cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ņukšu pagasts
Vēsture
1945. gadā Ludzas apriņķa Pildas pagastā izveidoja Nukšas ciema padomi. Ludzas rajona Nukšas ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Purenu ciemu un 1975. gadā tika veikta teritoriju apmaiņa ar Goveiku ciemu. 1990. gadā Nukšas ciemu reorganizēja par Ņukšas pagastu. 2006. gadā pagastu pārdēvēja par Ņukšu pagastu. 2009. gadā Ņukšu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Ludzas novadā.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Ņukši (pagasta centrs), Gaveiki.
Naums Āronsons
Naums Āronsons (dzimis, miris ) bija Latvijas ebreju izcelsmes tēlnieks un sabiedriskais darbinieks. Darbojies lielākoties Francijā.
Dzīves gājums
Naums Āronsons ir dzimis 1872. gada 25. decembrī ebreju ģimenē Krāslavā. No 1889. līdz 1891. gadam mācījās I. Trutņeva mākslas skolā Viļņā. 1891. gadā mēģināja iestāties Pēterburgas Mākslas akadēmijā, bet izglītības trūkuma dēļ netika pieņemts. 1891. gadā devās uz Parīzi, kur strādāja tēlniecības darbnīcā kādā pamestā stallī. Vēlāk iestājās bezmaksas dekoratīvās mākslas skolā un Kalarosi privātskolā. 1897. gadā saņēma pirmo lielo pasūtījumu un piedalījās izstādē, kur ar darbu "Mīlas gulta" guva milzīgus panākumus.
Veidojis Dantes, Sokrata, Vašingtona, Pastēra, Šopēna, Ļeņina, Bēthovena, Tolstoja, Gorkija krūšutēlus. 1902. gadā piedalījies Maskavas akadēmijas izstādē. Krievijas mākslas muzejs nopirka viņa darbu "Vecās sievietes portrets". 1904. gadā Pēterburgā organizēja "Mākslinieku jauno apvienību".
Līdz Latvijas okupācijai 1940. gadā bieži devās uz Krāslavu, kur organizēja koloniju nabadzīgajiem bērniem un bāreņiem. Pēc Francijas okupācijas 1940. gadā devās uz ASV, kur ļoti smagos materiālos apstākļos miris 1943. gada 30. septembrī.
Krāslavā Nauma Āronsona vārdā ir nosaukta iela un 1988. gadā atklāta piemiņas plāksne, kas veltīta viņa 115.dzimšanas dienai. Bijis Parīzes brīvmūrnieku ložas "Mont Sinaï" brālis no 1919. līdz 1930. gadam.
DOS (nozīmju atdalīšana)
DOS var būt:
Valis (zvaigznājs)
Valis ir liels ziemeļu puslodes zvaigznājs. Pirmā maiņzvaigzne (Mira) tika atklāta tieši šajā zvaigznājā.
Polijas politisko partiju uzskaitījums
Galvenās Polijas politiskās partijas 2014. gadā. Trekninātas - pozīcijas partijas.
Džons Kvinsijs Adamss
Džons Kvinsijs Adamss (en; dzimis, miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu sestais prezidents, no 1825. līdz 1829. gadam. Talantīgs diplomāts, valodnieks un zinātnieks, ASV otrā prezidenta Džona Adamsa dēls. Piedalījies Monro doktrīnas formulēšanā. Pēc prezidentūras viņam bija gara un izcila karjera ASV Kongresā.
Vienradzis (zvaigznājs)
Vienradzis ir blāvs ziemeļu puslodes zvaigznājs. Tajā nav nevienas spožas zvaigznes un to ir grūti atrast pie debesīm.
Džeimss Medisons
Džeimss Medisons, juniors (en, ; dzimis, miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu ceturtais prezidents, pārstāvēja Demokrātu-republikāņu partiju. Prezidenta amatā bija divus termiņus, no 1809. līdz 1817. gadam. Džeimss Medisons ir viens no ASV Konstitūcijas veidotājiem un Amerikas Savienoto Valstu dibinātājiem. No 1801. līdz 1809. gadam bija ASV valsts sekretārs. 1803. gadā tā brīža ASV prezidentam Tomasam Džefersonam palīdzēja nopirkt Luiziānu no Francijas Pirmās republikas.
Džeimsa Medisona prezidentūras laikā, no 1812. līdz 1815. gadam, norisinājās Britu—amerikāņu karš. Lielbritānijas un Īrijas Apvienotās Karalistes karavīri ieņēma un nodedzināja Vašingtonu, tajā skaitā arī Balto namu. Dibinājis Kongresa bibliotēku — pasaulē lielāko grāmatu krātuvi.
Meina
Meina (en, ) (ME ) ir viens no Amerikas Savienoto Valstu 50 štatiem, atrodas Jaunanglijas reģionā. Meinas administratīvais centrs ir Ogasta. Kopš 2019. gada 2. janvāra Meinas gubernatore ir Demokrātiskās partijas pārstāve Džaneta Millsa (Janet Trafton Mills), viņa ir 75. Meinas štata gubernators.
Meina robežojas ar Kanādu un Ņūhempšīras štatu, kā arī ar Atlantijas okeānu. 90% štata teritorijas klāj mežs.
Iedzīvotāji
Pēc ASV Tautas skaitīšanas biroja datiem, 2019. gadā Meinas iedzīvotāju skaits bija 1 344 212 un apdzīvotības blīvums bija aptuveni 17 cilvēku uz kvadrātkilometru. 2010. gadā Meinā bija vislielākais lauku iedzīvotāju īpatsvars starp visiem štatiem — tikai 38,7% iedzīvotāju dzīvoja pilsētās. Plašas štata teritorijas, sevišķi Ziemeļmeinas meži (North Maine Woods), ir neapdzīvotas.
Štata iedzīvotāju skaits vēsturiski ir nemitīgi pieaudzis, kā tas redzams pēc tautas skaitīšanas datiem ik desmitgadi (izņemot 1870. gadu, kad iedzīvotāju skaita pieaugums bija negatīvs), taču šī pieauguma temps ir diezgan lēns (45. vieta no 50 štatiem). Iedzīvotāju skaita pieagums ir pozitīvs štata dienvidu piekrastes apgabalos, turpretim ziemeļu apgabalos tas ir negatīvs.
Pēc 2010. gada datiem, Meinā ir vislielākais balto nespāņu cilvēku (baltie amerikāņi, kas nav spāņu izcelsmes amerikāņi un latīņamerikāņi) īpatsvars starp visiem ASV štatiem. Pēc Amerikāņu sabiedrības aptaujas (American Community Survey) rezultātiem, spāņu vai latīņamerikāņu izcelsmes cilvēki ir 1,5% no Meinas iedzīvotāju skaita. Tāpat Meinā ir otrs lielākais senioru īpatsvars valstī.
Lielākās iedzīvotāju grupas pēc izcelsmes (etniskās grupas) ir angļi (20,7%), īri (17,3%), franči (15,7%), vācieši (8,1%), kā arī amerikāņi (7,8%), kuri identificē ASV kā savas un senču izcelsmes vietu. Meinā ir vislielākais frankoamerikāņu īpatsvars Savienotajās Valstīs. Meinā nav oficiālās valodas un visplašāk lietotā ir angļu valoda — 2000. gadā 92,25% piecu gadu vecumu sasniegušo iedzīvotāju norādīja, ka savās ģimenēs izmanto tikai angļu valodu. Štata lielākā valodiskā minoritāte ir franču valodas lietotāji (5,28%).
Ģeogrāfija
Štats dienvidos un austrumos robežojas ar Atlantijas okeānu, rietumos tas robežojas ar Ņūhempšīras štatu, ziemeļos un ziemeļaustrumos — ar Kanādas provinci Ņūbransviku, ziemeļrietumos — ar Kanādas provinci Kvebeku.
Meina atrodas vistālāk ziemeļos no Jaunanglijas štatiem un ir vislielākais Jaunanglijas štats. Meina ir vienīgais Savienoto Valstu štats, kuram ir tieši viena robeža ar citu štatu. Lubeka, Meinas pilsēta, ir vistālāk austrumos esošā Savienoto Valstu organizēti apdzīvotā vieta.
Meinā esošais Musheda ezers ir vislielākais ezers Jaunanglijā.
Mačaiassīlas sala (Machias Seal Island) un Nortroka (North Rock) ir viens no ASV un Kanādas teritoriālo nesaskaņu objektiem, un nav galīgi noteikts, vai tas uzskatāms par Meinas vai Ņūbransvikas sastāvdaļu.
Meina tiek dēvēta par Priežu štatu tāpēc, ka ~90% tās zemju sedz meži, un Meinā ir vislielākais meža platību īpatsvars Savienotajās Valstīs. Štats atrodas mērenās joslas mežu biomā. Zemes dienvidu un vidus Atlantijas krasta tuvumā sedz Ziemeļaustrumu krasta meži, pārējo teritoriju klāj Jaunanglijas un Akādijas meži.
Meinas okeāna krasta līnija ir gandrīz 400 kilometru gara, tās garumā atrodas bākas, pludmales, zvejnieku ciemati, piekrastes salas, līči, krasts ir klinšains. Štata iekšienē atrodas ezeri, upes, meži, kalni.
Meinā atrodas Akādijas Nacionālais parks — vienīgais nacionālais parks Jaunanglijā.
Štatam raksturīgs mitrs kontinentālais klimats ar siltām vasarām un aukstām, sniegainām ziemām, kuras ir bargākas štata ziemeļos un rietumos, bet maigākas piekrastes teritorijās, tāpat arī vasaras ir siltākas iekšienē, bet okeāna tuvumā tās ir vēsākas. 41 °C 1911. gada jūlijā ir augstākā Meinā reģistrētā temperatūra, un zemākā ir −46 °C 2009. gada janvārī. Meinā ir mazāk negaisu starp visiem štatiem, kas atrodas uz austrumiem no klinšu kalniem. Meinā reta parādība ir tornado, un štatu reti ietekmē tropiskie cikloni.
Vidējais nokrišņu daudzums gadā ir no 909 mm Preskailā (Presque Isle) līdz 1441 mm Akādijas Nacionālajā parkā.
Pašvaldības
Organizētai municipalitātei piemīt sava vēlēta vietējā pārvalde, kura vada tās teritoriju, nodrošina vietējos pakalpojumus, glabā ierakstus, iekasē licencēšanas nodevas, pieņem lēmumus, kuri ir saistoši tās teritorijā. Organizētāko pilsētu un plantāciju pārvaldes forma ir pilsētas sapulce (town meeting), bet lielākajai daļai pilsētu pārvaldes forma ir menedžerpadome (council-manager). 2013. gadā Meinas organizētās municipalitātes veidoja 23 lielpilsētas (city), 431 pilsēta (town), 34 plantācijas. Tāpat Meinā atrodas trīs indiāņu rezervācijas.
Neorganizētajās teritorijās nav vietējās pārvaldes, minētās organizēto municipalitāšu pārvalžu funkcijas veic štata valdība un attiecīgā apgabala valdība, kurā atrodas apdzīvotās vietas. Meinas neorganizētās teritorijas veido vairāk nekā 400 ciematu, kā arī piekrastes salas. Šādās teritorijās visu gadu dzīvo vien 1,3% no štata iedzīvotājiem. Neorganizētās teritorijas aizņem vairāk nekā pusi visa štata platības.
2017. gadā vislielākais iedzīvotāju skaits bija šādās Meinas pilsētās:
Politika
Meina ir iedalīta apgabalos, politiskās jurisdikcijās, kopš 1860. gada štatā ir 16 apgabali. Ar Meinas konstitūciju politiskā vara štatā ir sadalīta likumdevējvarā, izpildvarā, tiesvarā. Tāpat Meinā ir trīs konstitūcijas darbinieki (Constitutional Officers) — štata sekretārs (Secretary of State), štata budžeta pārraugs (State Treasurer, burtiski — 'mantzinis'), štata ģenerālprokurors (State Attorney General) — un viens statūtu darbinieks (Statutory Officer): štata auditors (State Auditor).
Izpildu vara ir atbildīga par likumi izpildi, un to vada Meinas gubernators (Governor of Maine), kuru ievēlē uz četriem gadiem un kura amatu nevar ieņemt viens cilvēks ilgāk par diviem termiņiem pēc kārtas. Meina ir viens no septiņiem štatiem, kurā nav vicegubernatora (lieutenant governor) amata. Meinas gubernatore ir Džaneta Millsa (Janet Trafton Mills, Demokrātiskā partija). Meinā izpildvara sastāv no 15 departamentiem: Administratīvo un finansiālo pakalpojumu, Lauksaimniecības, dabas aizsardzības un mežsaimniecības, Labošanas, Aizsardzības, veterānu un ārkārtas situāciju vadības, Ekonomikas un sabiedrības attīstības, Izglītības, Vides aizsardzības, Veselības un sociālo pakalpojumu, Iekšzemes zvejošanas un savvaļas dabas, Darba, Jūras resursu, Profesionālās un finansiālās regulēšanas, Sabiedrības drošības, Transporta, Valsts sekretāra departamenta.
Tiesu vara ir atbildīga par likumu interpretēšanu. Štata augstākā tiesa ir Meinas Augstākā tiesa (Maine Supreme Judicial Court), zemākas tiesas ir Apriņķa tiesa (District Court), Augstākstāvošā tiesa (Superior Court), Testamentu apstiprināšanas tiesa (Probate Court). Visus tiesnešus, izņemot testamentu apstiprināšanas lietu tiesnešus, ieceļ gubernators un apstiprina likumdošanas vara uz septiņiem gadiem; testamentu apstiprināšanas lietu tiesnešus uz četriem gadiem ievēlē katra apgabala iedzīvotāji. Meinas iedzīvotāji balso par neatkarīgiem vai trešo partiju (ne republikāņiem, ne demokrātiem) biežāk nekā pārējo štatu iedzīvotāji.
Vēsturiski (kopš 1856. gada vēlēšanām, izņemot 1912. gada vēlēšanas) ASV prezidenta vēlēšanās Meinas vēlētāju vairākums balsoja par republikāņu kandidātiem, piemēram, 1936. gada vēlēšanās 48 štati nobalsoja par demokrātu kandidātu Franklinu Rūzveltu un tikai Meinā un Vērmontā uzvaru guva republikāņu kandidāts. 60. gados Meinas iedzīvotāji arvien vairāk nosliecās par labu demokrātiem, un 1964. un 1968. gada prezidenta vēlēšanās štatā uzvarēja demokrātu kandidāti. 1972.—1988. gada prezidenta vēlēšanās štata balsstiesīgo vairākums atbalstīja republikāņus, bet kopš 1992. gada līdz pat pēdējām, 2020. gada, prezidenta vēlēšanām Meinā uzvar demokrātu kandidāti.
Kopš 1969. gada prezidenta vēlēšanām divas no četrām Meinas elektorālajām balsīm (skatīt ASV elektoru kolēģija) tiek piešķirtas tam kandidātam, kurš ieguvis visvairāk balsu visā štatā, pārējās divas balsis tiek piešķirtas tam kandidātam, kurš ieguvis visvairāk balsu kādā no diviem štata kongresionālajiem apriņķiem (visos citos štatos, neskaitot Nebrasku, visas elektoru balsis saņem kandidāts, par kuru visvairāk balsots visā štatā, neņemot vērā balsošanas rezultātus atsevišķos štata apriņķos). Pirmo reizi Meinas elektoru balsis tika piešķirtas dažādiem kandidātiem 2016. gadā, kad Donalds Tramps, par kuru vairāk balsoja Meinas lauku iedzīvotāji, saņēma vienu no četrām štata elektoru balsīm.
ASV senatori no Meinas ir Republikāniskās partijas pārstāve Sūzana Kolinsa un neatkarīgais Anguss Kings. ASV Pārstāvju palātas locekļi no Meinas ir Demokrātiskās partijas pārstāvji Čellija Pingrīja (Chellie Pingree) un Džareds Goldens (Jared Golden).
2009. gada 6. maijā Meinā tika legalizētas viendzimuma laulības, bet jau tā paša gada 3. novembrī ar vēlētāju balsojumu viendzimuma laulības legalizējošais likums tika atcelts. 2012. gada 6. novembrī viendzimuma laulības tika legalizētas ar vēlētāju balsojumu.
Saimniecība
Meinas lauksaimniecības produkcija sastāv no mājputniem, olām, piena produktiem, liellopiem, savvaļas krūmmellenēm, āboliem, kartupeļiem, kļavu sīrupa, kļavu cukura. Pēc ASV Lauksaimniecības departamenta datiem, Meinā tiek audzēts visvairāk krūmmelleņu Savienotajās Valstīs (41 322 265 kg 2012. gadā).
Kādreizējais štata ekonomikas pamats zvejniecība, tostarp vēžošana, arvien ir nozīmīga nozare. Garneļu zveja un pārdošana Meinā ir uz laiku aizliegta garneļu populācijas sarukšanas dēļ.
No štatā esošajiem avotiem tiek iegūts dzeramais ūdens.
Rūpniecības produkti ir papīrs, kokmateriāli un koksnes izstrādājumi, elektroniskās ierīces, ādas izstrādājumi, pārtikas produkti, tekstilizstrādājumi. Nozīmīga ir kara kuģu būvēšana, kas tiek īstenota Bath Iron Works Bātā un Portsmouth Naval Shipyard Kiteri.
Aizvien lielāku nozīmi Meinas ekonomikā gūst tūrisms un laika pavadīšanas iespējas ārtelpās: medības, makšķerēšana, braucieni ar sniega motocikliem un tā tālāk.
Kopš 2013. gada štatā ir divas iedzīvotāju ienākuma nodokļa kategorijas (tax bracket): 6,5% un 7,95%. Kopīgais pārdošanas nodoklis ir 5,5%. Krūmmelleņu tirgotājiem jāmaksā 1,5 centi par katru pārdoto ogu mārciņu. Tāpat nodokļi tiek piemēroti kustamajam un nekustamajam īpašumam. Īpašuma nodokļu pārvaldību pilsētās īsteno vietējais nodokļu inspektors, neorganizētajās teritorijās to īsteno štata nodokļu inspektors (State Tax Assessor).
Meina ir viens no nabadzīgākajiem štatiem.
Kultūra
Meinā ir 30 augstākās izglītības iestāžu, starp kurām ir štata Meinas Universitāte, vairākas privātas koledžas, štata Meinas Jūras Akadēmija, privātā Jaunanglijas Universitāte. Meinā štata skolu ir vairāk nekā privāto skolu.
Meinas simboli: štata oga savvaļas krūmmellene, štata putns melngalvas zīlīte, štata kaķis meinkūns, štata deserts krūmmelleņu pīrāgs, štata zivs iekšzemes ūdeņu lasis, štata puķe priedes čiekurs (kas bioloģiski, protams, nav zieds), štata fosilija pertica quadrifaria, štata minerāls turmalīns, štata zāle pyrola, štata kukainis Eiropas medus bite, štata zīdītājs alnis, štata vēžveidīgais Amerikas omārs, štata dzēriens Moxie, štata dziesma "State of Maine" (štata himna), štata koks austrumu baltā priede, štata kuģis Arktikas pētniecības šoneris Bowdoin, štata moto Dirigo.
Spēka struktūras
left|thumb|241x241px|Meinas štata policijas vienību atrašanās vietas un iecirkņi (nespecializētās patruļvienības):A — [[Alfrēda (Meina)|Alfrēda, Jorka
B — Greja, dienvidi
C — Skauhigana, rietumi
D — Ogasta, viduspiekraste
E — Bangora, centrs
F — Houltona, ziemeļi
(G — Portlenda, lielceļš)
Savā darbā štata policija izmanto Ford un Chevrolet automašīnas, kuras var būt gan trafarētas, gan netrafarētas. Policistu rīcībā ir pistoles, kā arī šautenes, karabīnes, triecienšautenes.
Policista amata pretendenti 18 nedēļu laikā tiek apmācīti Meinas Kriminālās tiesvedības akadēmijā Vasalboro, kur tiek apgūta šaušana, konstitucionālās tiesības, patrulēšana, noziedzība, pakaļdzīšanās lielā ātrumā un citi kursi. Pēc apmācības akadēmijā jaunuzņemtie policisti nonāk Jaunuzņemto apmācības grupā, kurā viņi pavada 10 nedēļas. Lai vēlāk dienētu speciālajās vienībās, nepieciešama papildu apmācība.
Meinas štata policijas speciālās vienības:
Tāpat štatā darbojas Meinas Kapitolija policija (nav štata policijas sastāvdaļa, bet arī pakļaujas Sabiedrības drošības departamentam), kuras uzdevums ir apsargāt Meinas kapitoliju, kā arī citu štata iestāžu ēkas un zemesgabalus.
Kā likumsargājoša struktūra štatā pastāv arī Meinas Mežsargu dienests (Maine Warden Service), kurš ietilpst štata Iekšzemes zvejas un savvaļas dabas departamentā un kurš nodrošina zvejas un medību resursu saglabāšanu. Apmācība, nepieciešama kļūšanai par šī dienesta darbinieku, ilgst 30 nedēļas. Dienesta rīcībā ir trīs lidmašīnas.
Vēsture
Meinas štata nosaukuma izcelsme nav precīzi zināma, taču visdrīzāk šis nosaukums pārņemts no Francijas Meinas provinces (skatīt Francijas vēsturiskās provinces) nosaukuma.
Vissenākā kultūra Meinā (aptuveni no 3000 līdz 1000 gadam pirms mūsu ēras) bija Sarkanās krāsas cilvēki (Red Paint People), kuri apdzīvoja piekrasti un ir pazīstami ar apbedījumiem, kuros izmantots sarkanais okers. Pēc tam šajā teritorijā pastāvēja Saskuehannas kultūra, kura pirmā izmantoja keramiku. Kad Meinā ieradās eiropieši, šīs vietas apdzīvoja algonkinu valodās runājošie vabanaki, tostarp abenaki, pasamakvodi, penobskoti.
Pirmoreiz eiropieši iepazina Meinas krastus 1525. gadā portugāļa un Spānijas impērijas pavalstnieka Estevana Gomesa (Esteban Gómez) vadītajā jūras braucienā, tad krasts tika attēlots kartē, bet braucēji Meinā neapmetās. Pirmā eiropiešu apmetne šajā apvidū tika izveidota 1604. gadā, kuru ierīkoja franči, kuru starpā bija Samuēls de Šamplēns (Samuel de Champlain), Senkruā salā (Saint Croix Island), viņi šo apvidu nosauca par Akādiju. Starp vietējām indiāņu ciltīm darbojas franču katoļu misionāri. Līdz 18. gadsimta 50. gadiem franču un angļu kolonisti cīnījās savā starpā par Meinas vidusdaļu. Pirmo pastāvīgo apdzīvoto vietu Jaunanglijā dibināja franči 1613. gadā mūsdienu Kastinā.
1622. gadā apvidus starp Merimakas un Kennebekas upi pirmo reizi tika nosaukts par Meinas provinci, kad Anglijas karalis to dāvāja Ferdinando Gordžesam (Ferdinando Gorges) un Džonam Meisonam (John Mason). 1629. gadā viņi, parakstīdami paktu, sadalīja Meinas provinci pa Piskatakvīsas upi un izveidoja Ņūhempšīras provinci (Meisons) un Ņūsomersetšīru (Gordžess).
Vienu no pirmajiem angļu mēģinājumiem apdzīvot Meinas krastu veica Kristofers Levets (Christopher Levett), Gordžesa aģents un Jaunanglijas padomes loceklis, kurš kā karalisko dāvājumu saņēma 24 kvadrātkilometrus zemes mūsdienu Portlendas vietā. 1623. gadā viņš devās uz Angliju, lai gūtu atbalstu veidojamajai apmetnei, kuru viņš par godu savai dzimtajai pilsētai Anglijā dēvēja par Jorku. Taču šis mēģinājums bija neveiksmīgs, un apmetne tika pamesta.
1639. gadā Gordžess saņēma no Čārlza I visu Meinas provinces teritoriju. Gordžess panāca apmetņu izveidošanos Meinas krasta dienvidu daļā un gar Piskatakuas upi, kas atradās viņa radinieka Tomasa Gordžesa (Thomas Gorges) pārvaldījumā. Strīda par robežām ar citu zemes dāvinājumu dēļ daļā Gordžesa zemju nodibinājās islaicīgs veidojums Ligonija. 1658. gadā Masačūsetsas līča kompānija ieguva Meinas provinci un Ligoniju. 1676. gadā šī kompānija varētu zaudēt šo zemju īpašuma tiesības, bet tā atkal paziņoja par savu kontroli, nopērkot Gordžesa mantinieku teritoriālās pretenzijas.
1669. gadā Čārlzs II dāvāja zemes starp Kennebekas upi un Senkruā upi savam brālim Džeimsam, Jorkas hercogam. Šis dāvinājums un Masačūsetas līča kompānijas kontrolētās zemes teritoriāli veidoja mūsdienu Meinas štatu.
1674. gadā uz neilgu laiku iekaroja Akādiju, pārdēvējot to par Jauno Holandi.
1686. gadā Džeimss jau kā karalis izveidoja Jaunās Anglijas domīniju, kas apvienoja visas angļu kontrolētās teritorijas no Delavēras līča līdz Senkruā upei. 1689. gadā šī domīnija pārstāja pastāvēt, un 1692. gadā teritorija starp Piskatakua un Senkruā kļuva par Masačūsetas līča provinces daļu Jorkšīru.
Karaļa Filipa karā daļa Vabanaki Konfederācijas cilšu novērsa angļu apmetņu veidošanu savā teritorijā. Karaļa Viljama karā vabanaki atkal īstenoja veiksmīgu karadarbību. Tam sekoja Karalienes Annas karš. Pēdējais karš uz Jaunanglijas un Akādijas robežas bija Dammera karš, kurš izbeidza franču teritoriālās pretenzijas pret Meinu. Karaļa Džordža karā un Septiņgadu kara Ziemeļamerikā cīņas atkal norisinājās starp vabanaki un angļiem.
Amerikas revolūcijas laikā Meinā bija mazāka lojālistu aktivitāte nekā citās angļu kolonijās. Tirgotāji vadīja 52 savus kuģus kā kaperus, kas tika vērsti pret britu kuģiem. 1776. gadā Džonatans Edijs (Jonathan Eddy) vadīja neveiksmīgu mēģinājumu ieņemt Kamberlendas fortu (Fort Cumberland) Jaunskotijā un 1776. gadā viņš vadīja Mačaiasas aizsardzību pret britu Karalisko kara floti. 1779. gadā briti izstrādāja plānu, kurā bija paredzēts iekarot daļu Meinas un izveidot tur jaunu koloniju Jauno Īriju. (Skatīt Amerikas Savienoto Valstu Neatkarības karš.) 1779. gada jūlijā briti ieņēma Kastinu, kuru amerikāņiem (Penobskotas ekspedīcija) neizdevās atbrīvot. Pēc Parīzes miera līguma noslēgšanas (1783) Jaunās Īrijas plāna īstenošana tika pārtraukta. 1784. gadā briti atdalīja Ņūbransviku no Jaunskotijas un izveidoja to par lojālistisku (karalim lojālu) koloniju.
Britu—amerikāņu kara sākumā Meina piedzīvoja kanādiešu kaperu un Karaliskās kara flotes uzbrukumus gar savu krastu, 1814. gadā Meinā iebruka briti. Pēc Gentes miera līguma noslēgšanas (1815) britu karaspēks līdz 1818. gadam atstāja Meinas teritoriju.
19. gadsimta industrializācija dažādās Meinas vietās noritēja atšķirīgi. Upju ielejas kļuva par kokmateriālu pārvades ceļiem — štata meža dziļumos tika cirsti koki un pludināti lejup pa upēm, savākti un no ostām aizvesti pa visu pasauli. Daļēji koksnes transportēšanas vajadzību dēļ un daļēji koksnes lielā apjoma un galdnieku lielā skaita dēļ Meinas piekrastes pilsētās attīstījās kuģubūve, līdz pat 20. gadsimta sākumam tur būvēja buriniekus. 1820. gados daudzas kokvilnas izstrādājumu rūpnīcas tika pārceltas no Masačūsetsas uz Meinu un novietotas pie ūdenskritumiem (dzirnavu darbināšanai) starp zemnieku saimniecībām (darbaspēka algošanai). Tāpat 19. gadsimtā nozīmīgas nozares bija zvejniecība, granīta un šungīta ieguve, ķieģeļu un apavu ražošana. Sākot ar 20. gadsimtu, Meinā uzplauka papīra rūpniecība. Pirmā dzelzceļa līnija štatā uzcelta 1835. gadā. Neatkarīgi no industrializācijas Meina palika par lauksaimniecisku štatu, nesaktoties arī uz to, ka štatā bija īss augu augšanas periods, mazauglīga zeme, lieli attālumi starp zemniekiem un tirgiem un nelieli lauksaimnieku ienākumi.
1816. un 1817. gadā norisinājās emigrācija no Meinas uz rietumu štatiem, ko izraisīja Britu—amerikāņu kara postījumi, auksta 1816. gada vasara un daudzskaitlīgā amerikāņu apmešanās uz rietumiem no Apalačiem ("Ohaio drudzis"). ASV paplašinoties rietumu virzienā, meinieši devās uz mežiem klātajiem štatiem Mičiganu, Viskonsinu, Minesotu. Meina bija pirmais ASV ziemeļaustrumu štats, kurš atbalstīja pret verdzību vērsto Republikānisko partiju. Abrahams Linkolns par savu pirmo viceprezidentu izvēlējās meinieti Hanibālu Hemlinu. Pilsoņu karā Meina bija visaktīvākais Savienības štats — tā kareivju skaits proporcionāli štata iedzīvotāju kopīgajam skaitam bija vislielākais starp Savienības štatiem. Pēc jūrnieku skaita, kas dienēja ASV Jūras kara flotē, Meina bija otrais štats aiz Masačūsetsas.
Vēstures gaitā Meina ir piedzīvojusi daudzas migrācijas. 19. gadsimta vidū štatā bija īru imigrācijas vilnis, bet īri ieradās tur arī agrāk, tas ir, pirms Lielā bada Īrijā, tā 1834. gadā Bangorā notika sadursmes starp īriem un amerikāņiem (Yankee) un nodedzinātas katoļu baznīcas (skatīt rakstu par partiju Know Nothing); īru stāvoklis uzlabojās pēc Pilsoņu kara. 19. gadsimta vidū uz Meinu pārvācās frankokanādieši no Kvebekas un Ņūbransvikas, lai strādātu auduma rūpniecībā, laika gaitā lielākā dqaļa šo cilvēku anglikalizējās (mazinājās katoļticības nozīme, franču valodas vietā vairāk izmantota angļu). Uz Meinu ir pārcēlies liels skaits angļu un skotu no Piejūras provincēm. Meinā atrodas tādas sākotnēji skandināvu pilsētas kā Norveja, Ņūsvīdena, Stokholma, Vestmenlenda, Denmārka, Sautportlenda. Tāpat 21. gadsimtā Meinā patvērumu ir raduši tūkstošiem somāliešu un Somālijas bantu.
Mūslaikos Meina pārdzīvojusi deindustrializāciju, proti, tekstilrūpniecībai kļūstot izdevīgākai ASV dienvidos, tā tika pārnesta prom no Meinas, dabas aizsardzības mēru dēļ ievērojami samazinājušies mežizstrādes un papīrrūpniecības, un zvejas apjomi, tāpat pēc Otrā pasaules kara gandrīz pilnībā izbeigta kuģu būvniecība. Tādēļ štats cenšas atbalstīt mazumtirdzniecības un pakalpojumu nozares attīstību.
Vilks (zvaigznājs)
Vilka zvaigznājs ir blāvs dienvidu puslodes zvaigznājs. Senāk, kad tam vēl nebija dots atsevišķs nosaukums, to uzskatīja par Centaura medījumu.
Čehijas himna
„Kur ir manas mājas?” (cz) ir Čehijas Republikas valsts himna. Šī himna tika sarakstīta jau 1860. gadā, taču sākta oficiāli lietot pēc Čehijas neatkarības atgūšanas 1993. gadā.
To sarakstījuši komponists Františeks Škrups (František Škroup) un dramaturgs Jozefs Kajetans Tīls (Josef Kajetán Tyl) kā daļu no komēdijas Fidlovačka aneb žádný hněv a žádná rvačka.
Dziesmai sākotnēji bija vairāki panti, taču pašlaik kā himna tiek lietots tikai pirmais pants. Pārējie panti gadu gaitā ir vai nu pazuduši, vai arī aizmirsti.
Dešons Stīvensons
Dešons Stīvensons (en; dzimis Frezno, Kalifornijas štatā, ASV) ir profesionāls amerikāņu basketbolists, spēlē uzbrūkošā aizsarga un vieglā uzbrucēja pozīcijās. Pašlaik (2013) pārstāv NBA klubu Atlantas "Hawks".
2000. gada NBA draftā viņu Jūtas "Jazz" izraudzījās ar kopējo 23. kārtas numuru.
Pirms karjeras NBA viņš iecerēja studēt Kanzasas universitātē, taču uzreiz pēc vidusskolas absolvēšanas viņš pieteicās NBA draftam.
2001. gadā viņš bija otrais Visu zvaigžņu spēles nedēļas nogales Slam Dunk konkursā. "Jazz" sastāvā aizvadīja četras sezonas, kopumā aizvadīja 222 regulārās sezonas spēles, kurās vidēji spēlē guva 5,9 punktus.
Santjago (nozīmju atdalīšana)
Santjago ( — ‘Svētais Jēkabs’) var būt:
Virdžīnija
Virdžīnija (en, ), oficiāli Virdžīnijas Sadraudzība (Commonwealth of Virginia), ir viens no Amerikas Savienoto Valstu 50 štatiem, atrodas Dienvidu reģionā. Virdžīnijas administratīvais centrs ir Ričmonda, bet lielākā pilsēta ir Virdžīnijabīča. 2011. gadā štatā dzīvoja 8,1 miljons iedzīvotāju. Štata platība ir 110 785 km². Kopš štata gubernators ir Glens Jangkins.
Virdžīnija robežojas ar Kentuki, Mērilendas, Rietumvirdžīnijas, Tenesī un Ziemeļkarolīnas štatiem, Kolumbijas apgabalu, kā arī ar Atlantijas okeānu.
Vērmonta
Vērmonta (en, ) ir viens no Amerikas Savienoto Valstu 50 štatiem, atrodas Jaunanglijas reģionā. Pēc platības tas ir sestais mazākais ASV štats, bet pēc iedzīvotāju skaita — otrs mazākais. Vērmontas administratīvais centrs ir Montpīljera, bet lielākā pilsēta ir Bērlingtona.
Vērmonta ziemeļos robežojas ar Kanādas provinci Kvebeku, austrumos ar Ņūhempšīru, dienvidos ar Ņujorku, bet rietumos ar Masačūsetsu.
Administratīvais iedalījums
Vērmonta administratīvi sīkāk dalās 14 apgabalos: Adisonas, Beningtonas, Čitendenas, Eseksas, Franklinas, Grandailas, Kaledonijas, Lamoilas,Orindžas, Orliansas, Ratlendas, Vašingtonas, Vindemas un Vindzoras apgabalos.
Ziemeļmaķedonija
Ziemeļmaķedonijas Republika, arī Ziemeļu Maķedonija (mk),    ir valsts Dienvidaustrumeiropā, kas atrodas Balkānu pussalā. Ziemeļmaķedonija aizņem aptuveni 38% no vēsturiskā Maķedonijas reģiona platības. Robežojas ar Grieķiju dienvidos, Bulgāriju austrumos, Serbiju un Kosovu ziemeļos un Albāniju rietumos. Tā ir iekšzemes valsts. Valsts reljefs lielākoties ir kalnains: tajā ir 16 virsotnes, kas augstākas par 2000 metriem, kā arī vairāk nekā 50 ezeri.
Valsts galvaspilsēta ir Skopje ar 544 086 iedzīvotājiem (2015). Citas lielākās pilsētas ir Bitola, Kumanova, Prilepa, Tetova, Velesa, Ohrida un Gostivara. Valsts platība ir 25 713 kvadrātkilometri un tajā dzīvo ap 2 114 550 iedzīvotāju (2009), no kuriem lielākā daļa ir maķedonieši. Valsts oficiālā valoda ir maķedoniešu valoda, bet nacionālā valūta ir denars.
Valsts ir viena no bijušajām Dienvidslāvijas republikām, kas pasludināja neatkarību 1991. gadā kā Maķedonijas Republika. 1993. gadā Maķedonijas Republika kļuva par Apvienoto Nāciju Organizācijas locekli, bet valsts nosaukuma strīda dēļ ar Grieķiju tā tika uzņemta ANO kā Bijusī Dienvidslāvijas Republika Maķedonija (en). Kopš 2005. gada decembra tā ir arī Eiropas Savienības kandidātvalsts. 2019. gada 6. februārī Maķedonija parakstīja vienošanās protokolu par pievienošanos NATO
2019. gada 12. februārī tā nomainīja Grieķijas apstrīdēto valsts nosaukumu uz Ziemeļmaķedonijas Republika. valsts oficiāli iestājās NATO, kļūstot par organizācijas 30. dalībvalsti.
Vēsture
Vēsturiskā Maķedonija ir ar senajiem grieķiem saistīts reģions, kas mūsdienās aptver daļu Grieķijas, daļu Ziemeļmaķedonijas, daļu Bulgārijas un nelielas teritorijas Albānijā, Serbijā un Kosovā. Mūsdienu dienvidslāvu valodu grupas maķedoniešu valoda dažādos laikos tikusi klasificēta kā bulgāru valodā ietilpstošs dialektu kopums.
Jau Dienvidslāvijas Sociālistiskās Federatīvās Republikas (DSFR) laikā Grieķija bažījās, ka DSFR varētu mēģināt "apvienot" Dienvidslāvijas sastāvā esošo Maķedoniju ar Grieķijas sastāvā esošo Senās Maķedonijas daļu. Pēc Dienvidslāvijas sabrukuma Grieķija pieprasīja Maķedonijas Republikai mainīt savu nosaukumu, tika izdarīti mēģinājumi panākt vienošanos par pagaidu nosaukumu — "Bijusī Dienvidslāvijas Republika Maķedonija". Grieķijas valdība pauda, ka izmantos veto tiesības pret Maķedonijas iestāšanos ES vai NATO, ja netiks panākta vienošanās par nosaukuma maiņu.
2018. gadā Maķedonija panāca vienošanos ar Grieķiju, ka turpmāk tās oficiālais nosaukums būs Ziemeļmaķedonijas Republika, kas oficiāli stājās spēkā 2019. gada 12. februārī.
Ģeogrāfija
Valsti iekļauj un šķērso kalnu grēdas ar atzarojumiem — Šara kalni rietumos, Pirina kalni austrumos un Crna Gora ziemeļos. Valsts augstākais punkts ir Korabs (2764 m vjl), kas atrodas starp Kosovu, Albāniju un Maķedoniju, tā iezīmējot šo trīs robežu krustpunktu. Valsti no ziemeļrietumiem uz dienvidaustrumiem divās daļās tekot sadala Vardaras upe. Tā caur Grieķiju ietek Egejas jūrā, tomēr ir pārāk sekla, lai varētu tikt izmantota nopietnai kuģošanai. Valsts dienvidrietumos atrodas divas lielākās ūdenstilpes: Ohridas un Prespas ezers.
Cauri Ziemeļmaķedomnijai no Grieķijas uz Serbiju iet dzelzceļa līnija un autoceļš, savukārt Skopjē atrodas starptautiskā lidosta. Netālu no galvaspilsētas Skopjes atrodas hroma rūdas raktuves. Maķedoniju apdraud seismiskās aktivitātes — uz dienvidiem no Maķedonijas atrodas Eirāzijas — Āfrikas plātņu sadursmes zona, 1963. gadā Skopji izpostīja zemestrīce.
Maķedonijā nokrišņu daudzums ir līdzīgs Latvijai, tomēr tā atrodas vairāk uz dienvidiem, kādēļ vidējā gada temperatūra ir vismaz par 5 grādiem augstāka. Maķedonija atrodas uz mērenās un subtropu joslas robežas, valsti galvenokārt klāj skujkoki un podzolētā augsne.
Iedzīvotāji
Atbilstoši 2009. gada tautskaites datiem Maķedonijā ir 2 022 547 iedzīvotāji, taču iedzīvotāju skaits samazinās un 2021. gada tautskaites provizoriskie rezultāti liecina, ka valstī ir 1 832 696 iedzīvotāji.
Lielākā etniskā grupa ir maķedonieši, kas pēc 2021. gada datiem sastāda 58,44% iedzīvotāju. Liela grupa ir albāņi — 24,3, kas dominē valsts ziemeļrietumu daļā. Pārējās grupas ir ievērojami mazākas: turki — 3,86%, čigāni — 2,53%, serbi — 1,3%.
Pēc reliģiskās piederības lielākā daļa Maķedonijas iedzīvotāju pieder Austrumu Pareizticīgajai baznīcai (65%), pārsvarā pakļaujoties Maķedonijas Pareizticīgajai baznīcai. 33% iedzīvotāju ir musulmaņi (albāņi un turki). Rakstība — kirilica (oficiālā rakstība maķedoniešu valodai) un latīņu alfabēts (albāņu valodai).
Oficiālā valoda ir maķedoniešu valoda. Albāņu apdzīvotajās teritorijās albāņu valodai ir oficiāls otrās valodas statuss (ja tajā runājošo skaits pārsniedz 20%), tostarp tāds ir arī galvaspilsētā Skopjē.
Lielākā pilsēta ar vairāk nekā pusmiljonu iedzīvotāju ir Skopje (506 926 pēc 2022. gada tautskaites datiem). Pārējās pilsētas ir būtiski mazākas, seko Bitola (71 890) un Kumanova (70 842). Daudz iedzīvotāju dzīvo laukos.
Vašingtona (štats)
Vašingtonas štats robežojas ar Kanādu, kā arī ar Aidaho un Oregonas štatiem, bet rietumos to apskalo Klusais okeāns. Vašingtonas štats ir vienīgais, kas nosaukts kāda bijušā ASV prezidenta uzvārdā.
Iedzīvotāji
Pēc tautas skaitīšanas datiem 2010. gadā štatā bija 6 724 540 iedzīvotāju. Apmēram 60% štata iedzīvotāju dzīvo Sietlas aglomerācijā.
Kriss Drarijs
Kristofers "Kriss" Drarijs (en; dzimis Trambulā, Konektikutas štatā, ASV) ir bijušais amerikāņu hokejists, spēlēja centra uzbrucēja pozīcijā, bijis ASV hokeja izlases dalībnieks.
Spēlētāja karjera
Universitātes laikā viņš pārstāvēja Bostonas universitāti NCAA turnīrā, ieguva Hobija Beikera balvu (to pasniedz NCAA labākajam hokejistam). Kolorādo "Avalanche" sastāvā hokejists izcīnījis Stenlija kausu (2001) un Kaldera kausu (1999).
1994. gada NHL draftā viņu Kvebekas "Nordiques" izraudzījās ar kopējo 72. kārtas numuru.
2011. gadā beidza profesionāļa karjeru.
Olaines pagasts
Olaines pagasts ir viena no divām Olaines novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar Mārupes novada Babītes un Mārupes pagastiem, Rīgas pilsētu, Ķekavas novada Baložu pilsētu un Ķekavas un Baldones pagastiem, Bauskas novada Iecavas pagastu, kā arī Jelgavas novada Sidrabenes, Cenu un Valgundes pagastiem.
Turcijas himna
İstiklâl Marşı (latviski: Neatkarības maršs) ir Turcijas Republikas un Ziemeļu Kipras Turku Republikas valsts himna. Par Turcijas himnu tā oficiāli tika apstiprināta.
Olaines pagasts
Daba
Atrodas Viduslatvijas zemienes Tīreļu līdzenumā. Augstākā vieta pagastā - pāri par 20 m vjl. pagasta dienvidaustrumu daļā.
Vēsture
Olaines mūsdienu teritorijā vēsturiski atradās Pētera muiža (Peterhof, Pēternieki)
Turcijas himna
Pirms tika pieņemta valsts himna tika rīkots apjomīgs konkurss visas Turcijas mērogā. Valdībā tika iesniegti 724 dzejoļi. Un tika izvēlēts 10 pantu dzejolis "İstiklâl Marşı", kuru bija sacerējis dzejnieks Mehmets Akifs Ersojs (Mehmet Akif Ersoy).
Pēc tam tika rīkots vēl viens konkurss, lai varētu izveidot šim dzejolim melodiju. Konkursā piedalījās 24 komponisti, no tiem tika izvēlēta komponista Ali Rifata Čāgataja (Ali Rıfat Çağatay) kompozīcija. Ar šo kompozīciju himna tika lietota līdz 1930. gadam.
Vēlāk šo kompozīciju aranžēja Turcijas Simfoniskā Orķestra diriģents Osmans Zeki Īngērs (Osman Zeki Üngör).
Olaines pagasts
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Jaunolaine (pagasta centrs), Pārolaine (Cukurciems), Stūnīši, Medemciems, Pēternieki.
Turcijas himna
Pašlaik oficiāli tiek dziedāti tikai pirmie divi panti.
Šī himna, kā valsts himna tiek lietota arī Ziemeļkipras Turku Republikā.
Plesīts
Eksistē dažādu morfoloģisko un ģenēzes veidu plesīts, daži autori ir izstrādājuši plesīta klasifikācijas sistēmas.
Lērincs Sabo
Lērincs Sabo (, dzimis Miškolcā, miris  Budapeštā) bija ungāru dzejnieks un tulkotājs.
Biogrāfija
Dzeja pirmoreiz publicēta 1922. gadā, žurnālā Nyugat ("Rietumi"). Tajā pašā gada iznāca pirmais dzejoļu krājums Föld, erdő, Isten ("Zeme, mežs, Dievs"). Pavisam kopā publicējis desmit dzejas krājumus. Vairāki viņa dzejoļi tika rakstīti viņa bērniem, savukārt citos dzejoļos viņš atceras pats savu bērnību. Nodarbojās arī ar pasaules klasiskās literatūras tulkošanu ungāriski.
Sabo karoja 2.pasaules karā. 1942. gadā pievienojās Europäische Schriftstellervereinigung (Eiropas Rakstnieku līgai), kuru dibināja Jozefs Gebelss. Sabo kļuva par Eiropas Rakstnieku līgas ungāru sekcijas priekšsēdētāju un publicēja rakstus organizācijas žurnālā Europäische Literatur (Eiropas literatūra). Tas noveda pie tā, ka viņš tika uzskatīts par labējo, un pēc kara tika atstāts ārpus kultūras dzīves, varēja publicēt tikai tulkojumus, nevis savus darbus. Viņa nozīme tika atzīta tikai īsi pirms viņa nāves, kad viņš saņēma Lajoša Košuta balvu (nosauktu par godu Lajošam Košutam. Sabo nomira 1957. gada 3.oktobrī no sirdslēkmes.
Endrū Džeksons
Endrū Džeksons (en, dzimis, miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu karavīrs un valstsvīrs, septītais ASV prezidents laika posmā no 1829. līdz 1837. gadam. Pirms ievēlēšanas prezidenta amatā Džeksons ieguva slavu kā ASV Armijas ģenerālis, kā arī pārstāvēja abas ASV Kongresa palātas. Kā prezidents Džeksons centās veicināt “ikdienas cilvēka” (common man) tiesības pret “korumpētu aristokrātiju”.
Džeimss Monro
Džeimss Monro (en, ; dzimis, miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu piektais prezidents, no 1817. līdz 1825. gadam. Viņa vārdā nosaukta Monro doktrīna, saskaņā ar kuru Eiropas valstu iejaukšanās Amerikas kontinenta valstu iekšējās lietās tiktu uzskatīta par naidīgu soli. Viņa prezidentūras laikā ASV štatu skaits palielinājās no deviņpadsmit līdz divdesmit četriem.
Endrū Džeksons
Dzimis Dienvidkarolīnā. Amerikāņu armijas ģenerālis, kas kļuva par nacionālo varoni pēc uzvaras pār britu karaspēku kaujā pie Ņūorleānas 1815. gadā. Viņa vadītā armija 1818. gadā iebruka Spānijas kolonijā Floridā, kas 1819. gadā kļuva par ASV štatu. Lai gan bija nogalinājis cilvēku duelī, kļuva par Tenesī štata tiesnesi.
Džeksona prezidentūras laikā Baltajā namā darbojās tā saucamais "virtuves kabinets", ko veidoja prezidentam tuvi un ietekmīgi cilvēki.
Džeksons tiek uzskatīts par Demokrātiskās partijas dibinātāju.
Džeimss Monro
Biogrāfija
Džeimss Monro ir dzimis Britu Amerikas kolonijā Virdžīnijā Spensa Monro un Elizabetes Džonsas Monro ģimenē. Spensa Monro dzimta 17. gadsimta vidū emigrēja uz Ziemeļameriku no Skotijas. No 1769. līdz 1774. gadam Džeimss Monro mācījās Kempbeltaunas akadēmijā, viņš mācījās teicami. 1774. gadā nomira Džeimsa tēvs. Pēc tam vinš iestājās Viljama un Mērijas Virdžīnijas koledžā, lai studētu tiesību zinātni, bet pēc dažiem mēnešiem izstājās, lai cīnītos ASV Neatkarības karā. 1776. gadā kļuva par virsnieku un pievienojās ģenerāļa Džordža Vašingtona armijai. Trentonas kaujā Džeimss Monro tika smagi ievainots.
Pēc kara Džeimss Monro atsāka studēt tieslietas. Nodibināja draudzību ar Tomasu Džefersonu. 1782. gadā Monro tika ievēlēts Virdžīnijas pārstāvju palātā. No 1783. līdz 1786. gadam bija kongresā. apprecējās ar turīga tirgotāja meitu Elizabeti Kortriju. 1790. gadā Monro tika ievēlēts par Virdžīnijas gubernatoru un pievienojās Demokrātu-republikāņu partijai. Gadu vēlāk Monro kļuva par savas partijas līderi ASV Senātā.
No 1794. līdz 1796. gadam Džeimss Monro bija ASV vēstnieks Francijā. 1799. gadā atkal kļuva par Virdžīnijas gubernatoru. 1803. gadā piedalījās prezidenta Tomasa Džefersona vadītajās sarunās par Luiziānas pirkšanu. Pēc tam kļuva par ASV ministru saistībā ar Apvienoto Karalisti. Šajā amatā bija līdz 1807. gadam. 1811. gada sākumā gandrīz trīs mēnešus atkal bija Virdžīnijas gubernators. No 1814. gada septembra līdz 1815. gada martam bija ASV Kara sekretārs.
Džeimss Monro kļuva par ASV prezidentu. Prezidentūras sākums bija veiksmīgs. 1819. gadā sākās pirmā ekonomiskā depresija Amerikas Savienotajās Valstīs. Džeimss Monro saskarās arī ar Misūri kā vergu štata uzņemšanas problēmu Savienībā. 1820. gadā Džeimss Monro tika ievēlēts uz vēl vienu prezidentūras termiņu.
1815. gadā pēc Napoleona kariem daudzas Spānijas kolonijas Latīņamerikā pasludināja neatkarību. Amerikas Savienotās Valstis Džeimsa Monro vadībā atbalstīja jaunizveidotās valstis. Daudzas Eiropas lielvalstis iesaistījās savienībā ar Spāniju, lai tā atgūtu savas bijušās kolonijas Latīņamerikā. tika izdota Monro doktrīna, saskaņā ar kuru Eiropas valstu iejaukšanās Amerikas kontinenta valstu iekšējās lietās tiktu uzskatīta par naidīgu soli.
Džeimsa Monro prezidentūra beidzās 1825. gadā. Par jauno ASV prezidentu kļuva viņa partijas pārstāvis Džons Kvinsijs Adamss. 1830. gadā pasliktinājās Džeimsa Monro veselība. Šajā gadā nomira arī viņa sieva, un Monro devās pie meitas uz Ņujorku, kur pavadīja mūža nogali. Džeimss Monro nomira. Sākotnēji tika apbedīts Ņujorkā, bet 1858. gadā pārapbedīts Virdžīnijā.
Latvijas čempionāta hokejā virslīga
Latvijas hokeja čempionāta virslīga (kopš 2017. gada — Optibet hokeja līga) ir klubu turnīrs, kurā tiek noskaidrota Latvijas un Lietuvas čempionvienība hokejā. Pirmo reizi čempionāts tika aizvadīts 1931. gadā. 2017. gada augustā par hokeja virslīgas ģenerālsponsoru kļuva "Optibet" un līga tika pārdēvēta par Optibet hokeja līgu. 2022. gadā līgai pievienojās trīs komandas no Lietuvas, savukārt 2023. gadā arī komanda no Igaunijas.
Pirmās neatkarības laikā
Čempionāta vēsture iesākās 1931. gadā, kad pirmo Latvijas meistarsacīkšu sezonu uzsāka 9 komandas, kas bija iedalītas divās zonās - Rīgas un Liepājas. Rīgas zonā spēlēja 6 komandas - Rīgas "Unions", Rīgas "LSB", Rīgas "RFK", Rīgas "US", Rīgas "ASK", kā arī HK Rīgas "Kaiserwald", bet Liepājas zonā spēlēja 3 komandas - HK Liepājas "Olimpija", Liepājas "ASK", kā arī Liepājas "LTK". Čempions tika noskaidrots finālspēlē, kurā savā starpā tikās labākā Rīgas un labākā Liepājas zonas komanda, attiecīgi - Rīgas "Unions" un HK Liepājas "Olimpija". Par pirmo čempionu, finālā uzvarot ar 14:1, kļuva Rīgas "Unions".
Līdzīgs formāts saglabājās arī nākamajā sezonā, lai gan Liepājas zonā spēlēja vienīgi 2 komandas - HK Liepājas "Olimpija" un Liepājas "LTK". Par valsts čempioniem jau otro reizi kļuva Rīgas "Unions". 1933-34. gada sezonā vairs neeksistēja sadalījums zonās, jo līgā spēlēja vairs tikai 6 komandas, kuras visas bija bāzētas Rīgā. Uzvarēja komanda, kura turnīra laikā bija savākusi visvairāk punktu. Par čempioniem kļuva Rīgas "ASK", bet Rīgas "Unions" palika vienīgi piektie. Rīgas "ASK" uzvarēja arī nākamajās divās sezonās, bet 1936-37. gada sezonā, kad līgā spēlēja vairs tikai četras komandas, uzvarēja Rīgas "US". Nākamās divas sezonas atkal uzvarēja Rīgas "ASK", tādējādi kļūstot jau par četrkārtējiem Latvijas čempioniem, bet 1939-40. gada sezonā otro reizi parāka bija Rīgas "US".
1940-41. gada sezonā, kura norisinājās jau pēc PSRS pirmās okupācijas, līgā spēlēja trīs komandas - divi Rīgas "Dinamo" sastāvi, kā arī Rīgas "RDKA". Pārāka izrādījās Rīgas "Dinamo" A komanda. 1941-42. gada sezonā, kad Latvijas teritoriju bija okupējusi nacistiskā Vācija, latviešu komandas tika atjaunotas un līgā spēlēja divi Rīgas "US" sastāvi, Rīgas "RSK", kā arī HK Rīgas "Daugavieši". Uzvaru izcīnīja Rīgas "US" pirmais sastāvs. 1942-43. gada sezonā tām pievienojās divi Rīgas "ASK" sastāvi, bet pats čempionāts netika pabeigts.
Pēc Otrā pasaules kara beigām Latvijas meistarsacīkstes hokejā aizstāja LPSR čempionāts hokejā.
Pēc neatkarības atjaunošanas
1999. gadā līgā debitēja HK Liepājas Metalurgs, kas jau tās pirmajā sezonā izcīnīja čempiones titulu. 2000. gadā ar uzvaru līgā debitēja HK Rīga 2000, bet nākamajās divās sezonās atkal pārāka bija "Liepājas Metalurga" vienība. No 2004. līdz 2007. gadam HK Rīga 2000 izdevās izcīnīt četrus titulus pēc kārtas. 2006.—07. un 2007.—08. gada sezonā Latvijas hokeja līgas galvenais sponsors bija Samsung un turnīra nosaukums bija Samsung Premjerlīga. Sponsora piesaiste ļāva organizēt līgas pirmo Zvaigžņu spēli, tāpat tika nodrošinātas regulārākas spēļu translācijas LTV7 kanālā.
No 2003.—04. gada sezonas līdz pat 2011.—12. gada sezonai čempionāts tika dēvēts par atklātu, jo tajā spēlēja Lietuvas klubs SC Energija, savukārt 2007.—08. gada sezonā — arī igauņu Tartu "Big Diamonds". Šajā laikā atsevišķas vadošās komandas paralēli Latvijas čempionātam spēlēja arī Baltkrievijas Ekstralīgā. Arī vēlākos gados jautājums par Lietuvas komandas piesaisti čempionātam vairākkārt ir ticis aktualizēts federācijas darba grupās.
Galvenokārt dēļ 2009. gada finanšu krīzes, vairākas Latvijas čempionāta vadošās komandas vai nu pārtrauca darbību vai arī ievērojami tika samazināts to budžets. No iepriekšējās desmitgades vadošajām komandām jau 2009. gadā tika izformēta HK Rīga 2000, 2011. gadā tai sekoja ASK/Ogre, 2012. gadā — DHK Latgale, visbeidzot, 2013. gadā, līdz ar rūpnīcas finanšu problēmām, darbību pārtrauca arī HK Liepājas Metalurgs. Ar septiņiem čempiones tituliem Metalurgs joprojām ir titulētākā Latvijas čempionāta komanda. Laika posmā starp 2009. un 2013. gada čempionāta līmenis bija ievērojami krities.
Starp 2013. un 2015. gadu čempionātam pievienojās jaunizveidotās HK Kurbads, HK Mogo un HK Liepāja, kas jau ar pirmajām to dalības sezonām noteicu toni Latvijas čempionātā. 2014.—15. gada sezonā līgas čempiones titulu savā pirmajā sezonā izcīnīja HK Mogo. Izveidojoties vairākām konkurētspējīgām komandām, pieauga gan Latvijas čempionāta spēļu apmeklētība, gan līgas atpazīstamība. 2015.—16. un 2016.—17. gada sezonās pirmo reizi čempionāta vēsturē bija nepieciešamas septiņas spēles čempiones noskaidrošanai. 2017. gada vasarā čempionāts ieguva ģenerālsponsoru Optibet un tika pārdēvēts par Optibet hokeja līgu.
2022. gadā līgai pievienojās trīs komandas no Lietuvas un līgas uzvarētāja tika kronēta kā Baltijas čempione. 2023. gadā turnīram pievienojās arī komanda no Igaunijas.
Otaņķu pagasts
Otaņķu pagasts ir viena no Dienvidkurzemes novada administratīvajām teritorijām Liepājas ezera austrumu krastā. Robežojas ar sava novada Nīcas, Bārtas, Grobiņas un Dunikas pagastiem.
Daba
Atrodas Piejūras zemienes Bārtavas līdzenumā. Augstums no 20,8 m vjl. līdz 0,2 m vjl.
Upes
Ap Liepājas ezeru izrakts apvadkanāls (Maģistrālais kanāls), kas novada ezerā ieplūstošās upes uz Bārtu. Ezerā ietek tikai:
Apvadkanālā ievadītas šādas upes:
Vēsture
1945. gadā Liepājas apriņķa Nīcas pagastā tika izveidota Otaņķu ciema padome. 1951. gadā Otaņķu ciemam pievienoja likvidētā Banažu ciema kolhoza «Zelta zvaigzne» teritoriju, 1954. gadā - likvidēto Baltpurvu ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Nīcas novadā. 2021. gadā Nīcas novadu iekļāva Dienvidkurzemes novadā.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Rude (pagasta centrs), Otaņķi, Upmaļciems, Dorupe, Mežgals, Laukgals, Banažgals, Laurciems.
Martins Van Burens
Lai gan Van Burenam nebija formālas izglītības, kļuva par prasmīgu juristu.
Rietumvirdžīnija
Rietumvirdžīnija ir viens no Amerikas Savienoto Valstu štatiem, atrodas Apalaču reģionā. Rietumvirdžīnijas galvaspilsēta ir Čārlstona.
Rietumvirdžīnija robežojas ar Kentuki, Mērilendas, Ohaio, Pensilvānijas un Virdžīnijas štatiem. Viss štats atrodas Apalaču kalnos — kaut arī šeit nav augstu kalnu, štatā nav līdzenu vietu.
Johans Kristofs Bērenss
Johans Kristofs Bērenss (de, dzimis, miris ) bija Rīgas lieltirgotājs, rātskungs un saimnieciskās tiesas prezidents. Kopā ar saviem vispusīgi izglītotajiem un daudz ceļojušajiem brāļiem Kārli un Reinholdu veidoja Rīgas brīvmūrnieku "Zobena ložas" ("Zum Schwerdt") kodolu, kas vēsturē pazīstams kā "Berensu aprindas".