cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tibetas autonomais reģions
Ģeogrāfiskie apstākļi un administratīvais iedalījums
Tibetas kalniene atrodas starp Himalaju kalniem dienvidos un Taklamakanas tuksnesi ziemeļos, un ir augstākais reģions pasaulē. Vidējais augstums ir aptuveni 4950m virs jūras līmeņa. Dienvidos to ietver Himalaju kalnu, grēda, kuras virsotņu augstums sasniedz 6000-7500m. Augstākā virsotne pasaulē - Everests - atrodas uz Tibetas un Nepālas robežas. Atmosfēra Tibetā ir ļoti sausa, kontinentāls klimats. Rietumdaļā dominē zema temperatūra, savukārt ziemeļdaļai raksturīgas ļoti augstas temperatūras vasarā un liels aukstums ziemā. Te atrodas Jandzi un Mekongas upju iztekas. Lielākā upe ir Bramaputra, kas ir kuģojama un veido svarīgu austrumu-rietumu transporta ceļu.
Andris Ogriņš
Andris Ogriņš (dzimis 1975. gada 11. augustā Rīgā) ir latviešu dzejnieks.
Tibetas autonomais reģions
Ģeogrāfiskie apstākļi un administratīvais iedalījums
Administratīvi teritorija iedalīta 6 apvidos un vienā pilsētas (Lhasas) apvidū: Lhasas apvidus, Nagču apvidus, Ngari apvidus, Ņingči apvidus, Čamdo apvidus, Šaņnaņas apvidus, Šigadze apvidus, kas sīkāk iedalīti 73 apriņķos.
Andris Ogriņš
Biogrāfija
A. Ogriņš mācījies N. Draudziņas ģimnāzijā Rīgā, pēc tam studējis Rīgas Tehniskajā universitātē. Strādājis par pastnieku, datu ievades operatoru un Latvijas Sporta muzeja speciālistu. No 1999. gada strādājis par reklāmu reģistra datu apstrādes speciālistu.
A. Ogriņa pirmā dzejas publikācija ir dzejoļu kopa laikrakstā "Kultūras Forums" 2006. gada 13. oktobrī. 2008. gadā izdots viņa pirmais dzejoļu krājums "Es zvēru pie kraukļiem", autoram par to piešķirta Literatūras gada balva nominācijā "Spilgtākā debija", kā arī Starptautiskās Rakstnieku un tulkotāju mājas un Ventspils pilsētas domes Izcilības stipendija.
Turpmākajos gados izdevis vēl vairākas grāmatas. Krājumi "Zem pulksteņa pulkstenis", "Plaukstu šķērsielas" un "Tā putna diena" nominēti Literatūras gada balvai nominācijā "Labākais dzejas krājums".
Tibetas autonomais reģions
Tibetas kultūra
Kultūras revolūcijas laikā 1960. gados Ķīnas Tautas Republika plašākā kampaņā, kuras viens no mērķiem bija iznīcināt pirmsrevolūcijas laika kultūras pieminekļus, izpostīja lielāko daļu kultūrvēsturiski nozīmīgo vietu arī Tibetā.
Andris Ogriņš
Biogrāfija
Kopā ar Māri Salēju atdzejojis Oļega Ļencoja dzejoļu krājumu „Pieceļas ieelpo..." (2014).
Tibetas autonomais reģions
Reliģija
Dominējošā reliģija ir t.s. Tibetas budisms jeb lamaisms - vajrajānas budisma forma, ko praktizē ne vien Tibetā, bet arī Mongolijā (kur tā ir viena no pamatreliģijām) un Dienvidsibīrijā, kur to praktizē burjati. Ziemeļrietumos liela ietekme ir bon rituāliem un priekšrakstiem, kā arī šamanismam, bet pilsētās ir arī salīdzinoši nelielas musulmaņu kopienas, kuru priekšteči ieceļojuši Kašmiras, Ladakas un Centrālāzijas.
Ekonomika
IKP pieaugums pēdējā desmitgadē stabili turas 10% robežās, 2006.–2010. gados pieaugot no 34 miljardiem juaņu līdz 50 miljardiem juaņu. Pēdējos gados valdošais režīms īsteno burkāna un pātagas stratēģiju. Ja politikā jebkāda brīvdomība tiek bargi apspiesta, tad Tibetas ekonomikā tiek ieguldīti lieli līdzekļi. Saskaņā ar oficiālo statistiku Tibetas ekonomikas izaugsme esot pat straujāka nekā visā Ķīnā un varas iestādes lepojas, ka tibetiešu vidējais mūža ilgums palielinājies no 35,5 gadiem pirms pusgadsimta līdz 67 gadiem pašlaik.
Lauksaimniecība
Tradicionāli dominē lopkopība - tā kā Tibetā ir ļoti mazs nokrišņu daudzums un īss veģetācijas periods, vienīgais reģions, kurā daudzmaz attīstīta lauksaimniecība, ir Bramaputras ieleja, kur audzē miežus, kviešus, kartupeļus, prosu un rāceņus. Šajā ielejā atrodas arī gandrīz visas lielās pilsētas, ieskaitot Lhasu. Lielākā daļa pārējās Tibetas ir piemērota tikai ganībām, kas gadsimtiem noteicis tibetiešu kā nomadu dzīvesveidu. Populārākie mājlopi ir jaki un zirgi, lai arī sastopami arī lieli kazu un aitu ganāmpulki. Praktiski visa lauksaimniecības produkcija tiek saražota vietējam patēriņam, bet trūkstošais tiek importēts.
No lauksaimniecības produkcijas mazos apmēros eksportē liellopu ādas, vilnu, ārstnieciskos augus.
Derīgie izrakteņi
Tibetā ir lielas zelta, vara un radioaktīvo rūdu atradnes, fiksētas arī akmeņogļu un naftas atradnes. Dzelzceļa līnijas atklāšana ar derīgajiem izrakteņiem bagātajā Tibetā ļāvusi būtiski attīstīt dažādu nozaru ieguves un apstrādes rūpniecību, kaut par nopietnu ieguves industriju vēl pāragri runāt.
Ražošana
Vieglā rūpniecība neattīstīta. Pamatiedzīvotāju vidū dominē tradicionālā mājamatniecība: ražo vilnas paklājus, apģērbu, mēbeles, koka traukus, zelta un sudraba rotaslietas, produkciju orientējot uz tūristiem kā mērķauditoriju.
Transports
Tibetai ir divas komerciāla rakstura lidostas - Nagčhu un Lhasā.
Probka
Probka (Пробка) ir latviešu dziedātāja Intara Busuļa izpildītās dziesmas Sastrēgums, ar kuru viņš uzvarēja 2009. gada Eirodziesmā, versija krievu valodā. Tieši ar šo krievu versiju Busulis vēlāk piedalījās Eirovīzijas konkursā Maskavā.
Tibetas autonomais reģions
Transports
2006. gada 1. jūlijā tika atklāts 1956 kilometru garais Cinhajas-Tibetas dzelzceļš, kurš savieno Sininu ar Lhasu. Šī unikālā būve ir pagaidām visaugstāk kalnos izbūvētais dzelzceļš - augstākajā vietā tā ir 5072 m virs jūras līmeņa, - mūžīgā sasaluma zonā, un ļauj divās diennaktīs nonākt no Lhasas Pekinā un otrādi. Laikā līdz 2011. gadam pa šo dzelzceļa līniju pārvadāti 41 000 000 pasažieru, 180 000 000 t kravas. Ķīnas režīma pretinieki kritizēja dzelzceļa līnijas izbūvi, uzskatot, ka tā celta, lai stiprinātu Ķīnas politisko kontroli pār Tibetu un veicinātu etnisko ķīniešu ieceļošanu Tibetā.
Izglītība
Līdz 1951. gadam Tibetā pastāvēja tikai teoloģiskā izglītības sistēma klosteros, un mācīties varēja tikai mūki. Aptuveni 95% iedzīvotāju bija analfabēti. 2007. gadā jauniešu vidū analfabētisms nepastāvēja, bet vecākajās paaudzēs bija aptuveni 4,7% analfabētu. Uz 2008. gadu Tibetas autonomajā rajonā darbojas 61 pirmsskolas mācību iestāde, 884 pamatskolas, 94 pirmās pakāpes vidusskolas, 25 augstākās pakāpes vidusskolas, 7 profesionālās koledžas un 6 augstskolas, kur mācību valoda ir tibetiešu (datorapmācības nodrošināšanai arī Windows un Linux operētājsistēmas ir tibetiešu valodā).
Izglītība ir bez mācību maksas. Pastāv obligātā 9 klašu pamatizglītība. Valsts nodrošina skolēnus ar bezmaksas mācību līdzekļiem un mācību grāmatām, nomadu un attālāko apvidu bērniem ir skolas internāti ar bezmaksas dzīvesvietu un ēdināšanu (viena pamatskolēna izglītošana valstij izmaksā 1250 juaņu, t.i. aptuveni 182 USD gadā). Koledžu studentu stipendija ir 900 juaņu gadā (t.i. aptuveni 130 USD), studentiem no nabadzīgām ģimenēm stipendija ir 150 juaņu gadā (t.i. aptuveni 219 USD). Laikā no 2003. gada līdz 2007. gadam Tibetas autonomā rajona izglītības sistēmas attīstībā valsts ieguldījusi 14 200 000 000 juaņu (t.i. aptuveni 2 000 400 000 USD)
Tibetas Universitāte - augstskolā ar tibetiešu mācību valodu ir 10 bezmaksas izglītības fakultātes, kurās iespējams aizstāvēt bakalaura grādu zinātnē 42 specialitātēs, bet maģistra grādu zinātnē 6 specialitātēs. Bez tradicionālajām eksaktajām un humanitārajām zinātnēm te augstāko izglītību var gūt arī tādās specialitātēs kā tibetiešu tradicionālā medicīna, mūzika. 2007. gadā universitātē bakalaura grādu aizstāvēja 1500 studentu, bet 2008./2009. mācību gadā paredzētas 2500 budžeta vietu studēt gribētājiem.
Iekšpolitiskā situācija
Visai saspīlētas attiecības ir starp vietējiem iedzīvotājiem un no citiem reģioniem iebraukušajiem. Pēdējās desmitgadēs Ķīnas valdības politika Tibetas savaldīšanai ir bijusi šāda - kārdināšana ar ekonomisko attīstību no vienas puses un draudi pielietot spēku - no otras, taču sociālais saspīlējums nemazinās. Gana regulāri notiek vietējo iedzīvotāju protesta demonstrācijas, kas dažkārt pāraug sadursmēs ar kārtībsargājošajām struktūrām. Tā, piemēram, 1987. gada 1. oktobrī mūki sapulcējās uz miermīlīgu demonstrāciju Barkorā — slavenajā Lhasas tirdzniecības ielā. Tā kā demonstrācija bija nesankcionēta un notika tūristu iepirkšanās centrā, policija sāka demonstrantus izdzenāt, pielietojot spēku un daudzus aizturēja. Par to saniknotu jauni vīriešu grupas, atbildot uz policijas represijām, apmētāja Barkoras policijas iecirkni ar akmeņiem. Pūlim pievienojās arvien jauni dalībnieki, kas sāka dedzināt, apgāzt automobiļus un saukt "Neatkarību Tibetai!", demolēt un laupīt veikalus. Tas, kas notika Lhasā 2008. gada 14. martā, gandrīz pilnībā reproducē šos notikumus.
Vēsture
''Plašākai informācijai skat. rakstu Tibetas vēsture.''
Sināns
Biogrāfija
Sināns ir dzimis (pēc citiem avotiem ap 1490. gadu) Aģirnas pilsētiņā. Pēc tautības viņš bija armēnis vai grieķis un viņa dzimtais vārds bija Jāzeps (Joseph). Tiek pieļauts, ka viņš ir abu tautību pēctecis. Pēc pievēršanās islāmam viņa vārds tika mainīts uz Sināns.
Tibetas autonomais reģions
Strīds par Tibetas statusu
Ķīnas Tautas Republikas varas leģitimitāte šajā reģionā joprojām ir asu diskusiju objekts starp Tibetas valdību emigrācijā un Pekinu.
Tibetas valdības emigrācijā pozīcija
Kopš 1959. gada Tibetas bijusī valdība četrpadsmitā Dalailamas vadībā atrodas trimdā Daramsalā, Ziemeļindijā. Tā apgalvo, ka Tibeta ir suverēna valsts, kuras robežas sakrīt ar vēsturiskās Tibetas robežām, lai arī pirms 1959. gada tā kontrolēja tikai aptuveni pusi šīs teritorijas. Tibetas valdība apgalvo, ka tibetieši bija neatkarīga nācija: Arī formālās pakļautības laika periodos Tibetai lielā mērā bija pašnoteikšanās tiesības, tāpēc Tibetas valdība trimdā apgalvo, ka pašreizējā Ķīnas Tautas Republikas valdīšana Tibetā ir neleģitīma un ka ĶTR motivē tikai Tibetas dabas resursi un stratēģiskā ģeogrāfiskā pozīcija. Tibetas valdība uzskata, ka ĶTR pārkāpj gan Tibetas vēsturisko statusu, gan Tibetas tautas tiesības pašnoteikties. Tā norāda arī uz ĶTR realizēto autokrātisko un "skaldi un valdi" politiku, kā arī asimilācijas mēģinājumiem, nosaucot tos par Ķīnas imperiālisma centieniem iznīcināt Tibetas atšķirīgo etnisko sastāvu, kultūru un identitāti, tādējādi to padarot par neatdalāmu Ķīnas sastāvdaļu. Tibetiešu trimdinieki uzskata, ka kopš 1950. gada nogalināti aptuveni 1,2 miljoni tibetiešu, pēc citiem datiem nogalināti varētu būt aptuveni 400 000 tibetiešu.
Gulbenes pilsētas priekšsēdētāju uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Gulbenes pilsētas priekšsēdētāji jeb Gulbenes mēri kopš 1928. gada, kad Gulbenei tika piešķirtas pilsētas tiesības.
Tibetas autonomais reģions
ĶTR pozīcija
Ķīnas Tautas Republika uzskata, ka tās vara Tibetā ir leģitīma, jo Tibeta de jure esot Ķīnas nedalāma sastāvdaļa, kopš to pirms 700 gadiem iekaroja Juaņu dinastija - tāpat kā citas valstis, kuras tika iekļautas Mongoļu impērijā attiecīgajā laikā (Dali karaliste un Tangutu impērija) un kopš tā laika tiek uzskatītas par Ķīnas sastāvdaļu. ĶTR uzskata, ka visām ķīniešu valdībām (Minu dinastijas, Cinu dinastijas, Ķīnas Republikas un Ķīnas Tautas Republikas), sākot ar Juaņ impēriju, bijusi de jure un de facto vara pār Tibetu. Pat periodā, ko parasti uzskata par pēdējo Tibetas neatkarības posmu (1912-1951), Ķīnai joprojām bija vara pār Tibetu, jo neviena valsts diplomātiski Tibetu neatzina, turklāt pati Tibeta esot atzinusi Ķīnas tiesības, sūtot delegātus jaunas Ķīnas Republikas konstitūcijas izveidei 1925. gadā, uz Ķīnas Republikas Nacionālo Asambleju 1931. gadā, uz Gomindāna Nacionālo Kongresu 1931. gadā, uz Nacionālo Asambleju jaunas ķīniešu konstitūcijas izveidei 1946. gadā un Nacionālo Asambleju jaunas ķīniešu konstitūcijas izveidei arī 1948. gadā.
ĶTR turklāt uzskata visas kustības, kuru mērķis ir izbeigt ķīniešu varu Tibetā, sākot ar Lielbritānijas mēģinājumiem XIX gs. un XX gs. sākumā līdz Tibetas valdībai trimdā patlaban, par garu kampaņu, kuras pamatā ir rietumu imperiālisma centieni iznīcināt ķīniešu integritāti un suverenitāti, tādējādi vājinot Ķīnas pozīciju pasaulē. ĶTR arī apgalvo, ka Tibetas valdības politika pirms 1959. gada bijusi autokrātiska un teokrātiska, un norāda, ka Tibeta atteikusies no Arunakalpradešas, ko Ķīna uzskata par Indijas okupētu Tibetas daļu (1914. gadā šo reģionu okupēja un anektēja Lielbritānija). ĶTR tā pamato savu viedokli, ka Tibetas valdībai trimdā nav morālu tiesību uz varu Tibetā. Taču Dalailamas atgriešanās Tibetā esot gaidīts notikums, ja vien viņš izbeidz separātiskās aktivitātes.
Lai arī pančenlama, otrs Tibetas budistu garīgais līderis, faktiski atradās ķīniešu gūstā, Ķīna apgalvoja, ka viņš vadot Tibetas leģitīmo valdību dalailamas prombūtnes laikā (dalailama ir tradicionālais tibetiešu valdības vadītājs, bet pančenlama - ticīgo vadītājs).
1989. gadā nomira pančenlama - dalailama un ĶTR atzina atšķirīgas viņa reinkarnācijas. Lai arī oficiāli Ķīna ir no reliģijas šķirta valsts, ĶTR atzinusi savas tiesības apstiprināt augsta līmeņa reinkarnācijas saskaņā ar precedentu Cinu dinastijas laikā. ĶTR izvēlētais Pančemlama tika uzaudzināts Pekinā un dažkārt parādās plašsaziņas līdzekļos, savukārt Dalailamas nosauktais Pančenlama un viņa ģimene ir bezvēsts pazuduši. Saskaņā ar Tibetas trimdas valdību viņi ir ieslodzīti, savukārt ĶTR apgalvo, ka viņu aizsardzībai un privātās dzīves neaizskaramībai viņiem ir mainīta identitāte.
Dārziņu 53. līnija
Ielu savienojumi
Dārziņu 53. līnija krustojas ar:
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Stopiņu novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Stopiņu novadā.
Sfāksa
Sfāksa (ar) ir ostas pilsēta Tunisijā, Sfāksas vilājas lielākā pilsēta un administratīvais centrs. 2014. gadā pilsētā dzīvoja 330 440 iedzīvotāji. Tunisijas otra lielākā pilsēta aiz galvaspilsētas Tunisas. Pilsēta ir nozīmīgs fosfātu apstrādes, agrikultūras (olīves, olīveļļa, rieksti) un zvejniecības centrs.
Djego Peroti
Djego Peroti (dzimis ) ir Argentīnas futbolists, pussargs, Argentīnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Turcijas Superlīgas kluba Stambulas "Fenerbahçe" sastāvā.
Elektronikas un datorzinātņu institūts
Galvenie pētījumu virzieni
EDI specializējas viedo iegulto kooperatīvo sistēmu izstrādē šādās pētniecības jomās:
2020. gadā EDI strādā ap 80 zinātnisko darbinieku, no kuriem aptuveni 50 ieņem akadēmiskos amatus. Kopējais darbinieku skaits pārsniedz 100 cilvēku.
Klāss Lestanders
Klāss Ivars Vilhelms Lestanders (sv; dzimis, miris ) bija zviedru biatlonists, pirmais olimpiskais čempions biatlonā.
Karjera
Lestanders sākotnēji bija distanču slēpotājs, kurš pievērsās biatlonam sava labā šaušanas snieguma dēļ, būdams mednieks. Skvoveli, kad biatlons pirmo reizi tika iekļauts olimpisko spēļu programmā, izcīnīja zelta medaļu 20 km individuālajās sacensībās. Lai gan distancē uzrādīja tikai 15. slēpošanas laiku no 30 dalībniekiem, viņš sašāva visus mērķus. Tolaik par katru kļūdu šaušanā tika piešķirts 2 minūšu sods.
1961. gada Pasaules čempionātā Ūmeo 20 km individuālajā distancē ieņēma 9. vietu, bet komandu ieskaitē, kurā rezultātu noteica, saskaitot kopā katras valsts trīs labāko biatlonistu laikus individuālajā distancē, ar Zviedrijas izlasi izcīnīja 3. vietu. Lestanders nekad nav kļuvis par Zviedrijas čempionu.
Visu dzīvi nodzīvoja Arjeplūgā, kur viņa vārdā ir nosaukts laukums. Nomira, 91 gada vecumā.
Kirisimasi
Kirisimasi (gil — ‘Ziemassvētki’) jeb Ziemsvētku sala ir atols Klusajā okeānā, ietilpst Kiribati Republikā (valsts sastāv no 33 atoliem un salām). Šis ir pasaulē lielākais koraļļu atols (tā platība sasniedz 388 km2), aizņem vairāk nekā 70% no visas valsts sauszemes teritorijas.
Atrodas pasaules tālākajā laika zonā (UTC+14) un ir viena no pirmajām apdzīvotajām vietām, kur tiek sagaidīts Jaunais gads. Atrodas 2460 km attālumā uz austrumiem no 180° meridiāna, taču saskaņā ar 1995. gada veikto datuma maiņas līnijas pārkārtošanu Kirisimasi tika "pārvietota" uz rietumiem no datuma maiņas līnijas. 20. gadsimta vidū Kiribati un pie tās Apvienotā Karaliste un ASV veica kodolieroču izmēģinājumus.
Visa sala ir dabas rezervāts, ir aizliegta pieeja pieciem apgabaliem uz salas.
Gunnerusa grēda
Gunnerusa grēda (en) ir šaura un gara zemūdens grēda Antarktīdas piekrastē, kas stiepjas perpendikulāri tās krastam uz ziemeļiem no Rīsera-Larsena pussalas. Grēda ir ap 430 km gara un no 150 km dienvidu galā līdz 50 km ziemeļu galā plata. Paceļas virs okeāna pamatnes līdz pat 2500 m. Sastāv galvenokārt no kontinentālas garozas ar vulkānisku struktūru — Kainanmaru kalnu — grēdas ziemeļu galā. Atdala Kosmonautu jūru austrumos no Rīsera-Larsena jūras rietumos. Grēdas daļu pie kontinenta krasta sauc par Gunnerusa sēkli (Gunnerus Bank). Ziemeļos no grēdas okeāna dibenā plešas Enderbija abisālais līdzenums.
Pastāv teorija, ka vēlīnajā krīta periodā Gunnerusa grēda ir bijis sauszemes tilts starp Austrumantarktīdu un Madagaskaru.
Kuseņi
Kuseņi ir ciems Kalupes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 206 km attālumā no Rīgas.
Mārtins Kīons
Mārtins Reimonds Kīons (en, dzimis ) ir bijušais Anglijas futbolists, spēlējis centra aizsarga pozīcijā, bijis Anglijas futbola izlases dalībnieks.
Visspilgtāko karjeras posmu pavadījis Arsenal komandā, kur viņš spēlēja no 1993. gada līdz 2004. gadam. Kopā ar Arsenal komandu nospēlējis vairāk nekā 400 mačus un izcīnījis 10 trofejas. Vēl spēlējis Brighton & Hove Albion, Aston Villa, Everton, Leicester City un Reading.
Anglijas futbola izlases sastāvā piedalījies 1998. un 2002. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1992. un 2000. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Arsenal
Golčūvjenīkova
Golčūvjenīkova (cz) ir pilsēta Čehijā, Visočinas apgabala Havlīčkūvbrodas apriņķī.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1150. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Austra Aumale
Austra Aumale (dzimusi Rīgā, mirusi ) bija latviešu tulkotāja, Latvijas Rakstnieku savienības locekle (1993).
Dārziņu 56. līnija
'''Dārziņu 56. līnija''' ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētas Dārziņu apkaimē. Tā sākas pie krustojuma ar Dārziņu ielu un beidzas pie Dārziņu attekas. Ielas garums ir 104 metri.
Ielu savienojumi
Dārziņu 56. līnija krustojas ar:
Koi No Yokan
Grupas līderis Čino Moreno raksturoja albumu kā "dinamisku" ar pilnu skaņas apjomu un norādīja, ka basists Serhio Vega bija vairāk iesaistījies albuma tapšanā kā iepriekšējā ierakstā Diamond Eyes. 2012. gada 19. septembrī grupa izdeva dziesmu Leathers kā reklāmsinglu bezmaksas lejupielādes formātā grupas mājaslapā. 2012. gada 8. oktobrī Leathers tika izdots kā albuma pirmais singls. 2012. gada 3. oktobrī Deftones dziesma Tempest tika publicēta straumēšanai portālā PureVolume. Šī dziesma kā singls tika izdota 2012. gada 9. oktobrī.
Mihails Šereševskis
Mihails Šereševskis (be; dzimis, Minska) ir Baltkrievijas starptautiskais meistars šahā.
Šahista karjera
Ātri izvirzījies par vienu no vadošajiem Baltkrievijas šahistiem. 1971. gadā kļuvis par PSRS sporta meistaru šahā. 1973. gada Latvijas atklātajā šaha čempionātā Daugavpilī kopā ar Alvi Vītoliņu dalījis 1.-2. vietu. Vairākkārt bijis Baltkrievijas šaha čempionāta laureāts un Baltkrievijas izlases dalībnieks PSRS komandu čempionātos. 1980. gadā dalījis 1.-2. vietu tradicionālajā Alekseja Sokoļska memoriālā Minskā. Tomēr vēlākos gados galvenokārt pievērsies šaha trenera darbībai. 1988. gadā Šereševskim piešķirts Baltkrievijas nopelniem bagātā trenera nosaukums. Plaši pazīstamas ir viņa šaha mācību grāmatas: 1988. gadā izdotā «Стратегия эндшпиля» («Galotnes stratēģija») un 1989. gadā izdotā «Контуры эндшпиля» («Galotnes kontūras»). Kopš 1990. gada dzīvo Bulgārijā.
Domkalna pils
Domkalna pils (et, ) ir pils Domkalnā, Tallinas vecpilsētā, Igaunijā.
Pils tika uzcelta 13. gadsimtā. Sākumā tā tika saukta par "Dāņu pili" (la, et), no kura, visticamāk, Tallina arī ieguvusi savu mūsdienu nosaukumu. Pilī viduslaikos bija kapela, kopmītnes bruņiniekiem. Pils nocietinājumos tika uzcelti vairāki torņi, no kuriem ievērojamākais ir "Garais Hermanis" (48 m augsts), kurā katru dienu tiek uzsliets Igaunijas karogs. Zviedru Igaunijas laikā pils tika pārveidota no krustnešu cietokšņa par Igaunijas politiskās varas ceremoniālo un administratīvo centru. Šīs funkcijas Domkalna pils pilda arī mūsdienās. Pēc Igaunijas neatkarības iegūšanas 1918. gadā pils kompleksā tika uzcelta ēka, kurā notiek Rīgikogu sēdes.
Kristina Guzika
Kristina Guzika (pl; dzimusi Palka (Pałka) ) ir poļu biatloniste. Karjeru uzsāka 1998. gadā, izlases sastāvā kopš 2002. gada. Pasaules kausa posmos piedalās kopš 2003.—2004. gada sezonas.
Četras reizes piedalījusies ziemas olimpiskajās spēlēs. 2006. gadā izcīnījusi 5. vietu individuālajā 15 km distancē, Polijas stafetes komandas sastāvā — 7. vietu stafetē. 2010. gadā lielākais panākums bija stafetē izcīnītā 12. vieta. 2013. gada Pasaules čempionātā izcīnījusi sudraba medaļu iedzīšanā.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Inčukalna novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Inčukalna novadā.
Ziemupe
Ziemupe ir ciems Dienvidkurzemes novada Vērgales pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumu daļā Ziemupes krastā 11 km no pagasta centra Vērgales, 28,5 km no novada centra Grobiņas un 237 km no Rīgas. Ziemupē atrodas tautas nams, pasts, veikals, viesu nams un autobusa pietura.
Mūsdienu apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Ziemupes muižas (Seemuppen) centru. Līdz 1949. gadam Ziemupes pagasta centrs, līdz 1954. gadam — Ziemupes ciema centrs. Ziemupes luterāņu baznīca ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.
Ciemā uzņemta 2006. gada Lailas Pakalniņas dokumentālā īsfilma "Teodors".
Kusiņi (Jersikas pagasts)
Kusiņi ir ciems Jersikas pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 190 km attālumā no Rīgas.
Dārziņu 57. līnija
'''Dārziņu 57. līnija''' ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētas Dārziņu apkaimē. Tā sākas pie krustojuma ar Dārziņu ielu un beidzas pie Dārziņu attekas. Ielas garums ir 99 metri.
Ielu savienojumi
Dārziņu 57. līnija krustojas ar:
Vetulikolijas
Vetulikolijas (Vetulicolia) ir izmirušu jūras dzīvnieku tips (vai apakštips), kas dzīvoja kembrija periodā. To ķermenis sastāvēja no divām daļām: apjomīgas priekšējās daļas, kuras priekšgalā atradās mute, un aizmugurējās daļas, kas dalījās septiņos segmentos un pildīja astes funkciju. Priekšējās daļas sānos rindā izvietotas piecas atveres, kas tiek interpretētas kā žaunu atveres, līdzīgas kā nēģiem. Visiem vetulikoliju pārstāvjiem netiek konstatētas nekādas ekstremitātes, nedz arī taustekļi. Arī acis nav sastopamas. Ķermeņa apgabals, kur savienojas priekšējā un aizmugurējā daļa, ir nedaudz sašaurināts. Ķermeņa garums pārsvarā ir līdz 10 cm, atsevišķos gadījumos līdz 20 cm.
Vetulikoliju radniecība pagaidām nav nosakāma. Atsevišķas īpašības (posmots ķermenis) tuvina tos posmkājiem, bet citas īpašības (žaunu atveres) tuvina agrīnjiem otrmutniekiem. Bez to rīkles dibenā tika konstatēts endostils, t.i. rieva, pa kuru skropstiņas dzen gļotas kopā ar barības daļiņām, kas arī ir raksturīgs zemākajiem hordaiņiem. Ķermeņa aizmugurējā daļa, līdzīgi hordaiņiem, galā veido astes spuru. Taču atšķirībā no tiem, kam astes daļa atrodas aiz anālās atveres un nesatur ķermeņa dobumu, vetulikolijām zarnu trakts iet cauri visai astes daļai un anālā atvere atrodas astes segmenta pašā galā. Kaut arī šīm ķermeņa daļām ir līdzīga funkcija, taču iekšējā uzbūve tām ir atšķirīga. Priekšējā galā izvietotā mute daudzām ģintīm ir apaļa, un to sedzošie zobiņi izvietoti ap muti koncentriski. Attiecīgi, mutes aparātam ir radiāla simetrija, un pēc šīs pazīmes, lai cik tas dīvaini nebūtu, vetulikolijas attālināti atgādina dažus velteniskos tārpus. Arī ekstremitāšu un taustekļu trūkums varētu ļaut vetulikolijas pieskaitīt tārpiem, taču ķermenim raksturīgā kurkuļa forma ar paplašinātu priekšējo daļu šādu iespēju izslēdz.
Zinātnieku lielākā daļa līdz 2001. gadam vetulikolijas uzskatīja par bezkāju posmkājiem, taču tagad uzskata tos par agrīnajiem otrmutniekiem. 2014. gadā pētītās vetulikoliju fosilijas norāda uz hordām līdzīgām struktūrām, kas ļāva secināt, ka tās ir agrīnie hordaiņi un, iespējams, radniecīgi mūsdienu tunikātiem. 2017. gada pētījumi visdrīzāk norāda uz to, ka vetulikolijas ir saistītas ar Saccorhytus, citu agrīno otrmutnieku grupu, kaut arī citi pētnieki norāda uz to, ka Saccorhytus ir kutikulārie, nevis otrmutnieki.
Filoģenēze
Kā sākotnēji tika uzskatīts, šis tips iekļauj sevī Didazoonidae dzimtu (Didazoon, Pomatrum un Xidazoon) un Vetulicolidae dzimtu (Vetulicola un Banffia). Kā citu radniecīgu grupu varētu pieskaitīt junnanozonus.
Vetulikoliju sistemātiskais stāvoklis turpina palikt strīdīgs. Kāds pētnieks apgalvoja, ka vetulikolijas, iespējams, ir agrīno otrmutnieku sānzars, un tas nozīmē, ka galvhordaiņu un mugurkaulnieku segmentācija ir cēlusies no kopējā pirmmutnieku un otrmutnieku senča. Taču pētnieki, kas aprakstīja Skeemella no Jūtas štata vidējā kembrija, uzskata, ka tā ir līdzīga vetulikolijām, un tai arī ir posmkāju īpašības, kas noved strupceļā vetulikoliju pieskaitīšanu otrmutniekiem.
Domingess un Džeffris apgalvoja, pamatojoties uz morfoloģisko analīzi, ka Vetulicola un attiecīgi citas vetulikolijas ir tunikāti, un, iespējams, apendikulāriju cilmes grupa. Citi atkal apšauba radniecību ar tunikātiem un apendikulārijām, jo nav nekādu liecību par tunikātu segmentāciju, ne pieaugušām, ne arī kāpuru formām, kas būtu salīdzināma ar vetulikoliju segmentāciju. Pie tam tunikātu ānuss atveras atriālajā dobumā, bet vetulikolijām ķermeņa aizmugurējā galā. Un galvenais, tiem nav sifona priekš izelpojamā gaisa vai analoģiskas struktūras, kāda ir novērojama vetulikolijām. Taču pētnieki 2014. gadā apstiprināja vetulikoliju tuvu radniecību ar tunikātiem.
Otrmutnieku monofilija netiek pārāk atbalstīta. Ja otrmutnieki ir parafilētiska grupa, un rīkles spraugas, iespējams, bija arī kopējam bilaterāļu sencim, tad vetulikolijas var būt agrīnie pirmmutnieki, kas ir saglabājuši rīkles spraugas. Ja tas ir tā, tad banfijas, kurām, acīmredzot, nav rīkles spraugu, var būt ciešāk saistīti ar agrīnajiem pirmmutniekiem, nekā ar citām vetulikolijām.
Ekoloģija un dzīvesveids
Spriežot pēc kurkuļiem ārēji līdzīgām formām, lapveida vai airveida astēm un dažādas pakāpes plūdlīnijas formām, var pieņemt, ka visas līdz šim zināmās vetulikolijas bija nektona dzīvnieki, kas savas dzīves lielāko daļu pavadīja aktīvi peldot ūdenī. Dazām grupām, kā Vetulicola ģintij, plūdlīnija bija izteiktāka (ar vēdera ķīļiem), nekā citām grupām, kā, piemēram, kurkuļveidīgajiem Didazoonidae.
Tā kā visām vetulikolijām mutes nebija pielāgotas kožļāšanai vai satveršanai, varam pieņemt, ka tie nebija plēsēji. Pamatojoties uz žaunu spraugām, daudzi pētnieki attiecina šos organismus pie planktonofāgiem. Fosilo organismu zarnās konstatētais aizpildījums ar nogulumiem dažiem pētniekiem lika uzskatīt, ka tie barojās ar bentosu. Taču šāda ideja tiek apstrīdēta, jo bentofāgiem parasti ir taisnā zarna, bet vetulikoliju aizmugurējās zarnas bija spirāliskas. Daži pētnieki pieņem, ka vetulikolijas no bentosa pārtika selektīvi, bet tajā pat laikā aktīvi peldēja no viena jūras dibena rajona uz otru, un papildus barojās, filtrējot planktonu.
Morton
Morton var būt:
Kareļi
Kareļi, agrāk arī Zaņa, ir ciems Latvijā, Saldus novada Zaņas pagasta centrs. Atrodas pie autoceļa V1166 (Kareļi—Franči). Veidojies ap vēsturisko Kareļu (Karlsberg) pusmuižu. Attālums līdz novada centram Saldum — 33 km, līdz Rīgai — 151 km.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Sējas novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Sējas pagastā.
Mortona šaurums
Mortona šaurums (en, es) ir ap 9 km garš un šaurākajā vietā ap 6 km plats jūras šaurums Dienvidšetlendas salu arhipelāgā Antarktikā. Atdala Livingstona salu un Ragidu ziemeļaustrumos no Snovas salas dienvidrietumos un savieno Brensfīlda šaurumu dienvidaustrumos ar Dreika šauruma akvatoriju ziemeļrietumos. Šaurumā vairākas nelielas saliņas un klintis, lielākā no kurām ir Longroka.
Šaurumu 19. gadsimta sākumā atklāja un aptuveni nokartēja britu un amerikāņu roņu mednieki, kas to nosauca par Dispeira šaurumu (Strait of Despair) — ‘Bezcerības šaurumu’. 1825. gadā šaurumu izpētīja un nokartēja Džeimsa Vedela ekspedīcija un nosauca par Mortona šaurumu.
Kulons (nozīmju atdalīšana)
Kulons var būt:
Cilvēki ar šādu uzvārdu:
Gunārs Kalniņš
Gunārs Kalniņš (dzimis Rīgā) ir latviešu dziedātājs, komponists.
2009. gadā pārcēlies uz Spāniju.
Rūdolfs Soloha
Rūdolfs Oskars Soloha (dzimis ) ir Latvijas futbolists, vārtsargs. Kopš 2019. gada spēlē Latvijas Virslīgas komandas Valmiera FC sastāvā.
Jauniešu līmenis
Ar futbolu sācis nodarboties FK RFS, kur tika atzīts par gana talantīgu, lai 15 gados debitētu Latvijas U18 izlasē.
2016. gadā aģents izkārtoja divu nedēļu pārbaudes Anglijas klubā Nottingham Forest, kas vainagojās ar 2 gadu stipendiju mācībām un treniņiem viņu futbola akadēmijā. Pirmajos divos gados trenējās kopā ar Nottingham Forest U18 komandu, spēlējot Anglijas U18 Profesionālās attīstības līgā, kas ir U18 līmeņa otra augstākā līga Anglijā aiz U18 Premjerlīgas.
2018. gadā sāka trenēties kopā ar Nottingham Forest U23 komandu, izkārtoja sev viena mēneša īri uz Coalville Town, kas spēlēja 8. spēcīgākajā pieaugušo līgā Anglijā.
Pieaugušo futbols
Sākot ar 2019. gada septembri R. Soloha atgriezās Latvijā, pievienojoties Valmiera FC komandai, kur spēlēja dublieros 2019.—2020. gada sezonā. 2020. gadā sagaidīja debiju Virslīgā.
2021. gadā pārgāja uz Polijas futbola klubu Miedz Legnica, kur līdz šim brīdim nav izcīnījis vietu pirmās komandas debijā, bet spēlē rezerves komandā trešajā līgā.
Ežēns Kulons
Ežēns Kulons (fr; dzimis, miršanas gads nav zināms) bija franču ūdenspolo spēlētājs. 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē izcīnīja bronzas medaļu ūdenspolo turnīrā, būdams Pupilles de Neptune de Lille #2 komandas pārstāvis.
Pestīle
Pestīle (arī Pestile, augštecē Pesteļu grāvis, lejtecē Strumpene) ir Vadakstes labā krasta pieteka Saldus novada dienvidrietumos. Iztece uz dienvidiem no Rīteļiem. Tek dienvidrietumu virzienā. Lielākā pieteka - Burbu grāvis. Ietek Vadakstē pie Griezes mācītāja mājas. Pestīli šķērso valsts autoceļš P106 (Ezere–Embūte–Grobiņa). Tās krastos atrodas Marijas muiža un Grieze.
Eiduku purvs
Dabas liegumam nav izstrādāti individuālie aizsardzības un izmantošanas noteikumi, kā arī dabas aizsardzības plāns. Dabas lieguma pamatvērtības ir neskarts augstais purvs, purvaini meži, ezers, pārejas purvi un slīkšņas, kas ir Eiropas Savienības Biotopu direktīvas 1. pielikuma biotopi. Purva teritorijā atrodas 2005. gadā izveidotais skatu tornis, kas atrodas pie mājām "Pūriņi".
Fauna
Liegumā ir sastopamas daudzas aizsargājamas putnu sugas, kas ir iekļautas Eiropas Savienības Putnu direktīvā. To vidū ir minamas: rubenis, purva tilbīte, vakarlēpis, dzeltenais tārtiņš, urālpūce un citas sugas.
Sentlūsijas amazone
Sentlūsijas amazone (Amazona versicolor) ir papagaiļu dzimtas putns, kas pieder amazones ģintij. Suga endēma Sentlūsijai un ir šīs nelielās salu valsts nacionālais putns.
Sugas latīniskais nosaukums versicolor ("daudzās krāsas") precīzi raksturo Sentlūsijas amazones krāsām bagāto un raibo apspalvojumu.
Izplatība un dzīvesvieta
Sastopams Sentlūsijas dienvidu centrālajos kalnu rajonos, galvenokārt 500—900 m augstumā. Apdzīvotības platība aptuveni 140 km². Dod priekšroku pirmatnējiem mežiem, bet meklē barību arī mežos, kurus skārusi cilvēku darbība. Ligzdo koku dobumos.
Izskats
Spilgts un drukns putns. Ķermeņa garums 43 cm. Meža krēslā Sentlūsijas amazone saplūst ar zaļo lapotni, bet saules staros tās sarkanās, zaļās un zilās spalvas sāk krāšņi vizuļot un laistīties.
Kā pārējām amazonēm, apspalvojumā dominē zaļā krāsa — zaļas spārnu ārējās lidspalvas un pakausis, iekšējās spārnu lidspalvas tumši zilas ar sarkanu josliņu gar lidspalvu malu. Galvas priekšpuse un piere spilgti zili, kas pāriet balākos toņos. Krūšu augšdaļa sarkana, vēdera virzienā kļūst sarkanbrūna un raiba un gaiši zaļgana; dažiem īpatņiem sarkanās krūtis ir izteikts plankums, bet citiem — tikai neliela josliņa. Gaiši zaļās astes spalvas pie pamatnes sarkanzilas, to gali zaļgandzelteni.
Knābis un kājas pelēkas, acs varavīksne oranža.
Barība
Pārtiek no augļiem un sēklām koku galotnēs. Barības meklējumos dodas agri no rītiem un vakaros.
Aizsardzība
Sentlūsijas amazones skaitu samazināja mežu izciršana un dabiskās vides izzušana, orkāni, medības un tirgošanās. Darela savvaļas dzīvnieku aizsardzības tresta organizētā sabiedrības izglītošana un aizsardzības pasākumi paglāba sugu no izzušanas , kā arī pamudināja to pasludināt par vienu no nacionālajiem simboliem. 1975. gadā tika sākta sekmīga programma, lai putnus pavairotu nebrīvē. Savvaļas populācija iekļauj aptuveni 350—500 īpatņus.
Sentlūsijas amazoņu skaits palielinās, taču nelielās populācijas un ierobežotā salas areāla dēļ Sarkanajā grāmatā tā ierindota starp sugām ar augstu apdraudējuma risku.
Nikijs Bats
Nikolass Bats (en, dzimis ) ir bijušais Anglijas futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijis Anglijas futbola izlases dalībnieks. Viņš ir viens no Anglijas kluba Salford City līdzīpašniekiem.
Savu karjeru sācis Manchester United, kur viņš nospēlēja 12 gadus, uzvarot sešus Anglijas Premjerlīgas titulus, trīs FA kausus, četrus FA Community Shields, kā arī UEFA Čempionu līgu un Starpkontinentālo kausu. 2004. gadā viņš pārcēlās uz Newcastle United. 2005–06. gada sezonu pavadījis īrē Birmingham City.
Sasniegumi
Manchester United
Newcastle United
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Krimuldas novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Krimuldas novadā.
Ross Bārklijs
Sasniegumi
Chelsea
Anglijas U17
Individuālie sasniegumi
Imre Naģs
Imre Naģs (hu,, dzimis , miris ) bija Ungārijas komunistu politiķis, divus termiņus ir bijis Ungārijas Tautas Republikas Ministru padomes priekšsēdētājs. Pirmo reizi šajā amatā viņš bija no līdz, bet otro reizi pārņēma šo amatu no Andrāša Hegediša, kas aizbēga uz Maskavu, jo sākās Ungārijas revolūcija. Imre Naģs Ministru padomes priekšsēdētājs bija no līdz 4. novembrim, kad beidzās Ungārijas revolūcija.
1958. gada 15. jūnijā Ungārijas kara tiesa Imrem Naģam piesprieda nāvessodu par "valsts nodevību", kuru izpildīja nākamajā dienā Budapeštas Centrālcietuma pagalmā.
MAZ-ETON T203
MAZ-ETON T203 ir zemās grīdas trolejbusu modelis, kas balstīts uz autobusa MAZ-203 bāzes un kuru ražo Baltkrievijas autobūves uzņēmums MAZ. Tas tiek ražots kopš 2008. gada, trolejbusam ir trīs durvis. 2017. gadā Ukrainas uzņēmums Južmaš sāka ražot līdzīgus Дніпро-Т203 trolejbusus.
MAZ-ETON T203 trolejbusus izmanto Babruiskā, Galacā, Grodņā, Ļubļinā, Samarā un Viļņā. Trolejbusus izmēģināja arī Sevastopolē un Simferopolē.
Andreja Ana
Andreja Beatriče Ana (ro; dzimusi ) ir rumāņu brīvā stila cīkstone, divkārtējā Eiropas čempione, Eiropas čempionātu medaļniece, 2000. gada vasaras olimpisko spēļu dalībniece.
Biogrāfija
Andreja Ana dzimusi 2000. gadā. Kopš 2016. gada piedalās starptautiskās cīņas sporta sacensībās. Ana ir Pasaules un Eiropas kadetu un junioru čempionātu godalgoto vietu ieguvēja. 2018. un 2019. gada pasaules čempionātu bronzas medaļniece starp sportistiem, kas jaunāki par 23 gadiem.
2019. gadā Eiropas čempionātā Bukarestē svara kategorijā līdz 55 kg Andreja izcīnīja bronzas medaļu - šis bija viņas pirmais panākums pieaugušo līmenī.
Edgars Kaufelds
Edgars Kaufelds ir latviešu aktieris un režisors.
Andreja Ana
Biogrāfija
2021. gada Eiropas čempionātā, kas aprīlī notika Varšavā, svara kategorijā līdz 55 kg Rumānijas sportiste atkal izcīnīja bronzas medaļu.
Edgars Kaufelds
Izglītību ieguvis Rīgas 8. vidusskolā un Rīgas pārtikas ražotāju vidusskolā. 2008. gadā absolvējis Latvijas Kultūras akadēmijas dramatiskā teātra režijas kursu. Tajā pašā gadā kļuvis par Latvijas Leļļu teātra aktieri.
Andreja Ana
Biogrāfija
2021. gada maijā Sofijā notikušajā pasaules kvalifikācijas turnīrā kategorijā līdz 53 kg Andrejai Anai, uzvarot kanādieti Samantu Stjuarti, izdevās sasniegt izšķirošo maču un izcīnīt savas valsts olimpisko licenci spēlēm Tokijā. 2021. gada augustā viņa olimpisko spēļu 1/8 finālā zaudēja baltkrievietei Vanesai Kolodinskai.
Edgars Kaufelds
2011. gadā ieguvis Spēlmaņu nakts balvu nominācijā "Gada spilgtākā debija".
Andreja Ana
Biogrāfija
2022. gada martā viņa izcīnīja zelta medaļu 55 kg Eiropas čempionātā, kas notika Budapeštā. Rumānijai šī ir pirmā zelta medaļa Eiropas čempionātā brīvajā stilā sievietēm. Finālā viņa uzvarēja ukrainieti Oleksandru Homenecu.
Viņa piedalījās 55 kg svarā 2022. gada pasaules čempionātā, kas notika Belgradā, kur viņu otrajā mačā pieveica vēlākā bronzas medaļas ieguvēja Karla Godinesa no Kanādas. Viņa arī startēja 55 kg svarā 2022. gada U23 pasaules čempionātā cīņā, kas notika Spānijas pilsētā Pontevedrā, kur viņa izstājās savā pirmajā cīņā.
Viņa izcīnīja sudraba medaļu 2023. gada Eiropas čempionātā U23 cīņā, kas notika Rumānijas galvaspilsētā Bukarestē. Mēnesi vēlāk Zagrebā Ana izcīnīja zelta medaļu 2023. gada Eiropas čempionātā. Viņa cīņā par zelta medaļu uzvarēja Ēriku Bognāru no Ungārijas.
Dārziņu 54. līnija
'''Dārziņu 54. līnija''' ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētas Dārziņu apkaimē. Tā sākas pie krustojuma ar Dārziņu ielu un beidzas pie Dārziņu attekas. Ielas garums ir 115 metri.
Ielu savienojumi
Dārziņu 54. līnija krustojas ar:
Kusiņi (Kombuļu pagasts)
Kusiņi ir ciems Kombuļu pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 280 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Kusiņu katoļu lūgšanu nams, ūdenstilpes Ots, Akatu dīķis, Ārdavs. Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi ciema apkārtnē: Škutānu senkapi (Turku kapi, Kara kapi).
Platknābis
Platknābis (Anas clypeata) ir vidēja auguma pīļu dzimtas (Anatidae) ūdensputns, kas pieder meža pīļu ģintij (Anas). Tā ir parasta un plaši izplatīta migrējoša pīle, kura sastopama gandrīz visos kontinentos, izņemot Antarktīdu. Lai arī šai sugai ir ļoti plašs izplatības areāls, tai nav ģeogrāfisko variāciju.
Izplatība
Platknābis ligzdo Eiropas, Āzijas un Ziemeļamerikas ziemeļu un centrālajos reģionos, izņemot arktiskos apgabalus. Eiropas rietumu un Skandināvijas populācija ir ļoti sadrumstalota un mazskaitlīga, bet virzienā uz austrumiem populācija pieaug. Ligzdošanas areāla dienvidu robeža ir Kaukāzs, Mongolija un Vidusāzija. Eiropas populācijas ziemo Rietumeiropā un Dienvideiropā, Ziemeļāfrikā un Sāhilas joslā, kā arī Āfrikas austrumos. Āzijas populācijas ziemo Dienvidāzijā un Dienvidaustrumāzijā, reizēm sasniedzot Austrāliju un Jaunzēlandi. Ziemeļamerikas platknābji ziemas periodā sasniedz Centrālameriku un Dienvidamerikas pašus ziemeļus. Nelielas populācijas Ziemeļamerikas vidienē un Rietumeiropā (galvenokārt Britu salās) ir nometnieki.
Latvijā
Latvijā platknābis ir parasts caurceļotājs un piemērotās vietās samērā parasts ligzdotājs. Katru gadu Latvijā ligzdo ap 200—400 pāru. Pēdējos desmit gados to skaits ir samazinājies vairāk kā par 30%. Retos gadījumos daži īpatņi pie neaizsalstošām ūdenstilpēm pārziemo.
Izskats
Platknābis ir vidēji liela pīle, kuras ķermeņa garums ir 44—52 cm, spārnu plētums 73—82 cm, svars 410—1100 g. Kā jau sugas nosaukums norāda, platknābim ir garš knābis ar platu, lāpstiņai līdzīgu knābja galu, turklāt tēviņiem knābja gals ir platāks nekā mātītēm.
Riesta laikā tēviņam ir košs riesta apspalvojums — tumša, metāliski zaļa galva (atgādina meža pīles tēviņa galvu), baltas krūtis, ugunīgi, sarkanbrūni sāni un melnas primārās spārnu un astes lidspalvas. Spārna pleca daļas apspalvojums safīrzils ar zaļu spoguli, kuru no zilā laukuma nodala balta josla. Vasaras beigās pēc apspalvojuma nomaiņas tēviņš zaudē savas košās spalvas un kļūst līdzīgs mātītei — raibumoti pelēkbrūns, saglabājot spārna apspalvojuma krāsas. Spārna pleca daļa mātītēm ir pelēka, bet zaļais spogulis mazāks nekā tēviņiem. Jaunie putni līdzīgi mātītēm, tikai tie ir tumšāki.
Uzvedība un barība
Platknābis barojas ar dažādiem ūdensaugiem, to sēklām un ūdens bezmugurkaulniekiem (kukaiņiem, moluskiem, vēžveidīgajiem). Barošanās visbiežāk notiek uz ūdens virsmas, filtrējot ūdeni caur savu plato knābi, pa knābja galu ūdeni iesūcot, pie pamatnes izlaižot laukā. Knābja malās ir labi attīstītas lamellas: smalkas plāksnītes, kas kā ķemmes zari uzķer katru planktona kripatiņu no cauri plūstošā ūdens.
Ligzdošana
Riesta laikā tēviņi kļūst izteikti teritoriāli un agresīvi, padzenot ikvienu citu konkurējošo tēviņu no savas teritorijas. Ļoti bieži var novērot, ka vienai mātītei seko vairāki tēviņi, reizēm vairāk pat par desmit. Vairošanās sezonas laikā platknābju mātītēm patīk apmesties dūņainās, seklās ūdenstilpēs, kas bagātas ar dažādiem, viegli sasniedzamiem bezmugurkaulniekiem.
Aprīlī vai maijā mātīte būvē ligzdu, kas atrodas sausā, zāļainā vietā, ne pārāk tālu no krasta. Ligzda ir sekla iedobe, kas tiek veidota, mātītei ar ķermeni piespiežot zāli un griežoties ap sevi līdz zāle savērpjas, tad tā tiek izklāta ar dūnām, kuras mātīte izrauj sev no krūtīm. Dējumā ir 9—11 gaišas, zaļganbrūnas olas. Perēšanu mātīte uzsāk pēc tam, kad visas olas ir izdētas, līdz ar to visi mazuļi izšķiļas apmēram vienā laikā. Līdzīgi kā citām pīlēm pēc olu dēšanas tēviņi pamet mātītes un nedz olu perēšanā, nedz mazuļu audzināšanā nepiedalās. Inkubācijas periods ilgst apmēram 24 dienas. Līdzko mazuļi ir izšķīlušies, māte tos pēc iespējas ātrāk aizved no ligzdas vietas. Mazuļi līdzīgi kā pieaugušie barojas ar ūdensaugiem, to sēklām un nelieliem bezmugurkaulniekiem. Sasnieguši 6 nedēļu vecumu, jaunie platknābji sāk lidot, vienlaicīgi kļūdami patstāvīgi.
Kara filma
Kara filma ir filmu žanrs, kas saistīts ar karadarbību, parasti par jūras, gaisa vai sauszemes kaujām, kur kaujas ainas ir galvenā filmas sastāvdaļa. Ierasti šis žanrs ir cieši saistīts ar 20. gadsimtu. Kaujas ainu liktenīgais raksturs nozīmē, ka kara filmas bieži vien ar tām beidzas. Apskatītās tēmas ir cīņa, izdzīvošana un bēgšana, draudzība starp karavīriem, upurēšanās, kaujas veltīgums un necilvēcība, kara ietekme uz sabiedrību, kā arī kara radītie morāles un cilvēciskie jautājumi. Kara filmas bieži iedala kategorijās pēc to vides, piemēram, Korejas karš; populārākā tēma ir Otrais pasaules karš. Sižets var būt izdomājums, vēsturiska drāma vai biogrāfija. Kritiķi ir pamanījuši līdzības starp vesternu un kara filmu.
Tādām valstīm kā Ķīna, Indonēzija, Japāna un Krievija ir savas kara filmu tradīcijas, kuru centrā ir viņu pašu revolucionārie kari, taču tās izpaužas dažādās formās, sākot no asa sižeta un vēsturiskas drāmas līdz kara laika romantikai.
Apakšžanri, kas nav obligāti atšķirīgi, ietver pretkara, komēdijas, propagandas un dokumentālās filmas.
Valters Heuers
Valters Heuers (et;, Elva, Igaunija — , Viljandi apriņķis, Igaunija) bija Igaunijas šahists un literāts.
Šahista karjera
1960. gadā kļuvis par PSRS sporta meistaru šahā, uzvarot kvalifikācijas mačā G.Fridšteinu — 7½ : 1½ (+6 −0 =3). Igaunijas šaha čempionātos izcīnijis pilnu medaļu komplektu: 1976. gadā zeltu, 1962. gadā sudrabu, 1961. gadā bronzu. Piecas reizes Igaunijas izlases sastāvā piedalījies PSRS komandu čempionātos — 1953., 1955., 1962., 1963. un 1975. gadā. 1961. gada Latvijas atklātajā šaha čempionātā Rīgā dalījis 4.—6. vietu.
Literāts
Beidzis Tartu Valsts universitātes igauņu filoloģijas fakultāti un ilgus gadus strādājis par sporta žurnālistu dažādos preses izdevumos. Bijis līdzautors reportāžu grāmatai «Tokija 1964» par 1964. gada Olimpiskajām spēlēm. 1977. gadā plašu Igaunijas sabiedrības ievērību izpelnījās Heuera biogrāfiskā grāmata par igauņu šaha leģendāro lielmeistaru Paulu Keresu — «Meie Keres» («Mūsu Keress»). Monogrāfija piedzīvoja vairākus atkārtotos izdevumus un tulkojumos, bet pats Heuers par to saņēma prestižo Igaunijas Rakstnieku savienības Jūhana Smūla prēmiju (1977). 2001. gadā apbalvots ar Igaunijas Sarkanā Krusta IV klases Nopelnu ordeni.
Baltu ciltis (filma)
"Baltu ciltis: Eiropas pēdējie pagāni" ir Raita Ābeles un Laura Ābeles režisēta Latvijas 2018. gada populārzinātniska dokumentālā filma par 13. gadsimta baltiem — kuršiem, latgaļiem, sēļiem, zemgaļiem, prūšiem (jātvingiem un galindiem), augštaišiem un žemaišiem, kā arī Baltijas somiem — lībiešiem un Sāmsalas igauņiem, kuru apdzīvotās zemes apceļo tirgotājs Larss no Dānijas. Filma veidota no vēsturiskajām rekonstrukcijām, inscenējumiem un datoranimācijas.
Filma saņēma Lielā Kristapa balvu nominācijā "Labākais grima mākslinieks".
Vēsture
Filmas pirmsākumi meklējami 2015. gada īsmetrāžas filmā „Kurši”, pēc kuras tās veidotāji saņēma jautājumus par pārējo latviešus veidojošo baltu cilšu apskatīšanu filmās. 2016. gada jūlijā tika pabeigta filmēšana par sēļiem, pēc kā filmas veidotāji sāka uzņemt daļu par latgaļiem. Filmas pēdējie kadri tika uzņemti 2018. gada marta beigās par 13. gadsimta Rīgu pārveidotajās Siguldas pilsdrupās.
2018. gada 27. aprīlī tika publicēts filmas treileris,   bet 2018. gada 16. maijā Splendid Palace notika filmas pirmizrāde. 2018. gada 11. novembrī LTV notika filmas televīzijas pirmizrāde.
Personāls
Vēsturiskās precizitātes nodrošināšanai filmā par konsultantiem piesaistīts latviešu vēsturnieks un arheologs Juris Urtāns, poļu arheologs Tomašs Novakievičs (Tomasz Nowakiewicz), vēsturnieks Gundars Kalniņš un daudzi citi vēsturnieki, eksperimentālie arheologi, rekonstruktori un baltu mitoloģijas speciālisti no Latvijas un citām Eiropas valstīm, jo īpaši Skandināvijas. Filmas zinātniskos tekstus ierunāja Jaunā Rīgas teātra aktieri Guna Zariņa un Kaspars Znotiņš. Galveno varoni Larsu atveido aktieris Kaspars Aniņš, bet vēl filmā piedalās vairāk nekā 500 brīvprātīgo un vēstures rekonstruktoru klubu dalībnieku no Latvijas, Lietuvas un Igaunijas. Filmas māksliniece ir Zanda Zeidaka, ilustrācijas un animācijas veidojis Kao Vjets Ngujens.
Atsauksmes
Filmu ļoti atzinīgi novērtēja režisore Marta Elīna Martinsone, kas to nosauca par „izcili vērtīgu filmu, kas var lepoties ar pamatīgu faktoloģisku bāzi, kā arī neaizmirst izklaidēt”, norādot uz „ideālu līdzsvaru starp galvenā varoņa piedzīvojumu līniju un vēsturiski izglītojošo pusi”. Arheologs Artūrs Tomsons savukārt norādīja uz viņaprāt nedaudz pārspīlēto mākslīgo un piezīmēto asiņu un palēninājuma lietojumu, kā arī atsevišķām bruņojuma dīvainībām un dažiem pēc viņa domām diskutējamiem apgalvojumiem, bet uzteica filmas veidotāji drosmi pievērsties baltu cilšu mitoloģiskajiem priekšstatiem, īpaši Vasaras saulgriežiem, kuriem veltītā filmas daļa „ievelk nemanot” un beigās atzina, ka „kopumā filma paņem savā varā jau pirmajās minūtēs, specefekti un grafika veiksmīgi notušē negludumus”.
FilmEngine
FilmEngine Entertainment ir ASV neatkarīgā filmu producēšanas un finansēšanas  kompānija, kuras galvenā mītne atrodas Beverlihilsā, Kalifornijā. Kompāniju 2001. gadā dibināja producents Entonijs Rūlens   kopā ar Viljamu Šivīliju un A.J. Dix.
Auciema ezers
Auciema ezers ir dzidrūdens ezers Cēsu novada Raiskuma pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā uz dienvidiem no autoceļa P14 Gaujas nacionālā parka dabas lieguma zonā — kopā ar dienvidos esošo Raiskuma ezeru un Sveķīšu silu veido Raiskuma—Auciema ezeru liegumu. Ovāla ezerdobe, krasti ir lēzeni, slīpi, austrumos — stāvi, dibens — dūņains, vietām akmeņains. Ieplūst viens grāvis, dienvidu galā iztek 400 m garš grāvis uz Raiskuma ezeru. Mīt līdaka, asaris, rauda, zutis, plaudis, plicis, karūsa, rudulis, kā arī līnis. Ziemeļu krastā Auciema ciems, peldvieta.