cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ernests Grīnbergs
Biogrāfija
Beidzis Tukuma pilsētas skolu un kā eksternis Aleksandra ģimnāziju Rīgā. Juridisko izglītību ieguvis no 1907. līdz 1911. gadam mācoties Maskavas Universitātē. No 1912. līdz 1916. gadam bijis advokāta palīgs Rīgā. Kara beigu posmā evakuējies uz Petrogradu. 1916. — 1917. gadā strādājis par pasta un telegrāfa pārvaldes juriskonsultu, 1917. — 1918. gadā par miertiesnesi Carskoje Selo. 1918. gada vidū atgriezies Rīgā. 1818. gada 5. decembrī iecelts par Rīgas Apgabaltiesas prokurora vietas izpildītāju. Šo dienu uzskata par Rīgas Apgabaltiesas dibināšanas dienu. P.Stučkas valdības laikā bijis Tieslietu tautas komisariāta Tautas tiesu apakšnodaļas darbinieks. 1920. gada 15. februārī apstiprināts par zvērinātu advokātu Rīgā, bet 1932. gada 9. jūnija arī Tukumā.
Pirmās padomju okupācijas laikā (1940—1941) advokāta darbs ticis liegts. Vācu okupācijas laikā bijis zvērināts advokāts Tukumā. Pēc kara dzīvojis Kandavas ciemā un strādājis par rēķinvedi kolhozā. Mūža nogalē (no 1954. gada) dzīvojis pie dēla Cēsīs. Miris 1965. gada 13. augustā. Apglabāts Cēsu meža kapos.
Andruss Augs
Andruss Augs (et; dzimis Jegevā) ir bijušais Igaunijas šosejas riteņbraucējs.
Karjeras laikā pārstāvējis dažādas Itālijas profesionālās komandas. 2003. gada Giro d'Italia izstājās pēc 18. posma, bet 2004. gada Giro d'Italia jau pēc sestā posmā. Divos Giro d'Italia sprinta posmos ieņēmis 7. vietu.
Igaunijas komandas sastāvā startējis 2004. gada olimpiskajās spēlēs (nefinišēja grupas braucienā).
Kuba (nozīmju atdalīšana)
Kuba var būt:
Mārsila smiltenīte
Mārsila smiltenīte (la) neļķu dzimtas suga. Tā ir plaši sastopama Eiropā, Āzijā un Āfrikā, kā arī ir daudzviet ieviesusies ārpus dabiskā izplatības areāla. Latvijā suga ir bieži sastopama visā valsts teritorijā, kur atsevišķi eksemplāri un grupas aug smilšainās vietās tīrumos, dārzos, pļavās, mežos un to malās, kā arī karjeros un nezālienēs.
274301 Wikipedia
274301 Wikipedia ir galvenās asteroīdu joslas asteroīds.
To 2008. gada augustā atklāja Andrušivkas Astronomijas observatorija (Ukraina). 2013. gada janvārī tas tika nosaukts tiešsaistes enciklopēdijas Vikipēdijas vārdā.
Enriko Karūzo
Enriko Karūzo (Enrico Caruso, ; dzimis, miris ) bija itāliešu operdziedātājs (tenors). Viņš uzstājās Eiropas un Amerikas slavenākajos operteātros un tiek uzskatīts par vienu no 20. gadsimta sākuma pazīstamākajiem tenoriem. Karūzo bija viens no pirmajiem dziedātājiem, kura balss ierakstīta gramofonā. Lielākā daļa no viņa 290 ierakstiem mūsdienās pieejami CD un digitālā formātā.
Biogrāfija
Karūzo piedzima Neapolē, trūcīgā ģimenē, kā trešais no septiņiem bērniem. Viņa tēvs bija mehāniķis, metāllietuves strādnieks. Tēvs gribēja, lai arī Enriko nodarbojas ar līdzīgu darbu un 11 gadu vecumā iekārtoja viņu par mehānikas inženiera mācekli, vēlāk Enriko strādāja kopā ar tēvu fabrikā.
1895. gadā viņš debitēja Neapoles Jaunajā teātrī (Teatro Nuovo). Tur viņš apguva tēlošanas un dziedāšanas mākslu diriģenta Vinčenco Lombardi vadībā. Vēlāk Karūzo dziedāja citos Itālijas operteātros. Karūzo uzstājās arī Krievijas operteātros (Мариинский театр, Большой театр, 1899—1900).
Vabole (ciems)
Vabole, arī Vabale, ir ciems Augšdaugavas novada Vaboles pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā pie Rīgas—Daugavpils dzelzceļa autoceļu V677 un V678 krustojumā 25 km no novada centra Daugavpils un 222 km no Rīgas. Vabolē atrodas pagasta pārvalde, vidusskola, kultūras nams, bibliotēka, feldšerpunkts, veikals. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Vaboles muižas (Wabol) centru, izaugusi kā Līksnas pagasta centrs, pēckara gados — kā kolhoza «Vabole» un ciema padomes centrālais ciemats. Muižas saimniecības ēkas (bijušajā zirgu stallī iekārtota Vaboles vidusskola) ir nozīmīgs arhitektūras piemineklis, muižas parks (ierīkots 19. gadsimta vidū) — dabas piemineklis.
Enriko Karūzo
Biogrāfija
1900. gadā Karūzo parakstīja līgumu ar Itālijas slavenāko operteātri La Scala Milānā. Viņš tur debitēja ar Rūdolfa lomu Džakomo Pučīni operā "Bohēma", ko diriģēja Arturo Toskanīni. 1901. gadā Karūzo piedalījās Džuzepes Verdi piemiņai veltītajā koncertā kā viens no vadošajiem La Scalas solistiem.
1902. gadā Karūzo uzstāšanos La Scalas operā pamanīja Freds Geizbergs no Londonas ierakstu kompānijas Gramophone & Typewriter Company. Viņš uzaicināja dziedātāju ierakstīt dziesmas, un 11. aprīlī Milānas viesnīcā Grand Hotel tika veikti pirmie desmit dziesmu ieraksti. Tie kļuva par bestselleriem, izraisot gramofona ierakstu industrijas attīstību, kā arī nesot Karūzo milzīgu popularitāti angliski runājošā pasaules daļā. Viņš tika uzaicināts dziedāt Londonas Koventgārdena operā, piedaloties astoņu operu uzvedumos. 1903. gadā Karūzo devās uz Ņujorku, kur noslēdza līgumu ar Ņujorkas Metropolitēna operu. Tur viņš debitēja ar lomu Verdi operā "Rigoleto". Viņš uzsāka sadarbību ar ierakstu kompāniju Victor Talking Machine Company, un 1904. gadā iznāca viņa pirmie ieraksti ASV. Šī sadarbība turpinājās visu viņa karjeras laiku un tika ierakstītas daudzas Karūzo lomas Metropolitēna operā.
Karūzo daudz uzstājās arī citās ASV operās, kā arī bieži viesojās operu uzvedumos Kanādā un Eiropā. 1906. gada 18. aprīlī, būdams Sanfrancisko, viņš piedzīvoja zemestrīci un tai sekojošo postošo ugunsgrēku, bet viņam paveicās. Tika zaudēts viesizrādēs līdzi paņemtais Metropolitēna operas inventārs, bet mākslinieki necieta.
1910. gadā Karūzo dziedāja Dika Džonsona lomu Pučīni operas "Meitene no Rietumiem" pirmizrādē, ko komponists bija rakstījis Karūzo tenora balsij.
Nāve
1920. gada beigās, atgriežoties no turnejas pa Ziemeļameriku, Karūzo veselība strauji pasliktinājās. Iespējams, to izraisīja izrādes laikā uz skatuves gūts ievainojums, kad smaga dekorācijas daļa krītot trāpīja Karūzo pa muguru kreisās nieres apvidū. Nākamajā dienā (4. decembrī) sākās klepus un sāpes sānā. Viņš tika ārstēts, pieņemot, ka viņam ir bronhīts. Ārsts atļāva Karūzo turpināt dziedāt. Pēc dažām dienām, 11. decembrī, Gaetāno Doniceti operas "Lučija di Lammermūra" izrādes laikā, viņam sākās rīkles asiņošana, un izrādi nācās pārtraukt. Ziemassvētkos sāpes sānos bija tik neizturamas, ka tika izsaukts cits ārsts, kas konsultējoties vēl ar trim kolēģiem, uzstādīja diagnozi — strutainais pleirīts un empiēma. Tika veiktas septiņas ķirurģiskas procedūras, lai attīrītu krūšukurvi un plaušas no šķidruma. Karūzo atgriezās dzimtajā Neapolē, lai atgūtos. Viņam ieteica izņemt kreiso nieri. Ceļā uz klīniku Romā Karūzo pārnakšņoja viesnīcā Vittoria Neapolē, kur 1921. gada 2. augusta rītā nomira. Kā tiešo nāves iemeslu ārsti nosauca peritonītu.
Karuzo piemiņai Amerikā Sv. Pompei baznīcā bija uzstādīta svece, kura, dedzinot vienu reizi gadā, pēc aprēķina degtu 18. gadsimtus. Šī svece izmaksāja 3700 dolārus.
Pēc nāves, 1987. gadā, Karūzo tika piešķirta Grammy balva par mūža ieguldījumu (Grammy Lifetime Achievement Award).
Keys
Keys var būt:
Pauļukalns
Pauļukalns ir ciems Bērziņu pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 290 km attālumā no Rīgas.
Pagastā dzimis katoļu bīskaps Edvards Pavlovskis (1950).
Tuala
Tuala ir pilsēta Indonēzijā, Moluku provinces otra lielākā pilsēta. Izvietojusies Kai salās provinces austrumdaļā, aizņem urbanizēto Dullahas salu, kur faktiski atrodas pati pilsēta, kā arī mazākās Tajandu salas, Kuru, Manuru, Voninu un Fadolu Kai salu rietumdaļā. Līdz 2007. gadam Tuala bija Dienvidaustrumu Moluku apriņķa administratīvais centrs; 2007. gadā izdalīta kā atsevišķa apriņķa līmeņa pilsēta. Ar tagadējo apriņķa centru Langaru savienota ar 200 m garu tiltu; dienvidos no Langaras atrodas Karela Sacuita Tubuna lidosta, kas apkalpo abas pilsētas.
Flatovs
Flatovs (de) var būt:
Āsteres muiža
Vēsture
Muiža izveidojusies no Limbažu draudzes novada Šķirstiņu muižas (Napkul) Rīgas arhibīskapijas Līvu galā, kas piederēja arhibīskapa vasaļiem Koskuliem. 16. gadsimtā daļu no tās nopirka Rīgas arhibīskapa vasalis H. Orgis un izveidoja Āsteres Poikernes muižu, pēc tam tā piederēja Haftferu dzimtai. Zviedru Vidzemes laikā muižā ietilpa Aizezera (Ais Essar), Ģirdena (Ghirden) un Poikerna (Poikern) ciemi. 1847. gadā Āsteres muižu (Poikern) kopā ar Drieliņu muižu (Badenhof) iegādājās Fēgezaku dzimta (Vegesack). Āsteres muižas kungu mājas celšanas laiks nav zināms, bet ēkas būvdetaļu stilistika, apjoma kompozīcija un konstruktīvie risinājumi ļauj secināt, ka ēka celta 1840. gados. 1864. gadā ēkas pārbūvēta un tās fasādes apmūrētas ar ķieģeļiem, saglabājot sākotnējo koka portiku.
Pēc 1920. gada zemes reformas muižas dzīvojamā ēkā darbojās Āsteres pamatskola, vēlāk tajā ierīkots tautas nams, darbojās pasts, atpūtas centrs un bibliotēkas apkalpošanas punkts. 2007. gadā agrākās muižas centra ēkas privatizēja.
Kovaļova
Kovaļova ir ciems Krāslavas novada Grāveru pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā 3,5 km no pagasta centra Grāveriem, 15 km no Aglonas un 248 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V676, Dubnas upes krastā. Kovaļovā atrodas 1861. gadā celtais Kovaļovas vecticībnieku dievnams.
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Krāslavas rajonā.
Zhou
Zhou var būt:
Džonsa šaurums
Džonsa šaurums (en) ir jūras šaurums Kanādas Arktiskajā arhipelāgā starp Elsmīra salu ziemeļos un Devonas salu dienvidos. Savieno Norvēģu līci (caur Frama, Kārdigana un Hellgeita šaurumiem) rietumos un Bafina jūru (caur Gleišera un Lēdijas Annas šaurumiem) austrumos. Pie Džonsa šauruma ieejas Bafina jūrā atrodas Koburgas sala.
Pirmais eiropietis, kurš ieraudzīja šaurumu, bija angļu jūrasbraucējs Viljams Bafets 1616. gadā, kurš to nosauca sava sponsora vārdā. Džonsa šauruma Elsmīra salas krastā atrodas salas vienīgā pastāvīgi apdzīvotā vieta Grīsfjorda. Dienvidu krastā no 1961. līdz 2005. gadam darbojās Devonailendas pētniecības stacija.
Maju Mukaida
Maju Mukaida (ja; dzimusi ir japāņu brīvā stila cīkstone, 2020. gada olimpisko spēļu čempione, divkārtējā pasaules čempione, Āzijas čempione.
Biogrāfija
Maju Mukaida ir dzimusi 1997. gadā. 2014. gadā Naņdzjinā viņa kļuva par Jaunatnes olimpisko spēļu čempioni.
Budapeštā 2016. gada pasaules čempionāta finālā (svarā kategorijā līdz 55 kg) Mukaida pārliecinoši pieveica Eiropas čempioni Irinu Ologonovu un ieguva savu pirmo pasaules čempiones titulu. 2017. gadā viņa kļuva par Āzijas čempioni un izcīnīja pasaules čempionāta sudraba medaļu. 2018. gadā Maju otrreiz kļuva par pasaules čempioni.
2019. gada pirmsolimpiskajā pasaules čempionātā Kazahstānā svara kategorijā līdz 53 kg Mukaida izcīnīja sudraba medaļu un ieguva olimpisko licenci savas valsts olimpiskajai komitejai.
2021. gada augustā Tokijā 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs svara kategorijā līdz 53 kg Maju Mukaida finālcīņā pārspēja Ķīnas cīkstoni Panu Cjaņjui un kļuva par olimpisko čempioni.
Bendžamins Tompsons
Bendžamins Tompsons (, 1753–1814), kopš 1791. gada Rumfordas grāfs, bija amerikāņu izcelsmes fiziķis un valstsvīrs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1753. gada 26. martā Voburnā, britu Masačūsetsas kolonijā. Mācījās vietējā skolā, reizēm apmeklēja fizikas lekcijas Hārvarda koledžā. 1772. gadā viņš apprecējās ar turīgu atraitni Sāru Rolfi, pēc ASV Neatkarības kara sākuma 1776. gadā devās uz Angliju, kur 1779. gadā kļuva par Karaliskās biedrības biedru un 1780. gadā par Amerikas koloniju valsts sekretāra vietnieku. 1782.–1783. gadā angļu pusē karoja pret amerikāņu armiju.
Pēc britu sakāves karā viņš 1784. gadā pārcēlās uz Minheni, kur Bavārijas kūrfirsta dienestā uzdienējās līdz ģenerālleitnanta un kara ministra pakāpei un 1792. gadā ieguva Rumfordas grāfa titulu. Viņš pārveidoja Bavārijas armiju un uzlaboja nabadzīgo cilvēku dzīves apstākļus, ieviešot kartupeļu audzēšanu, taupības krāsnis un tā saukto Rumforda zupu. Napoleona karu sākumā 1798. gadā Rumfordas grāfu iecēla par Bavārijas vēstnieku Londonā, bet Anglijas valdība viņu par tādu neatzina. Pēc tam Rumfords dzīvoja Anglijā un pilnībā nodevās zinātniskiem pētījumiem. 1803. gadā viņu ievēlēja par Karaliskās Zinātņu akadēmijas ārzemju locekli, Trešās koalīcijas kara laikā 1804. gadā viņš pārcēlās uz dzīvi Parīzi.
Miris 1814. gada 14. augustā Parīzē.
Zinātniskie atklājumi
Rumforda veica zinātniskos atklājumus īpaši par siltumu, gaismu, šaujampulvera dzinējspēku, kamīnu būvniecību un apgaismojumu. Cita starpā viņš izveidoja fotometru un gāzu kalorimetru. Viņš publicēja esejas, politiskos, ekonomiskos un filozofiskus rakstus Philosophical Transactions un Nicholson's Journal.
Dzirnieki
Dzirnieki ir ciems Jelgavas novada Jaunsvirlaukas pagastā, pie autoceļu P94 (Jelgava-Staļģene-Code) un V1002 (Dzirnieki-Pilsrundāle) krustojuma.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Vjačeslavs Karavajevs
Vjačeslavs Karavajevs (ru, dzimis ) ir Krievijas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā Krievijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Karavajevs pārstāv Krievijas Premjerlīgas komandu Sanktpēterburgas "Zenit".
Sasniegumi
CSKA Moscow
Zenit
Lerijs Elisons
Lorenss Džozefs "Lerijs" Elisons (en; dzimis ) ir amerikāņu programmētājs, uzņēmējs, ceļotājs, mecenāts. Oracle Corporation programmatūras uzņēmuma galvenais izpilddirektors no tā dibināšanas 1977. gadā līdz 2014. gadam. 2014. gadā Forbes viņu ierindoja 3. vietā ASV un 5. vietā pasaulē bagātāko cilvēku sarakstā, kopējo īpašumu vērtību novērtējot ar 56,2 miljardiem ASV dolāru.
Darba karjeras sākumā strādājis par programmētāju dažādos uzņēmumos. Strādājot Ampex Corporation, iepazinās un iedvesmojās no Edgara Koda darba par relāciju datubāzēm, 1977. gadā kopā ar Bobu Maineru un Edu Outsu dibinājis uzņēmumu, kas mūsdienās pazīstams kā Oracle. Uzņēmums guva labus panākumus savā jomā, konkurēja ar Sybase un Microsoft SQL Server. Pats Elisons tika nosaukts par bagāto Kalifornijā 2006. gadā (Forbes vērtējumā). Associated Press 2008. gada augustā viņu nosauca par labāk apmaksāto galveno izpilddirektoru pasaulē. Guvis panākumus arī burāšanā.
Barova šaurums
Barova šaurums (en) ir Perija šaurumā ietilpstošs jūras šaurums starp Kanādas Batērsata, Kornvolisas un Devonas salām ziemeļos un Velsas Prinča salu un Samersetu dienvidos. Tas savieno Vikonta Melvila šaurumu rietumos ar Lankastera šaurumu austrumos. Pīla šaurums starp Velsas Prinča salu un Somersetu savieno Barova šaurumu ar Franklina šaurumu.
Šaurumu eiropiešiem 1819. gadā atklāja Viljams Perijs un nosauca par godu britu admiralitātes otrajam sekretāram Džonam Barovam.
Brēdermanis
Brēdermanis var būt:
Ķirbižu muiža
Ķirbižu muižas kungu māja atrodas Limbažu novada Viļķenes pagasta Ķirbižos, 24 km no novada centra Limbažiem, 7,6 km no Rīgas-Tallinas šosejas (E67). Līdz 1920. gada agrārajai reformai muiža piederēja Aderkašu dzimtai. Pēc tam tajā iekārtota skola un Meža muzejs. Tagad muižas kungu māja ir privatizēta un restaurēta.
Vēsture
Muiža izveidojusies Rīgas arhibīskapijas Līvu galā seno Rīgas-Pērnavas un Limbažu-Salacgrīvas ceļu krustojumā Vitrupes krastā, tāpēc sākotnēji saukta par Vitrupes lejas jeb Ķirbju muižu. Pirmo reizi rakstos minēta 1491. gadā, kad Hanss Krīdeners to pārdevis Arentam Aderkasam kopā ar dzirnavām un krogu pie Brīdagas (Fridage). Zināms, ka Zviedru Vidzemes laikā tolaik Melhioram Falkenbergam piederošo muižu kopā ar trīs ciemiem (Massküll, Rammeneck, Ranneküll) un diviem krogiem 1638. gada maijā par 3500 dālderiem iegādājās zviedru armijas virsnieks Fabians fon Aderkass. 1643. gadā Ķirbižos bija viens no 6 zirgu maiņas punktiem pasta ceļā no Rīgas uz Pērnavu. Arī pēc Lielā Ziemeļu kara muiža palika Oto Magnusa fon Aderkasa (ap 1676-1753) īpašumā. Muižas īpašnieki šajā laikā mitinājušies Bīsteres pusmuižā (Büsterwolde).
Pēc 1753. gada muižas īpašnieks Georgs Dītrihs fon Aderkass uzcēla tagadējo Ķirbižu muižas kungu māju, kas 19. gs. otrajā pusē tika apšūta ar sarkanajiem ķieģeļiem un apmesta. 19. gadsimta vidū Ķirbižu muižā par mājskolotāju neilgi strādāja Baumaņu Kārlis (1856-1858).
Arhitektūra
18. gadsimta vidū celtā kungu māja bija koka guļbūve uz laukakmeņu mūra cokolstāva. Tā bija labi proporcionēta, simetriska, segta ar mansarda jumtu. Guļbaļķus sedza dēļu apšuvums. Ēkas parādes fasādes malās bija izbūvēti spārni, bet centrā – mezonīns ar trīsstūra frontonu. Pie galvenās ieejas bija veidots toskāniskā ordera kolonnu balstīts lievenis. Pagrabā atrodas desmit lielākas vai mazākas telpas, kas ir caurstaigājamas, bet vietām pieejamas no šauriem koridoriem. Kungu mājas pirmajā stāvā atrodas halle jeb priekšnams ar kāpnēm uz otrā stāva Lielo zāli, kuras abās pusēs anfilādē virknējās telpas. Eklektisma stilā veidoto zāles grīdu sedza ornamentālā rakstā veidots ozolkoka parkets. Kungu mājā saglabājušās vairākas vēsturiski vērtīgas durvju vērtnes, kas attiecināmas 18. gadsimtam un 19. gadsimta pirmajai pusei. Ēkas rekonstrukcijas un restaurācijas laikā tika atrasti krāšņu podiņu krāšņu fragmenti. Noņemot vēlāka laika griestu apdari, kādā otrā stāva telpā restaurācijas laikā atklājās labi saglabājušies 18. gs. vidus griestu gleznojumi. Ģeometrisks ornaments mijās ar akantu lapu vijumiem, ar panaivām spirālēm to visu mēģinot saistīt vienotā kompozīcijā. Lai aizpildītu vietu, kas veidojās starp sijās esošo spirālveida gleznojumiem un pārseguma sijām, izmantoti eksotisku putnu attēlojumi.
Ķirbižu vides izglītības centrs
18.–19. gadsimtā būvētajā Ķirbižu muižas kompleksa klētī - labības kaltē kopš 1989. gada darbojas meža muzejs, kas 2009. gadā pārdēvēts par Ķirbižu Vides izglītības centru. Tā četrās zālēs apmeklētāji var iepazīties ar apkārtnes mežu floras un faunas bagātībām – aizsargājamiem augiem, medību trofejām, zvēru un putnu izbāzeņiem, ar meža apsaimniekošanas darbarīkiem. Savukārt Ķirbižu meža izziņas takā var iepazīt Viļķenes dabu un sastapties ar dažādiem nostāstiem apvītiem interesantiem objektiem.
Račets un Klanks
"Račets un Klanks" (en) ir 2016. gada ASV datoranimācijas komēdija, kuras pamatā ir Insomniac Games datorspēļu sērija ar tādu pašu nosaukumu. Filmas režisors ir Kevins Manro. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Pols Džamati, Džons Gudmens, Bella Torna, Rozario Dousone, Džeimss Arnolds Teilors, Deivids Kejs un Silvestrs Stallone. Filmas pirmizrāde notika.
Jēštate
Jēštate ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Rūdu kalnu apriņķī pie Čehijas robežas.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1386. gadā.
Rivers
Rivers var būt:
Pirmskembrijs
Lai arī pirmskembrija periods ildzis ap 3,8 miljardus gadu, tā hronoloģija izstrādāta vājāk kā sekojošajam fanerozojam. Tas saistīts ar to, ka pirmskembrija slāņos organiskas izcelsmes ieži sastopami ļoti reti, tāpēc paleontoloģiskās izpētes metodes nav pielietojamas. Pirmskembrija intensīva izpēte sākās 20. gadsimta beigās, kad attīstījās izotopiskās ģeohronoloģijas metodes.
Pirmskembrija hronoloģija
Pirmskembrija periods tradicionāli dalās divos eonos — senākais arhajs un tam sekojošais proterozojs, kā arī tiek izcelts katarhajs jeb laika periods kad veidojās Zemes garoza, bet šī laika ieži nav saglabājušies.
O'Reilly
O'Reilly var būt:
Ameriko Galjego
Ameriko Rubens Galjego (es, dzimis ) ir Argentīnas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Argentīnas futbola izlases dalībnieks.
Savas karjeras laikā pārstāvējis divas komandas – Newell's Old Boys un River Plate. Kopumā Argentīnas pirmajā divīzijā aizvadījis 440 mačus.
Argentīnas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1975. līdz 1982. gadam. Ar izlasi uzvarējis 1978. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 1982. gada FIFA Pasaules kausā.
Pēc spēlētāja karjeras beigām strādājis par treneri Argentīnā, Meksikā un Čīlē, kā arī no 2019. līdz 2020. gadam bijis Panamas futbola izlases galvenais treneris.
Spēlētāja karjera
Argentīna
Trenera karjera
River Plate
Independiente
Newell's Old Boys
Toluca
Pauniņi (Saunas pagasts)
Pauniņi ir ciems Saunas pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 210 km attālumā no Rīgas.
Šreks: Ilgi un laimīgi
"Šreks: Ilgi un laimīgi" (en) ir 2010. gada animācijas filma, kuras režisors ir Maiks Mičels. Filmas pirmizrāde ASV notika 2010. gada 21. maijā, bet Latvijā – 2010. gada 4. jūnijā. Šī ir ceturtā un pēdējā daļa Šreka filmu sērijā. Filmas sākotnējais nosaukums – Shrek: The Final Chapter.
Filmas angļu valodas versijā galvenās lomas ieskaņoja Maiks Maierss, Kemerone Diasa, Edijs Mērfijs, Antonio Banderass, Džūlija Endrūsa, Džons Klīzs un Volts Dorns. Latviešu valodā filma dublēta studijā "Rija". Dublāžas režisors – Andris Barons, galvenās lomas ieskaņojuši Gundars Āboliņš, Artūrs Skrastiņš, Evija Skulte, Pēteris Šogolovs un Jānis Kirmuška.
Sižets
Šrekam apnik, ka cilvēki vars nebaidas no viņa un cilvēkēdājs noslēdz vienošanos ar viltvārdi vārdā Rumpelrūķis. Pēc darījuma noslēgšanas Šreks attopas ačgārnā Tāltālajā un viņam ir 24 stundas, lai izglābtu draugus, atjaunotu kārtību savā karaļvalstī un atgūtu savu mīļoto.
Ropažu iela (Jūrmala)
Ropažu iela ir iela Jūrmalā, kas atrodas Dzintaru apkaimē. Ropažu iela sākas krustojumā ar Mežaparka prospektu un beidzas krustojumā ar Edinburgas prospektu. Kopējais ielas garums ir 90 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Ropažu ielā satiksmes kustība notiek vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Gorans Vlaovičs
Gorans Vlaovičs (hr; dzimis ) ir bijušais horvātu futbolists, spēlējis uzbrucēja pozīcijā, bijis Horvātijas futbola izlases dalībnieks.
Futbolista karjeru sāka klubā NK Osijek, vēlāk pārstāvēja Croatia Zagreb (tagad — Dinamo). Divas sezonas pēc kārtas kļuva par Horvātijas līgas labāko vārtu guvēju. 1994. gadā pievienojās Itālijas klubam Padova, kas tikko bija iekļuvis A sērijā. Pēc tam spēlējis arī Spānijas klubā Valencia, ar ko 1999. gadā uzvarēja Spānijas Karaļa kausa izcīņā. Karjeru noslēdza Grieķijas klubā Panathinaikos, 2004. gadā uzvarot Grieķijas Superlīgā un iegūstot arī Grieķijas kausu.
Horvātijas izlasē debitēja draudzības spēlē pret Austrāliju. Izlases sastāvā ir piedalījies 1996. gada Eiropas čempionātā. Vlaovičs izgāja laukumā visās septiņās spēlēs 1998. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā, kurā Horvātijas izlase izcīnīja 3. vietu, un guva vārtus ceturtdaļfināla spēlē pret Vāciju. Bija iekļauts komandas sastāvā arī 2002. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā, taču laukumā neizgāja. Karjeru izlasē noslēdza 2002. gada augustā pret Velsu. Izlases rindās nospēlējis 52 spēles un guvis 15 vārtus.
Sasniegumi
Dinamo Zagreb
Valencia
Panathinaikos
FC Groningen
FC Groningen ir profesionāls Nīderlandes futbola klubs no Groningenas. Tas ir dibināts 1915. gadā kā Unitas. Pašlaik spēlē Nīderlandes Pirmajā divīzijā (Eerste Divisie), valsts otrajā pēc līmeņa līgā. Mājas spēles aizvada Euroborg stadionā. Kluba futbolisti ir vienreiz (2015. gadā) izcīnījuši KNVB kausu.
Kopenhāgenas loža "Svētais Martins"
Kopenhāgenas loža "Svētais Martins" (St. Martin) bija pirmā brīvmūrnieku loža Dānijā, ko 1743. gada 11. novembrī nodibināja divi vācu diplomāti un trīs dāņu pavalstnieki, dibināšanas sanāksmē jaunajā ložā uzņēma Krievijas Impērijas sūtni Johanu Albrehtu fon Korfu.
Loža pastāvēja līdz 1767. gada 9. janvārim, kad tā pievienojās Striktās observances sistēmai ar jaunu nosaukumu Zorobabel zum Nordstern, apvienojoties ar Kopenhāgenas ložām Phønix un Zorobabel.
Žans II Labsirdīgais
Žans II Labsirdīgais (fr; dzimis, miris ) bija Francijas karalis no 1350. līdz 1364. gadam.
Valdīšanas laikā Žans II saskārās ar vairākiem izaicinājumiem. Viņa valdīšanas sākumposmā Franciju skāra Melnā nāve, kas iznīcināja gandrīz pusi no valsts iedzīvotājiem. Vēlāk valstī izcēlās Žakērija, bet vairākos apgabalos laupīja "bezsaimnieka" algotņu bandas. Simtgadu kara ietvaros Žans II 1356. gada septembrī krita angļu gūstā Puatjē kaujā.
Kamēr Žans II bija ieslodzījumā Londonā, Franciju kā reģents pārvaldīja Žana dēls Šarls V. Lai atbrīvotu Žanu II no gūsta, tika noslēgts Bretiņjī līgums, kurā Žans apsolīja ievērojamus teritoriālus ieguvumus angļiem, kā arī samaksāt milzīgu izpirkuma maksu. Atgriezies Francijā, izpirkuma maksas iekasēšanai Žans II ieviesa jaunu naudas vienību - franku. Uzzinādams, ka viņa dēls Anžū Luijs I izbēdzis no angļu gūsta, kur viņš tika turēts, kamēr Žans II ievāktu izpirkuma maksu, Žans II brīvprātīgi devās gūstā uz Angliju, kur mira 1364. gadā.
The Walking Dead (komikss)
The Walking Dead ir ASV komiksu grāmatu sērija, kuras autori ir rakstnieks Roberts Kirkmens un mākslinieki Tonijs Mūrs (1.–6. izlaidums) un Čārlijs Edlards (7.–193. izlaidums). To izdeva Image Comics, pirmais izdevums iznāca 2003. gada oktobrī, bet pēdējais – 2019. gada jūlijā. Komikss galvenokārt tika publicēts melnbaltā krāsā, bet sākot ar 2020. gada oktobri sāka izdot Deiva Makkeiga veidoto krāsaino versiju. Komiksi ir par šerifa Rika Graimsa, viņa ģimenes un citu grupas locekļu izdzīvošanu zombiju pārņemtajā pasaulē.
AMC televīzijas seriāls "Staigājošie miroņi" (2010–2022) un tā atvasinājumi daļēji ir balstīti uz šo komiksu grāmatu sēriju. Vēl TWD franšīzē ir izdotas videospēles (sākot ar The Walking Dead: The game), romāni un tīmekļa seriāli.
Weaver
Weaver var būt:
Kristus ciešanas
"Kristus ciešanas" (en) ir 2004. gada amerikāņu drāma, kuras režisors ir Mels Gibsons.
Filma ir par Jēzus Kristus ciešanām, filmā galvenokārt tiek attēlotas viņa dzīves pēdējās 12 stundas. Tās sižets veidots pēc Jaunās derības četriem evaņģēlijiem: Mateja, Marka, Lūka un Jāņa. Filma ir ierunāta rekonstruētā aramiešu valodā un latīņu valodā.
Filma saņēma dažādus kritiķu novērtējumus, lai arī Džims Kavīzels tika slavēts par Jēzus attēlojumu, tomēr pati filma tika kritizēta par vardarbību tajā. 2006. gadā amerikāņu žurnāls Entertainment Weekly nosauca "Kristus ciešanas" par otru divdomīgāko filmu pēc Stenlija Kubrika filmas "Mehāniskais apelsīns". Žurnāls Time to nosauca par vienu no visu laiku vardarbīgākajām filmām.
Kanerva
Kanerva (fi — 'virsis') ir somu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Pīla šaurums
Pīla šaurums (en) ir jūras šaurums starp Kanādas Velsas Prinča salu rietumos un Samersetas salu austrumos. Tas savieno Barova šaurumu ziemeļos ar Franklina šaurumu dienvidos. Šaurumā atrodas vairākas salas, lielākās no kurām ir Preskota sala un Pandoras sala.
Krosa iela
Krosa iela ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Teikā un Juglā. Tā sākas pie krustojuma ar Silciema ielu un beidzas krustojumā ar Murjāņu ielu. Ielas garums ir 321 metrs.
Ielu savienojumi
Krosa iela krustojas ar:
Pavasaris (Maļinovas pagasts)
Pavasaris ir ciems Maļinovas pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 240 km attālumā no Rīgas.
Trikātas luterāņu baznīca
Trikātas Svētā Jāņa evaņģēliski luteriskā baznīca ir luterāņu dievnams, kas atrodas Valmieras novada Trikātā, viena no vecākajām baznīcām Latvijā.
Dievnamā apskatāmi vērtīgi 18. gs. baroka mākslas darbi: kancele un cilnis "Kristus kristīšana", glezna “Svētais vakarēdiens” un altāris.
Vēsture
Uzskata, ka senākā Trikātas katoļu baznīca celta pēc 1224. gada, kad Tālavas dalīšanas līgumā Zobenbrāļu ordenis ieguva Tālavas letgaļu Trikātas pilsnovada zemes. 1225. gadā Trikātā ieradās Romas pāvesta legāts Modenas Viļums kopā ar Livonijas bīskapu Albertu, Sēlijas bīskapu Lambertu, tulku un hronistu Indriķi. Indriķa hronikas tekstā pieminēts legāta sprediķis, kad "Trikātā pie viņa sapulcējās leti no visa apgabala, ko sauc par Tolovu un viņš tiem ar prieku sludināja Dieva vārdu un rūpīgi izklāstīja visus ticības sakramentus."
Vartbergas Hermaņa Livonijas hronikā pieminēts, ka Livonijas ordeņa mestra Villekina un Rīgas arhibīskapa Johana I valdīšanas laikā līdz 1284. gadam uzceltas Valmieras, Cēsu, Burtnieku un Trikātas baznīcas. Pēc Livonijas—Maskavijas kara 1483. gadā pirmo reizi pieminēts Trikātas draudzes novads, 1507. gadā tā priesteris bija Johans no Šedingas (Johann von Schedingen). Baznīca esot celta senā kulta vietā Baznīcas ezera stāvajā krastā.
Zviedrijas—Polijas kara laikā to 1613. gadā uz laiku pievienoja Smiltenes draudzes novadam ar Volteru Timermani kā priesteri. Zviedru Vidzemes laikā 1695. gadā baznīcu pamatīgi pārbūvēja, virs ieejas portāla vēl tagad atrodas Zviedrijas karaļa Kārļa XI monogramma: ar kroni greznoti divi viens otrā ietverti burti C un tajos iekļauts skaitlis XI. 1698. gadā baznīcas koka daļa nodega un Lielā Ziemeļu kara laikā 1702. gadā Krievijas caristes karaspēks to atkal nopostīja kopā ar Trikātas pili. 1725. gadā pabeidza baznīcas ēkas atjaunošanu, zem baznīcas izbūvēja plašas kapenes, kurās apbedīja apkārtējo muižu īpašniekus, katrai muižai paredzot savu nišu. 1775. gadā kapenes aizmūrēja.
1858. gadā pēc Jaunbrenguļu muižu īpašnieka Nikolaja fon Tranzē (Nikolaus von Transehe, 1779—1858) ierosinājuma būvmeistars Mārcis Sārums (1799—1859) sāka celt torni neogotiskās formās, ko pabeidza 1859. gadā. Baznīcā atrodas Erfurtes ērģeļmeistara Augusta Martina 1867. gadā būvētās ērģeles. 1875. gadā draudze iegādājās Bohumā lieto zvanu. 1896. gadā Tiepeles muižas īpašniece fon Torklusa baznīcai uzdāvināja neogotiskajā stilā būvēto altāri.
19. gadsimta beigās tā bija galvenā baznīca Trikātas draudzes novadā, kurā ietilpa Lubu (Lubbenhof), Lipškalna (Lipskaln), Trikātas (Trikaten), Dutkas (Dutkenshof), Vecvāles (Alt—Sackenhof), Jaunvāles (Neu—Sackenhof), Tiepeles (Witkop), Jaunbrenguļu (Neu—Wrangelshof), Vecbrenguļu (Alt—Wrangelshof), Cempu (Zempen), Plāņu (Planhof) un Vijciema (Wiezemhof) muižu zemes.
1924. gadā arhitektu Aleksandra Birznieka un Paula Kampes vadībā notika Trikātas baznīcas atjaunošana. 1938. gadā tās remontu ar interjera dekorēšanu (Auseklītis, Māras zīme griestu krāsojumā) veica arhitekts Pauls Kundziņš. Pie draudzes telpas sienas 1938. gada 18. decembrī iesvētīja pasaules karā kritušo piemiņas altāri, kas sastāv no plāksnes un ciļņa, kurā redzams sērojošs senču karotājs. Padomju laikos mācītājmuižai piederošajā kūtī tika ierīkota kolhoza ferma „Nomnieki”. 1966. gadā baznīcā notika filmas „Purva bridējs” laulības ceremonijas ieraksts.
Alūksnes katoļu baznīca
Alūksnes Svētā Bonifācija Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu draudzes baznīca Alūksnes novada Alūksnē. 2001. gadā ēku iesvētīja arhibīskaps metropolīts Jānis Pujats. Līdz tam draudzes dievkalpojumi notika dažādu iestāžu telpās un privātmājās. Dievnama ēkai nav Latvijas baznīcu arhitektūrai raksturīgais garenplāns. Baznīcas arhitekts — A. Krusts. Altāri rotā glezna "Svētā ģimene" un apustuļa Svētā Bonifācija tēls, jo tas ir vācu katoļu organizācijas Bonifatium Werk, kas palīdzēja baznīcas celtniecības finansēšanā, aizbildnis.
Tomass Māršals
Tomass Railijs Māršals (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu jurists un politiķis, 28. ASV viceprezidents, pārstāvēja Demokrātisko partiju. Viņš ir labi pazīstams ar savu asprātību un humora izjūtu.
Laikā no 1909. līdz 1913. gadam viņš bija Indiānas štata gubernators. Viņa popularitāte kā gubernatoram palīdzēja T. Māršalam uzvarēt 1912. gada prezidenta vēlēšanās kā viceprezidentam kopā ar Vudro Vilsonu, kurš kandidēja uz prezidenta amatu. ASV viceprezidenta amatā viņš aizvadīja astoņus gadus (divus termiņus). Pēc tam Indianapolisā atvēra savu jurista praksi, šajā laikā T. Māršals sarakstīja vairākas grāmatas. Viņš mira no sirdslēkmes.
Alfrēds Flatovs
Alfrēds Flatovs (de; dzimis, miris ) bija vācu sporta vingrotājs. 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks, kur izcīnīja četras olimpiskās medaļas vingrošanā. Pēc tautības Flatovs bija ebrejs.
1896. gada vasaras olimpiskās spēles
1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās Flatovs startēja septiņās sporta vingrošanas disciplīnās. Viņš ir viens no šo vasaras olimpisko spēļu veiksmīgākajiem sportistiem, izcīnot trīs zelta un vienu sudraba medaļu.
Zelta medaļas viņš izcīnīja trijās disciplīnās — individuālajās sacensībās uz līdztekām, komandu sacensībās uz līdztekām un komandu sacensībās uz vingrošanas stieņiem. Savukārt sudraba medaļu viņš izcīnīja individuālajā vingrošanā uz stieņa.
Gardner
Gardner var būt:
Alfrēds Flatovs
1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Atbalsta lēcienā, vingrošanas riņķos un vingrošanā uz zirga viņš neizcīnīja godalgotās vietas.
Pēc Olimpiskajām spēlēm
Pēc atgriešanās no olimpiskajām spēlēm Flatovs un vairums citu vācu vingrotāju tika atstādināti no komandas, jo Deutsche Turnerschaft (šajā laikā vāciešu vingrošanas vadības institūcija) boikotēja olimpiskās spēles ar iemeslu, ka konkurēt var tikai "vācietis".
1903. gadā Flatovs palīdzēja nodibināt Judische Turnerschaft — vēsturisko un novatorisko ebreju sporta organizāciju Eiropā. Viņš kopš 1890. gadiem bija vingrošanas skolotājs un 20. gadsimta sākumā sāka rakstīt savas grāmatas par sportu. 1933. gadā Flatovs bija spiests "labprātīgi" izbeigt savu vingrošanas karjeru, jo viņš bija ebrejs. Viņš aktīvi darbojās Vācijā vingrošanas jomā, līdz 1936. gadā nacisti viņu izraidīja. Viņš ir Ebreju vingrošanas kluba līdzdibinātājs un 1936. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Berlīnē viņu tomēr godināja, jo tajās bija uzaicināti Vācijas olimpiskie čempioni, kas čempiona titulus bija guvuši līdz šīm olimpiskajām spēlēm.
Sakarā ar ebreju vajāšanu Vācijā 1938. gadā viņš emigrēja uz Nīderlandi. Nacistiskā Vācija iebruka Nīderlandē 1940. gada maijā. 1942. gada 3. oktobrī Flatovs tika deportēts uz Terezīnštātes koncentrācijas nometni, kur viņš 28. decembrī, 72 gadu vecumā nomira no bada.
Viņa brālēns Gustavs Flatovs arī bija 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks un divu zelta medaļu ieguvējs, kā arī holokausta upuris. Viņš koncentrācijas nometnē mira 1945. gada 29. janvārī.
Piemiņa pēc nāves
1997. gadā Berlīnē, godinot Alfrēdu un Gustavu Flatovus, Reichssportfeldstraße (iela) netālu no Berlīnes Olimpiskā stadiona tika pārdēvēta paru Flatowallee (Flatovu avēnija). Berlīnes priekšpilsētā Kroicbergā pie Flatow-Sporthalle (sporta zāles) tika novietota piemiņas plāksne abiem sportistiem. Vācijas Pasts izdeva četru pastmarku komplektu, lai atzīmētu mūsdienu olimpisko spēļu 100. gadadienu. Uz vienas no šīm pastmarkām bija attēloti arī Flatovi.
1203. gads
1203. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.
Sīmens Hegstads Krīgers
Sīmens Hegstads Krīgers (no; dzimis ) ir norvēģu distanču slēpotājs.
Karjera
Pasaules kausa sacensībās debitēja. Pirmo reizi vietu uz goda pjedestāla izcīnīja Toblahā, Itālijā, izcīnot trešo vietu 10 km brīvā stila distancē, kas bija viens no Tour de Ski posmiem. Pirmo individuālo uzvaru izcīnīja 15 km brīvā stila distancē, kas arī norisinājās Toblahā.
Phjončhanā izcīnījis divas zelta medaļas (30 km skiatlonā un stafetē), kā arī ieguvis sudraba godalgu 15 km distancē brīvajā stilā. Pasaules čempionātā pirmoreiz piedalījās 2019. gadā Zēfeldē, startēja tikai 50 km distancē brīvajā stilā ar kopēju startu, ieņemot 5. vietu. 2021. gada Pasaules čempionātā Oberstdorfā izcīnīja trīs medaļas — ieguva sudrabu 30 km skiatlonā un 15 km brīvā stila distancē un bronzu 50 km klasiskajā stilā.
nevarēja piedalīties pirmajās disciplīnās, jo tika konstatētas pozitīvas COVID-19 analīzes. Startēja tikai 50 km distancē brīvajā stilā (distance tika saīsināta līdz 28,4 km spēcīgā vēja un zemās temperatūras dēļ) un ieguva bronzas medaļu.
2023. gada Pasaules čempionātā Planīcā izcīnīja zelta medaļu skiatlonā, pirmo reizi kļūstot par pasaules čempionu. Vēlāk izcīnīja vēl divas zelta medaļas: 15 km distancē brīvajā stilā ar atsevišķu startu un stafetē.
Reiņu iela (Jūrmala)
Reiņu iela ir iela Jūrmalā, Slokas apkaimē. Reiņu iela sākas krustojumā ar Auzu ielu un beidzas pie Lielupes. Kopējais ielas garums ir 150 metri, tai nav seguma. Reiņu ielā satiksmes kustība norit 1 joslā.
Magomeds Ozdojevs
Magomeds Ozdojevs (ru, dzimis ) ir ingušu tautības Krievijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Krievijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada Ozdojevs pārstāv Krievijas Premjerlīgas klubu Sanktpēterburgas "Zenit".
Sasniegumi
Zenit
10A. minibusu maršruts (Daugavpils)
'''10A. minibusu maršruts''' ir Daugavpils sabiedriskā transporta minibusu maršruts, kas kursē no Autoostas līdz Ruģeļiem.
Pieturvietas
10A. autobusu maršrutā ir 29 pieturas, virzienā Autoosta — Ruģeļi ir 11 pieturas, bet virzienā Ruģeļi — Autoosta ir 18 pieturas.
Wallach
Wallach var būt:
Deva
Deva var būt:
Pāvijas province
Pāvijas province ir viena no Itālijas provincēm valsts ziemeļrietumu daļā, Lombardijas reģionā. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Pāvija. Pāvijas province sīkāk iedalās 186 komūnās.
Rustems Kazakovs
Rustems Kazakovs (crh; dzimis ) ir bijušais padomju grieķu-romiešu stila cīkstonis, olimpiskais čempions (1972), PSRS Nopelniem bagātais sporta meistars (1969), PSRS Nopelniem bagātais treneris (1973), pirmais Krimas tatāru sportists, kas kļuvis par olimpisko čempionu.
Biogrāfija
Rustems Kazakovs piedzima 1947. gadā Taškentā Krimas tatāru ģimenē. Ar cīņas sportu viņš sāka nodarboties 1960 gadā, 1963. gadā uzvarēja Uzbekijas čempionātā, 1963. un 1964. gadā kļuva par PSRS jauniešu čempionāta uzvarētāju. 1965. gadā Bulgārijā guva pirmo uzvaru pieaugušo starptautiskā turnīrā. 1967. gadā Pasaules čempionātā ieņēma septīto vietu.
Tika iekļauts PSRS olimpiskajā izlasē, bet 1968. gada olimpiskajām spēlēm Mehiko netika treniņā iegūtas traumas dēļ. Pēc traumas sadziedēšanas 1969. gada pavasarī Kazakovs piedalījās Pasaules čempionātā Argentīnā un kļuva par tā uzvarētāju. Nākamajā 1971. gada Pasaules čempionātā viņš sekmīgi aizstāvēja aizpērn iegūto čempiona titulu.
1972. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Minhenē Rustems Kazakovs pēc zaudējuma otrajā kārtā bulgāram Hristo Traikovam, nākamajās kārtās guva četras uzvaras un iekļuva finālā, kur jau trešajā minūtē guva plecu uzvaru pār vācu cīkstoni Hansu Jurgenu Vailu un kļuva par olimpisko čempionu. 1973. gada pasaules čempionātā Teherānā viņš izcīnīja sudraba medaļu.
1975. gadā pēc savas sportista karjeras noslēguma Rustems Kazakovs iesaistījās trenera darbā, strādāja ACSK, PSRS un Krievijas izlases komandu treneru štāba darbinieks. 1989. gadā aizejot pensijā, pārcēlās no Maskavas uz Krimu. Viņš ir Krimas nacionālās cīņas kurešs federācijas prezidents.
ADO Den Haag
ADO Den Haag ir Nīderlandes futbola klubs no Hāgas pilsētas.
Papjamento
Papjamento, arī papjamentu (papiamentu), ir uz spānizētas portugāļu valodas ar lielu nīderlandiešu valodas piejaukumu balstīta kreoliskā valoda. Nelielu piejaukumu devušas arī angļu, aravaku un Portugāles bijušo Āfrikas koloniju valodas. Tā ir izplatīta Arubā, Kirasao un Bonairē. Oficiāls statuss tai ir Arubā un Kirasao, atzītas saziņas valodas statuss ar valsts iestādēm — arī Bonairē. Nedaudz to runā arī Nīderlandes salā Sintēstatiusā un Venecuēlas piekrastē Paragvanas pussalā, un ap 150 tūkstošiem papjamento pratēju, galvenokārt no Kirasao, dzīvo Nīderlandē.
Papjamento pratēju skaits tiek lēsts ap 341 tūkstošiem.
Valodas nosaukums radies no pārveidota portugāļu darbības vārda papear (runāt, pļāpāt), kam pievienota lietvārdu veidojošā galotne -mento. Par valodas izcelsmi un laiku ir dažādas versijas, pirmoreiz tā dokumentos kā plaši lietojama pieminēta 18. gadsimta sākumā, vecākie valodas teksti — 17. gadsimta vidus vēstules, kurās ir lielāka nīderlandiešu ietekme nekā mūsdienu valodā.
Oficiālu statusu tā ieguva Arubā 2003. gadā un Nīderlandes Antiļās 2007. gadā. Pēc pēdējo sašķelšanās 2010. gadā Kirasao ieguva neatkarību, apstiprinot iepriekšējo papjamento statusu, bet Bonaire palika Nīderlandes sastāvā.
Kopš 2013. gada šajā valodā tiek uzņemtas filmas (Arubā un Kirasao) un atskaņota opera (Nīderlandē).
Dialekti
Arubas dialektā, atšķirībā no Kirasao un Bonaires, jūtama lielāka spāņu ietekme un vārdi, kas citur beidzas ar -u, Arubā beidzas ar -o. Tai skaitā valodas nosaukums. Kā K izrunājamais C burts Arubā citur tiek aizvietots ar K. Abu dialektu rakstība tika apstiprināta 1970. gados.
Greer
Greer var būt:
Baltijas Gaisa patrulēšanas misija
Baltijas Gaisa patrulēšanas misija (en) ir NATO misija Baltijas valstu Latvijas, Lietuvas un Igaunijas gaisa telpas aizsardzībai, kurā NATO valstu gaisa spēku iznīcinātāji patrulē Baltijas valstu gaisa telpā.
Izvietotās lidmašīnas
Sākot ar 2014. gada 6. martu, dēļ Krimas krīzes, ASV papildināja misiju ar papildus sešiem F-15C. Līdz gada beigām turpmāk ir plānots izvietot kopīgus dažādu valstu spēkus.
Pavlovska (Biķernieku pagasts)
Pavlovska ir ciems Biķernieku pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 252 km attālumā no Rīgas.
OGLE2-TR-L9b
OGLE2-TR-L9b ir karstā jupitera tipa citplanēta, kas riņķo ap zvaigzni OGLE2-TR-L9, kas atrodas 1901 pc attālumā no Zemes Kuģa Ķīļa zvaigznājā. Planētas vidējais attālums no zvaigznes ir tikai 0,0413 AU un gads uz tās ilgst tikai 2,485534 dienas. Mazā attāluma, no centrālās zvaigznes, dēļ uz planētas ir pārāk karsts, lai tur valdītu dzīvībai komfortabli apstākļi, tāpat kā uz Zemes. Ja Zeme riņķotu pa to pašu orbītu, pa kuru riņķo OGLE2-TR-L9b, tad uz tās būtu 1914 °C liels karstums — pietiekami, lai izkausētu tēraudu.
Liepkalna iela
Liepkalna iela ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Teikā un Juglā. Tā sākas pie krustojuma ar Mazo Juglas ielu un beidzas krustojumā ar Smilškalnu ielu. Ielas garums ir 497 metri.
OGLE2-TR-L9b
Planētas masa ir 4,336 reižu lielāka un rādiuss ir 1,614 reizes lielāks par Jupiteru. Lielā masa un rādiuss ir pierādījums tam, ka tā ir Jupitera tipa planēta. Gravitācija uz tās 4,21 reizi pārsniedz Zemes pievilkšanas spēku.
Planētu atklāja 2008. gada 2.decembrī trīs Leidenes Universitātes studenti.
Liepkalna iela
Ielu savienojumi
Liepkalna iela krustojas ar:
Lone
Lone ir ciems Jēkabpils novada Saukas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā, valsts reģionālā autoceļa P75 (Jēkabpils—Lietuvas robeža (Nereta)) malā. Ciems iekļaujas kultūrvēsturiskajā Sēlijas novadā, bet tā daļa Saukas dabas parka teritorijā.
Ciema plānojumā ziemeļos atrodas galvenokārt privātās dzīvojamās mājas, centrā ir kultūras nams, dienvidaustrumos izvietojusies sabiedriskā un administratīvā apbūve, kur atrodas pašvaldības nams, pasta nodaļa, bibliotēka, ambulance, viesu nams, kafejnīca, veikals un maizes ceptuve. Ciemā ir sešas daudzdzīvokļu mājas, kuras arī ir izvietojušās šajā ciema daļā. Dienvidaustrumos galvenokārt ir mehāniskais sektors — mehāniskās darbnīcas un tamlīdzīgas celtnes. Mūsdienās Lone kļuvusi par pakalpojumu centru.
Loni ieskauj lieldārzi ar augļu kokiem, īpaši ābelēm, daļa no tiem ir stādīti kolhozu laikos un ir novecojuši, taču vairākas zemnieku saimniecības arī mūsdienās nodarbojas ar augļkopību. Aptuveni 1 km uz austrumiem no ciema atrodas lielākais Zemgales ezers — Saukas ezers, no tā iztek Dūņupe, kas tālāk plūst cauri ciemam.
Lonē atrodas divi kultūrvēsturiski pieminekļi — Viesītes šaursliežu dzelzceļa līnijas Jēkabpils — Nereta Lones dzelzceļa stacijas ēka un Lones pusmuižas ēka. Netālu no ciema ir viens valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis — 2 km uz dienvidrietumiem, netālu no Neretas pagasta robežas pie Skosu mājām atrodas Skosu pilskalns ar apmetni (valsts aizs. Nr. 939), kā arī vietējas nozīmes — 1 km uz dienvidaustrumiem, līdzās Saukas ezeram pie Bincānu mājām ir Bincānu viduslaiku kapsēta (valsts aizs. Nr. 935) un Klūgu upurakmens (valsts aizs. Nr. 937), 1,5 km uz ziemeļaustrumiem pie Klūgu mājām. Pie Bincānu mājām aug valsts nozīmes dižkoks — (5,4 metri) vīksna.
Ciema teritoriju šķērso valsts reģionālais autoceļš (P75) Jēkabpils — Lietuvas robeža (Nereta), vietējie autoceļi (V792) Lone — Sauka, (V793) Lone — Zalves mežniecība.
Vēsture
Ciems izveidojies ap Lones pusmuižu, bijis samērā biezi apdzīvots, taču lielākoties iedzīvotāji dzīvoja viensētās vai to grupās. Pašreizējā apbūve izveidota padomju varas gados esošās padomju saimniecības "Lone" laikā, kad 1970. un 1980. gados valsts politikas rezultātā tika likvidētas viensētas, celtniecību atļaujot tikai ciemos. Šajā laikā Lone kļuva par nozīmīgu kolhoza un pašvaldības centru. Salīdzinot ar 1967. gadu, kad ciemā dzīvojuši 150 cilvēki, to skaits līdz mūsdienām palielinājies gandrīz četras reizes. Atgūstot neatkarību, apdzīvojuma struktūra saglabājās.
Mareks Lavrinovičs
Mareks Lavrinovičs (dzimis ) ir Latvijas karatists un kikbokseris, kurš regulāri piedalās K-1 cīņās. Mareks ir desmitkārtējs Latvijas čempions kjokušinkai karatē.
Savas sporta gaitas viņš sāka sešu gadu vecumā savā dzimtajā pilsētā Tukumā tēva karatē meistara Vladimira Lavrinoviča vadībā. Pirms Mareks pievērsās kikboksam, viņš izcīnīja desmit Latvijas čempiona titulus karatē. Kikboksā Lavrinovičs debitēja 2005. gadā Liepājā ar uzvaru pār Oskaru Zonerfeldu. Tad sekoja uzvara pār somu Erku Multanenu. Gadu vēlāk tukumnieks kļuva par Baltijas K-1 čempionu un paņēma trīs gadu pauzi, lai pievērstos tikai karatē. 2009. gadā Mareks Lavrinovičs atgriezās profesionālajā ringā ar uzvaru pār Dmitriju Kaļmusu, pēc kā seko titula cīņa par vakanto Latvijas čempiona titulu K-1, kurā karatists izcīnīja uzvaru un pievienoja savām trofejām vēl vienu jostu. 2011. gadā Mareks noslēdza līgumu ar Krievijas organizāciju "Fight Nights" par dalību Eiropas K-1 čempionātā, kurš notika "Arēna Rīga". Viņš uzvarēja Sergeju Vinogradu (Igaunija) un Pāvelu Turuku (Baltkrievija), taču finālā traumas dēļ atzina Krievijas sportista Aleksandra Stecurenko pārākumu un bija spiests samierināties ar otro vietu.
Pēdējo reizi Lavrinovičs ringā parādījās 2013. gada novembrī šovā "FREON: Milžu cīņas 2", kurā aizvietoja savainoto Andreju Zozuļu un aci pret aci tiekoties ar Kongo sportistu Rodrigo Nzojibuku. Šajā mačā tukumnieks ar lieliski izpildītu spērienu ar kāju salto lēcienā nokautēja melnādaino pretinieku un savā statistikā ierakstīja vienpadsmito uzvaru.
Mareks spēlē arī spēlē futbolu Latvijas 2. līgas klubā "Tukuma Brāļi".
Me at the zoo
Me at the zoo (lv) ir pirmais video, kas augšupielādēts video koplietošanas vietnē YouTube. To sestdienā, 2005. gada 23. aprīlī plkst. 20.27 tajā pašā dienā izveidotā kanālā ar lietotājvārdu "jawed" augšupielādēja Javeds Karims, viens no vietnes veidotājiem.
Poručiks
Poručiks (no pl — ‘ [virsnieks] uzdevumiem’) ir jaunāko virsnieku dienesta pakāpe vairāku slāvvalodīgo valstu bruņotajos spēkos.
Me at the zoo
Deviņpadsmit sekundes garo video Sandjego zoodārzā uzņēma Jakovs Lapitskis, un tajā redzams Javeds Karims pie ziloņiem, interesējoties par dzīvnieku ļoti, ļoti, ļoti garajiem snuķiem.
Poručiks
Krievijas armijā šī pakāpe tika lietota no 17. gadsimta līdz Krievijas pilsoņu kara laikam. Latviešu nacionālajos bruņotajos spēkos šī pakāpe pastāvēja līdz 1919. gada 28. februārim, kad, ar Apsardzības ministra pavēli Nr. 13, tika aizvietota ar virsleitnanta pakāpi.
Me at the zoo
Video noraksts
Noraksts:
"Alright, so here we are in front of the, uh, elephants. Uh. The cool thing about these guys is that, is that they have really, really, really long, um, trunks, and that's, that's cool. And that's pretty much all there is to say."
"All right, so here we are in front of the elephants, the cool thing about these guys is that they have really, really, really long trunks, and that's, that's cool. And that's pretty much all there is to say."
Sabiedrības viedoklis
2013. gadā video apraksts tika mainīts kā daļa no Google+ protesta un arī tika pievienotas divas anotācijas.
YouTube desmit gadu jubilejas laikā video apraksts tika mainīts uz ''The first video on YouTube. Maybe it's time to go back to the zoo?'' (lv).