cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Delavēra
Delavēra (en, ) ir viens no Amerikas Savienoto Valstu 50 štatiem, atrodas Vidusatlantijas reģionā. Delavēra robežojas ar Mērilendas, Ņūdžersijas un Pensilvānijas štatiem, kā arī ar Atlantijas okeānu un tā līci — Delavēras estuāru. 2017. gadā štatā dzīvoja 960 tūkstoši iedzīvotāju. Tas ir otrs mazākais ASV štats pēc platības. Delavēras administratīvais centrs ir Dovera. Tas ir pirmais Amerikas štats, kas ratificēja ASV Konstitūciju.
Administratīvi sīkāk Delavēra dalās trīs apgabalos — Kentas, Ņūkāstlas un Saseksas apgabalā.
Delavēras štata nosaukums cēlies no Delavēras upes nosaukuma, savukārt tā nosaukta par godu Delavēras grāfam Tomasam Vestam, kurš savulaik bija Virdžīnijas kolonijas gubernators.
Benzin
Benzin ir vācu grupas Rammstein pirmais singls no piektā studijas albuma Rosenrot. Singls izdots. Lielāko daļu dziesmas teksta var saprast pat cilvēks, kurš neprot vācu valodu, jo lielākā daļa vārdu ir internacionāli.
Videoklips
Videoklipa sākumā skan trauksmes signāls un grupa (ugunsdzēsēju) traucās uz nelaimes atgadījuma vietu, ar savu lielo kravas automašīnu graujot un iznīcinot savā ceļā tiltus, automašīnas un vilcienus. Ierodoties notikuma vietā, grupa konstatē, ka ugunsgrēka nemaz nav, bet uz debesskrāpja jumta stāv vīrietis un gatavojas lēkt lejā. Grupa nostiepj tentu. Vīrietis lec. Tents pārplīst.
Melnkalnes Futbola asociācija
Melnkalnes Futbola Asociācija (serbu/montenegrīnu val: Фудбалски савез Црне Горе) ir Melnkalnes valsts galvenā par futbolu atbildīgā organizācija, kas radās pēc Serbijas un Melnkalnes sadalīšanās. Tā atbild par Melnkalnes futbola izlasi un Melnkalnes 1. līgas organizēšanu. 2007. gada 26. janvārī MFA kļuva par pilntiesīgu UEFA locekli, savukārt 2007. gada 31. maijā to uzņēma FIFA rindās.
Tiaņdzjiņa
Tiaņdzjiņa jeb Tjaņdziņa ir trešā lielākā pilsēta Ķīnas Tautas Republikā. Tajā dzīvo ap 10 miljoniem iedzīvotāju. Pilsētā regulāri notiek pasaules mēroga pasākumi un konkursi. Tiaņdzjiņa atrodas dažu stundu braucienā no Lielā Ķīnas mūra un Pekinas.
Latvijas Dabas fonds
Misijas īstenošanai ilgtermiņā Latvijas Dabas fonds darbojas 5 programmās. Pirmā programma ir dabas aizsardzības politika, kuras galvenais mērķis ir vides un dabas aizsardzības interešu integrācijas veicināšana likumdošanā Latvijā, atbalsts vietējo un nacionālo NVO izveidei un NVO sadarbības veicināšana. Otrā programma ir sabiedrība un dabas izglītība, kuras galvenais mērķis ir sabiedrības informēšana par vides, dabas aizsardzības un ilgtspējīgas attīstības aspektiem. Trešā programma ir bioloģiskā daudzveidība un ekosistēmas, kuras galvenais mērķis ir veikt darbības bioloģiskās daudzveidības saglabāšanai mežos, agroainavā, piekrastē, purvos un saldūdeņos un iesaistīt šajās darbībās sabiedrību, kā arī formulēt sabiedrības viedokli par dažādu tautsaimniecības sektoru darbības ietekmi uz vidi. Ceturtā programma ir aizsargājamas sugas un biotopi, kuras galvenais mērķis ir veikt darbības, lai nodrošinātu labvēlīga aizsardzības statusu apdraudētiem biotopiem un sugām un iesaistīt šajās darbībās sabiedrību. Piektā programma ir īpaši aizsargājamas dabas teritorijas, kuras galvenais mērķis ir veikt īpaši aizsargājamo dabas teritoriju plānošanu un apsaimniekošanu un iesaistīt šajās darbībās sabiedrību.
Melnkalnes futbola izlase
Melnkalnes futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Melnkalnes valsti starptautiskās futbola sacensībās. Melnkalnes futbola izlasi pārvalda Melnkalnes Futbola Asociācija. Melnkalne neatkarību ieguva tikai 2006. gada jūnijā. Iepriekš Melnkalnes futbolisti spēlēja apvienotās Serbijas un Melnkalnes izlasē, kas savu pēdējo spēli aizvadīja 2006. gada Pasaules kausa izcīņā pret Kotdivuāras izlasi. 2006. gada oktobrī tika paziņots Melnkalnes izlases ir provizoriskas dalībizlases statuss. 2007. gada janvārī UEFA kongresā tika lemts par pilnīgu uzņemšanu tajā. Savu pirmo oficiālo spēli izlase aizvadīja 2007. gada martā pret Ungāriju, izcīnot uzvaru ar 2-1.
Sastāvs
Šāds sastāvs tika izsaukts uz pārbaudes spēli pret Kazahstānu (11.11.2020) un 2020.—2021. gada UEFA Nāciju līgas spēlēm pret Azerbaidžānu (14.11.2020) un Kipru (17.11.2020).
Moldovas futbola izlase
Moldovas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Moldovas valsti starptautiskās futbola sacensībās. Moldovas futbola izlasi pārvalda Moldovas Futbola Federācija. Savu pirmo spēli pēc PSRS sabrukšanas izlase aizvadīja 1991. gadā pret Gruzijas izlasi. Moldovas izlase nekad nav piedalījusies ne Pasaules, ne Eiropas čempionātu finālturnīros.
Igors Gamula
Igors Gamula (, — ) bija PSRS futbolists un futbola treneris. Latvijā vadījis FK Daugava Daugavpils un Dinaburg FC klubus.
Spēlētāja karjeras laikā ar Rostovas "SKA" ieguvis PSRS kausu.
Patriss Beržerons
Patriss Beržerons (fr; dzimis Patriss Beržerons-Klerī (fr) Kanādā) ir bijušais kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs, Kanādas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadīja 19 sezonas NHL kluba Bostonas "Bruins" rindās, 1294 spēlēs gūstot 1040 rezultativitātes punktus. 2011. gadā izcīnīja Stenlija kausu.
Spēlētāja karjera
Hokejists pirms karjeras NHL spēlēja Kvebekas junioru hokeja līgā (QMJHL) un 2003. gada NHL draftā viņu Bostonas "Bruins" izraudzījās ar kopējo 45. kārtas numuru. P. Beržerons patstāvīgi "Bruins" sastāvā spēlē kopš 2003.—2004. gada sezonas. Lokauta laikā spēlēja "Bruins" AHL fārmklubā Providensas "Bruins". 2011. gadā "Bruins" sastāvā izcīnījis Stenlija kausu, tādējādi pievienojoties Triple Gold Club. No 2020. līdz 2023. gadam bija "Bruins" kapteinis. 2023. gada jūlijā paziņoja par karjeras noslēgšanu.
Kanādas hokeja izlases rindās kļuvis par 2010. un 2014. gada Olimpisko čempionu, izcīnījis zeltu arī 2004. gada Pasaules čempionātā un 2005. gada Pasaules junioru čempionātā.
Stīvs Malingss
Stīvs Malingss (en; dzimis Sentelizabetes apgabalā, Jamaikā) ir profesionāls jamaikiešu vieglatlēts, startē sprinta distancēs.
Starptautisko vieglatlēta karjeru uzsāka ar izcīnīto bronzas medaļu Panamerikas junioru čempionāta 100 m distancē. 2004. gada Jamaikas čempionāts S. Malingsam bija veiksmīgs, tajā viņš kļuva par nacionālo čempionu 200 m (20,22 s). Tādējādi sportists izcīnīja ceļazīmi uz 2004. gada Olimpiskajām spēlēm Atēnās, taču viņš tika diskvalificēts uz diviem gadiem par testosterona lietošanu.
S. Malingss atgriezās sacensību apritē 2006. gadā, taču pirmajā sezonā neuzrādīja labus rezultātus. 2007. gadā piedalījās Pasaules čempionāta 4x100 m stafetes pusfinālā (saņēma sudraba medaļu par komandas biedru izcīnīto 2. vietu finālā).
2008. gadu viņš izlaida. 2009. gada Jamaikas čempionātā S. Malingss ierindojās otrajā vietā aiz Olimpiskā čempiona Useina Bolta. 2009. gada Pasaules čempionāta 4x100 m distancē viņš izcīnīja zelta medaļu Jamaikas izlases sastāvā.
2011. gada novembrī viņš saņēma mūža diskvalifikāciju par atkārtotu pieķeršanu dopinga lietošanā.
Fluorīts
Fluorīts (no la — 'plūst', jo minerāls izmantots kā kusnis), agrāk fluora špats — izplatīts minerāls. Zinātniskajā literatūrā šis minerāls pirmoreiz aprakstīts jau 1529. gadā, taču bijis zināms jau krietni senāk. Fluorīts kalpojis par vārda devēju vairākiem izplatītiem terminiem, tai skaitā:
Var saturēt mazas kavernas ar gāzu, ūdens vai organisku šķīdumu ieslēgumiem. Var saturēt kavernas ar tīru fluoru. Kūst 1360 °C temperatūrā. Bieži satur retzemju metālu, urāna piejaukumus.
Atradnes
Fluorīts ir izplatīts minerāls, kas atrodams daudzviet pasaulē. Fluorīts atrodams hidrotermālajās dzīslās, jo sevišķi tajās, kas satur svina un/vai cinka minerālus. Tas nereti atrodams arī greizenos, granītos. Fluorīts ir viena no komponentēm dažos marmora paveidos un citos metamorfiskajos iežos.
Lielas fluorīta atradnes ir šādās valstīs:
Mainca
Mainca (de) ir pilsēta Vācijā, Reinas upes kreisajā krastā. Mainca ir Reinzemes-Pfalcas federālās zemes galvaspilsēta.
Ģeogrāfija
Mainca atrodas Reinas rietumu (kreisajā) krastā, kas vienlaikus iezīmē arī pilsētas austrumu robežu. Dienvidos un rietumos pilsētas nomalē sākas Reinhesenes augstiene, bet ziemeļos no Reinas atvirzījusies piekrastes josla. Cauri Maincai iet 50. ziemeļu platuma grāds. Reinas upe ir arī vienlaikus robeža starp divām Vācijas federālajām zemēm — Heseni (labajā krastā) un Reinzemi-Pfalcu (kreisajā krastā).
Labajā Reinas krastā atrodas arī kādreizējie Maincas pilsētas rajoni Mainca-Kastela, Mainca-Kosthaima un Mainca-Amēneburga, kas mūsdienās ir Vīsbādenes pilsētas sastāvdaļa.
Maincas pirmsākumi
Pilsētas teritorija tikusi apdzīvota jau pirms 20—25 tūkstošiem gadu, par ko liecina liels skaits atrasto mednieku apmetņu. Pirmie uz ilgstošu dzīvi gan te apmetās tikai ķelti. No ķeltu dieva Moguna ir cēlies arī pilsētas vārds, un pēc Gallu kariem šeit izveidotā romiešu apmetne tiek nosaukta par "Moguntiacum".
Saskarsme
Vārda cilme
Vārda "komunikācija" cilme meklējama latīņu darbības vārdā communicaris — 'sarunāties, dalīties domās, sazināties, sadarboties. Bet tas, savukārt, iespējams, cēlies no vārda communis, no kā, arī radies angļu vārds common. Piemēram, Anglijā pastāv koplietošanas zemes, kas pieder visiem. Tā nozīme iekļāva sevī arī materiālu labumu došanu vai dāvināšanu. Laika gaitā vārda jēga šo nozīmi zaudēja un to lietoja tikai sniedzot vai pārraidot netaustāmas lietas, citiem vārdiem, abstraktas lietas. Šajā nozīmē to lieto arī mūsdienās. Saskarsme ir cilvēku mijiedarbība, kurā notiek apmaiņa ar informāciju, darbību un jūtām, ir iedarbības process, ir psihiskas iedarbības faktors, domu, kontaktu dibināšana starp cilvēkiem, kurā pamatā ir kopdarbības vajadzības. Saskarsme rodas visas psihiskas funkcija un uzvedības īpatnības. Savas vajadzības cilvēks var apmierināt ar citu cilvēku.
Mainca
Pilsētas administratīvais iedalījums
Mainca ir iedalīta 15 rajonos:
Saskarsme
Līdzekļi
Saskarsmes līdzekļi:
Mainca
Sabiedriskais transports
Līdzīga situācija ir arī ar vilcienu satiksmi. Mainca ir vienlaikus 2 satiksmes tīklu — Rhein-Nahe-Nahverkehrsverbund (RNN) un Rhein-Main-Verkehrsverbund (RMV) — sastāvdaļa. Tas ļauj Maincas iedzīvotājiem pārvietoties abos tīklos izmantojot reģionālo tarifu.
Cilvēki
Maincā dzimuši:
Valzirgs
Valzirgs (Odobenus rosmarus) ir vienīgā suga valzirgu dzimtā (Odobenidae), kas izdzīvojusi līdz mūsdienām. Valzirgi pieder pie plēsēju kārtas (Carnivora) airkāju virsdzimtas (Pinnipedia).
Valzirgi dzīvo Ziemeļu ledus okeānā un tuvējās jūrās ziemeļu puslodē: jūrās, kur Ziemeļu ledus okeāns robežojas ar Atlantijas okeānu, jūrās, kur Ziemeļu ledus okeāns robežojas ar Kluso okeānu un Laptevu jūrā. Valzirgu var uzreiz atpazīt pēc tā iespaidīgajiem ilkņiem, ūsām un lielajiem ķermeņa apmēriem. Airkāju virsdzimtā par valzirgu lielākas ir tikai divas jūrasziloņu sugas. Valzirgam patīk seklie okeāna līči, un tas daudz laika pavada uz ledus vai medījot moluskus.
Valzirgi kā medījums ir bijis nozīmīgs dzīvnieks visām ziemeļu tautām. Tos medī gaļas, tauku, ādas, ilkņu un kaulu dēļ. 19. un 20. gadsimta mijā, lai iegūtu ilkņus un taukus, valzirgus sāka medīt rūpnieciski, kas noveda pie to skaita strauja samazinājuma. Lai arī ir veikti valzirgu aizsardzības pasākumi, un to populācija sākusi atjaunoties, tomēr Atlantijas un Laptevu valzirgu populācijas joprojām ir ļoti mazskaitlīgas. Atlantijas okeānā mūsdienās dzīvo mazāk par 20 000 īpatņiem. Laptevu jūrā 5000–10 000 īpatņi. Vislielākā ir Klusā okeāna populācija – 200 000 īpatņi.
Zinātniskais vārds "Odobenus" ir cēlies no grieķu valodas: "odous" nozīmē "zobi", un "baino" nozīmē "iet". Šāds vārdu salikums raksturo valzirgu ieradumu iecirst ilkņus ledū, lai sevi izvilktu laukā no ūdens. Kādreiz senatnē valzirgu dzimta bija plaši izplatīta un sazarota, ietverot vismaz 20 dažādas sugas. Izpētot fosilos kaulus, zinātnieki secinājuši, ka mūsdienu valzirgs cēlies no tropos dzīvojoša priekšteča, kas ar laiku nokļuva izolācijā Atlantijas okeānā un pamazām adaptējās aukstam klimatam. Pleistocēnā tas, lēnām migrējot, no Atlantijas okeāna nokļuva Klusajā okeānā, lietojot jūras ceļu Centrālamerikā. Zinātnieki nav noskaidrojuši, vai izolētā valzirgu grupa Laptevu jūrā ir attīstījusies no Klusā okeāna populācijas vai Atlantijas okeāna valzirgiem.
Valzirgi ļoti reti ieklīst Baltijas jūrā, iepriekš sastapti tās rietumu un dienvidu daļā. 2022. gadā pirmo reizi vēsturē valzirgs novērots Latvijas piekrastē, kad mūsu piekrasti sasniedza valzirgu mātīte, kura veica līdz tam nekad nefiksētu ceļojumu Baltijas jūrā, no maija līdz jūlijam apmeklējot Dānijas, Zviedrijas, Vācijas un Polijas piekrastes. Pēc kosntatēšanas divās vietās Latvijā, valzirgs devās tālāk uz ziemeļiem, un šo pašu dzīvnieku novēroja arī Somijas piekrastē pie Haminas.
Izskats un īpašības
Lai arī atsevišķi tēviņi var svērt 2 tonnas, tomēr lielākā daļa valzirgu tēviņu sver 1760–1810 kg, mātītes ir par 1/3 daļu vieglākas, kā arī Atlantijas valzirgi ir par 10% vieglāki kā Klusā okeāna valzirgi. Atlantijas valzirgiem ir arī īsāki ilkņi, un to purni salīdzinoši plakanāki. Ķermeņa forma valzirgiem ir kaut kur pa vidu roņiem (Phocidae) un ausroņiem (Otariidae). Tāpat kā ausroņiem valzirgiem ir izteiksmīgs kakls, un spēja lietot pakaļkāju spuras, lai pārvietotos uz četriem atspēriena punktiem. Tomēr peldēšanas tehnika valzirgiem ir līdzīgāka roņiem; peldot valzirgi mazāk izmanto pakaļkāju spuras, bet tāpat kā roņi peld uz priekšu, lietojot visa ķermeņa viļņveida kustību. Tāpat kā roņiem tiem nav ārējās auss gliemežnīcas.
Visizteiksmīgā un pamanāmākā valzirgu detaļa ir garie ilkņi. Ilkņi ir abiem dzimumiem, tie var sasniegt 1 metra garumu, sverot 5,4 kg. Tēviņiem ilkņi ir nedaudz lielāki un smagāki, jo ilkņi tiek izmantoti arī cīņai un attiecību noskaidrošanai. Parasti lielākie tēviņi ar lielākajiem ilkņiem dominē pār pārējiem valzirgiem. Ilkņi tiek lietoti, lai ledū izcirstu āliņģi un lai izrāptos laukā no ūdens. Iesākumā pētnieki domāja, ka ilkņi tiek izmantoti barības meklēšanai jūras dibenā, tomēr izrādījās, ka rakšanai valzirgi izmanto purna virspusi. Valzirgiem bez ilkņiem ir tikai vēl daži zobi.
Otra valzirgu izskatam raksturīgā īpašība ir ūsas, kas stīvi spurojas ap ilkņiem. Ūsu saru skaits var sasniegt 400–700 gabalus, kas sakārtoti 13–15 rindās. Viens ūsas sars ir apmēram 30 cm garš, tomēr savvaļas valzirgiem ūsas var būt īsākas, jo nodilst, meklējot barību jūras dibenā. Ūsas ir labi apasiņotas, un tās ir ļoti jutīgas, kļūstot par svarīgu taustes orgānu, spējot atšķirt formas priekšmetiem ar izmēriem līdz 3 x 2 mm.
Izņemot ūsu rajonu, pārējais valzirga ķermenis ir bez apmatojuma. Tā āda ir ļoti liela, tā veido krokas, bieza, tēviņiem sasniedzot 10 cm biezumu ap kaklu un pleciem. Zemādas tauku slānis ir apmēram 15 cm biezs. Jauni valzirgi ir tumši brūni, pieaugot tie kļūst pelēkāki un gaišāk brūni, iegūstot kanēļsarkanu toni. Veci tēviņi izskatās gandrīz rozā. Aukstumā ādas asinsvadi saraujas, un, peldot ledus aukstajā ūdenī, valzirgi kļūst gandrīz balti. Tēviņiem ir vēl viena īpaša pazīme; uz ādas ap kaklu un pleciem veidojas zemādas samezglojumi, kas ir labi saskatāmi. Zem rīkles valzirgiem ir gaisa soma, kas palīdz peldēt un ļauj valzirgam zem ūdens nostāties vertikālā stājā un pat gulēt.
Uzvedība
Valzirgi ir sociāli dzīvnieki un dzīvo relatīvi garu mūžu: apmēram 50 gadus. Vasaras beigās un rudenī pēc mazuļu dzimšanas valzirgi migrē uz krastu, pametot ledu. Okeāna akmeņainajās pludmalēs valzirgi veido daudzskaitlīgas kolonijas. Tūkstošiem Klusā okeāna valzirgu dodas uz ziemeļiem no Beringa šauruma un apmetas Čukču jūras krastā vai Vrangeļa salā, kā arī Boforta jūras krastos Aļaskā. Atlantijas valzirgi izvēlas krastus Kanādas ziemeļos, Grenlandē, Svalbārā un Krievijas ziemeļrietumu Ziemeļu ledus okeāna krastos. Laptevu jūras valzirgi apmetas gan Laptevu jūras, gan Karas jūras un Austrumsibīrijas jūras krastā.
Tā kā valzirgi ir ļoti lieli, tiem ir tikai divi ienaidnieki savvaļā: polārlācis un zobenvalis. Tomēr abi plēsēji valzirgiem uzbrūk reti. Polārlācis parasti medī vientuļus, no bara atpalikušus vai ievainotus dzīvniekus, vai mazuļus un jaunos valzirgus. Pieaudzis valzirgs, lai arī ievainots, ir bīstams pretinieks polārlācim, tādēļ uzbrukumi tiem ir reti.
Barība
Moluskus tas izsūc, ar lūpām un mēli veidojot kaut ko līdzīgu vakuumsūknim. Pētot nomedītu valzirgu kuņģa saturu, bieži atrod roņu paliekas. Reizēm ir novērots, ka valzirgi uzbrūk jūras putniem.
Vairošanās
Tēviņi dzimumbriedumu sasniedz 7 gadu vecumā, bet tie nepārojas agrāk kā 15 gadu vecumā. Mātītes dzimumbriedumu sasniedz 4–6 gadu vecumā. No janvāra līdz martam iestājas riesta laiks, tēviņi pārtrauc baroties un baros uzturas ap mātīti, kas meklējas, sacenšoties "dziedāšanā". Parasti mātītes atrodas uz ledus, bet tēviņi peld apkārt. Kad mātīte izvēlas partneri, tā ieslīd ūdenī un pārošanās notiek jūrā. Grūsnības periods ilgst 15–16 mēnešus. Mātītes spēj aizkavēt embrija attīstību līdz 3–4 mēnešiem, izvēloties optimālāko laiku mazuļa dzimšanai. Mazuļi parasti dzimst laikā no aprīļa līdz jūnijam. Piedzimstot tas sver 575 kg, un mazulis uzreiz var peldēt. Māte to zīda ar pienu ilgāk kā gadu, bet abi kopā pavada 3–5 gadus. Laikā, kad mātīte zīda mazuli, tā nemeklējas, tādēļ mazuļi dzimst tikai katru otro gadu. No visiem airkājiem valzirgiem ir vislēnākā vairošanās.
Valzirgs un cilvēki
Daudzas eskimosu tautas ir medījušas valzirgus. Viņi izmantoja visu, sākot ar gaļu, taukiem, ādu. Gaļu ēda, taukus lietoja apgaismojumam, no ādas gatavoja laivas, apavus un suņu aizjūgus, bet no ilkņiem rotaslietas. Valzirgus medīja ar harpūnām, kas bija iesietas trosē, un šādas medības neietekmēja dzīvnieku skaitu. Pēdējo trīssimt gadu laikā populācijas līdzsvaru izjauca profesionālie mednieki, kuru dēļ Atlantijas okeāna ziemeļos valzirgu populācija atradās uz izmiršanas robežas. Pēdējā laikā valzirgu skaits Beringa jūrā pieaudzis līdz 250 000 indivīdiem, taču joprojām šis dzīvnieks tiek atzīts par apdraudētu. Šāda situācija izveidojusies tāpēc, ka valzirgs lēni vairojas un dzīvo teritorijās, kuras tiek piesārņotas ar naftu un ķīmiskiem atkritumiem. Eskimosi joprojām var medīt valzirgus, taču jāatzīst, ka arī viņu paņēmieni ir ievērojami pilnveidojušies.
Sistemātika
Valzirgiem (Odobenus rosmarus) ir 3 pasugas :
Čerepovecas "Severstal"
Čerepovecas "Severstal" ir hokeja komanda, kura bāzēta Čerepovecā, Krievijā un kura spēlē Kontinentālajā hokeja līgā. Tā dibināta 1956. gadā.
Vēsture
Līdzīgi kā vairums bijušo Krievijas Superlīgas klubu, arī "Severstal" sākot ar 2008.—-09. sezonu spēlē Kontinentālajā hokeja līgā.
Pašreizējais sastāvs
''Pēdējoreiz atjaunots 2022. gada 21. februārī.''
Baroka literatūra
Baroka literatūra radās 16.gs. beigās un 17.gs. sākumā Itālijā un pakāpeniski 17.gs. izplatījās pārējā Eiropā.
Iezīmes
Baroka literatūra visspilgtāk izpaudās dzejā. 17.gs. vairākās Eiropas valstīs (Vācijā, Zviedrijā, Nīderlandē u.c.) ne tikai uz literatūru, bet arī uz mākslu kopumā lielu ietekmi atstāja postošais Trīsdesmit gadu karš, postoši kari un mēra epidēmijas plosījās arī citviet Eiropā, un literatūrā un mākslā aktualizējās ar nāvi un cilvēka spēju ierobežotību un cilvēka mirstīgumu, arī reliģiju saistītas tēmas un motīvi: Vanitas (uzsvars uz laicīgā pārejošo un nepastāvīgo raksturu), Memento mori ("atceries nāvi" - atgādinājums par cilvēka mirstīgumu) un Carpe diem (burtiski "tver dienu" - mirkļa izbaudīšana). Baroka literatūra pievērsās arī mītam; antīkie mīti tika saistīti ar Bībeles un kristietības sižetiem un motīviem.
Pārstāvji
Nozīmīgākais baroka literatūras pārstāvis Itālijā bija dzejnieks Džovanni Batista Marino (1569-1625). Marino ar savu dzeju tiecās lasītāju pārsteigt un apžilbināt ar savu stilu un valodu. Itālijā izveidojās atsevišķs Marino vārdā nodēvēts virziens - marinisms (saukts arī par secentismo). Marinisti īpašu uzmanību pievērsa metaforai, hiperbolai, vārdu spēlēm un valodas un stila izsmalcinātībai, mītiskiem motīviem.
Spānijā par baroku var runāt t.s. Spānijas zelta laikmeta (Siglo de Oro) sakarā. Te kā pazīstamākos baroka autorus varētu minēt dramaturgus Lopi de Vegu (1562-1635) un Kalderonu de la Barku (1600-1681), lai gan šos autorus dažkārt uzskata arī par renesanses pārstāvjiem. Izcilākais spāņu baroka dzejnieks ir Fransisko de Kevedo (1580-1645).
Portugāļu literatūrā nozīmīgākie baroka autori ir Brazīlijā dzīvojušie Antonio Vieira (1608-1697) un Gregorio de Matoss (1636-1696), kā arī Portugālē dzīvojušais Fransisko Rodrigess Lobo (1589-1621).
Lielbritānijā par baroka literatūrai piederīgiem var uzskatīt tā sauktos metafiziskos dzejniekus - Džonu Donnu (1572-1631), Džordžu Herbertu (1593-1633), Endrū Mārvelu (1621-1678) u.c.
Saites
Baroque
Manometrs
Manometrs ir mērierīce spiediena mērīšanai gan gāzēs, gan šķidrumos. Zemes atmosfēras spiedienu (spiediena izmaiņas) mēra ar barometriem.
Spiediena mērīšanas veidi
Atkarībā no mērāmā spiediena atskaites punkta izšķir:
Stoka-Vatsona modelis
Stoka-Vatsona faktoru modeļa īpašība ir tā, ka ar noteiktiem pieņēmumiem par faktoru lagu struktūru un to parametriem, dinamisko faktoru modeli ir iespējams pārveidot statiskā veidā un līdz ar to statisko faktoru modeli novērtēt ar galveno komponenšu metodi.
Statistiskais modelis
Katru mainīgo i = 1,…, N no datu kopa Xt faktoru analīzē var izteikt kā divu nenovērojamo ortogonālo elementu summu: kopējā komponente un idiosinkratiskā komponente (1.1). Kopējā komponente tiek izskaidrota ar izvēlētiem faktoriem q, savukārt idiosinkrātiskā komponente ir katra mainīga specifiskais šoks:
kur, Xit = (X1t, X2t, …, XNt)' vektors ar dimensiju (N × 1), ft ir (q × 1) faktoru vektors, λi(L) ir (1 × q) faktoru svaru laga operators, eit ir idiosinkrātisko komponenšu kļūda un eit = (e1t, e2t, …, ent)' ir (N × 1) vektors. Atzīmēsim, ka vienādojums (1.1) ir dinamiskā faktoru modeļa pieraksts, jo tiek izmantotas faktoru novēlotās vērtības un parametri ir atkarīgi no laika.
Sekojot Dž. Stoka un M. Vatsona metodoloģijai, mēs pieņemam modeļa formu vienādojumos (1.1) un (1.2), lai prognozētu y laika rindu:
kur yt+j ir j-tā perioda prognozējamā skalāra vērtība, laika periodam t, kur t=1,…, T, un β(L), γ(L) ir laga operatori; E(εt+j | Xt, ft-1, yt-1, Xt-1, ft-2, yt-2, …) = 0.
Galvenā problēma faktoru modeļu novērtēšanā ir faktoru skaita q noteikšana no datu kopas Xt. Tāpēc, lai novērtētu modeli, parasti pieņem galīgas kārtas polinomus un pārformulē modeli statiskā formā vienādojumos (1.3) un (1.4) Dreger C., un Schumacher C., (2002) parāda pilno matemātisko izvedumu.
Galīga polinoma noteikšana ļauj modeli pārrakstīt šādā formā:
kur Ft = (ft', ft-1', ft-2', ...,ft-p')' ir (r × 1) dimensiju vektors ar r = q(p+1), kurš satur visus faktorus un to novēlotās vērtības, Λ ir (N × r) faktoru svaru matrica, kur i—tā rinda ir (λi0,λi1, λi2,...,λip) un β = (β0, β1, β2,..., βp)' ir (1 × r) dimensiju vektori, bet et ir (N × 1) idiosinkrātiskās kļūdas.
Statiskā modeļa priekšrocība ir tā, ka to var novērtēt, izmantojot galveno komponenšu metodi. Ar galveno komponenšu metodes palīdzību mainīgo kopas dimensija N tiek reducēta uz r dimensiju (r ≤ N). Galveno komponenšu analīze risināma ar īpašvektoru palīdzību, kuri atbilst r lielākajām, dilstošajā secībā sakārtotajām īpašvērtībām.
Savukārt laika rindas prognozēšana, tātad definēsim prognozējamas laika rindas vienādojumu:
Vienādojums (1.5) parāda sakarību y vērtības prognozēšanai vienam periodam uz priekšu, bet vienādojumā (1.6) tiek paradīta sakarība h-periodu prognozēšanai uz priekšu. Prognozējamā yt+h vērtība ir atkarīga no faktoru kopas Ft un no pašas yt laga vērtībām.
Svētie kalni
Svētie kalni ir kalni, kas ir svēti noteiktai reliģijai. Gandrīz visām reliģijām ir savi svētie kalni - vai arī svēti ir paši kalni (kā Olimpa kalns Grieķu mitoloģijā) vai arī saistīti ar slaveniem notikumiem (kā Sīnaja kalns Jūdaismā un līdzīgās reliģijās).
Pnompeņa
Pnompeņa (km, Phnum Pénh) ir Kambodžas galvaspilsēta un visvairāk apdzīvotā pilsēta, dibināta 1434. gadā. Pēc Francijas atteikšanās no koloniālajām tiesībām pār Kambodžu Pnompeņa ir kļuvusi par valsts attīstītāko pilsētu — tā šobrīd ir valsts politikas, saimniecības, rūpniecības un kultūras centrs.
Franču būvētā un projektētā pilsēta 20. gadsimta sākumā tika uzskatīta par vienu no skaistākajām pilsētām visā Indoķīnas pussalā, to dēvēja par Āzijas pērli. Šobrīd Pnompeņa, Siēmripu, Sihanokvilli un citas Kambodžas pilsētas ir kļuvušas par ļoti populāriem tūrisma galamērķiem, uz kuriem dodas ceļotāji no visas pasaules. Pilsēta atrodas Mekongas krastos, tajā šobrīd dzīvo vairāk nekā 1,5 miljoni iedzīvotāju.
Klimats
Pnompeņa atrodas subekvatoriālajā klimata joslā, tai raksturīgs tropiskais klimats. Gaisa temperatūra ir robežās no 22 līdz 35 grādiem pēc Celsija skalas, laikapstākļus ietekmē musonu vēji. Dienvidrietumu musoni valstī ienāk no Siāmas līča un Indijas okeāna, tiem raksturīgi spēcīgi nokrišņi, šāda tipa musonu klimats ir raksturīgs no maija līdz oktobrim. No novembra līdz martam teritorijā valda ziemeļaustrumu musonu vēji, kas sev līdzi nes sausuma sezonu.
Visstiprākās lietus gāzes pilsētā novērojamas septembrī un oktobrī, taču lielākais sausums — janvārī un februārī. Kambodžā raksturīgs divu gadalaiku klimats — lietus sezona un sausuma sezona. Lietus sezonas laikā ir augsta gaisa temperatūra un gaisa mitrums, sausajā sezonā temperatūra var krasi samazināties, līdz par 22 grādiem.
Pilsētas adminstratīvais iedalījums
Pnompeņas province ir 678,46 kvadrātkilometrus liela, tai ir piešķirts galvaspilsētas statuss, taču tajā pašā laikā tā darbojas tāpat kā pārējās Kambodžas provinces. Province ir sadalīta 12 apgabalos, kas tiek saukti par khaniem. Visi khani atrodas tiešā Pnompeņas pakļautībā. Pilsētu un tās provinci vada gubernators, kas vienlaikus pilda dažādas funkcijas, piemēram, uzrauga militārās un kārtības policijas darbību. Otra augstākā pilsētas amatpersona — pirmais vicegubernators, tālāk seko vēl 5 vicegubernatori. Pilsētā ir 27 administratīvie reģioni.
Demogrāfija
Pnompeņa, gluži tāpat kā lielākā daļa Āzijas valstu galvaspilsētu, ir ļoti blīvi apdzīvota, iedzīvotāju blīvums sasniedz 2200 iedzīvotājus uz vienu kvadrātkilometru. Vidēji gada laikā iedzīvotāju skaits pilsētā pieaug par 3,92%. Pieaugums ir vērojams jau kopš 1979. gada. Lai sekmētu pilsētas infrastruktūras attīstību, tās teritorija ik gadu kļūst lielāka. Pnompeņu galvenokārt apdzīvo kambodžieši jeb khmeri, viņu skaits sastāda 90% no visiem pilsētas iedzīvotājiem. Lielākās mazākumtautības, gluži tāpat kā citviet Kambodžā, ir ķīnieši, vjetnamieši, taizemieši un čami. Valdošā reliģija pilsētā ir budisms, to ikdienā praktizē gandrīz 90% pilsētas iedzīvotāju. Čami jau vairākus gadsimtus praktizē islāmu, tāpat pieaug kristietības izplatība, kas pēc Sarkano khmeru genocīda pret Kambodžas tautu tika praktiski iznīcināta. Pilsētā plaši tiek lietotas svešvalodas — angļu un franču valoda. Graustu rajonos 2012. gada beigās dzīvoja 105 771 iedzīvotājs.
Saimniecība
Pnompeņa ir Kambodžas saimnieciskais centrs, kas dod lielu pienesumu kopējam valsts budžetam. Saimniecībai attīstoties, ir izveidojies ekonomiskais burbulis. Pilsētā arvien vairāk parādās jaunas viesnīcas, restorāni, bāri, augstceltnes un smalkas rezidences. Pilsētas ekonomiku galvenokārt veido mazie un vidējie uzņēmēji. Pēdējos gados vērojams nekustamo īpašumu jomas uzplaukums, strauji palielinās īpašumu cenas. Lielu pienesumu pilsētas ekonomikai nes tūristi, pilsētā tiek atvērti ieprirkšanās centri un vietas, kuras apmeklēt tūristiem. Pnompeņa kopā ar Sijemrīpu ir kļuvušas par populārākajiem Kambodžas tūrisma galamērķiem. Saskaņā ar Pasaules tūrisma komisijas datiem tūrisms veido 17,5% no valsts iekšzemes kopprodukta, 2009. gadā tūrisma nozarē strādāja 13,7% darbspējas vecuma cilvēku, līdz ar to tūrisma nozarē ir Kambodžas lielākā nodarbinātība.
Pnompeņas pilsētplānošanas nodaļa plāno veidot jaunus uzlabojumus, lai palielinātu iedzīvotāju skaitu un attīstītu Pnompeņas saimniecību. Pilsētā plāno būvēt augstceltnes, kas atradīsies netālu no upju un ezeru krastiem. Tāpat ieplānots veidot jaunus autoceļus, attīstīt dzelzceļa infrastruktūru un rakt jaunus kanālus.
Saimons Kuznecs
Saimons Smits Kuznecs (en, dzimis, miris ) bija Krievijā (mūsdienu Baltkrievijā) dzimis ebreju izcelsmes ASV ekonomists. 1971. gada Nobela prēmijas ekonomikā laureāts.
Pnompeņa
Kultūra
Pnompeņas iedzīvotāji ir īpaši ar to, ka runā khmeru dialektā. Šajā dialektā runājošos pārējie valsts iedzīvotāji mēdz saukt par "slinkajiem runātājiem" tā iemesla dēļ, ka valodas plūdums ir ļoti lēns un vārdi tiek stiepti jo īpaši plaši. Pnompeņas pilsēta ir zināma ar to, ka tā atstājusi lielu iespaidu uz Jauno khmeru arhitektūras virzienu. Tāpat pilsēta pazīstama ar savu īpašo ēdienu — Pnompeņas ka tieu, nūdeļu un rīsu zupu, kas pieejama gan kafejnīcās un restorānos, kas paredzēti tūristiem, gan uz ielas atrodamajās ēstuvēs. Visvairāk apmeklētie muzeji ir Valsts muzejs, kas ir lielākais vēstures un arheoloģijas muzejs visā valstī, un Tuolslengas genocīda muzejs, kas ierīkots agrākajā Sarkano khmeru cietumā.
Saimons Kuznecs
Dzimis Pinskā ebreju ģimenē. Skolā mācījās Harkivā. 1922. gadā emigrēja uz ASV, kur 1926. gadā ieguva doktora grādu Kolumbijas Universitātē. Strādājis Pensilvānijas (1930. — 1954.), Džonsa Hopkinsa (1954. - 1960.) un Hārvarda Universitātē (1960 — 1971). Miris 1985. gadā.
Deva ieguldījumu ekonometrikas attīstībā un ietekmēja keinsisma attīstību, sevišķi ar savu 1941. gadā izdoto darbu National Income and Its Composition, 1919—1938. Piedalījās ASV nacionālā kopprodukta mērīšanas standartu izstrādē.
Pnompeņa
Kambodžiešu jaunais gads
Aprīļa vidū Pnompeņā svin kambodžiešu Jaungadu, kas kļuvis ārkārtīgi populārs galvenokārt tūristu vidū. Viena no tradīcijām ir ūdens mešana uz visām pusēm. Jaungada datumi ik gadu mēdz mainīties, taču katru gadu svētki ilgst vismaz trīs dienas. Svinībās atzīmē jaunā gada iestāšanos pēc seno khmeru kalendāra un visu grūtību atstāšanu iepriekšējā gadā.
Ūdens festivāls
Ik gadu novembrī notiek lielākais Pnompeņas festivāls, Bon Om Thook ūdens festivāls, kurā cilvēki pasakās upes tecējumam. Svētki ilgst trīs dienas, pilsētā notiek uguņošana, krāsainu laivu sacensības, koncerti un dažādi ēdienu festivāli. Laivu sacensību pirmsākumi meklējami seno khmeru laikos, kad tajās demonstrēja savas flotes varenību.
Vesakha
Šie svētki ir tradicionāli budisma svētki, kurus svin ļaudis visā Kambodžā. Reizēm šī diena tiek dēvēta par Budas dzimšanas dienu, lai gan patiesībā šī diena simbolizē gan Budas dzimšanu, gan apgaismību, gan nāvi.
Mila Kūnisa
Ievērojamākā kinofilma ar Milas Kūnisas piedalīšanos ir "Melnais gulbis" (2010).
Absolūtā vērtība
Matemātikā par reāla skaitļa a absolūto vērtību jeb moduli sauc skaitli a bez zīmes un to apzīmē ar |a|. Piemēram, Ģeometriski reāla skaitļa absolūtā vērtība atbilst attālumam no tam atbilstošā punkta uz koordinātu ass līdz koordinātu sākumpunktam.
Reāliem skaitļiem
Formāli reāla skaitļa a absolūto vērtību definē šādi:
Kompleksiem skaitļiem
Ja x un y ir reāli skaitļi, tad par kompleksa skaitļa z = x + iy absolūto vērtību jeb moduli sauc reālu skaitli Ģeometriski tas ir vienāds ar attālumu no skaitlim z atbilstošā punkta kompleksajā plaknē līdz koordinātu sākumpunktam.
Berlīnes "Eisbären"
Berlīnes "Eisbären" (agrāk Berlīnes "Dinamo") ir DEL līgas komanda, kura bāzēta Berlīnē, Vācijā. DEL līgas čempiones titulu tā izcīnījusi deviņas reizes, pēdējo reizi to paveicot 2022. gadā. Klubs piecpadsmit reizes izcīnījis arī Austrumvācijas hokeja līgas čempiones titulu. Komanda savas mājas spēles aizvada Mercedes-Benz Arena hallē.
Vēsture
1954. gadā sporta klubs Berlīnes "Dinamo" izveidoja hokeja sekciju. 1966. gadā komanda pirmo reizi izcīnīja Austrumvācijas hokeja līgas čempiones titulu. Sākot ar 1970. gadu līgā vairs spēlēja tikai divas komandas, un Berlīne par Austrumvācijas čempioni kļuva kopumā 15 reizes.
Pašreizējais sastāvs
''Pēdējoreiz atjaunots 2022. gada 23. augustā''
Mercury-Atlas 7
Mercury-Atlas 7 bija otrā ASV pilotējamā orbitālā misija. Kosmosa kuģis Aurora 7 ar astronautu Skotu Kārpenteru tika palaists ar nesējraķeti Atlas LV-3B. Tas veica trīs apriņķojumus ap Zemi, un pēc gandrīz piecām stundām nolaidās Atlantijas okeānā, atkārtojot Džona Glena lidojumu ar Mercury-Atlas 6. Nolaišanās notika 402 km attālumā no paredzētās vietas, kas tiek skaidrots ar automātiskās sistēmas kļūmi un Kārpentera aizņemtību ar citiem darbiem.
Drosele (elektronika)
Drosele (no de — 'samazināt, kavēt') ir induktivitātes spole, kas paredzēta maiņstrāvas atdalīšanai no līdzstrāvas elektriskajās ķēdēs, pamatojoties uz droseles, kā jebkuras induktivitātes spoles, lielu pretestību maiņstrāvai un nebūtisku līdzstrāvai.
Droseles iedala zemfrekvences un augstfrekvences droselēs. Zemfrekvences droseles paredzētas sprieguma pulsāciju filtrēšanai līdzstrāvas barošanas avotos, tām mēdz būt liela induktivitāte, lieli izmēri un feromagnētiska materiāla serde. Augstfrekvences droseles bieži lieto elektromagnētisko traucējumu novēršanai barošanas ķēdēs. Tām ir ferīta serdes vai arī vispār nav serdes. Dažkārt šādas droseles mēdz uztīt uz rezistoriem.
Skatīt arī
Spole
Ķieģelis
Ķieģelis ir celtniecības materiāls, kas tiek gatavots, saulē izkaltējot vai krāsnī apdedzinot no māla, smiltīm un/vai kaļķa izgatavotu taisnstūra paralēlskaldni. Ķieģeļus var gatavot arī savādākās formās, atkarībā no pielietošanas mērķa. Tos var izgatavot arī no cementa. Ķieģeli var uzskatīt par mazāko vienību kādas ķieģeļu celtnes mūrēšanā. Mūrēšanas laikā ķieģeli savā starpā tiek savienoti ar javu.
Vēsture
Tie uzskatīts, ka pirmos ķieģeļus izgatavoja Divupē un Senajā Ēģiptē pirms 6000 gadiem, ļaujot mālam saulē sakalst. Arheoloģiskajos izrakumos Nīnivē un Bābelē atrastas milzīgu ķieģeļu celtņu atliekas. Senajā Ēģiptē zīmējumi uz celtņu sienām attēlo ķieģeļu ražošanu. Visā Senās Romas impērijas teritorijā atrodamas ķieģeļu celtņu drupas. Ķieģeļu ražošanas prasmi un glazūras tehniku tālāk attīstīja arābi un mauri. No 12. gadsimta ķieģeļu ražošana atkal atdzima arī Eiropas valstīs, kur tos plaši sāka izmantot romānikas un gotikas stila celtnēs.
Ķieģeļu ēkas Latvijā
Latvijā pirmās mūra celtnes bija celtas no dolomīta un granīta laukakmeņiem, bet ķieģeļus izmantoja vienīgi durvju un logu apdarei. Vēlāk ķieģeļus arvien vairāk sāka izmantot arī ēku iekšējām konstrukcijām un aizsargmūru celšanai. Senākās ķieģeļu celtnes Latvijā ir Turaidas pils, Ludzas pils, Rīgas Doms, Rīgas Sv. Pētera baznīca, Rīgas Sv. Jēkaba baznīca un Rīgas aizsargmūris ar ķieģeļu torņiem. 17.-18. gadsimtā Kurzemes un Zemgales hercogi ķieģeļus izmantoja Jelgavas Svētās Annas evaņģēliski luteriskā baznīcas, Jelgavas pils, Rundāles pils, Pētera akadēmijas un citu monumentālu celtņu būvei. 19. gadsimta vidū daudzās muižās izveidojās ķieģeļu "cepļi", bet gadsimta beigās radās jaudīgas ķieģeļu rūpnīcas un Hofmaņa riņķa cepļi, kas ražoja ķieģeļus Rīgas, Liepājas, Daugavpils, Ventspils, Jelgavas un citu strauji augošo pilsētu mūra māju būvei.
Džordžija
Džordžija (en) ir Amerikas Savienoto Valstu štats, kas atrodas Dienvidaustrumu reģionā. Robežojas ar Tenesī un ar Ziemeļkarolīnas štatu ziemeļos, ar Dienvidkarolīnas štatu ziemeļaustrumos, ar Floridas štatu dienvidos, ar Alabamas štatu rietumos, kā arī ar Atlantijas okeānu dienvidaustrumos. Džordžijas štata galvaspilsēta un lielākā pilsēta ir Atlanta. Štata kopējā platība ir 153 909 km², pēc 2019. gada datiem štatā dzīvo 10,62 miljoni iedzīvotāju. Tas ir 24. lielākais ASV štats pēc platības un 8. lielākais pēc iedzīvotāju skaita. Štats ir sīkāk sadalīts 159 apgabalos.
Kopš 2019. gada 14. janvāra Džordžijas štata gubernators ir Braiens Kemps.
1866. gads
1866. bija parastais gads, kas sākās pirmdienā.
Mursija
Mursija (es) ir Spānijas pilsēta, kas atrodas valsts dienvidaustrumos pie Seguras upes. Mursija ir Mursijas autonomā apgabala administratīvais centrs un lielākā pilsēta. Pēc 2014. gada datiem pilsētas teritorijā dzīvo 439 712 iedzīvotāji, bet tās aglomerācijā pēc 2010. gada datiem dzīvo 689 591 iedzīvotāji. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir septītā lielākā Spānijas pilsēta un 67. lielākā Eiropas Savienības pilsēta.
Vēsture
Pilsētu 825. gadā dibināja arābu Andalusas emīrs Abdurahmans II. 12. gadsimtā arābu ceļotājs Muhameds al-Idrisi atzīmēja, ka Mursija ir liela un labi nocietināta pilsēta. Pēc Kordovas kalifāta krišanas 1031. gadā, Mursija nonāca Almērijas, Toledo un beidzot Seviļas pakļautībā. 1172. gadā tā nokļuva Almohādu varā un no 1223. līdz 1243. gadam tā bija neatkarīgas valsts galvaspilsēta.
1292. gadā Mursija iekļāvās Aragonas karalistā, bet 1304. gadā to iekļāva Kastīlijas karalistē. Pilsētā un apkārtnē apmetās daudzi ieceļotāji no Provansas un Katalonijas.
18. gadsimtā Mursija piedzīvoja strauju uzplaukumu, pateicoties zīda ražošanai. 1651., 1879. un 1907. gadā pilsēta cieta plūdos, bet 1829. gadā to satricināja zemestrīce.
Cilvēki
Mursijā dzimuši:
Meitene ar pērļu auskaru (nozīmju atdalīšana)
"Meitene ar pērļu auskaru" var būt:
Svifts
Svifts var būt:
1862. gads
1862. gads bija parastais gads, kas sākās trešdienā.
Konkorda
Konkorda ir trešā lielākā pilsēta un Ņūhempšīras štata administratīvais centrs pie Merīmakas upes. 2020. gadā pilsētā dzīvoja 43 976 iedzīvotāju.
Pilsētas apskates vietas
Konkordā ir daudz apskates vietu un citu atrakciju tūristiem. Iespējams, lielākais no tiem ir Ņūhempšīras štata kapitolijs en, ko projektējis arhitekts Stjuarts Parks un uzcelts no 1816. līdz 1819. gadam. Šī ir vecākā šāda veida ēka, kuras telpās savu darbu pilda valsts likumdevēja pārstāvji. Tā tika pārbūvēta 1866. gadā, un 1910. gadā tika pievienots trešais stāvs un rietumu spārns.
Tieši pretī Pārstāvju palātas namam atrodas viesnīca "Eagle". Šeit apmetušies bija prezidenti Uliss Grānts, Raterfords Heiss un Bendžamins Herisons. Citi ievērojami viesi bija Čārlzs Lindbergs, Džefersons Deiviss, Eleanora Rūzvelta, Ričards Niksons un Tomass Djūijs. Viesnīca slēdza durvis 1961. gadā.
Uz dienvidiem no šejienes, "Main Street" ielā, atrodas Fēniksa halle ("Phoenix Hall"), kas uzcelta vecās "Phoenix Hall" ēkas vietā, kas nodega 1893. gadā. Šeit ir telpas, ko izmanto visdažādākajiem mērķiem – no politiskām runām līdz teātra izrādēm. 1860. gadā vecajā ēkā ar runu uzstājās Abrahams Linkolns, bet 1912. gadā Teodors Rūzvelts teica runu jaunajā Fēniksa zālē.
Citas nozīmīgas pilsētas apskates vietas ir Volkera-Vudmena nams (Walker-Woodman House), Pīrs-Mensa (Pierce Manse), Ņūhempšīras vēsturiskā biedrība un citi.
29 (skaitlis)
29 (divdesmit deviņi) ir kārtas skaitlis, kurš atrodas starp 28 un 30.
Pieraksts citās skaitīšanas sistēmās
Tims Tomass
Timotijs Džeimss "Tims" Tomass (en; dzimis Flintā, Mičiganas štatā, ASV) ir bijušais amerikāņu hokejists, vārtsargs, ASV hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis deviņas sezonas Nacionālajā hokeja līgā. 2011. gadā kopā ar Bostonas "Bruins" izcīnījis Stenlija kausu un kā izslēgšanas kārtas vērtīgākais spēlētājs saņēmis Kona Smita balvu. 2009. un 2011. gadā tika atzīts par līgas labāko vārtsargu. ASV izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļas 2010. gada olimpisko spēļu turnīrā.
Spēlētāja karjera
T. Tomass pārstāvēja Vērmontas Universitāti NCAA turnīrā laika posmā no 1993. līdz 1997. gadam. 1994. gada NHL draftā viņu Kvebekas "Nordiques" izraudzījās ar kopējo 217. numuru. Starp NCAA karjeru un spēlēšanu NHL viņš spēlēja dažādu Eiropas līgu un zemākās Ziemeļamerikas līgas klubos.
Viņš ir piedalījies trijās Visu zvaigžņu spēlēs (2008, 2009, 2011).
ASV izlases sastāvā ir izcīnījis sudraba medaļu 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs un bronzu 1996. gada Pasaules čempionātā. Kopumā piedalījies septiņos Pasaules čempionātos.
Kušana
Kušana ir process, kurā cietviela pāriet šķidrajā fāzē. Kristāliskām vielām ir raksturīga noteikta kušanas temperatūra (tā var būt nedaudz atkarīga no spiediena, jebkurā gadījumā šī atkarība ir daudz mazāka kā viršanas temperatūrai). Piemaisījumi var ievērojami ietekmēt vielas kušanas temperatūru. Tīru vielu kušanas temperatūra parasti ir vielai raksturīga konstante un to lieto vielu identificēšanai un tīrības pakāpes noteikšanai.
Kristāliskas vielas kušanas laikā saglabā konstantu temperatūru, tāpēc, ka viss pievadītais siltums tiek izmantots lai sagrautu kristālrežģi. Amorfām vielām nav precīzi noteiktas kušanas temperatūras, tām ir tikai mīksttapšanas temperatūru intervāls, kurā viela pakāpeniski paliek mīksta, līdz beidzot izkūst. Izkausētas vielas sauc arī par kausējumiem. Šo jēdzienu parasti attiecina uz paaugstinātā temperatūrā kūstošām vielām.
Eiropas autoceļš E07
Eiropas autoceļš E07 ir daļa no Starptautiskā E ceļu tīkla. Tas ved no Po Francijā uz Saragosu Spānijā.
Havajas
Havajas ir viens no Amerikas Savienoto Valstu štatiem, aizņem lielāko daļu Havaju salu arhipelāga (izņemot Midveja atolu) Klusā okeāna ziemeļu daļā. Havaju administratīvais centrs ir Honolulu.
Vēsture
Salas sāktas apdzīvot no 6. līdz 3. gadsimtam p.m.ē. Līdz 18. gadsimtam arhipelāgā bija vairākas pamatiedzīvotāju karalistes, kuras 19. gadsimta sākumā bija apvienotas vienā karalistē (aptuveni 300 000 iedzīvotāju).
1893. gadā arhipelāgā ieradās ASV karaspēks un gāza karalieni Liliuokalani (hav. Lili'uokalani, 1838.-1917.). 1894. gadā tika proklamēta Havaju republika, de facto ASV protektorāts. 1898. gadā ASV anektēja Havaju salas, 1900. gadā piešķirot tām savu "teritoriju" statusu. 1908. gadā Perlharboras līcī tika ierīkota Jūras kara flotes bāze. 1941. gada 7. decembrī Japānas armija uzbruka ASV jūras kara bāzei Havajās — Perlharborai, kas bija nozīmīgs ASV armijas atbalsta punkts Klusajā okeānā. 1959. gada 21. augustā Havaju salas saņēma ASV štata (pavalsts) statusu.
12. Saeimas deputāti
Deputātu saraksts
Sarakstā ir visu 12. Saeimā ievēlēto deputātu vārdi alfabēta kārtībā:
Diamond Eyes
Diamond Eyes ir sestais amerikāņu rokgrupas Deftones studijas albums, kas tika izlaists. Albumu izdeva Warner Bros. un Reprise Records ierakstu kompānijas. Sākotnēji grupa kā savu sesto albumu bija plānojusi izdot Eros, tomēr tā izdošana tika atcelta saistībā ar basista Či Čenga nonākšanu komā pēc nopietna ceļu satiksmes negadījuma 2008. gada novembrī.
Dziesmu saraksts
iTunes-Exclusive Deluxe Edition papildu dziesmas:
Kalifornija
Kalifornija (en) ir viens no Amerikas Savienoto Valstu štatiem, kurš atrodas ASV rietumu piekrastē. Štats tiek saukts par "Zelta štatu", tas ir visapdzīvotākais štats visā ASV. Kalifornija ir trešais lielākais štats pēc platības pēc Aļaskas un Teksasas. Kalifornijas piecas lielākās pilsētas ir Losandželosa, Sandjego, Sanhosē, Sanfrancisko un Frezno. Kalifornijas administratīvais centrs ir Sakramento. Kalifornija robežojas ar Arizonas, Nevadas un Oregonas štatiem, Meksiku un Kluso okeānu.
Kalifornija stiepjas no Klusā okeāna piekrastes līdz Sierra Nevada kalniem austrumos. Kalifornijas centrs ir nosprausts Centrālajā ielejā, kas ir nozīmīgs lauksaimniecības rajons. Kalifornijā atrodas gan augstākais (Vitni kalns), gan zemākais (Nāves ieleja) punkts visā ASV. Pēc Floridas Kalifornija ierindojas otrajā vietā garākās jūras piekrastes ziņā, kas ir aptuveni 1352 kilometrus gara. Tā kā Kalifornija atrodas uz seismiski aktīvas plātes, bieža parādība šeit ir zemestrīces. Gada laikā tiek fiksētas aptuveni 37 zemestrīces.
Kalifornijas zelta drudža sākums 1848. gadā izraisīja dramatiskas sociālās un demogrāfiskās pārmaiņas, kad no Amerikas Savienotajām Valstīm pieplūda liels imigrantu skaits un arī notika liels ekonomikas uzplaukums. 20. gadsimtā Losandželosa kļuva par Amerikas izklaides industrijas centru un par lielu tūrisma vietu. 20. gadsimta beigās bija vērojams straujš tehnoloģiju un informācijas sektora uzplaukums. Ja Kalifornija būtu atsevišķa valsts, tā būtu astotā lielākā valsts ekonomikas jomā un 35. lielākā pēc iedzīvotāju skaita.
Etimoloģija
Vārds Kalifornija sākotnēji apzīmēja visu reģionu, kas šobrīd ir Amerikas Savienoto Valstu štats, Kalifornija, kā arī visa vai daļa no Nevadas, Jūtas, Arizonas un Vaiomingas.
30 (skaitlis)
30 (trīsdesmit) ir kārtas skaitlis, kurš atrodas starp 29 un 31.
Kalifornija
Etimoloģija
Vārds "Kalifornija" ir 5. vecākais eiropiešu izcelsmes vietas nosaukums ASV.
30 (skaitlis)
Pieraksts citās skaitīšanas sistēmās
Kalifornija
Ģeogrāfija
Kalifornija robežojas ar Kluso okeānu rietumos, Oregonu ziemeļos, Nevadu un Arizonu austrumos un Meksiku dienvidos. Ar 414 000 km2 platību Kalifornija ir trešais lielākais štats Amerikas Savienotajās Valstīs pēc Aļaskas un Teksasas. Ja Kalifornija būtu valsts, tā būtu 59. lielākā valsts pasaulē.
Štata vidū atrodas Kalifornijas Centrālā ieleja. Centrālā ieleja ir pati nozīmīgākā Kalifornijas lauksaimniecības vieta, un te tiek audzēta aptuveni viena trešdaļa no visiem pārtikas kultūraugiem.
Lokizlāde
Lokizlāde ir viens no elektriskās izlādes veidiem gāzēs. Atšķirībā no mirdzizlādes, lokizlāde norisinās atmosfēras spiedienā (lai rastos lokizlāde, gāzes spiedienam jābūt ne mazākam kā desmitā daļa no atmosfēras spiediena) un pie lielākas strāvas, tādēļ plazmai, kas rodas lokizlādē, ir daudz augstāka temperatūra (tūkstoši un desmiti tūkstošu grādu). Lokizlādi sauc arī par elektrisko loku vai Voltas loku (novecojis nosaukums).
Kalifornija
Ģeogrāfija
Sakramento-Sanjoanas upes delta ir nozīmīga ūdens piegādes vieta visam štatam. Ūdens tiek sūknēts pa milzīgu kanālu tīklu tieši no deltas, un kanāls ir gandrīz tikpat garš kā viss štats. Šis ūdens dod dzeramo ūdeni gandrīz 23 miljoniem iedzīvotāju, gandrīz divas trešdaļas no visiem štata iedzīvotājiem un nodrošina ūdeni zemniekiem.
Lokizlāde
Vēsture
Lokizlādi gandrīz vienlaicīgi atklājuši britu zinātnieks Hamfrijs Deivijs un krievu zinātnieks Vasilijs Petrovs 1802. gadā, kā strāvas avotu izmantojot Alesandro Voltas 1800. gadā izgudroto Voltas stabu.
Kalifornija
Ģeogrāfija
Dienvidos ir liels sālsezers, Saltona jūra. Kalifornijas dienvidu daļā atrodas Mohaves tuksnesis, uz ziemeļaustrumiem no tā atrodas Nāves ieleja, kur ir zemākais un karstākais punkts Ziemeļamerikā. Attālums starp zemāko punktu un augstāko ir 322 kilometri. Kopumā pārsvarā visa dienvidaustrumu daļa ir neauglīga, tuksnešaina, ar ļoti augstām temperatūrām vasarās. Dienvidaustrumu robeža ar Arizonu iet pa Kolorado upi, no kuras štata dienvidu daļa iegūst pusi no sava dzeramā ūdens.
Lokizlāde
Lokizlādes rašanās
Elektriskais loks rodas, augstsprieguma elektriskajai strāvai plūstot cauri atstarpei starp elektriskajiem kontaktiem (elektrodiem). Visvienkāršāk loku var iegūt, mehāniski pārtraucot elektrisko ķēdi, kurā plūst pietiekami liela sprieguma līdzstrāva - ātri kustošies elektroni nespēj apstāties un izlido ķēdes pārrāvumā, jonizējot gāzi, uzkarsējot to un radot plazmu, kas ir labs elektrovadītājs. Tādēļ strāva turpina plūst pa izveidojušos plazmas tuneli starp kontaktiem. Īslaicīgu impulsveida lokizlādi sauc par dzirksteļizlādi. Arī zibens ir gigantiska dzirksteļizlāde.
Kalifornija
Ģeogrāfija
Kalifornijas piekrastē izvietojušās nozīmīgākās štata metropoles: Losandželosa, Sanfrancisko un Sandjego.
Lokizlāde
Lokizlādes novēršana
Elektriskā loka rašanās dažādos elektrības slēdžos un kontaktoros ir nevēlama, jo izsauc kontaktu pārkaršanu un ātrāku nolietošanos. Tādēļ lieljaudas augstsprieguma elektroierīcēs lieto speciālus vakuuma vai ar eļļu pildītus slēdžus, kā arī citus tehniskos risinājumus - speciālas loka dzēšanas kameras un elektromagnētiskās spoles.
Matīšu pagasts
Daba
Atrodas Tālavas zemienes Burtnieku līdzenumā. Augstākā vieta pagastā — 75,6 m vjl. — pie pagasta rietumu robežas.
Kalifornija
Ģeogrāfija
Tā kā Kalifornija atrodas Uguns aplī, Kaliforniju bieži piemeklē cunami, plūdi, sausums, vējš, meža ugunsgrēki un zemes nogruvumi uz stāvām nogāzēm. Bieža parādība šeit ir zemestrīces, ir arī daži vulkāni.