cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Landser
Par grupu
Vācu valodā ar šo novecojošo terminu "Landser" saprot rūdītu frontes karavīru. Landser ir viena no pazīstamākajām RAC stila grupām. Sākotnēji grupas nosaukums bija "Endlösung" (Galīgais atrisinājums) un arī "Lunikoff" (šņabja marka VDR). Ar nosaukumu Landser šī grupa uzstājās no 1992. gada. Grupa savas dziesmas ir iedziedājusi gan vācu, gan angļu valodā. Grupa sastāvēja no dalībniekiem, kas nākuši no bijušās Vācijas Demokrātiskās Republikas (VDR). Landser sadarbojās ar Vācijas Nacionāldemokrātiskā partiju. Grupa (no 2003.) un tās ieraksti ir aizliegti Vācijā.
Grupas darbības beigas
2003. gadā trīs grupas dalībnieki tika tiesāti par teroristiskas grupas izveidi (domāta grupa), nacisma ideoloģijas propagandēšanu un nacionālā naida kurināšanu. Bundzinieks Kristians Vendorfs un ģitārists Andreas Meriks tika nosacīti notiesāti. Grupas līderi Mihaelam Regeneram piesprieda reālu cietumsodu, kura lielums bija trīs gadi. Viņš iesniedza apelācijas prasību. Līdz ar tiesu beidzās Landser pastāvēšana. Kamēr Regers gaidīja tiesas lēmumu par lietas pārskatīšanu, viņš pievienojās citai vācu RAC grupai ("Spreegeschwader"). Tika izveidota jauna grupa ar nosaukumu "Die Lunikoff Verschwörung" (Lunikoff sazvērestība). 2005. gada 10. martā Vācijas Augstākā tiesa atteicās izskatīt Regenera lietu un viņam nācās doties uz cietumu. Šajā laikā tika sodīts arī cits grupas dalībnieks Žans-Renē Bauers, jo viņš bija izplatījis Landser ierakstus un iegādājies ieroci. 2006. gada 21. oktobrī vairāk kā 700 grupas un tās līdera atbalstītāji izgāja demonstrācijā pie Berlīnes cietuma, kur bija ieslodzīts Regeners. Viņi pieprasīja viņa atbrīvošanu. 2008. gada februārī Mihaels Regeners tika atbrīvots no ieslodzījuma. Landser darbība netika atjaunota. Šobrīd Regeners turpina uzstāties ar grupu "Die Lunikoff Verschwörung". Jau 2008. gadā viņiem iznāca pirmais albums.
Dziesmu tematika
Muzikālā ziņā grupa ir pieskaitāma pie RAC stila grupām, tomēr atsevišķas dziesmas var pieskaitīt heitroka stilam. Vairākas grupas dziesmas ir apolitiskas, piemērām, uz tautas "alus dziesmu" motīviem veidotās "Totsauflied" un "Zeit zu geh'n" vai arī dziesmas, kuras skar Vācijas varenības laikus "Vom Frühstück bis zum Abendbrot". Atsevisķās dziesmās tiek noliegts neveselīgs dzīvesveids, piemēram, dziesma "From Breakfast 'till Dinner" ir vērsta pret narkotiku lietošanu. Tomēr centrālā vieta dziesmu tekstos saistās ar agresīvu un radikālu nacionālismu, rasismu ("Afrika-Lied/Afrika für Affen"), antisemītismu, antikomunismu ("10 kleine Kommieschweine") un antiliberālismu. Daudzās dziesmās tiek kritizēta Vācijas valsts politika pret minoritātēm un imigrantiem, kā arī tās drošības dienesti.
Viena no populārākajām dziesmām "Opa war Sturmführer" ("Mans vectēvs bija šturmfīrers") ir veltīta Mihaela Regenera vectēvam, kurš bija waffen-ss šturmfīrers. Pazīstamākās dziesmas ir arī «Rudolf Heß» (veltīta Rūdolfam Hesam), Freiheit (Brīvība) un daudzas citas.
Ieraksti
Dziesmas tiek ierakstītas Vācijā, bet albumi tiek izdoti ASV, Kanādā un Austrumeiropā. Tā kā lielākā daļa grupas ierakstu ir aizliegti, tad albumi un dziesmas tiek izplatītas internetā vai ar cilvēkiem, kas tos izplata. Valstīs, kur šāda rakstura ieraksti nav aizliegti, tie tiek brīvi izplatīti (lielākoties Apvienotajā Karalistē un Austrumeiropā).
Albumi
Tumšiem burtiem ir apzīmēti albumi, kuri ir aizliegti Vācijā.
Agrīnā filtra modelis
Agrīnā filtra modelis ir Donalda Broudbenta izstrādāts selektīvās uzmanības modelis, saskaņā ar kuru cilvēka sensorais reģistrs spēj apstrādāt tikai ierobežotu informācijas daudzumu. Informācijas filtrēšana norisinās pēc fiziskiem parametriem. Stiprākam stimulam ir lielāka iespējamība tikt uztvertam, jo atfiltrēšana notiek pārraides kanālu ierobežotās caurlaides dēļ.
Mikroklasteris
Mikroklasteris (puduris) ir nelielas uzņēmumu koncentrācijas nelielā ģeogrāfiskā apvidū, ko raksturo sociālajās un ekonomiskajās interesēs vienota sabiedrība ar kopīgu identitāti. Tās ilgtspējība tiek nodrošināta ar ilgtermiņa sadarbības stratēģijām, kas vērstas uz specializēšanos, taču vienlaicīgi arī pārdošanas apjoma palielināšanu. Šāda pieeja īpaši izmantota vietējo tūrisma galamērķu struktūru attīstībā.
Divdaivu ginks
Divdaivu ginks (Ginkgo biloba) ir vienīgais mūsdienu reliktais ginku klases augu pārstāvis.
Pēc atrastajām fosilijām var spriest, ka ginki ir auguši jau paleozoja ērā apmēram pirms 250 miljoniem gadu. Divdaivu ginks ir vienīgā suga, kas saglabājusies līdz mūsdienām un maz mainījusies. To plaši kultivē Ķīnā, Japānā u.c. Arī Latvijā ginki aug vairākās vietās — Jūrmalā, Mežotnē, Višķos, Rīgā u.c. Ginki ir vasarzaļi koki ar īpatnējām, vēdekļveidīgām lapām. Augstumā tie var sasniegt pat 40 metrus. Stumbrs ļoti sazarots. Sakņu sistēma ir spēcīgi attīstīta, tāpēc koki izturīgi pret vējgāzēm. Ginki ir vienīgie Latvijā sastopamie kailsēkļi, kas nepieder skujkoku klasei.
Kognitīvā psiholoģija
Kognitīvā psiholoģija (no la — 'izzināšana, priekšstats, jēdziens') ir psiholoģijas virziens, kas pēta cilvēka informācijas apstrādes procesus un to likumsakarības, cilvēka uzmanību, uztveri, paternu atpazīšanu, zināšanu reprezentāciju, atmiņu, valodu, domāšanu, problēmu risināšanu, radošumu, lēmumu pieņemšanu, mākslīgo un cilvēka intelektu, kā arī kognitīvo attīstību. Mūsdienu definīcija kognitīvajai psiholoģijai ir būtiski paplašinājusies, salīdzinājumā ar tās izveidošanās periodu 20. gadsimta 50.—60. gados. Lai arī kognitīvās psiholoģijas pamatlicēji bija Ulrihs Naisers, Džeroms Bruners, Alberts Bandura un citi, ar atpakaļejošu datumu par kognitīvajiem psihologiem tiek dēvēti arī tādi ievērojami zinātnieki kā Hermanis Ebinghauss, Žans Piažē un Ļevs Vigotskis.
Vēsturiskās paralēles
Jau 300 gadus pirms mūsu ēras grieķu filozofs Aristotelis sāka spriest par tādiem cilvēka garīgiem procesiem kā uztveri, atmiņu, valodu un domāšanu. Viņš uzskatīja, ka domāšana norisinās sirdī.
E.B. Titčeners (1867—1927), turpinot Vunta tradīcijas, Anglijā radīja jaunu pieeju psiholoģiskiem pētījumiem, ko vēlāk psiholoģijas vēsturnieki nodēvēja par strukturālismu. Šī virziena pētnieki centās noskaidrot cilvēka apzinātā pieredzes komponentus, izmantojot pašatskaites metodi jeb introspekciju. Viņu mērķis bija izdalīt prāta pamatelementus, nosakot to rašanās likumsakarības un saturu. Introspekcija kā pētījumu metode cieta neveiksmi, jo vairāki pētnieku ieguva atšķirīgus cilvēku stāstījumus par vienādu uzdevumu izpildi. Tas nedeva iespēju formulēt viennozīmīgus izziņas procesu skaidrojumus.
Amerikāņu psihologs Viljams Džeimss (1842—1910), Čārlza Darvina evolūcijas teorijas ietekmēts, uzskatīja, ka cilvēkam prāts ir nepieciešams, lai realizētu pielāgošanās funkciju videi, lai nodrošinātu cilvēku populācijas izdzīvošanu. Lai pielāgotos, cilvēkam jāveic racionālas izvēles. Džeimss ir funkcionālisma virziena pārstāvis, jo prātu pētīja no tā izmantošanas jeb funkciju viedokļa. Funkcionālisma pamatideja — jāpēta psihes funkcijas, nevis apzinātās pieredzes struktūra.
Meinards Solomons
Meinards Solomons (en, dzimis, miris ) bija amerikāņu muzikologs, mūzikas ierakstu izdevniecības Vanguard Records līdzdibinātājs, kā arī mūzikas producents. Viņš kļuva pazīstams ar savām biogrāfiskajām studijām par Vīnes klasicisma komponistiem, īpaši Bēthovenu (rakstīja biogrāfiju un godalgotu eseju krājumu), Mocartu (biogrāfija) un Šūbertu (Solomons bija pirmais, kurš zinātniskā vidē atklāti izteica strīdīgo teoriju par Šūberta homoseksualitāti).
Solomons savu karjeru saistīja ar mūziku. Karjeras sākumā viņš strādāja kā mūzikas producents, bet vēlāk kļuva par muzikologu. 1950. gadā Solomons kopā ar savu brāli Seimūru dibināja mūzikas ierakstu izdevniecību "Vanguard Records", kas nākamos piecpadsmit gadus bija viens no galvenajiem folkmūzikas un blūza uzplaukuma virzītājiem.
Viljams Tomsons
Viljams Tomsons, Pirmais barons Kelvins (en, dzimis, miris ) ir Belfāstā dzimis britu fiziķis, matemātiķis un inženieris. Veicot pētījumus Glāzgovas Universitātē, devis būtisku ieguldījumu elektrības un termodinamikas matemātiskā modeļa izstrādē. Lorda Kelvina nosaukumu ieguvis pēc Kelvinas upes vārda, kas tek caur universitāti. Mūža beigās deva ieguldījumu elektriskā telegrāfa pilnveidošanā. Viņa vārdā nosaukta temperatūras mērvienība kelvins.
Dzimis matemātikas skolotāja ģimenē. 1833. gadā ģimene pārcēlās uz dzīvi Glāzgovā. 1834. gadā, desmit gadu vecumā, kas tolaik nebija neparasti, iestājās Glāzgovas Universitātē, kur publicēja pirmos darbus. 1841. gadā iestājās Kembridžas Universitātē, kuru beidza 1845. gadā.
1856. gadā Tomsons iesaistījās diskusijā par transatlantiskā telegrāfa kabeļa izbūves tehnisko risinājumu. Projekta vadītāji, redzot Tomsona zināšanas, iecēla viņu uzņēmuma Atlantic Telegraph Company padomē.
Lords Kelvins ir slavens ar dažiem saviem secinājumiem, kuri izrādījušies pilnīgi kļūdaini. Daži no tiem: "Lidojoši aparāti, kas smagāki par gaisu, nav iespējami" (1895. gads), "Radio nav nākotnes" (1897. gads), "Mūsdienās fizikā nav iespējams atklāt neko jaunu" (1900. gads, 1905. gadā Einšteins publicēja savus darbus).
Jans Orts
Jans Hendriks Orts (dzimis 1900. gada 28. aprīlī Franekerē Nīderlandē, miris Leidenē) - nīderlandiešu astronoms.
Feminisms
Feminisms (fr, atvasināts no la — 'sieviete') ir ideoloģiju un politiski sociālo kustību kopums, kuru mērķis ir panākt dzimumu līdztiesību, balstoties uz principu, ka sievietes un vīrieši ir tiesībās vienlīdzīgi cilvēki.
Feminisms nepiedāvā vienotu ideoloģiju vai teoriju, jo ar to saistītas daudzas kustības, kas balstās uz dažādām, nereti pretrunīgām idejām. To var lielā mērā skaidrot ar atšķirīgu vēsturisko attīstību, sieviešu sociālo stāvokli, kā arī kultūras un reliģijas īpatnībām dažādās valstīs, kas veidojis atšķirīgu izpratni par to, kā risināt esošās problēmas.
Ar feminismu saistītās ideoloģijas un sociālās kustības pēta dzimumu atšķirības, aizstāv dzimumu līdztiesību un iestājas par sieviešu tiesībām un interesēm. Tās ir izmainījušas agrāk valdošos uzskatus Rietumu sabiedrībā daudzās dzīves jomās, sākot no kultūras līdz pat likumdošanai. Feminisma aktīvistes ir rīkojušas kampaņas par sieviešu civiltiesībām (līgumtiesības, īpašuma tiesības, vēlēšanu tiesības), par tiesībām uz abortu, par kontracepcijas līdzekļu pieejamību un grūtnieču aprūpi, par aizsardzību no vardarbības ģimenē, pret seksuālu uzmācību un izvarošanu, par darba tiesībām, ieskaitot dzemdību atvaļinājumu, un līdzvērtīgu darba atalgojumu, kā arī pret citām diskriminācijas formām.
Vēsture
Feminisma pētnieki iedala kustības vēsturi trīs posmos jeb "viļņos":
Pirmais vilnis
Pirmais feminisma vilnis attiecas uz feminisma aktivitātēm 19. gadsimtā un 20. gadsimta sākumā Lielbritānijā un ASV. Par teorētisko pamatu idejai par sieviešu līdztiesību bija šveiciešu jurista J.J.Bahofena (Johann Jakob Bachofen, 1815.—1887.) ģimenes vēstures pētījumi, darbs "Mātes tiesības" (Das Mutterrecht) un it sevišķi ideja par matriarhāta pastāvēšanu aizvēsturē. Sākotnēji šīs kustības centrā bija ideja par vienlīdzīgām līgumtiesībām un īpašuma tiesībām, un pretestība situācijai, kad precēta sieviete un bērni juridiski ir vīrieša īpašums. Tomēr 19. gadsimta beigās feminisma darbība bija galvenokārt vērsta uz politisko tiesību iegūšanu, pamatā uzstājoties par sieviešu vēlēšanu tiesībām. Šīs idejas pamatlicējs bija sociāldemokrātijas ideologs A.F.Bēbelis (Ferdinand August Bebel, 1840.—1913.), kurš darbā "Sieviete un sociālisms" (Die Frau und der Sozialismus, 1879.) izvirzīja koncepciju, ka ģimenes attiecības mainās atbilstoši ražošanas veida izmaiņām, ka sieviešu sociālā nevienlīdzība ir privātīpašuma dominēšanas sekas un tāpēc sieviešu politiskā atbrīvošana ir daļa no problēmas par ekspluatācijas un sociālā jūga likvidēšanu.
Lielbritānijā sufražistes uzstājās par sieviešu vēlēšanu tiesībām. 1918. gadā likumā tika noteikts, ka vēlēšanu tiesības ir sievietēm, kas ir vecākas par 30 gadiem un kam pieder mājas. 1928. gadā likuma izmaiņas piešķīra balss tiesības visām sievietēm, kas vecākas par 21 gadu. Amerikas Savienotajās Valstīs pirmais feminisma vilnis sasniedza savu mērķi ar 19. izmaiņām Savienoto Valstu konstitūcijā 1919. gadā, kas piešķīra sievietēm vēlēšanu tiesības visos štatos.
Otrais vilnis
Feminisma otrais vilnis attiecas uz feministu aktivitātēm 1960.—1980. gados. Atšķirībā no pirmā viļņa, kura mērķis bija izcīnīt sieviešu politiskās tiesības, otrajā vilnī feministēm vienlīdz svarīga bija arī sociālā un kulturālā vienlīdzība, lai tiktu izbeigta diskriminācija dažādās dzīves jomās.
Feminisma aktīviste un autore Kerola Haniša nāca klajā ar saukli "Personiskais ir politisks", kas atspoguļo otrā viļņa feminisma pamatideju: sieviešu kulturālā un politiskā nevienlīdzība ir savstarpēji saistīta un sieviešu personiskā dzīve atspoguļo politisko sistēmu un pastāvošo dzimumu hierarhiju.
Betijas Frīdanes 1963. gadā sarakstītā grāmata Sievišķā mistika kritizēja pārliecību, ka sievietes vienīgais piepildījums ir bērnu audzināšana un mājas darbi. Savā grāmatā viņa izsaka hipotēzi, ka sievietes kļūst par šī maldīgā uzskata upuriem un tāpēc pilnībā zaudē savu personisko identitāti par labu ģimenei. Betija Frīdane novēroja, ka jauno tehnoloģiju attīstībai, kas mājas darbus padarīja vieglākus, bija arī sava ēnas puse, jo tā padarīja sievietes darbu mazāk vērtīgu un ievērojamu. Šī grāmata tiek uzskatīta par vienu no ietekmīgākajām sava gadsimta ne-daiļliteratūras grāmatām.
Trešais vilnis
Trešā viļņa feminisms sākās 1990. gadu sākumā kā reakcija uz otrā viļņa feminisma neveiksmēm un kā atbilde otrā viļņa feminisma kritikai. Šī etapa feminisms pārskata iepriekš izvirzīto teoriju vispārinošās tēzes, kas vairumā gadījumu pārāk uzsver augšējā vidusslāņa sieviešu pieredzi. Trešā viļņa ideoloģijai raksturīga post-strukturāla pieeja dzimumam un seksualitātei: bieži uzmanības centrā ir 'mikropolitika' un otrā viļņa ideju pārskatīšana par to, kas ir labi vai slikti sievietēm.
Trešā viļņa feminismā ir daudz iekšējo diskusiju par dažādām pieejām. Tā piemēram, ir feministes, kas uzskata, ka pastāv būtiskas atšķirības starp dzimumiem, un ir feministes, kas domā, ka iedzimtu atšķirību nav un dzimuma lomas tiek noteiktas sabiedrībā un caur audzināšanu.
Post-feminisms
Post-feminisms attiecināms uz dažādiem uzskatiem, kas radušies kā reakcija uz feminismu. Post-feminisms nav antifeministisks, taču postfeminisms uzstāj, ka sievietes ir sasniegušas otrā viļņa mērķus un kritiski izturas pret trešā viļņa mērķiem. Tas iekļauj arī dažāda veida otrā viļņa kritiku.
Viena no pirmajām reizēm, kad šis termins tika lietots, bija Suzannas Bolotinas rakstā "Post-feminisma paaudzes balsis" (1982. gads), kur apkopotas intervijas ar sievietēm, kas visumā piekrīt feminisma mērķiem, taču neidentificē sevi kā feministes. Mūsdienās ir feministes, kas uzskata, ka feminisms nozīmē vienkārši to, ka 'sievietes ir cilvēki', tāpēc dzimumu izšķiršana būtu uzskatāma par seksismu nevis saistāma ar feminismu.
Post-feminisma kritiķi savukārt diskutē, ka priedēklis 'post' novērš uzmanību no feminisma kustības panāktā sieviešu līdztiesības jomā, liekot domāt, ka līdztiesība ir sasniegta un sievietes var pievērsties citām lietām. Andžela Makrobija piezīmē, ka post-feminisms ir ļoti skaidri vērojams tā sauktajos sieviešu televīzijas produktos, tādos kā Bridžitas Džonsas dienasgrāmata, Sekss un lielpilsēta un Alija Makbīla.
Kustības un ideoloģijas
Laika gaitā feminisma ideoloģija sazarojās dažādos apakšvirzienos. Galvenie no tiem ir uzskaitīti šeit.
Sociālistiskais un marksistiskais feminisms
Sociālistiskais feminisms sasaista sieviešu apspiešanu ar marksisma idejām par ekspluatāciju, apspiešanu un darbu. Tiek uzskatīts, ka sieviešu nevienlīdzība izriet no viņu pozīcijas darba tirgū un mājsaimniecībā. Prostitūcija, darbs mājās, bērnu aprūpe un laulība — to visu sociālistiskais feminisms uzskata par veidiem, kā patriarhālā sistēma ekspluatē sievieti, pienācīgi nevērtējot ne viņu pašu, ne viņas darbu. Sociālistiskais feminisms tiecas pēc plašām izmaiņām visā sabiedrībā.
Radikālais feminisms
Pastāv dažādi radikālā feminisma paveidi. Kulturālais feminisms ir 'sievietes būtības' vai 'sievietes dabas' ideoloģija, kas uzsver sieviešu dzimuma priekšrocības un tiecas pēc augstāka sievišķo īpašību novērtējuma sabiedrībā. Separātiskais feminisms ir radikālā feminisma paveids, kas neatbalsta heteroseksuālas attiecības. Tā piekritējas apgalvo, ka dzimuma atšķirības starp vīriešiem un sievietēm ir nepārvaramas. Tas izslēdz no feminisma kustības visus vīriešus, jo pat vīrieši ar labiem nodomiem neapzināti turpina rīkoties patriarhāli.
Melnādainais feminisms
Melnādainais feminisms uzsver saistību starp seksismu, šķiru apspiešanu un rasismu. Tā kā sākotnēji feminisma kustība bija galvenokārt saistīta ar baltādaino vidusšķiras sieviešu pieredzi, melnādainais feminisms uzsver, ka tumšādaino sieviešu pieredze ir atšķirīga un viņu apspiešana ir daudz spēcīgāka. Kā viena no pirmajām melnādainā feminisma argumentus savā grāmatā Sievietes, rase un šķira apkopoja Andžela Devisa.
Lesbiskais feminisms
60. un 70. gadu beigās feminisma atbalstītāju vidū radās radikāli grupējumi (piemēram, "radicalesbians"), kuru dalībnieces uzskatīja, ka lesbisms ir izeja no patriarhālās sabiedrības ierobežojumiem. Viņas uztvēra lesbismu ne tik daudz kā sievietes iedzimtu vai iegūtu homoseksualitāti, bet gan kā politisku platformu, kas varētu apvienot sievietes, palīdzot izvairīties no vīriešu dominēšanas. Vēlāk šie uzskati sekmēja zilo teorijas izveidošanos 80. un 90. gadu mijā.
Postkoloniālais un trešās pasaules valstu feminisms
Postkoloniālais feminisms apgalvo, ka koloniālā pieredze (rasu, šķiru un etniskā apspiešana) marģinalizēja sievietes postkoloniālajās sabiedrībās. Tas apstrīd pieņēmumu, ka patriarhāts ir primārais spēks dzimuma apspiešanā. Postkoloniālās feministes cīnās pret stereotipu, ka rietumu sievietes ir modernas, izglītotas un varošas, kamēr ne-rietumu sabiedrībā sievietes ir pasīvi upuri bez iespējām izteikties. Starptautisko organizāciju piemērotie rietumu standarti, vērtējot post-koloniālās sabiedrības, izraisa postkoloniālo feministu sašutumu, jo viņas nevēlas pieņemt rietumu kolonizatoru uzspiestos modeļus, bet gan atrast veidus, kā cīnīties ar dzimuma apspiešanu savā kultūrā. Līdz ar to tas kritizē rietumu feminismu par centieniem universalizēt un vispārināt sieviešu pieredzi. Arī trešās pasaules valstu feminisms kritizē rietumu feminismu par tā etnocentrismu, apgalvojot, ka tā uzskati par sievieti sakņojas "iekšējā rasismā, šķiru piederībā un homofobijā".
Poststrukturālais un postmodernais feminisms
Poststrukturālais feminisms, saukts arī par franču feminismu, apskata un interpretē dzimumu lomas dažādos kontekstos, izmantojot psihoanalīzi, lingvistiku, politisko teoriju, rasu teoriju, literatūrzinātni un citas intelektuālas pieejas. Daudzi poststrukturālie feministi apgalvo, ka atšķirīgums ir viens no spēcīgākajiem sieviešu ieročiem cīņā pret patriarhālo dominēšanu, tāpēc feminisma kustības reducēšana uz vienlīdzības ideju mazina sieviešu iespējas, jo vienlīdzība joprojām tiek definēta no vīriešu perspektīvas.
Savukārt postmodernais feminisms ir feminisma pieeja, kas apvieno postmodernisma un poststrukturālisma teoriju. Būtiskākā atšķirība no citām feminisma nozarēm ir arguments, ka dzimums tiek konstruēts ar valodas palīdzību.
Ekofeminisms
Ekofeminisms apvieno ekoloģiju ar feminismu. Ekofeminisms uzskata, ka sieviešu un dabiskās vides apspiešanas saknes ir vienā un tajā pašā ideoloģijā. Patriarhālās sistēmas, kur vīriešiem pieder zeme un tās kontrole, ir atbildīgas par sieviešu apspiešanu un dabiskās vides iznīcināšanu. Šī līdzīgā pieredze reizē arī tuvina sievieti un dabu. Savukārt ekofeminisma novirziens mītiskais feminisms balstās uzskatā, ka sievietes domāšanai biežāk raksturīga mītiska pasaules uztvere, ietverot reliģiskus un ezotēriskus aspektus, tāpēc, vērtējot šādu uztveri kā “nezinātnisku”, tiek atbalstīta vīriešu pasaules uztveres dominante. Tomēr feministe un sociālā ekoloģe Žaneta Bīla kritizē ekofeminismu par pārlieku aizraušanos ar mistisko saiti starp sievietēm un dabu un pārāk mazo uzmanību patiesajai sieviešu situācijai.
Sabiedrība
Feministiskā kustība izraisīja dažādas pārmaiņas rietumu sabiedrībā, to starpā izmaiņas, kas skar sieviešu balss tiesības, sieviešu īpašuma tiesības, plašāku pieeju izglītībai, līdzvērtīgāku darba apmaksu, tiesības uzsākt laulības šķiršanās procesu un šķiršanos, neuzrādot vainīgo pusi, sieviešu tiesības attiecībā uz grūtniecību (ieskaitot kontracepcijas pieejamību un abortu).
Civiltiesības
Kopš 1960. gadiem sieviešu atbrīvošanās kustība aģitēja par dažādām sieviešu tiesībām un viņu pūliņiem bija dažādi rezultāti. Lielbritānijā sabiedriskais viedoklis nosvērās par labu tiesiskai vienlīdzībai galvenokārt tādēļ, ka abu pasaules karu laikā sievietes lielā mērā tika nodarbinātas jomās, kas tradicionāli tiek uzskatītas par vīriešu darbiem. 1960. gados likumdošanas process bija sagatavots un 1960. un 1970. gados tika pieņemti tālāki dokumenti dzimumu diskriminācijas novēršanai. Citas Eiropas Kopienas valstis drīz sekoja Lielbritānijas piemēram. Arī ASV tika veidotas dažādas organizācijas sieviešu tiesību nodrošināšanai. Viens no viņu mērķiem bija izmainīt konstitūciju, papildinot to ar punktu par dzimuma nediskrimināciju. Tomēr šīs izmaiņas joprojām nav veiktas, jo tās nav ratificējis pietiekošs skaits štatu.
20. gadsimta pēdējās trīs dekādēs rietumu sievietes ieguva jaunu brīvību, ko deva dzimstības kontrole. Tā deva iespēju sievietēm plānot savas dzīves, bieži vien ļaujot īstenot gan karjeras, gan ģimenes plānus.
Apvienoto Nāciju Organizācijas Pārskatā par tautas attīstību par 2004. gadu tiek lēsts, ka, ņemot vērā gan apmaksāto, gan neapmaksāto darbu, vidēji sievietes strādā vairāk nekā vīrieši. Lauku rajonos noteiktās mazattīstītās valstīs sievietes strādāja vidēji dienā par 20% jeb 102 minūtes vairāk nekā vīrieši.
Valoda
Dzimumneitrāla valoda ir tāda valodas lietošana, kas minimizē satura attiecināmību uz konkrētu bioloģisko dzimumu. Daudzās valodās ir pieņemts izmantot vārdu "viņš", ja runa ir par cilvēku, kura dzimums nav zināms. No feminisma viedokļa, korektāk būtu šādās situācijās teikt "viņš vai viņa". Cits valodas neitralitātes piemērs ir sievietes uzruna angļu valodā: korekti ir izmantot uzrunu Ms. (Miss) neatkarīgi no tā, vai sieviete ir precēta vai nē.
Heteroseksuālās attiecības
Sieviešu līdzdalība algotajā darbaspēkā, kas strauji pieauga 20. gadsimta sākumā, ir ietekmējusi darbu sadali mājsaimniecībā. Pētījumi rāda, ka ģimenēs, kur abi partneri strādā vienādu stundu skaitu, caurmērā mājas darbus tomēr vairāk veic sievietes. Ketija Janga šajā sakarā atzīmē, ka dažos gadījumos tās ir sievietes, kas noraida vienādu vīriešu līdzdalību mājas darbos un bērnu audzināšanā.
Lai arī pētījumi rāda, ka gan sievietes, gan vīrieši zināmā mērā piekrīt domai, ka feminisms ir pretrunā ar romantiku, dati uzrāda, ka feminismam ir pozitīva ietekme uz attiecību veselīgumu un vīriešu seksuālo apmierinātību un negatīvie feminisma stereotipi neatbilst īstenībai.
Reliģija
20. gadsimta beigās feministu līdzdalība ieviesa jaunas tradīcijas rietumu budismā.
Orki
Orks ir vārds, ar kuru apzīmē dažādus izturīgus un karojošus cilvēkveidīgus radījumus dažādos darbos par fantāzijas tēmu, it sevišķi stāstos par Viduszemi, kuru autors ir Džons Ronalds Rūels Tolkīns un citā atvasinātā literatūrā. Orki visbiežāk tiek attēloti kā kroplīgi cilvēki ar brutālām, sadistiskām, arī bailīgām tendencēm, lai gan dažreiz tie tiek attēloti kā lepna karotāju rase ar labu humora izjūtu. Viņi tiek dažādi attēloti: kā fiziski stiprāki vai vājāki par cilvēkiem, bet viņi vienmēr atrodas lielos baros. Tie bieži pārvēršoties par vilkiem. Daudzās lomu un datorspēlēs, atšķirībā no Tolkīna darbiem, orkiem ir zaļa āda (nopelnot nosaukumu zaļādainie) un sejas, kas līdzinās krustojumam starp cūkām vai primātiem. Cilvēkēdājs dažkārt tiek izmantots kā sinonīms šīs būtnes raksturošanai. Tolkīna senākajās angļu-elfu valodas vārdnīcās vārds "Orks" (orqs) apzīmē briesmoni, cilvēkēdāju, dēmonu. Grāmatā "Hobits turp un atpakaļ" Tolkīns lieto vārdu "goblins" vārda "orks" vietā, lai gan tie ir pavisam atšķirīgi.
Brāļu Rodrigesu autodroms
Brāļu Rodrigesu autodroms ir sacīkšu trase, kura atrodas Mehiko, Meksikā. Tā tika nosaukta par godu Rikardo Rodrigesam, meksikāņu pilotam, kurš šajā trasē gāja bojā trenējoties pirmajai, neoficiālajai Meksikas GP izcīņai. Iepriekš tās nosaukums bija "Magdalena Mišuka" (Magdalena Mixhuca). Rikardo brālis Pedro arī gāja bojā pie sacīkšu auto stūres, tas, tiesa gan, notika Norisringas trasē Nirembergā.
Trasē notika Formula 1 sacīkstes no 1963. līdz 1970., kā arī no 1986. līdz 1992. gadam. Tā ir bijusi vienīgā Meksikas GP mājvieta. Pašlaik tur notiek IRL, NASCAR un A1GP sacensības. Tajā ir gan ovāls (1,6 km garš), gan arī vairākas sacīkšu trases (ap 4 km). Ovāla trasē notiek tikai Meksikas NASCAR sacīkstes. NASCAR Sprinta kausā šī trase ir viena no retajām, kuras nav ovāla. Pēdējā laikā ir parādijušās baumas, ka šeit notiks 2014. gada Meksikas Grand Prix.
Apdāvinātība
Apdāvinātība ir viena vai vairāku specifisku talantu esamība cilvēkam vai spēja ātrāk un labāk nekā citi vienaudži apgūt zināšanas.
8. augusts
8. augusts ir gada 220. diena pēc Gregora kalendāra (221. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 145 dienas.
Vārda dienas
Mudīte, Vladislava, Vladislavs
Rafaels Markess
Rafaels Markess Alvaress (es; dzimis Samorā) ir bijušais meksikāņu futbolists, aizsargs, Meksikas futbola izlases bijušais dalībnieks.
Profesionālajā futbolā debitējis 17 gadu vecumā vietējā klubā Atlas. Vēlāk spēlēja AS Monaco, 1999.—2000. gada sezonā uzvarot Ligue 1. No 2003. līdz 2010 gadam bija Spānijas La Liga kluba FC Barcelona spēlētājs. Šajā laikā divas reizes kļuva par UEFA Čempionu līgas uzvarētāju un četrreiz par La Liga čempionu. Pēc tam pārstāvējis klubus Ņujorkas "Red Bulls", León un Hellas Verona. 2015. gada decembrī atgriezās Altas sastāvā.
Sasniegumi
Monaco
León
Meksika
2009. gada 3. februāra lauksaimnieku protesti
'''2009. gada 3. februāra lauksaimnieku protesti''' bija lauksaimnieku protesti Rīgā, kurus izraisīja ekonomiskā situācija valstī. Galvenokārt protestētāji bija piena lopkopji. 2009. gada 3. februārī lauksaimnieki devās uz Rīgu ar lauksaimniecības tehniku. Neliela daļa no tiem devās uz Doma laukumu un Lauksaimniecības ministrijas ēku. Pārējie palika pie Rīgas apvedceļa, izraisot satiksmes sastrēgumus.
Jūhans I Sverkersons
Jūhans I Sverkersons jeb Jūhans I (1201 - 1222) kopš 1216. gada līdz savai pāragrajai nāvei 1222. gadā bija Zviedrijas ķēniņš. Viņš bija Sverkera II Karlsona un Ingegardes Birgersdoteres dēls, jarla Birgera Brūsas mazdēls.
2009. gada 3. februāra lauksaimnieku protesti
Viena no lauksaimnieku prasībām bija zemkopības ministra Mārtiņa Rozes atkāpšanās. Šī lauksaimnieku prasība tika izpildīta — ap pulksten 20.00 Mārtiņš Roze LTV1 ēterā paziņoja, ka ir demisionējis un demisijas raksts premjeram Ivaram Godmanim tiks iesniegts nākamās dienas (4.februāra) rītā. Pirmā smagā tehnika Rīgā ieradās jau pulksten 06.00 no rītā pie Latvijas Republikas Zemkopības ministrijas. Protesta akcija ilga līdz pulksten 20.00.
Jūhans I Sverkersons
Karaliskais tituls
Jūhana Sverkersona tituls latīņu valodā tika rakstīts kā Johannes dei gracia rex Sweuorum ("No Dieva žēlastības zviedru karalis")
Dzīvesgājums
Par ķēniņu Jūhans tika izvēlēts pēc Ērika X Knutsona nāves 1216. gadā, bet kronēšana notika tikai pēc pilngadības sasniegšanas 1219. gadā. Drīz pēc kronēšanas viņš izlēma atkārtot sava vectēva jarla Birgera Brūsas karagājienu pāri Baltijas jūrai uz Igaunijas rietumdaļu un izcēlās krastā Ridalas zemē. Pēc sākotnēji sekmīgās kristīgās misijas zviedru karaspēku pilnīgi sakāva sāmsalieši kaujā pie Lihulas 1220. gada 8. augustā. Kaujā krita ap 500 zviedru krustnešu un jarls Kārlis Dēve un bīskaps Kārlis Magnusons.
Audi 50
Audi 50 ir Audi modelis, kas tika ražots no 1974. - 1978. gadam un pārdots tikai Eiropā. Modelis tika piedāvāts 3-durvju hečbeka versijā ar 1.1 l benzīna motoru, kas attīstīja attiecīgi 49 Zs vai 58 Zs jaudu. Modelim bija pieejami tikai 2 aprīkojuma līmeņi: LS un GL.
Modelis ieguva ļoti lielu popularitāti, pateicoties tā laika augstajam aprīkojuma un zemajai cenai.
1975. gadā Volkswagen sāka ražot modeli Volkswagen Polo, kas bija tieši tāds pats kā Audi 50, 3 gadus tika tirgoti abi šie modeļi, līdz 1978. gadā Audi nolēma vairs neražot Audi 50, jo Volkswagen Polo bija lētāks par Audi 50. 4 ražošanas gadu laikā tika izgatavoti vairāk kā 180 000 Audi 50 eksemplāru.
Audi A2
Šis Audi mazās klases modelis tika ražots laika posmā no 1999. - 2005. gadam. Pēdējais Audi A2 no konveijera noripoja 2005. gada jūlijā. Savu pirmizrādi šis auto piedzīvoja kā konceptauto 1997. gada Frankfurtes Auto izstādē. Jāatzīmē, ka šī auto virsbūve ir no alumīnija.
Vēsture
Šis modelis tomēr neguva īpašu publikas atsaucība un netika sasniegti gaidīti rezultāti. Visā ražošanas laikā tika saražoti 175 tūkstoši automobiļu, salīdzinoši konkurents Mercedes-Benz A klase tika pārdots vairāk nekā 1 miljons eksemplāru.
Šis bija pirmais 5-durvju automobilis Eiropā, kas patērēja mazāk kā 3 l degvielas uz 100 nobrauktajiem kilometriem.
We Are Young
We Are Young ir amerikāņu grupas Fun. dziesma, kuras ierakstā ir piedalījusies arī Žanella Monē. Singls tika izdots kā grupas otrā albuma Some Nights pirmais singls. Dziesma saņēma pozitīvu kritiķu vērtējumu, kā arī guva komerciālos panākumus, vairāku valstu singlu topos ierindojoties pirmajā vietā. ASV par pārdotiem vairāk nekā 5,3 miljoniem singla kopiju tas ir ticis sertificēts ar pieckāršu platīna disku. Singls tika atzīts par gada dziesmu 2013. gada Grammy balvu pasniegšanas ceremonijā.
Fairytales
Fairytales ir norvēģu mākslinieka Aleksandra Ribaka pirmais studijas albums. Viarākumā Eiropas valstu tas tika izdots (sīkāk skatīt izdošanas vēsturē). Vairākums dziesmu ir paša Aleksandra sacerētas. Albuma pirmais singls "Fairytale" ir 54. Eirovīzijas dziesmu konkursa uzvarētājdziesma. Aleksandrs uzstādīja jaunu Eirovīzijas dziesmu konkursa rekordu: tika saņemti 387 punkti. Par dziesmu nobalsoja visas valstis.
Plakanstaipekņi
Plakanstaipekņi jeb briežradziņi ir staipekņu dzimtas (Lycopodiaceae) viena no ģintīm, kurā ir 16 sugas un vairāki dabiski veidojušies hibrīdi. Latvijā aug 2 plakanstaipekņu sugas: parastais plakanstaipeknis (Diphasiastrum complanatum) un trejvārpu plakanstaipeknis (Diphasiastrum tristachyum). Abas sugas Latvijā ir aizsargājami augi un ierakstīti Latvijas Sarkanajā grāmatā.
Plakanstaipekņu ģints sporaugu izplatība ir ļoti plaša, bet visvairāk sugu aug ziemeļu puslodē Ziemeļamerikā un Eirāzijā, tomēr tie ir sastopami līdz Argentīnas ziemeļrietumiem Dienvidamerikā, kā arī Jangvinejā un Marķīzu salās Klusajā okeānā. Plakanstaipekņiem patīk mitrs klimats, un lai aukstās ziemās tie būtu segti ar sniegu. Vairāku plakanstaipekņu sugu sporas tiek lietotas medicīnā.
Klasifikācija
Hibrīdu izlase:
Raiens Andersons
Karjera
Universitātes laikā viņš pārstāvēja Kalifornijas Universitāti Losandželosā NCAA turnīrā. Bija 2007.—2008. gada sezonas rezultatīvākais Pacific-10 konferences basketbolists.
2008. gada NBA draftā viņu izraudzījās Ņūdžersijas "Nets" ar kopējo 21. kārtas numuru. Debijas sezonas noslēgumā viņš kļuva par "Nets" pamatsastāva spēka uzbrucēju. Tomēr pēc sezonas viņš tika aizmainīts kopā ar Vinsu Kārteru piecu spēlētāju maiņas darījumā uz Orlando "Magic", kur R. Andersons spēlē joprojām. Pirmajās divās sezonās "Magic" viņš bija rezervists, kas parasti mainīja Rašāru Lūisu, bet 2011.—2012. gada sezonā pēc šī spēlētāja pārcelšanās uz "Wizards" kļuva par pamatsastāva spēka uzbrucēju. 2011.—2012. gada sezonā viņš tika atzīts par NBA sezonas progresējušāko spēlētāju. Pēc sezonas pārgāja uz Ņūorleānas "Hornets" (vēlākais "Pelicans").
Skujkoku ligzdu koksngrauzis
Skujkoku ligzdu koksngrauzis ( (Linnaeus, 1758)) ir koksngraužu dzimtas vaboļu suga no Lepturinae apakšdzimtas. Ļoti bieži sastopama skujkoku mežos. Oligotipiskā suga, kurā ir piecas ģeogrāfiski atdalītas pasugas un viena variācija tipiskajā pasugā. Kāpuri parasti attīstās nogāztos skujkokos, reizēm arī lapu kokos ; attīstās zem koku mizas. Pilns īpatņu attīstības cikls ilgst divus gadus. Vienlaicīgi ar šo koksngraužu kāpuriem vienā kokā var attīstīties arī citu koksngraužu sugu kāpuri, piemēram: Acanthocinus carinulatus, Tetropium gracilicorne un daži citi.
Raiens Andersons
Karjera
Kopš 2016.—2017. gada NBA sezonas R. Andersons pārstāvēja Hjūstonas "Rockets", no kuras 2018. gada vasarā tika aizmainīts uz Fīniksas "Suns". Pēc sezonas, ko aizvadīja "Suns" un Maiami "Heat", 2019. gada septembrī R. Andersons atkal noslēdza līgumu ar "Rockets", tomēr, neaizvadījis spēles, viņš no komandas tika atbrīvots.
World of Warcraft: Cataclysm
World of Warcraft: Cataclysm vai arī saīsināti Cata ir trešā papildinājumu paka MMORPG spēlei World of Warcraft. BlizzCon par papildinājumu pakas iznākšanu oficiāli paziņoja 2009. gada 21. augustā. Papildinājumu paka tika izlaista 2010. gada 21. septembrī.
Skujkoku ligzdu koksngrauzis
Izplatība
Šī suga sastopama visā Holarktikas reģionā, tas nozīmē, visā Eirāzijas teritorijā no Atlantijas okeāna līdz Klusā okeāna krastiem un Ziemeļāfrikā; izplatīta arī Ziemeļamerikā. Arī Latvijā šī suga ir bieži sastopama.
World of Warcraft: Cataclysm
Spēle
Ar spēles iznākšanu iespējamais maksimālais līmenis tika paaugstināts no 80 uz 85. Spēles galvenajiem kontinentiem Kalimdorai un Austrumu Karaļvalstīm tika pievienotas jaunas zonas un esošās tika mainītas. Tika pievienoti vairāk kā 3500 jauni uzdevumi. Spēlei tika pievienoti 7 jauni cietokšņi un 4 reidi. Tāpat tika pievienota jauna prasme - Arheoloģija. Tika pievienotas divas jaunas spēlējamas rases Vorgeni Aliansei un Goblini Ordai. Esošās klases kļuva pieejamas lielākam skaitam rasu. Spēles lielākās pilsētas (Orgrimmara, Stormvinda un Dalarana) piedzīvoja lielas pārmaiņas. Tāpat tika mainīta talantu sistēma.
World of Warcraft World of Warcraft
Skujkoku ligzdu koksngrauzis
Izplatība
Sinonīmi :
Mainība
Pazīstamas piecas pasugas un viena varietāte :
BMW (moto)
BMW (Bayerische Motoren Werke AG) ir Vācijas kompānija, kas ražo automobiļus un motociklus. BMW kompānija tika dibināta 1913. gadā, bet motociklus uzsāka ražot tikai 1916. gadā.
BMW uzsāka savu darbību kā lidmašīnu dzinēju manufaktūra, bet pēc Pirmā pasaules kara, Versaļas līgums aizliedza jebkādu vācu gaisa karaspēka veicināšanu, kompānija pievērsās pie motociklu dzinēju projektēšanas un ražošanas.
1923. gadā BMW izveidoja pirmo motociklu R32. Kopš tā laika BMW ir pilnveidojis motociklu sekmīgu ražošanu.
BMW motociklus iedala trīs līnijās:
Aizmiršana
Aizmiršana ir informācijas dzēšanās no atmiņas. Tas ir ļoti svarīgs psihofizioloģisks process, jo visu atcerēties nav iespējams un tas būtu pat kaitīgi.
Viens no pirmajiem aizmiršanas procesus pētījis vācu psihologs Hermanis Ebinghauss (Hermann Ebbinghaus) 1885. gadā. Viņa vārdā nosaukta "Ebinghausa līkne" - aizmirstā materiāla daudzuma atkarība no pagājušā laika. Aizmiršanas līkne raksturo informācijas reproducēšanas apjoma dinamiku laika periodā, tūlīt pēc iegaumēšanas un turpmākos secīgos laika intervālos. Sākumposmā līkne ir dilstoša un beigu posmā ir nedaudz augoša.
Pilnīgu atmiņas zudumu sauc par amnēziju, bet daļēju - par hipomnēziju. Atmiņas zudumam var būt dažādi cēloņi - traumas, vitamīnu trūkums (sk. Korsakova sindroms), smadzeņu slimības. Ļoti reti ir sastopama anomāla atmiņas saasināšanās (hipermnēzija), kad cilvēks tikai ar lielām pūlēm spēj kaut ko aizmirst. Atsevišķi izdalāma tā saucamā bērnības amnēzija, kas ir visiem cilvēkiem - ļoti agras bērnības notikumus nav iespējams atcerēties. Tas tiek izskaidrots ar nenobriedušu smadzeņu hipokampa nepilnīgu darbību vai atšķirīgiem atmiņas "kodēšanas" mehānismiem agrā bērnībā.
Demo (albums)
Demo ir grupas Driving South 1999. gadā ierakstīts demo ieraksts CD formātā.
Manē
Manē (fr) ir franču cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Faraoni
Faraoni var būt:
Kulons
Kulons (C) ir elektriskā lādiņa mērvienība. Viens kulons ir tāds elektriskais lādiņš, kas izplūst caur vadītāja šķērsgriezumu vienā sekundē, ja strāvas stiprums vadītājā ir viens ampērs.
1 C ≈ 3⋅109 CGSE elektrības daudzuma vienības = 0,1 CGSM elektrības daudzuma vienības.
Elektriskais elementārlādiņš (vienāds ar atsevišķa elektrona lādiņu) ir precīzi 1,602 176 634⋅10−19 kuloni, jeb lādiņš -1 C atbilst 6 241 509 074 460 762 607 elektronu kopējam lādiņam.
Mērvienība šādi ir nosaukta par godu fiziķim Šarlam Ogistēnam Kulonam.
Spīdvejs
Spīdvejs ir motosporta paveids, kurā piedalās ar speciāliem motocikliem. Šī sporta veida pirmsākumi ir meklējami ap 1930. gadu.
Sacīkstes notiek stadionā ar speciālu izdedžu vai grants segumu. Stadiona kopējais garums ir 400 metri. Lai varētu panākt lielāku ātrumu un labāku rezultātu, sportisti līkumos motociklu ievada sānslīdē un tādā veidā izbrauc visu līkumu.
Spīdvejs ir īpaši populārs centrālajā un austrumu Eiropā, Skandināvijā, Apvienotajā Karalistē, mazāk izplatīts Austrālijā un Jaunzēlandē. Ļoti izplatīts tas ir arī Kanādā un ASV.
Retāk ir sastopams ledus spīdvejs, kurā ar motocikliem (kuru riepas ir aprīkotas ar speciālām metāla radzēm) brauc pa ledus trasi.
Motocikliem nav bremžu, un tiem ir tikai viens pārnesums. Motociklu darbināšanai izmanto speciālu degvielu — metanolu. Metanolu izmanto tieši savu specifisko īpašību dēļ, tas spēj izturēt lielu spiedienu, jo šiem motocikliem ir forsēti dzinēji ar lielu kompresijas pakāpi. Dzinēju darba tilpums ir no 125 cm3 līdz 650 cm3 (divtaktu vai četrtaktu), un jaudīgākie spēj attīstīt līdz 55 kW lielu jaudu un apgriezienu skaits minūtē spēj sasniegt.
Apziņa
Apziņa ir augsti attīstītas matērijas — cilvēka smadzeņu īpašība, kas nodrošina spēju psiholoģiskā darbībā atspoguļot, proti, analizēt ārpasauli un pašam sevi, nošķirot savu "es" no ārējās vides un mērķtiecīgi iedarbojoties uz šo vidi un sevi. Apziņa kā psiholoģiskas darbības forma neaprobežojas ar domāšanu, jo ietver ne vien īstenības izziņu, zināšanas par pasauli un sevi, bet arī cilvēciski aktīvu attieksmi pret izzinātām lietām un parādībām, cilvēcisku ieinteresētību un šo lietu un parādību vērtējumu. Tāpēc būtiska apziņas izpausme ir pašapziņa, kas katram cilvēkam ir citāda, atkarībā no dzīves pieredzes, šķiriskās piederības, profesijas u.tml.
Apziņas filozofiskais pamats ir augstākā nervu darbība, kas nodrošina sabiedriskās pieredzes uzkrāšanu, reproducēšanu un apkopošanu galvas smadzenēs. Apziņa saistīta ar nervu struktūru spēcīgu vienlaicīgu aktivēšanu un apvienošanu savstarpēji pakārtotās funkcionālās sistēmās, kas veido darbības mērķu, rīcības programmu un gaidāmo rezultātu neirālos modeļus, nodrošinot augstāko psiholoģisko funkciju nepārtrauktu paškontroli un pašregulāciju (domāšana). Paredzot domās notikumu, un rīcības varbūtējās sekas un pastāvīgi salīdzinot domās veidotos rīcības modeļus ar to faktiskajiem rezultātiem, cilvēks var nepārtraukti koriģēt un precizēt savas darbības mērķus un rīcības programmu atbilstoši reālajai situācijai, iespējām. Psihisku saslimšanu gadījumos notikumu prognozēšanas un rīcības korekcijas spēja samazinās vai vispār pazūd (apziņas traucējumi).
Zarnu nūjiņa
Zarnu nūjiņa (, saīsināta arī kā E. coli) ir baktērija, kas parasti atrodama siltasiņu dzīvnieku zarnu traktā. Vairums zarnu nūjiņas paveidu ir nekaitīgi, bet daži, piemēram, O157H7 var izraisīt nopietnu pārtikas saindēšanos un būt par iemeslu pārtikas produktu izņemšanai no tirgus. Baktērijas nekaitīgie paveidi veido daļu no zarnu mikrofloras un mēdz nodrošināt nesējorganismu ar vitamīnu K2, un kavēt patogēno baktēriju vairošanos zarnu traktā.
Vēsture
Bīstamais paveids O157H7 līdz 1980. gadiem tikpat kā nebija pazīstams. Tiek uzskatīts, ka tas attīstījies rūpnieciskajās lopsaimniecībās ar graudiem baroto teļu zarnu traktā. Šajās fermās teļi tiek baroti ar graudiem, jo tie ir barojoši un palielina ražību. Šādas barošanas blakne ir skābuma līmeņa paaugstināšanās teļu kuņģos un tieši tādā vidē O157H7 vairojas.
2003. gadā publicētā pētījumā tika norādīts, ka bīstamais zarnu nūjiņas paveids atrodams 30 — 80% teļu. Tajā pašā publikācijā minēts arī, ka govīm, kuras no graudu barības pārgāja uz lopbarību, piecu dienu laikā O157 klātesamība samazinājās 1000 reizes. Zarnu nūjiņas baktērijas atrodamas jebkurā ar ekskrementiem saindētā pārtikā vai cilvēku komensālajās baktērijās. Gadījums ASV ar zarnu nūjiņu inficētajiem spinātiem un ķiplokiem ļauj secināt, ka arī veģetāri produkti šajā ziņā var būt veselībai bīstami. 2005. gadā cilvēki, kas lietoja marķētus trīskārt mazgātus un fasētus salātus, inficējās ar zarnu nūjiņām un arī 2007. gadā tika atklāts, ka kādu marķētu salātu sastāvā ir zarnu nūjiņas. Šī baktērija ir atrasta arī nepasterizētā ābolu un apelsīnu sulā, pienā, lucernas dīgstos. un pat ūdenī
Jergs Millers
Jergs Millers (dzimis, Kerkradē, Nīderlandē) ir nīderlandiešu izcelsmes, vācu autosportists.
Sacīkšu karjera
1989. gadā uzvarēja Vācijas Formula Opel Lotus Challange un Eiropas Formula Ford 1600. 1993. gadā uzvarēja prestižajā Makao Grand Prix sacīkstē. No 1997. līdz 1998. gadam Millers bija F1 testpilots Arrows un Sauber-Petronas komandās, bet no 1999. gada līdz 2001. gadam iesaistījās BMW-WilliamsF1 projektā, kur veica BMW dzinēju un Michelin riepu testus. Tomēr neskatoties uz lielo testu pieredzi, nav piedalījies nevienā F1 sacīkstē. Paralēli darbam ar F1 komandām Millers piedalījās dažādās salonautomobiļu sacensībās, pārstāvot Nissan. No 2006. gada piedalās WTCC. Savā debijas sezonā tika izcīnīta 2. vieta kopvērtējumā. 2010. gadā finansiālu apsvērumu dēļ viņš pameta šīs sacensības.
Ģimene
Jergs Millers ir bijušā Eiropas čempiona kartingā, Ēvalda Millera dēls. Millers pašlaik dzīvo Monako. Viņam ir jaunāks brālis Rainers un vecāka māsa Mariona.
Eduārs Manē
Eduārs Manē (fr; dzimis, miris ) bija 19. gadsimta franču gleznotājs, viens no impresionisma mākslas virziena radītājiem. Gleznojis galvenokārt portretus, aktus, ainavas, pilsētainavas un kluso dabu. Dzimis turīgā un ietekmīgā parīziešu ģimenē. Viņa māte bija Zviedrijas kroņprinča un nākamā karaļa Kārļa XIV krustmeita, bet tēvs ietekmīgs franču tiesnesis. Manē tēvocis atbalstīja viņa interesi pār mākslu, bet tēvs vēlējās, lai dēls studē jurisprudenci. Pēc tēva vēlmes Eduārs 1848. gadā mācību kuģa komandas sastāvā devās uz Riodežaneiro. Vēlāk divas reizes nesekmīgi mēģināja iestāties Francijas kara flotē. Pēc tam tēvs samierinājās ar dēla vēlmi kļūt par gleznotāju. Mācījies pie vairākiem ievērojamiem māksliniekiem. Jau 1856. gadā Manē atvēra savu glezniecības studiju.
Vairākas Manē gleznas, tai skaitā "Brokastis zaļumos", "Olimpija", "Balkonā", radīja plašu skandālus Parīzes mākslas aprindās 19. gadsimta 60. gados. Mūsdienās Manē darbi tiek uzskatīti par modernisma aizsākumiem glezniecībā.
Serbijas pilsētu uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopotas Serbijas pilsētas. Serbijā ir 174 pilsētas.
Serbijā pilsētas ir noteiktas teritorijas organizācijas likumā. Pilsētām ir īpašs autonomijas un pašpārvaldes tiesības. Katrai pilsētai ir savs parlaments un izpildvara, kā arī pilsētu mērus ievēl caur iedzīvotāju balsojumu kopā ar pašvaldības vēlēšanām. Galvaspilsēta, Belgrada ir vienīgā rajona līmeņa pilsētas, attiecģi pārējās ir pašvaldības līmeņa pilsētas.
Sākot ar 2008. gadu, pilsētas ar administratīvajām tiesībām ir:
Dumbrcālis
Dumbrcālis (Rallus aquaticus) ir dumbrvistiņu dzimtas (Rallidae) putns, kas pieder dumbrcāļu ģintij (Rallus). Dumbrcālim izdala 3 pasugas.
Latvijā
Piemērotos biotopos — niedrēm aizaugušos ezeros un dīķos — dumbrcālis ir samērā bieži sastopams arī Latvijā. Rudeņos tas parasti aizceļo, tomēr nelielā skaitā regulāri pārziemo, vairāk Latvijas rietumu daļā pie neaizsalušiem ūdeņiem. Latvijā mājo dumbrcāļa nominālpasuga — Rallus aquaticus aquaticus.
Izskats
Nominālpasugas dumbrcālis ir vidēji liels putns, kas ir nedaudz lielāks par mežastrazdu. Tā ķermeņa garums ir 23—28 cm, spārnu plētums 38—45 cm. Tēviņi ir nedaudz lielāki nekā mātītes, turklāt tā knābis ir masīvāks. Tēviņš sver 114—164 g, mātīte 92—107 g. Āzijā dzīvojošā pasuga ir nedaudz lielāka kā pārējās.
Dūdas
Dūdas jeb somas stabules ir pūšamais mūzikas instruments ar gaisa tilpni un mēlīšu skaņas stabulēm. Dūdas ir pazīstamas daudzām tautām Eiropā, Ziemeļāfrikā, Persijas līča apgabalā, kā arī Kaukāzā.
Dumbrcālis
Izskats
Kopumā tas ir slaids putns, ar garām kājām un garu knābi. Dumbrcāļa augšpuse (mugura un galvas virspuse) ir olīvbrūna ar melnām svītriņām, kas īpaši labi izceļas uz pleciem. Uz vaigiem, kakla, krūtīm un pavēderes ir vienkrāsains, tumši pelēks apspalvojums, uz pieres starp knābi un acīm ir melnu spalvu josliņa, turklāt uz krūšu gala pelēkais apspalvojums kļūst brūngans. Putna sāni ir koši svītroti — melns ar baltu, bet spalvas zem astes ir baltas, ar dažiem tumšiem lāsumiem. Šie raibumi katram putnam ir induviduāli, pēc kuriem var atšķirt īpatņus. Pieaugušiem tēviņiem raibumi parasti ir koši melni. Knābis un acu zīlītes ir sarkanas, bet kājas brūnas. Apspalvojums abiem dzimumiem izskatās vienādi.
Dūdas
Uzbūve
Dūdas veido gaisa maiss, kam pievienota gaisa padeves sistēma, melodijas un burdona stabules.
Gaisa padeve
Gaisu maisā parasti ievada iepūšot to caur maisam pievienotu caurulīti. Bieži šai caurulītei ir vārstulis, kas nelaiž gaisu ārā, bet vecākām konstrukcijām šāda vārstuļa var arī nebūt, un tādā gadījumā spēlētājam, veicot ieelpu, gaisa caurulīte jāaiztaisa ar mēli. Dažās konstrukcijās gaisa padevei paredzētas plēšas, vispazīstamākās — elkoņdūdas un Ziemeļumbrijas dūdas.
Dumbrcālis
Izskats
Jaunie putni nav tik koši, tiem ir melna galvas virspuse un balts zods, un pakakle, pavēdere gaiši brūna vai gandrīz balta ar tumšām svītrām, bet sāni svītroti — gaiši brūns ar tumši brūnu. Arī knābis un acu zīlītes nav tik košas kā pieaugušajiem putniem. Cālēni dumbrcālim ir klāti ar melnām dūnām, bet knābītis tiem ir balts.
Dūdas
Maiss
Maiss ir hermētiska gaisa tilpne, ar ko regulē un uztur pastāvīgu gaisa spiedienu, kamēr dūdinieks spēles laikā dūdas piepūš. Dūdu maisus parasti izgatavo no dzīvnieku ādas, reizēm to rotājot ar audumu. Atsevišķās zemēs dūdu maisus mēdza veidot arī no citiem atbilstošiem materiāliem, piemēram, roņu kuņģa vai cūkas pūšļa. Mūsdienās dūdu maisus mēdz gatavot arī no sintētiskiem materiāliem. Spēles laikā dūdinieks maisu tur padusē un, ar elkoni maisu piespiežot, regulē tajā gaisa spiedienu. Gaisa spiedienu maisā ir jāuztur vienmērīgu, lai panāktu vienmērīgu un precīzu skaņas augstumu. Dažkārt dūdu maisu tur nevis padusē, bet gan priekšpusē un spiež ar abām rokām.
Stabule
Visbiežāk dūdām ir viena melodijas stabule un viena vai vairākas burdona stabules. Tomēr ir arī izņēmumi, piemēram, ungāru tradicionālajām dūdām melodijas stabule veidota no 2 kopā saliktām stabulēm, kā arī mēdz būt dūdas bez burdona stabulēm. Pēc stabules konstrukcijas dūdas tiek iedalītas 2 pamatveidos: Melodijas stabulēm ir melodijas caurumiņi, melodija tiek spēlēta, tos ar pirkstiem aizklājot. Caurumiņu skaits var būt dažāds, parasti tas nav lielāks par 9.
Dumbrcālis
Uzvedība
Dumbrcāļa dzīvesveids ir slēpts, saistīts ar mitrām slīkšņām, ūdensaugiem bagātām, seklām ūdenstilpēm, palieņu pļavām, zāļu purviem vai bebrainēm. Turklāt tā raibumainais apspalvojums dumbrcāli padara gandrīz neredzamu. Briesmu gadījumā tas sastingst un nogaida. Vieglāk dabā to atpazīt pēc sivēna kviecienam līdzīgajiem saucieniem.
Dūdas
Burdona stabule
Burdona stabule dūdu spēles laikā rada nemainīgu skaņu, kas parasti ir oktāvu zemāka par melodijas stabules pamatskaņu. Burdona stabules var būt vairākas, tad tās tiek skaņotas kvintas un oktāvas intervālos, tomēr skaņojumi var būt dažādi. Visbiežāk burdona stabules balsta uz spēlētāja pleca, vai arī tās nokarājas uz leju no dūdu maisa.