cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vikunja
Izplatība
Vikunjas dabīgais izplatības areāls aptver Andu kalnu pļavas Argentīnas ziemeļrietumos, Bolīvijā, Čīles ziemeļos un Peru, 3200—5000 metru augstumā virs jūras līmeņa. Tā ir introducēta arī Ekvadorā, mājojot nelielā teritorijā valsts vidienē. Vislielākā populācija sastopama Bolīvijā. Vikunja ir Peru nacionālais dzīvnieks, un tās attēls ir redzams uz Peru ģerboņa.
Izskats
Vikunja ir smalks, graciozs zālēdājs, nedaudz mazāks kā otrs Dienvidamerikā dzīvojošais kamieļu dzimtas savvaļas dzīvnieks — gvanako. Kopumā vikunja ir mazākā no visām sugām kamieļu dzimtā. Arī galva ir smalkāka un nedaudz mazāka nekā gvanako galva, bet smailās, trīsstūrainās ausis toties nedaudz garākas.
Tai ir lielas, izteiksmīgas acis, garš kakls un kājas. Kā visi biezpēdaiņi, arī vikunja iet uz pilnas pēdas, nevis uz pirkstgaliem kā stirnas. Tādējādi vikunjas pēdām ir laba saķere ar zemi, akmeņiem un ripojošo kalnu granti, un tā neizmīda nabadzīgo, plāno kalnu augsni. Vikunjas ķermeņa garums, galvu ieskaitot, ir 1,25—1,90 metri, augstums skaustā 70—110 cm, astes garums 15–25 cm, svars 35—55 kg. Vikunjas matojums ir ļoti mīksts, biezs, gaiši brūnā krāsā uz muguras, kakla un galvas, bet pakaklē, uz krūtīm, vēdera un kāju iekšpusēm tas ir pelēcīgi balts. Uz krūtīm matojums ir ļoti garš, sasniedzot 20–30 cm. Vikunjām līdzīgi kā grauzējiem visu mūžu aug zobi un to priekšzobiem no iekšpuses nav emaljas.
Uzvedība
Vikunjas parasti uzturas 3200—4800 metru augstumā. Tās ir aktīvas gaišajā diennakts laikā un barojas ar īso kalnu pļavu zāli. Pļavas ir nabadzīgas, zāle asa un sausa. Galvenais augs, ar ko barojas vikunjas, ir auzenes. Naktis tās pavada klinšainās nogāzēs. Tā kā kalnos gaiss ir retināts, tad dienā tas iesilst samērā ātri, bet naktīs temperatūra strauji nokrīt līdz nullei. Lai pārciestu lielās temperatūras svārstības, daba vikunjām devusi īpaši mīkstu, biezu un pūkainu matojumu.
Vikunjas veido ģimeņu grupas, kas sastāv no dominantā tēviņa, mātītēm un to mazuļiem, apvienojot līdz 20 indivīdiem. Jaunie tēviņi, kas pametuši ģimenes, apvienojas "vecpuišu baros”, bet pieaugušie tēviņi, kuriem nav ģimenes, dzīvo pa vienam. Katrai ģimenei ir divas teritorijas — barošanās teritorija, kura ir lielākā no abām teritorijām, un gulēšanas teritorija, kas atrodas augstāk kalnos. Abas teritorijas kopā ir 7—30 ha lielas. Tēviņš teritorijas iezīmē un modri apsargā, padzenot no tām citus dzimumbriedumu sasniegušos tēviņus. Katru dienu vikunjas veic pārceļošanu no vienas teritorijas uz otru: agri no rīta tās dodas pa kalniem lejup, lai barotos, bet vēlā pēcpusdienā atgriežas augstāk kalnos, lai atpūstos. Vikunjas papildu zālei uzņem arī dažādas minerālvielas, laizot kaļķakmeņus un citus minerālus.
Vikunjas ir ļoti uzmanīgas un tramīgas, tēviņš nepārtraukti uzmana apkārtni. Tām ir ļoti laba dzirde un pie mazākām aizdomām tās metas bēgt, tēviņam izdodot īpašu trauksmes signālu — soprāna svilpienu. Lai izbēgtu no briesmām un plēsējiem, vikunjas glābiņu meklē stāvās klinšu nogāzēs. Ģimenei bēgot, tēviņš skrien pēdējais, paliekot starp savu baru un plēsēju. Īsā distancē vikunja spēj sasniegt ātrumu 50 km/h pat 4500 metru augstumā. Lai to spētu paveikt, vikunjām sirds ir par 50% lielāka nekā citiem līdzīga izmēra zīdītājiem.
Vairošanās
Vairošanās sezonā, kas atšķirīgos reģionos var būt atšķirīgos laikos (martā un aprīlī), dominantais tēviņš sapārojas ar visām sava bara mātītēm. Grūsnības periods ilgst 330—350 dienas, piedzimstot vienam mazulim. Jau pēc pirmajām 15 minūtēm jaundzimušais ceļas kājās un sāk sekot savai mātei. Mazulis paliek kopā ar māti 4—9 mēnešus, ja ir tēviņš, bet 10—11, ja ir mātīte. Ģimeni pamet gan jaunie tēviņi, gan mātītes, dominantajam tēviņam tos no bara nošķirot un neļaujot tiem atgriezties. Tēviņi apvienojas vecpuišu baros, bet mātīte pievienojas kādai no ģimenēm. Sasniedzot divu gadu vecumu, vikunjas sasniedz dzimumbriedumu. Vikunja savvaļā vidēji dzīvo līdz 20 gadu vecumam, vecākā zināmā vikunja ir sasniegusi 24 gadu un 9 mēnešu vecumu nebrīvē.
Livingstons
Livingstons var būt:
Vikunja
Aizsardzība
Mūsdienās vikunjas ir aizliegts medīt, un tās aizsargā likumi, lai gan nesenā pagātnē dzīvnieki tika intensīvi medīti. Sugas izdzīvošana kritisko robežu sasniedza 1974. gadā, kad savvaļā bija sastopamas ne vairāk kā 6000 vikunjas. Pateicoties ieviestajiem aizsardzības pasākumiem, populācija mūsdienās sasniegusi 350 000. Lai izvairītos no malumedniekiem un nelikumīgām medībām, vikunjām, kurām vilna izaug garāka par 2,5 cm, tā tiek apcirpta. Katru gadu vikunjas tiek sadzītas aplokā. Tām, kurām vilna ir pietiekami gara, tā tiek apgriezta. No vienas vikunjas iegūst apmēram 120—150 g vilnas. Pēc tam vinkunjas tiek palaistas atpakaļ savvaļā. Dzīves laikā tās vilna tiek apgriezta apmēram piecas reizes.
Ādolfs Rutkovskis
Ādolfs Rutkovskis (1820—1890) bija vācbaltiešu izcelsmes Tērvetes draudzes luterāņu mācītājs. Latviešu literārās biedrības Kurzemes direktors (1864–1880).
Dzīvesgājums
Dzimis 1820. gada 9. jūnijā Kalkūnes muižas nomnieka ģimenē. Mācījās Jelgavas ģimnāzijā (1836–1839), strādāja par mājskolotāju, studēja teoloģiju Tērbatas Universitātē (1841–1845).
Prē
Prē var būt:
Ādolfs Rutkovskis
Dzīvesgājums
1848. gadā iesvētīts par luterāņu mācītāju Jelgavā, bija Kalnamuižas un Penkules draudžu mācītājs (1848–1890), kopš 1880. gada Dobeles diecēzes prāvests.
Darbojās Latviešu literārajā biedrībā, publicēja bibliogrāfiski kritiskus pārskatus par 1867.–1880. gada Kurzemes latviešu grāmatniecību.
Viņa dēls bija luterāņu mācītājs Arnolds Rutkovskis, kuru lielinieki nošāva 1919. gadā.
Māliņi
Māliņi ir ciems Krāslavas novada Kaplavas pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā, starp Stirbļiem un ceļu Imanti 1 — Upmalieši. Ietilpst īpaši aizsargājamajā dabas teritorijā Augšdaugavas aizsargājamo ainavu apvidū.
3,7 km uz ziemeļiem atrodas Stirbļu ciems, 800 metrus uz rietumiem no ciema ir valsts reģionālais autoceļš (P69) Skrudaliena — Kaplava — Krāslava, kas nodrošina sabiedrisko transportu autobusu maršrutā  Krāslava — Lielborne — Krāslava. Attālums līdz novada centram Krāslavai 5,2 km.
Ankaraspor
Ankaraspor, agrāk Osmanlıspor, ir Turcijas futbola klubs no Ankaras. Dibināts 1978. gadā, pašlaik (2020) spēlē Turcijas Pirmajā līgā.
Liza Šeridane
Elizabete Anna Šeridane (en; dzimusi, mirusi ) bija amerikāņu aktrise. Labāk zināma ar Džerija mātes Helēnas lomu seriālā Seinfeld un ziņkārīgās kaimiņienes lomu situāciju komēdijseriālā ALF. Viņa savā vairākas desmitgades ilgajā karjerā tēlojusi lomas gan uz skatuves, gan televīzijā un kino.
Brodvejā viņa piedalījusies lugās un mūziklos kopā ar tādām zvaigznēm kā Merila Strīpa un Kristofers Loids. Atveidojusi nelielas lomas seriālos "Skaitļi", "Amerikāņu tētuks", "Slaideri".
Vojtehs Mozīks
Vojtehs Mozīks (cz, dzimis ) ir Čehijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2021. gada Mozīks pārstāv KHL komandu Vladivostokas "Admiral".
Iepriekš spēlējis Čehijas Ekstralīgas komandās BK Mladá Boleslav un HC Škoda Plzeň, AHL komandā Olbani "Devils", NHL komandā Ņūdžersijas "Devils", KHL komandās Podoļskas "Vitjaz" un Pekinas "Kunlun Red Star" un Zviedrijas hokeja līgas komandā Färjestad BK.
Čehijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.
Harīrūda
Harīrūda (prs) vai Harīsīnda (ps) Afganistānā jeb Tedžena (tk) Turkmenistānā ir 1150 km gara upe, kas sākas Bābu kalnos, tek pa Afganistānas un Turkmenistānas teritoriju, līdz izsīkst Karakuma tuksnesī.
Deivids Livingstons
Deivids Livingstons (en; dzimis, miris ) bija skotu ceļotājs un ārsts.
19. gadsimta vidū D. Livingstons devās uz Āfriku Londonas Misionāru biedrības un Karaliskās ģeogrāfiskās biedrības uzdevumā. Kopumā veica trīs braucienus uz šo kontinentu. Tiek uzskatīts, ka viņš ir pirmais eiropietis, kas redzējis Viktorijas ūdenskritumu un nosauca to Viktorijas vārdā.
Harīrūda
Augštecē upei izteikts kalnu upes raksturs, tā tek rietumu virzienā. Pie Džāmas upes ietekas Harīrūdā atrodas Džāmas minarets. Lejpus Herātas upe pagriežas uz ziemeļiem, veidojot iesākumā Afganistānas — Irānas, vēlāk Tadžikistānas — Irānas robežu. Upe izsīkst tuksnesī lejpus Tedženas oāzei. Dažkārt Harīrūda sausuma periodos izsīkst pavisam. Uz upes izveidots Afganistānas - Indijas draudzības aizsprosts upes augštecē un Irānas - Turmenistānas draudzības aizsprosts uz abu valstu robežas. Upes krastos atrodas Herāta, Tedžena.
Rumānijas parlaments
Rumānijas parlamentu (ro) ir Rumānijas likumdevējvara, kuru veido divas palātas - Senāts un Apakšpalāta.
2009. gadā valstī tika rīkots referendums par pāreju uz vienpalātas sistēmu un deputātu skaita samazināšanu līdz 300 locekļiem. Lai gan referendums bija veiksmīgs, izmaiņas netika veiktas, jo referendumā nebija iestrādātas nepieciešamās izmaiņas konstitūcijā.
Abu palātu sēžu zāles atrodas Parlamenta pilī.
Otrie Prīkuļi
Otrie Prīkuļi ir ciems Rušonas pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 213 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V742.
Štābs
Štābs vai ģenerālštābs (no de) ir bruņoto spēku galvenā vadības un kontroles iestāde, kas paredzēta to ikdienas un kara darbības vadīšanai.
Lai gan nosaukums "ģenerālštābs" dažkārt tika attiecināts uz augstāko militāro štābu 18. gadsimtā, iestāde savā modernajā formā parādījās tikai 19. gadsimta sākumā. Prūsijas armijā un citās Eiropas valstīs pēc 1870. gada. ASV Armija 1903. gadā izveidoja ģenerālštābu, Britu armija 1906. gadā, tomēr britu un amerikāņu armijās ģenerālštābs atšķīrās no Prūsijas armijas ar to, ka virsnieki, lai arī bija īpaši kvalificēti, netika apmācīti kā elites korpuss, viņi tika individuāli atlasīti no virsnieku korpusa kopumā, tāpat kā citiem uzdevumiem.
2021. gada Pasaules čempionāts ziemeļu slēpošanā
2021. gada Pasaules čempionāts ziemeļu slēpošanā notika Oberstdorfā, Vācijā, laikposmā no 24. februāra līdz 7. martam.
Pasaules čempionāts Oberstdorfā notika trešo reizi, iepriekšējo reizi tas šajā vietā norisinājās 1987. un 2005. gadā. Čempionātā tika sadalīti 24 medaļu komplekti. Pirmo reizi čempionāta programmā bija iekļautas individuālās sacensības ziemeļu divcīņā sievietēm un tramplīnlēkšana no lielā tramplīna sievietēm.
Sacensību kalendārs
Visi laiki norādīti pēc Latvijas laika (UTC+2).
Medaļu kopvērtējums
Mājinieki
Daniels Georgs Balks
Daniels Georgs Balks (dzimis, miris 1826. gada sākumā) bija vācu ārsts, Tartu universitātes profesors, tās medicīniski klīniskā institūta vadītājs. Strādājis arī Kuldīgā, Jēkabpilī, Sēlpilī.
Daniels Georgs Balks piedzima un gāja skolā Kēnigsbergā. No 1780. līdz 1787. gadam studēja medicīnu Berlīnē un Kēnigsbergā. Ārsta privātpraksē Kuldīgā un Suveniškos Lietuvā. No 1796. līdz 1802. gadam bija Sēlpils virspilskunga iecirkņa ārsts. No 1802. līdz 1817. gadam bija Tartu universitātes patoloģijas, semiotikas un terapijas profesors. No 1803. līdz 1804. gadam — Tartu universitātes rektors.
Publicējis vairākus traktātus Berlīnē, Liepājā un Jelgavā, to skaitā "Kas bija Kurzeme un kas tā var būt zem Katrīnas sceptera : Medicīniski politisks traktāts likumdevējiem un augstāko tiesu tiesnešiem" (Was war einst Kurland und was kann es jetzt unter Katharina’s Zepter werden? Eine medicinisch politische Abhandlung für Gesetzgeber und Richter in höheren Tribunälen).
Siluetu animācija
Siluetu animācija (en) ir animācija, kurā kadru pa kadram uzņem filmā divdimensiju figūras un formas, kas redzamas tikai siluetu veidā. Siluetu animācijā figūras atrodas uz horizontālas virsmas, kas izgaismota no apakšpuses, detaļas pārbīda starp kadru uzņemšanu – kustība, ko var redzēt ekrānā, ir radīta kadru pa kadram ar attīstību laikā un telpā.
Siluetu animācijas vēsture
Silueta animāciju 1920. gados Vācijā izstrādāja Lote Reinigere. Viņas animācijās tika izmantotas savienotas, divdimensiju marionetes, kuru pozas katram uzņēmumam tiek detalizēti koriģētas. Līdzīgi kustība tiek imitēta arī leļļu animācijā, kurā tiek fotografētas telpiskas trīsdimensiju figūras miniatūrās kopās. Otrā pasaules kara un finansējuma trūkuma apstākļos Reinigere kļuva nozīmīga animācijas vēsturē, kas raksturo viņas ievērojamo ieguldījumu animācijā, leļļu mākslā, Veimāras kino un mūsdienu filmu uzņemšanā.
Siluetu animācija mūsdienās
Izmantojot pašreizējo tehnoloģiju, kur viss ir digitāls, radīt silueta animāciju mūsdienās ir daudz vieglāk. Ir labākas tehnoloģijas animācijas silueta filmu izstrādes atbalstam. To var viegli uzzīmēt datorā un animēt, izmantojot animācijas programmatūru. Tehnoloģija animatoram nozīmē spēju padarīt animācijas kustību plūstošāku nekā līdz šim. Ir arī vairāk krāsu, attēlu, gaismas un mūzikas risinājumu, kā arī dizaina iespēju. Silueta animācija arī mūsdienās vairs nav monohroma. Entonijs Lūkass pat radījis animācijas filmu, kurā miksēti divdimensionāli tēli un trīsdimensionāli foni, ar nosaukumu “Noslēpumainie Džaspera Morello ģeogrāfiskie pētījumi” (2005).
Mesinijas nome
Mesinijas nome (gr. Νομός Μεσσηνίας) ir viena no Peloponēsas perifērijas nomēm, kas atrodas Peloponēsas pussalas dienvidrietumos. Austrumos tā robežojas ar Lakonijas nomi, ziemeļaustrumos ar Arkādijas nomi, bet ziemeļos ar Rietumgrieķijas perifērijas Elīdas nomi. Rietumos to apskalo Jonijas jūra, bet dienvidos Mesiniks. Mesinijas nomes administratīvais centrs ir Kalame. Mesinijas nome iekļauj sevī Mesinijas vēsturisko apgabalu, kur atradās tādi nozīmīgi senās Grieķijas kultūras centri, kā Mesine, Pila, Bassa u.c. Šeit atrodas arī Nestora pils, kas ir viens no nedaudzajiem Mīnojas civilizācijas pieminekļiem kontinentālajā Grieķijā.
Administratīvais iedalījums
Mesinijas nome ir sadalīta sešās pašvaldībās jeb dēmos:
Ziemeļrietumu reģions (Islande)
Ziemeļrietumu reģions ir viens no Islandes astoņiem reģioniem valsts ziemeļrietumu daļā. Robežojas ar Ziemeļaustrumu reģionu austrumos, ar Dienvidu reģionu dienvidos, ar Rietumu reģionu rietumos un ar Rietumfjordiem ziemeļrietumos.
Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Skāgarstrenda. Ziemeļrietumu reģiona kopējā platība ir 12 737 km², pēc 2007. gada datiem reģionā dzīvo 7 810 iedzīvotāji. Reģionu apskalo Atlantijas okeāns. Tas ir ceturtais lielākais reģions Islandē pēc platības un septītais lielākais pēc iedzīvotāju skaita.
Sabiedroto okupētā Vācija
Visu Vācijas teritoriju sabiedrotie militāri okupēja kopš Berlīnes deklarācijas pasludināšanas 1945. gada 5. jūnijā līdz Rietumvācijas izveidošanai 1949. gada 23. maijā. Pēc tam, kad nacistiskā Vācija padevās sabiedroto karaspēkam un sabruka 1945. gada 8. maijā, četras sabiedroto lielvalstis (ASV, Apvienotā Karaliste, Padomju Savienība un Francija) Berlīnes deklarācijā 1945. gada 5. jūnijā apliecināja kopīgu varu un suverenitāti pār okupēto Vāciju ar Sabiedroto kontroles padomi.
Potsdamas konferencē 1945. gada 1. augustā tika noteikta jauna Vācijas austrumu robeža, piešķirot Polijai un Padomju Savienībai visus Vācijas reģionus uz austrumiem no Oderas—Neises līnijas un sadalīja atlikušo Vācijas teritoriju četrās okupācijas zonās ASV, Apvienotās Karalistes, Francijas un Padomju Savienības pakļautībā.
Lai gan trīs sabiedroto lielvaras (ASV, Apvienotā Karaliste un Padomju Savienība) iepriekš vienojās par Vācijas okupāciju, sadalīšanu un jaunajām robežām 1943. gada Teherānas konferencē, par četrām okupācijas zonām vienojās tikai 1945. gada februāra Jaltas konferencē.
Visas Austrijas un Čehoslovākijas teritorijas, kuras Vācija anektēja, tika atdotas atpakaļ šīm valstīm. Lietuvas Klaipēdas apgabalu, ko īsi pirms kara Vācija anektēja, 1945. gadā anektēja Padomju Savienība un nodeva Lietuvas PSR. Visas Beļģijas, Francijas, Itālijas, Luksemburgas, Polijas un Dienvidslāvijas teritorijas, kuras Vācija kara laikā okupēja un anektēja, tika atdotas atpakaļ.
Aleksandrs Ketlers
Aleksandrs Ketlers, Kurzemes princis (de, 1658—1686) bija hercoga Jēkaba jaunākais dēls, Brandenburgas-Prūsijas armijas Kurzemes pulka virsnieks. Kaujās zaudējis roku, tādēļ viņa iesauka bijusi "Vienrocis" (der Einarmige).
Dzīvesgājums
Dzimis Otrā Ziemeļu kara laikā 1658. gada 18. oktobrī Rīgā ieslodzītā hercoga Jēkaba un viņa sievas Brandenburgas princeses Luīzes Šarlotes ģimenē. Pirms tam 30. septembrī zviedri bija ar viltu saņēmuši gūstā viņa vecāku ģimeni, kurus 9. oktobrī pārveda uz Rīgu, bet 1659. gada 9. augustā izsūtīja uz Ivangorodas cietoksni Ingrijas rietumos. Pēc Olivas miera līguma noslēgšanas 1660. gadā atgriezās Jelgavā.
1673. gadā viņa vecākais brālis princis Frīdrihs Kazimirs ar trīs Kurzemes pulkiem devās palīgā Nīderlandes Republikai karā pret Francijas un Zviedrijas koalīciju. Iespējams, ka viņš kopā ar brāli Kārli Jēkabu (1654—1677) piedalījās arī Skones karā (1674–1679), kurā Brandenburgas karaspēks viņa mātes brāļa kūrfirsta Frīdriha Vilhelma vadībā cīnījās pret Zviedrijas armiju. Zināms, ka 1683. gada maijā Austrumprūsijas teritorijā prinča Aleksandra vadībā tika saformēts pirmais Kurzemes bataljons, bet 1685. gada 21. janvārī to pārveidoja par Kurzemes pulku (Regiment Kurland) ar diviem bataljoniem. Pēc tam, kad Brandenburgas kūrfirsts 1685. gadā izdeva Potsdamas ediktu, pulkā iestājās no Francijas padzītie hugenoti.
Kopā ar Kurzemes algotņu pulku piedalījās Lielajā turku karā (1667-1699). 1686. gada jūnija vidū pulks tika nosūtīts Budapeštas ieņemšanai, taču aplenkuma laikā 28. jūnijā princi Aleksandru smagi ievainoja un veda ārstēties uz Vīni, taču pa ceļam pie Šopronas viņš nomira. Prinča mirstīgās atliekas pārveda uz Jelgavu un apglabāja blakus tēvam Kurzemes hercogu kapenēs.
Vidusatlantijas grēda
Vidusatlantijas grēda ir Atlantijas okeāna vidusokeāniskā grēda, kas veido tektonisko plātņu nobīdes zonu. Atdala Ziemeļamerikas un Eirāzijas plātnes ziemeļdaļā un Dienvidamerikas un Āfrikas plātnes dienviddaļā. Stiepjas 18 tūkstošus kilometru garumā no Hakela grēdas ziemeļaustrumos no Grenlandes līdz trijpunktam pie Buvē salas Dienvidu okeānā. Grēdai raksturīga paaugstināta vulkāniskā un tektoniskā aktivitāte, pa to ejošajam tektoniskajam lūzumam ik gadus paplašinoties par 2,5 cm. Lielākā daļa grēdas vidusdaļas atrodas ap 2500 m dziļi, tās malām nolaižoties līdz aptuveni 5000 m dziļumam. Dziļakā vieta grēdā ir Romanša dziļvagā — 7758 m zjl.
Sastāvdaļas
Vidusatlantijas grēda veidojas no vairākām atsevišķām grēdām, kuras atdala vai nu tās virszemes daļas, vai tektoniskie lūzumi:
Rīgas ielas, kas ir privatizētas
Šis ir Rīgas ielu, kas nepiederošu personu apmeklējumam ir slēgtas, uzskaitījums.
Šeit uzskaitītas tikai ielas, kas praktiski visā to garumā atrodas privātās vai cita veida slēgtās teritorijas. Tas neiekļauj ielas, kam tikai kāds no to posmiem atrodas privātās teritorijās.
Reinas
Reinas ir ciems Cēsu novada Amatas pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumu daļā 6 km no pagasta centra Ģikšiem, 25 km no novada centra Cēsīm un 95 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P31.
Rodrigesas fodijs
Rodrigesas fodijs, arī dzeltenais fodijs, Rodrigesas audējputns (Foudia flavicans) ir audējputnu dzimtas (Ploceidae) dziedātājputnu suga, kas endēma Rodrigesai — nelielai, Maurīcijai piederošai salai Indijas okeāna rietumu daļā. Ģeogrāfisko variāciju nav.
Izplatība
Visbiežāk sastopams jauktos, vairāk nekā 5 m augstos mežos, kur dažreiz veido bariņus. Rodrigesas fodijs pielāgojies arī vairāku svešzemju augu sugu platībām. Vislielākais putnu blīvums teritorijās ar lieliem kokiem un augstu bioloģisko daudzveidību.
Izskats
Neliels, mežos mītošs audējputns. Ķermeņa garums 12—13 cm, svars 13—17 g. Tēviņiem vairošanās sezonā galva un krūtis dzeltenas, galvas priekšpuse oranža. Mugurpuse, spārni un astes spalvas brūnas ar dzeltenbrūnu svītrojumu. Mātītēm blāvs apspalvojums visa gada garumā.
Barība
Pārtiek no kukaiņiem, zirnekļiem, nektāra, sēklām un atsevišķiem augļiem. Barību meklē uz zemes un veģetācijā līdz 10 m augstumam.
Ligzdošana
Veido monogāmus pārus. Ligzdošanas veids oportūnisks, bet visbiežāk ligzdo no jūlija līdz novembrim un no februāra līdz martam. Katram pārim ir sava teritorija. Ligzdai ir kupolveida forma, vīta no smalkiem zāļu stiebriņiem un palmu šķiedrām un rotāta ar artona gabaliņiem vai spalvām. Atrodas kādā augstā kokā. Olas ir gaiši zilas.
Populācija
Mazāk nekā viena piektdaļa pasaules putnu sugu mitinās salās, taču vairāk nekā 90% no visiem izmirušajiem putniem aptver salu populācijas. Unikālo Rodrigesas un visu Maskarēnu salu faunu gandrīz pilnībā iznīcināja ievestie plēsēji un vietējās ekosistēmas konkurenti, dabiskās vides izpostīšana un pārmērīgās medības. Kopumā kopš 1600. gada Maskarēnu salās izmirušas vismaz 28 endēmas putnu sugas.
Viktors Konrads
Biogrāfija
Viktors Konrads piedzima 1876. gadā Vīnes priekšpilsētā. Viņa tēvs bija rūpnieks, kā arī amatieris gleznotājs-ainavists.
Konrads iestājās Vīnes Universitātē, kur sākumā studēja bioloģiju, bet vēlāk arī fiziku. Konrads strādāja pie atmosfēras elektrības problēmām, ieguva doktora grādu 1900. gadā. 1904. gadā Austrijā tika nodibināts seismoloģiskais dienests, un Konrads tika nozīmēts par tā vadītāju.
1910. gadā Konrads tika apstiprināts par profesoru kosmiskās fizikas katedrā Čerņivcas Universitātē. No 1916. līdz 1918. gadam bija Belgradas Observatorijas direktors. Pēc Pirmā pasaules kara un Austroungārijas sabrukuma Konradu atstādināja no amata, viņš bija spiests atstāt Čerņivcas Universitāti, kā arī zaudēja īpašumu. 1919. gadā Konrads atgriezās Vīnē un atsāka darbu Centrālajā meteoroloģijas institūtā, vēlāk kļuva par profesoru. Analizējot Austrijā notikušās zemestrīces 1923. un 1927. gadā, Konrads izdarīja atklājumu par kontinentālās Zemes garozas struktūrām, kas tika nosaukta par Konrada robežu.
1934. gadā pēc Austrijas pilsoņu kara notikumiem Konrads piedzīvoja diskrimināciju kā Austrijas Sociālistiskās partijas biedrs. Viņu atlaida no amata. 1936. gadā viņš pensionējās, bet 1938. gadā emigrēja uz ASV. Tur viņa karjera atkal atjaunojās. Konrads strādāja Ņujorkas Universitātē (1940—1942), pēc tam Kalifornijas Tehnoloģiju institūtā, Čikāgas Universitātē, bet no 1944. gada Hārvarda Universitātē, no kuras pensionējās 1951. gadā.
Konrada observatorija
1962. gadā Keimbridžā Konrads nomira. Viņa atraitne Ida novēlēja lielāko daļu no ģimenes līdzekļiem Austrijas Centrālajam meteoroloģijas un ģeodinamikas institūtam ar nosacījumu, ka līdzekļi tiks izlietoti zinātniska institūta izveidošanai, kas sauksies Viktora Konrada vārdā. Rezultātā tika nodibināta Konrada seismoloģijas observatorija, kas atrodas Gutenšteinā, 50 kilometru attālumā no Vīnes.
Baškortostānas karogs
Baškortostānas karogs (ba, ru) ir Baškortostānas Republikas karogs. Pašreizējais karogs tika pieņemts. Līdz 2003. gadam tā malu proporcijas bija 1:2, bet pēc tam 2:3. Karogu veido trīs horizontālās līnijas: zila, balta un zaļa, bet centrā atrodas stilizēts, dzeltens kurajas zieds, kas simbolizē draudzību.
Otrie Pūdži
Otrie Pūdži ir ciems Aizkalnes pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 213 km attālumā no Rīgas.
Leldes iela
Ielu savienojumi
Leldes iela ir savienota ar šādām ielām:
Tarāns
Tarāns (la; ru) ir aplenkuma ierīce, ko galvenokārt veido baļķis ar metāla uzgali, kuru iešūpojot triec pret mūra vai koka sienu, lai to sagrautu. Šāda veida aplenkuma ierīces militārām vajadzībām lielākoties izmantoja senajos laikos un viduslaikos, lai ieņemtu nocietinātas pilsētas un dažādu veidu cietokšņus.
Mūsdienās specializētus un mazāka veida tarānus vēl joprojām izmanto policijas un ugunsdzēsēju vienības, lai tādējādi uzlauztu mājokļu durvis.
Roberts Sēlis
Roberts Sēlis (1884—1975) bija latviešu rakstnieks. Viens no populārākajiem rakstnieka darbiem ir romāns "Silaines muiža", kurā aprakstīti Leišmales Bukaišu un Augstkalnes pagasti.
Dzīvesgājums
Dzimis 1884. gada 29. septembrī Bukaišu pagasta "Mašmelēs" zemnieka ģimenē. Mācījās Bukaišu pagastskolā, tad Jelgavā apguva galdnieka amatu (1900–1902). Strādāja par galdnieku, 1903. gadā kļuva par Jelgavas sociāldemokrātu pulciņa locekli un nelegālās literatūras izplatītāju. Piedalījās 1905. gada revolūcijā, pēc revolūcijas apspiešanas apcietināts. 1911. gadā laikraksts "Laika Balss" literārajā pielikumā publicēja viņa tēlojumu "Atnāca meitenes...". Vēlāk iespiesti stāsti "Jurģu diena" (1912), "Pēc nedaudz gadiem..." (1913), "Nosala..." (1914), "Sautums" (1915), "Zem piekvēpušās debess" (1917), kas publicēti dažādos sociāldemokrātiskas ievirzes izdevumos. Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā devās bēgļu gaitās uz Petrogradu, 1917.–1920. gadā bija lauksaimniecības mašīnu remontētājs Vitebskas latviešu komūnā "Liesma".
1920. gadā atgriezās dzimtenē, nomainīja uzvārdu uz Roberts Hermanis, strādāja par galdnieku kooperatīvā "Kultūras balss" (1920–1928), bija Rīgas pilsētas amatnieku skolas galdnieku darbnīcas vadītājs (1928–1934), līdztekus darbojās literārajā žurnālā "Domas".
Putna piens
Putna piens (pl, ) ir ar šokolādi glazētas konfektes ar uzputotu pildījumu, ko 1936. gadā radīja poļu rūpnieks un rūpnīcas E. Wedel īpašnieks Jans Vedels (Jan Wedel). 1967. gadā pēc komandējuma Čehoslovākijā konfektes iegaršojās PSRS pārtikas rūpniecības ministram Vasilijam Zotovam, kurš valsts konfekšu ražotājiem uzdeva izstrādāt konfekšu receptūru. Tas izdevās Vladivostokas konditorejas fabrikas komandai tehnoloģes Annas Čupkovas vadībā, kas sākotnējā želatīna vietā izmantoja agaru. Drīz vien Putna piena ražošana pēc šīs receptes izplatījās pārējā PSRS, tostarp arī Latvijas PSR, kur to sāka ražot Laima.
Roberts Sēlis
Dzīvesgājums
Otrā pasaules kara vācu okupācijas laikā 1943. gadā viņu apcietināja, šajā laikā uzrakstīja savu pirmo romānu "Muiža un zeme", ko 1948. gadā publicēja ar nosaukumu "Silaines muiža". Pēc 1947. gada nodevās galvenokārt literāram darbam.
Miris 1975. gada 19. aprīlī Vecāķos, apglabāts Raiņa kapos.
Putna piens
1978. gadā Maskavas restorāns „Prāga” ierobežotā daudzumā sāka gatavot Putna piena tortes, kas sākotnēji bija pieejamas tikai Padomju Savienības Komunistiskās partijas vadībai, bet vēlāk Putna piena tortes atļāva gatavot arī citiem Maskavas restorāniem, un tās izplatījās arī parasto cilvēku vidū.
Bjerns Keiperss
Bjerns Keiperss (nl; dzimis ) ir Nīderlandes futbola tiesnesis.
Karjera
Eredivisie spēles sāka tiesāt 2005. gadā. Par FIFA kategorijas tiesnesi kļuva 2006. gadā. Tajā pašā gadā tiesāja Eiropas U-17 čempionāta spēles, ieskaitot finālu. 2009. gadā tika iekļauts UEFA tiesnešu elites grupā. 2011. gadā tiesāja UEFA Superkausa spēli starp FC Barcelona un FC Porto.
2012. gada Eiropas čempionātā tiesāja divas grupu turnīra spēles. 2013. gadā Keiperss tika nozīmēts par galveno tiesnesi UEFA Eiropas līgas finālspēlē starp Benfica un Chelsea. 2013. gada FIFA Konfederāciju kausā tiesāja finālu starp Brazīlijas un Spānijas izlasēm.
2014. gada 24. maijā tiesāja UEFA Čempionu līgas finālu, kurā tikās Spānijas klubi Real Madrid un Atlético Madrid. Bija viens no tiesnešiem 2014. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Tur tiesāja divas grupu turnīra spēles un astotdaļfinālu starp Kolumbiju un Urugvaju.
2016. gada Eiropas čempionātā Keiperss tika apstiprināts par tiesnesi trīs spēlēs — divos mačos grupu turnīrā, kā arī ceturtdaļfinālā starp Franciju un Islandi. 2017. gadā tiesāja FIFA U-20 Pasaules kausa finālspēli.
2021. gada aprīlī Keiperss tika apstiprināts par vienu no tiesnešiem 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.
Andrejs Zubarevs
Savas karjeras sākumā pārstāvējis Krievijas Superlīgas komandas Ufas "Salavat Julajev" un Kazaņas "Ak Bars". KHL pirmajās divās sezonās pārstāvējis Mitišču "Atlant". 2010–11. gada sezonā aizvadījis 4 mačus NHL komandā Atlantas "Thrashers". Vēlāk atgriezies KHL uz pārstāvējis "Atlant", "Salavat Julajev" un Sanktpēterburgas SKA. 2017. gadā ieguvis Gagarina kausu.
Krievijas hokeja izlases sastāvā izcīnījis pirmo vietu 2014. gada Pasaules čempionātā. Ieguvis zelta medaļu 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.
Demene
Demene, agrāk Taržaks vai Taržeka, ir ciems Augšdaugavas novada Demenes pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta rietumdaļā starp Demenes, Briģenes un Akmenkas ezeriem autoceļu V723 un V693 krustojumā 18 km no novada centra Daugavpils un 251 km no Rīgas. Demenē atrodas pagasta pārvalde, kultūras nams, bibliotēka, ģimenes ārsta prakse, pasts, veikals, katoļu baznīca. Apdzīvotā vieta izaugusi uz Loringhofenu dzimtai piederējušās Demenes muižas zemes. Sens pagasta centrs. Izaudzis pēckara gados kā kolhoza «Družba», vēlāk — padomju saimniecības «Demene», un ciema padomes centrālais ciemats. Nozīmīgi kultūrvēstures pieminekļi ir katoļu baznīca un 1. pasaules karā nopostītā luterāņu baznīca.
Otrie Rukmani
Otrie Rukmani ir ciems Kalniešu pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 285 km attālumā no Rīgas.
Kolba (polārstacija)
V. Hodova ģeofiziskā stacija Kolba (ru) ir Krievijas vissezonas pētniecības stacija Arktikā. Izvietojusies Taimiras pussalas ziemeļrietumos 6 km no Diksonas pilsētciemata.
Vēsture
Stacija izveidota 1956. gadā radiofiziķa Pjotra Astahova vadībā Starptautiskā ģeofizikas gada programmas īstenošanai. 2019. gadā stacijai piešķirts polārpētnieka un polārstaciju celtnieka Vasīlija Hodova vārds.
Kopmaņi
Kopmaņi (augšzemnieku dialektā: Kūpmaņi) ir ciems Alūksnes novada Malienas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2 km no pagasta centra Brenciem, 13 km no novada centra Alūksnes un 214 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa P41 (Alūksne—Liepna), Ievednes upes krastā.
Jana Burčeska
Jana Burčeska (mk, dzimusi Skopjē) ir maķedoniešu dziedātāja. Viņa pārstāvēja Ziemeļmaķedoniju 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Kijevā. Savā pusfinālā viņa ieguva 15. vietu, kas neļāva viņai kvalificēties finālam.
Velmeri
Velmeri ir ciems Cēsu novada Amatas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3 km no pagasta centra Ģikšiem, 23 km no novada centra Cēsīm un 92 km no Rīgas.
1924. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula
Šī ir 1924. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu sadalījuma tabula.
Viktors Lardanšē
Viktors Lardanšē (fr; dzimis, miris ) bija franču regbists, olimpiskās zelta medaļas ieguvējs.
Kāpuniedres
Kāpuniedres (la) ir neliela ģints graudzāļu dzimtā. Šie augi ir sastopami gandrīz tikai piekrastes smilšu kāpās. To plašās sakneņu sistēmas ļauj tiem izplatīties stipra vēja apstākļos, kā arī palīdz stabilizēt un novērst krasta eroziju. Kāpuniedru sugas ir sastopamas Atlantijas okeāna ziemeļu krastos, kur tās parasti ir dominējošās sugas smilšu kāpās. Ģints nosaukums "Ammophila" cēlies no grieķu vārdiem ἄμμος (ámmos), kas nozīmē "smiltis", un φίλος (philos), kas nozīmē "draugs".
Sugas
Atkarībā no autora, ģintī ir mainīgs sugu skaits, un tikai divas sugas netiek apstrīdētas: smiltāja kāpuniedre (Ammophila arenaria) un Ammophila breviligulata. Ģintī ir ierosināts klasificēt arī šādas sugas:
Viktors Lardanšē
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Lardanšē bija viens no Jauktās komandas regbija komandas (Union des Sociétés Françaises) spēlētājiem, kuri olimpiskajā regbija turnīrā izcīnīja zelta medaļu.
No 1899. līdz 1902. gadam viņš spēlēja Racing Club de France klubā.
Lietenes
Lietenes jeb aklie dunduri (Haematopota) ir dunduru dzimtas (Tabanidae) ģints. Ir aprakstītas ap 400 lieteņu sugas, un salīdzinoši ar citām dunduru ģintīm tā ir viena no mazākajām. Sastopamas visur, izņemot Austrāliju un Antarktīdu. Latvijā sastopamas trīs sugas, no kurām visbiežāk sastopama parastā lietene (Haematopota pluvialis).
Apraksts
Lieteņu sugas asinis sūc zīdītājiem (zirgiem, briežiem, aļņiem, stirnām, retāk liellopiem un pavisam reti aitām un cūkām ) un samērā bieži kož arī cilvēkam, uzbrūkot siltā un mitrā laikā, bet visaktīvākās ir smacīgā laikā pirms lietus. Turklāt tās spēj pēc nosēšanās uzsākt asiņu sūkšanu ļoti ātri. Kodiens ir sāpīgs un nepatīkams. Lielāku sugu mātītes vienā paņēmienā iesūc līdz 0,2 g asiņu. Tā kā aklie dunduri asinis sūc vairākas reizes, tie spēj pārnēsāt dažādas infekcijas slimības, piemēram, tularēmiju. Parasti asinssūkšanai nododas ar lielu aizrautību, tādēļ ir viegli nositami.
Ekoloģija
Asinis sūc tikai mātītes, bet tēviņi barojas tikai ar augu sulām. Arī mātītes barojas ar ziedu nektāru, bet, lai spētu reproducēt olas, tām ir nepieciešamas asnis. Lietenēm ir raksturīgi upurim pielavīties bez trokšņa, atšķirībā, piemēram, no diždunduriem, kā arī tās ir neizvēlīgas koduma vietas piemeklēšanai. Šīs ģints dunduriem ir raksturīgi arī izvairīties no baltas krāsas, līdz ar to tās nemēdz sēsties uz drēbēm baltā krāsā, toties labprāt sēžas uz melnām drēbēm.
Kāpuri attīstās saldūdens tilpēs, mitrā augsnē un retumis dārza komposta kaudzēs.
Sistemātika
Latvijā sastopamas 3 sugas:
Tīklskaitļošana
Tīklskaitļošana ir vairāku datoru kopdarbība datu pārraides tīklā.
Tā var arī nozīmēt:
Sesavas draudzes novads
Sesavas draudzes novads jeb Sesavas ķiršpēle (de) bija administratīva vienība Kurzemes un Zemgales hercogistes Jelgavas virspilskunga iecirkņa Dobeles pilskunga iecirkņa (Hauptmannschaft Doblen), vēlākā Kurzemes guberņas Dobeles apriņķa (1819—1918) sastāvā.
Tagad bijušā Sesavas draudzes novada teritorija atrodas Jelgavas novadā.
Sesavas draudzes novada muižas (1841)
Atsauce: {| table width=99%
Kroņa muižas
{| table width=99%
Eds Vuds (filma)
"Eds Vuds (en) ir 1994. gada ASV biogrāfiska drāma, kuras režisors un viens no producentiem ir Tims Bērtons. Galvenās lomas atveido Džonijs Deps, Mārtins Landau, Sāra Džesika Pārkere, Patrīcija Ārkete, Džefrijs Džonss un Bills Marijs. Filmas pirmizrāde notika Ņujorkas filmu festivālā.
Par spīti talanta trūkumam, ambiciozais režisors Edvards Vuds mēģina visu iespējamo, lai piepildītu savu sapņus.
Santjago Ramons i Kahals
Santjago Ramons i Kahals (es; dzimis, miris ) bija spāņu patologs, histologs, neirozinātnieks.
Kopā ar itāļu zinātnieku Kamillo Goldži 1906. gadā saņēmis Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā par neirona atklāšanu. Viņi atklāja to, ka neirons ir nervu struktūras pamatvienība. Šis atklājums bija nozīmīgs neironu nozīmīgās lomas nervu funkcijā atklāšanā, tas palīdzēja iegūt mūsdienīgu sapratni par nervu impulsu.
1873. gadā absolvējis Saragosas Universitāti, pēc diviem gadiem sācis strādāt universitātes medicīnas fakultātē. Bijis profesors Valensijas, Barselonas un Madrides Universitātē. 1920. gadā Spānijas karalis Alfonso XIII pasūtījis Kahala institūta celtniecību Madridē, kur tad viņš arī strādāja līdz savai nāvei.
Aleksandrs Zemmers
Aleksandrs Eduards Zemmers (,, dzimis 1846. gadā, miris 1914. gada 12. novembrī) bija latviešu veterinārārsts, ''Mgr. vet.'' (1872). Tērbatas Veterinārā institūta mācībspēks (1874-1902), profesors (no 1876).
Brāļi Kārlis Zemmers (1837—1867), Eižens Zemmers (1843—1906), Georgs (Juris) Zemmers (1849—1910).
Otrie Škierbinīki
Otrie Škerbinīki ir ciems Ilzeskalna pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 250 km attālumā no Rīgas.
Grenlandes Universitāte
Universitāte piešķir bakalaura, maģistra un doktora zinātniskos grādus.
Tā sastāv no četriem institūtiem:
OpenSSL
OpenSSL ir atvērtā pirmkoda realizācija SSL un TLS protokoliem. Šī drošības bibliotēka, kas sarakstīta C programmēšanas valodā, realizē pamata kriptogrāfiskās funkcijas un piedāvā dažādas palīgfunkcijas. Bibliotēku iespējams izmanto arī vairākās citās programmēšanas valodās.
Latvijas īpaši aizsargājamo sugu saraksts
Latvijas īpaši aizsargājamo sugu saraksts, pilnā nosaukumā Noteikumi par īpaši aizsargājamo sugu un ierobežoti izmantojamo īpaši aizsargājamo sugu sarakstu ir Latvijas Ministru kabineta noteikumi Nr.396, kas izdoti Rīgā 2000. gada 14. novembrī. Noteikumi divos pielikumos nosauc īpaši aizsargājamo sugu sarakstu un ierobežoti izmantojamo īpaši aizsargājamo sugu sarakstu. 2004. gada labojumos dažas sugas tika no šiem sarakstiem svītrotas un dažas pievienotas, un spēkā stājās 2004. gada 31. jūlija redakcija.
Dēms
Dēms (gr. δήμοι) ir zemākā Grieķijas administratīvi teritoriālā vienība, kas atbilst municipalitātei. Dēmi tika izveidoti pēc 2010. gada 27. maijā Grieķijas parlamenta apstiprinātās "Kallikratis" programmas, Grieķijas administratīvā dalījuma reformas ietvaros. Likums stājās spēkā no 2011. gada 1. janvāra. Līdz ar to, apvienojot virkni jau esošo municipalitāšu un kopienu, tika izveidoti dēmi. Dēmu pārvalda mērs jeb dimarhs (δήμαρχος) un municipālā padome (δημοτικό συμβούλιο), kas reģionālajās vēlēšanās tiek pārvēlēti ik pēc 5 gadiem. Šis municipalitātes tiek sīkāk iedalītas municipālajās nodaļās (δημοτικά διαμερίσματα) un tālāk kopienās (κοινότητες). Kopienām ir savas padomes, taču tām ir tikai konsultējoša funkcija.
2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — CAF zona
2018. gada FIFA Pasaules kausa CAF zonas kvalifikācija bija atlases sacensības Āfrikas Futbola konfederācijas (CAF) izlasēm FIFA Pasaules kausa finālturnīram, kas 2018. gadā notiks Krievijā. Kvalifikācija notika no līdz. Tajā tika noskaidrotas piecas izlases, kas kvalificējās finālturnīram.
Formāts
Kvalifikācija noritēja 3 posmos:
Pirmais posms
26 zemākās reitinga komandas tika ievietotas divos grozos un salozētas 13 spēļu pāros. Ar trekninātu tekstu atzīmētas komandas, kas kvalificējās otrajai kārtai.
divu spēļu summā izcīna uzvaru 6:0.
divu spēļu summā izcīna uzvaru 5:1.
🇳🇦 namibia divu spēļu summā izcīna uzvaru 3:2.
divu spēļu summā izcīna uzvaru 2:2.
🇰🇲 comoros divu spēļu summā izcīna uzvaru 1:1.
🇸🇿 swaziland divu spēļu summā izcīna uzvaru 8:1.
Trešais posms
Trešā posma izloze notika Kairā, Ēģiptē.
Ģenerālpriekšnieks
Ģenerālpriekšnieks vai ģenerālpārzinis ir Romas katoļu baznīcas un dažu citu kristīgo konfesiju reliģiskā institūta līderis vai vadītājs. Ģenerālpriekšniekam reliģiskajā kārtībā parasti ir augstākā izpildvara, savukārt galvenajam kapitulam ir likumdošanas vara.
Andris Puriņš
Andris Puriņš (1950—2022) bija latviešu rakstnieks un kinoscenārists. Publicējis romānus, īsprozu, scenārijus dokumentālajām un spēlfilmām.
Dzīvesgājums
Miris 2022. gada 1. septembrī.
Bills Marijs
Viljams Džeimss "Bills" Marijs (en; dzimis ) ir amerikāņu aktieris, komiķis un rakstnieks. Pazīstams ar lomām filmās "Spoku mednieki" (1984) un "Pazudis tulkojumā" (2003).
Biogrāfija
Dzimis Ilinoisas štatā īru katoļu izcelsmes ģimenē, kurā bija deviņi bērni. Par aktieriem kļuva vēl trīs no Mariju ģimenes dēliem: Džons, Džoels un Braiens.
Bills Marijs kļuva pazīstams ar darbību televīzijas seriālā Saturday Night Live, divus gadus vadījis arī Weekend Update ar Džeinu Kērtinu, vēlāk filmējies dažādās kinokomēdijās, tai skaitā Meatballs (1979), Caddyshack (1980), "Spoku mednieki" (1984), What About Bob? (1991) un "Murkšķa diena" (1993). Vēl ir attēlojis lomas filmās "Cilvēks, kurš pārāk maz zināja" (1997), "Rašmoras skola" (1998), "Karaliskie Tenenbaumi" (2001), "Ūdensdzīve ar Stīvu Zisū" (2004), Broken Flowers (2005), "Gaismas pilsēta" (2008), "Lieliskais Lapsas kungs" (2009), "Mēness lēkta karaļvalsts" (2012), "Mirušie nemirst" (2019) un citās filmās.
Psammosteus maeandrinus
Psammosteus maeandrinus ir psammosteīdu dzimtas bezžokļaiņu suga, kas dzīvoja devona periodā galvenā devona lauka teritorijā. Sugai nosaukumu deva amerikāņu dabaszinātnieks Luijs Agasi 1840. gadā kā Placosteus maeandrinus, bet aprakstīja to 1844. gadā. Sugas holotips ir branhiālās plātnes fragments no Sjasas upes atseguma ap 40 km uz dienvidiem no Novojas Ladogas, sņetogras slāņiem (Pļaviņu svīta). Nosaukums Ps. maeandrinus nozīmē meandrains (no Meandras upes Mazāzijā) sakarā ar dentīna valnīšu lokainajām formām uz branhiālās plātnes. Suga bija izplatīta frānas stāvā, pļaviņu svītā (sņetogoras slāņos) pie Andomas kalna, Svirjas, Pidmas, Ojatas upju krastos pie Vačukincu un Ņižņejas Podgorjas ciemiem, Sjasas upes krastā starp Moncevu un Kulakovu, Volhovas krastos starp Petropavlovsku un Gostinopolji, Veļikajas krastos lejpus Pleskavas (Šņetas kalns un Piskoviči), Ostenkas krastos uz ziemeļiem no Pleskavas, pie Vastselīnas Igaunijas dienvidaustrumos un Daugavas krastos pie Kokneses un Pļaviņām, Latvijā.
Bills Marijs
Apbalvojumi
Marijs guva kritiķu atzinību par tēlojumu filmā "Pazudis tulkojumā" (2003), par ko saņēma Zelta globusa balvu un BAFTA kino balvu, kā arī tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai. Vēl piecas reizes nominēts Zelta globusa balvai — par lomām filmās "Spoku mednieki", "Rašmoras skola", Hyde Park on Hudson (2012), Olive Kitteridge (2014), St. Vincen' (2014).
Par lomām televīzijā trīs reizes nominēts Emmy balvai, no kurām divas reizes to ieguvis — par lomām TV seriālā Saturday Night Live (1975) un TV miniseriālā Olive Kitteridge (2014).
Psammosteus maeandrinus
Apraksts
Branhiālās plātnes ir plānas, plakanas, ar samērā platu pamatni, kas pakāpeniski sašaurinās virzienā uz distālo galu, apakšdaļā ieliektas, ar priekšējo malu noliektas uz leju. Plātnes liela daļa ir klāta ar ādas zobiem, kas saplūst ķīlīšos, kuri, izņemot proksimālo daļu, ir orientēti paralēli plātnes garenasij.
Salīdzinājums
Ps. maeandrinus ir viena no trijām šīs ģints sugām, kam ādas zobi daudzmaz saplūst ķīlīšos, kuri priekšējā malā orientēti paralēli šai malai, bet aizmugurējā malā var būt slīpi vai pat perpendikulāri tai. Tos varētu aprakstīt kā tādus, kas 45° leņķī atiet no ornamentētās daļas priekšējā stūra. Psammosteus bergi sugai zobiņi pilnīgāk saplūst ķīlīšos, un tie ir gludāki ar sīkiem zobiņiem. Savukārt, Psammosteus praecursor sugai gluži otrādi zobiņu saplūšana ķīlīšos ir mazāk attīstīta, īpaši plātnes proksimālajā daļā, kur zobiņi ir primitīvāki. Un tomēr atsevišķi Ps. maeandrinus un Ps. praecursor sugu fragmenti, īpaši branhialo plātņu distālajā daļā, ir galīgi neatšķirami viena no otras, kā rezultātā Ps. maeandrinus tika kļūdaini iekļauts arī amatas svītas sastāvā. Ps. praecursor atšķiras ar branhiālo plātņu straujāku paplašināšanos virzienā no distālā gala uz pamatni, kas ir garāka, nekā Ps. maeandrinus, un tai ir mazāks ornamentētās daļas salīdzinājumā ar neornamentēto pamatni. Atsevišķi Ps. maeandrinus ādas zobi var būt neatšķirami no Pammosteus megaloperyx zobiem, taču šo sugu plātņu fragmenti ir labi atšķirami.
Kvēpenes dižozols
Kvēpenes dižozols (arī Upuru ozols, Satekles ozols) atrodas 6 km no Cēsīm, Raiskuma pagastā, Cēsu novadā, blakus Kvēpenes pilskalnam. Tā apkārtmērs ir 6,18 m, augstums 20 m, bet vainaga projekcija ir 28 x 30 m un aptuvenais augšanas ātrums platumā ir 1,73 cm gadā. Pēc Kalnalkšņu ozola bojāejas šis ir lielākais koks Gaujas nacionālajā parkā, kā arī viens no Latvijas lielākajiem ozoliem. To uzskata par vienu no iespējamiem ozoliem, kas ticis attēlots uz piecu latu banknotes, lai gan šis fakts tiek apšaubīts. Ozola apkārtnē atrodas vairāki citi dabas pieminekļi, piemēram, Rūsiņa kalns, Kvēpenes pilskalns, Kvēpenes iezis un citi. Eksistē ziņas, ka Kvēpenes ozolam tikuši nesti upuri un ziedota nauda, kā arī teikās aprakstīts, ka zem ozola sākusies eja, pa kuru 13. gadsimta sākumā aplenkuma laikā Kvēpenes pilij esot piegādāta pārtika.
Bings Krosbijs
Bings Krosbijs (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu dziedātājs un aktieris.
Pazīstams ar savu basa-baritona balsi. Viņš ir viens no visvairāk savus ierakstus pārdevušajiem māksliniekiem 20. gadsimtā, ar vairāk nekā pusmiljardu lielu tirāžu. Viņa izpildītais singls White Christmas ir visu laiku visvairāk pārdotākais singls mūzikas biznesa vēsturē. No 1934. līdz 1954. gadam viņš bija vadošais ierakstu pārdošanas, radio reitingu un filmu kases ieņēmumu rādītājos. 1948. gadā notikušajā aptaujā viņš tika atzīts par visvairāk apbrīnoto dzīvo cilvēku, pārspējot Džekiju Robinsonu un pāvestu Piju XII. Par lomu 1944. gada filmā Going My Way B. Krosbijs saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais aktieris. Tāpat par lomu nākamā gada filmā The Bells of St. Mary's viņš tika nominēts šai balvai. Kopā ir tikuši izdoti 45 B. Krosbija studijas albumi. Viņš ir viens no 22 cilvēkiem, kam Holivudas Slavas alejā ir trīs zvaigznes.
Kraukļi (Malienas pagasts)
Kraukļi ir ciems Alūksnes novada Malienas pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 4 km no pagasta centra Brenciem, 14 km no novada centra Alūksnes un 215 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa P41 (Alūksne—Liepna), Ievednes upes krastā.
Jūnass Anelēvs
Jūnass Anelēvs (sv, dzimis ) ir Zviedrijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2019. gada Anelēvs pārstāv Zviedrijas hokeja līgas komandu Leksands IF. 2006. gada NHL draftā Anelēvu ar kopējo 88. numuru trešajā kārtā izvēlējās Fīniksas "Coyotes".
Iepriekš spēlējis Zviedrijas hokeja līgas komandās Frölunda HC, Modo Hockey un Rögle BK, AHL komandā Sanantonio "Rampage" un KHL komandā Omskas "Avangard".
Zviedrijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2014. un 2015. gada Pasaules čempionātā, kā arī 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.
Krisa Everte
Kristīne Marija "Krisa" Everte (en; dzimusi ) ir bijusī amerikāņu tenisiste, bijusi pasaules ranga līdere.
Kopumā karjeras laikā sportiste izcīnīja uzvaru 157 vienspēļu turnīros. Guvusi uzvaru 18 Grand Slam vienspēļu un trijos dubultspēļu turnīros; sasniegusi finālu 34 turnīru finālos, kas ir profesionālā tenisa rekords gan starp sievietēm, gan vīriešiem. Vismaz pusfinālu sasniegusi 52 Grand Slam vienspēļu turnīros no 56 turnīriem, kuros spēlēja, 34 no tām sasniedza pēc kārtas no 1971. gada ASV atklātā čempionāta līdz 1983. gada Francijas atklātajam čempionātam. Viņa ir visvairāk Grand Slam titulus izcīnījusī tenisiste ASV un Francijā (kopš atklātās ēras sākuma). Evertes uzvaru procents vienspēlēs (90,05%) ir profesionālā tenisa rekords.
Kopš 2001. gada ir TENNIS magazine žurnāla izdevēja.
Sarkanās Armijas šaurums
Sarkanās Armijas šaurums (ru) ir jūras šaurums Ziemeļu Ledus okeānā Krievijā. Tas atdala Severnaja Zemļas arhipelāga Oktobra Revolūcijas salu dienvidos no Komsomoļecas ziemeļos un Pioņeras rietumos un savieno Karas jūru dienvidrietumos un Laptevu jūru ziemeļaustrumos. Šaurums ir 144 km garš un šaurākajā vietā 10 km plats. Pārsvarā cauru gadu klāts ar ledu un tikai retumis no tā atbrīvojas. Šauruma krasti stipri izroboti, lielākoties kalnaini un krauji, klāti ar ledājiem, no kuriem noplūst aisbergi.
Šaurumu 1931. gadā atklāja ekspedīcija Georgija Ušakova un Nikolaja Urvanceva vadībā.
Andris Mekšs
Andris Mekšs (dzimis, miris ) bija latviešu aktieris.
1959. gadā beidzis Rīgas Kultūras tehnikumu. 1963. gadā absolvējis Latvijas Valsts konservatoriju. Strādājis Jaunatnes teātrī un Rīgas bērnu un jauniešu teātrī "Reveranss".
Filmējies filmā "Gaidiet "Džonu Graftonu"".
Žans Pjērs Beltuāzs
Žans Pjērs Moriss Žoržs Beltuāzs ( — ) bija Francijas auto un motosportists, kas bija pazīstams ar karjeru Formula 1 pasaules čempionātā. Viņš ir sacīkšu braucēju Antonija un Žiljēna Beltuāzu tēvs, kā arī Fransuā Sevēra sievasbrālis.
Karjera
Beltuāzs trīs gadu laikā izcīnīja 11 Francijas čempiona titulus motošosejā. No 1962. līdz 1964. gadam viņš piedalījās vairākās sacīkstēs Pasaules motošosejas čempionāta sacīkstēs 50, 125 un 250 kubikcentimetru klasēs. 1963. gadā viņš piedalījās Reimsas 12 stundu sacīkstē, kur piedzīvoja avāriju un salauza roku. 1965. gadā viņš izcīnīja uzvaru Formula 3 sacīkstē Reimsā.