cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Krēta
Teritoriālais iedalījums
Krēta ar tās tuvumā esošajām salām veido Krētas perifēriju, kas ir viens no trīspadsmit Grieķijas administratīvajiem reģioniem, kas tika reģistrēti 1987.gada administratīvajā reformā. Perifērija ir iedalīta četrās prefektūrās: Iraklija, Hanija, Retimno un Lasiti.
Piešspārnu zoss
Izskats
Tās apspalvojums galvenokārt ir melns, ar violetu un zaļu metālisku spīdumu. Bet seja, kakla priekšpuse, pavēdere un paliels laukums uz spārniem ir balts. Netipiski zosveidīgajiem garās kājas un knābis ir sārts. Knābja gals līks un balts. Zambezi piešspārnu zoss ir melnāka kā nominālpasuga. Tai uz vēdera ir pavisam neliels baltais laukums. Tēviņi atšķiras no mātītēm ne tikai ar to, ka ir lielāki, tiem uz sejas pie knābja pamatnes ir sārts, neapspalvots ādas laukums, uz kura ir paugurs. Kā jau putna nosaukums norāda, pie katra spārna locītavas tam ir ass piesis, kas ir redzams tikai lidojumā. Spārna piešus putni izmanto savstarpējās cīņās.
Uzvedība
Piešspārnu zosis mājo dažādu iekšzemes ūdenstilpju krastos. Tie var būt ezeri, sezonāli pārplūdušas pļavas un tīrumi, upes, upju deltas, slapjos purvos. Tie ir daļēji migrējoši putni. Migrācija ir atkarīga no pieejamā ūdens daudzuma, un var būt vairākus simtus kilometrus tāla. Tie ir samērā klusi putni, tikai lidojumā tie izdod klusas, svilpojošas skaņas. Pēc ligzdošanas sausās sezonas sākumā piešspārnu zosīm mainās spalvas un tie nespēj lidot apmēram 50 dienas. Pirmiem spalvas mainās tēviņiem. Šajā laikā tie uzturas baros līdz 50 īpatņiem, reizēm bars ir lielāks. Spalvu maiņas laikā piešspārnu zosis izvēlas ūdenstilpes ar atklātiem krastiem, smilšainām pludmalēm un saliņām.
Ligzdošana
Vairošanās sezona piešspārnu zosīm sākas lietus sezonas beigās. Tās veido monogāmus pārus, kuru attiecības nav ilgstošas. Drīz pēc tam, kad mazuļi ir izšķīulušies, tēviņi pamet mātītes. Tomēr šis posms ir nozīmīgs, jo tēviņš aizsargā ligzdas teritoriju, kamēr mātīte perē. Parasti piešspārnu zosis ligzdo, nošķiroties vientuļos pāros, vai reizēm nelielā grupā. Ligzda tiek būvēta tuvu pie ūdens līnijas. Tā var būt iekārtota gan koka dobumā, kādā alā vai nišā, kā arī tiek izmantotas vecas āmurgalvju (Scopus umbretta) ligzdas vai termītu mājas. Ja nav piemērotas vietas krastā, ligzda tiek būvēta uz zemes, ieslēpta starp niedrēm. Tā ir liela un būvniecībai tiek izmantotas dažādas augu daļas. Dējumā ir 7—12 baltas olas. Inkubācijas periods ilgst 30—32 dienas. Inkubācijas periodā mātīte kā visi baroties dodas agri no rīta un vēlu vakarā. Pa to laiku, kamēr tā ir pametusi ligzdu, olas tiek apsegtas ar dūnām, lai neatdziest. Pēc izšķilšanās mazuļi diezgan drīz seko mātei, un par tiem rūpējas tikai mātīte. Pieaugušu putnu apspalvojums mazuļiem izveidojas pēc 85 dienām, un drīz pēc tam tie spēj lidot.
Uļjana Semjonova
Biogrāfija
Uļjana Semjonova ir dzimusi Zarasos, kur bija viņas mātes dzīvesvietai tuvākā dzemdību nodaļa. Līdz 13 gadiem dzīvoja tagadējā Medumu pagastā.
1965. gadā viņu uzaicināja mācīties sporta skolā Rīgā viņas neparasti garā auguma dēļ. 1967. gadā trenera Strupovica vadībā viņa kopā ar Latvijas jauniešu izlasi izcīnīja savu pirmo zelta medaļu PSRS skolēnu spartakiādē. Kopš 15 gadu vecuma 2,12 metrus garā basketboliste sāka spēlēt TTT Rīga pieaugušo komandā, laika posmā no 1975. līdz 1987. gadam bija komandas kapteine. No 1967. līdz 1989. gadam viņa TTT komandas sastāvā kļuva par desmitkārtēju Eiropas čempionvienību kausa ieguvēju un piecpadsmitkārtēju PSRS čempioni. TTT ierakstīta Ginesa rekordu grāmatā kā komanda, kas 18 reizes kļuvusi par Eiropas čempionvienību. 1971. gadā saņēmusi apbalvojumu "PSRS Nopelniem bagātā sporta meistare".
PSRS izlasē aizvadīja 18 sezonas no 1968. līdz 1986. gadam, kuru laikā nepiedzīvoja nevienu zaudējumu. Kopā ar PSRS izlasi Semjonova uzvarēja divās Olimpiskajās spēlēs, 3 reizes Pasaules čempionātā, 1973. gadā uzvarēja Universiādes basketbola turnīrā un 10 reizes triumfēja Eiropas čempionātā. Laikposmā no 1970. līdz 1985. gadam U. Semjonova 12 reizes tika atzīta par Latvijas populārāko sportisti. Laikposmā no 1988. līdz 1992. gadam bijusi LOK viceprezidente. Kopš 1991. gada viņa ir Latvijas olimpiskās komitejas sociālā fonda prezidente. U. Semjonova kā pirmā eiropiete tika izvirzīta uzņemšanai basketbola slavas zālē Springfīldā, ASV, kur tajā pašā gadā tika uzņemta. 1995. gadā viņa saņēma ceturtās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni par īpašiem nopelniem Latvijas labā, kas ir Latvijas augstākais apbalvojums.
Svilpējzosis
Svilpējzosis, svilpējzosu ģints (Dendrocygna) ir viena no pīļu dzimtas (Anatidae) ģintīm, kas pieder svilpējzosu apakšdzimtai (Dendrocygninae). Svilpējzosu apakšdzimtā ir tikai viena ģints. Svilpējzosu ģintī ir 8 mūsdienās dzīvojošas sugas. Lai arī svilpējzosis latviešu valodā sauc par zosīm, tās tomēr ir pīles. Kādu laiku atpakaļ svilpējzosis tika sistematizētas zosu apakšdzimtā (Anserini), bet pēdējo gadu ģenētiskie pētījumi likuši zinātniekiem tās izdalīt atsevišķā apakšdzimtā.
Svilpējzosis mājo visā pasaulē tropu un subtropu biomā. Tās ir sastopamas Ziemeļamerikā, Dienvidamerikā, Austrālijā, Indonēzijā, Jaungvinejā, Dienvidaustrumāzijā un Āfrikā.
Īpašības
Abi dzimumi izskatās vienādi, un visām sugām ir raksturīgs kūkumains izskats, kā arī to spārni lidojumā no apakšas ir melni. Tām ir gari kakli un kājas. Svilpējzosis veido lielus barus, kas kopā nakšņo un barojas. Atbilstoši savam nosaukumam tām ir svilpjošs sauciens. Dažas no sugām ligzdo kokos. Dažas sugas ļoti labi nirst un līdzīgi nirpīlēm šādā veidā barojas.
Ivars Godmanis
Ivars Godmanis (dzimis, Rīgā) ir latviešu fiziķis, augstskolas pasniedzējs, finansists un politiķis. I. Godmanis bija Latvijas Ministru padomes priekšsēdētājs: pirmās valdības pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas vadītājs, pēc tam bijis arī Ministru prezidents, ministrs vairākās valdībās, Saeimas un Eiropas Parlamenta deputāts. Godmanis ir bijis Olainfarm padomes loceklis, padomes priekšsēdētājs.
Biogrāfija
Dzimis 1951. gadā Rīgā lauksaimniecības zinātņu doktora Teodora Godmaņa ģimenē. Mācījās Rīgas 1. vidusskolā, no 1968. gada spēlēja bungas skolēnu ansamblī, vēlāk grupā "Fēlix". 1974. gadā pabeidza studijas Latvijas Valsts Universitātes Fizikas un matemātikas fakultātē, 1983. gadā aizstāvēja fizikas zinātņu kandidāta disertāciju, no 1984. līdz 1988. gadam strādāja LU Cietvielu fizikas institūtā par jaunāko zinātnisko līdzstrādnieku.
1987. gadā papildinājās Grācas universitātē Austrijā.
1992. gadā ieguva fizikas zinātņu doktora grādu.
Atmodas laikā
1987. gadā I. Godmanis iesaistījās Latvijas Tautas frontē un 1988. gadā kļuva par tās priekšsēdētāja D. Īvāna vietnieku. 1990. gadā kā LTF kandidāts Kuldīgas vēlēšanu apgabalā tika ievēlēts Augstākajā Padomē, kļuva par LTF frakcijas vadītāju. balsojis par deklarāciju "Par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu".
I. Godmanis tika ievēlēts par pirmo Latvijas valdības vadītāju pēc neatkarības atjaunošanas, šo amatu viņš ieņēma līdz 1993. gada 3. augustam. I. Godmaņa valdībai bija jāvada valsti visgrūtākajā tās pastāvēšanas posmā kopš neatkarības atjaunošanas. Šajā laikā Latvija pārgāja no plānveida ekonomikas uz brīvo tirgu, ekonomika un finanšu sistēma sabruka, tika veikta pāreja uz citu valūtu un privatizācija, valstī atradās Krievijas armija.
Atšķirībā no vairuma AP ievēlēto politiķu, I. Godmanis pirms 1993. gadā 5. Saeimas vēlēšanām nemainīja politisko piederību un neiekļāvās nevienā no jaunajām politiskajām partijām, bet viņa pārstāvētā Latvijas Tautas fronte netika ievēlēta Saeimā. I. Godmanis izstājās no LTF un uz laiku pameta politiku.
Pārtraukums politiskajā darbībā
No 1993. gada I. Godmanis ar aktīvu politisku darbību nenodarbojās, izmantojot savu pieredzi un zināšanas finanšu un banku jomā. 1993. gadā viņš iesūdzēja tiesā laikrakstu Dienas Bizness par personisko cieņu aizskaroša raksta publicēšanu, kurā rakstīts "darbojies vairāk SWH labā, nevis Latvijas valsts" un pievienota I. Godmani apsmejoša karikatūra. Tiesas prāvā viņš uzvarēja, iegūstot kompensāciju 1000 latu apmērā. 1994. un 1995. gadā I. Godmanis bija šī paša AS Software House Rīga (SWH Rīga) viceprezidents, 1995. gadā bija Latvijas Komercbanku asociācijas viceprezidents, pēc tam — līdz 1997. gadam vadīja Latvijas Krājbanku, bija tās prezidents, padomes priekšsēdētājs.
No 1998. gada
1997. gadā I. Godmanis atgriezās politikā, iesaistoties partijā "Latvijas Ceļš", kurā darbojās daudzi viņa LTF un Augstākās Padomes laika domubiedri. 1998. gadā I. Godmanis tika ievēlēts 7. Saeimā un sava partijas biedra Viļa Krištopana valdībā bija Finanšu ministrs. Pēc valdības demisijas atjaunoja Saeimas deputāta mandātu.
2004. gadā ievēlēts par "Latvijas Ceļa" priekšsēdētāju, bet pēc tā apvienošanās ar Latvijas Pirmo partiju 2007. gadā kļuva par apvienības LPP/LC līdzpriekšsēdētāju kopā ar otras partijas līderi Aināru Šleseru.
2006. gada oktobrī I. Godmanis Latvijas Pirmās partijas un partijas "Latvijas Ceļš" vēlēšanu apvienības sastāvā tika ievēlēts 9. Saeimā, bet 7. novembrī kļuva par Iekšlietu ministru Aigara Kalvīša valdībā.
Valsts prezidents Valdis Zatlers jaunās valdības veidošanu uzticēja I. Godmanim. 20. decembrī Saeima izteica uzticību I. Godmaņa kabinetam ar 54 balsīm. I. Godmanis atkāpās no premjerministra amata un atjaunoja Saeimas deputāta mandātu.
2009. gadā ievēlēts Eiropas Parlamentā no LPP/LC saraksta. Pēc nokļūšanas Briselē pārtrauca vadīt partiju, atvēlot vienīgā partijas vadītāja lomu A. Šleseram. Tomēr saikni ar politiku Rīgā I. Godmanis nezaudēja, tiek uzskatīts, ka I. Godmaņa atbalsts Valdim Dombrovskim bija izšķirīgs, lai LPP/LC Saeimas frakcija atbalstītu valdību balsojumā par Saeimas pilnvarojumu valdībai slēgt jaunu vienošanos ar starptautiskajiem aizdevējiem 2010. gada janvārī.
2013. gada rudenī I. Godmanis izteica vēlēšanos pievienoties Latvijas Zemnieku savienībai, lai no tās saraksta kandidētu nākamā gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās, taču LZS valde noraidīja bijušā valdības vadītāja vēlmi. I. Godmanis iestājās Aināra Šlesera vadītajā partijā "Vienoti Latvijai", no tās saraksta nesekmīgi kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās kā saraksta līderis Vidzemes vēlēšanu apgabalā.
2016. gada 22. augustā Ivars Godmanis kļuva par farmācijas uzņēmuma Olainfarm padomes priekšsēdētāju. 2018. gada 5. jūnijā viņu priekšsēdētāja amatā nomainīja Ivars Kalviņš, Godmanim paliekot uzņēmuma padomē līdz 4. septembrim.
Apbalvots ar II šķiras Triju Zvaigžņu ordeni un 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīmi.
Privātā dzīve
I. Godmaņa vaļasprieks ir mūzika, jaunībā bijis bundzinieks. Viņš tiek uzskatīts par izcilu rokmūzikas vēstures pazinēju, Radio SWH I. Godmanis vada mūzikas raidījumu "Saknes".
Raibumainā pīle
Raibumainā pīle (Stictonetta naevosa) ir pīļu dzimtas (Anatidae) ūdensputns, kas pieder raibumaino pīļu apakšdzimtai (Stictonettinae). Raibumaino pīļu apakšdzimtā ir tikai viena raibumaino pīļu ģints (Stictonetta), kurā ir tikai viena suga.
Ivars Godmanis
VDK kartotēka
I. Godmaņa kartīte atrasta publiskotajā VDK savervēto aģentu kartotēkas daļā. Tajā apgalvots, ka viņš kā aģents "Pugulis" savervēts 1988. gada martā.
Raibumainā pīle
Kādreiz raibumainā pīle tika sistematizēta peldpīļu apakšdzimtā (Anatinae), bet, veicot pīles ģenētiskos pētījumus, zinātnieki to ir izdalījuši atsevišķā apakšdzimtā. Tā ir ļoti sena un primitīva Gondvanas suga, kas bija attīstījusies pirms peldpīļu apakšdzimtas.
Raibumainā pīle ir sastopama Austrālijas dienvidos, un to aizsargā Austrālijas likumi. Lielākās populācijas mājo Eira ezerā un Marejas upes baseinā. Tām patīk sekli ūdeņi, tādēļ pamatā uzturas krasta līnijas tuvumā. Ligzdošanas laikā tā apmetas purvainu un aizaugušu ūdenstilpju krastos, bet pārējā laikā tā dod priekšroku atklātākām ūdenstilpēm.
Izskats
Raibumainā pīle ir liela auguma pīle. Tās ķermenis ir plats un garš, sasniedzot 54 cm. Tās tumšais apspalvojums ir raibi brūnganpelēks. Tai ir liela galva un uz pakauša izcilnis pretstatā pārējo pīļu apaļajām galvām. Tās knābis ir ļoti šaurs un nedaudz uzliekts uz augšu. Riesta laikā tēviņa knābis pie pamatnes kļūst tumši sarkans. Kopumā abi dzimumi izskatās gandrīz vienādi.
Raibumaino pīli nepieredzējis vērotājs var viegli sajaukt ar Klusā okeāna melno pīli (Anas superciliosa) un Austrālijas baltaci (Aythya australis).
Uzvedība
Raibumainā pīle barojas līdzīgi peldpīlēm, pabāžot zem ūdens galvu un kaklu, bet ķermenim paliekot uz ūdens virsmas. Lidojot tā ļoti ātri vēzē spārnus un savu galvu tā tur nedaudz uz leju. Līdz ar to lidojot tā izskatās uzkumpusi. Kopumā raibumainā pīle nav akrobātiska lidotāja, un noalaižoties tā ir samērā neveikla.
Sausās vasarās, kad iekšzemes ūdenstilpes izžūst, raibumainā pīle pārceļas uz neizžūstošām ūdenstilpēm. Šajā laikā nedaudzajās ūdenstilpēs sapulcējas ļoti lieli raibumaino pīļu bari. Tās kļūst par vieglu mērķi malu medniekiem, jo, uz tām šaujot, tās paceļas nelielā augstumā un turpat ātri riņķo virs ūdens virsmas.
Barība
Raibumainā pīle barojas vakaros un naktīs. Tā, pabāzusi galvu zem ūdens, meklē aļģes, ūdensaugus, to sēklas un nelielus ūdens bezmugurkaulniekus.
Ligzdošana
Ligzdot raibumainā pīle sāk oktobrī un beidz decembrī, bet var darīt to arī citos mēnešos, ja apstākļi tam ir piemēroti. Ligzda tiek būvēta uz ūdens virsmas vai tuvu ūdenim. Tā tiek vīta no smalkiem zariņiem un izklāta ar dūnām. Tēviņi uz brīdi paliek kopā ar mātītēm inkubācijas perioda sākumā, bet mātīte perē olas viena un vēlāk mazuļus audzina viena. Dējumā ir 5—15 olas.
Jaroslavs Vladimirovičs
Jaroslavs Vladimirovičs, saukts Gudrais, kristīts kā Jurijs (,, , vikingu:Jarizleifr; dzimis ap 978. gadu, miris ) bija Kijivas Krievzemes Kijivas lielkņazs un Novgorodas kņazs. Vladimira Svjatoslaviča dēls. Tēva nāves laikā 1015. gadā bija Novgorodas vietvaldis. 1019. gadā padzina vecāko brāli Svjatopolku Vladimiroviču no troņa Kijivā, un kļuva par Kijivas liekņazu. Ilgās Jaroslava valdīšanas laikā tika kodificēts likumu krājums "Krievu tiesa". Jaroslava Gudrā valdīšanas laiks bija viens no Kijivas Krievzemes uzplaukuma periodiem.
Dzīvesgājums
Izvērtās cīņa par Kijivas troni starp Jaroslavu un tā brāli Svjatopolku Vladimiroviču. Jaroslavu atbalstīja novgorodieši un varjagu algotņi, bet Svjatopolku - Polijas karalis Boļeslavs I Drosmīgais. Pēc senkrievu hroniku ziņām Svjatopolks cīņā par varu nogalināja savus brāļus Borisu un Gļebu, kaut arī pēc Eimunda sāgas ziņām Borisu nogalināja Jaroslava sabiedrotie varjagi. 1016. gadā Jaroslavs sakāva Svjatopolku. 1018. gadā Polijas karalis Boļeslavs ieņēma Kijivu un Jaroslavs aizbēga uz Novgorodu. Tomēr, savācot jaunu karaspēku, 1019. gadā Jaroslavs sakāva Svjatopolku un ieņēma Kijivu.
Entonijs Pārkers
Entonijs Maikls Pārkers (en; dzimis Napersvillē, Ilinoisas štatā, ASV) ir bijušais amerikāņu basketbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, ASV basketbola izlases dalībnieks. 1997. gada NBA draftā viņu izraudzījās Ņūdžersijas "Nets" ar kopējo 21. kārtas numuru. Profesionāļa karjeras laikā spēlējis gan NBA, gan dažu Eiropas līgu klubos.
Eiropā viņš spēlēja Izraēlas līgas klubā Telavivas "Maccabi" un Itālijas Lega 1 līgas klubā Romas "Lottomatica". Kopumā viņš izcīnīja 3 Eirolīgas čempiontitulus, tika iekļauts sarakstā starp 50 izcilākajiem Eirolīgas dalībniekiem, 2004. gadā tika atzīts par Eirolīgas Final-Four vērtīgāko spēlētāju.
Jaroslavs Vladimirovičs
Dzīvesgājums
1019. gadā Jaroslavs apprecējās ar Zviedrijas karaļa meitu Ingegerdu. Kā kāzu dāvanu Ingegerda saņēma Ladogas pilsētu un zemes ap to, kas no tā laika tiek sauktas Ingegerdas vārdā par Ingriju.
1020. gadā Jaroslava brālēns Polockas kņazs Bračislavs Izjaslavičs uzbruka Novgorodai, tomēr Jaroslavs viņu sakāva un pakļāva Usvjatas un Vitebskas pilsētas. 1023. gadā Jaroslava brālis, Tmutarakaņas kņazs Mstislavs Vladimirovičs kopā ar sabiedrotajiem hazāriem ieņēma Čerņigovu un zemi Dņepras labajā krastā, vēlāk sakaudams Jaroslava karaspēku. 1025. gadā par Polijas valdnieku kļuva Meško II Lamberts, bet tā brāļi Bezprims un Oto tika uzņemti Jaroslava galmā. 1026. gadā Jaroslavs noslēdza miera līgumu ar brāli Mstislavu, sadalot zemi pa Dņepru, tomēr līdz pat Mstislava nāvei 1036. gadā Jaroslavs uzturējās Novgorodā. 1028. gadā Jaroslava galmā patvērumu guva Norvēģijas karalis Olafs Harladsons. 1030. gadā, iebrūkot Ugaunijā, Jaroslavs nodibināja Tartu pilsētu, nosaucot to savā kristītajā vārdā par Jurjevu. 1031. gadā Jaroslava galmā patvērumu guva Norvēģijas karalis Haralds III.
1036. gadā Jaroslavs sakāva pečeņegus. Par godu šim notikumam tika likti pamati Kijevas Sofijas katedrālei. 1038. gadā Jaroslavs karoja pret jātvingiem, 1040. gadā pret Lietuvu, 1041. gadā pret Mazoviju. Vēlāk palīdzēja nostiprināties tronī Polijas karalim Kazimiram I Atjaunotājam. 1051. gadā viņš bez Konstantinopoles patriarha piekrišanas par Kijevas metropolītu iecēla Ilarionu, stiprinot Krievzemes baznīcas neatkarību.
Dzīves pēdējo posmu pavadīja Višgorodā. Tika apglabāts Sofijas katedrālē. Saglabājies Jaroslava Gudrā sarkofāgs, kurā neatrodas Jaroslava mirstīgās atliekas. Iespējams, tās izzagtas Otrā pasaules kara laikā. Bez pieminētajām pilsētām Jaroslavs dibinājis arī Jaroslavu Polijā, Bilu Cerkvu un Novhorodu-Siversku Ukrainā
Jaroslava Vladimiroviča bērni
Jaroslava otrā sieva bija Zviedrijas karaļa Ūlofa Klēpja karaļa meita Ingegerda (Irina).
Dēli:
Meitas:
37. autobusu maršruts (Rīga)
37. autobusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Imantas 5 līdz Esplanādei Rīgas centrā.
37. autobusu maršruta kopējais garums ir 20,453 km. Maršruta Imanta 5 — Esplanāde kopējais garums ir 10,167 km, bet maršruta Esplanāde — Imanta 5 kopējais garums ir 10,286 km.
Darbdienās pa 37. autobusu maršrutu kursē 3 autobusi, bet brīvdienās — tikai 2 autobusi.
37. autobusu maršrutu apkalpo 6. autobusu parks.
Maršruts
Imanta 5 — Esplanāde kursē pa šādām ielām: Airītes iela, Kurzemes prospekts, Jūrmalas gatve, Slokas iela, K. Valdemāra iela, Vanšu tilts, K. Valdemāra iela, Elizabetes iela un Brīvības bulvāris.
Esplanāde — Imanta 5 kursē pa šādām ielām: Brīvības bulvāris, Kalpaka bulvāris, K. Valdemāra iela, Vanšu tilts, K. Valdemāra iela, Slokas iela, Jūrmalas gatve un Kurzemes prospekts.
Sākot no pieturas "Jūrmalas gatve" Esplanādes virzienā un līdz pieturai "Progresa iela" virzienā uz Imantu, 37. autobusa maršruts sakrīt ar 41. autobusa maršrutu.
Maršruta sākumdaļā (virzienā uz Esplanādi) 37. autobuss kursē apkārt Imantai pa Kurzemes prospektu. Šajā maršruta daļā ir maz krustojumu un luksoforu, tāpēc līdz pieturai "Jurmalas gatve" autobuss aizbrauc vidēji 10 minūtēs. Tālāk autobuss izbrauc uz Jūrmalas gatves un šķērso dzelzceļu pār Jūrmalas gatves dzelzceļa pārvadu, šķērso Dzirciema ielu, kur atrodas pietura Botāniskais dārzs. Šo posmu autobuss paveic 2 minūtēs, no rīta — ap 5 minūtēm. Sastrēgumu gadījumā 37. autobuss parasti brauc pa Jūrmalas gatves otro (iekšējo) joslu un pie Slokas ielas iegriežas atpakaļ pirmajā (ārējā) joslā, pa kuru kursē līdz pieturai Baldones iela. Laikā, kad ir maz mašīnu, autobuss visu ceļu brauc pa ārējo joslu. Pieturā "Baldones iela" pēc saraksta tam ir jānonāk divas minūtes pēc izbraukšanas no "Botāniskā dārza", taču sastrēgumu gadījumos tas tur nokļūst vidēji par 2 minūtēm vēlāk. Tā kā vairāk pieturu 37. autobusam uz Slokas ielas nav, tas turpina ceļu salīdzinoši ātri. No rīta tas parasti apbrauc automašīnu rindas pa tramvaja sliedēm (sabiedriskā transporta josla), līdz nonāk līdz Kalnciema ielas un Slokas ielas krustojumam, kur veic kreiso pagriezienu (kas citiem transporta līdzekļiem aizliegts), un drīz pēc tā pietur pieturā "Valsts arhivs". Līdz šai vietai autobuss nokļūst vidēji 3—5 minūtēs, atkarībā no satiksmes plūsmas. Tālāk autobuss šķērso Zundu, un nogriežas pa labi gar Preses namu, lai pieturētu pieturā "Kipsala". Tālāk 37. autobusam jātiek uz Vanšu tilta, kur no rīta ir sastrēgumi, tāpēc reizēm autobusam ilgi jāgaida. Arī Vanšu tilta šķērsošana ir atkarīga no satiksmes plūsmas. Lai apbrauktu sastrēgumu Vanšu tilta lejasdaļā, 37. autobuss, kā daudzi citi transportlīdzekļi, mēdz iegriezties ārējā joslā, kas domāta transportlīdzekļiem, kas nobrauc no tilta, un galā griežas atpakaļ vidējā joslā, kas tālāk ir ārējā josla. Pirmā pietura, šķērsojot Vanšu tiltu ir Zigfrīda Annas Meierovica bulvāris. Tālāk 37. autobuss turpina ceļu pa Krišjāņa Valdemāra ielu līdz pieturai Mākslas muzejs, pēc kuras nogriežas uz Elizabetes ielas, pēc tam uz Brīvības bulvāra, uz kura atrodas tā galapunkts "Esplanāde". Autobusa kavēšanās ir atkarīga no dienas laika, piemēram, no rīta ir sastrēgumi centra virzienā, kuru dēļ autobuss mēdz kavēt.
Pieturvietas
37. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 31 pietura. Maršrutā Imanta — Esplanāde ir 16 pieturas, tāpat arī maršrutā Esplanāde — Imanta ir 15 pieturas.
Agrākie pieturvietu nosaukumi:
Imanta 3 (pārdēvēta par Rigondas gatve )
Radiorūpnīca (pārdēvēta par Jūrmalas gatve )
Botāniskais dārzs (pārdēvēta par Botāniskais dārzs / Rīgas Stradiņas universitāte / virziens uz Imanta pārcelta pieturvieta uz Tramvaju pieturvietu Botāniskais dārzs / Rīgas Stradiņa universitāte )
Slokas iela (pārdēvēta par Valsts arhīvs )
Presess nams (pārdēvēta par Ķīpsalas )
Sahalīnas apgabals
Sahalīnas apgabals ir viens no Krievijas Federācijas apgabaliem. Tas aizņem Sahalīnas salu un Kuriļu salas uz austrumiem no Sahalīnas un robežojas tikai ar Klusā okeāna jūrām (Ohotskas jūru ziemeļaustrumos un Japāņu jūru dienvidrietumos.).
Krievijas Impērija apgabala ziemeļu daļu Taipinu sacelšanās laikā atņēma Ķīnas impērijai, ko apstiprināja Aigunas līgums 1858. gadā un Pekinas līgums 1860. gadā. Dienvidu daļu ieguva Japānas impērija, kas to zaudēja PSRS pēc Otrā pasaules kara.
Kolumbija (nozīmju atdalīšana)
Kolumbija var būt:
Pārkers
Pārkers (en, sieviešu dzimtē Pārkere) ir izplatīts angļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Columbia
Columbia var būt:
Andreass Klēdens
Andreass Klēdens (dzimis ) ir bijušais profesionālais Vācijas šosejas riteņbraucējs. Viņa lielākie sasniegumi ir bronzas medaļa 2000. gada Olimpiskajās spēlēs un otrā vieta 2004. un 2006. gada Tour de France. Klēdens ir garš vieglas miesasbūves braucējs, pietiekami spēcīgs, lai iegūtu augstas vietas lielo tūru kopvērtējumā, bet tiek uzskatīts, ka viņa sniegumam traucēja vairāki savainojumi.
Pēdējā viņa pārstāvētā komanda bija .
2009. gada dopinga apsūdzības
2009. gadā tika publiskotas apsūdzības, ka Klēdens 2006. gada Tour de France laikā izmatojis Freiburgas Universitātes klīniku nelegālai asins pārliešanai. Vēlāk Freiburgas ārsti apstiprināja, ka veikuši Klēdena un viņa T-Mobile komandas biedru Matiasa Keslera un Patrika Sinkeviča asins pārliešanu un uzglabāšanu.
Sauleskalns (Bērzaunes pagasts)
Sauleskalns ir ciems Madonas novada Bērzaunes pagastā, pagasta centrs. Izvietojies Paugurītes upītes kreisajā krastā pie autoceļa P37 12 km no novada centra Madonas un 158 km no Rīgas, faktiski saplūdis ar Bērzauni.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados kā Madonas rajona «Lauktehnikas» centrs. Sauleskalnā atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, ģimenes ārsta prakse, aptieka, bērnudārzs «Vārpiņa», vairāki veikali. Pusceļā starp Sauleskalnu un Bērzauni atrodas Bērzaunes pareizticīgo baznīca.
Kleperova
Kleperova ir skrajciems Rēzeknes novada Vērēmu pagastā. Ciems atrodas pagasta dienvidos, Rēzeknes pilsētas tiešā tuvumā.
1930. gados Kleperovā atradās ķieģeļu noliktava-pārdotava, kura atradās īpašnieces V. Sergejevas pārvaldījumā.
Pēc 1954. gada Kleperovas ciema padomes likvidēšanas lielākā daļa ciema tika pievienota Rēzeknes pilsētai. Ciema teritorijā tika būvēts jauns pilsētas mikrorajons - Ziemeļu rajons.
1960.—1961. gada NBA sezona
Regulārā sezona
Piezīmes
ABBA
ABBA (no zviedru valodas ) ir 1972. gadā dibināta popmūzikas grupa no Zviedrijas. Grupas dalībnieki bija divi precēti pāri, tas ir, Angnēta Feltskūga un Bjērns Ulveuss, Benni Andešons un Anni Frida "Frīda" Lingstade. Grupas nosaukums ABBA ir akronīms, kas sastāv no visu grupas dalībnieku vārdu pirmajiem burtiem. Šāds nosaukums grupai ir kopš 1973. gada. Grupas oficiālajā logo pirmais "B" ir apgriezts uz kreiso pusi, tas ir, grupas nosaukums tiek rakstīts šādi: ᗅᗺᗷᗅ.
Grupa savu popularitāti ieguva 1970. gados, kvartetam izdevās panākt fenomenālus panākumus, pateicoties katra grupas dalībnieka individualitātei. 1974. gada Eirovīzijā grupa pārstāvēja Zviedriju ar dziesmu Waterloo. Šī dziesma uzvarēja gan 1974. gada konkursā, gan 50 gadu Eirovīzijas jubilejas koncertā 2005. gadā. Grupa izjuka 1982. gadā, kur kā viens no iemesliem bija abu grupas pāru šķiršanās.
Grupas ABBA dziesmas plaši tika izmantotas 2008. gada kino mūziklā Mamma Mia!, kurā galveno lomu spēlēja Merila Strīpa. 2018. gada pavasarī lielu starptautisku ievērību guva ziņa par ABBA pirmo ierakstu sesiju pēc 35 gadu pārtraukuma un 2019. gadā ieplānotu koncertturneju, kurā uz skatuves būs redzami grupas dalībnieku virtuāli avatāri.
Vēsture
Pirms grupas ABBA izveidošanas, katrs no tās dalībniekiem bija veiskmīgs mūziķis. Abi puiši, Bjērns Ulveuss un Benni Andešons, bija daļa no grupas Hep Stars, kas tika dēvēta par Zviedrijas Bītliem (Swedish Beatles). Angnēta Feltskūga dziedāja vietējā deju mūzikas grupā. Viņas dziesma Jag var så kär ieguva lielu popularitāti Zviedrijā. Savukārt Anni Frida Lingstade darbojās galvenokārt uz džezu orientētu kabarē mūziku.
1970. gadā abu puišu izdotajā albumā Lycka papildvokālu dziedāja viņu draudzenes, gan Angnēta, gan Anni. Grupa oficiāli tika izveidota 1972. gadā ar nosaukumu Björn Benny & Agnetha Frida. 1973. gadā, pēc pirmā mūzikas albuma Ring Ring izdošanas, grupas nosaukums tika mainīts uz mūziķu vārdu abreviatūru ABBA.
1974. gadā ABBA kā Zviedrijas pārstāve ar dziesmu Waterloo piedalījas Eirovīzijas dziesmu konkursā, kurā guva panākumus, viņi uzvarēja. Pēc tam tika izdoti vēl vairāki hīti — Honey, Honey (1974), I Do, I Do, I Do, I Do, I Do (1975), SOS (1975), Mamma Mia (1975).
Grupa izjuka 1982. gadā, kur kā viens no iemesliem bija abu grupas pāru šķiršanās. 2018. gada pavasarī lielu starptautisku ievērību guva ziņa par ABBA pirmo ierakstu sesiju pēc 35 gadu pārtraukuma un 2019. gadā ieplānotu koncertturneju ar grupas dalībnieku virtuāliem avatāriem. Covid-19 pandēmijas dēļ pirmā izrāde notika 2022. gada 26. maijā īpaši šim nolūkam uzbūvētā Londonas ABBA Arena.
Min
Min var būt:
Kokosu (Kīlinga) Salas
Kokosu (Kīlinga) Salas ir Austrālijas teritorija. Šīs salas ir izvietojušās uz diviem atoliem, savukārt tie sastāv no 27 atsevišķām salām. Kokosu (Kīlinga) Salas atrodas Indijas okeānā aptuveni pusceļā no Šrilankas uz Austrāliju.
1886. gadā Kīlinga salas un Ziemsvētku salu iekļāva Šauruma apmetņu kroņa kolonijā (Сrown Colony of the Straits Settlements), bet 1946. gadā Singapūras kolonijas sastāvā. 1955. gadā Kokosu salas kļuva par Austrālijas Savienības daļu.
Apologize (dziesma)
"Apologize" ir grupas OneRepublic solista Raiena Tedera sarakstīta dziesma, kura tika iekļauta viņu 2007. gada debijas albumā "Dreaming Out Loud". Pēc grupas MySpace lapas teiktā, ideja dziesma radusies pēc vairākām neveiksmīgām attiecībām. Dziesmai piederēja rekords kā visvairāk atskaņota dziesma Ziemeļamerikas Top 40, atskaņojot dziesmu 10,331 reizi nedēļā. Tomēr vēlāk Leona Luisa uztādīja jaunu rekordu ar savu singlu "Bleeding Love", kuru sarakstīt palīdzēja pats Raiens Teders.
Dziesma bija ļoti veiksmīga visā pasaulē, sasniedzot pirmo vietu sešpadsmit valstīs, kā Austrālija, Austrija, Vācija, Itālija, Jaunzēlande, Zviedrija, Ēģipte, Turcija un Nīderlande. Dziesma pat uzturējās Billboard Pop 100 topa pirmajā astoņas nedēļas pēc kārtas. Dziesmas sasniedza ASV un Apvienotās Karalistes top trīs, un turējās Kanādas topa pirmajā trīspadsmit nedēļās. "Apologize" ieguva 50. vietu Billboard topa visu laiku labāko dziesmu top 100, kas ticis sastādīs no singlu topa, no 1958. gada augusta līdz 2008. gada jūlijam. Dziesma pavadīja 25 nedēļas pēc kārtas ASV top desmit, pirmo reizi kopš 1999. gada, kad to izdarīja Santana ar singlu "Smooth", kad top desmit uzturējās 30 nedēļas. Līdz šim brīdim dziesma ir pārdota vairāk, kā 4,270,000 digitālās kopijās ASV. Tā tika nosaukta par desmitgades desmito labāko dziesmu, Billboard Hot 100 Songs of the Decade topā.
Remiksētā versija
2007. gadā tika izdota singla "Apologize" remiksēta versija, kuru producēja Gregs Vells un Timbaland. Remiksēta versija tika iekļauta Timbaland, otrajā studijas albumā Timbaland Presents Shock Value. Remiksētajā versijā Timbaland pievienoja bungu skaņas, jaunus vokālus un R&B stila pantu, kuru viņš veidoja ar auto-tune palīdzību.
"Apologize" remikss kļuva ļoti populārs, kļūstot par Shock Value trešo neoficiālo singlu. Tas sasniedza diezgan lielu atskaņošanas daudzumu ASV, padarot oriģinālo versiju vēl veiksmīgāku ASV topos. Remiksētā "Apologize" versija arī iekļuva ASV R&B Topa 87. vietā, un vēlāk pakapās uz 60. pozīciju. Dziesma ir iekļauta OneRepublic debijas albumā, kā papildu dziesma. Interneta mūzikas veikalā iTunes, "Apologize" ir kļuvis par Timbaland populārāko singlu līdz šim brīdim, un ir sasniedzis 30. vietu jebkad visvairāk lejuplādēto dziesmu topā. Tas ir kļuvis par visvairāk pārdoto singlu dekāde, aiz sevis atstājot "Bleeding Love".
Mēness aptumsums
Mēness aptumsums ir Saules, Zemes un Mēness stāvoklis, kad Mēness nonāk Zemes ēnā. Mēness aptumsumi notiek gandrīz tik tikpat bieži kā Saules aptumsumi. Mēness aptumsumus var redzēt visā pret Mēnesi vērstajā Zemes puslodē (atšķirībā no Saules aptumsumiem, kas redzami šaurā joslā). Mēness aptumsums var notikt vienīgi, ja visi trīs debess ķermeņi — Zeme, Mēness un Saule atrodas tieši vai gandrīz uz vienas līnijas. No Zemes skatoties, Mēness aptumsums notiek tikai tad, ja ir pilnmēness, citās Mēness fāzēs to nevar novērot. Parasti pilnais Mēness aptumsums ilgst 104 minūtes.
Danžona skala
Franču astronoms Andrē Danžons ir ieviesis viņa uzvārdā nosaukto Danžona skalu, kas raksturo Mēness aptumsuma spožumu. Ja ir ļoti tumšs Mēness aptumsums, tad pēc Danžona skalas ir L=0. Savukārt, ja ir ļoti spožs Mēness aptumsums, tad ir L=4.
Rjazaņas kņazi
Rjazaņas kņazi bija Rurika dinastijai piederīgi Rjazaņas kņazistes valdnieki no 1129. līdz 1521. gadam. Novājinoties Zelta Ordas varai, Rjazaņas kņazi no Zelta Ordas haniem ieguva tiesības saukties par lielkņaziem. Maskavas lielkņazs Vasīlijs III anektēja Rjazaņas kņazisti pēc 1517. gada.
Maskavas lielkņazu pakļautībā
Pēdējais Rjazaņas kņazs Ivans Ivanovičs ar Krimas hana Mehmeda Geraja palīdzību vēlējās atjaunot neatkarību. Pēc 1517. gada Maskavas lielkņazs Vasīlijs III anektēja Rjazaņas kņazisti un ieslodzīja kņazu Maskavā. 1521. gadā pēdējais Rjazaņas kņazs Ivans aizbēga uz Lietuvu.
Patkule
Patkule (agrāk arī Paķilis) ir ciems Madonas novada Sarkaņu pagastā. Izvietojusies gar zemesceļu, kas stiepjas no autoceļa P37 līdz dzelzceļa līnijai Pļaviņas—Gulbene 3 km no pagasta centra Biksēres, 8 km no novada centra Madonas un 172 km no Rīgas. Ciema publiskā daļa veidojusies pie bijušās skolas un pagastmājas pie autoceļa P37. Patkulē atrodas kokapstrādes uzņēmums, veikals. Netālu no Patkules atrodas Īvānu Velnakmens. Patkules senkapi ir valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis.
Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Patkules muižas (Gilsen) centra. Pēc 1920. gada zemes reformas Patkules muiža sadalīta 68 vienībās 443 ha kopplatībā.
Patkule līdz 1949. gadam bija Patkules pagasta, bet līdz 1954. gadam — Patkules ciema centrs.
Raivis Dzintars
Raivis Dzintars (dzimis Rīgā) ir latviešu politiķis, nacionālistiskās jauniešu apvienības "Visu Latvijai!" dibinātājs, vēlāk tāda paša nosaukuma partijas pirmais priekšsēdētājs un Nacionālās apvienības viens no tās līdzpriekšsēdētājiem, pēc tam valdes priekšsēdētājs (no 2017. gada). Bijis ievēlēts vairākos Saeimas sasaukumos, šobrīd 14. Saeimas deputāts.
Biogrāfija
2001. gada vasarā R. Dzintars beidza Rīgas 77. vidusskolu un iestājās Latvijas Universitātes Sociālo zinātņu fakultātes Politikas zinātnes nodaļā. 2004. gada rudenī kļuva par žurnālistu laikrakstā "Latvijas Avīze". Bijis "Daugavas Vanagu Latvijā" Rīgas Laumaņa nodaļas vadītājs. 2010. gadā ieguvis sociālo zinātņu bakalaura grādu politikas zinātnē. Brošūru "Pozitīvais nacionālisms" un "Ceturtā atmoda" autors.
R. Dzintars ir precējies, kopā ar sievu Martu audzina divus dēlus. Ir latviešu studentu korporācijas "Vendia" biedrs.
Politiskā darbība
Vēl skolas laikā, 2000. gada augustā, R. Dzintars izveidoja nacionāli noskaņotu jauniešu grupu ar nosaukumu "Visu Latvijai!". 2006. gada 14. janvārī, "Visu Latvijai!" pārtopot par politisku partiju, tika ievēlēts par partijas priekšsēdētāju un līdz ar to apturēja darbību žurnālistikā.
Iekļauts partijas "Visu Latvijai!" deputātu kandidātu sarakstā 9. Saeimas vēlēšanās un visos vēlēšanu apgabalos (izņemot Latgales) kandidējis ar 1. kārtas numuru, taču, tā kā "Visu Latvijai!" nepārvarēja 5% barjeru iekļūšanai Saeimā, ievēlēts netika. Vēlēšanās ieguva 5897 plusiņus un 82 svītrojumus. 2007. gada 18. novembrī "Visu Latvijai!" 3. kongresā R. Dzintars nolika partijas priekšsēdētāja pilnvaras un lūdza viņa vietā par partijas priekšsēdētāju ievēlēt Imantu Parādnieku, bet pats ieņēma partijas Valdes priekšsēdētāja vietnieka amatu. 2008. gada 7. decembrī "Visu Latvijai!" 4. kongresā līdz ar I. Parādnieku tika ievēlēts par vienu no diviem partijas līdzpriekšsēdētājiem.
Harta balva
Harta balva (en) tiek pasniegta Nacionālās Hokeja Līgas vērtīgākajam spēlētājam. Tas parasti tiek noteikts pēc NHL spēlētāju asociācijas balsojuma. Harta balva tiek pasniegta kopš 1923.-24. gada sezonas. Visvairāk, 9 reizes, šo balvu ieguvis Veins Greckis, bet starp komandām 17 reizes šo balvu ieguvuši Monreālas "Canadiens" spēlētāji.
Raivis Dzintars
Politiskā darbība
Kopš 2017. gada R. Dzintars ir partijas "Visu Latvijai — Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" valdes priekšsēdētājs — partijas vadītājs bez līdzpriekšsēdētāja. Vada arī organizācijas Saeimas frakciju.
2018. gada rudenī ievēlēts 13. Saeimā, bet 2022. gada Saeimas vēlēšanās arī 14. Saeimā, saņemot visvairāk plusu (9736) starp Nacionālās apvienības sarakstā kandidējušajiem politiķiem.
Minūte
Minūte (de, cēlies no la — ‘sīks, mazs’), saīsinājums — min (arī min.), ir laika vai leņķa mērvienība.
Kā laika mērvienība minūte atbilst 1⁄60 daļai stundas vai 60 sekundēm. Kā plaknes leņķa mērvienība tā atbilst 1⁄60 daļai leņķa grāda. Kā loka garuma mērvienība tā atbilst 1⁄60 daļai loka grāda vai 1⁄360 daļai riņķa. Ja minūte tiek lietota kā leņķa mērvienība, tās apzīmējums ir prim simbols, kas tiek lietots aiz skaitļa, piemēram, 5′ nozīmē ‘piecas minūtes’.
Minūte nav Starptautiskās mērvienību sistēmas mērvienība ne kā laika, ne kā leņķa mērvienība, tā tiek klasificēta kā ārpus SI mērvienība, kas ir pieņemta lietošanai kopā ar SI mērvienībām.
Džordža V krasts
Džordža V krasts (en) ir dabas apgabals Austrumantarktīdā, D'Irvila jūras krastā. Stiepjas no Eldena raga rietumos (142°02′E﻿) līdz Hadsona ragam austrumos (153° 45' E). Krasts austrumos robežojas ar Otsa krastu, rietumos — ar Adelijas krastu un tiek pieskaitīts Viktorijas Zemei. Galvenie Džordža V krasta ģeogrāfiskie objekti ir Kuka šelfa ledājs rietumos no Mosona pussalas, kā arī divi ievērojami šļūdoņi ar to veidotām ledāju mēlēm — Ninisa glečers un Merca glečers.
Krasta rietumos Denisona ragā atrodas austrāliešu vasaras lauka nometne Keipdenisona (saukta arī «Komonveltbeja» vai «Mosona būdas»).
Kalimantāna
Kalimantāna (id) jeb Borneo ir sala Lielajās Zunda salās, trešā lielākā sala uz Zemes. Tā ir vienīgā sala, kuras teritorijā atrodas triju valstu (Indonēzijas, Malaizijas un Brunejas) teritorijas.
Salas lielāko (Indonēzijas) daļu aizņem Kalimantānas administratīvais reģions, kurš sastāv no četrām provincēm.
Kalimantānu apskalo Dienvidķīnas jūra, Sulu jūra, Sulavesi jūra, Makasaras šaurums, Javas jūra un Karimatas šaurums. Rietumos no salas atrodas Malakas pussala un Sumatras sala. Dienvidos atrodas Javas sala, austrumos — Sulavesi sala, bet ziemeļrietumos atrodas Filipīnu arhipelāgs.
Salas augstākā virsotne ir 4095 m augstais Kinabalu kalns.
Lielākās pilsētas ir Kučinga (632 000 iedz.), Bandžarmasina (598 000), Kotakinabalu (543 000), Pontianaka (466 000), Sandakana (453 000), Balikpapana (453 000), Samarinda (356 000 iedz.).
Baltijas brīvības diena
Baltijas brīvības diena ir ASV atzīmēti svētki saistībā ar Padomju okupāciju Baltijas valstīs. Šo dienu atzīmē 14. jūnijā — dienā, kad sākās Padomju masu deportācijas no Baltijas valstīm. Termins "Baltijas Brīvības Diena" pirmo reizi tika pieminēts Ronalda Reigana 4948. paziņojumā 1982. gada 14. jūnijā.
Seismoloģija
Seismoloģija (no el (seismos) — 'zemestrīce' un λόγος (logos) — 'mācība') ir ģeofizikas nozare, kurā pēta zemestrīces un ar tām saistītās ģeoloģiskās norises. Seismoloģijas jomā strādājošos zinātniekus sauc par seismologiem. Seismologi nodarbojas ar tektonisko plātņu pētīšanu, to kustību, zemestrīču pētīšanu un prognozēšanu.
Viktorijas sala (Kanāda)
Viktorijas sala, arī Kitlineka (ikt) vai Kīlinika (iu, Kiiliniq), ir liela sala Kanādas Arktiskajā arhipelāgā Kanādā. Lielākā daļa ietilpst Nunavutas teritorijā, ziemeļrietumu daļa — Ziemeļrietumu Teritorijās. Sala nosaukta Lielbritānijas karalienes (1867-1901) Viktorijas vārdā. Sala aizņem 217 291 km2 lielu platību — nedaudz lielāka par Baltkrieviju; tā ir otrajā vietā Kanādas Arktiskajā arhipelāgā (aiz Bafina Zemes) un astotajā vietā pasaulē.
Uz salas ir daudz ezeru. Krasta līnija stipri izrobota, daudz lielu līču un pussalu. Salas ziemeļu piekraste atrodas neapdzīvotā Stefansona sala, ko no Viktorijas salas šķir tikai dažus simtus metrus platais Goldsmita šaurums. Bargā klimata dēļ uz salas dzīvo tikai apmēram 2200 iedzīvotāju. Divas vienīgās pastāvīgi apdzīvotās vietas ir Kembridžbeja (Ikaluktūtiaka) un Ulukhaktūka (Holmena).
Mazie gārņi
Mazie gārņi, mazo gārņu ģints (Egretta) ir viena no gārņu dzimtas (Ardeidae) ģintīm, kas pieder gārņu apakšdzimtai (Ardeinae). Mazo gārņu ģintī ir 12 mūsdienās dzīvojošas sugas. Nesenā pagātnē mazo gārņu ģintī tika sistematizēts arī lielais baltais gārnis (Ardea alba), kas mūsdienās ir iedalīts gārņu ģintī (Ardea).
Mazie gārņi ir sastopami visos kontinentos, izņemot Antarktīdu. Tiem patīk siltums, un ziemeļu reģionos ieklīst kā reti viesi. Latvijā ļoti reti var novērot vienu no mazo gārņu sugām - zīda gārni (Egretta garzetta).
Izskats un īpašības
Mazie garņi ir vidēji lieli putni, kuriem raksturīgi gari kakli, garas kājas un gari knābji. Vairākām mazo gārņu sugām ir balts apspalvojums vai, ja sugai ir raksturīgs krāsains apspalvojums, tai var būt indivīdi ar baltām spalvām. Piemēram, rudajam mazajam gārnim (Egretta rufescens) ir sastopami arī pilnīgi balti indivīdi, vai mazajam zilajam gārnim (Egretta caerulea) jaunie putni ir balti. Mazie gārņi ligzdo kolonijās, bieži kopā ar citām gārņu sugām. Ligzda tiek vīta kokā vai krūmos. Tāpat kā citi gārņu dzimtas putni tie barojas ar zivīm, vardēm, kukaiņiem un citiem ūdens dzīvniekiem.
Svītrainais cūkšņukura skunkss
Svītrainais cūkšņukura skunkss (Conepatus semistriatus) ir vidēja auguma skunksu dzimtas (Mephitidae) plēsējs, kas pieder cūkšņukura skunksu (Conepatus) ģintij.
Svītrainais cūkšņukura skunkss ir tipisks tropu iemītnieks. Tas dzīvo Centrālamerikā un Dienvidamerikā Andu kalnu ziemeļrietumos un Brazīlijas austrumos. To var sastapt Belizes, Brazīlijas, Kolumbijas, Kostarikas, Ekvadoras, Hondurasas, Meksikas, Nikaragvas, Panamas, Peru un Venecuēlas teritorijās. Svītrainā cūkšņukura skunksa izplatības karti var apskatīt šeit.
Atkarībā no sezonas svītrainais cūkšņukura skunkss maina savu dzīves vietu; sausajā sezonā tas apmetas atklātos zālājos un lapu koku mežos vai krūmājos, priekšroku dodot pēdējiem diviem. Lietus sezonā tas kļūst izvēlīgāks un dodas augstāk kalnos, pamatā apmetoties lapu koku mežos.
Izskats un īpašības
Svītrainais cūkšņukura skunkss ir vidēji liels, tā ķermeņa vidējais garums ir apmēram 57 cm, svars 1,6 kg. Tēviņi ir nedaudz lielāki par mātītēm. Kā visiem cūkšņukura skunksiem tam ir gari priekšķepu nagi un pagarināts, kustīgs purns, kas nedaudz atgādina cūkas šņukuru.
Svītrainais cūkšņukura skunksa kažoks ir melns ar divām baltām svītrām pāri mugurai, kas sākas uz galvas un beidzas muguras krustu daļā. Baltās svītras atrodas diezgan tuvu viena otrai, un tās atdala šaura, melna svītra. Aste ir divkrāsaina — melna ar baltu. Astes matojums ir īsāks kā citiem cūkšņukura skunksiem.
Kā visiem skunksiem tam ir labi attīstīti anālie dziedzeri, kas, lai aizbaidītu ienaidniekus, izdala muskusu ar ļoti spēcīgu smaku. Dziedzeriem ir nelieli ārēji izaugumi, kas atgādina krūšu galus un kas skunksam ļauj sekrētu nomērķēt pret ienaidnieku un precīzi trāpīt mērķī. Šķidrumu skunkss var izšļākt 3 metru attālumā. Ja sekrēts trāpa uz ādas, tas ādu apdedzina, bet, ja trāpa acīs, tas var izraisīt aklumu. Pat, ja šķidrums netrāpa, tā smaka ir tik kodīga, ka izraisa acu asarošanos, deguna tecēšanu un šķaudīšanas reakciju. Tomēr svītrainais cūkšņukura skunkss, ja netiek izprovocēts, ir miermīlīgs un draudzīgs dzīvnieks. To nokaitinot, pirms šķidruma izšļākšanas tas brīdinot skaļi mīņājas, sitot kājas pret zemi.
Uzvedība
Novērojot un izsekojot svītraino cūkšņukura skunksu ar raidītāju, noskaidrojās, ka tas ir vientuļnieks un aktīvs tikai naktī. Novērotais indivīds barības meklējumus uzsāka vakarā, laikā no 20:00 līdz 24:00, un tas bija aktīvs apmēram 6 stundas.
Svītrainā cūkšņukura teritorija ir mainīga atkarībā no sezonas. Sausajā sezonā viens dzīvnieks pārmeklē apmēram 53 ha teritoriju, toties lietus sezonā tā samazinās līdz 18 ha. Šo teritorijas samazināšanu lietus sezonā zinātnieki skaidro ar barības pieejamību un daudzveidību, līdz ar to nav nepieciešams pārmeklēt tik lielu teritoriju.
Barība
Svītrainais cūkšņukura skunkss kā citi skunksi ir visēdājs, tomēr tā galvenā barība ir kukaiņi, ķirzakas, nelieli putni un to olas. Pie iespējas tas barojas arī ar augļiem un sēklām, medī oposumus, bruņnešus un nelielus grauzējus.
Vairošanās
Svītrainā cūkšņukura skunksa pārošanās un vairošanās savvaļā nav novērota, tomēr tiek pieņemts, ka tā ir līdzīga pārējiem cūkšņukura skunksiem: pārošanās notiek agri pavasarī, grūsnības periods ilgst apmēram 42 dienas, un parasti piedzimst 2—5 mazuļi. Ar pienu māte mazuļus zīda apmēram 3 mēnešus. Dzimumbriedumu jaunie cūkšņukura skunksi sasniedz 10 mēnešu vecumā.
Dārijs I
Dārijs I (peo, Dārayava(h)uš), pazīstams arī kā Dārijs Lielais, bija Ahemenīdu impērijas valdnieks.
Viņš vadīja valsti tās uzplaukuma laikā, kad ahemenīdu kontrolē atradās Vidējie Austrumi, Kaukāzs, Centrālāzija, daļa no Balkāniem un citas teritorijas. Viņš visu valsti sadalīja satrapijās — administratīvās vienībās ar samērā lielu autonomijas pakāpi. Tām bija jāmaksā stingri noteikti nodokļi, jāapgādā karaspēks, jāuztur ceļi, tilti u.c. Viņš arī ieviesa naudu — dārikus.
Tērners
Tērners ir populārs angļu uzvārds. Personas ar šādu uzvārdu:
Turner
Turner var būt:
In the End
"In the End" ir amerikāņu rokmūzikas grupas Linkin Park dziesma. Šī dziesma tika izdota kā ceturtā grupas debijas albumā Hybrid Theory.
"In the End" ir viena no vispopulārākajām un visveiksmīgākajām Linkin Park dziesmām sasniedzot daudzu topu virsotnes, pat vairākas reizes.
Bortjē galerija
Bortjē galerija ir tirdzniecības pasāža, kas atrodas Briseles augšpilsētā, Madlēnas ielā, netālu no Madlēnas kapelas. Bortjē galerija ir vienīgā grāmatu, īpaši antikvāro grāmatu un karšu veikalu tirdzniecības pasāža pilsētā.
In the End
Videoklips
Videoklips šai dziesmai tika filmēts vairākās reizēs piestājot ceļā 2001. gada Ozzfest tūrē. Šis video producents bija Neitans Kokss (Nathan "Karma" Cox) un grupas dīdžejs Džo Hāns.
Kaverversijas
"In the End" ticis ierakstīts neskaitāmas reizes dažādu mākslinieku izpildījumā.
Atsauksmes
Hybrid Theory
Ģimenes melodrāma
"'Ģimenes melodrāma" (ru) ir 1976. gada Latvijas PSR spēlfilma, kas uzņemta Rīgas Kinostudijā. Filmas režisors ir Boriss Frumins.
Šajā filmā ir filmējies "Parex bankas" dibinātājs un bijušais īpašnieks Valērijs Kargins.
Sižets
Pusaudža Vladimira Barabanova ar iesauku Barabans vecāki ir šķīrušies. Tēvs nav atradis laimi jaunajā ģimenē, bet māte slēpjas no uzveltajām rūpēm atmiņās par savu mākslinieces jaunību.
Vladimirs ļoti pārdzīvo par notikušo, bet savus pārdzīvojumus slēpj zem skolas jokdara maskas.
Atgriezies mājās no deju vakara, Vladimirs no kaimiņu meitenes uzzina, ka pēc kārtējās sarunas ar bijušo vīru, viņa māte ir aizvesta uz slimnīcu. Aizmirstot par visu, viņš steidzas to satikt.
Samaras apgabals
Samaras apgabals ir viens no Krievijas federālajiem subjektiem Volgas federālajā apgabalā. Izvietojies Krievijas Pievolgas reģionā Volgas upes abos krastos. Robežojas ar Tatarstānas republiku, kā arī Orenburgas, Uļjanovskas un Saratovas apgabaliem.
Samaras apgabala Sizraņas rajona ziemeļrietumos atrodas latviešu kolonistu 1887. gadā dibinātais Vecsmiltenes (krieviski — Вице-Смильтэнэ) ciems.
Evans Tērners
Evans Marsels Tērners (en; dzimis Čikāgā, Ilinoisas štatā, ASV) ir profesionāls amerikāņu basketbolists, spēlē uzbrūkošā aizsarga un vieglā uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2014) pārstāv NBA klubu Bostonas "Celtics".
2010. gada NBA draftā Tērneru izraudzījās Filadelfijas "76ers" ar kopējo otro kārtas numuru. Pirms karjeras NBA viņš pārstāvēja NCAA Ohaio štata universitātes basketbola komandu "Buckeyes". "76ers" sastāvā aizvadīja nepilnas četras sezonas, pēdējo noslēdza Indiānas "Pacers" klubā. Kopš 2014. gada septembra spēlē Bostonas "Celtics" sastāvā.
Teorens Flerī
Teorens Volless "Teo" Flerī (fr; dzimis Oksvovā, Saskačevanas provincē, Kanādā) ir bijušais kanādiešu hokejists, spēlējis labās malas uzbrucēja pozīcijā, bijis Kanādas hokeja izlases dalībnieks. 1987. gada NHL draftā viņu izraudzījās Kalgari "Flames" ar kopējo 166. kārtas numuru. Laika posmā no 1989. līdz 2003. gadam viņš aizvadīja vairāk nekā 1000 spēles dažādu NHL klubu sastāvos. Karjeras laikā spēlējis NHL klubu Kalgari "Flames", Kolorādo "Avalanche", Ņujorkas "Rangers" un Čikāgas "Blackhawks", Somijas SM-liiga kluba Tappara un Lielbritānijas elites divīzijas kluba Belfāstas "Giants" klubu sastāvos. 1989. gadā kopā ar "Flames" viņš izcīnīja Stenlija kausu. Pēc profesionālā hokejista karjeras beigām viņš aizvadīja divas proefesionālā beisbola spēles Kalgari "Vipers" sastāvā Zelta beisbola līgā.
Kanādas izlases sastāvā piedalījies divās Ziemas Olimpiskajā spēlēs (1998, 2002), 2002. gadā Soltleiksitijā tika izcīnīta zelta medaļa. Tāpat tika izcīnīta sudraba medaļa 1991. gada Pasaules čempionātā.
Aleksejs Tereščenko
Aleksejs Tereščenko (dzimis ) ir krievu hokejists, centra uzbrucējs, Krievijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2019) Tereščenko spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Minskas "Dinamo" rindās.