cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Humanitārās zinātnes
Filosofija
Tulkojumā no sengrieķu valodas vārds "filosofija" (φιλοσοφία) nozīmē "gudrības mīlestība" jeb "mīlestība pret zināšanām". Filosofija tradicionāli nodarbojusies ar loģiku, ētiku, metafiziku un epistemoloģiju. Laika gaitā no tās atdalījās atsevišķas nozares, piemēram, fizika 17. gadsimtā, psiholoģija 19. gadsimtā un 20. gadsimtā mākslīgā saprāta pētījumi un valodniecība.
Imanuels Kants darbā "Tikumu metafizikas pamatprincipi" (Grundlegung zur Metaphysik der Sitten) ir norādījis, ka "sengrieķu filosofija bijusi iedalīta trīs zinātnēs: fizikā, ētikā un loģikā".
Izpildītājmāksla
Izpildītājmāksla no tēlotāja mākslas atšķiras tādā ziņā, ka pirmajā tiek izmantots paša mākslinieka ķermenis, seja un klātbūtne, bet otrajā, lai radītu mākslas darbu, tiek izmantoti materiāli, piemēram, māls, metāls, akmens vai krāsa u.c. Par izpildītājmākslu uzskata, piemēram, deju, mūziku, kino, teātri u.c. Mākslinieki, kas uzstājas skatītāju priekšā jeb izpildītāji ir mūziķi, aktieri, dejotāji, komiķi u.c., turklāt mākslas darba radīšanā iesaistīti vēl citi cilvēki, piemēram, komponisti, scenogrāfi, režisori.
Mūzika
Mūzika kā akadēmiska disciplīna galvenokārt pievēršas divām lietām — mūzikas izpildījumam (orķestrī, koncertzālē) un muzikālajai izglītībai (izglītojot par mūzikas skolotājiem). Skolēni un studenti apgūst mūzikas instrumentu spēli kā arī studē mūzikas teoriju, muzikoloģiju, mūzikas vēsturi un kompozīciju. Brīvo mākslu tradīcijā tiem, kas nestudē mūziku, mūzika tiek izmantota, lai attīstītu koncentrēšanās un klausīšanās spējas.
Teātris
Teātris ir izpildītājmākslas disciplīna, kas nodarbojas ar dramaturģijas darbu (lugu) vai māksliniecisku ieceru dramatisku realizāciju, t.i., dramatisku izrāžu radīšanu un publisku izrādīšanu (parasti uz skatuves), izmantojot tēlojumu, runu, žestus, kustības, mūziku utt. Teātris ir nesaraujami saistīts ar literatūru, jo īpaši — dramaturģiju. Uzstāšanās skatītāju priekšā notiek, izmantojot, piemēram, runas, žestu, mūzikas, dejas, skaņu un objektu kombinācijas. Bez tradicionālās atstāstoša dialoga formas par teātra veidiem tiek uzskatīti arī opera, balets, kabuki, klasiskās indiešu dejas, ķīniešu opera, pantomīma u.c.
Deja
Parasti par deja dēvē cilvēka kustību, kas tiek izmantota kā mākslinieciskas izpausmes forma vai pasniegta sabiedriskā, garīgā vai izpildījuma kontekstā. Deja tiek izmantota arī, lai atveidotu neverbālās komunikācijas metodes (skatīt ķermeņa valoda) starp cilvēkiem vai dzīvniekiem (bišu deja, riesta deja), nedzīvu priekšmetu kustību un noteiktas mūzikas formas vai žanrus. Horeogrāfija ir Deju un dejisku izrāžu radīšanas un iestudēšanas māksla.
Definīcijas pēc kurām tiek noteikts, kas ir deja, ir atkarīgas no sociāliem, kultūras, estētiskiem un morāliem apstākļiem un apsvērumiem. Piemēram, deja var būt funkcionāla kustība (tautas dejas) vai sistemātiska, virtuoza tehnika (balets).
Sportā par dejas disciplīnām uzskata mākslas vingrošanu, daiļslidošanu un sinhrono peldēšanu, turklāt arī cīņas mākslas "kata" nereti tiek pielīdzinātas dejām.
Vēsture
Pazīstamākajiem mākslas virzieniem aizsākumi parasti meklējami seno civilizāciju, piemēram, Senās Ēģiptes, Senās Grieķijas, Senās Romas, Senās Ķīnas un Senās Divupes, Indijas un Vidusamerikas mākslā.
Senās Grieķijas mākslai raksturīga cieņpilna izturēšanās pret cilvēka ķermeņa formu, tāpēc notika centieni attīstīt ķermeni tā, lai muskulatūra un stāja būtu pēc noteiktām anatomiskām proporcijām. Senās Romas mākslā dievi tika attēloti kā idealizēti cilvēki, katram bija raksturīgas specifiskas īpašības. Bizantiešus un viduslaiku gotiskajā mākslā dominēja baznīcas vara, kas uzstāja par to, lai mākslā tiktu paustas bībeliskās nevis materiālās patiesības. Sākot ar Renesanses laiku atgriezās tendence pievērst uzmanību materiālajai pasaulei un tas izpaudās arī mākslā — tika uzsvērts cilvēka ķermeniskums un ainavas trīsdimensionalitāte.
Austrumu mākslas stils kopumā līdzinās Rietumu viduslaiku mākslai, piemēram, tā koncentrējas uz virsmu izzīmēšanu un vienlaidus krāsām (teiksim, sarkans apmetnis ir tikai vienā tonī, nevis dažādos —- atkarībā no gaismām, ēnām un atspulgiem). Raksturīgs šī stila elements ir kontūras, kas ieskauj krāsu laukumus (mūsdienās tas raksturīgs animācijai). Ar to īpaši izceļas, piemēram, Indijas, Tibetas un Japānas māksla.
Islāma reliģiskajā mākslā ikonogrāfija ir aizliegta — tā pauž reliģiskas idejas ar ģeometrisku ornamentu palīdzību. 19. gadsimta Apgaismības mākslai raksturīgo fizikālo un racionālo pieeju citā virzienā pavērsa ne tikai Einšteina atklājumi par relativitāti un Freida atklājumi psiholoģijā, bet arī iepriekš nepieredzētā tehnoloģiskā attīstība. Aizvien pieaugošā globālā kultūru mijiedarbība būtiski ietekmēja mākslu.
Reliģija
Vairums vēsturnieku uzskata, ka reliģiski uzskati pirmoreiz parādījušies neolīta laikmetā. Vairums reliģisko uzskatu šajā laikā bija saistīti ar Lielās pirmmātes un Debesu tēva godāšanu, kā arī Saules un Mēness kā dievību pielūgšanu.
Filosofija un reliģija attīstījās gan austrumos, gan rietumos, īpaši ap 6. gadsimtu p.m.ē. Laika gaitā visā pasaulē radās dažādas reliģiskās mācības, no kurām pirmās lielākās ir hinduisms un budisms Indijas teritorijā kā arī zoroastrisms Persijas impērijā. Ķīnā līdz pat mūsdienām dominēja trīs mācības — daoisms, legālisms un konfūcisms, no kurām par vadošo izvirzījās konfūcisms.
Ābramiskās reliģijas ir tās reliģijas, kas radušās no senās semītiskās tradīcijas un atsaucas uz Ābramu (ap 1900. g. p.m.ē.) — patriarhu, par kura dzīvi vēstīts Torā/Vecajā Derībā un pravieti Korānā. Šīs kopumā monoteistiskās reliģijas (jūdaisms, islāms un kristietība) pārstāv aptuveni puse no pasaules reliģiozajiem cilvēkiem.
Humanitāro zinātņu vēsture
Rietumu pasaulē šīs nozares bijušas aktuālas vismaz kopš Senās Grieķijas laikiem. Romiešu laikā radās septiņu brīvo mākslu ideja — tās bija gramatika, retorika un loģika (trīvijs) kopā ar aritmētika, ģeometriju, astronomiju un mūziku (kvadrīvijs). Šīs nozares veidoja viduslaiku izglītības pamatu, ar uzsvaru uz to, ka humanitārās zinātnes ir prasmes jeb "darīšanas veidi".
Būtisks pavērsiens notika Renesanses laikā, kad humanitārās zinātnes sāka uztvert par pētījumu sfērām nevis tikai praktiskas darbības jomām. Vienlaikus notika arī pāreja no tradicionālajām nozarēm uz tādām kā, piemēram, literatūra un vēsture. 20. gadsimtā ar šo skatījumu sāka konkurēt postmodernisma kustība, kas tiecās pēc tā, lai humanitārās zinātnes tiktu padarītas egalitārākas, derīgākas demokrātiskai sabiedrībai.
Turkmēņi
Turkmēņi (turkmēņu: Türkmenler) ir viena no tjurku tautām un Turkmenistānas pamatiedzīvotāji, kā arī ievērojama minoritāte vairākās citās Centrālāzijas valstīs kā Afganistāna un Irāna.
Turkmēņi runā turkmēņu valodā, bet Turcijā un Balkānos dzīvojošie turkmēņi runā turku valodā.
Biofizika
Biofizika ir starpdisciplināra zinātnes nozare, kas pēta fizikālās un fizikālķīmiskās parādības dzīvajos organismos. Biofizika ir gan bioloģijas, gan fizikas apakšnozare. Tā ir cieši saistīta ar fizioloģijas, bioķīmijas, molekulārās bioloģijas un medicīnas jomām.
Par biofizikas pirmsākumiem uzskata 1771. gadā veiktos Luidži Galvāni eksperimentus ar mirušu vardi, kad, pārlecot elektriskajai dzirkstelei uz vardes kājām, tika novērota to saraušanās. 1790. gadā viņš to pašu novēroja, kad pieskārās vardes kājai ar nazi. Balstoties uz Galvāni eksperimentiem, Alesandro Volta izgatavoja pirmo elektrisko bateriju.
HK 73
Vēsture
Šī ieroča izstrādes sākumi saistās ar 80. gadu sākumu. 1984. gada decembrī HK Rudolf Brandl un Heinz Matt iesniedza ASV patenta pieteikumu neposmotās munīcijas padeves sistēmai ložmetējam HK 73, 1988. gada maijā šis patents tika reģistrēts. Šī unikālā neposmoto 150 ložu kaste patiesībā sacentās arī ar FN M249 DARPA izmēģinājumos ASV izdotajiem SAW ieročiem. Šī kaste pēc formas ir līdzīga posmotās munīcijas kastei, tomēr pēc darbības principa ir pilnīgi savādāka.
Raksturojums
Šis ierocis ir aprīkots ar divkāji un 4x tēmēkli. Stobra caurules nomaiņa notiek ar rokturīti, kas pie tās ir piestiprināts, ir arī nolokāms pārnēsājamais rokturis (tāds pats kā HK 21e). To var izmantot kā policijas vai citu militāro aprindu ložmetēju, bet kopumā tas ir ļoti maz pārdots ierocis, kaut gan tas ir precīzāks gan par FN Minimi, gan Negev un citiem tā paša kalibra ložmetējiem. Ir cilvēki, kas šo ložmetēju augstu novērtē, bet ir arī tādi, kas uzskata, ka to nemaz nedrīkst pieskaitīt pie ložmetējiem, jo tas nav barojams no patronlentes.
Debess sfēra
Debess sfēra astronomijā un navigācijā ir iedomāta sfēra ar patvaļīgi izvēlētu rādiusu, kuras centrā atrodas nosacītais novērotājs. Uz tās debess ķermeņi projicējas tā, kā tie redzami novērošanas vietā. Galvenie debess sfēras lielie riņķi ir matemātiskais horizonts, debess ekvators, debess meridiāns, ekliptika un Galaktikas ekvators; galvenās līnijas ir vertikālā līnija, pasaules ass, ekliptikas ass un Galaktikas ass.
Jeļena Prokopčuka
Jeļena Prokopčuka (dzimusi Jeļena Čelnova Rīgā) ir bijusī Latvijas vieglatlēte, startēja garo distanču skriešanā un maratonā. Viņai pieder vairāki Latvijas rekordi distancēs no 3000 m līdz maratonam. Divkārtējā Ņujorkas maratona uzvarētāja.
Viņa ir piedalījusies četrās olimpiskajās spēlēs (1996, 2000, 2004, 2016).
2005. un 2006. gadā viņa uzvarēja prestižajā Ņujorkas maratonā, kļūstot tikai par sesto sievieti, kas to izdarījusi vairāk par vienu reizi. Savukārt 2007. un 2013. gada Ņujorkas maratonā viņa finišēja trešajā vietā, bet 2014. gadā — 4. vietā. Personisko un Latvijas rekordu maratonā (2.22:56) uzstādīja, uzvarot 2005. gada Osakas maratonā. Vairākkārt uzvarējusi arī prestižās pusmaratona sacensībās.
J. Prokopčuka piedalījās arī 2006. gada Eiropas čempionātā, kur ar jaunu valsts rekordu ierindojās 6. vietā 10 000 m skrējienā. 2014. gada Eiropas čempionātā viņa atgriezās augstākā līmeņa sacensībās stadionā, finišējot 11. vietā šai pašā distancē.
Latvijas čempionāts
Latvijas čempionātos Prokopčuka ir uzvarējusi 48 reizes.
Privātā dzīve
J. Čelnova-Prokopčuka ir dzimusi Rīgā. Precējusies ar vieglatlētu, garo distanču skrējēju Aleksandru Prokopčuku. A. Prokopčuks ir viņas treneris un vairāku Latvijas rekordu autors. 2011. gada aprīlī viņai piedzima dēls. Pēc tam veiksmīgi atgriezusies sportā. Pēc otrā bērna piedzimšanas 42 gadu vecumā vēlreiz mēģināja atgriezties sacensību apritē, pirmo reizi piedalījās maratona distancē Rīgas maratonā, taču izstājās. Veselības problēmas un bērnu audzināšana liedza turpināt profesionālo karjeru, tādēļ sportiste paziņojusi par tās noslēgumu.
Ferdināns de Sosīrs
Ferdināns de Sosīrs (fr; dzimis, miris ) ir mūsdienu valodniecības pamatlicējs, kurš ietekmējis gan literatūras, gan sociālo zinātņu analīzes metodes.
De Sosīra nozīmīgākais darbs Vispārējās valodniecības kurss (Cours de linguistique générale) tika publicēts pēc autora nāves. Tas nav viņa paša rakstīts darbs, bet gan viņa lekciju kurss. Monogrāfija rakstīta, balstoties uz Ženēvas Universitātē pasniegtā lekciju kursa studentu pierakstiem. To izveidoja viņa studenti Šarls Ballijs (Charles Bally) un Alberts Sešehaijs (Albert Sechehaye). F. de Sosīrs valodniecību definē kā zinātnisku valodu un to struktūru pētniecību.
Valodas definīcija
Sosīrs uzsver nepieciešamību skatīt valodu nevis tās vēsturiskajā attīstības perspektīvā, bet gan kā sistēmu. Valodniecībai jākoncentrējas ap loģisko un psiholoģisko attiecībām valodā, kas saista kopā līdzās pastāvošus terminus un veido sistēmu runātāju kolektīvajā apziņā.
Runu, kas ir saistīta ar individuālajām langue realizācijām, Sosīrs nosauc par parole.
Sosīra valodas struktūra
Sosīrs jebkuru valodas zīmi analizē divos sīkākos elementos. Pastāv forma (aktuālais vārds, attēls) un pastāv ideja vai koncepts, kurš atrodas prātā un ar kuru forma tiek asociēta. Sosīrs pirmo elementu definēja kā apzīmētājs (signifier) un otro elementu — apzīmējamais (signified).
Ja vārdi vēsturiski maina savu nozīmi un nekad līdz galam netiek nostiprināti, tad nozīmes piešķiršanas procesā liela nozīme ir interpretācijai. Nozīme, ko piešķir runātājs vai rakstnieks nekad nav tā pati, kādu tai pēcāk nosaka saņēmējs (auditorija, cilvēks). Notiek konstanta nozīmes slīdēšana visās interpretācijās. Tātad interpretācija kļūst par nopietnu nozīmes piešķiršanas vai došanas procesa sastāvdaļu.
Arbitraritātes tēze
Sosīrs norāda, ka indivīdam ne vienmēr ir iespēja izmainīt zīmi jebkurā virzienā, kopš tas ir nostiprinājies valodas kopienā. Saistībā ar arbitraritāti viņš norāda divus būtiskus aspektus:
Randersa
Randersa ir pilsēta Dānijā, pie Gūdeno upes ietekas Ranersas fjordā. Sena ostas pilsēta.
Pilsētā atrodas pazīstams zooloģiskais dārzs — zem kupoliem izveidoti mākslīgi tropu meži. Pilsētas futbolkomanda Randers FC spēlē Dānijas Superlīgā.
Liepna (upe)
Liepna (ru, Ļipenka) ir Vjadas kreisā krasta pieteka Latvijā un Krievijā. Sākas no meliorācijas grāvju sistēmas austrumos no Norietņu purva Alūksnes novadā. Tek pa mežainu apvidu Adzeles pacēlumā. Augštecē un vidustecē upes gultne regulēta. Pietekas Saidupe (9 km), Vorubka (8 km), Gruzdovka (6 km; labās), Medņusala (9 km; kreisā) un vēl 26 mazākas pietekas. 0,2 km garumā Latvijas un Krievijas robežupe. Ietek Vjadā pie Medņikovas Pleskavas apgabalā.
Rosenlew
Oy W. Rosenlew Ab bija Somijas daudznozaru uzņēmums, kas piederēja Rosenlevu ģimenei. Beidzis pastāvēt 1990. gados, tā daļas pārdodot vairākiem uzņēmumiem. Galvenais birojs atradās Pori.
Rosenlew nodarbojās ar kokapstrādi, kokapstrādes ķīmijas ražošanu, metālapstrādi un mašīnbūvi. Tas ražoja labības kombainus un mājsaimniecības iekārtas. Uzņēmumā izgatavoja arī iepakojumu, piemēram, papīra un plastmasas maisus.
Mūsdienās ar Rosenlew zīmolu Electrolux izlaiž mājsaimniecības iekārtas Somijas tirgum. Uzņēmums Sampo-Rosenlew turpina ražot kombainus ar zīmolu Sampo Rosenlew.
Vēsture
19. gadsimta beigās Rosenlew kļuva par kuģu būvēšanas centru centrālajā Somijā.
1907. gadā uzņēmums kļuva par kapitālsabiedrību Oy W. Rosenlew Ab. 1910. gados uzņēmums paplašinājās, nopērkot kokzāģētavu Alatornio. 1920. gados Pori uzbūvēta papīra ražotne, sākta sulfātu ražošana, kā arī maisu ražošana. 1920. gadā Rosenlew ieguva līdzdalību Tamperes papīrfabrikā Frenckellin paperitehdas, apmainoties ar akcijām. Sakarā ar sliktajiem transportēšanas apstākļiem starp Pori un Tamperi 1920. gadu beigās tika slēgta Frenckellin papīrfabrika. 1929. gadā darbu sāka rauga rūpnīca, kas izmantoja atlikumus no cukura ražošanas.
1933. gadā Rosenlew pārstrukturēja uzņēmumu vairākos apakšuzņēmumos.
1950. gadu sākumā Rosenlew noslēdza licences vienošanos ar Zviedrijas Bolinder un Anglijas Hoover par sadzīves tehnikas ražošanu. Pirmais ledusskapis izlaists 1951. gadā ar Bolinder zīmolu. Vēlāk visai sadzīves tehnikai tika izmantots zīmols Rosenlew.
1957. gadā Pori tika sākta labības pašgājēju kombainu ražošana. 1960. gados sākta plastmasas maisu ražošana.
1987. gadā Oy W. Rosenlew Ab akcijas tika pārdotas Rauma-Repola, kas tā biznesu vēlāk pārdeva un daļu ražotņu aizvēra. Pori papīrfabrika pārgāja Yhtyneet Paperitehtaat īpašumā; tagad tā pieder Stora Enso meitas uzņēmumam Corenso Oy. Labības kombainu bizness 1991. gadā tika pārdots Sampo-Rosenlew. 1992. gadā Rosenlew mājsaimniecības iekārtu bizness pārgāja Zviedrijas Electrolux īpašumā. 1998. gadā Electrolux slēdza ledusskapju ražotni Pori. 2001. gadā iepakojuma ražotne Pori (tajā laikā piederoša UPM-Kymmene) tika pārdota Vācijas RKW grupai; uzņēmuma jaunais nosaukums — Rosenlew RKW.
Novi Tomisla
Novi Tomisla - pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz rietumiem no Poznaņas. No 1772. līdz 1919. gadam ietilpa Prūsijā (Vācijā).
Pilsētā ir senas klūdziņu pīšanas tradīcijas. Pilsētas galvenajā laukumā atrodas pīts grozs, kurš ir lielākais pasaulē, kā to apstiprina Ginesa rekordu grāmata. Pilsētā atrodas arī grozu un apiņu muzejs.
Jūras radars
Jūras radars ir radars, kas būvēts lietošanai uz kuģiem vai krasta radiotehniskajos posteņos. Latviešu valodā lieto trīs dažādus nosaukumus, kuri apzīmē vienu un to pašu iekārtu: radars (cēlies no angļu valodas), lokators (cēlies no krievu valodas) un radiolokators. Radara galvenās sastāvdaļas ir raidītājs, antenas iekārta, mikseris, uztvērējs, displejs un barošanas iekārta. Radars domāts, lai atklātu tuvumā esošos mērķus, un, mūsdienās, arī, lai noteiktu attālumu un virzienu uz tiem.
Radara darbības pamatprincipi
Vārds radars ir cēlies no "radio detection and ranging". Radars rāda apkārtējos objektus plankumu veidā (arī naktī, miglā un lietū). Tas domāts kuģu drošai vadīšanai. Neaizvietojams ejot caur blīvas kustības rajoniem. Visplašāk izmantotais radionavigācijas līdzeklis. Katram kuģim pastāvīgi jāveic pienācīga vizuālā un audio novērošana, kā arī novērošana, izmantojot visus esošos līdzekļus atbilstoši esošajiem apstākļiem un nosacījumiem, tā, lai pilnībā varētu novērtēt situāciju un sadursmes draudus. Radiolokācijas iekārta, ja tā uzstādīta un darbojas, pareizi jālieto, ieskaitot novērošanu uz tālās novērošanas skalas, ar mērķi laikus saņemt brīdinājumu par sadursmes draudiem, kā arī novēroto objektu radiolokācijas kursa nolikšanu vai līdzvērtīgu sistemātisku to novērošanu. Radara princips ir šāds: īslaicīgs elektromagnētiskās enerģijas daudzums tiek izstarots, atstarojas no mērķa un daļa atgriežas radarā.
Ja varētu izmērīt laiku starp impulsa noraidīšanu un atgriešanos un, ja zināms šī impulsa izplatīšanās ātrums, tad atbilstoši fizikas likumiem, attālums ir ātrums reiz laiks: D=(ātrums*laiks)/2. Ar 2 jādala, jo impulss, ejot līdz mērķim un atpakaļ, noiet divreiz lielāku attālumu nekā attālums līdz mērķim.
Šis pats princips tiek izmantots arī eholotā, tikai tur lieto skaņas viļņus. Elektromagnētiskais lauks izplatās horizontāli un viļņu veidā, kā viļņi no ūdenī iemesta akmens. Viļņu garums jūras radaros ir 3 cm (X band) un 10 cm (S band). Raidāmajam enerģijas daudzumam jābūt ļoti īslaicīgam. Ja gribētu uzzināt attālumu līdz klintij ar kuģa sirēnas palīdzību un ievērot laiku, kad atbalss atnāk atpakaļ, ir jādod īss signāls. Ja pūtiens būs par ilgu, atbalss atnāks kamēr vēl skanēs pūtiens un nevarēs uzņemt pienākšanas laiku. Piemērs tiek minēts tāpēc, ka tāpat ir ar radaru. Jo impulss ir īsāks pēc laika, jo agrāk var sākt uztvert atstaroto impulsu. Tātad minimālais uztveršanas attālums ir mazāks lietojot īslaicīgāku impulsu.
Impulsa ilgums
Impulsu veido raidītājs. Tā ilgumu izsaka mikrosekundēs, t. i. sekundes miljonajās daļās. Praktiski impulsu ilgumi ir no 0,05 - 1 mikrosekundei.
Impulsu sekošanas frekvence
Impulsu sekošanas frekvence ir impulsu skaits sekundē. Tā var būt 1000 vai 2000. Radaram ir īslaicīgi impulsi un lielāka impulsu sekošanas frekvence darbam mazos attālumos. Un ilgāki impulsi, un mazāka impulsu sekošanas frekvence darbam uz lielākiem attālumiem. Tātad lieliem attālumiem nav svarīgi iegūt minimālu novērošanas distanci, tāpēc impulss var būt ilgāks un līdz ar to arī jaudīgāks. Radars nevar atšķirt atstarojumu no viena impulsa un atstarojumu no otra, tāpēc raidītājam jāstrādā tā, lai gaisā būtu tikai viens impulss vienlaicīgi.
Raidīšana un uztveršana
Elektromagnētiskās enerģijas impulsu veido raidītājs un virzienu tam piešķir antena. Antenas uzdevums ir izejošos radio viļņus izveidot šaurā starā. Klasiskā antena ir paraboliskas formas metāla reflektors, kura fokusā izvietots rags. Šīs konstrukcijas ideja ir tāda, ka no fokusa izstarotās enerģijas stari visi ir paralēli ierīces asij. Šī antena atgādina satelīttelevīzijas šķīvi.
Mūsdienās uz tirdzniecības kuģiem izmanto spraugu antenu. Tā sastāv no taisna viļņvada, kura šaurākajā malā izgrieztas spraugas. Rags aptver visu viļņvada garumu un veido vertikālo stara platumu. Katra sprauga darbojas kā atsevišķa antena un visu spraugu kopīgais efekts veido vajadzīgo šauro staru no visas antenas. Visa antena ar ragu ievietota korpusā no speciāla materiāla, lai laistu cauri radioviļņus un aizsargātu no atmosfēras iedarbības un putekļiem. Motors un antena kopā veido antenas iekārtu. Antena izstaro šauro staru virzienā kādā tā vērsta. Antena arī savāc atstaroto enerģiju tāpat kā palielināmais stikls savāc Saules starus fokusa. Tā kā impulsa ātrums ir daudz lielāks salīdzinot ar antenas griešanās ātrumu, tad antenas virziens izstarojot katru impulsu un uztverot to ir viens un tas pats. No antenas atstarotais signāls nokļūst uztvērējā, kur tiek pastiprināts un novadīts uz ekrāna.
Stara platums un izstarošanas diagramma
Radara staru var salīdzināt ar prožektora staru, kurš griežas un apgaismo apkārtni īsu momentu. Var iedomāties arī līdzīgu staru uz ekrāna, kas griežas sinhroni ar antenu un līdzīgi krāsu otiņai atzīmē visus atstarotos signālus, kas pienāk antenā. Lai būtu precīzs virziens, staram horizontālā plaknē jābūt šauram, bet vertikālā platam, lai varētu apstarot mērķus arī kuģim svārstoties, un arī, lai uztvertu tuvos, t.i. zemos objektus vismaz līdz 50 m attālumam.
Nav iespējams izveidot antenu bez sānu daivām. Tuvās distancēs tās uzrāda viltus mērķus. Horizontālā stara platums 3 cm radariem ir līdz 4 grādiem. Vertikālā stara platums 15 - 30 grādi.
Radaram visvairāk piemēroti ir 3 cm un 10 cm viļņu garumi. Katram no tiem ir savas priekšrocības un trūkumi. Uz kuģa jābūt vismaz diviem radariem, viens 3 cm, otrs 10 cm.
Attāluma mērīšanas principi
Attālumu līdz objektam mēra apmēram tāpat kā mēs mērītu laika intervālu starp kuģa sirēnas pūtienu un atbalss saņemšanu no klints. Radioviļņu mērīšanai nevar izmantot hronometru, jo tie izplatās ļoti ātri. Var lietot tikai elektronisku laika mērīšanas ierīci un tāda ir elektronstaru lampa, kuru arī izmanto radaros. Elektroni tiek emitēti no katoda un virzīti uz ekrānu. Arī atstarotie signāli no mērķiem parādās uz ekrāna. Elektroni bombardē punktu ekrāna vidū, ko sauc par plankumu. Elektronu plūsmas intensitāti sauc par spožumu (brill). Spožums tiek regulēts elektroniski ar tīkliņu. Plankuma diametru regulē ar fokusēšanas iekārtu. Plankums var tikt virzīts pa ekrānu ar vienmērīgu ātrumu. Tas veido līniju, ko sauc par izvērsi. Izšķir divu veidu elektronstaru lampas. Pirmā ir horizontālā izvērse. Izvērse ir horizontāla. Atstarotie signāli tiek atzīmēti kādā noteiktā peilējumā t.i. virzienā, kurā notēmēta antena dotā momentā, ar mazu līnijas pacēlumu. Šādā sistēmā, ja grib izmērīt virzienu un distanci, antenu vajag apstādināt. Attālumu pārrēķina no mikrosekundēm uz jūdzēm. Otrais ir apkārtnes apskata indikators. Izvērses sākums ir centrā. Izvērse rotē sinhroni ar antenu un atstarotie signāli tiek uztverti un saglabājās (neizdziest) vismaz viena apgrieziena laikā. Novērotājs iegūst visu apkārtējo objektu attēlus, ko viņš varētu redzēt laukā no antenas uzstādīšanas vietas. Atstarotie signāli parādās spilgtu plankumu veidā.
Tai pašā momentā, kad impulss atstāj antenu, plankums ekrānā atstāj centru un virzās uz ekrāna malu, kā taisna līnija ar pastāvīgu ātrumu. Ja atstarotais signāls atgriežas un tiek uztverts uztvērējā un novirzīts uz ekrānu, tad veidojās intensīvs plankums attiecīgajā virzienā un attālumā.
Attālums no centra līdz plankumam (t.i. uztveršanas laikam) ir distance, ko raidītāja impulss veica līdz mērķim un atpakaļ. To ņem vērā izveidojot attālumu skalu. Ekrāns ir kalibrēts jūras jūdzēs. Kad izvērses plankums sasniedz ekrāna malu, tas atgriežas atpakaļ centrā. Atgriešanās notiek ātrāk un neatstāj aiz sevis spožu sliedi. Centrā plankums mazliet pagaida un tad, reizē ar nākamā impulsa izstarošanu no antenas, atkārto savu ceļu. Ekrānā iegūtais attēls ilgst vairākas sekundes pirms izdziest. Kad viens antenas apgrieziens ir beidzies, attēls tiek atjaunināts. Viens antenas un izvērses apgrieziens ilgst apmēram 3 s. Pa to laiku 3000 līdz 6000 stari veidojās un rotē ekrānā.
Peilēšanas principi
Apkārtnes apskata indikators sniedz nepārtrauktu peilējuma informāciju visapkārt. Kad antena ir virzienā uz kuģa priekšgalu, īsu laika sprīdi tiek palielināts spožums un ekrānā veidojās heading mark. Tā attēlo kuģa diametrālo līniju - pakaļgals, priekšgals. Izvērses rotācija ir sinhronizēta ar antenas rotāciju, tāpēc virzienu, kurā parādās atstarotais signāls, salīdzina ar virzienu uz kuģa priekšgalu, un to dara apkārt ekrānam novietojot kursu skalu un arī peilējumu skalu (var būt abas). Antenas virziens var tikt ņemts tas pats kā raidot tā uztverot, jo starp raidīšanu un uztveršanu ir mikrosekunde un virziens uz mērķi praktiski nemainās.
Rastra jeb televīzijas tipa displejs
No iepriekš teiktā izriet, ka katrs atstarotais signāls var tikt noteikts ar diviem lielumiem - distanci un peilējumu. No ģeometrijas viedokļa tās ir polārās koordinātas. Šīs koordinātas var pārveidot taisnleņķa sistēmas koordinātās: x=r*cosθ, y=r*sinθ. To izdara mikroprocesors. Rastra displejs sastāv no liela daudzuma jūtīgiem elementiem. Tie ir sakārtoti horizontālās rindās un vertikālos stabiņos. Tādam ekrānam ir daudz vairāk priekšrocību: lielāks spožums dienā, vienkāršāk dublēt, fotografēt, ievadīt atmiņā un izsaukt no atmiņas. Var veidot mērķu pēdas.
Viļņa garums un frekvence
Iepriekš tika noskaidrots, ka elektromagnētiskais lauks iziet no antenas līdzīgi ūdens viļņi izplatās prom no sakustināšanas vietas. Viļņa raksturojums ir viļņa garums. Dažreiz radaru rokasgrāmatās nelieto nosaukumu viļņa garums, bet vilnis tiek raksturots ar nosaukumu frekvence. Frekvence ir ciklu skaits sekundē. Lielumi viļņa garums un frekvence ir saistīti savā starpā ar formulu: viļņu izplatīšanās ātrums=frekvence*viļņa garums.Viļņu izplatīšanās ātrums ir 3*10^10 cm/s. 3,2 cm viļņu garums atbilst 9410 MHz un 10 cm viļņu garums atbilst 3000 MHz.
Raidītājs
Raidītājs ietver trigera ķēdi un modulatoru, kuri nosaka impulsu sekošanas frekvenci un vēl magnetronu, kas izstrādā impulsu. No magnetrona impulss tiek vadīts pa tukšu taisnstūrveida cauruli, ko sauc par viļņvadu uz spraugu antenu. Spraugu antena var būt apmēram 2 - 4 m gara. Antenas garums nosaka stara platumu, jo garāka antena, jo stars šaurāks un peilējums precīzāks. Antena ievietota korpusa, kas aizsargā no atmosfēras iedarbības. Tā kā viena un tā pati antena izstaro impulsus un uztver atstarotos pa vienu viļņvadu, ir iekārta T/R, kura raidīšanas laikā automātiski atslēdz uztvērēja ieeju, t.i. antenas pārslēgs. Viļņvads nedrīkst būt par garu, citādi impulss un atstarotie signāli tiks noslāpēti. Netīrumi un mitrums arī samazina signāla stiprumu. Dažreiz ir ierīkotas speciālas žāvēšanas iekārtas.
Atstarotais signāls no antenas nonāk uztvērējā caur kristāla mikseri. Mikseris saņem klistrona ražotu enerģiju, kuras frekvence daudz neatšķiras no magnetrona frekvences. Klistrons tāpat kā magnetrons ir radioviļņu ģenerators. Mikseris izdod rezultējošo frekvenci, ko sauc par starpfrekvenci, kura ir zemāka. Šāda shēma tiek lietota visos mūsdienu radaru uztvērējos un tās mērķis ir vienkāršot pastiprināšanu. Viļņvads tiek izmantots tajā radara daļā, kur ir ļoti augsta frekvence. Pēc miksera tā vairs nav augsta un signāla tālākai virzīšanai lieto parastus (televīzijas) kabeļus. Pārveidotā frekvence saglabā impulsa raksturu, tiek pastiprināta un virzīta uz ekrānu. Uztvērējā vēl ir jūtīguma (pastiprināšanas) ķēde GAIN un traucējumu novēršanas ķēde (shēma) A/C (anti clutter). Displeja iekārtā atrodas attāluma marķiera ķēde D (distance) un attāluma gredzenu ķēde RANGE. Pie elektronstaru lampas vēl tiek pievienots:
Shēmā attāluma ķēde RANGE, spožuma ķēde, laika bāze u.c. ir sinhronizētas ar trigera palīdzību un sāk savu darbību reizē ar impulsa raidīšanas sākumu.
Izvietošana
Raidītājs parasti novietots atsevišķā telpā netālu no antenas. Uz raidītāja jābūt atzīmei, cik tālu tas jānovieto no magnētiskā kompasa. Dažos radaros raidītājs un mikseris ir antenas iekārtā kopā. Tā var izvairīties no viļņvada, kurā zūd enerģija. Uztvērējs parasti novietots vienā blokā ar raidītāju, kaut arī dažas tā sekcijas var būt displeja iekārtā.
Galvenie faktori, kas ietekmē antenas novietojumu ir ēnu sektori un izvairīšanās no nepareizu virzienu atstarotiem signāliem. Uz tirdzniecības kuģiem antenas izvietošana labā vietā ir grūta, jo tur ir daudz šķēršļu: masti, dūmeņi, konteineri, krava. Uz kara kuģiem stāvoklis ir daudz labāks. Galvenokārt priekšroku dod novietojumam centrālajā līnijā, jo tas dod skaidru radara apskatu pa labi un pa kreisi, kas ir svarīgi sastopoties ar citiem kuģiem un apdzenot šaurumos, bet, ja liela kuģa daļa ir priekšpusē, tad var būt arī labāk novietot kreisajā pusē, lai šaurumos būtu skaidrs skats tieši uz priekšu. Novietojot antenu tālu priekšā jāievēro, ka tad uz maziem attālumiem kompasa peilējumi var nesakrist ar radara peilējumiem. Augsta antenas izvietošana palielina radara horizontu, bet uz tirdzniecības kuģiem svarīgāka ir situācija vidējos attālumos un mazos. Augsts antenas izvietojums vajadzīgs ledlaužiem. Prāmjiem ir divas antenas - viena priekšgalā, otra pakaļgalā - ar pārslēgu sardzes telpā. Ja antena būs par zemu, tad ēnas sektors radīsies no kuģa priekšgala un minimālais attālums palielināsies. Ja ir vairākas antenas vienam raidītājam, var būt šādas kombinācijas: 1)viena augstu, otra zemu, 2)viena vidū, otra sānos, 3)viena vidū, otra pašā priekšgalā.
Displejs izvietots sardzes telpā un orientēts tā, lai skatoties ekrānā, kuģa vadītājs stāvētu ar seju pret kuģa priekšgalu. Dažiem kuģiem mūsdienās ir otrs displejs kursa atlikšanai. Moderni kuģi ir iekārtoti ar stūres telpas un karšu telpas kombinējumu, kas vienkāršo radara izmantošanu. Ja ir divi displeji, viens no tiem var strādāt uz īsām distancēm, otrs uz vidējām. Ja ir divi radari, vienam jābūt 3 cm, otram 10 cm.
Barošanas iekārtas tiek izmantotas, lai pārveidotu kuģa galveno enerģijas veidu tādā formā, kas piemērota radara barošanai. Pārveidotāji var būt trokšņaini, tādi, kuriem ir kustīgas detaļas, tāpēc tos izvieto attālākās telpās.
Bērzene (Daugavas pieteka)
Bērzene (arī Bērze, Bērzupīte vai Melnā Bērzene) ir bijusī Daugavas kreisā pieteka Ķekavas novadā. Mūsdienās ietek Rīgas HES kreisā krasta drenāžas kanālā. Sākas Kraukļu purvā ziemeļaustrumos no Baldones. Tek pa mežainu apvidu Upmales paugurlīdzenumā. Pirms Rīgas HES izbūves ietecēja Daugavā pie Bērzmentes. Tagad upes ūdeņi novadīti pa ūdenskrātuves apvadkanālu un uzņemot Pūķupes ūdeņus, tiek ievadīti Sausajā Daugavā pie Ķekavas.
Bērzeni šķērso autoceļi A5 un P85. Pietekas Meitupe, Melnais strauts, Ēturga. Lielākās apdzīvotās vietas krastos: Mencendarbe, Bērzmente.
Odins
Odins (non) senskandināvu mitoloģijā ir augstākais dievs. Daudzos mītos Odins saistīts ar gudrību un dzeju (Odins atdeva aci, lai varētu padzerties no Mīmira gudrības avota, deva āsiem un "tiem, kas spēj radīt" poēzijas medu). Odins ir galvenais āsu dievs. Kopā ar brāļiem viņš piedalās zemes radīšanā, savukārt kopā ar Hēniru un Loki atdzīvina pirmos cilvēkus, kas sākotnēji redzami koku veidolā (Asks un Embla).
Odinu saista ar mežonīgo medību motīvu — viņš einheriju karaspēka priekšgalā vētru laikā auļo pa debesīm. Tas sasaucas arī ar Snorres Sturlusona Jaunāko Edu, kur aprakstīts, kā Odins Valhallā sagaida kritušos karotājus (einherijus), ko vēlāk sagatavo pēdējai kaujai — Ragnarokam.
Odins ir arī kara dievs, kas dažkārt ietekmē kaujas gaitu ar valkīru palīdzību.
Odins ir analogs rietumģermāņu Vodanam.
Izcelsme un attiecības ar citiem dieviem un mītiskām būtnēm
Saskaņā ar Jaunāko Edu Odins ir dieva Bora un jotuna Veltorna meitas Bestlas dēls, Vē un Vili brālis. Kopā ar brāļiem viņš sakāva sala milzi Īmiru un radīja Midgardu no tā ķermeņa. Odina sieva ir Friga, no kuras viņam ir dēls Baldrs. Nozīmīgākais Odina dēls ir Tors (no Jerdas), un viņam ir arī citi dēli — Vidars no Gridas, Heimdals no deviņām Ēgira meitām u.c.
Rūnu atklāšana
Saskaņā ar Poētisko Edu Odins ir rūnu alfabēta atklājējs. Viņš, uzdurts uz paša šķēpa, tika pakārts Igdrasilā, kurā karājās deviņas dienas un naktis, kuru laikā iemācījās deviņas (vēlāk — 18) burvju dziesmas un 18 rūnas.
Odina vārdi
Saskaņā ar skaldu tradīciju (bieži tēli tika apzīmēti netieši) Odinam. Jaunākajā Edā parādās vārds Alföðr ("visa tēvs"), citur arī Fimbul ("lielais"), Veratýr ("cilvēku pavēlnieks"), Hangatýr ("pakārtais"), Hárr ("augstais"), Sigföðr ("uzvaras tēvs"), Fjölsviðr ("lielais gudrībā"), Grímnir ("maskas slēptais"), Hárbarðr ("sirmbārdis"), Atríðr ("jātnieks"), Váfuðr ("klejotājs") utt.
Odina atribūti
Odina atribūts ir astoņkājainais zirgs Sleipnirs un Mīmira galva, kas pareģo nākotni, kā arī rūķu šķēps Gungnirs, kas vienmēr trāpa mērķī (kad Odins šo šķēpu iemet vānu karapulkā, sākas pirmais karš — starp vāniem un āsiem), maģisks zelta gredzens Draupnirs, no kura katru devīto nakti parādās astoņi jauni gredzeni, htoniskas būtnes: divi kraukļi Hugins ("doma") un Munins ("atmiņa"), divi vilki Geri ("alkatība") un Freki ("rijība").
Odins mitinās Asgardā (Gladsheimā, Valaskjalvā un Valhallā). No sava troņa Hlidskjalva, kas atrodas Valaskjalvā, Odins var redzēt visu, kas notiek pasaulē.
Sentluisas "Blues"
2019. gadā komandai pirmo reizi izdevās kļūt par Stenlija kausa čempioni, finālsērijā ar 4—3 pārspējot Bostonas "Bruins". 9 reizes "Blues" ir bijis divīzijas čempions. Mājas spēles komanda aizvada Enterprise Center hallē. Komanda ir nosaukta pēc slavenas V. C. Handija dziesmas "St. Louis Blues".
Vēsture
"Blues" bija viena no sešām komandām, kas pievienojās NHL tās 1967. gada paplašināšanā. No 1967. līdz 1970. gadam līgas formāts paredzēja, ka viena no Stenlija kausa finālsērijas vietām tiks izspēlēta starp līgas jaunpienācējām. Tieši "Blues" izdevās pirmajās trīs sezonas iekļūt finālsērijā, 1968. un 1969. gadā piekāpjoties Monreālas "Canadiens", savukārt 1970. gadā — Bostonas "Bruins".
1970. gadu sākumā mainoties līgas formātam, "Blues" neizdevās atkārtot tās panākumus. 1973.—74. gada sezonā komanda pirmo reizi neiekļuva Stenlija kausa izcīņā. Komandas vadība drīz saskārās ar finansiālām grūtībām, kas noveda līdz "Blues" pārdošanai 1977. gadā. Pēc vairākām neveiksmīgām sezonām, 1980.—81. gada regulāro sezonu "Blues" noslēdza ar otru labāko punktu skaitu visā līgā. Tiesa, Stenlija kausa izcīņas otrajā kārtā "Blues" piekāpās Ņujorkas "Rangers". 1983. gadā komandas vadība centās to pārdot, potenciālajiem jaunajiem īpašniekiem plānojot "Blues" pārcelt uz Saskatūnu, taču līgas vadība pārdošanas darījumu neapstiprināja. Pieaugot konfliktam starp NHL un komandas vadību, 1983. gada vasarā "Blues" kontroli pārņēma NHL, uzsākot jaunu īpašnieku meklēšanu.
1980. gadu otrajā pusē komandai pievienojās tādi spēlētāji kā Brets Hals, Ādams Outss, Brendans Šenahens, Als Makinniss, kā arī vārtsargs Kērtiss Džozefs. Hals kļuva par vienu no līgas vadošajām zvaigznēm, 1990.—91. gada sezonā gūstot 86 vārtus un kā līgas vērtīgākais spēlētājs saņemot Harta balvu. Komandai gan šajā periodā ne reizi neizdevās pārvarēt Stenlija kausa izcīņas otro kārtu. "Blues" sasniedza Stenlija kausa izcīņu katru sezonu no 1980. līdz 2004. gadam (trešais garākais maratons Ziemeļamerikas profesionālā sporta vēsturē), taču komanda ne reizi nespēlēja Stenlija kausa finālsērijā un vien 1986. un 2001. gadā sasniedza konferences finālus.
2018.—19. gada sezonas ievadā komanda atlaida tās galveno treneri, par trenera pienākumu izpildītāju kļūstot Kreigam Berube. Martā "Blues" kļuva par septīto komandu NHL, kas kvalificējusies Stenlija kausa izcīņai, lai arī pēc 1. janvāra atradusies pēdējā vietā visā līgā. 21. maijā "Blues" sasniedza savu pirmo Stenlija kausa finālsēriju kopš 1970. gada. 12. jūnijā "Blues" izcīnīja uzvaru finālsērijas septītajā spēlē pret Bostonas "Bruins", tādējādi pirmo reizi komandas pastāvēšanas vēsturē izcīnot Stenlija kausu. Par izslēgšanas kārtas vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Raiens O'Rīlijs, kurš "Blues" rindām pievienojās iepriekšējā vasarā.
Pašreizējais sastāvs
''Pēdējoreiz atjaunots 2021. gada 14. janvārī.''
Peka Rautakallio
Peka Rautakallio (fi; dzimis Pori, Somijā) ir bijušais somu hokejists un tagadējais hokeja treneris, spēlējis aizsarga pozīcijā, bijis Somijas hokeja izlases dalībnieks. Trīs sezonas aizvadījis Nacionālās hokeja līgas klubu Atlantas "Flames" un Kalgari "Flames" sastāvos.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru uzsācis 1970. gadā vietējās līgas klubā Pori "Ässät". Tā sastāvā viņš aizvadīja četras sezonas, pēc tam P. Rautakallio divas sezonas pārstāvēja Fīniksas "Roadrunners" komandu WHA čempionātā. Pirmajā sezonā aizvadīja 73 spēles, kurās guva 50 punktus. Vēlāk atgriezās Pori "Ässät" klubā, lai SM līgā nospēlētu vēl divas sezonas. Abās sezonās viņš tika atzīts par līgas labāko aizsargu (kopumā par līgas labāko aizsargu ticis atzīts trīs reizes). 1979. gadā viņš uzsāka karjeru NHL. 1982. gadā piedalījās Visu zvaigžņu spēlē. Viņš kļuva par pirmo somu hokejistu, kurš spēlējis NHL Visu zvaigžņu spēlē. Taču pēc sezonas nolēma neturpināt veiksmīgi uzsākto NHL karjeru un atgriezās Eiropā. Eiropā viņš turpināja spēlēt Somijas čempionātā, šoreiz HIFK komandā. 1987. gadā beidza profesionālā hokejista karjeru.
Karjeras laikā trīs reizes kļuvis par Somijas čempionu, divas reizes to paveicis kā "Ässät" spēlētājs un vienreiz HIFK sastāvā. 1979. gadā tika atzīts par Somijas labāko hokejistu.
Sasniegumi
Viņa vārdā nosaukta balva, kas katras sezonas beigās tiek pasniegta SM līgas labākajam spēlētājam aizsardzībā. 1993. gadā viņš tika uzņemts Somijas hokeja slavas zālē.
Izlases karjera
Somijas izlases sastāvā spēlējis septiņos Pasaules čempionātos (1972, 1973, 1975, 1977, 1978, 1979, 1983), kā arī divās Kanādas kausa izcīņās (1976, 1982).
Trenera karjera
Pēc karjeras beigām uzsāka strādāt par treneri. Divas reizes ir bijis komandas galvenais treneri, abas reizes tas bija SM līgas Espo "Blues". 2011. gadā kļuva par KHL kluba Rīgas "Dinamo" galveno treneri. To vadīja līdz 2012. gada novembrim.
Privātā dzīve
P. Rautakallio bija vecākais bērns ģimenē, viens brālis ir spēlējis SM līgā, savukārt cits brālis ir bijis hokejs tiesnesis, māsas skolas līmenī nodarbojušās ar mākslas vingrošanu. Kopā ar sievu viņam ir vīnu bizness Somijā.
Sampo
Sampo var būt:
Ilze Pētersone-Godmane
Ilze Pētersone-Godmane ir latviešu ierēdne, no 2009. gada līdz 2017. gadam — Iekšlietu ministrijas valsts sekretāre.
Virsmas apgaismojums
Apgaismojumu raksturo arī spilgtuma funkcija, kas nosaka cilvēka spilgtuma uztveri.
Vijciema pagasts
Vijciema pagasts ir viena no Valkas novada administratīvajām teritorijām tā dienvidrietumos, Gaujas kreisajā krastā. Robežojas ar sava novada Valkas un Zvārtavas pagastiem, Valmieras novada Plāņu pagastu un Smiltenes novada Bilskas un Grundzāles pagastiem.
Virsmas apgaismojums
Līdzīgs fizikālais lielums ir gaismas izstarojums - gaismas plūsma uz laukuma vienību, ko izstaro virsma.
Ilze Pētersone-Godmane
No 2005. gada — Iekšlietu ministrijas valsts sekretāra vietnieci, no 2007. gada decembra līdz 2009. gada martam — Ministru prezidenta Ivara Godmaņa padomniece Eiropas Savienības jautājumos. Pēc valdības maiņas I. Pētersone atgriezās iekšlietu sistēmā, kur turpināja pildīt valsts sekretāra vietnieces pienākumus. Tai pašā gadā kļuvusi par Iekšlietu ministrijas valsts sekretāri, amatā līdz 2017. gada jūnijam, kad nav saņēmusi pielaidi valsts noslēpumam un bijusi spiesta amatu atstāt.
Vijciema pagasts
Ezeri
Tropiņu atteka
Ilze Pētersone-Godmane
Bijusi atbildīga par likumdošanas saskaņošanu iekšlietu jomā Latvijas iestāšanās procesā Eiropas Savienībā, vēlāk turpināja darbu kā atbildīgā par Latvijas pievienošanās procesu Šengenas telpai.
Virsmas apgaismojums
SI atvasinātajās vienībās apgaismojumu mēra luksos (lx) vai lūmenos uz kvadrātmetru ( cd · sr · m −2 ). Pēdu svece ir nemetriska (nav SI sistēmā) apgaismojuma vienība, ko izmanto fotogrāfijā.
Vijciema pagasts
Vēsture
Vēstures avotos Vijciems pirmo reizi minēts 1224. gada Tālavas dalīšanas līgumā kā villa apud Viwam fluvium (ciems pie Vivas upes) Tālivalža dēlam Ramekam piederošajā zemē.
Virsmas apgaismojums
Apgaismojums agrāk bieži tika saukts par spilgtumu. "Spilgtumu" nevajadzētu izmantot kvantitatīvam aprakstam, bet gan kvalitatīvam aprakstam attiecībā uz fizioloģiskām sajūtām un gaismas uztveri.
Ilze Pētersone-Godmane
2008. gada 12. novembrī I. Pētersone apbalvota ar III šķiras Atzinības krustu, savukārt 2003. gada 10. jūnijā ar Iekšlietu ministrijas Zelta goda zīmi.
Vijciema pagasts
Vēsture
1935. gadā Valkas apriņķa Vijciema pagasta platība bija 130 km² un tajā dzīvoja 1594 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Beverinas un Vijciema ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Valkas rajona Vijciema ciemam 1950. gadā pievienoja likvidēto Beverinas ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Vijciema pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Valkas novadā.
Ilze Pētersone-Godmane
2011. gadā apprecējusies ar bijušo Ministru prezidentu Ivaru Godmani, ar kuru draudzējas kopš 2009. gada.
Virsmas apgaismojums
Cilvēka acs spēj redzēt nedaudz vairāk par 2 triljonu vienību lielu diapazonu - baltu priekšmetu klātbūtne ir nedaudz pamanāma zvaigžņu gaismā 5 × 10−5 lx, spilgtajā daļā ir iespējams lasīt lielu tekstu 108 lx lielā apgaismojumā, vai pat apmēram 1000 reižu lielā apgaismojumā nekā tiešos Saules staros, lai gan tas var būt ļoti neērti un var izraisīt ilgstošus pēcattēlus acī.
Vijciema pagasts
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Vijciems (pagasta centrs), Kairi, Lāčupi, Mežmuiža, Bāci, Peņģi, Punkales, Sūbri, Jērcēni.
Virsmas apgaismojums
Apgaismojums astronomijā
Astronomijā apgaismojums, ko rada zvaigznes un kas krīt uz Zemes atmosfēru, tiek izmantots kā mērs zvaigžņu spilgtumam. Bieži lietota mērvienība ir redzamais spožums. Šo lielumu var pārvērst luksos, izmantojot formulu
kur E v ir apgaismojums luksos un M v - redzamais spožums. Apgrieztā izteiksme ir
2008. gada vasaras olimpiskās spēles (−1. diena)
, vienu dienu pirms Pekinas olimpisko spēļu oficiālās atklāšanas turpinājās futbola priekšsacīkstes.
Sacīkšu sākumu laiki doti pēc Latvijas laika
Futbols
Spēles aizvadīja vīriešu komandas.
14. marts
14. marts ir gada 73. diena pēc Gregora kalendāra (74. diena garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 292 dienas.
Vārda dienas
Matilde, Ulrika
Lvuveka
Lvuveka - pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz rietumiem no Poznaņas.
Uzbeki
Uzbeki (uzbeku: O‘zbeklar) ir viena no tjurku tautām un Uzbekistānas pamatiedzīvotāji. Ievērojamas uzbeku minoritātes dzīvo arī citās Centrālāzijas valstīs: Afganistānā, Tadžikistānā, Kirgizstānā, Turkmenistānā, Pakistānā, Kazahstānā u.c.
Igaunijas PSR
Igaunijas Padomju Sociālistiskā Republika (saīsināti: Igaunijas PSR;, ENSV; , ЭССР) bija 1940. gadā Padomju Savienības okupētajā Igaunijas Republikas teritorijā līdz 1990. gadam eksistējoša padomju republika. Igaunijas PSR Augstākā padome pieņēma rezolūciju, kas Igaunijas PSR pārdēvēja par Igaunijas Republiku.
Baldones observatorija
Baldones astrofizikas observatorija ir valsts nozīmes zinātnes objekts, observatorija (kods 069 IAU observatoriju sarakstā, atrodas 80 m virs jūras līmeņa) un observatorijas objektu komplekss Ķekavas novada Baldones pagasta Riekstukalnā (14 būves: divas observatorijas, noliktava, degvielas noliktava, kluba ēka, divas garāžas, divas sūkņu mājas, pirts, garāža—darbnīca, radioteleskopa paviljons, radioteleskopa pamati un vēl viens paviljons). 12. lielākā observatorija Eiropā.
Darbība
Vienīgā profesionālā observatorija Latvijā, kur nodarbojas ar novērojumiem optiskajā astronomijā (oglekļa zvaigžņu pētniecība, novas Andromedas galaktikā, komētu uzņēmumi un citi).
Baldones teleskopu paredzēts iesaistīt Zemei bīstamo objektu (asteroīdu, komētu) novērošanā un orbītu precizēšanā. Kopš 1968. gada ar Baldones teleskopu atklātas vairāk nekā 300 agrāk nereģistrētas oglekļa zvaigznes (gandrīz 5% no pašlaik zināmajām mūsu galaktikas oglekļa zvaigznēm), ap 150 maiņzvaigznes, kā arī 64 uzliesmojošās zvaigznes. Teleskops lietots arī Haleja komētas novērošanai, kā arī Plutona orbītas precizēšanai.
Baldones observatorijas astrouzņēmumu arhīvs, uzticēts veidot starptautisko visu līdz šim atklāto oglekļa zvaigžņu katalogu, pēc apjoma tikai nedaudz atpaliek no Zviedrijas, aiz sevis atstājot Polijas, Beļģijas, Ungārijas, Slovākijas, Somijas, Rumānijas, Bulgārijas, Spānijas, Dānijas, Austrijas u. c. Eiropas valstu astrofoto arhīvus.
Tehniskais aprīkojums
Observatorijā atrodas 1966. gadā uzstādītais Šmidta (Schmidt) sistēmas teleskops (diametrs 1,20 m) kas ir vienīgais šāda veida teleskops Baltijā un viens no šīs sistēmas lielākajiem teleskopiem pasaulē, kura vairāk nekā 40 gadu darbības laikā iegūts ap 25'500 debess uzņēmumu. Ar to var saskatīt zvaigznes līdz 20. zvaigžņlielumam (ar neapbruņotu aci vienlaikus pie debess var redzēt aptuveni 2400 zvaigznes). 2005. gadā Vācijā (Carl Zeiss Jena) tika atjaunots pārklājums teleskopa spogulim, palielinot teleskopa jaudu 6 reizes (izmantojot maksimālo ekspozīciju — 20 sekundes — ir iespēja ieraudzīt objektus, kas atrodas 26 000 gaismas gadu attālumā), 2006. gadā fotoplašu kasetes turētāja vietā teleskopa tubusā uzstādīta lādiņsaites matrica (CCD). Ar šo teleskopu ir atklāts vairāk nekā 350 oglekļa zvaigžņu, 70 novas galaktikā M31, pēdējā laikā — vairāk nekā 10 asteroīdu, tostarp arī Zemei bīstamu.
Statuss
Neskaidrs. Valsts sekretāru sanāksmē ministriju saskaņošanai 2005. gada 1. decembrī izsludināts Ministru kabineta rīkojuma projekts Par valsts īpašuma objektu nodošanu privatizācijai (68. saraksts), ar kuru privatizācijai ierosināts nodot visus Latvijas Universitātes Astrofizikas observatorijas objektus Baldones Riekstukalnā. 2006. gadā Baldones observatorija bija valsti pārstāvošās Izglītības un zinātnes ministrijas valdījumā. To apsaimniekoja SIA "LU Nekustamā īpašuma aģentūra" (īpašniece Latvijas Universitāte, kura sabiedrību izveidojusi, lai veiktu operācijas ar nekustamo īpašumu), t.i., īpašums pieder valstij, nevis LU kā publisko tiesību subjektam, bet valstij — kādas ministrijas vai nekustamo īpašumu aģentūras personā. Observatorija pagaidām nodota LU Astronomijas institūta zinātnieku rīcībā.
LU Nekustamā īpašuma aģentūra Baldones Riekstukalna attīstībā esot investējusi 33,5 tūkstošus latu, par kuriem vienai ēkai izbūvēta šķidrā kurināmā apkures sistēma un notekūdeņu attīrīšanas sistēma, pasūtīti trīs ēku rekonstrukciju būvprojekti. Taču Astrofizikas observatorija Universitātei nesot tikai finansiālus zaudējumus, un bez investīcijām un racionālas apsaimniekošanas ēkas lemtas sabrukšanai, tāpēc Riekstukalna teritorijā paredzēts izveidot atpūtas un sporta kompleksu.
Vēsture
1957. gadā astronomi no LPSR Zinātņu akadēmijas, izpētīja Riekstu kalnu pie Baldones (ko no rūpnīcu un satiksmes trokšņiem izolē meža masīvs), atzīstot to par vispiemērotāko vietu observatorijas izbūvei.