cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saljut-1
Izgatavošana un sagatavošanas startam
Starts tika plānots 1971. gada 12. aprīlī, lai tas sakristu ar Vostok-1 Jurija Gagarina lidojuma 10. gadadienu, bet tehniskas problēmas to aizkavēja līdz 19. aprīlim.
Lidojuma gaita
Saljut tika palaista 01:40:00 UTC ar nesējraķeti Proton-K no Baikonuras kosmodroma. Pēc atdalīšanās no raķetes stacija bija orbītā 177 × 211 km 51,6° slīpumā. Pēc Saljut dzinēju iedarbināšanas stacija sasniedza orbītu 200 × 210 km.
Pirmā ekspedīcija uz staciju ar kosmosa kuģi Sojuz-10 startēja 22. aprīlī (apkalpe: Vladimirs Šatalovs, Aleksejs Jeļisejevs, Nikolajs Rukavišņikovs. 24. aprīlī kuģis saslēdzās ar staciju, bet neizdevās abu kosmisko aparātu cieša savienošana, tāpēc apkalpei nespēja iekļūt stacijā. Arī atvienoties kuģim ar pirmo reizi neizdevās. Pēc norādījumiem no zemes pēc 5,5 stundu kopēja lidojuma atvienošanās izdevās, un Sojuz-10 veica nolaišanos.
Nākamā ekspedīcija uz staciju tika nokomplektēta no Sojuz-10 rezerves apkalpes: Georgijs Dobrovoļskis, Vladislavs Volkovs, Viktors Pacajevs. Tā startēja 6. jūnijā ar kuģi Sojuz-11 un 7. jūnijā veiksmīgi saslēdzās ar Saljut. Iekļūstot stacijā, apkalpe atklāja, ka gaiss ir stipri piedūmots; pēc ventilācijas sistēmas remonta kosmonauti nākamo diennakti pavadīja nolaižamajā aparātā, gaidot gaisa atjaunošanos. 22 dienas trīs apkalpes locekļi, neskatoties uz dažām ārkārtas situācijām (stacijā notika vismaz viens ugunsgrēks, ko kosmonauti likvidēja), veiksmīgi izpildīja lidojuma programmu. 29. jūnijā notika atvienošanās no stacijas, un Sojuz sāka nolaišanos. Lielā augstumā retinātā atmosfērā negaidīti notika nolaižamā aparāta dehermetizācija, un apkalpe gāja bojā nolaišanās posmā.
Pēc šīs katastrofas tika apturēti visi kosmiskie lidojumi, kamēr tika modificēts kosmosa kuģis Soyuz. Stacijai 1971. gada augustā beidzās resursi. Saljut ar saviem dzinējiem periodiski paaugstināja orbītas augstumu, bet 11. oktobrī stacija kontrolēti tika novadīta no orbītas un sadega Zemes atmosfērā. Nesadegušās daļas aptuveni 04:00 UTC nokrita Klusajā okeānā.
Uzbūve
Orbitālā stacija bija 20 m gara, ar 4 m maksimālo diametru un 99 m³ plašām iekštelpām, tās sausmasa orbītā bija. Stacija bija sadalīta vairākos nodalījumos, no kuriem trīs bija hermētiski (kopā 100 m³), un divos varēja uzturēties apkalpe.
Saljut-1 atmosfēras gāzes sastāvs bija tuvs Zemes atmosfērai, tika uzturēts normāls spiediens un temperatūra. Oglekļa dioksīds, kas veidojās, kosmonautiem elpojot, tika absorbēts reģeneratīvajās patronās, kas ķīmiskā reakcijā izdalīja skābekli.
Darba nodalījums
Stacijas vidusdaļā bija darba, galvenais nodalījums, kas sastāvēja no maza diametra cilindra (2,9 m diametrā un 3,5 m garumā) un liela diametra cilindra (4,15 m diametrā un 2,7 m garumā). Iekšienē bija rāmja konstrukcija, pie kuras bija piestiprinātas iekārtas un nosegtas ar paneļiem. Rāmja iekšējā daļā, kas šķērsgriezumā veidoja kvadrātu, varēja brīvi pārvietoties apkalpe. Stacijas iekšējie paneļi bija dažādās krāsās (gaiši un tumši pelēka, ābolu zaļa, gaiši dzeltena), lai kosmonautiem palīdzētu orientēties bezsvara stāvoklī.
Mazā diametra cilindrā bija izvietots centrālais stacijas vadības postenis, atpūtas zona, vietas pārtikas uzglabāšanai un pieņemšanai, guļvietas. Lielā diametra cilindrā bija izvietotas zinātniskās iekārtas, sporta trenažieri, dušas iekārta, atsevišķā izolētā nodalījumā — kosmiskā tualete.
Lielā diametra cilindra vidū bija konusa veida nehermētisks zinātniskās aparatūras nodalījums. Tajā bija saules teleskops OST-1 (izstrādāts Krimas astrofizikas observatorijā), rentgena teleskops RT-2, infrasarkanais teleskops spektrometrs ITS-K (izstrādāts FIAN) un cita aparatūra.
Pārejas nodalījums
Pārejas nodalījums bija mazā diametra cilindra galā. Tā diametrs bija 2 m, garums ar saslēgšanās mezglu bija 3 m. Starp pārejas un darba nodalījumu bija lūka ar hermētisku vāku. Pārejas nodalījuma priekšējā galā bija pasīvais saslēgšanās mezgls ar hermētisku vāku, lai varētu pāriet uz kosmosa kuģi Sojuz. Nodalījuma ārpusē bija uzstādīti divi negrozāmi Sojuz tipa saules bateriju paneļi, kas palaišanas laikā bija salocīti. Pārejas nodalījumā atradās arī zinātniskās ierīces.
Tambalakokve
Tambalakokve, arī tambalakokves koks, dodo koks (Sideroxylon grandiflorum) ir sapotu dzimtas koks, kas endēms Maurīcijai.
Saljut-1
Pārejas nodalījums
Pārejas nodalījuma īpašā sfēriskā nišā bija uzstādīta Orion-1 kosmiskā observatorija, kas nodrošināja UV spektrometriju ar Mersenna (Mersenne) sistēmas spoguļa teleskopu un Wadsworth sistēmas spektrogrāfu, izmantojot filmu, kas jutīga pret tālo ultravioleto spektru. Teleskopu izgatavoja Bjurakanas observatorijas Kosmisko pētījumu filiālē Grigora Gurzadjana vadībā.
Agregātu nodalījums
Agregātu nodalījums bija piestiprināts pie lielā diametra cilindra aizmugurējā gala. Tajā nevarēja iekļūt apkalpe. Nodalījumā bija izvietota koriģējošā dzinējiekārta ar degvielas tvertnēm, orientācijas sistēmas dzinēji un to degvielas tvertnes. Agregātu nodalījuma sistēmas tika ņemtas no kosmosa kuģi Sojuz, divkārt palielinot degvielas tvertņu tilpumu. Arī šim nodalījumam ārpusē bija saules baterijas.
Tambalakokve
Apraksts
Tambalakokve ir ļoti vērtīgs Maurīcijas mežu koks, tāpēc mežziņi dažkārt apskrāpē kauliņu, veicinot auga dīgšanu un augšanu.
Dodo hipotēze
Tambalakokve bija bieži sastopams koks Maurīcijas kolonizācijas sākumposmā, kad tur vēl mitinājās dodo. 1977. gadā ornitologs Steinlijs Templs izvirzīja hipotēzi, ka dodo ēdis koka augļus, un kuņģa sula apstrādāja tā cieto kauliņu. Līdz brīdim, kad dodo no kauliņa atbrīvojies, tas bijis pietiekami mīksts, lai asns izlauztos.
KF Shkëndija
KF Shkëndija ir Ziemeļmaķedonijas futbola klubs no Tetovas. Klubu 1979. gadā nodibināja vietējie albāņi. Pašlaik spēlē Ziemeļmaķedonijas futbola augstākajā līmenī — Pirmajā līgā. Komanda ir četras reizes izcīnījusi valsts čempiontitulu, kā arī divreiz ieguvusi Maķedonijas kausu. Mājas spēles aizvada Ecolog Arena stadionā. Klubs regulāri piedalās UEFA Eiropas klubu turnīros, vairākas reizes ir spēlējis UEFA Eiropas līgas kvalifikācijas play-off kārtā, bet vēl ne reizi nav iekļuvis grupu turnīrā.
Tambalakokve
Dodo hipotēze
Dodo teorija izraisīja diskusijas. Tika izteikts viedoklis, ka sugas izmiršanas ātrums ir pārspīlēts, un izvirzīta doma, ka tambalakokves sēklas varēja izplatīt arī citi izmiruši dzīvnieki, piemēram, milzu bruņurupuči, Maurīcijas milzu scinks vai Maurīcijas platknābja papagailis.
Hipotēzes nepamatotība
Mūsdienās ir zināms, ka dodo vai citu dzīvnieku zarnu trakts nav obligāts priekšnoteikums asnu izdīgšanai. Templs necitēja Hilu (1941), kurš rakstīja, ka tambalakokves sēklu izdīgšanai nav nepieciešams tās apvalka jeb endokarpa nodilums. Lai izasnotu, endokarpa sašķeļas gar noteiktu plaisu kā valriekstiem vai ķiršiem. Templs neatsaucās arī uz Kingu (1946), kurš ziņoja par tambalakokves sekmīgu dīgstspēju bez endokarpa apstrādes.
Dabā sastopami tambalakokves koki, kas ir jaunāki par 300 gadiem un tādējādi izdīguši jau pēc dodo izzušanas. Steinlija ziņas par 13 pēdējiem dodo kokiem 1973. gadā bija kļūdainas. Ap 1991. gadu dabā bija atklāti vairāki simti tambalakokves koku dažādās augšanas stadijās. Skaita noteikšanas grūtības izraisīja apstāklis, ka jaunie kociņi ārēji līdzinās citām melnkoku dzimtas sugām, un var tikt viegli ar tām sajaukti. Daži Maskarēnu speciālisti Templa hipotēzi raksturo pat kā mītu. Darels par šo teoriju izteicās, ka tas ir "burvīgs stāsts... un man neviļus bija jādomā par to, kā vienas dzīvības iznīdēšana spēj ietekmēt otras bojāeju,— tikai bīstos, ka tajā ir vairāk caurumu nekā caurdurī."
Galvenais tambalakokves populācijas samazināšanās cēlonis bija mežu izciršana un invazīvās sugas. Ievestie Javas brieži, mežacūkas un makaki izpostīja kā sēklas, tā jaunos asniņus un kociņus. Cits iemesls, kas būtu kaut daļēji atbildīgs par dodo koka izzušanu, varēja būt ievesto sēnīšu izraisītās slimības. Invazīvās sēnītes gandrīz pilnībā iznīcināja tādas koku sugas kā Amerikas goba (Ulmus americana) un Amerikas kastanis (Castanea dentate).
Daudzu sulīgo tropu augu sēklu izplatīšanu veicina dzīvnieki. Taču tās nav tikai viena auga un vienas dzīvnieka sugas attiecības. Pētījumi liecina, ka Maurīcijas bruņurupuču iespējamā līdzdalība tambalakokves sēklu izkaisīšanā ir ticamāka par dodo.
Nootropie līdzekļi
Nootropais līdzeklis ( — 'domāšana', tropos — 'virziens') ir preparāts, kas aktivē galvas smadzenes, uzlabo atmiņu, veicina mācīšanos, kā arī paaugstina uzmanību. Nosaukumu „nootropais līdzeklis” 1972. gadā deva rumāņu ķīmiķis Kornēlijs Žiurdžea. Pirms tam jau 1964. gadā viņš bija radījis pirmo šīs grupas preparātu — piracetāmu. Tiek uzskatīts, ka vairums šīs grupas preparātu darbojas, imitējot galvas smadzeņu neiromediatora gammaaminosviestskābes (GASS) metabolisko iedarbību. Nootropo līdzekļu iedarbība, atšķirībā no psihostimulatoriem, izpaužas, tos lietojot ilgstoši (6—12 nedēļas), kā arī nav novērojams būtisks fizisko darba spēju pieaugums. Nootropos līdzekļus lieto cilvēkiem ar dažādām intelektuālām atpalicības formām, koncentrēšanās traucējumiem, pēc insulta, galvas traumām, iekaisumiem u.c. slimībām.
Piemēri
Par tradicionālajiem nootropajiem līdzekļiem uzskata racetāmus: piracetāmu, oksiracetāmu, aniracetāmu, noopept u.c. Pie tiem pieskaita arī afinilus: modafinilu, adrafinilu u.c.
Plašākā nozīmē nootropie līdzekļi var būt visi, kas paaugstina prāta darbību, tai skaitā kofeīns un amfetamīni, kā arī atsevišķi uztura bagātinātāji, piemēram, teanīns, žeņšeņs un ginks. Dažkārt arī fenibutu uzskata par nootropo līdzekli.
Gerlaha smaile
Gerlaha smaile (sk) ir augstākā Tatru un arī Karpatu kalnu virsotne. Tās augstums virs jūras līmeņa ir 2655 metri. Tas ir augstākā virsotne Slovākijā, līdz Pirmajam pasaules karam bija augstākā virsotne Austroungārijā, bet līdz 1993. gadam — Čehoslovākijā. Gerlaha smaile ir iekļauta Tatru nacionālā parka teritorijā. Lai tūristi varētu kāpt augšā, ir nepieciešams sertificēts kalnu gids.
Kalna nosaukums ir saistīts ar Gerlahovas ciema nosaukumu, kas atrodas kalna pakājē. Kalns dažādos vēsturiskos avotos un laikos ir saukts arī par Keselbergu (Kösselberg), Kotolu (Kotol), Gerlsdorfas smaili (Gerlsdorfer Spitze) un Staļina smaili (Stalinov štít).
Dženija Tompsone
Dženija Tompsone (en; dzimusi ) ir bijusī amerikāņu peldētāja.
Piedalījusies trijās Olimpiskajās spēlēs (1992, 1996, 2000), kopumā izcīnījusi 12 medaļas. 1992. gadā Barselonā kļuva par čempioni ASV komandas sastāvā 4x100 m brīvā stila stafetē un 4x100 m stafetē un izcīnīja sudrabu 100 m brīvajā stilā. 1996. gadā Atlantā atkārtoja panākumus ASV stafetes komandas sastāvā, tāpat kļuva par čempioni 4x200 m brīvā stila stafetē. 2000. gadā Sidnejā atkārtoti kļuva par čempioni ASV komandas sastāvā 4x100 m brīvā stila stafetē, 4x200 m brīvā stila stafetē un 4x100 m stafetē un izcīnīja bronzu 100 m brīvajā stilā. 2004. gadā Atēnās izcīnīja divas sudraba medaļas ASV komandas sastāvā 4x100 m brīvā stila stafetē un 4x100 m stafetē. Ar panākumiem startējusi Pasaules čempionāta gan garajā, gan īsajā baseinā, tāpat izcīnījusi vairākas zelta medaļas Pan Pacific čempionātā.
Meldri
Meldri (la) ir grīšļu dzimtas (Cyperaceae) ģints, kuras pārstāvji ir daudzgadīgi vai retāk viengadīgi piekrastes ūdensaugi ar cilindrisku vai trīsšķautnainu stublāju, kas var sasniegt 2—3 m garumu. Sastopamas arī miniatūras sugas ap 20—30 cm garumā. Stublāji klāti ar lineārām lapām, līdzīgi kā grīslim. Cilindriskie stublāji var būt gludi un resni, kā arī lapām, bet tikai ar lapu makstīm. Dažām sugām lapas ir pavedienveidīgas, veidojot pie saknes rozeti. Ziedkopa stublāja galā, parasti ļoti zarota, čemurveidīga vai skarveidīga, sastāv no daudzām vārpiņām. Skaras var sasniegt 10 cm. garumu. Ziedi ir divdzimuma. Ziedam ir 1—3 putekšņlapas un 2—3 drīksnas. Apziedni parasti veido sariņi. Auglis ir plakani uzpūsts divšķautnains vai trīsšķautnains riekstiņš. Zemūdens daļu veido ložņājošs vai saīsināts saknenis.
Izplatība
Meldri ir izplatīti visā pasaulē, bet vislielākā daudzveidība ir tropos un subtropos. Tie parasti aug ūdenstilpēs vai purvos, atsevišķas sugas peld uz ūdens virsmas. Meldru ģintī ir ap 300 sugām. Latvijā ir konstatētas 5 sugas, kas visas ir daudzgadīgi lakstaugi. Sakņojošais (S. radicans) un saru meldrs (S. setaceus) Latvijā ir aizsargājamas sugas. Meža meldrs (S. sylvaticus) bieži ir sastopams mitrās kūdrainās pļavās, slapjos mežos, zemajos un pārejas purvos, ūdenstilpju piekrastēs. Ezera meldrs (S. lacustris) bagātīgi aug Baltijas jūras un Rīgas līča piekrastē, saldūdeņos un to piekrastēs. Turpat, tikai retāk, ir sastopams arī zilganais meldrs (S. tabernaemontani). Ezeru un zilgano meldru daži autori nodala lielmeldru ģintī (Schoenoplectus).
Pielietojums
Meldri plaši tiek izmantoti dažādiem rokdarbu pinumiem. No tiem gatavo saimniecības somas, grozus, paklājiņus u.c. dekoratīvus elementus. Pīšanai tiek izmantotas meldru lapas. Atkarībā no ievākšanas laika tās var būt zaļā vai dzeltenā krāsā. Krāsas un elastības saglabāšanai tās žāvē ēnā. Agrāk meldri tika izmantoti arī kā celtniecības materiāls. Ar tiem klāja māju jumtus, izmanto apmetumu nostiprināšanai. Pagājušā gadsimtā meldrus lauku celtniecībā izmantoja meldru betona iegūšanai, jaucot tos ar cementa vai ģipša masu. Tos var izmantot arī vienkārši kā kurināmo. Meldru sakneņos ir daudz cietes. Senos laikos no izžāvētiem sakneņiem gatavoja miltus.
Tompsone
Tompsone ( — 'Toma dēls'), ir izplatīts angļu un skotu cilmes uzvārda Tomsone variants (vīr. dz. Tompsons). Cilvēki ar šo uzvārdu:
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā kvalifikācija
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā kvalifikācija bija spēļu kopums, kas noteica tās 24 vīriešu futbola izlases, kas piedalīsies 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā. Kvalifikācijas turnīrs sākās 2019. gada martā un noslēdzās 2020. gada 12. novembrī. Kvalifikācijas turnīrs bija sasaistīts arī ar 2018.—2019. gada UEFA Nāciju līgas rezultātiem.
Grupu turnīrs
Ja divām vai vairākām komandām grupu turnīrā būs vienāds punktu skaits, vietu sadalījumu noteiks šādi kritēriji:
Izslēgšanas spēles
Izslēgšanas spēlēs (play-off), kas risinājās 2020. gada oktobrī un novembrī, tika noskaidrotas atlikušās 4 komandas, kas kvalificējās finālturnīram. Tajās piedalījās 16 komandas, balstoties uz 2018.—2019. gada UEFA Nāciju līgas rezultātiem. Komandas tika sadalītas četros zaros — katrā pa 4 komandām. Katrai līgai (A, B, C, D) bija savs zars. Tajā automātiski varēja iekļūt attiecīgās līgas grupu uzvarētāji. Ja Nāciju līgas grupas uzvarētājs kvalificējās finālturnīram caur kvalifikācijas grupu turnīru, tad tā vietu ieņēma nākamā komanda attiecīgās līgas rangā. Ja kādā no līgām bija mazāk par 4 komandām, kas nebija kvalicējušās, tad atlikušās vietas tika aizpildītas ar komandām no kopējā Nāciju līgas ranga, bet tā, lai grupu uzvarētāji nevarētu nonākt vienā zarā ar komandu no augstākas līgas.
Izloze
Kvalifikācijas grupu turnīra izloze notika Dublinā, Īrijā. 55 izlases tika salozētas 10 grupās: piecās grupās pa piecām komandām un piecās grupās pa šešām komandām.
Komandas bija izsētas pēc vietām 2018.—2019. gada UEFA Nāciju līgas kopējā rangā. A līgas grupu uzvarētāji bija izdalīti atsevišķā grozā, jo tika ielozēti kādā no grupām ar 5 komandām.
Agris Sūna
Agris Sūna (dzimis 1965. gadā) ir politiskais aktīvists, partijas Tautas varas spēks (iepriekš — Alternative, Spēks vienotībā) biedrs, valsts civildienesta ierēdnis, Latvijas Apvienotās policistu arodbiedrības (LAPA) prezidents.
Izglītība
2005. gadā absolvēja Baltijas Krievu institūtu (vēlāk — Baltijas Starptautiskā akadēmija), iegūstot jurista kvalifikāciju. 2009. gadā absolvēja Latvijas Policijas akadēmiju tiesību zinātņu programmā.
2005. — 2006. gads
Agris Sūna bija viens no iniciatoriem, kas Latvijā virzīja ideju par policistu apvienošanos arodbiedrībās. Kad 2005. gadā Saeima nolēma atļaut policijas darbiniekiem veidot arodbiedrības, sākot ar 2006. gada janvāri, Agris Sūna un Ivars Muižzemnieks tika nosaukti kā potenciālie jaunās policistu arodbiedrības līderi. 2006. gada janvārī darbību uzsāka Latvijas Apvienotās policistu arodbiedrības (LAPA) prezidentu.
2009. — 2011. gads
2009. gadā nodibināja partiju Latvijas kustība Solidaritāte (vēlāk — Latvijas centriskā partija, Centra partija), kuras reģistrācijai izmantoja 2005. gadā dibinātu, maz pazīstama partiju Vislatvijas partija 21. gadsimts, kuru savulaik dibināja uzņēmēja Olga Maļeviča. Medijos tolaik ziņoja, ka Agris Sūna šo partiju izmantojis, jo jau vairākus mēnešus mēģinājis reģistrēt iecerēto partiju, taču neveiksmīgi.
2010. gadā, ceļā uz 10. Saeimas vēlēšanām, Agris Sūna nodibināja politisko partiju apvienību Ražots Latvijā, pievienoja tai partiju Latvijas kustība Solidaritāte, un startēja ar 1.kārtas numuru partijas Rīgas sarakstā. Partijas priekšvēlēšanu kampaņa ietvēra biedru patruļu pie Brīvības pieminekļa, apsargājot to ar suņiem, kā arī sludinājumu publicēšana potenciālo premjera amata kandidātu piesaistīšanai. Partiju apvienība Saeimā neiekļuva, jo nepārvarēja 5% barjeru. Bija partiju apvienības valdes loceklis līdz tās likvidācijai 2019. gadā. Apvienības darbība tika izbeigta, tiesai apmierinot KNAB prasību, kas bija saistīta ar apvienības izvairīšanos iesniegt informāciju par finanšu stāvokli.
2011. gadā, politiskās vētras laikā, ko sacēla Valda Zatlera rosinājums par 10. Saeimas atlaišanu, Agris Sūna pievienojās Zatlera Reformu partijai (vēlāk — Reformu partija) nākamajā dienā pēc tās dibināšanas.
2012. gads
2012. gadā Agris Sūna devās uz Maskavu, lai piedalītos Krievijas prezidenta Vladimira Putina atbalstītās Internacionālās frontes kongresā. Fronte dibināta, lai izplatītu Krievijas ietekmi bijušās PSRS teritorijā. Pasākumu ar runu atklāja bijušais Krievijas vēstniecības Latvijā darbinieks Dmitrijs Jermolajevs, kurš tika turēts aizdomās par spiegošanu Krievijas labā un kuram Latvijā iebraukt vairs nav atļauts. Pasākumā uzrunu no kongresa tribīnes sniedza arī Agris Sūna, paužot, ka piekrīt idejai par to, ka krieviem ir jāatbalsta savi tautieši ārzemēs un ar Maskavas biedriem viņš dalījās satraukumā par to, ka Latvijas krievi esot jau sākuši aizmirst savu valodu. Latvijas medijiem Sūna teica, ka nenožēlo, ka izmantojis Krievijas uzaicinājumu aizbraukt uz Maskavu. Izdevumus daļēji sedzis viņš pats, daļēji — Krievijas puse. Vienlaikus, viņš atzina, ka Krievijas apmaksātā viesnīca gan izrādījusies ne visai ērta, toties uz ielām redzētais esot nostiprinājis viņa uzskatu, ka policistiem Maskavā esot labāka dzīve, nekā Rīgā, kā arī esot zemāks noziedzības līmenis. Pie viena viņš gan atzina, ka, klausoties Internacionālās frontes kongresa runas, dažu delegātu teiktais Latvijas policistu pārstāvim esot licis justies ne visai omulīgi.
2013.- 2017. gads
2013. gada maijā Agris Sūna Latvijā dibināja uzņēmumu SIA Dižie vēži, kam reģistrēta darbība tūrisma nozarē.
2013. gadā jūnijā piedalījās 2017. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās no Latvijas Zaļās partijas saraksta, pretendējot uz iekļūšanu Garkalnes novada domē. No partijas domē iekļuva 2 pretendenti, taču Agris Sūna nebija to vidū, jo, pirmkārt, sarakstā startēja ar 14.kārtas numuru, un, otrkārt, saņēma viszemāko punktu skaitu starp saraksta kandidātiem.
2014. gada startēja 12. Saeimas vēlēšanās, partijas Suverenitāte (iepriekš — Latvijas atmoda, Pensionāru un senioru partija) Vidzemes sarakstā ar 2.kārtas numuru. Par dalību partijā Agris Sūna minēja, ka viņu pierunājusi startēt partijas pārstāvji, kaut arī viņš pats sevišķi politikā neraujoties. Partija savā programmā kā sasniedzamo mērķus bija uzstādījusi gan sociālās nevienlīdzības apkarošanu — pensiju un minimālās algas paaugstināšanu, gan arī saistītās biedrības Antiglobālisti mērķus — izstāšanos no Eiropas Savienības un NATO. Partija Saeimā neiekļuva, jo nepārvarēja 5% barjeru — tā ieguva rekordzemu 0.11% atbalstītāju īpatsvaru.
2014. gada beigās Agris Sūna pieņem lēmumu par sava uzņēmuma SIA Dižie vēži likvidāciju, un 2015. gadā pārtrauc uzņēmuma darbību. Zināms, ka vēlāk, 2016. gadā īpašumā Skrundā ar šo pašu nosaukumu tikusi reģistrēta Latvijas Apvienotās policistu arodbiedrības sapulce, kurā vienīgais jautājums bija politiķa, apsardzes jomu pārstāvošā uzņēmēja Alekseja Rosļikova iecelšana valdē, par ko esot vienbalsīgi nobalsots. Uz dokumenta redzams tikai Agra Sūnas un Alekseja Rosļikova paraksts.
Kopš Agra Sūnas un Alekseja Rosļikova kopīgās darbības Latvijas Apvienotās policistu arodbiedrības valdē, abu attiecības un politiskie mērķi kļuva arvien ciešāki.
Pēc Alekseja Rosļikova iesaistīšanās partijā Saskaņa un startēšanas 2017. gada Rīgas domes vēlēšanās, policistu arodbiedrības izdotās avīzes un citi informatīvie materiāli sāka atspoguļot partijas Saskaņa priekšvēlēšanu solījumus, tai skaitā jaunu dzīvokļu nodrošināšanu policistiem bez pirmās iemaksas. Tolaik mediji vēstīja, ka partijas aģitbrigādes apstaigājot iekšlietu darbinieku, tostarp policijas, iecirkņus Rīgas teritorijā, dalot aģitācijas materiālus un vācot parakstus no cilvēkiem, kuri atbalsta šādu dzīvokļu celtniecību.
2018. gads — 2022. gads
Šobrīd Agris Sūna ir politiskās partijas Tautas varas spēks (iepriekš — Alternative, Spēks vienotībā) biedrs. Partijas sarakstā kandidēja 2020. gada Rīgas domes vēlēšanās, taču partija nepārvarēja 5% barjeru
Civildienests
2004. — 2005. gadā strādāja Rīgas galvenās policijas pārvaldes (tagad — Valsts policijas Rīgas reģiona pārvaldes) 25. policijas nodaļas Kārtības policijas inspektora amatā. Ar šo periodu saistāma Agra Sūnas saikne ar Alekseju Rosļikovu, kurš šajā periodā arī strādāja pārvaldes kārtībnieka, vēlāk arī inspektora amatā.
2018. gadā iecelts amatā par Rīgas reģionālās Valsts darba inspekcijas inspektoru.
Zemgales vidusskola (Augšdaugavas novads)
Zemgales vidusskola ir Augšdaugavas novada izglītības iestāde, kura īsteno pamatizglītības un vidējās izglītības programmas. Tā atrodas Zemgalē Demenes pagastā.
Vēsture
Pirmās ziņas par luterāņu baznīcas skolu Taržekā (Demenē) ir kopš 16. gadsimta. 1931. gadā pie dzelzceļa stacijas „Zemgale” nodibināja skolu dzelzceļnieku bērniem. 1934.– 1936. gadā uzbūvēja pašreizējo skolas ēku, mācības notika latviešu valodā, skolā mācījās 130 -150 skolēni, strādāja 8 skolotāji. Latvijas PSR laikā 1944. gadā to pār veidoja par septiņgadīgo skolu ar krievu mācību valodu. 1957. gads skolu nosauca par Zemgales vidusskolu, skolēni apguva traktorista un šofera profesijas.
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas 1991. gadā skolu pārdēvēja par Zemgales koledžu, 2001. gadā atkal par Zemgales vidusskolu. 2017. gadā skolā mācījās 167 izglītojamie: pamatizglītības mazākumtautību programmā 61 skolēns, vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programmā – 35 skolēni un vispārējās pirmsskolas mazākumtautību izglītības programmā 26 skolēni, skolā strādāja 25 pedagogi.
Rīgas iela (Tukums)
Rīgas iela ir iela Tukumā. Tā sākas Pils un Pasta ielas krustojumā un beidzas līdz ar pilsētas robežu tās austrumu daļā. Ielas garums ir ap 1750 m un to pilnībā klāj asfaltbetons.
Ziemassvētku jampadracis
"Ziemassvētku jampadracis" ir 1993. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisors ir Varis Brasla.
Sižets
Filmas galvenie varoņi ir Cīrulīšu ģimene, kurā ir pieci bērni. Tēvs Valdemārs ir mūzikas skolotājs, kurš nespēj nopelnīt pietiekami daudz naudas ģimenes uzturēšanai un dzīvokļa īres nomaksāšanai. Tāpat ģimenei nepietiek naudas, lai tiktu uz brīnumbērna Raimonda koncertu. Tā kā Cīrulīšu bērni vēlas tikt uz šo koncertu, viņi cenšas ar šo situāciju tikt galā, tomēr beigās Raimonda pirksts tiek savainots tā, ka viņš nevar muzicēt. Valdemārs koncertu izglābj, kā rezultātā Raimonda tēvs Cīrulīšu ģimenes galvai piedāvā darbu savā mūzikas skolā.
Lauzica
Lauzica (de), arī Lužica (hsb, dsb, pl), ir kultūrvēsturisks novads Vācijas austrumos (Saksijā un Brandenburgā) un daļēji Polijas rietumos (Lejasilēzijas un Lubušas vojevodistē). Novadā dzīvo salīdzinoši daudz sorbu, tāpēc to mēdz saukt arī par Sorbiju. Lielākā Lauzicas pilsēta ir Kotbusa.
Nokia 1100
Nokia 1100 (kā arī ļoti līdzīgie modeļi Nokia 1101 un Nokia 1108) ir vienkāršs GSM mobilais telefons, kuru ražoja Nokia. Kopš tā ražošanas uzsākšanas 2003. gada beigās tika pārdoti 200 miljoni šī telefona eksemplāru, un tas ir visvairāk pārdotais mobilais telefons pasaulē. Šobrīd telefona ražošana ir pārtraukta.
Nokia 1100 sasniedza savu popularitāti, neraugoties uz to, ka tā ražošana tika sākta laikā, kad tirgū jau bija nopērkami daudz progresīvāki telefoni ar krāsainajiem ekrāniem un iebūvētām kamerām. Tas tika mērķēts uz jaunattīstības valstīm, kurās cilvēkiem nav vajadzīgs nekas vairāk, kā piezvanīt, nosūtīt SMS vai izmantot modinātāju vai plānotāju.
1100 ir līdzīgs telefoniem Nokia 5110, 3210 un 3310, kas bija populārākie mobilie telefoni savā laikā, pirms parādījās daudz progresīvākas funkcijas kā krāsaini ekrāni, polifoniskās melodijas un kameras.
Martins Gauss
Martins Gauss (de; dzimis ) ir Vācijas pilots un uzņēmējs, pašreizējais Latvijas nacionālās aviokompānijas airBaltic izpilddirektors un valdes priekšsēdētājs.
Pie Dieviņa gari galdi
"Pie Dieviņa gari galdi" ir latviešu tautasdziesma, kas Atmodas kustības laikā bija vairāku Latvijas folkloras kopu repertuārā un kļuva par Vides Aizsardzības kluba himnu. 1992. gadā to kopā ar Latvijas radio bigbendu iedziedāja Andris Daņiļenko, bet vislielāko popularitāti tā ieguva Mārtiņa Freimaņa un grupas „Tumsa” priekšnesumā.
2000. gadā „Pie Dieviņa gari galdi” Imanta Mežaraupa apdarē skanēja VIII Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētkos kora priekšnesumā, bet 2003. gadā Romualda Jermaka apdarē to skandēja apvienotais sieviešu koris XXIII Vispārējos dziesmu un deju svētkos.
2018. gadā "Pie Dieviņa gari galdi" ieguva ceturto vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.
Nigēras karogs
Nigēras karogs ir Rietumāfrikā esošās Nigēras Republikas valsts simbols. Karogā ir redzamas valsts nacionālās krāsas — oranžā, baltā un zaļā krāsa, vienāda garuma un platuma joslās, ar oranžu apli karoga centrā. Kopā ar Nigēras ģerboni, valsts himnu la Nigérienne, apļveida simbolu (izmantots Nigēras ģerboņa centrā) un moto Fraternité, Travail, Progrès karogs ir viens no 1999. gadā Nigēras konstitūcijā noteiktajiem valsts oficiālajiem simboliem. Karogs ir līdzīgs Indijas karogam, taču atšķiras malu proporcijas, oranžās krāsas tonis un simbols karoga centrā. Nigēras karogs ir trīskrāsains, līdzīgi kā citām bijušajām Francijas īpašumā esošajām teritorijām un kolonijām.
Karogs tika pieņemts 1959. gada 23. novembrī, gadu pirms valsts ieguva formālo neatkarību no Francijas. Karoga dizains tika izstrādāts 1958. gadā. Tas tika izvēlēts par Nigēras karogu arī pēc oficiālās valsts proklamēšanas 1960. gadā un nav ticis mainīts līdz šim.
Pastāv dažādas versijas par to, ko nozīmē katrs karoga elements. Augšējā oranžā josla apzīmē Sahāras tuksneša ziemeļu reģionus vai Sāhilas zonu, baltā josla centrā nozīmē tīrību vai Nigēras upi, apakšējā zaļā josla apzīmē gan cerību, gan auglīgos Nigēras reģionus. Oranžais aplis centrā apzīmē sauli vai neatkarību.
Āfrikas ziloņi
Āfrikas ziloņi (Loxodonta) ir ziloņu dzimtas (Elephantidae) ģints, kurā ir 2 mūsdienās dzīvojoša sugas — Āfrikas meža zilonis (Loxodonta cyclotis) un Āfrikas savannas zilonis (Loxodonta africana), kā arī vairākas izmirušas sugas. Vēl nesenā pagātnē abas dzīvojošās Āfrikas ziloņu sugas tika klasificētas kā sugas Āfrikas zilonis pasugas. Pēdējo gadu ģenētiskie un morfoloģiskie pētījumi ir ieviesuši korekcijas sistemātikā.
Āfrikas ziloņi savvaļā sastopami Āfrikas austrumos, dienvidos un rietumos. Tie mājo savannā, biezos mežos, mopānu un un miombo mežu audzēs, Sāhilas joslas krūmājos un tuksnesī.
Izskats un īpašības
No divām Āfrikas ziloņu sugām Āfrikas savannas zilonis ir lielākais, turklāt tas ir lielākais sauszemes dzīvnieks pasaulē, bet Āfrikas meža zilonis ir trešais lielākais sauszemes dzīvnieks. Āfrikas savannas ziloņa tēviņa augstums skaustā ir apmēram 3,2—4 m, svars 4700—6048 kg, bet Āfrikas meža ziloņa tēviņa augstums skaustā ir 2,5 m. Āfrikas ziloņiem ir liels, masīvs ķermenis, spēcīgas kājas un arkveidīga mugura. Tiem ir garš snuķis, kas tiek izmantots, lai elpotu, komunicētu (radītu skaņu), aptaustītu priekšmetus un lai satvertu tos. Zilonis snuķī spēj ievilkt ūdeni, to noturēt iekšā un izpūst gaisā. Snuķa galā tam ir divas it kā lūpas, kas novietotas viena otrai pretīm, Āzijas zilonim ir tikai viena. Āfrikas ziloņiem ir arī daudz lielākas ausis kā Āzijas ziloņiem. Ar tām zilonis sevi apvēdina un samazina ķermeņa temperatūru. Āfrikas ziloņu ilkņi aug visu ziloņa mūžu. Salīdzinot abas Āfrikas ziloņu sugas, Āfrikas savannas zilonim ilkņi aug izliecoties uz ārpusi, bet mazākajiem Āfrikas meža ziloņiem ilkņi ir taisnāki un noliekti uz leju. Atšķirībā no Āzijas ziloņa Āfrikas ziloņiem ilkņi ir abiem dzimumiem. Abām Āfrikas ziloņu sugām ir atšķirīga galvaskausa forma, skelets un ādas krāsa (Āfrikas meža ziloņi ir tumšāki).
Inteliģence
Āfrikas ziloņiem ir ļoti augsta inteliģences pakāpe, to domāšana ir līdzvērtīga delfīniem un primātiem. Tiem ir ļoti liels un labi attīstīts neokortekss (smadzeņu daļa, kas atbild par domāšanu), līdzīgi kā cilvēkiem, cilvēkpērtiķiem un vairākām delfīnu sugām. Āfrikas ziloņa smadzenes ir smagākas par 5 kg. Tās ir lielākās smadzenes no visiem sauszemes dzīvniekiem un relatīvi lielākas kā lielajiem vaļiem, kuru ķermeņa masa ir 20 reizes lielāka nekā zilonim, bet smadzenes apmēram 2 reizes. Smadzeņu uzbūve un struktūra ir līdzīga cilvēku smadzenēm.
Ziloņiem ir labi attīstīta spēja mācīties, rotaļāties, humora izjūta, pašapziņa, altruisms, sadarbība un draudzība, kā arī spēja lietot darba rīkus. Tiem ir laba atmiņa un, iespējams, tiem ir sava valoda.
Uzvedība
Āfrikas ziloņiem ir ciešas ģimenes saites un tie veido ģimeņu barus. Katrā barā ir apmēram 10 tuvi radniecīgas mātītes un to mazuļi. Baru vada vecākā mātīte. Reizēm apvienojas vairākas ģimeņu grupas lielākā barā. Sasniedzot dzimumbriedumu, tēviņi pamet mātes baru un cenšas apvienoties ar citiem tēviņiem kopīgā barā. Āfrikas ziloņa spēka gadi ir laikā no 25 līdz 45 gadiem. Grūsnības periods ir gandrīz 2 gadi. Par mazuli rūpējas tā māte un pārējās ģimenes mātites.
Herolds Loids
Herolds Kleitons Loids (en;, miris ) bija amerikāņu aktieris, komiķis, kinorežisors, kinoproducents, scenārists. Viens no populārākajiem un ietekmīgākajiem mēmā kino komiķiem (kopā ar Čārliju Čaplinu un Basteru Kītonu).
Mācījies Sandjego dramatiskajā mākslas skolā. Sākumā darbojies teātrī, taču vēlāk pievērsies kino. Gandrīz 200 filmu (arī skaņu filmu) autors. Sākumā ievērojams bija "Vientuļā Lūka" tēls, taču 20. gadsimta 20. gados populārs bija tēls, kurā viņš nēsāja brilles. Loids pats izpildīja trikus savās filmās. 1923. gada filma Safety Last! un 1925. gada filma The Freshman ir vienas no veiksmīgākajām mēmā kino filmām. 20. gadsimta 60. gados izdevis kinoantoloģiju ar savām ievērojamākajām lomām.
1952. gadā saņēmis Kinoakadēmijas goda balvu.
Gistavs Šarpentjē
Gistavs Šarpentjē (fr; dzimis, miris ) bija franču komponists. Pazīstamākais Šarpentjē darbs ir opera Luīze (Louise, 1900).
Dzimis maiznieka ģimenē. Mācījies Parīzes konservatorijā. Pēc ceļojuma uz Itāliju apmetās Monmatrā. 1900. gadā Opéra-Comique tika uzvesta Šarpentjē opera "Luīze", kas piedzīvoja panākumus. Pēc otras Šarpentjē operas - "Žiljēns" (Julien, ou La vie du poète, 1913) niecīgajiem panākumiem, faktiski pameta komponēšanu.
Stay Awake
"Stay Awake" ir Britu dziedātāja Example dziesma no trešā studijas albuma Playing in the Shadows. Tas tika izlaists 2011. gada 28. augustā kā albuma otrais singls. Dziesmas autori ir Eliots Glīvs, Džosefs Rajs un Dans Stefans, savukārt producēja dziesmu Nero. Šī dziesma tika pievienota BBC Radio 1 dziesmu sarakstam. Pirmo reizi šo dziesmu atskaņoja BBC Radio 1 kā Zanes Lowes "Karstākā dziesma pasaulē" 2011. gada 4. jūlijā. 2011. gada 4. septembrī, šis singls debitēja Lielbritānijas singlu topā kā vislabākais tā brīža singls.
Apdraudētie Pasaules mantojuma objekti
Apdraudētie Pasaules mantojuma objekti ir UNESCO veidots saraksts, kurā tiek iekļauti tie Pasaules mantojuma sarakstā esošie Pasaules mantojuma objekti, kuru saglabāšana ir apdraudēta. Saraksts paredzēts starptautiskās sabiedrības informētības palielināšanai par draudiem. Draudi objektam var būt gan eksistējoši nenovēršami draudi, gan potenciālas briesmas, kas var negatīvi ietekmēt objektu.
Pirms kāds objekta iekļaušanas apdraudēto Pasaules mantojuma objektu sarakstā, tiek novērtēts tā stāvoklis un kopā ar valsti, kura objekts atrodas, tiek izstrādāta programma, kurā apkopoti pasākumi objekta saglabāšanai. Sarakstā esošo objektu stāvoklis tiek pārskatīts katru gadu, pēc tam objekts var tikt izņemts no apdraudēto objektu saraksta (ja draudi ir novērsti), saglabāts šajā sarakstā vai vispār izņemts no Pasaules mantojuma saraksta.
Saskaņā ar 2012. gada datiem sarakstā ir 38 objekti, no kuriem 17 ir dabas un 21 ir kultūras objekts. Daži no objektiem, piemēram, Jēzus dzimšanas baznīca, UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā un apdraudēto Pasaules mantojuma objektu sarakstā tikuši iekļauti vienā gadā. 17 no sarakstā iekļautajiem objektiem atrodas Āfrikā (5 — Kongo Demokrātiskajā Republikā).
Aleksandrs Maļevinskis
Aleksandrs Maļevinskis (ru; - 2004) bija Krievijas šahists.
Biogrāfija
PSRS sporta meistars šahā (1975). Vairākkārt piedalījies Krievijas šaha čempionātu finālos. Labākie rezultāti - 7. vieta 1976. gadā un 10. vieta 1980. gadā. 1980. gadā PSRS komandu kausā šahā pārstāvējis sporta biedrību «Lokomotiv» un spēlējis komandā pie 5. galdiņa (+1-2=4).
Tā kā dzīvojis Kaļiņingradā, tad ir bijis biežs viesis Baltijas šaha turnīros. 1986. gadā Igaunijas pilsētā Hāpsalu kopā ar Aleksandru Šabalovu un Edvīnu Ķeņģi uzvarējis Baltijas republiku čempionātā. Tāpat piedalījies Lietuvas šaha čempionātos, kur 1977. gadā dalījis otro vietu ar Oļegu Dementjevu. Nākamajos Lietuvas čempionātos rezultāti ir bijuši pieticīgāki - 9. vieta 1978. gadā un 7. vieta 1979. gadā. Divas reizes piedalījies arī Latvijas šaha čempionātos. 1975. gadā ieņēmis 3. vietu, tikai puspunktu atpaliekot aiz Jāņa Klovāna un Anatolija Šmita. 1976. gadā dalījis 5.-7. vietu ar Oļegu Dementjevu un Juzefu Petkēviču. Pēdējos dzīves gadus ģimenes nesaskaņu dēļ pametis aktīvās šahista gaitas. Miris slimnīcā pēc kautiņā gūtajām traumām 2004. gada rudenī.
2. šaha olimpiāde
2. šaha olimpiāde notika no 1928. gada 21. jūlija līdz 6. augustam Nīderlandes konstitucionālajā galvaspilsētā Hāgā.
Vispārīgs apskats
Pēc britu delegāta prasības, 1927. gada FIDE kongress pieņēma nepopulāru lēmumu Nāciju turnīros (olimpiādēs) varēs startēt tikai amatieri. Pie tam tiesības izlemt, ko pieskaitīt pie profesionāļiem, deleģēja nacionālajām šaha federācijām. Par pamatu šim lēmumam kalpoja fakts, ka Nāciju turnīrs notika vienlaicīgi ar Amsterdamā notikušajām 9. Vasaras olimpiskām spēlēm, kurās tolaik startēja tikai amatieri. Šis lēmums izsauca vairāku federāciju neapmierinātību, dažas valstis pat atteicās piedalīties turnīrā, nepiedalījās arī paši angļi. Tāpēc olimpiādes laikā notikušā FIDE kongresa delegāti vienbalsīgi pieņēma lēmumu turpmāk šahistus vairs nedalīt amatieros un profesionāļos.
Spēles notika Nīderlandes parlamenta ēkā.
Spēles reglaments: trīs kārtas divās dienās, apdomas laiks: stundā 20 gājieni.
Olimpiādes rezultāti
Olimpiādē piedalījās 17 komandas. Visas komandas spēlēja vienā grupā pēc apļa sistēmas, tas ir, katra ar katru.
Turnīra rezultāti apkopoti nākamajā tabulā: !V||Komanda||1||2||3||4||5||6||7||8||9||10||11||12||13||14||15||16||17||P||KP||+||=||- Apzīmējumi: V — vieta; P — komandas dalībnieku iegūto punktu summa; KP — komandas iegūto punktu summa (2 punkti — uzvarēts, 1 — neizšķirts, 0 — zaudēts mačs); + (uzvarēto), = (neizšķirto), - (zaudēto) maču skaits.
Uzvarētāju individuālie rezultāti
Godalgoto komandu dalībnieku individuālie rezultāti apkopoti nākamajās trīs tabulās:
Individuālās medaļas
! Vieta !!Spēlētājs !! Valsts !! Spēles !! Punkti !! Procenti
Pasaules amatieru meistarsacīkstes
Reizē ar ielūgumu uz olimpiādi nacionālās federācijas saņēma arī uzaicinājumu vienam no šahistiem piedalīties pasaules amatieru čempionātā. Līdz ar to katrai komandai vajadzēja "ziedot" vienu spēcīgu spēlētāju individuālajam turnīram. Latvija šim turnīram pieteica Hermani Matisonu. ! Vieta !!Spēlētājs !! Punkti !! Bergera koeficients
Jupiters LXVIII
Jupiters LXVIII ir neliels pavadonis, diametrs tikai apmēram 2 km. Tas pieder Anankes grupai.
Irina Berezina
Irina Berezina (uk; dzimusi Kijivā, arī Irina Berezina-Feldmane) ir Ukrainā dzimusi Austrālijas starptautiskā meistare šahā (1993).
Biogrāfija
Pēc PSRS sabrukuma pārcēlusies uz Austrāliju. 1993. gadā Džakartā dalījusi pirmo vietu FIDE Āzijas zonas turnīrā un saņēmusi starptautiskās meistares nosaukumu (WIM). 1995. gadā atkārtoti uzvarējusi Āzijas zonas turnīrā un ieguvusi tiesības piedalīties starpzonu turnīrā Kišiņevā, kur ieguvusi 5½ punktus no 13. 1999. gadā kļuvusi par Austrālijas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāju. Tajā pašā gadā izpildījusi vīriešu starptautiskā meistara (IM) normu Okeānijas valstu šaha čempionātā. Vēlākajos gados piecas reizes uzvarējusi Okeānijas valstu sieviešu šaha čempionātos (2002, 2005, 2007, 2011, 2013).
Piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas:
Pārstāvējusi Austrālijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 7 reizes (1994-1996, 2000-2006, 2014).
Strādā Sidnejā par šaha treneri kopā ar savu vīru, starptautisko meistaru šahā Vladimiru Feldmani. 2005. gadā kļuvusi par FIDE vecāko treneri.
Florensa Pjū
Florensa Pjū (en, dzimusi ) ir angļu aktrise.
Savu aktrises debiju piedzīvojusi 2014. gad drāmas filmā The Falling. Atpazīstamību ieguvusi ar lomu neatkarīgajā filmā Lady Macbeth (2016). 2018. gadā piedalījusies filmās King Lear un Outlaw King, kā arī miniseriālā The Little Drummer Girl par ko viņa tika nominēta BAFTA televīzijas balvai.
Kļuvusi starptautiski atpazīstama ar lomām sporta filmā "Cīņa ar manu ģimeni" (Fighting with My Family, 2019) un gan kritiķu atzītajā, gan finansiāli veiksmīgajā šausmu filmā "Saulgriežu kults" (Midsommar, 2019). Par lomu filmā "Mazās sievietes" viņa nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā", kā arī BAFTA kino balvai. 2021. gadā attēlojusi lomu Marvel Cinematic Universe filmā "Melnā atraitne", bet 2022. gadā psiholoģiskā trillera filmā "Neraizējies, dārgā" un drāmā The Wonder. 2023. gadā piedalījusies filmā "Openheimers".
Marks Kukurelja
Marks Kukurelja Saseta (es, dzimis ) ir Spānijas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Kukurelja pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Chelsea F.C..
2016. gadā debitējis FC Barcelona B komandā, bet La Liga turnīrā nevienu spēli ar galveno komandu viņš neaizvadīja. Ticis izīrēts citām Spānijas komandām Eibar un Getafe. 2020. gadā par 6 miljoniem eiro pievienojies Getafe komandai. Pēc vienas sezonas Spānijas komandā, Kukurelja noslēdza piecu gadu līgumu ar Anglijas Premjerlīgas komandu Brighton & Hove Albion.
Spānijas futbola izlases sastāvā debitējis 2021. gadā. Izcīnījis sudraba medaļu 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Sasniegumi
Spānija
Baltazars
Baltazars, arī Baltasars, Belzacars (no akadiešu Bēl-šarra-uṣur — 'Bel, sargi valdnieku') bija Jaunbabilonijas valdnieka Nabonīda vecākais dēls un troņmantinieks.
Baltazars Bībelē
Bībeles Daniēla grāmatā Baltazars saukts par pēdējo Babilonijas haldiešu valdnieku, aprakstītas Baltazara sarīkotās pēdējās dzīres, kurās ēšanai un dzeršanai izmantoti svētie trauki, kurus no Jeruzalemes tempļa izvedis Nabonīds. Naktī, dzīru laikā, kāda roka uz sienas uzrakstījusi vārdus "mene mene tekel uparsin", kurus Daniēls skaidro kā Dieva paziņojumu par Baltazara un viņa valsts drīzu bojāeju. Tajā pašā naktī Baltazars nogalināts un Babiloniju pakļāvusi Persija.
Pēc šī Bībeles sižeta radies vārdu savienojums "Baltazara dzīres".
Šunsuke Nakamura
Šunsuke Nakamura (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2019) pārstāv Latvijas Virslīgas klubu Valmiera Glass VIA.
Nacionālā izlase
!Kopā||98||24
Dace Everss
Dace Everss (dzimusi Braslavā) ir latviešu aktrise.
1972. gadā beigusi Siguldas 1.vidusskolu, bet trīs gadus vēlāk - Rīgas kultūras un izglītības tehnikuma Režijas nodaļu. Dace Everss Valmieras teātrī nokļuva laikā, kad viņa mācījās tehnikumā - tobrīd tur tika meklēti izrāžu vadītāji. Viņa tika pieņemta teātrī kā otrās kategorijas aktrise un no 1975. gada līdz 1982. gadam strādāja par režisora palīdzi. Pirmo lielo lomu teātrī Everss ieguva 1981. gadā.
Zināma arī ar savām kino lomām. Par Emīla mātes lomu filmā "Emīla nedarbi" ieguvusi "Lielā Kristapa" balvu nominācijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā".
2006. gadā saņēmusi Triju Zvaigžņu ordeņa goda zīmi.
Bārbra Streisande
Bārbra Džoana Streisande (en; dzimusi Bruklinā, ASV) ir amerikāņu dziedātāja, dziesmu autore, aktrise, kinoproducente un režisore. Viņa ir ieguvusi divas Amerikas Kinoakadēmijas balvas — kā labākā aktrise galvenajā lomā filmā "Smieklīgais skuķis" (Funny Girl, 1968) un kā labākās dziesmas mūzikas autore filmā "Zvaigzne ir dzimusi" (A Star Is Born, 1976). Streisande saņēmusi arī astoņas Grammy, četras Emmy, īpašo Tony balvu, Amerikas Filmu institūta un Peabody balvas. Streisande ir viena no nedaudzajiem māksliniekiem, kas ieguvuši "Oskara", Emmy, Grammy un Tony balvas.
Viņa ir viena no komerciāli veiksmīgākajām un viena no visvairāk kritiķu atzinību ieguvušajām māksliniecēm mūsdienu izklaides biznesa vēsturē. Streisandes izdotie albumi ir pārdoti 140 miljonos kopiju visā pasaulē, no tiem vairāk nekā 71,5 miljoni ASV. Pamatojoties uz Amerikas Ierakstu industrijas asociācijas datiem, viņa ir starp māksliniekiem, kuru ieraksti pārdoti vislielākā skaitā, un no sievietēm māksliniecēm tieši viņas ierakstu pārdošanas apjoms ir vislielākais. Streisande ir viena no retajām, kas nav darbojusies rokenrola žanrā.
Streisande ir viena no četriem māksliniekiem, kas saņēmuši gan Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā aktieri, gan arī izdevuši singlu, kas ierindojies ASV Billboard Hot 100 topa pirmajā vietā.
Sendenī
Sendenī (fr, ) ir komūna un Francijas galvaspilsētas Parīzes piepilsēta.
Pazīstama ar Sendenī baziliku, kur tikuši apglabāti Francijas karaļi (no 7. līdz 19. gadsimtam). Vēl šeit atrodas VII Parīzes universitāte un Stade de France, Francijas nacionālais stadions, kurā noticis 1998. gada FIFA Pasaules kausa un 2007. gada Pasaules kausa regbijā fināls.
Karalis Dāgoberts I abatiju te dibināja 7. gadsimtā un uzbūvēja to virs Svētā Denī (fr, Francijas svētais aizbildnis) kapa.
Parīzes Dofinē universitāte
Parīzes Dofinē universitāte (Université Paris-Dauphine) ir viena no septiņām Parīzes universitātēm.
Izveidota 1971. gadā pēc Parīzes Universitātes sadalīšanas ar nosaukumu Université Paris-IX, 2004. gadā tā ieguva pašreizējo nosaukumu Université Paris-Dauphine, kā arī lielas institūcijas, bet ne universitātes statusu.
Jupiters LXIV
Jupiters LXIV ir neliels Jupitera pavadonis. To 2017. gadā atklāja zinātnieku komanda, kuru vadīja Skots Šepards (Scott S. Sheppard). Pēc atklāšanas pavadonim tika piešķirts pagaidu apzīmējums S/2017 J 3.
Starptautiskā Astronomijas savienība pavadonim piešķīra pastāvīgo nosaukumu Jupiters LXIV
Jupiters LXIV ir neliels pavadonis, diametrs tikai apmēram 2 km. Tas pieder Anankes grupai.
Kamila Kaveljo
Karla Kamila Kaveljo Estravao (es, ; dzimusi ) ir kubiešu-amerikāņu dziedātāja un dziesmu autore. Viņa kļuva slavena kā meiteņu grupas Fifth Harmony dalībniece, kas 2012. gadā ieguva trešo vietu otrajā X Factor sezonā. Pēc tam grupa piekrita ierakstu darījumam ar Syco Music un Epic Records un izlaida vienu Extended Play minialbumu un divus studiju albumus. Kaveljo sāka veidot sevi kā solo mākslinieci ar tādām muzikālām sadarbībām kā I Know What You Did Last Summer ar Šonu Mendezu un Bad Things ar Machine Gun Kelly, abi no tiem sasniedza 20. vietu Billboard Hot 100 singlu topā Amerikas Savienotajās Valstīs. Pēc tam, kad 2016. gadā māksliniece oficiāli atstāja Fifth Harmony, viņa izlaida savu debijas solo singlu 2017. gadā Crying in the Club. Tā paša gada 8. septembrī mūziķe izdeva Havana, kas pēc vairākiem mēnešiem sasniedza augstāko pozīciju gan ASV, gan Lielbritānijas singlu topā. Pārorientējot savas mūzikas skanējumu uz latīņamerikāniskāku, Kamila 2018. gadā izdeva savu debijas solo albumu Camila, kas sasniedza pirmo vietu Billboard Hot 100.
Madara Dišlere
Madara Dišlere (dzimusi ) ir latviešu režisore.
Dzīvesgājums
Bērnībā viņa filmējās 1985. gada filmā "Emīla nedarbi", kur atveidoja Emīla mazo māsiņu Idu. 1998. gadā absolvēja Rīgas 3. vidusskolu. 2012. gadā pabeidza Latvijas Kultūras akadēmijas režijas kursu; pirms tam studēja arī socioloģiju.
Rekavas vidusskola
Rekavas vidusskola ir Balvu novada izglītības iestāde, kas īsteno pirmsskolas, pamatizglītības un vidējās izglītības programmas. Tā atrodas Rekovā Šķilbēnu pagastā.
Vēsture
Pēc pagastu likvidēšanas Latvijas PSR laikā 1950. gadā skolu pārcēla uz 1936. gadā celto pagasta māju un pārveidoja par Rekavas vidusskolu, kuras pirmais direktors bija Antons Smans. 1958.-1960. gadā uzcēla piebūvi ar sešām klašu telpām 1. stāvā un zāli 2. stāvā, 1966.–1970. gadā uzcēla jaunu divstāvu ēku, 1981. gadā uzcēla internāta ēku un 1996. gadā sporta angāru. Daļa skolas ēku nodega 1982. gada janvārī.
Čerņihivas "Desna"
Čerņihivas "Desna" ir profesionāls Ukrainas futbola klubs no Čerņihivas. Pašlaik spēlē Ukrainas Premjerlīgā. Mājas spēles komanda aizvada Jurija Gagarina stadionā, kura ietilpība ir 12 060 vietu.
Klubs ir dibināts 1960. gadā ar nosaukumu Avangard. 1961. gadā tika pārdēvēts par Desna. 1965. gadā komanda iekļuva PSRS kausa astotdaļfinālā. 1982. gadā ieguva otro vietu Ukrainas PSR čempionātā. 2018. gadā uzvarēja pārspēlēs pret Kropivnickas "Zirka" un izcīnīja tiesības pirmo reizi spēlēt Ukrainas Premjerlīgā.
Makoto Hasebe
Makoto Hasebe (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||95||2
Sasniegumi
Eintracht Frankfurt
Stils
Stils (la — ‘irbulis rakstīšanai’, vēlāk ‘runas veids, izklāsts’) ir apzīmējums dažādiem valodas, rakstības, mākslas, sporta un dzīvesveida izpausmes veidiem, ko pēta zinātnes nozare stilistika. Estētikas jomā stils kā tehnisks termins aptver zināmu saskaņotu veidojuma īpašību kopību izteiksmes formā. Ne vien radoša personība, bet arī atdarinātājs un izpildītājs savam darbam uzspiež īpatnības zīmogu.
Stila jēdzienu tagadējā nozīmē plašāk sāka lietot 18. gadsimtā kā estētiska vērtējuma apzīmējumu, piemēram, Vinkelmans (1764) sengrieķu literatūras attīstībā atšķīra arhaiskā, augstā, daiļā un pagrimuma stila posmus. Vēlāk pēc izteiksmes rakstura dažādos vēstures laikmetos ar šo vārdu apzīmēja antīko, viduslaiku, renesanses, gotisko, romāņu, bizantisko, klasisko, ampīra, baroka, moderno un postmoderno stilu.
Pēc izteiksmes satura atšķir bībeles, kancelejas (stilus curiae), avīžu, komerciālu, zinātnisku, prozaisku, dzejisku, lietišķu, dramatisku, lirisku, episku, humoristisku, satīrisku, komisku, traģisku, ironisku, vulgāru u.c. stilu.