cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ukrainizācija
Ukrainizācijas politikas noslāpēšana (1930. gadu sākums)
Ukrainas mūzikas grupas tika stingri ierobežotas un cenzētas. Ukrainas artistu ārzemju tūres tika atceltas bez paskaidrojumiem. Daudzi mākslinieki tika arestēti un aizturēti, bieži uz vairākiem mēnešiem, bez nosaukta iemesla. Pēc vairāku mēnešu atalgojuma nesaņemšanas daudzi kori un mākslinieciskie ansambļi, piemēram, Kijivas un Poltavas bandūristu kapellas, beidza pastāvēt. Aklie tradicionālie tautas muzikanti, pazīstami kā kobzari, tika izsaukti no visas Ukrainas uz etnogrāfijas konferenci un pazuda.
Dienvidkrievijas KPFSR reģionos (Ziemeļkaukāzā un Slobodskas Ukrainas austrumu daļā, kas bija iekļauta KPFSR) 1932. gadā ukrainizācija tika efektīvi aizliegta. Konkrētāk, 1932. gada 14. decembra dekrētā "Par graudu savākšanu Ukrainā, Ziemeļkaukāzā un Rietumu apgabalos" VK(b)P Centrālā komiteja un PSRS valdība — Sovnarkoms paziņoja, ka ukraiņošana noteiktos apgabalos tika veikta formāli, bez lielinieku dalības, kas deva "buržuāzisko nacionālistu elementiem" juridisku aizsegu, lai organizētu pretpadomju pretestību. Lai to apturētu, šajos apgabalos cita starpā bija paredzēts visiem laikrakstiem un žurnāliem pāriet uz krievu valodu, tāpat kā uz krievu valodu pārvest padomju un kooperatīvu dokumentus, turklāt Melnzemes apgabalā pilnīgai pārejai uz krievu valodu tika dotas četras dienas. 1932. gada rudenī (mācību gada sākumā) visām skolām tika uzdots pāriet uz krievu valodu. Turklāt dekrēts noteica masveida iedzīvotāju apmaiņu: visi "neuzticamie" iedzīvotāji no lielās kazaku apmetnes Poltavskajas staņicas tika izraidīti uz Ziemeļkrieviju, un viņu īpašums tika piešķirts lojāliem kolhozniekiem, kuri pārcēlās turp no nabadzīgākām Krievijas teritorijām. Šī ukrainizācijas piespiedu izbeigšana KPFSR dienvidos izraisīja lielu ukraiņu skaita samazināšanos šajos reģionos 1937. gada PSRS tautas skaitīšanā, salīdzinot ar 1926. gada pirmo Padomju Savienības visaptverošo skaitīšanu.
1932. gadā tika apturēta pārukraiņošana arī pašreizējā ziemeļu Kazahstānā, kura tolaik bija autonomija KPFSR sastāvā. Lielā ukraiņu skaita dēļ tur bija veikti līdzīgi pasākumi, tā, Kustanajas apriņķa Fjodorovskas rajonā gandrīz visas skolas bija pārgājušas uz ukraiņu valodu, bet pati ukrainizācija uzticēta Ukrainas KP Harkivas apgabala komitejai.
Ukrainizācija Polijā un Čehoslovākijā
Vērojot procesus Padomju Savienībā, arī Polijas pārsvarā ukraiņu apdzīvotajā Volīnijā 1930. gados mēģināja veikt mērenu ukrainizāciju, cenšoties izveidot lojālus ukraiņu kadrus. 1938. gadā šis projekts tika slēgts un ar 1939. gadu sākās tam pretēja polonizācijas programma, kuru realizēt neizdevās Otrā pasaules kara sākšanās dēļ. Līdzīgu projektu mēģināja realizēt Čehoslovākijas Aizkarpatos 1938. gadā, kur to izjauca Ungārijas okupācija. Pēc vācu un padomju uzbrukuma Polijai PSRS veica tās Ukrainas PSR pievienotās daļas ukrainizāciju, izmantojot ukraiņus no Ukrainas austrumu apgabaliem kā uzticamākus nekā vietējie ukraiņi. Savukārt vācu okupanti 1941. gadā atzina Volīnijas un Galīcijas ukraiņus par uzticamākiem nekā poļus, tāpēc pie kopējās pārvācošanas tendences vācieši atbalstīja arī ukrainiskumu. Vēlāk viņi sāka to ignorēt un represēt aktīvākos nacionālistus, lai gan vienmēr Ukrainā izrādīja ukraiņu valodai vairāk uzmanības kā krievu.
PSRS no 1930. gadiem līdz 1980. gada vidum
Ukrainas Komunistiskā partija valsts amatpersonu, piemēram, Lazara Kaganoviča, Staņislava Kosiora un Pāvela Postiševa vadībā, 1934. gada sākumā lepojās ar "kontrrevolucionāru, nacionālistu, spiegu un šķiras ienaidnieku" likvidāciju. Pēc arestiem tika slēgtas visas akadēmiskās organizācijas.
Turpmākajos piecdesmit gados padomju politika attiecībā uz ukraiņu valodu pamatā variēja starp klusu atturēšanos un apspiešanu līdz vajāšanai un kultūras "attīrīšanai", ar ievērojamu izņēmumu Petro Šelesta laikā Ukrainas komunistiskās partijas vadībā (1963—1972). 1960. gadu vidum bija raksturīgi mēreni ukraiņu centieni valdības līmenī atjaunot ukraiņu valodas izmantošanas atjaunošanu izglītībā, publikācijās un kultūrā.
Galu galā visi ukrainizācijas efekti atkal tika atcelti, un Ukraina pakāpeniski kļuva pārkrievota. Šīs politikas nostādnes nedaudz vājinājās tikai kopš 1980. gadu vidus, un nesen neatkarīgajā Ukrainā tās tika atceltas.
Pārbūves laiks un neatkarīgā Ukraina
1989. gada 28. oktobrī Ukrainas Augstākā padome mainīja Konstitūciju un pieņēma "Valodu likumu". Ukrainas valoda tajā tika pasludināta par vienīgo oficiālo valodu, bet pārējām Ukrainā runātajām valodām tika garantēta konstitucionāla aizsardzība. Valdībai tika dots pienākums radīt apstākļus, kas nepieciešami ukraiņu valodas, kā arī citu etnisko grupu, tostarp krievu, valodu attīstībai un lietošanai. Citu valodu lietošana kopā ar ukraiņu valodu tika atļauta vietējās iestādēs, kas atrodas to etnisko iedzīvotāju vairākuma iedzīvotāju dzīvesvietās. Pilsoņiem tika garantētas tiesības lietot savas dzimtās vai citas valodas, un viņiem bija tiesības vērsties dažādās iestādēs un organizācijās ukraiņu valodā, krievu valodā vai citā viņu darba valodā vai pusēm pieņemamā valodā. Pēc Padomju Savienības likvidācijas arī neatkarīgajā Ukrainas valstī palika spēkā šis likums ar dažiem nelieliem grozījumiem.
Ukrainas jaunā konstitūcija 1996. gadā apstiprināja esošo ukraiņu valodas oficiālo statusu un garantēja brīvu attīstību, izmantošanu un Ukrainas mazākumtautību valodu — krievu un citu valodu aizsardzību.
Politiķi turpināja izmantot valodas jautājumus, lai radītu strīdus. 2008. gada 20. maijā Doneckas pilsētas dome pieņēma rezolūciju, kas ierobežoja ukraiņu valodas izglītības paplašināšanos pilsētā. Nākamajā dienā pilsētas prokurors paziņoja, ka lēmums ir nelikumīgs, un mērs to apturēja, bet dome pēc divām dienām atcēla.
Saskaņā ar 2010. gada marta aptauju, "piespiedu ukrainizācija un krievu valodas apspiešana" bija viena no nenozīmīgākajām problēmām Ukrainas pilsoņiem, kura uztrauca tikai 4,8% iedzīvotāju.
Izglītības sistēma
Neatkarīgās Ukrainas valdība īstenoja politiku, lai paplašinātu ukraiņu valodas izmantošanu un pakāpeniski palielināja tās lomu plašsaziņas līdzekļos un tirdzniecībā. Nozīmīgākie bija valdības saskaņotie centieni īstenot valsts izglītības sistēmā ukraiņu kā vienīgo valsts oficiālo valodu. Neskatoties uz Konstitūciju, Izglītības likumu (kurš piešķir Ukrainas ģimenēm — vecākiem un viņu bērniem — tiesības izvēlēties dzimto valodu skolām un studijām), kā arī Valodu likumu (garantējošu visu Ukrainas valodu aizsardzību), izglītības sistēma pakāpeniski tika pārveidota no sistēmas, kas bija tikai daļēji ukraiņu, uz praktiski ukrainisku. Krievu valoda joprojām tiek mācīta kā obligāts kurss visās pamatskolās, tostarp tajās, kurās ukraiņu valoda ir galvenā valoda. Pamatskolas audzēkņu skaits, kas ieguvuši pamatizglītību ukraiņu valodā, pieauga no 47,9% 1990.—1991. līdz 67,4% 1999. gadā un līdz 75,1% 2003.—2004. gados (sk. tabulu). Ukraiņošana ir sasniegusi vēl vairāk augstākās izglītības iestādēs, kur no 1990. līdz 1991. gadam tikai 7% studentu tika mācīti galvenokārt ukraiņu valodā. Līdz 2003.—2004. gadiem ukrainiski studējošo koledžu un tehnikumu studentu īpatsvars sasniedza 87,7%, bet universitātes līmeņa studentu — 80,1% (sk. tabulu). Izglītības iestāžu ukrainizācijas apjoms dažādos Ukrainas reģionos ir atšķirīgs. 16 rietumu apgabalos Ukrainā ir 26 krievu valodas skolas no 12 907 un Kijivā tikai 6 no 452 skolām izmanto krievu valodu kā galveno mācību valodu (saskaņā ar 2006. gada apsekojumu ukraiņu valodu mājās lieto tikai 23% no Kijiviešiem, jo 52% izmanto krievu valodu un 24% pāriet starp abām). Donbasa reģionā to skolēnu īpatsvars, kuri saņem izglītību krievu valodā, aptuveni atbilst to iedzīvotāju procentuālajai daļai, kuri uzskata, ka krievu valoda ir dzimtā valoda, un Krimā lielākā daļa vidusskolu audzēkņu tika mācīti krievu valodā. Augstākās izglītības iestādēs sadalījums ir līdzīgs, bet pēdējās ir nedaudz vairāk ukrainizētas. Pieaugums starp vidējās izglītības skolēniem, kuri ieguva izglītību ukraiņu valodā (no 47,9% līdz 67%) Ukrainas neatkarības pirmajā desmitgadē aptuveni atbilst vietējo ukraiņu runātāju īpatsvaram — 67,5%. Skolas joprojām turpina pārcelt uz ukraiņu valodu. Deviņdesmito gadu beigās aptuveni 50% profesionālo skolēnu, 62% studentu un 67% augstskolu studentu (salīdzinot ar 7% 1991. gadā) studēja ukrainiski un turpmākajos piecos gados: skaits palielinājās vēl vairāk (sk. tabulu).
Dažos gadījumos mācību valodas maiņa iestādēs izraisīja apsūdzības asimilācijā, ko galvenokārt izvirzīja krievvalodīgie iedzīvotāji. Neraugoties uz to, ka pāreja bija pakāpeniska un tajā nebija tik daudz pretrunu, kā derusifikācijā vairākās citās bijušajās Padomju republikās, tās uztvere Ukrainā palika nemierīga, jo īpaši reģionos, kur ukraiņu valodu tradicionāli nelietoja.
2017. gada likums "Par izglītību"
Likumu kritizēja Eiropas Padomes Parlamentārā asambleja (EPPA), kas to nosauca par "būtisku šķērsli mazākumtautību mācīšanai". Likums arī saskārās ar kritiku no Ungārijas, Rumānijas un Krievijas amatpersonām. (Ungāru un rumāņu valodas ir Eiropas Savienības oficiālās valodas, krievu valoda nav. ) Ukrainas amatpersonas savukārt uzsvēra, ka jaunais likums pilnībā atbilst Eiropas normām par minoritāšu tiesībām. Likumā noteikts, ka "pie Ukrainas pamatiedzīvotājiem piederošajām personām tiek garantētas tiesības mācīties pirmsskolas un pamatizglītības sabiedriskajās iestādēs attiecīgo pamatiedzīvotāju mācību valodā, kā arī valsts mācību valodā" atsevišķās klasēs vai grupās. EPPA to nosauca par nozīmīgu pamatiedzīvotāju tiesību ierobežojumu, ko veikuši bez konsultācijām ar viņu pārstāvjiem. 2018. gada 27. jūnijā Ukrainas ārlietu ministrs Pavlo Kļimkins paziņoja, ka pēc EP Venēcijas komisijas ieteikuma 2017. gada septembra izglītības likuma valodas noteikumi netiks piemēroti privātajām skolām un ka katrai valsts mazākumtautību skolai būs plašas pilnvaras patstāvīgi noteikt, kuras klases tiks mācītas ukraiņu valodā vai viņu dzimtajā valodā.”
Plašsaziņas līdzekļi
Kopš 2004. gada Ukrainas valdība ir noteikusi ierobežojumus televīzijas un radio programmām krievu valodā. Krievu valodas programmās tiek prasīts iekļaut ukraiņu tulkojumu vai subtitrus, un vietējām radio un televīzijas stacijām ir tiesības raidīt krieviski tikai tad, ja tās spēj pierādīt, ka darbojas krievu auditorijai. Šis aizliegums sastapa zināmu pretestību. Mūsdienās aizliegums ir pilnībā spēkā, bet krievu filmas lielākoties ir ar subtitriem kinoteātros un Ukrainas televīzijā. Trešo valstu filmas, kas agrāk tika dublētas krievu valodā, tagad var tikt dublētas,sinhronizētas vai subtitrētas tikai ukraiņu valodā. Ukrainas varas iestādes aizstāv aizliegumu, norādot, ka tā mērķis ir attīstīt pašmāju kultūras un tās izplatīšanas nozari un sniegt Ukrainas izplatītājiem lielākas iespējas sarunās par saviem darījumiem, lai iegādātos ārvalstu filmas. Krievijas izplatītāji kontrolē aptuveni 90% Ukrainā skatīto ārzemju filmu un mēdz piegādāt krievu valodā dublētas vai subtitrētas kopijas, kas ir daļa no plašāka tīkla, kas darbojas visā Krievijā un bijušajās PSRS teritorijās. Andrijs Halpahči, Ukrainas kino fonda direktors, apgalvoja: "Daži Eiropas pārdevēji Berlīnes filmu tirgū ziņo, ka Krievijas pircēji jau draud nepirkt filmas, ja viņi tās tieši pārdos Ukrainai, neizmantojot Krievijas starpnieku kanālus." Neskatoties uz iepriekšējām bažām, ka radīsies problēmas sakarā ar obligāto ukrainisko filmu dublēšanu, Ukrainas kinoteātru apmeklētāju skaits 2009. gada pirmajā ceturksnī pieauga par 40%, salīdzinot ar to pašu periodu iepriekšējā gadā.
Vairākiem Krievijas televīzijas kanāliem nebija atļauts raidīt Ukrainā kopš 2008. gada 1. novembra, saskaņā ar Ukrainas Nacionālo televīzijas un radio apraides padomes lēmumu, galvenokārt dēļ to raidītās reklāmas. Krievijas Pirmajam kanālam un Ren TV piešķīra pagaidu apraides atļauju, savukārt 2009. gada oktobrī priekš Ukrainas televīzijas skatītājiem tika izveidota atsevišķa RTR Planeta versija.
2010. gada 13. maijā Krievijas ārlietu ministrs Sergejs Lavrovs apgalvoja, ka Ukrainā ir atcelti diskriminējoši, politiski motivēti, ideoloģiski un pretkrieviski lēmumi, kas tika pieņemti, kad Juščenko bija prezidents.
Politika
Divās prezidenta vēlēšanās, 1994. un 2004. gadā, valodu loma Ukrainā bija svarīgs vēlēšanu jautājums. 1994. gadā galvenais opozīcijas kandidāts Leonīds Kučma, cenšoties paplašināt savu politisko atbalstu, pauda atbalstu idejai par krievu kā otro valsts valodu, kā arī solīja uzlabot savas zināšanas ukraiņu valodā. Papildus stagnējošajai ekonomikai valodas problēma, iespējams, veicināja Kučmas uzvaru vēlēšanās; bet, lai gan viņa ukrainiskās prasmes ievērojami uzlabojās, Kučma neturēja savu solījumu, ka viņa prezidentūras desmit gadu laikā krievu valoda kļūs par valsts valodu.
2004. gadā Viktora Janukoviča (Reģionu partijas vadītāja) priekšvēlēšanu solījums atzīt krievu valodu kā otro oficiālo valodu varēja arī palielināt viņa bāzi, bet kampaņas laikā to atspēkoja pretinieks (Viktors Juščenko), kurš norādīja, ka Janukovičs jau varēja veikt pasākumus šīs pārmaiņas tai laikā, kad viņš bija Ukrainas premjerministrs, ja tās būtu bijušas viņa prioritāte. Savas kampaņas laikā Juščenko uzsvēra, ka viņa iztēlošana par krievu skolu slēgšanas aizstāvi, ko bieži veica viņa pretinieki, ir pilnīgi nepamatota un izteica viedokli, ka skolu valodas, tāpat kā baznīcu, jautājums ir jāatstāj vietējām kopienām. Tomēr Juščenko prezidentūras laikā turpinājās izglītības iestāžu pāriešana no krievu valodas uz ukraiņu. 2006. gada parlamenta vēlēšanās krievu valodas statusa jautājumu Ukrainā atkal pacēla opozīcijas partijas. Vadošā opozīcijas partija, Reģionu partija, apsolīja ieviest divas oficiālās valodas — krievu un ukraiņu — valsts un reģionālajā līmenī. Valsts līmenī šādas izmaiņas prasa grozīt Ukrainas Konstitūcijas 10. pantu, ko partija arī cerēja panākt. Pirms vēlēšanām Harkivā un pēc vēlēšanām citos dienvidaustrumu reģionos, piemēram, Doneckā, Dņepropetrovskā, Luhanskā, Mikolajivā un Krimā jaunievēlētās vietējās padomes, kurās uzvarēja Reģionu partija (un nelielas tās atbalsta partijas), krievu valodu pasludināja par reģionālo valodu, atsaucoties uz Eiropas Reģionālo vai minoritāšu valodu hartu, ko Ukraina ratificēja 2003. gadā. Centrālā valdība apstrīdēja šādas vietējo pašvaldību darbības, apgalvojot, ka tās pārkāpa savas pilnvaras. Dņepropetrovskā tiesa neatzina pilsētas domes rīkojumu par krievu valodas kā reģionālās valodas ieviešanu, bet juridiskā cīņa par krievu valodas vietējo statusu turpinājās.
Pauls Lotsijs
Pauluss "Pauls" Jans Lotsijs (nl; dzimis, miris ) bija nīderlandiešu airētājs, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Ukrainizācija
Politika
2010. gada Ukrainas prezidenta vēlēšanu kampaņas laikā Janukovičs paziņoja, ka, ja viņš tiks ievēlēts par prezidentu, tad darīs visu, lai krievu valodu padarītu par otro valsts valodu Ukrainā, bet intervijā ar "Kommersant" vēlāk viņš norādīja, ka krievu valodas statuss Ukrainā "ir pārāk politizēts" un teica, ka, ja viņu ievēlēs par prezidentu 2010. gadā, viņam būs "reāla iespēja pieņemt likumu par valodām, kas īsteno Eiropas reģionālo valodu hartas prasības". Viņš norādīja, ka šim likumam Ukrainas parlamentā būs vajadzīgas 226 balsis (50% balsu, nevis 75% balsu, kas vajadzīgas, lai mainītu Ukrainas konstitūciju). Pēc viņa 2010. gada ievēlēšanas prezidenta Janukoviča paziņojumā (2010. gada 9. martā) bija lasāms, ka "Ukraina turpinās atbalstīt ukraiņu valodu kā tās vienīgo valsts valodu".
Pauls Lotsijs
1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs Lotsijs startēja stūrmaņa četrinieku airēšanas disciplīnā. Viņš bija viens no Nīderlandes komandas  	Minerva Amsterdam dalībniekiem. Komanda šajā disciplīnā izcīnīja sudraba medaļu startējot otrajā fināla braucienā. Šajā disciplīnā viņš startēja kopā ar brāli, Gērtu.
Albānijas Nacionālā bibliotēka
Albānijas Nacionālā bibliotēka (sq) ir Albānijas nacionālā bibliotēka, kuras galvenā mītne atrodas galvaspilsētā Tirānā. Bibliotēka ir viena no mazākajām nacionālajām bibliotēkām Eiropā.
Ukrainizācija
Tiesas
Saskaņā ar Ukrainā 2005. gadā pieņemtajiem likumiem par civilo un administratīvo procedūru, visi Ukrainas tiesvedības procesi ir jāveic ukrainiski. Tomēr tas neierobežo citu valodu lietošanu, jo likums garantē tulkošanas pakalpojumus jebkurai valodai, kuru vēlas pilsonis, atbildētājs vai liecinieks.
Albānijas Nacionālā bibliotēka
Vēsture
Bibliotēka tika dibināta 1920. gadā un atklāta 1922. gada 10. decembrī, kad tikai ap 20% albāņu prata lasīt un rakstīt. Līdz tam valstī bija tikai privātās un reliģisko iestāžu grāmatu kolekcijas. Pēc Otrā pasaules kara un staļiniska režīma nodibināšanās bibliotēkas fondi strauji paplašinājās privātpersonu kolekciju konfiskāciju dēļ un kļuva nepieciešamas lielākas telpas. Sākotnēji bija plānots būvēt jaunu bibliotēku krievu nacionālajā stilā un toreizējais PSRS līderis Ņikita Hruščovs pat ielika tai pamatakmeni, taču drīz sekoja politiska sastrīdēšanās un tika uzbūvēta pavisam citāda stila ēka. Uz pašreizējo vietu jaunuzceltās Kultūras pils dienvidu spārnā bibliotēka pārcēlās 1966. gadā. Pēc komunistiskā režīma gala vēl pārdesmit gadu nepietiekamās energoapgādes dēļ Tirānā bieži tika neplānoti atslēgta elektrība, kas nopietni apgrūtināja bibliotēkas darbu.
Ukrainizācija
Svētku dienu izmaiņas
Kopš 2014. gada prezidents Petro Porošenko apgalvoja, ka viņš veic „vēsturiskā un politiskā kalendāra ukrainizāciju — Padomju Krievijas mums uzspiestā modeļa aizvietošanu”. Tas ir novedis pie militāro svētku pārvietošanas uz jauniem datumiem un Ukrainas aizstāvja dienas izveides.
Albānijas Nacionālā bibliotēka
Funkcijas
Albānijas Nacionālā bibliotēka (ANB) ir galvenā valsts kultūras iestāde un vecākā bibliotēka Albānijā. ANB aizņem divas ēkas galvaspilsētā Tirānā, ir organizēta un darbojas Tūrisma, kultūras, jaunatnes un sporta ministrijas pakļautībā. ANB strādā kā nacionālā mantojuma uzturētāja, vācot, apstrādājot, atjaunojot, saglabājot un padarot pieejamu sabiedrībai albāņu tautas rakstisko kultūras mantojumu. Valsts līmenī tā organizē bibliotēku izglītību un profesionālo tālākizglītību, un tā ir studiju pētniecības centrs bibliotēku jomā, veic kataloģizāciju publikāciju centrā, nacionālajā ISBN aģentūrā un ir vienīgais speciālo kolekciju saglabāšanas un restaurācijas centrs. Tās arhīvā ietilpst vairāk kā miljons grāmatu, periodisko izdevumu, karšu, atlantu, mikrofilmu un citu bibliotēkas materiāli. Īpašās kolekcijas ir nozīmīgas gan valsts, gan Eiropas kultūrai. Bibliotēka ir atvērta 72 stundas nedēļā ikvienam, kas vecāks par 16 gadiem. Lietotāji var aizņemties bibliotēkas materiālus vai izmantot tos lasītavās. Bibliotēkas tīmekļa vietne ļauj lietotājiem meklēt katalogos, kā arī saņemt citus pakalpojumus, piemēram, veidojamās digitālās kolekcijas. ANB organizē izstādes, grāmatu akcijas, konferences utt. ANB kā likumīga uzglabātāja iestāde publicē Nacionālo bibliogrāfiju. Nacionālajam bibliotēku tīklam tā publicē zinātnes un kultūras pārskatu, mācību grāmatas, profesionālās rokasgrāmatas un instrukcijas. Daļa bibliotēkas vērtīgāko materiālu tiek glabāta Nacionālajā arhīvā.
Ukrainizācija
Svētku dienu izmaiņas
2017. tika atcelta padomjlaika svētku diena 2. maijā, toties tagad Ziemassvētkus svin rietumu kristietības datumā 25. decembrī. (1. maijs palika Ukrainas svētku diena, lai gan 2017. gadā tā tika pārdēvēta no "Starptautiskās strādnieku solidaritātes dienas" uz "Darba dienu" ).
Aleksotas seņūnija
Aleksotas seņunijā dzimuši brāļi, matemātiķis Hermanis Minkovskis (Hermann Minkowski, 1864—1909) un ārsts Oskars Minkovskis (Oskar Minkowski, 1858—1931).
Gada sūna Latvijā
Gada sūna ir viens no ikgadējiem Latvijas dabas simboliem, kuru kopš 2016. gada izvēlas Latvijas Botāniķu biedrība. Latvijā ir vairāk nekā 500 sūnu sugas, kas atšķiras gan pēc izskata, gan augšanas apstākļiem. Izvirzot gada sūnu, Botāniķu biedrība iepazīstina ar interesantiem un maz pazīstamiem organismiem, aicina cilvēkus būt vērīgiem un atbildīgiem par dabas daudzveidības saglabāšanu. Apkopojot informāciju par veiktajiem novērojumiem, sūnu speciālisti var spriest par pētīto sugu izplatību un augšanas apstākļiem. Reto sugu atradnes liecina par dzīvotnes kvalitāti, ne tikai sūnām, bet arī citiem organismiem.
Johanness Tervogts
Johanness Hesters Lambertuss Tervogts (nl; dzimis, miris ) bija nīderlandiešu airētājs, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs Tervogts startēja stūrmaņa četrinieku airēšanas disciplīnā. Viņš bija viens no Nīderlandes komandas  	Minerva Amsterdam dalībniekiem. Komanda šajā disciplīnā izcīnīja sudraba medaļu startējot otrajā fināla braucienā.
FM Ateitis
Futbola skola "Ateitis" (lt) ir Lietuvas futbola komanda (futbola skola), kuras bāzes vieta ir Viļņa. Skola dibināta 2007. gadā.
Kevins Lankinens
Kevins Lankinens (fi, dzimis ) ir somu hokejists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Pašlaik (2021) Lankinens pārstāv NHL komandu Chicago "Blackhawks".
Karjera
Lankinens karjeru sāka Helsinku hokeja komandā HIFK, kur spēlēja četras sezonas. 2018. gadā pievienojās NHL komandai Čikāgas "Blackhawks", bet sezonu aizvadīja AHL komandā Rokfordas "IceHogs".
Somijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2019. gada Pasaules čempionātā, kur izcīnīja zelta medaļu.
Harri Pesonens
Harri Pesonens (fi, dzimis ) ir somu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2020) Pesonens pārstāv KHL komandu Magņitogorskas "Metallurg".
Karjera
Pesonens savu karjeru sāka Somijas hokeja līgas komandā Jiveskiles JYP. 2012. gadā pievienojās NHL komandai Ņūdžersijas "Devils", bet pārsvarā spēlēja AHL komandā Olbani "Devils". NHL Pesonens ir aizvadījis četras spēles. 2014. gadā Pesonens pievienojās NLA komandai Lausanne HC, kur pavadīja četras sezonas, savukārt no 2018. līdz 2020. gadam spēlēja Langnavas "Tigers" rindās.
Somijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2019. gada Pasaules čempionātā, kur izcīnīja zelta medaļu.
Gajāna olimpiskajās spēlēs
Gajāna olimpiskajās spēlēs pirmo reizi piedalījās 1948. gadā, kad vasaras olimpiskās spēles notika Londonā. Kopš tā laika ir piedalījusies gandrīz visās vasaras olimpiskajās spēlēs, izņemot 1976. gada Monreālas spēles, kad tās boikotēja. No 1948. līdz 1964. gadam Gajāna olimpiskajās spēlēs piedalījās ar nosaukumu Britu Gviāna (GUY/GUA/GUI). Gajāna līdz šim vēl nav piedalījusies nevienās ziemas olimpiskajās spēlēs.
Līdz šim Gajāna olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi tikai vienu olimpisko medaļu. 1980. gada Maskavas spēlēs bokseris Maikls Entonijs, svaru kategorijā līdz 54 kilogramiem izcīnīja bronzas medaļu.
Medaļu tabulas
Skatīt arī: olimpisko medaļu skaits pēc valsts
Velta Staltmane
Velta Marija Staltmane (1926—2010) bija latviešu valodniece, filoloģijas zinātņu LZA goda doktore (1993), latviešu personvārdu pētniece.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1926. gada 9. septembrī Salienas pagastā Sēlijā Ernesta Staltmaņa ģimenē. Mācījās Daugavpils 1. ģimnāzijā. Studēja Latvijas Valsts universitātes Filoloģijas fakultātē (1947—1952), līdztekus strādāja par laboranti LZA Valodas un literatūras institūtā. Pēc studiju beigām Staltmani norīkoja darbā par skolotāju Rēzeknes Zooveterinārajā tehnikumā, bet jau pēc gada viņai izdevās iestāties aspirantūrā PSRS Zinātņu akadēmijas Valodniecības institūtā un 1958. gadā aizstāvēt filoloģijas zinātņu kandidāta disertāciju "Darbības vārda veids mūsdienu latviešu literārajā valodā" (ru). Pēc aspirantūras beigšanas atgriezās dzimtenē un strādāja LZA Valodas un literatūras institūtā, bija viena no Latviešu literārās vārdnīcas sastādītājām. Nodarbojās ar latviešu vietvārdu un personvārdu latviskošanas problēmām krievu valodā (līdz tam vēl tika lietotas Krievijas impērijas laika pareizrakstības formas kā Эндзелин, Ян, Виндава, Двинск u.c.).
Pēc laulībām ar inženieru Anatoliju Sošinski 1961. gadā pārcēlās uz dzīvi Maskavā. Strādāja Ģeodēzijas, Aerofotogrāfēšanas un Kartogrāfijas centrālā zinātniski pētnieciskā institūta Transkripcijas nodaļā (1961—1962), pēc tam PSRS ZA Krievu valodas institūta Runas kultūras sektorā, līdztekus darbojās šī institūta Ortogrāfijas komisijā. Viņa izstrādāja "Instrukciju Latvijas PSR ģeogrāfisko nosaukumu pārnesei kartēs" (1966) un piedalījās PSRS ģeogrāfisko nosaukumu vārdnīcas veidošanā un izveidoja "Latvijas PSR ģeogrāfisko nosaukumu vārdnīcu" (1967). Vēlāk strādāja PSRS ZA Valodniecības institūta Strukturālās un lietišķās lingvistikas sektora Onomastisko pētījumu grupā.
Martina Kinca
Martina Kinca (de; dzimusi ) ir austriešu brīvā stila cīkstone, Pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Rīgas Ziemeļu rajonā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Rīgas Ziemeļu rajonā.
Martina Kinca
Biogrāfija
Pēc Cirlas vidusskolas beigšanas Martina Kinca apmeklēja sacīkšu sportistu biznesa skolu Insbrukā, kuru absolvēja 2013. gadā. Viņa ir Incingas cīņas sporta kluba biedre un kopš 2009. gada piedalās sacensībās. 2017. gada jūnijā viņa tika stādīta priekšā kā Iekšlietu ministrijas TOP sportiste, un 2017. gada septembrī uzsāka policijas pamatapmācības.
Bigoss
Bigoss (pl, ) jeb mednieku sautējums ir poļu ēdiens — gaļas un kāpostu sautējums. Ēdiens ir izplatīts arī lietuviešu, baltkrievu un ukraiņu virtuvēs. Latviski dēvē arī par sautētiem kāpostiem poļu gaumē. Lai iegūtu bigosu, cūkgaļu, kāpostus, lokus, gurķus sautē nevis ūdenī, bet gan kvasā. Divas trešdaļas no ēdiena veido kāposti.
Martina Kinca
Biogrāfija
2018. gada maija sākumā 2018.gada Eiropas čempionātā svara kategorijā līdz 68 kg cīņā par trešo vietu Martina uzvarēja lietuvieti Danuti Domikaitīti un ieguva bronzas medaļu. 2018.gada Pasaules čempionātā Budapeštā 2018. gada 24. oktobrī viņa pārspēja Ēģiptes cīkstoni Samaru Hamzu un ieguva bronzu svara kategorijā līdz 72 kg. Tādējādi viņa ieguva Austrijai pirmo Pasaules cīņas sporta čempionāta medaļu kopš Nikolas Hartmanes zelta medaļas 2000. gadā.
2019. gada aprīlī Martina izcīnīja sudraba medaļu svara klasē līdz 76 kilogramiem 2019. gada Eiropas cīņas sporta čempionātā Bukarestē. Finālā viņu zaudēja Turcijas cīkstonei Jaseminai Adarai. Ar iekļūšanu finālā viņa ieguva ceļa zīmi uz Eiropas spēlēm 2019. gada jūnijā Minskā.
FK Panerys (2017)
FK "Panerys" ir Lietuvas futbola komanda, kuras bāzes vieta ir Viļņa. Komanda dibināta 2017. gadā.
Aizkaukāza Sejms
Aizkaukāza Sejms bija likumdošanas orgāns ko veidoja boļševiku likvidētās Krievijas Satversmes sapulces Aizkaukāza guberņu deputāti. Pastāvēja 1918. gada pavasarī un pieņēma lēmumu par Aizkaukāza atdalīšanos no Padomju Krievijas. Sejma priekšsēdis — gruzīnu sociāldemokrāts Nikolajs Čheidze.
Pēc tam kad 1918. gada 5. janvārī boļševiki Satversmes sapulci padzina jau pēc pirmās sēdes, 1918. gada 12. janvārī Aizkaukāza Komisariāts pieņēma lēmumu izveidot vietējo likumdošanas orgānu, kas sanāca 10. februārī. Lielākās partijas bija mērenie gruzīnu, armēņu un musulmaņu (azerbaidžāņu) sociāldemokrāti un nacionālisti. Boļševiki atteicās piedalīties Sejma darbībā. 26. martā Sejms pieņēma Komisariāta demisiju un izveidoja Aizkaukāza Pagaidu valdību. 1918. gada 22. aprīlī Sejms pasludināja Aizkaukāza Demokrātiskās Federatīvās Republikas izveidošanu.
Miera sarunas
Galvenā ārpolitikas prioritāte bija Osmaņu impērijas uzbrukums, ko tā sāka laužot Erzindžanas pamieru. Armēņi, pret kuriem osmaņi vērsa armēņu genocīdu, aizstāvēja ideju par Aizkaukāza autonomiju Krievijas sastāvā, kas nodrošinātu armēņu zemju aizsardzību, un osmaņu pakļauto Rietumarmēnijas zemju autonomiju. Gruzīni un musulmaņi aizstāvēja pilnīgu neatkarību un miera slēgšanu 1914. gada robežās, kas nozīmētu daļēju atteikšanos no armēņu teritorijām.
Vēl pirms Brestļitovskas miera sarunu sākuma notika Vācijas un Ukrainas Centrālās Radas sarunas par Ukrainas neatkarības atzīšanu. Padomju valdības pārstāvis Trockis atzina Ukrainas delegāciju par neatkarīgiem sarunu dalībniekiem. Ņemot vērā šo piemēru, 14. janvārī Osmaņu impērija piedāvāja Aizkaukāza Komisariātam sākt tiešas miera sarunas. Aizkaukāziešiem arī piedāvāja nosūtīt savu atsevišķo delegāciju uz Brestļitovskas sarunām. Kamēr Komisariāts vilcinājās ar atbildi, osmaņi gatavojās uzbrukumam. Šajā laikā Krievijas Kaukāza armija beidza pastāvēt, to aizvietoja gruzīnu un armēņu zemessardzes vienības. Kad Trockis pameta Brestļitovskas miera sarunas, Vācija un osmaņi uzsāka uzbrukumu Krievijai.
12. martā sākās Trabzonas miera konference. Sejma delegācija uzstāja uz 1914. gada robežām un armēņu autonomiju Rietumarmēnijā. Osmaņi pieprasīja robežas, ko tiem Brestļitovskas miera līgumā bija atdevuši boļševiki — Karsas, Ardahanas un Batumi apgabalus, kas bija zaudēti 19.gs. Gruzīnu un armēņu delegātiem tas bija nepieņemami, kamēr musulmaņu (azerbaidžāņu) delegāti, kas bija radniecīgi turkiem, bija gatavi apmierināt osmaņu prasības. Aizkaukāza Sejma vairākums 13. aprīlī nobalsoja par kara pieteikšanu osmaņiem un atsauca miera sarunu delegāciju. Osmaņi ieņēma Batumi, bet tika apstādināti pie Karsas. 22. aprīlī tika noslēgts pamiers un atsāktas sarunas. Lai sarunas notiktu starp divām valstīm, osmaņi Sejmam pieprasīja Aizkaukāzu pasludināt par neatkarīgu valsti un 22. aprīlī tika pasludināta Aizkaukāza Demokrātiskās Federatīvās Republikas izveidošana. 11. maijā Batumi sākās miera sarunas, kas noslēdzās 4. jūnijā ar Batumi miera līguma noslēgšanu.
Sadalīšanās
Aizkaukāza Sejms 26. maijā tikās, lai uzklausītu ziņojumu par Batumi miera sarunu neveiksmīgo gaitu. Sociāldemokrāts Iraklijs Cereteli garā runā demonstrēja etniski sašķeltās republikas dzīvotnespēju. Viņš nosodīja musulmaņus par sadarbību ar osmaņiem. Viņš norādīja, ka tikai gruzīnu zemes — Tbilisi un Kutaisi guberņas vēl nav okupētas, vai nesadarbojas ar iebrucējiem, tāpēc to glābiņš var būt tikai nesakarība. Citi deputāti nosodīja gruzīnu lēmumu atšķelties un pamest armēņus vienus. Debašu noslēgumā ap trijiem pēcpusdienā Sejms pieņēma savu pēdējo rezolūciju: "Kara un miera jautājumu dēļ radās pamatīgas atšķirības starp ļaudīm, kas radīja Aizkaukāza Republiku, un tā kā kļuva neiespējami izveidot vienu ietekmīgu balsi, kas runātu visa Aizkaukāza vārdā, Sejms apstiprina Aizkaukāza pastāvēšanas beigas un noliek savas pilnvaras." Sejma priekšsēdētājs Čheidze par federācijas pastāvēšanas beigām informēja astoņpadsmit valstu valdības.
Trim galvenajām etniskajām grupām piederošie deputāti izveidoja gruzīnu, armēņu un azerbaidžāņu priekšparlamentus. Jau 26. maija pēcpusdienā gruzīnu deputāti pasludināja Gruzijas Demokrātiskās Republikas neatkarību. 27. maijā Sejma musulmaņu deputāti izveidoja Musulmaņu Nacionālo Padomi, kas, ņemot vērā Federācijas sabrukumu, 28. maijā paziņoja par Azerbaidžānas Demokrātiskās Republikas izveidošanu. 30. maijā Armēņu Nacionāla Padome, kas atradās Tbilisi, pasludināja sevi par augstākās varas nesēju armēņu zemēs ar atpakaļejošu datumu, 28. maiju, tā iesākot Armēnijas Pirmās republikas pastāvēšanu.
Tumšie gadsimti
Tumšie gadsimti, Homēra aprakstīto notikumu laiks ir periods senās Grieķijas vēsturē no 11. līdz 9. gadsimtam pr.Kr. (reizēm tiek pagarināts līdz 8. gadsimta pr.Kr. vidum), kas sākās pēc doriešu iebrukuma un Mikēnu civilizācijas norietu un beidzās ar grieķu pilsētu uzplaukuma sākumu, kas tiek dēvēts par arhaisko periodu.
Par šo periodu ir maz ziņu. Tas tiek raksturots ar kultūras pagrimumu un rakstības zudumu. Notiek Mikēnu civilizācijas galīgs sabrukums un ģints kopienas atdzimšana un dominance. Tajā pat laikā tumšos gadsimtus raksturo zināms tehnoloģisks progress, īpaši dzelzs kausēšanas un apstrādes apgūšanas jomā, bet sociālo attiecību attīstība noveda pie sabiedrības transformēšanās agrīnā šķiru iekārtā, veidojot unikālas pirmspolisu sabiedriskās struktūras, liekot pamatu nākamajam progresam. Tumšo gadsimtu pēdējā periodā ap 900-700. gadiem pr.Kr. grieķu mākslā izplatās ģeometriskais stils.
Tumšo gadsimtu periodu sauc arī par "Homērisko" tādēļ, ka leģendārā dzejnieka Homēra darbi "Iliāda" un "Odiseja" ir galvenie rakstu avoti par šo periodu.
Tumšie gadsimti klasisko grieķu skatījumā
Senie klasiskā perioda grieķi šo laiku arī uzskatīja par sava veida pārejas laiku. Saskaņā ar Parosas hronoloģisko tabulu, tieši tajā laikā notika daudzi mītos aprakstītie notikumi. Piemēram, Tēzejs nokāva Mīnotauru un dibināja Istmijas spēles 1260. gadā. pr.Kr., bet Orests nosita savu māti 1202. gadā pr.Kr. Šī tabula attiecina Homēra daiļrades uzplaukumu uz 930. gadiem pr.Kr.
Jūrasvēdzele
Jūrasvēdzele jeb četrtaustekļu jūrasvēdzele (Enchelyopus cimbrius) ir vēdzeļu dzimtas (Lotidae) zivju suga, kas ir vienīgā suga četrtaustekļu jūrasvēdzeļu ģintī (Enchelyopus). Tās gaļa ir ēdama un ir garšīga, taču mazā skaita dēļ zveja nav izdevīga. Jūrasvēdzele ir mencu barības objekts.
Izplatība
Jūrasvēdzele sastopama Atlantijas okeāna ziemeļdaļā. Okeāna rietumdaļā tā mājo no Meksikas līča ziemeļiem līdz Ņūfaundlendai un Grenlandes rietumiem. Okeāna austrumdaļā — Eiropas piekrastēs no Biskajas līča līdz Islandei un Barenca jūras rietumdaļai. Izolēta populācija mājo arī pie Baltā raga pussalas Mauritānijā un retos gadījumos to var novērot Tālajos Austrumos.
Baltijas jūrā
Baltijas jūrā jūrasvēdzele mājo jūras rietumdaļā līdz Somu līča rietumdaļai un Botnijas līcim. Pie Latvijas sastopama rietumu piekrastēs. Jūrasvēdzele galvenokārt uzturas jūras centrālajā daļā, īpaši pavasarī, uz dūņainām gruntīm dziļāk par 80—100 m. Vietām sastopama bieži.
Izskats
Jūrasvēdzele ir neliela vai vidēji liela zivs. Tās ķermeņa garums pieaugušiem īpatņiem parasti ir 15—30 cm. Lielākie īpatņi sasniedz 41 cm, bet Baltijas jūrā 36 cm.
Ķermenis iegarens ar divām muguras spurām un vienu anālo spuru. Pirmā muguras spura reducējusies līdz vienam garam staram. Aiz tā seklā rievā seko īsu, smalku pavedienveida staru rinda (apmēram 50). Otrā muguras spura gara (ar 45—53 stariem), tā gandrīz sasniedz astes spuru. Arī anālā spura gara (ar 39—43 stariem), tikai nedaudz īsāka kā muguras spura. Astes spura ovāla, noapaļota. Vēdera spuras īsas, noapaļotas ar 5—7 stariem. Galva neliela ar platu muti. Augšžoklis izbīdīts uz priekšu, strups. Jūrasvēdzelei ir 4 gari taustekļi: viens uz apakšžokļa, viens augšlūpas centrā un divi katrā pusē pie ārējās nāss malas. Sānu līnija ķermeņa priekšdaļā izliekta uz augšu.
Muguras krāsa no pelēkbrūnas līdz sarkanbrūnai, tumšu dzeltenzaļu olīvkrāsas toni ieskaitot, sāni pelēcīgi, vēders balts ar zilganpelēku nokrāsu un brūniem punktiņiem. Uz sāniem, otrās muguras spuras un anālās spuras var būt tumši plankumi.
Īpašības
Jūrasvēdzele ir bentiska jūras zivs. Sastopama 20—130 m dziļumā. Retos gadījumos to var novērot seklos piekrastes ūdeņos (īpaši ziemā). Galvenokārt uzturas uz dūņainām gruntīm, arī pie relatīvi zema ūdens piesātinājuma ar skābekli (līdz 1 ml/l). Tās uzvedība pētīta maz. Veic lokālas migrācijas krasta virzienā rudenī, no krasta atpakaļ uz jūru — pavasarī.
Vairošanās
Jūrasvēdzele nārsto jūras ieplakās (ne dziļāk par 140 m ) no marta līdz augustam. Ikri un kāpuri pelaģiski, brīvi peldoši. Auglība ap 500 000 ikru. To diametrs 0,66—0,98 mm. Ikri veiksmīgi attīstās, ja ūdens temperatūra ir 13—19 °C. Kad izšķiļas kāpuri, tie ir 2 mm gari, bet ātri sasniedz 10 mm garumu un tiem jau ir garā muguras spura. Kad jaunā jūrasvēdzele sasniedz 17—20 mm garumu, tai ir jau redzama pirmā muguras spura (garais stars), pēc kura sugu var jau identificēt.
Vairāku paraugu kropļojumnovērse
Vairāku paraugu kropļojumnovērse ir viena no metodēm, ko izmanto datorgrafikā, kā panākt pilna sižeta kropļojumnovērsi jeb full-scene anti-aliasing (FSAA). Izmantojot "Multisampling" (turpmāk - vairāku paraugu iegūšanu), katra pikseļa malas pikseļu paraugs tiek ņemts vairākas reizes. Katram iegūtajam paraugam, kurš tiek atlasīts, tiek piemērota neliela nobīde uz visām ekrāna koordinātām. Šī nobīde ir mazāka par faktisko pikseļu lielumu. Iegūstot vidējo vērtību no visiem šiem paraugiem, rezultāts ir vienmērīgāka krāsu pāreja malās. Atšķirībā no super-paraugu iegūšanas jeb supersampling (SSAA), kas var izraisīt to, ka tie paši pikseļi tiek attēloti vairākas reizes uz viena pikseļa, MSAA vada fragmentu programmu tikai vienu reizi pikselī. Tomēr ar MSAA tiek veikti vairāki dziļuma / trafaretu salīdzinājumi katram paraugam, viens katram no apakšparaugiem, kas dod ģeometrijas apakšpikseļu telpisko precizitāti un skaistas, izlīdzinātas malas daudzstūriem.
Definīcija
Termins MSAA parasti attiecas uz īpašu super-paraugu iegūšanas gadījumu. Sākotnējā pilna sižeta kropļojumnovērses (FSAA) īstenošana konceptuāli strādāja, vienkārši padarot sižetu ar augstāku izšķirtspēju un pēc tam samazinot izšķirtspēju. Lielākā daļa mūsdienu grafisko procesoru (GPU) ir spējīgi izmantot šādu kropļojumnovērses formu, taču tas pieprasa lielus resursus kā tekstūra, joslas platums un aizpildījuma biežums.
Saskaņā ar OpenGL "GL_ARB_multisample" specifikāciju, MSAA attiecas uz specifisku super-paraugu iegūšanas optimizāciju. Specifikācija nosaka, ka process, kurā tiek ģenerēts attēls, novērtē fragmentu programmu vienu reizi pikseļos, un tikai "patiesi" pārvērš dziļuma un trafaretu vērtības. Tas nav tas pats kā super-paraugu iegūšana, bet, izmantojot OpenGL 1.5 specifikāciju, definīcija tika atjaunināta, iekļaujot arī pilnībā super-paraugu iegūšanas ieviešanu.
Grafikas literatūrā kopumā vairāku paraugu iegūšana ir jebkurš īpašs "super-paraugu" gadījums, kad dažas galīgā attēla komponentes nav pilnībā sadalītas sīkākos apakšparaugos. Turpmāk uzskaitītie saraksti īpaši attiecas uz ARB_multisample definīciju.
Apraksts
Super-paraugu kropļojumnovērsē tiek iegūti vairāki paraugi no dažādām atrašanās vietām viena pikseļa ietvaros. Katrs paraugs tiek pilnībā renderēts un apvienots ar citiem paraugiem, iegūstot gala rezultāta pikseli, kurš tiek attēlots uz ekrāna. Skaitļošanas ziņā tas ir dārgs process, jo renderēšanas process ir jāatkārto katram iegūtajam paraugam. Tas ir arī neefektīvs process, jo kropļojumnovērse tiek ievērota tikai dažās attēla daļās, piemēram, objektu stūros attēlā, turpretim super-paraugu iegūšanā paraugi tiek iegūti katram atsevišķam pikselim.
Vairāku paraugu kropļojumnovērses gadījumā, ja kāda no vairāku paraugu atrašanās vietām ir pārklāta ar trijstūri, ir jāveic ēnu aprēķins šim trijstūrim. Tomēr šis aprēķins ir jāveic tikai vienreiz visam pikselim, neskatoties uz to, cik daudz paraugu iegūšanas vietas ir ietvertas. Ēnu aprēķina rezultāts tiek piemērots visām attiecīgajām paraugu atrašanās vietām.
Gadījumā, ja tikai viens trijstūris aptver katra parauga vietu viena pikseļa ietvaros, tiek veikts tikai viens ēnojuma aprēķins. Šis process skaitļošanas ziņā ir mazliet dārgāks (gūtais rezultāts ir tāds pats, kā attēlam bez kropļojumnovērses). Tas attiecas uz trijstūra centru, kur kropļojumnovērse nav problēma. (Attēlā esošo stūru noteikšana var samazināt skaitļošanas apmērus, samazinot MSAA aprēķinus uz tiem pikseļiem, kuru paraugi ietver vairākus trijstūrus, vai trijstūrus vairākos dziļumos.) Ekstrēmos gadījumos, kur katra parauga atrašanās vietu pārklāj cits trijstūris, tiek veikts atsevišķs ēnojuma aprēķins katram parauga atrašanās vietai, un rezultāti tiek apvienoti, lai iegūtu galīgo pikseli. Rezultāts un skaitļošanas daudzums ir ekvivalents ar super-paraugu metodes iegūto rezultātu.
Ēnojuma aprēķins nav vienīgā darbība, kas jāveic dotajam pikselim. Vairāku paraugu iegūšanas ieviešana var dažādi izdalīt arī citas operācijas, piemēram, redzamību dažādos paraugu ņemšanas līmeņos.
Alfa testēšana
Alfa testēšana ir tehnika, kas kopīga vecākām videospēlēm, ko izmanto, lai padarītu objektus caurspīdīgus, noraidot pikseļus no ierakstīšanas kadru buferī.
Ja caurspīdīga fragmenta alfa vērtība nav norādītajā diapazonā, tad pēc alfa testēšanas tas tiks izmests. Tā kā tas tiek veikts uz pikseļu pamata, attēls nesaņem vairāku paraugu iegūšanas priekšrocības (visi pikseļa paraugi tiek izmesti, pamatojoties uz alfa testu) šiem pikseļiem. Iegūtais attēls var saturēt robojumus gar caurspīdīgu objektu malām vai tekstūru vidū. Iegūtā attēla kvalitāte nebūs sliktāka, nekā attēlam bez kropļojumnovērses apstrādes. Caurspīdīgiem objektiem, kas modelēti, izmantojot alfa-testa tekstūras, arī būs robojumi veikto pārbaužu dēļ. Šo efektu var samazināt, renderējot objektus ar caurspīdīgām tekstūrām vairākas reizes, lai gan tas radītu lielu veiktspējas samazinājumu ainām ar daudziem caurspīdīgiem objektiem.
Robojumi
Tā kā vairāku paraugu iegūšana aprēķina tekstūras tikai vienu reizi katram pikselim, robojumi un citi artefakti joprojām būs redzami iekšpusē renderētajos daudzstūros, kur fragmenta ēnotāja izvade satur augstas frekvences sastāvdaļas.
Veiktspēja
Lai gan MSAA nav tik intensīva kā SSAA, tā joprojām ir vairākas reizes intensīvāka nekā pēcapstrādes kropļojumnovērses metodes, piemēram, FXAA, SMAA un MLAA. Šie paņēmieni kopumā neietekmē darbības rezultātus, bet cieš no precizitātes problēmām. Daudzi no šiem paņēmieniem sāk arī ietvert pagaidu kropļojumnovērses metodes (SMAA T2x, TAA) algoritmu, kas vēl vairāk uzlabo kropļojumnovērsi kustībā (datorspēlēs).
Kvalitāte
Salīdzinot ar super-paraugu iegūšanu, vairāku paraugu kropļojumnovērse var nodrošināt līdzīgu kvalitāti ar augstāku veiktspēju vai labāku attēla kvalitāti pie vienādas veiktspējas. Vēl labākus rezultātus var sasniegt, izmantojot rotētas režģa apakšpikseļu maskas. Papildu joslas platums, kas ir nepieciešams vairāku paraugu iegūšanai, ir samērā zems, ja ir pieejama Z-ass un krāsu kompresija.
FK TERA
FK "TERA" ir Lietuvas futbola komanda, kuras bāzes vieta ir Viļņa.
Jūlija Maka
Jūlija Maka (el; dzimusi ) ir Grieķijas starptautiskā meistare šahā (2002).
Biogrāfija
Divus gadus pēc kārtas uzvarējusi Grieķijas junioru šaha čempionātā U20 meiteņu vecuma grupā (2002, 2003). 2003. gadā Pasaules junioru šaha čempionātā U20 meiteņu vecuma grupā izcīnījusi sudraba medaļu.
Grieķijas sieviešu šaha čempionātos četras reizes izcīnījusi bronzas medaļas (2001, 2004, 2005, 2017),   bet 2018. gadā uzvarējusi Grieķijas sieviešu šaha čempionātā.
Pārstāvējusi Grieķijas komandu Eiropas komandu šaha čempionātos, kuros piedalījusies 2 reizes (2007, 2017).
Par panākumiem turnīros FIDE 2002. gadā Jūlijai Makai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. 2016. gadā kļuvusi par FIDE treneri.
Brīnums
"Brīnums" (en) ir 2017. gada drāma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Stīvens Čboskis. Galvenās lomas atveido Džūlija Robertsa, Ouens Vilsons, Džeikobs Tremblijs, Mendija Patinkina un Davīds Digss. Filmas pirmizrāde notika Losandželosā.
Filma tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākais grims un matu sakārtojums".
Filmas galvenais varonis ir Augusts Pulmans, zēns ar Trīčera-Kolinsa sindromu, kurš apmeklē 5. klasi un cenšas iejusties starp klasesbiedriem.
Jevgeņijs Kļimovs
Kļimovs ir piedalījies divās ziemas olimpiskajās spēlēs, 2014. gadā startējot ziemeļu divcīņā, sasniedzot 45. vietu sacensībās uz normālā kalna (pēc 3. vietas tramplīnlēkšanas daļā), kā arī 9. vietu komandu sacensībās. 2015. gada pievērsās tramplīnlēkšanai, 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs iegūstot 30. vietu sacensībās uz normālā kalna, 26. vietu sacenībās un lielā kalna un 7. vietu komandu sacensībās. Kļimovs ir piedalījies arī piecos pasaules čempionātos, vienā ziemeļu divcīņā, četros tramplīnlēkšanā, labākais individuālais sasniegums ir 18. vieta 2019. gada sacensībās uz lielā kalna.
Karš par Pērtiķu planētu
"Karš par Pērtiķu planētu" (en) ir 2017. gada zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Mets Rīvss. Galvenās lomas atveido Endijs Serkiss, Vudijs Harelsons un Stīvs Zāns. Filmas pirmizrāde notika Manhatanā. Filma ir turpinājums 2011. gada filmai "Pērtiķu planētas sākotne" un 2014. gada filmai "Pērtiķu planētas atmoda".
Filma tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākie vizuālie efekti".
Pēc tam, kad pērtiķi cieš neiedomājamus zaudējumus, Cēzars cīnās ar saviem tumšākajiem instinktiem, kā arī sāk savu noslēpumaino misiju, lai atriebtu savu rasi.
Kamila de Serū
Kamila de Serū (fr; dzimusi ) ir Šveices FIDE meistare šahā (2012).
Biogrāfija
Piecas reizes uzvarējusi Šveices jauniešu šaha čempionātā dažādās meiteņu vecuma grupās: U12 (2005, 2006) un U16 (2007, 2008, 2009). Šveices sieviešu šaha čempionātos divas reizes bijusi otrā (2010, 2014), bet vienu reizi trešā (2011).
2017. gadā aprīlī Rīgā piedalījusies Eiropas individuālajā šaha čempionātā sievietēm.
Pārstāvējusi Šveici Pasaules šaha olimpiādēs:
Pārstāvējusi Šveici Eiropas komandu sieviešu šaha čempionātos:
Viktorija un Abduls
"Viktorija un Abduls" (en) ir 2017. gada Apvienotās Karalistes biogrāfiska drāma, kuras režisors ir Stīvens Frīrss. Galvenās lomas atveido Džūdija Denča, Ali Fazals, Edijs Izards, Adīls Ahtars, Pols Higinss un Maikls Gembons. Filmas pirmizrāde notika Venēcijas kinofestivālā.
Filmu nominēja 90. Kinoakadēmijas balvai divās kategorijās: "Labākais grims un matu sakārtojums" un "Labākie kostīmi".
Filma balstīta uz tāda paša nosaukuma Šrabani Basu grāmatu, un stāsta par attiecībām starp karalieni Viktoriju un viņas indiešu kalpu Abdulu.
Kosmos-2534
Kosmos-2534 (Космос-2534) ir Krievijas GLONASS globālās navigācijas sistēmas GLONASS-M sērijas pavadonis. Tas orbītā palaists 2019. gada maijā. GLONASS zemes vadības kompleksa numurs 758. Kosmos-2534 tika izvietots Glonass sistēmas otrajā orbitālajā plaknē, punktā Nr. 12.
Kosmos-2534 tika palaists 06:23 UTC ar nesējraķeti Sojuz-2.1b / Fregat no Pļeseckas kosmodroma. Aptuveni 10 sekundes pēc starta raķetē iespēra zibens (augšējās daļas plūsmvirzī un trešajā pakāpē), bet tas neietekmēja raķeti un kosmisko aparātu.
2019. gada 22. jūnijā GLONASS № 758 tika nodots ekspluatācijā.
Kosmos-2530
Kosmos-2530 (Космос-2530) ir Krievijas militārais sakaru pavadonis. Tas orbītā tika palaists 2018. gada novembrī. Domājams, kosmiskais aparāts ir Strela-3M (Rodnik-S) sērijas pavadonis.
Kosmos-2531
Kosmos-2531 (Космос-2531) ir Krievijas militārais sakaru pavadonis. Tas orbītā tika palaists 2018. gada novembrī. Domājams, kosmiskais aparāts ir Strela-3M (Rodnik-S) sērijas pavadonis.
Taišaņa
Taišaņa (zh; Tàishān Zhàn) ir Ķīnas iekškontinentālā vasaras polārstacija Austrumantarktīdā. Izvietota Princeses Elizabetes Zemē 2621 m vjl, traversā starp piekrastē izvietoto Džunšaņas staciju (522 km) un uz Arga leduskupola izbūvēto Kuņluņas staciju (600 km). Nosaukta par godu vienam no ķīniešu svētajiem kalniem Taišaņam Šaņdunas provincē.
Stacija atklāta 2014. gada 8. februārī un paredzēta pētījumiem ģeoloģijā, ģeomagnētismā un atmosfēras izpētei. Stacijas galvenās ēkas kopējā platība ir 410 m² un tā var izmitināt 20 cilvēkus.
Kosmos-2531
Kosmos-2531 tika palaists 02:27 UTC ar nesējraķeti Rokot-KM no Pļeseckas kosmodroma. Kopā ar to palaisti analoģiski pavadoņi Kosmos-2530 un Kosmos-2532 un vēl kāds objekts.
Skaistule un briesmonis (2017. gada filma)
"Skaistule un briesmonis" (en) ir 2017. gada romantiska fantāzijas filma, kuras režisors ir Bils Kondons. Galvenās lomas atveido Emma Votsone, Dens Stīvenss, Lūks Evanss, Kevins Klains un Jūens Makgregors. Filmas pirmizrāde notika Londonā.
Filma tika nominēta divām Amerikas Kinoakadēmijas balvām: "Labākais mākslinieka darbs" un "Labākie kostīmi". Šī ir 18. visu laiku ienesīgākā filma.