cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Albānijas Tautas Republika
Demokratizācija
Alija saglabāja staļinisko režīmu, taču mēģināja ieviest reformas, lai uzlabotu valsts smago ekonomisko situāciju. 1989. gada beigās, kad sociālisms jau bija sabrucis visās Austrumu bloka valstīs, Alija paātrināja reformu kursu, lai novērstu sistēmas sabrukumu. Pēc plašiem protestiem, kas sākās 1990. gada janvārī, režīms paātrināja reformas, atļaujot izbraukšanu no valsts un reliģijas piekopšanu. 11. decembrī Alija paziņoja, ka tiek atļauta citu partiju veidošana un ka 1991. gada pavasarī tiks sarīkotas daudzpartiju vēlēšanas. 1991. gada 20. februārī protestējošie studenti gāza Hodžas pieminekli galvaspilsētā Tirānā. 31. marta vēlēšanās ar 56,2% uzvarēja Alija, taču bija skaidrs, ka režīma maiņa ir nenovēršama. 29. aprīlī jaunais parlaments veica plašas konstitucionālās izmaiņas, atļaujot politiskās un pilsoniskās brīvības, mainot valsts nosaukumu uz "Albānijas Republika" un ieviešot prezidenta amatu, par kuru 30. aprīlī tika ievēlēts Alija. Tā kā joprojām valdošie komunisti centās īstenot liberalizāciju un varas saglabāšanu, 16. maijā sākās vispārējs streiks. 1. jūnijā opozīcija izveidoja jaunu valdību. Pēc jaunām vēlēšanām 1992. gada 22. martā, kurās uzvarēja opozīcija, Alija atkāpās no amata 3. aprīlī.
Grīva (upe Latgalē)
Grīva ir Istras labā krasta pieteka Ludzas novadā.
Sākas netālu no Dubovikiem, plūst ziemeļu virzienā, paralēli Zilupei. Augštecē caurtek Zaļesjes un Sovānu ezeriem. Lejtecē šķērso autoceļus A12, P52 un dzelzceļa līniju Rēzekne II—Zilupe. Ietek Istrā pie Zilupes pilsētas, netālu no Istras ietekas Zilupes upē.
Apdzīvotās vietas upes krastos: Duboviki, Zaļesje, Sovāni, Surbeļi, Zilupe.
Bulgārijas kņaziste
Bulgārijas kņaziste bija faktiski neatkarīga, bet juridiski Osmaņu impērijas vasaļvalsts, kas izveidojās 1878. gadā un pastāvēja līdz Bulgārijas Karalistes pasludināšanai 1908. gada 5. oktobrī.
Pēc Krievijas Impērijas uzvaras 1877-78. gada Krievu-turku karā, 1878. gada 3. martā starp Krievijas un Osmaņu impērijām tika noslēgts Sanstefano līgums, kas paredzēja vienotas valsts izveidošanu visās bulgāru apdzīvotajās zemēs. Lielbritānija un Austroungārija nevēlējās pieļaut tik lielu Krievijas ietekmes pieaugumu Balkānu un Vidusjūras reģionā. Tika sasaukts Berlīnes kongress, kura rezultātā tika izveidota daudz mazāka Bulgārijas kņaziste un autonoma Austrumrumēlija, kas palika Osmaņu impērijas sastāvā līdz dumpim 1885. gadā. Krievijas militārā uzvara pārvērtās diplomātiskā neveiksmē.
Attiecības ar Krieviju
Lai saglabātu savu ietekmi Bulgārijā, Krievija nodrošināja sava kandidāta, Aleksandra I Batenberga kļūšanu par kņazu. Lai arī imperators Aleksandrs II kņazistē bija apstiprinājis salīdzinoši liberālu konstitūciju ar plašām parlamenta tiesībām, Aleksandrs I Batenbergs valstī centās nostiprināt savu personīgo varu.
Sākotnējo bulgāru sajūsmu par atbrīvošanu no turku jūga nomainīja vilšanās, ko izraisīja valsts teritorijas ievērojamā samazināšana Berlīnes kongresā. Par vienu no Bulgārijas politikas mērķiem kļuva šo zemju atgūšana, kas neizbēgami izraisītu konfliktus ar osmaņiem un Rietumvalstīm, tā izraisot arī Krievijas neapmierinātību.
Lai saglabātu reģionā mieru un Krievijas politiskās intereses, sāka rasties nepieciešamība pēc ambiciozā kņaza gāšanas. Naktī uz 1885. gada 18. septembri (pēc v.s. — 6. septembris) Austrumrumēlijā sākas plaša sacelšanās. Province pasludināja savu neatkarību un apvienošanos ar Bulgāriju. Serbijas karalistes karalis Milans I izmantoja šo brīdi, lai izvirzītu bulgāriem teritoriālās pretenzijas, un pieteica karu. Jau 19. novembrī serbi cieš smagu sakāvi. No sagrāves serbus glāba tikai Austroungārijas impērijas iejaukšanās. 1886. gada 3. martā Bukarestē tiek noslēgts miera līgums. Pārāk ambiciozo kņazu šī uzvara tomēr neglāba. 1886. gada 20. augustā, armijas spiediena rezultātā Aleksandrs I Batenbergs atsakās no troņa un dodas trimdā. Apvērsuma rīkotājiem trūkst atbalsta, un jauna valsts apvērsuma rezultātā pie varas atgriežas Aleksandrs I Batenbergs. Šajā brīdī Krievija skaidri liek saprast, ka neatbalsta kņaza varas atjaunošanu un 8. septembrī viņš otro reizi atsakās no troņa. Turpmākos mēnešus valsti vada reģentu padome. Lai arī Krievijai izdodas novērst Batenberga varas atjaunošanu, tās politiskā ietekme kņazistē beidzas. Krievijas diplomāti pamet valsti. Bulgārijas novēršanos no Krievijas simbolizē Sakso-Koburgu dinastijas pārstāvja Ferdinanada I kāpšana tronī.
Milzu auzene
Milzu auzene (la) ir graudzāļu dzimtas suga. Tā ir plaši sastopama Eirāzijā, tostarp diezgan bieži visā Latvijas teritorijā. Suga aug mežos un krūmājos, tā veido dažāda lieluma grupas arī mežu ceļmalās un izcirtumos.
Apraksts
Milzu auzene ir daudzgadīgs, 60—150 cm garš lakstaugs. Stiebrs ir stāvs, gluds un augs veido skraju ceru. Lapas ir 0,6—1,5 cm platas, to mala ir raupja — arī apakšējo lapu makstis ir raupjas. Mēlīte ir strupa un īsa (aptuveni 0,1 cm). Īpaši raksturīga pazīme ir stublāju sirpjveidīgi aptverošās austiņas pie lapas pamata (sevišķi izteiksmīgas apakšējām lapām). Ziedi ir izvietoti skrajā un 10—30 cm garā skarā, skara galā un zari mazliet nolīkst. Zari parasti pušķos pa 2. Katrā vārpiņā ir 5—9 divdzimumu ziedi. Ārējā zieda plēksne beidzas ar 1—2 cm garu akotu. Auglis ir sīks plēksnenis (no zieda plēksnes neizbirstošs grauds). Zied jūlijā, augustā.
Laimens Frenks Baums
Laimens Frenks Brauns, arī L. Frenks Baums (dzimis, miris ), bija amerikāņu rakstnieks, kurš rakstīja bērnu literatūru un romānus. Viņa pazīstamākais darbs ir "Brīnumainais burvis no Oza zemes". Kopumā rakstnieks sarakstījis 13 romānu sērijas, 83 īsos stāstus un vairāk nekā 200 poēmu.
Viņš ir dzimis 1856. gadā Ņujorkā metodistu ģimenē. Rakstniekam ir vācu un īru saknes. Laimens piedzima kā septītais bērns no deviņiem. Rakstnieka tēvabrāli sauca Laimens, tādēļ viņam šis vārds nepatika un viņš lietoja vārdu Frenks.
Laimena tēvs Benjamins Baums strādājis degvielas biznesā. Ģimenes māja 1950. gados nodegusi, tās vietā tika ierīkots skeitborda laukums. Rakstnieks divus gadus mācījies militārajā skolā. Ar rakstniecību Baums sāka nodarboties agrā bērnībā, jo tēvs viņam nopirka rakstāmmašīnu.
Rakstnieks miris. Viņa darbus, kā, piemēram, par Oza zemi, pēc rakstnieka nāves turpinājuši citi autori, pazīstamākā autore — Rūta Plamlija Tompsone.
Dagmāra Beitnere-Le Galla
Dagmāra Beitnere-Le Galla (dzimusi Dagmāra Zagorska Ventspilī) ir latviešu kultūras socioloģe, augstskolas pasniedzēja un politiķe. Bijusi 13. Saeimas deputāte, pārstāvot partiju "Konservatīvie" (iepriekš Jaunā konservatīvā partija). Ievēlēta par Saeimas priekšsēdētājas biedri. Pirms ievēlēšanas Saeimā bijusi Jūrmalas domes deputāte.
Rīdels
Rīdels var būt:
Dagmāra Beitnere-Le Galla
Pēc ievēlēšanas parlamentā turpina darbu kā Latvijas Universitātes Filozofijas un socioloģijas institūta vadošā pētniece, ir vēstures zinātņu doktore.
Izglītība un zinātniskā darbība
Ieguvusi izglītību Ventspils 1. vidusskolā. 1980. gadā ieguvusi maģistra grādu vēsturē Latvijas Valsts universitātē. Kļuvusi par LVU Filozofijas vēstures un vēsturiskā materiālisma katedras pasniedzēju, bijusi šīs katedras aspirante, izstrādājusi pētījumu "Ateisms un mūsdienu ideoloģiskā cīņa".
1992. gadā pievērsusies Ernesta Brastiņa izpētei un dievturībai, apgalvojot, ka "iepazīstoties ar latvisko dievestību jutusies kā mājās atgriezusies, jo iepriekš izdzīvojusi, izslimojusi visas citas".
Latvijas Universitātē ieguvusi doktora grādu socioloģijā 2003. gadā. Bijusi Latvijas Mūzikas akadēmijas prorektore.
Neimars
Neimars da Silva Santušs Žuniors (pt; dzimis Sanpaulu, Brazīlijā) ir brazīliešu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Kopš (2023) pārstāv Saūda Arābijas profesionālās līgas klubu Al Hilal SC.
Dagmāra Beitnere-Le Galla
Politiskā darbība
20. gadsimta septiņdesmitajos gados, darbojoties komjaunatnē, vairākus gadus bijusi internacionālā draudzības kluba «Sārtā neļķe» prezidente.
1994. gadā kandidējusi Jūrmalas domes vēlēšanās no Gvido Harija Volbruga vadītā Latvijas Kristīgo demokrātu savienības saraksta, nav tikusi ievēlēta.
Neimars
2023. gada 15. augustā Neimars pabeidza pāreju uz Saūda Arābijas profesionālās līgas klubu Al Hilal, noslēdzot līgumu uz diviem gadiem.
Dagmāra Beitnere-Le Galla
Politiskā darbība
2017. gadā ievēlēta Jūrmalas domē no partijas "Tev, Jūrmalai" un Jaunās konservatīvās partijas apvienotā saraksta. Tur viņa strādāja Finanšu, Sociālo, veselības un integrācijas jautājumu un Tūrisma un kūrortoloģijas komitejā.
Neimars
Futbolists pārstāvējis vairākas Brazīlijas jaunatnes izlases, kā arī spēlējis Brazīlijas nacionālajā valstsvienībā. Nacionālajā izlasē ir viens no visu laiku rezultatīvākajiem spēlētājiem. Izlases sastāvā uzvarēja 2013. gada Konfederāciju kausā un. 2018. gada Pasaules kausa finālturnīrā brazīliešu futbolists visu spēļu laikā uz laukuma guļus un sēdus pozīcijās aizvadīja veselas 14 minūtes.
Sasniegumi
Santos
Dagmāra Beitnere-Le Galla
Politiskā darbība
2018. gada rudenī ievēlēta 13. Saeimā no Jaunās konservatīvās partijas. Pirmajā Saeimas sēdē kandidēja uz Saiemas priekšsēdētajas amatu, taču piekāpās Inārai Mūrniecei. D. Beitnere-Le Galla toties tika ievēlēta Saeimas priekšsēdētājas biedra amatā, pārspēdama Gundaru Daudzi.
Neimars
Sasniegumi
Barcelona
Paris Saint-Germain
Augstu gaisā
"Augstu gaisā" (en) ir 2009. gada ASV drāma, kuras režisors, kā arī viens no producentiem un scenārija autoriem ir Džeisons Reitmans. Galvenās lomas atveido Vera Fārmiga, Džordžs Klūnijs, Anna Kendrika un Denijs Makbraids. Filmas pirmizrāde notika Tellaridas filmu festivālā.
Neimars
Sasniegumi
Brazīlija
Individuālie sasniegumi
Taurkalnes Aklezers
Taurkalnes Aklezers (arī Aklais ezers, Aklezers, Taurkalnes Aklais ezers) ir noteces ezers Bauskas novada Valles pagastā uz rietumiem no Taurkalnes.
Dibens - dūņains. Krasti - zemi, lēzeni. Notece - pa Vitkopupīti uz Daugavu. Makrofīti - grīšļi, lēpes, glīvenes.
Nikolass Rougs
Karjera
Savu karjeru kino sācis kā operators, strādājot pie tādiem režisoriem kā Deivida Līna, Rodžera Kormana, Fransuā Trifo un Džona Šlesindžera. 1970. gadā režisējis savu pirmo filmu Performance, krimināldrāmu ar Džeimsu Foksu un Miku Džegeru galvenajās lomās. Vēlāk režisējis kritiski veiksmīgo filmu Walkabout (1971).
Viņa nākamā filma, Don't Look Now (1973), ar Donaldu Saterlendu un Džūliju Kristiju galvenajās lomās, izraisīja lielas pretrunas, filmā attēlotās tolaik neparasti grafiskās seksa ainas dēļ. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un mūsdienās tiek uzskatīta par klasiku un vienu no ietekmīgākajām žanra filmām.
Līdzīgi kā viņa filmā Performance, Rouga nākamajās divās filmās, "Cilvēks, kurš nokrita uz Zemes" (1976) un Bad Timing (1980), galvenās lomas attēloja pazīstami mūziķi. Filmā "Cilvēks, kurš nokrita uz Zemes" galveno lomu spēlē Deivids Bovijs, kurš attēlo humanoīdu citplanētieti, kurš ierodas uz Zemes, lai iegūtu ūdeni savai planētai, kas cieš no sausuma. Mūsdienās tā tiek uzskatīta par zinātniskās fantastikas žanra klasiku un vienu no Rouga labākajām filmām. Bad Timing galvenajā lomā ir dziedātājs Ārts Garfunkels.
Vēlāk veidojis filmu Eureka (1983) ar Džīnu Hekmenu galvenajā lomā. Uzmanību pievērsa viņa filma Insignificance (1985), kurā attēlota iedomāta tikšanās starp Merilinu Monro un Albertu Einšteinu. Filma sacentās par Zelta palmas zaru Kannu kinofestivālā.
1990. gadā režisējis filmu "Raganas" (The Witches), kas ir balstīta uz Roalda Dāla romāna. Šī kļuva par pēdējo Rouga kritiķu slavēto filmu, kā arī par pēdējo lielo studiju filmu.
Ietekme
Dažādi tehniskie paņēmieni, kā arī Rouga filmu atmosfēra ir ietekmējusi tādus kinorežisorus kā Stīvenu Soderbergu, Toniju Skotu, Ridliju Skotu, Fransuā Ozonu un Deniju Boilu. Papildus tam, Kristofers Nolans ir teicis, ka viņa filma "Memento" (2000) būtu neiedomājama bez Rouga un ka Rouga filma Insignificance ir ietekmējusi viņa filmu "Pirmsākums" (2010).
Viljams Hoits
Hoits ir pabeidzis Roksberijas latīņu skolu un ieguvis augstāko izglītību Hārvarda Universitātē.
1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Hoits pirmajās vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja divās vieglatlētikas disciplīnās. Kārtslēkšanā viņš izcīnīja zelta medaļu ar rezultātu 3.30 metri. Savukārt 110 metru barjerskrējienā no priekšskrējiena kvalificējās fināla skrējienam, taču fināla skrējienā nestartēja.
Rezultāti
Q — Kvalifikācija fināla kārtai; OR — olimpiskais rekords
Vecā Zeļonovka (Maļinovas pagasts)
Vecā Zeļonovka ir ciems Maļinovas pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 231 km attālumā no Rīgas.
Mazsunākste
Mazsunākste ir apdzīvota vieta Aizkraukles novada Sunākstes pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumu daļā Mazsunākstes ezera krastā pie autoceļa V956 2,5 km no pagasta centra Sunākstes, 31 km no novada centra Aizkraukles un 117 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Mazsunākstes muižas (Klein-Szonnaxt) centru.
Rožu rinda
Rožu rinda, rožveidīgo rinda (Rosales) ir augu rinda, kurā apvienotas 9 līdzīgas augu dzimtas. Pēc ģenētiskajiem pētījumiem rožu rindai vistuvākās ir dižskābaržu rinda un ķirbju rinda. Lielākās rožu rindas dzimtas pēc sugu skaita ir rožu dzimta un nātru dzimta.
Dzimtas
Rožu rindā ietilpst šādas dzimtas:
Agrāk rožu rindā ietilpa daudz vairāk dzimtu. Daļa no tām ir izdalītas atsevišķā rindā, piemēram, dažas dzimtas ir apvienotas zaķskābeņu rindā, savukārt citas ir pārceltas uz citu rindu, piemēram, piltuvziežu dzimta tagad ir asteru rindas dzimta.
Filoģenētiskais koks
2011. gadā publicēja rožu rindas augu DNS analīzes rezultātā iegūto kladifikāciju:
Žils De Bišops
Žils Marija Ādolfs Anrī De Bišops (fr; dzimis, miris ) bija beļģu airētājs, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
De Bišops 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja airēšanas astoņnieku sacensībās. Viņš bija viens no Beļģijas airētāju komandas Royal Club Nautique de Gand pārstāvjiem. Komanda šajā sacensībā izcīnīja sudraba medaļu.
Serapiss
Kulta izcelsme
Šīs dievības kulta izcelsmei ir diezgan daudz versiju. Pati izplatītākā no tām ir tāda, ka Ptolemaja I Sotera valdīšanas laikā tika veikts mēģinājums izveidot sinkrētisku dievību — Serapisu (doriski, Sarapis). Daudzi zinātnieki uzskata, ka tas bija veikts tādēļ, lai apvienotu ēģiptiešu un grieķu reliģisko tradīciju. Taču diezgan ticams ir arī tāds skaidrojums, ka 4. gadsimta pr.Kr. beigās Ēģiptē uzradās daudz grieķu un maķedoniešu no visas grieķiskās oikumenas, un Serapisa kulta dibināšana varēja kļūt par veidu viņus visus apvienot. Pie tam savā "izcelsmē" šai dievībai bija jābūt saistītai ar ēģiptiešu dievu panteonu, jo senatnē sakrālā vara pār konkrēto teritoriju varēja būt tikai tam dievam, kuram bija vietējā izcelsme. Tieši tāpēc Serapisa kulta saknes sniedzas līdz Memfisas Ozirisa-Apisa kultam, kas cēlies no ēģiptiešu dievu Ozirisa un Apisa pielūgsmes (Oziriss + Apiss = Oziris-Apis/Oserapis/Serapiss).
Pēc citām versijām šīs dievības kultu no Babilonijas atveda Maķedonijas Aleksandrs. Šis pieņēmums ir saistīts ar to, ka Appiana "Aleksandra anabāze" un Plutarha "Aleksandra dzīves apraksts" darbos Serapiss tiek minēts ne tikai kā ēģiptiešu, bet arī kā babiloniešu dievība. Pēc šo autoru datiem Serapisam ne tikai bija templis Bābelē, bet viņš arī bija vienīgais dievs, kas tika pieminēts sakarā ar Aleksandra nāvi Bābelē 323. gadā pr.Kr. Arī citi pētnieki saista šīs dievības kultu ar Aleksandra vārdu, taču nenoliedz arī to, ka tam ir ēģiptiska izcelsme.
Pēc Plutarha teiktā, Ptolemejam bija sapnis, kurā tam nezināms dievs lika izzagt svēto statuju no Sinopes pilsētas un nogādāt to Aleksandrijā, kur šo statuju divi priesteri pasludināja par Serapisa statuju. Viens no šiem priesteriem bija Eumolps, kura senā dzimta ir cēlusies no Elefsinas mistērijas hierofantiem, bet otrs bija ēģiptiešu priesteris Manefons, kurš bija vienlīdz atzīta autoritāte gan pie grieķiem, gan pie ēģiptiešiem.
Romiešu vēsturnieks Tacits apgalvoja, ka Serapiss bija Rakotis pilsētas dievs, pirms tā pielūgsme nonāca līdz Aleksandrijai.
Arī Aīda un Plutona statuju galvas tika vainagotas ar modiju, kviešu mērāmā groza veidā, kas grieķiem simbolizēja mirušo valstību.
Sengrieķu ģeogrāfs Pausānijs savā darbā "Hellādas apraksts" piemin divus serapeonus: vienu Akrokorintas pakājē virs atjaunotās Korintas pilsētas, bet otru Kopias pilsētā Beotijā.
Vēl kāda hipotēze uzskata Serapisu par Mitras hipostāzi, un attiecina viņa vārdu irāņu epitetetam hšatrapati (xšaθrapati) — "valstības ķēniņš".
Par šīs dievības izcelsmi avotos nav vienota viedokļa. Tā, piemēram, Plutarhs savā traktātā "Par Izīdu un Ozirisu", kā arī Aleksandrijas Klements izstāsta uzreiz vairākas versijas.
Kulta vēsture
Pirmie Ptolemaji iecēla Serapisu ēģiptiešu dievu panteonā, padarot to par Ptolemeju Ēģiptes augstāko dievu, kā arī par jaunās ķēniņu dinastijas un jaunās galvaspilsētas, Aleksandrijas, aizbildni. Serapisam tika veltīts liels templis Aleksandrijā, saukts par Serapeonu. Un vēl šīs dievības svētnīcas, kas bija slavenas ar savu brīnumaino dziedinošo spēku, atradās Kanopē, pilsētā Nīlas deltā netālu no galvaspilsētas. Šo dievu pielūdza arī Memfisas Serapeonā. Vēlāk Serapisa tempļi tika izveidoti daudzās valsts pilsētās, kur apmetās grieķiski runājošie iedzīvotāji, konkrēti, Fajumas oāzē.
Vēl pirmo Ptolemeju valdīšanas laikā šīs dievības kults izplatījās pa visu Vidusjūras reģionu. Lielā mērā tas bija saistīts ar ēģiptiešu valdības reliģisko politiku. Konkrēti, Serapisa pielūgsmi Atēnās ieviesa Ptolemaju ietekmē. Serapisa svētnīca bija pat Apollona pilsētā — Delfos.
Serapisu attiecināja uz daudziem ēģiptiešu un grieķu dieviem — Ozirisu, Zevu, Aīdu, Dionīsu, Agatodemonu, Asklēpiju, Hēraklu u.c. Romas impērijas laikā viņš kļuva ne tikai par Aleksandrijas aizbildni, bet arī par dziedinātāju dievu, kas spēj izlemt dzīvības un nāves lietas. Pie viņa varēja ne tikai saņemt pareģojumus, bet arī vērsties ar lūgumu paaugstināt amatā. Rezultātā Serapisu atzina ne tikai kā augsto, bet arī kā augstāko transcendento dievību, pie kā var vērsties ar jebkuru lūgumu.
Kulta beigas
Serapisa kults pastāvēja līdz 391. gadam, kad tika sagrauts Aleksandrijas Serapeons.
Pēc Rufina stāstītā, iemesls tam bija pilsētas pagānu kopienas mēģinājums nosargāt remonta laikā bojātās tempļa svētlietas. Tas izraisīja vietējo kristiešu sašutumu. Templī aizbarikādējušies pagāni centās tos atvairīt. Šajā konfliktā nācās iejaukties imperatora varai, un Teodosijs I izdeva dekrētu, saskaņā ar ko pagāni tiek amnestēti, taču visi nemieru dalībnieku kulti tiek aizliegti, bet viņu svētnīcas iznīcinātas.
Stefans II
Stefans II (III) (la, dzimis 714. gadā, miris ) bija Romas pāvests no līdz nāvei.
Cēlies no Romas aristokrātu dzimtas. Pēc pāvesta Zaharija nāves par pāvestu tika ievēlēts Stefans, taču viņš tika izraudzīts vēl nebūdams bīskaps un nomira pirms tika paspēts iesvētīt bīskapa kārtā, tādēļ viņa pieskaitīšana pāvestiem ir diskutabla, un visu sekojošo pāvestu ar vārdu Stefans numerācija neskaidra (lielākā daļa no šiem pāvestiem gan dzīvoja laikā, kad skaitļus pāvesta vārdam nemaz nepievienoja, līdz ar to šī problēma nepastāvēja).
Larss Rīdels
Larss Rīdels (de; dzimis Cvikavā, Vācijā) ir bijušais vācu vieglatlēts, startējis diska mešanas sacensībās. Viņam ir sestais labākais personiskais rekords šīs disciplīnas vēsturē.
Stefans II
752. gadā pāvests parakstīja miera līgumu ar langobardu valdnieku Aistulfu, tomēr tas tika lauzts ar mērķi pievienot Romu Langobardu karalistei. Nesaņemot atbalstu no Konstantinopoles, pāvests bija spiests lūgt palīdzību frankiem. 754. gadā Stefans II devās uz Parīzi, kur noslēdza līgumu ar franku valdnieku Pipinu Īso, kuru Sendenī bazilikā kronēja (Pipins kļuva pirmo laicīgo valdnieku, kuru kronējis pāvests). Tas mainīja Romas statusu, tai pārejot no Bizantijas aizstāvības uz Franku valsts aizstāvību. Franku karalis sniedza militāru atbalstu pāvestam, divreiz iebrūkot Itālijā, sakaujot langobardus un nododot zemes starp Romu un Ravennu pāvesta valdījumā. Šīs Pipina iekarotās un 756. gadā pāvesta valdījumā nodotās zemes kļuva par Pāvesta valsts aizsākumu, tādējādi Stefans II kļuva arī par nozīmīgu laicīgo valdnieku, kura pārvaldītās zemes stiepās pāri Apenīnu pussalai no Tirēnu jūras līdz Adrijas jūrai.
Pēc pāvesta Stefana nāves 757. gadā 43 gadu vecumā par jauno pāvestu tika izvēlēts viņa brālis Pāvils I.
Larss Rīdels
Piedalījies trijās Olimpiskajās spēlēs (1992, 1996, 2000). 1996. gadā Atlantā viņš izcīnīja zelta medaļu, uzstādīdams jaunu olimpisko rekordu (69,40 m), 2000. gadā Sidnejā izcīnīja sudraba medaļu (68,50 m).
Ar panākumiem startējis Pasaules čempionātos. Tajos izcīnījis piecas zelta un vienu bronzas medaļu, kas viņu padara par vienu no visu laiku medaļām bagātākajiem šo sacensību dalībniekiem. Tāpat kļuvis par 1998. gada Eiropas čempionāta uzvarētāju. 10 reizes uzvarējis Vācijas čempionātā.
Zvaigzne (Vecsaules pagasts)
Zvaigzne ir ciems Bauskas novada Vecsaules pagastā pie autoceļa V1020 (Likverteni—Jaunsaule—Skaistkalne).
Decibels
Decibels (dB) ir relatīva logaritmiska vienība. Decibels skaitliski ir vienāds ar decimāllogaritmu (logaritms pie bāzes desmit) no divu vienāda nosaukuma fizikālu lielumu attiecības. Decibels ir desmitā daļa no retāk izmantotā bela, kas nosaukts par godu Aleksandram Greiemam Bellam. Decimāllogaritmā ir mērāmā lieluma attiecība pret iepriekš izraudzīta atskaites punkta vērtību, piemēram, izsakot decibelos enerģētiskus lielumus E un E0, iegūst.
Zvaigzne (Vecsaules pagasts)
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Don't Look Now
Don't Look Now ir 1973. gada Apvienotās Karalistes un Itālijas kopražojuma trillera filma, kuras režisors ir Nikolass Rougs. Filmā galvenās lomas atveido Donalds Saterlends un Džūlija Kristija. Filma ir balstīta uz Dafnes du Marjēras 1971. gada īso stāstu ar tādu pašu nosaukumu.
Luksemburgu Elizabete
Luksemburgu Elizabete (hu, cs, de; dzimusi, mirusi ) bija Vācu, Bohēmijas un Ungārijas karalis un Austrijas hercoga Albrehta II Habsburga sieva, Ungārijas, Bohēmijas un Vācijas karaliene konsorte.
Don't Look Now
Filma stāsta par Loru un Džonu Baksteriem, precētu pāri, kuri dodas uz Venēciju pēc nesenās meitas nāves pēc tam, kad Džons pieņem pasūtījumu atjaunot baznīcu. Viņi sastopas ar divām māsām, no kurām viena apgalvo, ka ir gaišreģe, un paziņo, ka meita cenšas ar viņām sazināties un brīdināt par briesmām.
Sauļus Mikoļūns
Sauļus Mikoļūns (lt, dzimis ) ir Lietuvas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, pārstāvējis Lietuvas futbola izlasi. Kopš 2016. gada Mikoļūns spēlē Lietuvas A līgas komandā Viļņas "Žalgiris".
Decibels
Decibels tiek izmantots dažādās zinātnes un inženierijas nozarēs, it īpaši akustikā un elektronikā.
Sauļus Mikoļūns
Iepriekš Mikoļūns ir arī spēlējis Skotijas Premjerlīgas komandā Heart of Midlothian un Ukrainas Premjerlīgas komandā Kijivas "Arsenal".
Lietuvas futbola izlases rindās debitējis 2004. gadā. Kopumā izlases rindās nospēlējis 101 maču, tādējādi viņš ir spēlēm bagātākais Lietuvas izlases futbolists.
Tikai nesaki man Bizu
"Tikai nesaki man Bizu" ir latviešu televīzijas seriāls, kas tika pārraidīts kanālā LNT 2011. gadā. Seriāls ir stāsts par jaunas sievietes Laumas laimes un mīlestības meklējumiem.
Luksemburgu Elizabete
Būdama vienīgais imperatora Sigismunda bērns, Elizabete pretendēja uz to, lai pēc Sigismunda nāves valdītu kopā ar vīru Albrehtu II, tomēr par karali tika atzīts tikai Albrehts. Kad 1439. gadā mira Albrehts, Bohēmijā tika izsludināts interregnum, bet Ungārijā par karali kronēja Vladislavu III. Pēc tam, kad četrus mēnešus pēc Albrehta nāves Elizabetei piedzima dēls Ladislavs, Elizabete pieteica pretenzijas uz Ungārijas troni. Izcēlās pilsoņu karš. Vladislavs III 1444. gadā krita Varnas kaujā pret turkiem, un par Ungārijas un Bohēmijas karali jau pēc mātes nāves kļuva Elizabetes dēls Ladislavs.
Vecāmuiža (Rankas pagasts)
Vecāmuiža ir ciems Rankas pagastā, Gulbenes novadā. Atrodas 160 km attālumā no Rīgas.
Gubina (ciems)
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V539 (Surbeļi–Škirpāni).
Ģula Horns
Ģula Horns (hu; dzimis, miris ) bija Ungārijas politiķis, Ungārijas premjerminists no 1994. līdz 1998. gadam. Realizēja ekonomiskās reformas Ungārijā, ieviešot fiskālās taupības režīmu. 1989. gadā kā Ungārijas ārlietu ministrs komunistu valdībā ietekmēja Dzelzs priekškara krišanu, atverot robežu ar Austriju un ļaujot to šķērsot VDR iedzīvotājiem.
Dzimis Budapeštā strādnieku ģimenē. Mācījies Rostovas pie Donas finanšu-ekonomikas institūtā Padomju Savienībā. 1956. gada Ungārijas revolūcijas laikā darbojās komunistiskajās vienībās, kas apspieda sacelšanos. No 1959. gada darbojās Ungārijas Ārlietu ministrijā. Sešdesmitajos gados - diplomāts Bulgārijā un Dienvidslāvijā. 1970. gadā pabeidza Ungārijas Sociālistiskā Strādnieku partijas politisko akadēmiju. No 1983. gada - partijas CK ārlietu nodaļas vadītajs. No 1985. gada - Ārlietu ministrijas valsts sekretārs. 1989. gadā kļuva par ārlietu ministru pēdējā Ungārijas komunistiskajā valdībā, ko vadīja Miklošs Nēmets. 1990. gadā tika ievēlēts parlamentā. 1990. gadā sāka vadīt reformēto komunistu partiju. 1994. gadā uzvarēja parlamenta vēlēšanās (ar 33 % balsu) un kļuva par premjerministru. Ieviešot taupības režīmu, valdības popularitāte samazinājās un 1998. gada vēlēšanās uzvarēja partija Fidesz Viktora Orbāna vadībā.
Heinrihs fon Bērs
Heinrihs Aleksandrs Ferdinands fon Bērs (, 1902-1983) bija vācbaltiešu izcelsmes virsnieks, Vērmahta, vēlāk Bundesvēra tanku divīzijas ģenerālis.
Dzīvesgājums
Dzimis 1902. gada 26. jūlijā Rendas muižas īpašnieka ģimenē. Cēlies no fon Bēru dzimtas. Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada janvārī iestājās Baltiešu landesvērā.
Pēc 1920. gada Latvijas agrārās reformas un dzimtas zemes īpašumu nacionalizācijas viņš pārcēlās uz dzīvi Vācijā, kur 1922. gadā iestājās Reihsvēra 16. jātnieku pulkā. 1937. gadā viņš kļuva par Vinsdorfas militārās sporta skolas (Heeressportschule Wünsdorf) pasniedzēju un modernās pieccīņas treneri.
Kā izlūkvienību komandieris piedalījās Otrā pasaules kara cīņās Polijā, Francijā, Austrumu frontē, Ziemeļāfrikā un Itālijā. No 1944. gada decembra viņš komandēja tanku karaspēka vienības Itālijas frontē. 1945. gada 1. aprīlī viņu iecēla par Vērmahta 90. tanku grenadieru divīzijas komandieri, bet jau 28. aprīlī ģenerālis fon Bērs krita britu armijas gūstā un līdz 1947. gada 29. augustam atradās gūstekņu nometnē.
1956. gada 3. septembrī viņu uzņēma Bundesvērā un paaugstināja par brigādes ģenerāli, no 1959. gada 7. decembra ģenerālis fon Bērs komandēja 5. tanku divīziju. Pensionējās 1962. gada 30. septembrī.
Miris Bonnā 1983. gada 14. augustā.
Svētā Blazija baznīca
Svētā Blazija baznīca (hr) ir 18. gadsimta sākumā celta baroka stila Romas katoļu baznīca. Tā atrodas Dubrovnikas vecpilsētas galvenās ielas Stradunas austrumu galā, Ložas laukumā, Horvātijas dienvidos pie Adrijas jūras.
Svētais Blazijs ir Dubrovnikas pilsētas un viduslaiku Raguzas republikas svētais aizbildnis. Baznīcu vecās, 1667. gada Dubrovnikas zemestrīces sagrautās baznīcas vietā uzcēla 1715. gadā pēc venēciešu arhitekta Marino Gropelli projekta. Baznīcas plāns ir grieķu krusta veidā.
Sodrējainā pienaine
Sodrējainā pienaine (Lactarius fuliginosus) ir Latvijā bieža vidēji liela pienaiņu ģints sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami.
Taksonomija
Šo sugu ar nosaukumu Agaricus fuliginosus aprakstījis Austrijas botāniķis Karls fon Kraps 1782. gadā, 1838. gadā Eliass Magnuss Frīss tai deva mūsdienu nosaukumu Lactarius fuliginosus (Krapf) Fr. (1838).
Arī citi autori, kā parasti, devuši savus nosaukumus:
Vairākas bijušās sodrējainās pienaines varietātes un formas tagad atzītas par atsevišķām sugām:
Kladu sistēma
Pēc pašlaik nepilnīgiem ģenētiskiem pētījumiem sodrējainā pienaine iekļauta Plinothgali sadaļā un Plinthogalus pasugā. Sadaļas pārstāvēm parasti ir dzeltenbrūnas, brūnganas vai pelēcīgas cepurītes un kātiņi, to mīkstums gaisā sārtojas. Tuvākā suga ir egļu pienaine, kas nav droši atšķirama pēc morfoloģiskajām pazīmēm un ir uzskats, ka tā relatīvi nesen ir bijusi šīs sugas forma, kuras mikoriza pielāgojusies skuju kokiem.
Augšanas apstākļi
Galvenokārt lapu koku mikorizas sēne, sastopama visā Ziemeļu puslodē, arī Jaunzēlandē. Latvijā parasti aug no jūlija līdz oktobrim. Mežos un stigās, pa vienai vai lielās grupās. Biežākie mikorizas partneri Rietumeiropā — ozoli un dižskābarži, nabadzīgās kaļķainās augsnēs. Reizēm aug arī ar eglēm, bērziem, lazdām un priedēm.
Barības vērtība
Ēdama, taču daļa autoru sauc par negaršīgu. Lieto sālīšanai. Rietumeiropā sēni bieži uzskata par neēdamu vai pat indīgu.
Sēnei, tāpat kā daļai citu augstāko sēņu, ir insekticīdas spējas, ievainojumu vietās tai veidojas kukaiņiem kaitīgi ķīmiski savienojumi.
Līdzīgās sugas
Ārēji līdzīgas pienaiņu ģints sugas ir koksnes pienaine L. lignyotus, kuras cepurīte ir tumšāka un tās centrā smails paugurs. Egļu pienaine L. picinus parasti atšķiras ar vairāk melnganbrūnu cepurīti un kātiņu, tomēr drošākā atšķirība ir egļu pienaines augšana egļu mežos. Kodīgā pienaine L. ocridus ir ar gļotainu cepurīti un strauji sārtojas ievainojumu vietās, bet bezjoslu pienainei L. azonitus ir balts kātiņš un bieži — saplaisājusi mala. No Rietumeiropā sastopamās L. romagnesii nav droši atšķirama bez mikroskopa; L. romagnesii pamanāmākā atšķirība ir tās staipīgākā piensula, ko reizēm var izvilkt pavediena veidā.
Reizenupīte
Reizenupīte ir Iecavas labā krasta pieteka Bauskas novadā.
Izteka - pie Reizeniem. Tek dienvidu virzienā. Ietek Iecavā. Upe šķērso valsts autoceļu P87 (Bauska—Aizkraukle).
2017. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā
2017. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā notika Bergenā, Norvēģijā, no 17. līdz 24. septembrim. Tas bija 90. Pasaules čempionāts un otrā reize, kad tas noticis Norvēģijā. Pirmoreiz tas notika Oslo 1993. gadā.
Čempionāts sastāvēja no 12 sacensībām: grupas un individuālā brauciena vīriešiem, sievietēm, vīriešiem līdz 23 gadu vecumam, jauniešiem un jaunietēm, kā arī komandu brauciena vīriešu un sieviešu profesionālajām komandām.
Kandidāti
2014. gada 25. septembrī 2014. gada Pasaules čempionāta laikā Ponferradā pēc divu dienu sanāksmes tika paziņots, ka Bergena ir izvēlēta par rīkošanas vietu 2017. gada čempionātam. Citi kandidāti bija Insbruka (Austrija), Melburna (Austrālija) un Bogota (Kolumbija).
Bergena savu pieteikumu iesniedza pirms 2014. gada 1. janvāra. Līdz tam brīdim plānošanā bija ieguldīti 18 mēneši darba. Kopējais pasākuma budžets tiek lēsts ap 156 miljonu Norvēģijas kronu apjomā. No tiem 58 miljoni ir paredzēti kā maksājums UCI par tiesībām organizēt sacensības. Norvēģija neveiksmīgi kandidēja uz 2016. gada Pasaules čempionāta rīkošanu.
Sacensību grafiks
Visi laiki norādīti pēc vietējā, Centrāleiropas laika (UTC+1).
Medaļu tabula
Komandas braucieni ir iekļauti pie valsts, kurā komanda ir reģistrēta UCI.
Veceļi (Turku pagasts)
Veceļi ir ciems Turku pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 176 km attālumā no Rīgas.
Pikslauki
Apdzīvotā vieta izveidojusies bijušās Piksteres muižas teritorijā «kalpu māju» vietā.
Vernašena
Vernašena (hy, ) ir ciems Armēnijas Vajocdzoras marzē. Atrodas Srkhonkas upes krastā reģiona centrālajā daļā. Attālums līdz reģiona galvaspilsētai Jehegnadzorai ir 4 kilometri.
Vēsture
Armēnijas vecākā viduslaiku Gladzoras Universitāte atradās netālu no Vernašenas. Tagad ciema centrā Svētā Hakoba baznīcā darbojas šīs universitātes muzejs.
Iedzīvotāji
Pēc 2011. gada tautskaites datiem Vernašenā bija 1113 iedzīvotāji, pārsvarā etniskie armēņi.
Gumņišče
Gumņišče ir ciems Zilupes novada Zaļesjes pagastā. Izvietojies pagasta austrumos 11,1 km no pagasta centra Zaļesjes, 9 km no novada centra Zilupes un 308,3 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V538 (Zilupe–Pasiene), faktiski pie valsts robežas ar Krieviju.
Emīls Vecmanis
Emīls Vecmanis (1913—2006) bija latviešu nacionālās pretestības kustības dalībnieks, kurš Otrā pasaules kara beigās iesaistījās Latvijas Centrālās padomes (LCP) darbībā.
Dzīvesgājums
Dzimis 1913. gada 5. novembrī Rīgā. 1933. gadā absolvēja Rīgas Valsts tehnikumu, strādāja par dzelzceļnieku, 1935.—1936. gadā dienēja Latvijas armijas Latgales divīzijas štāba sakaru rotā, kur ieguva radista zināšanas. Vācu okupācijas laikā strādāja Ventspils dzelzceļa stacijā, 1944. gadā iesaistījās LCP darbībā un kļuva par vienu no tās radistiem.
Kad 1945. gada oktobrī Latvijā nelegāli no Zviedrijas ieradās četru LCP dalībnieku grupa Artura Arnīša vadībā, sākās tobrīd vēl brīvībā palikušo LCP aktīvistu un viņu atbalstītāju masveida aresti. Vecmani NKVD apcietināja 1945. gada 31. oktobrī un ilgstoši pratināja.
1946. gada 16. maijā Latvijas PSR Iekšlietu ministrijas karaspēka kara tribunāls Vecmani sodīja ar brīvības atņemšanu uz 15 gadiem ieslodzījumā Gulaga nometnēs. Pēc 10 spaidu darba gadiem Arhangeļskas apgabala Sevdvinlagā, Komi APSR Sevželdorlagā un Maskavas apgabalā Vecmanim 1956. gada septembrī atļāva atgriezties Latvijā. Strādāja Ventspils dzelzceļa stacijā, mūža nogali pavadīja pansionātā "Selga". Miris 2006. gada 9. maijā Ventspilī.
Pontiāns
Pāvests Pontiāns (, dzimšanas gads nav zināms, miris 235. gada oktobrī) bija Romas bīskaps no līdz  un līdz ar to katolisma tradīcijā tiek uzskatīts par vienu no Romas pāvestiem.
235. gadā Romas imperators Maksimins Trāķietis uzsāka kristiešu vajāšanu un viens no pirmajiem upuriem bija Pontiāns, kas tika arestēts un izsūtīts uz Sardīniju. Lai atbrīvotu vietu jaunajam bīskapam, Pontiāns atteicās no sava amata 235. gada 28. septembrī. Oktobrī viņš nomira. Pontiāns tika atzīts par mocekli un viņam piešķīra svētā statusu.
Tilbītes
Tilbītes (Tringa) ir sloku dzimtas (Scolopacidae) tārtiņveidīgo putnu ģints, kas apvieno 13 mūsdienās dzīvojošas sugas. Lielākā daļa no tām mājo saldūdens ūdenstilpju krastos, lai gan dažas sugas apmetas arī okeāna krastā, piemēram klaidoņtilbīte. Tilbītes galvenokārt izplatītas ziemeļu puslodes mērenajā joslā.Tās sastopamas Eiropā, Āzijā un Ziemeļamerikā, bet, piemēram, klaidoņtilbīte izplatīta arī Austrālijā.
Latvijā
Latvijā sastopamas 6 tilbīšu sugas: tumšā tilbīte (Tringa erythropus), purva tilbīte (Tringa glareola), lielā tilbīte (Tringa nebularia), meža tilbīte (Tringa ochropus), dīķa tilbīte (Tringa stagnatilis) un pļavu tilbīte (Tringa totanus).
Sistemātikas izmaiņas
Saskaņā ar jaunākajiem ģenētiskajiem pētījumiem 2006. gadā ģints tika paplašināta ar 3 jaunām sugām: klaidoņtilbīti (Tringa incana), Sibīrijas klaidoņtilbīti (Tringa brevipes) un dubļu tilbīti (Tringa semipalmata). Nesenā pagātnē tilbītes tika iedalītas vairākās apakšģintīs, tomēr DNS pētījumi liecina, ka šādam iedalījumam nav pamata.
Kopīgās īpašības
Tilbītes ir vidēji lieli putni, kuru ķermeņa garums ir apmēram 21—31 cm. Lielākā ģintī ir lielā tilbīte, kuras ķermeņa garums sasniedz 35 cm, spārnu plētums 70 cm, svars 290 g. Mazākā ir purva tilbīte, kuras mazāko īpatņu ķermeņa garums ir 19 cm, spārnu plētums 56 cm. Visām tilbīšu sugām ir taisns un garš knābis, kas daļai sugu nedaudz uzliekts uz augšu. Apspalvojumā dominē baltā, pelēkā un tumši brūnā krāsa. Vairākām sugām ir košas kājas un knābji.
Tilbītes parasti apmetas upju, ezeru, purvu un dīķu krastos un ir izplatītas tundrā, mežos un stepē. Tās barojas ar dažādiem kukaiņiem un bezmugurkaulniekiem, kurus atrod, rakņājoties piekrastes dūņās un dubļos. Lielākā daļa sugu ligzdo uz zemes, bet, piemēram, meža tilbīte ligzdo kokos, izmantojot citu putnu pamestās ligzdas.
Sistemātika
Tilbīšu ģints (Tringa)
Gamma funkcija
Gamma funkcija jeb otrā veida Eilera integrālis matemātikā ir faktoriāla vispārinājums. To apzīmē ar lielo grieķu burtu gamma Γ. Gamma funkcija ir definēta jebkuram reālam un kompleksam skaitlim, izņemot veselus negatīvus skaitļus, tātad visiem pozitīviem skaitļiem:
Oušena velna ducis
"Oušena velna ducis" (en) ir 2007. gada ASV kriminālkomēdija, kuras režisors ir Stīvens Soderbergs. Galvenās lomas atveido Breds Pits, Džordžs Klūnijs, Mets Deimons, Endijs Garsija, Dons Čīdls un Bērnijs Maks. Filmas pirmizrāde notika Kannu filmu festivālā. Filma ir turpinājums 2001. filmai "Oušena banda" un 2004. gada filmai "Oušena ducis", bet 2018. gadā filmai iznāca atvasinājums "Oušenas 8".
Gamma funkcija
Kompleksam skaitlim z, kura reālā daļa ir pozitīva, to definē ar konverģentu neīsto integrāli:
Oušena velna ducis
Denijs Oušens sasauc savu bandu uz vēl vienu zādzību pēc tam, kad kazino īpašnieks Villijs Benks lauž oriģinālās bandas loceklim Rubenam Tiškovam doto solījumu.
Gamma funkcija
Gamma funkcija ir kompleksā mainīgā analītiska transcendenta funkcija. To pielieto matemātiskajā analīzē, speciālo funkciju teorijā, matemātiskajā fizikā, varbūtību teorijā un citās nozarēs.
Atsevišķas vērtības
Atsevišķas Gamma funkcijas vērtības ir
Birzīte
Birzīte var būt:
Septiņarpus dziesmas ar Eduarda Veidenbauma vārdiem
Septiņarpus dziesmas ar Eduarda Veidenbauma vārdiem ir Ievas Akurateres soloalbums ar Jura Kulakova mūziku, ierakstīts 1987. gadā.
Vēsture
Pēc viesošanās Eduarda Veidenbauma muzejā "Kalāči" Juris Kulakovs saraksta astoņu dziesmu ciklu ar populārā dzejnieka vārdiem, uz to viņu pamudināja muzeja darbinieki, lai aktualizētu dzejnieka darbus jaunatnes auditorijā. J. Kulakovs jau iepriekš komponējis Veidenbaumu - dziesma "Iedzer, brāli" iekļauta "Pērkona" otrajā albumā "Zibens pa dibenu" (1982).
Astoņas albuma dziesmas ieskaņojis J. Kulakovs (taustiņinstrumenti, programmēšana) un I. Akuratere (balss). "Reiz zaļoja jaunība" ir šī albuma populārākā dziesma, tajā vienīgajā skan tikai balss un ģitāras pavadījums. 1988. gadā šī dziesma, pateicoties Ievas tāgada lielajai popularitātei, pateicoties dalībai Atmodas notikumos un dziesmas "Manai tautai" atskaņojumiem, iegūst 3. vietu "Mikrofona" aptaujā.
Šis dziesmu cikls nav izdots oficiāli, tas izplatījās magnetofona lentes ierakstā. 80. gados tas atskaņots arī koncertos, tai skaitā "Pērkona" 1989. gada tūrē ASV. 1987. gadā Latvijas TV šim albumam uzņem videofilmu "Bet vilciens brauc" (režisors Arvīds Babris), kurā piedalās I. Akuratere, J. Kulakovs (Veidenbauma lomā) un amatierteātra aktieri.
Veceļi (Skaistas pagasts)
Veceļi ir ciems Skaistas pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 284 km attālumā no Rīgas.
Biržiņa
Biržiņa (lejtecē arī Birzīte) ir upe Zemgalē, Iecavas labā krasta pieteka Jelgavas novadā. Sākas no grāvju sistēmas Lāču purva rietumu malā, plūst rietumu—dienvidrietumu virzienā pa Tīreļu līdzenumu. Upes gultne visā garumā regulēta, uzņem ūdeņus no mežu meliorācijas sistēmām. Ieplūst Iecavā pie Brankām.
Horoševa
Horoševa var būt:
Karolīna Heršela
Karolīna Lukrēcija Heršela (de; dzimusi, mirusi ) bija vācu astronome. Astronoma Viljama Heršela māsa. Viņi abi strādāja kopā. Atklājusi vairākas komētas, tai skaitā viņas vārdā nosaukto 35P/Herschel–Rigollet. Heršela ir pirmā sieviete, kas saņēmusi samaksu par darbu astronomijā.
Vadības bloks
Vadības bloks (angļu: Control unit — CU) ir datora centrālā procesora sastāvdaļa, kas vada procesora darbību. Tas nodod informāciju datora atmiņai, aritmētiski loģiskajai ierīcei un ievades un izvades ierīcēm, kā reaģēt uz procesoram nosūtītajām instrukcijām.
Vadības bloks vada citu vienību darbību, nodrošinot laicīgu reaģētspēju un noteiktus vadības signālus. Datoru resursu lielāko daļu pārvalda vadības bloks. Tas nodrošina datu plūsmu starp centrālo procesoru un citām ierīcēm. Džons fon Neimans vadības bloku novērtēja kā daļu no fon Neimana arhitektūras. Mūsdienu projektētajos datoros vadības bloks parasti atrodas centrālā procesora iekšējā daļā, un tā kopējā loma un darbība kopš tā ieviešanas nav mainījusies.
Multiciklu vadības bloki
Visvienkāršākajos datoros tiek izmantota multiciklu mikroarhitektūra. Tie bija pirmie dizainparaugi. Tie joprojām ir populāri vismazākajos datoros, piemēram, iegultajās sistēmās, kas apkalpo iekārtas.
Multiciklu datorā vadības bloks bieži iziet cauri fon Neimana ciklam: ielādē instrukciju, ielādē operandus, izpilda instrukciju, uzraksta rezultātus. Kad nākamā instrukcija tiek ievietota vadības blokā, tad tā maina vadības bloka darbību, lai pareizi pabeigtu instrukciju. Tātad, instrukcijas biti tieši kontrolē vadības bloku, kas savukārt kontrolē datoru.
Vadības bloks var ietvert bināro skaitītāju, lai vadības bloka loģikai spētu norādīt, kāds solis būtu jāveic.
Pērļupe
Pērļupe var būt:
Dubrovnikas sinagoga
Dubrovnikas sinagoga (hr) ir 18. gadsimta sākumā celta baroka stila sefardu sinagoga, kas atrodas Dubrovnikas vecpilsētā, Horvātijas dienvidos pie Adrijas jūras. Sinagoga ir vecākā aktīvā sefardu sinagoga pasaulē un otra vecākā sinagoga Eiropā.
Sinagoga pilsētā esot no 1352. gada, bet 1408. gadā tā ieguva legālu statusu. Gadsimtiem sinagogu uzturējusi Tolentino dzimta, ar kuras māju sinagoga ir savienota. Sinagoga vēstures gaitā vairākkārt cietusi - 1667. gada zemestrīcē, Otrā pasaules kara laikā un Horvātijas karā, tomēr vienmēr atjaunota. Mūsdienās sinagoga darbojas arī kā muzejs.
Gasteruption jaculator
Gasteruption jaculator ir plēvspārņu suga no tievvēderlapseņu dzimtas. Tā ir parazītiska suga, dažu citu plēvspārņu (Apoidea, Eumenidae) ektoparazīts. Izplatīta Eiropā, Ziemeļāfrikā, Turcijā un Japānā.
Ir atzīmēts, ka Gasteruption jaculator ir Hylaeus, Colletes, Hoplitis, Osmia, Heriades, Chelostoma, Pemphredon, Trypoxylon ģinšu pārstāvju no Apoidea virsdzimtas parazīts, kā arī Symmorphus murarius no Eumenidae dzimtas parazīts.
Vadi
Vadi ir cilindriski metāla elektriskie vadītāji, ko izmanto elektriskās strāvas, arī elektrisko signālu pārvadīšanai. Tiem ir mazs šķērsgriezuma laukums attiecībā pret to garumu. Visbiežāk vadu šķērsgriezums ir riņķa līnija, bet ir arī citas formas vadi, piemēram, sešstūra, kvadrātveida vadi. Vadi tiek gatavoti no tērauda, alumīnija, vara un citiem krāsainajiem metāliem, kā arī ir bimetāla un polimetāla vadi.
Edvīns Girdvainis
Iepriekš spēlējis Lietuvas komandā Ekranas, Spānijas komandā Marbella, Polijas komandā Piast Gliwice, Krievijas komandā Tom Tomsk, Izraēlas komandā Telavivas "Hapoel", Azerbaidžānas komandā Keşla, Latvijas komandā FK RFS un Vācijas komanda KFC Uerdingen 05.
Lietuvas futbola izlases rindās debitējis 2016. gadā.
Vads
Vads var būt:
Kristīna Obergfella
Kristīna Obergfella (de; dzimusi Lārā, Vācijā) ir vācu vieglatlēte, startē šķēpa mešanas sacensībās.
2005. gada Pasaules čempionātā viņa izcīnīja sudraba medaļu ar jaunu Eiropas rekordu. 2006. gada Eiropas čempionātā vāciete sacensības noslēdza 4. vietā. 2007. gada jūnijā viņa uzlaboja Eiropas rekordu līdz 70,20 m, kas ir sportistes personiskais rekords. Vēlāk viņas Eiropas rekordu pārspēja čehiete Barbora Špotākova. Arī 2007. gada Pasaules čempionātā viņa izcīnīja sudraba medaļu, šoreiz ar rezultātu 66,46 m. K. Obergfella izcīnīja bronzas medaļu (66,13 m), 2010. un 2012. gada Eiropas čempionātā ieņēma 2. vietu. viņa izcīnīja sudraba medaļu. 2013. gada Pasaules čempionātā Obergfella pirmoreiz karjerā izcīnīja uzvaru Pasaules čempionātā.
Efektīvais altruisms
Efektīvais altruisms ir filozofiska teorija un sociāla kustība, kas izmanto pierādījumus un rūpīgu analīzi, lai atrastu efektīvākos veidus, kā uzlabot pasauli. Efektīvie altruisti aicina izvērtēt visus mērķus un darbības, tad rīkoties tā, lai radītu lielāko pozitīvo ietekmi. Šī plašā un pierādījumos balstītā pieeja atšķir efektīvo altruismu no tradicionālā altruisma vai labdarības. Lai gan nozīmīga daļa efektīvo altruistu ir fokusēti uz bezpeļņas sektoru, efektīvā altruisma filozofija sniedzas daudz plašāk, piemēram, prioritizējot uzņēmējdarbības, zinātniskas un politiskas iniciatīvas, kuras pēc aplēsēm izglābtu vai uzlabotu visvairāk dzīvju. Ievērojamas ar efektīvā altruisma kustību saistītās personas ir Prinstonas filozofs Pīters Singers (Peter Singer), Facebook līdzdibinātājs Dastins Moskovics (Dustin Moskovitz) un Oksfordas filozofi Viljams Makaskils (William MacAskill) un Tobijs Ords (Toby Ord). Efektīvā altruisma kustību veido vairākas reģionālās un universitāšu nodaļas un organizācijas daudzviet pasaulē.
Filozofija
Efektīvais altruisms atšķiras no filantropijas ar tā uzsvaru uz kvantitatīvu labdarības mērķu un intervenču (angļu val. — interventions) salīdzināšanu, lai maksimizētu noteiktas morāles vērtības (piemēram, labklājību). Šajā ziņā tas ir līdzīgs konsekvenciālismam jeb seku ētikai, kurā morāli spriedumi par to, kas ir labs vai slikts, ir atkarīgi no tā, cik labas vai sliktas ir sekas. Konsekvenciālismu atbalsta vairākas efektīvā altruisma kustībā pazīstamas personas.
Mērķi
Mērķis (angļu val. — cause) ir noteikta kustība, kam indivīdi velta resursus un uzmanību (piemēram, malārijas izskaušana kā mērķis). Mērķis ir efektīvā altruisma kontekstā bieži lietots termins, kam nav saistības ar cēlonību. Savukārt joma (angļu val. — cause area) šajā kontekstā ir vairāku radniecīgu mērķu kopa (piemēram, globālā nabadzība kā joma).
Mērķu prioritizācija
Efektīvie altruisti cenšas identificēt un veltīt uzmanību mērķiem ar augstāko prioritāti, balstoties uz to, vai aktivitātes katra mērķa darbības lauciņā varētu efektīvi virzīt plašus mērķus, piemēram, palielināt cilvēku vai dzīvnieku labklājību. Vairākas organizācijas nodarbojas ar pētījumiem mērķu prioritizēšanā. Dažas mērķu prioritātes, ko efektīvie altruisti aplūko, ir galējā nabadzība attīstības valstīs, dzīvnieku ciešanas industriālajās fermās un cilvēces ilgtermiņa nākotne.
Izmaksu efektivitāte
Efektīvie altruisti tiecas identificēt labdarības iniciatīvas un projektus, kas ir ievērojami izmaksu efektīvi (rentabli) jeb kas panāk lielu daudzumu labuma par noteiktu naudas summu. Piemēram, tie izvēlas atbalstīt ietekmīgākos veselības pasākumus (angļu val. — health interventions), vērtējot to efektivitāti pret iztērētajiem līdzekļiem (piemēram, pret eiro) pēc izglābto dzīvību skaita, izglābtajiem kvalitātes koriģētiem dzīves gadiem (angļu val. — quality-adjusted life years jeb QALY) vai novērstajiem invaliditātes koriģētiem dzīves gadiem (angļu val. — disability-adjusted life years jeb DALY). DALY ir atslēgas rādītājs, ko izmanto Pasaules Veselības organizācija, piemēram, tādos pētījumos kā publikācijā "Pasaules slimību slogs" (angļu val. — Global Burden of Disease). Šo slimību slogu izsaka ar sliktas veselības, invaliditātes vai pāragras nāves dēļ zaudēto dzīves gadu skaitu.