cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Šlosbergs
Vēsturiski kalna virsotnē atradās 10. gadsimta pils, kura tika nojaukta pēc Šēnbrunnas miera līguma noslēgšanas 1809. gadā. Pilsētniekiem, samaksājot ievērojamu summu, izdevās paglābt no nojaukšanas tikai pulksteņtorni, kas kļuvis par Grācas simbolu, kā arī vēl dažas celtnes.
1839. gadā kalnā tika ierīkots publisks parks. Otrā pasaules kara laikā kalnā tika izraksti tuneļi, kuros iedzīvotāji slēpās no Sabiedroto bombardēšanas.
Mūsdienās uz kalna virsotni var doties ar kājām, ar funikuleri vai ar liftu kalna iekšienē. Parkā atrodas vairākas kafejnīcas ar lielisku skatu uz pilsētu. Kalna tuneļos ierīkots Bērnu pasaku dzelzceļš (Grazer Märchenbahn).
3G
3G, saīsinājums no angļu valodas third generation, apzīmē trešās paaudzes mobilo sakaru standartu kopu un ar to saistītās tehnoloģijas.
3G mobilo sakaru tīkli spēj nodrošināt datu pārraides ātrumu vismaz 200 kbit/s. Vēlākie 3G standartu papildinājumi, kurus reizēm apzīmē kā 3.5G un 3.75G, ļauj nodrošināt mobilo platjoslas datu pārraidi vairāku mbit/s ātrumā. Tas ļauj to lietot gan bezvadu balss telefonsakariem, gan mobilo tālruņu interneta pieslēgumam, gan arī kā stacionāru bezvada interneta pieslēguma veidu.
Apmēram katrus desmit gadus ir izveidota jauna mobilo sakaru standartu paaudze, sākot no pirmajām 1G sistēmām 1981.-1982. gadā. Katra paaudze lieto atšķirīgas frekvenču joslas, lielākus datu pārraides ātrumus, un savstarpēji nesavietojamus pārraides mehānismus. Pirmos 3G tīklus izveidoja 1998. gadā, un pirmie 4G tīkli tika izveidoti 2008. gadā.
Tipiski par 3G sauc sekojošos standartus:
Vēl IMT2000/3G standartam teorētiski atbilst arī EDGE, agrāko 2G GSM pārraides metožu modifikācija, kas lieto tās pašas bāzes stacijas un frekvences kā GPRS, bet citus telefonu un bāzes staciju radio elementus. Tā ir balstīta uz 8PSK modulācijas shēmu, kas ir trīsreiz efektīvāka par oriģinālo GMSK modulācijas shēmu. EDGE vēl joprojām plaši lieto, arī Latvijā, jo 2G GSM infrastruktūru bija salīdzinoši viegli uzlabot līdz šim standartam. EDGE kopā ar GPRS tehnoloģiju var nodrošināt ap 200 kbit/s datu pārraides ātrumu, tāpat kā sākotnējās UMTS versijas, un tādēļ formāli atbilst IMT2000 prasībām, taču praksē to klientiem nepasniedz kā 3G sistēmu, bet gan kā 2G jaunāko variantu.
Piltenes mantojuma karš
Piltenes mantojuma karš jeb Polijas—Piltenes karš bija karš par bijušās Kurzemes bīskapijas piederību 1583. — 1585. gadā. Polijas—Lietuvas kopvalsts piespieda Dānijas karaļvalsti atteikties no saviem Kurzemes īpašumiem. Lai samaksātu kompensāciju Dānijai par zaudēto zemi, Piltenes apgabalu Polijas karalis Stefans Batorijs ieķīlāja Prūsijas hercogistei, kas arī tolaik atradās Polijas-Lietuvas kopvalsts vasaļatkarībā.
Vēsture
1559. gadā Dānijas karalis Frīdrihs II no Kurzemes un Sāmsalas bīskapa Johana IV fon Minhauzena nopirka viņa tiesības uz Sāmsalu, bet 1560. gada maijā no koadjutora Ulriha Bēra, kuram saskaņā ar kanoniskajām tiesībām pēc bīskapa nāves vai atteikšanās būtu jākļūst par jauno Kurzemes bīskapu, atpirka arī Kurzemes bīskapa tiesības par labu savam jaunākajam brālim Magnusam. Livonijas kara noslēguma posmā, pēc zaudētās cīņas par varu Livonijā 1578. gadā Magnuss apmetās Piltenes pilī kā pēdējais luterticīgais Kurzemes bīskaps un 1579. gadā padevās Polijas karaļa Stefana Batorija virskundzībai. 1581. gadā zviedri iekaroja Sāmsalas-Vīkas bīskapijas kontinentālo daļu (tagadējo Lēnes apriņķi) un pievienoja to Zviedru Igaunijai.
1583. gada 18. martā, neatstādams mantiniekus, Magnuss mira Piltenē. Kaut gan viņš savus Kurzemes īpašumus bija novēlējis hercoga Gotharda dēlam Frīdriham Ketleram, Livonijas administrators Georgs Radvils pavēlēja ieņemt Kurzemes bīskapiju. Izšķirošā kauja notika 1583. gada 24. maijā pie Embūtes pils, Embūtes kaujā pilteniešu pusē cīnījās 80 vācu jātnieku, 30 strēlnieku kājnieku un ap 400 latviešu zemnieku, no kuriem daļa bija apmācīta rīkoties ar šautenēm. Kaujā krita Piltenes apgabala karaspēka komandieris Hermanis Sakens un poļu-lietuviešu karaspēka komandieris pulkvedis A. Oborskis, kā arī ap divi simti latviešu karavīru. Savukārt pulkveža Oborska pirmsnāves ziņojumā Georgam Radvilam teikts, ka 400 latviešu strēlnieku bijuši bruņoti ar pīķiem.
Sekojošās kaujās uzbrucēji pulkveža Staņislava Penkoslavska vadībā guva panākumus un piltenieši bija spiesti padoties. Kroneborgas miera līguma rezultātā 1585. gada 10. aprīlī Dānija pilnībā atteicās no bijušās Kurzemes bīskapijas teritorijas par labu Polijai—Lietuvai, kas apņēmās samaksāt Dānijai 30 000 dālderu. Tomēr naudas trūkuma dēļ Kurzemes bīskapijas Piltenes daļa tika ieķīlāta Prūsijas hercogistei, bet Embūtes daļu kā lēni saņēma Vilhelms Ketlers.
Neskatoties uz Kurzemes hercogu centieniem šo teritoriju pievienot hercogistei, 1617. gadā tā tika pārvērsta par autonomu Piltenes apgabalu Polijas—Lietuvas kopvalsts sastāvā. Turpretī Sāmsala turpināja piederēja Dānijai līdz pat 1645. gadam, kad to pievienoja Zviedru Vidzemei.
Rīgas sociālās aprūpes centrs "Mežciems"
Rīgas sociālās aprūpes centrs "Mežciems" ir viens no Rīgas Domes uzturētiem sociālās aprūpes centriem (SAC), kas atrodas Malienas ielā 3A, Mežciema apkaimē.
Vēsture
Pansionāta celtniecību uzsāka 1971. gadā uz 6,4 hektāru lielas zemes platības. Būvdarbus pabeidza 1975. gada jūnijā, bet atklāšana notika 1975. gada 3. novembrī, tā sākotnējais nosaukums bija "Rīgas pilsētas 2. Pansionāts "Mežciems"". Pansionātā uzņēma pensionārus un invalīdus, kopumā tas varēja nodrošināt vietas 300 iemītniekiem, kuriem aprūpi nodrošināja 160 darbinieki.
1996. gadā pasnionāts ieguva savu tagadējo nosaukumu.
Lietuva 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Lietuva piedalījās  2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas notika Riodežaneiro, Brazīlijā no 2016. gada 5. līdz 21. augustam. Lietuvai šīs bija devītās vasaras olimpiskās spēles kopš tās debijas 1924. gadā un septītās vasaras olimpiskās spēles kopš Padomju Savienības sabrukuma.
2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs piedalījās līdz šim otrā lielākā Lietuvas olimpiskā komanda (2008. gada Pekinas spēlēs startēja 71 sportists). Riodežaneiro olimpiskās komandas sastāvā bija 67 sportisti (48 vīrieši un 19 sievietes), kuri startēja 15 olimpiskajos sporta veidos. Kā ierasti basketbols bija vienīgais komandu sporta veids, kurā startēja Lietuvas izlase. Lietuva pirmo reizi debitēja tenisā un sieviešu džudo sacensībās, savukārt pēc iepriekšējo spēļu izlaišanas Lietuva atkal bija pārstāvēta svarcelšanā. Visvairāk sportistu, 16, no Lietuvas startēja vieglatlētikā.
Lietuvas olimpiskajā komandā bija trīs olimpiskie medaļnieki no 2012. gada Londonas spēlēm, vieglā svara bokseris Ēvalds Petrausks, peldētāja un pasaules rekordiste peldēšanā uz muguras Rūta Meilutīte un modernās pieccīņas pārstāve Laura Asadauskaite. Treka riteņbraucējai Simonai Krupeckaitei šīs bija ceturtās olimpiskās spēles, viņa bija ar pieredzi bagātākā sportiste šajās spēlēs. Par Lietuvas karognesēju spēļu atklāšanas ceremonijā bija izvēlēta burātāja Gintare Šeida. Viņa bija pirmā sieviete-sportiste, kura olimpisko spēļu vēsturē nesa Lietuvas karogu. Savukārt spēļu noslēguma ceremonijā valsts karogu nesa kanoe airētājs Ēvalds Ramanausks. Citi ievērojami Lietuvas sportisti starp dalībniekiem bija NBA spēlētāji Jons Valančūns un Domants Sabonis (trīskārtēja olimpiskā basketbola čempiona Arvīda Saboņa dēls), daudzkārtējais Eiropas medaļnieks, airētājs Mindaugs Griškonis un peldētāji — Simons Bilis un Giedrus Titenis.
Lietuvas sportisti Riodežaneiro olimpiskajās spēlēs izcīnīja 4 olimpiskās medaļas (1 sudraba un 3 bronzas medaļas). Šī bija trešā reize vasaras olimpisko spēļu vēsturē, kad Lietuva nespēja izcīnīt zelta medaļu. Divas medaļas tika izcīnītas airēšanā, viena svarcelšanā un viena smaiļošanā un kanoe airēšanā. Pirmo reizi Lietuva izcīnīja medaļu svarcelšanā un sudraba medaļu airēšanā. Vienīgo sudraba medaļu Lietuvai izcīnija airētāji Šauļus Riters un Mindaugs Griškonis, savukārt bronzas medaļas izcīnīja airētājas Milda Valčukaite un Donata Vištartaite, svarcēlājs Aurims Didžbalis un kanoe airētāji Aurims Lanks un Edvīns Ramanausks. Lietuvas vīriešu basketbola izlase vēlreiz nespēja iegūt olimpisko medaļu, zaudējot Austrālijai ceturdaļfinālā.
Jirži Fihtls
Biogrāfija
Starptautiskajos šaha turnīros piedalījies kopš 1943. gada. 1950. gados bijis viens no Čehoslovākijas spēcīgākajiem šahistiem. Deviņpadsmit reizes piedalījies Čehoslovākijas šaha čempionātu finālos un 1960. gadā kļuvis par šī turnīra uzvarētāju. Par rezultātiem turnīros FIDE 1959. gadā Fihtlam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Pārstāvējis Čehoslovākijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Zero Waste Latvija
Zero Waste Latvija ir kustība, kas apvieno bezatkritumu dzīvesveida entuziastus, lai dzīve bez lieku atkritumu radīšanas Latvijā kļūtu par normu, kā arī 2018. gadā dibināta nevalstiskā organizācija, kas atbalsta un popularizē bezatkritumu dzīvesveida un aprites ekonomikas principus un cenšas mazināt Latvijas sabiedrības radītā piesārņojuma ietekmi uz vidi.
Vēsture
2016. gada 26. janvārī Zane Skuja un Artis Tauriņš izveidoja Facebook diskusiju grupu “Zero Waste Shopping Riga” ar mērķi izzināt potenciālo pircēju pieprasījumu pēc bezatkritumu dzīvesveida precēm pirmā zero waste koncepta veikala attīstīšanai Latvijā un piesaistīt domubiedrus idejas realizēšanai. Lai raisītu plašākas diskusijas, grupa tika pārsaukta par “Zero Waste Riga”, un 2016. gada nogalē notika pirmā grupas biedru tikšanās. Pēc tikšanās grupai sāka pievienoties arvien vairāk interesentu no citām Latvijas pilsētām, tāpēc 2017. gadā grupa tika pārsaukta par “Zero Waste Latvija”. 2018. gada 1. augustā jeb “Ekoloģiskā parāda dienā” (Earth Overshoot Day) “Zero Waste Latvija” tika reģistrēta kā biedrība, Laurai Treimanei kļūstot par valdes priekšsēdētāju. 2018. gadā “Zero Waste Latvija” kļuva par organizāciju tīkla “Zero Waste Europe” dalībnieci.
Darbība
Biedrības darbība notiek trīs virzienos:
Džeimija Linna Spīrsa
Džeimija Linna Spīrsa (en; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise un dziedātāja. Popdziedātājas Britnijas Spīrsas jaunākā māsa.
Vienpadsmit gadu vecumā Džeimija Linna Spīrsa piedalījusies filmā "Krustceles" (Crossroads; 2002), kurā viņas māsa Britnija Spīrsa tēloja galveno lomu. Džeimija Linna šajā filmā parādījās epizodiskā lomā, atveidojot to pašu tēlu, ko Britnija, bet jaunībā. Pēc tam Džeimija Linna Spīrsa filmējusies Nickelodeon šova All That 7. un 8. sezonā. No 2005. līdz 2008. gadam atveidoja galveno lomu seriālā Zoey 101.
Pēc meitas piedzimšanas 2008. gadā uz laiku pārtrauca karjeru. 2013. gadā atsākusi to kā kantrimūzikas dziedātāja.
Petro Zakovorots
Petro Antonovičs Zakovorots (ru, uk; dzimis, miris ) bija ukraiņu paukotājs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, pārstāvot tajās Krievijas Impēriju.
Zakovorots 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja paukošanā ar zobenu profesionāļiem, kur ieguva 7. vietu.
Ehsāns Hadādī
Ehsāns Hadādī (fa; dzimis ) ir Irānas vieglatlēts, startē diska mešanas sacensībās.
Ar uzvaru 2004. gada pasaules čempionātā junioriem kļuva par pirmo Irānas vieglatlētu, kas izcīnījis medaļu jebkurās globālajās sacensībās. Karjeras laikā vairākas reizes kļuvis par Āzijas čempionu un Āzijas spēļu uzvarētāju. 2011. gada pasaules čempionātā Tegu izcīnījis bronzas medaļu, pēc gada Londonā kļuvis par olimpiskās sudraba medaļas laureātu.
Miļļerova
Miļļerova (ru) ir pilsēta Krievijā, Rostovas apgabala ziemeļos. Ar autotransportu attālums līdz Rostovas pie Donas pilsētai ir 210 km, līdz tuvākajai pilsētai Kamenskai-Šahtinskai 88 km.
Volgas Bulgārija
Volgas Bulgārija bija protobulgāru valsts, kas pastāvēja no 7. līdz 13. gadsimtam Pievolgā, Volgas un Kamas upju sateces reģionā, mūsdienu Krievijas Federācijas Eiropas daļā.
Etimoloģija
Kāda vispārpieņemta nosaukuma, šķiet, nav bijis. Avotos tā tiek dēvēta lielāko tiesu par "bulgāru zemi". Tā bija vēlīna vadonības sabiedrība, augstākā vara netika mantota, un nebija izveidojusies dinastija, kuras vārdā varētu valsti dēvēt, kā tas bija pieņemts citur. Tā kā daļa senbulgāru bija apmetušies arī Balkānos, lai kā atšķirtu, literatūrā pieņemts to dēvēt pēc lokalizācijas, par Volgas upes baseina valsti jeb Volgas Bulgāriju.
Kultūras, ekonomikas un politikas kopsavilkums
Volgas senbulgāru zemes atradās Volgas un Kamas upju sateces baseinā. No ziemeļiem un austrumiem tās aptvēra nomadu mednieku ciltis, dienvidos – stepe, kur mita lopkopju pečeņegu ordas, bet rietumos – senkrievu kņazistes. Kā visas reģiona sentautas, arī senbulgāri maksāja meslus Hazāru kaganātam. Sākotnēji lopkopji nomadi, apmetušies mežu joslā, visai ātri bija pārorientējušies uz vietsēdību un zemkopību, bet ģeogrāfiskā atrašanās vieta – Volga kā tirdzniecības ceļš, ‒ veicināja amatniecības un tirdzniecības uzplaukumu.
Ģeogrāfiskā atrašanās, administratīvais centrs, citi lielākie centri
Senbulgāru zemes atradās Volgas un Kamas satecē, kā arī Kamas upes baseinā, pamatā apdzīvojot upju ielejas. Galvaspilsēta Bulgāra atradās Volgas krastā, taču 11. gs. emīru rezidenci pārcēla dziļāk iekšzemē uz Biļaru, kas biežāk avotos dēvēta par Lielo pilsētu. Lielākās pilsētas bija Ošela, Suvara, Nohrata, taču tika dibinātas arī jaunas: Kazaņa, Kašana, Džuketava, Kremenčuka, Mardana un citas. Zeme bija blīvi apdzīvota – vairāk nekā 1000 pilsētu un nocietināto apmetņu.
Izveidošanās cēloņi un iemesli
Senbulgāru ciltis jau bija visai zaudējušas iekšējās starpetniskās robežas, un veidojās aktīva saimniecība, savukārt no ārpuses pieauga Hazāru kaganāta un Volgas ūdensceļu izmantojošo vikingu karadraudžu spiediens – senbulgāru konsolidācija ap vienu centru kļuva par nepieciešamību. 9. gs. beigās elteberam Almušam (tjurku Almış iltäbär) visai viegli izdevās panākt, ka viņu ievēlē par hanu. Kā valsts veidošanās process noritējis, nav zināms.
Attīstība
10.–11. gs. mijā Volgas Bulgārija jau bija visai klasiska viduslaiku valsts. Vēlīnā vadonības sabiedrība, kurā augstākā vara bija elteberam (11. gs. valdnieki sāka titulēties par emīriem) un valdnieka padomei, ko veidoja cilšu aristokrātijas pārstāvji. Bija izveidojusies jau ne visai sarežģīta administratīvās pārvaldes sistēma, vienota likumdošana un nodokļu iekasēšanas sistēma. Valdnieka varu nodrošināja pastāvīga karadraudze, bet kara gadījumā tika mobilizēti visi ieročus nest spējīgie vīrieši. Mazākās pilsētās un ciemos izpildvara bija vecāko padomju rokās. 10. gs. sākumā, lai nostiprinātu savas pozīcijas, Almušs lūdza Bagdādes kalīfu kļūt par tā sizerenu. Līdz ar to oficiālā reliģija kļuva islāms, kaut mazākā daļa pavalstnieku tā arī palika šamanisti.
Ūlavtopens
Ūlavtopens (no) ir Norvēģijai piederošās Buvē salas augstākā virsotne. Izvietojies salas ziemeļdaļā uz salu veidojošā vulkāna kalderas (Kraterisena) ziemeļaustrumu malas. Kalns, tāpat, kā visa sala, klāts ar ledāju. Nodēvēts 1927. gada decembrī par godu Ūlavam V Haralla Horntveda (Harald Horntvedt) vadītās Norvegia ekspedīcijas laikā. Virsotnē pirmā uzkāpa starptautiska ekspedīcija 2012. gada 20. februārī.
Beļģijas Karaliskā observatorija
Beļģijas Karaliskā observatorija (fr, nl) ir 1826. gadā dibināta astronomiskā observatorija Briseles Ukles komūnā.
Olga Menčika
Olga Menčika (cs; en; precējusies Olga Raberi (en); Maskava —, Londona) bija Čehoslovākijas un Lielbritānijas šahiste. Pirmās Pasaules čempiones šahā Veras Menčikas jaunākā māsa.
Biogrāfija
Dzimusi Maskavā čeha un anglietes ģimenē. 1921. gadā kopā ar vecākiem pārcēlusies uz Lielbritāniju, kur kļuvusi par Hastingsas šaha kluba biedri. 1927. gadā bijusi otrā Londonas sieviešu šaha čempionātā, kurā uzvarējusi viņas vecākā māsa Vera. 1935. gadā piedalījusies 5. Pasaules sieviešu šaha čempionātā Varšavā, kur ieņēmusi 5. vietu, bet 1937. gadā 6. Pasaules sieviešu šaha čempionātā Stokholmā dalījusi 17.-20. vietu.
Otrā Pasaules kara laikā 1944. gada jūnijā Olga Menčika kopā ar māti un māsu Veru gāja bojā vācu uzlidojumā no raķetes Fau-1.
Rennas metro
Līdz 2008. gadam Renna bija mazākā pilsēta pasaulē ar savu metro līniju, līdz tika atklāts Lozannas metro. Rennā ir ap 220 000 iedzīvotāju. Tomēr kopumā metro līnija apkalpo ap 410 000 cilvēku 37 pašvaldībās. Vidēji katru dienu tiek pārvadāti 135 000 pasažieri un tiek plānots apjoma pieaugums līdz 180 000, kas varētu novest pie pārblīvētības sastrēgumstundās.
Jemijervi lidlauks
Jemijervi lidlauks (fi; ICAO: EFJM) ir lidlauks Somijā, viens no noslogotākajiem vispārējās aviācijas lidlaukiem valstī. Izvietojies valsts rietumdaļā, 7 km uz dienvidiem no Jemijervi municipalitātes centra. Lidlaukam ir divi skrejceļi.
Vēsture
Lidlauks izbūvēts 1935. gadā planierisma vajadzībām skarā ar šī sporta veida popularitātes pieaugumu Eiropā. 1940. gadā Jemijervi lidlaukā bija paredzētas rīkot olimpisko spēļu sacensības planierismā.
2018. gadā Jemijervi lidlaukā norisinājās FAI Sacīkšu dronu pasaules kausa (FAI Drone Racing World Cup) posms, kurā uzvaru izcīnīja Latvijas pilots Tomass Pētersons.
Rouza Marija
Rouza Marija (en, dzimusi mirusi ) bija amerikāņu aktrise, dziedātāja un komiķe.
Rouza Marija nomira 2017. gada 28. decembrī savās mājās Losandželosā, 94 gadu vecumā.
Bellarda sūrene
Bellarda sūrene (la) ir augu suga sūreņu dzimtā. Savvaļā tā ir sastopama Dienvidaustrumeiropā, Eiropas centrālās daļas dienvidos un Rietumāzijā. Latvijā Bellarda sūrene ir uzskatāma par retu ievazātu (adventīvu) augu, kurš ir tālu ziemeļos no dabiskā izplatības apvidus.
Apraksts
Bellarda sūrene ir viengadīgs, 25—70 cm garš lakstaugs. Tā stublājs ir stāvs, stingrs, zaro, un zari ir stāvi vai atstāvoši. Lapas ir lancetiskas, 2—6 cm garas un 0,25—0,8 cm platas. Lapas plātnes mala ir gluda, gals nosmailots, un dzīslojums apakšpusē ir izcilns. Turzītes ir plēvjainas, bārkstainas.
Kriss D'Elia
Kristofers Viljams D'Elia (en; dzimis ) ir amerikāņu stand-up komiķis, aktieris, rakstnieks un podkāsta vadītājs.
Bērnība
D'Elia ir TV producenta un režisora Bila D'Elia un interjera dekoratores Elijas D'Elia (pirmslaulības uzvārdā Dombroska) dēls. Viņam ir jaunākais brālis, filmu veidotājs un aktieris Mets D'Elia. Viņa tēvs ir otrās paaudzes itālo-amerikānis, māte — poļu un itāļu izcelsmes. D'Elia ir dzimis un audzis Montklērā, Ņūdžersijā, līdz divpadsmit gadu vecumam, kad viņa ģimene pārcēlās uz dzīvi Losandželosā. 1998. gadā viņš pabeidza La Cañada vidusskolu.
Karjera
D'Elia uzsāka savu stand up komiķa karjeru 2006.gadā un uzskata sevi par komiķi-aktieri. D'Elia guva plašāku atpazīstamību, attainojot Viljamu Stankovski (William Stankowski) seriālā "Glory Daze", kas ilga vienu sezonu tīklā TBS. Divas sezonas viņš spēlēja Aleksa Millera lomu (Alex Miller) NBC komēdiju sērijā "Whitney". D'Elia bija viens no trim "Ten Minute Podcast" vadītājiem (no 2012. līdz 2015. gadam) kopā ar Braienu Kalenu un Vilu Sasso. Kopš 2017. gada D'Elia vada podkāstu "Congratulations with Chris D'Elia".
Personīgajā dzīvē
2006. gadā D'Elia apprecējās ar aktrisi Emīliju Montāgu, taču 2010. gadā pāris izšķīrās. D'Elia apgalvo, ka nekad nav lietojis aizliegtas narkotikas vai alkoholu. D'Elia dzīvo Losandželosā "Beachwood Canyon" rajonā.
Apsūdzības
2020. gada jūnijā D'Elia tika apsūdzēts par uzmākšanos nepilngadīgām meitenēm un seksuālu uzmākšanos. D'Elia noraidīja šos apgalvojumus, sakot, ka nekad nav apzināti uzmācies nepilngadīgām meitenēm, kā arī uzsvēris, ka nav ticies vai apmainījies ar neatbilstošām fotogrāfijām. Apsūdzību iespaidā Comedy Central no savas vietnes noņēma D'Elias 2013. gada stand up speciālizlaidumu "White Male. Black Comic". Apsūdzību dēļ Radošo mākslinieku aģentūra (Creative Artists Agency) pārtrauca sadarbību ar D'Eliu.
Valsts apvērsums Sīrijā (1963)
Valsts apvērsums Sīrijā (1963) bija militārs valsts apvērsums, kas oficiāli Sīrijā tiek saukts par 8. marta Revolūciju. Izbeidza demokrātiskās, bet nestabilās Sīrijas Republikas pastāvēšanu un aizsāka Baas partijas diktatūru Sīrijas Arābu Republikā, kas, par spīti Sīrijas pilsoņu karam, turpinās līdz mūsdienām.
Apvērsumu plānoja un īstenoja Arābu Sociālistiskās Baas partijas militārā komiteja, kas darbojās atsevišķi no parlamentā pārstāvētās politiskās partijas, taču tā plānošanu un īstenošanu apstiprināja Baas partijas vadītājs Mišels Aflaks. Apvērsumu iedvesmoja Irākas Baas partijas veiksmīgi īstenotais apvērsums Irākā. Apvērsuma īstenošanai plānotāji piesaistīja arī Ēģiptes prezidenta Nāsera atbalstītājus, kuri kopš AAR izjukšanas cerēja uz Sīrijas un Ēģiptes vienotības atjaunošanu.
Lai arī bieži dēvēts par militāru apvērsumu, 8. martam ir šķiru revolūcijas iezīmes. To organizēja un vadīja radikalizētas zemākās vidusšķiras pārstāvji, jaunākie armijas virsnieki, etniskās minoritātes un zemnieki — visas šīs grupas bija neapmierinātas ar Sīrijas lielo zemes īpašnieku un turīgo šķiru tradicionālo kontroli pār valsts ekonomiku un politiku.
Situācija Baas partijā
Pēc Arābu Sociālistu partijas un Arābu Baas partijas apvienošanās 1953. gadā izveidotā Arābu Sociālistiskā Baas partija piedalījās 1954. gada Sīrijas parlamenta vēlēšanās, kļūstot par trešo lielāko partiju. No 1956. gada tā aktīvi atbalstīja un virzīja ideju par Sīrijas apvienošanos ar Ēģipti, kas tika panākts ar 1958. gada 1. februāra līguma parakstīšanu par Apvienotās Arābu Republikas izveidošanu. Baas cerības, ka jaunajā republikā Nāsers viņiem ļaus kontrolēt Sīriju, sākotnēji piepildījās, bet vēlāk Nāsers izvēlējās vainot Baasistus par visām problēmām, ko radīja sociālistisko reformu ieviešana Sīrijā. Nāsers arī aizliedza visu politisko partiju darbību un pakļāva Sīriju ciešai ēģiptiešu kontrolei. Šī politika noveda pie 1961. gada 28. septembra militārās sacelšanās, kuras rezultātā Sīrija atguva neatkarību.
Vēl pirms partiju darbības atjaunošanas notika parlamenta vēlēšanas, kurās Baas atkal ieguva trešo labāko rezultātu, taču partija bija iekšēji sašķelta. Tā bija aktīvi atbalstījusi neveiksmīgo AAR, daļa biedru vēlējās to atjaunot, citi bija pret savienību pret Ēģipti. Daļa partijas biedru, tai skaitā militārie virsnieki, nebija pakļāvušies Nāsera pavēlei par partiju darbības izbeigšanu un turpinājuši darboties. Bija nostiprinājušies arī radikālā sociālisma atbalstītāji. 1962. gada 8. maijā notika 5. Baas partijas kongress, kurš atjaunoja partijas darbību un atjaunoja Mišelu Aflaku partijas ģenerālsekretāra amatā. Armijas virsnieki informēja Aflaku par apvērsuma plānošanu, un viņš atbalstīja to. Partijai vajadzēja militāro atbalstu, lai pasargātu sevi no represijām un militārajai komitejai vajadzēja partijas atbalstu, lai tās plānotajam apvērsumam būtu plašs sabiedrības atbalsts.
Apvērsuma plānošana
Baas partijas Militārā komiteja visu 1962. gadu pavadīja plānojot militārā apvērsuma tehniskās detaļas. Tā kā Militāro komitēju veidoja jaunākie virsnieki, tiem vajadzēja iegūt atbalstu vismaz daļā Sīrijas armijas vecāko virsnieku. Pēdējo gadu apvērsumi, AAR izveidošana un sabrukums, nepārtrauktās kadru maiņas bija novājinājušas un sašķēlušas armiju. Tajā pastāvēja pieci grupējumi: Damaskas frakcija, kas atbalstīja esošo tradicionālo partiju veidoto sistēmu; komunistiskie Akrama al-Havrani atbalstītāji, Nāsera atbalstītāji (nāserīti), Baas atbalstītāji un neatkarīgie. Baas virsniekiem visizdevīgāk bija sadarboties ar nāserītu grupējumu.
Apvērsums
1963. gada 8. februārī Irākas Baas partija īstenoja veiksmīgu valsts apvērsumu Irākā. Apvērsums mainīja Baas partijas statusu visā reģionā, kurā līdz šim par radikālākajiem arābu nacionālistiem tika uzskatīti nāserīti. Salīdzinājumā ar Irāku, Sīrijas Baas partijai bija mazāks sabiedrības atbalsts, taču arī Sīrijas politiskā sistēma bija vājāka.
Apvērsuma sākums bija plānots uz 7. martu, taču armijas slepenā dienesta aktivitātes to aizkavēja par dienu. Naktī uz 8. martu sazvērniekiem lojālās armijas un tanku vienības iegāja Damaskā, ielās tika izveidoti kontrolposteņi, ieņemtas stratēģiski svarīgās iestādes. Apvērsuma gaitā armijas vienību starpā izvērsās apšaudes, kurās gāja bojā 820 cilvēki, vēl 20 tika sodīti ar nāvi uzreiz pēc apvērsuma. Prezidents tika arestēts, Premjerministrs izsūtīts uz Libānu.
Pie varas nākušo virsnieku vidū par galvenajiem izvirzījās Muhammads Umrans, Salahs Džadids un Hāfizs al Asads. Umrans kļuva par spēcīgās 70. Bruņotās brigādes komandieri, Džadids pārņēma Virsnieku Biroja vadību, kas ļāva viņam kontrolēt visas sastāva izmaiņas, un Asadu iecēla par Gaisa spēku komandieri.
Varu pārņēma Revolucionārās Pavēlniecības Nacionālā Padome (RPNP), kuru veidoja 12 virsnieki no Baas un 8 naserīti. 9. martā RPNP uzdeva vienam no Baas partijas dibinātājiem Salaham al-Dinam al-Bitaram izveidot valdību un izpildīt RPNP pavēlēs. Lai arī RPNP sastāvā vēlāk tika iekļauti arī civilisti, tai skaitā Aflaks un al-Bitars, bija skaidrs, ka valsti kontrolē militārās padomes virsnieki, kas vispirms vienojās par lēmumiem un tad par tie informēja pārējo RPNP.
9. martā no cietuma tika atbrīvots Luajs al-Atasi, paaugstināts par ģenerālleitnantu, iecelts par ģenerālštāba priekšnieku un RPNP priekšsēdētāju, faktiski ieņemot valsts vadītāja vietu.
Tīrīšanas un 18. jūlija apvērsuma mēģinājums
Lielās nāserītu ielu demonstrācijas, RPNP iekšienē un valdībā esošo nāserītu spiediens un jaunā Baas režīma vājums spieda uzsākt sarunas par jaunas valstiskās savienības izveidošanu ar Ēģipti un Irāku, kurās vadīja līdzīgi režīmi. 17. aprīlī tika panākta vienošanās par federālas valsts izveidošanu, kuras Prezidents un virspavēlnieks būtu Nāsers. Taču, no 28. aprīļa Baas militārā komiteja uzsāka nāserītu tīrīšanu no armijas un valdības amatiem, tika slēgti arī nāserītu laikraksti. Jūnijā sekoja neatkarīgo virsnieku tīrīšana no armijas un valdības. Baas partija nostiprināja savu varu armijā.
Izjūkot savienības plāniem ar Ēģipti, Sīrijas Baas režīms sāka sarunas par apvienošanos ar Irākas Baas režīmu, taču tas tika gāzts 1963. novembrī un ideja pajuka. Nāserītiem armijā vēl bija pietiekoši liels atbalsts, lai ar Ēģiptes slepenā dienesta palīdzību 18. jūlijā tie mēģinātu veikt militāru apvērsumu. Kaujās starp dažādām armijas vienībām krita vairāki simti kareivju. Apvērsuma mēģinājums izgāzās, 27 to vadījušie virsnieki tika arestēti un sodīti ar nāvi. Sīrijā par apvērsuma organizēšanu parasti sodīja vai nu ar arestu vai trimdu, tāpēc neapmierināts ar tik nežēlīgu virsnieku sodīšanu al-Atasi atkāpās no amata. Trīs galvenie apvērsuma organizatori tika arestēti, notiesāti uz nāvi taču gadu vēlāk izsūtīti no valsts.
Nāserītu sakāve nozīmēja, ka vara pilnībā pārgājusi Baas Militārās komitejas rokās.
Aleksandrs Ginnis
Aleksandrs Joannis "AJ" Ginnis (el; dzimis Atēnās) ir grieķu kalnu slēpotājs, 2023. gada Pasaules čempionāta sudraba medaļas ieguvējs slalomā.
Līdz 2020. gadam pārstāvēja Amerikas Savienotās Valstis, tagad — Grieķiju.
Karjera
Uzaudzis Atēnu piepilsētā Vuliagmeni. Viņa tēvs ir grieķis, bet māte amerikāniete. Sācis trenēties Parnasa kalnu slēpošanas kūrortā. 12 gadu vecumā ar ģimeni pārcēlies uz Austriju, bet 15 gados — uz ASV. 16 gadu vecumā uzvarēja savās pirmajās FIS sacīkstēs. 2012. gada pavasarī viņš tika uzņemts ASV Slēpošanas asociācijas attīstības komandā.
Pasaules kausa sacensībās debitēja Itālijā. Pirmajā slaloma braucienā ieņēma 50. vietu un otrajam braucienam nekvalificējās. 2015. gada Pasaules čempionātā junioriem izcīnīja bronzas medaļu slalomā. izcīnīja pirmos punktus Pasaules kausa ieskaitē, slalomā ieņemot 26. vietu. Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2017. gadā Sanktmoricā. Startēja tikai jaukto komandu paralēlajās sacensībās un ASV komandas sastāvā ieņēma 9. vietu.
Karjeras turpinājumā viņu vajāja savainojumi un bija spiests izlaist daudzas sacensības. 2020. gadā nolēma pārstāvēt Grieķiju. , ieņemot 11. vietu slalomā Flahavā, Austrijā, kļuva par pirmo Grieķijas slēpotāju, kas ieguvis punktus Pasaules kausa posmā. 2021. gada Pasaules čempionātā Kortīnā d'Ampeco startēja tikai slalomā, pirmajā braucienā ieņēma 22. vietu, bet otrajā braucienā nefinišēja. Ceļgala savainojuma dēļ bija spiests izlaist 2021.—2022. gada sezonu, tai skaitā 2022. gada ziemas olimpiskās spēles.
A. Ginnis izcīnīja savu pirmo pjedestālu Pasaules kausa posmos, ieņemot otro vietu slaloma sacensībās Šamonī. 2023. gada Pasaules čempionātā ieguva sudraba medaļu slalomā, piekāpjoties tikai Henrikam Kristofešenam. Tā bija pirmā Grieķijas medaļa pasaules čempionātos kādā no olimpiskajiem ziemas sporta veidiem.
Spānijas Marija Anna
Spānijas Marija Anna (es, de; dzimusi, mirusi ) bija Spānijas infante, pēc laulībām ar Ferdinandu III — Svētās Romas imperatore, Ungārijas un Bohēmijas karaliene. Spānijas karaļa Felipes III un karalienes Austrijas Margaretes jaunākā meita.
Iesākumā Anglijas karalis Džeimss I Stjuarts uzlūkoja Mariju Annu kā līgavu savam dēlam Čārlzam I, tomēr, kaut arī Čārlzs I personīgi bija ieradies Spānijā, laulību darījums izjuka. Tā vietā Čārlzs apprecējās ar Francijas karaļa meitu Henrietu Mariju, bet Marija Anna 1631. gada 20. februārī - ar nākamo Svētās Romas imperatoru Ferdinandu III. Trīsdesmitgadu kara dēļ ļoti bīstamo ceļu no Spānijas uz Austriju viņa veica 14 mēnešos.
Wormen
Wormen var būt:
Kazaņas "Rubin"
Kazaņas "Rubin" ir Krievijas futbola klubs no Tatarstānas galvaspilsētas Kazaņas. Dibināts 1958. gadā. Kopš 2003. gada spēlē Krievijas futbola Premjerlīgā un ir kļuvis par vienu no labākajiem krievu futbola klubiem. 2008. un 2009. gadā "Rubin" futbolisti kļuva par Krievijas futbola čempioniem, savukārt 2012. gadā ieguva Krievijas kausu.
Šajā futbola klubā ir spēlējuši četri Latvijas futbolisti: Vitālijs Astafjevs, Edgars Burlakovs, Aleksandrs Koliņko un Mihails Ziziļevs.
Marja Kubašeca
Marja Kubašeca (hsb, de; dzimusi, mirusi ) bija sorbu rakstniece un pirmā sorbu skolotāja. Rakstīja augšsorbu valodā.
Biogrāfija
M. Kubašeca dzimusi 1890. gada 7. martā sorbu ciematā Kvosa Baucenes apkārtnē. No 1902. līdz 1909. gadam viņa mācījās pedagoģiskajā licejā Erfurtē. No 1909. līdz 1911. gadam strādāja par skolotāju Dīsburgā, no 1911. līdz 1925. gadam - par skolotāju Krostvicā. 1911. gadā viņa pievienojās kultūras un izglītības organizācijai "Serbu matica". No 1920. līdz 1922. gadam M. Kubašeca bija studentu laikraksta Serbski Student redaktore, bet no 1920. līdz 1923. gadam - bērnu žurnāla Raj redaktore. 1923. gadā Baucenē viņa publicēja savu pirmo darbu, noveli Wusadny. Strādājot Krostvicā, Kubašeca rakstīja bērnu stāstus  'Palčiki w krawcowni' ,  'Palčik w kowarni' ,  'Jank a Hanka' , kurus 1932. gadā izdeva kā atsevišķu grāmatu ar nosaukumu  Tři hodowne hry za dźěći. No 1925. līdz 1938. gadam viņa bija vidusskolas skolotāja Polčnici ciemā, bet no 1946. līdz 1952. gadam skolotāja Radiborā un Baucenē. No 1952. līdz 1956. gadam M. Kubašeca strādāja par pētnieci serbu skolotāju apmācības kursos Baucenē.
Menčika
Menčika (ru; sieviešu dzimtē Menčika) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Eduarda Smiļģa inscenējumi Dailes teātrī
Sarakstā Eduarda Smiļģa inscenējumi Dailes teātrī hronoloģiskā secībā uzskaitīti latviešu režisora Eduarda Smiļģa inscenējumi viņa dibinātajā Dailes teātrī.
Marija Prevolaraki
Marija Prevolaraki (gr; dzimusi ) ir grieķu brīvā stila cīkstone.
Biogrāfija
Marija Prevolaraki sāka ar cīņas sportu nodarboties pusaudzes vecumā. Viņa startē no sporta kluba Ethniko Athens un viņas treneris ir Panagiotis Argoudea.
Kā juniore, laikā no 2006. līdz 2011. gadam viņa piedalījās astoņos pasaules un Eiropas čempionātos un viņas starts tur bija veiksmīgs.
Labāk viņai veicās 2012. gada Eiropas čempionātā Belgradā. Tur viņa uzvarēja Eilēnu Frīdrihu no Vācijas un Lenku Martinakovu no Čehijas, tad zaudēja zviedrietei Sofiju Matsonei un cīņā par bronzas medaļu arī Marijai Gurovai no Krievijas, iegūstot 5.vietu. 2012. gada aprīlī turnīrā Sofijā Marija Prevolaraki ieguva 2. vietu aiz Jūlijas Ratkevičas no Azerbaidžānas un kvalificējās Olimpiskajās spēlēs Londonā. Pašās Olimpiskajās spēlēs, startējot viegla svarā (līdz 55 kg), viņa zaudēja jau pirmajā cīņā pret Jūliju Ratkeviču un no tālākām cīņām izstājās. Rezultātā viņa palika 15. vietā.
Arī starts 2013. gada Eiropas čempionātā Tbilisi Marija Prevolaraki bija veiksmīgs. Tur viņa uzvarēja bulgārieti Violetu Atanasovu, Katažinu Kravčiku un ukrainieti Irinu Husjaku, bet finālā zaudēja pieredzējušai Sofijai Matsonei. Tā paša gada vasarā viņa uzvarēja Vidusjūras spēlēs Mersinā. 2014. gada Eiropas čempionātā Marija Prevolaraki arī iekļuva finālā, bet cīņā par zelta medaļu atkal zaudēja, šoreiz Marijai Gurovai.
2016. gada olimpiskajās spēlēs Rio Marija zaudēja ceturtdaļfinālā, ierindojoties 10. vietā. Abos nākamajos gados pēc olimpiādes viņa ieguva bronzas medaļas Eiropas čempionātā un 2018. gadā vēlreiz uzvarēja Vidusjūras spēlēs.
Vagargals
Vagargals ir ciems Talsu novada Laucienes pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumu daļā pie Pļavām 10,5 km no pagasta centra Laucienes, 22 km no novada centra Talsiem un 123 km no Rīgas.
Essigella
Essigella ir īsto laputu dzimtas ģints. Tajā ietilpst 13 sugas, kas ir sadalītas trijās ģintīs. Šīs laputis attīstās uz priežu dzimtas skujkokiem, galvenokārt uz priedēm, retāk uz eglēm un duglāzijām, un barojas uz koku skujām. Izplatītas Nearktikā, kur aug skujkoki. Taču dažas sugas ir ievestas arī citos apgabalos, piemēram, Essigella californica ir introducēta Eiropā, Austrālijā, Jaunzēlandē un Brazīlijas dienvidos.
Kārlis Radeks
1902. gadā iestājās Polijas Sociālistiskajā partijā, no 1904. gada — Polijas Karalistes un Lietuvas Sociāldemokrātijas biedrs. 1905. gada revolūcijas laikā darbojās Varšavā. No 1907. gada — Leipcigā, kur iestājās Vācijas Sociāldemokrātiskajā partijā.
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma devās uz Šveici, kur satuvinājās ar Ļeņinu. 1917. gadā kopā ar Ļeņinu bija vilcienā, kas pēc Februāra revolūcijas caur Vāciju devās uz Krieviju. Netika ielaists Krievijā, kā KSDSP darbojās Stokholmā.
Ieradies Krievijā pēc Oktobra revolūcijas, kļuva par VCIK ārzemju daļas darbinieku. Piedalījās Brestļitovskas miera līguma sarunās. No 1919. līdz 1924. gadam — boļševiku partijas CK loceklis. No 1920. līdz 1924. gadam — Kominternes Izpildkomitejas loceklis. No 1923. gada — viens no Ļeva Trocka atbalstītājiem. 1927. gadā uz četriem gadiem izsūtīts uz Krasnojarsku. 1936. gadā arestēts. 1937. gadā — notiesāts uz desmit gadiem ieslodzījumā. Pēc oficiālās versijas — cietumā citu ieslodzīto nogalināts. 1988. gadā reabilitēts.
2017. gada Francijas atklātais čempionāts tenisā — sieviešu vienspēles
2017. gada Francijas atklātajā čempionātā, sieviešu vienspēlēs uzvarēja Aļona Ostapenko, kas 3 setu cīņā ar rezultātu 4-6, 6-4, 6-2 pieveica ar 3. numuru izlikto Rumānijas tenisisti Simonu Halepu. Šis bija Ostapenko pirmais tituls WTA līmeņa sacensībās. A. Ostapenko kļuva par pirmo Latvijas tenisisti, kas uzvarējusi Grand Slam turnīrā, par jaunāko sievieti, kas uzvar Francijas atklātajā čempionātā kopš 1997. gada un par pirmo neizsēto spēlētāju, kas uzvar kopš 1933. gada.
Iepriekšējā gada čempione Garbinje Mugurusa ceturtajā kārtā zaudēja Kristīnai Mladenovičai. Tajā pašā kārtā zaudējumus piedzīvoja arī iepriekš Grand Slam titulus ieguvušās tenisistes Samanta Stosura, Venusa Viljamsa un Svetlana Kuzņecova, kas nozīmēja, ka kopš 1979. gada Austrālijas atklātā čempionāta nevienai no ceturtdaļfinālā spēlējošajām tenisistēm nav Grand Slam titula.
Vārme (ciems)
Vārme ir ciems Kuldīgas novada Vārmes pagastā, pagasta centrs, kas atrodas Karpenes krastos 26 km no novada centra Kuldīgas un 147 km no Rīgas.
Vārmē atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, bērnudārzs, bibliotēka, jaunatnes iniciatīvu centrs, sporta halle, pasts, muižas un skolas muzejs.
Vēsture
Vārmes nosaukums vēstures avotos pirmo reizi minēts 1461. gadā kā Wormensate. Agrāk apvidus galvenā apdzīvotā vieta, kam bija Vārmes nosaukums un kur atradās baznīca, pasts, skola, vēlākos gados arī pagasta pārvalde un citi iestādījumi, atradās tagadējā Vecvārmē pie Vārmes upes. 1780. gadā muižnieks Brinkens pārcēlās uz netālo medību pili, uzbūvējot jaunu muižu. Mūsdienu Vārmes ciems izveidojies pie Vārmes muižas (Wormen) centra, kur pašreiz atrodas Vārmes pamatskola. Par lielāku apdzīvoto vietu izveidojusies pēc Otrā pasaules kara kā kolhoza «Vārme» centrālais ciemats.
Cyclorrhapha
Cyclorrhapha ir bez nosaukuma taksona grupa, kas kopīgi ar dejotājmušu virsdzimtu (Empidoidea) veido lielāko mušu infrakārtas (Muscomorpha) grupu - Eremoneura. Šī mušu grupa tiek iedalīta divās sekcijās: un. Šīs ir evolucionāri visattīstītākās mušas visā mušveidīgo apakškārtā (Brachycera). To kāpuri atgādina tauriņu kāpurus, lielākā daļa šīs grupas mušu ir īsas un druknas, kuru ķermeni sedz īsi matiņi.
Cyclorrhapha mušām raksturīgs, ka to kāpuriem ir samazināta galvas kapsula un tiem ir īpatnēja kūniņa – pupārijs, kas veidojas, kāpura ādai paliekot kā papildsegai uz kūniņas apvalka. Kad kāpurs metamorfozes ceļā ir kļuvis par pieaugušu īpatni, tas izlien no pupārija, galvgalī saraujot vāji veidotu cirkulāru šuvi. Cyclorrhapha mušas vairojas vai nu augu, vai dzīvnieku materiālā, kas var būt gan dzīvs organisms, gan trūdu formā.
Sistemātika
Piezīme: Latvijā sastopamās dzimtas apzīmētas ar #.
Sveins Juhannesens
Sveins Juhannesens (no; — ) bija Norvēģijas starptautiskais meistars šahā (1961).
Biogrāfija
Četras reizes uzvarējis Norvēģijas šaha čempionātos (1959, 1962, 1970, 1973). 1959. gadā uzvarējis Ziemeļu valstu šaha čempionātā, bet 1960. gadā kļuvis par Skandināvijas šaha čempionāta uzvarētāju. Par rezultātiem turnīros FIDE 1961. gadā Juhannesenam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Pārstāvējis Norvēģijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Spānijas "Neuzvaramā armāda"
Spāņiem pretojās angļu flote, kas bāzējās Plimutā ar aptuveni 226 kuģiem. Ātrāki un manevrētspējīgāki nekā lielākie spāņu galjoni, viņi spēja uzbrukt Armadai, kad tā kuģoja augšup pa Lamanšu. Vairāki padotie ieteica Medinai Sidonijai noenkuroties Solentas šaurumā un ieņemt Vaitas salu, taču viņš atteicās novirzīties no norādījumiem izveidot saikni ar Parmu. Lai gan Armada Kalē sasniedza lielākoties neskarta, gaidot saziņu no Parmas, tai naktī uzbruka angļu ugunskuģi un tie bija spiesti izklīst.
Oskars Naumanis
Oskars Naumanis (de; dzimis, miris ) bija vācu vingrotājs, startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja vingrošanas individuālajā daudzcīņā. Taču šo disciplīnu līdz galam neveica un izstājās.
Alfreds Krūklis
Alfreds Krūklis (1921—2003) bija latviešu dzejnieks un tulkotājs. Ar viņa tekstiem komponētas daudzas solo, estrādes, kora dziesmas, daudzas no tām kļuva tautā populāras ("Teic, kur zeme tā", "Mežrozīte").
Dzīvesgājums
Dzimis 1921. gada 11. maijā Liepājas apriņķa Krotes pagasta Būdniekos (tagad Bunkas pagastā) zemnieka Andreja Krūkļa un viņa sievas Emīlijas ģimenē. Mācījās Ata Kronvalda Krotes pagastskolā (līdz 1934), spēlēja mandolīnu un vijoli. Mācības turpināja Liepājas 1. ģimnāzijā (1934—1937), pēc tēva nāves Alfreds saimniekoja tēva saimniecībā, mācības beidza kā eksterns 1942. gadā. Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā apprecējās un pārcēlās uz Rīgu, kur studēja LVU Arhitektūras fakultātē (1944—1948), publicēja dzejoli "Slēpotāja" laikrakstā "Padomju Students" (1946). Strādāja par redaktoru Telegrāfa aģentūrā LETA (1948—1949), izdeva dzejoļu krājumu "Pavasaris dzimtenē" (1953). Uzņemts Rakstnieku savienībā (1953).
Vēlāk strādāja Latvijas PSR Radioraidījumu un televīzijas komitejas Literāri dramatisko raidījumu redakcijā (1956—1969), izdeva vairākus dzejas krājumus. Viņš atdzejoja dziesmu tekstus arī no angļu, krievu, spāņu, vācu valodām. Rakstīja tekstus muzikāliem, vokāli simfoniskiem darbiem, libretu Ģederta Ramana muzikālajai komēdijai "Kaijas bez jūras" (1960). Tulkoja Šekspīra "Venēcijas tirgotājs", K. Guckova "Uriels Akosta", A. Kasonas "Rītausmas dāma".
Miris 2003. gada 17. maijā Salacgrīvā, apbedīts Rīgas Meža kapos.
Jūlija Hausmane
Jūlija Hausmane (, 1826—1901) bija vācbaltiešu dzejniece, guvernante un mūzikas skolotāja.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1826. gada 19. (7.) martā Rīgā ģimnāzijas skolotāja Johana Hausmaņa un viņa sievas Jūlijas, dzimušas Magnuses, ģimenē. 1830. gadā viņas tēvs sāka strādāt Jelgavas ģimnāzijā. Strādāja par guvernanti Jelgavā, vēlāk kopa savu aklo tēvu. Jelgavas luterāņu mācītāja Neandera iespaidā sāka rakstīt garīgo dzeju. 1862. gadā Berlīnes luterāņu mācītājs Gustavs Knaks nopublicēja viņas dzejas grāmatu ar nosaukumu "Maija puķes" (Maiblumen).
1864. gadā viņa kopā ar jaunāko māsu pārcēlās uz dzīvi Biaricas pilsētā Francijas dienvidos, bet no 1870. gada dzīvoja pie vecākās māsas Pēterburgā.
1899. gadā Hausmane nopublicēja 700 lappušu biezu atskārsmju grāmatu ar nosaukumu "Mājas maize. Vienkāršas rīta un vakara lūgšanas".
Mirusi 1901. gada 15. (2.) augustā Igaunijas guberņas kūrortā Vesu (Võsu, Wösso).
Dziesma "Pie rokas ņem un vadi"
Mūzikas autors: Filips Frīdrihs Silhers (1789-1860), teksta autore: Jūlija Katarīna Hausmane, aranžētājs: Jāzeps Vītols
Julians Mišo
Julians Eligjušs (Aleksandrovičs) Mišo (ru, pl; dzimis, miris ) bija poļu paukotājs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, pārstāvot tajās Krievijas Impēriju.
Mišo 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja paukošanā ar zobenu profesionāļiem, kur ieguva 5. vietu.
Mišo
Mišo var būt:
Indira Kastratoviča
Indira Kastratoviča, pirms laulībām Jakupoviča (mk; dzimusi ir bijusī Ziemeļmaķedonijas handboliste, tagad trenere.
Karjera
Handbolu viņa sāka spēlēt 15 gadu vecumā Prijedorā, kur tolaik dzīvoja kopā ar ģimeni. Viņas nenoliedzamais handbola talants drīz tika pamanīts, tāpēc 18 gadu vecumā viņa parakstīja savu pirmo profesionālo līgumu, spēlējot Vojvodinas Adas pilsētas komandā Halas Jozef. Šim pirmajam līgumam sekoja līgumi ar Novisadas Jugoinspect un Belgradas Voždovac. 1994. gadā viņa pievienojās SC Gjorce Petrov komandai, tādējādi uzsākot jaunu lappusi profesionālajā karjerā. Paralēli panākumiem SC Gjorce Petrov komandā, Kastratoviča sāka spēlēt arī Maķedonijas sieviešu handbola izlasē, ar kuru 1997. gadā guva savus lielākos panākumus PČ Vācijā, kur Maķedonija izcīnīja izcilo 7. vietu un Kastratoviča tika atzīta par labāko čempionāta vārtu guvēju ar 71 vārtu guvumu.
Viņas panākumu kulminācija handbolā bija titula izcīnīšana Eiropas "Čempionu līgā" ar SC Metal 2002. gada 19. maijā, kad SC Metal Skopjē guva uzvaru pār Ungārijas Hertz ar 26:22, atspēlējot deficītu no pirmā spēles Ungārijā, kur rezultāts bija 27:25 Hertz labā. Tas bija Maķedonijas komandas lielākais klubu panākums.
Indira Kastratoviča savu profesionāļa karjeru pabeidza 2006. gadā, un tagad viņa ir sieviešu handbola komandas Skopjes Vardar SCBT trenere.
Viņa ir precējusies ar handbola treneri Zoranu Kastratoviču, ģimenē ir meita Sāra.
Silkakts
Silkakts ir ciems Talsu novada Laucienes pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumu daļā pie autoceļa V1410 11,5 km no pagasta centra Laucienes, 23 km no novada centra Talsiem un 110 km no Rīgas.
Fēlikss Grosšartners
Fēlikss Grosšartners (de; dzimis Velsā, Austrijā) ir Austrijas šosejas riteņbraucējs, kurš pārstāv UCI WorldTeam komandu .
2017. gadā tika iekļauts CCC–Sprandi–Polkowice komandas sastāvā startam Giro d'Italia. Nomainījis komandu uz , viņš startēja arī 2018. gada Giro d'Italia.
2019. gada aprīlī uzvarēja Presidential Tour of Turkey sacensību kopvērtējumā, uzvarot arī posmā ar augstākajiem kāpumiem.
Žovkvas rajons
Žovkvas rajons ir Ļvivas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Ļvivas apgabala Sokaļas, Kamjankas-Buzkas, Pustomitu un Javorivas rajoniem, Ļvivas pilsētu, kā arī Poliju.
Žovkvas rajona Zaškivas ciemā dzimis Ukraiņu nacionālistu organizācijas (UNO) vadītājs Evgens Konovalecs (Євген Михайлович Коновалець, 1891-1938), bet Kulikivas pilsētciematā - aktieris Bohdans Stupka (Богдан Сильвестрович Ступка, 1941-2012).
Skābeņlapu sūrene
Skābeņlapu sūrene (la) ir mainīga izskata augu suga sūreņu dzimtā. Savvaļā tā ir plaši sastopama Eirāzijā, tostarp visā Latvijas teritorijā, un Ziemeļamerikā.
Apraksts
Skāpeņlapu sūrene ir ļoti mainīga izskata augs, ko dažreiz iedala sīkākās sugās. Tas ir viengadīgs, 20—100 cm garš lakstaugs, kura stublājs ir stāvs vai gulošs un izpleties, parasti zarains, reti vienkāršs. Auga stublājs var būt arī intensīvi sarkans, mezglu vietās jūtami resnāks. Lapas ir iegareni eliptiskas līdz lancetiskas, 3—12 cm garas un 0,5—3 cm platas. Apziednis, vārpas kātiņš un lapas apakšpuse parasti ir klāti ar punktveida dziedzeriem. Lapas virspusē mēdz būt tumšs pusmēness veida plankums. Lapām ir īss kāts, gluda mala, strups vai smails kāts. Turzīte ir kaila vai klāta ar tīmekļmatiņiem, tās mala ir ar 0,05 cm īsiem matiņiem.
Ziedi ir neīstā vārpa — to forma var būt no slaidas līdz strupi cilindriskai, tās garums ir 1—5 cm, un tā nereti galā nolīkst. Apziednis balts, zaļganbalts vai dažādas intensitātes sārts. Auglis ir tumšs, spīdīgs riekstiņš. Zied no jūnija līdz oktobrim.
Pasugas
Atkarībā no stublāja formas, atsevišķo auga daļu apmatojuma un citām morfoloģiskajām īpatnībām daži autori skābeņlapu sūreni uzskata par kopsugu un tās ietvaros Latvijas teritorijā nodala šādas potenciālās pasugas vai atsevišķas sugas :
Kritiskais gājiens
Kritiskais gājiens ir termins šaha kompozīcijā, kas apzīmē tālšāvējas (kritiskās) figūras gājienu, kuru izdarot tā šķērso krustpunktu (kritisko lauciņu), kurā pēc tam to aizsedz cita figūra (piemēram, iemūrēšanai). Tiek izmantots gan balto, gan melno figūru spēlē un tas ir Grimšova, Novotnija un citu šaha kompozīcijas tēmu sastāvdaļa.
Terminu ieviesuši Johanness Kocs un Kārlis Kokelkorns 1903. gadā publicētajā darbā Das Indische Problem (Indiešu uzdevums).
Piemērs
Uzdevuma Nr.1 risinājums:
Uzdevuma Nr.2 risinājums:
Mutazs Isa Beršims
Mutazs Isa Beršims (ar, Muʿtazz ʿĪsā Baršim; dzimis ) ir Kataras vieglatlēts, startē augstlēkšanas sacensībās.
Karjeras laikā kļuvis par Āzijas un divkārtēju Āzijas spēļu čempionu, uzvarējis arī pasaules čempionātā telpās. Londonā izcīnījis bronzas medaļu, pēc gada pasaules čempionātā Maskavā augstlēkšanas sacensībās ieņēmis 2. vietu. Beršimam ir otrs visu laiku labākais personiskais rekords augstlēkšanā, pasaules rekordists Havjers Sotomajors ir lēcis 2,45 m augstumā.
Proļetarska
Proļetarska (ru) ir pilsēta Krievijā, Rostovas apgabalā. Pilsēta atrodas 160 km no Rostovas pie Donas un 29 km no Saļskas.
Bērzu iela (Viesīte)
Bērzu iela ir viena no Viesītes pilsētas ielām. Tā ir grantēta iela pilsētas dienvidos. Tās garums ir 450 m gara un tajā ir 5 adreses. Iela samērā jauna, radusies līdz ar elektrotīklu iecirkņa izbūvi. Sākas pie Annas Brodeles ielas posma, kur senāk gājusi dzelzceļa līnija no Viesītes dzelzceļa depo, un dabā ir loģisks ceļa turpinājums. Ar vairākiem pievadceļiem, kas ved cauri garāžām, netieši savienota arī ar Dzelzceļnieku ielu. Beidzas pie Meža ielas (autoceļš P75).
Ielu savienojumi
Bērzu iela ir savienota ar šādām ielām: