cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ričards Šifs
Viņš vislabāk pazīstams ar lomu TV seriālā The West Wing (1999—2006), par lomu tajā ir saņēmis Emmy balvu. Tāpat tēlojis filmās "Septiņi" (1995), "Juras laikmeta parks 2" (1997), "Es esmu Sems" (2001), "Tērauda vīrs" (2013) un TV seriālā "Labais ārsts" (The Good Doctor, 2017—2021).
Viņa brālis Pols Šifs ir kinoproducents.
Nāsira ezers
Nāsira ezera apzīmējums pārsvarā tiek lietots Ēģiptē, Sudānā to dēvē par Nūbijas ezeru (ar, Bokhayrat Nūbiyya). Ūdenskrātuves platība ir 5250 km2. Nosaukts viena no 1952. gada Ēģiptes revolūcijas līderiem un Ēģiptes otrā prezidenta Gamāla Abdela Nāsera vārdā. Pirms ūdenskrātuves rakšanas tika pārvietoti Abū Simbelas tempļi, tomēr citi Senās Ēģiptes pieminekļi un citi veidojumi pašlaik atrodas ezera dibenā.
Igors Pavlovs
Igors Pavlovs (dzimis ) ir bijušais Latvijas hokejists, uzbrucējs, tagad treneris. Savas karjeras laikā aizvadījis sešas sezonas PSRS čempionāta komandā Rīgas "Dinamo", tāpat Latvijas hokeja izlases sastāvā piedalījies trīs Pasaules čempionātos.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Pavlovs sāka 1984.—85. gada sezonā PSRS 2. līgas klubā Harkivas "Dinamo". Jau pēc sezonas beigām viņš pievienojās PSRS čempionāta vienībai Rīgas "Dinamo", tās sastāvā spēlējot līdz 1991.—92. gada sezonas noslēgumam. 1990.—91. gada sezonā ar 32 punktiem 45 spēlēs bija ceturtais rezultatīvākais "Dinamo" spēlētājs.
1992. gadā uzbrucējs pievienojās Vācijas 3. līgas klubam EV Landsberg, kurš 1993.—94. gada sezonā spēlēja jau Vācijas 2. līgā. Pirmajās trīs sezonās Pavlovs bija komandas otrs rezultatīvākais spēlētājs aiz Oļega Znaroka, taču 1995.—96. un 1996.—97. gada sezonās bija rezultatīvākais EV Landsberg hokejists.
Latvijas hokeja izlases rindās spēlējis 1996., 1997. un 1998. gada Pasaules čempionātos.
Trenera karjera
Trenera karjeru Pavlovs sāka uzreiz pēc spēlētāja karjeras noslēgšanas, 2001.—02. gada sezonā strādājot par Revier Löwen Oberhausen galvenā trenera palīgu. No 2002. līdz 2005. gadam viņš bija Vācijas 2. līgas kluba Fištaunas "Penguins" trenera palīgs, taču 2005. gadā kļuva par galveno treneri, klubā strādājot līdz 2007. gadam. 2007.—08. gada sezonā viņš bija cita 2. līgas kluba EV Regensburg galvenais treneris.
2010.—11. gada sezonu uzsāka kā Novosibirskas "Sibir" galvenā trenera palīgs, taču oktobrī, kad no darba atlaists tika Milošs Ržīha, kļuva par Maskavas "Spartak" galveno treneri. Sezonas otrajā pusē Pavlovs bija Šveices hokeja līgas vienības HK Rapersvīla galvenais treneris, taču 2012.—13. gada sezonā trenēja Vācijas hokeja līgas klubu Hanoveres "Scorpions".
Pirts iela (Rīga)
Pirts iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā Maskavas forštatē. Iela sastāv no 2 braukšanas joslām. Pirts iela sākas pie krustojuma ar Maskavas ielu un beidzas pie krustojuma ar Grebenščikova ielu. Kopējais ielas garums ir 310 metri.
Vēsture
Ielas nosaukums pirmo reizi ir sastopams 1867. gadā. 1961. gadā iela tika pārsaukta par Viļakas ielu par godu Latgales pilsētai Viļakai. 1991. gadā tā atguva savu vēsturisko nosaukumu Pirts iela.
Šaušana 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Šaušanā 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs tiek sadalīti 15 medaļu komplekti — 9 vīriešiem un 6 sievietēm. Sacensības notiek no līdz. Latviju pārstāvēja Afanasijs Kuzmins (25 metru ātršaušana).
Pirts iela (Rīga)
Ielu savienojumi
Pirts iela krustojas ar šādām ielām:
Žaks Elils
Žaks Elils (fr) (1912. gada 6. janvāris — 1994. gada 19. maijs) bija franču filozofs, sociologs, teologs bez formālas apmācības un profesors, kurš bija ievērojams kristīgais anarhists. Elils bija ilggadējs Bordo Universitātes Juridiskās un ekonomikas zinātņu fakultātes vēstures un institūciju socioloģijas profesors. Būdams produktīvs rakstnieks, savas dzīves laikā ir sarakstījis vairāk kā 60 grāmatas un vairāk kā 600 rakstus, no kuriem daudzi apsprieda propagandu, tehnoloģiju ietekmi uz sabiedrību, kā arī reliģijas un politikas mijiedarbību. Viņa darbu dominējošā tēma kopumā raisījās ap mūsdienu tehnoloģiju radītajiem draudiem cilvēka brīvībai un reliģijai. Starp Elila ietekmīgākajām grāmatām ir Tehnoloģiskā Sabiedrība un Propaganda: Vīriešu attieksmju veidošanās.
Dzīve un ietekmes
Žaks Elils dzimis Bordo, Francijā, 1912. gada 6. janvārī Martē Mendesā (protestants; franču-portugāļu) un Džozefa Elila (sākotnēji austrumu pareizticīgo kristietis, bet pēc tam pēc pārliecības Voltēra deists; dzimis Maltā no itāļu-maltiešu tēva un serbu mātes). Pusaudža gados viņš vēlējās kļūt par jūras virsnieku, bet tēvs lika viņam studēt likumu. Viņš apprecējās ar Jevetu Lensveltu 1937. gadā.
Elils ir ieguvis izglītību Bordo un Parīzes universitātēs. Otrajā pasaules karā viņš bija Francijas pretošanās līderis. Par centieniem glābt ebrejus 2001. gadā Jads Vašems viņam piešķīra Taisnīgā tautu titulu. Viņš bija lajs Francijas Reformātu baznīcā un Nacionālās padomes sastāvā tajā ieņēma augstu pozīciju.
Viens no labākajiem Elila draugiem bija Bernards Šarbonno, kurš arī bija rakstnieks no Akvitānijas reģiona un varonis Francijas personālisma kustībā. Viņi tikās ar protestantu studentu federācijas starpniecību 1929. — 1930. Akadēmiskajā mācību gadā. Abi vīrieši atzina, ka katram ir liela ietekme uz otru.
Līdz 30. gadu sākumam Elila trīs galvenie iedvesmas avoti bija Kārlis Markss, Sērens Kerkegards un Karls Barts. Elils pirmo reizi tika iepazīstināts ar Kārļa Marksa idejām ekonomikas lekciju kursā, kuru 1929. — 30. Gadā mācīja Džozefs Benzakars; Ells pētīja Marksu un kļuva par ražīgu viņa teoriju ekseģētu. Šajā pašā periodā viņš saskārās arī ar Kerkegarda kristīgo eksistenciālismu. Pēc Elila teiktā, Markss un Kerkegards bija viņa divas lielākās ietekmes un vienīgie divi autori, kuru darbus viņš lasīja pilnībā. Viņš arī uzskatīja Karlu Bartu, kurš bija pretošanās līderis pret Vācijas valsts baznīcu Otrajā pasaules karā par lielāko 20. gadsimta teologu. Papildus šīm intelektuālajām ietekmēm Elils arī teica, ka viņa tēvs spēlēja lielu lomu viņa dzīvē, un uzskatīja viņu par savu paraugu.
Šīs ideoloģiskās ietekmes viņam nopelnīja gan uzticīgus sekotājus, gan ļaunos ienaidniekus. Elils lielā mērā un it īpaši tajās grāmatās, kas skar teoloģiskos jautājumus, Elils atkārto Bārtas viedokli, kura polārā Dieva Vārda dialektika, kurā Evaņģēlijs gan spriež, gan atjauno pasauli, veidoja Elila teoloģisko perspektīvu. Darbā Žaks Elils: Sistēmiska ekspozīcija Darels Dž. Faščings apgalvoja, ka Ells uzskatīja, ka "tas, kas desakralizē doto realitāti, pats par sevi kļūst par jauno svēto realitāti".
Elilam ir piešķirta frāze: "Domā globāli, rīkojies lokāli". Viņš bieži teica, ka ir nejauši dzimis Bordo, taču gandrīz visu savu akadēmisko karjeru viņš tur pavadīja pēc savas izvēles.
Pēc ilgas slimības 1994. gada 19. maijā viņš nomira savā mājā Pesacā, tikai jūdzi vai divas no Bordo Universitātes pilsētiņas un tuvāko cilvēku ieskauts. Viņa sieva nomira dažus gadus pirms tam, 1991. gada 16. aprīlī.
Ventspils ģerbonis
Ventspils pilsētas ģerbonis ir Ventspils pilsētas oficiāls simbols. Tas ir viens no senākajiem Latvijas pilsētu heraldiskajiem simboliem, kura pamatelementi veidojušies Livonijas periodā (13.-16.gs.) un maz mainītā veidā saglabājušies līdz pat mūsdienām.
Heraldiskais apraksts
Purpura laukā ar sudraba tīklojumu sudraba medību rags ar zelta iemuti, stīpu un apmali, virs tā zelta ķetnu krusts.
Vēsture
Ventspils ģerboņa attīstības sākumi saistāmi ar 14. gadssimtu. Senākais zināmais Ventspils pilsētas zīmoga nospiedums ir pievienots 1368. gada dokumentam, kas saglabājies Vācijas pilsētas Lībeka s arhīvā. Tajā redzami visi Ventspils ģerboņa heraldiskie simboli - tīklots (damascēts) lauks, kurā novietots medību rags ar ķetnu krustu. Zīmoga teksts vēsta, ka tas ir “zīmogs birģerim, kas iekš Ventas (pilsētas) mīt”.
Ar pilsētas vēsturi saistītos heraldiskos simbolus Ventspils turpina saglabāt arī turpmākajos gadsimteņos. Medību ragu un ķetnu krustu var redzēt gan pilsētas Kurzemes un Zemgales hercogistes laika simbolikā, gan arī laikā, kad pilsēta ir Kurzemes guberņas sastāvā.
Jaunajā Latvijas Republikā par pilsētu ģerboņu izveidošanu un senās simbolikas apstiprināšanu vai pārveidošanu sāka rūpēties 1921.-1923. gadā. Ventspils pilsētas ģerboni Latvijas Republikas Valsts prezidents Jānis Čakste oficiāli apstiprināja 1925. gada 31. oktobrī. Tā apraksts un zīmējums veidots, balstoties uz vēsturisko pilsētas heraldisko simbolu. Ģerboņa oficiālais heraldiskais apraksts 1925. gadā bija: “Sarkans damiscēts lauks, augšējā daļā zelta ķetnu krusts, apakšējā – mednieka taure".
Ventspils pilsētas ģerboni Atmodas laikā atjaunoja Ventspils pilsētas Tautas deputātu padome, 1989. gada 29. martā pieņemot lēmumu “Par Ventspils pilsētas vēsturiskā ģerboņa atjaunošanu”.
Valsts heraldikas komisija 2002. gadā apstiprināja vēsturisko Ventspils pilsētas ģerboni, precizējot tā heraldisko aprakstu: “Purpura laukā ar sudraba tīklojumu sudraba medību rags ar zelta iemuti, stīpu un apmali, virs tā zelta ķetnu krusts”.
2011. gada 28. jūlijā Latvijas Republikas Kultūras ministrija Ventspils pilsētas ģerboni reģistrēja Ģerboņu reģistrā.
Silaunieki
Silaunieki var būt:
1993. gada Latvijas čempionāts šahā
1993. gada Latvijas šaha čempionāts - Latvijas šaha čempionāti vīriešiem un sievietēm.
Turnīra gaita
Latvijas 1993. gada šaha čempionāts vīriešiem notika no 6. līdz 19. janvārim Rīgā. Pēc trim pēc kārtas atklātajiem čempionātiem šoreiz tika nolemts atgriezties pie vecās sistēmas ar finālu un atlases sacensībām. Čempionātam bija arī jānoskaidro 5 Latvijas pārstāvji tā gada FIDE zonālajam turnīram Viļņā. Turnīrā pārliecinoši uzvarēja vienīgais lielmeistars Zigurds Lanka, atstājot aiz sevis iepriekšējā gada čempionu Valēriju Žuravļovu un meistaru Ilmāru Luckānu. Uzvaru Lankam nodrošināja lielisks finišs - 7 punkti no 7 iespējamajiem. Šis čempionāts bija pēdējais, kurā piedalījās septiņkārtējais Latvijas čempions Alvis Vītoliņš. Slimības dēļ viņš nospēlēja tikai sacensību pirmo pusi, bet pārējās partijās viņa sāncenši saņēma punktu bez spēles.
Latvijas 1993. gada šaha čempionāts sievietēm notika no 6. līdz 19. janvārim Rīgā. Arī sievietes bija atgriezušās pie ierastās čempionāta izspēles kārtības. Cīņa par uzvaru turnīrā noritēja starp Andu Šafranska un Ilzi Rubeni. Turnīra pirmo pusi abas dalīja pirmo vietu, taču turnīra finišā Rubene cieta divus sāpīgus zaudējumus, un Šafranska guva savu piekto uzvaru Latvijas čempionātos. Tāpat kā uzvarētāja nevienā partijā nezaudēja Tatjana Voronova, taču daudzie neizšķirti ļāva viņai ieņemt tikai trešo vietu.
Latvijas vīriešu šaha čempionāta turnīra tabula
! !! Dalībnieks !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! 8 !! 9 !! 10 !! 11 !! 12 !! 13 !! 14 !! Punkti !! Vieta
Kristofs Galtjē
Kristofs Galtjē (fr, dzimis ) ir Francijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā. 2022.—2023. gada sezonā Galtjē bija Francijas 1. līgas komandas Paris Saint-Germain galvenais treneris.
No 2009. līdz 2017. gadam vadījis Francijas komandu Saint-Étienne. 2013. gadā ticis atzīts par līgas sezonas labāko treneri, šo titulu dalot ar Karlo Ančeloti. Otro reizi šo titulu ieguvis 2019. gadā, vadot Lille komandu, kad tā finišēja otrajā vietā. Savukārt trešo reizi apbalvojumu saņēmis 2021. gadā, kad viņš palīdzēja Lille izcīnīt komandai ceturto Ligue 1 titulu kluba pastāvēšanas vēsturē. No 2021. līdz 2022. gadam vadījis Nice. 2022. gada vasarā Galtjē kļuva par Paris Saint-Germain galveno treneri. 2022.—2023. gada sezonā uzvarēja Ligue 1. Tomēr 2023. gada 5. jūlijā atstāja galvenā trenera amatu.
Trenera karjera
Saint-Étienne
Lille
Paris Saint-Germain
Individuālie sasniegumi
Palmute
Palmute (arī Ide, Palmaka, Palmuta) ir upe Valmieras novadā, Rūjas kreisā krasta pieteka. Sākas kā novadgrāvis Ramatas pagasta austrumdaļā dienvidos no Vērša. Tek dienvidaustrumu virzienā pa līdzenu, purvainu apvidu, gultne visā garumā regulēta, taisnota. Ietek Rūjā augšpus Pantenes. Lielākās pietekas ir Krāņupīte un Vidzemnieku grāvis (abas kreisās). Upi šķērso autoceļš P21.
Mazvalle
Mazvalle ir ciems Bauskas novada Valles pagastā. Izvietojies pagasta dienvidrietumu daļā Vārniņas krastos 3,5 km no pagasta centra Valles, 36 km no novada centra Bauskas un 72 km no Rīgas.
Mazrūmene
Mazrūmene ir ciems Kandavas pagastā, Tukuma novadā. Atrodas 101 km attālumā no Rīgas.
Ksēnija Križana
Ksēnija Križana (hu; dzimusi ) ir Ungārijas vieglatlēte, kas specializējusies septiņcīņā.
Mazrūmene
Ciema apkārtnē atrodas viesu māja.
Ksēnija Križana
Biogrāfija
2015. gadā viņa svinēja savu līdz šim lielāko panākumu Eiropas U23 čempionātā Tallinā, nodrošinot zelta medaļu ar 6303 punktiem. Pasaules čempionātā Pekinā viņa par dažiem punktiem uzlaboja savu personīgo rekordu un septiņcīņā finišēja devītajā vietā. Eiropas čempionātā Amsterdamā 2016. gada jūlijā viņa finišēja ceturtajā vietā. Ar šo sniegumu viņai arī kvalificējās 2016. gada Riodežaneiro olimpiskajām spēlēm, kur viņa ieņēma 16. vietu.
2017. gadā Križana ar personisko rekordu 4631 punktu ieņēma ceturto vietu Eiropas čempionātā telpās Belgradā. Hypo-Meeting Gecisā viņa uzlaboja savu personīgo rekordu līdz 6390 punktiem un tādējādi kvalificējās pasaules čempionātam Londonā, kur ar 6356 punktiem ierindojās devītajā vietā.
2018. gadā Križana pasaules čempionātā telpās Birmingemā ar 4559 punktiem ieņēma sesto vietu, bet Eiropas čempionātā Berlīnē ar 6367 punktiem izcīnīja septīto vietu.
2019. gadā viņa ar 4608 punktiem ieņēma sesto vietu Eiropas čempionātā telpās Glāzgovā. Vasaras sezonā Križana uzlaboja savu personīgo rekordu Gecisā līdz 6469 punktiem, ieņemot trešo vietu. Décastar Talences sacensībās viņa to palielināja līdz 6619 punktiem, kas deva ne tikai otro vietu, bet bija arī valsts rekords.
2021. gadā maija beigās Gecisā notikušajā Hypo-Meeting viņa uzvarēja ar personīgo rekordu 6651 punktu, kas bija arī valsts rekords. Augustā viņa atkal startēja vasaras olimpiskajās spēlēs Tokijā un ieguva 13. vietu ar 6295 punktiem.
Silavas
Silavas var būt:
Lingua Franca Nova
Lingua Franca Nova ( — ‘jaunā lingua franca’), saīsinājumā LFN, ir mākslīgā valoda, kuru 1965. gadā izveidoja Šipenburgas Universitātes profesors un filozofs Džordžs Būrejs. Valodas vārdu krājums ir balstīts uz romāņu valodām, tas ir, uz franču valodu, itāļu valodu, portugāļu valodu, spāņu valodu un katalāņu valodu.
Basra
Basra (, al-Baṣra) ir pilsēta Irākas dienvidaustrumos netālu no Irānas un Kuveitas robežām. 2012. gadā Basrā dzīvoja 2,01 miljoni iedzīvotāju, un pēc šī rādītāja tā ir otra lielākā pilsēta Irākā aiz valsts galvaspilsētas Bagdādes. Nozīmīga ostas pilsēta, lai gan neatrodas tieši Persijas līča krastā, bet gan Šatelarabas upes krastos. Svarīgs naftas ieguves un pārstrādes centrs. Attīstīti ķīmiskās rūpniecības un tekstilrūpniecības uzņēmumi. Basra tiek dēvēta arī par "Tuvo Austrumu Venēciju".
Edipa cekulainais tamarīns
Edipa cekulainais tamarīns (Saguinus oedipus) ir primātu suga, kas pieder kalitriksu dzimtai. Tas ir viens no vismazākajiem Jaunās pasaules primātiem, kuru raksturo baltais, brīvi krītošais galvas apmatojums. Dzīvo Kolumbijas ziemeļrietumos.
Savvaļā suga ir nopietni apdraudēta. Viegli piemērojas dzīvei nebrīvē, un vēl nesen šos dzīvniekus bieži ķēra, lai izmitinātu zooloģiskos dārzos vai laboratorijās.
Nosaukums
Edipa tamarīna vāciskais nosaukums ir "Lisztaffe" ("Lista pērtiķis"). Šo nosaukumu dzīvnieks ieguvis, pateicoties ungāru komponistam Ferestam Listam, kas vecumdienās bija pazīstams ar sirmo matu kuplumu.
Apgāda Zvaigzne ABC 2007. un atkārtoti 2014. gadā izdotajā grāmatā "Dzīvnieki. Ilustrēta unikāla enciklopēdija par visas pasaules dzīvniekiem" suga tiek saukta par draisko tamarīnu un pinču.
Izskats
Ķermeņa un galvas garums 21–26 cm, astes — 33–40 cm. Svars — 300-450 g. Kā citiem dzimtas pārstāvjiem, tā nav piemērota satveršanai. Uz priekšējām un pakaļējām kājām asi, līki nadziņi, kas ļauj pārvietoties pa zariem tikpat veikli kā vāverēm.
Sugai nav raksturīgs dzimumu dimorfisms, tēviņi un mātītes ārēji ir līdzīgi. Apmatojums uz muguras un ķermeņa sānos rūsgani brūns, vietām pelēcīgs. Ķermeņa apakšpuse, krūtis un ekstremitātes baltas. Aste pie pamatnes rūsgani brūna, gals — tumšs. Viena no pazīmēm, kas ļauj atpazīt sugu, ir matu cekuls. Tās kā nelielas krēpes stiepjas no pieres līdz pleciem un izdalās uz pārējā apmatojuma tumšā fona.
Izplatība
Sastopams tropu mežos nelielā teritorijā Kolumbijas ziemeļrietumos. Mitinās no tropu lietus mežiem areāla dienvidos līdz tropu sausajiem mežiem areāla ziemeļos.
Dzīvesveids
Lielāko laika daļu pavada koku lapotnē. Dzīvo ģimeņu baros, kuros var būt no 3 līdz 13 indivīdi. Šāda bara apdzīvotā platība plešās no septiņiem līdz desmit hektāriem. Pērtiķi visu laiku ar smaržu iezīmē savu teritoriju un, pārklājoties dažādu baru teritorijām, notiek ļoti niknas savstarpējās cīņas.
Tamarīnu balsis atgādina dažādus treļļus un čivināšanu.
Barība
Visēdājs un pārtiek gan no augu gan dzīvnieku izcelsmes barības — augļiem, ziediem, pumpuriem, koku sulas, kukaiņiem, ķirzakām, maziem grauzējiem, putnu olām. Koku sulu iegūst, apskrubinot vai apgraužot koku zarus. Edipa ķermenis ir ļoti viegls, tādēļ dzīvnieks var ātri nokļūt līdz vistievākajiem zariem, kas citiem pērtiķiem ir nepieejami.
Šķidrumu iegūst no nektāra un augļiem vai ar pirkstiem notrauc rasu no lapām, vai mērcē ķepas ūdenī un pēc tam tās aplaiza.
Vairošanās
Lakstošanās laikā tēviņš iztaisnojies nostājas mātītes priekšā un izrāda savas skaistās krēpes un balto vēderu. Lai iepatiktos mātītei, viņš riņķo un dejo ap to, purina krēpes un un ar mēli maigi tai skaras. Tamarīnu mātīte nereti pārojas ar vairākiem tēviņiem, tomēr tai ir viens pastāvīgs partneris, no kura mātīte nikni padzen visas konkurentes. Pēc pārošanās partneri viens otram apkopj kažoku.
Tamarīnu grūtniecība ilgst aptuveni 140 dienas, un pārsvarā dzimst dvīņi. Mazie tamarīni nāk pasaulē ar atvērtām acīm, viņus klāj maigs apmatojums, bet uz galvas jau ir redzamas pirmās krēpes. Aktīvu līdzdalību pēcnācēju audzināšanā uzņemas arī tēvs un citi bara locekļi. Šāda savstarpēja mazuļu audzināšanā ir unikāla starp primātiem un raksturīga gandrīz visiem kalitriksu dzimtas pārstāvjiem. Tēviņš tos aplaiza, nēsā uz muguras un atdod mātītei tikai barošanas laikā. Pēc aptuveni astoņpadsmit dienām mazie tamarīni uz brīdi jau pamet tēvu un sāk kāpelēt pa zariem. Tie ir ļoti ziņkārīgi un aizrautīgi pēta apkārtni. Pilnībā pastāvīgi kļūst pēc diviem mēnešiem.
Apdraudējums
Savvaļā dzīvo ap 6000 Edipa tamarīnu, un šī suga bija iekļauta pasaules 25 apdraudētāko primātu sarakstā starp 2008. un 2010. gadu. Tamarīnus apdraud mežu izciršana un dzīvnieku tirgotāji, kas šos dzīvniekus pārdeva audzētājiem un laboratorijām. Pērtiķu dabiskā vide ir sarukusi līdz 5 % no sākotnējās platības. Sarkanajā grāmatā tā ierindota kritiski apdraudēto sugu sarakstā.
Pirksi
Pirksi (ee, sv) ir ciems Igaunijas ziemeļrietumos, Lēnes-Nigulas pagastā, Lēnes apriņķī. Ciema un apkārtējo apdzīvoto vietu nosaukumi dublējas zviedru valodā, jo šajā teritorijā līdz 1944. gadam dzīvoja ievērojama zviedru minoritāte. Šobrīd ciemā ir ap 180 iedzīvotājiem.
Pirksu muiža
Pirksi muiža dibināta 1620. gadā. Pašreizējā ēka celta 1852. gadā. Tās bija mākslinieka Johana Karla Emanuela fon Ungerna-Šternberga (1773—1830) mājas, kura darbi šobrīd atrodas Igaunijas Mākslas muzejā, Tallinā. Muižu, kas atrodas Igaunijas daļā, kur agrāk bija ievērojama zviedru minoritāte, šodien aizņem skola, kas specializējas zviedru valodas mācīšanā.
Lauteres iela
Lauteres iela ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Bieriņu apkaimē starp Kārļa Ulmaņa gatvi un dzelzceļa līniju Rīga—Tukums. Lauteres iela sākas pārejot no Lībagu ielas un beidzas pārejot Cīruļu ielā. Ielas kopējais garums ir 160 metri, tā klāta ar asfalta segumu. Lauteres ielā ir tikai savrupmāju apbūve.
Ielu savienojumi
Lauteres iela ir savienota ar šādām ielām:
Dunss Skots
Joans Dunss Skots (la; dzimis 1266. gadā, miris ) bija viduslaiku skotu franciskāņu teologs un filozofs, saukts Doctor Subtilis. Attīstījis Jaunavas Marijas nevainīgās ieņemšanas konceptu, izvirzījis Dieva esamības pierādījumus. 1993. gadā beatificēts. Par viņa dzīvi saglabājies maz informācijas. Dzimis Skotijā, mācījies un darbojies Oksfordā, vēlāk Parīzē, bet miris Ķelnē. Kopā ar Akvīnas Tomu un Okamas Viljamu tiek atzīts par vienu no vidējo viduslaiku ietekmīgākajiem filozofiem.
Siliņi
Siliņi var būt:
Hudžanda
Hudžanda (tg) ir pilsēta Tadžikistānā, Sugdas vilojata administratīvais centrs un otra lielākā valsts pilsēta. Izvietojusies valsts ziemeļos Sirdarjas krastos Fergānas ielejas rietumu galā 300 kilometrus no valsts galvaspilsētas Dušanbes. Viena no senākajām Vidusāzijas pilsētām.
Auču strauts
Auču strauts ir Sēmesupes kreisā krasta pieteka Tukuma novadā.
Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Sēmesupē augšpus Mucēnu mājām. Auču strautu nešķērso valsts autoceļi, tā krastos nav lielu apdzīvoto vietu.
Mazstraupe
Mazstraupe ir ciems Straupes pagastā, Cēsu novadā. Atrodas 77 km attālumā no Rīgas.
Mazstraupe izveidojies pie bijušās Mazstraupes pagasta valdes.
Siljāņi
Siljāņi var būt:
Silovi
Silovi var būt:
Liepkalni
Liepkalni var būt:
Kirils Ēcis
Kirils Vilhelms Ēcis ir latviešu dzejnieks, aktieris un mūziķis. Publicējis dzejoļus žurnālā "Domuzīme" un interneta žurnālos "Satori" un "Punctum". Viens no literatūras žurnāla "Žoklis" veidotājiem. Mūzikas grupas "Alejas” dalībnieks, dziesmu vārdu autors, izpildītājs. Darbojies kā aktieris izrādēs "Pastaiga Evrosas ūdenī" (2016), "Iztiku bez tevis pirms mūsu tikšanās, iztikšu bez tevis arī turpmāk" (2021), Homo Novus teātra festivālā un "Tuvie tālie" Valmieras teātra vasaras festivālā (2022).
Skadiņi
Skadiņi var būt:
Šeins Gostisbērs
Šeins Gostisbērs (en, dzimis ) ir ASV hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2023) Gostisbērs pārstāv NHL klubu Karolīnas "Hurricanes".
Pēc dalības NCAA čempionātā Gostisbērs 2014. gada 15. aprīlī parakstīja trīs gadu sākuma līmeņa līgumu ar Filadelfijas "Flyers" un tika nosūtīts uz Adirondakas Phantoms, Filadelfijas kluba Amerikas Hokeja līgas (AHL) fārmklubu.
2021. gada 22. jūlijā Filadelfijas "Flyers" aizmainīja Gostisbēru uz Arizonas Coyotes. Tāpat Coyotes saņēma divas 2022. gada NHL drafta izvēles no Flyers. Šo darījumu kritizēja Flyers fani, kuri apšaubīja, kāpēc Flyers neko nesaņēma apmaiņā pret Gostisbēru un drafta izvēlēm.
2021. gada Dobeles novada domes vēlēšanas
'''2021. gada Dobeles novada domes vēlēšanas''' notika 2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Dobeles novada domē tika ievēlēti 19 deputāti. Vēlēšanās piedalījā 6 kandidātu saraksti, kas kopā sastāvēja no 129 kandidātiem.
Vēlēšanās visvairāk balsu ieguva Latvijas Zemnieku savienība (44,19%), bet kopā novada domē iekļuva 5 no 6 sarakstiem. Dobeles novada domes vēlēšanās piedalījās 7 065 vēlētāji jeb 31,68% no balsstiesīgajiem. No vēlēšanu aploksnēm derīgas bija 7 058, bet savu balsi par kādu no sarakstiem atdeva 6 993 vēlētāji. Lai arī vēlēšanās uzvarēja Latvijas Zemnieku savienība ar Andreju Spridzānu, kā pašvaldības vadītāja kandidātu, ar 10 balsīm par un 9 balsīm pret priekšsēdētāja amatā tika ievēlēts Edgars Gaigalis.
Vēlēšanu norise
Dobeles novadā atradīsies 23 vēlēšanu iecirkņi. Annenieku pagastā varēs nobalsot Annenieku pagasta pārvaldē, Auces pilsētā varēs nobalsot Auces novada kultūras centrā, Augstkalnes pagastā varēs nobalsot Augstkalnes bērnudārzā, Auru pagastā varēs nobalsot Auru pagasta pārvaldē un Gardenes pamatskolā, Bēnes pagastā varēs nobalsot Bēnes mūzikas un mākslas skolā, Bērzes pagastā varēs nobalsot Bērzes pagasta pārvaldē, Bikstu pagastā varēs nobalsot Bikstu pagasta pārvaldē, Bukaišu pagastā varēs nobalsot Bukaišu tautas namā, Dobeles pilsētā varēs nobalsot Dobeles mūzikas skolā, Dobeles novada domē un Dobeles pilsētas kultūras namā, Īles pagastā varēs nobalsot Īles pagasta klientu apkalpošanas punktā, Jaunbērzes pagastā varēs nobalso Jaunbērzes pagasta pārvaldē, Krimūnu pagastā varēs nobalsot Krimūnu pamatskolā, Lielauces pagastā varēs nobalsot Lielauces pagasta pārvaldē, Naudītes pagastā varēs nobalsot Naudītes pamatskolā, Penkules pagastā varēs nobalsot Penkules pamatskolā, Tērvetes pagastā varēs nobalsot Tērvetes novada domē un Tērvetes pagasta pārvaldē, Ukru pagastā varēs nobalsot Ukru pagasta klientu apkalpošanas punktā, Vītiņu pagastā varēs nobalsot Vītiņu tautas namā un Zebrenes pagastā varēs nobalsot Zebrenes pagasta pārvaldē, bet Dobeles pagastā un Vecauces pagastā neatradīsies neviens iecirknis.
Oficiālajā vēlēšanu dienā, sestdienā,, iecirkņi būs atvērti no pulksten 7ː00 līdz 20ː00 (LAT) , bet ikkatrā iecirknī vēlētājs varēs arī balsot iepriekš — gan pirmdienā, , no pulksten 16ː00 līdz 20ː00 (LAT) , gan ceturtdienā, , no pulksten 9ː00 līdz 16.00 (LAT) , gan arī piektdienā, , no pulksten 13ː00 līdz 20ː00 (LAT).
Šajā novadā balsstiesīgais vēlētājs varēs nobalsot jebkurā iecirknī, jo vēlētāju noteikšanai tiks izmantoti iepriekš sastādīti vēlētāju saraksti. COVID-19 pandēmijas dēļ iecirkņos būs jāievēro dažādi epidemioloģiskās drošības pasākumi, kā, ierodoties iecirknī, ir jāvelk sejas maska, jāievēro divu metru distance no citiem cilvēkiem un jādezinficē rokas, papildus arī tiek ieteikts uz vēlēšanām nākt ar savu pildspalvu.
Balsošanas sistēma
Novada domē tiek ievēlēti 19 deputāti, ja iedzīvotāju skaits administratīvajā teritorijā ir no 30 001 līdz 60 000 cilvēkiem.
Tiesības piedalīties Dobeles novada domes vēlēšanās ir Latvijas un citu Eiropas Savienības (ES) dalībvalstu pilsoņiem, sākot no 18 gadu vecuma, kuriem ir reģistrēta dzīvesvieta Dobeles novada administratīvajā teritorijā 90 dienas pirms vēlēšanu dienas, vai kuriem Dobeles administratīvajā teritorijā pieder nekustamais īpašums. Lai apliecinātu vēlētāja identitāti jānorāda derīga ES pilsoņa pase vai personas apliecība (eID karte).
Liepkalni (Valles pagasts)
Liepkalni ir ciems Bauskas novada Valles pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā pie autoceļa P87 1,3 km no pagasta centra Valles, 37,5 km no novada centra Bauskas un 70 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušo Valles pastorātu.
Sērpenta
Sērpenta (fr — 'Čūsku sala') ir neapdzīvota Maurīcijai piederoša vulkāniska sala Indijas okeānā. Atrodas 2,6 km uz ziemeļiem no nedaudz lielākās Raundas salas, ar kuru kopā veido dabas rezervātu. Kopš 2001. gada putniem nozīmīga vieta.
Apraksts un flora
Salai kupolveida forma. Slīpās nogāzes klāj alas, nokares un klintsradzes. Krastu apjož zemas, samērā gludas klintis. Ļoti nabadzīgs augājs. Sastopamas trīs augu sugas, kuras salai nav endēmas. Klintis klāj plāna gvano kārta.
Fauna
Salu apdzīvo divas rāpuļu sugas — salai endēma Sērpentas gekona pasuga un Bodžera scinks (iespējams, atsevišķa pasuga).
Tikai Sērpentā sastopama 1992. gadā atklātā zirnekļu suga Mascaraneus remotus (Theraphosidae dzimta), kas pārtiek no ķirzakām un putnēniem. Ļoti maz ir zināms par šī tarantula dzīvesveidu. Sērpentai un Raundai endēma ir Sērpentas salas skolopendra. Iespējams, sastopami arī citi salai endēmi bezmugurkaulnieki.
Sērpenta kalpo par ligzdošanas vietu vairākiem simtiem tūkstošu jūras putnu pāru.
Kupsa
Kupsa ir Puncuļovas kreisā krasta pieteka Balvu novadā.
Kvetiapīns
Kvetiapīns ir atipiskais neiroleptiķis, ko parasti pielieto psihozes mazināšanā, piemēram, šizofrēnijas laikā. Tam ir antipsihotiska darbība un tas ietekmē vairākus receptorus.
Kupsa
Izteka - no Obeļovas ezera austrumu krasta. Tek austrumu virzienā. Ietek Puncuļovā pie Puncuļovas. Kupsas augštecē atrodas Dupurova. Upes labajā krastā - Puncuļovas pilskalns.
Bahmuta
Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1571. gadā kā kazaku pierobežas apmetne. Pilsētas tiesības kopš 1783. gada. 1924. gadā to pārdēvēja par Artemivsku par godu padomju valstsvīram un partijas funkcionāram Fjodoram Sergejevam (partijas pseidonīms «Artjoms»).
Pilsētā 2022.—2023. gadā Krievijas iebrukuma laikā pilsētā notika smagas kaujas, kuru laikā to gandrīz pilnīgi nopostīja.
Karels Krils
Karels Krils (dzimis Kromeržīžā — miris  Minhenē) bija pazīstams Čehoslovākijas (dzimis Morāvijā ar čehu valodu kā dzimto) dzejnieks, dziesminieks un daudzu protesta dziesmu autors, kurās viņš asi kritizēja liekulību, stulbumu un necilvēcību savas dzimtenes komunistiskā (un vēlāk arī pēckomunistiskā) režīma izpildījumā.
Krila dziesmu teksti ir izteikti poētiski un izsmalcināti, ar rūpīgām atskaņām un biežu metaforu un vēsturisko norāžu izmantošanu. Viņa ģitāras retās skaņas tikai pasvītro pašu tekstu dabisko plūsmu. Atsevišķos aspektos — it īpaši viņa dziesmu tekstu sarežģītības dēļ, viņa pavadījuma ar vienu akustisko ģitāru un arī ar lielu popularitāti — Krils bija līdzīgs Bobam Dilanam jaunībā. Tomēr atšķirībā no Dilana, čehu dziedātājam bija gluda un tīra, bet spēcīga balss, kas viņa bieži skumjajiem dziesmu tekstiem piešķīra citu noskaņu.
Divdesmit gadus nodzīvojis piespiedu trimdā, sākotnēji viņš ļoti vēlējās komunisma sabrukumu savā valstī, bet drīz vien viņš asi un bez kompromisiem kritizēja jauno režīmu un tā galvenos varoņus, ieskaitot Vāclavu Havelu, un it īpaši tos, kuri bija atbildīgi par Čehoslovākijas izjukšanu 1992. gadā.
Biogrāfija
Krils dzimis 1944. gada 12. aprīlī Kromeržīžā, nacistu okupētajā Bohēmijas un Morāvijas protektorātā, tomēr viņa ģimenes saknes bija Novi Jičīnā, kur viņi vēlāk pārcēlās uz dzīvi. Krilu ģimenei piederēja tipogrāfija, kas viņiem tika konfiscēta pēc komunistu varas pārņemšanas 1948. gadā un atdota metāllūžņos, ģimenei nācās pārvākties dzīvot uz pussagruvušas mājas pagrabu. Krils plānoja kļūt par podnieku un mācījās arodvidusskolā Behiņē, kur specializējās keramikā. 1962. gadā viņš to pabeidza, taču buržuāziskās izcelsmes dēļ neatrada piemērotu darbu un sāka strādāt tualetes santehnikas fabrikā Teplicē. Tai pašā laikā sāka sacerēt dziesmas. 1966. gadā viņš pārbrauca dzīvot uz Olomoucu, 1967. gadā uz Ostravu, kur strādāja par Čehoslovākijas radio korespondentu.
Krils uz Prāgu pārcēlās 1968. gadā kā Čehoslovākijas televīzijas asistents. Brīvajā laikā viņš dziedāja savas romantiskās un satīriskās folka dziesmas teātros un klubos, tās kopš 1966. gada skanēja arī radio. Kad Varšavas pakta armijas 1968. gada 21. augustā okupēja Čehoslovākiju, lai apspiestu Prāgas pavasara reformu kustību, Krils izlaida savu pirmo albumu. Nosaukuma dziesma Bratříčku zavírej vrátka ("Turi vārtus aizvērtus, mazais brālīt") tika uzrakstīta spontāni 1968. gada 22. augustā kā tūlītēja reakcija uz okupāciju. Albumā parādīts viņa priekšstats par režīma nehumānumu un viņa uzskati par dzīvi komunistiskā pakļautībā. Albums, kas tika izlaists 1969. gada sākumā, tika aizliegts un izņemts no plauktiem neilgi pēc tam, taču tas nespēja kavēt dziesmu kļūšanu par kulta hītiem. Krils 1969. gadā koncertēja valsts mācību iestādēs, neslēpjot savu viedokli par notiekošo, taču drīz cenzūras ierobežojumi kļuva stingrāki.
Krils 1969. gadā pameta Čehoslovākiju, lai apmeklētu autormūzikas festivālu Valdekas pilī Rietumvācijā. Paredzot iespēju tikt ieslodzītam dzimtenē, kura, viņaprāt, pārāk ātri pielāgojās okupācijas režīmam, viņš nolēma pieprasīt politisko patvērumu un palikt ārzemēs. Viņa otrais albums Rakovina (čehu valodā tas nozīmē "vēzis") Čehoslovākijā tika aizliegts; tomēr kontrabandas ceļā valstī tika ievestas un plaši izplatītas tā kopijas. Nosaukuma dziesma un citas albuma dziesmas atspoguļoja paralīzi, kas nospieda Prāgas pavasara nāciju uz ceļiem; tās atsaucas uz Jana Palaha pašupurēšanos, kā arī uz to, ka Čehoslovākijas policija nesaudzīgi apspieda mierīgos protestus 1968. gada iebrukuma pirmajā gadadienā. Krils Vācijā studēja mākslas vēsturi un žurnālistiku Minhenes Ludviga Maksimiliāna universitātē, taču grādu neieguva. Lielāko daļu sava laika trimdā Krils strādāja Radio Brīvā Eiropa un šajā laika posmā izdeva vairākus albumus. Lai arī viņa albumi Čehoslovākijā tika aizliegti un netika atskaņoti valdības kontrolētajās radiostacijās, daudzas viņa dziesmas kļuva populāras dzimtenē, kur viņa ierakstu klausīšanās vai dziesmu dziedāšana kļuva par pagrīdes protesta svarīgu sastāvdaļu. Krils devās vairākās tūrēs pa Skandināviju, Ziemeļameriku un Austrāliju. Šajā laikā viņš sacerēja dziesmas ne tikai dzimtajā čehu valodā, bet arī poļu un vācu valodās. Tāpat viņš nelielās tirāžās izdeva savu dzejoļu krājumus.
Aizrautības pilnajās 1989. gada novembra dienās, samta revolūcijas laikā, Krils atgriezās Čehoslovākijā, lai apmeklētu savas mātes bēres. Sākumā viņš bija sajūsmā par totalitārisma beigām, bet drīz vien atklāti izteica sarūgtinājumu par politikas un sabiedrības pārvērtību gaitu. Viņš turpināja rakstīt protesta dziesmas (piem., Demokracie, “Demokrātija”), kritizējot politiķus un citus, kas, viņaprāt, bija atbildīgi par neveiksmēm valsts pārejā uz pilnvērtīgu demokrātiju, īpaši tos, kuri pameta komunistisko partiju 1989. gadā vai pēc tā un pēkšņi kļuva par “demokrātiem”. Impulsīvais taisnības meklētājs Krils pārmeta arī tiem, kuri centās manipulēt ar Čehijas un Slovākijas pilsoņiem, izmantojot vietējo nacionālismu un melus par ekonomisko pārveidi. Sakarā ar apstākļiem valstī, kurus viņš uzskatīja par nepanesamiem, viņš nolēma atkal doties prom uz Vāciju. Karels Krils 1994. gada 3. martā, tikai mēnesi pirms savas piecdesmitās dzimšanas dienas, nomira no sirdslēkmes Minhenes slimnīcā. Apglabāts Prāgā Brževnovas kapsētā blakus klosterim, kurā ik gadus viņa nāves dienā pēc aizlūguma notiek viņam veltīta tikšanās.
Diskogrāfija
Karels Krils Čehoslovākijā izdeva tikai vienu albumu (Bratříčku, zavírej vrátka), bet daudzi albumi tika izdoti trimdā, ievērojams piemērs bija Tekuté písky.
Skradeļi
Skradeļi var būt:
Kalums Hadsons-Odoi
Kalums Džeimss Hadsons-Odoi (en, dzimis ) ir angļu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Anglijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Hadsons-Odoi pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu Bayer Leverkusen, kas viņu īrē no Chelsea.
Anglijas futbola izlases sastāvā debitējis pret Čehiju, 18 gadu un 135 dienu vecumā kļūstot par visu laiku jaunāko Anglijas izlases debitantu.
Sasniegumi
Chelsea
Grebenščikova iela
Grebenščikova iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā Maskavas forštatē. Iela sastāv no 2 braukšanas joslām. Grebenščikova iela sākas pie krustojuma ar Mazo Krasta ielu un beidzas krustojumā ar Maskavas ielu. Kopējais ielas garums ir 451 metrs.
Vēsture
Iela ilgu laiku pastāvēja bez nosaukuma. 1885. gadā tā tika nosaukta par Grebenščikova ielu, par godu vecticībnieku dievnamam, kas atradās uz ielas. 1950. gadā, pastāvošā režīma ietekmē, tā tika pārsaukta par godu krievu revolucionāram N. Ogarjovam par Ogarjova ielu. 1990. gadā iela atguva savu vēsturisko nosaukumu Grebenščikova iela.
Ielu savienojumi
Grebenščikova iela krustojas ar šādām ielām:
Reālisms
Reālisms (no la — ‘priekšmetisks’, no la — ‘lieta’) ir Eiropas mākslas un literatūras virziens, kas radās Eiropā kā romantisma noliegums, tas ir patiess īstenības attēlojums. Reālisms centās patiesi objektīvi atspoguļot dzīvi, galveno vērību pievēršot tipiskajam — ikdienas dzīvei un rūpīgi vērotajai sociālajai videi. Reālisms bija protests pret romantismam un klasicismam raksturīgo idealizēšanu, mitoloģiskajām tēmām, izdomātajiem majestātiskajiem dabasskatiem.
Reālisms mākslā
Māksliniekus, kas pievērsušies reālisma virzienam, sauc par reālistiem.
Konteksts
Terminu "reālisms" izmantoja reālisma izcilākais pārstāvis Gistavs Kurbē 1855. gadā, lai apzīmētu glezniecības stilu, kas radies Francijā pēc 1848. gada revolūcijas. Šis stils aptvēra visu Eiropu līdz pat Krievijai, rodot izpausmi gleznainās un anekdotiskās ainās līdz 19. gadsimta beigām. Reālisms atmet akadēmisma formālismu un romantisma fantāzijas, mākslinieki pauž ikdienišķās dzīves objektīvo un vienkāršo redzējumu. Reālisms nes humānu un sabiedriskotu ievirzi, kas tiek uzņemta nelabvēlīgi. Oficiālā mākslas vide Otrās impērijas laikā visus reālistu darbus uzskatīja par vulgāriem un noraidīja reālisma izaicinājumu vēsturiskajai glezniecībai.
Raksturojums
Liela formāta mākslas darbi attēlo ikdienišķas dzīves ainas, pagodinot reālistiski tēmas, kas agrāk žanru hierarhijā tika uzskatītas par otršķirīgām. Autentisku spēku iegūst ikdienas dzīve, laikmetīgs darbs, ainava, klusā daba un portrets. Mākslinieki zīmējumam piešķir ekspresīvu vērtību, stilizējot un vienkāršojot. Tradicionāli glezna veidojas pakāpeniskā pārejā no tumšām krāsām uz gaišām, gaismai parasti krītot no kreisās augšējās malas. Faktūra veidota tā, ka tajā parādās biezs un trekns triepiens. Gleznā ir saskatāmas biezas, tumšas ēnas, kas tiek iegūtas, izmantojot sajauktās zemes krāsas.
Reālisti mākslā
Pirmsākumos reālisma aizsācējs Eiropā bija itāliešu mākslinieks Karavadžo, 17. gadsimtā sadzīves žanrā šo virzienu turpināja holandieši — ainavā Jakobs van Reisdāls, bet klusajā dabā — Villems Klāss. Franču mākslā reālistu vidū ir minami gleznotāji: Žans Fransuā Milē, Onorē Domjē, Roza Bonēra, Gistavs Kurbē, Žans Luijs Ernests Meisonjē. Reālistiem pieskaitāmi arī Nīderlandes Hāgas skolas pārstāvji Jākobs Mariss un Jozefs Izraelss, amerikāņu gleznotājs Džeimss Ebots Maknīls Vistlers, spāņu mākslinieks Hosē Domingess Bekers un viņa dēls Valeriano Bekers, kā arī Krievijas peredvižņiku grupas pārstāvis Iļja Repins un Vasilijs Perovs.
Latviešu reālisti mākslā
19. gadsimta latviešu mākslā raksturīgs reālisms ir Kārļa Hūna darbiem, Jūlija Federa ainavām un Jāņa Staņislava Rozes portretiem. 20. gadsimta reālistu vidū ir minams Hugo Grotuss.
Reālisms literatūrā
Reālisms kā literatūras virziens radās 1830.—1840. gados kā romantisma noliegums. Reālisms radās pozitīvisma socioloģijas, filozofijas un kritikas iespaidā, apvienojot pozitīvo zinātņu, tas ir sabiedrības zinātņu un dabaszinātņu sasniegumus. Reālismā dominēja prozas darbi, uzskatot tos par patiesiem, jo tā ir ikdienas valoda pretstatā romantismam,kurā dominēja dzeja. Būtiski bija atspoguļot dzīvi, to neizskaistinot un neko nepalaižot garām, literārā darbā, atsijājot nebūtisko un galveno uzmanību koncentrējot uz būtisko.
Reālisma pārstāvji literatūrā
Galvenie reālisma pārstāvji franču literatūrā ir: Gistavs Flobērs, Onore de Balzaks, Gijs de Mopasāns, Stendāls, angļu literatūrā: Viljams Tekerejs, Čārlzs Dikenss, krievu literatūrā: Ivans Gončarovs, Ļevs Tolstojs, Nikolajs Gogolis, Nikolajs Ņekrasovs, Ivans Turgeņevs.
Latviešu reālisma pārstāvji literatūrā
Reālisms latviešu literatūrā galvenokārt ir pārstāvēts prozā un tam ir raksturīgi divi posmi: agrīnais posms — ētiskais un daļēji sociālais, ka arī vēlīnais posms — sociālais un psiholoģiskais. Reālisma agrīnā posma literātu vidū ir minami: brāļi Kaudzītes, Māteru Juris, Apsīšu Jēkabs, Doku Atis. Vēlīnā posma literātu vidū ir minami: Augusts Deglavs, Andrievs Niedra, Jānis Poruks, Augusts Saulietis, Jānis Purapuķe, Andrejs Upīts, Rūdolfs Blaumanis.
Mazupciems
Mazupciems ir ciems Talsu novada Rojas pagastā. Atrodas 4,5 km no pagasta centra Rojas, 34,5 km no novada centra Talsiem un 157 km no Rīgas.
Archer (artilērijas sistēma)
Artilērijas sistēma Archer ir Zviedrijā izstrādāta un ražota artilērijas sistēma, kurā ietilpst uz smagās automašīnas uzmontēta lafete un 155 mm haubice.
2008. gada novembrī Zviedrija un Norvēģija parakstīja sadarbības līgumu par 48 Archer artilērijas sistēmu izstrādi – 24 Zviedrijai un 24 Norvēģijai. Zviedrijas armija pirmās četras Archer izmēģinājuma sistēmas saņēma 2013. gada 23. septembrī, bet Norvēģijas valdība izstājās no projekta 2013. gada decembrī. Zviedrijas bruņoto spēku rīcībā ir 48 Archer artilērijas sistēmas.
2023. gada janvārī Zviedrija apņēmās sākt Archer piegādes Ukrainai, lai tā atvairītu Krievijas iebrukumu.
Horvātijas rokasbumbas izlase
Horvātijas rokasbumbas izlase ir komanda, kas pārstāv Horvātiju starptautiskās rokasbumbas spēlēs. To pārvalda Horvātijas Handbola federācija.
Tāpat Horvātijas izlase ir piedalījusies 14 pasaules čempionātos. 2003. gadā komanda kļuva par pasaules čempioniem. Vēl ir izcīnītas trīs sudraba un viena bronzas medaļa. Izlase ir piedalījusies arī 15 Eiropas čempionāta finālturnīros. Tajos ir iegūtas divas sudraba un trīs bronzas medaļas.
Bārbeles luterāņu baznīca
Bārbeles evaņģēliski luteriskā baznīca ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atrodas Bauskas novada Bārbelē. 19. gadsimta otrās puses baznīcas altāris ir valsts nozīmes mākslas piemineklis.
Nārstes riucs
Nārstes riucs (ltg) ir Kaņepes labā krasta pieteka Balvu novadā.
Izteka — pie Misāniem. Tek austrumu virzienā. Ietek Kaņepē pie autoceļu P45 (Viļaka—Kārsava) un V479 (Baltinava—Punduri) krustojuma. Nārstes riuca krastos atrodas Misāni, Ļevaškova, Putrova.
Frankenšteins
"Frankenšteins jeb jaunais Prometejs" (en) ir angļu rakstnieces Mērijas Šellijas romāns par zinātnieku Viktoru Frankenšteinu, kas zinātniska eksperimenta rezultātā rada lielu, grotesku radību. Šellija romāna rakstīšanu uzsāka 18 gadu vecumā, pabeidza to pēc diviem gadiem. Pirmais stāsta izdevums tika publicēts anonīmi 1818. gadā Londonā. Šellijas vārds tika minēts grāmatas otrajā izdevumā, kas 1823. gadā iznāca Parīzē.
Šellija ceļoja pa Eiropu 1814. gadā, bija apstājusies Gernšeimas pilsētā, kas atrodas tikai 17 km attālumā no Frankenšteina pils, kur divus gadsimtus iepriekš alķīmiķis veica dažādus eksperimentus. Vēlāk Šellija ceļoja Ženēvas reģionā, kur arī notiek liela daļa romāna darbības. Šajā laikposmā biežs viņas sarunu temats bija galvanisms un citas līdzīgas okultisma idejas. Viņa kopā ar savu vīru Persiju Bišu Šelliju, Baironu un Džonu Polidori sacentās par labākā šausmu stāsta radīšanu. Šellijai, sapnī redzējusi zinātnieku, kas rada dzīvību, bet vēlāk viņu pašu šausmina radītais. Tā radās ideja stāstam.
Pēc grāmatas izdošanas ar vārdu Frankenšteins tika apzīmēts pats briesmonis, nevis viņa radītājs, tomēr pašā romānā briesmonim netiek dots vārds. Runājot ar Viktoru Frankenšteinu, briesmonis pats sevi sauc par "tava [Viktora Frankenšteina] darba Ādamu". Frankenšteina briesmonis ir kļuvis par populāru tēlu populārajā kultūrā, stāsts ir vairākas reizes ticis ekranizēts, uzvests teātrī.
Ojārs Grinbergs
Ojārs Grinbergs (dzimis, miris ) bija latviešu estrādes dziedātājs. Darbojies arī politikā, bijis 6. Saeimas deputāts.
Biogrāfija
Ojārs Grinbergs dzimis 1942. gada 19. novembrī Grīziņkalnā, Rīgā Veras un Ērika Grinbergu ģimenē. Mācījās Rīgas 24. vidusskolā, pēc tam vakarskolā. No 15 gadu vecuma strādāja rūpnīcā Spars, 1961. gadā sāka dziedāt Tramvaju un Trolejbusu Pārvaldes (TTP) estrādes ansamblī. 1963. gadā sāka strādāt RVR, vakaros dziedāja restorānā "Tallina" un citos Rīgas restorānos un klubos.
1964. gadā Grinbergs tika iesaukts Padomju armijā, kur dziedāja karavīru ansamblī "Zvaigznīte", ar kuru 1966. gadā uzvarēja "Liepājas dzintarā". Šajā laikā apprecējās ar lietuviešu dziedātāju Audru no Panevēžas, piedzima meita Endija. Pēc dienesta Ojāru Grinbergu uzņēma Rīgas estrādes orķestra sastāvā, kur viņš darbojās līdz tā darbības beigām 1974. gadā.
Viņa izpildītās Raimonda Paula dziesmas divas reizes uzvarēja Mikrofona dziesmu aptaujā: 1969. gadā "Dziesma nenosalst" un 1971. gadā "Teic, kur zeme tā" (kopā ar Noru Bumbieri, Margaritu Vilcāni un Viktoru Lapčenoku).
1973. gadā sāka dziedāt Filharmonijas ansamblī duetā ar Margaritu Vilcāni, dziedāja Ulda Stabulnieka dziesmas.
1995. gadā O. Grīnbergs strādāja privātā mūzikas skolā Alūksnes pusē, bija Rezakas Mūzikas ģimnāzijas direktors. Pēc tam iesaistījās politikā, tika ievēlēts 6. Saeimā no saraksta «Tautas kustība Latvijai (Zīgerista partija)», dzīvoja Purvciemā Rīgā. 2005. gadā nomira viņa otrā sieva Agnija, tajā pašā gadā viņam atklāja plašu vēzi, kas 2006. gadā tika izoperēts, tomēr turpinājis smēķēt. Mūža nogali kopā ar sievu Rutu pavadīja Vecāķos.
Miris 2016. gada 22. aprīlī no plaušu vēža komplikācijām. Apbedīts Raiņa kapos.
Politiskā darbība
90. gados Ojārs Grinbergs pievērsās politikai, 1995. gadā tika ievēlēts 6. Saeimā no Tautas kustības "Latvijai" saraksta. 1997. gadā pievienojās Demokrātiskās partijas "Saimnieks" Saeimas frakcijai. 1998. gadā 7. Saeimas vēlēšanās pārstāvēja jau Nacionālā progresa partiju, taču netika ievēlēts.
Oto Augusts Strandmans
Oto Augusts Strandmans (et; 1875—1941), arī Oto Strandmanis, bija igauņu jurists, politiķis un diplomāts. Igaunijas premjerministrs (1919) un Igaunijas Valsts vecākais (1929—1931).
Dzīvesgājums
Dzimis 1875. gada 30. novembrī Rakveres apriņķa Undlas pagasta Vandu ciemā zemnieku ģimenē.
Mācījās Tallinas Aleksandra ģimnāzijā, tad Pēterburgas V un VII ģimnāzijās. Studēja tieslietas Pēterburgas Universitātē (1899—1901) un Tartu Universitātē (1901—1903). Pēc 1905. gada revolūcijas bija spiests doties bēgļu gaitās uz Šveici un Somiju (1905—1909), pēc atgriešanās dzimtenē darbojās kā advokāts Tallinā (1909—1917). Pēc Februāra revolūcijas gadā viņš bija Igaunijas Pagaidu zemes padomes priekšsēdis. Igaunijas brīvības cīņu laikā 1919. gada maijā kļuva par Igaunijas premjerministru un Kara ministru, 1919. gada otrajā pusē kā Igaunijas valsts galva apmeklēja Rīgu, kur viņu oficiāli pieņēma Latvijas pagaidu valdības vadītājs Kārlis Ulmanis. Pēc tam ilgstoši bija Rīgikogu deputāts, pildīja tieslietu ministra (1920—1921), ārlietu ministra (1920—1921; 1924) un finanšu ministra (1924) pienākumus. 1927. gadā viņu iecēla par Igaunijas sūtni Varšavā (1927—1929).
No 1929. gada 9. jūlija līdz 1931. gada 12. februārim bija Igaunijas Valsts vecākais, 1930. gada februāra sākumā viņš oficiālā valsts vizītē apmeklēja Varšavu un Polijas anektēto Viļņas apgabalu, bet atpakaļceļā Rīgā 4. februārī īsi tikās ar Latvijas Valsts prezidentu Zemgalu. No 1933. gada viņš bija Igaunijas sūtnis Parīzē (1933—1939), 1938. gadā arī Hāgas Starptautiskās tiesas loceklis.
1939. gadā viņš atgriezās dzimtenē, pēc Igaunijas okupācijas viņš dzīvoja savā dzimtajā ciemā. Nošāvās 1941. gada 5. februārī, kad saņēma paziņojumu par ierašanos uz nopratināšanu NKVD.
Rokzvaigzne (animācijas filma)
"Rokzvaigzne" (en) ir 2016. gada Ķīnas un ASV animācijas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Ešs Brenons. Filmas pirmizrāde notika Šanhajas Starptautiskajā kinofestivālā.
Karloss Alkarass
Karloss Alkarass Garfija (es; dzimis ) ir profesionāls Spānijas tenisists, pašreizējais ATP vienspēļu ranga līderis.
Karjera
2020. gadā saņēma ATP Gada jaunpienācēja balvu. 2021. gada jūlijā 18 gadu vecumā izcīnīja savu pirmo ATP titulu, uzvarot Croatia Open turnīrā Umagā, Horvātijā. 2021. gada ASV atklātajā čempionātā pirmo reizi sasniedza Grand Slam turnīta ceturtdaļfinālu.