cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Loka šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — Sur la Perche à la Herse vīriešiem
Sur la Perche à la Herse, vīriešiem bija viena no loka šaušanas disciplīnām 1900. gada vasaras olimpiskajās spēles. Sacensības notika Vensēnas mežā 1900. gada 15. un 16. jūlijā. No visiem apmēram 129 loka šāvējiem, kas startēja šajā disciplīnā identitāte ir zināma tikai trijiem labākajiem loka šāvējiem. Precīzs loka šāvēju skaits nav zināms.
Ir zināms, ka zelta medaļu izcīnīja Beļģijas sportists Emanuels Fulons, sudraba medaļu ieguva Francijas sportists Ogists Serurjē, bet bronzas medaļu Beļģijas sportists Emīls Druārs.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Šajās sacensībās startēja 129 sportisti no 2 valstīm.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Katedrāle (grupa)
Vēsture
Grupas dalībnieki ģitārists Gunārs Šimkus un taustiņinstrumentālists Vilnis Šmīdbergs iepazinās jau 1964. gadā, armijas dienestā Moldāvijas PSR. Kādu laiku pēc dienesta abi kopā dibināja grupu, kas pēc bundzinieka Eināra Raibā (iepriekš spēlējis "Eolikā") pievienošanās 1969. gada pavasarī sāka aktīvu koncertdarbību, iegūstot lielu popularitāti jauniešu vidū. Grupas galvenā autoritāte rokmūzikā bija The Beatles, un grupa izpildīja arī viņu dziesmas, taču nozīmīgākā repertuāra daļa bija pašu dalībnieku Šimkus un Šmīdberga oriģinālkompozīcijas, kas bija smagākas un psihedēliskākas, tās izcēlās ar polifonas daudzbalsības izmantojumu.
Lai arī varas iestādes īpaši nekavēja grupas darbību, presē parādījās publikācija, kurā bija nosodīta grupas uzstāšanās Siguldas kultūras namā 1970. gadā: "tas bija aurojošu bārdaiņu bars, kas, ģitārēm trinkšķot, auroja katrs savā manierē".
1970. gada beigās atkarības problēmu dēļ grupu pameta Einārs Raibais, viņa vietā stājās talantīgs džeza bundzinieks Vladimirs Smirnovs. Taču dažādu iemeslu dēļ grupas darbība apsīka — V. Šmīdbergs sāka kompozīcijas studijas konservatorijā, un viņam neatļāva tās savienot ar darbošanos rokmūzikā, savukārt Šimkus un Smirnovs 1972. gadā kļuva par Raimonda Paula jaunā studijas ansambļa "Studija" dalībniekiem. Ansambļa repertuārā bija arī Šimkus dziesmas, kuras iedziedāja Viktors Lapčenoks un Nora Bumbiere. Skaņuplatē "Dzied Nora Bumbiere un Viktors Lapčenoks" (1975) bija iekļautas piecas G. Šimkus dziesma un viena V. Šmīdberga dziesma. No 1974. gada Šmīdbergs darbojās ansamblī, kas vēlāk Mārtiņa Brauna vadībā kļuva par "Sīpoliem". E. Raibais 1972. gada pavasarī mira. V. Smirnovs emigrēja uz ASV.
Tika uzskatīts, ka "Katedrāles" ieraksti nav saglabājušies, taču 2013. gadā G. Šimkum izdevās gan pēc notīm, gan pēc atmiņas restaurēt divus 1969. gada gabalus – "Avots" un "Tas trakais kavalieru gads", kuri tika ierakstīti maksimāli tuvu oriģinālajam skanējumam. Tie iekļauti dokumentālās filmas "Savējie sapratīs" 1. daļā "Sešdesmitie. Sākums", kurā G. Šimkus, V. Šmīdbergs un V. Smirnovs stāsta par grupas vēsturi.
2014. gadā G. Šimkus "Katedrālei" rakstīto dziesmu "Tās puķītes" savā repertuārā iekļāva Jānis Šipkēvics.
2021. gada 10. oktobrī Rīgā, Lielajā ģildē notiek koncerts "Katedrāle un roks", kurā tiek atskaņots G. Šimkus un V. Šmīdberga muzikālais jaundarbs, kurā izmantotas grupas dziesmas.
Antonioto Bota Adorno
Antonioto Bota Adorno (Antoniotto Botta Adorno; dzimis 1688. gada 29. decembrī) bija augstākā Hābsburgu monarhiju amatpersona, kā arī Austrijas un Nīderlandes pilnvarotais vēstnieks.
Biogrāfija
Pēc miera līguma noslēgšanas (Treaty of Aix-la-Chapelle) viņš kļuva par pilnvaroto Austrijas-Nīderlandes pārraugu saskaņā ar Princi Čārlzu Aleksandru. Pēc tam Antonio Adorno reformēja armiju un mēģināja uzlabot esošos apstākļus valstī.
1753. gadā viņš atgriezās Itālijā, kur kļuva par Lielhercogistes-Toskānas premjerministru.
1762. gadā viņš tika iecelts par vēstnieku Krievijas imperatores Katrīnas II galmā. Trīs gadus vēlāk viņš kļuva par Lielhercogistes-Toskānas pavaldoni pēc imperatora Franča I nāves.
Antonio Adorno nomira netālu no Pāvijas 1774. gadā.
Vecā pasaule
Vecā pasaule ir apzīmējums tai pasaulei — Eiropas, Āzijas un Āfrikas daļai —, kas eiropiešiem bija pazīstama līdz 15. gadsimta beigām, kad aizsākās Lielo ģeogrāfisko atklājumu laikmets, atklājot Amerikas un citus līdz tam nezināmus kontinentus, ko pretstatā Vecajai pasaulei sāka saukt par Jauno pasauli.
Gaišais ķauķis
Gaišais ķauķis jeb malējiņš (Sylvia curruca) ir maza auguma ķauķu dzimtas (Sylviidae) dziedātājputns, kas ligzdo Eiropā un Āzijā, ziemo Āfrikā un Āzijas dienvidos. Lielākā daļa populācijas ir izteikti gājputni, bet salīdzinoši neliela daļa populācijas Āzijas dienvidos ir nometnieki. Tam ir trīs pasugas.
Izplatība
Gaišajam ķauķim ir visplašākā izplatība no visiem putniem ķauķu ģintī. Tas ligzdo no Rietumeiropas līdz Austrumsibīrijai, Mongolijas austrumiem un Ķīnai. Areāla dienvidrobeža sasniedz Izraēlu, Irānas dienvidus un Pakistānu. Eiropas populācijas galvenokārt ziemo Ziemeļāfrikas austrumos, Āzijas populācijas Persijas līča reģionā un Indijā.
Latvijā
Gaišais ķauķis Latvijā ir parasts un izplatīts ligzdotājs. Tas ir viens no pirmajiem ķauķiem, kas pavasarī atgriežas ligzdošanas vietās. Latvijā ligzdo nominālpasuga Sylvia curruca curruca.
Izskats
Gaišais ķauķis ir viens no mazākajiem ķauķiem. Tas ir slaids, ar šauru, garu asti un īsu knābi. Ķermeņa garums 11,5—14 cm, spārnu plētums 16—21 cm, svars 9,5—18 g.
Mugurpuse pelēkbrūna, apakšpuse gaiši pelēkbrūna vai balta. Galvas virspuse pelēka, pazode balta, ar tumši pelēku masku pār acīm. Knābis īss, melns, ar gaišāku apakšējo knābja daļu. Acis brūnpelēkas. Kājas tumši zilpelēkas, gandrīz melnas. Abi dzimumi izskatās vienādi, bet īpatņi var būt gan gaišāki, gan tumšāki. Īpaši tas attiecas uz maskas un galvas virsas toņa intensitāti. Jaunie putni līdzīgi pieaugušajiem, bet to maska vājāk izteikta. Ārēji gaišais ķauķis ir ļoti līdzīgs brūnspārnu ķauķim, bet ir par to mazāks, ar īsāku asti, pelēcīgāku muguru un gaišāku, baltāku pavēderi, kā arī uz spārniem iztrūkst rudi brūnā toņa.
Uzvedība
Mājo galvenokārt atklātā ainavā – krūmainās pļavās, apdzīvotās vietās, dārzos, parkos, mežmalās, jaunu skujkoku audzēs, uzturoties lapotņu un pameža biezokņos upju tuvumā. Sastopams arī stepēs un pustuksnešos, kalnos līdz 2000 m virs jūras līmeņa. Migrācijas laikā uzturas arī niedru audzēs. Katru gadu gājputnu populācijas veic garus migrācijas lidojumus. Pavasarī ligzdošanas vietās ierodas pa vienam vai nelielās grupās.
Barība
Ligzdošanas sezonā barojas galvenokārt ar kukaiņiem un citiem bezmugurkaulniekiem, pārējā laika galvenokārt ar augļiem un ogām, lai gan, salīdzinot ar citiem ķauķiem, gaišais ķauķis ir izteiktāks kukaiņēdājs. Barību meklē krūmos, koku lapotnē, kur uzknābā kukaiņus no zariem, lapām un mizas. Agri no rītiem barību meklē koku augšējos zaros, vēlāk dienā uzturas lapotnes vidus daļā un uz apakšējiem zariem. Retumis barojas arī uz zemes.
Ligzdošana
Ligzdošanas sezona ir laikā no aprīļa līdz augusta sākumam. Pāri apmetas 30—100 m attālumā viens no otra. Dziļā kausveida ligzda vīta no sausas zāles, saknītēm, smalkiem zariņiem, sūnām, lapām, zirnekļu tīkliem, no iekšpuses izklāta ar smalkām saknītēm, matiem un augu pūkām. Tā atrodas kādā krūmā (ļoti bieži krūmā ar dzeloņiem), nelielā kokā vai retāk lielos, garos zālaugos, 0,3—1,5 m augstumā no zemes. Ligzda tiek būvēta 5—11 dienas. Pirmais ligzdošanas vietā ierodas tēviņš un uzsāk ligzdas būvniecību. Kad ierodas mātīte, tā novērtē tēviņa ligzdošanas vietas izvēli un pēc tam, ja mātīte vietu pieņem, abi kopā pabeidz ligzdu. Ja mātīte nepieņem ligzdošanas vietu, tēviņš vij ligzdu jaunā vietā. Reizēm tēviņš pabeidz ligzdu viens pats.
Dējumā ir 3—7 gaiši raibumotas olas. Inkubācijas periods ilgst 11—15 dienas. Perē un par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Jaunie putni izlido 9—14 dienu vecumā.
Elena Didženeresa
Elena Didženeresa (en; dzimusi ) ir amerikāņu komiķe. Pašlaik vada sarunu šovu The Ellen DeGeneres Show, vienu sezonu bija ASV šova "Amerikāņu elks" žūrijas locekle.
Viņa ir vadījusi 2007. un 2014. gada Amerikas Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas ceremoniju un vienu Primetime Emmy Award balvu pasniegšanas ceremoniju. Kā aktrise filmējusies filmās Mr. Wrong, EDtv, The Love Letter un If These Walls Could Talk.
Par ieskaņoto lomu filmā "Meklējot Nemo" saņēma Saturna balvu kā labākā otrā plāna aktrise, šī ir pirmā un pašlaik vienīgā reize, kad par filmas ieskaņošanu tiek pasniegta Saturna balva. Tāpat izcīnījusi 13 Emmy balvas. Filmējusies divos TV seriālos: Ellen (1994–1998) un The Ellen Show (2001–2002). 1997. gadā The Oprah Winfrey Show viņa paziņoja, ka ir lesbiete.
Kalna purvs (dabas liegums)
Kalna purvs ir 2004. gadā dibināts dabas liegums Limbažu novadā, Igaunijas pierobežā. Ietilpst Ziemeļvidzemes biosfēras rezervāta sastāvā.
Silva Kaputikjana
Silva Kaputikjana (hy); 1919. gada 20. janvāris—2006. gada 25. augusts) bija armēņu dzejniece un politiskā aktīviste. Viena no pazīstamākajām divdesmitā gadsimta armēņu rakstniecēm, atzīta par "vadošo Armēnijas dzejnieci" un "divdesmitā gadsimta armēņu dzejas dižo dāmu". Lai gan Kaputikjana bija Komunistiskās partijas locekle, viņa bija ievērojama armēņu nacionālo centienu aizstāve.
Viņas pirmais dzejoļu krājums tika publicēts 1940. gadu vidū. 1950. gados viņa jau ieņēma nozīmīgu lomu Padomju Armēnijas literatūrā. Bez armēņu valodas viņa rakstīja arī krievu valodā, un daudzi viņas darbi tika tulkoti citās valodās, ieskaitot latviešu. Vēlākā padomju periodā viņa bieži pievērsās politiskiem un citiem jautājumiem.
Atsauces
Bibliogrāfija
Aleksis Ciprs
Aleksis Ciprs (el; dzimis ) ir grieķu politiķis, bijušais Grieķijas premjerministrs. Pārstāv "Radikāli kreiso koalīciju" (SYRIZA), kopš 2009. gada ir tās līderis.
2006. gadā ievēlēts Atēnu municipalitātē. 2008. gada februārī Cipru ievēlēja par Labo un ekoloģisko kustību līderi. 33 gadu vecumā viņš kļuva par jaunāko kādas Grieķijas partijas līderi (1931. gadā Nikos Zahariadis par Grieķijas komunistiskās partijas līderi bija kļuvis 28 gadu vecumā).
2009. gadā ievēlēts Grieķijas parlamentā, šajā gadā kļuva arī par "Radikāli kreisās koalīcijas" (SYRIZA) līderi. 2012. gada vēlēšanās bija SYRIZA līderis, partija ieguva 22% balsu, pats Ciprs kļuva par opozīcijas līderi.
2015. gada janvāra vēlēšanās viņa vadītā SYRIZA uzvarēja, tika iegūti 26,3% balsu. Līdz vairākumam parlamentā partijai pietrūka 2 vietu (tā ieguva 149 no 300 vietām). Ciprs jau nākamajā dienā pēc vēlēšanām stājās Grieķijas premjerministra amatā.
Aleksis Ciprs paziņoja par atkāpšanos no premjerministra amata. Pēc ārkārtas vēlēšanām 2015. gada septembrī atgriezās premjerministra amatā. Pēc Syriza neveiksmes 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās tika izsludinātas pirmstermiņa parlamenta vēlēšanas, kurās Syriza ieguva tikai 86 vietas parlamentā. Ciprs atzina zaudējumu un viņa vietā premjerministra amatā stājās Kirjaks Micotakis.
1458. gads
1458. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās svētdienā.
Apslēptais
"Apslēptais" (fr) ir 2005. gada psiholoģiska trillera, filma, kuras režisors un scenārija autors ir Mihaels Hāneke. Filmā galvenās lomas atveido Daniels Oteijs, Žiljeta Binoša un Moriss Benišū.
Filma ir uzņemta 2004. gadā Parīzē un Vīnē, un tā ir starptautisks Francijas, Austrijas, Vācijas un Itālijas kopražojums. "Apslēptais" pirmizrāde notika 2005. gada Kannu kinofestivālā. Filma ir interpretēta kā alegorija par kolektīvo atbildību, vainas apziņu un koloniālismu.
Kannu kinofestivālā filma saņēma trīs balvas, tai skaitā balvu par labāko režisoru. Tā saņēma labākās filmas balvu Eiropas Kino balvu ceremonijā. "Apslēptais" tika izvēlēta kā Austrijas kandidatūra par labākā filma svešvalodā Amerikas Kinoakadēmijas balvai, tomēr tā tika diskvalificēta, jo franču valoda nav Austrijas oficiālā valoda. "Apslēptais" tiek uzskatīta par vienu no labākajām 2000. gadu filmām. 2016. gadā BBC filmu iekļāva savā sarakstā kā vienu no labākajām filmām kopš 2000. gada.
Pontuss Jānsons
Pontuss Jānsons (sv; dzimis ) ir Zviedrijas futbolists, aizsargs, Zviedrijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada spēlē Allsvenskan līgas kluba Malmö FF sastāvā.
Zeltainā sviestbeka
Zeltainā sviestbeka, arī zeltainā beka un lapegļu sviestbeka (Suillus grevillei, agrāk boletus elegans) ir Latvijā reta sviestbeku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami.
Augšanas apstākļi
Lapegļu mikorizas sēne. Aug lapegļu tuvumā, visvairāk vecos parkos, arī mežos un dārzos, no jūlija līdz oktobrim. Tāpat kā dažas citas sviestbekas, tiek izmantota arī mežu atjaunošanā un piesārņotas vides metālu absorbcijas iespēju pētījumos.
Barības vērtība
Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas. Pirms gatavošanas vai jau tūlīt pēc ievākšanas jānoņem lipīgā virsmiziņa. Ātri bojājas.
Līdzīgās sugas
Purva sviestbeka ir mazāka un bāli dzeltena, aug zem priedēm. Lipīgā sviestbeka aug pie lapeglēm, bet tās cepurīte ir olīvbrūna vai pelēcīga, stobriņu atveres pelēkbrūnas, iespiedumu vietās kļūst olīvzaļas. Sajaukšanai ar šīm sugām nav īpašas kulināras nozīmes, tās ir vienādi gatavojamas.
Lielais 6
"Lielais 6" (en) ir 2014. gada ASV datoranimācijas supervaroņu spraiga sižeta kinokomēdija. Filmu producēja Walt Disney Animation Studios un izplatīja Walt Disney Pictures. Šī ir 54. Walt Disney Animated Classics sērijas filma, un tā aizgūta no Marvel Comics tāda paša nosaukuma supervaroņu komandas nosaukuma. Filmas režisori ir Dons Hols un Kriss Viljamss. Filmā vēstīts par apdāvinātu zēnu, robotikas ģēniju Hiro Hamadu, kas izveido supervaroņu komandu, lai cīnītos ar ļaundari maskā. Tēlus ieskaņojuši Raiens Poters, Skots Edsits, Denjels Hinijs, T. Dž. Millers, Džeimija Čona, Deimons Veijans, Genesiss Rodrigess, Alans Tudiks, Džeimss Kromvels un Maija Rūdolfa.
"Lielais 6" ir pirmā Disneja animētā filma, kas balstīta uz Marvel Comics varoņiem (Marvel Entertainment 2009. gadā iegādājās The Walt Disney Company). Walt Disney Animation Studios izveidoja jaunu programmatūru, lai panāktu nepieciešamo animāciju.
Filmas "Lielais 6" pirmizrāde notika 27. Tokijas starptautiskajā kinofestivālā un 3D formātā Abu Dabī kinofestivālā 31. oktobrī. ASV pirmizrāde notika, bet Latvijā —. Filma ieguva labas kritiķu atsauces un labus finansiālos panākumus, kopējie pasaules ienākumi bija vairāk kā 652 miljonus ASV dolāru. Šī bija 2014. gada ienesīgākā animācijas filma. Filma ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā animācijas filma" un Nickelodeon Kids' Choice balvu, vēl filmu nominēja Ennijas balvai, Zelta globusa balvai un BAFTA kino balvai.
Jānis Lukšēvics
Jānis Lukšēvics bija Latvijas Amatniecības kameras priekšsēdētājs, drēbniecības uzņēmuma (uzvalku salona) „J. Lukševics un M. Sprūde” (Rīgā, Kaļķu ielā 24) līdzīpašnieks, amatniecības un tirdzniecības a/s „Drēbnieks” valdes priekšsēdētājs un Rīgas amatnieku krājaizdevu sabiedrības priekšsēdētājs.
Dzīvesgājums
J. Lukšēvics dzimis 1880. gada 19. aprīli Krievijas Impērijas Kurzemes guberņā, Aizputes apriņķī, Sakas pagasta Upesmuižā — netālu no Pāvilostas. Viņa tēvs — arī Jānis, jūras zvejnieks, varētu būt dzimis ap 1855. gadā Kurzemē, māte — vārdā Līze. Vairāk par šo pāri nekas nav zināms, jo Sakas pagasta baznīcu grāmatas (īpaši baptistu) nav saglabājušās.
Apņēmība mācīties drēbnieka amatu aizrāva J. Lukšēvicu jau septiņpadsmit gadu vecumā (1897. gadā) no zvejnieka ģimenes ikdienas un aizveda viņu uz Liepāju, kur viņš bija skrodera māceklis. Amats patika un J. Lukšēvics pārgāja uz Rīgu, kur turpināja apgūt arodu un vakaros pašmācības ceļā papildināties vispārējās zināšanās. Vēlākos gados vairākkārtīgi, ilgāku laiku, uzturējies ārzemēs un apmeklējis speciālās drēbnieku mācību iestādes. No 1914. gada strādājis kā piegriezējs A. Ferliņa drēbniecībā, bet 1919. gadā kopā ar M. Sprūdi nodibināja savu uzņēmumu, kas bija viens no redzamākajiem drēbniecības uzņēmumiem Latvijā.
1923. gadā pie Sv. Jāņa Ģildes ieguvis amata meistara tiesības. Ap 1904. gadā J. Lukšēvics apprecēja krustpilieša Ģederta Pātenberga meitu Annu Katrīni (1884-1943; mirusi Sibīrijā). 1906. gada 2. maijā Rīgā piedzima viņu vienīgais dēls Arnolds Lukšēvics (1906-1942; miris Vjatlagā).
J. Lukšēvics rosīgi darbojās līdzi dažādās saimnieciskās un sabiedriskās organizācijās — Sv. Jāņa ģildē, Latvijas rūpnieku un amatnieku savienībā, vairākās krājkasēs un tml. Ilgus gadus J. Lukšēvics piedalījās arī tirdzniecības, tad rūpniecības nodokļu un transporta regulēšanas komisijās. Nodibinoties Amatniecības kamerai (1937. gadā), iecelts par tās vicepriekšsēdētāju, kur viņš strādājis pie amatniecības pārveidošanas un jaunizbūves, dibinot jaunas amatnieku biedrības. Sākot ar 1938. gada 17. februāri, kļūdams par Latvijas Amatniecības kameras priekšsēdētāju, J. Lukšēvics organizēja un vadīja kameras darbu, gan kā Rīgas amatnieku biedrības valdes loceklis, gan arī kā priekšsēdētājs amata sekcijās un komisijās, kurās apspriesti amatniecības attīstības jautājumi un problēmas. Lai sekmētu amatniecības saimniecisko uzplaukumu, J. Lukšēvics veicināja amatnieku kopdarbības pasākumu organizēšanu, 1939. gadā, nodibinot arī amatniecības un tirdzniecības a/s “Drēbnieks”, kur ieņēma valdes priekšsēdētāja amatu. Viņš darbojās arī Rīgas amatnieku krājaizdevu sabiedrībā. Visos šajos amatos J. Lukšēvics centās sekmēt kā amatnieku gribu un patstāvību, tā arī viņu izglītības padziļināšanu.
Pēc 1940. gada 17. jūnija okupācijas ģimene bija spiesta pārvākties no dzīvokļa Brīvības ielā 2-23 uz J. Lukšēvica vedeklas vecāku (Alfrēda Birznieka un Natālijas Birznieks) māju Strēlnieku ielā 5. Tad sekoja valsts pārvaldes sistēmas likvidācija, kameru slēgšana, valsts darba zaudēšana un privātīpašumu nacionalizācija (apģērbu salons Kaļķu ielā 24, Amatniecības un tirdzniecības a/s “Drēbnieks” Krišjāņa Barona ielā 14). Bijušajam "kapitālistam" bija jāsāk meklēt jaunās varas neaizliegts darbs, protams, saglabājot Strēlnieku ielas dzīvoklī savu drēbnieka galdu un šujmašīnu. Kaut arī šajā adresē J. Lukšēvics vēl nebija pierakstīts, modrie izvedēji zināja meklēt viņu Strēlnieku ielā 5—1. 1941. gada 14. jūnijā jau minētajā Strēlnieku ielas 5. namā izsūtīšanu veicēji sastapa tikai abus mājas īpašniekus, kā arī Jāni un Annu Katrīnu Lukšēvicus. Savukārt, jaunā ģimene (Rasma un Arnolds Lukšēvici) ar gadu veco dēlu Andreju vasaras mēnešus pavadīja vasarnīcā Dubultos, Gončarova ielā 1. No turienes Rasma kopā ar bērnu tika aizvesta uz Rīgas Šķirotavas staciju. Protokolā tika pat atzīmēts, ka dzīvoklī, kur bija J. Lukšēvica šujmašīna un darba galds, atradās arī vairākas pakas ar advokāta Alfrēda Birznieka aktīm (juridiska rakstura dokumentiem).
J. Lukšēvics kopā ar savas vedeklas tēvu Alfrēdu Birznieku ticis izsūtīts uz Molotovas apgabala (līdz 1939. gadam un pēc 1957. gada — Permas) "labošanas darbu" nometni “Usoļlag”, kur viņš jau 62 gadu vecumā bija kļuvis par II grupas invalīdu. Apsūdzētā lietā (Nr. 16840) atrodama saņurcīta maza lapiņa — "medicīniskās apskates akts". Tajā minēta diagnoze: "Drjahlostj" (latviešu valodā būtu tulkojams kā "vārgums, nevarīgums, nespēks"), tātad fiziskam darbam nederīgs, un līdz ar to zaudējis pusi no pārtikas normas. 1943. gada 10. februārī J. Lukšēvics aizgājis bojā, nesagaidot sava piecu gadu termiņa beigas.
Reabilitēts tikai 1992. gadā pēc ilgstošas sarakstes ar atbildīgajām iestādēm, jo J. Lukšēvica apsūdzības lieta nezināmu apstākļu dēļ tika laimīgi uzieta Latvijas Dzelzceļa iekšlietu pārvaldē, kur neviens to nemaz neiedomājās meklēt.
Dievs piedos
"Dievs piedos" (uk) ir Ukrainas īsmetrāžas spēlfilma, kuras režisors ir Ohanness Hačatrjans.
Galveno lomu filmā atveidoja Viktors Ždanovs, kurš filmējies arī filmās "Kiborgi", "Ex", "Vulkāns", "Pieaugošais haizivs" un citās ukraiņu filmās un seriālos.
Filmu uzņēma ar Ukrainas Nacionālās gvardes atbalstu, kas nodrošināja aprīkojumu un personālu. Filmas producenti ir Mila Andrijaša un Antons Sova.
Sižets
Ukraiņu kapelāns, mēģinot izkļūt no pelēkās zonas starp karojošām pusēm, uzduras sašautam separātistu konvojam, kur sastop nāvīgi ievainotu algotni un ir izvēles priekšā — palīdzēt vai bēgt tālāk, taču pēkšņi netīšām uzkāpj uz kājnieku mīnas.
Artūrs Žagars
Biogrāfija
Dzimis Jūrmalā. Basketbolā nonācis tēva Jura, kurš tobrīd spēlēja basketbolu amatieru līmenī un ņēma Artūru līdzi uz saviem treniņiem, ietekmē. Tēvs aizvedis Artūru arī uz pirmo basketbola nodarbību uz BJBS Rīga/DSN, pie trenera Mārtiņa Fomina. Basketbola skolas komandu pārstāvēja LJBL.
2017. gadā nonāca ACB līgas komandas Badalonas "Joventut" sistēmā, kuras junioru komandā (U18 Divina Seguros Joventut Badalona) 2017.—2018. gada sezonā piedalījās U-18 vecuma spēlētāju Eirolīgas turnīrā. 2018.—2019. gada sezonā tika nodots īrē komandas fārmklubam El Pratas "Prat", bet guva labās kājas potītes saišu traumu, kuras rezultātā nācās izlaist vairākus mēnešus. 2019. gada rudenī sezonu sāka Badalonas "Joventut" pieaugušo komandā.
2018. gada vasarā piedalījās NBA jauno talantu nometnē Global Camp Itālijas pilsētā Trevīzo.
Sākotnēji bija pieteicies uz 2019. gada un 2020. gada NBA draftu, taču abas reizes atsauca savu kandidatūru.
Arī vēlākajās sezonās "Joventut" Latvijas basketbolistu izīrēja citiem klubiem, tādējādi 2021. gadā viņš pārstāvēja Tallinas "Kalev/Cramo" Igaunijā, bet 2022. gadā Vācijas klubu Branšveigas "Löwen". 2022. gada vasarā A. Žagars noslēdza līgumu ar Lietuvas Basketbola līgas klubu Ķēdaiņu "Nevežis", kura sastāvā kļuva par komandas līderi, bet gados jaunajai komandai izdevās pārsteigt ar labu sniegumu spēcīgajā Lietuvas čempionātā.
Latgales podniecība
Latgales podniecība (ltg) jeb Latgales keramika (Latgolys keramika) ir tautas mākslas nozare, ar ko nodarbojas keramiķi—podnieki Latgalē. Latgales podniecība ir kolektīvas mākslinieciskās darbības tips.
Artūrs Žagars
Latvijas izlase
2018. gadā treniņspēlē pret Baltkrieviju debitēja Latvijas pieaugušo izlasē, kuru pārstāv joprojām.
Latgales podniecība
Kolektīva mākslinieciskā darbība jeb meistaru kopums veido pieredzi, kurā rod padomus atsevišķs tautas mākslas meistars — podnieks, stiprinot tautas mākslas tradīcijas un to noturību. Meistaru kopums ir tradīcijas veidotājs un tālāknesējs, šim kopumam ir izvērsums telpā un laikā, pastāvot robežām.
Latgales podniecības centri
Vēsturiski izveidojies tautas podniecības centrs ir kolektīvās radošās darbības dzīves pamats — tradīciju, kanona, stila iemiesotājs, attīstītājs un sargs, etnosa kultūras nozīmīga daļa. Latgales podniecības centram ir raksturīgs darbnīcu blīvs izvietojums, podnieku savstarpēja pazīšanās, darba sakari, materiāla, morāla un tehniska savstarpēja izpalīdzība. Tautas podniecības centrus veido meistari, veselas podnieku dzimtas. Meistars savu amatu nodot mācekļiem, tā virzot mākslinieciskās kultūras bagātību uz priekšu.
Latgales podniecībascentri ir: Ziemeļlatgales podniecības centrs, Ludzas poddaru centrs un Latgales vidienes podniecības centrs, kas sevī ietver Pušas podniecību, Rušona ezera ziemeļu krasta podniecību un Silajāņu keramiku, kura ietver Podnieku sādžas, Vilcānu dzimtu, Paulānu dzimtu un citus meistarus.
Trauku formas
Uzbūves ziņā trauku formas ir saglabājušās līdz mūsu dienām. Nozīmīgākie saimniecības trauku tipi ir: vāraunieks, medaunieks, sloinīks, ķērne, ļaks, piena pods, kazelnieks, pārosis, pārinieks, bļoda, mazgājamā bļoda, sālnīca, krūze, vāzaunieks, vāze. Ludzas poddaru centram raksturīgas ir medalus krūzes, šķīvji galdu dekorējumiem, alus mucas, roku mazgājamie trauki, kugelnieki un peisahi, kā arī vāzītes-pārinieces.
Citi izstrādājumi
Nozīmīgu lomu Latgales podniecībā ieņem svilpaunieks, svečturis un dekoratīvie sienas šķīvji. Ludzas poddaru centram raksturīgi ir pelnutrauki.
Krikets 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Neviena no komandām nesaprata, ka ir startējusi olimpiskajās spēlēs, jo mačs tika reklamēts 1900. gada Pasaules izstādes ietvaros. Lai gan Starptautiskā Olimpiskā komiteja nekad nav izlēmusi, kuri notikumi šajās spēlēs bija "olimpiskie" un kuri nē, vēlāk ar atpakaļejošu datumu Lielbritānijas komandai tika piešķirta zelta medaļa, bet Francijas komandai sudraba medaļa.
Priekšvēsture
Krikets kā olimpisko spēļu sporta veids bija ieplānots jau 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās. Taču nepietiekamo komandu dēļ sporta veids tika atcelts. Arī 1900. gada olimpiskajās spēlēs Parīzē pietrūka komandu. Sākotnēji bija paredzēts, ka kriketa turnīrā startēs arī Beļģijas un Nīderlandes komandas, taču vēlāk tās atteicās no dalības.
Sacensību kalendārs
— spēle
Pārstāvētās valstis un sportisti
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs kriketa sacensībās startēja 24 sportisti (2 komandas) no 2 valstīm.
Iekavās uzrādīts sportistu skaits no valsts.
Komandu atlase un sastāvs
Neviena no nacionālajām komandām nebija izvēlēta. Lielbritāniju šajā komandā pārstāvēja komanda Devon and Somerset Wanderers. Par tās kapteini tika iecelts Čārlzs Bīčkrofts un komandu kodolu veidoja no Castle Cary kriketa kluba spēlētājiem. Komandā vēl tika pieaicināti spēlētāji no tuvējiem Devonas un Somersetas rajoniem, kuri turnīra laikā spēja izvairīties no biznesa un personīgajām saistībām.
Francijas komandu veidoja Francijas vieglatlētika klubu savienības komanda, kuras kapteinis bija Filips Tomelins. Daļu no šīs komandas veidoja angļu strādnieki, kuri uz Franciju bija pārcēlušies, lai palīdzētu uzcelt Eifeļa torni.
Taksis
Taksis ir medību suņu šķirne. Taksis pēc rakstura ir aktīvs, dzīvespriecīgs suns. Takša paveidus izšķir pēc tā apmatojuma veida: gludspalvainais taksis, garspalvainais taksis un asspalvainais trušu taksis. pavisam ir 9 šīs šķirnes paveidi. Agrāk takšus iedalīja nevis pēc apmatojuma veida, bet pēc to masas. Šādi tos dažreiz iedala arī mūsdienās.
Krāsa
Takšiem ir šokolādes brūna, dūkana (melna ar dzelteni brūnu) krāsa, dažreiz var būt arī strīpas un plankumi. Pilnīgi melns kažoks ir neiespējams.
Tatjana Zatulovska
Tatjana Zatulovska (he; ru; Baku  — ) bija PSRS un Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (1976), kas kopš 2000. gada pārstāvēja Izraēlu.
Biogrāfija
No 1960. gadu sākuma līdz 1970. gadu beigām bija viena no vadošajām PSRS šahistēm. 1962. gadā uzvarējusi PSRS sieviešu šaha čempionātā, bet 1960. un 1963. gadā dalījusi šajā turnīrā 1.-2. vietu, taču abas reizes zaudējusi papildu mačos par čempiones nosaukumu. Divas reizes sporta biedrības komandas Burevestnik sastāvā uzvarējusi PSRS komandu kausā šahā (1961, 1968). Līdz 1972. gadam PSRS komandu čempionātos šahā pārstāvējusi Azerbaidžanu, vēlāk pārcēlusies uz dzīvi Maskavā. Daudzu starptautisko sieviešu šaha turnīru laureāte, uzvarējusi Sinajā (Rumānija, 1968), Balatonsēplakā (Ungārija, 1970), Veikanzē (Nīderlande, 1972) un Pjotrkovā Tribunalskā (1979). Par panākumiem turnīros FIDE 1961. gadā Zatulovskai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 1976. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Divas reizes uzvarējusi Pasaules senioru šaha čempionātos sievietēm (1993, 1997). Kopš 2000. gada pārcēlusies uz dzīvi Izraēlā.
Pārstāvējusi PSRS un Izraēlas izlases Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 3 reizes (1963-1966, 2002). PSRS izlases sastāvā komandu vērtējumā izcīnījusi 2 zelta (1963, 1966), bet individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta (1966) un sudraba (1963) medaļas.
Tomomi Mijamoto
Tomomi Mijamoto (ja; dzimusi ) ir bijusī japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Henriks Sillems
Henriks Sillems (nl; dzimis, miris ) bija nīderlandiešu jurists, alpīnists un sporta šāvējs. Olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs.
Personīgā dzīve un izglītība
Henriks Sillems bija Amsterdamas Hope & Co baņķiera Johana Gotlība Silema dēls. Viņa māte bija Džūdita Katrīna Henriete Hūfa. Sillems studējis jurisprudenci Amsterdamas Universitātē. Viņš ieguva tiesību zinātņu doktora grādu 1891. gada 8. maijā ar disertāciju “Het faillissement des verzekeraars” (Apdrošināšanas sabiedrību bankrots).
1891. gada 28. maijā viņš apprecējās ar Suzannu Katarīnu Beatriksi des Tombu. Laulībā piedzima divi dēli, Fransuā Johans un Henriks Silems. 1897. gadā viņi izšķīrās. 1902. gadā Sillems apprecējās ar Bertu Johannu Evu Reuseri. Viņš strādāja Amsterdamā par juristu, juridisko padomnieku un prokuroru.
Sportiskie panākumi
Kopā ar savu draugu Solko van den Bergu un francūzi Fransuā Monodu Sillems 1897. gadā Lionā aizsāka pirmās "starptautiskās šaušanas spēles" (pasaules čempionātu šaušanā). No 1897. līdz 1901. gadam viņš pasaules čempionātā šaušanā kopā izcīnīja 6 medaļas (1 sudraba un 5 bronzas).
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja 7 šaušanas disciplīnās. Olimpisko bronzas medaļu viņš olimpisko bronzas medaļu viņš izcīnīja kā Nīderlandes komandas pārstāvis 50 metru šaušanā ar pistoli komandām.
Alpīnists un pētnieks
19 gadu vecumā, Sillems kopā ar FG Waller uzkāpa Materhornā no ziemeļu puses. 1902. gadā viņš sasniedza 6400 metru augstumu Nunkunas kalnu Kašmirā. 1905. gadā viņš uzkāpa Akonkagvā, Andos. Viņš ir uzkāpis arī Kinsijas kalnā un Ellijas kalnā, Antarktīdā. 1906. gada martā viņš veica pirmo kāpumu Kuka kalna rietumu grēdā Jaunzēlandē kopā ar gidu Pīteru Greiemu.
Marcinkones seņūnija
Marcinkones seņūnija ir seņūnija Lietuvā, Alītas apriņķa Varēnas rajona pašvaldībā, tās dienvidaustrumos. Seņūnija sastāv no 5 seņūnaitijām, tajā ir 28 ciemi.
Olivjē, Branduā barons
Marī Kaliksts Anna Olivjē de Fušē de Branduā (fr; dzimis, miris ) bija franču burātājs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Olivjē 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas sacensībās. 20+ tonnu sacensībās viņa stūrētā laiva Souvenance ieguva ceturto medaļu.
Modo
Modo (sākotnēji Studija) bija latviešu popmūzikas un rokmūzikas grupa, ko izveidoja Raimonds Pauls. Ansamblis darbojās Latvijas filharmonijas paspārnē.
Vēsture
1971. gadā R. Pauls pārtrauca aktīvu sadarbību ar Rīgas estrādes orķestri un 1972. gadā kopā ar grupas "Katedrāle" mūziķiem Gunāru Šimku un Vladimiru Smirnovu, kā arī basistu Ivaru Galenieku radīja studijas grupu, kas sākotnēji saucās "Studija" un darbojās Latvijas Radio. Tajā dziedāja Nora Bumbiere un Viktors Lapčenoks. 1973. gadā grupa kļuva par filharmonijas ansambli, mainījās arī tās sastāvs un tika pieņemts nosaukums "Modo". Līdzās R. Paula dziesmām grupa koncertos un ierakstos izpildīja arī otra taustiņinstrumentālista Zigmara Liepiņa dziesmas. Grupai pievienojās arī trīs jaunas dziedātājas Aija Kukule, Mirdza Zīvere un Pārsla Gebharde, tajā dziedājuši vēl citi solisti — Vladislavs Juhņēvičs, Imants Vanzovičs, Ira Krauja u.c. 1977. gadā grupu pameta N. Bumbiere un V. Lapčenoks (viņš gan vēlāk tajā atgriezās). Grupa piedalījās vairāku R. Paula skaņuplašu ierakstos.
Katjonu apmaiņas kapacitāte
Katjonu apmaiņas kapacitāte (CEC — cation exchange capacity) ir kopējais apmaiņas katjonu daudzums jeb kopējais negatīvais lādiņš, ko substrāts spēj saistīt ar virsmas lādiņu pie attiecīgas vides reakcijas pH. Saistītie katjoni var tikt aizstāti ar citiem, piemēram, K var tikt aizstāts ar Ca un pretēji. Jo lielāka CEC, jo lielāks negatīvais lādiņš un vairāk katjonu var tikt saistīti.
Katjonu apmaiņas kapacitāti lieto, lai raksturotu augsnes auglību, augu barības vielu aizturēšanas spēju un augsnes spēju aizsargāt gruntsūdeņus no katjonu piesārņojuma.
Katjonu apmaiņas pamatā ir mālu minerālu un humusvielu negatīvi lādētās virsmas, uz kurām tiek absorbēti un aizturēti pozitīvi lādēti joni, kas ir atkarīga no pH, augsnes tekstūras, māla veida un humusvielu satura.
Mērvienības
SI sistēmā katjonu apmaiņas kapacitātes mērvienība ir centimoli ūdeņraža uz kilogramu sausa substrāta (cmol/kg), taču parasti tiek lietota mērvienība — ūdeņraža miliekvivalenti uz 100 g sausa substrāta (meq+/100g).
Augsnes CEC
Katjonu apmaiņas kapacitāte ir dinamiska augsnes ķīmisko sistēmu komponente, kas ietekmē augsnes struktūras stabilitāti, augu barības vielu pieejamību, augsnes pH un augsnes ķīmisko līdzsvaru mijiedarbībā ar augsnes mēslojumu. Tā raksturo arī augsnes auglību — spēju saistīt apmaiņas katjonus kā Ca, Mg, K, Cu, Zn un Fe. Jo lielāka CEC, jo auglīgāka augsne.
Augstākas CEC vērtības piemīt mazak erodētām augsnēm, kurās primārie minerāli lēnām tiek erodēti, atbrīvojot augu barības vielas.
Iežu granulometrija un CEC
CEC pieaug, samazinoties minerālu daļiņu izmēriem, kas skaidrojams ar īpatnējās virsmas pieaugumu.
Smiltīm CEC vērtība ir ļoti zema, turpretim mālam tā ir vislielākā.
pH un CEC
Augstāka katjonu apmaiņas kapacitāte ir bāziskā vidē un zemāka — skābā vidē, jo katjoni tiek aizvietoti ar ūdeņraža jonu.
Ja augsnei ir augsta CEC vērtība un tā satur daudz Ca, Mg, K un Na jonu, ir nepieciešams ievērojams daudzums H jonu, lai būtiski izmainītu pH, kā arī augsnes ķīmiskās un fizikālās īpašības — augsnei piemīt liela buferkapacitāte. Līdzīgi — ja augsne ar augstu CEC vērtību satur daudz H jonu, ir nepieciešams liels daudzums bāzisko katjonu, lai izmainītu tās īpašības.
Mālu CEC
Mālu minerāliem piemīt augsta CEC, piemēram, smektītiem — 100—150, illītam — 10—40 un kaolinītam 3—15 cmol/kg to ķīmiskās struktūras dēļ. Visaugstākā CEC ir montmorilonītam (smektītu grupas mālam), turpretim viszemākā — ļoti erodētam kaolinītam. Mālu CEC uzlabojas, ja tajā ir liels humusvielu saturs.
1:1 struktūras māla minerāliem (kaolinīts) ir zemāka CEC, nekā 2:1 struktūras māla minerāliem (smektīti, illīts, vermikulīts, muskovīts)
Humusvielu CEC
Humusvielām CEC ir lielāka nekā māliem — 200—400 cmol/kg, jo to koloīdiem ir liels negatīvais lādiņš. Humusvielu CEC ir 2—5 reizes lielāka kā montmorilonītam un līdz pat 30 reizes lielāka kā kaolinītam.
Irēne Papa
Irēne Papa (el; dzimusi kā Irēne Leleku (el), mirusi ) bija grieķu aktrise un dziedātāja, kas savā vairāk nekā 50 gadus ilgajā karjerā piedalījusies vairāk nekā 70 filmās. Viņa ieguva starptautisku atpazīstamību pēc piedalīšanās kino balvas ieguvušajās filmās The Guns of Navarone (1961), "Grieķis Zorba" (Αλέξης Ζορμπάς, 1964) un "Z" (1969). Atveidojusi spēcīgas galvenās lomas filmās The Trojan Women (1971) un Iphigenia (1977). Atveidojusi galvenās lomas filmās Antigone (1961) un Electra (1962).
Pētera primaritāte
Pētera primaritāte ir uzskats kristietībā, ka Pēterim, vienam no divpadsmit Jēzus Kristus izredzētajiem apustuļiem, ir bijusi nozīmīga vadošā loma agrīnajā Baznīcā starp pārējiem apustuļiem.
Uzskata pamatojums
Bībelisks pamatojums šādam uzskatam ir saistīts ar vairākām rakstu vietām.
Pirmais starp divpadsmit
Pirmajos trīs evaņģēlijos tiek pieminēti visi divpadsmit apustuļu vārdi, un apustulis Pēteris tiek vienmēr pēc kārtas uzskaitīts kā pirmais. Savukārt Jūda Iskariots, kurš nodeva Jēzu, tiek attiecīgi uzskaitīts kā pēdējais. (Mt 10:1–4, Mk 3:13–19, Lk 6:12–16)
Pēteris ir klints
Vēlāk Jēzus, runājot ar visiem saviem apustuļiem, saka viņiem: "ko vien jūs virs zemes siesit, tas būs siets arī debesīs; un, ko vien jūs virs zemes atraisīsit, tas būs atraisīts arī debesīs" (Mt 18:18), taču šis attiecīgi tiek pateikts tikai pēc tam, kad Pēterim jau primajam tas tika pavēstīts iepriekš minētajā rakstu vietā. Jēzus arī nepiemin Debesu valstības atslēgas, kad tiek uzrunāti visi apustuļi — tās viņš izvēlās attiecināt tikai uz Pēteri.
Pēteris ir gans
Jāņa evaņģēlijā ir aprakstīts par trešo reizi, kad Jēzus parādījās saviem mācekļiem kopš augšāmcelšanās, un tajā ir arī iekļauta saruna starp Jēzu un Pēteri, sākoties ar jautājumu no Jēzus:"'Sīmani, Jāņa dēls, vai tu Mani mīli vairāk nekā šie?' Tas Viņam saka: 'Tiešām, Kungs, Tu zini, ka es Tevi mīlu!' Viņš saka tam: 'Gani Manus jērus!' Vēl otru reizi Viņš tam saka: 'Sīmani, Jāņa dēls, vai tu Mani mīli?' Tas Viņam saka: 'Tiešām, Kungs, Tu zini, ka es Tevi mīlu!' Viņš saka tam: 'Gani Manas avis!' Trešo reizi Viņš tam saka: 'Sīmani, Jāņa dēls, vai tu Mani mīli?' Pēteris noskuma, ka Viņš trešo reizi viņam sacīja: vai tu Mani mīli? - un sacīja Viņam: 'Kungs, Tu zini visas lietas, Tu zini, ka es Tevi mīlu.' Jēzus saka: 'Gani Manas avis!' (Jņ 21:15–17)"Šajā rakstu vietā Jēzus jautā Pēterim, vai viņš mīl viņu vairāk nekā pārējie mācekļi, un pēc tam divas reizes vēl jautā, vai mīl viņu, un tā kā visas trīs reizes Pēteris apstiprina, ka patiesi mīl, Jēzus viņam dod pavēli "ganīt viņa avis". Ar vārdu "avis" ir domāts ticīgie ļaudis, tai skaitā mācekļi, jo attiecīgi pats Jēzus reiz bija skaidrojis līdzību par "labo ganu" (Jņ 10:1-18), bet nu tagad ir dota pavēle Pēterim būt par ganu.
Vēl ir jāpiemin Apustuļu Darbos aprakstītais Jeruzalemes koncils (ap 50. g.), kurā bija sanākuši gan apustuļi, gan arī daļa no farizejiem, kuri bija kļuvuši ticīgi. Pamats sanāksmei bija atrisināt strīdu saistībā ar Mozus bauslību, tai skaitā apgraizīšanu, kuru daļa uzskatīja par vajadzīgu priekš pestīšanas. Viedokļi dalījās šajā jautājumā, un radās daudz pārrunu, taču tad piecēlās Pēteris un uzrunāja klātesošos:"'Brāļi, jūs zināt, ka Dievs kopš senām dienām jūsu starpā nolēmis, lai pagāni no manas mutes dzirdētu evaņģēliju un ticētu. Un Dievs, siržu pazinējs, tiem devis labu liecību, dāvādams Svēto Garu, tāpat kā mums, un nemaz nav šķirojis mūs un viņus, šķīstīdams viņu sirdis ar ticību. Ko jūs tagad Dievu kārdināt, uz mācekļu kakla likdami jūgu, ko ne mūsu tēvi, ne mēs nespējām panest? Bet mēs ticam, ka ar Kunga Jēzus žēlastību tiksim pestīti tāpat kā viņi.' (Apd 15:7–11)"Tikai pēc Pētera runas sekoja citi ar savām runām, kā piemēram Barnaba, Pāvils un Jēkabs. Šādā rīcībā var saskatīt, ka Pēteris patiesi pilda pavēli būt par ganu pārējiem. Pēteris, būdams pirmais no apustuļiem, kurš uzrunāja visus, savā runā argumentēja pret to mācību, kādu turēja farizeju sekta, un līdz ar to viņam pievienojās arī pārējie apustuļi, lai paturpinātu viņa iesākto domu.
Katoļu baznīca
Apustulis Pēteris tiek arī uzskatīts par pirmo Romas bīskapu, un saskaņā ar apustulisko pēctecību — mācību, ka bīskapi ir apustuļu garīgā amata pēcteči,— Romas bīskaps ir Pētera pēctecis, tādēļ vienlaikus ir arī pāvests, balstoties uz Pētera autoritāti. Līdz ar to Katoļu baznīca pieņem mācību par pāvesta primaritāti.
Austrumu Pareizticīgā baznīca
Austrumu Pareizticīgā baznīcā ir pieņemta apustuliskā pēctecība un to, ka Pēteris ir bijis pirmais Romas bīskaps, taču atšķirībā no katoļiem, Pētera primaritāte tiek izprasta nedaudz citādā veidā.
Tiek pieņemts, ka pastāv "goda hierarhija", bet ka neviens bīskaps nav pārāks par citu. Pareizticīgie tradicionāli uzskatīja, ka Pēterim bija sava veida vadošā loma, tādēļ Romas bīskaps ir "pirmais starp vienlīdzīgajiem (bīskapiem)", taču noliedza, ka viņam piemīt augstāka autoritāte pāri citiem bīskapiem, tādējādi gan pāvesta primaritāte, gan arī pāvesta nemaldība tiek noliegta. Šī atšķirība starp katoļiem un pareizticīgiem ir bijis viens no galveniem iemesliem, kas noveda pie Lielā Shizma. Tā kā Katoļu baznīca un Austrumu Pareizticīgā baznīca vairs nav sadraudzībā ar viens otru, Romas bīskapa vietā par "pirmo starp vienlīdzīgajiem" tiek izraudzīts Konstantinopoles patriarhs, jo tradicionālais patriarhiju uzskaitījums ir: Roma, Konstantinopole, Aleksandrija, Antiohija, Jeruzaleme.
Protestantisms
Protestantismā ir dažādi izprasta Pētera primaritāte. Piemēram, luterānismā uzskata, ka "klints" uz ko Kristus ceļ savu draudzi ir Pētera ticība ("Tu esi Kristus, dzīvā Dieva Dēls"), savukārt citās konfesijās ir vēl savādāki viedokļi. Kopīgais visiem protestantiem šajā jautājumā ir tas, ka pāvestu un viņa primaritāti noliedz.
Rasmusens
Rasmusens (da — 'Rasmusa dēls'; sieviešu dzimtē Rasmusena) ir izplatīts dāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Jinjer
Jinjer ir 2008. gadā Horļivkā izveidota metālkora un progresīvā metāla grupa. Tā kā neviens no grupas sākotnējiem dalībniekiem tajā vairs nedarbojas, grupas pašreizējais sastāvs par tās oficiālo dibināšanu uzskata 2009. gadu, kad grupai pievienojās vokāliste Tetjana Šmaiļuka un ģitārists Romāns Ibramhalilovs. Līdz šim izdoti četri Jinjer pilna izmēra studijas albumi, trīs mazalbumi un viens koncertieraksts.
Diskogrāfija
'''Studijas albumi
Mazalbumi
Derons Gibsons
Derons Tomass Denjels Gibsons (en, dzimis ) ir Īrijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Īrijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Gibsons pārstāv Anglijas komandu Salford City.
Savu karjeru Gibsons iesāka Manchester United. Ticis izīrēts Beļģijas komandai Royal Antwerp, kā arī Wolverhampton Wanderers. Ar Manchester United komandu Gibsons vienu reizi uzvarēja Anglijas Premjerlīgā. Vēlāk spēlējis Everton, Sunderland un Wigan Athletic. Kopš 2020. gada Gibsons pārstāv Anglijas otrās līgas komandu Salford City.
Īrijas futbola izlases sastāvā Gibsons ir spēlējis 2012. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Manchester United
Kapteinis (dienesta pakāpe)
Kapteinis (fr, vēlā perioda la — 'karavadonis', no caput — 'galva', NATO kods — OF-2) ir jaunāko virsnieku dienesta pakāpe bruņotajos spēkos un militarizēta tipa dienestos. Šī pakāpe ir augstāka par virsleitnanta un zemāka par majora, kas jau ietilpst vecākajos virsniekos, dienesta pakāpi. Bruņotajos spēkos kapteinis lielākoties komandē rotu.
Lietošana Latvijā
Arī Latvijas Nacionālajos bruņotajos spēkos tiek lietota šī dienesta pakāpe, tāpat arī Valsts policijā un robežsardzē.
Sieviete ar mākslinieku
Sieviete ar mākslinieku (lt) ir lietuviešu gleznotāja Vītauta Kasjuļa 1948. gadā gleznota eļļas krāsas glezna.
Apraksts
Gleznota ar eļļas krāsu uz audekla ar izmēriem 100 x 96 centimetri.
Analīze
Vītauts Kasjulis ir viens no lietuviešu māksliniekiem ar starptautisku reputāciju. 1944. gadā viņš pārcēlās no Austrijas uz Vāciju. Tur viņš mācīja Freiburgas Mākslas un amatniecības skolā. 1948. gadā viņš apmetās Francijā, kur izkopa savu stilu un kopš 1949. gada izstādīja savus darbus prestižās galerijās. Gleznā "Sieviete ar mākslinieku" viņš prasmīgi pielieto ēnojumu, izsmalcinātu krāsu harmoniju un relaksējošu atmosfēru telpā. Darbs izgaismo dekoratīvu izskatu, dzīvotspējas trūkumu, vienmērīgas objektu kontūras un spilgtu, siltu krāsu lietošanu. Viņa darbi attēlo ikdienas dzīvi, kas ir līdzsvarota starp fantāziju un realitāti. Sieviete ir viena no smalkākajām tēmām, kas atspoguļojas visos viņa darbos.
Raes pagasts
Raes pagasts (et) ir viena no 16 Igaunijas Harju apriņķa pašvaldībām un aizņem apriņķa centrālo daļu. Pagastā ietilpst 5 lielciemi (Asaku, Jiri, Lagedi, Pētri un Vaida) un 27 ciemi. Robežojas ziemeļaustrumos ar Jēlehtmes pagastu, austrumos ar Rāziku pagastu, dienvidos ar Kozes pagastu, dienvidrietumos ar Kīli pagastu, bet ziemeļrietumos ar Tallinas pilsētu.
Rolando Marans
Rolando Marans (it; dzimis Trento) ir itāliešu futbola treneris un bijušais futbolists.
Spēlētāja karjeru sāka Benacense Riva komandā. Vēlāk deviņus gadus aizvadīja Veronas "Chievo", palīdzot komandai no C2 sērijas nokļūt līdz B sērijai. Pārstāvējis arī Valdagno, Carrarese un Fano komandas.
Trenera karjera
Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuva par treneri Chievo kluba sistēmā. Vēlāk strādāja ar jauniešiem klubos Brescia un Cittadella. 2002. gadā kļuva par Cittadella galveno treneri, klubam spēlējot C1 sērijā. 2005. gadā sāka vadīt Brescia galveno komandu B sērijā. Karjeras turpinājumā strādāja ar vairākiem B sērijas klubiem — Bari, Triestina, Vicenza un Varese. Ar Varese kvalificējās pārspēlēm par iekļūšanu A sērijā, taču izšķirošajā kārtā komanda piekāpās Dženovas "Sampdoria".
2012. gada jūnijā tika iecelts par A sērijas kluba Catania galveno treneri. Jau pirmajā sezonā ar šo klubu sasniedza astoto vietu A sērijā. Nākamās sezonas sākums nebija tik sekmīgs, un, komandai atrodoties izkrišanas zonā, 2013. gada oktobrī Marans tika atbrīvots no amata. 2014. gada janvārī atgriezās Catania galvenā trenera postenī, taču nostrādāja tikai līdz aprīlim un atkal amatu atstāja.
2014. gada oktobrī kļuva par Chievo galveno treneri. Labāko rezultātu sasniedza 2015.—2016. gada A sērijas sezonā, iegūstot 9.vietu. 2018. gada aprīlī tika atbrīvots no amata. tika iecelts par Cagliari galveno treneri. Pirmajās 12 spēlēs izcīnīja septiņas uzvaras, taču turpinājums nebija tik sekmīgs un Marans tika atbrīvots no amata 2020. gada martā pēc 12 spēļu sērijas bez uzvarām A sērijā. 2020. gada augustā kļuva par Genoa galveno treneri. Tā paša gada 21. decembrī pēc nesekmīga sezonas sākuma klubs atbrīvoja viņu no amata.
Bēthovens (filma)
"Bēthovens" (en) ir 1992. gada ASV kinokomēdija, kuras režisors ir Braiens Levants. Filmā galvenās lomas atveido Čārlzs Grodins, Bonija Hānta, Dīns Džonss, Olivers Plats un Stenlijs Tuči. Filmu sarakstīja Džons Hjūzs (ar pseidonīmu Edmonds Dantess) un Eimija Holdena Džonsa. Šī ir filmu sērijas "Bēthovens" pirmā filma.
Filmas "Bēthovens" pirmizrāde notika un to izplatīja Universal Pictures. Filma saņēma dalītas kritiķu atsauksmes.
Let L-410 Turbolet
Let L-410 Turbolet ir universālā divmotoru transporta lidmašīna, ko ražo Čehoslovākijas (Čehijas) uzņēmums LET. Galvenokārt paredzēts tuvas distances pasažieru pārvadājumiem, taču tiek izmantota daudzu valstu armijās kā vieglā transporta lidmašīna. Lietoti arī nosaukumi: L-410, Let L-410 un Turbolet.
L-410 Latvijas NBS
1993. gadā Latvijas bruņotajiem spēkiem Vācija uzdāvina divas L-410UVP tipa lidmašīnas. 1995. gadā Lielvārdē tiek gatavota aviācijas paraugdemonstrējumu programma par godu Latvijas kara aviācijas 76. gadadienai. Lai piesaistītu lielākus finansiālos līdzekļus tiek nolemts sagatavot iespaidīgu priekšnesumu. Tiek apspriesta arī augstākās pilotāžas elementa "Muciņa" iekļaušana programmā. Abi lidmašīnas piloti (Anšlavs J. un Pēteris S.) uzskata, ka ir spējīgi veikt šo manevru, taču virsleitnants Jānis Ļ. domāja, ka dotā lidmašīna šim manevram ir par nedrošu. Rīgas Gaisa spēku štāba priekšnieks aizliedza veikt šo pilotāžas elementu, viņa lēmumu atcelt varēja tikai Gaisa spēku komandieris. Pilotam Anšlavam svētku gadadienā bija jādodas meklēt pazudis zvejnieks, tāpēc viņu aizvietoja virsleitnants Jānis Ļ. Neilgi pirms lidojuma, pēc aculiecinieku teiktā, sarunā ar Gaisa spēku komandieri Pēterim tika dota mutiska atļauja izpildīt "Muciņu". Izpildot elementu, lidmašīnai (borta numurs 146) pietrūka 20—30 metru augstuma rezerves un tā 1995. gada 7. jūnijā avarēja. Abi piloti gāja bojā.
Matuizu seņūnija
Matuizu seņūnija ir seņūnija Lietuvā, Alītas apriņķa Varēnas rajona pašvaldībā, tās dienvidaustrumos. Seņūnija sastāv no 7 seņūnaitijām, tajā ir 24 ciemi un 4 viensētas.
Medicīniskā tehnoloģija
Medicīniskā tehnoloģija ir zinātnisko atziņu pielietojums veselības aprūpē un slimību profilaksē. Medicīnas tehnoloģijas piemēri ir diagnostikas un ārstēšanas metodes, medicīniskas iekārtas, zāles, rehabilitācijas un profilakses metodes, organizatoriskas un atbalsta sistēmas, kurās tiek sniegta veselības aprūpe.