cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Baškīrijas Autonomā Padomju Sociālistiskā Republika
Republika aizņēma 143 600 kvadrātkilometrus Krievijas Eiropas daļas dienvidaustrumu stūrī, austrumos robežojoties ar Urālu kalniem, ap 70 kilometrus no Kazahstānas robežas. Reģionā 13. gadsimtā Zelta Ordas dominances laikā bija apmetušies stepes nomadi, Turcijas baškīri. 16. gadsimta vidū ieradās krievi, nodibinot Ufas pilsētu, kas šobrīd ir republikas galvaspilsēta. Nākamajos gadsimtos notika vairākas sacelšanās, pretojoties lielākai krievu populācijas nometināšanai. Baškīri nomadu dzīves veidu atmeta 19. gadsimtā, pieņemot laukkopju dzīves veidu, kas joprojām ir nozīmīgs reģionā. Šobrīd sabiedrībā izzudusi klanu sistēma. Galvenās baškīru reliģijas ir islāms, kas ir nozīmīgākā reliģija un krievu pareizticīgā baznīca. Baškīrijā 1919. gadā notika nozīmīgi Krievijas pilsoņu kara notikumi un republika kļuva par pirmo etnisko reģionu, ko izveidoja kā autonomo republiku jaunā komunistu režīma pārvaldē. Republika 1990. gada 11. oktobrī deklarēja savu suverenitāti Padomju Savienībā kā Baškīrijas Padomju Sociālistiskā Republika un 1992. gadā pilnu neatkarību. Divus gadus vēlāk Baškortostāna piekrita palikt Krievijas Federācijas tiesiskajā regulējumā ar nosacījumu, ka tiek panākta vienošanās par kopējām kompetences jomām.
Republikā atrodas bagātīgi minerālu resursi, īpaši nafta, dabasgāze, dzelzs rūda, mangāns, varš, sāls un celtniecībā izmantojami akmeņi. Padomju valdība uz šo resursu bāzes izveidoja plašu smagās rūpniecības industriju. Joprojām svarīgas ir arī tradicionālās baškīru nodarbes kā lopkopība un biškopība.
Dreimanova
Dreimanova ir ciems Rugāju novada Lazdukalna pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 9,2 km no pagasta centra Benislavas, 6,5 km no novada centra Rugājiem un 220,7 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P47 (Balvi–Kapūne).
Sedas ielu uzskaitījums
Sedas pilsētas ielu uzskaitījums iekļautas Sedas 17 ielas.
Sofijas izvēle
Sofijas izvēle (en) ir 1982. gada ASV drāmas filma, kuras pamatā ir Viljama Stirona tāda paša nosaukuma romāns. Filmas režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Alans Džejs Pakula. Galvenās lomas atveido Merila Strīpa, Kevins Klains un Pīters Maknikols. Filmas pirmizrāde notika.
Sofija ir sieviete, kura pārdzīvojusi nacistu koncentrācijas nometnes šausmas. Viņa atrod savu dzīvesprieku, pateicoties Neitanam, dzirkstošam, bet nepastāvīgam amerikāņu ebrejam, kurš ir apsēsts ar holokaustu.
Silamala (Balvu pagasts)
Silamala (ltg) ir ciems Balvu novada Balvu pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 12 km no pagasta centra Naudaskalna, 7 km no novada centra Balviem un 224 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V466, Dūrupes krastā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Wiener Linien
Wiener Linien (latviski tulkojumā Vīnes Līnijas) ir pašvaldības uzņēmums, kas apkalpo lielāko daļu sabiedriskā transporta tīkla Vīnes pilsētā, Austrijā.
Pārvaldes struktūra un statistika
Līdz decentralizācijai 1999. gada 11. jūnijā Wiener Linien bija Wiener Stadtwerke – Verkehrsbetriebe, vairāk nekā simts gadus Vīnes pilsētas pašvaldības tieši pārvaldīts meitasuzņēmums. Kompānija joprojām atrodas pilsētas pārziņā.
2009. gadā Wiener Linien nodarbināja aptuveni 8000 cilvēku un apkalpoja aptuveni 812 miljonus pasažieru. Pasažieru skaits kopš 1970. gadiem ir turpinājis augt un šobrīd pārsniedz 2005. gada rādītājus par aptuveni 60 miljoniem. Gada abonementu skaits pieaudzis līdz jaunam rekordam – 334 577, no kuriem aptuveni trešā daļa ir seniori. 24% no visiem pasažieriem ir skolēni.
Saskaņā ar aptaujām, 36% no visiem braucieniem Vīnē tiek veikti izmantojot sabiedrisko transportu, kas ierindo pilsētu pirmajā vietā Eiropā pēc sabiedriskā transporta lietojuma.
Kopš 2012. gada Wiener Linien ir arī aizsācis 365 eiro biļetes koncepciju, kas šajā gadījumā ir derīga plašai sabiedrībai Kernzone Wien des Verkehrsverbund Ost-Region (Austrumu reģiona transporta asociācijas Vīnes pamatzona).
Sabiedriskā transporta tīkls (no 2007. gada)
Wiener Linien apkalpo autobusu un tramvaju (Straßenbahn) virszemes maršrutus, kā arī daļēji pazemes, daļēji virszemes metro un metro vilcienu līnijas ( Vīnes U-Bahn ).
Metro jeb U-Bahn tīkls tiek nepārtraukti paplašināts. Pašlaik Vīnē norisinās apjomīgs metro modernizācijas un paplašināšanas projekts U2xU5, kura ietvaros tiek atjaunota daļa U2 līnijas un tiek būvēta jauna pilnība automatizēta līnija U5.
Sistēmu papildina 26 autobusu maršruti, kurus apkalpo apakšuzņēmēji, kuri arī nodrošina savus maršrutus Vīnē un tās apkārtnē. Papildus ir pieejami 7 pieprasījuma transporta maršruti. Wiener Linien pakalpojumi ir salāgoti arī ar galvenajiem ÖBB vilcieniem un Vīnes S-Bahn.
Lielākā daļa dienas maršrutu kursē no pulksten 5:00 līdz 0:30. Sastrēgumstundās daudzi maršruti kursē ar divu līdz piecu minūšu intervālu; vakara stundās U-Bahn kursē ar 7 ar pusi minūšu intervālu, tramvaji un autobusi ik pēc desmit vai 15 minūtēm. No pulksten 0:30 līdz 5:00 nakts autobusu maršruti kursē ik pēc 15 līdz 30 minūtēm.
Wiener Linien tarifi ir integrēti VOR ( Verkehrsverbund Ost-Region, East Region Transportation Association); visi maršruti atrodas tās pamatzonā (100. zona). Skolēni, studenti, bezdarbnieki un pensionāri izmanto transporta tīklu par pazeminātām cenām.
U-Bahn
Vīnes U-Bahn ar šo nosaukumu pastāv kopš 1976. gada, kad 1898. – 1901. gada Vīnes Stadtbahn (Vīnes metropoles dzelzceļa) posms starp Heiligenstadt un Friedensbrücke stacijām tika eksperimentāli pielāgots un nodots ekspluatācijā kā U4 līnija. Pirms metro būvniecības Vīnē bija gadu desmitiem ilgas politiskās debates, jo Vīnes sociāldemokrātu vairākums sākotnēji bija devis priekšroku citiem tranzīta veidiem. Pirmais jaunbūvētais U-Bahn dzelzceļa posms tika nodots ekspluatācijā 1978. gadā (U1 no Reumannplatz līdz Karlsplatz). Vīnes U-Bahn sistēma pašlaik sastāv no piecām līnijām, ir 69.5 km garš, un tajā ir 84 stacijas:
Tramvaji
Wiener Straßenbahn (Vīnes tramvajs) pastāv kopš 1865. gada, kad sāka darboties pirmais zirgu tramvajs, 32 gadus vēlāk arī tika elektrificēta pirmā līnija 1897. gadā.
Sākotnēji tīklu uzturēja privātas transporta firmas, bet ap 1900. gadu to iegādājās pilsētas pašavldība un paplašināja ar nosaukumu Gemeinde Wien - Städtische Straßenbahnen (Vīnes pašvaldība - pilsētas tramvaji). Maršrutu elektrifikācija tika veikta par pilsētas līdzekļiem un tramvaji tika integrēti transporta tīklā 1925. gadā. Līdz U-Bahn būvniecībai tramvaji bija galvenais Vīnes sabiedriskā transporta veids.
Pēc 1945. gada daudzas tramvaju līnijas tika pamestas, jo pieauga privāto automobiļu izmantošana un daudzas līnijas tika pārveidotas par autobusu maršrutiem ekonomiskās neizdevības dēļ. Sākot ar 1978. gadu, U-Bahn būvniecības gaitā tika ieviesti tramvaju maršruti, kas kursēja paralēli U-Bahn maršrutiem.
Neskatoties uz izaicinājumiem gadu laikā, tramvaju sistēma Vīnē joprojām ir viena no plašākajām pasaulē. 227.3 kilometru garajā tramvaju tīklā darbojas 28 līnijas. Nākamajos gados ir sagaidāms turpmāks samazinājums, jo U-Bahn turpina paplašināties; taču ir plānoti arī paplašinājumi un jaunas līnijas, galvenokārt 21. un 22. rajonā.
Autobusi
Vīnes pašvaldība pārvalda autobusu līnijas kopš 1920. gadiem, kad piepilsētas attīstība palielināja pieprasījumu pēc transporta savienojumiem un pēc tam, kad daudzas tramvaja līnijas blīvi apdzīvotās vietās tika aizstātas ar autobusu satiksmi.
Šobrīd kursē aptuveni 700 autobusu 117 dienas un 21 nakts maršrutos pa aptuveni 846 km lielu tīklu, pārvadājot aptuveni 202 miljonu pasažieru gadā. Wiener Linien autobusu maršruti ir apzīmēti ar A (Autobus) vai B (Bus), lai tos vieglāk atšķirtu no tramvaju maršrutiem. Aptuveni 55% no dienas autobusu maršrutiem apkalpo apakšuzņēmumi.
Kritika
2005. gadā Wiener Linien saņēma negatīvo Lielā brāļa balvu kategorijā People's Choice videonovērošanas dēļ.
Pleitova
Pleitova ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada centrālajā daļā 3 km no novada centra Baltinavas un 212 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa P45.
Ar domu par zāli
Sižets
Filmā apskatīta tā robeža, pēc kuras pārkāpšanas cilvēku jau sāk dēvēt par narkomānu.
Ieva Lagūna
Ieva Lagūna (dzimusi 1990. gada 6. jūnijā) ir latviešu modele. Viņa ir Victoria's Secret reklāmas seja. Lagūna piedalījās 2011. un 2012. gada Victoria's Secret Fashion Show. Viņa ir bijusi uz žurnāla Vogue vāka četras reizes.
Kristus Augšāmcelšanās zvanu tornis Rogožskas kapos
Kristus Augšāmcelšanās zvanu tornis-baznīca Rogožskas kapos (krievu: Храм-колокольня во имя Воскресения Христова на Рогожском кладбище) atrodas Maskavā, Rogožskas slobodā.
Vēsture
Zvanu tornis tika uzcelts 1910. gadā pēc arhitekta Fjodora Gornostajeva projekta par godu zīmogu noņemšanai no Rogožskas kapu vecticībnieku dievnamu altāriem, kad vecticībniekiem radās iespēja kalpot savos dievnamos.
Zvanu tornis ir 80 metrus augsts, kas ir tikai 1 metru zemāks par Ivana Lielā zvanu torni Maskavas kremlī. Tā lielākā zvana masa ir ap 1000 pudiem (apmēram 16,4 tonnas). Torņa fasāde ir izrotāta ar paradīzes putnu attēliem.
Zvanu tornī tika iesvētīta neliela Kristus Augšāmcelšanās baznīca. Tās ikonostasu rotāja senas ikonas. Otrajā stāvā tika izveidota grāmatu glabātava.
1933. gadā zvanu tornis un baznīca tika slēgti. Unikāli rokraksti un grāmatas tika nodoti Ļeņina bibliotēkai, bet zvani tika noņemti un nodoti pārkausēšanai. Zvanu torņa telpas tika izmantotas kā noliktavas.
Otrā pasaules kara laikā tika nolemts zvanu torni nojaukt, lai tas nekalpotu kā orientieris vācu artilērijai. Tika ielikt spridzeklis, notika sprādziens, taču ēka izturēja, parādījās tikai liela plaisa no apakšas līdz pašai augšai, kura ir daļēji pamanāma arī mūsdienās.
Pēc kara tornis tika nodots vecticībnieku arhibīskapijai. Drīzumā dievnams tika atjaunots un uzcelta piebūve. Dievnamu iesvētīja par godu Vissvētākās Dievmātes Aizmigšanai. 1990. gadā zvanu tornim tika atgriezts lielākais zvans.
No 2003. līdz 2009. gadam baznīcas telpā tika veikti remontdarbi. Taču sakarā ar būvniecības noteikumu pārkāpumiem būvdarbi tika apstādināti un veikta neatkarīgā ekspertīze, kura parādīja būvdarbu zemo kvalitāti. Drīzumā restaurācija tika pabeigta. 2013. gadā metropolīts Kornīlijs iesvētīja restaurētos krustus torņa dienvidu un ziemeļu kupoliem.
2015. gadā tornis tika iesvētīts par godu Kristus Augšāmcešanās notikumam. Tagad zvanu tornī darbojas baznīca, ikonu glābatava un seno grāmatu arhīvs.
2022. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — CAF zona
2022. gada FIFA Pasaules kausa CAF zonas kvalifikācija ir atlases sacensības Āfrikas Futbola konfederācijas (CAF) izlasēm FIFA Pasaules kausa finālturnīram, kas 2022. gadā notiks Katarā. Kvalifikācija sākās un noslēgsies 2022. gada martā. Tajā tiks noskaidrotas piecas izlases, kas kvalificēsies finālturnīram.
Formāts
Kvalifikācija norit 3 posmos.
Dalībnieki
Visas 54 Āfrikas Futbola konfederācijas asociācijas, kas ir FIFA locekles, pieteica savas izlases kvalifikācijai. Lai noskaidrotu, ar kuru posmu katra izlase sāk kvalifikāciju, tika izmantotas vietas FIFA Pasaules rangā 2019. gada jūlijā.
Pirmais posms
Pirmā posma izloze notika Kairā, Ēiptē.
Otrais posms
Otrajā posmā 40 izlases ir sadalītas 10 grupās — pa četrām komandām katrā grupā. Grupu uzvarētāji kvalificēsies trešajam posmam. Otrā posma grupu izloze notika Kairā, Ēģiptē.
Trešais posms
Trešajā posmā 10 otrā posma grupu uzvarētāji tika salozēti piecos pāros. Katra pāra uzvarētāji tiks noskaidroti divu spēļu summā — savā laukumā un izbraukumā. 5 izlases, kas uzvarēs trešajā posmā, kvalificēsies 2022. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīram.
Karla Eredija Serrano
Biogrāfija
Deviņas reizes uzvarējusi Ekvadoras jauniešu šaha čempionātos dažādās meiteņu vecuma grupās. Trīs reizes pārstāvējusi Ekvadoru Pasaules junioru šaha čempionātos (2009-2011). 2009. gadā uzvarējusi Amerikas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā meitenēm un Ekvadoras sieviešu šaha čempionātā, kā arī kļuvusi par FIDE Pasaules šaha čempiones nosaukuma cikla Dienvidamerikas zonas turnīra uzvarētāju un izcīnījusi tiesības piedalīties Pasaules šaha čempionātā sievietēm. Piedalījusies 2010. gada Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas Antakjā, kurā 1. kārtā zaudējusi Hou Jifaņai.
Pārstāvējusi Ekvadoru Pasaules šaha olimpiādēs:
Par panākumiem turnīros FIDE 2010. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 2013. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Nītaures pilskalns
Nītaures pilskalns, arī Vaļņa kalns, atrodas Vidzemē, Cēsu novada Nītaures pagastā Mergupes labajā krastā, iepretim Nītaures pils atliekām un Nītaures luterāņu baznīcai. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.
1897. gadā pilskalnā izrakumus veica Antons Buhholcs. To aprakstījis arī Ernests Brastiņš. Tas ir stāvs apmēram 10 metrus augsts paugurs, ko no trijām pusēm apliec Mergupe, bet ceturtā nostiprināta ar grāvi un 3 metrus augstu valni. Plakums neregulārs, tā garums ir 50 — 60 metri, bet platums 20 — 45 metri. Datējums — vēlais dzelzs laikmets. Iespējams, apdzīvots vēl 14. gadsimtā.
Antonīns Jeržābeks
Antonīns Jeržābeks (cs, dzimis ) ir Čehijas hokeja tiesnesis.
Kopš 2007. gada bija Čehijas Ekstralīgas tiesnesis. Kopš 2007./2008. gada sezonas ir arī Starptautiskā hokeja federācijas tiesnesis. 2014.—2018. gados bijis Kontinentālās hokeja līgas tiesnesis, pēc tam atgriezās Čehijas Ekstralīgā. Tiesājis un, kā arī 2012., 2013., 2014., 2016., 2017., 2018. un 2021. gada Pasaules čempionātos hokejā, trīsreiz tajos viņam uzticēta finālspēle un viņš tiek vērtēts kā viens no autoritatīvākajiem Eiropas tiesnešiem.
Erihs Lūdendorfs
Erihs Frīdrihs Vilhelms Ludendorfs (, dzimis, miris ) bija vācu ģenerālis Pirmā pasaules kara laikā un labējais politiķis Veimāras republikas laikā.
Dzīvesgājums
Dzimis atvaļināta prūšu virsnieka gimenē Kruševņas ciemā netālu no Šverzencas (Schwersenz) tagadējā Polijā. Pirmā pasaules kara laikā vadīja vācu karaspēka uzvaras Lježas kaujā 1914. gada augustā, Tannenbergas kaujā tā paša gada augusta beigās un Pirmajā Mazūru ezeru kaujā septembrī. No 1916. gada bija ģenerālštāba priekšnieks Kopš 1916. gada kopā ar Paulu fon Hindenburgu faktiski vadīja vācu karaspēka ģenerālštābu. 1918. gada oktobrī atkāpās no amata.
Pēc kara Ludendorfs kļuva par redzamu vācu nacionālistu līderi. Piedalījās neveiksmīgajos Kapa pučā 1920. gadā un Alus pučā 1923. gadā. 1925. gadā piedalījās Vācijas prezidenta vēlēšanās. No 1924. līdz 1928. gadam bija Reihstaga deputāts no Vācu tautas brīvības partijas (Deutschvölkische Freiheitspartei). Viens no idejas par to, ka iemesls Vācijas zaudējumam karā ir "dūriens mugurā" (Dolchstoß von hinten), propagandētājiem. Jēdziena "totālais karš" (Totaler Krieg) ieviesējs.
Marko Rubio
Marko Antonio Rubio (Marco Antonio Rubio, dzimis ), ir Amerikas Savienoto Valstu politiķis, pārstāv Republikānisko partiju. No 2013. gada ir ASV senators no Floridas. 2016. gada ASV prezidenta vēlēšanās bija viens no Republikāniskās partijas kandidātiem uz ASV prezidenta krēslu, 2016. gada martā izstājās no cīņas dēļ sliktā snieguma Floridas priekšvēlēšanu sacīkstē.
Marko Rubio ir dzimis ir dzimis trūcīgu kubiešu imigrantu ģimenē.
Albānija 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Albānija 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Itālijas pilsētā Turīnā bija viena no 80 startējošajām valstīm. Šīs bija pirmās ziemas olimpiskās spēles, kurās piedalījās Albānijas delegācija. Šajās olimpiskajās spēlēs albānija bija pārstāvēta ar vienu sportistu — Erjonu Tolu. Viņš startēja kalnu slēpošanā, kā arī bija valsts karognesējs olimpisko spēļu atklāšanas un noslēguma ceremonijās. Šajās olimpiskajās spēlēs Albānija neizcīnija olimpiskās medaļas.
Fortkongera
Fortkongera (en) ir pamesta pētniecības stacija Arktikā. Izvietojusies Elsmīra salas ziemeļaustrumos Lēdijas Franklinas līča krastā. Sākotnēji izveidota 1881. gadā 1. Starptautiskā polārā gada pētniecības programmas ietvaros un ir pirmā pastāvīgā cilvēku apmetne salā kopš tās atklāšanas 17. gadsimtā.
Albānija 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalnu slēpošana 25px
Albānijas vienīgais sportists Erjons Tola startēja kalnu slēpošanā, trijās disciplīnās — supergigantā, milzu slalomā un slalomā. Labāko rezultātu viņš ieguva milzu slalomā, ieņemot 35. vietu, ar rezultātu 3 minūtes un 2.89 sekundes. Supergigantā viņš izcīnīja 56. vietu ar rezultātu 1 minūte un 44.27 sekundes. Savukārt slalomā viņš nefinišēja.
Dzeņu upurakmens
Dzeņu upurakmens ir upurakmens Sakas pagastā, netālu no bijušām Dzeņu mājām.
Albānija 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Ārējās saites
[https://www.olympic.org/Turin-2006 2006. gada ziemas olimpiskās spēles (Turin 2006)] Olympic.org. Starptautiskā olimpiskā komiteja.
Dzeņu upurakmens
Upurakmens diametrs ir 1,5 metri, augstums virs zemes 0,7 metri. Granīta bluķa virspusē ir iekalts 14 centimetrus dziļš bļodveida iedobums. Akmens apkārtnē ir atrasts senu ugunskuru ogļu slānis.
Grūti pieejams, meža masīva un izcirtumu vidū.
Drudži
Drudži ir ciems Rugāju novada Lazdukalna pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 11,1 km no pagasta centra Benislavas, 17,3 km no novada centra Rugājiem un 233,8 km no Rīgas.
Fortkongera
Vēsture
Vēlākos gados staciju kā atbalsta bāzi izmantoja vairākas Arktikas pētnieku ekspedīcijas, tajā skaitā Roberts Pīrijs (1898, 1900, 1905, 1908). Pīrijs oriģinālo 18 m garo, 5 m plato un 3 m augsto trīsistabu tradicionālā "eiropiešu" stila ēku atzina par nepiemērotu Arktikas apstākļiem un 1900. gadā to nojauca. No ēkas kokmateriāliem Pīrijs uzbūvēja vairākas nelielas, vieglāk apkurināmas ēkas, dažas no kurām saglabājušās līdz mūsdienām.
Drudži
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V463 (Pāliņi–Gailīši), pie Pīsteņas un Paukles iztekas.
Fortkongera
Vēsture
2001. gadā tika nodibināts Kutinirpākas nacionālais parks, Fortkongeru iekļaujot tā teritorijā, piešķirot tai aizsargājama arheoloģijas un kultūras pieminekļa statusu.
Pliešova (Baltinavas novads)
Pliešova ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada centrālajā daļā 4 km no novada centra Baltinavas un 211 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas Supenkas upes krastā.
Ramešbābu Pragnanandhā
Ramešbābu Pragnanandhā (ta; dzimis, Čennai) ir Indijas starptautiskais lielmeistars šahā (2018).
Biogrāfija
Trīs reizes uzvarējis Pasaules jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās: U8 (2013), U10 (2015), U18 (2019).
Daudzu starptautisko šaha turnīru laurēats, tajā skaitā uzvarējis Xtracon Chess Open (Dānija, 2019), Polgar Challenge (tiešsaite, 2021). 2021. gadā piedalījies FIDE Pasaules kausa izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā nokļuvis līdz 4. kārtai, kurā piekāpies Maksimam Vašjēram-Lagravam.
2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 72. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2022. gada janvārī dalījis 11.-12. vietu tradicionālajā Tata Steel Masters lielmeistaru turnīrā.
Pārstāvējis Indijas komandu Pasaules šaha olimpiādē un 2022. gadā izcīnījis bronzas medaļu komandu vērtējumā.
2022. gada novembrī uzvarējis Āzijas individuālajā šaha čempionātā vīriešiem.
Par panākumiem turnīros FIDE 2016. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2018. gadā — starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Bijis jaunākais šahists vēsturē, kas ieguvis starptautiskā meistara nosaukumu 10 gadu, 10 mēnešu un 19 dienu vecumā. Par lielmeistaru kļuvis 12 gadu, 10 mēnešu un 14 dienu vecumā, kļūstot par otru jaunāko lielmeistaru šaha vēsturē pēc Sergeja Karjakina.
Viņa vecākā māsa ir šaha lielmeistare Vaišali Ramešbābu.
Tristana salas
Tristana salas (fr) ir arhipelāgs Gvinejas galējos rietumos pie Gvinejas-Bisavas robežas, Kogonas upes deltā. 1992. gadā Tristana salas tika iekļautas Rāmsaras konvencijas aizsargājamo vietu sarakstā.
Kupeja (virsbūve)
Kupeja (fr) ir slēgta tipa virsbūve vieglajiem automobiļiem ar divām durvīm, vienu vai divām sēdekļu rindām un atsevišķu bagāžnieku. Pirmsākumos kupejām bija tikai viena sēdekļu rinda (divas vai trīs sēdvietas). Kupejām parasti ir īsāka riteņu garenbāze nekā citiem virsbūvju tipu automobiļiem.
Tomēr mūsdienās "kupeja" vairāk ir mārketinga termins, kas liek uzsvaru uz sportiskumu nevis apzīmē automobiļa tehniskos parametrus. Tas ir atzīmēts Eiropas ekonomikas komisijas automobiļu kvalifikācijā, kurā kupejas automobiļa tipi ir iedalīti atsevišķā "S" tirgus segmentā.
Agrāk par kupeju sauca arī divvietīgu karieti.
Mūsdienu apakštipi
Dažkārt automobiļus ar kupejas tipa virsbūvēm iedala apakštipos: Tādiem automobiļiem ir augsts dinamikas raksturojums, stabilitāte un vadāmība, kā sasniegšanai tiek samazināta salona ietilpība.
Tādi automobiļi nav paredzēti sportiskiem sasniegumiem, bet gan maksimāla komforta līmeņa sasniegšanai priekš diviem cilvēkiem — šoferim un vienam pasažierim. Aizmugurējais sēdeklis var vispār nebūt (reti), vai būt maza izmēra un neērts.
Dažkārt pie kupejām nosacīti tiek pieskaitīti arī: Mūsdienīgs kupejas tips ar nelielām papildus atveramām sekcijām aiz durvīm, ērtākai iekāpšanai aizmugurējā automobiļa daļā, tomēr tās nav kā pastāvīgas durvis (var atvērt tikai, kad atvērtas pamatdurvis).
Austrālijā tā dēvē tur populāros, sportiskos uz sedana bāzes veidotos, zemos divdurvju pikapus.
ASV dažreiz tā dēvē divu vai trīs durvju apvidus automobili ar saīsinātu riteņu garenbāzi.
Vēsturiskie apakštipi
Pastāvēja arī vēsturiski kupeju apakštipi:
Coupé — divdurvju hārdtopi
ASV un Kanādā 1950. un 1960. gados populāri kļuva bezstatņu hārdtopa tipa virsbūves, ko daudzi ražotāji sāka saukt par Coupé, bet terminu Sedan izmantoja tikai divdurvju modeļiem ar vidējo statni.
"Kupeja" — divdurvju sedani
Bieži divdurvju sedanus ar pilna izmēra aizmugurējiem sēdekļiem mārketinga nolūka pārsauc par kupejām.
Pēters Prohāska
Pēters Prohāska (hu; dzimis, Vācā) ir Ungārijas starptautiskais lielmeistars šahā (2010).
Kupeja (virsbūve)
"Kupeja" — divdurvju sedani
Ford Falcon 1966.—1970. gadu divdurvju sedanu modeļi tika dēvēti par kupejām (precīzāk club coupé jeb sports coupé, atkarībā no modifikācijas), kaut arī bija vienkārši divdurvju sedani, ar vidējo virsbūves statni un garenbāzi, kas bija vienāda ar četrdurvju sedana riteņu garenbāzi. Šai nosaukuma maiņai vajadzēja izcelt modeļa sportiskās īpašības.
Pēters Prohāska
Biogrāfija
Sekmīgi pārstāvējis Ungāriju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros izcīnījis divas medaļas: 2006. gadā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā, bet 2008. gadā izcīnījis bronzas medaļu Eiropas jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā. Divas reizes (2006, 2007) bijis Ungārijas izlases sastāvā Pasaules jauniešu šaha olimpiādēs U16 vecuma grupā, kurās izcīnījis divas sudraba medaļas - komandu (2007) un individuālajā (2006) ieskaitē. Piecas reizes (2006-2010) bijis Ungārijas izlases sastāvā Eiropas jauniešu komandu čempionātos U18 vecuma grupā, kuros komandu vērtējumā izcīnījis 2 zelta (2007, 2009), sudraba (2008) un bronzas (2010) medaļas, bet individuālajā vērtējumā 2 zelta (2009, 2010) medaļas. 2009. gadā uzvarējis Ungārijas jauniešu šaha čempionātā U20 vecuma grupā. Daudzkārtējais Ungārijas šaha komandu čempionāta uzvarētājs šaha klubu Csuti Antal SK Zalaegerszeg (2007/2008) un Aquaprofit-NTSK (2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2013/2014, 2014/2015 и 2015/2016) sastāvā.
Vaišali Ramešbābu
Vaišali Ramešbābu (ta; dzimusi 2001. gadā Čennai) ir Indijas starptautiskā lielmeistare šahā (2018).
Kupeja (virsbūve)
"Kupeja" — divdurvju sedani
Mūsdienās kā līdzīgu variantu var atzīmēt Ford Focus amerikāņu variācijas divdurvju modifikāciju.
Pēters Prohāska
Biogrāfija
Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Cīrihē (2008), Grieķijas pilsētās Paleohorā (2011) un Ajoskirikā (2014).
Vaišali Ramešbābu
Biogrāfija
Pasaules jauniešu šaha čempionāta uzvarētāja dažādās meiteņu vecuma grupās: U12 (2012), U14 (2015). 2018. gadā Rīgā RTU Open šaha festivāla A turnīrā izpildījusi lielmeistares normu.
Kupeja (virsbūve)
Combi coupé
Mārketinga nosaukums trīs un piecu durvju Saab modeļu liftbekiem — Saab 99 un Saab 900. Tāpat bieži tiek dēvēti sportiska novirziena trīs durvju hečbeki.
Pēters Prohāska
Biogrāfija
Par panākumiem turnīros FIDE 2007. gadā Prohāskam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2010. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Vaišali Ramešbābu
Biogrāfija
2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 29. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm. 2022. gada septembrī Astanā ierindojusies 6. vietā FIDE sieviešu Grand Prix izcīņas posmā. 2023. gada aprīlī Ņūdelī ierindojusies 10. vietā FIDE sieviešu Grand Prix izcīņas posmā.
Pārstāvējusi Indijas komandu Pasaules šaha olimpiādē un 2022. gadā izcīnījusi bronzas medaļu komandu vērtējumā.
Par panākumiem turnīros FIDE 2016. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 2018. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2021. gadā saņēmusi arī vīriešu starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Viņas jaunākais brālis ir šaha lielmeistars Ramešbābu Pragnanandhā.
Kupeja (virsbūve)
Four-door coupé
Tā dažkārt apzīmē sedanu vai četru durvju hārdtopu ar kupejas proporcijām.
Ikšķiles viduslaiku pils
Ikšķiles viduslaiku pils bija Rīgas arhibīskapijas pils Ikšķilē, kas sākotnēji piederēja Rīgas arhibīskapu vasaļiem. Līdz mūsdienām saglabājušies pils mūra sienu fragmenti pie Ikšķiles baznīcas drupām uz mākslīgas saliņas Rīgas HES ūdenskrātuvē.
Vēsture
1185. gadā Gotlandes akmeņkaļi Ikšķiles Daugavas līvu ciema vidū no dolomīta akmeņiem uzmūrēja Livonijas bīskapa pili ar kapelu, kurā apglabāti bīskaps Meinards (1196), gan bīskaps Bertolds (1197). 1201. gadā bīskaps Alberts pārcēla bīskapa sēdekli uz Rīgu un izlēņoja Ikšķiles pili bruņiniekam Konrādam no Meiendorpas, sauktam arī par Ikšķiles Konrādu. Krusta karu laikā Ikšķiles pilij vairākas reizes uzbruka Daugavas kreisajā krastā dzīvojošo zemgaļu karaspēks, bet 1203. un 1206. gadā pili centās ieņemt Polockas kņazs Vladimirs. 1255. gadā Rīgas arhibīskaps Alberts II pili izlēņoja Johanam no Bardevišas (Johannes de Bardewisch), viņa pēcnācēji pieņēma Ikšķilu dzimtas (von Uexkull) vārdu. Livonijas pilsoņu kara laikā 1306. gadā Livonijas ordenis no Bardevišiem par 300 markām nomāja daļu no pils, kurā 1411., 1417., 1418. un 1420. gadā uzturējās Livonijas ordeņa mestri. 1452. gadā Livonijas ordenis pili atdeva Rīgas arhibīskapam, bet gadsimta beigās atkal tai uzbruka un izpostīja.
Deivids Vudards
Deivids Vudards (dz. 1964. g. 6. aprīlis) ir amerikāņu rakstnieks un diriģents. 1990. gados viņš nāca klajā ar jēdzienu „prekviēms”—hibrīdvārdu, kas veidots no angļu valodas vārdiem „preemptive” (apsteidzošs) un „requiem” (rekviēms), lai aprakstītu savu praksi pēc budistu tradīcijām sacerēt mūziku, kas tiek atskaņota personas nāves brīdī vai neilgi pirms tā.
Piemiņas pasākumi Losandželosā, kuros Vudards darbojies kā diriģents un muzikālais vadītājs, ietver ceremoniju 2001. gadā, kas norisinājās pie šobrīd slēgtās „Angels Flight” trošu dzelzceļa līnijas, pieminot kādā negadījumā bojāgājušo Leonu Preportu un viņa cietušo atraitni Lolu. Viņš ir diriģējis rekviēmus arī savvaļas dzīvniekiem, tostarp kādam Kalifornijas brūnajam pelikānam—tieši uz smilšu grēdas vietējā pludmalē, kur dzīvnieks bija gājis bojā.
Ikšķiles viduslaiku pils
Vēsture
Pēc Viļņas ūnijas noslēgšanas tās pilsnovadu iekļāva Polijas-Lietuvas kopvalstij piederošās Pārdaugavas Livonijas hercogistes teritorijā, Livonijas kara laikā to pilnīgi nopostīja. 1582. gada Jamas Zapoļskas miera līgumā tā nodēvēta par Ikšķiles pilsnovada citadeli (, Иксекюль). 1586. gadā Polijas karalis Stefans Batorijs to atdeva Rīgas pilsētai, šīs īpašumtiesības 1630. gadā apstiprināja arī Zviedrijas karalis Gustavs II Ādolfs. Zviedru Vidzemes laika revīzijā minēta "Ikšķiles sagrautā pils".
Deivids Vudards
Vudards ir pazīstams ar savām „Dreamachine”—viegli psihoaktīvas lampas—reprodukcijām, kuras izstādītas mākslas muzejos visa pasaulē. Vācijā un Nepālā viņa vārds bieži izskan saistībā ar ieguldījumiem literatūras žurnālā Der Freund, kuru vidū ir raksti par starpsugu karmu, augu apziņu un „Nueva Germania” apmetni Paragvajā.
Leitners
Leitners var būt:
Deivids Vudards
Izglītība
Vudards izglītību ieguvis Jaunajā Sociālo pētījumu skolā (NSSR), un Kalifornijas Universitātē Santabarbarā.
Jaunā Vācija
2003. gadā Vudards tika ievēlēts par Džuniperhilzas (Losandželosas apgabals, Kalifornija) domnieku. Būdams šajā amatā, viņš ierosināja veidot sadraudzības pilsētas attiecības ar tā dēvēto Jauno Vāciju (spāņu val.—Nueva Germania) Paragvajā. Lai virzītu savu plānu, Vudards devās uz kādreizējo veģetārisma/feminisma utopiju un tikās ar tās pašvaldības vadību. Pēc savas sākotnējās vizītes viņš izvēlējās iecerētās attiecības tomēr nedibināt, taču vietējā kopienā bija atradis pētījumu objektu saviem nākamajiem literārajiem darbiem. Viņu īpaši interesēja prototranshumānisma idejas, ar kurām bija nākuši klajā spekulatīvie plānotāji Rihards Vāgners un Elizabete Ferstere-Nīče, kura kopā ar savu vīru Bernhardu Fersteru bija šīs apmetnes dibinātāji un tur dzīvoja laika posmā no 1886. līdz 1889. gadam.
No 2004. līdz 2006. gadam Vudards vadīja vairākas ekspedīcijas uz Jauno Vāciju, izpelnoties arī toreizējā ASV viceprezidenta Dika Čeinija atbalstu. 2011. gadā Vudards šveiciešu romānu rakstniekam Kristiānam Krahtam deva atļauju publicēt viņu itin apjomīgo privāto saraksti, kas galvenokārt attiecās uz Jauno Vāciju —divos sējumos ar Hannoveres Universitātes izdevniecības Wehrhahn Verlag zīmi. Laikraksts Frankfurter Allgemeine Zeitung šo vēstuļu apmaiņu raksturojis šādi: „[Vudards un Krahts] nojauc robežas starp dzīvi un mākslu.” Savukārt Der Spiegel apgalvo, ka pirmais no šiem izdevumiem—Five Years —bija „garīgas sagatavošanās darbs” Krahta nākamajam romānam Imperium.
Pēc Endrjū Makkanna vārdiem, „Krahts pavadīja Vudardu ceļojumā uz turieni, kas bija palicis pāri no šīs vietas un kur sākotnējo kolonistu pēcteči dzīvoja krietni sarežģītākos apstākļos nekā agrāk. Kā atklāj abu sarakste, Krahts atbalstīja Vudarda vēlmi attīstīt šīs kopienas kultūras profilu un uzbūvēt miniatūru Baireitas operas namu vietā, kur savulaik atradās Elizabetes Fersteres-Nīčes ģimenes rezidence.”  Pēdējo gadu laikā „Nueva Germania” gan kļuvusi par liegāku tūrisma galamērķi ar naktsmītnēm viesiem un pagaidu vēstures muzeju.
Dreamachine
No 1989. līdz 2007. gadam Vudards konstruēja reprodukcijas ietaisei ar nosaukumu „Dreamachine” („Sapņu mašīna”), kas ir stroboskopiska mašīna, kuru izgudroja Braions Džisins un Īans Somervils un ko veido rievots, no vara un papīra izgatavots cilindrs, kas rotē ap elektrisko spuldzi—vērojot to ar aizvērtām acīm, ierīce var izraisīt apziņas novirzes, kas pielīdzināmas narkotiku reibumam vai sapņiem.
Pēc tam, kad Vudards vienu no „Dreamachine” eksemplāriem veltīja Viljama S. Barouza 1996. gada Losandželosas apgabala mākslas muzeja (LACMA) vizuālajai retrospekcijai Ports of Entry,  Vudards sadraudzējās ar autoru un viņa 83.—pēdējā—dzimšanas dienā viņam uzdāvināja papīra „sapņu mašīnu” ar nosaukumu „Bohemian model”. Pirmo no minētajām mašīnām 2002. gadā „Sotheby's” izsolīja kādam privātam kolekcionāram, savukārt otra mašīna aizņēmumā no Barouza īpašuma palikusi Spensera mākslas muzejā.
Ikšķiles viduslaiku pils
Vēsture
Kad 1879. gadā pēc Rīgas pilsētas arhitekta Johana Felsko projekta tika atjaunota Ikšķiles baznīca, daļa no agrākās pils sienas tika iebūvēta baznīcas altāra daļā. 1910. gadā Kārlis fon Lēviss of Menārs uzmērīja pils vietu, no kuras bija saglabājies vienīgi uzkalniņš. Pirmā pasaules kara laikā vācu artilērija pāri Daugavai sagrāva Ikšķiles baznīcu, bet kopš 1975. gada tās drupas atrodas uz saliņas Rīgas HES ūdenskrātuvē. Pirms appludināšanas 1968.-1975. gadā arheoloģisko izrakumu laikā tika atsegti un uzmērīti pils pamati.
Uldis Šteins
Uldis Šteins (dzimis, miris ) bija latviešu inženieris, horeogrāfs un dejas pedagogs. Vairākkārtējs Deju svētku virsvadītājs. Tautas deju ansambļa "Vektors" mākslinieciskais vadītājs.
Rīgas pašvaldības vadītāju uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Rīgas pašvaldības vadītāji jeb Rīgas domes vadītāji vai Rīgas mēri no 1890. gada, kad tika izveidots šis amats.
Ikšķiles viduslaiku pils
Apraksts
Ikšķiles pils un baznīca bija uzcelta no dolomīta akmeņiem sešus metrus augstajā Daugavas labajā stāvkrastā. Austrumu pusē bija izrakts 8 metrus plats aizsarggrāvis, pa kuru varēja nokāpt upes krastā. Ziemeļrietumu pusē atradās ieeja ar sargtorni. Pilij bija trīs korpusi, 10х16 metru, 20х40 metru un 6х8 metru izmēros.
Uldis Šteins
Studējis Latvijas Valsts universitātē un Rīgas Politehniskajā institūtā. Saistīts ar tautas deju kolektīvu "Vektors" jau kopš tā dibināšanas 1958. gadā. 1963. gadā dažus mēnešus bija tautas deju ansambļa "Dancis" mākslinieciskais vadītājs. Paralēli darbam horeogrāfijā, strādājis arī kinoindustrijā. Uldis Šteins ir bijis Rīgas Kinostudijas direktors, kā arī pasniedzis kinotehnoloģiju Latvijas Kultūras akadēmijā. Viņš bija filmas "Likteņdzirnas" producents.
saņēma Dejas balvu par mūža ieguldījumu, tādējādi kļūstot par jaunizveidotā apbalvojuma pirmo mūža balvas ieguvēju.
Precējies ar horeogrāfi, deju kolektīva "Zelta sietiņš" māksliniecisko vadītāju Baibu Šteinu.
Hermans Steiners
Hermans Steiners (en; Dunajska Streda —  Losandželosa) bija ASV starptautiskais meistars šahā (1950).
Biogrāfija
1909. gadā kopā ar ģimeni emigrējis uz Ņujorku. Sešpadsmit gadu vecumā kļuvis par pilsētas šaha kluba biedru. 1929. gadā dalījis pirmo vietu Ņujorkas štata šaha čempionātā. Gadu vēlāk uzvarējis starptautiskā šaha turnīrā Berlīnē. 1932. gadā sācis vadīt šaha nodaļu laikrakstā Los Angeles Times, kuru sekmīgi vadījis 23 gadus līdz pat savai aiziešanai mūžībā. 1943. gadā uzvarējis Kalifornijas atklātajā šaha čempionātā, bet 1945. gadā arī Kalifornijas štata šaha čempionātā (vēlāk šos panākumus atkārtojis 1953.-1955. gadā). 1944. gada februārī mačā pieveicis Rubenu Fainu ar 3½:½. Divas reizes uzvarējis ASV atklātajos šaha čempionātos (1942, 1946). 1946. gadā uzvarējis Londonas starptautiskajā šaha turnīrā. 1946. gadā zaudējis mačā par ASV šaha čempiona titulu pret Arnoldu Denkeru ar 3½:6½. 1948. gadā uzvarējis ASV šaha čempionātā. 1952. gadā Stokholmā piedalījies Pasaules šaha čempiona izcīņas cikla starpzonu turnīrā, kur palicis 13. vietā.
Četras reizes ASV komandas sastāvā piedalījies Pasaules šaha olimpiādēs (1928-1931, 1950). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1931) un sudraba (1928) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (1931) medaļu. 1945. gadā radiomačā starp PSRS un ASV šaha komandām bijis vienīgais amerikāņu šahists, kas uzvarējis savu mikromaču (1½:½ pret Igoru Bondarevski).
Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Steineram kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Pāragri aizgājis no dzīves 1955. gada Kalifornijas štata šaha čempionāta izcīņas laikā.
European Hit Radio Top 40 Nr. 1 (2013)
European Hit Radio Top 40 ir Latvijas nacionālās apraides radiostacijas European Hit Radio iknedēļas populārāko dziesmu saraksts, kas tiek veidots apkopojot klausītāju balsojuma rezultātus EHR mājas lapā internetā vai e-pastā. Šajā rakstā ir apkopots to dziesmu saraksts, kas 2013. gadā Latvijas radiostacijas European Hit Radio iknedēļas populārāko 40 dziesmu sarakstā Top 40 ieguva 1. vietu.
Top 40 sastādīšanas princips
European Hit Radio Top 40 tiek sastādīts, pamatojoties uz klausītāju balsojuma rezultātiem, kas ik nedēļu tiek apkopoti raidījumā "European Hit Radio Top 40". Topa veidošanas procesā piedalās visas dziesmas, par kurām ir balsots European Hit Radio mājas lapā — sadaļās Top 5 / Top 9 un Top 40, Padomdevēju aptaujā un ar e-pasta starpniecību. Neatkarīgi no tā, kādā veidā ir balsots par dziesmām, visas balsis, pēc noteikta algoritma, tiek summētas kopā, veidojot European Hit Radio klausītāju 40 populārāko dziesmu sarakstu, kas ēterā skan katru piektdienu plkst. 11.00 un 18.00, ar atkārtojumu svētdienā plkst. 10.00.
Balsošanas iespējas
Balsot par dziesmām var vairākos veidos:
European Hit Radio mājas lapā, sadaļās Top 5 / Top 9 un Top 40, ir iespējams nobalsot par trijām dziesmām, savukārt reģistrējoties kā European Hit Radio Padomdevējam, katru nedēļu uz lietotāja norādīto e-pasta adresi tiek nosūtīts 40 dziesmu saraksts, kurā katra no dziesmām ir jānovērtē ar atzīmi no 1 līdz 5 (1 ir zemākais vērtējums, kas nozīmēs, ka dziesma pavisam nepatīk, 5 — augstākais vērtējums, kas nozīmēs, ka dziesma ļoti patīk). Jāatzīmē, vai dziesma ir pazīstama vai nē, kā arī jāatzīmē, vai dziesma jau ir apnikusi vai nē. Papildus šīm izvēlnēm, katrai dziesmai ir iespējams noklausies tās fragmentu, uzklikšķinot uz saites. Pēc dziesmu vērtēšanas papildus ir jāatbild uz 2 aptaujas jautājumiem par dažādām tēmām. Lai gan Padomdevēju aptaujas ir angļu valodā, tomēr atbildēt uz jautājumiem var arī latviešu valodā.
Balsojot European Hit Radio mājas lapā, sadaļā Top 5 / Top 9, balsojuma rezultāts tiek apkopots raidījumā Top 5, kas ēterā skan katru darba dienu plkst. 16.40 un raidījumā Top 9, kas skan no svētdienas līdz ceturtdienai plkst. 21.20.
Oleksijs Nejižpapa
Oleksijs Nejižpapa (uk, dzimis 1975. gada 9. oktobrī Sevastopolē) ir ukraiņu kara flotes virsnieks, viceadmirālis, Ukrainas Bruņoto spēku Jūras spēku komandieris.
Biogrāfija
Dzimis 1975. gada 9. oktobrī Sevastopolē. 1997. gadā absolvējis Sevastopoles Jūras spēku institūtu. No 1997. līdz 2000. gadam — fregates "Sevastopole" raķešu un artilērijas kaujas vienības pretgaisa raķešu baterijas komandieris. No 2000. līdz 2006. gadam viņš dienēja korvetē Luck par komandiera vecāko palīgu, pēc tam par Čerkasi mīnu meklētāja komandieri.
2008. gadā ieguvis operatīvo un taktisko izglītību. No 2012. gada jūlija līdz 2015. gadam viņš bija Ukrainas Bruņoto spēku Jūras spēku pavēlniecības štāba priekšnieka pirmais vietnieks. Laika posmā no 2013. līdz 2014. gadam viņš uz laiku pildīja arī Jūras spēku akadēmijas priekšnieka amatu.
2015. gadā — iegūts operatīvais un stratēģiskais izglītības līmenis (Ukrainas Nacionālā aizsardzības universitāte). Kopš 2015. gada janvāra Ukrainas Bruņoto spēku Jūras spēku komandiera vietnieks kaujas apmācībā — Ukrainas Bruņoto spēku Jūras spēku pavēlniecības Kaujas apmācības nodaļas vadītājs. Pretterorisma operācijas Doneckas un Luhanskas apgabalos dalībnieks.
2020. gada 11. jūnijā ar Ukrainas prezidenta Volodimira Zelenska dekrētu viņš tika iecelts par Ukrainas Bruņoto spēku Jūras spēku komandieri.
Tika paaugstināts par viceadmirāli divas dienas pēc Krievijas flotes flagmaņa Moskva nogrimšanas.
Teniss 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — vīriešu vienspēles
Vīriešu vienspēles bija viena no četrām tenisa disciplīnām 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika no 1900. gada 6. līdz 11. jūlijam Puto salā, Parīzes pilsētas ziemeļrietumu daļā uz sarkanā māla seguma kortiem. Šajās sacensībās startēja 13 tenisisti no 3 valstīm.
Neviens no iepriekšējo 1896. gada Atēnu olimpisko spēļu tenisa vienspēļu medaļniekiem šajās olimpiskajās spēlēs nestartēja. Pirmoreizi olimpisko spēļu vēsturē Lielbritānijas sportisti izcīnīja visas olimpiskās medaļas. Zelta medaļu šajās olimpiskajās izcīnīja Lorenss Dohertijs, sudraba medaļu — Harolds Mahoni, bet bronzas medaļas ieguva Redžinalds Dohertijs un Artūrs Noriss.
Nikosijas Selima mošeja
Selima mošeja (tr, gr), vēsturiski pazīstama arī kā Svētās Sofijas katedrāle ir mošeja, kas atrodas Kipras pilsētas Nikosijas ziemeļu daļā, ko de facto kontrolē starptautiski neatzītā Ziemeļkipra.
Teniss 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — vīriešu vienspēles
Pārstāvētās valstis un sportisti
Vīriešu vienspēļu turnīrā startēja 13 sportisti no 3 valstīm. Pirmo reizi sacensībās bija pārstāvēta ASV.
Nikosijas Selima mošeja
Kad Kipru 1196. gadā iekaroja Ričards Lauvassirds, šajā vietā esot atradusies Bizantijas baznīca. Romas katoļu Svētā Sofijas katedrāle tika uzcelta starp 1209. un 1326. gadu un periodiski, kopā ar Svētā Nikolaja katedrāli Famagustā, tā kalpoja kā Kipras karaļu kronēšanas vieta. 15. gadsimtā katedrāle cieta dženoviešu uzbrukumos un zemestrīcēs. Pēc 1491. gada, kad Kipra nonāca Venēcijas kontrolē, katedrāli atjaunoja. 1571. gadā, kad Kipru ieņēma Osmaņu impērija, katedrāle tika pārveidota par mošeju, nosaucot to Selima vārdā un uzbūvējot divus minaretus. Mūsdienās tā ir Kipras galvenā mošeja.
Kristus guldīšana kapā
"Kristus guldīšana kapā" ir El Greko eļļas glezna, tapusi starp 1570. un 1576. gadu. Tā glabājas Nacionālajā Mākslas galerijā, Atēnās.
Analīze
Glezna pieskaitāma El Greko romiešu periodam. Aina notiek alā, kur tēlu silueti izcelti uz tumša fona un klinšainiem iežiem. Tēlu izvietojums ar pagrieztu muguru iepazīstina sabiedrību ar kompozīciju manierisma stilā. Kristus un apustuļu sejā saskatāma spēcīga Mikelandželo ietekme.
El Greko izdodas nodot svēto sieviešu skumju un pamestības izjūtas. Viņa portretista spējas izpaužas, spēlējoties ar zemes un zilo toņu izmantošanu.
Elizabete Vorena
Elizabete Anna Vorena (en; dzimusi ) ir amerikāņu advokāte un politiķe, pārstāv Demokrātisko partiju. No 2013. gada viņa ir ASV Senatore no Masačūsetsas štata.
Vorena paziņoja par kandidēšanu ASV Prezidenta amatam, bet 2020. gadā martā izstājās no cīņas pēc vājajiem rezultātiem priekšvēlēšanu sacīkstē, kur viņa zaudēja pat Masačūsetsā.
Dina Kagramanova
Dina Kagramanova (en; dzimusi Baku) ir Kanādas starptautiskā meistare šahā (2009).
Biogrāfija
2003. gadā uzvarējusi Kanādas jauniešu šaha čempionātā U18 meiteņu vecuma grupā. 2005. gadā uzvarējusi Toronto pilsētas šaha čempionātā sievietēm. 2006. gadā pirmo reizi uzvarējusi Kanādas sieviešu šaha čempionātā, bet 2009. gadā atkārtojusi šo panākumu un izcīnījusi tiesības piedalīties Pasaules šaha čempionātā sievietēm. Piedalījusies 2010. gada Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas Antakjā, kurā 1. kārtā zaudējusi Nanai Dzagnidzei.
Puncuļova (ciems)
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P45. Ciemā atrodas divi pilskalni - Alotāju kalns un Puncuļevas pilskalns.
Dina Kagramanova
Biogrāfija
Pārstāvējusi Kanādu Pasaules šaha olimpiādēs:
Par panākumiem turnīros FIDE 2009. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Puncuļova
Puncuļova var būt:
Supervaroņu skola
"Supervaroņu skola" (en) ir 2005. gada supervaroņu komēdija, kuras režisors ir Maiks Mičels. Galvenās lomas filmā atveido Kellija Prestone, Maikls Angarano, Kurts Rasels, Daniele Panabeikere un Mērija Elizabete Vinsteda. Filmas pirmizrāde notika.
Filmas sižets notiek laikā, kad supervaroņi sabiedrībā tiek pieņemti kā īsti. Viljams Strongholds ir divu supervaroņu, Komandiera un Džetstrīmas dēls, kurš cenšas atrast līdzsvaru starp supervaroņu un parasta pusaudža dzīvēm.
Pāvilostas Lielais akmens
Pāvilostas Lielais akmens (Āķagala jūrakmens) ir jūrakmens Pāvilostā, 100 metru attālumā no krasta. Lielākais jūrakmens Baltijas jūras piekrastē Latvijā, otrais lielākais jūrakmens Latvijā.
Šķautņains, neregulāras formas. Kopējais augstums ir 3,5 metri, ūdenī apmēram 1,5 metri, apkārtmērs apmēram 15 metri. Virszemes tilpums apmēram 35 m³.
Ronalds Goliašs
Ronalds Goliašs (, — ) bija brazīliešu aktieris, komiķis.
Jaunībā strādājis par skrodera palīgu, apdrošināšanas aģentu un citos darbos. Divdesmitā gadsimta 1950. gados Goliašs sāka strādāt radio un televīzijā kā komiķis. Viņa aktiera karjera ilga līdz 2004. gadam.
Dundinīki
Dundinīki (arī Dundenieki, Dundenīki) ir ciems Rugāju novada Lazdukalna pagastā. Atrodas pagasta dienvidos 11,6 km no pagasta centra Benislavas, 27,9 km no novada centra Rugājiem un 238,8 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V489 (Tilža–Bērzpils), Paukles upes krastos.
Āzijas čempionāts cīņas sportā
Āzijas čempionāts cīņas sportā ir Āzijas valstu sportistu sacensības brīvajā un grieķu-romiešu cīņā. Vīriešiem notiek kopš 1979. gada, sievietēm brīvajā cīņā no 1996. gada.
2018. gada Latvijas čempionāts šahā
2018. gada Latvijas šaha čempionāts - Latvijas šaha čempionāts vīriešiem un sievietēm, kas notika Rīgā no 30. aprīļa līdz 6. maijam 2018. gadā Latvijas Investīciju un attīstības aģentūras telpās (Pērses iela 2, 2. stāvs).
Reģionālie atlases turnīri
No reģionāliem atlases turnīriem tiesības piedalīties Latvijas 2018. gada vīriešu čempionāta finālā ieguva: No reģionāliem atlases turnīriem tiesības piedalīties Latvijas 2018. gada vīriešu čempionāta pusfinālā ieguva:
Kurzemes reģionālā atlase
No 20. līdz 21. janvārim Liepājas kompleksās sporta skolas šaha nodaļas klubā (Rīgas iela 8) notika Latvijas 2018. gada vīriešu čempionāta Kurzemes reģionālās atlases turnīrs, kurā piedalījās šahisti no Liepājas, Kuldīgas un Ventspils. Tas risinājās pēc Šveices sistēmas 7 kārtās ar apdomas laiku 40 minūtes visai partijai plus 15 sekundes par katru izdarīto gājienu. 16 dalībnieku konkurencē uzvaru ar 6½ punktiem izcīnīja Ivars Bērziņš, otrais ar 5½ punktiem bija Jānis Isakovs, bet trešajā vietā palika Arturs Feldmanis ar 5 punktiem. Pirmo divu vietu ieguvēji nodrošināja vietu čempionāta finālā.
Vidzemes reģionālā atlase
No 23. līdz 25. februārim Siguldā viesnīcas "Sigulda" konferenču zālē (Pils iela 6) notika Latvijas 2018. gada vīriešu čempionāta Vidzemes reģionālās atlases turnīrs, kuru organizēja Siguldas šaha klubs sadarbībā ar Latvijas šaha federāciju, Rīgas šaha federāciju un Siguldas novada pašvaldību. Tas risinājās pēc Šveices sistēmas 7 kārtās ar apdomas laiku 50 minūtes visai partijai plus 10 sekundes par katru izdarīto gājienu. Turnīrā piedalījās 17 šahisti no Siguldas, Rīgas, Ogres, Cēsīm, Mālpils, Rūjienas un Lielvārdes. Pārliecinošu uzvaru ar 6 punktiem izcīnīja Konstantīns Gudovskis. Otro vietu ieguva Gints Rasa, kurš pēc papildu koeficienta apsteidza Lindu Krūmiņu - abiem bija pa 5 punktiem. Pirmo divu vietu ieguvēji nodrošināja vietu čempionāta finālā.