cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zināšanu sabiedrība
Izglītība
Viens no zināšanu sabiedrību raksturojošajiem faktoriem ir nepārtrauktas inovācijas, kas pieprasa izglītošanos mūža garumā, zināšanu attīstību un dalīšanos ar zināšanām. Izglītības iestādēm ir jāspēj pielāgoties mainīgajām prasībām. Līdz ar to izglītības profesionāļiem ir nepieciešams turpināt mācīties kopā ar sabiedrību, vēl vairāk - šiem profesionāļiem kā līderiem mācību metožu veidošanā ir jākalpo kā tiltam starp tehnoloģijām un mācīšanu. Mūžizglītību raksturo spēja individuāli atskatīties un pārdomāt pašmācības nosacījumus un izvēlēties piemērotāko metodi zināšanu apguvei. Izglītības profesionāļiem ir nepieciešams sagatavot studentus mūžizglītībai.
Šarla de Golla lidosta
Šarla de Golla lidosta (fr) ir starptautiska lidosta, kas atrodas 25 km uz ziemeļaustrumiem no Francijas galvaspilsētas Parīzes. Tā ir bāzes lidosta aviosabiedrībai Air France un Delta Air Lines Eiropas galvenā bāzes lidosta. Lidostai ir četri skrejceļi un trīs termināļi.
2014. gadā lidostas pasažieru skaits sasniedza 63,813 miljonus ar 497 763 lidojumiem un kopumā tika pārvesta 2 150 950 tonnas kravas. Pēc pārvadāto pasažieru skaita tā ir astotā noslogotākā lidosta pasaulē un otrā noslogotākā lidosta Eiropā pēc Hītrovas lidostas. Pēc apkalpoto lidojumu skaita tā ir desmitā noslogotākā lidosta pasaulē un otrā noslogotākā Eiropā.
Lidosta ir nosaukta par godu Francijas politiķim, militāristam un Francijas astoņpadsmitajam prezidentam Šarlam de Gollam.
Skujaine (upe)
Skujaine (arī Skujene) ir Tērvetes kreisā krasta pieteka Dobeles novadā.
Iztece – Bēnes pagasta dienvidaustrumos. Tek austrumu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Tērvetē pie Tērvetes ūdenskrātuves. Skujaine caurtek Zeltiņu dīķi, Klūnu dīķi, Skujaines ūdenskrātuvi, Indrānu ūdenskrātuvi. Lielākās pietekas - Jaunzemju strauts, Krievaine, Svētaine. Skujaini šķērso valsts autoceļi V1113 (Bēne–Ukri), V1106 (Augstkalne–Bēne), V1122 (Apguldes stacija–Bukaiši), V1112 (Tērvete–Penkule) un P103 (Dobele—Bauska), tās krastos atrodas Medne, Klūnas, Mežmalieši.
Zaļais Goblins
Zaļais Goblins jeb Normans Osborns (en) ir tēls dažādos Zirnekļcilvēka komiksos, kuru radījuši mākslinieks Stīvs Ditko (Steve Ditko) un rakstnieks Stens Lī. Personāžs pirmo reizi parādās The Amazing Spider-Man 14. numurā, kas iznāca 1964. gada jūlijā. Zaļais Goblins ir Pītera Pārkera lielākais ienaidnieks. Tēls ir izmantots filmās, komiksos, multiplikācijas filmās un datorspēlēs. Filmās viņu sākotnēji attēloja aktieris Vilems Defo, vēlāk — Kriss Kūpers.
1973. gadā The Amazing Spider-Man 121. numurā Zaļais Goblins nogrūda Gvenu Steisiju no Džordža Vašingtona tilta, Ņujorkā un Pīters nespēja viņu izglābt.
Avārijdroša riepa
Avārijdroša riepa (pazīstama arī kā "run-flat" riepa) ir riepa, kas saglabā automobiļa vadāmības īpašības arī gaisa spiediena zuduma gadījumā. Riepas bojājuma gadījumā ar to vēl iespējams ar ierobežotu ātrumu nobraukt noteiktu attālumu (ievērojot riepas ražotāja norādes).
Konstrukcijas atšķirību (salīdzinot ar parastu pneimatisku riepu) piemēri:
Sanita Jemberga
Sanita Jemberga (dzimusi 1976. gadā Kuldīgā) ir latviešu žurnāliste, žurnālistikas centra Re:Baltica redaktore un izpilddirektore.
Dzimusi Kuldīgā. Bakalaura grādu sociālajās zinātnēs ieguvusi 2000. gadā Latvijas Universitātē, savukārt maģistra grādu politiskajā komunikācijā 2002. gadā Šefīldas Universitātē (University of Sheffield). Sanitas dzimtā valoda ir latviešu, kā arī brīvi pārvalda angļu, krievu un franču valodu.
Sanita Jemberga strādā mediju sfērā kopš 1995. gada. Kā korespondente strādājusi BNS (Baltic News Service) no 1995. līdz 1999. gadam, kā korespondente LNT — no 1998. līdz 1999. gadam. Laika posmā no 1999. gada līdz 2001. gadam bijusi ziņu aģentūras BNS galvenā redaktore. No 2002. gada līdz 2009. gadam strādājusi par korespondenti laikrakstā "Diena". 2010. gadā bija viena no žurnāla IR izveidotājiem, kā arī vecākā korespondente. No 2011. gada līdz 2014. gadam S. Jemberga strādāja Eiropas Komisijā kā preses nodaļas vadītāja (head of press relations).
Šobrīd Sanita Jemberga strādā Rīgas Ekonomikas Augstskolā, kur pasniedz plašsaziņas līdzekļu lietotprasmes kursu. Kopš 2009. gada strādā kā mediju analītiķe EDSO/Demokrātisko institūciju un cilvēktiesību biroja vēlēšanu misijās. Kopš 2015. gada ir Latvijas valdības pārstāve UNESCO Starptautiskajā programmā, kas paredzēta komunikācijas attīstībai (UNESCO's International Programme for the Development of Communication — IPDC). 2015. gadā S. Jemberga tika ievēlēta par Latvijas Žurnālistu asociācijas priekšsēdētāju, taču 2016. gadā atkāpās no šī amata.
Ātrslidošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — masu starts sievietēm
Masu starts sievietēm bija viena no 14 disciplīnām ātrslidošanā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Nacionālajā ātrslidošanas ovālā, Pekinā 2022. gada 19. februārī. Tajās bija pārstāvēti 29 sportisti no 18 valstīm.
Olimpisko zelta medaļu šajā disciplīnā ieguva Nīderlandes sportiste Irēne Shautena (finiša laiks — 8:14.73), sudraba medaļu ieguva Kanādas sportiste Ivanī Blondēna (finiša laiks — 8:14.79), bet bronzas medaļu ieguva Itālijas sportiste Frančeska Lollobridžida (finiša laiks — 7:47.204).
Kvalifikācija
Bija paredzēts, ka šajā disciplīnā varēs startēt 24 dalībnieki, maksimāli divi sportisti no valsts. Visi šie sportisti kvalificējās ar savu sniegumu 2021.—2022. gada ISU Pasaules kausā ātrslidošanā. Taču vēlāk sacensībās atļāva startēt 29 sportistiem.
Disciplīnas kvalifikācijas laiks (2:10.00 (1500 m)) tika paziņots 2021. gada 1. jūlijā un tas bija nemainīgs salīdzinot ar 2018. gada Phjončhana spēlēm. Sportisti disciplīnai varēja kvalificēties, laika posmā no 2021. gada 1. jūlija līdz 2022. gada 16. janvārim, Starptautiskās Slidošanas savienības (ISU) pasākumu ietvaros.
Rezultāti
Pusfināls bija sadalīts divos slidojumos, kur katrā startēja pa 14 sportistiem. No katra slidojuma 8 labākie sportisti pēc rezultāta kvalificējās fināla sacensībām. Vēlāk Krievijas Olimpiskās komitejas pārstāvei tika piešķirta iespēja startēt fināla sacensībām.
Pusfināli
— kvalifikācija finālam.
Fināls
Fināla sacensībās startēja 17 labākie ātrslidotāji.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Sacensībās startēja 29 sportisti no 18 valstīm.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Bosnija un Hercegovina 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Bosnija un Hercegovina piedalījās 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas notika ASV pilsētā Atlantā no 1996. gada 19. jūlija līdz 4. augustam. Šīs bija otrās vasaras olimpiskās spēles, kad Bosnija un Hercegovina piedalās kā neatkarīga valsts, līdz 1992. gadam tam tā startēja Dienvidslāvijas sastāvā.
1996. gada Atlantas spēlēs Bosniju un Hercegovinu pārstāvēja 9 sportisti (7 vīrieši un 2 sievietes), kuri startēja 7 olimpiskajos sporta veidos. Pirmo reizi Bosnija un Hercegovina tika pārstāvēta cīņas sportā un galda tenisā. Peldēšanā un vieglatlētikā katrā startēja pa diviem sportistiem no Bosnijas un Hercegovinas, savukārt pārējos sporta veidos tā bija pārstāvēta ar vienu sportistu.
Ēraifajēkitls
Ēraifajēkitls (is — ‘Tuksnesīgās vietas ledājs’) ir ar sniegu un ledu klāts vulkāns Islandē. Izvietojies valsts dienvidaustrumos, Vahdnajēgidla ledāja dienvidu malā. Tas ir Islandes augstākais vulkāns un Kvannadālshnjūgira lavas masīvs 5 km plašās ar ledu pildītās kalderas ziemeļrietumu malā ir valsts augstākā virsotne. Ēraifajēkitla vulkāniskais masīvs aizņem 285 km², tā kaldera ir līdz 550 m dziļa un no vulkānu klājošā ledāja noplūst deviņi ieleju šļūdoņi. Gar vulkāna kalderas malu ir 14 virsotnes, visas ir augstākas par 1500 m.
Bosnija un Hercegovina 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Bosnijas un Hercegovinas sportisti nespēja izcīnīt olimpiskās medaļas.
Ēraifajēkitls
Vēsturē aprakstīti divi vulkāna izvirdumi. 1362. gadā noticis sprādzienveida izvirdums ar liela daudzuma vulkānisko pelnu izmešiem. Plašas teritorijas tika applūdinātas un apbērtas ar pelniem un pamestas uz 40 gadiem. Nākamais zināmais izvirdums ildzis no 1727. gada augusta līdz 1728. gada maijam un bijis mazāk postošs — izvirduma izraisītā ledāja kušanas plūdu rezultātā gāja bojā 3 cilvēki. 2011. gadā trešo reizi pēdējos 20 gados vulkānā novērotas seismiskās aktivitātes.
Bosnija un Hercegovina 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Bosnijas un Hercegovinas karognesējs olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija vieglatlēts Islams Dugums.
Amazon
Amazon.com, Inc., darbojas ar zīmolu Amazon, ir ASV tehnoloģiju uzņēmums, kā galvenās darbības jomas ir mākoņdatošanas, elektroniskās tirdzniecības un mākslīgā intelekta risinājumi. Tā galvenais birojs atrodas Sietlā, Vašingtonas štatā. Uzņēmums dibināts 1994. gadā. Amazon ir nosaukts par vienu no tehnoloģiju Lielajiem Četriem jeb Four Horsemen kopā ar Apple, Alphabet un Facebook sakarā ar tā tirgus kapitalizāciju, zīmola vērtību, revolucionārām inovācijām un hiperkonkurējošu lietojumu procesu.
Amazon ir pasaulē lielākais tiešsaistes mazumtirdzniecības uzņēmums, rēķinot pēc ieņēmumiem un tirgus kapitalizācijas. Uzņēmums darbību sāka kā tiešsaistes grāmatnīca, ko 1994. gadā dibināja Džefs Beizoss. Vēlāk interneta veikala klāsts tika paplašināts ar programmatūras, videospēļu, elektronikas, apģērbu, mēbeļu, pārtikas, rotaļlietu, dārglietu un citu preču tirdzniecību, kā arī video, MP3 un klausāmgrāmatu lejupielādes un straumēšanas pakalpojumiem. Amazon pieder arī izdevniecība Amazon Publishing, filmu un televīzijas studija Amazon Studios. Uzņēmums ražo plaša patēriņa elektronikas ierīces, piemēram, Amazon Kindle elektronisko grāmatu lasāmierīci, Kindle Fire planšetdatorus, Fire TV un Echo ierīces. Amazon arī pārdod dažus zemo cenu produktus ar savu zīmolu AmazonBasics.
Ievērojamu biznesa daļu veido meitasuzņēmums Amazon Web Services (AWS), kas ir pasaulē lielākais mākoņdatošanas infrastruktūras pakalpojumu sniedzējs (IaaS un PaaS).
Amazon.com, Inc. akcijas tiek kotētas Nasdaq biržā.
Vēsture
1994. gadā Džefs Beizoss atstāja Volstrītas uzņēmuma D. E. Shaw & Co. viceprezidenta amatu un pārcēlās uz Sietlu. Viņš bija vērojis interneta biznesa uzplaukumu, un nu nolēma tajā iesaistīties. Tas sakrita arī ar laiku, kad ASV Augstākā tiesa pieņēma lēmumu, ka pasta pasūtījuma katalogiem nav jāmaksā nodokļi štatos, kur tie neatrodas fiziski.
Izlasījis ziņojumu par interneta nākotni, kas paredzēja tīmekļa komercijas izaugsmi 2300 % gadā, Beizoss izveidoja sarakstu ar 20 produktiem, ko varētu tirgot tiešsaistē. tad viņš sašaurināja sarakstu, norādot uz pieciem visdaudzsološākajiem produktiem: kompaktdiskiem, datortehniku, datorprogrammatūru, video un grāmatām. Beizoss galu galā nolēma, ka viņa jaunais uzņēmums pārdos grāmatas tiešsaistē, ņemot vērā lielo pasaules pieprasījumu pēc literatūras, grāmatu zemo cenu un lielo drukāto nosaukumu skaitu.
Braucot cauri valstij no Ņujorkas uz Sietlu, viņš sāka rakstīt biznesa plānu grāmatu tirgošanai internetā. Viņš saņēma aptuveni no saviem vecākiem, un 1994. gada 5. jūlijā nodibināja uzņēmumu Cadabra, Inc.. Sākotnēji interneta grāmatnīca darbojās viņa garāžā.
Pēc dažiem mēnešiem, kad advokāts nepareizi bija saklausījis uzņēmuma nosaukumu, un to nosauca to par “Cadaver” (no en“līķis”), Beizoss nolēma mainīt nosaukumu. Viņam vārdnīcā iepatikās vārds Amazon, jo tā bija vieta, kas bija “eksotiska un atšķirīga”, tieši tāda, kādu viņš bija paredzējis savam interneta uzņēmumam. Viņš atzīmēja, ka Amazones upe ir lielākā upe pasaulē, un viņš bija iecerējis padarīt savu veikalu par lielāko grāmatu veikalu pasaulē. Turklāt nosaukums, kas sākās ar “A”, bija vēlamais, jo tas droši vien būtu alfabēta saraksta augšgalā.
1994. gada septembrī Beizoss iegādājās domēnu Relentless.com, un uz īsu brīdi apsvēra iespēju nosaukt savu tiešsaistes veikalu Relentless, bet draugi viņam teica, ka nosaukums izklausījās mazliet draudīgs. Domēns joprojām pieder Beizoss un joprojām tiek novirzīts uz amazon.com.
1995. gada jūlijā darbu sāka tiešsaistes grāmatnīca. Amazon.com pirmā pārdotā grāmata bija Duglasa Hofštera Fluid Concepts and Creative Analogies: Computer Models of the fundamental Mechanises of Thtype. Pirmajos divos darbības mēnešus Amazon pārdeva visos 50 štatos un vairāk nekā 45 valstīs, pārdošanas apjomam sasniedzot ASV dolāru nedēļā. 1995. gada oktobrī uzņēmums paziņoja par sevi sabiedrībai. 1996. gadā uzņēmums tika pārreģistrēts Delavērā. 1997. gada 15. maijā Amazon veica sākotnējo publisko piedāvājumu NASDAQ biržā ar cenu 18 dolāru par akciju, piesaistot 54 miljonus USD.
Amazon.com pārdošanu veicināja paplašināšanās Apvienotajā Karalistē un Vācijā, kā arī mūzikas, video un dāvanu tirgošana interneta vietnē. Tāika ieviesta partneru uzņēmumu programmu, kas ļāva citām vietnēm pārdot grāmatas, izmantojot saiti uz Amazon.com. Sākot ar 1998. gadu Amazon sāka daļēji vai pilnībā pārņemt vairākus uzņēmumus, tostarp Junglee (tīmekļa tehnoloģiju uzņēmums), Drugstore.com, Pets.com, HomeGrocer.com un Della.com (kāzu dāvanas un reģistrs).
1999. gadā Amazon pirmo reizi mēģināja iekļūt izdevējdarbības jomā, iegādājoties bankrotējušu izdevniecību Weathervane. Tika izdotas dažas grāmatas, līdz Amazon pārtrauca izdevējdarbību.
2000. gada 19. jūnijā Amazon ieviesa logotipu ar izliektu bultiņu, kas ved no A uz Z un norāda, ka uzņēmums piegādā visus produktus no A līdz Z, un bulta veidota kā smaids. Sākotnēji Amazon necerēja gūt peļņu agrāk par četriem līdz pieciem gadiem. Šī salīdzinoši lēnā izaugsme lika akcionāriem sūdzēties, ka uzņēmums pietiekami ātri nav sasniedzis pelnītspēju, lai attaisnotu veiktos kapitālieguldījumus vai pat izdzīvotu ilgtermiņā. 21. gadsimta sākumā plīsa dot-com burbulis, nogremdējot daudzus e-uzņēmumus, Amazon izdevās izdzīvot. 2000. gada sākumā tika paziņota taupības programma ar darbinieku skata samazināšanu par 150. 2001. gada ceturtajā ceturksnī Amazon pirmoreiz sāka strādāt ar peļņu.
2002. gadā tika palaists pakalpojums Amazon Web Services (AWS), kas sākotnēji sniedza datus par tīmekļa vietņu popularitāti, interneta trafika modeļiem un citu statistiku mārketinga speciālistiem un izstrādātājiem. 2006. gadā AWS kļuva pieejams arī datoru apstrādes jaudas izīrēšanas pakalpojums Elastic Compute Cloud (EC2) un datu glabāšanas pakalpojums Simple Storage Service (S3). Tajā gadā tika palaists pakalpojums Amazon Fulfillment, kas ļāva privātpersonām un maziem uzņēmumiem pārdot preces ar amazon.com interneta vietnes starpniecību.
2012. gadā Amazon nopirka uzņēmumu Kiva Systems (tagad Amazon Robotics), lai automatizētu savu noliktavu vadības biznesu. 2017. gadā par 13,4 miljardiem ASV dolāru Amazon iegādājās ASV pārtikas lielveikalu tīklu Whole Foods Market, Inc. ar vairāk nekā 400 veikaliem.
COVID-19 pandēmijas laikā Amazon piedzīvoja lielu izaugsmi, pieņemot darbā vairāk nekā darbinieku ASV un Kanādā. 2021. gada 22. janvārī tika paziņots, ka Amazon iegādāsies Somijas uzņēmumu Umbra, kas izstrādāja datorspēļu grafikas starpprogrammatūru dažādām platformām. 2021. gada 2. februārī Džefs Beizoss paziņoja, ka atstās uzņēmuma izpilddirektora amatu, turpinot darbību Amazon kā padomes priekšsēdētājam. 5. jūlijā par Amazon prezidentu un izpilddirektoru kļuva līdzšinējais AWS izpilddirektors Endijs Džesijs.
2021. gada 26. maijā Amazon par 8,45 miljardiem ASV dolāru vienojās iegādāties ASV mediju uzņēmuma Metro-Goldwyn-Mayer (MGM) pārvaldītājsabiedrību MGM Holdings, Inc., kas bija finansiāli cietusi COVID-19 pandēmijā; apvienošanās tika pabeigta 2022. gada 17. martā. 24. jūnijā tika iegādāts uzņēmums Art19, kas aplādes veidotājiem un izdevējiem nodrošina rīkus mitināšanai, reklāmu rādīšanai, mērķauditorijas atlasei un mērīšanai. 25. jūnijā Amazon Web Services iegādājās uzņēmumu Wickr, kas uzturēja tūlītējas ziņojumapmaiņas sistēmu. 1. novembrī tika iegādāts Apvienotās Karalistes uzņēmums Veeqo, kas veidoja rīkus, lai palīdzētu tiešsaistes uzņēmumiem pārdot produktus Amazon sistēmā un citās.
2022. gada 7. martā Zoox paziņoja, ka ir iegādājies jaunuzņēmumu Strio.AI, kas izstrādāja robotizētu iekārtu zemeņu kultūru novākšanai un atzarošanai. 21. aprīlī Amazon iegādājās Indijas sociālās komercijas jaunuzņēmumu GlowRoad. 21. jūlijā tika paziņots par uzņēmuma 1Life Healthcare, kas pārvalda primārās veselības aprūpes klīniku tīklu One Medical, iegādi par 3,9 miljardiem ASV dolāru. 5. augustā tika paziņots par tīrīšanas robotu uzņēmuma iRobot iegādi par 1,7 miljardiem USD.
2023. gada janvārī, cenšoties samazināt izmaksas, Amazon likvidēja vairāk nekā darbvietu, galvenokārt patērētāju mazumtirdzniecībā un cilvēkresursu nodaļā. 2023. gada Amazon un iRobot vienojās grozīt apvienošanās līguma noteikumus, lai atspoguļotu izmaiņas cenā par akciju, tādējādi kopēja summa samazinājās uz 1,42 miljardiem USD.
Dions Kasijs
Dions Kasijs (dzimis ap 150. gadu, miris 235. gadā) bija romiešu konsuls un vēsturnieks, kurš rakstīja grieķu valodā. Pazīstams kā Romas vēstures 80 sējumos autors. Darbā apskatījis laiku no Romas dibināšanas līdz imperatora Severa Aleksandra laikam (229. gadam). Darbs gandrīz pilnībā saglabājies līdz mūsdienām.
Endijs Kouls
Endrū Aleksandrs Kouls (en, dzimis ) ir bijušais angļu futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, pārstāvējis Anglijas futbola izlasi.
Savas karjeras laikā, kas ilga no 1988. līdz 2008. gadam, viņš ir vislabāk pazīstams no pavadītā laika Manchester United. Viņa pāreja no Newcastle United uz Manchester United kļuva par dārgāko britu futbola pāreju. Tur viņš pavadīja sešus gadus, kuru laikā izcīnījis deviņas trofejas, tai skaitā piecus Anglijas Premjerlīgas titulus un UEFA Čempionu līgas trofeju.
Pārstāvējis arī tādas komandas kā Arsenal, Blackburn Rovers, Fulham, Manchester City, Portsmouth un Sunderland. Viņš ir ceturtais visu laiku labākais vārtu guvējs Premjerlīgā (187 vārti). Koulam pieder Premjerlīgas rekords par visvairāk gūtiem vārtiem vienas sezonas laikā (34 vārti). To viņš paveica 1993.–94. gada sezonā Newcastle United rindās.
Anglijas futbola izlasi pārstāvējis no 1995. līdz 2001. gadam, kopumā aizvadot 15 mačus un gūstot vienus vārtus.
Sasniegumi
Arsenal
Newcastle United
Manchester United
Blackburn Rovers
Abenberga
Abenberga (de) ir pilsēta Vidusfrankonijā, Bavārijā, Vācijā. Tā atrodas 9 km uz rietumiem no Rotas un 25 km uz dienvidrietumiem no Nirnbergas.
Hallštate
Hallštate (de,, bar) ir mazpilsēta Austrijas centrālajā daļā, Augšaustrijas federālajā zemē. Atrodas Hallštates ezera krastā. 2018. gadā Hallštatē dzīvoja 778 cilvēku. Pilsētiņas vārdā ir nosaukta Hallštates kultūra — dzelzs laikmeta arheoloģiskā kultūra, kas bija attīstījusies Centrāleiropā aptuveni 500 gadus (aptuveni no 900. līdz 400. gadam p.m.ē.). Hallštate ir nozīmīga šīs kultūras arheoloģisko izrakumu vieta. 1997. gadā iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Vēbers (mērvienība)
Vēbers (simbols: Wb) ir magnētiskās plūsmas mērvienība SI sistēmā. Nosaukta vācu fiziķa Vilhelma Eduarda Vēbera vārdā.
Definīcija
Magnētiskā plūsma ir 1 Wb, ja, tai vienmērīgi samazinoties līdz nullei, ar to saistītajā vienvijuma elektriskajā vadītājā, kura pretestība ir 1 Ω, inducējas 1 C elektrības, kas iziet caur vada šķērsgriezumu. Tādējādi šajā vadītājā tiek inducēts 1 V liels elektrodzinējspēks. Magnētiskās plūsmas mērvienību sauc arī par voltsekundi.
Lukss (nozīmju atdalīšana)
Lukss var būt:
Koncentriskā grupa
"Koncentriskā grupa" (de) ir vācu mākslinieka Oskara Šlemmera (1888–1943) 1925. gadā radīta glezna.
Apraksts
Gleznas skice tapusi jau 1921. gadā. Tā pārdota izsolē 2011. gadā ar sākuma cenu 7500 eiro, un nopirkta par 13 125 eiro. Skices izmērs ir 45,2 x 34,3 cm. Glezna "Koncentriskā grupa" radīta ar eļļas krāsām uz audekla. Darbam raksturīga klasiska harmonija. Gleznas reprodukcija redzama arī uz par godu Vācijas pasta 40 gadu jubilejai veidotas pastmarkas.
Šlemmers ietekmējies no kubisma, taču izmanto arī konstruktīvus paņēmienus. Jau 1922.gadā viņš skicē jautru un raibu marioneti, un tas apvieno to, ar ko viņš ir nodarbojies visu savu dzīvi, proti, vēlmi attēlot figūru, kura tāpat kā marionete kustas kādā noteiktā telpā. Šlemmeram cilvēks ir visu lietu mērs tiešā nozīmē. Viņš interesējas ne tikai par indivīdu un tā psihiskajiem bezdibeņiem un postu, bet arī par jauno cilvēku, kurš ir ģeometriski abstrakts. Oskara Šlemmera rokraksts redzams ne tikai gleznās, bet arī statujās un skatuves mākslā, viņš bijis arī tēlnieks un horeogrāfs, veidojis daudz baleta izrāžu. Par Šlemmera radošo mantojumu tiek uzskatītas aptuveni 750 gleznas, 650 akvareļu, 1000 zīmējumu (ar zīmuli, tinti, tušu, pasteļiem u.c.) un aptuveni 35 tēlniecības darbu, kā arī 20 skatuves darbu.
Šlemmers bija viens pirmajiem Bauhaus stila meistariem, kurš kļuva par nacionālsociālistiskā režīma upuri, zaudējot savu profesora amatu, kā arī vairāki no viņa darbiem tika iznīcināti.
Zēņdīķis
Zēņdīķis vai Zēņu dīķis ir mākslīga ūdenstilpe Talsu novada Kolkas pagastā. Izvietojies Piejūras zemienes Irves līdzenumā starpkāpu ieplakā starp autoceļu P131 un Rīgas līča piekrasti, atrodas Slīteres nacionālā parka neitrālajā zonā. Uzstādināts uz Zēņvalka netālu no tā ietekas līcī; dīķī ietek arī Krustceļgrāvis. Dīķa krastā ierīkota atpūtas vieta un pastaigu taka, dīķi šķērso gājēju tilts.
Cūka (skulptūra)
"Cūka" ir latviešu tēlnieka Teodora Zaļkalna 1937. gadā veidota granīta skulptūra. Pašlaik tā atrodas Rīgā, Latvijas Nacionālajā mākslas muzejā. Šī skulptūra tiek uzskatīta par vienu no slavenākajiem latviešu tēlniecības darbiem un ir viens no apmeklētākajiem objektiem muzejā. Viena no T. Zaļkalna iecerēm bija izkalt vairākus metrus augstu monolītu cūkas figūru, ko 1939. gadā novietot Rīgas Centrāltirgus laukumā kā simbolu Latvijas bekonam.
Vēsture
Ap 1930. gadu Teodors Zaļkalns pievērsās animāliju žanram tēlniecībā. Pirmais ievērojamais Zaļkalna animāliju stājdarbs ir "Jērs" (1933. g), vēlāk – 1937. gadā Zaļkalns veidoja "Zaķīti", bet meistara interesi sevišķi saistīja cūkai raksturīgās formas.
Pirmais "Cūkas" variants izveidots 1932. gadā. Darba bronzas atlējums pašlaik atrodas Zviedrijā, Malmes muzejā. Šajā 42 centimetrus augstajā variantā dzīvnieks attēlots frontālā skatījumā, ar augstu pamatnes daļu. 1937. gadā meistars iecerēja izcirst granītā cūku, kuras kompozīcija risināta monumentālā uztverē. Šis "Cūkas" variants arī apskatāms LNMM. 1939. gadā Zaļkalns izveidoja jaunu skulptūras variantu. Tas ir 50 centmetru augsts un kompozīcijas ziņā līdzīgs Malmes muzeja bronzas eksemplāram, tikai dzīvnieka priekškājas nav salaistas kopā ar pavēderes masu, un tā galva pacelta uz augšu.
Granītā kaltā "Cūka" pirmo reizi tika izstādīta Rīgā 1937. gada 18. decembrī IV Latvijas mākslas izstādes atklāšanas laikā. Izstādes katalogā skulptūra ierakstīta ar 467. numuru, tās pārdošanas cena bijusi 1540 latu.
Par pamatu ņemot 1939. gadā veidoto "Cūkas" variantu, Zaļkalns bija iecerējis izcirst grandiozu monolītu gaiši pelēkā Somijas granītā un novietot to Rīgas Centrāltirgū. Izplānojis skulptūras izmērus (augstums – 4 m, garums 6 m, platums – 2,5 m), Zaļkalns aizrakstīja uz Somijas granīta lauztuvēm, interesējoties par materiāla izmaksām. Saņemot atbildi – 70 000 latu – fantāzija par lielo cūkas skulptūru saruka. Tomēr jāteic, ka Zaļkalns laikam no šīs ieceres tā arī līdz galam neatteicās, jo turpināja strādāt pie skulptūras arī vēlākos gados.
Raksturojums
K. Baumanis grāmatā “Teodors Zaļkalns” "Cūku" raksturo šādi: “Uz masīvas četršķautņainas pamatnes novietota smagnēja, sēdoša cūka. Skulpturālais veidojums labi saskan ar arhitektonisko daļu. Dzīvnieka pakaļkājas gandrīz iegrimst granīta pamatnē un pavēdere saplūst ar cokolu. Šo kopformas vienotību vēl vairāk pastiprina vienādi uzcirstā virsma un viegli apaļotais ķermeņa slaidums ar pamatni. Sevišķi iejūtīgi veidotas lielās, plūstošās sānu masas, ļoti izmeklēts ir muguras liekuma profils. Nošļukušās ausis liecas gandrīz līdz snuķa galam. Atsevišķas sīkdetaļas, piemēram, mute, nāsu caurumi, nagu iešķēlumi, iecirstas tikko jaušami. Zaļkalns izbēg no grafiskuma un patur spēkā plastisko veidojuma principu – vienkāršību, formu plūdumu, kur ikviena sīkākā detaļa pakļauta lielajām masām.”
Tāpat jāteic, ka "Cūka" pauž nopietnu un cieņpilnu attieksmi pret latviešu zemnieka mājlopu, tajā nav meklētas humora iezīmes, it kā šis tēlniecības darbs būtu piemineklis Zaļkalna bērnības atmiņām par cūku ganībām. 1961. gadā Zaļkalns kādā no sarunām esot teicis: “Es nezinu, kas cilvēkiem ir par aizspriedumiem pret cūku. Mazs būdams, es cūkas ganīju un varu apgalvot, ka cūka ir tīrs kustonis, purva dzīvnieks. Seniem latviešiem tas bija raženības un pārticības simbols. Man patīk cūkas lielās, plūstošās, masīvās formas.”
Arī šajā skulptūrā, tāpat kā citos Zaļkalna darbos, vērojama Zaļkalna pievēršanās Rodēna iedibinātajai tradīcijai – formas sapludinošajā modelējumā, apjomu pakļaušanā gaismēnas vibrācijām, kompozīcijas fragmentārismā. Cūkas atveidojumā vērojamas arī Senās Ēģiptes mākslas iezīmes, no kurām Zaļkalns ietekmējies, vērojot Luvrā esošos tēlniecības darbus – Cūkai raksturīga frontalitāte, nav sarežģītu kustību vai asimetrijas, ir neizsīkumotas detaļas, uzsvērts kopējais formu plūdums un mierīga noskaņa.
Aktualitāte
Ideja par monumentālas lielizmēra "Cūkas" skulptūras izveidi aktualizējusies vairākkārt, tomēr tā arī palikusi nerealizēta. Tā, piemēram, 2008. gadā publicists un vēstures pētnieks Ēriks Hānbergs kopā ar A/S Centrāltirgus aktualizēja tēmu par monumenta novietošanu Centrāltirgū, tomēr nebija iespēju saņemt atbilstošu finansējumu granīta Cūkas izveidei. Rīgas Domes Pilsētas attīstības komitejas deputāti atbalstīja 30 000 latu piešķiršanu putuplasta cūkas izgatavošanai, tomēr šī ideja piedzīvoja sabiedrības apsmieklu.
Izsmejot domes ieceri, Mālpilī jaunieši ziedojumos savāca nedaudz vairāk nekā 1000 latu un izveidoja alternatīvu skulptūru no putuplasta. Cūka vairākkārt tika izstādīta apskatīšanai, to varēja aplūkot arī kultūras forumā Baltā nakts.
Pie šīs ieceres 2010. gadā atgriezās toreizējais Rīgas Centrāltirgus valdes priekšsēdētājs D. Liepiņš, kurš solīja šo ideju attīstīt un vākt ziedojumus skulptūras izveidošanai, skulptūras izveidi atbalstīja arī Rīgas domes Pieminekļu padome. To bija plānots izvietot ielā starp Gaļas un Piena paviljonu – šāds novietojums tika atzīts par vislabāko kādā arhitektu plenērā, taču arī šī projekta attīstība piedzīvoja neveiksmi.
2007. gadā Cūka svinēja 70 gadu jubileju. Tam par godu Muzeju nakts ietvaros LNMM Mazajā zālē tika atklāta izstāde "Mūsu Cūkai 70", kurā bija apskatāmi B Bērziņa un Ģ. Eliasa darbi, kā arī T. Zaļkalna fotogrāfijas – cūkas studijas.
2016. gada martā tieši Cūka bija pirmais mākslas darbs, kas pēc renovācijas atgriezās LNMM telpās. Kā pirmais objekts Cūka izvēlēta tāpēc, ka pēc "neformālām aptaujām" tā ilgus gadus ir viens no mīlētākajiem eksponātiem. Mākslas darbu pārvietošanas process bijis gana sarežģīts un laikietilpīgs – Zaļkalna skulptūras atgriešana muzejā aizņēmusi aptuveni stundu.
Elopu kohorta
Elopu kohorta (Elopomorpha) ir viena no īsto kaulzivju (Teleostei) kohortām, kurā ir 4 mūsdienās dzīvojošu zivju sugu kārtas un viena izmirusi aizvēsturiskā kārta. Tā ir vienīgā elopu megakohortas (Elopocephalai) kohorta. Elopu kohortā ir apmēram 850 sugas, kas iedalītas 24 dzimtās. Šīs sugas mājo gan saldūdenī, gan jūrās.
Kopējās īpašības
Pieaugušas šīs zivis ir ļoti atšķirīgas, tomēr tām ir kopīgs attīstības veids. Šīs kohortas sugu galvenā kopīgā īpašība ir tā, ka visām šīs grupas zivīm ir leptocefala kāpuru attīstības stadija, kas ir unikāla elopu kohortas īpašība un citām zivju sugām nepiemīt. Kā leptocefala kāpuri, kas izskatās kā slaidas, caurspīdīgas lauru lapas, šīs zivis nodzīvo vairākus gadus līdz iestājas nākamā attīstības stadija.
Lielākā daļa elopu kohortas sugas ir plēsīgas. Šīs zivis ir ātras peldētājas un notver upurus, tos vajājot. Zuši, kas arī pieder šai kohortai, ir salīdzinoši lēnākas kā lielākā daļa citu sugu. Tādēļ medījot izvēlas citu taktiku, uzbrūkot no slēpņa negaidīti un strauji. Lielākajai daļai elopu kohortas zivīm ir gari, asi, smalki zobi, kas piemēroti upuru sagrābšanai un noturēšanai. Dažām sugām zobi ir masīvāki un tās spēj pārkost gliemju čaulas. Šajā kohortā ir arī sugas, kas nemedī, bet pārtiek no barības vielām, ko iegūst filtrējot ūdeni, vai no mirušu zivju atliekām, ko atrod uz jūras gultnes.
Hārts
Hārts var būt:
Šķesteri
Šķesteri ir ciems Nautrēnu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 252 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie vietējā autoceļa V557 (Dricāni_Nautrēni).
Olafs Gūtmanis
Dzīvesgājums
Olafs Gūtmanis dzimis Liepājā tiesas ierēdņa ģimenē. No 1934. gada mācījies Čakstes pamatskolā. 1941. gada 14. jūnija deportācijās O. Gūtmanis kopā ar vecākiem tika izsūtīts uz Krieviju. Viņa tēvs nonāca Vjatkas nometnē, bet Olafs ar māti apmetās Taimiras pussalā. Strādājis par zvejnieku, plostnieku un kurinātāju. Īsi pēc Otrā pasaules kara beigām, 1947. gadā, Gūtmaņu ģimene nelegāli atgriezās dzimtenē, bet jau 1950. gadā tika izsūtīti vēlreiz.
Latvijā Olafs Gūtmanis agriezās 1956. gadā, 29 gadu vecumā, būdams otrās grupas invalīds. Slimojis ar malāriju un tuberkulozi. Liepājā Olafs sāka strādāt par rēķinvedi sēklu veikalā. Mācījies mūzikas vidusskolā, dziedājis Liepājas teātra muzikālās trupas korī (1959—1962), pēc tam bijis transportstrādnieks un dispečers 27. tipogrāfijā (līdz 1966. gadam). 1960. gadā laikrakstā „Komunists” tika publicēts pirmais O. Gūtmaņa dzejolis „Marta”. Vēlāk līdz 1982. gadā ar pārtraukumiem strādājis laikrakstos „Ļeņina Ceļš” un „Komunists”. No 1973. gada bija Rakstnieku savienības biedrs, bet kopš 1988. gada — Rakstnieku savienības Liepājas nodaļas vadītājs.
Bijis Latvijas Tautas frontes Liepājas nodaļas valdes priekšsēdētājs.
Miris 2012. gada 4. decembrī, apglabāts Liepājas Centrālos kapos.
Daiļrade
Dzejoļu krājumi:
Prozas krājumi:
Grāmata "Jūrmalciems" (2001)
Valentīne Lasmane
Valentīne Lasmane dzimusi Jaunzeme (1916—2018) bija latviešu filoloģe un nacionālās pretestības kustības dalībniece.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1916. gada 16. maijā Kremenčukā Pirmā pasaules kara latviešu bēgļa mērnieka Kārļa Jaunzemja un viņa ukraiņu sievas ģimenē. 1921. gadā viņas ģimene atgriezās tēva dzimtenē un sākumā dzīvoja tēva mātes "Grotu" mājās pie Vējupītes Siguldas apkārtnē. Mācījās Rīgas pilsētas 40. pamatskolā, Rīgas Valsts 2. ģimnāzijā (1930—1934), studēja Latvijas Universitātes Filoloģijas un filozofijas fakultātes Baltu filoloģijas nodaļā (1934—1942). Pēc Latvijas okupācijas strādāja Latvijas Telegrāfa aģentūrā LETA (1940—1941) par reģionālo ziņu redaktori, Vācu okupācijas laikā bija latviešu valodas skolotāja Malnavas Lauksaimniecības skolā (1941—1942). 1944. gadā iesaistījās Latvijas Centrālās padomes darbā, 26. septembrī ieradās Ventspilī, kur palīdzēja bēgļiem no Kurzemes nokļūt Gotlandes salā, bet 26. novembrī viņa pārcēlās pār jūru uz Zviedriju. Pēc Otrā pasaules kara beigām trimdā rakstīja reportāžas un recenzijas, kas publicētas laikrakstā "Latvju Ziņas", žurnālā "Brīvība", "Jaunā Gaita". Recenzēja Alberta Bela, Andreja Eglīša un citu rakstnieku darbus, almanahu "Varavīksne".
1970. gadā, Latvijas apmeklējuma laikā, gan viņu, gan vīru Albertu Lasmani aizturēja VDK un desmit dienas pēc kārtas pratināja saistībā ar viņas vīra māsas Lidijas Doroņinas-Lasmanes apsūdzību pretpadomju darbībā. Kad 1983. gadā Lidiju Lasmani trešo reizi notiesāja, Valentīne Lasmane veica milzu darbu, lai izvērstu skaļu starptautisku akciju, iesaistot starptautiskas cilvēktiesību organizācijas. Bija latviešu valodas skolotāja Minsteres latviešu ģimnāzijā (1983—1984).
Brendans Lemjē
Brendans Lemjē (fr, dzimis ) ir ASV dzimis Kanādas hokejists, spēlē kreisās malas uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2023. gada Lemjē pārstāv NHL komandu Filadelfijas "Flyers". 2014. gada NHL draftā Lemjē ar kopējo 31. numuru otrajā kārtā izvēlējās Bufalo "Sabres".
Valentīne Lasmane
Dzīvesgājums
Mirusi 2018. gada 3. decembrī Tēbijā pie Stokholmas.
Brendans Lemjē
2017–18. gada sezonā debitējis NHL komandas Vinipegas "Jets" rindās. Nākamās sezonas vidū viņš tika aizmainīts uz Ņujorkas "Rangers". 2021. gada martā Lemjē aizmainīja uz Losandželosas "Kings".
Grejs (mērvienība)
Grejs (simbols: Gy) ir jonizējošā starojuma absorbētās dozas mērvienība SI sistēmā. Nosaukta britu zinātnieka Luisa Harolda Greja vārdā.
Burgasas līcis
Burgasas līcis ir vistālāk uz rietumiem novietotā Melnās jūras daļa. Līča krastos atrodas Burgasa un vairākas nelielākas pilsētas, tostarp UNESCO Pasaules mantojuma Nesebara. Līcī vairākas nelielas salas, lielākā no tām — Svētā Ivana sala.
Brendans Lemjē
Brendana tēvs ir bijušais hokejists Klods Lemjē.
Grejs (mērvienība)
Definīcija
1 Gy liela absorbētā doza ir tādam jonizējošam starojumam, ar ko apstarojot 1 kg vielas, šai vielai tiek nodots 1 J enerģijas.
Džozefs Henrijs Bleiks
Džozefs Henrijs Bleiks (en; Farnboro —  Londona) bija Lielbritānijas šahists.
Grejs (mērvienība)
Definīcija
1 Gy = l J/kg = 100 rad.
Džozefs Henrijs Bleiks
Biogrāfija
1890. gados bijis viens no vadošajiem Anglijas šahistiem. Uzvarējis šaha turnīros Stemfordā (1887), Oksfordā (1891) un Braitonā (1892). Piedalījies Lielbritānijas šahistu mačos pa telegrāfu pret ASV (1896—1911). 1909. gadā dalījis 1.-2. vietu Lielbritānijas šaha čempionātā, taču papildu mačā par čempiona titulu piekāpies Henrijam Etkinsam. Lielāko panākumu sasniedzis 1922. gada starptautiskajā šaha turnīrā Vestonsjūpermērā (Somerseta), kurā uzvarējis apsteidzot Gēzu Maroci, Džordžu Tomasu, Frederiku Jeitsu, Boru Kostiču un citus. 1924. gadā Hastingas jaungada šaha turnīrā dalījis 7.-8. vietu un Vestonas šaha turnīrā dalījis 6.-7. vietu (abos uzvarējis Makss Eive).
Bijis pazīstams arī kā korespondencšahists. 1922. gadā uzvarējis Lielbritānijas korespondencšaha čempionātā.
Eduards Gufelds
Eduards Gufelds (ru;, Kijiva - , Losandželosa) bija Ukrainā dzimis ASVstarptautiskais lielmeistars šahā (1967).
Šahista karjera
1953. gadā piedalījies savā pirmajā šaha turnīrā. No 1959. gada līdz 1972. gadam astoņas reizes iekļuvis PSRS šaha čempionāta finālos. Labākais sasniegums šajos turnīros bijis 1963. gadā Ļeņingradā, kad Gufeldam izdevās ierindoties 7. vietā. PSRS izlases sastāvā divas reizes uzvarējis Pasaules studentu komandu čempionatos (1961, 1962). 1967. gadā izpildījis FIDE lielmeistara normu. 1960. gadu beigās pārcēlies uz dzīvi Gruzijā, kur bijis Pasaules čempiones Maijas Čiburdanidzes personālais treneris, kā arī Gruzijas izlases sastāvā piedalījies PSRS komandu čempionātos, kur 1981. gadā palīdzējis komandai izcīnīt 3. vietu. Piedalījies zonālajā turnīrā Viļņā, kur dalījis 5.-6. vietu. Gruzijas PSR (1977) un PSRS nopelniem bagātais treneris (1981). Trenējis PSRS sieviešu izlasi Pasaules šaha olimpiādēs (1982, 1984). PSRS vīriešu izlases kapteinis Pasaules komandu čempionātā šahā (1985). Pēc PSRS sabrukuma pārcēlies uz dzīvi ASV, kur arī miris 66 gadu vecumā no insulta.
Bijis daudzu šaha grāmatu autors un ļoti kolorīta personība. Savā atklātņu repertuārā visbiežāk lietojis vecindiešu aizsardzību, kuras attīstībai devis lielu ieguldījumu
Edersons
Edersons Santana di Moraess (pt; dzimis ), pazīstams vienkārši kā Edersons, ir Brazīlijas futbolists, vārtsargs, Brazīlijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2017. gada spēlē Anglijas Premjerlīgas kluba Manchester City sastāvā.
Savā pirmajā sezonā Anglijā viņš uzvarēja Premjerlīgā un EFL kausā, bet nākamajā sezonā izcīnīja vietējo "zelta hetriku". Kopumā Edersons ar City ir izcīnījis piecus Premjerlīgas titulus, divus FA kausus, četrus EFL kausus un UEFA Čempionu līgas kausu, pēdējo 2023. gadā izcīnot kontinenta "zelta hetriku".
Natokināze
Natokināze ir japāņu tradicionālajā ēdienā nato esošs enzīms. Natokināze veidojas nato ražošanas laikā sojas pupiņas fermentējot ar Bacillus subtilis natto 14—18 stundas 40 °C temperatūrā. Dažādās publikācijās natokināze saukta arī par nato ekstraktu, subtilisin NAT un fermentētām sojas pupiņām, tomēr par natokināzi uzskatāms tikai fermentēšanā radies enzīms.
Edersons
Sasniegumi
Benfica
Natokināze
Farmakoloģiskās īpašības
1987. gadā Hirojuki Sumi atklāja, ka nato sastāvā ir potenciālais fibrinolītiskais enzīms natokināze. Kopš atklāšanas brīža natokināze iekļauta vairākos pētījumos Japānā, Dienvidkorejā, Ķīnā un ASV. Šobrīd natokināzes fibrinolītiskā iedarbība un citas īpašības atzītas arī rietumu kultūrā. Pierādīta natokināzes:
Natokināzes sirds un asinvadu slimību riska samazinošā farmakoloģiskā iedarbība ir unikāla, jo patlaban nav atklāts neviens cits iekšķīgi lietojams dabīgas izcelsmes produkts ar izpētītu drošības profilu un potenciālu uz ilgtermiņa kardiovaskulārā riska izvērtējumu. Pētījumi Japānā parādīja, ka liela nato daudzuma lietošana uzturā ir saistīta ar kopējās sirds un asinsvadu slimību mirstības samazināšanos, un jo īpaši išēmisko sirds slimību mirstības riska samazinājumu. Neskatoties uz nato vairāk nekā 2000 gadu seno vēsturi, korelācija ar natokināzi un sirds un asinsvadu slimību riska samazināšanu ir nozīmīga un daudzsološa.
Džordžs Elkoks Makdonnels
Džordžs Elkoks Makdonnels (en; Dublina —  Londona) bija īru izcelsmes Lielbritānijas šahists un anglikāņu mācītājs.
Natokināze
Pieejamība
Mūsdienās natokināze ir ieguvusi lielu popularitāti Āzijas valstīs un ASV, kur ņemta vērā tās labvēlīgā iedarbība uz sirds un asinsvadu veselību. Palielinās pētījumu skaits, kas nosaka natokināzes farmakoloģisko iedarbību un uzlabo natokināzes ražošanu. Neskaitot tradicionālo Japānas ēdienu, natokināze pieejama arī dažādos farmaceitiskās rūpniecības produktos, piemēram, uztura bagātinātāji. Komerciāli pieejamajos produktos natokināze tiek standartizēta kā fibrīna noārdīšanās vienība (FV).
Džordžs Elkoks Makdonnels
Biogrāfija
19. gadsimta otrajā pusē bijis viens no Īrijas un Anglijas vadošajiem šahistiem. 1862. gadā Londonā dalījis 3.—4. vietu 5. Britu šaha kongresā (uzvarējis Ādolfs Andersens) un divos mačos Dublinā uzvarējis Džordžu Makenziju ar 8:5 un 6½:3½. 1865. gadā Dublinas šaha turnīrā dalījis 1.—2. vietu ar Vilhelmu Steinicu, taču piekāpies viņam papildu mačā. 1866. gadā Londonā dalījis 2.—3. vietu 1. Britu šaha asociācijas izaicinājuma kausā, kas vēlāk ticis uzskatīts par pirmo Lielbritānijas šaha čempionātu (uzvarējis Sesils Velentains de Vere). 1867. gada septembrī Dandī piedalījies Britu šaha asociācijas 3. kongresā, kurā dalījis 3.—4. vietu (uzvarējis Gustavs Neimanis). 1869. gadā dalījis 3.—5. vietu 2. Britu šaha asociācijas izaicinājuma kausā (uzvarējis Džozefs Blekbērns). 1872. gadā bijis 4. vietā 4. Britu šaha asociācijas izaicinājuma kausā (uzvarējis Džons Viskers). 1873. gadā Bristolē uzvarējis mačā Džonu Viskeru ar 3½:½, bet 1874. gadā Londonā zaudējis viņam revanša maču ar 6:9. Regulāri piedalījies Londonas šaha turnīros: 1876. gadā — 4. vieta (uzvarējis Džozefs Blekbērns), 1879. gadā — 4. vieta (uzvarējis Henrijs Bērds), 1883. gadā — 3. vieta (uzvarējis Kurts fon Bardelebens), 1885. gadā — dalījis 5.—6. vietu (uzvarējis Izidors Gunsbergs), 1886. gadā — dalījis 7.—8. vietu (uzvarējuši Džozefs Blekbērns un Eimoss Bērns). 1886. gadā zaudējis maču Džozefam Blekbernam ar 1½:2½. 1887. gadā Stemfordas šaha turnīrā ierindojies 6. vietā (uzvarējis Džozefs Henrijs Bleiks).
Edersons
Sasniegumi
Brazīlija
Individuālie sasniegumi
Džordžs Elkoks Makdonnels
Biogrāfija
Ilgus gadus bijis šaha nodaļas vadītājs britu laikrakstā Illustrated Sporting and Dramatic News. Sarakstījis divas grāmatas par šahu: "Šaha dzīves ainas" (en, Londona 1883. gadā) un "Šaha bruņinieki un karaļi" (en, Londona 1894. gadā).
Pilns bruņojums
"Pilns bruņojums" (en) ir 1987. gada Apvienotās Karalistes un ASV kara drāmas filma, kuras režisors, producents un viens no scenārija autoriem ir Stenlijs Kubriks. Filmā galvenās lomas attēlo Metjū Modains, Lī Ērmijs, Vinsents D'Onofrio un Adams Boldvins. Filmā ir balstīta uz Gustava Hesforda 1979. gada noveles "The Short-Timers".
Džordžs Elkoks Makdonnels
Biogrāfija
Mūža nogalē bijis anglikāņu baznīcas vikārs Ratlendā (1887—1899).
Pilns bruņojums
Filma seko līdzi ASV Jūras kājnieku korpusa gaitām treniņnometnē, galvenokārt fokusējoties uz ierindniekiem Džoukeru (Modains) un Pailu (D'Onofrio), kuri ir pakļauti instruktora Hartmana (Ērmijs) pazemojumiem un brutālajai uzvedībai. Filmas otrajā daļā ir paradītas kājnieku gaitas Vjetnamas kara laikā.
Katals
Katals (simbols: kat) ir katalītiskās aktivitātes mērvienība SI sistēmā.
Pilns bruņojums
Filma tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais adaptētais scenārijs.
Kārtenes pilskalns
Kārtenes pilskalns (arī Beļavas kalns, Beļavas pilskalns) ir paugurs Gulbenes paugurvalnī, tā augstākā virsotne. Izvietojies Gulbenes novada Beļavas pagastā, dienvidrietumos no Pilskalna ciema. Kupolveida paugurs, orientēts ziemeļrietumu—dienvidaustrumu virzienā. Veido grants un smilts, ko klāj morēnsmilšmāls, daļēji apaudzis ar mežu.
1926. gadā pilskalnu uzmērīja Pieminekļu valdes ekspedīcija Ernesta Brastiņa vadībā. Sens latgaļu pilskalns, gandrīz metru biezais un intensīvais kultūrslānis liek domāt, ka šeit atradusies kāda no ievērojamākajām Tālavas pilīm. Pilskalna plakuma izmēri 100x65 m, ziemeļrietumu pusē divi ap 2 m augsti vaļņi. Valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis. Kārtenes pilskalnā atradās viens no Strūves ģeodēziskā loka punktiem.
Irina Odojevceva
Irina Odojevceva (ru, 1895—1990), īstajā vārdā Iraīda Heinike, bija Rīgā dzimusi vācbaltiešu cilmes krievu dzejniece un rakstniece. Pazīstama ar saviem memuāriem.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1895. gada 15. (27.) jūlijā Rīgā advokāta Gustava Heinikes ģimenē, viņas māte bija cēlusies no tirgotāju Odojevcevu dzimtas. 20. gs. sākumā pārcēlās uz dzīvi Pēterburgā, kur iepazinās ar krievu "Sudraba laikmeta" dzejnieku Nikolaju Gumiļovu un iesaistījās viņa bohēmiskajā "Dzejnieku ģildē" (Цех поэтов, 1911-1914). 1922. gadā ar Irinas Odojevcevas pseidonīmu iznāca viņas pirmais dzejas krājums "Brīnumu pagalms" (Двор чудес).
Pēc PSRS nodibināšanas 1922. gadā viņa devās uz Parīzi, kur iekļāvās krievu emigrantu kopā, apciemoja arī radiniekus Rīgā. Krievu valodā uzrakstīja romānus "Nāves eņģelis" (1927), "Izolde" (1929) un "Spogulis" (1939), pēc Otrā pasaules kara izdeva savu populārāko romānu "Atstāj cerības uz visiem laikiem" (1948), kas izdots franču, angļu, spāņu un krievu valodās. Pēc 1950. gada atsāka rakstīt dzeju un atmiņas par savu dzīvi Pēterburgā un Parīzē. Atkārtoti apprecējās ar krievu rakstnieku Jakovu Gorbovu.
Pārbūves laikā 1987. gadā atgriezās Ļeņingradā, kur mira 1990. gada 14. oktobrī. Abglabāta Volkovas kapsētā.
PROM
Programmējama tikai lasāma atmiņa (angļu: programmable read-only memory — PROM) ir lasāmatmiņas atmiņas veids, kurā katra bita iestatīšanai tiek izmantoti drošinātāji, iestatītie biti ir patstāvīgi un tos nevar mainīt. PROM izmanto digitālajās elektroniskajās ierīcēs, lai uzglabātu pastāvīgus datus, parasti zema līmeņa programmas, piemēram, programmaparatūru vai mikrokodu. Galvenā atšķirība no standarta ROM ir tā, ka ražošanas laikā dati tiek ierakstīti ROM, savukārt ar PROM dati tajos tiek ieprogrammēti pēc izgatavošanas. Tādējādi ROM parasti izmanto tikai lieliem ražošanas cikliem ar labi pārbaudītiem datiem, savukārt PROM tiek izmantoti, lai ļautu programmatūru izstrādātājiem pārbaudīt datus uz ierīču apakškopu, pirms datu ierakstīšanas visās ierīcēs.
Tukšās PROM mikroshēmas tiek ieprogrammētas, izmantojot ierīce, ko sauc par PROM programmētāju. Šīs tehnoloģijas pieejamība ļauj uzņēmumiem paturēt krājumos tukšu PROM un ieprogrammēt tos pēdējā brīdī, lai izvairītos no liela apjoma saistībām. Šāda veida atmiņas bieži tiek izmantotas mikrokontrolieros, videospēļu konsolēs, mobilajos tālruņos, radiofrekvenču identifikācijas ierīcēs, implantējamās medicīnas ierīcēs un daudzos citos plaša patēriņa un automobiļu elektronikas izstrādājumos.
Pastāv arī EEPROM (electrically erasable PROM) PROM atmiņas veids. Šīs atmiņas var izdzēst un arī pārprogrammēt, izmantojot piemērotu programmēšanas ierīces.
Vēsture
PROM 1956. gadā izgudroja, kas ļāva lietotājiem precīzi vienu reizi ieprogrammēt tā saturu, fiziski mainot tā struktūru, izmantojot augstsprieguma impulsus.. Izgudrojums tika izstrādāts pēc Amerikas Savienoto Valstu Gaisa spēku pieprasījuma, lai izstrādātu elastīgāku un drošāku veidu, kā glabāt mērķa konstantes Atlas E/F ICBM digitālajā datorā. Patenti un ar tiem saistītās tehnoloģijas vairākus gadus tika turētas slepenībā, kamēr Atlas E/F bija galvenā Amerikas Savienoto Valstu ICBM spēku darbības raķete. Termins "dedzināšana", kas attiecas uz PROM programmēšanas procesu, ir ietverts sākotnējā patentā, jo viens no sākotnējiem īstenojumiem bija veidot ķēdes pārtraukumus, sadedzinot diodes iekšējos savienojumus, izmantojot strāvas pārslodzi. Pirmās PROM programmēšanas iekārtas izstrādāja Arma inženieri un tās atradās Arma's Garden City laboratorijā un Gaisa spēku stratēģiskās gaisa pavēlniecības (SAC) štābā.
Vienreiz programmējama (angļu:One time programmable — OTP) atmiņa ir īpašs pastāvīgas atmiņas veids, kas ļauj ierakstīt datus atmiņā tikai vienu reizi. Kad atmiņa ir ieprogrammēta, tā saglabā savu vērtību pat ja tiek zaudēta strāva. OTP atmiņa tiek izmantota lietojumprogrammās, kur nepieciešama uzticama un atkārtojama datu nolasīšana. Piemēri ietver šifrēšanas atslēgas un konfigurācijas parametrus sensoriem un displeja shēmām.
Komerciāli pieejamie pusvadītāju OTP atmiņas bloki ir bijuši kopš 1969. gada, kur sākotnējās drošinātāju bitu elementi bija atkarīgi no kondensatoru izdegšanas starp savienotājlīnijām. Texas Instruments 1979. gadā izstrādāja oksīda sadalītāju drošinātājiem. 1982. gadā tika izgatavots divu vārtu oksīda duālā tranzistora (2T) MOS drošinātājs. Agrīnās oksīdu sadalīšanās tehnoloģijās bija dažādas mērogošanas, programmēšanas, izmēra un ražošanas problēmas, kas neļāva uz šīm tehnoloģijām balstītas atmiņas ierīču apjoma ražošanu.
Kaut arī uz drošinātājiem balstīti PROM ir bijusi pieejama gadu desmitiem, tie nebija pieejami standarta CMOS līdz 2001. gadam, kad Kilopass Technology Inc patentēja 1T, 2T un 3,5T drošinātāju bitu šūnu tehnoloģijas, izmantojot standarta CMOS procesu, ļaujot PROM integrēt loģiskās CMOS mikroshēmās.
Programmēšana
Standarta PROM pirms programmēšanas ir ar visām bitu vērtībām, kas ir vienādas ar "1". Ja programmēšanas laikā tiek sadedzināts drošinātājs, bits tiek tālāk nolasīts kā “0”. Atmiņu var ieprogrammēt tikai vienu reizi pēc izgatavošanas, “sadedzinot” drošinātājus, kas ir neatgriezenisks process. Bitu šūnu ieprogrammē, izmantojot augstsprieguma impulsu, lai sadalītu oksīdu starp savienojumu un substrātu. Pozitīvais spriegums uz tranzistora ieeju veido inversijas kanālu substrātā zem savienojuma, izraisot tunelēšanas strāvas plūsmu caur oksīdu. Strāva rada papildus slazdus oksīdā, palielinot strāvu caur oksīdu un galu galā kausējot oksīdu, veidojot vadošu kanālu no vārtiem uz substrātu. Vadošā kanāla veidošanai nepieciešamā strāva ir aptuveni 100 µA / 100 nm2.
Kurbads (nozīmju atdalīšana)
Kurbads var būt: