cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Turovas kņaziste
Opozīcija pret Vladimiru Monomahu
Turovas valdīšana tika nodota viņa jaunākajam brālim Svjatopolkam II, kurš līdz tam pārvaldīja Novgorodas zemi. Kad Svjatopolks 1093. gadā kļuva par Krievzemes lielkņazu, viņš, iespējams, Turovas vadību nodeva savam brāļadēlam Vjačeslavam Jaropolčicam, pie tam atstājot sev Turovas kņaza titulu. 1100. gadā Turovas valdīšana tika nodota lielkņaza dēlam Jaroslavam Svjatopolkovičam, kurš pārvaldīja gan Turovas, gan Volīnijas zemes. 1113. gadā Kijivā par lielkņazu kļuva Vladimirs Monomahs, ar kuru pēc dažiem gadiem Jaroslavam izcēlās konflikts. Monomahs, pārkāpjot Ļubečas sanāksmes ieviesto kārtību, neapstiprināja viņa tiesības uz Turovu un padzina viņu no Volīnijas, Jaroslavs centās to atgūt ar ungāru un poļu palīdzību, taču neveiksmīgi un krita kaujā 1123. gadā. Nav skaidrs, kad tieši Turovas zeme tika nodota citam Svjatopolka dēlam Bračislavam, jau pirms vai pēc 1118. gada.
Atjaunošana
Pēc Bračislava nāves Monomahs 1127. gadā piešķīra Turovas valdīšanu savam dēlam Vjačeslavam Monomahovičam, kurš to saglabāja līdz 12. gadsimta vidum. Šajā laikā Turovas kņazistē izdalījās divi atsevišķi feodi, Turovas un Kļeckas, ar dažādiem pārvaldītājiem — Kļeckas kņazisti pārvaldīja Vjačeslavs Jaroslavičs. Kņazistes jau tāpat tolaik krītošā nozīme cieta arī sadalīšanās dēļ. 1132. gadā Turovu uz laiku ieņēma tobrīd separātiskās Minskas kņazistes karaspēks. 1150. gados Turova piederēja Jurija Dolgorukija pēcnācējam Borisam. 1157. vai 1158. gadā viens no Kijivas Svjatopolka II mazdēliem, Izjaslaviču Jurijs Jaroslavičs, kamēr Boriss bija Kijivā sava tēva bērēs, sagrāba Turovu un atteicās pakļauties jaunajam Kijivas lielkņazam. Lielkņazs Izjaslavs Davidovičs kopā ar viņu atbalstošo kņazu karaspēkiem no Kijivas devās viņu pakļaut, taču šīs koalīcijas 10 nedēļu ilgais pilsētas aplenkums bija nesekmīgs. Visbeidzot, pēc atkārtota neveiksmīga iekarošanas mēģinājuma 1160. gadā, lielkņazs Rostislavs Mstislavičs noslēdza mieru un pēc tam atzina Juriju Jaroslaviču par pilnīgi neatkarīgu no Kijivas Krievzemes. Tomēr vienlaikus kņaziste arvien vairāk sadalījās starp vairākiem Jurija dēliem. Tika izveidota daļēji neatkarīgas Pinskas un Dubrovickas kņazistes. Kopā ar Smoļenskas kņazisti Turovas armija piedalījās Kalkas upes kaujā 1223. gadā.
Likvidācija
13. gadsimta sākumā Turovas kņaziste kļuva atkarīga no Galīcijas—Volīnijas kņazistes. Lai atbrīvotos no tās, Turovas kņazi arvien vairāk sadarbojās ar lietuviešiem, 14. gadsimta sākumā kņaziste mierīgā ceļā pievienojās Lietuvas dižkunigaitijai. Uz to laiku Ģedimina dēls Narimants jau bija valdnieks Pinskā, bet Turovā un Gorodokā joprojām valdīja Rurika pēcteči ("Rurikoviči"). Vēlāk kņazistes teritoriju sadalīja starp Brestas, Novogrudokas un Minskas vojevodistēm. Turovas un Pinskas kņazistes formāli likvidēja tikai 1566. gadā, lai gan Lietuvas sastāvā to autonomija bija neliela.
Valsts iekārta
Izņemot pašu kņazu pastāvēšanas faktu, par iekšējo kņazistes iekārtu ziņu trūkst. No bīskapa Turovas Kirila kanoniskā dzīves apraksta var secināt, ka pilsētā bijusi aktīva senkrievu pilsētām raksturīgā tautas sanāksme — veče, kurai bijusi noteicošā ietekme bīskapa izvēlē. Pilsētā bijis arī, visticamāk, kņaza nozīmēts vietvaldis, jo Turovas kņazi bieži pārvaldīja arī citas teritorijas un apmeklēja tās.
Ekonomika
Kņaziste bija ekonomiski vāji attīstīta, tās teritorija sastāvēja pamatā no mežiem un plašiem purviem. Galvenais ūdensceļš bija Pripetes upe, kura kalpoja kā sakaru ceļš starp Vislas un Dņepras baseiniem
Žlobinas "Metallurg"
Žlobinas "Metallurg" (Металлург Жлобин) ir hokeja komanda, kas bāzēta Žlobinā, Baltkrievijā, un spēlē Baltkrievijas Ekstralīgā. Komanda dibināta 2006. gadā, 2012. gadā tā izcīnīja līgas čempiones titulu.
Carnival Ride
Carnival Ride ir amerikāņu kantrīdziedātājas Kerijas Andervudas otrais studijas albums. Norvēģijā tas tika izdots, nākamajā dienā arī ASV un vairākās citās valstīs.
Pēc RIAA sistēmas albums ticis sertificēts ar trīskāršo platīna disku ASV. Carnival Ride tika izdoti pieci singli: So Small, All-American Girl, Last Name, Just a Dream un I Told You So. Šis ir pirmais Andervudas albums, kas debitējis Billboard 200 topā (tika pārdoti 527 tūkstoši albuma kopiju). Saskaņā ar 2013. gada februāra datiem, ASV Carnival Ride ticis pārdots 3,311 miljonos kopiju.
Kijivas Svētās Sofijas katedrāle
Kijivas Svētās Sofijas katedrāle (uk) ir arhitektūras piemineklis Ukrainas galvaspilsētā Kijivā. Viens no ievērojamākajiem Kijivas Krievzemes mākslas un arhitektūras pieminekļiem. Nosaukums cēlies no Svētās Sofijas Stambulā. Baznīcai pēc pārbūves ir 5 jomi un 13 kupoli, kas ir samērā neraksturīgi bizantiešu arhitektūrai. 1990. gadā kopā ar Kijivas Pečeru klosteri tā iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Vēsture
Baznīca uzcelta 11. gadsimta pirmajā pusē. Pēc tam, kad Kijivu 17. gadsimta otrajā pusē iekaroja Krievijas cariste, līdz 1707. gadam veica baznīcas pārbūvi Ukrainas baroka stilā, uzceļot 19 kupolus. 1934. gadā baznīca kopā ar tai apkārt esošo apbūvi kļuva par muzejrezervātu.
Zbīšova
Zbīšova (cz) ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Brno lauku apriņķī uz rietumiem no Brno.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1280. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā. No 20. gadsimta piecdesmitajiem līdz deviņdesmitajiem gadiem pilsētas apkaimē ieguva akmeņogles.
Tūrisms
Pilsētā atrodas daļa no rūpnieciskā dzelzceļa muzeja (Muzeum průmyslových železnic).
Markoss Alonso
Markoss Alonso (dzimis ) ir Spānijas futbolists, aizsargs, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada spēlē Spānijas La Liga kluba Barcelona sastāvā.
Profersionāls futbolists bija arī viņa tēvs Markoss Alonso un vectēvs Markoss Alonso Imass.
Sasniegumi
Chelsea
Smiltenes baptistu baznīca
Smiltenes baptistu baznīca ir baptistu dievnams Smiltenes novada Smiltenē. Smiltenes baptistu draudze dibināta 1907. gadā.
Haralds Tammers
Haralds Tammers (et; dzimis, miris ) bija igauņu žurnālists, vieglatlēts un svarcēlājs, bronzas medaļas ieguvējs 1924. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.
Biogrāfija
Brīvprātīgi piedalījās Pirmajā pasaules karā un pēc tam Igaunijas un Latvijas brīvības cīņās. Apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeni.
1920. gada olimpiskās spēlēs Antverpenē bija Igaunijas olimpiskās komandas karognesējs un ieguva 6. vietu lodes grūšanā. Pēc tam pievērsās svarcelšanai, 1922. gadā pasaules čempionātā Tallinā izcīnīja zelta medaļu. 1924. gada olimpiskajās spēlēs Parīzē ieguva bronzas medaļu svarcelšanā un 12. vietu lodes grūšanā.
Pēc profesijas H. Tammers bija žurnālists, no 1921. līdz 1928. gadam — sporta laikraksta Eesti Spordileht un no 1933. līdz 1940. gadam — dienas laikraksta Eesti Päevaleht redaktors. 1940. gadā viņš rediģēja arī žurnālu Revue Baltique. No 1928. līdz 1940. gadam viņš bija Igaunijas Žurnālistu savienības valdes loceklis un no 1934. līdz 1935. gadam — Baltijas Žurnālistu savienības priekšsēdētājs.
No 1933. līdz 1940. gadam viņš bija Igaunijas Nacionālās Olimpiskās komitejas valdes loceklis.
Pēc Igaunijas okupācijas 1941. gada februārī Tammers tika arestēts un pusotru gadu vēlāk nomira Uzņenskas nometnē, Gorkijas apgabala Semjonovas pilsētas dzelzceļa stacijas Сухобезводное apkārtnē.
Josuke Saito
Josuke Saito (ja; dzimis Tokijā, Japānā) ir Japānas futbolists. Pašlaik (2018) spēlē Igaunijas futbola Meistarlīgas klubā Viljandi JK Tulevik.
Staru iela (Jūrmala)
Staru iela ir iela Jūrmalā, Dzintaru apkaimē. Staru iela sākas krustojumā ar Turaidas ielu un beidzas krustojumā ar Zvaigžņu ielu. Kopējais ielas garums ir 300 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Staru ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Staru iela ir savienota ar šādām ielām:
Ploce
Ploce (vēsturiski arī Plocis, Ploči) ir vidējciems Kurzemē, Dienvidkurzemes novada Vērgales pagastā pie autoceļa P111 (Ventspils (Leči)—Grobiņa).
Kaujas Belgorodas apgabalā (2023)
Kaujas Belgorodas apgabalā sākās 2023. gada 22. maijā Krievijas iebrukuma Ukrainā laikā. Atbildību uzņēmās Krievu brīvprātīgo korpuss (KBK) un leģions "Krievijas Brīvība" (LSR).
Pirmais reids
2023. gada 22. maija rītā Krievu brīvprātīgo korpuss savā Telegram kanālā publicēja trīs videomateriālus, kuros bija redzami cilvēki militārā formā uz zīmju fona, kas ved uz apdzīvotajām vietām Bezļudovka Belgorodas apgabalā, Čuroviči Brjanskas apgabalā un Ļubimovka Kurskas apgabalā.
Pati Belgoroda piedzīvojusi dronu uzbrukumu, tāpat ir iznīcināts viens no Krievijas robežkontroles punktiem. Pilsētas radiostacijās pārraidīta informācija, ka Belgoroda "drīz tiks atbrīvota".
Ap plkst. 14:00 leģions "Krievijas Brīvība" un KBK paziņoja, ka viņu karavīri pārņēma kontroli pār Kozinku un Gorapodolas ciemiem un iebruka Graivoronas pilsētā.
Ap plkst. 15.30 leģions "Krievijas Brīvība" paziņoja, ka Krievijas karaspēks veic pret viņiem artilērijas un gaisa triecienus.
Ap plkst. 18:00 Belgorodas apgabala gubernators Vjačeslavs Gladkovs paziņoja par pretterorisma operācijas režīma ieviešanu reģionā.
Līdz plkst. 19:00 Gladkovs paziņoja par astoņiem cietušajiem, neprecizējot, vai tie bija civiliedzīvotāji vai militārpersonas. Krievijas Telegram kanāli paziņoja, ka ievainots Graivoronas administrācijas vadītāja vietnieks.
23. maijā leģions "Krievijas Brīvība" paziņoja, ka Belgorodas apgabala "atbrīvošana" turpinās.
Vēlāk tika paziņots, ka Krievu brīvprātīgo korpuss un leģions "Krievijas Brīvība" atkāpās no Belgorodas apgabala
Pulksten 17:00 Belgorodas apgabala vadītājs Gladkovs paziņoja par pretterorisma operācijas režīma atcelšanu.
Otrais reids
2023. gada 1. jūnijā Krievu brīvprātīgo korpuss un Leģions "Krievijas Brīvība" uzsāka jaunu reidu Belgorodas apgabalā. Krievu brīvprātīgo korpuss paziņoja, ka ir uzbrukusi Iekšlietu ministrijai Šebekinas pilsētā. Krievijas Aizsardzības ministrija paziņoja, ka ir atvairījusi uzbrukumu, nogalinot vēl "30 kaujinieku", tajā pašā laikā Belgorodas pilsētu satricināja spēcīgi sprādzieni. Krievijas varas iestādes paziņoja, "ukraiņu teroristi" Šebekinas rajonā ir veikuši trīs atsevišķus reidus dažādos robežas punktos, katrs uzbrukums esot atvairīts un 1. jūnijā turpinās "ukraiņu" artilērijas apšaudes.
3. jūnijā Maslovas piestātnē, artilērijas šāviņš trāpija braucoša automobīlī, nogalinot 2 civiliedzīvotājus. Gladkovs paziņoja, ka šāviņu esot izšāvuši ukraiņu karaspēks, savukārt leģions "Krievijas Brīvība" (LSR) paziņoja, ka šāviņu esot izšāvuši Krievijas karaspēks.
4. jūnijā LSR publicēja video savā Telegram kanālā, kurā aicināja gubernatoru Gladkovu uz tikšanos, lai "pārrunātu par esošo situāciju reģionā un Krievijas nākotni" apmaiņā atbrīvojot divus saņemtos kara gūstekņus. Gladkovs paziņoja, ka būtu gatavs tikties ar grupējumu, tomēr ar nosacījumu, ka tā vietā, lai dotos uz LSR kontrolētu pilsētu Novaju Tavolžanku, aicināja tikties Šebekinā. Kaut arī LSR pārstāvji bija ieradušies Šebekinā, Gladkovs uz tikšanos neesot ieradies, paziņojot, ka abi kara gūstekņi jau esot nogalināti. LSR atbildēja, ka pārējie 12 gūstekņi tikšot nogādāti Kijivā.
Starp šī reida vienībām tika atpazīti arī Poļu brīvprātīgo korpuss.
Ukrainas prezidenta kancelejas vadītāja padomnieks Mihailo Podoļaks paziņoja, ka Ukraina nav saistīta ar notikumiem Belgorodas apgabalā.
Krievijas varas iestādes krievu bruņotos formējumus, kas karo Ukrainas pusē, dēvē par "ukraiņu diversantiem".
Krievijas valsts televīzijas kanāli notikumiem Belgorodas reģionā veltīja mazāk nekā minūti.
ASV Valsts departamenta pārstāvis Metjū Millers (Matthew Miller) paziņoja, ka viņa valdība neveicina uzbrukumus ārpus Ukrainas un ka Ukrainas varasiestādēm tas ir "izskaidrots", taču norādīja, ka tiesības lemt par to ir Ukrainai, jo Krievija šajā karā ir agresors.
Saito
Saito var būt:
Orbitāle (nozīmju atdalīšana)
Orbitāle  var būt:
Laļi
Laļi ir ciems Ozolmuižas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 234 km attālumā no Rīgas.
Mogiļevas "Khimvolokno"
Mogiļevas "Khimvolokno" ir hokeja komanda, kas bāzēta Mogiļevā, Baltkrievijā, un spēlē Baltkrievijas Ekstralīgā. Komanda dibināta 2000. gadā.
2012.—13. gada sezonā kluba sastāvā vairākas spēles aizvadīja Ivans Dmitrijevs.
Allsvenskan
Allsvenskan (no zviedru valodas — 'viszviedrijas') var būt:
Abdomens
Abdomens (no la — 'vēders') jeb posmkāju vēders ir posmkāju ķermeņa aizmugurējā daļa, kas parasti sastāv no skaidri izšķiramiem segmentiem. Katram segmentam var izšķirt dorsālo vairogu — tergītu, ventrālo vairogu — sternītu un sānos divas pleiralās platnītes. Zirnekļiem un ērcēm abdomena segmenti ir saplūduši, bet pats abdomens saucas par opistosomu. Ķermeņa daļu, kas atrodas pirms abdomena, kukaiņiem sauc par krūtīm, bet zirnekļveidīgajiem par galvkrūtīm. Dažiem posmkājiem abdomens tiek iedalīts preabdomenā (praeabdomen) un postabdomenā (postabdomen).
Augstākajiem vēžiem abdomens ir ar labi attīstītam vēderkājām jeb pleopodiem. Zemākajiem vēžveidīgajiem, zirnekļveidīgajiem (ja neskaita zirnekļu tīmekļa dziedzerus) un daudziem kukaiņiem vēders ir bez ekstremitātēm. Zvīņenēm abdomena ekstremitātes ir daļēji rudimentāras, daļēji pārveidotas kopulācijas piedēkļos (8. un 9. segments) vai arī vicveida astes piedēkļos — cerkās (11. segments).
Örebro HK
Örebro HK ir hokeja klubs, kas bāzēts Erebrū, Zviedrijā un spēlē Zviedrijas hokeja līgā. Klubs dibināts 1990. gadā. Zviedrijas hokeja līgā komanda spēlē kopš 2013. gada.
No 2017. līdz 2019. gadam komandas rindās spēlēja latviešu uzbrucējs Rodrigo Ābols. 2003.—04. gada sezonā, komandai spēlējot Allsvenskan, tās sastāvā bija arī Georgijs Pujacs.
Fahredīns Ben Jūsefs
Fahredīns Ben Jūsefs (ar; dzimis ) ir Tunisijas futbolists, pussargs, Tunisijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada spēlē Saūda Arābijas profesionālās futbola līgas kluba Al-Ettifaq sastāvā.
Örebro HK
Līgas apbalvojumi
Örebro HK spēlētāji, kas saņēmuši līgas apbalvojumus.
Martins Herems
Dienesta gaita
Bijis viens no Igaunijas Zemessardzes (Kaitseliit) atjaunotājiem 1990. gadā. Kopš 1992. gada dien regulārajā armijā. Bijis Igaunijas Ziemeļaustrumu aizsardzības apgabala priekšnieks un Tapas mācību centra štāba priekšnieks, kā arī misijās dienējis Irākā. No 2013. līdz 2016. gadam kā komandants vadījis Igaunijas Aizsardzības akadēmiju. Savukārt no 2016. līdz 2018. gada decembrim Igaunijas Aizsardzības spēku štāba priekšnieks, no 2018. gada 4. decembra spēku komandieris.
Mellužu prospekts
Mellužu prospekts ir galvenā maģistrāle Jūrmalā, kas atrodas Mellužu apkaimē. Mellužu prospekts sākas krustojumā ar Upes ielu un beidzas krustojumā ar Valtera prospektu, kur tālāk turpinās kā Asaru prospekts, bet krustojumā, kur sākas Mellužu prospekts, uz Pumpuru pusi tas turpinās kā Dubultu prospekts. Kopējais ielas garums ir 2090 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Mellužu prospektā satiksmes kustība notiek divās joslās. Ielai ir vienvirziena posms no Upes ielas līdz Strēlnieku prospektam. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve, daudzas ēkas ir iekļautas ievērojamo celtņu sarakstā.
Ielu savienojumi
Mellužu prospekts ir savienots ar šādām ielām:
Sabiedriskais transports
Pa Mellužu prospektu kursē 4. autobuss, kā arī 10., 10a., 11. mikroautobuss.
Panamas universitāte
Panamas universitāte ir viena no augstākās izglītības iestādēm Panamā.
Universitāte tika atklāta 1935. gada 7. oktobrī. Mūsdienās tās 19 fakultātēs var apgūt profesijas, kas ir saistītas ar pedagoģisko, ekonomisko, dabaszinātņu, farmācijas, inženierijas un tiesību zinātnēm. Panamas universitāti finansē valsts, izglītības ieguve ir bezmaksas. Kopumā tajā ik gadus mācās ap 70 tūkstošiem studentu. Universitātes fakultātes atrodas vairākās Panamas provinces pilsētās.
UCI Velokrosa Pasaules kauss
UCI Velokrosa Pasaules kauss ir sezonu ilgas sacensības velokrosā, ko rīko Starptautiskā riteņbraukšanas savienība (UCI). Pirmo reiz tas tika rīkots 1993.-1994. gada sezonā. Šobrīd sacensības notiek četrās grupās: profesionālie vīrieši, U23 vīrieši, juniori vīrieši un profesionālās sievietes.
Pasaules kausu mēdz jaukt ar Pasaules čempionātu, kuru arī organizē UCI, kas ir vienas dienas sacīkstes, kurā apbalvo ar varavīksnes krāsas kreklu, kuru valkās katrā sacīkstē līdz nākamajam Pasaules čempionātam. 2014. gada novembrī sacensību pirmā kārta tika rīkota ārpus kontinentālās Eiropas, tā notika Anglijā, Miltonkeinsā.
Niks Bonino
Niks Bonino (en, dzimis ) ir ASV hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2020) Bonino pārstāv NHL komandu Minesotas "Wild".
Spēlētāja karjera
Iepriekš spēlējis NHL klubos Anahaimas "Ducks", Vankūveras "Canucks", Pitsburgas "Penguins" un Našvilas "Predators". "Penguins" rindās kļuvis par divkārtēju Stenlija kausa ieguvēju.
ASV hokeja izlases sastāvā spēlējis divos Pasaules čempionātos.
Smilgu iela (Jūrmala)
Smilgu iela ir iela Jūrmalā, Slokas apkaimē. Smilgu iela sākas krustojumā ar Eduarda Veidenbauma ielu un beidzas ar strupceļu. Kopējais ielas garums ir 400 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Smilgu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Kalna iela (Rīga)
Kalna iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā Maskavas forštatē. Iela sastāv no 2 braukšanas joslām. Kalna iela sākas pie krustojuma ar Lazdonas un Daugavpils ielu un beidzas pie krustojuma ar Lauvas ielu. Kalna iela visā garumā ir vienvirziena iela, pa kuru var braukt uz Daugavpils un Lazdonas ielas pusi. Kopējais ielas garums ir 835 metri.
Vēsture
Kalna iela pirmo reizi minēta 1846. gada Rīgas adrešu grāmatā. Tā kā iela izveidojusies smilšu kalnos, tad tā sava reljefa dēļ arī tika nosaukta par Lielo Kalnu ielu. 1917. gadā tā tika nosaukta par Kalna ielu.
Ielu savienojumi
Kalna iela krustojas ar šādām ielām:
Kirgīzijas PSR
Vēsture
Pēc tam, kad Krievijas Turkestānu ieņēma Sarkanā armija, tika izveidota Turkestānas APSR. 1924. gada 14. oktobrī to sadalīja un kirgīzu apdzīvotajā teritorijā izveidoja Kara-Kirgīzu Autonomo apgabalu, kas ietilpa Krievijas PFSR sastāvā. Tā galvaspilsēta bija Pišpeka. 1925. gada 15. maijā to pārdēvēja par Kirgīzu Autonomo apgabalu, 1926. gada 11. februārī par Kirgīzu APSR, bet 1936. gada 5. decembrī par Kirgīzijas PSR.
Jānis Alfrēds Bērziņš
Jānis Alfrēds Bērziņš (dzimis Krustpilī, miris  Jēkabpilī) bija Latvijas Nacionālo bruņoto spēku atvaļinātais kapteinis, pedagogs, Atmodas kustības aktīvists, viens no ievērojamākajiem jēkabpiliešiem.
Dzimis Krustpilī, mācījies Zīlānu dzelzceļnieku skolā, vēlāk Rēzeknes tirdzniecības skolā. Jaunībā strādājis par dzelzceļnieku. Mācījies virsdienesta instruktoru skolā (1922 — 1923) pie 6. Rīgas kājnieku pulka, pēc kuras beigšanas dienējis 4. Valmieras kājnieku pulkā. Vēlāk mācījies Latvijas karaskolā (1924 — 1926), kuru beidzot, ieguvis leitnanta pakāpi. Turpinājis studijas Latvijas Augstākajā karaskolā, kuru absolvējot 1937. gadā, ieguvis kapteiņa pakāpi un kļuvis par Latgales divīzijas štāba operatīvās nodaļas priekšnieku. Šajā gadā ticis apbalvots ar Trīs Zvaigžņu ordeni par nopelniem Latvijas bruņoto spēku attīstībā. Otrā pasaules kara sākumā strādājis par noliktavas pārzini Krustpils cukurfabrikā, bet vēlāk par direktoru. 1945. gada sākumā apcietināts un nosūtīts uz nometnēm Kušvā un Ņižņijtagilā, bet tā paša gada nogalē atbrīvots pierādījumu trūkuma dēļ. Vēlāk strādājis Krustpils 1. vidusskolā līdz aiziešanai pensijā (1946 — 1968). 1993. gadā Jānim Alfrēdam Bērziņam atjaunota Latvijas Nacionālo bruņoto spēku atvaļinātā kapteiņa pakāpe. Miris 1999. gada 10. jūlijā, apbedīts Pupenu kapsētā. Viņa tēvs Pēteris Bērziņš (1874 — 1963) arī bijis apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeņa Zelta Goda zīmi, bet dēls Juris Bērziņš (1938 — 1991) bijis Atmodas kustības dalībnieks un izcils sportists.
Gultas veļa
Gultas veļas materiāli
Parasti gultas veļai izmanto vieglus baltus vai krāsainus kokvilnas un kokvilnas/poliestera audumus. Retāk izmanto linu vai zīda audumus. Segām dažreiz tiek lietotas zoss vai pīles dūnas, lai tās būtu siltas. Alerģiju dēļ pastāv arī citi dabiski un sintētiski pildījumi, kā piemēram, kokvilna, vilna un poliestera vatelīns. Šie materiāli arī ir lētāki un vieglāk mazgājami.
Vēsture
Jau apmēram 3400 gadus p.m.ē Ēģiptes faraoni gulēja paaugstinātās gultās. Romas impērijā matrači tika pildīti ar vilnu, spalvām, niedrēm vai sienu. Gultas tika izdekorētas ar krāsām, bronzu, sudrabu, dārgakmeņiem un zeltu. Renesanses laikmetā matrači tika pildīti ar salmiem un spalvām, un tad pārklāti ar zīda, velveta vai satīna audumiem. 18. gadsimtā eiropieši sāka lietot gultas rāmjus, veidotus no dzelzs, un matrači tika veidoti no kokvilnas. Japānā matrači tika pildīti ar kokvilnu un pa dienu sarullēti, kamēr tos nelietoja. 19. gadsimtā tika izdomātas gultas atsperes. 20. gadsimtā ASV patērētāji pirka iekšējo atsperu matračus, kuriem sekoja ūdens gultas, un japāņu stila futonus, piepūšamos matračus, putu matračus un spilvenus.
Gultas veļas izmēri
Gultas veļas izmēri mainās atkarībā no gultas un matrača izmēra. Gultas veļas izmēri pasaulē ir dažādi, ar saviem standartiem un terminoloģiju.
Matraču izmērus var sadalīt kategorijās pa valstīm, kur tos pārdod.
Orbīta (nozīmju atdalīšana)
Orbīta var būt:
Dievlūdzēji
Dievlūdzēji, dievlūdzēju kārta (Mantodea) ir spārneņu apakšklases (Pterygota) kārta, kurā ietilpst vairāk kā 2400 mērenajā joslā un tropos dzīvojošas kukaiņu sugas, kas tiek iedalītas apmēram 430 ģintīs un 15 dzimtās. Lielākā daļa sugu pieder dievlūdzēju dzimtai (Mantidae).
Šie kukaiņi savu nosaukumu ieguvuši, pateicoties to tipiskajai "dieva lūdzēja" pozai. To tuvākie radinieki ir prusaku kārtas (Blattodea) kukaiņi — prusaki un termīti. Dievlūdzējus reizēm mēdz sajaukt ar nūjinieku kārtas (Phasmatodea) kukaiņiem un citiem slaidiem kukaiņiem ar garām kājām, piemēram, sienāžiem un siseņiem.
Morfoloģija
Lielākā daļa dievlūdzēju ir liela auguma kukaiņi. To ķermeņa garums atkarībā no sugas var būt līdz 11 cm. Galvai raksturīga trijstūra forma ar lielām acīm, turklāt tā ir ļoti kustīga, spēj pagriezties tā, ka kukainis var saskatīt sev aiz muguras. Dievlūdzējiem ir ļoti laba redze, tie spēj novērtēt ļoti smalkas detaļas līdz 20 metru attālumam. Mutes orgāni vērsti uz leju. Ķermeņa krūšu posms sastāv no 3 daļām, turklāt pirmā daļa, pie kuras stiprinās galva un priekškājas, ir slaidāka un garāka kā atlikušās divas, tā ir arī plastiska, nodrošinot galvai un priekškājām citiem kukaiņiem neraksturīgu kustīgumu. Pārējie divi krūšu posmi ir nekustīgi, līdzīgi kā citiem kukaiņiem. Arī kakls ir ļoti kustīgs, ļaujot galvu pagriezt par gandrīz 180°. Vēdera posms sastāv no desmit segmentiem. Tēviņiem vēders ir slaidāks, bet mātītēm biezāks un lielāks.
Priekškājas
Visiem dievlūdzējiem ir tikai šai kārtai raksturīgas priekškājas, kas tos atšķir no citiem kukaiņiem. Ar abām priekškājām dievlūdzēji spēj satvert un cieši noturēt medījumu. Miera stāvoklī tās vienmēr ir salocītas, atgādinot saliekamos nazīšus. Visām kājām ir 5 daļas. Četrām aizmugurējām kājām pirmās divas daļas - gūžas un skrimslis kopīgi veido nelielu kājas pamatni, bet priekšējām grābējkājām gūža ir apmēram tikpat gara kā ciska. Dievlūdzēja priekškāju slaidajai ciskai un stilbam ir raksturīgi asi, dzelkšņaini izaugumi. Katrs ciskas dzelksnis ir ar asiem zobiņiem jeb robiņiem. Saspiežoties kopā ciskai un stilbam, upuris tiek burtiski uzdurts uz asajiem dzelkšņiem. Kājas pēdējā daļa — pēda sastāv no vairākiem posmiem un diviem nagiem galā. Daļa sugu priekškājas izmanto arī, lai pārvietotos uz priekšu.
Spārni
Dievlūdzējiem ir divi pāri labi attīstītu spārnu - priekšējie un aizmugurējie, pateicoties kuriem dažas sugas spēj nolidot ievērojamus attālumus. Tomēr ir arī izņēmumi, daļai sugu nav spārnu. Kopumā dievlūdzējus atkarībā no to spārnu veida var iedalīt vairākās grupās: garspārnu dievlūdzējos, īsspārnu dievlūdzējos, nepilnīgi attīstīto spārnu dievlūdzējos un bezspārnu dievlūdzējos. Priekšējie spārni parasti ir šauri un ādaini, tie kalpo kā kamuflāžas un aizsargājošie spārni, nosedzot apakšējos spārnus, kuri ir daudz platāki, smalkāki un trauslāki, kā arī caurspīdīgi. Tēviņi ir kustīgāki, bet mātītes smagākas, īsākiem spārniem un tās ļoti reti lido, ja vispār spēj lidot.
Maskēšanās un pašaizsardzības īpašības
Galvenā nozīme dievlūdzēju maskējošam izskatam ir slēpšanās no ienaidniekiem. Izbiedēts tas saslienas pēc iespējas lielāks un izpleš priekškājas un spārnus. Dažām sugām kāju iekšpuses un spārni ir košās krāsās ar spilgtiem rakstiem, radot iespaidu par bīstamību. Dažas sugas turklāt šņāc, izlaižot gaisu no vēdera un arī, ja tas nelīdz, dievlūdzējs var uzbrukt kožot. Lai arī šie kukaiņi var cilvēkam iekost, tie nav indīgi. Dievlūdzējiem nav ķīmiska rakstura aizsardzības un daudzi dzīvnieki — kukaiņēdāji ar tiem barojas, piemēram, dziedošās pūces (Otus), čakstes, vērša vardes (Rana catesbeiana), hameleoni, piena čūskas (Lampropeltis triangulum) un sikspārņi. Lidojot naktī, dažas sugas spēj uztvert sikspārņu eholokācijas signālus un gadījumā, ja signāla intensitāte pieaug, liecinot par sikspārņa tuvošanos, dievlūdzējs pārstāj lidot horizontāli uz priekšu un tā vietā sāk lidot spirālveidā uz leju līdz zemei drošībā.
Lielākā daļa dievlūdzēju ir pasīvi mednieki, kas sēž uz vietas un gaida savus upurus, un to izcilās maskēšanās īpašības tiem ne tikai palīdz slēpties, bet arī medīt. Dievlūdzēji var būt, piemēram, zaļi, lai saplūstu ar koku zaļajām lapām. Tie ne tikai saplūst ar lapu krāsu, bet spēj arī atdarināt lapu trīsuļošanu vējā, ritmiski šūpojoties no viena sāna uz otru, tie atdarina arī zāles stiebriņus vai koka zariņus, ziedus un pat akmeņus. Šūpošanos zinātnieki skaidro arī ar to, ka nelielā kustība ļauj dievlūdzējam arī labāk redzēt, atšķirot objektu no fona. Dažas Āfrikas un Austrālijas sugas spēj mainīt krāsu, piemēram, pēc ugunsgrēka tie kļūst melni, piemērojoties izdegušajai, melnajai zemei.
Uzvedība un barība
Dievlūdzēji ir plēsīgi kukaiņi, kas pamatā ir aktīvi dienas gaišajā laikā (dažas sugas ir aktīvas nakts laikā, īpaši pretējā dzimuma meklējumos) un kas barojas ar citiem kukaiņiem. Kamēr dievlūdzēji ir maza auguma, tie medī sīkas mušiņas un pie izdevības apēd arī savas sugas vienaudžus. Kļūstot arvien lielākiem, to barošanās ieradumi mainās. Pieauguši dievlūdzēji medī arī nelielas ķirzakas, vardes, čūskas, skorpionus, putniņus, zivis un grauzējus. Tie medī jebko, kas ir pietiekami mazs, lai to nomedītu un pietiekami liels, lai dievlūdzējs tam pievērstu uzmanību. Tas vienmēr cenšas medīt lielāko iespējamo upuri. Lai arī lielākā daļa medī, gaidot upuri uz vietas, dažas sugas medījumu aktīvi meklē un dzenas tam pakaļ, piemēram, dievlūdzēju ģintis Entella, Ligaria un Ligariella. Sugas, kas savus upurus gaida, ir vizuāli saplūdušas ar apkārtējai videi un tās pārstāvošie īpatņi ilgstoši stāv, nemainot pozu. Ja upuris pienāk pietiekami tuvu, dievlūdzējs spēj neticami ātri un asi uzbrukt. Medījums tiek satverts ar priekšējām grābējkājām un, kad upuris pārtrauc pretoties, dievlūdzējs to sāk ēst, ar saviem spēcīgajiem žokļiem nokožot gabalu pēc gabala, pirmo visbiežāk apēdot galvu. Tomēr upuris var tikt apēsts no jebkura gala, pat sākot no vidus.
Satiekoties ar ienaidnieku vai konkurentu, dievlūdzēji ieņem agresīvu pozu - tiek izplesti spārni un priekškājas, tās vēršot uz priekšu, bet vēdera gals tiek sasliets gaisā. Ja tas pretinieku neiespaido, dievlūdzējs vai nu metas agresīvā cīņā, vai, ja pretinieks ir spēcīgāks, aizlido uz citu vietu. Arī, lai pievērstu mātītes uzmanību, tēviņš mēdz saslieties un izplest spārnus.
Seksuālais kanibālisms
Nebrīvē dievlūdzējiem ir plaši novērojams seksuālais kanibālisms, savvaļā tas nenotiek tik bieži, bet arī reizēm ir novērojams. Mātīte uzsāk tēviņa apēšanu, iekožoties tam galvā (līdzīgi kā dievlūdzēji apēd savu parasto upuri), un, ja pārošanās jau ir sākusies, aizkostais tēviņš devīgāk atdod spermu. Dievlūdzēji ir ļoti labi apkārtnes vērotaji un redzētā analizētāji. Laboratorijās, kurās tos novēro, dievlūdzēji pamana vismazāko izmaiņu un uz to reaģē. Tā var būt pat tikai cilvēku pārvietošanās pa telpu vai pēkšņa spilgta gaisma. Eksperimentos ir noskaidrojies, ja novērošanu veic ar video kamerām un dievlūdzēji ir paēduši, pārošanās notiek bez kanibālisma pazīmēm. Piemēram, Ķīnas dievlūdzēja tēviņš mātītei tuvojas ar īpašu deju, tādējādi novēršot mātītes uzmanību no ēšanas uz pārošanos. Šāda deja ir novērota arī citām dievlūdzēju sugām, bet ne visām.
Zinātnieki cenšas izskaidrot seksuālo kanibālismu, tam ir vairāki skaidrojumi. Viena no versijām ir tāda, ka kanibālisms veicina pārošanos tikai ar spēcīgākajiem tēviņiem. Ir novērots, ka ļoti izveicīgs tēviņš spēj sapāroties arī ar izsalkušu mātīti un palikt dzīvs, turklāt to darīt atkārtoti ar citām mātītēm. Atrodoties uz izsalkušas mātītes muguras, pieaug pārošanās ilgums un attiecīgi apaugļošanās kvalitāte. Visbīstamākais brīdis ir pēc pārošanās akta, kad tēviņam ir jāpamet mātītes mugura (visbiežāk mātīte nomedī tēviņu tieši šajā brīdī). Lai izvairītos no apēšanas, tēviņš nogaida piemērotāko brīdi muguras atstāšanai. Līdz ar to, pārojoties ar izsalkušu mātīti, pārošanās process ir garāks, bet pārojoties ar paēdušu un mierīgu mātīti, pārošanās ir daudz īsāka.
Dzīves cikls
Pārošanās sezona mērenajā joslā sākas rudenī. Pārošanās brīdī tēviņš uzrāpjas uz mātītes muguras un aptver ar priekškājām tās krūšu posmu, piespiežot spārnus. Tad tas arkveidā izliec savu vēdera posmu un ievada spermu īpašā kambarī, kas atrodas mātītes vēdera posma galā. Vienā dējumā atkarībā no sugas mātīte izdēj 10—400 olas. Olas tiek ieslēptas īpašā, putojošā masā, kas tiek saražota no vēdera dziedzeru izdalījumiem. Masa ar laiku sacietē, tādējādi olas ir paslēptas drošā kapsulā. Atkarībā no sugas mātīte šo olu kapsulu var piestiprināt gan pie horizontālas virsmas, gan pie augiem, gan noglabāt zemē. Neskatoties uz kapsulas izturību, daudzi dzīvnieki meklē šīs kapsulas, īpaši dažas parazītiskās lappseņu sugas. Dažām dievlūdzēju sugām mātītes apsargā savas olu kapsulas.
Dievlūdzējiem attīstoties ir raksturīga nepilnā pārvērtība — tie attīstoties iziet caur trīs metamorfožu stadijām: ola, nimfa un pieaudzis īpatnis — imago. Nimfas un pieaugušo kukaiņu uzbūve ir ļoti līdzīga — atšķirība ir tā, ka nimfa ir mazāka un, kamēr tā ir ļoti maziņa, tai nav spārnu, kā arī funkcionējošu dzimumorgānu. Reizēm nimfām ir atšķirīga krāsa nekā pieaugušajiem kukaiņiem. Ir sugas, kuru nimfas ārēji atgādina skudras. Nimfai augot, tā ik pa laikam izlien no vecās ādas, kas tai kļuvusi par šauru. Ārējā apvalka nomaiņa atkarībā no sugas var būt 5—10 reizes. Pēdējo reizi nomainot ādu, kukainim ir spārni (lai gan ir arī bezspārnu vai īsspārnu sugas). Tropos pieaugušu dievlūdzēju mūža garums ir apmēram 10—12 mēneši, bet dažas sugas nebrīvē izdzīvojušas līdz 14 mēnešiem. Mērenajā joslā mātītes un izdzīvojušie tēviņi ziemas periodā iet bojā.
Izmantojamība lauksaimniecībā
Dievlūdzēji kā plēsīgi kukaiņi, kas pamatā barojas ar citiem kukaiņiem, ir vērtīgs ekoloģiskais veids, kā cīnīties ar kaitēkļiem dārzā. Bioloģiskās lauksaimniecības zemnieki cenšas dievlūdzējus ieviest savos dārzos. Mērenajā joslā rudeņos dažās valstīs lauksaimniecības veikalos var nopirkt dievlūdzēju olu kapsulas, kas savāktas savvaļā. Ja olu kapsula pārziemo, nimfas izšķiļas vēlu pavasarī vai vasaras sākumā. Nimfām ir ļoti liela apetīte un parasti tās, ja nevar atrast citu neliela izmēra barību, apēd viena otru. Katru gadu tiek pārdoti vairāki desmiti tūkstoši dievlūdzēju olu kapsulu.
Sistemātika
Dievlūdzēju kārta (Mantodea)
M142 HIMARS
M142 HIMARS (M142 High Mobility Artillery Rocket System — "Augstas mobilitātes artilērijas raķešu sistēma") ir ASV vieglā daudzlādiņu raķešu palaišanas iekārta. Tā ir M270 Multiple Launch Rocket System riteņu versija. To 1990. gadu beigās izstrādāja ASV armijai.
Pārskats
M142 sistēma tiek uzstādīta uz ASV armijas Family of Medium Tactical Vehicles (FMTV; "Vidēja lieluma taktisko transportlīdzekļu saime") piecu tonnu kravas automašīnas šasijas (modelis M1140). HIMARS iekārtā ir viens bloks ar sešām GMLRS raķetēm vai vienu ATACMS raķeti, un tā var palaist visu M270 Multiple Launch Rocket System munīcijas saimi. M142 munīcijas komplekti ir savstarpēji aizvietojami ar M270 MLRS, tomēr tas spēj pārvadāt tikai vienu komplektu, nevis standarta divus M270 un tā variantus.
Nesēja automašīnas logi ir izgatavoti no safīra loksnēm, kas laminētas ar stiklu un polikarbonātu. HIMARS var transportēt ar Lockheed C-130 Hercules lidmašīnu. Sākotnēji FMTV šasiju ražoja BAE Systems Mobility & Protection Systems (agrākais Armor Holdings Aerospace un Defense Group Tactical Vehicle Systems Division). No 2010. līdz 2017. gadam to ražoja Oshkosh Corporation. Gan šasiju, gan palaišanas sistēmu tagad ražo uzņēmums Lockheed Martin Missiles & Fire Control Kamdenā, Arkanzasā.
Berlīnes lidosta
Berlīnes lidosta var būt:
Zakarija Bakali
Zakarija Bakali (Zakaria Bakkali; dzimis Ljēžā) ir marokāņu izcelsmes Beļģijas futbolists, kas šobrīd spēlē Beļģijas klubā K Beerschot VA, ir Beļģijas jaunatnes izlašu dalībnieks. Bakali ir jaunākais Eredivisie spēlētājs, kas guvis hat-trick (17 gadu un 96 dienu vecumā).
M142 HIMARS
Pārskats
M142 ir pārbaudīta arī kā vispārējā palaišanas iekārta gan artilērijas raķetēm, gan AMRAAM pretgaisa raķetes SLAMRAAM virszemes palaišanas variantam.
M142 apkalpē ir artilērists, automašīnas vadītājs un palaišanas iekārtas vadītājs.
Zakarija Bakali
PSV Eindhoven
Bakali ir nācis no kluba PSV Eidnhoven jauniešu sistēmas, kurai pievienojās 2008. gadā no Ljēžas "Standard". Viņš spēlē kā labās malas uzbrūkošais pussargs, bieži vien arī kā uzbrucējs.
Bakali starta sastāvā sāka UEFA Čempionu līgas kvalifikācijas spēli pret Varegemas "Zulte". 80. minūtē viņu nomainīja Florians Jozefzūns. Pirmos vārtus Čempionu līgas kvalifikācijā viņš guva pret Varegemas "Zulte"  Eredivisie spēlē pret Neimegenas "NEC", ko PSV uzvarēja ar 5-0, Bakali guva trīs vārtus. Tā viņam bija tikai otrā spēle šajā līgā.
M142 HIMARS
Raķetes
HIMARS sistēma var palaist šādas raķetes:
MLRS
MFOM (MLRS Family of Munitions) saimes M28 raķetes ir M270 sistēmas nevadāmo M26 raķešu variants. Katrā komplektā ir 6 identiskas 227 mm raķetes.
Zakarija Bakali
Izlases karjera
Bakali Beļģijas jauniešu izlasēs ir zināms kā labs vārtu guvējs. Gūstot 7 vārtus 9 spēlēs U-17 izlases sastāvā, Bakali tika izsaukts uz U-21 izlasi.
M142 HIMARS
GMLRS
GMLRS (Guided Multiple Launch Rocket System) raķetēm ir paplašināts darbības rādiuss, un tās inerciālajai navigācijas sistēmai ir pievienota GPS vadība. Katrā komplektā ir 6 identiskas 227 mm raķetes. GMLRS raķetes tika ieviestas 2005. gadā. M30 un M31 raķetes, izņemot to kaujas galviņas, ir identiskas. Līdz 2021. gada 1. decembrim bija saražots GMLRS raķešu.
Zakarija Bakali
Izlases karjera
Pēc Bakali veiksmīgās Čempionu līgas debijas, Beļģijas izlases treneris Marks Vilmots iekļāva viņu sastāvā pārbaudes spēlē pret Francijas izlasi. Dienu pirms spēles Bakali treniņā guva savainojumu, un viņu izņēma no sastāva.
Karjeras statistika
Statistika atjaunota
M142 HIMARS
ATACMS
ATACMS (Army Tactical Missile System, "Armijas taktisko raķešu sistēma") ir 610 mm zeme-zeme raķešu sērija ar darbības rādiusu līdz 300 km. Katrā raķešu komplektā ir viena ATACMS raķete. 2022. gada ASV bruņoto spēju arsenālā bija tikai M48, M57 un M57E1 raķetes.
PrSM
PrSM (Precision Strike Missile) ir jauna ar GPS vadāmu raķešu sērija, kas 2024. gadā sāks aizstāt ATACMS raķetes. PrSM ir jaunizveidota laukuma iedarbības kaujas galviņa, un tās darbības rādiuss ir 60 — 499 km. PrSM raķetes var palaist no M270A2 un M142 ar raķešu blokiem, kas satur 2 raķetes. Sākot ar 2022. gadu PrSM tiek ražotas zemā prioritātē, un gada laikā ASV militārpersonām plānots piegādāt 110 raķetes.
Kenets Rogofs
Kenets Rogofs (en; dzimis Ročesterā) ir ASV ekonomists un starptautiskais lielmeistars šahā (1978).
Šahists
Šahu iemācījies spēlēt sešu gadu vecumā. 1971. gadā Atēnās kļuvis par Pasaules junioru šaha vicečempionu U20 vecuma grupā. 1973. gadā kopā ar Pīteru Bijasasu, Hermani Piļņiku un Bruno Parmu dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Noristaunā. 1975. gadā izcīnījis 2. vietu ASV šaha čempionātā un iekļuvis šaha čempiona izcīņas cikla 1976. gada starpzonu turnīrā Bīlē, kur palicis 14. vietā. 1976. gadā Lonpainā (ASV) dalījis kopā ar Vasiliju Smislovu, Oskaru Panno, Migelu Naidorfu, Valteru Braunu, Entoniju Mailsu, Migelu Kinterosu, Leriju Kristiansenu un Ģēzi Forintošu (uzvarējis Tigrans Petrosjans). 1978. gadā šajā turnīrā dalījis 6.-10. vietu un ieņēmis 7. vietu ASV šaha čempionātā. 1980. gadā Amsterdamā ieņēmis 8. vietu IBM šaha festivāla B turnīrā. Drīz pēc tam beidzis savu aktīvā šahista karjeru.
Pārstāvējis ASV komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1974. gadā Rogofam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1978. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Ekonomists
1980. gadā Masačūsetsas Tehnoloģiju institūtā aizstāvējis zinātņu doktora grādu ekonomikā. Strādājis ASV Federālo rezervju sistēmā un Starptautiskajā Valūtas fondā (2001-2003). Bijis starptautisko attiecību pasniedzējs Prinstonas Universitāte, bet kopš 1999. gada ir ekonomikas profesors Hārvarda Universitātē.
Plašākai sabiedrībai kā ekonomists kļuvis pazīstams pēc savas 2002. gada diskusijas ar Pasaules Bankas bijušo galveno ekonomistu un Nobela prēmijas ekonomikā laureātu (2001) Džozefu Stiglicu. Atbildot uz Stiglica kritiku par Starptautiskā Valūtas fonda darbību, Rogofs uzrakstījis un publicējis atklāto vēstuli.
Robs Peidžs
Roberts Džons Peidžs (en; dzimis ) ir velsiešu futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis aizsarga pozīcijā, bijis Velsas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik ir Velsas izlases galvenā trenera pienākumu izpildītājs.
Futbolista karjera
Velsas izlasē debitēja 1998. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlē pret Turciju. Kopā izlases rindās aizvadījis 41 spēli, vienā spēlē (2005. gada februārī pret Ungāriju) bijis izlases kapteinis.
Trenera karjera
2011. gadā sāka strādāt Port Vale kluba sistēmā kā jauniešu treneris. Vēlāk kļuva par kluba pirmās komandas trenera asistentu, bet 2014. gadā — par galveno treneri. 2016. gada maijā tika apstiprināts par Northampton Town galveno treneri, parakstot līgumu uz trīs gadiem, tomēr 2017. gada janvārī tika atbrīvots no amata, komandai atrodoties 16. vietā League One.
H-22
H-22 ( — "vētra") ir PSRS bruņoto spēku tāla darbības rādiusa spārnotās raķetes, kas kā pretkuģu raķetes izstrādātas 1958. – 1964. gadā. Turpmākajos gados saražoja gandrīz 3000 H-22 raķešu. Raķešu palaišanai piemēroja kara lidmašīnas Ту-16К-22, Ту-22К, Tu-22М2/3 un Ту-95К-22.
Pielietošana Ukrainas civilās infrastruktūras iznīcināšanai
Krievijas 2022. gada iebrukuma laikā H-22 kā gaiss-zeme raķetes sāka lietot Krievijas Federācijas Bruņotie spēki. Līdz 2023. gada janvārim Krievija uz Ukrainas pilsētām izšāva vairāk nekā 200 šo raķešu.
Bugi
Bugu priekšteči ieceļojuši Sulavesi 2. gadu tūkstoša pirms mūsu ēras vidū no Taivānas vai Ķīnas dienvidiem. To sākotnējais apdzīvotības areāls ir ap Tempes un Sidenrena ezeriem salas dienvidaustrumos.
Berati
Berati (sq) ir pilsēta Albānijā, Berati apgabala administratīvais centrs. Berati pašvaldībā kopš 2015. gada ir iekļautas arī Otllaka, Rošnika, Sinjē un Velabišta. Šajā apvienotajā pašvaldība 2011. gadā pilsētā dzīvoja 60,0 tūkstoši iedzīvotāju. Tikai Berati dzīvoja 32,6 tūkstoši iedzīvotāju. Berati vēsturiskais centrs 2008. gadā tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Sienāžu iela
Sienāžu iela ir iela Jūrmalā, Krastciema apkaimē. Sienāžu iela sākas krustojumā ar Oļu ielu un beidzas krustojumā ar Skudru ielu. Kopējais ielas garums ir 140 metri. Sienāžu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā.
Lamaši
Lamaši ir ciems Kaunatas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 275 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Rāznas ezers.
Era (upe)
Iztece netālu no Melhemtarna ezera. Tek dienvidaustrumu virzienā. Lejpus Līdsas upe ir kanalizēta un zināma arī kā Eras un Kalderas navigācija (Aire and Calder Navigation). Ietek Uzā pie Erminas. Upes krastos atrodas Skiptona, Silsdena, Kitlija, Binglija, Solteira, Šiplija, Līdsa, Kastlforda, Notinglija, Sneita.
Taha Jāsīns Henīsi
Taha Jassīns Henissi (ar; dzimis ) ir Tunisijas futbolists, uzbrucējs, Tunisijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2015. gada spēlē Tunisijas Ligue 1 kluba Esperance sastāvā.
Sarja (Baltkrievija)
Sarja (be) ir agropilsētiņa (līdz 2008. gadam — ciemats), Sarjas ciema padomes administratīvais centrs, kas atrodas Vjerhņadzvinskas rajonā Vitebskas apgabalā. Tā atrodas 20 km uz ziemeļiem no Vjerhņadzvinskas Sarjankas upes labajā krastā. Reģionālais ceļš Vjerhņadzvinska — Asveja iet caur agropilsētiņu.
Vēsture
Pirmie Sarjas rakstveida pieminējumi datējami ar 1506. gadu, kad tā piederēja Sapehu ģimenei. 1753. gadā ciematu nopirka Nikolajs Lopatinskis.
1772. gadā Polijas dalīšanas rezultātā rajons kļuva par Krievijas Impērijas daļu un atradās Vitebskas guberņas Drisas rajonā. 1850. gadā (pēc citām liecībām — 1852. gadā) Ignācijs Lopatinskis sāka būvēt mūra baznīcu Sarjā, kas, pēc dažu avotu domām, tika iesvētīta 1857. gadā.
Otrā pasaules kara laikā Sarjā darbojās pagrīdes antifašistiska organizācija, uz kuras pamata tika izveidota Kotovska vārdā nosaukta partizānu vienība. 1943. gadā sarīkotajā pretpartizānu operācijā no 193 ciema pirmskara iedzīvotājiem tika noslepkavoti 69 un nodedzinātas visas 34 mājas.
Uzņēmumi un organizācijas
Agropilsētiņas teritorijā atrodas lauksaimniecības uzņēmums "Drissenskij", kurā strādā 178 cilvēki. Lauksaimniecības specializācija ir piena lopkopība un augkopība. Sarjā atrodas kultūras nams, Asvejas muzikālās skolas filiāle un a/s "Belarusbank" filiāle.
Regulāri kursē autobusi uz Vjerhņadzvinsku un vietējos maršrutos.
Rēzeknes Mākslas un dizaina vidusskola
Rēzeknes Mākslas un dizaina vidusskola ir Rēzeknes profesionālās izglītības mācību iestāde Baznīcas ielā 34A Rēzeknē.
Lazdonas iela
Lazdonas iela var būt:
Valgalciems
Valgalciems ir vidējciems Latvijā, Talsu novada Rojas pagastā, Baltijas jūras Rīgas līča krastā pie autoceļa P131 (Tukums—Ķesterciems—Mērsrags—Kolka). Atrodas 14 km no pagasta centra Rojas, 39,5 km no novada centra Talsiem un 111 km no Rīgas.
Valgalciema Vandzenes pagasta daļa — Valgalciema mazciems.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Ataša
Ataša (augštecē — Nikāzis) ir upe Jēkabpils un Līvānu novadā, Neretas labā krasta pieteka.
Upes raksturojums
Atašas upe sākas Teiču purva teritorijā dienvidu malā 109 metri virs jūras līmeņa. Upe tek pa Austrumlatvijas zemienes Jersikas līdzenumu. No labā krasta upe uzņem Marinzejas ezera ūdeņus, Taurupi un Mārsnu, bet no kreisās puses Niedrīti. Upes lejtece ir purvaina. Atašas ūdeņi ir piemēroti karpveidīgo zivju audzēšanai un peldēšanai.
Upes pietekas
Labā krasta pietekas: Kreisā krasta pietekas:
Mārtiņa Bunkus slepkavība
Mārtiņa Bunkus slepkavība bija noziegums, kurā algots slepkava 2018. gada 30. maijā nošāva zvērināto advokātu un maksātnespējas administratoru Mārtiņu Bunku.
Priekšvēsture
Pārtikas vairumtirgotājs SIA Rego Trade par maksātnespējīgu atzīts tika 2008. gada pavasarī. Pēc stāšanās maksātnespējas administratora amatā Bunkus konstatēja, ka uzņēmuma bijušie valdes locekļi — Mihails Uļmans, Aleksandrs Budovskis un Dans Vapne — pirms maksātnespējas pasludināšanas izsaimniekojuši Rego Trade aktīvus, tāpēc administrators pret viņiem vērsās tiesā ar prasībām par naudas līdzekļu piedziņu.
Latvijas Augstākās tiesas Civillietu tiesu palāta 2012. gadā apmierināja Bunkus prasību, un no Mihaila Uļmana par labu uzņēmumam piedzina 265 626 latus (377 952 EUR).
Bunkus 2016. gadā bija vērsies policijā un tika uzsākts kriminālprocess par nāves draudiem, kas radušies Bunkus ikdienas maršruta posmā gar Rīgas Meža kapiem, kad kāds pretim braucoša motocikla pasažieris vērsis ieroci uz Bunkus pusi.
Notikumi
Mārtiņu Bunku ar vairākiem šāvieniem noslepkavoja 2018. gada 30. maija rītā ap 8:40, kad viņš brauca savā mašīnā gar Rīgas Meža kapiem. Netālu no notikuma vietas atrada sadedzinātu Volkswagen LT automašīnu ar viltotiem valsts numuriem un ar paštaisītu ieroča statīvu.
2021. gada vasarā izplatījās ziņas, ka viens no iespējamiem Bunkus slepkavības izpildītājiem apcietināts Ukrainā, saistībā ar kādu citu noziegumu, bet izmeklēšanas laikā viņš esot sācis liecināt arī saistībā ar Bunkus slepkavību.
2022. gada 24. maijā Valsts policija atklāja, ka slepkavības lietā ir noskaidroti iesaistītie, tajā skaitā pasūtītāji un izpildītāji.
Tika aizturēts uzņēmējs Mihails Uļmans un veikalu tīkla "Mego" līdzīpašnieks Aleksandrs Babenko. 2022. gada novembrī Valsts policija pabeidza izmeklēšanu un lūdza prokuratūru uzsākt kriminālvajāšanu pret četrām personām.
Apsūdzības
2022. gada 8. decembrī Rīgas tiesu apgabala prokuratūra informēja, ka šāvējs ir 1974. gadā dzimušais Krievijas pilsonis Viktors Krivošejs, bet slepkavības organizētājs jau bija miris vardarbīgā nāvē. Apcietinātie uzņēmēji Aleksandrs Babenko un Mihails Uļmans tika apsūdzēti slepkavības pasūtīšanā, solot maksāt 300 tūkstošus eiro. Tie paši cilvēki 2016. gadā bija veikuši Mārtiņa Bunkus slepkavības pirmo mēģinājumu.
Vēlāk kļuva zināms, ka par Bunkus slepkavības tiešo organizatoru izmeklētāji uzskata Genādiju Vaļaginu, kuru 2022. gada martā nošāva viņa automašīnā pie bāra Pļavniekos. Slepkavības gatavošana notikusi Vaļagina dibinātajai akciju sabiedrībai "A.V.V." piederošajā 11 hektārus lielā īpašumā Katlakalnā.
Skārdnieks, drēbnieks, zaldāts, spiegs
"Skārdnieks, drēbnieks, zaldāts, spiegs" (en) ir 2011. gada Apvienotās Karalistes, Vācijas un Francijas spiegu filma, kuras režisors ir Tomass Alfredsons. Galvenās lomas filmā atveido Gērijs Oldmens, Kolins Fērts, Toms Hārdijs, Džons Hērts, Tobijs Džonss, Marks Strongs un Benedikts Kamberbačs. Filmas pirmizrāde notika Venēcijas filmu festivālā.
Aukstā kara laikā spiegošanas veterāns Džordžs Smailijs ir spiests pārtraukt pensionāra dzīvi, lai atklātu padomju aģentu spiegošanas tīklu britu izlūkdienestā MI6.
Saraiķi
Saraiķi (vēsturiski arī Saraikas) ir ciems Dienvidkurzemes novada Vērgales pagastā autoceļu V1188 (Liepāja—Šķēde—Ziemupe) un V1229 (Medze—Saraiķi) krustojumā netālu no Baltijas jūras krasta. Saraiķos atrodas bibliotēka. Saraiķiem pieskaita arī Saraiķu muižu (mūsdienās ciema daļa, apdzīvotā vieta veidojusies ap kādreizējās muižas centru).
2003. gadā uz ziemeļiem no Saraiķiem jūras stāvkrastā tika atklātas pirmās bišu dzeņa ligzdošanas vietas Latvijā.
Pieškalni
Pieškalni (arī Pieškaļi) ir ciems Cēsu novada Priekuļu pagastā, kas novietojies nelielā Pieškaļu jeb Pieškalnu ezera ziemeļu krastā. Apdzīvotā vieta atrodas 5,5 kilometrus uz ziemeļiem no novada centra Cēsīm, ar kurām ciemu savieno valsts vietējās nozīmes autoceļš V292. Pieškalni ar pagasta centru Priekuļiem ir savienoti tikai caur Cēsīm.
Siguldas iela (Jūrmala)
Ielu savienojumi
Siguldas iela ir savienota ar šādām ielām: