cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kendra Sanderlende
Kļuvusi slavena pēc tam, kad 2014. gadā nolēma uzfilmēt šovu savas universitātes bibliotēkā, kur viņa masturbēja. Nepilnu divu stundu laikā viņa saņēma aptuveni skatījumu un 700 ASV dolāru. 2015. gada janvārī kāds anonīms lietotājs ievietoja video vietnē Pornhub, kur viņa kļuva par vietējo slavenību. Policija ieinteresējās par video, un 2015. gada 27. janvārī Kendru arestēja, pamatojoties uz apsūdzībām par nepiedienīgu atkailināšanos publiskā vietā. Šis arests izraisīja plašu rezonansi, tādējādi paverot durvis pieaugušo filmu industrijā.
Tajā pašā gadā viņu uz fotosesijām aicināja žurnāli Playboy un Penthouse. Kā pornoaktrise viņa debitēja 2015. gadā pie režisora Grega Lanski, Vixen, Tushy un Blacked studiju īpašnieka.
Anrī Ebrārs de Vilnēvs
Anrī Ebrārs de Vilnēvs (fr; dzimis, miris ) bija franču paukotājs, startēja 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.
Vilnēvs 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja paukošanā ar špagu. Šajā disciplīnā viņš aizcīnījās līdz ceturdaļfināliem, kur savā grupā palika 4./6. vietā.
Viskrievijas Ārkārtas komisija
Viskrievijas Ārkārtas komisija cīņai ar kontrrevolūciju, spekulāciju un sabotāžu (VĀK) (, ВЧК) vai nereti arī Čeka (no ) bija pirmā lielinieku organizētā politiskā policija, kurai piemita arī slepenpoliciju represīvās funkcijas. No VĀK radās arī apzīmējumi, kas pastāvēja arī pēc šīs organizācijas izbeigšanās — 'čeka', 'čekisti'. Komisija tika izveidota 1917. gada 7. decembrī un ar šo nosaukumu pastāvēja līdz 1922. gada februārim, kad pēc Krievijas pilsoņu kara beigām to iekļāva Valsts Politiskajā pārvaldē un 1923. gada 15. novembrī pārdēvēja par Apvienoto Valsts politisko pārvaldi (OGPU), vēlāk pārveidoja par NKVD un VDK.
Struktūra
Pirmais VĀK vadītājs bija Felikss Dzeržinskis, viņa prombūtnes laikā šo amatu uz laiku ieņēma Jēkabs Peterss.
Čekas struktūru veidoja šādas nodaļas:
Bateckas rajons
Bateckas rajons ir Krievijas Novgorodas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Novgorodas apgabala Novgorodas rajonu austrumos un Šimskas rajonu dienvidos, kā arī Ļeņingradas apgabala Lugas rajonu ziemeļos un rietumos.
Ārdavas ezers (nozīmju atdalīšana)
Ārdavas ezers var būt:
Leidenes Universitāte
Leidenes Universitāte (nl) ir universitāte Leidenē, Nīderlandē.
Vecākā universitāte valstī. To 1575. gadā dibināja Orānijas Vilhelms. Universitātei ir septiņas fakultātes, vairāk nekā 50 departamenti, vairāk nekā 40 valsts un starptautiski izpētes institūti. Tajā ir studējušas daudzas ievērojamas personības, tai skaitā Nīderlandes karalienes Juliāna un Beatrikse, pašreizējais karalis Vilems Aleksandrs, vairāki Nīderlandes premjeri, deviņi ārvalstu līderi (arī 6. ASV prezidents Džons Kvinsijs Adamss), 16 Nobela prēmijas laureāti (arī Alberts Einšteins un Enriko Fermi).
Times Higher Education World University Rankings 2013. gada universitāšu reitingā Leidenes Universitāte tika ierindota 28. vietā starp pasaules universitātēm (1. vieta Nīderlandē). Times Higher Education World University Rankings mākslas un humanitāro zinātņu universitāšu reitingā tā bieži tiek ierindota 1. vietā starp kontinentālās Eiropas universitātēm.
Koškina
Koškina ir ciems Aglonas novada Kastuļinas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 3 km no pagasta centra Priežmales, 15 km no novada centra Aglonas un 248 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V611, Koškinas ezera dienvidu krastā.
Radiņi
Radiņi ir ciems Jēkabpils novada Salas pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumu daļā 14,4 km no pagasta centra Salas un 158,6 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, uz austrumiem no Biržiem, Vīpītes krastos.
Karātavu kalns
Karātavu kalns var būt:
Labonals
Labonals (fr) bija franču vingrotājs, startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Papes Priediengals
Papes Priediengals ir apdzīvota vieta Kurzemes galējos dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Rucavas pagastā uz ziemeļiem no Papesciema. Dažkārt tiek uzskatīts par Papes ciema daļu.
Ciems atrodas Dabas parka "Pape" teritorijā. Papes Priediengalā 19. - 20. gadsimta zemnieku sētas "Agatnieki", "Boži" , "Ezermaļi" un "Jūrkalni" ir valsts nozīmes arhitektūras pieminekļi.
Koškina (nozīmju atdalīšana)
Koškina var būt:
Basa da Indija
Atolu pirmoreiz atklāja portugāļu jūrasbraucēji 1506. gadā un atzīmēja kartēs kā Jūdietes sēkli (Baixo da Judia) par godu pie atola uz sēkļa uzskrējušajam kuģim Judia (nosaukts par godu kuģa īpašnieka Fernāna di Loroņas ebrejiskajai izcelsmei). Vēlākos gados kartogrāfu kļūdu rezultātā atola nosaukums pārtapa par Bassas da India. 1897. gadā tas kļuva par Francijas īpašumu, kopš 2005. gada administratīvi pakļauts Francijas Dienvidjūru un Antarktikas Zemēm. Atola suverenitāti apstrīd Madagaskara.
Volfgangs Kēlers
Volfgangs Kēlers (de, dzimis, miris ) bija vācu, vēlāk Amerikas Savienoto Valstu psihologs. Kopā ar Maksu Vertheimeru un Kurtu Kofku ir geštalta psiholoģijas izveidotājs. 1909. gadā Berlīnes Humboltu universitātē ieguva doktora grādu filozofijā. Kēlera interešu lokā bija eksperimentālā psiholoģija, mūzikas psiholoģija, psihofizioloģija, uztveres psiholoģija, psiholoģijas filozofija un teorētiskā psiholoģija.
Vietalvas iela (Rīga)
Ielas raksturojums
Iela sākas T veida krustojumā ar Matīsa un Mazo Matīsa ielu un virzās dienvidaustrumu virzienā. Sākumposmā nepāra numuru pusē ir rūpniecības ēku apbūve, pāra numuru pusē atrodas Matīsa kapi. Iela šķērso dzelzceļa līniju Zemitāni—Šķirotava. Pēc krustojuma ar Piedrujas ielu ir apbūvēta ar daudzstāvu dzīvojamo apbūvi.
Ielu savienojumi
Vietalvas iela krustojas ar šādām ielām:
Sabiedriskais transports
Pa ielu kursē 20. un 63. maršruta autobusi.
Ozollapu hortenzija
Ozollapu hortenzija ir hortenziju dzimtas suga, kura savvaļā ir sastopama ASV dienvidaustrumos, mežu biotopos no Ziemeļkarolīnas rietumiem līdz Tenesī un dienvidos līdz Floridai un Luiziānai.
Apraksts
Augs veido 1,5 – 2 m augstu krūmu, tā jaunie dzinumi ir pūkaini un brūngani sarkani. Lapas ir lielas, dziļi daivainas un pēc formas atgādina sarkano ozolu (Quercus rubra), lai gan sugas nav radniecīgas. Pavasarī jaunās lapas ir pelēki zaļas, vasarā tumši zaļas un rudenī iekrāsojas sarkanas. Virspusē kailas, apakšpusē pūkainas. Ziedi ir sakārtoti garenās, koniskās skarās, kurās ir daudz sterilo ziedu. Ziedkopu krāsa sākumā ir maigi zaļa, tad kļūst krēmbalta un beigās rozīga. Zied jūlijā. Suga ir sausumizturīgāka nekā citas hortenziju sugas, taču Latvijā reti audzēta, jo salīdzinājumā ar dažām citām sugām ir problēmas ar pārziemošanu.
Mācītājmuižas ezers
Ezerā ietek Šķesterupīte no Arāju ezeram iztek - Šķesterupīte uz Kapsētas ezeru. Ezerā dzīvo ruduļi, raudas, plauži, asari un līdakas.
Ezera dienvidos - peldvieta. Ezera dienvidaustrumu krastā atrodas autoceļš V300 (Drusti–Dzērbene–Skujene). Starp Mācītājmuižas ezeru un Kapsētas ezeru atrodas Augstais kalns.
Zālamana Salu administratīvais iedalījums
Zālamanu Salu administratīvo iedalījumu veido 9 provinces un 1 galvaspilsētas teritorija. Pēc platības lielākā administratīvā teritorijas vienība ir Rietumu Province (5 475 km²), bet mazākā — Galvaspilsētas teritorija (22 km²). Pēc iedzīvotāju skaita vislielākā vienība ir Malaitas province (137 596 iedzīvotāji), bet mazākā — Renelas un Belonas province (3 041 iedzīvotāji).
Edgars Ozoliņš (karavīrs)
Edgars Ozoliņš (dzimis, miris ) bija latviešu dižkareivis, viens no Afganistānas kara upuriem. Viestura ordeņa lielkrusta komandieris (2010).
Dzīvesgājums
Dzimis 1985. gada 21. jūnijā Jēkabpilī.
2005. gada februārī sāka obligāto militāro dienestu Latvijas NBS Alūksnes Mobilo strēlnieku bataljonā. Tā paša gada novembrī viņš saņēma dižkareivja dienesta pakāpi. 2007. gada sākumā viņš kļuva par Nacionālo bruņoto spēku profesionālā dienesta karavīru Sauszemes spēku 1. kājnieku bataljonā (LATBAT), pildot vecākā ložmetējnieka pienākumus. Par teicamu dienestu Ozoliņu apbalvoja ar goda zīmi "Par centību militārajā dienestā".
2008. gada jūnijā dižkareivis Ozoliņš Latvijas NBS kontingenta sastāvā ieradās Afganistānā. Gājis bojā 2008. gada 11. augustā no mīnas sprādzienā gūtajiem ievainojumiem. Nemiernieku uzstādītā spridzekļa sprādzienā ievainojumus guva arī trīs Nacionālo bruņoto spēku (NBS) kontingenta karavīri. Negadījums notika Meimenas pilsētā, Latvijas karavīriem veicot preses pārstāvju eskortu.
Apbalvojums
2010. gada 13. oktobrī par sevišķiem nopelniem Edgaru Ozoliņu pēc nāves apbalvoja ar Viestura ordeni un atzina par Viestura ordeņa lielkrusta komandieri.
Trīs Austrumu gudrie
Trīs Austrumu gudrie, arī Trīs ķēniņi, kristietībā ir trīs svešinieki, kuri nāca apraudzīt jaundzimušo Jēzu Kristu. Šie trīs svešinieki bija, un. Viņi esot sekojuši zvaigznei, lai atrastu vietu, kur dzimis Jēzus Kristus. Šis notikums aprakstīts Mateja evaņģēlijā 2. nodaļā (evaņģēlijā gudro skaits un vārdi netiek minēti). Pēc kristiešu tradīcijas Austrumu gudrie viesojušies pie Jēzus Kristus Zvaigznes dienā. Trīs Austrumu gudro piemiņas diena ir 24. jūlijs, tiek saukta par Kunga Epifāniju jeb Triju ķēniņu dienu.
Marko Polo par austrumu gudrajiem
Marko Polo savā austrumu zemju aprakstā pirmās grāmatas 31. un 32. nodaļā piemin trīs Austrumu gudros:
Firiduns Malkoms
Firiduns Malkoms (en; dzimis, miršanas datums nav zināms) bija irāņu paukotājs. Viņš bija pirmais Irānas sportists, kurš startēja mūsdienu olimpiskajās spēlēs.
Malkoms 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja paukošanā ar špagu. Šajā disciplīnā viņš aizcīnījās līdz ceturdaļfināliem, kur savā grupā palika 4./6. vietā.
Krievijas Federācijas Bruņoto spēku ģenerālštābs
Ģenerālštābs vada bruņotos spēkus, Krievijas Aizsardzības ministrijas pakļautībā organizē Krievijas aizsardzības plānošanu, mobilizācijas mācības un mobilizāciju Krievijā, kā arī koordinē citu karaspēku, militāro un speciālo formējumu aizsardzības pasākumus.
Dmitrijs Peskovs
Dmitrijs Peskovs (krievu: Дмитрий Сергеевич Песков, dzimis 1967. gada 17. oktobrī Maskavā, PSRS) ir Krievijas valstsvīrs un diplomāts.
Kopš 2012. gada 22. maija ir Krievijas Federācijas prezidenta administrācijas vadītāja vietnieks − Krievijas Federācijas prezidenta preses sekretārs. Krievijas Federācijas premjerministra preses sekretārs (no 2012. gada 25. aprīļa līdz 22. maijam), Krievijas Federācijas valsts padomnieks, 1. šķira (2005).
Peskovs tiek uzskatīts par vienu no lielākajām korumpētajām amatpersonām Krievijā (pamatojoties uz Alekseja Navaļnija Pretkorupcijas fonda veikto izmeklēšanu rezultātiem). Viņš ir kļuvis par oficiālās liekulības, valsts melu un Krievijas augstāko amatpersonu ciniskas nodevības simbolu. Pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā viņam, tāpat kā lielākajai daļai Krievijas politiķu, tika piemērotas Eiropas Savienības, ASV, Apvienotās Karalistes, Kanādas un Japānas personīgās sankcijas.
Viktorija Karla
Viktorija Karla (de; dzimusi Cellā-Mēlisā) ir Vācijas distanču slēpotāja,  čempione komandu sprintā un sudraba medaļas ieguvēja stafetē.
Karjera
Piedalījusies 2012. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēlēs Insbrukā un izcīnīja zelta medaļu biatlona un distanču slēpošanas jauktajā stafetē. Pasaules kausā debitēja Oberhofā Tour de Ski sacensību prologā. Guvusi panākumus pasaules čempionātos junioriem, izcīnot 3 zelta, 2 sudraba un 2 bronzas medaļas.
Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2015. gadā Fālunā 19 gadu vecumā. Skiatlonā un 30 km diatancē klasiskajā stilā ieņēma 29. vietu, startēja arī sprintā (38. vieta) un 4x5 km stafetē (6. vieta). 2016. gada Pasaules U-23 čempionātā izcīnīja zelta medaļu 10 km diatancē brīvajā stilā, bet tāda paša garuma klasiskā stila diatancē ieguva sudrabu.
Savās pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2018. gadā Phjoinčhanā ieņēma 19. vietu 10 km diatncē brīvajā stilā, 20. vietu skiatlonā un 25. vietu 30 km distancē. Piedalījās arī stafetē, kurā Vācijas komanda finišēja 6. vietā. Uzrādījusi atzīstamus rezultātus 2019. gada Pasaules čempionātā Zēfeldē, lai gan medaļu nav izdevies izcīnīt. Sprintā iekļuva sacensību finālā, ieņemot 5. vietu, 30 km diatancē brīvajā stilā bija 9. vietā. Startēja arī stafetē un komandu sprintā, ieņemot attiecīgi 4. un 6. vietu.
Salaspils (ciems)
Salaspils ir ciems Jēkabpils novada Salas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumos 6,6 km no pagasta centra Salas un 133,9 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Sakas salas rietumos, Daugavas kreisajā krastā, iepretim Daugavsalai. Apdzīvotā vieta veidojusies ap vēsturisko Salas muižu (Gut Holmshof).
Melnais alks
Melnais alks jeb svilpējalks (Cepphus grylle) ir alku dzimtas (Alcidae) jūras putns, kuram ir 5 pasugas. Tam ir cirkumpolāra izplatība Atlantijas okeāna ziemeļu daļā un Ziemeļu Ledus okeānā gar Ziemeļamerikas un Eirāzijas ziemeļu piekrastēm. Lielāko daļu savas dzīves melnais alks pavada jūrā, uz sauszemes iznākot tikai ligzdošanas laikā.
Izplatība
Melnais alks sastopams viscauri Ziemeļu ledus okeāna piekrastēs, sākot ar Aļaskas un Kanādas ziemeļu krastiem, izplatības areālam turpinoties Atlantijas okeāna ziemeļu daļā. Atlantijas okeānā melnais alks mājo Kanādas un ASV ziemeļaustrumu krastos, Grenlandē, Islandē, Svalbārā, Skandināvijas krastos, Britu salās un Eiropas krastos un salās Ziemeļu un Baltijas jūrā. Austrumu virzienā izplatība turpinās gar Norvēģijas un Krievijas ziemeļu piekrastēm. Ziemo ligzdošanas vietu tuvumā vai pārvietojas uz tuvākajiem neaizsalušajiem ūdeņiem.
Latvijā
Latvijā melnais alks ir regulāri novērojams migrācijas laikā rietumu piekrastē, iespējams, daļa piekrastē arī regulāri ziemo. Paliela ziemotne tika atklāta pie Irbes jūras šauruma rietumu ieejas 1992. gada ziemas beigās, kad kur uzturējās vairāki tūkstoši melno alku. Rīgas līcī tas ir reti novērojams. Baltijas jūrā sastopama nominālpasuga — Cepphus grylle grylle.
Izskats
Melnais alks ir vidēji liels jūras putns. Tā ķermeņa garums ir 30—38 cm, spārnu plētums 49—58 cm, svars 350—575 g. Abi dzimumi izskatās līdzīgi.
Ligzdošanas sezonā apspalvojums ir koši melns vai brūni melns ar platām, baltām joslām uz spārniem. Smalkais, smailais knābis melns. Kājas un pleznotās pēdas koši sarkanas, kā arī, atverot knābi, tā iekšpuse ir sarkana, spilgti izceļoties uz melnā apspalvojuma. Ziemā apspalvojums kopumā kļūst pelēks: vaigi, kakls un pavēdere balti, bet ķermeņa virspuse baltmelni raibumota. Baltās joslas uz spārniem saglabājas visa gada garumā. Jaunie putni izskatās līdzīgi pieaugušajiem ziemas sezonā, bet ir par tiem tumšāki un brūnāki, arī uz spārniem baltajās joslās redzami pelēki laukumi. Kājas sarkanbrūnas, ne tik košas kā pieaugušajiem īpatņiem.
Uzvedība
Melnajam alkam ir raksturīgi ligzdošanas sezonā izvēlēties no vējiem aizsargātākas piekrastes līčos un iekšējās jūrās, salīdzinot ar citiem alkiem. Šī suga ir arī vismazāk sabiedriska no visiem alkiem, un samērā bieži neligzdo kolonijās, bet gan pa vienam pārim. Ja melnie alki ligzdo kolonijā, tā ir salīdzinoši brīva un retināta, ar dažiem simtiem pāru, tomēr, jo tālāk ziemeļos putni ligzdo, jo kolonija kļūst blīvāka. Ligzdošanas laikā melnajam alkam raksturīgs augstas skaņas svilpšana, tādēļ ieguvis savu nosaukumu — svilpējalks.
Ārpus ligzdošanas sezonas melnie alki uzturas pa pāriem vai pa vienam, vietās ar vidēji spēcīgām straumēm, lai gan mēdz pulcēties labās barošanās vietās. Šī suga izvairās no pārāk sekliem un pārāk dziļiem ūdeņiem, kā arī no pārāk lēni plūstošiem vai ātri plūstošiem ūdeņiem. Melnie alki ir labi peldētāji un nirēji, zem ūdens kustinot spārnus it kā lidotu. Zem ūdens tie uzturas līdz 2,5 minūtēm. Salīdzinot ar citiem alkiem, melnais alks ir lēnāks lidotājs un lido ar ātrumu 20 km/h.
Barība
Malnais alks pamatā barojas seklos piekrastes ūdeņos (17—31 m, bet var ienirt arī 50—60 m dziļumā ), ienirsot zem ūdens un medījot zivis un vēžveidīgos, nelielos daudzumos moluskus un jūras kukaiņus, kā arī barojas ar jūras augiem. Kopumā putns medī to, ko var noķert, un veikli pārorientējas no viena barības veida uz citu. Mazāku medījumu melnais alks norij uzreiz, atrodoties zem ūdens, bet ar lielāku, cieši satvertu knābī, paceļas augšupu un to apēd virs ūdens virsmas.
Ligzdošana
Melnie alki dzimumbriedumu sasniedz 4 gadu vecumā. Tie veido monogāmus pārus uz vairākām sezonām un vienmēr cenšas atgriezties vecajā ligzdošanas vietā. Melnie alki ligzdo laikā no maija līdz jūnijam. Ligzdošanai tiek piemeklēts akmeņains vai klinšains krasts, bet ligzdošanas vieta ir tāda, kurā ir kāda dabīga iedobe vai plaisa, kā arī ap ligzdošanas vietu tiek sakrauti sīki akmentiņi. Dējumā ir 1—3 olas (visbiežāk divas). Jaunākiem putniem dējums ir mazāks, vecākiem lielāks. Perē un par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Inkubācijas periods ilgst 28—32 dienas. Mazuļus izšķiļoties sedz dūnas. Apmēram 3—4 dienu vecumā tie ligzdā tiek atstāti vieni. Jaunie putni ligzdu pamet apmēram 30—40 dienu vecumā un drīz pēc tam kļūst patstāvīgi. Tiem dūnu vietā ir izaugušas spalvas, bet tie joprojām nemāk lidot. Reizēm, lai jaunos putnus iedrošinātu pamest ligzdu, vecāki tos izvilina, izmantojot zivis.
Sistemātika
Melnajam alkam ir 5 pasugas:
Tirjē
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja vingrošanas individuālajā daudzcīņā. Šajā disciplīnā viņš ieguva 241 punktu, izcīnot dalīto 50. vietu.
Sankaļi
Sankaļi var būt:
906. gads
906. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.
Jānis Puriņš (pulkvedis)
Jānis Puriņš (1889—1944) bija latviešu strēlnieks, Latvijas armijas 1. Kurzemes divīzijas komandieris un Austrumu frontes pavēlnieks Latgales atbrīvošanas operācijas laikā, pulkvedis (1925).
Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris (1920).
Dzīvesgājums
Dzimis 1889. gada 25. aprīlī Mārsnēnu pagasta "Sakaiņos" lauksaimnieka Jāņa Puriņa ģimenē. Mācījās Raunas draudzes skolā un Valmieras pilsētas skolā. 1910. gada novembrī viņu iesauca Krievijas impērijas armijā, dienēja Cēsu kara apriņķa priekšnieka pārvaldē, pēc tam Viļņas kara apgabala intendantūrā. Pirmā pasaules kara sākumā 1915. gadā pārcelts uz 173., vēlāk 3. rezerves pulku Toropecā un Pēterhofā. No 1916. gada oktobra līdz 1917. gada februārim mācījās 1. Maskavas praporščiku skolā. Bija 4. Vidzemes latviešu strēlnieku pulka vada, pēc tam ložmetēju komandas komandieris līdz demobilizācijai 1918. gada martā.
1919. gada jūnijā pulkvežleitnantu Puriņu nosūtīja uz Latgales fronti Lubānas un Atašienas apkaimē un 7. augustā iecēla par 2. Ventspils kājnieku pulka komandieri. 16. oktobrī viņu iecēla par 1. Kurzemes divīzijas komandieri un Austrumu frontes pavēlnieku. Vadīja divīzijas kaujas pret bermontiešiem Sēlijā un noturēja fronti pret Sarkano armiju gar Daugavas krastu. Latgales atbrīvošanas operācijas laikā Latvijas armijas vienības pulkvežleitnanta Puriņa vadībā ieņēma Latgales lielāko daļu. 1920. gada 13. augustā viņu apbalvoja Lāčplēša Kara ordeni par kauju vadīšanu Latgalē un par uzvarām kaujās pie Daugavpils un Rēzeknes atbrīvošanu un iecēla par ordeņa domes locekli.
1920. gada 29. septembrī Janis Puriņš atkāpās no Kurzemes divīzijas komandiera amata, bet palika 2. Ventspils kājnieku pulka komandiera amatā. 1925. gada 22. jūnijā viņu paaugstināja par pulkvedi. 1928. gada vidū viņu pārcēla uz Rīgas kara apriņķa pārvaldi. 1930. gadu beigās atkal pildīja pulka komandiera pienākumus, 1939. gadā atvaļināts no dienesta, dzīvoja tēva mājās Mārsnēnu pagasta Sakaiņos.
Otrā pasaules kara laikā bija Mārsnēnu, Liepas un Rankas pagastu komandants (1941-1944). 1944. gada 13. oktobrī padomju karavīri viņu apcietināja un 1944. gada 18. novembrī pēc 3. Baltijas flotes kara tribunāla sprieduma Jāni Puriņu ieslodzīja Rīgas 2. cietumā, kur viņš pazuda bez vēsts.
Māļupīte
Māļupīte ir Gulbenes ezerā ietekoša upe Cēsu novadā.
Iztece - Dzērbenes pagasta centrālajā daļā. Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Gulbenes ezera dienvidaustrumos. Māļupīti nešķērso valsts autoceļi, tās krastos neatrodas lielākas apdzīvotās vietas.
Boroviču rajons
Boroviču rajons ir Krievijas Novgorodas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Novgorodas apgabala Okulovkas rajonu rietumos, Ļubitinas rajonu ziemeļrietumos, Hvoinajas rajonu ziemeļaustrumos un Mošenskas rajonu austrumos, kā arī Tveras apgabala Bologojes rajonu dienvidos un Udomļas rajonu dienvidaustrumos.
Boroviču rajonā dzimis padomju valsts darbinieks Grigorijs Romanovs (Григорий Васильевич Романов, 1923 — 2008).
Bergenas iela (Rīga)
Bergenas iela jeb Berģenes iela ir iela, kas atrodas Rīgas pilsētas Mežaparka apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Visbijas prospektu un beidzas krustojumā ar Meža prospektu. Ielas kopējais garums ir 399 metri, tā ir klāta ar asfaltbetona segumu un nosaukta par godu Bergenas pilsētai. Ielā ir savrupmāju apbūve.
Vēsture
Bergenas iela ir sastopama Rīgas ielu sarakstos no 1911. gada. No 1950. līdz 1990. gadam ielas nosaukums bija Beļinska iela, 1990. gadā ielai tika atgūts vēsturiskais nosaukums.
Melnais grāvis
Melnais grāvis var būt:
Līdumu kanāls
Līdumu kanāls ir Misas labā krasta pieteka Cenu un Olaines pagastos. Līdumu kanāls ir mākslīgi rakta ūdenstece pie Cenas tīreļa austrumu malas agrākā Olaines purva nosusināšanai.
Kanāls tika izrakts 1936. gadā, veidojot Olaines purvā Uzvaras līduma viensētu kompleksu. Tas tika rakts pa izlocītu trasi ar stāvām nogāzēm V-veida profilā. Kopējais kanāla garums bija 3,5 km, dziļums 3,5 metri, platums vietām sasniedza 11 metrus. Nelielā apkaimes krituma dēļ arī pati Misa 4 km garumā lejpus kanāla tika regulēta.
Kanāls sākas novadgrāvjos Uzvaras līduma teritorijā un tek uz dienvidaustrumiem vispirms līdztekus vietējam ceļam no šosejas A8 uz Uzvaras līdumu, pēc tam caur mežiem uz dienvidiem un dienvidrietumiem, divreiz šķērsojot LVM ceļu "Baznīcas stiga" (Uzvaras līdums—Dalbes baznīca), pēc tam šķērsojot vietējo ceļu V1066 (Dalbe—Lejasbēnūži) un pēc 200 metriem ietekot Misā pie Madaru mājām.
Gomeļas rajons
Gomeļas rajons ir Baltkrievijas administratīvais rajons Gomeļas apgabala austrumos. Tas robežojas ar Gomeļas apgabala Lojevas rajonu dienvidrietumos, Rečicas rajonu rietumos, Budas-Kašaļovas rajonu ziemeļos, Vjetkas rajonu ziemeļaustrumos un Dobrušas rajonu austrumos, kā arī Ukrainu dienvidos.
Robainā hortenzija
Robainā hortenzija (la) ir hortenziju dzimtas suga, kas savvaļā ir sastopama Korejas un Japānas kalnu apvidos.
Tas ir 1—1,5 m augsts krūms. Lapu malas bieži vien ir sarkanīgas, parasti zāģzobainas. Ziedi zili, rozā. Ziedkopas vairogveida, un, salīdzinot ar liellapu hortenziju, ir krietni mazākas un plakanākas. Sterilie ziedi izvietoti gar ziedkopas malu, fertilie vidū. Labāka ziemcietība kā liellapu hortenzijai.
Serhio Agvero
Agvero 2011. gada jūlijā pārcēlās uz Premjerlīgas klubu "Mančestras City", par 35 miljoni sterliņu mārciņu. Savas debijas sezonas pēdējā dienā ar klubu Agvero guva 94. minūtē izšķirošos vārtus pret Queens Park Rangers, kas 44 gadu laikā nopelnīja City savu pirmās līgas titulu. Viņš ir augstākais neeiropietis Premjerlīgas vēsturē, ar vairāk nekā 100 vārtiem divīzijā. 2017. gada 1. novembrī Aguero kļuva par Mančestras City visu laiku labāko vārtu guvēju - ar savu 178 vārtu guvumu pret Napoli. Kopumā "City" sastāvā piecas reizes kļuvis par Anglijas Premjerlīgas čempionu. Ar 260 vārtiem viņš ir "City" visu laiku labākais vārtu guvējs. Premjerlīgā guvis 184 vārtus, kas viņu padara par visu laiku labāko vārtu guvēju, kas ir dzimis ārpus Anglijas.
2021. gadā pievienojies "La Liga" komandai FC Barcelona, tomēr decembrī, sirds problēmu dēļ, paziņojis par karjeras beigām.
Starptautiskā līmenī “Agüero” pārstāvēja Argentīnu FIFA U-20 Pasaules kausa izcīņā 2005. gadā un 2007.gadā, uzvarot abos turnīros. Agvero spēlēja 2008. gada Pekinas Olimpiādē, gūstot divus vārtus 3-0 pusfināla uzvarā pret Brazīliju, jo Argentīna turpināja doties pretīm zelta medaļai. Agvero tika izvēlēts pārstāvēt Argentīnu 2010. gada FIFA Pasaules kausa izcīņā, 2011.gada Copa América, 2014. gada FIFA Pasaules kausa, 2015. gada Copa América un Copa América Centenario, sasniedzot pēdējo trīs turnīru finālu.
Sasniegumi
Atlético Madrid
Manchester City
Argentīnas U20 izlase
Argentīnas U23 izlase
Argentīnas izlase
Un nogranda pērkons (stāsts)
"Un nogranda pērkons" (en) ir zinātniskās fantastikas stāsts, ko sarakstījis amerikāņu rakstnieks Rejs Bredberijs. Tas pirmoreiz publicēts žurnālā Collier 1952. gada 28. jūnijā.
Serhio Agvero
Sasniegumi
Individuālie sasniegumi
Un nogranda pērkons (stāsts)
Sižets
2055. gadā ceļošana laikā ir kļuvusi par realitāti, un kompānija Time Safari Inc. piedāvā bagātiem piedzīvojumu meklētājiem iespēju ceļot uz pagātni, lai medītu izmirušo sugu dzīvniekus, piemēram, dinozaurus. Mednieks Ekels (Eckels) par milzu naudu — 10 000 dolāriem — dodas 65 miljonu gadu tālā pagātnē mezozoja ērā, lai piedalītos safari un nogalinātu tiranozauru. Gaidot nosūtīšanu pagātnē, mednieku komanda apspriež nesen notikušās prezidenta vēlēšanas, kurās acīmredzami fašistisko kandidātu Doičeru (Deutscher) bija uzvarējis mērenās aprindas pārstāvošais Keits (Keith), daudziem ļaujot atviegloti nopūsties. Kad mednieki ierodas pagātnē, medību vadītājs Treviss (Travis) un viņa palīgs Lesperanss (Lesperance) brīdina Ekelu un pārējos medniekus par nepieciešamību samazināt ietekmi uz pagātnes notikumiem, jo sīkas izmaiņas pagātnē var novest pie katastrofiskām izmaiņām nākotnē. Treviss norāda, ka mednieki nedrīkst nokāpt no īpaša ceļa, kas lidinās virs zemes, un ka jebkurš šī noteikuma pārkāpējs tiks sodīts ar milzīgu naudas sodu. Tāpat viņš paskaidro, ka pirms mednieku došanās uz pagātni tajā jau pabijuši kompānijas darbinieki, lai atzīmētu tos dzīvniekus, kas tuvāko minūšu laikā šā vai tā būtu gājuši bojā, līdz ar to dinozauru nogalināšana ir aprēķināta tā, lai radītu pēc iespējas mazāku ietekmi uz nākotni.
2005. gadā tika uzņemta uz šī stāsta motīviem balstīta filma "Un nogranda pērkons".
Bredberija "Un nogranda pērkons" bieži tiek nepareizi traktēts kā termina "tauriņa efekts" izcelsmes avots. "Tauriņa efekts" ir koncepcija haosa teorijā, ka tauriņa spārnu vēziens kādā pasaules daļā varētu radīt postošu tornādo zemeslodes pretējā pusē. Šo terminu ieviesa meteorologs Edvards Lorencs 1960. gados. Tomēr Bredberija koncepcija par to, ka tauriņa nāve pagātnē var izsaukt radikālas izmaiņas nākotnē ir attēlojums, kas lietots kā piemērs apsvērumiem par haosa teorijas ietekmi uz ceļošanu laikā.
Latvijas podniecība
Latvijas podniecība jeb keramika ir viena no valstī senākajām mākslas formām, radusies jau neolīta periodā. Latvijas austrumos izplatītā Latgales podniecība ir vislabāk pazīstamākā Latvijas podniecības apakšnozare. Latvijas podniecībai nav raksturīgi dažādu tēlu vai rakstu zīmējumi, parasti podniecības izstrādājumu rotāšanai izmanto glazējumus, tīrtoņa krāsas un gradientus zemes toņos (zaļos, brūnos un citos). Latvijas podniecība ir ietekmējusies no neolīta laika Narvas kultūras, kas tajā laikā aptvēra visu mūsdienu Latvijas un Igaunijas teritoriju, kā arī daļu Lietuvas un Krievijas. Tiek uzskatīts, ka Narvas kultūra ir pārejas forma no Baltijas pirmiedzīvotāju mezolīta kultūras uz Ķemmes-bedrīšu keramikas kultūru, kurai vēlajā neolītā piejaucās klāt arī Auklas keramikas kultūras elementi.
Latgales podniecība
Latgales podniecība ir visvairāk izplatīta Latgales austrumos. Lielākā daļa Latgales podniecības izstrādājumu tiek dēvēti pēc to izmantojuma sadzīvē: vāraunieks (pods vārīšanai), medaunieks (pods medus uzglabāšanai), sloinīks (augļu konservu uzglabāšanai), ķērne (skābā krējuma uzglabāšanai), ļaks (trauks eļļas uzglabāšanai), piena pods, kazelnieks (pods kazas piena uzglabāšanai), pārosis (trauks pārtikas pārnēsāšanai), bļoda un krūze. Daži Latgales podniecības izstrādājumi nav saistīti ar pārtiku, piemēram, svilpaunieks, svečturis un dekoratīvie šķīvji, un arī citi priekšmeti mūsdienu izmantojumam, piemēram, pelnu trauki.
Spēle ar uguni
"Spēle ar uguni" ir amerikāņu rakstnieces Sūzenas Kolinsas jauniešu zinātniskās fantastikas romāns, kas izdots  izdevniecībā Scholastic Press. Tā ir grāmatu sērijas "Bada spēles" otrā grāmata. Žurnāls Time grāmatu ierindoja 4. vietā 100 labāko fantastikas grāmatu sarakstā, žurnāls People to nosauca par 2009. gada 8. labāko grāmatu.
2013. gadā iznākusi pēc romāna motīviem uzņemtā filma "Bada spēles: Spēle ar uguni" (The Hunger Games: Catching Fire).
Ulver
Ulver ir 1993. gadā izveidota eksperimentālās mūzikas grupa no Norvēģijas. 1990. gados grupa spēlēja melnā metāla žanra mūziku ar folkloras tematiku, vēlāk tā izdeva pārsvarā elektroniskās mūzikas albumus.
Longbīča
Longbīča (en) ir pilsēta Losandželosas apgabalā, Kalifornijā, ASV. Atrodas Klusā okeāna krastā, 32 km attālumā no Losandželosas un 169 km attālumā no Sandjego. Pēc iedzīvotāju skaita (2010. gadā 462,3 tūkstoši) šī ir 7. lielākā pilsēta štatā un 36. lielākā — valstī. Longbīčas osta ir otra noslogotākā konteineru osta ASV un viena no pasaulē lielākajām kuģu ostām. Tāpat pilsētā tiek uzturēta liela naftas rūpniecība un Longbīčā atrodas vairāku korporāciju galvenie biroji, tai skaitā Epson America, Molina Healthcare un SCAN Health Plan. Lielākie darba devēji pilsētā ir Longbīčas apvienotais skolu apgabals, Boeing un Kalifornijas Štata universitāte Longbīčā.
Ulver
1997. gadā grupa parakstīja līgumu ar ierakstu kompāniju Century Media Records, izlaižot savu trešo albumu Nattens madrigal un kļūstot atpazīstama ārpus Norvēģijas. Pēc konflikta ar Century Media kompāniju grupas līderis Kristofers Rigs (Kristoffer Rygg) 1998. gadā izveidoja savu ierakstu kompāniju Jester Records.
Valodas modelis
Valodas modelis (en) ir mašīnmācīšanās modeļa veids, kas ir apmācīts, lai vārdiem tekstā noteiktu varbūtības sadalījumu. Modeļa mērķis ir aprēķināt vispiemērotāko vārdu, lai pabeigtu nepilnīgu teikumu vai frāzi, pamatojoties uz dotā teksta kontekstu.
Ulver
Grupa kopš tās izveidošanas ilgstoši nekoncertēja. 2009. gadā tā sniedza pirmos koncertus pēc 15 gadu perioda, uzstājoties arī Norvēģijas Nacionālajā operā.
Valodas modelis
Valodas modeļi tiek plaši izmantoti dabiskās valodas apstrādes uzdevumos. Tie tiek pielietoti runas atpazīšanas uzdevumos, lai mazinātu iespēju, ka mākslīgais intelekts kļūdaini atpazīst nepareizu tekstu (t.i., nesakarīgu, zemas varbūtības vārdu kārtību), kā arī mašīntulkošanā (piemēram, tulkojumu variantu kvalitātes novērtēšanā), dabiskās valodas ģenerēšanā (teksta ģenerēšanā), vārdšķiras marķēšanā, rakstzīmju optiskajā pazīšanā, rokraksta atpazīšanā, informācijas izguvē, un daudzos citos uzdevumos.
Tie galvenokārt tiek apmācīti ar lielu teksta datu kopu, piemēram, grāmatu vai dažādu rakstu kolekciju, fokusējoties uz vārdiem, kas veido tekstu, un to attiecībām ar citiem vārdiem. Gatavi modeļi izmanto no apmācībā izmantotās teksta datu kopas izgūtās vārdu attiecības un saistības, lai paredzētu nākamo vārdu teikumā, identificētu statistiski neiederīgos vārdus vai ģenerētu jaunu tekstu, kas ir gramatiski pareizs un semantiski viendabīgs.
Kopš 2018. gada dažādos dabiskās valodas apstrādes uzdevumos iespaidīgus rezultātus ir uzrādījuši lielie valodu modeļi — valodas modeļi, kas sastāv no dziļiem neironu tīkliem, kurus veido miljardiem apmācāmu parametru un kas apmācīti, izmantojot masveida nemarķēta teksta datu kopas. Lielie valodu modeļi paver jaunas iespējas tādās jomās kā meklētājprogrammu izstrādē, dabiskās valodas apstrādē, veselības aprūpē, robotikā un kodu ģenerēšanā. Tie ir kā pamats vairākiem rīkiem, piemēram, OpenAI produktiem — sarunbotam ChatGPT un koda ģenerētājam Codex.
Ābrams Feldhūns
Ābrams Feldhūns (1915—2009) bija Latvijas ebreju izcelsmes valodnieks un tulkotājs. Sengrieķu un latīņu klasisko darbu tulkotājs latviešu valodā.
Dzīvesgājums
Dzimis 1915. gada 26. oktobrī Rīgā. Līdz 1933. gadam viņš mācījās Rīgas Vācu klasiskajā ģimnāzijā. Studēja klasisko filoloģiju Latvijas Universitātē, piedalījās 1939. gada pasaules studentu spēlēs un iekļuva sprinta skrējiena finālā.
Latvijas Universitāti viņš pabeidza tikai pēc Otrā pasaules kara 1949. gadā, paralēli strādāja Latvijas Valsts izdevniecībā par Vārdnīcu nodaļas vadītāju (1945—1958). Tulkotāja karjeru sācis ar Garlība Merķeļa darba "Latvieši" (1953) un Bertolta Brehta "Trīsgrašu romāna" (1958) tulkojumiem no vācu valodas, pētījis Ernesta Glika Jaunās Derības latviešu tulkojuma leksiku un frazeoloģiju. Pēc 1958. gada strādāja par vācu valodas pasniedzēju Rīgas Politehniskajā institūtā, kur vadīja Svešvalodu katedru (1958—1975). Uzrakstījis ievadus Augusta Ģiezena tulkotajiem sengrieķu klasiķu darbiem "Aristotelis. Poētika: dzejas māksla" (1959), "Homērs. Iliāda" (1961) un "Homērs. Odiseja" (1967). Pēc 1974. gada arī pats pievērsās antīko autoru darbu tulkošanai no sengrieķu un latīņu valodas. Miris 2009. gada 27. februārī Rīgā.
Ķurbēni
Ķurbēni ir ciems Valmieras novada Skaņkalnes pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Neķes upes krastā.
71 (skaitlis)
71 (septiņdesmit viens) ir naturāls skaitlis, kas veselo skaitļu rindā atrodas starp 70 un 72. Gada septiņdesmit pirmā diena ir 12. marts.
Romiešu skaitļu sistēmā septiņdesmit viens tiek pierakstīts šādi — LXXI, bet binārajā skaitīšanas sistēmā septiņdesmit viens ir 10001112, oktālajā skaitīšanas sistēmā — 1078 un heksadecimālajā skaitīšanas sistēmā — 4716. Septiņdesmit viens ir nepāra skaitlis.
Ķīmisko elementu periodiskajā tabulā septiņdesmit pirmais ir lutēcija (Lu) atomskaitlis.
Deivids Sušē
Sers Deivids Sušē (en; dzimis ) ir britu aktieris, pazīstams ar darbiem britu televīzijā. Visplašāk pazīstams kā Agatas Kristi tēla Erkila Puaro atveidotājs britu seriālā "Agata Kristi. Erkils Puaro" (Agatha Christie's Poirot, 1989–2013). Par šo lomu 1991. gadā tika nominēts BAFTA televīzijas balvai. Vēl divas reizes bijis nominēts BAFTA balvai par lomām filmā A World Apart (1988) un TV miniseriālā The Way We Live Now (2001).
Piedalījies filmā "Ideālā slepkavība" (1998). Guvis atzinību par lomām TV miniseriālos Freud (1984) un Blott on the Landscape (1985), TV filmās A Song for Europe (1985) un The Last Innocent Man (1987), filmā Sunday (1997), TV filmās Maxwell (2007) un Diverted (2009).
Sušē tēvatēvs dzimis tagadējā Lietuvas teritorijā, mātes vectēvs Arnolds Jarše dzimis Dinaburgā.
Poprags
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1377 (Laidze–Kroņi–Ārlava), Sasmakas ezera dienvidaustrumu krastā. Apdzīvotā vieta veidojusies ap vēsturisko Popragas muižu (Gut Popraggen).
2059. gads
2059. gads būs parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sāksies trešdienā.
Andrejs Merkuševs
Andrejs Merkuševs (dzimis, miris ) bija Latvijas NBS dižkareivis, viens no Afganistānas kara upuriem. Viestura ordeņa lielkrusta komandieris (2010).
Dzīvesgājums
Dzimis 1979. gada 1. janvārī Jelgavā, dzīvoja Ānē Ozolnieku novadā. Dienēja Latvijas NBS Sauszemes spēku 1. kājnieku bataljonā (LATBAT). Kopš 2008. gada decembra viņš dienēja militāro padomnieku grupā ar mērķi apmācīt Afganistānas Nacionālās armijas karavīrus. Gājis bojā 2009. gada 1. maijā nemiernieku uzbrukumā Kunāras provincē Afganistānā. Kaujā dzīvību zaudēja arī seržants Voldemārs Anševics, bet viens Latvijas NBS karavīrs un misijas medmāsa tika ievainoti. Nemiernieku uzbrukums novērošanas postenim notika agri no rīta. No starptautiskajiem drošības atbalsta spēkiem kaujā iesaistījās arī aviācija un artilērija, kaujā krita arī ASV un Afganistānas karavīri. 5. maijā NATO transporta lidmašīna nogādāja bojāgājušo Latvijas karavīru mirstīgās atliekas Latvijā. 7. maijā dižkareivi Merkuševu pēdējā gaitā no Jelgavas Sv. Simeona un Sv. Annas pareizticīgo katedrāles izvadīja viņu tuvinieki, valsts un aizsardzības nozares augstākās amatpersonas.
Apbalvojums
2010. gada 13. oktobrī par sevišķiem nopelniem Andreju Merkuševu pēc nāves apbalvoja ar Viestura ordeni un atzina par Viestura ordeņa lielkrusta komandieri.
Zīgberts Tarrašs
Zīgberts Tarrašs (de;, Breslava - , Minhene) bija ebreju tautības Vācijas šahists, Pasaules šaha čempiona nosaukuma pretendents, medicīnas doktors.
Biogrāfija
Tarrašs piedzima Prūsijas pilsētā Breslavā (tagad Vroclava Polijā), kur beidza ģimnāziju. 1880. gadā devās studēt medicīnu Halles universitātē. Pēc studiju beigšanas kopā ar ģimeni pārcēlās uz Nirnbergu, bet vēlāk uz Minheni, kur dzīvoja līdz mūža beigām un strādāja kā ārsts. Bijis divas reizes precējies. No pirmās sievas viņam bija pieci bērni - trīs dēli un divas meitas, taču visi dēli bija agri miruši, viens no viņiem bija kritis vācu armijas rindās Pirmajā pasaules karā. Jau sirmā vecumā Tarrašam nācās piedzīvot arī nacistu nākšanu pie varas Vācijā.
Melnais grāvis (Damrožu upes pieteka)
Melnais grāvis ir Damrožu upes labā (pēc LĢIA vietvārdu datubāzes datiem) vai kreisā (pēc LĢIA topogrāfiskās kartes) krasta pieteka Cēsu novadā. Tek austrumu-dienvidaustrumu virzienā.
Zīgberts Tarrašs
Šahista karjera
Ar šahu sācis nodarboties 15 gadu vecumā. Paralēli savām medicīnas studijām piedalījies šaha turnīros, kur pamazām izvirzījies par vienu no sava laika vadošajiem šahistiem. Uzvarējis lielos starptautiskos turnīros: Breslavā 1889. gadā, Mančestrā 1890. gadā, Drēzdenē 1892. gadā un Vācijas šaha savienības 9. kongresā Leipcigā 1894. gadā. Jau 1892. gadā radās ideja organizēt Tarraša maču ar toreizējo Pasaules šaha čempionu Vilhemu Steinicu, tomēr Tarrašs atteicās, jo negribēja pārtraukt savu ārsta praksi. 1893. gadā Sanktpēterburgā viņš nospēlēja neizšķirti ar toreizējo Krievijas spēcīgāko šahistu Mihailu Čigorinu 11:11 (+9-9=4), kaut gan lielu daļu mača atradās vadībā. 1895. gadā Tarrašs ieņēma ceturto vietu (aiz Harija Pilsberija, Mihaila Čigorina un Emanuela Laskera) Hastingsas turnīrā Anglijā. Šis panākums, kā arī uzvara 1903. gadā Montekarlo turnīrā, ļāva uzskatīt viņu par reālu pretendentu uz Pasaules šaha čempiona nosaukumu, taču tikko titulu ieguvušais Emanuels Laskers uzreiz nepieņēma Tarraša uzaicinājumu. Tikai 1908. gadā, kad abu šahistu attiecības bija ļoti sliktas, notika Laskera un Tarraša mačs par Pasaules čempiona nosaukumu. Neraugoties uz Tarraša optimistiskām prognozēm mačs beidzās ar pārliecinošu Laskera uzvaru ar 10½:5½ (+8-3=5). Pēc šīs neveiksmes Tarraša šahista karjerai sākās lejupslīde. Tikai 1914. gada Sanktpēterburgas turnīrā viņš spēja ieņemt 4. vietu aiz Emanuela Laskera, Hosē Raula Kapablankas un Aleksandra Aļehina, apsteidzot Akibu Rubinšteinu un Frenku Māršalu.
Periodiskie izdevumi
Periodiskie izdevumi jeb prese ir iespieddarbi, kas iznāk noteiktā laika posmā un kam ir vienlaidu numerācija un viens nosaukums. Tie ir vieni no senākajiem plašsaziņas līdzekļiem.
Savi periodiskie izdevumi ir valsts un pašvaldību iestādēm, politiskajām partijām, biedrībām un citām organizācijām, arī privātpersonām. Izdevēji ar preses palīdzību var veidot lasītāju uzskatus un gaumi. Pazīstamākie preses izdevumi ir laikraksti un žurnāli. Izdevuma popularitātes rādītājs ir metiens jeb tirāža — eksemplāru skaits, kādā iespieddarbs nodrukāts. Parasti izdevumam izvēlas tādu nosaukumu, kas norāda uz lasītāju mērķauditoriju.
Prese Latvijā
Pirmais periodiskais izdevums latviešu valodā tika izdots 1768. gadā Igaunijā un tas bija žurnāls „Latviešu Ārste jeb Īsa Mācība no Tām Vājībām un no Šās Zemes Zālēm, ar Kurām Cilvēkus un Lopus Var Ārstēt un Izzāļot”. Žurnāls sniedza praktiskas zināšanas un ieteikumus. Pirmo laikrakstu latviešu valodā Jelgavā, 1822. gadā izdeva vācu mācītāji. Laikrakstu sauca „Latviešu Avīze” un tas pastāvēja līdz 1915. gadam. Ilgās pastāvēšanas dēļ tas pieradināja latviešus lasīt laikrakstus.
Pirmais pašu latviešu izveidotais preses izdevums bija laikraksts „Mājas viesis” (1856—1908) un tajā publicējās jaunlatvieši — pirmās latviešu nacionālās atmodas darbinieki — Krišjānis Valdemārs, Jurjāns Alunāns un Krišjānis Barons. 1862.—1865. gadā iznāca viņu veidotais laikraksts „Pēterburgas Avīzes”, ar kuru palīdzību jaunlatvieši cīnījās par latviešu tautas un valodas tiesībām. 19. gadsimta beigās izveidojās tādi laikraksti kā „Baltijas Vēstnesis” un „Dienas Lapa”. Tie bieži iesaistījās literārās un politiskās diskusijās, nereti nonākot līdz pat savstarpējiem apvainojumiem.
20. gadsimta sākumā ievērību guva saturā nopietnais un izglītotiem ļaudīm adresētais laikraksts „Dzimtenes Vēstnesis” (1907—1917) un plašākai publikai domātās „Jaunākās Ziņas” (1911—1940). Tas kļuva par masu laikrakstu, jo tas bija lēts (1 kapeika) un tā vienkāršais, tautai piemērotais saturs piesaistīja ļoti daudz lasītāju. 30. gadu beigās iespieda ap 200 000 eksemplāru.
20. gadsimta 80.—90. gadu politiskie notikumi izraisīja pārmaiņas preses pasaulē. Liela daļa padomju izdevēji pārtrauca savu darbību, bet otra daļa pielāgojās jaunajiem apstākļiem un turpināja savu darbību. Šajā laikā radās arī daudz jaunu žurnālu un laikrakstu. Mūsdienās Latvijas iedzīvotājiem ir iespēja lasīt ne tikai centrālos, bet arī pilsētu un novadu preses izdevumus. Žurnālu un laikrakstu tematiskais loks ir ļoti plašs. Savām interesēm atbilstošu izdevumu izdosies atrast gan dažādu nozaru speciālistiem, gan cilvēkiem ar visdažādākajiem vaļaspriekiem.
Pašlaik populārākie laikraksti ir „Diena”, „Latvijas Avīze”, „Neatkarīgā Rīta Avīze” un „Rīgas Balss”. Tie sniedz jaunāko informāciju par politiku, kultūru, biznesu, sportu u.c.
Lietuvas Tautas sadzīves muzejs
Lietuvas Tautas sadzīves muzejs (lt) ir 1974. gadā Rumšišķēs dibināts brīvdabas muzejs. Tajā apskatāma Lietuvas kultūrvēsturisko novadu arhitektūra, kultūra, sadzīve un dārzkopība. Ar 194 hektāru lielajā teritorijā izvietotām 140 ēkām un 91 420 eksponātiem tas ir viens no lielākajiem etnogrāfiskajiem muzejiem Eiropā.
PSRS un Vācijas 1939. gada līgumu slepenie papildprotokoli
1941. gada 10. janvārī Vācija parakstīja galīgo līgumu par padomju-vācu robežu no Igorkas upes līdz Baltijas jūrai (Договор о советско-германской границе от реки Игорки до Балтийского моря), kas oficiāli nostiprināja slepenajos protokolos paredzētās robežu izmaiņas.
Vēsture
1939. gada 23. augustā Maskavā ieradās Vācijas ārlietu ministrs Joahims fon Ribentrops, lai apspriestu slepenā papildprotokola detaļas. Sākotnēji Vācijas politisko un ekonomisko interešu zonā bija iekļauta Baltijas valstu teritorija uz dienvidiem no Daugavas — Lietuva un Latvijas Kurzemes un Zemgales apgabali, PSRS interešu zonā Somija, Igaunija un Latvijas Vidzemes un Latgales apgabali. Polijas un Rumānijas sadale sarunu sākumā nebija skaidri noteikta.
Maskavas sarunu laikā Staļins negaidīti pieprasīja izdarīt labojumus, iekļaujot PSRS politisko un ekonomisko interešu zonā arī Ventspils un Liepājas ostas. Hitlers vakarā atsūtīja telegrammu, kurā piekrita kompromisam. Neuzbrukšanas līgumu ar papildprotokoliem parakstīja naktī no 1939. gada 23. uz 24. augustu.
1939. gada 28. septembrī pēc PSRS iniciatīvas Maskavā parakstīja arī Padomju-vācu draudzības un robežu demarkācijas līgumu (ru, de), kas piešķīra Vācijai lielāku Polijas daļu apmaiņā pret Lietuvas teritoriju.
Sekas
1940. gada 13.—14. novembrī pēc Staļina iniciatīvas Berlīnē notika sarunas par PSRS pievienošanos Ass valstīm un visas pasaules sadalīšanu ietekmes zonās. Pēc Vācijas piedāvājuma PSRS pienācās Britu Indija un Vidējie Austrumi, ieskaitot Irānu un Persijas līča arābu zemes. Tomēr PSRS pieprasīja arī Turciju un Balkānu valstis, tādēļ sarunas nenoveda pie PSRS pievienošanās Ass valstu militārajai savienībai.
Autoceļš M2 (Krievija)
Autoceļš M2 "Krima" (Автодорога М-2 «Крым») ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas aiz Ukrainas robežas savienojas ar Ukrainas autoceļu M20 un ir daļa no Eiropas autoceļu maršruta E105. Trases Maskava - Tula (154 km) - Orla (349 km) - Kurska (510 km) - Belgoroda (643 km) - Ukrainas robeža garums ir 697 km.
Krimas traktu sāka uzbūvēt 1828. gadā, bet pabeidza tikai pēc Krimas kara beigām 1858. gadā. Autoceļu rekonstruēja 1949.—1950. gadā. Pēc PSRS sabrukuma autostrādes būve apstājās 155 km no Maskavas.
Jevgens Voļnovs
Jevgens Voļnovs (uk, ru) ir ukraiņu prankeris un blogeris.
Internetā Voļnovs ir pazīstams ar savu YouTube kanālu "Евгений Вольнов", kurā viņš publicē telefonsarunas, kurās provocē un izjoko savus sarunu biedrus. Viņa telefonsarunās ir daudz rupjību, rasistisku un ksenofobisku izteikumu. Viņa joku mērķi ir gan parādu piedzinēji, gan Putina atbalstītāji, Krievijas karavīri un citi Krievijas agresijas pret Ukrainu dalībnieki un atbalstītāji.
Dzintari (Skaņkalnes pagasts)
Dzintari ir ciems Valmieras novada Skaņkalnes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2 km no pagasta un novada centra Mazsalacas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V164, Ķireles upes krastā.
Digitālās brokastis
Vēsture
“Digitālās brokastis” 2015. gada 13. novembrī izveidoja Artis Ozoliņš, kad pievienojās “Radio Naba” rīta raidījumam “Nabarīts”, kuru toreiz vadīja Mārtiņš “Kozmens” Kozlovskis un Gatis “Putns” Cīrulis. Sākotnēji “Digitālās brokastis” bija 15 minūšu segments rīta raidījuma ietvaros, kuros tika pasniegts ziņu tops un interesantu ierīču saraksti. Ar laiku, raidījumam augot popularitātē, tas pārtapa par stundu garu raidījumu, kuram sekoja vienu stundu garš piektdienas “Nabarīts”. 2018. gadā raidījumam pievienojās Rihards Blese, aizstājot Kozlovski un Cīruli.
Raidījuma saturs
Raidījumā tiek apskatītas dažādas tehnoloģiju tēmas:
Sankaļi (Salas pagasts)
Sankaļi ir ciems Jēkabpils novada Salas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļos 0,9 km no pagasta centra Salas un 128,2 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas Salas ciema dienvidrietumu pievārtē un faktiski ar to saplūdusi. Atrodas pie autoceļu P76 (Aizkraukle–Jēkabpils) un V805 (Sankaļi–Bibāni–Grāvāni) krustojuma, Ziemeļsusējas labajā krastā.
Abramovičs
Abramovičs (sieviešu dzimtē Abramoviča) (pl; ru) ir slāvu izcelsmes uzvārds.
Katarīna Henniga
Katarīna Henniga (de; dzimusi Annabergā-Buholcā) ir Vācijas distanču slēpotāja,  čempione komandu sprintā un sudraba medaļas ieguvēja stafetē.
Karjera
Pasaules čempionātos junioriem izcīnījusi divas bronzas medaļas stafetē (2013. un 2015. gadā), bet 2016. gadā Rišnovā ieguva sudraba medaļu 10 km brīvā stila diatancē. Pasaules kausa sacensībās debitēja Nove Mesto Morāvijā, piedaloties stafetē Vācijas komandas sastāvā un ieņemot 7. vietu.
Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2017. gadā Lahti 20 gadu vecumā. 15 km skiatlonā ieņēma 11. vietu, startēja arī 10 km diatancē klasiskajā stilā (27. vieta) un 30 km distancē ar kopēju startu (19. vieta), ka arī stafetē, kur ieņēma 6. vietu. Piedalījās Phjončhanā, stafetes sastāvā tika izcīnīta 6. vieta, bet individuāli labāko rezultātu uzrādīja 30 km distancē klasiskajā stilā, ieņemot 19. vietu.
Pekinā izcīnīja zelta medaļu komandu sprintā, startējot kopā ar Viktoriju Karlu, kā arī sudrabu Vācijas komandas sastāvā stafetē. Individuāli labāko rezultātu sasniedza 10 km distancē klasiskajā stilā, ieņemot 5. vietu, startēja arī 15 km skiatlonā, finišējot 15. vietā.
Džosija Boudens
Džosija Boudens (fr; dzimis, miris ) bija britu paukotājs, startēja 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.
Boudens 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja paukošanā ar špagu. Šajā disciplīnā viņš aizcīnījās līdz ceturdaļfināliem, kur savā grupā palika 4./6. vietā.
Venta (Lietuva)
Venta (lt) ir pilsēta Lietuvā uz dienvidrietumiem no Naujoji Akmenes pie Ventas upes. Veidojusies pēc Otrā pasaules kara kā celtniecības materiālu rūpnīcas strādnieku ciemats. Apdzīvotā vieta radās, apvienojot Bauskas un Purvju II ciemus. No 1978. gada — pilsētciemats, kopš 1995. gada — pilsēta.