cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kuciņi
Vēsture
Kūciņu ciemā 2003. gadā uzbūvēja ASV kompānija «Lockheed Martin» sagatavoto vairāk ne kā 10 miljonus latu vērto NATO Kūciņu radaru «TPS-117», kura darbība iesniedzas 300 km Krievijas Federācijā 30 km augstumā. Kūciņu radaru atklāja Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga.
Nelja Energia
Vēsture
2010. gada 17. augustā Freenergy AS un Vardar Eurus AS (katrs 50 %) iegādājās Lietuvas uzņēmuma UAB Naujoji Energija (tagad UAB 4ENERGIA) kapitāldaļas. Naujoji Energija plānoja pie jūras izveidot 40 MW vēja parku. Čūteļu vēja parks sāka darbu 2012. gadā.
2012. gadā Nelja Energia OÜ apvienojās ar Freenergy AS. 2012. gada 26. aprīlī Freenergy AS nosaukums mainīts uz Nelja Energia AS, vienlaikus Nelja Energia OÜ dzēšot no Igaunijas uzņēmumu reģistra. Nelja Energia AS lielākais kapitāldaļu turētājs bija Vardar Eurus (77 %). 33 % kapitāldaļu piederēja Igaunijas investoriem: Ivard OÜ (Petera Mends), Vestman Energia AS (Aivars Bērziņš), JMB Investeeringute OÜ (Jiri Meiss), HTB Investeeringute OÜ (Hanness Tamjervs); Nelja Energia līdzšinējās vadības piederošajiem uzņēmumiem Solarcom OÜ (Martins Krūss) un Atradius OÜ (Kalle Kīgske), Skype izveidotāju investīciju uzņēmumiem Ambient Sound Investments OÜ, United Partners Investments OÜ un Kakssada Kakskümmend Volti OÜ.
Kuciņi
Apdzīvotība
Kūciņos atrodas «Apiņu mājas», «Austriņi», «Avoti», «Dmitrijevi», «Gražuļi», «Fiļipenko», «Jarinovski», «Jānīši», «Krastiņš 1», «Kuciņas», «Melderi», «Olimpija», «Priedulājs», «Purvzeme», «Saulceri», «Tadeušs», «Tiroļu mājas» un «Vuguļu mājas».
Nelja Energia
Vēsture
2017. gada 15. jūnijā Latvijā, Brocēnos atklāta koģenerācijas stacija un kokskaidu granulu ražotne. 2018. gada 29. maijā paziņots, ka Eesti Energia meitas uzņēmums Enefit Green iegādāsies Nelja Energia. Par 100 % akciju tiks samaksāti 289 miljoni EUR, kā arī pārņemti 204 miljonu eiro Nelja Energia parādi. 6. novembrī darījumu atļāva Igaunijas konkurences padome, un Nelja Energia iegāde tika pabeigta. Pēc tam uzņēmuma Skinest īpašnieks Oļegs Osinovskis administratīvajā tiesā iesniedza prasību atcelt apvienošanos.
Ako (pilsēta)
Ako (Akra) ir pilsēta Izraēlas ziemeļu daļā, Galilejas rietumos, Vidusjūras krastā. Tā ir viena no vecākajām nepārtraukti apdzīvotajām pilsētām valstī. Vēsturiski tā ir bijusi svarīgs Levantes transporta mezgls. Ako atrodas apmēram 18 km attālumā no Haifas, bet pieder Izraēlas Ziemeļu apgabalam, tajā dzīvo 46 500 iedzīvotāji. Ako vecpilsēta ir iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Lāci
Lāci var būt:
Nelja Energia
Vēsture
Nelja Energia aktīvi tika integrēti Enefit Green struktūrā, un 2019. gada 2. aprīlī tas tika dzēsts no Igaunijas uzņēmumu reģistra.
Ako (pilsēta)
Vēsture
Pilsētas vēsture sākas vēl kanāniešu laikos, bet tagadējo pilsētu uzcēla arābi un krustneši. krustneši ieņēma Jeruzalemi un vēlāk nostiprinājās Ako pilsētā, kas kļuva par ordeņu bruņinieku galveno ostu mājupceļā uz Eiropu. Musulmaņu armija uz laiku atguva Ako, bet drīz to no jauna iekaroja Ričards I Lauvassirds. 13. gadsimtā, kad Jeruzaleme bija arābu kontrolē, Ako bija krustnešu pēdējais bastions. Pilsēta no jauna uzplauka Osmaņu impērijas laikos. tās valdnieks Ahmeds Pašā El-Džazars veiksmīgi aizstāvēja Ako pret Napoleona iebrukumu.
Nelja Energia
Uzņēmuma struktūra
Nelja Energia AS meitas uzņēmumi:
Roberts fon Bolšvings
Heinrihs Oto Roberts brīvkungs fon Bolšvings (de, dzimis, miris ) bija vācbaltiešu ierēdnis.
Studēja Getingenes Universitātē. Atgriezies dzimtenē, bija asesors Aizputē. Pēc tam ieņēma Bauskas pilskunga amatu, vēlāk virspilskunga amatu Jelgavā. Beidza pildīt amata pienākumus 1889. gadā līdz ar Krievijas impērijas juridiskās sistēmas ieviešanu. Atlikušo mūža daļu strādāja par dižciltīgo bāreņtiesas locekli.
Korņovka
Korņovka ir daļēji izzudis ciems Zilupes novada Lauderu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā 2,1 km no pagasta centra Lauderiem, 12,6 km no novada centra Zilupes un 300,5 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no vietējas nozīmes autoceļiem, Korņovkas upītes krastā.
Stūpeņi
Stūpeņi ir ciems Vaboles pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 219 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Sarkaņu ezers.
Reno Žē
Reno Žē (fr; dzimis Mutjē, Savojā) ir franču distanču slēpotājs.
Karjera
2010. gada Pasaules čempionātā junioriem ieņēma 9. vietu sprintā. Nākamajā gadā, kad Pasaules junioru čempionāts risinājās Otepē, sprintā bija 21. vietā, 10 km distancē brīvajā stilā ieņēma 35. vietu, startēja arī stafetē, kurā Francijas komanda izcīnīja 5. vietu. Pasaules kausa sacensībās debitēja Diseldorfā.
Piedalījās Sočos, kur startēja tikai sprintā un ieņēma 14. vietu. Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2017. gadā Lahti. Iekļuva sprinta pamatsacensībās, bet pusfinālam nekvalificējās un ierindojās 30. vietā.
komandu sprinta sacensībās Drēzdenē kopā ar Likā Šanavā izcīnīja savu pirmo uzvaru. Individuāli pirmo reizi vietu uz pjedestāla izcīnīja tā paša gada 18. februārī Orē, Zviedrijā.
Pekinā sprintā ieņēma 27. vietu. 2023. gada Pasaules čempionātā Planīcā kopā ar Rišāru Žuvu ieguva bronzas medaļu komandu sprintā.
Baškīri
Baškīri (ba, Başqorttar, ru, Baškiry) ir tjurku tauta, kas galvenokārt dzīvo Baškortostānā, starp Volgas upi un Urālu kalniem. Baškīru skaits tiek lēsts ap 2 miljoniem, no viņiem Baškortostānā dzīvo 1,17 miljoni, bet Krievijas Federācijā kopumā dzīvo 1,58 miljoni baškīru. Lielākā daļa baškīru runā baškīru un krievu valodā. Lielākā daļa baškīru ir sunnītu musulmaņi.
Pārskats
Mūsdienu Baškortostānā baškīri nonāca laika posmā no 13. līdz 15. gadsimtam, kad šo teritoriju bija pakļāvusi Zelta Orda. 1552. gadā teritoriju pakļāva Krievijas cariste un baškīri nonāca krievu pakļautībā. 1574. gadā tika dibināta Ufa, Baškortostānas lielākā pilsēta. 1919. gadā Padomju Savienības sastāvā tika izveidotā Baškīrijas Autonomā Republika.
Vēsturiski baškīri, līdzīgi kā citas tjurku tautas, bija klejotāji. Viņi audzēja zirgus un aitas, mazākos apmēros, arī govis un kazas. Padomju Savienības laikā baškīri vairāk pievērsās lauksaimniecībai.
Cepļa iela (Rīga)
Cepļa iela ir iela Rīgā, Pārdaugavā, Zemgales priekšpilsētā, Torņakalnā. Kopējais ielas garums ir 230 metri. Iela abos galos krustojas ar Vēja ielu, ar citām ielām savienojuma nav. Mūsdienās Cepļa iela ir sadalīta divās savstarpēji nesaistītās daļās ar iežogotu saimnieciskās apbūves zonu. Ielā ir pārsvarā dzīvojamā apbūve, gan vairāku stāvu īres nami, gan savrupmājas.
Vēsture
Cepļa iela pirmoreiz Rīgas adrešu grāmatās minēta 1868. gadā ar savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā nav mainījies.
Ielu savienojumi
Cepļa iela ir savienota ar šādām ielām:
Orānas Villems II
Orānas Villems II (nl; dzimis, miris ) bija Orānas princis un Nīderlandes stadhaulders no 1647. gada līdz savai nāvei no bakām 1650. gadā. Villema II dēls kļuva par Anglijas karali Viljamu III. 1648. gadā tika noslēgts Minsteres miera līgums un beidzās Nīderlandes Neatkarības karš, tomēr pats Villems II pretojās līguma noslēgšanai, tostarp ar karaspēku mēģināja ieņemt Amsterdamu.
Valco
Valco Oy bija Somijā reģistrēts uzņēmums, kas ražoja krāsu televizoru kineskopus. Tā īpašnieki bija Somijas valsts, Somijas televizoru ražotājs Salora un Japānas uzņēmums Hitachi. Dibināts 1976. gadā.
Uzņēmumā vairākums piederēja Somijas valstij ar 60 % kapitāldaļu; 20 % bija Salora un 20 % Hitachi.
Valco ražotnes bija izvietotas Imatrā un Sotkamo.
Vēsture
1978. gada 24. augustā Imatrā tika atklāta kineskopu rūpnīca. Kineskopus ražoja pēc Hitachi tehnoloģijas.
Drīz kļuva skaidrs, ka kineskopu ražošana ir nerentabla, kā arī ražošanas procesā radās tehnoloģiskas problēmas. 1979. gadā valdība sniedza aizdevuma garantijas, lai uzņēmumu izglābtu no bankrota. Septembrī tika atlaista daļa darbinieku.
1979. gada oktobrī uzņēmums tika pārdots Valmet un pārdēvēts par FinnValco. Rūpnīca joprojām cieta zaudējumus, un 1980. gada decembrī kineskopu ražotne tika slēgta.
Indāni
Indāni var būt:
Presbitērijs
Presbitērijs (la — 'izvēlēto vieta', no grc — 'mācītāju sapulce') ir Rietumeiropas (galvenokārt katoļu) baznīcu arhitektūrā telpa pirms altāra. Vadoties pēc nosaukuma, presbitērijs ir vieta, kur drīkst uzturēties tikai presbiteri jeb mācītāji.
Antoni Sveiss
Antoni Adazueruss Hendriks Sveiss (nl; dzimis, miris ) bija nīderlandiešu sporta šāvējs, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs.
Viņš ir izcīnījis vienu bronzas medaļu pasaules čempionātā šaušanā 1900. gadā, 50 metru šaušanā ar pistoli vīriešu komandām.
Kolnupe
Kolnupe (arī Kalnupe) ir Ičas kreisā krasta pieteka Balvu novada Bērzpils pagasta rietumos, Vērdes salā uz ziemeļiem no Lubāna. Savieno Aivieksti ar Iču, veidojot vairākus meandrus.
Georgs fon Engelharts
Georgs Reinholds Gustavs fon Engelharts (de, ru; dzimis, miris ) bija Rīgā dzimis Krievijas Impērijas valsts un pedagoģiskais darbinieks. Bija Carskoje Selo liceja direktors (no 1816. līdz 1823. gadam) t.i. laikā, kad liceju absolvēja Aleksandrs Puškins.
Skolā gāja privātā pansijā Sanktpēterburgā. No 16 gadu vecuma dienēja armijā. Strādāja pie Grigorija Potjomkina, vēlāk Platona Zubova kancelejā. No 1796. gada darbā arlietu kolēģijā. No 1801. gada valsts sekretāra palīgs Valsts padomē. 1811. gadā tika iecelts par Pēterburgas pedagoģijas institūta direktoru. No 1816. līdz 1823. gadam bija Carskoje Selo liceja direktors. Bija labi ieredzēts audzēkņu vidū, pēc mācībām ar viņiem satikās, tomēr Engelhartam neizveidojās kontakts ar slavenāko liceja audzēkni - Puškinu, kuru Engelharts uzskatīja par "vieglprātīgu" (ru).
Engelharts publicēja apcerējumus par ekonomiskiem un lauksaimniecības jautājumiem, kā arī publicēja Ferdinanda Vrangeļa ceļojuma pa Sibīriju piezīmes.
Tārps (filma)
"Tārps" ir režisora Anda Miziša 2005. gadā Vides filmu studijā uzņemtā latviešu dokumentālā filma.
Tas ir skaudrais stāsts par atipisku pāri, Inesi un Kārli, kas dzīvo dārza būdā Juglas ezera krastā, tik tikko savilkdami galus kopā. Viņi piepelnās ar tārpu audzēšanu makšķerniekiem. Drīzumā abi gatavojas kļūt par vecākiem. Filma ir netik daudz par nelabvēlīgu ģimeni cik par to, kā cilvēki izkrīt no sabiedrības un samierinās ar to.
Filma tika atzīta par labāko Baltijas dokumentālo filmu kinofestivālā Arsenāls un labāko dokumentālo filmu festivālā Lielais Kristaps 2006. gadā.
Korņovkas upīte
Korņovkas upīte (arī Kornovka, Korņevkas strauts) ir upe Ludzas novadā.
Stūpeņi (Līksnas pagasts)
Stūpeņi ir ciems Līksnas pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 219 km attālumā no Rīgas.
Korņovkas upīte
Sākas Ludzas novada Nirzas pagastā, netālu no Nirzas ezera. Plūst dienvidaustrumu virzienā, šķērsojot autoceļu V541 (Bambāni–Raipole). Ietek Mazajā Lauderu ezerā.
Stūpeņi (Līksnas pagasts)
Ciema apkārtnē atrodas Sarkaņu ezers.
Korņovkas upīte
Apdzīvotās vietas upes krastos: Vondi, Korņovka.
Kaitslēpošana
Kaitslēpošana vai pūķslēpošana ir slēpošanas paveids, kur pārvietošanās notiek ar vēja dzīta pūķa palīdzību. Kaitslēpošanu praktizē uz ūdens, sniega, ledus vai zemes.
Kaitslēpošana uz sniega ir populāra apvidos ar noturīgu vēju; labākie rezultāti sasniegti Grenlandē un Antarktīdā, kur tiek izmantots spēcīgais un noturīgais katabatiskais vējš. Neoficiālais pasaules rekords sasniegts Grenlandē 2010. gada 5. jūnijā, kur kanādietis Ēriks Makneirs-Lendrī (Eric McNair-Landry) un amerikānis Sebastjans Koplands (Sebastian Copeland) 24 stundās noslēpoja 595 km (stundā vidēji 24,8 km).
Kusiņi
Kusiņi var būt:
Zviedrupīte (Mazupītes pieteka)
Zviedrupīte (arī Zviedriešu upe, Zviedzupe) ir Mazupītes kreisā krasta pieteka Alūksnes novadā.
Iztece - no Rancīša ezera dienvidrietumu krasta. Aukstecē tek dienvidu virzienā, sasniedzot autoceļu P34 (Sinole — Silakrogs), pagriežas dienvidrietumu virzienā. Pie Straturiņiem caurtek Ķemera ezeru. Ietek Vaidavā pie Čukstiem. Zviedrupīti šķērso valsts autoceļš P34 (Sinole — Silakrogs). Tās krastos atrodas Strautiņi.
Edvīns Fleks
Edvīns Herolds Fleks (en; dzimis, miris ) bija austrāliešu vieglatlēts un tenisists. Viņš bija pirmais Austrālijas pārstāvis vasaras olimpiskajās spēlēs 1896. gadā. Šajās olimpiskajās spēlēs izcīnīja divas zelta medaļas vieglatlētikā un bronzas medaļu tenisā.
Bērnība un jaunība
Edvīns Fleks piedzima Londonā, Anglijā. Piecu gadu vecumā viņa ģimene pārcēlās uz Austrāliju, kur dzīvoja Bervikā, Viktorijā. Drīz pēc aiziešanas no Anglijas Melburnas baznīcas ģimnāzijas 1892. gadā, kur viņš studēja Grieķijas vēsturi, Fleks pievienojās sava tēva grāmatvedības firmai Davey, Flack & Co.
No 1892. līdz 1894. gadam Fleks aktīvi darbojās vidējo un garo distanču skriešanā toreizējā Viktorijas kolonijā, sacenšoties Melburnian Hare & Hounds vieglatlētikas klubā. 1892. gada oktobrī viņš ieguva trešo vietu Viktorijas 10 jūdžu skriešanas čempionātā, kas notika Oakleigh (Park) hipodromā; viņa rezultāts bija 1:02.42.0.
1893. gada 9. līdz 11. novembrī Melburnas kriketa laukumā notika starpkoloniāla tikšanās, kas aprakstīta kā Austrālāzijas čempionāts, starp sportistiem no Lielbritānijas kolonijām (Austrāliju un Jaunzēlandi). Šajās sacensībās Fleks uzvarēja jūdzes skrējiena čempionātā ar rezultātu 4:44.0. Viņš arī sacentās 880 jardu un trīs jūdžu skrējienos, taču godalgotās vietas neieguva. Pēc uzvaras jūdzes skrējienā viņam tika piešķirts arī Viktorijas 1893. gada jūdzes čempiona tituls un 1893. gada 30. septembrī viņš bija trešais Viktorijas 10 jūdžu distanču čempionātā ar laiku 1:05.21.
1894. gada 15. decembrī Fleks uzvarēja gan 880 jardu (rezultāts — 2:07.2), gan jūdzes (rezultāts — 4:49.4) skrējienos Viktorijas 1894. gada čempionātos, un 1894. gada 22. septembrī bija otrais 10 jūdžu distanču čempionātā (rezultāts — 1:00.02).
Tajā pašā gadā (1894. gadā) Fleks tika nosūtīts uz Londonu, lai turpinātu grāmatveža apmācību firmā Price, Waterhouse & Co. Fleks pievienojās Londonas vieglatlētikas klubam un bija plānojis piedalīties 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, pārstāvot Lielbritāniju.
1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Fleks sasniedza Atēnas pēc neērtā sešu dienu brauciena pa dzelzceļu un jūru, kura laikā viņu nomocīja jūras slimība. Spēļu atklāšanas dienā viņš uzvarēja savās pirmajās sacensībās, 800 metru skrējienā, finišējot pēc 2 minūtēm 10.0 sekundēm priekšskrējienā. Nākamajā dienā viņš 1500 metru skrējienā uzvarēja ASV komandas līderi Artūru Bleiku. Fleks Bleiku uzvarēja tikai par 4 sekundes simtdaļām, viņa rezultāts bija 4:33.2. Spēļu ceturtajā dienā notika 800 metru finālskrējiens, kur ar rezultātu 2:11.0, izcīnīja zelta medaļu.
Dienu vēlāk Fleks mēģināja startēt maratona skriešanā, neskatoties uz to, ka nekad nebija skrējis vairāk nekā 16 kilometrus. Lielāko sacensības daļu viņš bija otrajā vietā aiz Francijas skrējēja Albēna Lermuzū, kuru Fleks bija jau pieveicis 1500 metru skrējienā. Pēc 30–32 kilometriem francūzis atkrita un Fleks tika atstāts vadībā, bet 4–8 kilometrus vēlāk Fleks sabruka.
Fleks startēja arī tenisa vienspēļu un dubultspēļu olimpiskajos turnīros. Vienspēļu turnīra pirmajā kārtā viņš zaudēja Grieķijas sportistam Aristidim Akratopulam un turpmāko cīņu neturpināja. Savukārt dubultspēļu turnīrā viņš startēja kopā ar Lielbritānijas sportistu Džordžu S. Robertsonu kā Jauktās komandas pārstāvji. Tā kā viņiem pirmajā kārtā nebija pretinieku, viņš uzreiz kvalificējās pusfinālam, kur vienīgajā mačā zaudēja Dionisijam Kasdaglim un Demetrijam Petrokokinam. Kopvērtējumā viņš ieguva trešo vietu, bet medaļas par trešajām vietām 1896. gada olimpiskajās spēlēs vēl netika piešķirtas. Medaļas viņiem tika piešķirtas ar atpakaļejošu datumu 2008. gada janvārī.
Rezultāti
Q — kvalifikācija fināla kārtai; OR — olimpiskais rekords.
Vēlākā dzīve
1898. gadā Fleks ar ģimeni atgriezās Viktorijā un strādāja grāmatvedības firmā, kuras nosaukums tagad ir Flack and Flack. Fleks iegādājās īpašumu netālu no Bervikas Viktorijā, kur viņš uzturējās brīvdienās un audzēja Frīzijas liellopus. Fleks pievienojās Austrālijas Olimpiskajai komitejai (AOC) un bija iesaistīts kā Austrālijas pārstāvis pirmajā Starptautiskās Olimpiskās komitejas (SOK) kongresā.
Piemiņa
Par godu Flekam 1998. gadā Bervikā tika atklāta bronzas statuja. Bijušais Bervikas atpūtas rezervāts 1996. gadā tika pārdēvēts viņa vārdā, lai godinātu pilsētas pirmo olimpisko varoni un medaļnieku. Rezervātā ir vairāki sporta laukumi, tostarp vieglatlētikas trase, futbola un netbola laukumi. Melburnas ģimnāzijas sporta komplekss tika nosaukts par Edvīna Fleka parku, godinot vienu no slavenākajiem tās audzēkņiem.
Matracis
Matracis ir gultā vai dīvānā ieliekams īpaši biezs, mīksts paklājs gulēšanai, kura uzdevums ir padarīt ērtāku guļvietu. Matrači var būt pildīti dažādi. Bieži sastopami matrači ar atsperu korpusu, kas pārklāts ar mīkstu polsterējumu un apvilkts ar drānu. Pastāv arī ūdens matrači vai ar gaisu piepūšami matrači.
Vēsture
Vēsturiski cilvēki gulēja uz kailas grīdas, matračiem, kas tika pildīti ar salmiem vai sienu, vai uz salmu maisiem. Ekskluzīvāki matrači tika pildīti ar putnu dūnām. Situācija sāka mainīties, kad ieviesa vienkāršas dzelzs gultas, kas masveida ražošanas dēļ bija lētas.
Juzefovas muiža
Juzefovas muižas jeb Jezupavas muižas parks atrodas Augšdaugavas novada Naujenes pagasta Juzefovā. Līdz Pirmajam pasaules karam muiža piederēja Bogdanam Šahno, Otrā pasaules kara laikā muižas kungu māju nodedzināja, tagad redzami tikai tās pamati. Saglabājies vienīgi Juzefovas muižas vecais zirgu stallis un muižas parks.
Vēsture
Livonijas ordeņvalsts laikā muiža atradās netālu no senās Dinaburgas pils, tādēļ tās senākais nosaukums bijis Hoftenberga jeb Hofzumberga (Hof zum Berg), kas tulkojumā no vācu valodas nozīmē "māja pie kalna". 17. gs. uz tās zemes izveidota jauna muiža, kas tās pirmā īpašnieka Juzefa Šadurska vārdā nodēvēta par Juzefovu. Viņa pēcnācējs Staņislavs Šadurskis 1782. gadā muižas tuvumā uzcēla Svētā Pētera un Pāvila baznīcu.
19. gs. beigās Juzefovas un Hoftenbergas muižas ieguva Šahno dzimta. Bogdans Šahno ap 1900. - 1901. gadu uzcēla jaunu Juzefovas muižas ēku pēc arhitekta Vilhelma Neimaņa projekta vēlīnā historicisma stilā. Muižas īpašnieks par paraugu ēkai esot izvēlējies Parīzes tuvumā redzētu pili. Viņa brālis Marians Šahno netālu esošajā Hoftenbergas muižā uzcēla otru kungu māju.
Pirmā pasaules kara laikā tika izdemolēta muižas kungu mājas iekārtu, pēc kara muižas īpašnieks telpas atjaunoja. Muižas zirgu staļļa ēkā 1932. gadā iekārtoja spirta brūzi. 1942. gadā ēku nodedzināja un muižu izpostīja.
Muižas parks
Jezupovas muižas parku holandiešu stilā ar dzirnavu dīķiem izveidoja 19. gs. beigās. Tajā saglabājušās Eiropas ciedru priedes, korķa goba un baltā papele. Parkā mīt ļoti reta vīngliemežu dzimtas suga - liellūpu vīngliemeži (Isognomostoma isognomostomos). Gravā izveidota 1 km gara „Marijas taka”. Kopš 1977. gada 6,2 ha plašais parks iekļauts aizsargājamo objektu sarakstā. Netālu no parka Daugavas krastā atrodas Vecpils pilskalns un 1275. gadā celtās miniatūrs Dinaburgas pils makets (1997).
Leģenda
Parka dienvidaustrumu stūrī atrodas ap pusmetru augsts pelēkas krāsas laukakmens, kura plakanajā virsmā iekalts krusts. Pēc muižas īpašnieka auklītes stāstījuma, 1922. gadā muižas kalpone un staļļa puisis gatavojušies kāzām, bet vecais grāfs precības nav atļāvis. Kalpone uzvilkusi līgavas kleitu un izmetusies pa logu, bet puisis parkā pakāries.
Nestors (mitoloģija)
Nestors (grc) sengrieķu mitoloģijā ir Pilas valdnieks, Neleja un Hlorīdas dēls.
Kad Hērakls izpostīja Pilu, Nestors izglābās, jo viņu audzināja gerenieši. Pēc Heraklīdu versijas, Hērakls pēc Pilas ieņemšanas atdeva valsti Nestoram pagaidu valdīšanā. Pēc cita stāsta, Hērakls viņu apžēloja, jo tas ieteica Nelejam attīrīt Hēraklu no nešķīstības. Tos gadus, kurus Apollons atņēma Hlorīdas brāļiem, Niobīdiem, viņš tos piešķīra Nestoram, kurš nodzīvoja trīs cilvēku mūžus.
Jaunībā pēc brāļu nāves piedalījās karā pret epejiešiem, nogalināja Muliju un vēl 100 cilvēkus. Pēc Idasa un Linkeja bojāejas vara pār visiem mesēniešiem pārgāja pie Nestora. Apprecēja Anaksibiju, kas dzemdēja bērnus — Pisidiku, Polikastu, Perseju, Stratihu, Aretu, Ehefronu, Pisistratu, Antilohu un Trasimedu (pēc Hesioda Stratiha vietā bija Stratijs, bet Pisistrats netika nosaukts).
Nestors piedalījās Kalidonas medībās, kaujā pret kentauriem (pēc Ovidija), bija viens no argonautiem, kā arī Trojā pie Parīda kenotafa piedalījās skriešanas sacensībās.
Nestors bija viens no nozīmīgākajiem Trojas kara dalībniekiem. Viņš aizsūtīja uz Troju 90 kuģus (pēc citiem datiem 40 kuģus). Iliādā un Odisejā teikts, ka, neskatoties uz savu vecumu, Nestors bija slavens ar savu drošsirdību, nenogurdināmību, baudīja vispārēju mīlestību un cieņu, izceļoties pārējo vidū ar pieredzi un apdomību. Vairāki pētnieki norāda, ka runīgā Nestora tēlu Homērs veidoja ar tādu ironijas pieskaņu.
Atgriešanās no Trojas bija veiksmīga. Keosā viņš uzcēla svētnīcu Atēnai Nedusijai. Odisejā ir stāstīts, kā viņu apciemoja Telemahs.
Turpmākā tradīcija
Viņa nams un kapa piemineklis, kā arī govju kūts Pilā tika izrādīts šīs pilsētas ciemiņiem. Pilas iedzīvotāji, atceļojot kopā ar Nestoru, Itālijas dienvidos dibināja Metopontu.
Astronomijā
Par godu Nestoram tika nosaukts 1908. gadā atklātais asteroīds 659 Nestor.
Fengyun 1C
Fengyun 1C jeb FY 1C bija Ķīnas meteoroloģiskais pavadonis, kas palaists 1999. gada maijā. Plašāk pazīstams ar to, ka 2007. gadā to iznīcināja Ķīnas pretpavadoņu ieroča izmēģinājumā un radīja daudz atlūzu.
Ādams Bessa
Ādams Bessa (fr; dzimis Grasā, Francijā) ir tunisiešu izcelsmes Francijas aktieris, pazīstams ar lomām Francijas un Holivudas filmās.
Fengyun 1C
Lidojuma gaita
Fengyun 1C tika palaists 01:33 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 4B no Taijuaņas pavadoņu palaišanas centra.
Ādams Bessa
Atveidojis lomas filmās Les Bienheureux (2017), Mosul (2019), Extraction (2020) un Amazon Prime Video seriālā Hanna. Par lomu filmā Harka (2022) saņēmis Un Certain Regard balvu 2022. gada Kannu kinofestivālā.
Fengyun 1C
Lidojuma gaita
2005. gadā tas beidza aktīvo darbību.
aptuveni 07:57 UTC kāda atlūza no Fengyun 1C sadūrās ar Krievijas atstarotājpavadoni BLITS. Tas tika secināts pēc tam, kad BLITS orbītas parametri un tā rotācija bija strauji mainījusies. Tika pārbaudīts, ka pēc datubāzes datiem 10 sekundes pirms orbītas izmaiņas BLITS trajektoriju bija jāšķērso Fengyun 1C objektam.
Vigo Mortensens
Vigo Pīters Mortensens jaunākais (en, dzimis ) ir amerikāņu aktieris, rakstnieks, mūziķis, fotogrāfs, dzejnieks un gleznotājs. Dzimis Ņujorkas štatā dāņu tēvam un amerikāņu mātei, bērnību pavadījis Argentīnā. 2004. gadā ieguvis Ekrāna aktieru ģildes balvu par dalību filmā "Gredzenu pavēlnieks: Karaļa atgriešanās". Trīs reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai, trīsreiz BAFTA kino balvai un četras reizes Zelta globusa balvai.
Starptautisku atpazīstamību Mortensens ieguva par Aragona lomas atveidošanu triloģijā "Gredzenu pavēlnieks" (2001—2003). 2005. gadā Mortensens saņēma kritiķu novērtējumu par galveno lomu Deivida Kronenberga filmā "Vardarbības pēctecība" (2005). Divus gadus vēlāk Mortensens piedalījās citā Kronenberga filmā "Austrumu solījumi" (2007), par kuru viņu nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā". 2011. gadā Mortensens piedalījās jau trešajā Kronenberga filmā "Bīstamā metode" (2011). Vēlāk saņēmis Kinoakadēmijas balvas nominācijas par galvenajām lomām filmās "Kapteinis Fantastika" (2016) un "Ceļvedis" (2018), kas vēlāk arī ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā filma". 2022. gadā attēlojis galveno lomu Kronenberga zinātniskās fantastikas šausmu filmā Crimes of the Future un Rona Hauarda biogrāfiskajā izdzīvošanas filmā Thirteen Lives.
Transformeri: Pēdējais bruņinieks
"Transformeri: Pēdējais bruņinieks" (en) ir 2017. gada amerikāņu supervaroņu filma, kuras režisors ir Maikls Bejs. Filma ir piektā daļa "Transformeru" filmu sērijā. Filma ir turpinājums 2014. gada filmai "Transformeri: Iznīcības laikmets".
Galvenās lomas filmā atveido Marks Volbergs, Džošua Diamels, Džons Turturo, Glens Moršovers, Laura Hadoka un Entonijs Hopkinss.
Filmā savā starpā karo autoboti un deceptikoni. Nākotne ir apslēpta pagātnes noslēpumos, Transformeru paslēptajā vēsturē.
Tomašs Kuščaks
Tomašs Miroslavs Kuščaks (pl, dzimis ) ir bijušais poļu futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā.
Dzimis Krosno Odžaņskē, savu profesionālo karjeru sācis Vācijas komandā Hertha BSC. 2004. gadā pievienojies Anglijas komandai West Bromwich Albion. 2006. gadā vasarā, pirmo sezonu uz īres tiesībām, bet pēc gada jau pilnvērtīgi, pievienojies Manchester United. Vēlāk spēlējis arī Watford, Brighton & Hove Albion un Wolverhampton Wanderers, bet karjeru 2019. gadā noslēdzis Birmingham City.
Šēra (upe)
Šēra (fr) ir upe Francijas vidienē, Luāras kreisā krasta pieteka.
Izteka no Centrālā masīva. Tek ziemeļrietumu virzienā. Garākās pietekas - Arnona, Sodra. Ietek Luārā lejpus Tūras. Upes krastos atrodas Monlisona, Senamānmonrona, Vjerzona, Tūra, kā arī Šenonso pils.
Tomašs Kuščaks
Polijas futbola izlases sastāvā debitējis 2003. gadā. Piedalījies 2006. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Manchester United
Séverine
Séverine (īstais vārds: Džosanna Grižū, dzimusi ) ir dziedātāja no Monako, kura uzvarēja 1971. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā ar dziesmu Un banc, un abre, une rue, kuras vārdus sarakstīja Žans Pjērs Bourtīrs (Jean-Pierre Bourtayre). Šī dziesma tika ierakstīta angļu valodā ar nosaukumu Chance In Time, vācu Mach die Augen zu, itāļu Il posto. Dziesmas oriģinālā versija iekļuva 1971. gada Apvienotās Karalistes mūzikas topa 9. vietā. Dziesmas angļu versija ierakstīta ierakstu studijā Columbia Records, dziesma sasniedza augstus rezultātus vairākos Eiropas valstu mūzikas topos, īpašus panākumus dziedātāja guva Francijā un Vācijā.
Dziedātāja vēl divas reizes mēģināja piedalīties Eirovīzijas dziesmu konkursā, piedaloties Vācijas nacionālajos finālos 1975. gadā un 1982. gadā. 2006. gadā viņa bija Monako Eirovīzijas delegācijas sastāvā Atēnās, Grieķijā.
Singli
1967. gads
1968. gads
1969. gads
1970. gads
1971. gads
1972. gads
1973. gads
1974. gads
1975. gads
1976. gads
1977. gads
1978. gads
1979. gads
1981. gads
1982. gads
1983. gads
1987. gads
1991. gads
1995. gads
Oksana Čusovitina
Oksana Čusovitina (ru; dzimusi ) ir krievu tautības Uzbekistānas un Vācijas sporta vingrotāja. Karjeras laikā pārstāvējusi PSRS, Apvienoto komandu (NVS), Uzbekistānu un Vāciju. Starptautiskajās sacensībās sākusi startēt 1989. gadā.
Astoņas reizes piedalījusies olimpiskajās spēlēs, kas ir rekords starp vingrotājām, ir viena no divām vingrotājām, kas olimpiskajās spēlēs pārstāvējusi trīs valstis. Pārstāvot Apvienoto komandu 1992. gadā Barselonā, izcīnīja uzvaru komandu sacensībās, pārstāvot Vāciju 2008. gadā Pekinā, izcīnīja sudraba medaļu atbalsta lēcienā. Čusovitina ir 16 reizes piedalījusies pasaules čempionātā, kur izcīnījusi deviņas medaļas atbalsta lēcienā (rekords individuālajās sacensībās izcīnītajās medaļās vienā disciplīnā), kopā ir trīs zelta, četru sudraba un četru bronzas medaļu ieguvēja pasaules čempionātā.
Séverine
Singli
2003. gads
Studijas albumi vācu valodā
1972. gads
1974. gads
1983. gads
KNX
KNX ir standartizēts ēkas vadības sistēmas tīkla protokols. Tas ir balstīts uz OSI modeļa, un datu pārraidei var izmantot gan vadu savienojumus, gan bezvadu risinājumus. KNX standartu uztur KNX asociācija.
Standarti
KNX veidots no trīs agrākām tehnoloģijām: European Home Systems Protocol (EHS), BatiBUS un European Installation Bus (EIB jeb Instabus). Sistēmas pamatā ir EIB protokolu steks, kas paplašināts ar BatiBUS un EHS fizikālajiem slāņiem, konfigurācijas režīmiem citām tehnoloģijām.
KNX ir standartizēts:
Sistēmas komponentes
Visas ierīces KNX sistēmā savienotas ar kopni, pa kuru tās apmainās ar datiem. KNX definētas četras fiziskās sakaru vides (fizikālais slānis):
KNX ierīces var izmantot arī infrasarkano savienojumu datu apmaiņai ar rokā turamām ierīcēm (piemēram, tālvadības pultis), bet tas nav aprakstīts standartā.
Ierīces tīklā var būt:
Programmas ierīcēs tiek ielādētas kopā ar projekta plānu un ekspluatācijā nodošanas programmatūru, izmantojot saskarni (seriālo portu vai USB) ar datoru.
Tīkla topoloģija
KNX ļauj izmantot vairākas tīkla topoloģijas: koka, līnijas un zvaigznes. Tās var arī jaukt kopā. Gredzena topoloģija nav pieļaujama.
KNX ir pilnībā dalītas vadības tīkls, kurā var iekļaut līdz ierīcēm 16 bitu individuālā adrešu telpā. Vienai līnijai var pieslēgt 256 ierīces. Līnijas var grupēt kopā ar galveno līniju apgabalos. Pie galvenās līnijas caur līniju savienotāju var pievienot līdz 15 līnijām. Domēnu veido 15 apgabali, pieslēgti pamatlīnijai ar pamatlīnijas / apgabalu savienotāju.
Vienā līnijā var būt līdz četriem līnijas segmentiem, katrā no kuriem var būt līdz 64 kopnes ierīcēm. Katram segmentam vajadzīga atbilstoša elektrobarošana. Segmenta maksimālais garums ir 1000 m. Četrus segmentus var savienot ar līnijas atkārtotāju (atkārtotājus nevar pieslēgt pamatlīnijai un galvenajām līnijām), tādējādi līniju var izveidot 4000 m garumā. Reāli ierīču daudzums ir atkarīgs no barošanas kapacitātes nodrošināšanas līnijai. Katrai līnijai, ieskaitot galvenās līnijas, jābūt savam barošanas avotam.
KNXnet/IP ļauj izveidot KNX apakštīklus, izmantojot IP protokolu. Šāda topoloģija numerācijas struktūru atspoguļo individuālajās adresēs, kas (ar dažiem izņēmumiem) unikāli identificē katru tīkla mezglu.
Konfigurācijas režīmi
KNX ierīcēm ir divi konfigurācijas režīmi:
Sākotnēji standartā bija automātiskais režīms (A-mode), kas paredzēts paškonfigurējošām ierīcēm. Pēdējās KNX specifikācijās tas izņemts.
Séverine
Studijas albumi franču valodā
1971. gads
1972. gads
1999. gads
2002. gads
Catlakši
Catlakši var būt:
Rīgas Ezerkrastu pamatskola
Rīgas Ezerkrastu pamatskola bija Rīgas pirmsskolas izglītības iestāde un pamatskola Malienas ielā 89 Juglas apkaimē, kurā notika mācības pirmskolas un divās pamatizglītības programmās.
Izglītības programmas
Skola realizēja šādas izglītības programmas: vispārējās pirmsskolas izglītības programma (01011111), pamatizglītības programma (21011111) un speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem (21015611).
Vēsture
Skolas pirmsākumi meklējami 1963. gadā, kad Annas ielā izveidoja '''Rīgas 2. pagarinātās darba dienas skolu'''. 1978. gadā atklāja skolas ēku Paula Dauges ielā 27 (tagad Hipokrāta iela). Skolā strādāja 135 skolotāji un pagarināto grupu audzinātāji, skolā mācījās apmēram 2000 skolēnu. 1985. gadā uzcēla skolas ēku Malienas ielā 89, tolaik skolā mācījās 920 skolēni latviešu un krievu plūsmās. No 2003. gada pastāvēja Rīgas Ezerkrastu vidusskola, ko 2013. gadā pārdēvēja par Rīgas Ezerkrastu pamatskolu.
2019. gadā Rīgas dome pieņēma lēmumu par Rīgas Ezerkrastu pamatskolas pievienošanu Rīgas Juglas vidusskolai.
Stūrāni
Stūrāni ir ciems Zasas pagastā, Jēkabpils novadā. Atrodas 180 km attālumā no Rīgas.
Kitkova
Kitkova var būt:
Antracita
Antracita ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas austrumos Luhanskas apgabalā. Izvietojusies apgabala dienvidos, Antracitas rajona centrs (rajonā neietilpst). Antracitas pilsētas padomei pakļauti Bokovo-Platoves, Verhņijnahoļčikas, Dubivskas, Kamjanes, Kripenskas un Ščotoves pilsētciemati (kopā 61,3 km², 77 984 iedzīvotāji (2012) ).
Apdzīvotā vieta sākusi veidoties 1895. gadā kā Bokovas strādnieku ciemats pie Gajevska šahtas. 1920. gadā pārdēvēta par Bokovo-Antracitu (Боково-Антрацит) pēc augstvērtīgākās akmeņogļu šķirnes antracīta. 1938. gadā piešķirtas pilsētas tiesības, bet 1962. gadā piešķirts apgabala pakļautības pilsētas statuss un tagadējais nosaukums. Mūsdienās ievērojams akmeņogļu ieguves un mašīnbūves centrs.
Bokova
Bokova var būt:
Džo Peši
Džozefs Frenks Peši (en, dzimis ) ir amerikāņu aktieris un mūziķis. Vislabāk pazīstams par savu sadarbību ar Robertu De Niro un Mārtinu Skorsēzi filmās "Satrakotais vērsis" (1980), Kazino (Casino, 1995) un "Īrs" (2019). 1990. gadā par filmu "Labie puiši" (1990) ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā Labākais aktieris otrā plāna lomā. Vēl divas reizes nominēts šai balvai — par lomām filmās "Satrakotais vērsis" un "Īrs".
Peši ir piedalījies tādās filmās kā "Reiz Amerikā" (Once Upon a Time in America, 1984), "Maikls Džeksons. Moonwalker" (Moonwalker, 1988), "Kenedija slepkavām pa pēdām" (1991), "Bronksas stāsts" (A Bronx Tale, 1993) un "Labais gans" (The Good Shepherd, 2006). Piedalījies arī kinokomēdijās "Viens pats mājās" (1990), "Mans brālēns Vinnijs" (My Cousin Vinny, 1992), "Viens pats mājās 2" (1992), kā arī "Nāvējošais ierocis" (Lethal Weapon, 1989–1998) filmās.
Peši ir arī mūziķis. Viņš ir ierakstījis trīs studijas albumus.
Lauderu upīte
Lauderu upīte (arī Lauderu strauts) ir upe Ludzas novadā, Istras kreisā krasta pieteka.
Iztek no Lauderu ezera pie Lauderiem, šķērsojot autoceļu V517 (Pakalni–Lauderi–Ploski). Plūst dienvidu virzienā, ietekot Istrā.
Popes muiža
Popes muiža bija muiža tagadējā Ventspils novada Popes pagastā. Muižas centrā izveidojies Popes ciems. Muižas komplekss ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis ar 16 arhitektūras un 11 mākslas pieminekļiem, kas iekļauts Eiropas kultūras mantojumā.
Popes muižai piederēja astoņas pusmuižas – Ance, Vēde, Jāņmuiža, Kārlmuiža, Lonaste, Jaunpope, Jaunmuiža un Rinda, kā arī piekrastes zvejnieku ciemi Lielirbe, Pize un Lūžņa.
Vēsture
1581. gadā Kurzemes bīskaps Magnuss par 16 000 dālderu pārdeva Angermindes pili, kā arī Popes un Irbes muižas savam padomniekam Johanam fon Bēram (1543–1613), kurš 1583. gadā pēc Magnusa nāves kļuva par Piltenes fogtu un rezidēja Angermindes pilī, bet vēlāk pārcēlās uz dzīvi Popes muižas kungu mājā, kas celta 17. gadsimta sākumā. Muižas saimnieciskais centrs un centrālā apbūve atradās Popes kalnā.
1920. gada zemes reformas gaitā Popes muižu sadalīja 397 vienībās 7161 ha kopplatībā. 1941. gadā muižas kungu mājā iekārtoja Popes pamatskolu.
Muižas apbūve
Popes muižas kungu mājas pirmā stāva telpās ir saglabājies unikāls koka apdares sienu panelējums un parkets, griestu rotājumi ar dzimtas heraldiku, bet ēkas otrajā stāvā saglabājušās vēsturiskās krāsnis un kamīns. Mājas lieveni 19. gadsimta beigās pēc arhitekta T. Zeilera projekta pārveidoja neogotiskā stilā. Pa labi atrodas 19. gadsimtā celtais zirgu stallis, tālāk muižas ārsta māja jeb doktorāts, bet pa kreisi – muižas pārvaldnieka māja un tālāk muižas klēts, kas datējama ar 18. gadsimtu. Popes muižas kompleksā viena no vecākajām ēkām ir medību pils, kas, iespējams, būvēta pirms 1653. gada, jo par to vēsta viens no diviem vēja rādītājiem, kas agrāk atradās uz senās torņa tipa ēkas jumta. Aiz muižas staļļa atrodas muižas kūts, kas mūrēta no Popes muižā dedzinātajiem sarkanajiem ķieģeļiem, bet aiz muižas pārvaldnieka mājas atrodas kalēja māja un vešerienes māja, starp kurām saglabājies neliels dīķis. Aiz muižas klēts atrodas muižas kalpu māja un stallis tās galā. Ēkai blakus agrāk atradās ratnīca, no kuras pāri vairs palikušas tikai drupas. Gar baznīcu lejup pa kalnu cauri alejai ved ceļš uz Popes muižas aptieku un vēsturisko baznīckrogu, kurā mūsdienās atrodas kultūras nams. Aleja, kas atzarojas no baznīcas, ved uz Popes Bēru dzimtas kapsētu. Popes muižas aleja ir vienīga Latvijā ar valsts nozīmes arhitektūras pieminekļa statusu.
Džonijs Oduja
Džonijs Oduja (Johnny Oduya; dzimis ) ir daļējas kenijiešu izcelsmes Zviedrijas hokejists, aizsargs, Zviedrijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2018) Oduja spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Filadelfijas "Flyers" sastāvā.
Spēlētāja karjera
Pēc divām QMJHL aizvadītām sezonām profesionāļa karjeru Oduja sāka 2001.—02. gada sezonā Allsvenskan līgas kluba Hammarby IF rindās. Kluba sastāvā aizsargs aizvadīja nākamās divas sezonas, taču tad pievienojās Elitsērijas vienībai Djurgårdens IF. 2005.—06. gada sezonu Oduja aizvadīja Frölunda HC sastāvā.
2006. gada vasarā aizsargs noslēdza līgumu ar NHL klubu Ņūdžersijas "Devils", tā rindās nākamajā sezonā laukumā dodoties 76 spēlēs. "Devils" Oduja spēlēja līdz pat 2009.—10. gada sezonas vidum, kad tika aizmainīts uz Atlantas "Thrashers". 2011. gada vasarā Oduja kopā ar "Thrashers" franšīzi pārcēlās uz Vinipegu, nākamo sezonu uzsākot Vinipegas "Jets" sastāvā, taču sezonas gaitā tiekot aizmainītam uz Čikāgas "Blackhawks".
2012.—13. un 2014.—15. gada sezonās kopā ar "Blackhawks" izcīnīja Stenlija kausu. 2015. gada vasarā noslēdza divu gadu līgumu ar Dalasas "Stars", taču 2017. gada februāra nogalē tika aizmainīts atpakaļ uz "Blackhawks". Jūlija nogalē Oduja noslēdza viena gada līgumu ar Otavas "Senators", taču jau 2018. gada februārī "Senators" aizsargu aizmainīja uz Filadelfijas "Flyers".
Zviedrijas hokeja izlases rindās izcīnījis sudrabu 2014. gada Olimpiskajā turnīrā, spēlējis arī 2010. gada Olimpiskajās spēlēs. Kopā ar izlasi izcīnījis arī bronzu 2009. gada Pasaules čempionātā.
Andrē Mišelins
Andrē Žils Mišelins (1853. gada 16. janvāris—1931. gada 4. aprīlis) bija franču rūpnieks, kurš kopā ar savu brāli Eduāru (1859–1940) 1888. gadā Francijas pilsētā Klermonferānā nodibināja Michelin uzņēmumu (Compagnie Générale des Établissements Michelin).
1900. gadā Andrē Mišelins publicēja pirmo Michelin ceļvedi, kura mērķis bija veicināt tūrismu ar automašīnu, tādējādi atbalstot viņa riepu ražošanas uzņēmumu.
1886. gadā 33 gadus vecais Andrē Mišelins pameta veiksmīgu inženiera karjeru Parīzē, lai pārņemtu vectēva neveiksmīgo lauksaimniecības preču un tehnikas biznesu. 1832. gadā dibinātais Michelin et Cie pēc dibinātāja nāves bija uz maksātnespējas robežas. Mišelinu vectēvs bija izveidojis uzņēmumu, kas pārdeva lauksaimniecības aprīkojumu un savdabīgu sortimentu no vulkanizētiem gumijas izstrādājumiem, piemēram, jostas, vārstus un caurules. Tiklīdz Andrē pārņēma uzņēmuma vadību, viņš pieņēma darbā savu jaunāko brāli Eduāru par uzņēmuma rīkotājdirektoru. Lai arī abi bija apņēmušies gūt panākumus biznesā, nevienam no brāļiem nebija iepriekšējas pieredzes preču tirdzniecībā un nojausmas, ar ko sākt.
1889. gadā kāds velosipēdists ar cauru riepu, kurš zināja Michelin uzņēmumu, vērsās pēc palīdzības pie Eduārda. Pārdurtas riepas tolaik bieži pārtrauca velosipēdistu braucienus uz vairākām stundām, kamēr tika pārlīmēta riepa. 1880. gadu beigās riteņbraukšana kļuva par populāru pārvietošanās un vaļasprieka veidu, lielā mērā pateicoties Džona Danlopa 1888. gada patentam par piepūšamo velosipēda riepu. Pirms Danlopa izgudrojuma velosipēdu riepas tika izgatavotas no cietas gumijas. Cietās gumijas riepas nenodrošināja labu saķeri un braukšana ar tām bija neērta. Pēc tam, kad nelaimīgais velosipēdists vērsās pēc palīdzības pie Michelin, Eduārs izrādīja lielu interesi par jaunajām pneimatiskajām riepām. Brāļi Mišelini saprata, ka pēc pneimatiskajām riepām būs liels pieprasījums, ja vien varētu atrast veidu, kā ātrāk veikt remontu. Viņi sprieda, ka vispirms riepai jābūt viegli noņemamai no rata. Eduārs veica virkni eksperimentu un izstrādāja vairākus prototipus. 1891. gadā viņam tika piešķirts noņemamas riepas patents.
1898. gadā viņš kopā ar Ernestu Aršdekonu, Leonu Serpolē, Andrī de la Valetu, Žilu Vernu, Honorīnu de Viāns Morēls Vernu, Albēru de Dionu, Anrī de La Volku, Albertu Santušu-Dimonu un Anrī Dešu de la Mērtu nodibināja Francijas aeronautikas klubu.
Andrē un viņa brālis Eduārs 2002. gadā tika iekļauti Automobiļu slavas zālē Dīrbornā, Mičiganā.
Čakši
Čakši var būt:
Natunas salas
Natunas salas (id) ir Indonēzijai piederoša salu grupa Natunas jūrā. Administratīvi ietilpst Riau Salu provincē; veido atsevišķu Natunas apriņķi. Lielākā apdzīvotā vieta ir apriņķa centrs Ranai. Lielākā daļa iedzīvotāju ir malajieši, pēc reliģiskās piederības — musulmaņi (96,9%). 1969. gadā salās atklātas ievērojamas dabasgāzes rezerves; gāze tiek arī eksportēta uz kaimiņvalstīm.
Cīmota
Cīmota var būt:
Ašķere
Ašķere ir Daugavas labā krasta pieteka Aizkraukles novadā.
Izteka - no Aizpuru purva. Tek rietumu - dienvidrietumu virzienā. Ietek Daugavā pie Aizkraukles pilskalna. Ašķeri šķērso valsts autoceļš A6 (Rīga — Daugavpils — Krāslava — Baltkrievijas robeža (Pāternieki)). Iespējams, Aizkraukles pilskalna nosaukums cēlies no Ašķeres vārda.
Asaru ģints
Asaru ģints (Perca) ir asaru dzimtas (Percidae) saldūdens zivju ģints. Šajā ģintī ir 3 sugas, no kurām viena mājo Eiropā, divas Āzijā un viena Ziemeļamerikā. Asari mājo ezeros, dīķos, upēs un upju grīvās. Tie barojas ar mazākām zivtiņām, vēžveidīgajiem, kukaiņu kāpuriem un kukaiņiem. Latvijā sastopams Eiropas asaris jeb vienkārši asaris, kas Latvijas ūdenstilpēs ir bieži sastopama zivs Visas asaru sugas ir iecienīts makšķernieku loms, kā arī tām tiek veikta rūpnieciskā nozveja.
Izskats un īpašības
Asaru ģints zivīm ir slaidi, nedaudz sāniski saplacināti ķermeņi. Tos sedz ktenoidālas zvīņas. Žaunu vāka kauli ar dzeloņiem. Asaru sāna līnijas sistāma jutīgi uztver ūdens vibrācijas. Kā jau plēsīgai zivij, asara mutē ir daudzi, asi zobi. Eiropas asaris un Balhaša asaris ir augumā līdzīgi, to maksimālais garums ir apmēram 50 cm, svars 4,75 kg. Mazākais no visām sugām ir dzeltenais asaris, kura lielākie indivīdi ir apmēram 25 cm gari.
Muguras spura ir pilnībā sadalīta divās daļās, pirmā no tām dzeloņaina, bet otrā mīksta. Vēl ir pāris vēdera spuru, kas novietotas izteikti uz priekšu, un pāris krūšu spuru, anālā spura un astes spura. Kloāka atrodas uzreiz aiz anālās spuras. Visām trim sugām ir asariem raksturīgais zebrveida svītrojums.
Nārstošana
Asaru sugas nārsto aprīļa beigās vai maija sākumā. Ikri savienoti vienā virknē un tiek noslēpti pie ūdensaugiem vai ūdenī nogrimušiem zariem, mizām u.c. substrātiem.
Ķīšu ezers
Ķīšu ezers var būt:
Ķūģi
Ķūģi var būt:
Pikseļu māksla
Pikseļu māksla ir digitālās mākslas veids, izveidota ar rastra grafikas programmatūras palīdzību, attēlus rediģējot pikseļu līmenī. Agrāk pikseļu māksla bieži tika izmantota datoros, telefonos, konsolēs, grafiskajos kalkulatoros un tajās video spēlēs, kuras nebija tik modernas kā mūsdienās.
Vēsture
Daži tradicionālās mākslas veidi, piemēram, izšuvumi (ieskaitot krustdūrienu) un daži no mozaīkas un pērlīšu izšuvuma veidiem ir ļoti līdzīgi pikseļu mākslai. Šajos mākslas veidos attēlus veido no mazām krāsainām vienībām, līdzīgi tam, kā mūsdienās izmanto pikseļus.
Definīcija
Attēlu filtri (banalizēšana vai alfa-jaukšana), kā arī rīki ar automatizētu anti-izlīdzināšanu tiek uzskatīti par vismodernākajiem filtriem, taču tie pikseļu mākslā ir nederīgi, jo aprēķina jaunas pikseļu vērtības automātiski, kas ir kontrastā ar precīzu rokvadības režīmu.
Tehnika
Zīmējumi parasti sākas ar līnijas mākslu, kas ir pamata līnija, kura nosaka zīmējuma — ēkas vai kaut kā cita, ko mākslinieks plāno izveidot, raksturu. Līnija parasti tiek veidota pāri skenētajiem zīmējumiem Ierobežotā paletē bieži tiek īstenota pikseļu māksla, kura parasti veicina dažādu toņu un krāsu maiņu. Tas tiek veikts ar rokām.
Šeit ir pāris piemēri no labajā pusē redzamā attēla: 1. Izmantojot divas krāsas 2 × 2 šaha modelī. Katras krāsas blīvuma maiņa radīs dažādus toņus.
2. Izmantojot 2 × 2 pikseļu kvadrātu, nejauši izvietoti pikseļi var radīt interesantu tekstūru. Bieži sastopami arī mazi aplīši.
3. Anti-izlīdzināšanu var izdarīt ar rokām, lai izlīdzinātu izliekumus.
Izmantošana
Pikseļu māksla agrāk bieži izmantota videospēlēm. Pieaugot 3D grafikas izmantošanai spēlēs, pikseļu māksla tiek pielietota retāk.Dažreiz pikseļu mākslu izmanto reklāmās. Viens no uzņēmumiem, kas pikseļu mākslu izmanto reklāmā, ir Bell_Canada. Grupa Eboy specializējas izometrisko pikseļu grafikas reklamēšanā.
Ikonas operētājsistēmām ar ierobežotām grafikas spējām arī tiek veidotas, izmantojot pikseļu mākslu. Ierobežots krāsu skaits un izšķirtspēja rada problēmas, mēģinot radīt sarežģītas koncepcijas un idejas. Par Microsoft Windows darbvirsmas ikonām tiek izmantoti dažādu izmēru rastra attēli, no kuriem mazākie ne vienmēr ir samazināti no lielāka izmēra attēliem, un arī to varētu uzskatīt par pikseļu mākslu. Datoros, kuros izmantota LINUX operētājsistēma ar grafisko vidi GNOME vai KDE, ikonas galvenokārt ir SVG attēli, bet dažkārt arī ar rokām optimizēta pikseļu māksla mazāku izmēru PNG attēliem, piemēram, 16x16 un 24x24.
Modernā pikseļu māksla, ko veido spēļu amatieri un iesācēji grafikas jomā, ir kā reakcija uz 3D grafikas industrijas attīstību. Daudzi retro entuziasti bieži izvēlas imitēt pagātnes stilu. Pikseļu māksla vēl joprojām ir populāra un tiek izmantota virtuālajā pasaulē, piemēram, Citypixel un Habbo, kā arī spēļu ierīcēm, piemēram, Nintendo DS, Nintendo 3DS, PSP, PS Vita, dažkārt mobilajiem telefoniem un dažās spēlēs, piemēram, Hotline Miami, Faster Than Light. Pikseļu mākslu lieto arī tekstūrās spēlē Minecraft.
Askaridoze
Askaridoze ir slimība, ko izraisa parazītiska cērme Ascaris lumbricoides. Vairāk nekā 85% infekcijas gadījumu simptomu nav, jo īpaši, ja tārpu skaits ir mazs. Simptomu izpausme pieaug kopā ar tārpu daudzumu un slimības sākuma stadijā tie var ietvert elpas trūkumu un drudzi. Tiem var sekot vēdera uzpūšanās, vēdera sāpju un caurejas simptomi. Infekcija visbiežāk skar bērnus, un šajā vecumu grupā tā var arī būt iemesls nepietiekamam svara pieaugumam, malnutrīcijai un mācīšanās grūtībām.
Etioloģija
Infekcija notiek, uzņemot tādu ēdienu vai dzērienu, kas piesārņots ar Ascaris olām no cilvēka fekālijām. No olām zarnās izšķiļas kāpuri, kas ieurbjas zarnu sienās un ar asinīm tiek aiznesti uz plaušām. Tur tie nonāk alveolās un pēc tam trahejā, no kurienes tie tiek izklepoti un norīti. Kāpuri tad otro reizi iziet caur kuņģi zarnās, kur tie kļūst par pieaugušiem tārpiem.
Profilakse un ārstēšana
Profilaksē ietilpst uzlaboti sanitārie apstākļi, tostarp uzlabota pieeja tualetēm un pareiza fekāliju likvidēšana. Roku mazgāšana ar ziepēm ir profilakses pasākums. Rajonos, kuros ir skarti vairāk nekā 20% iedzīvotāju, ieteikts visus iedzīvotājus regulāri ārstēt. Bieži notiek atkārtota inficēšanās. Atbilstošas vakcīnas nav. Pasaules Veselības organizācijas ieteiktie ārstēšanas līdzekļi ir medikamenti albendazols, mebendazols, levamizols vai pirantela pamoate. Citi efektīvi līdzekļi ir tribendimidīns un nitazoksanīds.
Epidemioloģija
Pasaulē 0,8 līdz 1,2 miljardi cilvēku slimo ar askaridozi, vissmagāk skarti ir iedzīvotāji Sahāras subtropiskajā daļā Āfrikā, Latīņamerikā un Āzijā. Līdz ar to askaridoze ir visvairāk izplatītais ar augsni pārnesto helmintožu veids. Tā 2010. gadā bija cēlonis apmēram 2700 nāves gadījumu, toties 1990. gadā vēl bija 3400 tādu gadījumu. Cits Ascaris veids skar cūkas.