta centra Priežmales, 18 km no novada centra Aglonas un 251 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts nozīmes autoceļiem, Geraņimovas Ilzas ezera ziemeļu krastā. Vortņikos atrodas viesu nams "Zemeņu krastiņi".
Albino tēma
Albino tēma jeb Albino (no la — balts) ir tēma šaha kompozīcijā, kurā balto bandinieks, kas atrodas otrajā horizontālē, izdara četrus dažādus gājienus, palīdzot matot melno karali. Šī tēma uzdevumā parasti ir apvienota ar citām šaha kompozīcijas idejām.
Piemēri
1. uzdevuma risinājums:
2. uzdevuma risinājums: Albino un pikenini tēmu apvienojums vienā uzdevumā.
Vīrs no U.N.C.L.E.
"Vīrs no U.N.C.L.E." (en) ir 2015. gada ASV asa sižeta spiegu filma, kas balstīta uz 1964. gada tāda paša nosaukuma televīzijas seriālu. Filmas režisors, kā arī viens no producentiem un scenārija autoriem ir Gajs Ričijs. Galvenās lomas atveido Henrijs Kevils, Armijs Hammers, Alīsia Vīkandere, Elizabete Debicki, Džareds Heriss un Hjū Grānts. Filmas pirmizrāde notika Barselonā.
Ir 20. gadsimta 60. gadu sākums. CIP aģents Napoleons Solo un VDK darbinieks Iļja Kurjakins apvienojas kopīgā misijā pret mistisku noziedzīgu organizāciju, kas izplata kodolieročus.
Limšeni
Limšeni, arī Limšēni, agrāk Limšenu muiža ir ciems Limbažu novada Staiceles pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 7 km no pagasta centra Staiceles, 47 km no novada centra Limbažiem un 150 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa V163, Salacas upes krastā. Ciems veidojies pie bijušās Limšenu muižas (Limschen) apbūves.
Autoceļš 6 (Polija)
Autoceļš 6 ir viens no galvenajiem Polijas autoceļiem. Tas ir 251 kilometrus garš un savieno Ščecinu, Vācijas pierobežā ar Prušča Gdaņsku. Autoceļš 6 ir arī daļa no Starptautiskā E-ceļu tīkla, autoceļa E28, un ved cauri divām Polijas vojevodistēm: Rietumpomožes un Pomožes vojevodistei. Posmā pie Ščecinas, Autoceļš 6 ir pārbūvēts, lai atbilstu augstākajiem automaģistrāles standartiem un ir pārdēvēts par Automaģistrāli A6. Vēl citos posmos Autoceļš 6 ir pārbūvēts, lai atbilstu zemākās klases automaģistrāles standartiem, šajā vietās tas pārdēvēts par Automaģistrāli S6. Laika gaitā vairāki Autoceļa 6 posma tiks aizstāti ar S6. Autoceļš 6 ir galvenais tranzīta maršruts, kas savieno Ščecinu ar Gdaņsku, Gdiņu un Sopotu.
Annešens
Annešens (no — 'Anneša dēls'; sieviešu dzimtē Annešena ) ir norvēģu cilmes uzvārds, kam citās ģermāņu valodās sastopami līdzīgi uzvārdi ar tādu pašu cilmi — Andersens (da, de), Andersons (en) un Andešons (sv). Cilvēki ar šo uzvārdu:
Frančesko Frīdrihs
Frančesko Frīdrihs (de; dzimis, Pirnā, Vācijā) ir vācu bobsleja pilots.
Karjera
Ar bobsleju sācis nodarboties 2006. gadā, pirms tam nodarbojies ar vieglatlētiku. 2011. gada pasaules junioru čempionātā Pārksitijā uzvarēja divnieku sacensībās, kas ļāva viņam piedalīties arī 2011. gada pasaules čempionātā pieaugušajiem. Tajā viņš ieguva 11. vietu divniekos, kā arī startēja jaukto komandu sacensībās, izcīnot savu pirmo pasaules čempiona titulu.
Pasaules kausa sacensībās debitēja 2012. gada janvārī Sanktmoricas trasē. 2013. gadā kļuva par pasaules junioru čempionu gan divnieku, gan četrinieku sacensībās, tajā pašā gadā uzvarēja divnieku disciplīnā arī pasaules čempionātā pieaugušajiem. Kopumā pasaules čempionātos līdz šim izcīnījis 7 zelta medaļas — 4 divnieku sacensībās, vienu četriniekos, kā arī divas jaukto komandu sacensībās.
Piedalījies 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Sočos, abās disciplīnās iekļūstot desmitniekā. 2016.—2017. gada sezonā kļuva par pasaules kausa ieguvēju divniekos, kā arī uzvarēja apvienotajā ieskaitē.
Phjončhanā izcīnīja divas zelta medaļas — divniekos, dalot pirmo vietu ar Džastina Kripsa pilotēto ekipāžu no Kanādas, un četriniekos.
2019. gada Parīze—Rubē
2019. gada Parīze—Rubē bija šosejas riteņbraukšanas viendienas sacensības, kas notika 14. aprīlī. Tā bija 117. reize, kad notika Parīze—Rubē sacensības un tās bija 16. sacensības 2019. gada UCI Pasaules tūres kalendārā.
Sacensībās uzvarēja Beļģijas sportists Filips Žilbērs (), kurš sprintā pārspēja Nilsu Politu. Vēl 13 sekundes vēlāk finišēja Žilbēra komandas biedrs Īvs Lampārts.
Elsa Pataki
Elsa Lafuente Medjanu (es; dzimusi ), profesionāli pazīstama kā Elsa Pataki (Elsa Pataky), ir spāņu modele un aktrise.
Elsa Pataki zināma ar Elenas Nevesas lomu filmu sērijā "Ātrs un bez žēlastības". Vēl viņa filmējusies tādās filmās kā "Čūskas lidmašīnā" (Snakes on a Plane, 2006), Džallo" (Giallo, 2009) un Give 'Em Hell, Malone (2009). Piedalījusies arī Spānijas filmā Di Di Hollywood (2010).
2010. gadā Elsa Pataki apprecējās ar Krisu Hemsvortu. Viņiem ir trīs bērni: meita un dvīņu dēli.
Neištate Saksijā
Neištate Saksijā ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Saksijas Šveices - Austrumu Rūdu kalnu apriņķī.
Vēsture
Pilsēta pirmoreiz rakstos minēta 1333. gadā.
Izglītība, kultūra, tūrisms un sports
Netālu no pilsētas atrodas 1883. gadā celtais Gecingeras augstienes (Götzingerhöhe) novērošanas tornis - viens no senākajiem režģa tipa torņiem pasaulē.
Ja tu man esi
"Ja tu man esi" ir viena no Zigmara Liepiņa dziesmām ar Andras Manfeldes vārdiem, kuru viņš komponēja muzikālajai drāmai „Adata”.
Dziesma "Ja tu man esi" skan, atvadoties no izrādes galvenās varones Kristas, to izpildīja Dons vai Egils Melbārdis un Zane Dombrovska vai Ieva Kerēvica. 2006./2007. gada sezonā muzikālā drāma „Adata” Nacionālajā teātrī tā bija vispieprasītākā izrāde, tā izrādīta 62 reizes un Zigmars Liepiņš saņēma Spēlmaņu nakts balvu kā gada mūzikas autors.
2018. gadā "Ja tu man esi" ieguva 77. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.
Prospekts
Prospekts (no la — "izskats") ir taisna, gara un plata iela.
Vēsture
Pēterburgas būvēšanas laikā taisnas un garas ielas sāka dēvēt par "perspektīvām", piemēram, jaunās galvaspilsētas galvenās ielas nosaukums bija Ņevas perspektīva (Невская першпектива), bet 1780. gados ieviesās nosaukums "prospekts" (ru). Rīgas pilsētbūvniecībā pirmie prospektu nosaukumi parādījās Ķeizarmeža projektēšanas laikā 20. gadsimta sākumā, bet plašāk ieviesās Latvijas PSR laikā.
Līciems
Līciems ir ciems Limbažu novada Staiceles pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 12 km no pagasta centra Staiceles, 50,5 km no novada centra Limbažiem un 136 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V163, pie Iģes ietekas Salacā.
Roķīgā mamma
Rikija ir mūziķe, kura atteicās no visa, pat savas ģimenes, lai dodos pretī savam sapnim - kļūt par slavenu rokzvaigzni. Pēc vairākiem gadiem viņa atgriežas mājās un cenšas atkal apvienoties ar ģimeni.
Ābeļu urbējs
Ābeļu urbējs ir urbēju dzimtas naktstauriņš, kas izplatīts Palearktikas apgabalā. Sugas kāpuri spēj nodarīt kaitējumu augļu kokiem.
Izplatība
Ābeļu urbēja plašais areāls aptver Eiropu, Āziju (no Turcijas un Izraēlas līdz Japānai, ieskaitot Sibīriju) un Ziemeļāfriku.
Barošanās
Kāpuru saimniekaugi ir:
Pomična
Pomična (uk) ir pilsēta Ukrainas vidienē, Kirovohradas apgabala Novoukrajinkas rajonā. Izvietojusies apgabala dienvidrietumos 70 km no apgabala centra Kropivnickas. Ievērojams dzelzceļa mezgls.
Vēsture
Pomična dibināta 1868. gadā sakarā ar Odesas dzelzceļa izbūvi. 1938. gadā Pomičnai piešķirts pilsētciemata, bet 1957. gadā — pilsētas statuss.
Lielākā daļa iedzīvotāju nodarbināti dzelzceļa transportā — Odesas dzelzceļa līnija sazarojas uz Kropivnicku austrumos un Čerkasiem ziemeļos.
GRBAlpha
GRBAlpha ir Slovākijas tehnoloģiju demonstrācijas pavadonis. To izgatavoja un apkalpo Košices tehniskā universitāte sadarbībā ar citām organizācijām. Pavadonis orbītā tika palaists 2021. gada martā.
Kosmiskais aparāts tika veidots Cubesat 1U formā. Tā masa ir aptuveni 1,1 kg.
Reinsberga
Reinsberga (de) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Ostprignicas-Rupīnes apriņķī pie Hāfeles pietekas Rinas upes, 75 kilometrus uz ziemeļrietumiem no Berlīnes.
Vēsture
Pilsēta veidojusies ap Frīdriha Lielā 1734. gadā celto, Georgs Venceslausa fon Knobelsdorfa pārbūvēto pili. Pils Otrā pasaules kara beigās kādu brīdi bija Vērmahta galvenais štābs (Oberkommando der Wehrmacht), kā arī šeit tika evakuēta Sansusī pils gleznu galerija. Pēc Otrā pasaules kara atradās VDR sastāvā līdz Vācijas apvienošanai 1990. gadā. Uz ziemeļaustrumiem no pilsētas no 1966. līdz 1990. gadam darbojās Reinsbergas atomelektrostacija (Kernkraftwerk Rheinsberg).
Cilvēki
Reinsberga ir Saksijas kūrfirstes Brandenburgas Sofijas (Sophie von Brandenburg, 1568–1622) dzimtā pilsēta.
Reinsbergas pilī no 1734. līdz 1740. gadam, kad kļuva par karali, dzīvoja Frīdrihs Lielais. No šejienes viņš sarakstījās ar Voltēru, pulcēja ap sevi intelektuāļus, kā arī sarakstīja eseju "Antimakjavellisms" (Antimachiavellismus). Frīdriha Lielā kapelmeistars bija Kārlis Heinrihs Grauns.
No 1748. līdz 1753. gadam pilī dzīvoja karaļa brālis Prūsijas Heinrihs (Heinrich von Preußen, 1726–1802).
No 1886. gada pie pilsētas atradās polārpētnieka un ģeofiziķa Alfrēda Vēgenera vasaras rezidence.
Linkolna memoriāls
Linkolna memoriāls (en) ir piemineklis, kas celts par godu 16. ASV prezidentam Abrahamam Linkolnam. Tas atrodas Nacionālajā alejā, Vašingtonā, ASV. Ēka ir 0,43 km2 liela. Tās arhitekts ir Henrijs Bekons, taču Linkolna skulptūras autors ir Daniels Česters Frenčs. Memoriālu cēla desmit gadus no 1912. līdz 1922. gadam (skulptūra tika izveidota 1920. gadā). 1963. gadā Mārtins Luters Kings marša uz Vašingtonu laikā no Linkolna memoriāla sniedza runu I Have a Dream. 2007. gadā memoriāls tika ierindots 7. vietā America's Favorite Architecture sarakstā. Linkolna memoriāls ir attēlots uz ASV piecu dolāru banknotes reversa.
Nikolajs Buharins
Pēc Ļeņina nāves pieslējās Staļinam cīņā pret t.s. kreiso opozīciju Trocka vadībā. Vēlāk apvainots kā viens no labējās opozīcijas līderiem, 1938. gada martā Maskavas procesos tiesāts paraugprāvā un sodīts ar nāvi.
Toms Dimulēns
Toms Dimulēns (nl; dzimis ) ir bijušais Nīderlandes šosejas riteņbraucējs, 2017. gada Giro d'Italia uzvarētājs.
Karjera
2017. gadā viņš kļuva par pirmo Nīderlandes braucēju, kurš uzvarējis Giro d'Italia un tās pašas sezonas beigās uzvarēja arī Pasaules čempionātā individuālajā braucienā.
2019. gada augustā tika ziņots, ka Dimulēns pēc sezonas beigām pievienosies  komandai.
2021. gada janvārī Dimulēns un komanda paziņoja, ka viņš uz nenoteiktu laiku pārtrauks dalību sacensībās. Dimulēns to pamatoja ar vēlmi labāk izprast savu motivāciju sportā un tās ietekmi uz personīgo dzīvi. Maijā viņš paziņoja, ka vēlas atgriezties sacensībās jūnijā, startējot 2021. gada Tour de Suisse, lai sagatavotos Tokijas olimpiskajām spēlēm. Tajās viņš ieguva sudraba medaļu individuālajā braucienā, atkārtojot iepriekšējo spēļu rezultātu. Dimulēns 2021. gada sezonu noslēdza ātrāk pēc tam, kad viņu treniņu laikā notrieca autobraucējs.
2022. gada jūnijā paziņoja, ka sezonas beigās beigs karjeru, bet to noslēdza jau augustā.
Ž. Berārs
'''Ž. Berārs''' (fr) bija franču treka riteņbraucējs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Berārs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē bija vienīgais, kurš startēja visās riteņbraukšanas disciplīnās, kas tika aizvadītas šajās olimpiskajās spēlēs. Viņš labākos rezultātus ieguva punktu braucienā, kur izcīnīja 5. vietu. Sprinta braucienā viņš startēja tikai priekšsacīkšu kārtas braucienā. Savā braucienā viņš ieguva 4. vietu un turpmākajai cīņai nekvalificējās. Viņš startēja arī 25 kilometru braucienā, taču šajā disciplīnā viņš nefinišēja.
Floriāns Ankipāns
Floriāns Ankipāns ( — ) bija Latvijas pedagogs, jurists un politiķis. Bijis 4. Saeimas deputāts, Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas biedrs.
Biogrāfija
Floriāns Ankipāns piedzima Mihalovas pagasta Jakulinsku sādžā.
1919. gadā sāka strādāt par skolotāju Rogovkas pamatskolā. No 1920. līdz 1928. gadam bija Pušmucovas pamatskolas pārzinis. 1928. gadā kļuva par Mērdzenes pagasta (bijušā Mihalovas pagasta) valdes priekšsēdētāju un Ludzas apriņķa valdes locekli. No 1931. līdz 1934. gadam bija 4. Saeimas deputāts, pārstāvot Latvijas Sociāldemokrātisko strādnieku partiju.
1940. gadā īslaicīgi bija Ludzas apriņķa vecākā vietas izpildītājs. Pēc tam līdz 1941. gadam apriņķa skolu valdes priekšsēdētājs. No 1950. līdz 1966. gadam — Ciblas vidusskolas direktors un skolotājs, kā arī tautskolu inspektors.
Neatgriezenisks process
Neatgriezenisks process termodinamikā ir process, kurš nevar norisināties abos virzienos ar pilnībā vienādiem termodinamiskās sistēmas starpstāvokļiem, neradot apkārtējā vidē nekādas izmaiņas. Neatgriezenisks process ir nelīdzsvarots. Slēgtā sistēmā šāds process izraisa entropijas pieaugumu, bet atvērtās — samazināšanos vai arī entropija nemainās. Visi reālie procesi ir neatgriezeniski.
Floriāns Ankipāns
Biogrāfija
Miris.
Neatgriezenisks process
Šāda veida procesus pēta nelīdzsvarotā termodinamika.
Karbovanecs
Karbovanecs (uk) bija Ukrainas valsts un Ukrainas Tautas Republikas 1918-1920. gadā, Ukrainas Reihskomisariāta 1942-1944. gadā, Ukrainas 1992-1996. gadā naudas vienība, kā arī ukraiņu nosaukums impērijas un padomju rubļiem.
Etimoloģija
Ukrainā visizplatītākā versija ir tā, ka nosaukums "karbovanecs" cēlies no vārda карбувати — kalt (monētu izgatavošanas process).
Vēsture
Šīs banknotes emitēja Reiha okupācijas iestādes Rivnē. Atradās apgrozībā paralēli ar okupācijas reihsmarkām Rietum- un Centrālās Ukrainas teritorijā, Austrumukrainā izplatība bija ļoti neliela.
Padomju laikos nosaukums "rublis" oficiāli tika tulkots ukraiņu valodā kā karbovanecs. Līdz ar to "krb" nevis rub zīme tika izmantota, lai apzīmētu preces Pēc Padomju Savienības sabrukuma un neatkarīgas Ukrainas valsts dibināšanas 1992. gada 10. janvārī tika ieviesta valūta kupono-karbovanecs. Kuponu ieviešanas sākumā tās un padomju rublis tika izmantoti kā paralēlas naudas vienības. Padomju rubļos varēja iegādāties tikai nepārtikas preces un pakalpojumus. Attiecīgi fiksēta algas daļa tika izmaksāta kuponos, bet pārējais — rubļos. Sakarā ar 1993. gada monetāro reformu Krievijā kopš 1993. gada 17. jūlija tika pārtraukta padomju rubļu apgrozība, un par Ukrainas ekskluzīvo naudas vienību kļuva tikai karbovanecs (neskaitot ēnu ekonomiku, kurā dominēja dolārs).
No 1992. līdz 1995. gadam karbovanecs piedzīvoja hiperinflāciju.
Teodors Emīls Lambergs
Teodors Emīls Lambergs (de, 1815–1895) bija vācbaltiešu luterāņu mācītājs. Dobeles vācu draudzes mācītājs (1851-1867) un Kurzemes ģenerālsuperintendents (1862-1887), Latviešu literārās biedrības goda loceklis (1874).
Dzīvesgājums
Strādāja par Kaldabruņas luterāņu baznīcas mācītāju (1842-1850), vēlāk par Dobeles vācu draudzes mācītāju (1851-1867), līdztekus bija Kurzemes konsistorijas asistents (1860), ģenerālsuperintendents un konsistorijas viceprezidents (1862-1887). Pēc atvaļināšanās dzīvoja Jelgavā, pēc tam Birzgalē.
Miris 1895. gada 1. februārī Birzgalē.
Kristīne Želve
Kristīne Želve (dzimusi, Rīgā) ir latviešu dokumentālā kino režisore un rakstniece.
Biogrāfija
Kristīne Želve studējusi Latvijas Mūzikas akadēmijas Teātra nodaļā (1988—1990), beigusi Anša Epnera vadīto kursu Latvijas Kultūras akadēmijā kinorežijas specialitātē (1996). Kopš 2005. gada strādā LTV raidījumā "100 grami kultūras", kultūras redaktore.
Kopš 1994. gada publicē rakstus par kino. Strādājusi TV3, kur veidojusi un vadījusi kinoprogrammu "Sapņu fabrika", starptautiskajā kinoforumā "Arsenāls" un filmu programmā "Gadsimta filmu parāde", kā arī žurnālā "Kino Raksti".
2011. gadā izdota viņas debijas grāmata, stāstu krājums "Meitene, kas nogrieza man matus", kas ieguva Literatūras gada balvu kā gada labākā debija. Grāmatā attēlota 90. gadu Rīgas radošās jaunatnes un bohēmas vide. Grāmata 2014. gadā izdota arī tulkota igauņu valodā. 2021. gadā izdevniecībā Neputns izdots romāns "Grosvaldi", romāna centrā ir Latvijas vēsturē nozīmīga ģimene – Grosvaldi.
Režisore dokumentālajai filmai par latviešu izcelsmes somu režisoru Teuvo Tulio "Fedja" (2012) un dokumentālajai spēlfilmai par Mēriju Grīnbergu "Mērijas ceļojums" (2018).
Zahariški
Zahariški ir ciems Aglonas novada Kastuļinas pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 2 km no pagasta centra Priežmales, 16 km no novada centra Aglonas un 248 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V645, faktiski piekļaujas Priežmales ciemam.
Dod, Dieviņi
"Dod, Dieviņi" ir Raimonda Tigula sacerēts skaņdarbs ar Noras Ikstenas vārdiem.
Tā pirmatskaņojums notika 2008. gada 11. starptautiskā Garīgās mūzikas festivāla koncertā Sv. Pētera baznīcā, to atskaņoja orķestris „Sinfonieta Rīga”, dūdu un bungu grupa „Auļi”, dziedātāji Biruta Ozoliņa, Julgī Stalte, Sergejs Jēgers un koris „Latvija” ar diriģentu Māri Sirmo.
Četrdaļīgā skaņdarba stāsta pamatā ir līvu, kuršu, prūšu un latgaļu teksti, rādot latviešu tautas veidošanos cauri laikiem, tā sākotnējais nosaukums bijis „Pagānu derība”. 2013. gadā to iekļāva XXV Vispārējo latviešu Dziesmu un Deju svētku noslēguma koncerta „Līgo” programmā.
2018. gadā "Dod, Dieviņi" ieguva 78. vietu Radio SWH rīkotajā LVtop100 aptaujā.
Detektīvs
Detektīvs (en, no la — 'atklāju') ir literatūras un kinematogrāfa žanrs, kur tiek aprakstīta vai parādīta kāda mīklaina notikuma izmeklēšana ar mērķi noskaidrot notikuma apstākļus un atklāt noslēpumu. Ierastais notikums, ko izmeklē, ir noziegums, detektīvā apraksta tā izmeklēšanu un vainīgo noskaidrošanu, šajā gadījumā konflikts veidojas, satiekoties taisnīgumam ar likuma pārkāpējiem un parasti noslēdzas ar taisnīguma uzvaru.
Moldovas karognesēji olimpiskajās spēlēs
Šajā uzskaitījumā apkopoti Moldovas pārstāvji un sportisti, kas olimpisko spēļu oficiālajās ceremonijās nesuši valsts karogu.
Moldova vasaras olimpiskajās spēlēs piedalās kopš 1996. gada, bet ziemas olimpiskajās spēlēs kopš 1994. gada.
Bītldžūss
"Bītldžūss" (en) ir 1988. gada šausmu komēdija, kas balstīta uz Edītes Vartones tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors ir Tims Bērtons. Galvenās lomas atveido Aleks Boldvins, Džīna Deivisa, Ketrīna O'Hāra, Džefrijs Džonss, Vinona Raidere un Maikls Kītons. Filmas pirmizrāde notika.
Barbara un Ādams Maitlandi iet bojā autoavārijā, bet viņu spoki turpina dzīvot pāra mājā, kas tiek pārdota Dīcu ģimenei. Tā kā Maitlandu spoki nevar paciest Dīcu ģimeni savā mājā, Maitlandi noalgo Bītldžūsu, ļaunprātīgu garu, lai Dīcus no mājas patriektu.
Termodinamiskais cikls
Cikls jeb cikliskais process termodinamikā ir process, kurā termodinamiskā sistēma, secīgi nonākdama noteiktos starpstāvokļos, periodiski atgriežas savā sākumstāvoklī. Termodinamiskajā diagrammā cikls tiek attēlots ar noslēgtu līniju.
Ja cikls sastāv tikai no atgriezeniskiem procesiem, tas ir atgriezenisks.
Starptautiskā kosmetoloģijas koledža
Starptautiskā Kosmetoloģijas koledža ir privāta koledža un fizisku personu dibināta komercsabiedrība Latvijā, kura personām pēc vidējās izglītības ieguves nodrošina iespēju iegūt pirmā līmeņa profesionālo augstāko izglītību un kvalifikāciju - Skaistumkopšanas speciālists kosmetoloģijā. Tā ir viena no divām augstākās izglītības iestādēm Latvijā, kas piedāvā 1. līmeņa augstāko izglītību un 4. profesionālās kvalifikācijas līmeni, nodrošinot darba tirgu ar profesionāliem skaistumkopšanas speciālistiem kosmetoloģijā.
Starptautiskās Kosmetoloģijas koledžas pirmsākumi ir meklējami 2003. gadā, kad tika nodibināta Kosmetoloģijas koledža. Kosmetoloģijas koledža bija pirmā profesionālā augstākās izglītības iestāde Latvijā, kas piedāvāja izglītību skaistumkopšanas speciālistiem. 2013. gadā LR Izglītības un zinātnes ministrija izsniedza koledžai uz 6 gadiem studiju virziena akreditācijas lapu ar tiesībām īstenot akreditēto studiju virzienu „Veselības aprūpe” ar virzienam atbilstošo studiju programmu „Estētiskā kosmetoloģija”. 2015. gada rudenī Kosmetoloģijas koledža mainīja savu nosaukumu uz Starptautiskā Kosmetoloģijas koledža.
Starptautiskās Kosmetoloģijas koledžas studiju programmas atbilst starptautiski vienotajiem izglītības standartiem. SKK ir saņēmusi ERASMUS+ hartu 2015.gadā, un veiksmīgi realizē pieredzes apmaiņas programmu ar ārvalstu augstskolām.
Marsels Merāns
Merāns 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja vairākās burāšanas disciplīnās. Open klasē viņš nefinišēja. 0,5 līdz 1 tonnu laivu klases pirmajā braucienā viņš kopā ar Emīlu Mišelē ieguva bronzas medaļu, bet otrajā braucienā sudraba medaļu.
Latvijas vēstnieks Lietuvā
Latvijas Republikas vēstnieks Lietuvas Republikā (lt) ir Latvijas Republikas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks, kurš pilda oficiālā pārstāvja amatu Lietuvas Republikā. Līdz 1940. gadam vēstnieka rezidence atradās Kauņā, Vītauta prospektā/Ķēstuta ielā 22 (Vytauto prospektas/Kęstučio gatvė 22), bet kopš 1994. gada tā atrodas Viļņā, M. K. Čurļoņa ielā 76 (M. K. Čiurlionio gatvė 76).
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1990. gadā vēstnieka funkcijas pildīja Latvijas pagaidu pilnvarotais lietvedis (chargé d'affaires) Lietuvā. 1991. gada 5. oktobrī Viļņā Latvijas Republikas ārlietu ministrs Jānis Jurkāns un Lietuvas Republikas ārlietu ministrs Aļģirds Saudargs parakstīja deklarāciju par diplomātisko pārstāvju apmaiņu vēstnieku līmenī.
Gbeli
Gbeli (sk) ir pilsēta Slovākijā, Trnavas apgabala Skalicas apriņķī Zāhorjes reģionā.
Vēsture
Gbeli rakstos pirmoreiz minēta 1392. gadā. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas Gbeli līdz 1918. gadam atradās Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir Egbella (Egbell). 1912. gadā pie pilsētas tika atklātas naftas atradnes. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada — neatkarīgās Slovākijas pilsēta.
Cilvēki
2001. gadā absolūtais vairākums (96,09 %) pilsētas iedzīvotāju bija slovāki. Pēc reliģiskās pārliecības — katoļi (83,40 %) un nereliģiozi (14,57 %).
Mārciemi
Mārciemi, arī Mārciems, ir ciems Alojas novada Staiceles pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 6 km no pagasta centra Staiceles, 49 km no novada centra Limbažiem un 117 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P15 (Ainaži—Matīši), Salacas upes krastā. Pie Mārciemiem atrodas kempings "Sapali".
Razboja strauts
Razboja strauts ir Daugavas labā krasta pieteka Krāslavas novada Ūdrīšu pagastā.
Izteka — novadgrāvjos pie Bancāniem. Tek dienvidu virzienā, lejtecē to šķērso valsts autoceļš A6 (Rīga—Daugavpils—Krāslava—Baltkrievijas robeža (Pāternieki)). Pēdējos 100 metrus tek caur dabas parka “Daugavas loki” teritoriju, pa Augšdaugavas pazeminājumu (Daugavas ieleju).
Iespējams, ka pie strauta mīt aizsargājamā zaļā upjuspāre (Ophiogomphus cecilia), taču sīkāki pētījumi nav veikti.
Helmers Hermansens
Helmers Hermansens (no; dzimis, miris ) bija norvēģu sporta šāvējs. Olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs.
Sportiskā karjera
Hemansens 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja piecās šaušanas disciplīnās. Olimpisko sudraba medaļu viņš izcīnīja 300 metru šaušanā komandām. No individuālajām disciplīnām labāko rezultātu, 9. vietu, viņš ieguva 300 metru šaušanā stāvus pozīcijā.
Viņš ir izcīnījis arī vienu sudraba medaļu pasaules čempionātā šaušanā 1900. gadā.
Mēs esam tavi draugi
"Mēs esam tavi draugi" (en) ir 2015. gada ASV, Apvienotās Karalistes un Francijas drāma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Makss Džozefs. Galvenās lomas atveido Zaks Efrons, Emīlija Radadžkovska, Šailo Fernandezs, Alekss Šafers, Džons Vestons un Vess Bentlijs. Filmas pirmizrāde notika Londonā.
Dīdžejs Kouls Kārters mēģina dzīvē atrast ceļu, kas ved uz slavu un laimi, tajā pašā laikā balansējot starp aizliegtu mīlestību un draugiem.
Dopplr
Dopplr Oy bija Somijā reģistrēts uzņēmums, kas uzturēja ceļojumu sociālo tīklu dopplr.com. Dibināts 2007. gadā. Biroji atradās Helsinkos un Londonā. Kopš 2009. gada Nokia sastāvā.
Dopplr sistēma ļāva lietotājam plānot ceļojumu maršrutus ar iespēju jebkurā punktā pārplānot tikšanās ceļojuma laikā. Papildu iespēja bija aprēķināt oglekļa pēdas nospiedumu, kādu šis ceļojums radījis. Dopplr bija pieejams gan personālajos datoros, gan mobilajās ierīcēs.
Volnovaha
Apdzīvotā vieta dibināta 1881. gadā kā dzelzceļa stacija pie Juzovkas—Mariupoles dzelzceļa. No 1895. gada sāka veidoties kā dzelzceļa mezgls ar depo, mezgla staciju un dzelzceļnieku arodskolu. Vēlāk sāka veidoties rūpniecības uzņēmumi. Kopš 1930. gada rajona centrs, pilsētas statuss kopš 1938. gada. Lielākā daļa pilsētas infrastruktūras tika iznīcināta 2022. gada Krievijas iebrukuma Ukrainā rezultātā.
Dopplr
Nosaukums veidots par godu Kristiānam Dopleram, kurš atklājis doplera efektu.
Vēsture
Uzņēmums Dopplr Oy dibināts 2007. gadā. Starp dibinātājiem bija Marko Ahtisāri (somu politiķa Marti Ahtisāri dēls).
2009. gada 28. septembrī Somijas mobilo telefonu ražotājs Nokia paziņoja, ka iegādājies Dopplr. Darījums tiek lēsts aptuveni 10—15 miljonu EUR vērtībā.
Dopplr pakalpojums tika iekļauts Nokia Services biznesa nodaļā. Lai gan vietni dopplr.com vēl uzturēja, tā netika atjaunota kopš 2009. gada. 2013. gada 1. novembrī vietne tika slēgta.
Lec, Saulīte!
"Lec, Saulīte!" ir Raimonda Tigula sacerēts skaņdarbs ar Rasas Bugavičūtes-Pēces vārdiem.
Tā pirmatskaņojums notika 2014. gada 21. un 22. jūnijā deju uzvedumā „Lec, saulīte!” Mežaparka Lielajā estrādē, lai tā gada Eiropas kultūras galvaspilsētā Rīgā svinētu Vasaras saulgriežus. Deju horeogrāfi bija Jānis Ērglis, Jānis Purviņš, Agris Daņiļevičs, bet tekstus un scenāriju veidoja Rasa Bugavičūte-Pēce. Deju uzvedumā piedalījās arī kori, solisti, „Lec, saulīte!” orķestris un bungu un dūdu grupa „Auļi”. 2018. gadā to iekļāva XXVI Vispārējo latviešu Dziesmu un Deju svētku programmā.
2018. gadā "Lec, Saulīte!" ieguva 80. vietu Radio SWH rīkotajā LVtop100 aptaujā.
Zilais Akmens
Zilais Akmens ir ciems Aglonas novada Kastuļinas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 3 km no pagasta centra Priežmales, 13 km no novada centra Aglonas un 245 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta daļēji izzudusi.
Aleksandrs Ņikonovs
Aleksandrs Ņikonovs (ru, 1918—1995) bija Latvijas krievu lauksaimnieks un sabiedriskais darbinieks, Latvijas PSR Lauksaimniecības ministrs (1951—1961), Nacionālkomunistu vajāšanu laikā 1961. gadā atlaists no amata. Vissavienības Lauksaimniecības Zinātņu akadēmijas prezidents (1984—1992).
Zilais Akmens
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V611, netālu no Koškinas ezera.
Aleksandrs Ņikonovs
Dzīvesgājums
Dzimis 1918. gada 18. augustā Pleskavas guberņas Višgorodokas pagasta Zaikovas sādžas zemnieka Aleksandra Ņikonova ģimenē. Pēc Latvijas—Krievijas miera līguma noslēgšanas dzīvoja Jaunlatgales apriņķa Gauru pagastā. Mācījās Gauru un Punduru pamatskolās, tad Jaunlatgales (vēlāk Abrenes) ģimnāzijā (1932—1939). 1939. gadā sāka studijas LU Veterinārmedicīnas fakultātē.
Pēc Latvijas okupācijas Otrā pasaules kara laikā 1940. gadā students Ņikonovs iestājās Strādnieku gvardē, pēc Latvijas aneksijas viņš darbojās kā Abrenes apriņķa vecākais un Strādnieku gvardes politiskais vadītājs. Vērmahta iebrukuma laikā devās uz Krieviju, 201. latviešu strēlnieku divīzijas sastāvā piedalījās 1941. gada ziemas Narofominskas kaujās pie Maskavas, apbalvots ar Sarkanā Karoga ordeni. Pēc tam darbojās 10. gvardes armijas politiskajā daļā. 1944. gadā Ņikonovs atgriezās Latvijā, bija LKP Abrenes apriņķa komitejas pirmais sekretārs (1944—1945), LKP Daugavpils apriņķa komitejas sekretārs (1945—1946), Latvijas KP CK sekretārs (1946—1951). 1946. gadā Aleksandrs Ņikonovs kļuva par LKP Centrālkomitejas sekretāru lauksaimniecības jautājumos. Pēc 1951. gada viņš bija Latvijas PSR Lauksaimniecības ministrs (1951—1961), līdztekus 1959. gadā viņš pabeidza neklātienes studijas Latvijas Lauksaimniecības akadēmiju kā agronoms ekonomists. Divreiz ievēlēts par PSRS Augstākās Padomes deputātu. Nacionālkomunistu vajāšanu laikā 1961. gadā Ņikonovu atbrīvoja no amata.
1962. gadā Aleksandrs Ņikonovs strādāja kādā zinātniskajā iestādē Rīgā un līdztekus aizstāvēja disertāciju un ieguva ekonomisko zinātņu kadidāta grādu. Tomēr viņam aizliedza izdot uzrakstīto un izdošanai jau sagatavoto grāmatu un 1963. gadā viņš bija spiests pārcelties uz dzīvi Stavropoles novadā, kur strādāja par Lauksaimniecības Zinātniski pētnieciskā institūta direktoru (1964—1978). 1973. gadā viņš aizstāvēja ekonomikas zinātņu doktora grādu, 1975. gadā viņu ievēlēja par Vissavienības Lauksaimniecības Zinātņu akadēmijas korespondētājlocekli, bet 1976. gadā — par profesoru.
Pēc pārcelšanas darbā uz Maskavu Ņikonovs bija Vissavienības Lauksaimniecības Zinātņu akadēmijas ekonomikas nodaļas akadēmiķis-sekretārs (1978—1982). Pārbūves laikā bija Vissavienības Lauksaimniecības Zinātņu akadēmijas prezidents (1984—1992) un PSRS Valsts Agrorūpnieciskā kompleksa (Госагропром) priekšsēdētāja vietnieks. 1990. gadā viņš izveidoja un vadīja Krievijas Agrāro institūtu. 1994. gadā ar referātu piedalījās Pasaules latgaliešu saietā Daugavpilī.
1995. gada 5. oktobrī viņš Maskavā gāja bojā satiksmes negadījumā. Apbedīts Novodevičjes kapsētā.
Terijs Prečets
Terenss Deivids Džons Prečets (en), plašāk zināms kā Terijs Prečets (en, dzimis, miris ), bija fantāzijas literatūras rakstnieks. Viņš vislabāk zināms kā fantāzijas romānu sērijas Discworld autors. Savas dzīves laikā ir sarakstījis vairāk nekā 70 grāmatu.
Latviešu valodā ir publicētas tādas Prečeta grāmatas kā "Brīnumainā Morisa dēkas", "Labas zīmes", "Mazie brīvie ķipari" un "Mazā brīvā cilts".
Stepans Razins
Stepans Razins (ru), arī Steņka Razins (Стенька Разин; dzimis 1630. gadā, miris ) bija Donas kazaks, 1670./71. gadā bija plašas kazaku, zemnieku un Pievolgas tautu sacelšanās līderis.
Iesākumā Razins bija kazaku vienības vadībā Volgas lejtecē, kas aplaupīja krievu un persiešu kuģus. Pēc tam viņš izvirzījās par lielākas kustības līderi. 1670. gadā nemiernieki ieņēma Astrahaņu, Caricinu, Saratovu un Samaru. Razina kazaku pusē pārgāja čuvaši, mordvieši, marieši, tatāri. Razins izsludināja karagājienu uz Maskavu, tomēr nespēja ieņemt Simbirsku, un 1670. gada oktobrī cara karaspēks pilsētas apkaimē nemierniekus sakāva. Razins tika ievainots, spēja atkāpties pie Donas, tomēr 1671. gada aprīlī tika citu kazaku sagūstīts un nodots Krievijas varas iestādēm. Aizvests uz Maskavu, kur sodīts ar nāvi.
Stepana Razina tēls ir folklorizējies, un viņš ir daudzu krievu tautasdziesmu varonis.
Džefersona memoriāls
Džefersona memoriāls (en) ir monuments, kas celts par godu 3. ASV prezidentam un vienam no ASV pamatlicējiem Tomasam Džefersonam. Tas atrodas Vašingtonā, ASV. Ēkas arhitekts ir Džons Rasels Poups. Būve ir 74,3 tūkstošus m2 liela. Memoriālu uzcēla laikā no 1938. līdz 1943. gadam, Džefersona bronzas statuja tika pievienota 1947. gadā. 2007. gadā memoriāls tika ierindots 4. vietā America's Favorite Architecture sarakstā.
Puršeni
Puršeni, arī Puršēni un Vecpuršenu pusmuiža, ir ciems Limbažu novada Staiceles pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 7 km no pagasta centra Staiceles, 48 km no novada centra Limbažiem un 140 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V118, Salacas upes krastā.
Viesturi (Skrīveru pagasts)
Viesturi ir ciems Skrīveru pagasta Aizkraukles novadā. Atrodas pagasta dienvidrietumu daļā 3,9 km no pagasta centra Skrīveriem, 11,2 km no novada centra Aizkraukles un 87,0 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
Termodinamisks process
Termodinamisks process ir termodinamiskas sistēmas makroskopisko parametru izmaiņu virkne.
Pamatā termodinamiskos procesus iedala līdzsvarotos un nelīdzsvarotos. Vēl izšķir atgriezeniskus (vienmēr līdzsvaroti) un neatgriezeniskus procesus (vienmēr nelīdzsvaroti). Izšķir dažādus izoparametriskos procesus: adiabātisks, izobārisks, izohorisks, izotermisks, izoentropisks, izoentalpisks, politropisks process. Nemainīgi var būt vairāki procesa parametri, tāpēc tas var tikt nosaukts, piemēram, par izobāriski izotermisku procesu.
Cikliski procesi
Ja procesu var vairākkārt atkārtot, tad to sauc par ciklisku procesu. Cikliskiem procesiem sākumstāvoklis ir vienāds ar beigustāvokli – visi sistēmas parametri (spiediens, temperatūra, tilpums, u.c.) ir sākumvērtībās. Lai gan process atgriežas sākumstāvoklī, apkārtējās vides stāvoklis ir mainījies, piemēram, tikts padarīts darbs.
Deniss Tarasovs (UgunsGrēks)
Deniss Tarasovs ir TV3 Latvija seriāla "UgunsGrēks" tēls. Viņu tēlo latviešu aktieris Ģirts Liuziniks.
Žans De Šabanns La Paliss
Žans Alfrēds Oktāvs De Šabanns La Paliss (fr; dzimis, miris ) bija franču burātājs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
De Šabanns La Paliss 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas disciplīnās. Open klases sacensībās viņš nefinišēja. 0,5 līdz 1 tonnu laivu klases pirmajā braucienā viņš ieguva 4. vietu, bet otrajā braucienā 5. vietu.
Pauls fon Tranzē-Rozeneks
Dzīvesgājums
Dzimis 1853. gada 9. martā Nicā Oto fon Tranzē-Rozeneka (1806—1879) un viņa sievas Marijas, dzimušas Lēvisas of Menāras ģimenē. 1875. gadā viņa tēvs pēc Heinriha Šēla projekta uzcēla dzimtas pilsētas namu tagadējā Brīvības bulvārī 32 (tolaik Aleksandra bulvārī 3a) Rīgā, bet 1878. gadā Jaungulbenes muižas pili.