cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dreiliņupīte
Dreiliņupīte (lejtecē Gaiļupīte) ir upe Ropažu novadā un Rīgā.
Novada ūdeņus uz Šmerļupīti. Tek ziemeļu-ziemeļrietumu virzienā. Caurtek Dreiliņus, sākot no RSAC "Gaiļezers" pa Mežciema teritoriju novadīta pazemē. Dreiliņupīte šķērso valsts autoceļu P4 (Rīga—Ērgļi).
Privši
Privši (arī Priuši) ir ciems Viļānu novada Viļānu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumos 6,9 km no pagasta un novada centra Viļāniem un 219 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V561 (Gaigalava–Viļāni).
Jānis Laukevics
Jānis Laukevics (dzimis, miris ) bija Latvijas Republikas Valsts kontroles kolēģijas loceklis un Lauksaimniecības kameras Revīzijas komisijas priekšsēdētājs. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.
Rūdolfs Vītols
Rūdolfs Konstantīns Vītols (dzimis, miris ) bija latviešu vieglatlēts un tehniķis.
Dzimis Rīgas strādnieka Jāņa Vītola un Ievas dzimušas Kļaviņas ģimenē.
1912. gada Baltijas provinces čempions 1500 m skriešanā. Piedalījies, kur 1500 m distancē savā priekšskrējienā ieņēmis 5. vietu (rezultāts nav ticis fiksēts).
Līdz Pirmajam pasaules karam bijis tehniķis Krievu-Baltijas vagonu fabrikā. Pēc kara piedalījies Latvijas pirmās sporta lidmašīnas "Sprīdītis" uzbūvēšanā 1924. gadā.
Pēc Latvijas okupācijas 1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā apcietināts un deportēts uz PSRS, kur 1942. gada 4. martā gājis bojā Usoļlaga nometnē.
Meriks
Meriks (en, gd) ir kalns Skotijas dienvidos, Dienvidskotijas augstienes augstākā virsotne. Izvietojies augstienes rietumdaļā Ofulhendas grēdā Damfrīsas un Gelovejas pašvaldībā Gelovejas mežu parka teritorijā. Populārs aktīvā tūrisma un klinšu kāpšanas galamērķis.
Stīvens Ročs
Stīvens Ročs (en; dzimis ) ir bijušais profesionālais Īrijas šosejas riteņbraucējs. Savā 13 gadus ilgajā profesionāļa karjerā viņš labākos panākumus guva 1987. gadā, kļūdams tikai par otro riteņbraucēju, kurš sezonas laikā izcīnījis uzvaras trijās nozīmīgās sacensībās — Tour de France un Giro d'Italia daudzdienu sacensībās, kā arī Pasaules čempionāta grupas braucienā. Roča karjera sakrita ar cita viņa tautieša Šona Kellija panākumu gadiem.
Personīgā dzīve
Ročs dzīvo Antibā Azūra krastā. Viņš joprojām ir iesaistīts sportā, organizējot riteņbraukšanas nometnes Maļorkā, organizējot sacensības un strādājot par riteņbraukšanas komentētāju Eurosport.
Ročam ir četri bērni no bijušās sievas Lidijas; abi izšķīrās 2004. gadā. Viens no dēliem, Nikolass Ročs, šobrīd ir profesionāls riteņbraucējs un uzvarēja 2009. gada Īrijas čempionātā grupas braucienā.
Stīvena brālis Lorenss Ročs arī bija profesionāls riteņbraucējs, kurš 1991. gadā vienīgo reizi piedalījās Tour de France. Viņi abi bija komandas biedri Ton Ton Tapis komandā.
Roča brāļadēls Denjels Mārtins arī ir profesionāls riteņbraucējs, 2008. gada Īrijas čempionātā grupas braucienā.
2008. gadā Ročs noskrēja Ņujorkas maratonu ar rezultātu 4:21:09.
2022. gadā viņš tika atzīts par vainīgu apsūdzībās par sava Spānijā reģistrētā uzņēmuma līdzekļu lietošanu personīgiem mērķiem 730 000€ apjomā.
Sasniegumi lielajās tūrēs
Piezīme: IZST — izstājās
Vestbromviča
Vestbromviča (en) ir pilsēta Apvienotajā Karalistē, Rietummidlendas reģionā, Rietummidlendas grāfistē. 2018. gadā pilsētā dzīvoja 78 000 iedzīvotāji. Pilsēta atrodas 10 kilometrus no Birmingemas. Pilsētā bāzējas futbola klubs West Bromwich Albion F.C., kas spēlē Anglijas Premjerlīgā.
Cilvēki
Vestbromvičā dzimuši:
Vinohradivas rajons
Vinohradivas rajons ir Ukrainas Aizkarpatu apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Aizkarpatu apgabala Berehoves, Iršavas un Hustas rajoniem, kā arī Ungāriju.
Hebei
Hebei province ir viena no Ķīnas 22 provincēm. Province atrodas valsts ziemeļu reģionā. Provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Šidzjadžuana. 2010. gadā Hebei provincē dzīvoja 71,85 miljoni iedzīvotāju, no kuriem 96% ir haņi. Šī pēc iedzīvotāju skaita ir sestā lielākā province valstī.
Vinohradivas rajons
Tā kā rajonā ir ievērojama ungāru minoritāte, kopš 2012. gada decembra rajonā oficiāls statuss ir arī ungāru valodai. Vinohradivas rajona Fančikovo ciemā dzimis futbolists Vasiļs Racs (Василь Карлович Рац/Rácz László, 1961), bet Vilokas pilsētciematā dzimis ungāru vijolnieks Edvins Martons (Edvin Marton, 1976).
Kosmos-2521
Oficiāli par pavadoni tika sniegta skopa informācija. Nav zināms tā izgatavotājs. Aizsardzības ministrija informēja, ka tas ir pavadonis inspektors.
2017. gada 23. augustā Kosmos-2521 atdalījās no Kosmos-2519, un Aizsardzības ministrija to nosauca par pavadoni inspektoru. Tas sākotnēji atradās no Kosmos-2519 nelielā attālumā un veica tā vizuālus novērojumus. Augustā un septembrī Kosmos-2521 veica vairākus manevrus. Iespējams, tas veica Kosmos-2486 inspekciju. Oktobrī tika paziņots, ka Kosmos-2521 misija ir pabeigta, un tas ir atgriezies pie Kosmos-2519.
30. oktobrī no Kosmos-2521 tika atdalīts apakšpavadonis, kas oficiāli nosaukts par Kosmos-2523
2018. gada marta vidū Kosmos-2521 sāka attālināties no Kosmos-2519. Aptuveni nedēļas laikā attālums starp abiem aparātiem periodiski palielinājās un samazinājās. 2018. gada 30. aprīlī Kosmos-2521 veica lielāku manevru, orbītu no 644 × 660 km pazeminot līdz 350 × 369 km. Laika posmā no 2018. gada 27. jūnija līdz 19. jūlijam Kosmos-2521 veica vienu manevru, izmainot orbītu no 346 × 362 km uz 292 × 348 km.
2019. gada 12. septembrī pavadonis nogāja no orbītas un sadega Zemes atmosfērā.
Paulino Frīdmans
Paulino Frīdmans (pl; Varšava —  Buenosairesa) bija Polijas un Argentīnas starptautiskais meistars šahā (1955).
Biogrāfija
Laika posmā starp Pirmo un Otro pasaules karu bijis viens no spēcīgākajiem Varšavas šahistiem. 1926. gadā izcīnījis otro vietu pirmajā Polijas šaha čempionātā, atpaliekot tikai no uzvarētāja Dāvida Pšepjurkas. Piedalījies arī divos nākamajos Polijas šaha čempionātos: 1927. gadā Lodzā dalījis 5.-7. vietu, bet 1935. gadā Varšavā bijis trešais aiz Savelija Tartakovera un Migela Naidorfa. 1935. gadā nospēlējis neizšķirti maču ar Rūdolfu Špīlmani. Četras reizes uzvarējis Varšavas pilsētas šaha čempionātos (1931, 1932, 1933, 1936). 1937. gadā Varšavas pilsētas izlases sastāvā uzvarējis pirmajās Polijas komandu šaha meistarsacīkstēs.
Pārstāvējis Polijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
1939. gadā sākoties Otrajam pasaules karam atradies Pasaules šaha olimpiādē Buenosairesā. Tāpat kā daudzi Eiropas šahisti nolēmis neatgriezties mājās un palicis Argentīnā. Pēc spāņu valodas parauga izmainījis savu vārdu no "Paulins" uz "Paulino". 1941. gadā atvēris Buenosairesā savu kafejnīcu, kas nodrošinājusi Frīdmanam finansiālu neatkarību. Pirmajos dzīves gados Argentīnā piedalījies dažādos šaha turnīros, bet jau 1942. gadā veselības problēmu dēļ bijis spiests pārtraukt savu aktīvā šahista karjeru. Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1955. gadā Frīdmanam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. 1978. gadā Buenosairesā šaha olimpiādes laikā Polijas delegācija Frīdmanam un Naidorfam pasniedza piemiņas medaļas par godu Polijas šaha federācijas 50. gadu jubilejai.
Jablonne pie Orlices
Jablonne pie Orlices (cz) ir pilsēta Čehijā, Pardubices apgabala Ūstu pie Orlices apriņķī.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1093. gadā. Ilgu laiku atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijā.
Ječi
Ječi ir vasarnīcu ciems Kurzemes galējos dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Dunikas pagastā starp Nīcu un Sikšņiem. Atrodas vietējo autoceļu V1219 (Ječi – Bārta – Sedviņi), V1220 (Nīca – Ječi – Peši) un V1250 (Ječi – Šuķene) krustojumā.
Toms Petijs
Tomass Ērls Petijs (en, dzimis, miris ) bija amerikāņu rokmūziķis, dziedātājs, dziesmu autors un ierakstu producents. Viņš bija vadošais rokmūzikas grupas Tom Petty and the Heartbreakers dziedātājs. Viņš ir bijis dalībnieks arī tādās grupās kā Traveling Wilburys un Mudcrutch. Savas karjeras laikā ir pārdevis vairāk nekā 80 miljonus ierakstu. 2002. gadā Petijs tika uzņemts Rokenrola slavas zālē.
Radopoles ezers
Radopoles ezers (arī Rodopoles ezers) ir mākslīgs ezers Rēzeknes novada Viļānu pagasta dienvidu daļā.
Ezers izrakts slīkšņas vietā, kas palikusi pēc meža izzāģēšanas Otrā pasaules kara laikā. Ezera austrumu krastā - autoceļš P58 (Viļāni—Preiļi—Špoģi), pie ezera — Radopoles ciems. Dibens — dūņains, krasti — slīpi, vietām — zemi. Ezeru apdzīvo bebri.
Live from New York, it's Saturday Night!
Live from New York, it's Saturday Night! ir slavena frāze, ar kuru parasti tiek iesākts amerikāņu komēdijšovs Saturday Night Live. To izmanto, lai noslēgtu ievadošo iestudējumu un pārietu uz raidījuma ievadvideo. Frāzi parasti izsaka ievadošā iestudējuma vadītājs, aktieris vai muzikālais viesis. Ēterā teiciens tika pirmo reizi izteikts šova pirmajā sērijā, kad 1975. gada 11. oktobrī to pateica Čevijs Čeiss. Divdesmit divās no pirmās sezonas 24 sērijām Čeiss frāzi teica pēc kādas speciālas kļūmes. Pat tad, kad šovs netika pārraidīts sestdienā, frāze palika nemainīta. Pārraides pirmajā sezonā šovu sauca vienkārši par NBC's Saturday Night, jo ABC kanālā bija šovs Saturday Night Live with Howard Cosell, tādēļ frāzē trūkst vārda "Live". Teiciens nemainījās pēc ABC šova atcelšanas, kad NBC kanāla šovs pārņēma Saturday Night Live nosaukumu.
Īpašie viesi
Laika gaitā Live from New York, it's Saturday Night! ir teikuši arī cilvēki, kas neietilpst SNL aktieru pulkā, piemēram, Breds Pits, Dveins Džonsons, Monika Levinska, "Kurš vēlas būt miljonārs" uzvarētājs Džons Karpenters un citi. Arī vairāki ASV prezidenti un prezidenta amata kandidāti ir teikuši šo frāzi: Baraks Obama 2007. gada 3. novembrī, Hilarija Klintone 2008. gada 1. martā, Sāra Peilina 2008. gada 18. oktobrī, Džons Makeins 2008. gada 1. novembrī, kā arī ASV prezidents Džeralds Fords, kurš iesāka pārraidi ar šo izteicienu, kad raidījumu vadīja Baltā nama preses sekretārs Rons Nīsens.
Nabiņurga
Nabiņurga ir Ķivuļurgas kreisā krasta pieteka Salaspils un Ropažu novados.
Iztece - uz dienvidiem no Cekules. Tek ziemeļrietumu virzienā caur Cekules ciemu. Ietek Ķivuļurgā uz ziemeļiem no Cekules.
Orora
Orora (en) ir pilsēta Ilinoisas štatā, ASV. 2020. gadā pilsētā dzīvoja 180 542 iedzīvotāji. Pēc iedzīvotāju skaita Orora ir Ilinoisas otra lielākā pilsēta. Orora ietilpst Čikāgas aglomerācijā.
1908. gadā Orora ieguva iesauku "Gaismas pilsēta" (City of Lights), jo 1881. gadā tā bija viena no pirmajām pilsētām ASV, kurā tika ieviesta pilnībā elektriska ielu apgaismojuma sistēma. Ororas apkārtne ir ievērojama ar savu arhitektūru, kur ir sastopamas tādu arhitektu kā Frenka Loida Raita, Ludviga Mīsa van der Roe, Brūsa Gofa un Džordža Grānta Elmslija celtnes.
Pjērs Musets
Pjērs Konstantīns Žils Musets (fr; dzimis, miris ) bija franču burātājs, olimpisko sudraba un bronzas medaļu ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Musets 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas sacensībās. Open klases sacensībās viņš nefinišēja. Savukārt 3 līdz 10 tonnu laivu klases otrajā braucienā viņš ieguva 6. vietu.
Ļaks
Ļaks ir viens no Latgales keramikas saimniecības trauku tipiem, kas paredzēts eļļas uzglabāšanai.
Ļaks jeb eļļas trauks kā proporcijās, tā siluetā var būt līdzīgs vārauniekam — ar spraigu izliekumu plecos un strauju augšas sarāvumu, kas noslēdzas ar šauru kakliņu un pavērtām maliņām. Kakliņš var būt arī konusveida ar vertikāla virzījuma būvķermeni. Ļaks var līdzināties arī apvērstam vārauniekam. Ļaka kakliņu aizbāž ar māla aizbāzni, bet ja tā nav, to izgriež no kāda dārzeņa. Ļakam, atšķirībā no citiem traukiem, nav noteiktu proporciju, tas var būt gan placināts, gan pastiepts uz augšu. Tam var būt viena vai divas osiņas, var arī nebūt. Ja tās ir, tad osiņas ir veidotas vertikālā līmējumā, veidotas šaurākas vai platākas. Ļaku vāpē no iekšpuses, bet ārpusei visbiežāk vāpē tikai augšmalu. Ļaku dekorē, īpaši bagātīgi tā augšdaļu, izmantojot virpas līkločus, krāsotu mālu ierautiem punktiņiem, Austras kokiem, jumtiņiem, ko veic ar otu vai radziņu.
Jānis Baroniņš
Jānis Baroniņš (dzimis 1987. gada 15. augustā) ir pētnieks ķīmijas tehnoloģijas (pamatā silikātu un betona) un triboloģijas nozarēs.
Ļaks
Eļļas trauks pasargā no izgarošanas, tāpēc to izmanto eļļas un petrolejas ilgākai uzglabāšanai. Taču to izmanto arī citu šķidrumu uzglabāšanai vai līdzi ņemšanai uz pļavām vai dodoties tālākos ceļos kā ūdenim, pienam, alum, bērzu sulām.
Jānis Baroniņš
Izglītība
Studējis ķīmijas tehnoloģiju un ķīmiju Rīgas Tehniskās universitātes Materiālzinātnes un lietišķās ķīmijas fakultātē, iegūstot attiecīgi inženierzinātņu bakalaura (2011) un maģistra (2014) grādus, aizstāvot noslēgumu darbus par "Uz polikarboksilāta bāzēta superplastifikatora ietekmi augstas stiprības betona iegūšanā" un "Cenosfēru iedarbību uz cementa pastas īpašībām". Abi šie noslēgumu darbi tika izstrādāti un aizstāvēti Silikātu materiālu institūtā. Kopš 2014. gada studē Tallinas Tehnoloģiju universitātē, izstrādājot filozofijas doktora (PhD) darbu augsttemperatūras triboloģijā par "PVD pārklājumu slīdēšanas uzticamības aspektiem nodiluma un korozijas apstākļos".
2011. gads
Bakalaura studiju ietvaros tapa pirmā publikācija par 'Superplastifikatora koncentrācijas iedarbību uz augstas veiktspējas betona īpašībām'. Šī darba pētījuma ietvaros tika noteikta uz polikarboksilātu bāzēta supeplastifikatora (SP) (augstas klases ūdens samazinošas piedevas) dažādas koncentrācijas ietekme uz augstas veikstpējas betona īpašībām. Pētījuma rezultātā tika secināts, ka nepieciešamā ūdens/cementa attiecība pašplūstošas betona masas iegūšanai (novērtēts ar konusa izplūdi) samazinās līdz 0.28. Dzīvsudraba porozimetrijas testi sacietējušiem betona paraugiem uzrādīja porainības samazināšanos, palielinot SP dozāciju izvēlētajās robežās līdz 2.5 % no cementa.
Rasmuss Andešons
Rasmuss Andešons (sv, dzimis ) ir zviedru hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā, NHL komandas Kalgari "Flames" spēlētājs. Iepriekš Andersons ir spēlējis Allsvenskan līgas komandā Malmes "Redhawks" un AHL komandā Stoktonas "Heat".
Zlīnas apgabals
Administratīvais iedalījums
Apgabalā 4 apriņķi - Kromeržīžas apriņķis, Uherske Hradištes apriņķis, Vsetīnas apriņķis, Zlīnas apriņķis.
Pilsētas
Apgabalā ir 30 pilsētas:
Trekninātas - pilsētas, kas ir apriņķu centri, kursīvā - pilsētas, kas nav apriņķu vai t.s. mazo apriņķu centri.
Mazo apriņķu centri ir Bistršice pie Hostīna, Holešova, Luhačovice, Otrokovice, Rožnova pie Radhoštja, Uherski Broda, Valašske Klobouki, Valašske Meziržīči un Vizovice.
Rjoju Kobajaši
Rjoju Kobajaši (ja, Kobayashi Ryōyū; dzimis ) ir japāņu tramplīnlēcējs, čempions sacensībās uz parastā tramplīna un sudraba medaļas ieguvējs uz lielā tramplīna, pasaules čempionātu medaļnieks, divkārtējs Pasaules kausa ieguvējs.
Viņa vecākais brālis Džunširo Kobajaši arī ir tramplīnlēcējs.
Karjera
Pasaules kausā debitēja komandu sacensībās Zakopanē, Polijā. Nākamajā dienā piedalījās arī individuālajās sacensībās, iegūstot 7. vietu, kas deva pirmos punktus PK ieskaitē. Piedalījies 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhanā, iegūstot 7. vietu sacensībās uz parastā tramplīna, 10. vietu uz lielā tramplīna, kā arī 6. vietu komandu sacensībās.
Pirmo reizi vietu uz goda pjedestāla PK posmos ieguva Vislā, sasniedzot 3. vietu. izcīnīja savu pirmo uzvaru PK posmos, uzvarot sacensībās Rukā, Somijā.
Kobajaši pirmais lielākais panākums bija uzvara 2018.—2019. gada Četru tramplīnu turnejā, turklāt viņš kļuva par trešo tramplīnlēcēju sacensību vēsturē pēc Svena Hannavalda un Kamila Stoha, kurš uzvarējis visos četros turnejas posmos vienā sezonā. 2019. gada Pasaules čempionātā izcīnīja bronzas medaļu komandu sacensībās. 2018.—2019. gada sezonā uzvarēja Pasaules kausa kopvērtējumā. 2021.—2022. gada sezonā izcīnīja savu otro uzvaru Četru tramplīnu turnejas kopvērtējumā. Šoreiz viņš uzvarēja pirmajos trīs posmos, bet neizdevās izcīnīt Grand Slam par uzvaru visos posmos, jo ceturtajā posmā ierindojās 5. vietā. Pekinā izcīnīja divas individuālās medaļas — zeltu sacensībās uz parastā tramplīna un sudrabu uz lielā tramplīna. 2021.—2022. gada sezonā otro reizi uzvarēja Pasaules kausa kopvērtējumā.
Le Palamède
Le Palamède bija pasaulē pirmais preses izdevums (žurnāls) pilnībā veltīts tikai šaham. Ar nelieliem pārtraukumiem tas iznāca Parīzē no 1836. gada līdz 1847. gadam.
Nosaukums
Žurnāls nosaukts grieķu mitoloģiskā varoņa Palamēda vārdā. Uzskatīja, ka viņš izgudrojis alfabētu, ciparus, garuma un masas mērvienības, kā arī dažādas spēles, tai skaitā šahu. Žurnāla titullapu rotāja rakstnieka Servantesa vārdi: "Dzīve ir līdzīga šaha partijai."
1864.—1865. gadā Parīzē iznācis žurnāls ar līdzīgu nosaukumu "Le Palamède français".
Žurnāla saturs
1843. gadā franču šahists Aleksandrs Dešapels žurnālā analizējis atklātni, kura vēlāk nosaukta par latviešu gambītu.
Parastā bekmanija
Parastā bekmanija ir augu suga graudzāļu dzimtā, kura savvaļā ir sastopama Eiropas dienvidaustrumu un austrumu daļā, kā arī Rietumāzijā. Suga ir arī ievazāta Latvijā, kur tā ir sastopama ļoti reti.
Augu grupas aug gar dzelzceļiem un mitrās krastmalās, taču augtenē ilgstoši nesaglabājas. Latvijas kaimiņvalstīs bekmaniju mitrās augtenēs dažviet audzē lopbarībai.
Mārcis Vītols
Mārcis Vītols (dzimis Limbažos) ir latviešu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. 2023. gadā pārstāv Latvijas Basketbola līgas (LBL) klubu Rīgas VEF, bet iepriekš spēlējis vairākos citos Latvijas un Igaunijas vadošajos klubos. Bijis Latvijas basketbola izlases spēlētājs.
Parastā bekmanija
Apraksts
Parastā bekmanija ir daudzgadīgs, 40-100 cm garš lakstaugs, kurš veido irdenu velēnu. Auga stiebrs ir stāvs vai lokveidīgi stāvs, kails, pie pamata vairāk vai mazāk paresnināts, sīpolveida. Lapas ir plakanas, raupjas, 0,2-1 cm platas, izvietotas visā stublāja garumā. Maksts ir kaila un mēlīte ir smaila. Bieži augšējā lapas maksts daļēji skauj saliktās vārpas pamatu. Saliktā vārpa ir 10-25 cm gara, to veido daudzas sēdošas (apakšdaļā var būt īskātainas) un plakanas vārpas, kas parasti visai blīvi piespiestas pie ziedkopas ass; tikai apakšējās otrās pakāpes vārpas no ass dažreiz mazliet atstāv. Vārpiņa ir ar 2 ziediem, tā ir ieapaļa, uzpūsta. Vārpiņas plēksnes ir strupas. Ārējās zieda plēksnes vidējā dzīsla galā pāriet ļoti īsā smailītē vai smailītes nav. Akota nav. Grauds ir aptuveni 0,2 cm garš. Zied jūnija beigās un jūlijā.
Mārcis Vītols
Karjera
Limbažos dzimušais M. Vītolu ir viens no Valmieras basketbola skolas audzēkņiem. Profesionālā līmenī sācis spēlēt Latvijas Basketbola līgas (LBL) klubā BK Latvijas Universitāte. Ārpus Latvijas spēlējis Ukrainā un Igaunijā. 2021. gadā kopā ar VEF Rīga kļuvis par Latvijas Basketbola līgas (LBL) čempionu.
2021. gada vasarā pievienojās Igaunijas vadošajam klubam Tallinas "Kalev/Cramo", bet pēc vienas sezonas pārgāja uz citu Igaunijas komandu Keila KK, kurā bija viens no vadošajiem spēlētājiem visas sezonas garumā. 2023. gada vasarā atgriezās Rīgas VEF sastāvā, kur vienu sezonu bija aizvadījis dažus gadus iepriekš.
Pārstāvējis Latvijas U-20 izlasi divos Eiropas čempionātos. 2018. gadā debitējis pieaugušo Latvijas basketbola izlasē.
Piena pods (Latgales keramika)
Piena pods, saukts arī vienkārši par podu, ir viens no Latgales keramikas saimniecības trauku tipiem, kas ir paredzēts govs piena uzglabāšanai.
Piena poda siluetu veido augšējās daļas plūdens ieliekums uz iekšu, bet lielākajā apakšējā daļā izliekums uz āru, kas pāriet apakšas sarāvumā. Pods sniedzas pusotra diametra augstumā. Trauka kakls ir slaids, plats un plūdeni pavērts, kas ļauj iebāzt roku, to mazgājot. Traukā ir ērti ieliet pienu, tas ir stabils, kuru tam piešķir nolaidenie pleci un lejup vērstais paplašinājums, kas pārnes piena poda smaguma centru uz trauka apakšējo daļu. Tas ir būtiski, jo trauks paredzēts ne tikai piena uzglabāšanai, bet arī tā raudzēšanai un sildīšanai. Piena podu parasti rotā tikai ar uz ripas uzvilktu baltmāla strīpiņu poda augšējā daļā. Piena podam vāpē parasti tikai iekšpusi. Tā tilpums ir aptuveni trīs litri. Raksturīgi ir piena podus pēc mazgāšanas neslaucīt, bet uzmaukt uz žoga uz leju, lai vēdinās un sildās saulē.
Ajako Kitamoto
Ajako Kitamoto (ja; dzimusi ) ir bijusī japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Čūka
Čūka (angļu un chk) ir koraļļu atols Klusajā okeānā, Karolīnu salu arhipelāga centrālajā daļā. Ietilpst Mikronēzijas Federatīvo Valstu Čūkas pavalstī. Galvenais pavalsts arhipelāgs, kas veido 82 % no pavalsts kopējās sauszemes platības un 74 % no iedzīvotāju skaita. Lielākā daļa atola iedzīvotāju ir mikronēziešu tauta čūkieši.
Ģeogrāfija
Čūkas arhipelāga centrālo daļu veido vulkānisku salu grupa, ko apjož plašs koraļļu atols. Atola lagūnā kopā ir 57 salas, no kurām tikai vienpadsmit galvenās vulkāniskās salas un dažas koraļļu salas ir apdzīvotas. Salas atola rietumos veido Fāičukas salu grupu, bet austrumos — Nomoneas salu grupu. Uz atolu ieskaujošā rifa izvietojusies vēl 41 saliņa (motu), no kurām tikai Pīsa atola ziemeļos ir apdzīvota. Vulkānisko salu reljefs kalnains, augstākais kalns ir Vinipots (443 m vjl) Tonas salā. Valda tropu klimats, gada vidējā temperatūra ap +27 °C. 3 km uz dienvidiem no Čūkas atola rifa atrodas neapdzīvotais Neočas atols.
Hinokitiols
Hinokitiols (β-thujaplicin) ir naturāls monoterpenoīds, kas atrodams ciprešu dzimtas koku mizā.
Tas ir viens no tujaplicīniem un tropolona ķīmisko pārveidojumu produkts. Hinokitiols ir plaši izmantojams mutes dobuma kopšanas līdzekļos un ārstēšanas līdzekļos, pateicoties savam pretmikrobu, pretvīrusu un pretiekaisuma darbību plašam spektram. Hinokitiols ir cinka un dzelzs jonofors, turklāt tas ir apstiprināts kā uztura bagātinātājs.
Nosaukums ‘’hinokitiols’’ ir cēlies no fakta, ka tas sākotnēji tika iegūts no Taivānas hinoki 1936. gadā. Japānas hinoki tā faktiski gandrīz nav, tai pašā laikā tas ir lielā koncentrācijā (apmēram 0,04% no serdes masas) Hiba ciedra koksnē (Thujopsis dolabrata), Juniperus cedrus koksnē un Rietumu sarkanajā ciedrā (Thuja plicata). To var viegli iegūt no ciedra koka ar šķīdinātāju un ar ultraskaņu. Hinokitiols ir strukturāli saistīts ar tropolonu, kuram trūkst izopropila aizvietotāja. Tropoloni ir labi zināmi helātu veidojoši aģenti.
Antimikrobiālā darbība
Hinokitiolam ir plašs bioloģisko aktivitāšu spektrs, no kuriem daudzi ir izpētīti un aprakstīti literatūrā. Pirmā un vispazīstamākā bioloģiskā aktivitāte — spēcīga pretmikrobu iedarbība pret daudzām baktērijām un sēnītēm, neatkarīgi no rezistences pret antibiotikām. Ir pierādīts, ka hinokitiols ir efektīvs pret Streptococcus pneumoniae, Streptococcus mutans un Staphylococcus Aureus, plaši izplatītiem cilvēku patogēniem. Turklāt ir pierādīts, ka hinokitiolam piemīt inhibējoša iedarbība uz Chlamydia trachomatis, Hinokitiols var būt klīniski noderīgs kā lokāls medikaments.
Pretvīrusu aktivitāte
Ar vīrusu infekciju ārstēšanu var pagūt lielu ekonomisku labumu, kā arī vīrusu infekciju ārstēšana ir ārkārtīgi nozīmīga globālām institūcijām, piemēram, Pasaules Veselības Organizācijai. Mazinot vīrusa poliproteīnu pārstrādi, hinokitiols inhibē vīrusa replikāciju, tomēr šī spēja ir atkarīga no divvērtīgo metāla jonu pieejamības, jo hinokitiols ir tā helāts.
Cinka klātbūtne kombinācijā ar hinokitiolu atbalsta šīs iespējas.
Citas darbības
Papildus plaša spektra pretmikrobu iedarbībai hinokitiolam piemīt arī pretiekaisuma un pretaudzēju darbības, kas ir aprakstītas vairākos in vitro šūnu pētījumos un in vivo pētījumos ar dzīvniekiem. Hinokitiols nomāc galvenos iekaisuma marķierus un nervu ceļus, piemēram, TNF-a un NF-kB, un tiek pētīts tā potenciāls hronisku iekaisuma vai autoimūnu slimību ārstēšanā. Tika konstatēts, ka hinokitiols izraisa citotoksicitāti vairākām ievērojamām vēža šūnu līnijām, ierosinot autofagiskos procesus.
Koronavīrusa pētījumi
Hinokitiola pretvīrusu iedarbība rodas no tā darbības kā cinka jonoforam.
Hinokitiols nodrošina cinka jonu pieplūdumu šūnās, pieplūdums inhibē RNS vīrusu replikācijas mehānismu un pēc tam inhibē vīrusa replikāciju. Daži no ievērojamiem RNS vīrusiem ietver cilvēka gripas vīrusu, SARS. Cinka jonu spēja ievērojami inhibēt vīrusu replikāciju šūnās un pierādīja, ka darbība ir atkarīga no cinka pieplūduma. Šis pētījums tika veikts ar cinka jonoforu piritionu, kas darbojas ļoti līdzīgi hinokitiolam.
Šūnu kultūrās hinokitiols inhibē cilvēka rinovīrusa, koksackievīrusa un mengo vīrusa pavairošanu. Hinokitiols traucē vīrusu poliproteīnu pārstrādi, tādējādi inhibējot pikornavīrusa replikāciju. Hinokitiols inhibē pikornavīrusu replikāciju, pasliktinot vīrusa poliproteīnu apstrādi, hinokitiola pretvīrusu aktivitāte ir atkarīga no cinka jonu pieejamības.
Dzelzs jonofors
Ir pierādīts, ka hinokitiols atjauno grauzēju hemoglobīna ražošanu. Hinokitiols darbojas kā dzelzs jonofors, lai dzelzi novirzītu šūnās, paaugstinot intracelulāro dzelzs līmeni. Apmēram 70% dzelzs atrodas cilvēkā eritrocītos un īpaši hemoglobīna proteīnā. Dzelzs ir būtiska gandrīz visiem dzīvajiem organismiem, un tas ir būtisks elements vairākās anatomiskās funkcijās, piemēram, skābekļa transportēšanas sistēmā, dezoksiribonukleīnskābes (DNS) sintēzē un elektronu transportēšanā, dzelzs deficīts var izraisīt tādus asins traucējumus kā anēmija, kas var ievērojami kaitēt gan fiziskajai, gan garīgajai veiktspējai.
Cinka sinerģisms
Hinokitiols ir cinka jonofors, un tiek uzskatīts, ka šī spēja inhibē vīrusa replikāciju.
Kā cinka jonofors hinokitiols palīdz molekulu transportēšanai šūnās caur plazmas membrānu vai starpšūnu membrānu, tādā veidā palielinot norādītās molekulas (piemēram, cinka) intracelulāro koncentrāciju. Līdz ar to, izmantojot cinka pretvīrusu īpašības kombinācijā ar hinokitiolu, var paātrināt cinka uzņemšanu.
Vēža izpēte
Šūnu kultūrās un pētījumos ar dzīvniekiem ir pierādīts, ka hinokitiols inhibē aizstāšanu un tam ir antiproliferatīva iedarbība uz vēža šūnām.
Cinka deficīts
Cinka deficīts ir parādīts dažās vēža šūnās un optimāla intracelulāra cinka līmeņa atgriešanās var izraisīt audzēja augšanas nomākumu. Hinokitiols ir dokumentēts cinka jonofors, tomēr šobrīd ir nepieciešami vairāki pētījumi, lai noteiktu hinokitiola un cinka efektīvas piegādes metožu koncentrāciju.
Produkti, kas satur hinokitiolu
Hinokitiols tiek plaši izmantots plaša patēriņa preču klāstā, ieskaitot kosmētiku, zobu pastas, perorālos aerosolus, saules aizsarglīdzekļus un matu augšanas kosmētiku. Viens no vadošajiem patēriņa zīmoliem hinokitiola produktu pārdošanā ir Hinoki Clinical.
Hinoki Clinical (1956. gads) tika nodibināta neilgi pēc pirmās “hinokitiola rūpnieciskās ekstrakcijas” 1955. gadā. Hinoki kompānijai pašlaik ir vairāk nekā 18 dažādu produktu klāstu, kuru sastāvdaļa ir hinokitiols. Cits zīmols — “Relief Life” lepojas ar vairāk nekā miljonu zobu pastu “Dental Series” pārdošanu, zobu pasta “Dental Series” satur hinokitiolu.
Citi ievērojami hinokitiola produktu ražotāji — Otsuka Pharmaceuticals, Kobayashi Pharmaceuticals, Taisho Pharmaceuticals, SS Pharmaceuticals. Tādi uzņēmumi kā Swanson Vitamins® sāk hinokitiola izmantošanu patēriņa precēs, tādās kā antioksidantu serumu un citās, ASV un Austrālijas tirgos.
2006. gadā hinokitiols Kanādas sadzīves vielu sarakstā tika klasificēts kā neatlaidīgs, bioakumulatīvs un netoksisks ūdens organismiem. Vides darba grupa (EWG), amerikāņu aktīvistu grupa, ir sgatavojuši lapu ar hinokitiola sastāvdaļām, norādot, ka hinokitiolam ir “zema bīstamība” tādās jomās kā “Alerģijas un imunotoksicitāte”, "Vēzis" un "Attīstības un reproduktīvā toksicitāte", piešķirot Hinokitiolam punktu skaitu 1—2. Salīdzinājumam — propilparabēns, sastāvdaļa, ko joprojām pārdod dažādos mutes skalošanas līdzekļos, uzrāda milzīgu toksicitāti un bīstamas bažas. Eiropas Komisija par hormonu traucējumiem uzskata, ka propilparabēns ir cilvēka endokrīnās sistēmas darbības traucējumu izraisītājs, atstājot to EWG tīmekļa vietnē ar atzīmi 4—6.
Dr. ZinX
2020. gada 2. aprīlī Austrālijas cinka oksīda ražotājs Advance Nanotek iesniedza kopīga patenta pieteikumu AstiVita Limited pretvīrusu kompozīcijai, kurā bija iekļauti dažādi mutes dobuma kopšanas līdzekļi, kuriem kā svarīga sastāvdaļa bija hinokitiols. Zīmols, kuram pieder šis jaunais izgudrojums, tiek saukts par Dr ZinX, un tas, visticamāk, parādīs pasaulei savu cinka + hinokitiola kombināciju 2020. gadā.
2020. gada 18. maijā Dr ZinX publicēja testa "Kvantitatīvās suspensijas tests virucīdās aktivitātes novērtēšanai medicīnas jomā" rezultātus, parādot samazinājumu "3,25 log" (samazinājums par 99,9%) neto koncentrācijai 5 minūtēs pret kaķu koronavīrusu (COVID-19 surogāts).
Daudzsološa nākotne
Sākot ar 2000. gadu, pētnieki atzina, ka hinokitiols var būt vērtīgs kā medikaments, īpaši, lai inhibētu Chlamydia trachomatis baktēriju.
Izmantojot par surogātiem ģenētiski noplicinātu rauga kultūru ar gēnu deficītu, pētnieki pārbaudīja nelielu biomolekulu bibliotēku, lai noteiktu dzelzs transporta pazīmes un tādējādi arī šūnu augšanu. Hinokitiols ir parādījis īpašības, kuras atjauno šūnu funkcionalitāti.
Turpmāks komandas darbs izveidoja mehānismu, ar kura palīdzību hinokitiols atjauno vai noslēdz šūnu dzelzi. Pēc tam viņi pārgāja uz zīdītāju pētījumiem un atklāja, ka grauzējiem, ģenētiski konstruētiem uz “dzelzs olbaltumvielu” trūkumu, barotiem ar hinokitiolu, atjaunojās dzelzs uzkrāšanās zarnās. Līdzīgā pētījumā ar zebrafish, molekula atjaunoja hemoglobīna ražošanu.
Burke un līdzautoru darba komentārā hinokitiols tiek saukts par “dzelzs cilvēka molekulu”. Tas ir piemērots un tas ir ironiski, jo atklājēja Nozoe vārdu angļu valodā var tulkot kā “dzelzs vīrs”.
Nozīmīgi pētījumi ir veikti arī par hinokitiola perorālajiem lietojumiem, ņemot vērā pieaugošo pieprasījumu pēc hinokitiola saturošiem perorāliem līdzekļiem. Viens šāds pētījums, kurā piedalījās astoņas dažādas Japānas iestādes, ar nosaukumu “Hinokitiola antibakteriālā aktivitāte pret antibiotikām izturīgām un uzņēmīgām patogēnām baktērijām, kas dominē perorālajā un augšējā elpošanas ceļā”, secināja, ka hinokitiolam piemīt plaša spektra antibakteriāla aktivitāte pret patogēna baktērijām un tam ir maza citotoksicitāte pret cilvēka epitēlija šūnām.
Samanta Seinta
Elizabete Anna Vīvere (en; dzimusi Memfisā), pazīstama ar skatuves vārdu Samanta Seinta (en), ir amerikāņu pornoaktrise.
Darbojas pornoindustrijā kopš 2011. gada. No 2012. gada sadarbojas ar aģentūru  Wicked Pictures. Viņa bija Penthouse 2012. gada oktobra Pet of the Month. Bijusi izvirzīta par labāko New Starlet un Female Performer of the Year AVN balvu pasniegšanas ceremonijā, taču balvas nav saņēmusi. Piedalījusies 150 pornofilmās, starp nozīmīgākajām lomām galvenā loma parodijfilmā Cinderella XXX: An Axel Braun Parody.
Freidenfelds
Freidenfelds (de; sieviešu dzimtē Freidenfelde) ir vācu izcelsmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Aivars
Aivars var būt:
Neipervila
Neipervila (en) ir pilsēta Ilinoisas štatā, ASV. 2020. gadā pilsētā dzīvoja 149 540 iedzīvotāji. Pēc iedzīvotāju skaita Neipervila ir ceturtā lielākā Ilinoisas pilsēta. Neipervila ietilpst Čikāgas aglomerācijā, tā atrodas 45 km uz rietumiem no Čikāgas centra.
Alfrēds Vītols (ārsts)
Alfrēds Jānis Vītols (dzimis, miris ) bija latviešu ārsts, pirmais ārsts Saulkrastos, Pēterupes-Neibādes jūrmalas palīdzības un labdarības biedrības priekšnieks, Rīgas Veselības valdes direktora vietnieks. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.
Dzīves gājums
Pirmā pasaules kara laikā kopā ar ģimeni devās bēgļu gaitās uz Rēveli, mūsdienu Tallinu. 1917. gada 1. maijā salaulājas ar Matildi Jūliju (dzimušu Lipsbergu). Pirmajam pasaules karam noslēdzoties, atgriezās Latvijā.
1918. gadā strādāja par lauku ārstu Zemgalē un Vidzemē. Vēlāk mediķis dzīvoja un strādāja Tūjā, kur 1919. gada 21. jūnijā dzimst meita Aina (vēlāk precējusies ar ķirurgu Edgaru Baronu). Pēc iedzīvotāju iniciatīvas un pagasta padomes apstiprinājuma 1922. gadā uzaicināja par Bīriņu pagasta ārstu. Mediķis bija sabiedriski aktīvs un ātri spēja iegūt vietējo iedzīvotāju cieņu, drīz kļūdams par kultūras pasākumu organizatoru. 1926. gada augustā Pēterupes daktera A.J. Vītola mājā (tagad mazajā skoliņā Raiņa ielā 6) kopā ar lugu rakstnieku Emīlu Cīruli izveidoja Pēterupes-Neibādes jūrmalas palīdzības un labdarības biedrību, bija tās priekšnieks. Biedrības galvenais mērķis bija apvienot visus mazos jūrmalas ciemus, centās atjaunot karā izpostītās un sagrautās ēkas, infrastruktūru, atdzīvināt tirgu un piesaistīt tūristus, kā arī rūpējās par iedzīvotāju labklājību. Tās dalībnieku vidū bija arī komponists Alfrēds Kalniņš, operdziedātājs H.Ozolītis, aktrises Tija Banga, M.Šmithene, L.Štengele, M.Gruzevska un skolu inspektors R.Cukurs. Par godu Neibādes pārdēvēšanai par Saulkrastiem, 1933. gada 16. jūlijā Pēterupes — Neibādes jūrmalas palīdzības un labierīcības biedrība sarīkoja bijušajā muižas parkā svētkus.
1927. gada 23. aprīlī Tautas Labklājības ministrijas sociālās apgādības departaments iecēla A.J. Vītolu par Rīgas rajona (apriņķa) ārstu. Slimniekus viņš pieņēma Krišjāņa Barona ielā Nr. 31a, kur arī dzīvoja. Pēc kļūšanas par apriņķa ārstu, viņu regulāri izsauca uz dažādām Rīgas rajona vietām, lai noteiktu nāves iestāšanās cēloņus, kā arī bija jāveic sekcijas, par ko rakstīja Latvijas presē. 1936. gada 8. septembra laikrakstā „Brīvā Zeme” ziņots, ka „Ādažu pagastā Bukultu mežā pie Puķīšu mājām atrasts jaunas sievietes ģindenis”. Notikuma vietā izsauca gan policiju, gan Dr. Vītolu, kurš konstatēja, ka sieviete mirusi kopš 1935. gada vasaras sākuma. 1933. gada 19. decembra avīzē „Pēdējā Brīdi” rakstīts, ka A.J. Vītolu izsauc uz tiesas sēdi kā lietpratēju medicīnā virsleitnanta Virša nošaušanas lietā.
Pēc kļūšanas par apriņķa ārstu, A.J. Vītols sarakstīja grāmatu par lipīgu slimību apkarošanu un to ārstēšanu. Tās fragmentus publicēja četros avīzes „Nākotnes Spēks” numuros. 1930. gadā izdeva grāmatu „Skolas un mājas aptieka ar īsu lietošanas pamācību”, kurā skaidroja kādiem nolūkiem jālieto zāles un ar kādām traumām vajadzētu vērsties pie ārsta. Bija līdzautors kristīgajai grāmatai „Es un mans nams”, kur rakstīja par cilvēka veselību, higiēnu un veidiem, kā izvairīties no slimībām. Informēja par Rīgas apriņķa ārstiem grāmatā „Dzīve un darbs”, kur skaidroja, kā valstī attīstījusies veselības kopšana, kādi ir uzlabojumi un nākotnes plāni. Dr. Vītols rakstīja grāmatas un rakstus par dažādām medicīnas un sanitārajām nozarēm, aktualizējot svarīgākos veselības jautājumus.
Pēc ASV parauga 1929. gadā aizsākās patriotiskā Mazpulku kustība. Strauji attīstoties Mazpulku organizācijai Latvijā, ar ko valdība centās radīt jaunatnei interesi par lauksaimniecību un nacionālajām vērtībām, viņu 1938. gada jūlijā paaugstināja par Latvijas Lauksaimniecības Kameras Mazpulku veselības kopšanas inspektoru. Par saviem un organizācijas panākumiem un rezultātiem mediķis regulāri publicēja rakstus avīzēs, rakstā „Ārsta darbs Mazpulkos” Dr. Vītols iepazīstināja lasītājus, ar ko nodarbojas Mazpulku ārsti, kā nākotnē varētu izvērsties šīs organizācijas darbība. Pēc nepilna pusgada viņš rakstā „Mazpulku darbinieku tīrības un kārtības raksturojums” informēja par sasniegumiem un izmaiņām, ka arī minēja, kur nākotnē izveidos Mazpulku organizāciju filiāles, pēc kādiem kritērijiem jāvērtē mazpulcēnu saimniecības. Mediķis rosināja viņus rādīt piemēru pārējai tautai gan ar uzvedību, gan darbiem, kā arī aicināja sabiedrību mācīties palīdzēt sev pašiem, ārstējot mazāk nopietnas traumas un saslimšanas. Ar Latvijas Lauksamniecības kameras atbalstu Dr. Vītols noorganizēja pamācošu filmu izgatavošanu, tās rādīja daļā Latvijas skolu. Šaurfilmas bija par higiēnu un sadzīves situācijām, ikdienas uzlabošanu. Par zobu kopšanu, ievainojumu aprūpi konsultēja pats ārsts.
No 1938. gada Veselības pārvaldes Sanitārās daļas vadītājs.
1940. gadā, pēc padomju okupācijas, atbrīvots no darba. Strādājis par sanitāro ārstu.
1941. gada 12. jūnija pēcpusdienā Dr. Vītols no tuvas personas saņēma ziņu, ka viņam ar ģimeni nevajadzētu uzturēties savā dzīvoklī nākamās dienas. Tas paglāba ģimeni no 1941. gada masu deportācijas. Savukārt vācu varas laikā ārstu iecēla par Rīgas pilsētas Veselības valdes direktora vietnieku. Viņš 1941. gada jūlija beigās radio runāja par veidiem „kā bērniem izmantot atlikušo vasaru veselības nostiprināšanai”, sākumā kritizējot Padomju Savienības režīmu.
1944. gadā devies bēgļu gaitās ar otro sievu Ženiju dz. Kornetu (1908-?) un dēlu Jāni (1943) uz Kurzemi, pēc tam atgriezies Rīgā (pēc kara pasē ierakstīts kā Jānis, līdz tam - Alfrēds). 1944. gada 27. decembrī viņu apcietināja VDK, apsūdzot par pretvalstisku darbību un pretpadomju aktivitātēm, kā arī par Padomju Savienības kritizēšanu radio ēterā vācu okupācijas laikā. 1945. gada 30. aprīlī viņu atbrīvoja no LPSR VDTK iekšējā cietuma.
Pēc Otrā pasaules kara Dr. Vītols strādāja par Sanitāri Epidemioloģiskās stacijas Sanitāri Higiēniskās daļas sanitāro ārstu.
Miris Rīgā 1970. gada 26. decembrī, apglabāts Rīgas Meža kapos.
Šteinera teorēma
Šteinera teorēma var būt:
486958 Arrokots
486958 Arrokots, arī (486958) 2014 MU69 vai Ultima Thule ir transneptūna asteroīds Koipera joslā, kas tika izvēlēts kā izpētes objekts starpplanētu zondes New Horizons paplašinātās misijas ietvaros pēc Plutona pārlidojuma 2015. gadā. Zonde to sasniedza 2019. gada 1. janvārī, palidojot garām 3500 km attālumā. Tajā brīdī tas bija pats tālākais (6,5 mljrd. km) Saules sistēmas objekts, ko sasniedzis Zemes kosmiskais aparāts.
Nosaukums
Brīdī, kad asteroīdu atklāja ar Habla kosmisko teleskopu, tam tika dots pagaidu nosaukums 1110113Y. New Horizons zondes komanda tam bija devusi nosaukumu PT1 (angl. potential target 1 — potenciālais mērķis Nr. 1). Tālāk mazo planētu katalogā tam tika piešķirts kārtas skaitlis (486958). Neoficiālais nosaukums Ultima Thule tika dots par godu leģendārai salai uz antīkās oikumenas galējās robežas. 2019. gada 12. novembrī asteroīds (486958) 2014 MU69 ieguva jaunu nosaumu — Arrokots, kas amerikas indiāņu valodā nozīmē “debesis”.
Parametri
2014 MU69 ir klasiskais Koipera joslas objekts, kura orbīta ir vāji eliptiska (ekscentricitāte 0.0417) un tuvu ekliptikas plaknei (slīpums 2,451°). Asteroīds riņķo apkārt Saulei 44 AU attālumā, un orbitālais periods sastāda nedaudz vairāk par 293 gadiem.
Objekta izmērs sākotnēji tika vērtēts, vadoties pēc albedo 38 līdz 45 km (pieņemot albedo diapazonu 0,04—0,10) vai 25–45 km (ja albedo ir 0,04—0,15).
Analizējot 2014 MU69 triju zvaigžnu aizklāšanās rezultātus 2017. gadā, tika izvirzīts pieņēmums, ka objekts ir vai nu ekstremāli izstiepts sferoīds, vai arī divu asteroīdu pāris 15–20 km diametrā katrs. Paziņojums, ka Ultima Thule objektam ir pavadonis, pēc attēla pārbaudes izrādījās datu apstrādes kļūda. Kosmiskās zondes New Horizons fotoattēli parādīja, ka tas ir kontakta dubultobjekts ar aptuveno izmēru 32 x 16 km. Abas Ultima Thule sfēras pēc krāsas ir gandrīz identiskas.
Atklāšana un izpēte
Asteroīdu atklāja ar Habla kosmisko teleskopu. Par tā eksistenci NASA paziņoja 2014. gada oktobrī.
Faktiski šis atklājums kļuva par "glābiņu" New Horizons starpplanētu zondes paplašinātajai misijai. Zondes palaišanas brīdī vēl nebija zināmi objekti, kurus aparāts varētu apmeklēt pēc Plutona pārlidojuma. Šādu objektu meklējumi tika veikti jau lidojuma laikā.
Uz 2015. gada sākumu 2014 MU69 bija vienīgais atklātais objekts, kuru New Horizons varētu garantēti sasniegt (ņemot vērā iespējamās kļūdas). Iespēja sasniegt nedaudz lielāko kandidātu 2014 PN70 (PT3, G12000JZ) tika vērtēta uz 97%, bet 2014 OS393 (PT2, E31007AI) vērtējums sastādīja tikai 7%, un tas vairs netika vērtēts kā iespējamais kandidāts. Bez to jebkuru šo divu mērķu sasniegšana prasītu no zondes divreiz lielāku ātruma palielinājumu un, attiecīgi, lielāku degvielas patēriņu, nekā 2014 MU69. Vēl iepriekš no potenciālo kandidātu saraksta tika izslēgts objekts 2014 MT69 (PT7).
2015. gada jūlijā vēl tikai 2014 PN70 (PT3) tika vērtēts kā otrs potenciālais mērķis, bet jau augustā par paplašinātās misijas mērķi izvēle krita 2014 MU69 labā.
Lai sasniegtu izvēlēto objektu, 2015. gadā tika veiktas četras New Horizons trajektorijas korekcijas — 22., 25., 28. oktobrī un 4. novembrī, kā rezultātā aparāta ātrums izmainījās kopumā par 56,9 m/s.
2018. gada 16. septembrī 2014 MU69 pirmo reizi tika nofotografēts ar zondes instrumentu LORRI no 160 mlj. km. liela attāluma, bet 24. septembrī ar LORRI instrumentu tika uzņemti 20 Ultima Thule attēli.
2018. gada 24. decembrī no 10 mlj. km attāluma New Horizons ar savas kameras LORRI palīdzību uzņēma 3 kadrus ar ekspozīciju 0,5 sek., no kuriem tika samontēts jauns 2014 MU69 attēls. Izdevās izvērtēt, ka objekta albedo ir ap 10%.
30. decembrī ar LORRI kameru 37 stundu minimālās satuvināšanās laikā no 1,9 mlj. km attāluma tika iegūts Ultima Thule attēls, kas pierādīja, ka objektam ir izstiepta, nevis sfēriska forma. 31. decembra attēlā objekts bija redzams ķegļa formas veidā.
Aparāta pārlidojums objekta 2014 MU69 tuvumā notika 2019. gada 1. janvārī, satuvinoties ar to līdz 3500 km 43,4 AU attālumā no Saules.
Unua Libro
Unua Libro (latviski Pirmā Grāmata), izdota ar nosaukumu Международный язык, bija pirmā publikācija, kurā aprakstīta esperanto, tobrīd saukta par Starptautisko valodu (Esperanto: Lingvo Internacia ). To pirmoreiz publicēja krievu valodā 1887. gada 26. jūlijā, Varšavā, poļu okulists Ludviks Zāmenhofs. Nākamo dažu gadu laikā tika izdotas versijas poļu, krievu, ebreju, franču, vācu un angļu valodā. Šajā bukletā tika iekļauta Tēvreize, vairāki Bībeles panti, vēstule, dzeja, sešpadsmit gramatikas noteikumi un 900 vārdu vārdnīca. Grāmatā Zāmenhofs paziņoja: "starptautiska valoda, gluži kā nacionālā, ir kopīgs īpašums" un atteicās no visām tiesībām uz valodu, nododot to sabiedrības lietošanā. Zāmenhofs darbu parakstīja kā Doktoro Esperanto (Ārsts, kurš cer). Jaunās valodas apguvēji sāka to saukt par "Esperanto" Zāmenhofa pseidonīma vārdā un drīz tas kļuva par valodas oficiālo nosaukumu.
Pirmo izdevumu angļu valodā ar nosaukumu "Dr Esperanto's International Tongue" iztulkoja Džulians Steinhauss. Kad Ričards Geigans norādīja, ka Steinhausa tulkojums ir ļoti nekvalitatīvs, Zāmenhofs iznīcināja savas atlikušās kopijas un iesaistīja Geiganu, lai radītu jaunu tulkojumu.
1905. gadā Zāmenhofs pārpublicēja sešpadsmit gramatikas noteikumus, apvienojot to ar vārdnīcu un uzdevumu krājumu darbā ar nosaukumu Fundamento de Esperanto (Esperanto pamati).
Hubei
Hubei province (zh, ) ir viena no Ķīnas 22 provincēm. Province atrodas valsts centrālajā reģionā. Provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Uhaņa. 2010. gadā Hubei provincē dzīvoja 57,23 miljoni iedzīvotāju, no kuriem 95,6% ir haņi. Šī pēc iedzīvotāju skaita ir devītā lielākā province valstī.
Bigelow Expandable Activity Module
Bigelow Expandable Activity Module jeb BEAM ir ASV uzņēmuma Bigelow Aerospace izstrādāts izplešams orbitālās stacijas modulis. To finansē NASA programmā Advanced Exploration Systems. Modulis Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) nogādāts 2016. gada aprīlī.
BEAM ir eksperimentāls modulis, ar to tiek pārbaudītas izplešamas dzīvojamās telpas tehnoloģijas. Tas nav apdzīvojams, un lūka tiek turēta aizvērta. Trīs līdz četras reizes gadā tas tiek atvērts, lai paņemtu gaisa un virsmu mikrobioloģiskos paraugus, nomainītu radiācijas monitorus, nolasītu sensoru datus.
Vēsture
NASA piepūšamu kosmosā dzīvojamu telpu ideju apsvēra 1960. gados. 1990. gados tika izstrādāta izplešama moduļa TransHab koncepcija, bet šis projekts tika atcelts 2000. gadā. Privāts uzņēmums Bigelow Aerospace no NASA nopirka patentus, lai izveidotu privātu kosmisko staciju. 2006. un 2007. gadā Bigelow orbītā palaida demonstrācijas moduļus Genesis I un Genesis II.
NASA atsāka analizēt izplešama moduļa izgatavošanas iespējas. Tika izskatīti vairāki varianti, līdz pieņemts Bigelow piedāvājums. 2012. gada 20. decembrī NASA noslēdza līgumu ar Bigelow Aerospace par 17,8 miljoniem USD par Bigelow Expandable Activity Module moduļa izgatavošanu. Saslēgšanās mehānismu Common Berthing Mechanism par 2 miljoniem dolāru izgatavoja uzņēmums Sierra Nevada Corporation.
Lidojuma gaita
Pirmais mēģinājums moduli izplest notika 2016. gada 26. maijā. Process tika pārtraukts tad, kad konstatēts augstāks gaisa spiediens BEAM iekšienē nekā paredzēts, bet modulis bija izpleties tikai nedaudz. Tika secināts, ka 10 mēnešu laikā, kad moduļa palaišana kosmosā kavējās, auduma slāņi bija salipuši. 28. maijā BEAM tika izplests pilnībā. 6. jūnijā Džefrijs Viljamss un Oļegs Skripočka atvēra moduļa lūku un devās tajā iekšā, lai savāktu gaisa paraugus un noņemtu sensoru datus.
Uzbūve
BEAM ir veidots no divām metāla starpsienām, alumīnija struktūras un daudziem elastīgiem slāņiem, kurus atdala iekšējo ierobežotāju un kameru sistēma. Slāņi izgatavoti no dažādiem materiāliem, piemēram, vinila polimēra, oglekļa šķiedrām, kevlara. Modulim nav iluminatoru un tas nav paredzēts dzīvošanai. Tā masa ir 1413 kg. Saliktā stāvoklī tas ir cilindra formā 2,16 m augstumā un 2,36 m diametrā. Izplestā stāvoklī BEAM ir 4,01 m augstumā un 3,23 m diametrā. Tā iekšējais tilpums ir 16 m³.
Bruzile
Bruzile (arī Brūzupe, Ķirmupe, augštecē — Sauļupe, vidustecē — Kolka) ir upe Kurzemē, Ezeres labā krasta pieteka Saldus novadā. Sākas kā novadgrāvis dienvidaustrumos no Kursīšiem. Tek pa Vadakstes līdzenumu, augštecē plūst ziemeļrietumu virzienā, pēc Kursīšiem apmet loku un plūst dienvidaustrumu virzienā. Augštecē un vidustecē gultne regulēta, uzņem apkārtējo meliorācijas sistēmu ūdeņus. Ietek Ezerē pie Grīvaišiem, Grīvaišu HES ūdenskrātuvē. Lielākās pietekas ir Reņģenes strauts, Garozu strauts (kreisās), Misiņgrāvis, Kalnenieku strauts (labās). Šķērso autoceļus P96 un P105.
Vārnu iela (Rīga)
Vārnu iela ir Rīgas iela Latgales priekšpilsētas Grīziņkalna apkaimē. Vārnu iela sākas krustojumā ar Tallinas ielu un beidzas krustojumā ar Pērnavas un Ata ielu.
Pirmoreiz Rīgas kartēs minēta 1876. gadā ar esošo nosaukumu, kas laika gaitā nav mainījies. Vārnu ielas garums ir 403 metri. Ielā satiksme ir tikai Pērnavas ielas virzienā, to klāj asfalta segums.
Jāņa Grīziņa romānā "Vārnu ielas republika" ir aprakstīta 19. gadsimta beigu un 20. gadsimta sākuma dzīve Vārnu ielas apkārtnē. 1970. gadā Rīgas Kinostudijā uzņemta filma "Vārnu ielas republika" pēc romāna motīviem.
Kosmos-2545
Kosmos-2545 (Космос-2545) ir Krievijas GLONASS globālās navigācijas sistēmas GLONASS-M sērijas pavadonis. Tam ir GLONASS zemes vadības kompleksa numurs 760. Tas orbītā tika palaists 2020. gada martā. Kosmos-2545 tika izvietots Glonass sistēmas trešajā orbitālajā plaknē, punktā Nr. 24.
Kosmos-2545 tika palaists 18:28:10 UTC ar nesējraķeti Sojuz-2.1b / Fregat no Pļeseckas kosmodroma starta laukuma "43 / 4".