cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lietuvas—Maskavijas kari
1512.—1522. gada karš
1515. gadā Vīnē tikās Svētās Romas impērijas imperators Maksimiliāns I, Sigismunds I un viņa brālis, Ungārijas un Bohēmijas karalis Vladislavs II Jagellons. Lai izbeigtu Maksimiliāna I sadarbību ar Vasīliju III, abi Jagellonu valdnieki piekāpās vairākos teritoriālajos strīdos. Vienošanos nostiprināja ar dinastiskām laulībām. 1517. gadā Lietuva sāka spēcīgu uzbrukumu no Polockas, taču pie Opočkas cietokšņa cieta sakāvi un atkāpās. Zinot, ka Lietuva finansiāli vairs nespēja turpināt karu, Ivans III uzstāja uz tiesībām paturēt Smoļensku.
1518. un 1519. gadā Maskavijas kavalērija iebruka dziļi Lietuvā, apdraudot Mogiļevu, Minsku, Vitebsku un Polocku, taču vairāk nodarbojoties ar postīšanu nekā mēģinājumiem ieņemt pilsētas. 1521. gadā Sigismunds I sakāva Vācu ordeni un kopā ar Kazaņas un Krimas hanistēm sāka uzbrukumu Maskavijai. Krimas haniste smagi izpostīja Maskavas apkārtni. 1522. gadā tika noslēgts 5 gadu pamiers, kas Smoļensku atstāja Maskavijai, taču vienlaikus tā atteicās no pretenzijām uz Kijivu, Polocku un Vitebsku. Pamieru vēlāk atkārtoti pagarināja līdz 1534. gadam.
1534.—1537. gada karš
Vasilijs III mira 1533. gadā, troni atstājot 3 gadus vecajam Ivanam IV, par kura reģenti kļuva viņa māte, Mihaila Gļinska meita Jeļena Gļinska. Sigismunds I izmantoja situāciju, lai pieprasītu atgriezties pie 1508. gada robežām (atgūstot Smoļensku). Pēc prasības noraidīšanas Lietuva sāka karu. Viena armijas daļa Kijivas vojevodas vadībā ieņēma Radogošu, bet nespēja ieņemt Čerņigovu, Starodubu un Počepu. Otra daļa devās uz Smoļensku, kuru arī nespēja ieņemt. Trešā daļa palika Mogiļevā, kā aizmugures rezerve.
Lietuvieši kopā ar sabiedrotajiem tatāriem izpostīja Čerņigovas, Novhorodas-Siverskas, Radogoščas, Starodubas un Brjanskas apkārtni. 1534. gada rudenī Sigismunds I lielāko daļu karaspēka demobilizēja. To izmantoja Maskavijas karaspēks, iebrūkot dziļi Lietuvā. 60 000—70 000 kareivju lielā armija nemēģināja ieņemt pilsētas, bet nodarbojās ar laupīšanu un postīšanu, tā graujot Lietuvas vēlmi turpināt karu. Pie Sebežas ezera viņi uzcēla koka cietoksni, ko izmantoja kā bāzi.
Lietuvieši pretuzbrukumā 1535. gadā ieņēma Gomeļu un Starodubu, kamēr Rjazaņas zemēs iebruka Krimas hanistes karaspēks. No savas Sebežas bāzes Maskavijas karaspēks uzbruka un nopostīja Vitebsku. Lietuviešu mēģinājumi 1535. gada sākumā ieņemt Sebežu beidzās ar neveiksmi. 1537. gada 18. februārī Maskavā tika noslēgts pamiers uz 5 gadiem, ar kuru Lietuva ieguva Gomeļu, bet Maskavija Sebežu. Šis karš demonstrēja aizvien pieaugošo Lietuvas vājumu. Mobilizētie karavīri karoja slikti, bet profesionālo karavīru algošanai trūka naudas. Lietuvai regulāri nācās lūgt Polijas militāro palīdzību.
Livonijas karš
1547. gadā Ivans IV kronējās par caru, un Maskavija kļuva par Krievijas caristi. 1568. gadā Krievija iebruka Livonijā, sākot Livonijas karu, kas ar pārtraukumiem turpinājās līdz 1582. gadam, kad tika noslēgts Jamas Zapoļskas miera līgums, ar kuru Ivans IV atteicās no iekarojumiem Livonijā. Miers turpinājās līdz 1605. gadam, kad Polijas—Lietuvas ūnijas karaspēks iebruka Krievijā.
Hidrostatiskais paradokss
Hidrostatiskais paradokss ir parādība, kurā traukā iepildītā šķidruma svara spiediena spēks var atšķirties no izlietotā šķidruma svara. Tvertnēs ar augšupejošu šķērsgriezumu spiediena spēks tvertnes apakšā ir mazāks par šķidruma svaru, tvertnēs ar samazinātu šķērsgriezumu spiediena spēks tvertnes apakšā ir lielāks par šķidruma svaru. Šķidruma spiediena spēks tvertnes apakšā ir vienāds ar šķidruma svaru tikai cilindriskajam traukam. 1612. gadā Simons Stevins sniedza paradoksa matemātisku skaidrojumu
Paskāla mēģinājums
1648. gadā paradoksu demonstrēja Blēzs Paskāls. Viņš ievietoja šauru cauruli slēgtā mucā, kas bija piepildīta ar ūdeni, un, paceļoties uz balkona otro stāvu, šajā mēģenē sāka ieliet ūdeni. Caurules nelielā biezuma dēļ tajā esošais ūdens palielinājās līdz lielajā augstumā, un spiediens mucā palielinājās tik lielā mērā, ka stobra stiprinājumi neizturēja noplīsa.
Hidrostatiskais Paradokss un Arhimēda likums
Līdzīgs acīmredzamais paradokss rodas, aplūkojot Arhimēda likumu. Saskaņā ar Arhimēda likuma kopīgo formulējumu, izspiešanas spēks iedarbojas uz ūdenī iegremdētu ķermeni, kas ir vienāds ar ķermeņa pārvietoto ūdens svaru. No šī formulējuma ir iespējams izdarīt nepareizu secinājumu, ka ķermenis nevarēs peldēt tvertnē, kurā nav pietiekami daudz ūdens, lai pārvietotos.
Varuna
Varuna, arī 20000 Varuna ir transneptūna objekts ar diametru apmēram 668 (-86/+154) km. Tas atrodas Koipera joslā un pieder klasiskajiem Koipera joslas objektiem.
Hidrostatiskais paradokss
Hidrostatiskais Paradokss un Arhimēda likums
Tomēr praksē ķermenis var peldēt tvertnē ar tādu ūdens daudzumu, kura masa ir mazāka par peldošā ķermeņa masu. Tas ir iespējams situācijā, kad rezervuārs tikai nedaudz pārsniedz ķermeņa lielumu. Piemēram, ja kuģis paliek šaurā piestātnē, tas paliek virs ūdens tāpat kā atklātā okeānā, lai gan ūdens masa starp kuģi un doka sienām var būt mazāka par kuģa masu.
Varuna
Atklāšana un nosaukums
Varunu atklāja amerikāņu astronoms Roberts Makmilans (Robert S. McMillan), Spacewatch projekta vadītājs. Objektam tika piešķirts pagaidu nosaukums 2000 WR106. Mazo planētu sarakstā debess ķermenis tika reģistrēts ar numuru 20000. Šādu „apaļu” numuru objektam piešķīra, jo tobrīd tā diametrs tika lēsts ap 900 km jeb līdzvērtīgs pundurplanētai Cererai. Starptautiskā Astronomijas savienība tam oficiāli piešķīra vārdu Varuna. Varuna senindiešu mitoloģijā ir dievs, saistīts ar kosmiskajiem ūdeņiem, patiesības un kosmiskās kārtības sargātājs.
Orbīta un fizikālie parametri
Varunas orbīta ir gandrīz riņķveida, ar lielo pusasi apmēram 43 AU robežās, līdzīga Kvavara orbītai, tikai nedaudz slīpāka. Arī orbitālie periodi Varunai un Kvavaram ir līdzīgi, attiecīgi 284 un 285 gadi. Varunai ir īss rotācijas periods, 6.3436 stundas, kas ir netipiski maz tik lielam objektam. Tāpēc tiek uzskatīts, ka Varuna pēc formas ir izstiepts sferoīds (asu attiecība 2:3). Uz objekta virsmas ir atrasts nedaudz ūdens ledus, tā ir sarkanīga, līdzīga kā Kvavaram. Noteiktais Varunas izmērs vairakkārt ir mainīts. Izmantojot dažādas metodes, rezultāti bija atšķirīgi, diametram variējot no 500 līdz pat 1060 km. Pēdējie dati iegūti 2013. gadā, izmantojot Heršela kosmisko observatoriju, noteiktais diametrs 668 (-86/+154) km. Starptautiskā Astronomijas savienība Varunu neuzskata par pundurplanētu, tomēr atsevišķi astronomi objektu uzskata par ticamu kandidātu uz pundurplanētas statusu.
Hidrostatiskais paradokss
Hidrostatiskais Paradokss un Arhimēda likums
Paradoksa izskaidrojums ir tāds, ka Arhimēda spēkus rada hidrostatiskais spiediens, kas nav atkarīgs no ūdens svara, bet tikai uz kolonnas augstuma. Tāpat kā hidrostatiskajā paradoksā, ūdens spiediena spēks iedarbojas uz tvertnes apakšu, kas var būt lielāks par ūdens svaru pašā traukā, tāpēc iepriekš aprakstītajā situācijā ūdens spiediens uz kuģa apakšu var radīt peldošu spēku, kas pārsniedz šī ūdens svaru.
Iveta Mimo
Iveta Karmena Mimo (en; dzimusi, mirusi ) bija amerikāņu kino un televīzijas aktrise. Atpazīstamību ieguva pēc lomas 1960. gada filmā "Laika mašīna" (The Time Machine). Viņa savas karjeras laikā trīs reizes nominēta Zelta globusa balvai.
Hidrostatiskais paradokss
Hidrostatiskais Paradokss un Arhimēda likums
Labāks Arhimēda likuma formulējums ir šāds: peldošs spēks iedarbojas uz ūdenī iegremdētu ķermeni ar ekvivalentu, kas atbilst ūdens svaram iegremdētā ķermeņa tilpumā.
Argals
Argali jeb kalnu aitas, arī arhari vai kačkari (la) ir pārnadžu zīdītāji no dobradžu dzimtas, kas dzīvo Vidusāzijas un Centrālāzijas kalnu reģionos (Himalajos, Tibetā, Altajā), tostarp Sibīrijas dienvidos. Aizsargā vides organizācijas; šobrīd starptautiskajā Sarkanajā grāmatā tiek uzskatīta par sugu, kas atrodas tuvu apdraudētam stāvoklim (NT kategorija). Suga iekļauta arī Krievijas Federācijas Sarkanajā grāmatā.
Nosaukums
Nosaukums “argali” ir vārds, ar kuru mongoļu valodā tiek apzīmētas savvaļas aitas.
Sugas latīņu valodas nosaukums ammon ir dieva Amona vārds. Sengrieķu mīts stāsta, ka dievi bijušies no Ēģiptes piekrastē mītoša jūras briesmoņa Taifūna (Typhon, el), tāpēc Pāns licis tiem pārvērsties par dažādiem dzīvniekiem. Amons ieguvis auna veidolu. Senajās tradīcijās Amonu attēloja kā cilvēku ar auna ragiem.
Apraksts
Kalnu aita jeb argals ir lielākais savvaļas aitu pārstāvis — tā garums ir 120 — 200 cm, skausta augstums 90 — 120 cm un svars 65 — 180 kg.
Mātīte (aita) dažkārt sver uz pusi mazāk nekā tēviņš (auns).
Atkarībā no ķermeņa lieluma un krāsas tiek izdalītas vairākas pasugas, no kurām par lielāko tiek uzskatīts Pamira argals jeb Marko Polo kalnu aita (Ovis ammon polii), kas nosaukts ceļotāja Marko Polo vārdā (viņš bija pirmais no eiropiešiem, kas to aprakstījis). Gan auniem, gan aitām ir gari ragi, tomēr tēviņiem tie izskatās daudz lielāki un iespaidīgāki un var sasniegt 13% no kopējā ķermeņa svara. Ragi mēdz būt līdz 190 cm garumā, savīti spirālē ar galiem uz āru un uz augšu; ragus ļoti iecienījuši mednieki — to cena var sasniegt vairākus tūkstošus dolāru. Dažādu pasugu ķermeņa krāsa mainās plašā diapazonā no gaišas smilškrāsas līdz sarkanbrūnai vai tumši pelēkbrūnai, bet ķermeņa apakšdaļa parasti izskatās ievērojami gaišāka. Himalajos mītošie argali parasti ir samērā tumši, turpretim Krievijas areāla iemītnieki bieži ir samērā bāli. Purns, aste un sēžamvieta ir dzeltenīgi balta. Tēviņam ir bālgana spranda un muguras daļa, un parasti tā ir nedaudz tumšākā krāsā nekā mātītei. Sānos gar visu ķermeni ir tumši brūnas svītras, skaidri atdalot tumšāku augšdaļu un gaišāku apakšu. Tēviņi izceļas ar to, ka tiem ap kaklu ir gaišas vilnas gredzens, kā arī pie pakauša vilna ir iegarena. Dzīvnieki maina kažoku divreiz gadā, ziemā tas ir ievērojami gaišāks un garāks nekā vasarā. Kājas ir garas, tievas — pēdējā pazīme kopā ar ragu spirālveida formu atšķir tos no kalnu kazām (Capra).
Briesmu gadījumā pieauguši dzīvnieki sprauslā, bet jaunie dzīvnieki blēj kā mājas aitu jēri.
Izplatība
Argali dzīvo Vidusāzijas un Centrālāzijas kalnu un piekalnu reģionos 1300 — 6100 m augstumā virs jūras līmeņa  — Pamirā, Himalajos, Altajā, Mongolijas Sajānu kalnos un Tibetā.
Argalu apdzīvotais areāls sniedzas no Kazahstānas centrālās daļas rietumos līdz Šaņsji provincei Ķīnā austrumos un no Altaja kalniem ziemeļos līdz Himalajiem dienvidos.
Agrāk argalu apdzīvotais areāls bija daudz plašāks — vēlajā pleistocēnā un agrīnajā holocēnā tie bija parastie dzīvnieki Rietumu un Austrumsibīrijas dienvidos uz dienvidiem no Aizbaikāla ziemeļiem un Jakutijas dienvidrietumiem. Pat bronzas laikmetā rietumu Aizbaikālā to bija daudz, par ko liecina neskaitāmie šo dzīvnieku galvaskausu atradumi, tostarp huņņu apbedījumos, kas datēti ar 3. — 2. gadsimtu pirms mūsu ēras.
Tie dod priekšroku atklātām ainavām — kalnu un piekalnu nogāzēm ar kalnu pakājēm, kalnu pļavām, krūmiem aizaugušām akmeņainām aizām, ielejām ar akmeņainiem pakalniem. Argali izvairās no vietām, kas blīvi apaugušas ar kokaugiem. Migrācija ir vertikāla — vasarā tie dodas augstāk uz Alpu zonas apgabaliem ar bagātīgu zālāju veģetāciju, ziemā pāriet uz zemākām ganībām, kurās ir maz sniega.
Uzvedība un vairošanās
Argali dzīvo grupās līdz 100 dzīvniekiem, ārpus vairošanās sezonas tēviņi un mātītes turas atsevišķi viens no otra. Mātītēm vaislas briedums iestājas otrajā dzīves gadā, savukārt tēviņiem — tikai piektajā. Riesta periods dažādās populācijās ir atšķirīgs, bet parasti tas ilgst no oktobra līdz novembrim. Argalus raksturo poliginijas un poliandrijas apvienojums — tas ir, vienā pārošanās grupā var vienlaikus piedalīties vairāki tēviņi un vairākas mātītes. Pārošanās sezonas sākumā tēviņi sacenšas par tiesībām iegūt mātīti, grūstoties ar ragiem. Grūsnība ilgst 150 — 160 dienas, pēc tam piedzimst 1 — 2 jēri. Pirms atnešanās, kas notiek agrā pavasarī, mātīte atdalās no ganāmpulka, atrod nošķirtu vietu un pirmās pāris dienas pavada kopā ar jēriem. Mātīte aprūpē pēcnācējus apmēram 4 mēnešus, pēc tam jēri kļūst pilnīgi patstāvīgi. Tēviņi jēru audzēšanā nepiedalās. Argalu dzīves ilgums ir 10 — 13 gadi.
Draudi un drošība
Galvenie faktori, kas izraisa skaita un izplatības samazināšanos, ir nekontrolētas medības un dzīvnieku izspiešana no pastāvīgajām dzīvotnēm, ganot lopus. Ganoties mājas aitas ēd zāli, ar kuru barojas arī argali, tādējādi veicinot to skaita samazināšanos. Galvenie plēsēji, kas uzbrūk šiem dzīvniekiem, ir vilki, sniega leopardi, lūši un āmrijas.
Lai saglabātu sugu, tiek organizēti dabas rezervāti, kuros dzīvniekus medīt ir aizliegts. Argali labi panes turēšanu nebrīvē un tiek audzēti zooloģiskajos dārzos.
Pasugas
Pašlaik tiek atzītas 9 argalu pasugas:
Ilavas apriņķis
Ilavas apriņķis var būt:
Astrolabs
Astrolabs, arī astrolabija, ir vēsturisks leņķu mērīšanas instruments, ko lietoja līdz 18. gadsimta sākumam debess ķermeņu stāvokļa noteikšanai, bet vēlāk – ģeodēziskajos mērījumos. Mūsdienās astrolabu aizstājis teodolīts. Astrolabs sastāv no zvaigžņu kartes, grozāma tīkliņa, papildu skalām un vizūras iekārtām, ar kurām noteica debess ķermeņu leņķisko augstumu.
Skockova
Skockova ir ciems Viļakas novada Susāju pagastā. Izvietojies pagasta austrumu daļā 4,6 km no pagasta un novada centra Viļakas un 246,1 km no Rīgas.
Rasma Kaju
Rasma Kaju (dzimusi Treigūte 1934. gada 31. jūlijā Aizputē, mirusi 1995. gada 18. jūnijā Rīgā) bija ārste ķirurģe un ilggadēja Liepājas Medicīnas skolas direktore un pasniedzēja.
Dzīvesgājums
No 1963. gada līdz 1992. gadam Rasma Kaju bija Liepājas Medicīnas skolas direktore, pasniedza ķirurģiju, slimnieku kopšanu, vienubrīd pat anatomiju, latīņu valodu u.c. mācību priekšmetus, kuros kāda iemesla dēļ uz laiku trūka pasniedzēja. Dažus mācību priekšmetus, kam ar medicīnu tiešu sakaru nebija, uzaicinājusi pasniegt mācību spēkus no Liepājas Pedagoģijas akadēmijas.
Mirusi 1995. gada 18. jūnijā Rīgā, bet apglabāta Misiņkalna kapos Aizputē.
Komponists Māris Lasmanis 2020. gada vasarā sacerēja skaņdarbu klavierēm ar saksofonu Rasmas Kaju piemiņai. Tā nosaukums — "Sieviete un roze".
Ilava
Ilava var būt:
Elpa marmorā
"Elpa marmorā" (lt) ir Latvijas, Lietuvas un Horvātijas pilnmetrāžas spēlfilma, kas izdota 2018. gadā. Filmas režisore un scenārija autore ir Ģiedre Beinorūte. Galvenās lomas atveido Airida Ģintautaite, Guna Zariņa, Sigits Šidlauks, Joris Baltrūns, Viļus Minčinausks un Kristups Cicēns.
EUTELSAT 5 West B
EUTELSAT 5 West B ir Francijā reģistrēta uzņēmuma Eutelsat sakaru pavadonis. Tas orbītā tika palaists 2019. gada 9. oktobrī. Ģeostacionārajā orbītā pavadonis nodrošina sakarus un datu pārraides (galvenokārt video) pakalpojumus Eiropai, Ziemeļāfrikai un Ziemeļamerikai. Pavadonī ir arī uzstādīta EGNOS aparatūra GEO-3 globālās navigācijas sistēmas uzlabošanai Eiropā. Kosmiskais aparāts darbojas ar 45 % plānotās elektroenerģijas jaudu bojāta saules bateriju paneļa dēl.
Pavadonis tika izgatavots uz ASV uzņēmuma Northrop Grumman Innovation Systems platformas GEOStar-2e bāzes, kas bija apgādāta ar pilnībā elektrisku dzinējspēku. Derīgo kravu piegādāja Francijas uzņēmums Airbus Defence and Space. Kosmiskais aparāts bija apgādāts ar 35 36 MHz ekvivalenta Ku joslas raidītājiem.
Elpa marmorā
Sižets
Izabele kopā ar vīru Ļudu dzīvo netālu no lielpilsētas. Viņu dēlam Gaiļam ir epilepsijas lēkmes, tomēr tajā pašā laikā viņš ir gudrāks par vairumu viņa vecuma bērnu. Izabele kādu izlemj ģimenē pieņem Ilju — zēnu no bērnunama.
EUTELSAT 5 West B
EUTELSAT 5 West B palaists 10:17 UTC no Baikonuras kosmodroma 200. laukuma 39. palaišanas iekārtas ar nesējraķeti Proton-M/Briz-M. kopā ar pavadoņu apkalpošanas kosmisko aparātu MEV-1. Ģeostacionāro orbītu tas sasniedza ar saviem dzinējiem. Ģeostacionārajā orbītā EUTELSAT 5 West B tika novietots punktā 7° austrumu garuma, kur jau atradās EUTELSAT 5 West A.
2019. gada 24. oktobrī Eutelsat publicēja īsu ziņojumu, kurā bija minēts, ka EUTELSAT 5 West B ir radušās problēmas ar vienu no diviem saules bateriju paneļiem un tiek meklēts risinājums, piebilstot, ka pavadonis ir pilnībā apdrošināts. 2020. gada 17. janvārī Eutelsat nāca klajā ar paziņojumu, ka viens no diviem paneļiem ir nelietojams, un no tā izrietošais jaudas trūkums nozīmē, ka pavadonis var darboties tikai ar 45 % jaudu. Bija paredzēts, ka tas sāks darboties 2020. gada janvāra beigās, aizstājot 17,5 gadu nokalpojušo Eutelsat 5 West A. Šajā situācijā Eutelsat 5 West A tiks turēts ilgāk degvielu taupošā nedaudz slīpā orbītā, kur varēs apkalpot daļu klientu. Daļa klientu tika pāslēgti uz citiem pavadoņiem.
Apšu sala
Apšu sala var būt:
Kakuiči Mimura
Kakuiči Mimura (ja; dzimis, miris ) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||4||0
2017. gada Tukuma novada domes vēlēšanas
2017. gada Tukuma novada domes vēlēšanas notika 2017. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Tukuma novada domē ievēlēja 17 deputātus. Vēlēšanām tika iesniegti 7 kandidātu saraksti, kas veidoti no 113 kandidātiem.
Ievēlētie deputāti
Tukuma novada domē tika ievēlēti 17 deputāti. Tie ir šādi:
Staļina "Kastaņu runa"
Staļina "Kastaņu runa" ir vēsturē iegājies apzīmējums Staļina runai Vissavienības Komunistiskās (boļševiku) partijas XVIII kongresā 1939. gada 10. martā. Tā iezīmēja pagrieziena punktu attiecību uzlabošanai starp Vāciju un PSRS, kas noveda pie Molotova-Ribentropa pakta noslēgšanas un Eiropas sadalīšanas "ietekmes zonās".
Nosaukuma izcelsme
Savā referātā Staļins apvainoja Lielbritāniju un Franciju kara provocēšanā un paziņoja par gatavību uzsākt „miera politiku” attiecībās ar Vāciju. Runā viņš cita starpā paziņoja, ka "jāsaglabā piesardzība un nav jāļaujas ievilkt PSRS konfliktos tiem kara provokatoriem, kas pieraduši vākt kastaņus no uguns ar svešām rokām", tādēļ vēsturē šis referāts iegāja ar nosaukumu „runa par ceptiem kastaņiem”.
Sekas
7. aprīlī padomju puse izteica diplomātisku piedāvājumu pārtraukt padomju-vācu ideoloģisko cīņu un sākt saskaņotu sadarbību.
Lai arī 10. aprīlī sākās konsultācijas starp Franciju, Lielbritāniju un PSRS par savstarpējās palīdzības pakta noslēgšanu, militāro konvenciju un garantijām valstīm, kas var pakļauties agresijai no Vācijas puses, 3. maijā Staļins atcēla Ārlietu tautas komisāru Ļitvinovu, kas bija sagatavojis Trīspusējā pakta teksta piedāvājumu, no amata. 30. maijā Vācijas diplomāti Maskavā deva priekšlikumu sākt tiešas sarunas starp Vāciju un PSRS. 22. jūlijā Berlīnē sākās tiešās konsultācijas par tirdzniecības līguma sagatavošanu. 20. augustā PSRS un Vācija noslēdza tirdzniecības līgumu. 21. augustā Staļins saņēma apstiprinājumu, ka Vācijas valdība ir gatava parakstīt arī neuzbrukšanas līgumu ar slepeno protokolu par Polijas, Baltijas valstu un Rumānijas sadalīšanu. 23. augustā Vācijas ārlietu ministrs Ribentrops ieradās Maskavā līguma parakstīšanai.
Estadi de Son Moix
Estadi de Son Moix ir futbola stadions Palmā, Spānijā. Stadionā ir 23 142 skatītāju vietas. Stadionā savas mājas spēles aizvada La Liga komanda RCD Mallorca. Stadionu atklāja 1999. gadā.
Krēslas zona
"Krēslas zona" (en) ir amerikāņu zinātniskās fantastikas šausmu antoloģijas televīzijas seriāls, kura autors ir Rods Sērlings. Seriālam bija piecas sezonas ar kopumā 156 epizodēm, un to pārraidīja kanāls CBS no līdz.
Katrā epizodē ir atsevišķs stāsts, kurā varoņi saskaras ar bieži satraucošiem vai neparastiem notikumiem, pieredzi, kas aprakstīta kā ieiešana "krēslas zonā". Katra epizode bieži ir ar pārsteidzošām beigām un morāli. Lai gan pārsvarā tā ir zinātniskā fantastika, seriāla pārdabiskie un kafkaiskie notikumi rada arī šausmu un fantāzijas žanru. Frāze "krēslas zona", kas iedvesmota no seriāla, tiek izmantota, lai aprakstītu sirreālus piedzīvojumus.
Seriālā ir piedalījušās gan pazīstamas tā laika zvaigznes, gan arī nepieredzējuši aktieri, kas vēlāk kļuvuši slaveni. Seriālā ir piedalījušies tādi aktieri kā Roberts Redfords, Roberts Djuvals, Bērts Renoldss, Čārlzs Bronsons, Viljams Šetners, Leonards Nīmojs, Deniss Hopers, Rons Hauards, Džonatans Vinterss, Mārtins Landau, Sidnijs Polaks un Donalds Plezenss. Sērlings bija seriāla izpildproducents un galvenais scenārija autors. Viņš ir sarakstījis scenāriju 92 no 156 epizodēm. Viņš bija arī šova vadītājs un stāstītājs, sniedzot monologus katras epizodes sākumā un beigās. Sērlinga sākuma un beigu stāsti parasti apkopo epizodes notikumus, atspoguļojot to, kā un kāpēc galvenais varonis bija iekļuvuis "Krēslas zonā".
1997. gadā TV Guide seriāla epizodes To Serve Man un It's a Good Life iekļāva kā attiecīgi 11. un 31. visu laiku izcilāko televīzijas epizožu sarakstā.
Seriālam ir iznākuši trīs turpinājumi, 1985., 2002. un 2019. gadā.
Aukstumnesējs
Aukstumnesējs, aukstuma aģents jeb dzesētājviela ir aukstummašīnas darba viela (ķermenis), kura atkarībā no sava agregātstāvokļa virstot, iztvaikojot, kūstot vai sublimējoties saņem siltumu no dzesējamā ķermeņa un pēc tam, tiekot saspiestai, atdod siltumu dzesējošajai videi. Aukstumnesējs ir siltumnesēja veids.
Brantupīte (Nigras pieteka)
Brantupīte (arī Varžupīte) ir Nigras kreisā krasta pieteka Smiltenes novadā.
Tek ziemeļu virzienā. Caurtek Strandes ezeram un Pauru dīķim. Ietek Nigrā lejpus Janētiem. Brantupīti šķērso valsts autoceļi V234 (Smiltene–Rauna), tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.
Herkuss Mants (filma)
Herkuss Mants (lt) ir 1972. gadā Lietuvas kino studijā uzņemta vēsturiskā mākslas filma par Herkus Manta vadīto Lielo prūšu sacelšanos. Tā kļuva par vienu no skatītākajām lietuviešu filmām Lietuvas PSR. 1973. gadā filmas radošajai grupai piešķīra valsts prēmiju. 2008. gadā filma tika izdota DVD formātā.
2016. gadā Lietuvas Centrālais valsts arhīvs pabeidza filmas digitalizēšanu. Polijas Fixa Film studio veica filmas attēla restaurēšanu, bet Polijas Dubbfilm studio — filmas skaņas restaurēšanu.
Jukio Šimomura
Jukio Šimomura (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nīms
Nīms jeb Indijas ceriņi (Azadirachta indica) ir sarkankoku dzimtas koks vai krūms. Šis augs satur sveķus ar antiseptiskām īpašībām. Tā ir viena no divām ģints Azadirachta sugām. Nīma dabiskais izplatības areāls ir Indijas subkontinents. Tie aug tropu un suptropu joslā. No nīma augļiem un sēklām iegūst nīma eļļu.
Jukio Šimomura
Nacionālā izlase
!Kopā||1||0
Dubīsa
Dubīsa (, žemaišu: Dobīsa), arī Dubisa, ir upe, kas tek caur Žemaitijas augstieni Lietuvas centrālajā daļā. Upe ir 131 km gara, tās izteka atrodas netālu no Šauļiem. Ietek Nemunas upē pie Seredžas (Seredžius) pilsētas. Mūsdienās Dubīsas upes baseinu uzskata par Žemaitijas etnogrāfiskā reģiona austrumu robežu.
Vēsture
13. gadsimtā Dubīsas upes lejtecē atradās Karšuvas un Gaižuva zemes, bet augštecē Saules zeme. 1253. gadā Romas pāvests Inocents IV apstiprināja Livonijas ordenim zemes pie Dubīsas upes, ko sakarā ar savu kronēšanu tam dāvinājis Lietuvas karalis Mindaugs - pusi no Raseiņiem (Rasseyene), Laukuvas (Lukowe), Betigalas (Betegalle), Arjogalas (Eregalle) un Dainavas (Deynowe), bet visu Kuleni, Karšuvu, Kraži (Crase), Nadravu (Nederowe), Veizi (Weyze, aliud Weyse) un Vangu (Wange). Lietuvas krusta karu laikā 1383. gadā Lietuvas dižkungs Vītauts Dižais apsolīja Vācu ordenim kā vasaļa lēni visas Žemaitijas zemes uz rietumiem no Nevēžas upes. Pēc 1422. gada Melnas līguma Dubīsas baseins ietilpa Lietuvai pakļautās Žemaitijas kunigaitijas sastāvā.
Sojuz-1
Sojuz-1 (Союз-1) bija PSRS kosmosa kuģu sērijas Sojuz pirmais pilotētais eksemplārs. Tas orbītā palaists. Apkalpe — Vladimirs Komarovs. Lidojuma laikā bija paredzēta saslēgšanās ar Sojuz-2, bet otrais kosmosa kuģis nestartēja, jo Sojuz-1 radās daudz tehnisku problēmu, un misija tika pārtraukta nākamajā dienā. Nolaišanās laikā izpletņa kļūmes dēļ nolaižamais aparāts ietriecās zemē un kosmonauts gāja bojā.
Šī bija pirmā reize, kad cilvēks gājis bojā kosmiskā lidojuma laikā.
Apkalpe
Kuģa Sojuz-1 apkalpe augšupceļā un lejupceļā:
Dublējošā apkalpe:
Latvijas vācu okupācija
Latvijas vācu okupācija var būt:
Van der Vīls
Van der Vīls (nl; sieviešu dzimtē van der Vīla — 'no Vīlas') ir nīderlandiešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Apšu sala (Rāznas ezers)
Apšu sala (arī Lielā sala, Kazjonnijas sala ) ir lielākā sala Rāznas ezerā. Izvietojusies ezera rietumos Mākoņkalna pagasta teritorijā, dabas lieguma zona (kopā ar pārējām līča salām) Rāznas nacionālajā parkā. Atdala Zosnas līci ezera rietumos no pārējās ezera tilpes. Izstiepta ziemeļu—dienvidu virzienā, apaugusi ar kokiem, uz tās nav celtņu un nedzīvo neviens pastāvīgais iedzīvotājs.
Raubiči
Raubiči (be) ir ciems un starptautiskas nozīmes ziemas sporta komplekss Baltkrievijā pie Dubrauskas ūdenskrātuves, 17 km uz ziemeļaustrumiem no Minskas.
Vēsture
1597. gadā ciemats saucies Priļepi un bijis pareizticīgās baznīcas īpašums Lietuvas lielkņazistes Minskas vojevodistē.
Pēc otrās Polijas sadalīšanas 1793. gadā iekļauts Krievijas Impērijā. 1800. gadā ciematā bijušas 13 sētas, 94 iedzīvotāji, un tas bijis apakšpulkveža F. Gorodzecka īpašumā. 1858. gadā ciems piederējis muižniekiem I. Kučinskim un K. Ravenskai, šai gadā tikusi uzcelta katoļu baznīca, kuru 1866. gadā pārvērta par pareizticīgo baznīcu. 1897. gadā ciematā bija 32 sētas un 235 iedzīvotāji, kā arī mucinieku darbnīca. 1906. gada 4. jūnijā notika cieminieku sadursme ar policiju, mēģinot padzīt lopus no apstrīdamām ganībām. 1917. gadā ciematā bijušas 34 sētas un 244 iedzīvotāji.
No 1918. gada februāra līdz decembrim ciemu kontrolēja ķeizariskās Vācijas karaspēks, no 1919. gada jūlija līdz 1920. gada jūlijam — Polijas karaspēks.
Kopš 1919. gada skaitījās Baltkrievijas PSR sastāvā. Kopš 1918. gada tur darbojās pamatskola, kurā 1924. gadā bija 68 skolnieki. 1930. gados izveidots kolhozs "Pirmais maijs" ("Першае Мая"). 1941. gadā ciematā bija 40 mājsaimniecību un 165 cilvēku. Otrajā pasaules karā no 1941. gada jūnija līdz 1944. gada jūlijam ciemu okupēja vācu armija.
1972. gadā pie ciema sāka būvēt ziemas sporta veidu olimpiskās sagatavošanas republikānisko centru "Raubiči", kurš tika atklāts 1974. gadā.
1997. gadā — 73 mājsaimniecības, 131 iedzīvotājs. 2010. gadā darbojās pamatskola un veikals.
Daba un ģeogrāfija
Ciemats atrodas pie Usjažas upes, uz kuras izveidota Dubrauskas ūdenskrātuve.
Tūrisms
Tūristi ciemā apmeklē bijušo Raubiču katoļu, vēlāk pareizticīgo baznīcu, kurā pie sporta kompleksa izbūves tika iekārtots tautas daiļamatniecības muzejs. Galvenais apmeklētības virziens tomēr ir pats sporta komplekss.
Ziemas sporta veidu olimpiskās sagatavošanas republikāniskais centrs "Raubiči"
Biatlona stadionā ir 2500—3000 skatītāju vietas, gar slēpošanas trasi var izvietoties 10 000 skatītāju. Slēpošanas trase ir 20 km gara un tās augstums mainās 50 m robežās. Tramplīnu izmēri — 20 (K20), 40 (K45) un 60 (K74) metri, taču tie nav pietiekami moderni, tā, tiem trūkst pacēlāju, un sliktā stāvokļa dēļ ap 2011. gadu tramplīnus nācās slēgt rekonstrukcijai, kura 2019. gadā vēl nav notikusi. Vasaras sportošanai paredzēti futbola, volejbola, basketbola un tenisa laukumi, kā arī skrituļslidošanas trase. Kompleksā ir divas viesnīcas un viesu namiņi. Raubiču sporta komplekss bija attēlots uz Baltkrievijas 5000 rubļu banknotes.
Žans Lanns
Žans Lanns (fr), Montebello pirmais hercogs (fr; dzimis, miris ) bija franču maršals un viens no tuvākajiem Napoleona līdzgaitniekiem. Napoleona personiskais draugs, kuram bija atļauts uzrunāt imperatoru uz "Tu".
Dzimis Gaskoņā, zemnieka ģimenē. 1792. gadā tika ievēlēts par brīvprātīgo bataljona virsseržantu (sergent-major). 1793. un 1794. gadā piedalījās kampaņās Pirenejos pret Spāniju, izpelnīdamies pulkveža (chef de brigade) pakāpi. Tomēr 1795. gadā, pēc Termidora apvērsuma, demobilizēts no armijas.
1796. gadā kā brīvprātīgais atkal iestajies karadienestā. Piedalījās Itālijas kampaņā. Tika ievainots 1796. gada novembra kaujā pie Arkolas tilta. Kopā ar Napoleonu cīnījās Ēģiptē. Kad Napoleons atgriezās Francijā, Lanns atbalstīja viņu 18. brimēra apvērsumā. Pēc apvērsuma Lanns tika iecelts par divīzijas ģenerāli. 1800. gada jūnijā franču armija Lanna vadībā guva spožu uzvaru Montebello kaujā.
1801. gadā Napoleons aizsūtīja Lannu par Francijas sūtni Portugālē. 1804. gadā Lannam tika piešķirta maršala pakāpe, un viņš atkal piedalījās karadarbībā. 1805. gada decembrī Austerlicas kaujā Lanns komandēja franču kreiso flangu. Tāpat Lanns komandēja franču spēkus Zālfeldas kaujā pret prūšiem. Lannam bija liela ietekme franču uzvarā pār krieviem 1807. gada jūnija Frīdlandes kaujā. 1808. gadā Lanns karoja Spānijā. 1809. gada 22. maijā Žans Lanns guva nāvējošu ievainojumu no nejaušas lodes Aspernas-Eslingas kaujā pret austriešiem un 31. maijā mira. Apglabāts Parīzes Panteonā.
Gregorijs van der Vīls
Gregorijs van der Vīls (,, dzimis ) ir Nīderlandes futbolists bijušais un Nīderlandes izlases dalībnieks.
Profesionāļa karjeru ir aizvadījis tikai Ajax komandā. Kopā ar to divreiz ir kļuvis par Nīderlandes čempionu un divreiz ir ieguvis Nīderlandes kausu. 2010. gadā ieguva Nīderlandes gada labākā jauniešu futbolista titulu.
Nīderlandes futbola izlasē van der Vīls debitēja spēlē pret Tunisijas izlasi. Ir piedalījies 2010. gada FIFA Pasaules kausā un 2012. gada Eiropas čempionātā. 2010. gadā ar Nīderlandes izlasi izcīnīja otro vietu FIFA Pasaules kausā.
Suņa sirds
"Suņa sirds" ir padomju krievu rakstnieka Mihaila Bulgakova garais stāsts, sarakstīts 1925. gadā, bet pirmo reizi Padomju Savienībā izdots tikai 1987. gadā.
Gregorijs van der Vīls
Sasniegumi
Ajax
Suņa sirds
Stāsta tapšana un publicēšana
Mihails Bulgakovs sarakstīja garo stāstu "Suņa sirds" Maskavā 1925. gada janvārī—martā. Bulgakovs savu darbu nolasīja literārā sanāksmē biedrībā Никитинские субботники. Lielākā daļa publikas to uzņēma atzinīgi. Taču ОГПУ tika uzrakstīts ziņojums, ka stāsts ir naidīgs padomju varai. Stāstu izskatīja Politbiroja loceklis Ļevs Kameņevs un deva atsauksmi, ka stāstu nedrīkst publicēt. 1926. gada maijā ОГПУ darbinieki ieradās Bulgakova dzīvoklī un veica kratīšanu. Tika izņemti abi stāsta mašīnraksta eksemplāri. Rakstnieks tos atguva tikai vairāk nekā pēc trim gadiem, ar Maksima Gorkija atbalstu. Bulgakovs vairs nemēģināja stāstu publicēt. Tikai 25 gadus pēc viņa nāves 1960. gadu vidū Bulgakova atraitne nodeva stāstu pašizdošanai mašīnrakstā, tā saucamajā "Samizdatā" (Самиздат). 1966. gadā vairāki tūkstoši pašizdotu eksemplāru izplatījās Padomju Savienības teritorijā, bet 1968. gadā stāsts tika publicēts Frankfurtē un Londonā, kā arī vēlāk tulkots daudzās rietumvalstu valodās. Padomju Savienībā turpināja konfiscēt "Samizdata" eksemplārus vēl 20 gadus. Tikai 1987. gadā stāsts tika publicēts krievu valodā oficiālā izdevumā, žurnālā Знамя.
Sižets
Stāsta darbība norisinās Maskavā 1924. gada decembrī. Talantīgs ķirurgs, profesors Filips Preobraženskis, nodarbojas ar pētījumiem par organismu atjaunošanās iespējām. Viņš iecerējis veikt unikālu eksperimentu — pārstādīt sunim cilvēka hipofīzi un dzimumdziedzerus. Operācijai tiek izvēlēts klaiņojošs suns, nosaukts par Šariku. Operācija izrādās tik veiksmīga, ka suns pamazām sāk pārvērsties par cilvēku. Profesors demonstrē sava eksperimenta rezultātus kolēģiem. Bet drīz jau Šarikam sāk izpausties orgānu donora, dzērāja un rupja cilvēka Kļima Čugunkina īpašības. Bez tam Šariku ietekmē arī komunistiskais aktīvists, mājas komitejas priekšsēdētājs Švonders. Viņš izsniedz Šarikam dokumentu uz Poligrāfa Šarikova vārda, iekārto darbā pie klaiņojošo dzīvnieku ķeršanas, piespiež profesoru pierakstīt Šarikovu savā dzīvoklī. Šarikovs izveicīgi veido karjeru, pieprasa sev lielākas tiesības, uzvedas rupji, raksta sūdzības par profesoru valsts iestādēm, draud ar revolveru. Beigās profesoram kopā ar palīgu Bormentālu izdodas Šarikovu savaldīt un vēlreiz operēt. Šoreiz pacienta galvā tiek ievietota suņa hipofīze, un drīz vien viņš atkal kļūst par suni Šariku.
Gregorijs van der Vīls
Sasniegumi
Paris Saint-Germain
Toronto FC
El Sadar Stadium
El Sadar Stadium ir futbola stadions Pamplonā, Spānijā. Stadionā ir 17 286 skatītāju vietas. Stadionā savas mājas spēles aizvada La Liga komanda CA Osasuna. Stadions tika atklāts 1967. gada 2. septembrī.
Ilavas apriņķis (Slovākija)
Ilavas apriņķis ir Slovākijas Trenčīnas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Trenčīnas apgabala Pūhovas, Považska Bistricas, Prjevidzas un Trenčīnas apriņķiem, Žilinas apgabala Žilinas apriņķi, kā arī Čehiju.
2013. gada Eiropas U-20 čempionāts basketbolā
2013. gada Eiropas U-20 čempionāts basketbolā notika Igaunijā 2013. gadā, laikā no 9. līdz 21. jūlijam. Par čempioniem kļuva Itālijas izlases basketbolisti, kas finālspēlē ar 67—60 pārspēja Latvijas izlasi. Latvijai izcīnītās sudraba medaļas ir augstākais sasniegums ne vien U-20 vecuma čempionātos, bet vispār vīriešu basketbola izlašu turnīros pēc valstiskās neatkarības atjaunošanas. Turnīra finals bija visu laiku skatītākā spēle Eiropas U-20 čempionātā.
Līcīši
Līcīši ir ciems Limbažu novada Katvaru pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā.
Marokas sieviešu futbola izlase
Marokas sieviešu futbola izlase ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Maroku starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Marokas Futbola federācija.
Līcīši
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Braslas upes krastā.
Dubeņa
Dubeņa (arī Dubene, Dubeņu upe, Smilkšupīte, Zīlīte, augštecē - Ievade) ir Durbes labā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā.
Marokas sieviešu futbola izlase
FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīrā pirmo reizi piedalījās 2023. gadā un jau debijas reizē sasniedza astotdaļfinālu, kurā piekāpās Francijai. Āfrikas Nāciju kausā sievietēm pirmo reizi piedalījās 1998. gadā. Labākais sasniegums ir otrā vieta 2022. gadā.
Dubeņa
Iztek no Gūžu dīķa uz dienvidiem no Ievades. Tek ziemeļrietumu virzienā. Pie Cīravas caurtek Štelmaņa dīķim un turpar pie Cīravas ietek Durbē. Dubeņu škērso valsts autoceļi V1195 (Cīrava–Vecpils–Stroķi), P112 (Kuldīga–Aizpute–Līči), V1194 (Lankas–Cīrava–Turaidas). Dubeņas krastoa atrodas Ievade, Dubeņmuiža un Cīrava.
Marokas sieviešu futbola izlase
2023. gada jūnijā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 72. vietā.
Daugavmalas iela (Rīga)
Daugavmalas iela ir Rīgas iela Latgales priekšpilsētas Dārziņu apkaimē. Iela stiepjas gar Daugavas un Dārziņu attekas krastu gandrīz visā apkaimes garumā. Daugavmalas iela sākas pie Aroniju ielas krustojuma, turpinās ar vairākiem pārtraukumiem, līdz beidzas krustojumā ar Dārziņu 42. līniju. Ielas kopējais garums ir 3856 metri, tā atsevišķos posmos klāta ar asfaltbetona vai grants segumu, bet citi posmi ir bez seguma. Ielā ir privātmāju un vasarnīcu apbūve.
Vēsture
Iela tika izveidota 1998. gadā ar savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā vairāk nav mainījies.
Ielu savienojumi
Daugavmalas iela ir savienota ar šādām ielām:
Zāģeri (filma)
"Zāģeri" ir Latvijas dokumentālā filma, kas izdota 2017. gadā. Filmas režisori ir Ivars Zviedris un Andris Kalnozols.
Filma saņēma Lielā Kristapa balvu kategorijā "Labākais skaņu režisors", kā arī nomināciju kategorijā "Labākais dokumentālās filmas operators".
Sižets
Koks ir viena no svarīgākajām Latvijas eksporta precēm, tomēr nopelnīt šajā svētā nav viegli. Uzņēmējs Romāns, kurš darbojas mežizstrādes biznesā, cenšas, lai apmierināts būtu gan klients, gan strādnieks, tomēr no abām pusēm var just problēmas — pasūtītāji ne vienmēr maksā, bet zāģeri ne vienmēr ievēro ētikas normas.
Kameņupīte
Kameņupīte ir Kaņupītes labā krasta pieteka Smiltenes un Cēsu novados.
Tek rietumu virzienā. Ietek Kaņupītē Lisas purva teritorijā. Kameņupīti nešķērso valsts autoceļi, tās krastos atrodas Purēnieši.
FC Emmen
FC Emmen ir profesionāls Nīderlandes futbola klubs no Emenas. Klubs ir dibināts 1925. gadā, pašlaik spēlē Eerste Divisie, Nīderlandes futbola otrajā pēc līmeņa līgā. Mājas spēles aizvada De Oude Meerdijk stadionā, kura ietilpība ir 8301 vieta.
Līdz 1985. gadam darbojās kā amatieru klubs. Pirmo profesionālo sezonu aizvadīja 1985.—1986. gadā. 2018. gadā ieguva 7. vietu Nīderlandes Pirmajā divīzijā (Eerste Divisie) un iekļuva izslēgšanas spēlēs par tiesībām spēlēt Eredivisie. Izšķirošajā kārtā pieveicot Roterdamas "Sparta" ar 3:1, pirmo reizi vēsturē iekļuva Eredivisie.
Kaņupīte
Kaņupīte var būt:
Tadao Kobajaši
Tadao Kobajaši (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||3||0
Brīnišķīgie lūzeri. Cita pasaule
"Brīnišķīgie lūzeri. Cita pasaule" ir Latvijas, Lietuvas, Spānijas, Īrijas, Šveices, Beļģijas un Itālijas dokumentālā filma, kas izdota 2017. gadā. Filmas režisors ir Arūns Matelis.
Filma 2018. gadā saņēma divas Lielā Kristapa balvas nominācijas: "Labākais montāžas režisors" un "Labākais dokumentālās filmas operators".
Sižets
Lai arī velosports ir populārs, ne visi zina par to, kāda ir sacensību struktūra, kuras sastāvā ir arī pakļaušanās un pašuzupurēšanās. Filmā tiek parādīti "gregari" — sportisti, kuri vienmēr sacensībās brauc aizmugurē, komandas biedriem piegādā ūdeni un jau no paša sākuma ir nolemti zaudējumam.
Filmā epizodēs parādās tādi profesionāli riteņbraucēji kā Daniele Kolli, Sveins Tafts, Paolo Tiralongo, Joss Van Emdens un Kriss Ankers Serensens.
Žoržs de la Šapels
Žoržs de la Šapels (fr; dzimis, miris ) bija franču tenisists, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs.
Viņš 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē ieguva bronzas medaļu vīriešu dubultspēļu turnīrā. Viņa pārinieks bija Andrē Prevo. Viņi pusfinālā piekāpās Jauktās komandas pārstāvjiem Maksam Dekužī un Bezilam de Garmendijam.
Volfsburgas "Grizzlys"
Volfsburgas "Grizzlys" (līdz 2015. gadam pazīstama kā Volfsburgas "Grizzly Adams") ir profesionāla hokeja komanda, kas atrodas Volfsburgā, Vācijā, un spēlē Vācijas hokeja līgā. Tā izveidota 1975. gadā.
Ilgāku laiku komanda spēlēja Vācijas 2. Bundeslīgā, taču 2004. gadā izcīnīja vietu DEL. Pēc gada komanda atgriezās 2. Bundeslīgā, jo "Grizzly Adams" halle neatbilda līgas prasībām. 2006. gadā tika atvērta Eisarena Wolfsburg, līdz ar ko komanda varēja atgriezties DEL. 2010.—11. gada sezonā komanda uzvarējā līgas regulārajā čempionātā, taču finālsērijā piekāpās Berlīnes "Eisbaren" hokejistiem.
No 2008. līdz 2010. gadam divas sezonas komandas sastāvā aizvadīja latviešu aizsargs Arvīds Reķis.
Īrijas administratīvais iedalījums
Īrijas administratīvo iedalījumu veido 3 pilsētas (en) un 26 grāfistes (en). Īriju veido arī 4 vēsturiskās provinces
Viesturs Kairišs iznāk no meža
"Viesturs Kairišs iznāk no meža" ir Latvijas, studentu filma, kas izdota 2017. gadā. Filmas režisore un scenārija autore ir Marta Elīna Martinsone. Galvenās lomas atveido Marija Linarte un Ģirts Krūmiņš.
Baltā kāpa (Jūrmala)
Baltā kāpa ir Bolderājas—Priedaines kāpu grēdas galējais rietumu gals, kas beidzas ar 15—20 m augstu, brūkošu krauju, ko pastāvīgi apskalo Lielupe. Izvietojusies Jūrmalas pilsētas teritorijā Lielupes labajā krastā starp Priedaini un Vārnukrogu. Baltā kāpa ir asimetriska vaļņveida kāpa ar garu (100—200 m), lēzenu ziemeļu nogāzi un īsāku (30—50 m), stāvu dienvidu nogāzi. Absolūtais augstums ir 20—21 m v.j.l. Veidojusies Lielupes krastā, kad tā bija savienota ar Daugavu, vējam lielas smilšu masas pārvietojot iekšzemes virzienā. Kopš 1991. gada vietējas nozīmes īpaši aizsargājamais ģeoloģiski ģeomorfoloģiskais dabas objekts ar platību 35 ha.
Viesturs Kairišs iznāk no meža
Filma 2018. gadā saņēma Lielā Kristapa balvu kategorijā "Labākā studentu filma".
Sižets
Guna satiekas ar rakstnieku Gintu, kurš ir divreiz vecāks par Gunu. Guna nesen zaudējusi darbu, bet Gints jau vairākus gadus neko nav uzrakstījis. Guna sāk aizrauties ar Viestura Kairiša izrādi "Odiseja", kā rezultātā, Gunai sāk jukt realitāte un teātra pasaule.
Jupiters LXXI
Jupiters LXXI ir neliels Jupitera pavadonis. To 2018. gadā atklāja zinātnieku komanda, kuru vadīja Skots Šepards (Scott S. Sheppard). Pēc atklāšanas pavadonim tika piešķirts pagaidu apzīmējums S/2018 J 1.
Starptautiskā Astronomijas savienība pavadonim piešķīra pastāvīgo nosaukumu Jupiters LXXI.
Jupiters LXXI ir neliels pavadonis, diametrs tikai apmēram 3 km. Tas pieder Himalijas grupai.
Portera piecu spēku analīze
Jaunu konkurentu risks
Veiksmīgs, augošs un peļņu nesošs tirgus segments agri vai vēlu piesaistīs arī citu uzņēmēju interesi, kas ieies tirgū. Ja dominējošais tirgus dalībnieks nespēs bloķēt jaunu dalībnieku ienākšanu tirgū, rezultātā samazināsies visu tirgus dalībnieku peļņa. Daži no faktoriem, kas ietekmē jaunu konkurentu rašanos ir: tirgus barjeras, kas traucē jaunu dalībnieku ienākšanu; valdības regulas; nepieciešamā starta kapitāla lielums, mēroga ekonomija, produktu diferencēšana, zīmola kapitāls, pārslēgšanās izmaksas, piekļuve izplatīšanas tīkliem, patērētāju lojalitāte, iespējamā peļņa, tīkla efekts u.c.
Aizvietotāju radītais risks
Draudus rada patērētāju iespēja izvēlēties aizvietojošus produktus, kas atrodas ārpus tirgus nišas. Piemēram, Coca-cola un Pepsi-cola ir savstarpēji konkurenti, bet to aizvietotājs ir ūdens vai sula. Abu kolas ražotāju mārketinga aktivitātes audzē kolas tirgu, bet ūdens vai sulas mārketings apdraud un samazina kolas tirgu. Faktori, kas motivē izvēlēties aizvietotāju: pircēju lojalitātes trūkums un paradums izvēlēties aizvietotājus; cenu atšķirība par labu aizvietotājam; patēriņa maiņas izmaksas; produkta diferencēšana; aizvietojošo produktu daudzums tirgū; aizvietošanas vieglums; kvalitātes problēmas u.c.
Pircēju spēks
Pircēji var radīt risku uzņēmumam un tā produktiem, mainot savu izvēli. Visbiežāk to ietekmē cenas izmaiņas. Ja tirgū pastāv daudzi līdzīgi produkti, pastāv ļoti liels risks, ka pircēji izvēlēsies alternatīvu un lētāku piedāvājumu. Liela pircēju skaita zaudēšana rada lielākos riskus. Faktori, kas to ietekmē ir: konkurentu skaits, kas sacenšas par pircējiem; pircēju atkarība no esošajiem produktu izplatīšanas tīkliem; ražotāja iespēja samazināt fiksētās izmaksas; izvēles maiņas izmaksas; informācijas pieejamība par konkurējošo piedāvājumu; pircēju jūtība pret cenu izmaiņām; produkta unikalitāte u.c.
Piegādātāju spēks
Ražošanai nepieciešamo izejvielu piegādātāji var izdarīt spiedienu uz ražotāju, it sevišķi, ja tirgū trūkst alternatīvu izejvielu piegādātāju. Par izejvielu var uzskatīt arī elektroenerģiju, gāzi, darbaspēku un specializētu ekspertu pakalpojumus. Piegādātāji var izmantot šo spēku, lai pieprasītu augstāku cenu par saviem produktiem un pakalpojumiem. Starp ietekmes faktoriem šeit var minēt: piegādātāja maiņas izmaksas; izejvielas ietekme uz produkta cenu un diferencēšanu; alternatīvu piegādātāju un izejvielu pieejamība; arodbiedrību spēks u.c.
Stirnas (Katvaru pagasts)
Stirnas ir ciems Limbažu novada Katvaru pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V125 un bijušās dzelzceļa līnijas Rīga—Rūjiena krustojuma, netālu bijusī Katvaru stacija.
Takaši Takabajaši
Takaši Takabajaši (ja; dzimis, miris ) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||9||2
Dinamika (mehānika)
Dinamika (no sengrieķu δύναμις — ‘spēks’) ir mehānikas nozare, kas pēta ķermeņu kustību un savstarpējo mijiedarbību atkarībā no spēku iedarbības. Ķermeņu kustību, neņemot vērā spēkus, kas uz tiem iedarbojas, pēta kinemātikā. Klasiskās mehānikas dinamika balstās uz trim Ņūtona likumiem, visi pārējie tās likumi tiek iegūti pēc Ņūtona likumiem un priekšstata par telpas un laika homogenitāti un telpas izotropiju.
Ķermeņa kustības raksturošanu, zinot, kādi spēki iedarbojas uz ķermeni, sauc par dinamikas galveno (tiešo, pirmo, pamata) uzdevumu. Spēku, kas darbojas uz ķermeni, noteikšanu, zinot ķermeņa kustību, sauc par apgriezto (otro) dinamikas uzdevumu.
Atkarībā no ķermeņiem un procesiem, kam tiek pievērsta uzmanība, dinamiku var iedalīt hidrodinamikā, elektrodinamikā, aerodinamikā, termodinamika un tā tālāk.
Ņūtona likumi
Pamatraksts: Ņūtona likumi
Pirmais Ņūtona jeb inerces likums nosaka, ka ķermenis atrodas miera stāvoklī vai vienmērīgā taisnvirziena kustībā, ja uz to nedarbojas citi ķermeņi vai arī to iedarbības savstarpēji kompensējas. Ne visās atskaites sistēmās šis likums ir spēkā. Atskaites sistēmas, kurās Pirmais Ņūtona likums ir pareizs, sauc par inerciālām atskaites sistēmām, visas pārējās — par neinerciālām. Inerciālas atskaites sistēmas ir ķermeņi, kurus neietekmē citu ķermeņu iedarbība, kas varētu izraisīt paātrinājumu.
Otrais Ņūtona likums jeb materiāla punkta kustības dinamikas pamatlikums: inerciālā atskaites sistēmā ķermeņa paātrinājums \vec{a} ir tieši proporcionāls spēkam \vec{F}, kas darbojas uz ķermeni, apgriezti proporcionāls ķermeņa masai m un vērsts spēka darbības virzienā:
.
Trešais Ņūtona jeb darbības un pretdarbības likums: divu ķermeņu mijiedarbības spēkiem ir vienādi moduļi un pretēji vērsumi:
,
Mehāniska sistēma
Mehāniska sistēma ir materiālu punktu kopa, kurā notiek mehāniska mijiedarbība. Šādā izraudzītā sistēmā ietvertie materiālie punkti var veidot vienu vai vairākus atsevišķus fizikālus ķermeņus. Spēkus, kas darbojas starp sistēmā esošajiem materiālajiem punktiem, sauc par iekšējiem spēkiem \vec{f}, bet spēkus, ar kuriem uz sistēmā ietilpstošajiem materiālajiem punktiem iedarbojas citi ķermeņi vai punkti, sauc par ārējiem spēkiem \vec{F}. Ja uz sistēmu nedarbojas ārēki spēki, to sauc par noslēgtu sistēmu.
Ja sistēmā darbojas tikai konservatīvie spēki, to sauc par konservatīvu sistēmu un tās pilnā mehāniskā enerģija W ir nemainīga:
,
kur W_p ir potenciālā enerģija, W_k ir kinētiskā enerģija.
Lai raksturotu mehānisku sistēmu, parasti izmanto masas (inerces) centra jēdzienu. Masas centrs C ir punkts, kura stāvokli koordinātu sistēmā nosaka no atsevišķo punktu masām m_i un to rādiusvektoriem \vec{r_i} atkarīgs rādiusvektors \vec{r_C}:
kur m ir sistēmas kopējā masa, N — materiālu punktu skaits.
Par smaguma centru sauc punktu, kurā pielikts sistēmas smaguma spēks, kas ir visu sistēmas sastāvdaļu smaguma spēku kopspēks. Viendabīgā smaguma spēku laukā smaguma centrs sakrīt ar masas centru. Masas centrs sistēmai piemīt vienmēr atšķirībā no smaguma centra, kura var arī nebūt.
.
Tāpat sistēmas impulss vienāds ar sistēmas masas un sistēmas masas centra kustības ātruma reizinājumu:
Pēc Otrā Ņūtona likuma un ņemot vērā Trešo Ņūtona likumu, sistēmai atbilst vienādojums
Tāpat, pēc Otrā Ņūtona likuma,
kur \vec{a_C} ir sistēmas masas centra paātrinājums.
Tādējādi mehāniskas sistēmas masas centrs kustas kā materiāls punkts, kura masa ir vienāda ar sistēmas masu un uz kuru darbojas ar sistēmai pielikto kopspēku vienāds spēks. Ja sistēma ir absolūti ciets ķermenis, kas atrodas virzes jeb translācijas kustībā, tad visiem sistēmas materiālajiem punktiem ir vienāds paātrinājums.
Iespējams, ka sistēmas masa kustības laikā ir mainīga. Laika momentā ķermenim pievienojas vai no tā ātdalās daļiņas ar kopējo masu  un ātrumu \vec{v_1}. Šādu kustību raksturo mainīgas masas ķermeņa kustības dinamikas pamatvienādojums