cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vermikomposts
Vermikomposts (slieku komposts, "biohumuss") ir slieku pārstrādāts organiskā mēslojuma koncentrāts. Vermikompostēšanai visbiežāk izmanto Kalifornijas sarkanās sliekas (Eisenia fetida), tā ir slieku suga, kas piemērota organisko materiālu pārstrādei, lai iegūtu augstas kvalitātes kompostu. Reizēm arī tiek izmantotas citas sugas sarkanās sliekas (Lumbricus rubellus). Kā kompostēšanas materiālu var izmantot gan sadzīves atkritumus, gan lauksaimniecības atkritumus, gan liellopu un putnu mēslus, gan zāli un skaidas u.c.
Kvalitāte
To nosaka galvenokārt substrāts, ko izmanto sliekas kompostēšanas laikā, kā arī izmantotais mikrobu inokulants, kaļķošana, vēdināšana, mitrums, pH un temperatūra. No liellopu mēsliem konstatēts visbagātākais vermikomposts. Kaļķošana parasti uzlabo slieku darbību, arī mikrobu populāciju. Vermikompostā ir vismaz četras reizes vairāk barības vielu nekā liellopu mēslu kompostā.
Priekšrocības
Salīdzinot ar citiem organiskajiem augu mēslošanas līdzekļiem, vermikomposts vislabāk palielina augsnes fizikālās, ķīmiskās un bioloģiskās īpašība, kā arī atjauno un uzlabo tās dabisko auglību. Tam ir augsta porainība, aerācija, drenāža. Vermikompostam ir 5 – 7 reizes lielāka iedarbība, nekā konvencionāli ražotajiem kompostiem. Salīdzinot zemeņu audzēšanu ar NPK mēslojumu un vermikompostu, - pie tā tika sasniegta augstāka tirgus ražas un lielāks ogu svars. Kā arī augiem bija lielāks lapu un ziedu skaits. Eksperimentā, kur graudaugi tika audzēti, pielietojot vermikompostu, parasto kompostu un ķīmiskos mēslošanas līdzekļus tika novērots, ka vislabākā ietekme bija vermikompostam. Variantā ar vermikompostu nepieciešamība pēc apūdeņošanas bija par 30 – 40% zemāka. Tāpat šajā variantā novērota būtiski zemāka kaitēkļu un slimību izplatība. Pielietojot vermikompostu spinātu, tomātu, salātu un citu dārzeņu audzēšanā, tajos bijis ievērojami augstāks C vitamīna saturs. Tomātiem konstatēts arī augstāks kopējo antioksidantu, dzelzs, cinka un likopēna saturs, salīdzinot ar citām bioloģiskām audzēšanas metodēm. Tāpat šādi audzētiem tomātiem bijis ievērojam ilgāks uzglabāšanās laiks, tos turot istabas temperatūrā.
Slieku audzēšana
Lai veiksmīgi nodarbotos ar slieku audzēšanu ir minimālās kopšanas prasības, kas jāizpilda. Galvenie vides faktori, kas ietekmē slieku augšanu, vairošanos un veselību ir temperatūra, mitrums, vēdināšana, pH un pārtikas materiāls. Sliekas dzīvo un vairojas temperatūra no 13 līdz 30 oC. Nepieciešamais mitrums 60 – 85%, jāpasargā no tiešiem saules stariem, lai neizžūst un nepārkarst. Sliekas var izdzīvot salīdzinoši zemā slāpekļa un augsta oglekļa dioksīda koncentrācijā. Apgriežot „gultas” materiālu ik pēc 2 – 3 nedēļām, tas palīdzēs saglabāt aerobiskus apstākļus. Vislabākais pH nodrošinājums ir starp 6,8 un 7,2. Gultas materiāli var būt visdažādākie, kā arī to izmēri, ko izveido audzētāji ir ļoti dažādi. Ieteikumi un metodes veiksmīgākai vermikomposta iegūšanai ir dažādas. Viena no galvenajām problēmām, ar ko var nākties saskarties, ir kaitēkļi. Vislielākās bažas audzētājiem sagādā ērces – to lielāka attīstība vērojama, ja sliekas netiek pareizi audzētas, ja ir pazemināts pH līmenis. Sarkanās ērces ir parazitāras. Slieku audzēšanā arī var nākties saskarties ar dažādām skudru sugām.
Tipogrāfijas iela (Rīga)
Tipogrāfijas iela ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Torņakalna apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Āpšu ielu un beidzas krustojumā ar Vienības gatvi. Iela sastāv no 2 braukšanas joslām. Kopējais garums ir 159 metri.
Ielu savienojumi
Tipogrāfijas iela krustojas ar:
Multitude
Multitude SE akcijas tiek kotētas Frankfurtes fondu biržā (kods FRU). Lielākie akcionāri (2021. gada jūlijā): Jokela Capital OÜ (26,57 %) un JT Capital Limited (27,89 %). Abi uzņēmumi pieder Jormam Jokelam, kuram vēl tieši pieder 0,72 % Multitude kapitāldaļu. Tādējādi Jorma Jokela pārvalda 55,18 % akciju.
1952. gada Latvijas čempionāts šahā
1952. gada Latvijas šaha čempionāts - Latvijas PSR 9. šaha čempionāts vīriešiem un Latvijas PSR 6. šaha čempionāts sievietēm.
Multitude
Vēsture
2004. gadā Jorma Jokela pārdeva uzņēmumu Jokela Capital Oy. 2005. gadā viņš nodibināja jaunu kapitālsabiedrību Ferratum. Tas bija pirmais uzņēmums, kas sāka izmantot mobilās tehnoloģijas kreditēšanā Eiropā, ļaujot viegli un ērti noformēt īstermiņa aizņēmumus, aizsūtot vienkāršu īsziņu. 2006. gadā uzņēmuma darbība tika paplašināta Zviedrijā un Igaunijā. 2007. gadā Ferratum ienāca Latvijā. Līdz 2010. gadam tika apgūts Lietuvas, Čehijas, Slovākijas, Nīderlandes, Polijas, Spānijas, Dānijas un Bulgārijas tirgus.
1952. gada Latvijas čempionāts šahā
Turnīra gaita
Latvijas PSR 9. šaha čempionāts vīriešiem notika no 20. februāra līdz 19. martam 1952. gadā Rīgā. Par čempionu kļuva Latvijas Valsts Universitātes I kursa students Jānis Kļaviņš, kurš finišā apsteidza iepriekšējā čempionāta uzvarētāju Marku Pasmanu un Reinholdu Bāliņu. Arī citi jaunās paaudzes šahisti uzlaboja savus rezultātus: Jānis Klovāns dalīja ceturto vietu, bet Mihails Tāls bija septītais. Čempionātā debitēja nākamais lielmeistars Aivars Gipslis.
Multitude
Vēsture
2011. gadā Ferratum sāka darboties Apvienotajā Karalistē, Beļģijā, Horvātijā, Jaunzēlandē un Austrālijā. 2012. gadā grupas klientu skaits sasniedza vienu miljonu, un tā ienāca Krievijas tirgū. 2012. gada septembrī Maltas finanšu uzraudzības institūcija izdeva Eiropas Savienības kredītiestāžu licenci. 2014. gadā tika ieiets Vācijas un Rumānijas tirgū, bet 2015. gadā — Kanādā, Francijā un Norvēģijā.
1952. gada Latvijas čempionāts šahā
Turnīra gaita
Latvijas PSR 6. šaha čempionāts sievietēm notika no 16. aprīļa līdz 5. maijam 1952. gadā Rīgā. Milda Lauberte priekšpēdējā 14. kārtā zaudēja T. Umbraško, un viņu panāca Lidija Paramonova. Pirmoreiz Latvijas PSR sieviešu čempionātu vēsturē bija nepieciešams papildus mačs par čempiones nosaukumu. Mačā bija paredzētas 6 partijas, taču Laubertes pārsvars bija ievērojams, un viņa jau pēc 4. partijas nodrošināja sev kārtējo čempiones titulu.
Multitude
Vēsture
2015. gada 6. februārī Ferratum pabeidza sākotnējo publisko piedāvājumu, tā akcijas sāktas kotēt Frankfurtes fondu biržā Ferratum akcijas ieguva starptautiski investori. Akciju pārdošanas cena bija 17 EUR, uzņēmuma tirgus vērtība bija aptuveni 370 miljoni EUR. Kopumā tika iegūti 48 miljoni eiro uzņēmuma turpmākās izaugsmes finansēšanai: jauniem produktiem un uzņēmējdarbības paplašināšanai. Pēc iekļaušanas biržas sarakstā Jorma Jokela joprojām bija lielākais uzņēmuma akcionārs. 2016. gadā Ferratum mobilā banka uzsāka darbību Vācijā, Zviedrijā un Norvēģijā.
1952. gada Latvijas čempionāts šahā
Latvijas vīriešu šaha čempionāta turnīra tabula
! !! Dalībnieks !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! 8 !! 9 !! 10 !! 11 !! 12 !! 13 !! 14 !! 15 !! 16 !! 17 !! 18 !! Punkti !! Vieta
Multitude
Vēsture
2021. gada 15. jūnijā uzņēmums tika pārreģistrēts par Eiropas komercsabiedrību (SE) un pārdēvēts par Multitude SE.
Vadība
Multitude direktoru padomes priekšsēdētājs ir Juhani Vanhala. Uzņēmuma dibinātājs Jorma Jokela ir Multitude izpilddirektors un direktoru padomes loceklis.
1952. gada Latvijas čempionāts šahā
Latvijas sieviešu šaha čempionāta turnīra tabula
Mačs par čempiones nosaukumu: Lauberte M. - Paramonova L. 3,5:0,5 (+3, =1)
Multitude
Produkti
Multitude grupa piedāvā finanšu pakalpojumus vairākos segmentos:
Teimurs Radžabovs
Biogrāfija
Pirmos panākumus šaha elites līmenī Radžabovs sasniedza 2003. gadā, kad Wijk aan Zee viņš apspēlēja Ruslanu Ponomarjovu, Linaresā uzvarēja Gariju Kasparovu un Dortmundē Višvanatanu Anandu, kļūstot par pirmo šahistu, kas viena gada laikā, spēlējot ar melnajām figūrām, uzvarējis trīs agrākos pasaules čempionus.
2004. gadā Pasaules čempionātā Tripolē Radžabovs tika līdz pusfinālam, kur zaudēja Maiklam Adamsam.
2005. gadā viņš uzvarēja spēcīgā turnīrā Spānijas pilsētā Dosermanasā un ieguva otro vietu Eiropas čempionātā Varšavā.
2006.gada februārī dalīja otro vietu Linaresas superturnīrā. Šai turnīrā viņš pieveica FIDE pasaules čempionu Veselinu Topalovu.
2008. gada janvārī Odesā viņš uzvarēja Pasaules kausa izcīņā ātrajā šahā (ACP Rapid Cup), finālmačā pieveicot Aleksandru Gričuku.
2011. gadā maijā viņš dalīja otro vietu Astrahaņas turnīrā, nodrošinot otro FIDE Grand Prix 2008—2010. gadu ciklā. Nākamā mēnesī Baznā Radžabovs dalīja otro vietu ar Borisu Gelfandu. Pēc tam finišēja otrā vietā Pasaules čempionātā ātrspēlē.
2012. gadā Maskavā 7. Tāla memoriālā dalīja otro vietu ar Fabiāno Karuānu.
2013. gadā Londonā viņš spēlēja pretendentu turnīrā.
2017. gada Eiropas komandu šaha čempionātā Krētā izcīnījis zelta medaļu komandu vērtējumā un sudraba medaļu individuālā vērtējumā.
2018. gadā Batumi parstāvējis Azerbaidžānu 43. šaha olimpiādē un izcīnījis individuālo bronzas medaļu.
2019. gada oktobrī Hantimansijskā uzvarējis FIDE Pasaules kausa izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas un nodrošinājis sev vietu 2020. gada FIDE pretendentu turnīrā, kurā vēlāk atteicies startēt.
2021. gada jūnijā Bukarestē dalījis 5.-6. vietu Grand Chess Tour 1. posma turnīrā.
2022. gada jūlijā Madridē izcīnījis 3. vietu Pasaules šaha čempionāta pretendentu turnīrā.
Tiešā tirgvedība
Tiešās tirgvedības pirmsākumi saistās ar produktu katalogiem, kurus izsūtīja mājsaimniecībām, kas veica izvēli no katalogā piedāvātajiem produktiem un nosūtīja savu izvēli pa pastu. ASV Tiešā pasta mārketinga asociāciju izveidoja 1917. gadā. Tā kā veiksmīgi darījumi veido niecīgu daļu no kopējā izsūtīto fizisko un elektronisko materiālu apjoma, tiešās tirgvedības uzņēmumi bieži tiek apvainoti par mēstuļu un neadresēta pasta piesārņojuma radīšanu. Precīzākai klientu sasniegšanai tie veic iepriekšēju adresātu atlasi, kā arī veido datubāzes. E-pasta adrešu un telefona numuru datubāzu veidošana un izmantošana pēdējos gados kļuvusi par patstāvīgu tirgvedības nozari — datubāzu mārketingu. Lai veidotu savu klientu datubāzes, lielākā daļa uzņēmumu saviem klientiem lūdz norādīt telefonu, e-pasta un pasta adreses, uz kurām vēlāk tiek sūtīti tiešās tirgvedības materiāli.
Tiešā tirgvedība sniedz vairākas priekšrocības uzņēmumiem — tas ir lētāks par tradicionālajām reklāmas kampaņām un TV klipiem, kā arī ļauj potenciālo klientu sasniegt tieši — vai nu mājās, datorā vai viedtālrunī, tādējādi ļaujot tiem konkurēt ar lielajiem reklāmas devējiem. Šī iemesla dēļ tiešo tirgvedību bieži izmanto arī bezpeļņas un labdarības organizācijas. Tiešās tirgvedības iespiedmateriālus var izplatīt arī tieši, piegādājot tos savas apkaimes iedzīvotājiem, izdalot populāra lielveikala apmeklētājiem vai sastrēgumstundās uz ielas.
Atšķirībā no daudziem citiem tirgvedības pasākumiem, tiešās tirgvedības rezultātus ir viegli izmērīt. Zinot izsūtīto katalogu, veikto zvanu un nosūtīto e-pastu skaitu, var aprēķināt to attiecību pret kampaņas rezultātā noslēgto darījumu skaitu. Kampaņu veidotāji arī apkopo kopējo saņemto zvanu, atvērto e-pastu un apmeklēto interneta lapu datus, lai redzētu, kuri no materiāliem izraisīja lielāko pozitīvo reakciju.
1927. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm
Pirmais Pasaules čempionāts šahā sievietēm notika 1927. gada jūlijā Londonā.
Dilbi
Dilbi ir ciems Kalniešu pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 283 km attālumā no Rīgas.
1927. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm
Turnīrā piedalījās 12 dalībnieces, to izspēlēja pēc apļa sistēmas. Turnīrs beidzās ar pārliecinošu Veras Menčikas uzvaru — 10½ punkti no 11 iespējamiem. Līdz ar to viņa kļuva par pirmo pasaules šaha čempioni. Par pusotru punktu no uzvarētājas atpalika Katarīna Beskova. Trešo vietu ieņēma Paula Kalmara-Volfa — 7 punkti.
Dilbi
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Noviku ezers, Stirns.
Automašīnu klasifikācija
Automašīnas var klasificēt pēc vairākiem atšķirīgiem kritērijiem, tomēr visaptveroša klasifikācija nepastāv, jo transportlīdzekļus bieži var ievietot vairākas kvalifikācijas kategorijas, vai arī tiem nav atbilstības nevienai kategorijai. Šeit ir uzskaitīta visbiežāk izmantotās klasifikācijas.
Pēc kopējā riteņu skaita un dzenošo riteņu skaita
Tiek apzīmēts ar formulu, kur pirmais cipars ir automašīnas riteņu skaits, bet otrais — dzenošo riteņu skaits. Ja ass galā atrodas dubultie riteņi, tie tiek uzskatīti kā viens ritenis.
Paplaka (stacija)
Paplaka bija dzelzceļa stacija līnijā Liepāja—Vaiņode starp pieturām Priekule un Krogzemji. Paplakas stacija atradās 263 kilometru attālumā no Rīgas, 23 kilometru attālumā no Vaiņodes un 34 kilometru attālumā no Liepājas.
Münchener Wingolf
Münchener Wingolf ir Minhenes universitātes un Minhenes Tehniskās universitātes akadēmiska vīriešu studentu korporācija. Tās devīze ir: Wahrheit und Treue!
Vēsture
Tā tika dibināta 1896. gada 18. decembrī. Tā ir vecākā kristiešu studentu organizācija Minhenē. Münchener Wingolf ir Wingolf dalībniece kopš 1897. gada. 1926. gadā Minhenes Wingolf pārņēma Wingolf („Vorort“) vadību.
Münchener Wingolf darbību koordinē trīs locekļu valde, kas ievēlēta, lai pārvaldītu korporācijas ikdienas dzīvi un ārējās attiecības, organizētu slēgtus pasākumus dalībniekiem un kopīgus pasākumus ar citām akadēmiskām organizācijām.
Fabiāns Šteinheils
Grāfs Fabiāns Gothards fon Šteinheils (de, ru; dzimis, miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes Krievijas impērijas infantērijas ģenerālis (no 1819. gada).
Dzīvesgājums
Armijas dienestā no 1776. līdz 1831. gadam. No 1810. līdz 1824. gadam bija Somijas lielhercogistes ģenerālgubernators. Piedalījies Ceturtās koalīcijas karā, Krievu-zviedru karā (1808—1809) un 1812. gada karā. 1812. gada karā komandēja krievu karaspēka vienības Latvijas teritorijā, to skaitā Mežotnes kaujā. Pēc atvaļinājuma no dienesta apmetās Helsinkos un nodarbojās ar mineraloģiju un ģeoloģiju. Bija Pēterburgas Zinātņu akadēmijas goda biedrs.
Viņš palika Somijā un nomira Helsinkos 1831. gadā.
Baltkrievijas Tautas Republika
Baltkrievijas Tautas Republika (baltkrievu: Белару́ская Наро́дная Рэспу́бліка, Biełaruskaja Narodnaja Respublika) bija pirmā baltkrievu neatkarīgā valsts, kas pastāvēja no 1918. gada 25. marta līdz 1919. gada 5. janvārim. Zināma arī ar nosaukumiem Baltrutēnijas Tautas republika un Baltkrievijas Demokrātiskā republika.
Valsts beidza pastāvēt, kad Poļu-padomju kara laikā galvaspilsētu Minsku ieņēma Padomju Krievijas karaspēks un izveidoja Baltkrievijas Sociālistisko Padomju Republiku. Tautas Republikas valdības izveidotā trimdas valdība joprojām pastāv ASV un ir aktīva baltkrievu diasporā.
Izveidošana
Pēc 1917. gada Krievijas Februāra revolūcijas, baltkrievu teritorijās, līdzīgi kā citās nacionālo minoritāšu teritorijās, sākās kustība par autonomiju demokrātiskas Krievijas sastāvā vai pat neatkarīgas valsts pasludināšanu. 1917. gada beigās Baltkrievijas Sociālistu asambleja, Kristīgie demokrāti un Ebreju Bunds izveidoja Baltkrievijas Tautas Padomi, kas sāka valsts institūciju veidošanu. Tautas Padome uzsāka sarunas ar Vācijas un Padomju Krievijas pārstāvjiem par Baltkrievijas valsts atzīšanu.
1918. gada 21. februārī Tautas Padome pieņēma Konstitucionālo deklarāciju, pasludinot sevi par vienīgo leģitīmo varu Baltkrievijā. Pēc tam, kad Padomju Krievija parakstīja Brestļitovskas miera līgumu, ar kuru Baltkrievijas teritoriju nodeva Vācijas okupācijā, 1918. gada 9. martā Tautas Padome pasludināja Baltkrievijas Tautas Republikas izveidošanu. Tautas Padome kļuva par Baltkrievijas pagaidu valdību. 1918. gada 25. martā Padome pasludināja Baltkrievijas Tautas Republikas neatkarību. Republika nodibināja ciešas attiecības ar Ukrainas Tautas Republiku, kur iegādājās labību baltkrievu vajadzībām. Tā arī nosūtīja diplomātiskās delegācijas uz Vāciju un citām reģiona jaunajām valstīm, lai iegūtu savstarpējo neatkarības atzīšanu. Sarunas ar Padomju Krieviju bija neveiksmīgas, lai arī baltkrievi piedāvāja pieņemt boļševiku konstitūciju un izveidot federāciju.
1918. gada maijā—jūnijā kreisi orientēto sociālistu valdību ar Jāzepu Varonku (Язэп Якаўлевіч Варонка, 1891—1952) priekšgalā nomainīja provāciska valdība Romāna Skirmunta (Раман Аляксандравіч Скірмунт, 1868—1939) vadībā. Pēc stāšanās amatā R. Skirmunts paziņoja, ka Baltkrievijas Tautas Republikai un tās iedzīvotājiem ir jāsadarbojas ar vācu okupācijas varu.
1919. gadā premjerministra Antona Luckeviča vadītā delegācija piedalījās Parīzes miera konferencē, kur centās panākt valsts starptautisku atzīšanu.
Teritorija
Jaunā valsts nepieņēma baltkrievu apdzīvoto teritoriju sadalīšanu starp Vāciju un Krieviju. Par savu teritoriju tā pasludināja visas zemes ar etnisko baltkrievu iedzīvotāju vairākumu — Mogiļevas guberņu, daļu no Minskas guberņas, Grodņas guberņas (ar Belostoku), Viļņas guberņas, Vitebskas guberņas (ar Daugavpili un apkārtni mūsdienu Latvijas teritorijā) un Smoļenskas guberņas, zemēs, kas vēsturiski atradās Polijas—Lietuvas ūnijas robežās.
Valsts simboli
Valsts ģerbonis bija no simbols no Lietuvas dižkunigaitijas laikiem — Pahoņa (be — 'pakaļdzīšanās'). Valsts baltsarkanbaltais karogs tika veidots balstoties uz ģerboņa sarkano un balto krāsu. Pēc Baltkrievijas Republikas neatkarības pasludināšanas 1991. gadā, tā izmantoja šos simbolus, līdz autoritārā prezidenta Aleksandra Lukašenko varas laikā no tiem atteicās, atsākot izmantot ar Baltkrievijas PSR saistīto simboliku.
Bruņotie spēki
Pirmās baltkrievu bruņotās vienības sāka veidoties jau 1917. gadā, kad Krievijas Impērijas armijā sākās sabrukums. Maksimālais karaspēka lielums sasniedza 11 000 kareivju, un tā lielākā iesaiste kaujās notika 1918.—1921. gada Poļu-padomju kara laikā.
Baltkrievijas Tautas Republika nespēja izveidot pietiekami kaujasspējīgu armiju. Gan boļševiku režīms, gan vācu okupācija neļāva to pilnvērtīgi attīstīt. Nebija pietiekama atbalsta no iedzīvotājiem, mazā baltkrievu inteliģences pārstāvju skaita dēļ trūka virsnieku. Papildus tam liela daļa Baltkrievijas vīriešu tika mobilizēta citās armijās un izvietota ārpus Baltkrievijas.
Likvidācija
Pēc pamiera līguma noslēgšanas 1920. gada oktobrī Rīgā ģenerālis Staņislavs Bulak-Balahovičs izveidoja Baltkrievijas Tautas Republikas armijas atsevišķo vienību (Отдельный отряд войск Белорусской Народной Республики) un 14. novembrī viņš sevi pasludināja par Baltkrievijas tautas armijas virspavēlnieku. 1920. gada novembra vidū kaujās pret Sarkano armiju pie Moziras šī karaspēka vienība cieta smagu sakāvi, atkāpās uz Polijas karaspēka kontrolē esošo Baltkrievijas daļu un 5. decembrī tika izformēta un internēta.
Pauri (Jaungulbenes pagasts)
Pauri ir ciems Gulbenes novada Jaungulbenes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V430, Vijatas upes krastā.
Šiprage
Šiprage (bs, sr, hr) ir neliela pilsēta Bosnijā un Hercegovinā, Kotoras Varošas pašvaldībā.
Pārskats pēc sarakstiem
+ Platība
Šamils
Šamils (ar, av, 1797–1871) bija avāru garīdznieks un kaukāziešu brīvības cīnītājs. Ziemeļkaukāza imams (1834–1859) un viens no Dagestānas un Čečenijas kalniešu līderiem cīņās pret Krievijas Impērijas ekspansiju.
Dzīvesgājums
Dzimis 1797. gada 7. jūlijā tagadējās Dagestānas Gimri aulā. Mācījās avāru medresēs pie dažādiem islāma skolotājiem ne tikai Korānu, bet arī arābu valodas gramatiku, loģiku un retoriku. 1830. gadā pievienojās sūfiju brālībai. Bija Dagestānas imāma Gazi Muhameda (Гъази-МухІаммад, 1794/1795–1832) draugs un līdzgaitnieks cīņā pret Krievijas Impērijas karaspēku. Dažus gadus pēc tam, kad 1832. gadā Gazi Muhameds krita Gimras aizstāvēšanas kaujā, Šamilu 1834. gadā ievēlēja par jauno imamu. Pēc tam, kad 1834. gadā Šamils uzvarēja ģenerālmajora Mihaila Lanska karaspēka vienību kaujā pie viņa dzimtā Gimri aula, viņam piebiedrojās arvien vairāk Dagestānas un Čečenijas kalniešu karavadoņu. Tomēr 1839. gadā ģenerālleitnanta Paula Grabbes vadītais karaspēks sakāva Šamila sabiedrotos pie Ahulgo cietokšņa, bet viņam pašam izdevās izglābties un aizbēgt uz Čečeniju.
Kad 1840. gada pavasarī čerkesi iznīcināja vairākus krievu fortus, Krievijas armija koncentrējās uz Čerkesijas Melnās jūras piekrastes pakļaušanu. Tādēļ līdz 1843. gadam Šamilam izdevās dubultot imamāta teritoriju Dagestānā, iekarojot Avāru hanisti. Viņš izveidoja trīs līmeņu hierarhiju, kurā bija aulu vecākie, apgabalu karavadoņi un imamāta centrālā valdība. 1845. gadā Šamila armija gandrīz pilnībā iznīcināja Kaukāza gubernatora Mihaila Voroncova sūtīto karaspēku. 1846. gadā Krievijas stratēģija mainījās, uzbrukumus veicot mazākām vienībām. Līdz 1853. gadam Šamila armija bija spiesta atkāpties no Čečenijas. Tomēr Kaukāza pakļaušanu pārtrauca Krimas karš. Šamils iebruka Kahetijas pilsētā Cinandali 80 km attālumā no Tbilisi, bet tika sakauts.
Pēc 1856. gada Krievijas Impērija Ziemeļkaukāzā sakoncentrēja 250 000 kareivju lielu armiju, kas ļāva vienlaikus īstenot vairākas lielas uzbrukuma kampaņas. Kad 1859. gada aprīlī krievi ieņēma imama rezidenci Vedeno cietoksnī, Šamils atkāpās uz Dagestānu. 25. augustā Krievijas karaspēks iznīcināja Šamila pēdējo lielo vienību Gunibas aulā, imams krita krievu gūstā un tika deportēts uz Krieviju. 10. oktobrī viņš sasniedza nometinājuma vietu Kalugas pilsētā.
Ļubomirs Ļubojevičs
Ļubomirs Ļubojevičs (dzimis, Užicē) ir Serbijas starptautiskais lielmeistars šahā (1971).
Šamils
Dzīvesgājums
1870. gadā ķeizars Aleksandrs II Šamilam atļāva ​​doties svētceļojumā uz Meku, un viņš nomira 1871. gada 16. februārī netālu no Medīnas mūsdienu Saūda Arābijā.
Ļubomirs Ļubojevičs
Šahista karjera
Pirmo panākumus guvis 1970. gadā, kad izcīnījis 2. vietu Eiropas junioru šaha čempionātā Groningenā un dalījis 1. vietu starptautiskajā turnīrā Sarajevā. Nākamajā gadā izpildījis FIDE starptautiskā lielmeistara normu (GM). Ticis uzskatīts par daudzsološāko Dienvidslāvijas jauno šahistu, uzrādījis labus rezultātus starptautiskajos šaha turnīros, tomēr Pasaules šaha čempiona izcīņas ciklos startējis neveiksmīgi, jo nav spējis pārvarēt starpzonu turnīru barjeru un iekļūt pretendentu mačos. Labāko rezultātu (6. vieta) sasniedzis starpzonu turnīrā Manilā 1976. gadā. 1979. gadā piedalījies starpzonu turnīrā Rīgā, kur bijis viens no sacensību favorītiem, tomēr turnīra noslēgumā palicis necilajā 13. vietā. Divas reizes uzvarējis Dienvidslāvijas šaha čempionātos (1977, 1982).
Vairākkārt pārstāvējis Dienvidslāvijas izlasi lielākajos komandu šaha turnīros:
Rasa Bugavičute-Pēce
Rasa Bugavičute-Pēce (dzimusi ) ir latviešu dramaturģe un rakstniece.
2011. gadā absolvējusi Latvijas Kultūras akadēmiju, iegūstot bakalaura grādu Teātra, kino un TV dramaturģijā. 2013. gadā ieguvusi maģistra grādu Kultūras menedžmentā, kā arī maģistra grādu Liepājas universitātes programmā "Rakstniecības studijas".
Pašlaik strādā Liepājas teātrī par dramaturģi. Darbi tikuši iestudēti arī citos teātros, tai skaitā "Goda teātrī", Latvijas Nacionālajā teātrī, Dailes teātrī un "Dirty Deal Teatro". No 2011. līdz 2015. gadam bijusi Latvijas Dramaturgu ģildes vadītāja.
Viņa ir autore divām grāmatām: "Mans vārds ir Klimpa, un man patīk viss" no 2016. gada un "Puika, kurš redzēja tumsā" no 2019. gada. Par garstāstu "Puika, kurš redzēja tumsā" 2020. gadā saņēmusi Jāņa Baltvilka balvu.
Elkuzeme (stacija)
Elkuzeme bija dzelzceļa pieturas punkts līnijā Liepāja—Vaiņode, atradās Vaiņodes pagastā 279 kilometru attālumā no Rīgas starp stacijām Priekule un Vaiņode.
Pirmā pasaules kara laikā šeit atradās stacija Augustmuiža. Elkuzemes pieturas punkts atvērts 1920. gadā. Vilcieni nepietur kopš pasažieru kustības apturēšanas 1998. gadā.
Kauno diena
Kauno diena ir dienas laikraksts, kas tiek izdots Kauņā. Dibināts 1945. gadā un bija vietējās kompartijas nodaļas avīze. Lietuvas PSR laikā tās nosaukums bija Tarybų Lietuva ("Padomju Lietuva", 1945 - 1950), vēlāk Kauno Tiesa ("Kauņas taisnība"). Līdz neatkarības atgūšanai avīze tika izdota arī krieviski. 1992. gadā ieguva mūsdienu nosaukumu.
Aizputes novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Aizputes novada pašvaldības vadītāji. Aizputes novads tika izveidots 2009. gada 1. jūlijā, apvienojot Aizputes, Cīravas, Kalvenes, Kazdangas, Lažas pagastus un Aizputes pilsētu.
Uzskaitījums
{{legend| #647A28| Zaļo un Zemnieku savienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #EFC800| Nacionālā apvienība "Visu Latvijai!"—"Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" |border=1px solid #AAAAAA}}
Aļhovka (Audriņu pagasts)
Aļhovka ir ciems Audriņu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 241 km attālumā no Rīgas.
Cīzara
Cīzara (de) ir pilsēta un kopiena (āmte) Vācijā, Brandenburgā, Potsdamas-Mitelmarkas apriņķī 25 kilometrus uz dienvidrietumiem no Brandenburgas pie Hāfeles.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 948. gadā. Pilsēta veidojās ap Brandenburgas bīskapa pili. Pēc Otrā pasaules kara līdz 1990. gadam ietilpa VDR.
Bormio
Bormio (it, lombardiešu: Bormi, rm, de) ir pilsēta Alpos, Sondrio provincē, Lombardijas reģionā, Itālijas pašos ziemeļos. 2018. gadā pilsētā dzīvoja 4 088 iedzīvotāji.
Pilsēta ir populārs ziemas sporta kūrorts. Pilsētā norisinās dažādas kalnu slēpošanas sacensības, kā arī šeit ir noticis Pasaules kauss kalnu slēpošanā. 2026. gada ziemas olimpisko spēļu kalnu slēpošanas sacensības notiks tieši šeit.
Ģeogrāfija
Pilsēta atrodas Lombardijas reģiona ziemeļaustrumos. Pilsēta atrodas Adas upes ielejā. Netālu atrodas Stelvio pāreja.
Lauris Gundars
Lauris Gundars ir latviešu režisors un dramaturgs.
1988. gadā absolvējis Ļeņingradas Valsts teātra, mūzikas un kinematogrāfijas institūtu TV programmu un filmu režisora specialitātē. No 1987. līdz 1989. gadam apmeklējis Vissavienības Valsts kinematogrāfijas komitejas kursus un ieguvis aktieru kino scenārista izglītību.
No 1995. līdz 1998. gadam vadījis Kino teorijas, vēstures un producēšanas kursu Latvijas Kultūras akadēmijā. 1997. gadā akadēmijā sācis vadīt Teātra, kino un TV dramaturģijas kursu. 2007. gadā sācis pasniegt dramaturģiju. Tāpat sarakstījis vairākas lugas, romānu "Pēdas stikla kalnā", kā arī vairākus scenārijus gan filmām, gan seriāliem "Cukura nams" un "Liepājas blūzs".
Dzīvesbiedre aktrise Anna Putniņa.
Džeisons Bigss
Viņš vislabāk zināms ar Džima Levenšteina lomu "Amerikāņu pīrāga" sērijas pirmajās trijās daļās, kā arī astotajā daļā "Amerikāņu pīrāgs: Salidojums". Vēl ir filmējies tādās filmās kā Loser (2000), "Pamesti sniegos" (2006), "Kaut kas vēl" (Anything Else, 2003) un "Džērsijas meitene" (Jersey Girl, 2004). Kopā ar Šonu Viljamu Skotu saņēma MTV Movie Award par labāko skūpstu.
Radu būšana
"Radu būšana" (uk, ru) ir Ukrainas komēdijseriāls, kuru veidojusi studija Kvartal 95. No 2008. līdz 2013. gadam to pārraidīja televīzijas kanālā Інтер, vēlāk to demonstrēja kanālā 1+1. Latvijā to pārraidīja kanāli TV3 un 3 Plus. Kopumā 7 sezonu laikā tika izveidotas 73 sērijas.
Seriāls ir par Budjko un Kovaļovu ģimeņu attiecībam. Galvenās lomas tajā attēlo Fjodors Dobronravovs, Ludmila Artemjeva, Tatjana Kravčenko, Anatolijs Vasiļjevs, Nikolajs Dobriņins, Anna Košmala, Inna Koroļova, Daniils Belihs. 2012. gadā seriālam iznāca atvasinājums "Mitjaja stāstiņi".
Tapšanas vēsture
2008. gadā Kijivā uzņēma divsēriju televīzijas spēlfilmu "Radu būšana", kuras pirmizrāde notika 2008. gada 28. decembrī. Turpinājums netika plānots, bet pārraides laikā filma guva labus skatītāju reitingus, pateicoties kam izveidoja 2. sezonu (arī spēlfilmas formātā), kura pirmizrāde notika 2009. gada 10. novembrī.
Vēlāk "Radu būšanu" pagarināja uz nākamajām sezonām, kurus veidoja jau seriāla formātā. Tos galvenokārt filmēja Ukrainā, dažas ainas filmēja Maskavā.
4. sezonu filmēja 2010. gada vasarā Jaltā un Turcijā, tā pirmizrāde notika 15. novembrī TV kanālā Інтер. 2011. gadā filmēja 5. sezonu, kura pirmizrāde notika 15. decembrī.
7. sezonu sāka filmēt 2017. gada jūlijā, bet tā paša gada novembrī seriāls tika aizliegts Ukrainā un filmēšanu pārtrauca. 2019. gada pavasarī aizliegums tika atcelts un krievu aktieriem atļāva iebraukt Ukrainā.
Filmēšanu atsāka 2020. gada janvārī, kad tika uzņēmtas ziemas ainas. Tā paša gada vasarā tika plānots uzfilmēt atlikušās sērijas, tomēr filmēšanas darbus pārcēla dēļ COVID-19 pandēmijas. Veidošanu atsāka un pabeidza 2021. gadā. Septītās sezonas demonstrēšanu sāka 2021. gada 20. decembrī, bet pabeidza — tā paša gada 30. decembrī.
Andrejs Šustrs
Andrejs Šustrs (cz, dzimis ) ir Čehijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2021) Šustrs pārstāv KHL komandu Pekinas "Kunlun Red Star".
Karjera
2013. gada martā Šustrs parakstīja savu pirmo profesionālo līgumu ar NHL komandu Tampabejas "Lightning". "Lightning" komandā aizvadījis sešas sezonas. 2018. gada jūlijā Šustrs kā brīvais aģents pievienojās Anahaimas "Ducks". Tomēr lielāko daļu sezonas viņš pavadīja AHL komandā Sandjego "Gulls". 2019. gadā viņš pievienojās Pekinas "Kunlun Red Star".
Čehijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2016. gada Pasaules kausā.
Rīgas 22. vidusskola
'''Rīgas 22. vidusskola''' ir viena no Rīgas vidusskolām, kas atrodas Bruņinieku ielā 10 Centra rajonā.
Vēsture
Skolas ēka celta 1883. gadā pēc arhitekta Felsko projekta kā J. V. Mindela tabakas fabrika, 1896. gadā pārbūvēta pēc arhitekta Trompovska projekta.
Pēc Otrā pasaules kara beigām 1947. gadā ēkā izvietoja skolu ar krievu mācību valodu. Tajā laikā skolā mācījās apmēram 400 skolēnu. 1953. gadā skolu pārveidoja par Rīgas 22. vidusskolu.
Izglītības programmas
Pamatizglītības mazākumtautību programma (21011121) un Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma
Kazbari
Kazbari bija dzelzceļa pieturas punkts līnijā Liepāja—Vaiņode 4,1 kilometra attālumā no Vaiņodes stacijas un 4,2 kilometru attālumā no Lietuvas robežas.
No 1935. gada līdz 1936. gadam šajā vietā darbojies pieturas punkts Kazbari. 1940. gadā tika ierīkota stacija, kas laika gaitā kļuvusi par pieturas punktu.
Bjurakanas observatorija
Observatorijas vēsture
Bjurakanas observatorija tika dibināta 1946. gadā pēc PSRS ZA korespondentājlocekļa Viktora Ambarcumjana iniciatīvas, kurš līdz 1988. gadam bija tās direktors. Kompleksa celtniecība sākās tā 1946. gada pavasarī arhitekta Samvela Safarjana vadībā. Observatorijas dibināšanas gadā sāka izdot žurnālu "Bjurakanas observatorijas ziņojumi".
Bjurakanas observatorija kļuva par vienu no galvenajām astrofizikas observatorijām PSRS. 1947. gadā observatorijas zinātnieki atklāja īpašas zvaigžņu kopas — zvaigžņu asociācijas. Tika atklātas vairāk nekā 1000 uzliesmojošo zvaigžņu, desmitiem supernovu, simtiem Herbiga—Haro objektu un komētu miglāju, simtiem galaktiku.
Observatorija ir bijusi divu nozīmīgu SETI konferenču vieta, un tā ir atzīta par reģionālo astronomisko pētījumu centru.
Sobļeva Astronomijas institūta stacija
Observatorijas teritorijā 1961. gadā tika izveidota V. Sobļeva Astronomijas institūta stacija (agrāk Ļeņingradas Valsts universitātes Astronomijas nodaļa). Tās galvenie instrumenti bija 46 cm un 48 cm) teleskopi. Kopš 1988. gadā sākās karš Kalnu Karabahā, Ļeņingradas Valsts universitātes astronomijas nodaļas studenti vairs nebrauca uz vasaras praksi Bjurakanā. Kopš 1993. gada novembra šī stacija ir iekonservēta.
Garni Kosmiskās astronomijas institūts
Astrofiziķa Grigora Gurzadjana vadītā Bjurakanas observatorijas zinātnieku grupa 1950. gadu beigās sāka izstrādāt astrofizikas aparatūru darbam kosmosa apstākļos. Detektors, ko viņi bija izveidojuši, lai izpētītu Saules vainagu, tika uzstādīts ballistiskajā raķetē, un pirmais starts notika 1961. gada februārī Kapustinjaras poligonā. 1960. gadu sākumā Gurzadjana grupa izveidoja K-2, K-3 un K-4 sērijas raķešu observatorijas, attīstīja daudzus kosmiskās instrumentu būves principus, teleskopa platformas stabilizāciju kosmiskajos apstākļos, izmantojot zvaigžņu sensorus.
1964. gadā pie Garni ciema (Kotajkas marzē, 28 km no Erevānas) tika izveidota Bjurakanas observatorijas Kosmiskās astronomijas nodaļa, kur sāka izstrādāt teleskopus un observatorijas. 1968. gadā nodaļu pārdēvēja par Bjurakanas observatorijas Kosmisko pētījumu filiāli. 1969. gadā ar pavadoni Kosmos-309 tika palaists Gurzadjana kolektīva izgatavotais orbitālais teleskops Procion. Pēc tam pavadonī Meteor darbojās viņu izstrādātais rentgena teleskops Altair. Grigora Gurzadjana vadītā kolektīva projektētā orbitālā ultravioletā observatorija Orion-1 tika uzstādīta 1971. gadā palaistajā pirmajā kosmosa stacijā Saljut-1. 1973. gada decembrī kosmosa kuģī Sojuz-13 tika palaista observatorija Orion-2. Tieši toreiz pirmo reizi tika iegūtas vājo zvaigžņu, planetāro miglāju spektrogrammas, kas sniedza veselu virkni līdz tam nezināmu faktu.
1973. gadā Garni filiāle tika reorganizēta par Garni Kosmiskās astronomijas laboratoriju. 1992. gadā to pārdēvēja par Garni Kosmiskās astronomijas institūtu.
Instrumenti
Bjurakanas observatorijā tiek izmantoti instrumenti:
Diļeviči
Diļeviči ir ciems Naujenes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 243 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas kempings.
Henrihs Graftio
Henrihs Graftio (, 1869—1949) bija Daugavpilī (toreizējā Dinaburgā) dzimis Krievijas impērijas, vēlāk PSRS elektroinženieris. Izstrādājis vairāku dzelzceļu elektrifikācijas projektus un HES projektus.
Dzīvesgājums
Dzimis 1869. gada 26. decembrī Dinaburgā dzelzceļa līnijas Rīga—Orla inženiera Jozefa Graftio ģimenē, kuras priekšteči 18. gadsimta beigās ieceļojuši Krievijas impērijā no Nīderlandes. Mācījās Simferopoles ģimnāzijā, studēja Odesas Jaunkrievijas universitātes Fizikas un matemātikas fakultātē (1888—1892) un Pēterburgas Satiksmes ceļu inženieru institūtā (1892—1896). Pēc tam papildinājās Eiropas valstu un ASV elektrotehniskajos uzņēmumos (1896—1900).
Baltijas valstu lielākās pilsētas
Baltijas valstu lielākās pilsētas ir uzskaitījums, kurā ir uzskaitītas visas lielākās Baltijas valstu pilsētas pēc iedzīvotāju skaita. Sarakstā ir iekļautas tās pilsētas, kurās iedzīvotāju skaits pārsniedz 20 000 iedzīvotājus. No visām trīsdesmit pilsētām piecpadsmit ir Lietuvas pilsētas, desmit ir Latvijas pilsētas, bet piecas ir Igaunijas pilsētas.
Henrihs Graftio
Dzīvesgājums
Atgriezies Krievijas impērijā, piedalījās dzelzceļu būves projektos, ierosināja dzelzceļu elektrifikāciju. 1906. gadā H. Graftio vadībā notika Pēterburgas elektrisko tramvaju līniju ierīkošana ar centrālo elektrostaciju. No 1907. gada bija Pēterburgas Elektrotehniskā institūta pasniedzējs. Pēc Oktobra revolūcijas Ļeņins 1919. gadā akceptēja H. Graftio projektētās hidroelektrostacijas (HES) būves projektu uz Volhovas upes. 1921. gada martā viņu arestēja čeka un apvainoja kontrrevolucionārā sazvērestībā, tomēr pēc Ļeņina iejaukšanās drīz atbrīvoja. HES būvniecību izdevās pabeigt tikai 1926. gada decembrī. Kā Elektrotehniskā institūta profesors H. Graftio piedalījās Krievijas Valsts Elektrifikācijas komisijas (ГОЭЛРО) darbā.
1927. gadā Staļins neatbalstīja Graftio projektu par trīspakāpju HES būvi uz Dņepras, tā vietā izvēloties I. Aleksandrova iztrādātu neekonomiskāku viena augsta HES dambja būvi, kas appludināja lielāku platību upes krastos. 1932. gadā viņu ievēlēja par PSRS Zinātņu akadēmijas īsteno locekli. 1938. - 1945. gadā viņš bija PSRS Elektrostaciju ministrijas galvenais inspektors. Miris Ļeņingradā 1949. gada 30. aprīlī, apglabāts Boļšeohtinskas kapsētā.
Piemiņa
Daugavpilī H. Graftio vārdā nosaukta iela.
Slaidpirkstainis
Slaidpirkstainis (Daubentonia madagascariensis) ir lemurveidīgo pārstāvis, kas mitinās Madagaskarā. Tā ir vienīgā mūsdienās dzīvā slaidpirkstaiņu dzimtas (''Daubentoniidae) suga.
Slaidpirkstainis ir viens no visretākajiem un neparastākajiem dzīvniekiem pasaulē. Kad slaidpirkstaini atklāja 18. gadsimtā, radās problēmas viņu klasificēt. Vispirms viņu pieskaitīja vāverēm, pēc tam koku somaiņiem.
Slaidpirkstaini sauc arī par ai-ai, jo, būdams pārsteigts, viņš izdveš līdzīgas skaņas. Šādi viņu Madagaskaras faunai veltītajā grāmatā "Ai-ai un es" dēvē arī Džeralds Darels.
Izskats
Ķermeņa garums 40—45 cm, astes garums 50—60 cm. Kažoks melns, garš un pinkains. Aste — pelēcīgi melna, pinkaina. Svars 2 kilogrami.
Izņemot īkšķus, pirksti ir gari ar nagiem. Priekškāju vidējais pirksts neparasti tievs un kaulains. Tā otrajam posmam ir apaļa locītava, tādēļ dzīvnieks var šo pirkstu grozīt uz visām pusēm, lai apkoptu kažoku, meklētu barību un dzertu.
Lielās ausis liecina par labu dzirdi. Slaidpirkstainim ir arī laba oža un redze.
Izplatība
Madagaskaras austrumu daļa.
Dzīvesveids
Dzīvo lietus mežos, pārsvarā viens. Aktīvs naktīs. Visbiežāk pārvietojas augstu koku lapotnē vai meklē nepieejamus bambusu biezokņus. Viņam nepieciešami augsti koku stumbri, kur tas atrod pietiekami daudz barības.
Atšķirībā no citiem lemuriem, slaidpirkstainis veido midzeni, reizēm pat divus vai trīs. Dzīves lielāko daļu pavada savā midzenī, apsedzies ar pūkaino asti. Pievakarē pamostas un enerģijas pilns lēkā un kāpelē pa zariem savā teritorijā. Ar pakaļkājām iekaras zarā un ar brīvajām priekškājām savāc barību vai ķemmē savu garo spalvu. Naktī bieži vien saņem drosmi pamest kokus un, augstu pacēlis asti, lēkā pa zemi.
Pa zemi pārvietojas diezgan neparasti — dzīvnieks staigā, atbalstoties uz plaukstām, Viņa pirksti ir tik gari, ka traucētu iet. Meklējot barību, slaidpirkstainis rukšķina, pārbijies sprauslā, bet būdams pārsteigts, sauc ai-ai.
Sarmis Mednis
Sarmis Mednis (dzimis Lejasciemā, miris 2022. gada 19. maijā ) bija latviešu lauksaimnieks un sabiedriskais darbinieks, Latvijas Augstākās Padomes deputāts (1990—1993).
Slaidpirkstainis
Dzīvesveids
Slaidpirkstainis iezīmē savas teritorijas robežu. Viņam ir laba oža, tādēļ iezīmēšanai izmanto urīnu un īpašu smirddziedzeru sekrētu. Dzīves ilgums līdz 23 gadiem.
Sarmis Mednis
Dzīvesgājums
Dzimis Lejasciemā. Mācījās vietējā vidusskolā, pēc tam studēja Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Agronomijas fakultātē. Bija brigadieris kolhozā, pēc tam kolhoza "Druva" valdes priekšsēdētājs, pēc kolhozu apvienošanas — kolhoza "Komunārs" galvenais agronoms. S. Mednis bija PSKP biedrs no 1959. gada līdz 1989. gadam, kad izstājies.
Latvijas neatkarības atjaunošanas laikā S. Mednis 1989. gadā Lejasciemā vadīja vietējo Latvijas Tautas frontes (LTF) nodaļu un organizēja braucienu uz "Baltijas ceļu". 1990. gadā kā LTF atbalstīts kandidāts viņš tika ievēlēts par Latvijas Augstākās Padomes deputātu no 126. Lizuma vēlēšanu apgabala. 1990. gada 4. maijā S. Mednis nobalsoja par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu.
Kopenhāgenas Universitāte
Kopenhāgenas Universitāte (da) ir vecākā un lielākā universitāte un izpētes institūts Dānijā. Tā dibināta 1479. gadā un šobrīd tajā studē vairāk nekā 37 000 studentu, no kuriem vairākums ir sievietes (59%), tajā strādā vairāk nekā 7000 darbinieku. Universitātei ir četras studentu pilsētiņas, kuras atrodas Kopenhāgenas pilsētā un tās apkārtnē, vecākā no tām pilsētas vidusdaļā. Lielākā daļa kursu tiek pasniegti dāņu valodā, tomēr daudzi kursi tiek piedāvāti angļu un daži arī vācu valodā. Universitātē studē 2800 ārzemju studentu, no kuriem puse ir no Ziemeļvalstīm.
Slaidpirkstainis
Barība
Madagaskarā nav dzeņu, viņu funkcijas dabā veic slaidpirkstainis — ēd koku kaitēkļu kāpurus. Barības meklējumos visnozīmīgākais ir tā tievais vidējais pirksts. Ar to viņš klauvē pa koka mizu un pēc skaņas nosaka, vai mizā atrodas tunelis vai vaboles kāpurs. Pēc tam ar asajiem priekšzobiem slaidpirkstainis izcērt atveri mizā un ar tievo vidējo pirkstu cenšas aizķert kāpuru un to izvilkt.
Kaipi (Jaungulbenes pagasts)
Kaipi ir ciems Gulbenes novada Jaungulbenes pagastā. Atrodas pagasta dienvidrietumu daļā.
Slaidpirkstainis
Barība
Spēcīgos priekšzobus slaidpirkstainis izmanto arī kokosriekstu un citu augļu čaumalu, bambusa stumbru un dažādu sēklu pārkošanai. Ar tievo pirkstu viņš izurbina ēdamo kodolu vai serdi. Labprāt dzer kokosriekstu sulu. Garšo arī saldi augļi un rieksti. Iemērcot pirkstus ūdenī un pēc tam tos nolaizot, dzīvnieks padzeras.
Sarmis Mednis
Dzīvesgājums
Pēc deputāta pilnvaru beigām kopā ar sievu Lejasciemā izveidoja savu kolekciju dārzu.
Kaipi (Jaungulbenes pagasts)
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P37 un V447 krustojuma, Grīvupītes upes krastā. Izvietojušies 8 km attālumā no pagasta centra Gulbīša, 21 km attālumā no novada centra Gulbenes un 199 km attālumā no Rīgas.
Slaidpirkstainis
Vairošanās
Dzimumgatavību sasniedz 3 gadu vecumā. Midzenis, kas sasniedz 50 centimetrus diametrā, ir veidots no zariem un sarullētām palmu lapām. Tas atrodas augstu koku sazarojumā un ir gan dzīves vieta, gan "bērnistaba".
Sarmis Mednis
Dzīvesgājums
Vairākkārt bija ievēlēts par Lejasciema pagasta padomes deputātu (1994, 1997, 2001). 1998. gadā iestājās Tautas partijā.
Apbalvojumi
2000. gadā S. Medni apbalvoja ar trešās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.
Slaidpirkstainis
Vairošanās
Nav pastāvīga pārošanās perioda, taču mazuļi visbiežāk piedzimst lietusperioda beigās, kad visur ir pietiekami daudz barības. Mātīte kļūst grūsna ik pēc diviem vai trīs gadiem.
Aizsardzība
Madagaskarā izveidoti vairāki rezervāti šīs sugas aizsardzībai. Slaidpirkstaiņu skaits ir palielinājies, un Sarkanajā grāmatā no kritiski apdraudēto sugu saraksta tie ir pārvietoti uz apdraudēto sarakstu. Savvaļā mīt ap 1000 īpatņu, nebrīvē zoodārzos aptuveni piecdesmit.
Preču realizācijas stimulēšana
Klasifikācija
Preču realizācijas stimulēšanas veidus klasificē trīs kategorijās pēc to orientācijas:
Noieta stimulēšanas veidi
Preču noieta stimulēšanas veida izvēle ir atkarīga no sekojošiem faktoriem:
"Bezmaksas produkta paraudziņi lielveikalos" paņēmienu vislabāk izmantot, kad tirgū tiek piedāvāts jauns produkts, jo tas dod iespēju patērētājam vispirms izmēģināt produktu, turklāt rada pircējā zināmu pienākuma izjūtu produktu nopirkt. Šis paņēmiens ir iedarbīgs, taču tā izmaksas ir lielas,
"Atlaižu kuponi preses reklāmās" paņēmiena priekšrocība ir uzņēmuma iespēja novērtēt reklāmas efektivitāti, jo var noteikt, no kuriem izdevumiem tiek izmantots visvairāk kuponu. Šādas kampaņas laikā cilvēki ir gatavi nomainīt ierasto produkta marku ar citu, taču, atlaižu akcijai beidzoties, viņi bieži atkal izvēlas iepriekš lietoto un ierasto marku.
"Divi produkti par viena cenu" paņēmiens īslaicīgi var veicināt izmaiņas ierastajā patērētāju markas izvēlē. Šāda kampaņa piesaista pircējus, kuriem ir nozīmīga cena Un kuri mainīs savu izvēli, saņemot nākamo piedāvājumu par lētāku cenu. Tajā pašā laikā šo paņēmienu var izmantot, lai apbalvotu un saglabātu pastāvīgo klientu.
Konkursi, totalizatori, loterijas un spēles ir pasākumi, kas dod iespēju pircējam vinnēt kādu balvu. Konkursi un totalizatori noieta stimulēšanas pasākumos iesaista pašus patērētājus, panākot viņu dalību šajos pasākumos, kuros tiek pārbaudīta patērētāju veiksme vai prasmes.Šiem veicināšanas līdzekļiem ir daudz priekšrocību, ieskaitot to spēju panākt augstu patērētāju iesaistīšanās pakāpi ražotāja reklāmas un merčendaizinga procesā.
Momentloterijas ir bieži izmantots paņēmiens benzīna uzpildes stacijās. Šī paņēmiena mērķis ir izveidot autobraucējos pieradumu apstāties noteiktās degvielas uzpildes stacijās. Lielbritānijā likumdošana nosaka, ka šādās akcijās tās dalībniekam nevar pieprasīt obligāti veikt kādu pirkumu vai noteikt minimālo pirkuma summu, taču vairums cilvēku nav tik uzstājīgi, lai prasītu loterijas kuponu, ja nav izdarīts pirkums.
"Dāvana katram pirkumam" paņēmienu bieži izmanto bērnu pārtikas produktiem.Tas var būt pamudinošs faktors, lai nomainītu ierasto produkta marku ar citu, turklāt iespējams piesaistīt patērētāju noteiktai produkta markai, jo viņi tās reti maina, iegādājoties pārtiku bērniem. Iemesls ir pavisam vienkāršs — bērnus neietekmē produkta cena, viņi vienkārši vēlas saņemt savas iemīļotās markas produktu
Rezultātu novērtēšana
Stimulēšanas pasākumu rezultātus var novērtēt pēc dažādām metodēm. Vispopulārākās ir šādas metodes:
Karno
Karno (fr) ir izplatīts franču cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Stūrīši
Stūrīši var būt:
Dubeņi (stacija)
Dubeņi bija dzelzceļa pieturas punkts līnijā Liepāja—Vaiņode starp pieturām Ālande un Gavieze.
Dubeņu stacija Latvijas dzelzceļa staciju sarakstā norādīta kopš 1919. gada. Laika gaitā tikusi pārveidota par pieturas punktu. Pasažieru vilcieni nepietur kopš pasažieru kustības apturēšanas 1998. gadā, 2012. gadā nojauktas sliedes posmā Liepāja—Priekule.
Leons Plāters
Leons Plāters (pl, 1836—1863) bija Latgales muižnieks. Janvāra sacelšanās laikā vadīja poļu patriotu karaspēka vienības uzbrukumu krievu karaspēka ieroču transportam pie Krāslavas. Sagūstīts un nošauts Daugavpils cietoksnī.
Dzīvesgājums
Leons Plāters cēlies no dižciltīgo Latgales (Livonijas) muižnieku Plāteru dzimtas. Dzimis 1836. gada 15. februārī Kombuļu muižā grāfa Jozefa Kazimira Plātera un viņa sievas Antoņinas, dzimušas Soltānes, ģimenē. Sakarā ar Novembra sacelšanās dalībnieku atbalstīšanu Jozefu Plāteru ar ģimeni izsūtīja uz Smoļensku, kur pagāja Leona Plātera bērnība. Mācījās ģimnāzijā Rīgā, dzīvoja pie vecākā brāļa Augusta Plātera, pabeidza Jelgavas ģimnāziju.
1863. gada 13. maijā Leons ar pieciem bruņotiem muižas kalpiem (kalpu Zablocki, kučieri Janu Bansu, stārastu Citoviču, šļahtiču Niececki un Antoniju) devās uz noteikto vietu un gaidīja transportu, kas no Daugavpils pa pasta traktu virzījās caur Krāslavu. Vēlāk ziņojumā bija teikts, ka Baltiņu mežā bija 50 bruņoti vīri. Uzbrukumā krita daži karavīri, daži tika ievainoti, bet vienam virsniekam izdevās aizbēgt uz Krāslavu.
Priesteri Bolceviču notiesāja uz 20 gadiem ieslodzījumā. Zigmunds Buiņickis aizbēga uz ārzemēm.
Piemiņa
Plātera nāvi Rainis apdziedājis krājuma "Saules gadi" dzejolī "Svētdiena un grāfs Plāters".
Daugavpils katoļu kapos iekārtota Leona Plātera piemiņas vieta, kurā 1923. gada 9. jūnijā uzstādīja melnā granīta plāksne ar uzrakstu: "Grāfam Leona Broel Plāteram — poļu sacelšanās organizētājam (nogalināts 1863. gada 9. jūnijā)”. Plāksni atjaunoja 2002. gadā, tai līdzās atrodas piemiņas plāksne poļu sabiedriskajiem darbiniekiem un skolotājiem, kas gājuši bojā staļiniskajās koncentrācijas nometnēs.
Iļģuciema Kravas stacija
Iļģuciema Kravas stacija, līdz 2023. gadam Iļģuciems, ir mazizmantota dzelzceļa stacija Rīgā, Kurzemes rajonā Iļģuciema apkaimē blakus Spilves lidostai. Iļģuciema stacija ir dzelzceļa līnijas Lāčupe—Iļģuciems (atzara no dzelzceļa līnijas Zasulauks—Bolderāja) galapunkts. Sliedes no Iļģuciema stacijas turpinās tālāk pāri Daugavgrīvas ielai kā Rīgas laku un krāsu rūpnīcas pievedceļš. Iļģuciemā nav pasažieru satiksmes.
Vēsture
Stacija tika atvērta 1926. gadā, sākumā dēvēta par Iļģeciemu. Lai arī Iļģuciema stacija nekad nav bijusi paredzēta pasažieru apkalpošanai, 1935. gadā Aviācijas svētku laikā norīkoti 2 pasažieru vilcienu reisi Rīga—Iļģuciems. Vilcieni pieturējuši Torņakalnā un Zasulaukā, bijuši pārpildīti. 2023. gadā stacija pārdēvēta par Iļģuciema Kravas staciju.