cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dzīvoklis (seriāls)
Dzīvoklis ir latviešu televīzijas seriāls, kas tika pārraidīts Latvijas Televīzijā no 1997. līdz 2001. gadam. Seriālam bija 243 sērijas. Seriāla režisori un scenārija autori ir Zigurds Neimanis un Voldemārs Šoriņš. Mūzikas autors - Imants Paura. Seriālā tiek parādīta Ženijas un viņas ģimenes, draugu, īrnieku un kaimiņu dzīve Ženijas dzīvoklī, kur arī norisinās visa seriāla darbība.
Josti
Josti, agrāk arī Spriņģi, ir apdzīvota vieta Tukuma novada Jaunpils pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidrietumos pie autoceļa V1428 16 km no pagasta centra Jaunpils un 97 km no Rīgas.
Frensa Galla
Izabela Ženevjēva Marī Anna Galla (fr; dzimusi Parīzē, mirusi  Neijī pie Sēnas), plašāk pazīstama kā Frensa Galla (France Gall), bija franču dziedātāja, kura uzvarēja 1965. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Neapolē, Itālijā ar dziesmu Poupée de cire, poupée de son. Galla bija precējusies ar franču mūziķi — komponistu Mišelu Hamburgeru (1947-1992), kura skatuves vārds bija Mišels Bergers.
Bērnība
Galla ir dzimusi Parīzē. Viņas tēvs bija komponists Roberts Galls, kas bija sarakstījis dziesmas tādiem dziedātājiem kā Edīte Piafa un Šarls Aznavūrs, bet viņas māte bija Cecīlija Bertīra, kas bija dziedātāja un meita Polam Bertjēram, Petits Chanteurs à la Croix de Bois līdzdibinātājam. Frensa bija vienīgā meita viņas ģimenē, viņai bija divi brāļi — Patriks un Klods.
1963. gada pavasarī, Roberts Galls mudināja savu meitu, lai viņa ierakstītu dziesmas un nosūtītu paraugus mūzikas izdevējam Denisam Buržuā. Jūlijā viņa ieradās pie Buržuā, kura ierakstu studija atradās Théâtre des Champs-Elysées, Parīzē. Pēc šīs vizītes Buržuā vēlējās nekavējoties parakstīt līgumu ar viņu. Frensa pēc tam parakstīja līgumu ar Philips Records. Deniss Buržuā mudināja Frensu Gallu ierakstīt četras dziesmas ar Francijas džeza mūziķi, aranžētāju un komponistu Alanu Goražū.
Pēteris Birkerts
Pēteris Birkerts (1881—1956) bija latviešu literatūrzinātnieks un folklorists. Pirmais savācis un sakopojis latviešu tautas anekdotes.
Dzīvesgājums
1913. gadā Birkerts atgriezās dzimtenē un strādāja žurnālistikā, pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1914. gadā strādāja par skolotāju Maskavā, dienēja latviešu strēlnieku pulkos (1916—1917). Pēc Februāra revolūcijas darbojās Rīgas strādnieku deputātu padomes Juridiskajā sekcijā. Krievijas pilsoņu kara laikā dzīvoja Smoļenskā un lasīja lekcijas vietējā universitātē un pedagoģiskā institūtā (1918—1920). 1919. gadā apprecējās ar Mēriju Šopu, viņiem 1925. gadā piedzima dēls Gunārs. Pēc atgriešanās Latvijā lasīja lekcijas Tautas augstskolā un Jelgavas Skolotāju institūtā (1920—1928). 1923. gadā Birkerts pievērsās latviešu folkloras vākšanai un izpētei, izveidoja savu folkloras arhīvu, kas bija otrs lielākais pēc Latviešu folkloras krātuves; folkloras materiālu interpretācijai izvēlējās kontekstus atšķirīgās zinātņu nozarēs, lielākoties strādāja "zinātniskā vientulībā" kopā ar vecāko brāli literatūrzinātnieku Antonu Birkertu (1876—1971). 1933. gadā kopā ar Antonu Birkertu pārņēma Raiņa un Aspazijas arhīvu.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā iestājās jaunnodibinātajā Latvijas PSR Rakstnieku savienībā. Pēc Otrā pasaules kara beigām strādāja Latvijas Valsts universitātē, tomēr 1948. gadā viņu no darba universitātē atbrīvoja.
Miris 1956. gada 18. februārī Jūrmalā, apglabāts Lielupes kapos Bulduros.
Pāvuli
Pāvuli ir ciems Jēkabpils novada Sēlpils pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 1,7 km no pagasta centra Sēlijas, 9,5 km no Salas un 118,7 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P76 (Aizkraukle—Jēkabpils).
Pilums
Pilums jeb pīls (la) bija īpaši darināts šķēps, kuru galvenokārt izmantoja romiešu karaspēks Senajā Romā. Parasti katra leģionāra bruņojumā ietilpa divi šādi šķēpi, kas kopā ar gladiusu un vairogu (scutum) veidoja daļu no romiešu karavīra pamatbruņojuma.
Izcelsme
Mūsdienu pētnieku vidū vēl joprojām nav vienprātības par piluma izcelsmi. Tāpat izcelsmes noteikšanu apgrūtina fakts, ka jau Tits Līvijs, Plīnijs Vecākais, Plūtarhs un citi seno laiku autori nav bijuši vienisprātis par to, no kurienes romieši pilumam raksturīgo dizainu aizguvuši. Lai gan senākie rakstiskie avoti, kuros ir minēts romiešu pilums, tiek datēti ar 3. un 2. gadsimta miju pirms mūsu ēras (p.m.ē.), vairāki arheoloģiskie izrakumi parāda, ka romiešu pilumam līdzīgi šķēpi Itālijas teritorijā bijuši sastopami jau 6. un 5. gadsimtā p.m.ē.
Izgatavošana
Piluma koka kātu izgatavoja galvenokārt no oša un lazdas (vidēji 23–26 mm biezumā), turpretim tā uzgali un apakšgalu kala no dzelzs, kur uzgalis parasti bija 7 mm biezs un 600 mm garš. Parasti izgatavoja divu veidu pilumus — vieglo un smago versiju. Gatavs šķēps bija aptuveni 2 metrus garš un 2 līdz 5 kilogramus smags.
Atsevišķi mūsdienu pētījumi norāda, ka viena leģiona (ap 5000 karavīru) katra karavīra apgādāšanai ar vismaz vienu pilumu vajadzēja aptuveni 67,5 tonnas kokogļu, 4,4 tonnas dzelzs un 50 000 stundas kalēju darba. Tādi seno laiku autori kā Vegēcijs uzsver, ka Romas impērijas periodā attiecīgās darbnīcas un amatnieki pilumu izgatavošanā atradās leģionu apmetņu tuvumā.
Tā kā pilumu izgatavošana nepieciešamajā daudzumā prasīja samērā lielus resursus, tie visticamāk pēc katras kaujas netika pamesti, bet gan iespēju robežās savākti un nodoti labošanā, lai tādējādi varētu tikt izmantoti atkārtoti.
Apkope un efekts
Piluma izmantošana kaujas vajadzībām sevī ietvēra intensīvu apmācību, kur leģionāri bija spiesti apgūt šķēpa mešanu mērķī un citas fiziskās aktivitātes. Tāpat leģionāru pienākumos ietilpa arī šķēpa kopšanas procedūras, kur, lai pasargātu metāla uzgaļus no korozijas, tie regulāri tika gremdēti olīveļļas šķidrumā.
Peļešacas tilts
Peļešacas tilts (hr) ir celtniecības stadijā esošs četru joslu autoceļa vanšu tilts Horvātijas dienvidos, kas savieno Peļešacas pussalu ar Horvātijas pārējo daļu.
Pilums
Apkope un efekts
Tā kā piluma asmenis tika veidots no tievas dzelzs kārtas ar asu piramīdveida uzgali, tas samērā efektīvi tika pielietots pret ienaidnieka koka vairogiem, kam, ietriecoties tajos, bija tendence izdurties cauri un ielocīties trieciena rezultātā, kas tādējādi apgrūtināja attiecīgo vairogu izmantošanu turpmākajā kaujas gaitā. Tomēr mūsdienu pētnieki atzīst, ka pilums, līdzīgi kā citi tā laika šķēpi, visticamāk primāri tika izmantots, lai ievainotu pēc iespējas vairāk pretinieku, kur tievā dzelzs uzgaļa ielocīšanās efekts drīzāk kalpoja par izdevīgu blakus parādību.
Piluma dzelzs kāta locīšanās efekta dēļ to bija salīdzinoši grūti pielietot pret pašiem romiešiem — ja leģionāram, metot šķēpu, tas netrāpītu mērķī, tas tik un tā nebūtu izmantojams pretinieka rokās, jo, ieduroties zemē, dzelzs kāts ielocītos tāpat, padarot attiecīgo pilumu nepraktisku. Savukārt, ja pilumam izduroties cauri vairogam tas tomēr neielocītos, tad šķēpa piramīdveida uzgalis tik un tā padarītu tā izņemšanu par laikietilpīgu un apgrūtinošu procesu.
Peļešacas tilts
Tilta būvniecības mērķis ir izveidot autoceļu, kas savienotu Dubrovnikas pilsētu bez Bosnijas-Hercegovinas teritorijas šķērsošanas. Tilts izmaksā vairāk nekā 420 miljonus eiro, no kuriem 85% finansē Eiropas Savienība. Tilta garums būs 2,4 kilometri, augstums 98 metri. Tam būs 13 balstu. Celtniecību plānots pabeigt 2022. gada beigās.
Pilums
Apkope un efekts
Atsevišķi autori norāda, ka pilumi leģionāru ierindās dažkārt varēja tikt izmantoti arī psiholoģiskā efekta dēļ, skandinot šķēpus gar vairogiem, lai tādējādi paceltu karavīru morāli un iebiedētu pretinieku.
Mešana
Seno laiku vēsturnieks Strabons norāda, ka kaujas laukā pilums galvenokārt pildīja divas funkcijas — tas tika pielietots mešanai un tuvcīņai. Pilums parasti bija pirmais leģionāra ierocis, kas tika izmests kaujas laikā, pēc kura visbiežāk sekoja tuvcīņa ar gladiusu. Lai gan atsevišķi pētījumi parāda, ka, izmantojot smago piluma versiju, mērķi bija iespējams sasniegt 30–40 metru attālumā, vēsturnieki uzskata, ka tas visticamāk tika pielietots tuvākā distancē, no 10 līdz 25 metru attālumā.
Lai gan līdz mūsdienām nav saglabājušies rakstiski vai vizuāli avoti, kas atspoguļotu piluma mešanas procedūru, pētnieki pieļauj, ka tas visticamāk varēja tikt izmests stāvot no vietas, kur mūsdienās veiktie eksperimenti parāda, ka, turot šķēpu vienā rokā, bet lielo ieapaļo vairogu (scutum) otrajā, vairogs varēja kalpot par pretbalansu mešanas brīdī.
Bibliogrāfija
Grāmatas:
Raksti:
Interneta resursi:
Fraņo Tudžmana tilts
Fraņo Tudžmana tilts (hr) ir 518 metrus garš autotransporta vanšu tilts Horvātijas dienvidos Dubrovnikas ziemeļu pievārtē pāri Rijekas Dubrovačkas līcim. Tilts nosaukts Horvātijas prezidenta Fraņo Tudžmana vārdā.
Čions Ton Šans
Čions Ton Šans (vi; dzimis ) bija 7. Vjetnamas prezidents no 2011. līdz 2016. gadam.
Kopš 1996. gada Čions Ton Šans ir Komunistiskās partijas Centrālā Politbiroja loceklis, bijis partijas sekretārs Hošiminā laikā no 1996. līdz 2000. gadam. 2009. gadā kļuva par partijas otru nozīmīgāko personu. 2011. gadā ticis ievēlēts Vjetnamas prezidenta amatā.
Ito
Ito (ja (Itō)) ir izplatīts japāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Disko
Disko (no fr) ir mūzikas žanrs, kas satur fankmūzikas, soulmūzikas, psihedēliskās mūzikas, popmūzikas elementus, un bija viens no populārākajiem mūzikas žanriem 1970. gados. Termins "disko" atvasināts no franču valodas vārda discotheque, ar kuru apzīmēja fonogrāfu ierakstu bibliotēku, bet vēlāk šis vārds apzīmēja naktsklubus. Disko mūzikas popularitāte bija reakcija pret rokmūzikas dominanci, kā arī deju mūzikas stigmatizāciju dažu subkultūru aprindās. Vairumā disko dziesmu fona skaņu veidu stīgu instrumenti, dažādi pūšamie instrumenti un klavieres, bet disko mūzikas norieta gados dziesmās arvien biežāk tika izmantoti sintezatori. Zināmakie disko mākslinieki bija ABBA, Džordžio Moroders, Donna Sammere, Bee Gees, KC and the Sunshine Band, Boney M. un citi. Kopš disko norieta 1980. gadu sākumā, ir pieredzētas pāris šī mūzikas žanra atdzimšanas — 2005. gadā, kad Madonna izdeva albumu Confessions on a Dance Floor, un 2013. gadā, kad Daft Punk, Džastins Timberleiks, Bruno Marss izdeva vairākus singlus, kas bija veidoti ar disko elementiem.
Vidži
Vidži ir ciems Ņukšu pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 275 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Sleinovas ezers, Vorkaļu ezers, Vidžu ezers.
1A. autobusu maršruts (Liepāja)
'''1A. autobusu maršruts''' ir sezonālais Liepājas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas vienreiz dienā kursē no Pulkveža Brieža ielas līdz Mirdzas Ķempes ielai. Kursē no 1. septembra līdz 31. maijam.
Maršruts
Maršruts kursē pa šādām ielām: Ģenerāļa Baloža iela, Cukura iela, Pulvera iela, Ventspils iela, Ziemeļu iela, Krūmu iela, Flotes iela, Oskara Kalpaka iela, Raiņa iela, Rīgas iela, Lielā iela, Graudu iela, Kūrmājas prospekts, Uliha iela, Klaipēdas iela, Vaiņodes iela, Ganību iela, Mirdzas Ķempes iela.
Pieturvietas
1A. auutobusu maršrutā pavisam kopā ir 36 pieturas. {|
Mišels Betenfelds
Mišels Betenfelds (fr; dzimis, miris ) bija franču paukotājs, startēja 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.
Hanss Nīmanis
Hanss Moke Nīmanis (en; dzimis, Sanfrancisko) ir ASV starptautiskais lielmeistars šahā (2021).
Biogrāfija
Piedzimis jauktā havajiešu un dāņu ģimenē. Septiņu gadu vecumā kopā ar ģimeni pārcēlies uz Nīderlandi, bet desmit gadu vecumā atgriezies ASV. Šahu sācis spēlēt astoņu gadu vecumā. 2016. gadā uzvarējis Ziemeļamerikas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 2019. gadā uzvarējis Edvarda Laskera memoriālā. 2021. gada jūlijā uzvarējis Filadelfijas starptautiskajā šaha festivālā World Open un ASV junioru šaha čempionātā.
2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 52. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2022. gada oktobrī Sentluisā ierindojies 7. vietā ASV šaha čempionātā.
Par panākumiem turnīros FIDE 2018. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2021. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Apsūdzības krāpniecībā
2022. gada septembrī "Sinquefield Cup" turnīrā Hanss Nīmanis uzvarēja Pasaules čempionu šahā Magnusu Kārlsenu, tādejādi pārtraucot viņa 53 nezaudēto spēļu sēriju. Pasaules čempions sociālajos tīklos izplatīja ziņas, kas liecināja par aizdomām, ka Nīmanis šajā uzvarā ir izmantojis krāpnieciskas metodes. Vēlāk abi šahisti tikās tiešsaites turnīrā, kurā Kārlsens pārtrauca partiju pēc 1. gājiena. Pēc šī skandāla Starptautiskās Šaha federācijas (FIDE) Godīgas spēles komisija (FPL) nolēma izveidot Izmeklēšanas komisiju, kuru vadīja Salomeja Zaksaite. Komisija apliecināja gatavību izpētīt, apkopot un izanalizēt visus pieejamos datus un pierādījumus, kas skar šo konfliktu. Šaha portāls chess.com veica savu izmeklēšanu, kurā ar šaha platformas unikāliem algoritmiem atklāja negodīgas spēles pazīmes vairāk nekā 100 tiešsaistes spēlēs. Tajā skaitā bija arī šaha tiešsaites turnīri ar balvu fondu. Nīmana negodīga spēle tika konstatēta arī pret vairākiem citiem vadošajiem šahistiem, tajā skaitā pret Pasaules šaha čempiona nosaukuma pretendentu Janu Ņepomņaščiju. Nīmanis iepriekš atzina, ka 12 un 16 gadu vecumā krāpies divos tiešsaistes šaha turnīros, taču tagad un tostarp pret Kārlsenu allaž spēlējis godīgi. 2023. gada 27. jūnijā ASV Federālā tiesa noraidīja šahista Hansa Nīmaņa prasību par 100 miljoniem ASV dolāru pret viņu krāpšanā apvainojošajām pusēm, tostarp bijušo pasaules čempionu norvēģi Magnusu Kārlsenu.
Bodo fon Dēns
Bodo fon Dēns (de; dzimis, miris ) bija vācbaltu šahists šaha problēmists un publicists.
Dzīves gaitas
Bodo fon Dēns bija Rīgas Šaha biedrības biedrs. No 1934. gada 3. marta līdz 1939. gadam laikraksta Rigasche Rundschau šaha slejas redaktors. Vācbaltiešu izceļošanas laikā 1939. gada beigās aizbraucis no Latvijas.
Pēc kara dzīvojis Ķīlē. Piedalījies Ķīles šaha biedrības darbības atjaunošanā. Kolekcionējis ievērojamu šahistu biogrāfijas, fotogrāfijas un autogrāfus.
Moriss Verdonks
Moriss Ogists Verdonks (fr; dzimis, miris ) bija beļģu airētājs, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Izcīnījis arī Eiropas čempiona titulu airēšanā 1900. gadā.
Bodo fon Dēns
Šaha kompozīcija
Bodo fon Dēns sastādīja tiešā mata un pašmata uzdevumus.
Moriss Verdonks
Verdonks 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja airēšanas astoņnieku sacensībās. Viņš bija viens no Beļģijas airētāju komandas Royal Club Nautique de Gand pārstāvjiem. Komanda šajā sacensībā izcīnīja sudraba medaļu.
Bodo fon Dēns
Piemērs
Uzdevuma risinājums:
Lihtenšteinas vēsture
Lihtenšteinas vēsture ir Eiropas vēstures daļa, kas vēstī par notikumiem mūsdienu Lihtenšteinas teritorijā.
Vēsture
Romas impērijas laikā Lihtenšteinas teritorija ietilpa Rētijas provinces sastāvā un caur to veda ceļš no Itālijas caur Brigantium (Brēgencu) uz provinces galvaspilsētu Augusta Vindelicorum (Augsburgu). Šveices neatkarības karu periodā pret Hābsburgiem (1401–1429, 1444–1446, 1498–1500) Lihtenšteinu izpostīja un tā kļuva par Svētās Romas impērijas pierobežu, kopš 1434. gada Vaducas grāfistei un Šellenbergas valstiņai bija kopīgs valdnieks.
1719. gada 15. augustā izveidojās Lihtenšteinas firsta valsts, kas Napoleona karu laikā pievienojās vācu Reinas Savienībai (1808—1815), pēc tam Vācu Savienībai (1815—1866). Pēc Vācu Savienības iziršanas 1866. gada 14. februārī Lihtenšteina kļuva par neatkarīgu valsti un pievienojās Austroungārijas muitas ūnijai. Pēc Austroungārijas sabrukuma 1924. gadā tā izveidoja kopēju monetāro un muitas ūniju ar Šveices Konfederāciju, arī mūsdienās Lihtenšteinas intereses ārzemēs pārstāv Šveice.
Lihtenšteina ir Eiropas Padomes dalībvalsts, bet nav Eiropas Savienības dalībvalsts.
Nišikava
Nišikava (ja) ir japāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
2018. gada Giro d'Italia
2018. gada Giro d'Italia bija 101. reize, kad notika šīs sacensības. Tās sākās 4. maijā Jeruzalemē, Izraēlā ar 9,7 km garu individuālo braucienu, kam sekoja vēl divi posmi Izraēlā. Pēc atpūtas dienas sekoja vēl 18 posmi līdz finišam Romā 27. maijā.
Šī bija pirmā reize, kad Giro d'Italia posmi notikuši ārpus Eiropas, kā arī Giro starts Izraēlā bija viens no dārgākajiem sporta pasākumiem Izraēlas vēsturē. Lielu daļu izdevumu sedza Kanādas uzņēmējs Silvēns Adamss, holokaustu pārdzīvojušā Marsela Adamsa dēls, kurš pirms diviem gadiem pārcēlās uz dzīvi Izraēlā. Nozīmīgs bija arī Izraēlas Tūrisma un Transporta ministrijas devums. Izraēla tika nosodīta par sporta izmantošanu politikas mērķiem, lai uzlabotu valsts tēlu Palestīnas konflikta sakarā.
Sacensībās  komandas sastāvā startēja arī Latvijas sportists Krists Neilands, kurš iesaistījās arī vairākos atrāvienos un tūri noslēdza kopvērtējuma 73. vietā.
Komandas
Tā kā Giro d'Italia bija UCI Pasaules tūres sacensības, visas 18 UCI WorldTeam komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Papildus tika uzaicinātas četras UCI profesionālās kontinentālās komandas, veidojot 22 komandu pelotonu. Katra komanda varēja pieteikt astoņus braucējus (par vienu mazāk kā iepriekšējā gadā).
Pirmssacensību favorīti
Galvenie pirmssacensību favorīti bija Kriss Frūms ('), iepriekšējā gada uzvarētājs Toms Dimulēns (') un Fabio Aru (). Pie citiem kopvērtējuma uzvaras pretendentiem tika pieskaitīti Migels Anhels Lopess ('), Džordžs Benets ('), Tibo Pino ('), Vauts Pūlss ('), Saimons Jeitss un Estevans Čavess (abi '), Luiss Meintjess ('), Maikls Vudss ('), Dāvids Formolo ('), Roans Deniss (') un Domeniko Pocovivo (').
Distance un posmi
Pilns maršruts tika paziņots 2017. gada 29. novembrī.
Skripčina
Skripčina bija apdzīvota vieta Zilupes novada Pasienes pagastā. Atradās pagasta dienvidu daļā 10 km no pagasta centra Pasienes, 22 km no novada centra Zilupes un 320 km no Rīgas. Šobrīd skrajciems nav apdzīvots.
Šī vieta atrodas nomaļus no valsts nozīmes autoceļiem, pie Latvijas-Krievijas robežas.
Plēsīgie putni (un kādas Arles Kīnas brīnumpasakainā emancipācija)
"Plēsīgie putni (un kādas Arles Kīnas brīnumpasakainā emancipācija)" (en) ir 2020. gada ASV supervaroņu filma, kas balstīta uz DC Comics Plēsīgo putnu komandas piedzīvojumiem. Šī ir astotā DC Extended Universe filma un turpinājums 2016. gada filmai "Pašnāvnieku vienība". Filmas režisore ir Ketija Jana, scenārija autore Kristīna Hodsone. Galvenās lomas atveido Margota Robija, Mērija Elizabeta Vinsteda, Džērnija Smoleta Bella, Rozija Peresa, Kriss Mesina, Ella Džeja Basko, Ali Vonga un Jūens Makgregors. Filmas sižets seko Arlei Kīnai, kā viņa apvieno spēkus ar Helēnu Bertineli, Dinu Lensu un Renē Montoju, lai izglābtu Kasandru Keinu no Gotemas kriminālās autoritātes Melnās Maskas.
Robija, kas ir arī viena no filmas producentēm, piedāvāja "Plēsīgo putnu" ideju kinokompānijai Warner Bros. jau 2015. gadā. Par filmas veidošanu tika izziņots 2016. gada maijā, līgums ar Hodsoni par scenārija rakstīšanu tika noslēgts tā paša gada novembrī, bet 2018. gada aprīlī tika parakstīts līgums ar filmas režisori Janu. Lielāka daļa no filmēšanas grupas un aktieriem līgumus parakstīja 2018. gada decembrī. Filmēšana norisinājās no 2019. gada janvāra līdz aprīlim dažādās Losandželosas vietās un Warner Bros. studijā Bērbankā, Kalifornijā. Atsevišķu ainu pārfilmēšana notika 2019. gada septembrī.
Filma "Plēsīgie putni (un kādas Arles Kīnas brīnumpasakainā emancipācija)" ir pirmā DCEU filma un otrā DC Films producētā filma ar R reitingu. Filmas pirmizrāde notika Mehiko, bet ASV un Latvijas kinoteātros filmu sāka demonstrēt. Filma saņēma pozitīvas atsauksmes par vizuālo stilu, režiju un Robijas un Makgregora tēlojumiem, bet kritiku par scenāriju.
Jirgens Hābermāss
Jirgens Hābermāss (de,, dzimis ) ir vācu sociologs un filozofs. Viņš ir viens no ietekmīgākajiem publiskās telpas teorētiķiem. Viņš analizēja to no 18. gadsimta buržuāziskās sabiedrības uz 20. gadsimta masu sabiedrību.
Hābermāss ievērojams kļuva 1950. gados, kad kritizēja Martīna Heidegera filozofiju. 1956. gadā Sociālo pētījumu institūtā (Institut für Sozialforschung) viņš uzsāka kritikas teorijas studijas pie Maksa Horkhaimera (Max Horkheimer) un Teodora Adorno. Pēc tam viņš kļuva par filozofijas profesoru Heidelbergas Universtitātē. No 1971. līdz 1983. gadam viņš strādāja Maksa Planka institūtā. Pēc tam viņš kļuva par Sociālo pētījumu institūta direktoru.
Rūdolfs Ciemiņš
Rūdolfs Ciemiņš (dzimis, miris ) bija latviešu karavīrs.
Viecināni (Bērzgales pagasts)
Viecināni ir ciems Bērzgales pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 262 km attālumā no Rīgas.
Rūdolfs Ciemiņš
Dzimis Zvārtavas pagastā. Skolā mācījās Valkā. No 1915. gada novembra līdz 1917. gadam dienēja Krievijas armijā, kur ieguva virsnieka dienesta pakāpi. 1918. gada 28. decembrī brīvprātīgi iestājās Latvijas armijā. 1919. gada, 3. novembrī kā rotas komandieris izcēlās kaujās Spilves pļavās. 1921. gadā apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeni.
Pēc Latvijas brīvības cīņām palika dienestā Latvijas armijā. 1934. gada oktobrī tika iecelts par Jaunlatgales kara apriņķa pārvaldes priekšnieku. No 1940. gada jūnija līdz oktobrim — Jelgavas — Bauskas kara pārvaldes priekšnieks.
Neptūna gredzeni
Neptūna gredzenu sistēmu veido pieci šauri, plāni un tumši planētas gredzeni. Tie nav tik iespaidīgi kā Saturnam un ir grūti novērojami no Zemes. Pēc sākotnējiem novērojumiem ar uz Zemes esošajām observatorijām likās, ka Neptūna gredzeni neveido pilnus riņķus, bet tikai to fragmentus. Tomēr starpplanētu zondes „Voyager 2” uzņemtie attēli pierādīja pilnu gredzenu eksistēšanu.
Neptūna gredzeni sastāv no ledus daļiņām, klātām ar silikātiežu putekļiem un, iespējams arī oglekli saturošām vielām. Neptūna gredzeni nosaukti ievērojamu astronomu, kuri devuši būtisku ieguldījumu Neptūna izpētē, vārdos. Sākot ar tuvāko gredzenu planētai, izšķir Galles, Leverjē, Lasela, Arago un Adamsa gredzenus. Eksistē arī neizteiksmīgs, vārdā nenosaukts gredzens, kurš sakrīt ar Galatejas orbītu.
Galles gredzens nodēvēts vācu astronoma Johana Gotfrīda Galles vārdā. J.Galle bija pirmais astronoms, kurš novēroja Neptūnu un zināja, uz ko viņš skatās. Galles gredzens ir apmēram 2000 km plats, tā orbīta atrodas apmēram 41 000 – 43 000 km no Neptūna. Gredzens ir blāvs, satur 40-70 % putekļu.
Leverjē gredzens nosaukts franču matemātiķa Irbēna Leverjē vārdā. Leverjē 1846. gadā izskaitļoja, tobrīd nezināmas, planētas atrašanās vietu. J.Galle šajā vietā atklāja Neptūnu. Leverjē gredzens ir apmēram 113 km plats un atrodas 53 200 km attālumā no planētas. Tas satur apmēram 40-70 % putekļu. Despoina, kurš riņķo ap Neptūnu Leverjē gredzena iekšpusē, attiecībā pret gredzenu darbojas kā pavadonis-gans. Lasela gredzens Neptūna gredzenu sistēmā ir platākais. Gredzens nodēvēts angļu astronoma Viljama Lasela vārdā. V. Lasels 1846. gadā atklāja Neptūna pavadoni Tritonu. Lasela gredzenu veido plašs materiāla lauks, kurš plešas starp Leverjē un Arago gredzeniem.
Arago gredzens nosaukts franču matemātiķa, astronoma Fransuā Arago vārdā. Gredzens ir nepilnus 100 km plats un atrodas 57 200 km attālumā no Neptūna. Atsevišķās publikācijās Arago gredzens nemaz netiek izdalīts atsevišķi, tas tiek uzskatīts par Lasela gredzena daļu.
Adamsa gredzens ir vislabāk izpētītais no Neptūna gredzeniem. Tas nodēvēts britu matemātiķa, astronoma Džona Adamsa vārdā. Dž. Adamss aprēķināja Neptūna atrašanās vietu neatkarīgi no I. Leverjē. Adamsa gredzens ir apmēram 35 km plats (15-50 km), nedaudz ekscentrisks un slīps. Tas atrodas apmēram 63 930 km attālumā no planētas. Galateja, kurš riņķo tieši gredzena iekšpusē, darbojas kā pavadonis-gans. Adamsa gredzens nav viendabīgs. Tam ir pieci sabiezinājumi (loki), kur daļiņas ir izkārtotas blīvāk, kā pārējā gredzenā. Loki nodēvēti franču vārdos: Fraternité (Brālība), Égalité 1 (Vienlīdzība), Égalité 2, Liberté (Brīvība) un Courage (Drosme).
Langs
Langs var būt:
Urbāns III
Urbāns III (la, dzimis ap 1120. gadu, miris ), īstajā vārdā Umberto Krivelli (Umberto Crivelli), bija Romas pāvests no līdz savai nāvei. Viņa priekštecis bija Lūcijs III.
Hokejs 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Hokejs 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs bija viens no oficiālajiem 15 sporta veidiem, kas tika aizvadīts. Sacensības tika aizvadītas Nacionālajā iekštelpu stadionā un Vukesonas arēnā, Pekinā no 2022. gada 4. februāra līdz 20. februārim. Sacensībās tiks aizvadīti divi turnīri — vīriešu un sieviešu turnīrs. Kopumā hokejā startēs 13 valstu hokeja vienības, vairākām no valstīm startē gan vīriešu, gan sieviešu komanda. Vīriešu turnīrā startēs 12 komandas, bet sieviešu — 10 komandas. Vīriešu komandā maksimālais spēlētāju skaits ir 25, bet sieviešu — 23. Kopā turnīrā startēja 530 sportisti (300 vīrieši un 230 sievietes).
Kvalifikācija
2021. gada 22. decembrī Nacionālā Hokeja līga un Nacionālās Hokeja līgas spēlētāju asociācija paziņoja, ka NHL spēlētāji nepiedalīsies vīriešu hokeja turnīrā 2022. gada spēlēs, sakarā ar COVID-19 ietekmi uz NHL kalendāru un atceltajām spēlēm.
Vīrieši
Turnīram kvalificējās 12 komandas - 8 labākās pēc IIHF Pasaules reitinga (pēc 2019. gada Pasaules čempionāts hokejā), rīkotājvalsts - Ķīna un 3 komandas, kuras noteiks olimpiskajos kvalifikācijas turnīros. Komandas tiks sadalītas 3 grupās.
E grupa
Turnīrs notika Arēnā Rīga, Rīgā.
Sievietes
Turnīram kvalificējās 10 komandas - 6 labākas izlases pēc IIHF Pasaules reitinga, rīkotājvalsts Ķīna un 3 komandas olimpiskajos kvalifikācijas turnīros. Komandas sadalītas divās grupās.
Sacensību kalendārs
Hokeja pirmās sacensības sāksies ar sieviešu turnīra spēlēm 2022. gada 3. februārī, bet sieviešu turnīra fināls tiks aizvadīts 17. februārī. Savukārt vīriešu turnīrs sāksies 2022. gada 9. februārī, bet noslēgsies 20. februārī.
— grupu turnīrs; — Izslēgšanas kārta (Playoff);  — Ceturdaļfināls;  — Pusfināls;  — Bronzas medaļas izcīņa;  — fināls (zelta medaļas izcīņa)
Niši
Niši (ja — 'rietumi') ir japāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Hokejs 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Pārstāvētās valstis un sportisti
Hokeja turnīrā kopā startēs 530 sportisti (300 vīrieši un 230 sievietes) no 13 valstīm. Vīriešu hokeja komandu veidoja 25 spēlētāji, bet sieviešu komandu — 23 spēlētājas. Pirmo reizi hokejā olimpiskajās spēlēs bija pārstāvēta Dānija un Ķīna.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Plāteri (ciems)
Plāteri ir ciems Jēkabpils novada Sēlpils pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 7,1 km no pagasta centra Sēlijas, 14,1 km no Salas un 121,7 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V777 (Ceļinieki–Pļavnieki), Daugavas kreisajā krastā.
Dubrovnikas Universitāte
Dubrovnikas Universitāte (hr) ir 2003. gadā dibināta publiska universitāte, kas atrodas Horvātijas dienvidos, Dubrovnikā. Dubrovnikas Universitāte velta sevišķu vērību izglītībai jūrniecības zinību jomā. Mācības notiek 7 nodaļās.
Rauno Sapinens
Rauno Sapinens (et, dzimis ) ir Igaunijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, pārstāv Igaunijas futbola izlasi. Kopš 2023. gada Sapinens spēlē Izraēlas Premjerlīgas komandu Hapoel Jerusalem.
Iepriekš Sapinens ir spēlējis Igaunijas komandā Flora, Beļģijas komandā Beerschot, Nīderlandes komandā Den Bosch, Slovēnijas komandā Domžale un Polijas komandās Piast Gliwice un Stal Mielec.
Igaunijas futbola izlases rindās debitējis 2015. gadā.
Lambsdorfi
Lambsdorfi jeb Lambsdorfi no Venges ir vācbaltiešu dzimta, kuras priekšteči 15. gadsimtā no Vestfālenes ieceļoja Livonijas ordeņa valstī. Vēlāk dzimta izplatījās arī Krievijā.
Vēsture
Pirmais rakstos pieminētais dzimtas priekštecis 1239. gadā bija Heinrihs no Venges (Henricus de Wenge) no Venges pils Dortmundes apkārtnē. Kad dzimtas piederīgie pārcēlās uz Livoniju, viņus dēvēja par Vengēm no Lamstorpas (tagad Lanstrop apkaime Dortmundē). Gerds no Lamstorpas (ap 1355—pēc 1427) bija Livonijas ordeņa vasalis, arī Tomasam no Lamstorpas 1464. gadā Livonijas ordeņa mestrs izlēņoja zemes īpašumu Vidzemē. Poļu—zviedru kara (1600—1629) laikā Matīss Frīdrihs Lambsdorfs pārcēlās uz Kurzemes un Zemgales hercogistes teritoriju, kur 1620. gadā viņa dzimtu iekļāva Kurzemes bruņniecības matrikulā. Viņa mazdēls Georgs Vilhelms Lambsdorfs (1690—1740) bija Krievijas armijas virsnieks, piedalījās kaujās pret Persiju (1732) un Polijas-Lietuvas mantojuma karā (1734), no 1738. gada — Rīgas garnizona pulkvedis. Viņa dēls Johans Reinholds Lambsdorfs komandēja Cēsu kājnieku pulku, bet viņa mazdēls Jēkabs Lambsdorfs uzdienējās līdz ģenerālleitnanta pakāpei, bija Pleskavas civilgubernators. Viņa brālis Gustavs Lambsdorfs (1745-1828) bija Krievijas impērijas armijas kājnieku ģenerālis, Kurzemes civilgubernators, no 1802. gada Brizules muižas īpašnieks. 1817. gadā ģenerālim piešķīra mantojamu Krievijas impērijas grāfa titulu.
1800. gadā Lamsdorfus uzņēma arī Vidzemes bruņniecības matrikulā. 1880. gadā arī Prūsijas valdība viņiem piešķīra grāfu fon Lambsdorfu, Venges brīvkungu (Freiherr von der Wenge, Graf von Lambsdorff) titulu.
Monako vēsture
Monako vēsture ir Eiropas vēstures daļa, kas vēstī par notikumiem mūsdienu Monako teritorijā.
Vēsture
Monako nosaukums radies no sengrieķu kolonijas Monoikas (Monoïkos) vārda, kuru 6. gadsimtā p.m.ē. bija dibinājuši feniķieši. Romas Impērijas laikā tā ietilpa Aizalpu Gallijas (Gallia Transalpina, vēlāk Gallia Narbonensis) sastāvā. 1215. gadā Monako kļuva par Dženovas koloniju. 1297. gadā Frančesko Grimaldi ieņēma Monako pili, valstī sāka valdīt Grimaldi dinastija, kura valda firstistē arī mūsdienās. No 1525. līdz 1641. gadam Monako bija Spānijas, bet vēlāk Francijas Karalistes protektorāts. No 1793. līdz 1814. gadam Monako bija Francijas valdījumā, bet no 1815. līdz 1860. gadam bija Sardīnijas Karalistes protektorāts. 1861. gadā Mantonas un Rokebrinas (Roquebrune-Cap-Martin) pilsētas atdalījās no Monako un pievienojās Francijai, kas atzina Monako suverenitāti. 1862. gadā atvēra pirmo Montekarlo kazino.
Līdz 1911. gadam Monako bija absolūta monarhija. 1962. gada konstitūcija atcēla nāvessodu un piešķīra vēlēšanu tiesības sievietēm. 1993. gadā Monako iestājās ANO. Kopš 2005. gada valsts galva ir princis Albērs II.
Kopš 2004. gada Monako ir Eiropas Padomes dalībvalsts, bet nav Eiropas Savienības dalībvalsts.
Benders
Benders var būt:
Frics Langs
Frīdrihs Kristians Antons "Frics" Langs (de; dzimis, miris ) bija vācu/austriešu/amerikāņu kinorežisors, scenārists, kinoproducents, aktieris.
Vierdeņi
Vierdeņi ir ciems Līksnas pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 206 km attālumā no Rīgas.
The Script
The Script ir īru alternatīvā roka grupa no Dublinas, kas izveidojusies 2002. gadā.
Grupa ir izdevusi trīs albumus. Pirmais albums tika izdots 2008. gada augustā, un tika nosaukts grupas vārdā — The Script. Tas debitēja pirmajā vietā Īrijas un Apvienotās Karalistes albumu topā. Veiksmīgākie singli no šī albuma ir "The Man Who Can't Be Moved" un "Breakeven". The Script otrais albums Science & Faith tika izlaists 2010. gada septembrī. Tas debitēja pirmajā vietā Īrijas un Apvienotās Karalistes albumu topā, kā arī ieguva 3. vietu ASV albumu topā. No šī albuma par hitiem kļuva singli "For the First Time" un "Nothing". Grupas trešais albums #3 Apvienotajā karalistē tika izdots, albumu topā iegūstot otro vietu. No šī albuma pagaidām veiksmīgākais singls ir "Hall of Fame". The Script ir OneRepublic vasaras turnejas "Native" iesildošā grupa.
Vostočnija kosmodroms
Kosmodroms veidots, lai samazinātu Krievijas atkarību no Baikonuras kosmodroma Kazahstānā. Tas atrodas dažu desmitu kilometru attālumā no 2007. gadā likvidētā kosmodroma Svobodnij.
Vēsture
Pēc PSRS sabrukšanas tās vistālāk dienvidos atrodošais kosmodroms palika Kazahstānas teritorijā. Pļeseckas kosmodroms atradās pārāk tālu ziemeļos, lai no tā būtu ekonomiski izdevīgi palaist kosmiskos aparātus ekvatoriālās orbītās. 20. gadsimta 90. gadu vidū kosmiskajiem startiem tika pielāgota bijusī raķešu bāze Svobodnij Amūras apgabalā. Tā finansiālu grūtību dēļ netika pienācīgi attīstīta, veikti pieci kosmisko raķešu starti, bet 2007. gadā likvidēta.
2007. gadā Krievijas dienvidu daļā tika izpētītas vairākas vietas jauna kosmodroma būvniecībai. Par piemērotāko izvēlējās Svobodnijai blakus esošā Ugļegorskas slēgtā ciemata teritoriju. 2007. gada 6. novembrī prezidents Vladimirs Putins parakstīja lēmumu par Vostočnija kosmodroma izveidi. 2011. gadā sākta projektēšana un sākti sagatavošanas celtniecības darbi. Pirmais starta komplekss S1 tika būvēts raķetēm Sojuz-2. 2012. gadā izrakta starta kompleksa bedre. 2016. gadā tas bija uzbūvēts, un 25. martā pabeigti kompleksa izmēģinājumi.
Mežmalieši
Mežmalieši ir ciems Dobeles novada Tērvetes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 3,9 km no pagasta Zelmeņiem, 19,3 km no novada centra Dobeles un 81,7 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļu V1111 (Vītiņi–Vētras–Krustiņi–Tērvete) un V1112 (Tērvete–Penkule) krustojuma, netālu no Skujaines upes. Ciemā atrodas sociālās aprūpes centrs "Tērvete".
Vilis Spandegs
Viljams (Vilis) Spandegs (dzimis, miris ) bija Latvijas Bruņoto spēku ģenerālis. Karojis Pirmajā pasaules karā un Latvijas Brīvības cīņās. Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.
Biogrāfija
V. Spandegs dzimis 1890. gada 19. decembrī Dikļu pagasta "Mežmuižā". Viņam bija trīs brāļi un divas māsas.
Beidzis Valmieras reālskolu. 1941. gada 17. maijā apcietināts, ieslodzīts Maskavas Butirku cietumā. 1941. gada 24. jūlijā PSRS Augstākās tiesas Kara kolēģija piesprieda Spandegam nāvessodu ar mantas konfiskāciju. 1941. gada 16. oktobrī nošauts un apglabāts Komunarkas masu kapos. 1957. gada 30. oktobrī PSRS AT Kara kolēģija Spandegu reabilitēja (atcēla piespriesto nāvessodu) pēc nāves.
Bērnu V. Spandegam nebija, bija precējies ar Lūciju.
Pirmais pasaules karš
1911. gadā uzskāka dienestu Krievijas Impērijas armijā, iestādamies Viļņas karaskolā, kuru pabeidza 1914. gadā, Pirmā pasaules kara sākuma gadā. No 1914. gada 91. Daugavpils kājnieku pulka sastāvā piedalījies kaujās Galīcijā un Karpatos. Guvis ievainojumu. 1916. gada septembrī pārcelts uz 7. armijas štābu Armijas sakaru priekšnieka palīga amatā. No 1917. gada oktobra iecelts par 7. armijas sakaru priekšnieku. 1918. gada janvārī atstāja dienestu štabskapteiņa pakāpē un atgriezās Latvijā, devās pie brāļa uz Pociema pagastu, lai nodarbotos ar lauksaimniecību.
Latvijas Brīvības cīņas
Piedalījies daudzās brīvības cīņu kaujās. Bermontiādes laikā Spandegs bija Dienvidu frontes štāba priekšnieks. 1919. gada 18. novembrī, kad 6.Rīgas kājnieku pulka daļas pie Iecavas upes sāka atkāpties, Spandegs ieradās frontes līnijā, zem tiešas apšaudes atjaunoja sakarus un ar savu enerģisko rīcību palīdzēja apturēt ienaidnieka uzbrukumu. Izsauca bruņuautomobili "Kurzemnieks", kas sekmēja ienaidnieka satriekšanu. Tas palīdzēja novērst kritisko stāvokli un izcīnīt uzvaru. Par šīs dienas veikumu viņš tika apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeni.
Dienests Latvijas armijā
Pēc atbrīvošanas cīņām turpināja dienestu Latvijas Armijā.
1920. gada janvārī paaugstināts pulkvežleitnanta pakāpē.
No 1920. gada 8. septembra — Apsardzības ministrijas kancelejas priekšnieks.
1923. gadā dibināja Armijas sporta klubu, kura vadītājs viņš bija līdz 1926. gadam.
1924. gadā — bataljona komandieris 4.Valmieras kājnieku pulkā, 1925. — 1.Liepājas kājnieku pulka komandiera palīgs.
1456. gads
1456. gads bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās ceturtdienā.
Vilis Spandegs
Dienests Latvijas armijā
Ar Valsts prezidenta 355. pavēli armijai un flotei 1929. gada 4. janvārī tika pārvietots uz 2.Ventspils kājnieku pulku un nozīmēts par tā komandieri. Šajā amatā palika līdz 1936. gadam.
1927. gada 22. jūnijā paaugstināts pulkveža dienesta pakāpē. 1929. gada 13. novembrī apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeņa III šķiru.
1930. gadā beidza astoņu mēnešu Kara akadēmiskos kursus.
Ar valsts prezidenta 29. pavēli armijai un flotei 1936. gada 1. oktobrī pārvietots uz 7.Siguldas kājnieku pulku (atradās Alūksnē) un iecelts par tā komandieri. Darbojies arī kā Armijas komandiera sevišķo uzdevumu virsnieks. Šos pienākumus pildījis līdz 1940. gada 30. jūlijam.
1940. gada 30. jūlijā, pēc Latvijas okupācijas, paaugstināts ģenerāļa pakāpē.
No 1940. gada augusta līdz 1940. gada 21. oktobrim Kurzemes divīzijas komandieris.
1940. gada 24. decembrī atvaļinājās no dienesta.
Žans Marī Borinžē
Žans Marī Borinžē (fr; dzimis, miris ) bija franču paukotājs, startēja 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.
Borinžē 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja paukošanā ar floreti profesionāļiem. Šajā disciplīnā viņš guva uzvaru pirmajā kārtā, bet ceturdaļfinālā un atkārtojuma cīņā viņš zaudēja.
Svešā dzīve
"Svešā dzīve" ir latviešu televīzijas seriāls, kas tika pārraidīts kanālā LNT 2007. gadā.
Jānēni
Jānēni ir mazciems Cēsu novada Jaunpiebalgas pagastā. Jānēniem tek cauri Tulejas (Tulijas) upe, kas ir Gaujas pieteka. Ciemu šķērso vietējās nozīmes autoceļš V322 (Zeltiņi–Jānēni–Geisti). Viensētas mazciemā ir Vecjānēni, Silajānēni, Tīrumjānēni, Dārzajānēni, Kalnajānēni, Vidusjānēni un Lejasjānēni (vairs neeksistē). Jānēni atrodas 13 km attālumā no pagasta centra Jaunpiebalgas, 60 km attālumā novada centra no Cēsīm un 140 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta ir izveidojusies vietā, kuru cilvēki ir apdzīvojuši jau sen, par ko liecina Tulijas pilskalna  un Ezerbricu ezermītnes atrašanās Jānēnu tuvumā. Domājams, ka ezermītne ir bijusi līdzīga Āraišu ezerpilij.
Karojošo valstu periods
Karojošo valstu periods ir posms senās Ķīnas vēsturē, kas sekoja Pavasara un Rudens periodam un beidzās ar pirmās impērijas izveidošanu Ķīnā. Par šī perioda sākumu uzskata dažādus notikumus starp 481. un 403. g.p.m.ē., no kuriem svarīgākais ir Jin valsts sadalīšanās 453. gadā. Šis ir Austrumu Džou dinastijas pastāvēšanas beigu laiks, kad septiņas ķīniešu lielvalstis aktīvi karoja par virsvadību sabrukušās Džou dinastijas zemēs, un Džou karaļa vara bija tikai fikcija. Valstu kari beidzās 221. g.p.m.ē. ar pilnīgu Cjiņu valsts uzvaru un Cjiņ dinastijas nodibināšanos. Perioda nosaukums cēlies no hronikas Karojošo valstu intrigas, kas sarakstīta Haņu dinastijas sākumā.
Izmaiņas ķīniešu sabiedrībā
Lielas izmaiņas notiek veidā, kā tiek veikta karadarbība. Pavasara un Rudens periodā kaujas notika starp nelielām augstmaņu grupām, kas izmantoja kara ratus. Bija paredzēts, ka katru augstmani kara ratos pavada 72 kājnieki, bet bieži to nebija vairāk par 10. Tādējādi kareivju kopskaits nekad nepārsniedza dažus desmitus tūkstošus. Karojošo valstu periodā notiek atteikšanās no neērtajiem kara ratiem, augstmaņi pārsēžas zirgos, un sākas milzīgu zemnieku kājnieku armiju veidošana. Tas noveda pie zemnieku stāvokļu maiņas. Tie tagad ne tikai nodrošināja lauksaimniecības produktus, bet arī kareivjus. Tradicionālo klaušu darbu aizvietoja nodokļu maksājumi graudā un naudā, kas bija daudz izdevīgāki valsts finansēm un armiju uzturēšanai. Dažviet zemniekiem piešķīra īpašumtiesības, ļaujot zemi pirkt un pārdot. Šajā laikā kara ieročos notika pāreja no bronzas uz daudz izturīgāko dzelzi. Tika iekarotas mūsdienu Sičuaņas un Džedzjanas provinču teritorijas, kas nonāca ķīniešu kultūras sfērā. Attīstījās konfuciānisms un daoisms.
Valstu militarizēšanās arī noveda pie pārvaldes aparāta koncentrēšanās valdnieku rokās, izbeidzot tradicionālo provinču augstmaņu pusautonomo varu. Militārās un ekonomiskās izmaiņas arī izmainīja tradicionālo aristokrātiju, dodot iespēju talantīgiem un gudriem zemākās militārās aristokrātijas (shi) pārstāvjiem sasniegt augstus amatus. Šīs izmaiņas ataino konfuciānisms, kas noraida mantojama stāvokļa konceptu par labu indivīda raksturam un spējām. Dažādi ministri, valstsvīri un filozofi bieži ceļo pa valstīm, kalpojot dažādiem valdniekiem. Ja iepriekš karadarbības mērķis bija panākt sakautās valsts lojalitāti, tad tagad spēcīgākās valstis aizvien biežāk pilnībā iekaroja un sadalīja vājākās. Viens no šādas politikas rezultātiem bija tāds, ka pazūdot nelielajām bufervalstīm un valstu savienībām, lielās valstis ar savām milzīgajām armijām nonāca tiešā konfliktā viena ar otru.
Septiņas karojošās valstis
Beidzoties Pavasara un Rudens periodam bija izveidojušās vairākas valstis, starp kurām dominēja septiņas, kuru valdnieki sevi parasti sauca par hercogiem "gōng", formāli pakļaujoties Džou karalim. Karojošo valstu perioda vidū viņi jau sauc sevi par karaļiem.
Ķīnas ģeogrāfija iezīmēja valstu veidošanās reģionus. Kalnāju ieskautā Cjiņ valsts pakāpeniski izpletās Sičuaņā. Ci valsts izpletās Huanhe deltas līdzenumā. Centrālos reģionus starp šīm abām valstīm kontrolēja sadalītās Jin valsts pēcteči. Uz dienvidiem, Jandzi upes centrālo daļu kontrolēja Ču valsts,
Vei valsts
No 403. līdz 383. gadam par spēcīgāko izvirzījās Vei valsts, kas kopā ar sabiedrotajiem izpletās bijušās Džou valsts centrālajā daļā. 383. gadā no alianses atšķēlās Žao valsts, kuru atbalstīja Ču valsts. 370. gadā mirst Vei valdnieks, neatstājot likumīgu mantinieku, tā iesākot pilsoņu karu par troni. Trīs gadus vēlāk Žao un Haņu valstis iebruka Vei, taču savstarpējā konflikta dēļ karu izbeidza un Vei saglabāja savu neatkarību. Vei valsts drīz pēc izveidošanas pasludināja, ka ir gatava piešķirt augstus amatus talantīgiem vīriešiem no citām valstīm. Ar šādu talantu palīdzību Vei valsts ātri kļuva par vienu no ietekmīgākajām, taču nespēja panākt dominējošo stāvokli.
364. gadā Cjiņ sakauj Vei armiju, kurai palīgā nāk Žao. Pēc vēl vienas Cjiņ nestas sakāves 361. gadā Vei galvaspilsētu pārvieto tālāk uz austrumiem, mūsdienu Kaifenas pilsētu. 354. p.m.ē. Vei uzbrūk Žao, kas nespēj izturēt uzbrukumu, un tai palīgā nāk Ci valsts, kuras karaspēks iebrūk Vei valstī un to pamatīgi sakauj. 341. p.m.ē Vei sāk karu pret Haņu, taču atkal iejaucas Ci valsts un sakauj Vei. Cjiņ valsts 340. gadā uzbrūk Vei valstij un sagrābj daļu teritorijas. Pēc šīm sakāvēm Vei bija novājināta, un par spēcīgākajām kļuva Ču, Ci un Cjiņ valstis. 319. gadā pēc 51 gadu ilgas valdīšanas Vei karalis mirst, atstājot valsti ļoti novājinātu un daļēji iekarotu.
334. p.m.ē Vei un Ci valdnieki savstarpēji viens otru atzīst par karaļiem (wang), tā pasludinot savu neatkarību no Džou karaļa. Arī pārējo valstu valdnieki pakāpeniski sevi pasludina par karaļiem – 325. p.m.ē Cjiņ, 323. p.m.ē Haņu un Jaņ. Pat mazāku valstiņu valdnieki sevi pasludina par karaļiem. 299. arī Žao valdnieks kļuva par karali.
Ci valsts
Šeit valdošajai dinastijai bija senas un cienītas saknes. Starp senajām Ci valsts aristokrātu ģimenēm izvirzījās Tjanu ģimene, kas Ci valstī bija ieradušies kā bēgļi. Ambiciozie Tjanu pārstāvji pakāpeniski izspieda citas ģimenes no varas un panāca, ka 386. gadā Džou karalis ļāva Tjanu pārstāvim kļūt par Ci valdnieku. Ci valsts piemērs demonstrēja, ka ambīcijas un talants var uzvarēt dinastiskās privilēģijas. Jaunais valdnieks sāka karus pret kaimiņvalstīm, atgūstot iepriekš zaudētās zemes. Pēc šādiem panākumiem Tjanu hercogs sevi pasludina par karali.
Cjiņ valsts
Cjiņ valsts pirmsākumi meklējami 897. gadā p.m.ē. kad Džou karalis šeit izveidoja zirgaudzētavu. Cjiņ valsts atradās vistālāk rietumos, kur to apdraudēja barbaru ciltis, tāpēc sākotnēji tā koncentrējās uz savas drošības nostiprināšanu, reti iesaistoties karos ar citām ķīniešu valstīm. Karagājienos uz dienvidiem tiek iekarotas Šu un Ba valstis Sičuaņā, sākās apūdeņošanas kanālu veidošana Čendu līdzenumā. Cjiņu galvaspilsēta atradās Vei upes tuvumā. Šo reģionu no visām pusēm ieskāva grūti šķērsojami kalnāji un upes, kas nodrošināja aizsardzību pret iebrukumiem. Dažas ērtas kalnu pārejas un Huanhe nodrošināja ērtu satiksmi uz Gaņsu koridoru, kas ļāva tālāk iziet uz Centrālāziju ziemeļos, Sičuaņu dienvidos un Huanhe centrālajiem līdzenumiem austrumos.
No 356. līdz 338. p.m.ē. Cjiņ valstī īsteno virkni reformu, kas to no atpalikušas valsts padara par vienu no spēcīgākajām. Vei valstī dzimušā premjerministra Šan Jana (Shang Yang) vadībā Cjiņ valsts pārvalde tiek centralizēta un amatus piešķir balstoties uz talantu nevis aristokrātisku izcelšanos. Valsts pieņem jaunu likumu kodeksu, ievieš jaunu nodokļu sistēmu, ievieš vienādus svarus un mērvienības. Iedzīvotājus sadala nelielās ģimeņu grupās, kas kopīgi ir atbildīgas par kārtības un likumu ievērošanu, pārkāpumu gadījumā visi saņem sodus. Ražas kvotu pārpildījušie zemnieki saņem balvas, bet neizpildījušie kļūst par vergiem. Šan Jans arī uzaicina pārapdzīvoto austrumu zemju zemniekus pārcelties pustukšajām Cjiņu zemēm. Lai veicinātu dzimstību valsts liek precēties pēc iespējas ātrāk un atbalsta daudzbērnu ģimenes. Pēc valdnieku maiņas Šan Jans krīt nežēlastībā, viņa ģimeni iznīcina, taču viņa ieviestais centralizētās valsts modelis tiek saglabāts.
Horizontālās un Vertikālās alianses, 334-249 p.m.ē.
318. gadā visas valstis, izņemot Ci, sāk neveiksmīgu karu pret Cjiņ valsti. 302. gadā Cjiņ, Ču un Ci vienojas par sadarbību, taču trīs lielvaru alianse drīz sabrūk. 300 p.m.ē Ci gandrīz cieš sakāvi karā pret piecu valstu koalīciju, un lai arī nosargā savu teritoriju, turpmāk tā ir vāja valsts. 298. gadā Ci, Vei un Haņu valstis ar panākumiem uzbrūk Cjiņ. 284. gadā Jaņ valsts ar sabiedrotajiem uzbrūk Ci valstij, sakauj un sadala to. 279. gadā Ci armijai izdodas atjaunot valsti. Ci sabrukumu izmanto Ču, kas izplešas dienvidos, taču Cjiņ drīz uzbrūk un sakauj Ču valsti, sagrābjot tās galvaspilsētu. 260. p.m.ē Cjiņ un Žao karā Žao tiek pamatīgi sakauta un vairs neatgūstas, taču arī Cjiņ armija ir novājināta un karu neturpina. 256. gadā Cjiņ iekaro Džou valsti, izbeidzot Džou dinastijas pastāvēšanu un izvirzot pretenzijas uz Debesu mandātu.
Cjiņu uzvara
230. gadā Cjiņ iekaro Haņu valsti, vājāko no septiņām karojošajām valstīm. Tam seko Vei valsts iekarošana 225. gadā. 223. gadā pienāk Ču valsts kārta. Sākumā 500 000 kareivjus lielā Ču armija sakauj 200 000 kareivjus lielo Cjiņ armiju. 222. gadā Cjiņ atjauno uzbrukumu ar 600 000 lielu armiju un pakļauj Ču. Tajā pašā gadā izdodas iekarot Žao un Jaņ valstis. Ci valsts izlēma padoties bez cīņas, un beidza pastāvēt 221. gadā. Pēc ilgstošiem kariem Cjiņ valsts ir uzvarējusi un visur ievieš savu stingro kārtību, kas sabrūk jau pēc 15 gadiem.
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Vatikānā
Sarakstā apkopotas tās vietas Vatikānā, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. UNESCO sarakstā no Vatikāna ir iekļautas 2 vietas (abi kultūras objekti).
Sarakstā iekļautie objekti
{{Legend|#D0E7FF| — Pārrobežu objekts|outline=silver}}
Pļavas auzene
Pļavas auzene ir augu suga graudzāļu dzimtā. Tā ir plaši sastopama Eirāzijā, tostarp ļoti bieži visā Latvijā. Daudzviet ieviesusies ārpus pamatareāla.