cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Helēna Kozlova
1992 — 1994
1992. gadā viņa piedalās underground grupas "Tukšā muca" albumu "Smaragda pilsēta" un "Soļi tumsā" ierakstos, spēlējot saksofonu un dziedot, tomēr gada nogalē sadarbība pārtrūkst. 1994. gadā Helēna 17 gadu vecumā kļūst pazīstama kā TV jauno solistu konkursa "Meklējam solisti" dalībniece un, lai gan nekļūst par tā laureāti, gūst ievērību ar savu neparasto balsi un raksturu. Konkursam seko piedāvājumi sadarboties ar dažādiem mūziķiem, kopā ar komponistu Helviju Stengrēvicu top dziesma "Rīts", kas piedalās "Mikrofona 94" aptaujā.
1994 — 1997
1994. gada rudenī Helēna kļūst par ievērojamās gotiskā roka grupas "Skumju akmeņi" vokālisti un dziesmu autori. Grupa strauji gūst ievērību underground mūzikas vidē, tiek izdoti albumi "Pilns nāves vecums vientulībā" (1995) un "Skumju akmeņi" (1996). Festivālā "Sinepes un Medus 1995" grupa izcīna Lielo sinepju balvu.
2013. gadā Uldis Rudaks par Helēnas balsi saka: "'Dziedātāja Helēna Kozlova ir neparasta un unikāla parādība latviešu mūzikā ar ļoti jaudīgu balsi — viņa var dziedāt gan ļoti zemu, gan klasiski augstā balsī, gan arī rūkt, kā to mēdz darīt puiši metālisti un ko sauc par growl'."
1997 — 2001
1997. gadā Helēna grupu pamet. Šajā periodā sākas viņas solodarbība, iznāk divi albumi kasetēs ar Helēnas sacerētām dziesmām "Saule tunelī" (1997) un "Stāsti" (1999), viņa uzstājas folkmūzikas festivālos. 1998. gadā pirmizrādi piedzīvo Jāņa Kalēja un Māras Rāviņas dokumentālā filma "Rīts priežu mežā" par Latvijas jauniešiem, tajā piedalās arī Helēna un stāsta par savu muzicēšanu.
2001. gadā Helēna atgriežas "Skumju akmeņos", top jaunas dziesmas, CD tiek pārizdots grupas otrais albums ar nosaukumu "Pēc septiņiem vienatnē gadiem".
2001. gada 21. oktobrī Helēna piedalās Anitas Knētas lugas "Dvēseles striptīzs" iestudējuma pirmizrādē Rīgā, kluba "Vernisāža" telpās, kur darbojas "Neatkarīgais teātris A".
Kopš 2001
Laika posmā no 2001. līdz 2005. gadam "Skumju akmeņi" turpina koncertēt. 2001. gadā grupa piedalās Rīgas Mazā teātra iestudējumā — Fransuāzas Sagānas darbā "Valentīnas ceriņkrāsas kleita". 2005. gadā grupa ieraksta jaunu albumu, kura publiskošana aizkavējas astoņus gadus. Tajā ir pārsvarā Helēnas sacerētas dziesmas. Pēc tam grupas darbība atkal apsīkst.
Helēna turpina solodarbību. No 2002. gada Helēna muzicē kopā ar Aleksandru Matvejuku, 2004. gadā viņiem pievienojas basģitārists Sergejs Āboliņš, vēlāk grupā skan arī flauta un vijole. 2005. gadā papildinātais grupas sastāvs iegūst nosaukumu "Levīti", kopā ar Helēnu grupā muzicē Sniedze Prauliņa (flauta, vokāls), Sergejs Āboliņš (basģitāra, vokāls, perkusijas), Undīne Balode (čells), Guna Jegorova (alts, vokāls), Pavels Arbidans (perkusijas) un Vjačeslavs Kokorevičs (perkusijas). Tās mūzikā ir gan etno, bosanovas un folkmūzikas, gan arī džeza ietekmes. Repertuārā ir gan instrumentālas kompozīcijas, gan dziesmas latviešu un "putnu" valodās. Dziesmās galvenais akcents likts uz Helēnas garīgi poētiskajiem tekstiem. Grupa iegūst 3. vietu konkursā "Stage Number One" (2005), festivālā "Tabernacle 2009" gūst balvas nominācijās "labākā grupa", "labākais aranžējums" un "labākais instrumentālists".
2013. gadā internetā kļūst pieejams "Skumju akmeņu" albums "Kā divas zvaigznes", Helēna koncertē kopā ar grupu. 2013. gadā Helēna sāk strādāt par mūzikas skolotāju Vaivaru pamatskolā.
2012.-2013. gadā "Levīti" ieraksta pirmo studijas albumu, tas izdots 2014. gada novembrī. Albums nominēts Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvai nominācijā "Labākais alternatīvās mūzikas albums".
2016. gada septembrī izdots trešais soloalbums "Tāluma tuvumā".
Vensāns Abubakars
Vensāns Pate Abubakars (fr; dzimis ) ir Kamerūnas futbolists, uzbrucējs. Kopš 2014. gada spēlē FC Porto sastāvā.
Sasniegumi
Beşiktaş
Porto
Kamerūna
Entonijs Brekstons
Entonijs Brekstons (dzimis ) ir amerikāņu komponists un instrumentālists.
Brekstons studēja filozofiju Rūzvelta universitātē. Vēlāk 1980. gados viņš bija skolotājs Milla koledžā, kā arī mūzikas profesors Veslijanas universitātē Midltaunā no 1990. gadiem līdz pat 2013. gada beigām. Viņš mācīja mūzikas kompozīciju un vēsturi, lielākoties pievēršoties avangardam, kā arī vadot ansambļu uzstāšanos, kas spēlēja viņa skaņdarbus. 1994. gadā Brekstons saņēma Makartūra stipendiju. 2013. gadā viņš kā džeza meistars ieguva 2014. gada valsts dotāciju mākslā (National Endowment for the Arts).
Breksons spēlē sopranīno, soprāna, C-melody, Fa mecosoprāna, Mi bemola alta, baritona, basa un kontrabasa saksofonus; Mi bemola, Si bemola un kontrabasa klarneti un klavieres. Agrāk viņš spēlēja flautu un altoflautu. 1968. gadā izdotie divi ieraksti 3 Compositions of New Jazz un For Alto guva vērā ņemamu atzinību, un kopš šī laika Brekstons jau ir izdevis vairāk kā 100 albumu.
Mauragas
Mauragas ir augu ģints kurvjziežu dzimtā, kas ir tuvu radniecīga ar pienenēm (Taraxacum), cigoriņiem (Cichorium), salātiem (Lactuca) un mīkstpienēm (Sonchus). Mauragas ir liela ģints — ir identificētas vairāk nekā 10 000 mauragu sugu un pasaugu. Daži botāniķi visas šīs sugas vai pasugas sagrupē aptuveni 800 pieņemtās sugās, savukārt citi dod priekšroku vairākiem tūkstošiem sugu.
Sugas
Latvijā ir sastopamas šādas mauragu sugas:
Strāvas karš
"Strāvas karš" (en) ir 2017. gada vēsturiska drāma, kas balstīta uz Neitaniela Filbrika tāda paša nosaukuma grāmatu. Filmas režisors ir Alfonso Gomezs-Redžons. Galvenos tēlus atveido Benedikts Kamberbačs, Toms Holands, Maikls Šenons un Nikolass Holts. Filmas pirmizrāde notika Toronto filmu festivālā.
Filmā tiek parādīta "sadursme" starp Tomasu Edisonu un Džordžu Vestinghausu, kas noteica to, kura elektriskā sistēma iekarotu moderno pasauli.
Špannāgela ala
Špannāgela ala ir publiski apmeklējama alu sistēma Hintertuksas tuvumā, Cillertāles Alpos, Austrijas federālajā zemē Tirolē. Pašlaik atklāti ap 10 (pēc dažiem avotiem 12,5) kilometri alas; pavadītas ekskursijas nodrošina piekļuvi līdz 500 metru attālumā no ieejas, dziļāka iekļūšana prasa speleoloģiskus līdzekļus. Alas ieeja atrodas pie "Špannāgelhausa" kalnu restorāna (2531 m augstumā), kuru agrāk pārvaldīja Austrijas tūrisma klubs (ATK). Alu un namiņu nosaukuši par godu Rūdolfam Špannāgelam, kurš no 1902. līdz 1904. gadam bija ATK prezidents.
Veidošanās
Lielākā Cillertāles Alpu daļa sastāv no kristāliskajiem pamatiežiem, plutoniem un metamorfajiem iežiem, kuri neatbalsta alu veidošanos. Vienīgie izņēmumi ir karsta ieži, piemēram, kaļķakmens, dolomīts, ģipsis un citi karbonāti. To "kabatas" parasti ir diezgan nelielas, kas ļauj veidoties tikai sīkām alām. Alu izveidei ir nepieciešama arī iežu šķīdība ūdenī. Špannāgela ala ir radusies lielā Juras perioda Hohštegenas formācijas kalcīta marmora dzīslā ar vairāk kā 90% marmora saturu no kopējā karbonātu daudzuma. Šādas plašas alas veidošanās ģeoloģiskās korozijas rezultātā skaidrojama ar reģiona tektoniskajām īpatnībām.
Ala pieder pie pazemes upju izskalotajām alām un nav pilnībā pārpludināta ar ūdeni tādēļ, ka klimata maiņas rezultātā virs tās esošais ledājs krietni samazinājies un vairs nespēj nodrošināt kādreizējo ūdens pieplūdi.
Apskate
1994. gadā pēc privātas iniciatīvas daļa alas tika atvērta publiskai apskatei.
Nokļūšanai pie alas kalpo gaisa tramvajs no Hintertuksas pilsētiņas. Iespējams kāpt arī ar kājām. Alai ir raksturīga liela raktuvju gāzu klātbūtne un augsts mitrums (vietām pat ūdenskritumi). Dažādas ūdens straumju veidotas ejas rada sifonus ar vietām, kurām var piekļūt tikai ar niršanu. Tajās alu ejās, kuras atrodas tālu no dienasgaismas, reti atrodami heliktīti — kristāliski izaugumi, kuru formu neietekmē gravitācija. Špannāgelas alu sistēma stiepjas no Gefrornevandkēsas ledāja līdz Lermštangem 2686 m augstumā, un tā ir augstākā lielā ala Eiropā ar līdz šim uzmērīto garumu virs 10 kilometriem. Ekskursiju laikā tiek demonstrētas daudzas īpatnības (piemēram, krāsainie marmori, dažādi kalcīta veidojumi, speleotēmi — stalaktīti, stalagmīti, heliktīti u.c., kristāli, svītrainais marmors un bijušie atvari). Tāpat tiek aprakstīts alas vecums un tās veidošanās, tās flora un fauna, klimats un atmosfēra, kuri ievērojami atšķiras alu sistēmas dziļākajos slāņos un augšdaļā, kurā ir fiziski jūtama gaisa apmaiņa un dažās vietās pat spēcīgs vējš. Gaisa maiņa skaidrojama ar tā parasto temperatūru alā ap +2°C, kas rada alā esošā gaisa celšanos augšup uz izeju, kad ārējā temperatūra kalnos ir zemāka. Sikspārņi redzami tikai alas izeju tuvumā. Apskates ejas austrumu daļā ir izveidots alu muzejs, kurā redzami vairāki atklājumi no kalna iekšējās daļas. Ekskursijas notiek tikai vācu valodā. Vienkārša ekskursija neprasa speciālas iemaņas, taču prasa fizisku spēku un reizēm jāvirzās pa šaurām ejām.
Vietējie tūrisma avoti apgalvo, ka alas gaiss esot ārstniecisks plaušu slimniekiem.
Ātruma slāpētājs
Ātruma slāpētājs jeb sarunvalodā "guļošais policists" ir transportlīdzekļa ātruma samazināšanas elements, viens no satiksmes nomierināšanas līdzekļiem. Elementa sarunvalodas apzīmējums "guļošais policists" radies Anglijā (en). Parasti tas ir pacēlums uz brauktuves.
Špannāgela ala
Izpēte
1960. gadā Rūdolfs Radislovičs kā pirmais izpētīja alas priekšējo daļu ar galveno ieeju ("Hauptgang") un "ūdens ieeju" ("Wassergang"), kuras abas satiekas Savienības zālē ("Halle der Vereinigung"). Nākamajā gadā Makss H. Finks apskatīja zināmo alas daļu un atklāja tālāk ejošu labirintu. 1964. gadā Austrijas Federālais pieminekļu birojs noteica alu par dabas pieminekli. 1968. gadā V. Knēzičeks un G. Volfs atklāja divas šahtas Savienības zāles labajā malā, kas veda lejup apmēram 10 metru garā tunelī. Tas bija aizsākums tam, kas vēlāk kļuva pazīstams kā Vītņu kanjons ("Schrauben-Cañon"). 1970. gadā H. Jodls atklāja Pastkasti "Savienības zāles" kreisajā pusē, kas izrādījās par Špannāgela alas turpinājumu. Pirmie cilvēki, kas iekļuva šajā daļā, bija G. Volfs ar septiņiem saviem studentiem. Turpmākie pētījumi divkāršoja līdz šim zināmo alas lielumu un vilināja uz turpmāku darbu. Laikposmā no 1972. līdz 1975. gadam Tiroles Speleoloģijas klubs veica četras izpētes ekspedīcijas, kuras sasniedza Gneisbahas straumi. 1975. gadā tika noteikta Hēlenbahas upes plūsmas gaita. Nokrāsojot ūdeni, tika pierādīts, ka tā parādās virspusē apmēram 1980 m augstumā uz klintīm dienvidos no Valdebenas. Tāpat tika atklāta un apsekota Šnēflekas ala, kas virzās paralēli Špannāgela alai. 1976. gadā Umkēralles zālē Speleoloģijas klubs uzstādīja telti. 50 stundu gara ekspedīcija, ko vadīja E. Jakobi 1976./1977. gadā, atklāja un pētīja Špinnengangas eju, Mučlehnera-Doma iedobi un Šackameru. 1978. gadā F. Maibergers un V. Mairs sasniedza alas rietumu punktu, Bauhbadi.
Ātruma slāpētājs
Šķērsojot slāpētāju lielā ātrumā, automašīnas balstiekārta saņem spēcīgu triecienu, kas izraisa statņu, lodīšu savienojumu, riteņu gultņu, stūres stieņu galu un citu transportlīdzekļa sastāvdaļu bojājumus.
Špannāgela ala
Izpēte
1984. gadā Tiroles Speleologu kluba vācu speleologi Kaveliusa vadībā pētīja Dienvidu sistēmu ("Südsystem"). 1987. un 1988. gadā tika iztīrīta alas ieejas zona, un V. Mairs ar G. Felklu atklāja un izpētīja galeriju, kas pievienojās Trimmerhallei un Gneisbahai. "Vītņu kanjonu" pirmo reizi 1989. gadā apskatīja E. Tirke un R. Tobičs.
Alas speleotēmu pētniecība parādījusi, ka senākie no tiem sākuši veidoties dažus simtus tūkstošu gadu atpakaļ.
Klaksvíkar Ítróttarfelag
Klaksvikar ÍF ir Fēru Salu futbola klubs no Klasvikas. Dibināts 1904. gadā, spēlē Fēru Salu futbola čempionāta Augstākajā līgā.
Seiļi (Audriņu pagasts)
Seiļi ir ciems Audriņu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 245 km attālumā no Rīgas.
Seiļos dzimusi latgaliešu izglītības un sabiedriskā darbiniece Valērija Seile (1891_1970).
Stiebrmušu dzimta
Stiebrmušas (Chloropidae) ir mušveidīgo dzimta, kurā ietilpst vairāk nekā 3000 sugu no aptuveni 200 ģintīm, kas ir sastopamas pa visu pasauli. Pieaugušas mušas ir maza izmēra dzeltenas vai melnas krāsas kukaiņi, kuru ķermeņa garums sasniedz 1—7 mm. Parasti mušas ir sastopamas vidē, kur aug graudzāles, un to kāpuri pārsvarā attīstās graudaugu stobros, dažreiz graudaugu sēklās (piemēram, Dicraeus); dažas sugas ir labības augu kaitēkļi, pārsvarā no Chlorops, Elachiptera un Oscinella ģintīm.
Izplatība
Izplatītas pa visu pasauli. 700 sugas no 3000 ir izplatītas Palearktikā. Stiebrmušas ir sastopamas vidē, kur aug graudzāles, piemēram, pļavās, kā arī purvos, zemas veģetācijas mežos.
Pieaugušo īpatņu apraksts
Mušu ķermenis ir gluds, ar ļoti retiem matiņiem, visbiežāk pamatā ar melnu vai dzeltenu nokrāsu un melnām, brūnām vai sarkanīgām svītrām un punktiem. Parasti no 1 līdz 7 mm garumā.
Raksturojas ar to, ka:
Ekoloģija
Stiebrmušu kāpuri pārsvarā attīstās graudaugos (stiebros, ziedpumpuros, sēklās), citreiz citu augu sugu lapās, stiebros vai dzinumos. Pārsvarā tie ir lielo ģinšu pārstāvji, tajā skaitā Meromyza, Chlorops, Dicraeus, Oscinella, Pseudopachychaeta, Cetema, Centorisoma, Camarota. Dažas sugas ir kultūraugu kaitēkļi. Dažas citas stiebrmušas ir saprofīti un barojas no augu bojātajiem audiem. Taču daudz citu stiebrmušu sugu kāpuri ir saprofili un skatofāgi jeb koprofāgi un sastopami putnu ligzdās, uz ekskrementiem vai uz dzīvnieku līķiem (piemēram, Siphunculina). Dažu citu sugu kāpuri no Mērenās joslas ir koprofāgi (barojas uz ekskrementiem), micetofāgi (uz sēnēm), fitosaprofāgi (uz pūstošiem augiem), plēsēji un citi.
Latvijā sastopamas sugas
Pēc 2008. gada datiem "Catalogue of Latvian Flies (Diptera: Brachycera)" Latvijā ir sastopamas 120 stiebrmušu dzimtas sugas no 39 ģintīm. Pirmie dati par stiebrmušām Latvijā parādījās XIX gadsimta pirmajā pusē Gimmerthal (1842) darbos. Tad Livonijā bija konstatētas 18 sugas. Līdz XX gadsimta otrai pusei lielāka uzmanība tika vērsta galvenokārt uz trim kaitēkļu sugām Oscinella frit, Oscinella pusilla un Chlorops pumilionis.
Alu cilvēks
Alu cilvēks (en) ir 2018. gada animācijas piedzīvojumu filma, kuras režisors ir Niks Pārks. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Edijs Redmeins, Toms Hidlstons, Meizija Viljamsa, Timotijs Spals. Filmas pirmizrāde notika Apvienotajā Karalistē.
Oļegs Sudakovs
Oļegs Sudakovs pazīstams kā Managers (dzimis Novosibirskā), ir krievu pankroka mūziķis un Nacionālboļševiku partijas politiķis. Sudakovs ir pankroka grupas Rodina pamatlicējs un līderis.
Latvijas laukaugu selekcijas muzejs
Latvijas laukaugu selekcijas muzejs ir Agroresursu un ekonomikas institūta muzejs Priekuļos. Tas tika atklāts Valsts Priekuļu laukaugu selekcijas institūta simts gadu jubilejas svinībās 2013. gadā. Muzejs atrodas Priekuļos, Selekcijas ielā 3, t.s. "selekcijas ēkā", kura ir valsts nozīmes industriālais piemineklis. Muzejā iespējams aplūkot vēsturiskos selekcijā izmantojamos instrumentus, iekārtas, tehnoloģijas, var iepazīties ar dokumentiem, agrākām darba metodēm, selekcionāriem un viņu darbu. 2018. gada 28. septembrī muzejā Zinātnieku nakts ietvaros bija iespējams iepazīties ar selekcionāriem un piedalīties dažādās spēlēs un darbnīcās.
Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienība
Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienība (en, ALDE) ir Eiropas politiskā partija, galvenokārt aktīva Eiropas Savienībā. To veido 60 nacionālā līmeņa liberālās Eiropas partijas. Līdz 2012. gada novembrim partija bija zināma ar nosaukumu  Eiropas liberāldemokrātu un reformu partija (en; ELDR). ALDE partija ir saistīta ar Liberal International partiju federāciju.
Apvienība veidojusies kā brīva konfederācija no nacionālajām politiskajām partijām 1970. gados. Šobrīd tā ir atzīta Eiropas politiskā partija, kas reģistrēta kā bezpeļņas organizācija saskaņā ar Beļģijas likumiem. Latviju ALDE pārstāv politiskās partijas "Latvijas attīstībai" un Kustība Par!. "Latvijas attīstībai" ir viens Eiropas Parlamenta deputāts Ivars Ijabs, kurš ir ievēlēts no politisko partiju apvienības "Attīstībai/Par!" saraksta.
Kuldīgas novads
Kuldīgas novads ir Latvijas 2021. gada administratīvi teritoriālās reformas gaitā 2021. gada 1. jūlijā izveidota Latvijas pašvaldība, kurā tika apvienoti Kuldīgas novads, Alsungas novads un Skrundas novads. Novada centrs atrodas Kuldīgas pilsētā. Robežojas dienvidrietumos ar Dienvidkurzemes novadā, ziemeļos ar Ventspils novadu, ziemeļaustrumos ar Talsu novadu, austrumos ar Tukuma novadu un dienvidaustrumos ar Saldus novadu.
Novada teritorija pilnībā pārklājas ar pirms iepriekšējās administratīvi teritoriālās reformas pastāvējušā Kuldīgas rajona teritoriju.
Teritoriālais iedalījums
Kuldīgas novads sastāv no 20 teritoriālajām vienībām: Alsungas pagasts, Ēdoles pagasts, Gudenieku pagasts, Īvandes pagasts, Kabiles pagasts, Kuldīgas pilsēta, Kurmāles pagasts, Laidu pagasts, Nīkrāces pagasts, Padures pagasts, Pelču pagasts, Raņķu pagasts, Rendas pagasts, Rudbāržu pagasts, Rumbas pagasts, Skrundas pagasts, Skrundas pilsēta, Snēpeles pagasts, Turlavas pagasts un Vārmes pagasts.
Daba
Kuldīgas novada ZR daļa atrodas Piejūras zemienē, vidusdaļa un rietumi pieder pie paugurainās Rietumkurzemes augstienes (100-120 m vjl, Vārdupes kalns 140 m), gar Ventas senleju (0,1-0,3 km plata, pie Kuldīgas sasniedz 15 m dziļumu) un ziemeļaustrumos 14-22 km platā Ventas-Usmas ieplaka, austrumos Austrumkurzemes augstiene (60-110 m vjl). Augsnes — velēnu vidēji podzolētās gleja, velēnu gleja un purvu. Meži ap pusi no teritorijas. Derīgie izrakteņi — māls (Padure, Imanta, Pakalni, Mučukalni), smilts (Skudras), arī grants, saldūdens kaļķieži (Vilgāle, Turlava), ģipšakmens. Kūdra (Ozolu, Tīrlauku, Umuļu purvi), nedaudz naftas (Adzes). Ziemeļdaļā sastopams dolomīts un karsta procesi.
Vidējā temperatūra: -3° C — -4,5 ° C janvārī, + 17 ° C jūlijā. Nokrišņu daudzums 600—700 mm gadā.
Ūdenstilpes
48 ezeri, kas lielāki par 1 ha. Lielākie: Vilgales ezers 2,4 km², Lielais un Mazais Nabes ezeri 1,4 km².
Vēsture
Apdzīvotība Kuldīgas novada teritorijā zināma kopš 2. gadu tūkstoša p.m.ē. 9.-13. gadsimtā lielākā daļa teritorijas ietilpa Bandavas zemē. 13. gadsimtā līdz 1267. gadam teritoriju pilnībā iekaroja Livonijas ordenis. Daļa no tās tika iekļauta Kuldīgas komturejā, daļa — Kurzemes bīskapijā. No 1562. gada pēc Kurzemes hercogistes izveides kļuva par Kuldīgas virspilskunga tiesas centrālo daļu. 1596. gadā Turlavā tika nodibināta pirmā dzelzs apstrādes manufaktūra hercogistē. 17. gadsimta vidū hercogs Jēkabs izveidoja tam laikam plašu manufaktūru rūpniecību, kura tika izpostīta Otrajā Ziemeļu karā. Pēc hercogistes pievienošanas Krievijas Impērijai tika iekļauta Kurzemes guberņā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās
Vladislavs II Jagellons
Vladislavs II Jagellons (Ungārijā pazīstams kā Ulāslo II ; dzimis, miris ) bija Bohēmijas karalis no 1471. gada un Ungārijas un Horvātijas karalis no 1490. gada līdz savai nāvei.
Dzimis Krakovā. Polijas karaļa Kazimira IV un viņa sievas, Vācijas un Ungārijas karaļa Alberta II meitas, Austrijas Elizabetes vecākais dēls. Pēc Jirži no Podebradiem nāves ar viņa atraitnes Joannas atbalstu Vladislavs II 1471. gadā (15 gadu vecumā) kļuva par Bohēmijas karali. Tomēr Māķāšs Huņadi arī ieguva tiesības saukties par Bohēmijas karali, kā arī ieguva kontroli pār Lužicu, Silēziju un Morāviju, Vladislavam atstājot pašu Bohēmiju.
Pēc Māķāša Huņadi nāves Vladislavs II ieguva arī Ungārijas troni. Viņš ar galmu pārcēlās uz Ungāriju, kur nodzīvoja līdz mūža galam. Vladislava II valdīšana iezīmējas ar centrālās varas vājināšanos un augstmaņu varas nostiprināšanos.
Roi Mata
Roi Mata (en) bija leģendārs Vanuatu virsaitis, viens no ietekmīgākajiem Vanuatu salās. Valdīšanas laiks bija mierīgs, tomēr Roi Matu noindēja paša brālis. Līdz pat mūsdienām salās Roi Matas vārdu cenšas neizrunāt, bet vietas, kas saistītas ar Roi Matas dzīvi, tiek uzskatītas par svētām un tās apmeklēt aizliegts.
2008. gadā trīs objektus, kas saistīti ar Roi Matas dzīvi, iekļāva UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā ar nosaukumu Virsaiša Roi Matas valdījumi (Chief Roi Mata’s Domain). Tie ir Feles ala Lelepes salā (kur virsaitis esot nomiris), virsaiša kaps Erotokas salā (kā arī visa sala) un virsaiša rezidences atliekas Efates salā. Pasaules mantojuma objektā ietilpst arī jūras teritorija starp šiem objektiem.
Klāgenfurtes doms
Klāgenfurtes doms (de, pilnā nosaukumā Dom- und Stadtpfarrkirche Hll. Petrus und Paulus) ir Romas katoļu doms, kas atrodas Austrijas dienvidos, Karintijas pilsētas Klāgenfurtes vecpilsētā.
Ēka uzcelta kā protestantu baznīca 1581. gadā un tolaik bija lielākā protestantu baznīca Austrijā. Kontrreformācijas laikā 1600. gadā tā tika atdota jezuītiem. Baznīca nodega ugunsgrēkā un 1724. gadā tika uzcelta no jauna. 1787. gadā Klāgenfurtes doms kļuva par Gurkas-Klāgenfurtes diecēzes katedrāli šajā statusā nomainot Gurkas domu.
A Tale of Love and Darkness
Filmā tiek parādīta Amoa Oza jaunība laikā, kad pastāvēja Lielbritānijas mandātteritorija Palestīnā un tika dibināta Izraēlas valsts. A Tale of Love and Darkness tiek parādītas Amosa attiecības ar māti un pirmie soļi rakstniecībā.
Drošsirde
"Drošsirde" (en) ir 2012. gada ASV datoranimācijas filma. Galvenās lomas ierunājuši Kellija Makdonalda, Billijs Konolijs, Emma Tompsone un Džūlija Voltersa.
Datoranimācijas filma ir pirmā Pixar Animation Studios burvju pasaka, kurai režisore Brenda Čepmane smēlās iedvesmu no Andersena un brāļu Grimmu darbiem.
Filma saņēma Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā animācijas filma" un Zelta globusa balvu tajā pašā kategorijā.
Latviešu valodā filmu ieskaņojuši: Ilze Ķuzule-Skrastiņa, Kaspars Pūce, Zane Burnicka, Lidija Pupure, Jānis Kirmuška, Mārtiņš Vilsons, Jānis Reinis, Baiba Rožkalna un citi.
827. reģionālais autobusu maršruts
827. reģionālais autobusu maršruts bija reģionālais sabiedriskais transporta autobusu maršruts, kas kursēja no Rīgas (Abrenes iela) līdz Sauriešiem.
827. reģionālais autobusu maršruts tika atklāts aptuveni 1992. gadā un tika slēgts 2009. gada 1. janvārī. Darbdienās un brīvdienās pa maršrutu kursēja 2 autobusi.
827. reģionālais autobusu maršrutu apkalpoja RPPU Tālava.
Maršruts
Rīga (Abrenes iela) — Saurieši kursēja pa šādām ielām: Abrenes iela, Turgeņeva iela, Gogoļa iela, A.Čaka iela, Pērnavas iela, A.Deglava iela, Lubānas iela, Institūta iela.
Saurieši — Rīga (Abrenes iela) kursēja pa šādām ielām: Institūta iela, Lubānas iela, A.Deglava iela, Pērnavas iela, A.Čaka iela, Gogoļa iela, Turgeņeva iela, Abrenes iela.
Rīga (Dārzciema iela) — Saurieši kursēja pa šādām ielām: A.Deglava iela, Lubānas iela, Institūta iela.
Pieturvietas
827. reģionālais autobusa maršrutā pavisam kopā bija 69 pieturas. Maršrutā Rīga (Abrenes iela) — Saurieši bija 25 pieturas, tāpat arī maršrutā Saurieši — Rīga (Abrenes iela) bija 27 pieturas un maršrutā Rīga (Dārzciema iela) — Saurieši bija 17 pieturas.
Bjelovaras katedrāle
'''Bjelovaras Sv. Avilas Terēzes katedrāle''' (hr) ir Romas katoļu katedrāle, kas atrodas Horvātijas pilsētas Bjelovaras centrā.
1756. gadā Bjelovarā, nostiprinot robežu, tika uzcelts cietoksnis, kas veicināja iedzīvotāju pieplūdumu. Varas iestādes reliģiskās dzīves sakārtošanai ataicināja uz pilsētu čehu mūkus no piāristu ordeņa, kuru darbības rezultātā tika celta baznīca. Baroka stila baznīca tika uzcelta 1770. gadā un nosaukta Terēzes no Avilas vārdā. 1880. gadā baznīca cieta Zagrebas zemestrīcē. 1888. gadā to atjaunoja pēc Hermaņa Bollē projekta. Horvātijas kara laikā 1991. gada 29. septembrī baznīcā trāpīja lādiņš, nogalinot 3 sievietes. 2009. gadā pāvests Benedikts XVI nodibināja Bjelovaras-Križevcu diecēzi un Bjelovaras baznīca kļuva par katedrāli.
Bārbeles sērūdeņraža avots
Bārbeles sērūdeņraža avots ir minerālūdens sēravots Bauskas novada Bārbeles pagastā. Viens no plašāk un senāk zināmajiem Latvijas dziednieciskajiem avotiem. Izvietojies pagasta rietumos uz dienvidiem no Bārbeles ciema Iecavas labajā krastā netālu no Dzērvītes ietekas. Kopš 1977. gada aizsargājams ģeoloģisks piemineklis. Mazmineralizēts sērūdeņradi, kā arī kalcija un nātrija sulfātus saturošs avots ar lielu debitu. No 2 m dziļas karsta piltuves avots ieplūst Iecavā pa 100 m garu strautu.
Rakstu avotos minēts kopš 1739. gada, kad pēc hercoga Pētera Bīrona pavēles tur izpirkta zeme un ierīkota sērūdens vannu dziedniecības iestāde. 18. gadsimtā Bārbeles sēravots bija slavenākā šāda tipa dziedniecības iestāde Latvijā. 20. gadsimtā to nomāja Latvijas sieviešu palīdzības korpuss, kas iekārtoja procedūru ēku un viesnīcu. Dziednīca izpostīta 2. pasaules kara laikā.
Mūsdienās populārs tūrisma objekts.
Precēsimies
"Precēsimies" (en) ir 2022. gada ASV romantiskā kinokomēdija. Filmas režisore ir Keta Koiro, scenāristi ir Džons Rodžerss, Tamija Sāgera un Hārpers Dills. Filma veidota pēc Bobija Krosbija tāda paša nosaukuma grafiskā romāna. Galvenajā lomā ir Dženifere Lopesa (Keta Valdesa), popzvaigzne, kas izvēlas apprecēt svešinieku, kas tur zīmi "Precēsimies" (Ouens Vilsons), pēc tam, kad uzzin, ka viņas skatuves partnerim Bastiānam (Maluma) ir romantiska dēka. Otrā plāna lomas atveido Džons Bredlijs, Sāra Silvermane un Hloja Kolmena.
Eds Ezners
Edijs Ezners (en, ) jeb Eds Ezners (Ed Asner, dzimis, miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu aktieris. Viņš vislabāk ir zināms kā Lū Granta (Lou Grant) tēla atveidotājs situācijas komēdijā The Mary Tyler Moore Show (1970–1977). Piecas reizes par šīs lomas attēlošanu saņēmis Emmy balvu. Ir vēl divas Emmy balvas saņēmis par lomām miniseriālos Rich Man, Poor Man (1976) un Roots (1977). Vairākās kinofilmās atveidojis Ziemassvētku vecīti. Ezners animācijas filmā “Augšup” (2009) ierunāja Karla Frederiksena balsi.
Aardman Animations
Aardman Animations ir kinostudija, kas darbojas datoranimācijas žanrā. Atrodas Bristolē, Apvienotajā Karalistē.
Leo Forgāčs
Leo Forgāčs (hu; Budapešta —  Beretpūjfalu) bija Ungārijas šahists. Līdz 1908. gadam šaha turnīros piedalījies kā Leo Fleišmans (hu).
Biogrāfija
20. gadsimta sākumā bijis viens no Ungārijas vadošajiem šahistiem. 1902. gadā uzvarējis Hanoveras šaha turnīrā. 1905. gadā uzvarējis Barmenas šaha festivāla blakussturnīrā. 1906. gadā Nirnbergā Vācijas šaha savienības 15. kongresā dalījis 3.-4. vieta ar Kārli Šlehteru (uzvarējis Frenks Māršals). 1907. gadā uzvarējis 2. Ungārijas šaha čempionātā. 1911. gadā Sanremo ieņēmis 3. vietu starptautiskajā šaha turnīrā. 1913. gadā Budapeštā bijis 3. vietā Ungārijas un Austrijas šaha meistaru turnīrā.
Pēc Pirmā pasaules kara pārstājis piedalīties šaha turnīros, taču līdz mūža beigām bijis pazīstams kā šaha žurnālists un literāts.
Džunšaņa
Džunšaņa var būt
2004. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā
2004. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā notika Veronā, Itālijā, no 27. septembra līdz 3. oktobrim. Čempionāts sastāvēja no grupas un individuālā brauciena vīriešiem, sievietēm, vīriešiem līdz 23 gadu vecumam, jauniešiem un jaunietēm. Tas bija 77. Pasaules čempionāts.
Seiļi (Mežvidu pagasts)
Seiļi ir ciems Mežvidu pagastā, Kārsavas novadā. Atrodas 259 km attālumā no Rīgas.
Klariče Benini
Klariče Benini (it; Florence —  Florences province) bija Itālijas starptautiskā meistare šahā (1950).
Biogrāfija
Divkārtējā Itālijas sieviešu šaha čempionātu uzvarētāja (1938, 1939). 1937. gadā Stokholmā guvusi lielāko panākumu savā šahistes karjerā, izcīnot otro vietu Pasaules sieviešu šaha čempionātā aiz Veras Menčikas. Pēc Otrā pasaules kara 1950. gadā Maskavā piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempionātā, kur ierindojusies 9. vietā.
Daudzu starptautisko sieviešu šaha turnīru laureāte, tajā skaitā 1936. gadā bijusi otrā Zemmeringā (Austrija), 1954. gadā uzvarējusi Opātijā (tagad Horvātija), 1956. gadā uzvarējusi Gardonē (Itālija), 1957. gadā uzvarējusi Amsterdamā un 1958. gadā bijusi otrā Beverveikā (Nīderlande).
Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Benini kā vienai no pirmajām piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Keranas nacionālais parks
Keranas nacionālais parks ir 1950. gadā izveidots nacionālais parks Togo ziemeļos, Savannu reģionā. 20. gadsimta deviņdesmito gadu politiskās nestabilitātes gados parks smagi cieta no nelegālas izciršanas un malu medniecības. Kopš 1999. gada tiek veikti parka revitalizācijas pasākumi, tai skaitā samazinot parka teritoriju. Notiek mēģinājumi atjaunot Āfrikas ziloņu populāciju.
Forele
Forele — nosaukums vairākām zivju sugām un pasugām, kuras visas pieder lašu dzimtai (Salmonidae). Turklāt par forelēm mēdz saukt tikai lašu apakšdzimtas (Salmoninae) sugas zivis. Forele Latvijā var būt:
Volfs Fostels
Volfs Fostels (de, dzimis, miris ) bija vācu gleznotājs, performanču mākslinieks, tēlnieks, instalāciju mākslinieks, grafiķis. Tiek asociēts ar Fluxus kustību. .
Rīgas 9. vidusskola
'''Rīgas 9. vidusskola''' ir izglītības iestāde, kas atrodas Stāmerienas ielā 8, Teikas apkaimē. Mācības skolā tiek organizētas rīta maiņā no 8.30 līdz 17.00 un vakara maiņā no 15.00 līdz 21.00. Ir neklātienes apmācība 10.—12. klasēs, kurās skolēni var mācīties e-vidē.
Vēsture
Skola dibināta 1965. gadā un sākotnēji atradās Cēsu ielā 8, Rīgā. No 1970. līdz 1989. gadam '''Rīgas 9. vakara (maiņu) vidusskolā''' latviešu valodas skolotāja bija Venta Bērziņa (Venta Vīgante), kura ir jauniešu lugas „Palmas zaļo vienmēr” autore. Dziesma „Silavas valsis” no šīs lugas kļuva par skolas himnu.
Latvijas skolu reformas gaitā 2009. gada 1. septembrī pēc Rīgas 20. vidusskolas pievienošanas skola pārcēlās uz jaunām telpām Stāmerienas ielā 8. Apvienojoties divām skolām, izveidojās divplūsmu (latviešu un krievu) mācību iestāde. .
2019. gada 20. jūnijā Rīgas dome līdz ar vairāku citu skolu nosaukumu maiņu nolēma no 2019. gada 1. augusta pārdēvēt skolu par Rīgas 9. vidusskolu.
Izglītības programmas
Pamatizglītības programma (21011111), Pamatizglītības otrā posma (7.— 9. klase) programma (23011111), Pamatizglītības otrā posma (7.—9. klase) mazākumtautību programma (23011121), Vispārējās vidējās izglītības humanitārā un sociālā virziena programma (31012012), Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (31011012), Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena izglītības programma, Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena neklātienes izglītības programma.
Bihača
Bihača (bosniešu un hr, sr, ) ir pilsēta Bosnijas un Hercegovinas ziemeļrietumos, Bihačas pašvaldības administratīvais centrs. Atrodas Unas upes krastos. 2013. gadā pilsētā dzīvoja 56,3 tūkstoši iedzīvotāju. 88% no iedzīvotājiem ir bosnieši.
Karlovi Vari
Karlovi Vari (cs,, de) ir kūrorta pilsēta Bohēmijā, Čehijā.
Atrodas ap 113 km uz rietumiem no Prāgas, pie Teplas ietekas Ohržē. Pilsēta nosaukta Bohēmijas karaļa un Svētās Romas impērija imperatora Kārļa IV vārdā, kas dibināja pilsētu 1370. gadā. Apmeklētākā kūrortpilsēta Čehijā. Kūrorts ticis dibināts 1358. gadā, jau kopš senatnes ir pazīstami tā minerālūdeņi. No minerālūdens (to pārtvaicējot) iegūst Karlovi Varu sāli. Vēl ir vēsturiski pazīstama ar karsta avotiem (13 galvenie, apmēram 300 mazāki). Karlovi Varos tiek ražots populārais čehu liķieris Becherovka.
Kopš 1946. gada pilsētā notiek starptautiskais kino festivāls, kas laika gaitā ir kļuvis par vienu no vadošajiem Eiropā. Pilsētā tikušas uzņemtas vairāku filmu ainas, tai skaitā Džeimsa Bonda filmai "Kazino Royale" (2006).
Sadraudzības pilsētas
Karlovi Vari ir sadraudzīgas attiecības ar šādām pilsētām:
Natālija Medvedeva
Natālija Medvedeva (ru; dzimusi Sanktpēterburga, mirusi  Maskavā) bija Krievijas aktrise, dziedātāja un arī literāte. No 1973. līdz 1995. gadam viņa bija Eduarda Ļimonova sieva.
Seiļi (Nirzas pagasts)
Seiļi ir ciems Nirzas pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 297 km attālumā no Rīgas.
Autoceļš M1 (Baltkrievija)
Autoceļš M1 (Магістраль М1) ir Baltkrievijas maģistrālais autoceļš, kas no Polijas robežas caur Minsku ved līdz Krievijas robežai. Autoceļš ir daļa no Eiropas maršruta E30 un galvenais ceļš, kas austrumu pusē kā Krievijas federālais autoceļš M1 savieno ar Maskavu, bet rietumu pusē kā Polijas 2. autoceļš ar Varšavu.
Autoceļš ved cauri Brestai, Baranavičiem, Minskai, Barisavai un Oršai. Tas iet paralēli Varšavas-Maskavas dzelzceļa līnijai. Autoceļš ir 611 kilometrus garš un 560 kilometri no tiem ir automaģistrāle.
Lielais Sarkanais plankums
Iepriekšējie novērojumi no 1665. līdz 1713. gadam tiek uzskatīti par to pašu vētru; un, ja tas ir pareizi, vētra ir pastāvējusi vismaz 350 gadus. 1600. gadā novērotā vētra, iespējams, ir cita, nevis šobrīd novērojamā. Starp novērojumiem 17. gadsimtā un 1830. gadā ir ilgs laika posms, un nav zināms, vai vētra šajā posmā nav izzudusi, pārmainījusies.
B36 Tórshavn
B36 Tórshavn ir Fēru Salu futbola klubs no Touršhavnas. Dibināts 1936. gadā, spēlē Fēru Salu futbola čempionāta Augstākajā līgā.
Shenzhou 10
Shenzhou 10 (zh, ) bija Ķīnas pilotējams kosmosa kuģis, kurš palaists 2013. gada jūnijā. Tas veica saslēgšanos ar orbitālās stacijas prototipu Tiangong 1.
Lidojuma gaita
13. jūnijā 05.18 UTC Shenzhou 10 saslēdzās ar orbitālo staciju Tiangong 1. Tuvošanās un saslēgšanās notika automātiskā režīmā. Aptuveni 10:17 apkalpe atvēra lūku uz Tiangong moduli.
23. jūnijā tika izmēģinātas atvienošanās, tuvošanās un saslēgšanās operācijas rokas režīmā. 00:26 UTC kosmosa kuģis atvienojās no Tiangong 1 un attālinājās no tās. 02:07 UTC Shenzhou 10 atkārtoti saslēdzās ar Tiangong 1.
Otrreiz kosmosa kuģis no Tiangong 1 atvienojās 25. jūnijā.
26. jūnijā 00.06 UTC Shenzhou 10 nolaižamais aparāts nolaidās Iekšējā Mongolijā.
Pelišdanga
Pelišdanga (arī Dziļais valks, Dziļaisvalks, lejtecē arī Ģibzdes valks) ir Ataras labā krasta pieteka Talsu novadā.
Iztece - no Sausterpura. Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Atarā uz rietumiem no Ģibzdes. Lielākā pieteka - Liekņgrāvis. Pelišdangu šķērso valsts autoceļš V1371 (Ģibzde–Dundaga), tās krastos atrodas Valpene, Vādzere, Ģibzde.
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Botsvānā
Sarakstā apkopotas tās vietas Botsvānā, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Kopā UNESCO sarakstā ir iekļautas oficiāli 2 vietas (1 — kultūras objekts un 1 — dabas objekts), savukārt 7 vietas Botsvānā ir iekļautas oficiālajā kandidātu sarakstā Botsvāna Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1998. gada 23. novembrī.
Kandidātu sarakstā esošie objekti
{{Legend|#D0E7FF| — Pārrobežu objekts|outline=silver}}
Lašu dzimta
Lašu dzimta (Salmonidae) ir vienīgā lašveidīgo kārtas (Salmoniformes) dzimta, kas pieder lašu apakškohortai (Protacanthopterygii). Lašu dzimtā ir apmēram 66 sugas, kas iedalītas 10 ģintīs un 3 apakšdzimtās. Tā apvieno lašus, foreles, palijas, sīgas un alatas. Visas lašveidīgās zivis nārsto saldūdenī, bet lielākā daļa sugu pamatā mājo jūrā. Šādas zivis sauc par anadromām zivīm. Pēc nārsta daudzu lašveidīgo sugu zivis iet bojā.
Lašveidīgo zivju dabīgais izplatības areāls ir ziemeļu puslode, bet tās ir introducētas daudzās vietās pasaulē, kur ir vēsi ūdeņi. Lašveidīgās zivis tiek augstu vērtētas zivsaimniecībā.
Latvijā
Lielākā daļa lašu dzimtas sugu ir ievestas, zivjaudzētavās pavairotas un audzētas. Taču, zivīm nonākot upēs un ezeros, tās reizēm iedzīvojas dabiskajā ekosistēmā, lai gan stabilu populāciju izveidošanās Latvijā nav zināma. Lašveidīgās zivis, kas mājo Latvijas dabīgajās ūdenstilpēs, ir lasis, taimiņš, strauta forele, alata, repsis un sīga, no kurām pēdējās 3 sugas ietvertas Latvijas Sarkanajā grāmatā.
Evolūcija
Mūsdienu lašveidīgās zivis attīstījušās no trīs pamatlīnijām: sīgām, alatām un lašiem un forelēm. Senākās lašveidīgās fosilijas Eosalmo driftwoodensis ir saglabājušās no eocēna. Tās ir atrastas Britu Kolumbijā. Visām mūsdienu trijām lašveidīgo zivju līnijām ir radniecība ar šo seno fosiliju, kas pierāda šo grupu piederību vienai kārtai. Otra senā fosilija no miocēna vidus ir atrasta Aidaho. Šai senajai zivij ir radniecīgas mūsdienu Klusā okeāna lašu ģints (Oncorhynchus) sugas.
Izskats un īpašības
Lašveidīgajām zivīm ir samērā primitīvs izskats, salīdzinot ar pārējām īstajām kaulzivīm. To vēdera spuras ir novietotas tālu uz atpakaļu, kā arī tauku spura atrodas salīdzinoši tuvu astes spurai. Kopumā šīs zivis ir slaidas, ar noapaļotām zvīņām un šķeltu asti. Tām ir viena rinda ar asiem zobiem. Lielākais dzimtā ir karaliskais lasis (Oncorhynchus tshawytscha), kura ķermeņa garums var sasniegt 150 cm, bet svars 59 kg. Mazākas sugas ir tās, kas visu savu dzīvi pavada saldūdenī. Viena no mazākajām dzimtā ir Jaludzjanas alata (Thymallus yaluensis), kuras maksimālais ķermeņa garums nepārsniedz 20 cm.
170. gads
170. gads bija īsais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.
Notikumi
Uz Kašgaru tiek aizsūtīti 500 ķīniešu kareivji no Duņhuanas. Kašgaras ielenkums ir neveiksmīgs.
Gabriels Žezuss
Gabriels Fernandu de Žezuss (pt; dzimis ) ir Brazīlijas futbolists, uzbrucējs. Kopš 2022. gada spēlē Anglijas Premjerlīgas kluba Londonas "Arsenal" sastāvā.
Sasniegumi
Palmeiras
Manchester City
Brazīlija
Individuālie sasniegumi
Amedē Obrī
Ežēns Amedē Obrī (fr; dzimis, miršanas datums nav zināms) bija franču sporta šāvējs, startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs Obrī startēja tranšejas šaušanā, pārstāvot Franciju. Šajā disciplīnā viņš ieguva 11 punktus, izcīnot dalīto 13. vietu.
Dunguaņa
Dunguaņa (zh, ) ir prefektūras līmeņa pilsēta Guandunas provincē Ķīnas dienvidos, viena no Pērļu upes deltas aglomerācijas pilsētām. Izvietojusies provinces vidusdaļā, dienvidos robežojas ar Šeņdžeņu, austrumos ar Huidžou, bet ziemeļos ar provinces galvaspilsētu Guandžou. Nozīmīgs rūpniecības centrs un dzelceļa transporta mezgls.
Dunguaņa kā apriņķa līmeņa pilsēta tika izveidota 1985. gadā, bet jau 1988. gadā reorganizēta par prefektūras līmeņa pilsētu. Vēlākajos gados notika strauja ekonomikas pārorientēšana no lauksaimniecības uz rūpniecību. Iedzīvotāju skaits Dunduaņā izaudzis no 92 tūkstošiem 1950. gadā un 552 tūkstošiem 1990. gadā līdz vairāk kā 8 miljoniem 2010. gadā. Trīs ceturtdaļas no pilsētas iedzīvotājiem ir iebraucēji no citām Ķīnas daļām.
Galvenās rūpniecības nozares ir elektronika un sakaru līdzekļi. Pilsētā atrodas DuPont, Samsung Electronics, Nokia, Coca-Cola, Nestlé un Maersk ražotnes. Dunguaņa ir ceturtais lielākais Ķīnas eksporta reģions pēc Šanhajas, Šeņdžeņas un Sudžou.
Dunguaņa bija viena no 2019. gada FIBA Pasaules kausa norises pilsētām.
Pilsēta atrodas mitrā subtropiskā klimata zonā. Rietumu daļa atrodas līdzenumā, austrumu daļa kalnaina. Gada vidējā temperatūra ir 22,7 °C un vidējais nokrišņu daudzums 1787 mm.
Lašu apakšdzimta
Lašu apakšdzimta (Salmoninae) ir viena no lašu dzimtas (Salmonidae) apakšdzimtām, kas apvieno lašu, foreļu, paliju un taimiņu sugas. No pārējām lašu dzimtas apakšdzimtām šī grupa atšķiras ar vairākām pazīmēm: lašiem un forelēm ir īsāka muguras spura nekā alatām, un tās ir krāsainākas nekā sīgas. Lašu apakšdzimtas zivju dabīgais izplatības areāls ir ziemeļu puslode, bet tās ir introducētas daudzās vietās pasaulē, kur ir salīdzinoši vēsi ūdeņi. Laši un foreles tiek augstu vērtēti zivsaimniecībā.
Latvijā
Latvijas dabīgajās ūdenstilpēs un zivjaudzētavu dīķos sastopamas 8 lašu apakšdzimtas sugas: lasis (Salmo salar), taimiņš (Salmo trutta), kuprlasis (Oncorhynchus gorbuscha), ketlasis (Oncorhynchus keta), kižučs (Oncorhynchus kisutch), varavīksnes forele (Oncorhynchus mykiss), Arktikas palija (Salvelinus alpinus) un avota palija (Salvelinus fontinalis). Strautos un upītēs mājo arī strauta forele (Salmo trutta fario), kas ir taimiņa saldūdens pasuga. Lielākā daļa lašu dzimtas sugu ir ievestas, zivjaudzētavās pavairotas un audzētas. Taču, zivīm nonākot upēs un ezeros, tās reizēm iedzīvojas dabiskajā ekosistēmā, lai gan stabilu populāciju izveidošanās Latvijā nav zināma. Lašveidīgās zivis, kas mājo Latvijas dabīgajās ūdenstilpēs, ir lasis, taimiņš un strauta forele.
The Party
The Party ir 1968. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors, producents un viens no scenārija autoriem ir Bleiks Edvardss. Filmā galvenās lomas atveido Pīters Selerss un Klodīne Lonžē.
Filma stāsta par indiešu aktieri Hrundi V. Bakši (Selerss), kurš, tā vietā lai tiktu atlaists, nejauši tiek uzaicināts uz Holivudas ballīti. Filmas struktūra galvenokārt sastāv no Selersa improvizācijas.
Filmas The Party pirmizrāde notika un to izplatīja United Artists. Tā tiek uzskatīta par klasisku kulta filmu, kā arī par vienu no radikālākajām Holivudas eksperimentālajām filmām. Filmas galvenais tēls ietekmēja divas cita Selersa lomas: indiešu ārsta loma filmā The Millionairess (1960) un inspektora Kluzo loma filmu sērijā "Rozā pantera" (The Pink Panther). Hrundi Bakši tēls vēlāk ir ietekmējis arī Amitāba Bačena attēloto varoni 1982. gada Bolivudas filmā Namak Halaal, Rovana Atkinsona attēlotu Bīnu seriālā "Misters Bīns", kā arī Apū Nahasapimapetilona tēlu animācijas seriālā "Simpsoni".
Sundzeru valks
Sundzeru valks (arī Sundzeres valks) ir Raķupes kreisā krasta pieteka Talsu novadā.
Tek rietumu-ziemeļrietumu virzienā. Ietek Raķupē, netālu no tās sākuma. Sundzeru valku nešķērso valsts autoceļi, tā krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.
Magnetofons
Magnetofona darbība
Ierakstot skaņu ar magnetofonu, skaņas celiņš tiek iezīmēts magnētiskajā lentē, kas slīd gar īpašu skaņas ieraksta galviņu. Skaņas svārstības, pārvērstas elektriskajās svārstībās, magnetizē lentei uzklātu speciālu magnētiskās vielas kārtiņu. Atskaņojot magnētisko lenti, notiek pretējs process. Lente noteiktā ātrumā slīd gar atskaņošanas galviņu. Magnētiskais skaņas celiņš tajā izraisa tādas pašas elektriskās svārstības kā skaņu ierakstot. Elektriskās svārstības savukārt tiek pastiprinātas un iesvārsta skaļruņu membrānu, un rodas skaņa. Lai pasargātu magnetofona lenti no bojājumiem, tā tiek iemontēta kasetē.
Seksti
Seksti ir ciems Feimaņu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 236 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpe Rušons (Sekstu līcis), viesu māja.
Francijas Pagaidu valdība
Francijas Pagaidu valdība (franču: gouvernement provisoire de la République française) pastāvēja no 1944. gada 3. jūnija līdz 1946. gada 27. oktobrim, kad varu Francijā pārņēma Ceturtā republika. Līdz 1944. gada 31. augustam galvaspilsēta formāli atradās Alžīrā, pēc tam, no nacistiem atbrīvotajā Parīzē. Valdību izveidoja Šarla de Golla vadītā Brīvo Franču kustība, koalīcijā ar kreisā spārna partijām, kas bija pretojušās Višī Francijas režīmam.
Karš
Valdības galvenais uzdevums bija atjaunot Francijas, kā neatkarīgas lielvalsts godu, izvairīties no Sabiedroto militārās okupācijas pārvaldes ieviešanas un piedalīties karā pret nacistisko Vāciju. Lielvalsts statusa saglabāšanai Francija sev panāca patstāvīgu ANO Drošības padomes vietu, kā arī okupācijas zonas Vācijā un Austrijā.
The Late Show
The Late Show ir 1977. gada ASV neo-noir mistērijas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Roberts Bentons. Filmā galvenās lomas atveido Arts Kernijs un Lilija Tomlina.
Francijas Pagaidu valdība
Karš
Valdību izveidoja tā laika Francijas kolonijā, Alžīrijā, trīs dienas pirms operācijas Overlord, kas aizsāka Sabiedroto desantu Normandijā un Francijas atbrīvošanu. Lai nodrošinātu savu neatkarīgo statusu, franču Pretošanās kustība augusta beigās sāka sacelšanos Parīzē, lai paši atbrīvotu savu galvaspilsētu no nacistu okupācijas. Uzreiz pēc Parīzes atbrīvošanas valdība pārceļas uz šejieni, un 9. septembrī Brīvās Francijas pārstāvjiem valdībā pievienojas Pretošanās kustības partijas.
The Late Show
Filma stāsta par novecojušu Losandželosas detektīvu, kurš cenšas atriebt sava drauga, cita detektīva, nogalināšanu, mēģinot tikt arī galā ar jaunu klienti, kura nolīgst viņu, lai atrastu pazudušu kaķi.
Filmas The Late Show pirmizrāde notika un to izplatīja Warner Bros.. Bentons tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais oriģinālscenārijs".
Francijas Pagaidu valdība
Karš
De Golls panāca, ka lielu daļu Pretošanās kustības (FFI) cīnītājus oktobrī iekļāva regulārajā franču armijā, kas piedalījās uzbrukumā Vācijai. FFI skaits no 100 000 1944. gada jūnijā pieauga līdz 400 000 1944. gada oktobrī, kas ļāva Francijai kara beigas sagaidīt ar 1,3 miljonus kareivju lielu armiju.
1944. gada 19. novembrī franču armija sasniedz Reinu, 23. novembrī atbrīvo Strasbūru, un 21. aprīlī sasniedz Donavu.
Višī Francijas atbalstītāju tīrīšanas
1944. gada 9. augustā Pagaidu valdība sevi pasludināja vienīgo legālo republikas varas orgānu visā Francijā un Višī režīmu par nelikumīgu. Visus Višī režīma likumus pasludināja par spēkā neesošiem un atceltiem kā nelikumīgas varas pieņemtus. Lai arī Francija un Vācija 1940. gadā bija parakstījušas pamieru, formāla miera līguma nebija un sadarbība ar pretinieku bija sodāma. Gandrīz 300 000 Višī režīma darbiniekus un politiķus tiesāja. 6763 gadījumos piešķīra nāvessodus, no kuriem 791 izpildīja. Višī premjerministram Pjēram Lavālam izpildīja nāvessodu, bet valsts vadītājam, 89 gadus vecajam maršalam Petēnam piespriesto nāvessodu aizstāja ar mūža ieslodzījumu. Gandrīz 11 000 zemāka ranga kolaboracionistus, milicijas kārtībniekus un nacistu simpatizētājus Pretestības cīnītāji vienkārši nošāva bez tiesas. Sievietes, kam bija seksuālas attiecības ar vācu militārpersonām, publiski pazemoja piekaujot un noskujot matus.
Politika
Tā kā lielākā daļa pirmskara politiķu bija zaudējuši savu reputāciju 1940. gada neveiksmīgajā karā ar Vāciju un vēlākajā Višī režīmā, pagaidu valdībā dominēja trīs partiju koalīcija, ko veidoja komunisti, sociālisti un kristīgie demokrāti, kas panāca ātru sociālo reformu ieviešanu, un lika pamatus pēckara Francijas labklājības valsts modelim.
1944. gada 5. oktobrī sievietēm piešķīra balsstiesības un viņas piedalījās 1945. gada 29. aprīļa pašvaldību vēlēšanās. Ekonomikā Pagaidu valdība uzsāka lielo uzņēmumu nacionalizāciju, 1944. gada 13. decembrī pasludinot virkni lielo uzņēmumu par nacionalizētiem. Valsts pārņema Renault, Air France, elektrības, gāzes kompānijas, lielākās bankas un apdrošināšanas firmas.
Lai arī Pagaidu valdība akceptēja Libānas un Sīrijas mandātteritorijas neatkarību, konflikts par Vjetnamas neatkarību drīz pārauga Pirmajā Indoķīnas karā.
1945. gada 21. oktobrī notiek pirmās Satversmes sapulces vēlēšanas, kas pilda parlamenta funkcijas un izstrādā jaunu valsts konstitūciju. De Golls aizstāv prezidentālas republikas modeli, kas izraisa konfliktu ar pārējām partijām, un noved pie de Golla atkāpšanās no valdības vadītāja amata 1946. gada 20. janvārī. Prezidentālas, vienpalātas parlamenta republikas modeli noraida 1946. gada 5. maija referendums, kam seko Satversmes sapulces atlaišana un sociālistu premjerministra atkāpšanās.
1946. gada 2. jūnijā notiek otrās Satversmes sapulces vēlēšanas. Jaunais parlamentārās republikas modelis ar divpalātu parlamentu gūst atbalstu 1946. gada 13. oktobra referendumā, un konstitūcija stājas spēkā 27. oktobrī. 10 novembrī notiek jaunās Ceturtās republikas parlamenta vēlēšanas un decembrī pirmskara premjerministrs, sociālists Leons Blūms izveido pēdējo Pagaidu valdību, kas beidz pastāvēt līdz ar pārejas posma beigām un jaunā Valsts prezidenta Vinsenta Auriola stāšanos amatā 1947. gada 16. janvārī.