cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stāmerienas pareizticīgo baznīca
Vēsture
Latvijas PSR laikā baznīcu slēdza un tās ēkā iekārtoja vietējā sovhoza noliktavu. Atmodas laikā sāka baznīcas atjaunošanas darbus, bet pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas Aleksandrs un Irina Sazonovi atjaunoja Stāmerienes pareizticīgo draudzi. Pirmais dievkalpojums notika 1995. gada 3. decembrī. Rīgas celtniecības kompānija "Velve AE" pabeidza baznīcas atjaunošanas darbus līdz ēkas simtgades svinībām 2004. gada 6. jūnijā.
Pārvācošana
Atbilstoši tādu valstu kā Teitoņu ordenis, Austrija, Prūsija un Vācijas Impērija politikai nevācu minoritātēm bieži vien neļāva vai pat aizliedza lietot dzimto valodu, lingvistiskā imperiālisma vārdā apspieda to tradīcijas un kultūru. Nacistiskajā Vācijā lingvistisko vāciskošanu nomainīja genocīda politika pret atsevišķām etniskajām grupām, pat ja tās jau bija vāciski runājošas.
Pārvācošana Latvijā
Darbojoties vāciskajā saimnieciskajā vidē, Rīgas latvieši pārvācoja kristīšanas dokumentos fiksētos vienkāršos latviskos vārdus — Jānis (Janne), Līze, Ede u.tml., sākās arī uzvārdu vāciskošana, piemēram, Jānis Reņģītis parakstījās kā Johann Rengiet, Sīmanis Raņķis kā Simon Ranck. Lielākā daļa šajā laika posmā radušos latviešu uzvārdu bija vāciskas, zviedriskas vai poliskas cilmes, piemēram, Jānis Šteinhauers (vācu: Steinhauer — 'akmeņkalis').
Pēc neatkarīgās Latvijas Republikas dibināšanas sākās pretējs process, kad vācbaltiešu minoritāte zaudēja līdz šim priviliģēto statusu.
VII Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētki
VII Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētki bija Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētki, kas norisinājās Rīgā,. Šajos jaunatnes dziesmu un deju svētkos piedalījās 30 000 dalībnieki un šie bija pirmie jaunatnes svētki, kas notika neatkarīgās Latvijas laikā. Svētku simboli bija gailis, Sprīdītis un Lutausis, bet logo bija meitene ar bizītēm, moto: "Māja. Sēta. Latvija." Šajos svētkos aizsākās tradīcija sniegt labdarības koncertus sanatorijās, bērnunamos un slimnīcās. Noslēguma koncertā Mežaparkā 2. jūlijā skanēja 21 kompozīcija, pieci pūtēju orķestru priekšnesumi un deviņas dejas.
Koru virsdiriģenti
Koru virsdiriģenti bija:
Džidži Fernandesa
Beatrise "Džidži" Fernandesa (es; dzimusi ) ir bijusī profesionālā tenisiste, kura startēja zem Puertoriko un ASV karoga. Pasaules pirmā rakete sieviešu dubultspēlēs; divkārtēja olimpiskā čempione sieviešu dubultspēlēs (1992. un 1996. gadā); 17-kārtēja sieviešu dubultspēļu Grand Slam turnīru uzvarētāja; nekalendārā Grand Slam ieguvēja 1992.-1993. gadā (uzvarēja sešos turnīros pēc kārtas); Federācijas kausa ieguvēja ASV izlases sastāvā.
Arla Foods
Arla Foods ir Dānijā bāzēts Dānijas/Zviedrijas lauksaimniecības kooperatīvs, kas pieder apmēram 12 500 lauksaimniekiem Skandināvijā un Rietumeiropā. Tas pārdod produkciju globālajā tirgū. Arla Foods ir lielākais piena pārstrādes uzņēmums Skandināvijā, bet pēc pārdotā piena daudzuma ceturtais lielākais pasaulē.
Kurts Fridrihsons
Kurts Heinrihs Fridrihsons (dzimis, miris ) bija vācbaltu izcelsmes latviešu mākslinieks un pretpadomju disidents. Nodarbojies ar glezniecību, scenogrāfiju, grāmatu ilustrēšanu.
Biogrāfija
Dzimis 1911. gadā Rīgā vācu vīndara un degustatora Johana Fridrihsona un viņa sievas Helēnas ģimenē. 1929. gadā absolvēja Rīgas pilsētas vācu ģimnāziju. No 1931. līdz 1938. gadam studēja Latvijas Universitātes Arhitektūras fakultātē, apmeklēja gleznošanas kursus pie Vilhelma Purvīša. 1938. gadā mācījies Parīzē pie A. Derēna.
No 1938. gada strādāja Valtera un Rapas grāmatnīcas ārzemju nodaļā, bet Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada — Rīgas vēstures un kuģniecības muzejā. 1942. gadā apprecējās ar farmaceiti Zentu Dedzi, 1944. gadā notika viņa darbu izstāde, bet tajā pašā gadā viņu iesauca Vērmahtā, kur viņš dienēja propagandas vadā. 1944. gada rudenī viņš Liepājā kopā ar mākslinieku Gunāru Hermanovski dezertēja un neveiksmīgi mēģināja bēgt uz Zviedriju.
Pēc kara bija pedagogs Ventspilī un Rozentāla Rīgas mākslas vidusskolā. 1945. gada rudenī Kurts Fridrihsons, Gustavs Bērziņš, Arnolds Stubavs un Alfrēds Sausne kopā ar sievām sāka regulāri tikties, lai apspriestu jaunākās teātra izrādes. Latvijas PSR Tautas drošības komisariāta darbinieki Fridrihsonu izsekoja un apcietināja kopā ar citiem t. s. "Franču grupas" locekļiem 1951. gada janvārī, apsūdzot pretpadomju literatūras izplatīšanā. Kaut arī Baltijas kara apgabala kara tribunāls 30. jūnijā atzina, ka K. Fridrihsonam “izvirzītā apsūdzība, ka viņš 1950. gadā kopā ar Rolfu Rāceni gatavojies veidot nelegālas grupas ar mērķi saliedēt pretpadomju elementu pagrīdes pretpadomju darbībai", nav apstiprinājusies tiesas izmeklēšanā, tomēr viņu notiesāja un izsūtīja uz Sibīriju, kur viņš izcieta ieslodzījumu Kamišlagā Omskas apgabalā līdz 1956. gadam.
Pēc atgriešanās Latvijā strādāja Rīgas vēstures un kuģniecības muzejā, vēlāk Dailes teātrī (1967—1972) un kombinātā „Māksla”. Atmodas kustības laikā 1989. gadā viņam piešķīra Latvijas PSR Nopelniem bagātā mākslas darbinieka goda nosaukumu. 1990. gadā Fridrihsons kļuva par Latvijas Zinātņu akadēmijas goda locekli.
Miris 1991. gada 31. janvārī, apglabāts 1. Rīgas Meža kapos.
Glezniecība
Kopš 1932. gada Fridrihsons piedalījās izstādēs, rīkoja personālizstādes. 1946. gadā Fridrihsons kļuva par Latvijas Mākslinieku savienības biedru. Pēc aresta 1951. gadā viņu izslēdza no Latvijas Mākslinieku savienības, bet 1957. gadā viņu uzņēma otrreiz. Fridrihsons strādāja eļļas tehnikā, 1950. gados pievērsās akvarelim, darbojās abstrakcionisma virzienā. Tika rīkotas viņa darbu izstādes, tai skaitā, "Lībiešu leģendas" (1967), "Indiāņu gaita" (1977), "Šopēna tēma" (1978), "Viesi un pasažieri" (1981).
2018. gadā iznāca Fridrihsonam veltīta dokumentālā filma "Kurts Fridrihsons".
Žilo
Žilo (fr) bija franču riteņbraucējs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja treka riteņbraukšanas sprinta braucienā. Šajā disciplīnā viņš startēja priekšsacīkšu kārtas braucienā, kur nebija starp trim labākajiem sportistiem, kas kvalificējās nākamajai kārtai, un turpmāko cīņu neturpināja.
Ņemecki
Ņemecki ir ciems Viļakas novada Vecumu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļos 11,4 km no pagasta centra Borisovas, 17,8 km no novada centra Viļakas un 264,2 km no Rīgas.
Krūtes pilskalns
Krūtes pilskalns atrodas Kurzemē, Dienvidkurzemes novada Kalētu pagasta rietumos, pie Vārtājas ietekas Bārtā. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.
Es mīlu tevi, Filip Moris
"Es mīlu tevi, Filip Moris" (en) ir 2009. gada ASV melnā komēdija, kuras režisori un scenārija autori ir Džons Reka un Glens Fikara. Galvenās lomas atveido Džims Kerijs, Jūens Makgregors, Rodrigo Santoro, Entonijs Korons un Leslija Manna. Filmas pirmizrāde notika Sandensas kinofestivālā.
Atrodoties cietumā, Stīvens Džejs Rasels iemīlas citā ieslodzītajā Filipā Morisā. Kad Morisu no cietuma izlaiž, Rasels izbēg četras reizes, lai būtu kopā ar Filipu.
Industrializācija Liepājā
Industrializācija Liepājā ir industrializētās revolūcijas izpausmes Liepājā, kas sākās 19. gadsimta beigās un beidzās ap 20. gadsimta sākumu. Industrializācijai ir raksturīga pāreja no roku darba uz mašīnu darbu. Industrializācijas procesam raksturīgs straujš rūpniecības uzplaukums, ko nevarētu panākt, ja netiktu izgudrotas dažādas mašīnas, kas atviegloja tolaik smago roku darbu. Progress, kas piedzīvots šo divu gadsimtu laikā, ir nesalīdzināms ar to, kas tika piedzīvots iepriekšējos gadsimtos. Par svarīgākajiem industriālās revolūcijas objektiem Liepājā tiek uzskatīts Liepājas tramvajs, Liepājas dzelzceļa tīkls, Sērkociņu fabrika, Liepājas dzelzceļa tilts un ?drāšu fabrika Bekers&CO.
19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā Liepājā bija izveidojusies stabila starppilsētu un sabiedriskā transporta kustība. Starppilsētu pārvadājumiem tika izmantots Liepājas dzelzceļš, bet pilsētā tramvajs. Dzelzceļa pārvadājumi notika pār Liepājas dzelzceļa tiltu, kas tika demontēts 20. gadsimta 80. gadu beigās. Liepājā atradās Latvijas lielākais ražošanas uzņēmums Bakers&CO (Metalurgs), kas šajā laika periodā bija arī vienīgais metalurģijas uzņēmums Baltijas valstīs.
Rejeva
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.
Kremerata Baltica
Kremerata Baltica ir kamerorķestris, kurā spēlē jauni mūziķi no Baltijas valstīm: Igaunijas, Latvijas un Lietuvas. To 1997. gadā dibināja latviešu vijolnieks Gidons Krēmers. Viņš ir arī orķestra mākslinieciskais vadītājs.
Industrializācija Liepājā
Liepājas dzelzceļš
Pirmā dzelzceļa līnija Liepāja-Romna tika atklāta 1871. gadā. Laikā no 1927. līdz 1935. gadam tika atklātas Liepājas — Jelgavas un Liepājas — Kuldīgas līnijas. Rosīgā saimnieciskā dzīve Liepāju pārvērta par vienu no lielākajiem kravu pārkraušanas centriem, neskatoties uz to, ka tajā pašā laikā uz Liepāju brauca ļaudis no visas Krievijas un apmetās emigrantu mājās, gaidot kuģus aizceļošanai. Mūsdienās Liepāja ir galastacija tikai vienai līnijai — Jelgava—Liepāja. Līnijā pastāv kravu pārvadājumi un neliela pasažieru satiksme maršrutā Rīga—Liepāja—Rīga.
Cimoškas (Krāslavas pagasts)
Cimoškas ir ciems Krāslavas pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 270 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Ašars, Olksns, Zirga ezers.
Industrializācija Liepājā
Liepājas dzelzceļa tilts
Liepājas dzelzceļa tilts pār Liepājas ezera kanālu, kas savieno ezeru ar jūru. Tilts uzcelts 1879. gadā, lai nodrošinātu kravu plūsmu pa Liepājas — Romnas dzelzceļa līniju. Tilts kā pilsētas saimnieciskā uzplaukuma apliecinātājs kalpoja līdz 20. gadsimta 80. gadu beigām, kad to demontēja, ignorējot tā vēsturisko vērtību.
Heinrihs Rištofs
Heinrihs Rištofs (de; dzimis, miršanas datums nav zināms) bija austriešu paukotājs, startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.
Industrializācija Liepājā
Drāšu fabrika Bekers un CO
Rūpnīcas dzimšanas diena ir 1882. gada 28. septembris. Saskaņā ar vēstures dokumentiem, tieši šajā dienā pēc 1. ģildes tirgoņa Ādolfa Bekera iniciatīvas sāka celt Bekera un Co stiepļu un naglu rūpnīcu. 130 gadu laikā uzņēmums nosaukumu mainījis deviņas reizes. Metalurgs līdz šim bija bijis kā lielākais ražošanas uzņēmums Latvijā, vienīgais metalurģijas uzņēmums Baltijas valstīs, tomēr uzņēmuma nākotne vairs nav skaidra.
Kārlis Karlss
Kārlis Karlss (de; Farela —  Brēmene) bija Vācijas starptautiskais meistars šahā (1951).
Industrializācija Liepājā
Liepājas Universitāte (Krišjāņa Valdemāra iela 4)
1894. gadā Liepājas Nikolaja ģimnāzija. Vēlāk 1920. gadā Valsts Liepājas tehnikums. Agrāk bija zēnu skola, kurā varēja apgūt matroža un inženieru profesiju. Tagad skola ir pārtapusi par Liepājas Universitāti.
Heinrihs Rištofs
Rištofs 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja paukošanā ar floreti. Šajā disciplīnā viņš startēja tikai pirmajā kārtā.
Industrializācija Liepājā
Liepājas sanatorija
Celta 1902. gadā doriešu stilā pēc P.M. Berči (Bertchy) projekta. Tajā bija 30 greznas istabas, kas aprīkotas ar siltām jūras ūdens vannām, ūdensdziedniecības nodaļa, garaiņu romiešu un īru pirtis. Pēc tam, kad 1925. gadā Liepājas ezerā tika atklātas dziednieciskās dūņas, 20.-30. gados tur tika iekārtota mehanizēta dūņu vannu un komprešu nodaļa, ogļskābes vanna un sēra vannu nodaļas. Pēc Otrā pasaules kara peldu iestāde, tagad saukta par sanatoriju, atsāka darboties 1946. gadā; tika veikts vērienīgs remonts. 1978. gadā 1,3 kilometru dziļumā pie sanatorijas atklāja pazemes ezeru ar augstvērtīgu minerālūdeni, ko izmanto vēl joprojām - Centrālās slimnīcas dziednieciskajām vannām. Sanatorija darbojās līdz 1994. gadam. Ēka mūsdienās stāv neizmantota.
TV Globo
TV Globo (pilnais nosaukums Rede Globo de Televisão vai vienkārši Globo), pazīstams arī kā Rede Globo, ir Brazīlijas televīzijas tīkls, kas pieder Grupo Globo. To 1965. gadā dibināja Roberto Marinju. Tā ir otrā lielākā mediju kompānija pasaulē aiz ABC.
Kārlis Karlss
Biogrāfija
Piedzimis Lejassaksijas pilsētā Farelā. Šahu iemācījies spēlēt trīspadsmit gadu vecumā. Savu šaha spēles stilu izveidojis Zīgberta Tarraša pozicionālo uzskatu ietekmē. 1898. gadā Ķelnē uzvarējis Vācijas šaha savienības turnīrā. 1911. gadā ieguvis Vācijas nacionālā šaha meistara nosaukumu. 1922. gadā bijis otrais Vācijas 20. šaha čempionātā. 1928. gadā Hāgā Pasaules amatieru šaha meistarsacīkstēs ieņēmis 7. vietu (uzvarēja Makss Eive). 1934. gadā Āhenē uzvarējis Vācijas 27. šaha čempionātā.
Pārstāvējis Vācijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1951. gadā Karlsam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Dzīvojis Brēmenē un pēc profesijas bijis bankas darbinieks, kādēļ nav varējis visu savu laiku veltīt šaham. Lai izvairītos no pārsteigumiem atklātnēs ar baltajiem vienmēr izvēlējies angļu atklātni (1. c4), daži kuras varianti par godu Karlsam vēlāk tika nosaukti viņa pilsētas Brēmenes vārdā: ''1. c4 e5 2. Zc3 Zf6 3. g3 c6 un 1. c4 e5 2. Zc3 Zf6 3. g3 g6''.
Kremerata Baltica
Orķestris ik gadu sniedz ap 60 koncertus. Tiek koncertēts gan Baltijas valstīs, gan arī citur Eiropā, Āzijā un Amerikā — dažādos mūzikas festivālos un, piemēram, BBC Promenādes koncertos. Ir koncertēts kopā ar ievērojamiem diriģentiem un solistiem. Saņemti vairāki apbalvojumi, tai skaitā Grammy balva 2002. gadā par ierakstu After Mozart, Lielā mūzikas balva (1999, 2004).
Kerdlas lidosta
Kerdlas lidosta (et) ir lidosta Igaunijas Hījumā salā, pie pagasta centra Kerdlas.
Lidosta ierīkota 1963. gadā, un savulaik no tās notika regulāri pasažieru pārvadājumi uz vairākām pilsētām, tostarp Rīgu. Mūsdienās no Kerdlas lidostas regulārus lidojumus uz Tallinu veic Lietuvas lidsabiedrība Transaviabaltika.
Edirnes vilājets
Edirnes vilājets (turku: Edirne Vilayeti) bija Osmaņu impērijas province no 1867. līdz 1922. gadam, kuras centrs bija Edirne.
Vilājets aptvēra mūsdienu Turcijas Eiropas daļas teritorijas, Rietumtrāķijas austrumu daļu un Bulgārijas dienvidaustrumu nomales.
Gobustana
Gobustana var būt:
Rīga II
Rīga II jeb Rīgas Tukuma stacija bija  dzelzceļa stacija Rīgā. Stacijas ēkas atradās līdzās Kārļa (tagadējai 13. janvāra) ielai iepretī Kungu ielai.
Vēsture
Staciju Rīga II ierīkoja 1872. gadā kā dzelzceļa līnijas Rīga—Bolderāja galastaciju. Pāri jaunajam Daugavas tiltam bija savienojums ar Rīgas—Jelgavas līnijas galastaciju Torņakalnā. Kad 1877. gadā atklāja satiksmi Tukuma virzienā (sākumā līdz Majoriem) un uzbūvēja otru sliežu ceļu, stacija ieguva Rīgas-Tukuma dzelzceļa stacijas nosaukumu.
Pēc 1902. gada izstrādātā Rīgas dzelzceļu mezgla pārbūves plāna, kas paredzēja vienu centrālo staciju visiem Rīgā ienākošajiem vilcieniem. Līdz 1914. gadam sliežu ceļus pacēla virs Rīgas ielām, un uzbūvēja jauno dzelzceļa tiltu pār Daugavu un Tukuma staciju likvidēja.
Skrundas novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Skrundas novada pašvaldības vadītāji. Skrundas novads tika izveidots 2009. gada 1. jūlijā, apvienojot Nīkrāces, Raņķu, Rudbāržu, Skrundas pagastus un Skrundas pilsētu.
Uzskaitījums
{{legend| #8A2BE2| Demokrāti.lv/ Reģionu alianse |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| blue| Reģionu alianse |border=1px solid #AAAAAA}}
Islandes olimpisko medaļnieku uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Islandes sportisti, kas olimpiskajās spēlēs ir izcīnījuši medaļas.
Islande olimpiskajās spēlēs līdz šim ir izcīnījusi 4 olimpiskās medaļas, 2 sudraba un 2 bronzas medaļas. Visas šīs medaļas ir izcīnītas vasaras olimpiskajās spēlēs. Pirmo medaļu Islande izcīnīja, 1956. gada Melburnas spēlēs, savukārt pēdejoreiz medaļu ieguva 2008. gada Pekinas spēlēs. No šīm medaļām divas ir izcīnītas vieglatlētikā, savukārt pa vienai džudo un rokasbumbā.
Sportistu uzskaitījums
''Šajā uzskaitījumā iekļauti tie sportisti, kas Olimpiskajās spēlēs piedalījušies un izcīnījuši medaļas, pārstāvot Islandi. Sportisti sakārtoti alfabētiskā secībā pēc uzvārda.''
Nikolajs Delle
Nikolajs Delle (1899—1946) bija latviešu ģeologs, Latvijas Universitātes docents, Dabaszinātņu fakultātes Ģeoloģijas institūta direktors, vairāku zinātnisku publikāciju autors.
Dzīves gājums
Dzimis 1899. gada 15. septembrī Krievijas Impērijā, Nikolajevskā pie Amūras, mežkopja, vēlāk Piejūras un Sahalīnas apgabalu Valsts īpašuma pārvaldnieka, Pētera Delles ģimenē. Savas dzīves pirmajos gados viņš dzīvojis un mācījies Habarovskā, kur 1917. gadā beidza Habarovskas rēalskolu, bet no 1918. līdz 1919. gadam studēja Vladivostokas Politehniskā Institūta Kalninženieru nodaļā. Jau agrā jaunībā viņš piedalījās vairākās etnogrāfiskajās un paleontoloģiskajās ekspedīcijās. 1913. gadā Ivana Lopatina ekspedīcijā pētīja goļdu (nanajiešu) tautas etnogrāfiju, bet 1917.-1918. gada ziemā viņš piedalījās Urmi-Olgonas etnogrāfiskajā ekspedīcijā Vladimira Arseņjeva vadībā. No 1918. līdz 1920. gadam Delle piedalījās Sahalīnas paleontoloģiskajā ekspedīcijā profesora Afrikana Krištofoviča vadībā, kur ievāca pirmās patstāvīgās augu fosilijas.
1922. gadā, pārcēlies uz Latviju, Delle iestājās Latvijas Universitātē, kur sāka studijas Dabas zinātņu un matemātikas fakultātē, Ģeoloģijas nodaļā. 1925. gadā viņu pieņēma darbā LU Ģeoloģijas un paleontoloģijas institūtā par subasistentu. 1932. gadā par darbu "Rīgas-Jelgavas zemuma ģeoloģiskā būve" Delle saņēma pirmo Krišjāņa Barona fonda prēmiju. 1934. gadā Delle aizstāvēja kandidāta disertāciju “Devona nogulumi Zemgales līdzenumā”. 1935. gadā pabeidza darbu "Zemgales līdzenuma, Augšzemes un Lietuvas devona nogulumi", kas ir Delles lielākais un tajā laikā pilnīgākais darbs par Latvijas devonu. To pieņēma kā habilitācijas darbu, kā rezultātā 1937. gadā Delle kļuva par LU privātdocentu, bet pēc gada par docentu. No 1936. gada viņš sāka aktīvi darboties Zemes bagātību pētīšanas komitejā, ko vēlāk pārveidoja par institūtu. 1938. gadā par darbu "Zemgales līdzenuma, Augšzemes un Lietuvas devona nogulumi" Delle ieguva otro Krišjāņa Barona fonda prēmiju. 1939. gada 23. oktobrī par izcilu darbību ģeoloģijā viņu apbalvoja ar Atzinības krustu. 1940. gadā viņu iecēla par Dabaszinātņu fakultātes Ģeoloģijas institūta direktoru. Laika posmā no 1925. līdz 1940. gadam Delle piedalījās daudzos ģeoloģiskās izpētes darbos, no kuriem lielākais – Ķeguma spēkstacijas projektēšana (no 1937. līdz 1940. gadam viņš bija Ķeguma spēkstacijas ģeologs).
Otrā pasaules kara laikā Delle turpināja ieņemt savu amatu institūtā, bet 1944. gada rudenī vācieši evakuēja Zemes bagātību institūta arhīvu un citus vērtīgus materiālus uz Berlīni. Nikolajs Delle preču vagonā devās tiem līdzi uz Vāciju, un lai gan viņa ceļabiedrs K. Cukermanis atgriezās Latvijā, Delle tomēr palika Berlīnē. Beidzoties karam, viņš atrada darbu un turpināja strādāt Vācijā, taču drīz viņu apcietināja kā atbildīgo par institūta materiālu izvešanu uz Vāciju un citiem "noziegumiem". Rezultātā Nikolaju deportēja uz Sibīriju un pēc nepārbaudītām ziņām Krasnojarskas novadā 1946. gadā viņš mira (Dreimanis, 1999).
Sasniegumi
Savos darbos N. Delle (1935a,b,c; 1937a,b; 1942) papildināja un precizēja E. Krausa un V. Grosa stratigrāfiskās shēmas. Viņš ir 9 publikāciju autors (1933.-1942.). 1942. gadā Delle publicēja Austrumapgabala un Eiropas Krievijas rietumdaļas ģeoloģisko karti.
Paleontoloģijā 1935. gadā Delle ir aprakstījis jaunu vēžskorpionu sugu Eurypterus lancmani (mūsdienās Moselopterus), brahiopodu sugu Theodossia semgalensis (Delle), dzeļšūni Conularia latviensis Delle, plaušzivi Dipterus glaber Pander var. vilcii Delle (mūsdienu izpratnē šis taksons nav valīds). Viņš pētījis arī gliemenes (Sorokin, 1978). kā arī vācis citas fosilijas, t.sk. zivju atliekas.
Nikolaja Delles vārdā V. Gross (1942) nosauca antiarhu sugu Asterolepis dellei un daivspurzivju sugu Onychodus dellei (tagad Glyptolepis dellei).
Coccosteus grossi
Coccosteus grossi ir kokkosteīdu artrodiru suga. Tās pārstāvji dzīvoja vidusdevonā, živetas laikmetā (arukilas svīta). Sugu 1962. gadā pirmo reizi aprakstīja padomju paleontoloģe Olga Obručeva. Sugas holotips ir nuchale kauls, kas tika atrasts Arukilas alās pie Tartu (arukilas svīta). Nosaukums Coccosteus grossi nozīmē Grosa (nosaukts vācbaltiešu paleontologa Valtera Grosa vārdā) kokkostejs. Suga bija izplatīta Galvenajā devona laukā Igaunijā, Tartu apkārtnē (Tahtvere), Peipusa ezera krastos (Kallaste), Ļeņingradas apgabalā Orodežas (Novosiverska), Vrudas (Redjkino), Rundas (Pļussas pieteka) krastos (arukilas svīta), kā arī pie Vooru ciema Viljandi pagastā (Burtnieku svīta).
Apraksts
Sugu pārstāvēja vidēja lieluma zivis. Galvas vairoga garums līdz 10 cm. Ornamentējumu veido apaļi (nevis zvaigžņveidīgi), sīki un lieli pauguriņi, kas izvietoti haotiski vai arī apkopoti kaula malām paralēlās rindās. Kaulu centrālajā daļā pauguriņi ir sīkāki, nekā gar malām un tie izvietoti blīvāk. Nuchale kauls ir plakans, tā aizmugurējie sānu stūri nav izstiepti. Kaula aizmugurējā mala ir vāji izliekta un nepilnas divas reizes platāka par priekšējo malu. Uz iekšējās virsmas aizmugurējās malas vidusdaļā izceļas garenisks ķīlītis. Priekš savienojuma ar paranuchale kaulu, bez šuvju virsmām kaula iekšpusē, vēl ir arī šauras šuvju virsmas gar sānu malām ārpusē, pa kurām paranuchale pārklāj nuchale kaulu. Uz paranuchale kaula virsmas stiepjas virsdeniņu vaga. Rostrale kaulam ir divdaļīga aizmugurējā mala. Pauguriņi kaula priekšējā daļā ir augsti, koniski un reti izvietoti, bet aizmugurējā daļā tie ir sīki.
Vidējais muguras kauls (MD) ir ar garu aizmugures dzelksni, kura gals ir klāts ar pauguriņiem no visām pusēm. Muguras jutīgās vagas zari ir taisni un savienoti savā starpā 100° leņķī. Uz MD iekšējās virsmas abpus ķīlim veidojas dziļas nišas, kas vērstas kaula priekšējās malas virzienā. Uz priekšējā sānu-muguras kaula (ADL) muguras vaga ir pusapaļa. Pakaļējais vēdera-sānu kauls (PVL) ir salīdzinoši īss un plats, un ar izliektām sānu malām. Pakaļējam vidējam vēdera kaulam (PMV) ir raksturīgi salīdzinoši lieli pauguriņi, kas izvietoti paralēli kaula malām.
987. gads
987. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.
Aivars Jānis Strēlis
Aivars Jānis Strēlis (dzimis Laucienes pagasta "Kalnačās", miris  Tomskā ) bija ievērojams medicīnas darbinieks. Padomju represiju laikā 1949. gadā kopā ar ģimeni — tēvu Kārli, māti Annu un brāli Ivaru izsūtīts uz nometinājuma vietu Krievijā, Tomskas apgabalā, Tiškino-Troickas ciemā.
Izsūtījuma laikā pabeidza Tomskas medicīnas institūtu, nodibināja ģimeni un palika dzīvot Krievijā, kļūstot par medicīnas zinātņu doktoru — ftiziatru un profesoru Sibīrijas Valsts medicīnas institūtā. Krievijas Dabaszinātņu akadēmijas īstenais loceklis, PSRS Medicīnas zinātņu akadēmijas (1988), pēc tam Krievijas MZA korespondētājloceklis (1992), Krievijas Federācijas Nopelniem bagātais zinātnes darbinieks. Bija Sibīrijas Valsts medicīnas institūta Ārstniecības fakultātes dekāns un Ftiziatrijas katedras vadītājs. 1997. gadā ievēlēts par Latvijas Zinātņu akadēmijas ārzemju locekli.
Liķieris
Liķieris (no fr, kas savukārt no la — 'šķidrums') ir aromatizēts salds stiprais spirtotais dzēriens, ko gatavo, divreiz rektificētu etilspirtu sajaucot ar ogu un augļu sulām, dažādu augu daļu izvilkumiem spirtā, kafiju, kakao, šokolādi, ēteriskajām eļļām, esencēm un citām piedevām.
Iedalījums
Atkarībā no cukura un etilspirta satura, liķierus var iedalīt stiprajos liķieros (etilspirts 40—45% un cukurs 32—47%) un deserta liķieros (etilspirts 25—30% un cukurs 50—60%). Tos parasti ilgi nenogatavina, smalkākus liķierus pagrabā mēdz nogatavināt no 6 mēnešiem līdz 2 gadiem.
Pēc sastāvdaļām liķierus iedala zāļu, garšvielu un rūgtos liķieros, augļu liķieros, kas pagatavoti no augļu sulas, liķieros ar augļu aromātu, kas pagatavoti no augļiem vai augļu daļām, krēmveida liķieros, biezajos, emulsijveida liķieros un viskija liķieros.
Cirsinīki
Cirsinīki ir ciems Jersikas pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 175 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Dignājas luterāņu baznīca.
Sič-1
Sič-1 (Січ-1) ir Ukrainas pirmais Zemes mākslīgais pavadonis. Palaists 1995. gada augustā. Paredzēts Zemes tālizpētes uzdevumiem, kā arī jonosfēras un magnetosfēras pētniecībai.
Sič-1 palaišana notika 06:49:59 UTC no Pļeseckas kosmodroma starta laukuma 32/2 ar nesējraķeti Ciklon-3. Pie Sič-1 starta laikā bija piestiprināts Čīles mikropavadonis FASat-Alfa, bet atvienošanās mehānisma kļūmes dēļ tas netika palaists brīvā lidojumā un nebija izmantojams. Tas neietekmēja Sič-1 darbību.
2011. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā
2011. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā notika Kopenhāgenā, Dānijā, no 19. līdz 25. septembrim. Čempionāts sastāvēja no grupas un individuālā brauciena vīriešiem, sievietēm, vīriešiem līdz 23 gadu vecumam un pirmoreiz kopš 2004. gada arī jaunieši un jaunietes sacentās tajā pašā trasē. Tas bija 84. Pasaules čempionāts. Uz čempionāta rīkošanu kandidēja arī Itālijas Markes reģiona pilsēta Kastelfidardo pie Loreto, bet Itālija jau 2008. gadā bija rīkojusi čempionātu Varēzē. Dānijā čempionāts notika pirmoreiz kopš 1956. gada, kad tas arī tika rīkots Kopenhāgenā.
Kick-Ass: Jaunie supervaroņi
"Kick-Ass: Jaunie supervaroņi" (en) ir 2010. gada supervaroņu filma, kuras režisors ir Metjū Vons. Galvenās lomas filmā attēlo Ārons Džonsons, Marks Strongs un Nikolass Keidžs. Šī ir Kick-Ass filmu sērijas pirmā daļa. Nākamā filmas daļa, "Kick-Ass 2: Jaunie supervaroņi 2", iznāca 2013. gadā. Filma stāsta par vidusskolnieku Deivu Lizevski, kurš grib kļūt par supervaroni, lai gan viņam nav pārdabisku spēju. Filma balstīta uz Marvel Comics komiksa Kick-Ass pirmā sējuma motīviem.
Jahorina
Jahorinas ciemats un slēpošanas kūrorts atrodas Pales kopienas teritorijā kalnu ziemeļu nogāzē. Tajā rīkoja sieviešu kalnu slēpošanas sacensības 1984. gada Sarajevas ziemas olimpiskajās spēlēs. Kūrortam ir augoša popularitāte — tā vadība 2021. gada maijā ziņoja, ka 2020./2021. gada sezonā Jahorinas apmeklētāju skaits sasniedzis rekordu, neraugoties uz koronavīrusa epidēmijas radītiem traucēkļiem.
Bosnijas kara laikā Jahorina kā izdevīga artilērijas pozīcija Sarajevas apkaimē bija stratēģiski nozīmīga teritorija, un, neraugoties uz atmīnēšanas pūlēm, dažos kalna apkaimes rajonos, joprojām ir mīnas. Paša slēpošanas kūrorta robežās mīnu, domājams, vairs nav, bet ārpus tā mīnētās teritorijas ir iezīmētas. 2011. gada 30. oktobrī slovēņu paraplānists tika smagi ievainots Jahorinas kalnā, kad viņš kļūmīgi nolaidās mīnu laukā.
Huans Fernando Kintero
Huans Fernando Kintero (es; dzimis ) ir Kolumbijas futbolists, pussargs, Kolumbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada spēlē Ķīnas kluba Shenzhen sastāvā.
Sasniegumi
Porto
River Plate
Vladimirs Gomanovičs
Vladimirs Gomanovičs (, 1959—1991) jeb Vladimirs Gomonovičs bija Rīgas milicijas darbinieks, vecākais milicijas leitnants. Latvijas Iekšlietu ministrijas valdības apsardzes vada komandieris.
Leitnants Gomanovičs ir viens no 1991. gada janvāra barikāžu laika upuriem, nošauts 1991. gada 20. janvāra vakarā Latvijas Republikas Iekšlietu ministrijas ēkā Raiņa bulvārī 6 Rīgas OMON un pagaidām nezināmu kaujinieku uzbrukuma laikā. Apglabāts Dokšicu rajona kapos pie Starinas ciemata dzimtajā Baltkrievijā. Bez tēva palika viņa trīs bērni Svetlana (9), Larisa (4) un Vitālijs (2).
Piemiņa
Kanālmalas apstādījumos starp Bastejkalnu un Raiņa bulvāri atrodas akmens ar uzrakstu Vladimira Gomanoviča piemiņai. 1991. gada barikāžu muzejā atrodas vitrīna ar milicijas leitnanta Vladimira Gomanoviča formas tērpu.
Pēc 1991. gada barikāžu dalībnieku atbalsta fonda ierosinājuma Vladimira Gomanoviča ģimenes locekļiem piešķīra Latvijas Republikas pilsonību. Ar Iekšlietu ministra Daiņa Turlā pavēli 1996. gada 18. janvārī viņa atraitnei Natālijai Gomanovičai piešķīra naudas pabalstu.
Apbalvojums
2010. gadā par sevišķiem nopelniem Latvijas valsts neatkarības aizstāvēšanā Vladimiru Gomanoviču pēc nāves apbalvoja ar Viestura ordeni un atzina par Viestura ordeņa lielkrusta komandieri. Valsts prezidents Valdis Zatlers ordeni nodeva glabāšanā viņa tuviniekiem.
Automātiskā identifikācijas sistēma
Automātiskā identifikācijas sistēma (AIS) ir identifikācijas sistēma jūras transportā, ar kuru kuģi paziņo savu atrašanās vietu, kursu un citus parametrus citiem kuģiem un krasta dienestiem. AIS papildina radarus, kuri turpina būt primārā metode, lai izvairītos no sadursmēm.
Sākotnēji AIS tika ieviesta, lai novērstu kuģu sadursmes. Mūsdienās to izmanto arī citiem mērķiem: navigācijai, kuģu satiksmes pakalpojumiem, zvejas flotes uzraudzībai un kontrolei, flotes un kravu izsekošanai, glābšanai un meklēšanai, incidentu izmeklēšanai, zemūdens infrastruktūras aizsardzībai, okeāna straumju novērtēšanai un citiem mērķiem.
Kuģa AIS iekārtas galvenās sastāvdaļas ir ultraīsviļņu (UĪV) raidītājs, viens vai divi UĪV uztvērēji, navigācijas sistēma (tai skaitā pavadoņnavigācija), kontrolieris. Radiosignālus var uztvert 60 — 80 km attālumā.
Automātiskā identifikācijas sistēma
Automātiskā identifikācijas sistēma ir ciparu sakaru sistēma, kura ļauj kuģiem un citām stacijām apmainīties ar savu atrašanās vietu un citu informāciju automātiski. Tā ir domāta, lai uzlabotu drošu kuģu satiksmi, kā arī sniegtu informāciju krasta dienestiem drošības un aizsardzības nolūkos. Pārraides notiek izmantojot ultraīsviļņu (UĪV) (very high frequency (VHF) - angļu val.) radiosakarus.
AIS stacijas ietver kuģus, kuģošanas līdzekļus uz kuriem neattiecas SOLAS konvencija, krasta stacijas (piemēram, Kuģu satiksmes vadības (KSV) centri (Vessel traffic service (VTS) - angļu val.)), meklēšanas un glābšanas (Search and rescue (SAR) - angļu val.) lidaparātus un AIS navigācijas līdzekļus (Aid-to-navigation (AtoN) - angļu val.), kuri pārraida savu atrašanās vietu un citus ar navigācijas līdzekli saistītus datus.
Pārraidītos datus uztver visas stacijas, kuru uztveršanas rādiusā atrodas pārraidošā stacija, tādēļ pārraidošā kuģa dati ir pieejami citiem kuģiem, KSV stacijām un SAR lidaparātiem. Saņemtos datus uz kuģiem un krasta stacijās var parādīt dažādos veidos tajā skaitā uz radara vai ECDIS displeja kā papildus informāciju. Šajos gadījumos kuģi var tikt parādīti kā simboli norādot to AIS pārraidīto atrašanās vietu, kursu, kuģa ceļu (KC) un ātrumu. Lai nepārprotami identificētu mērķi, var tikt parādīta arī cita informācija, piemēram, kuģa nosaukums. Izvēloties individuālu mērķi, teksta lodziņa veidā var tikt parādīta papildus informācija.
Kuģa AIS datus var uztvert arī privātas krasta stacijas. Šīs stacijas var publicēt datus internetā abonentiem vai par brīvu.
Pārraides notiek katrai stacijai izsviežot datus automātiski noteiktā, laikā atdalītā, secībā. Tādā veidā tiek novērsta iespējamība, ka divas stacijas pārraida vienā un tajā pašā laikā un, tādēļ, visas pārraides varētu notikt vienā UĪV kanālā. Praksē blīvas kustības rajonos tas pārslogotu vienu kanālu. Šī iemesla dēļ izmanto divus UĪV kanālus, dubultojot staciju skaitu, kuras varētu strādāt izmantojot viena kanāla sistēmu.
Izmantotos UĪV kanālus apzīmē AIS1 (161,975 MHz) un AIS2 (162,025 MHz). Viena otrai sekojošas pārraides no katras stacijas parasti pārmaiņus izmanto abas frekvences.
Pašorganizēta, laikā atdalīta, daudzu lietotāju piekļuve
Kuģi jūrā (kad nav noenkuroti vai pietauvoti) parasti pārraida apmēram vienu reizi sešās sekundēs jeb desmit reizes minūtē. Īstais pārraižu biežums ir atkarīgs no pārraidāmo datu kategorijas.
Izmantojot laikā atdalītas AIS pārraides, datus var pastāvīgi sadalīt starp daudzām stacijām izmantojot ierobežotu frekvenču spektru (divus UĪV kanālus). Katrai stacijai ir pašai savs efektīvās raidīšanas un uztveršanas rādiuss, kas vairumā gadījumu sakrīt ar UĪV pārraižu rādiusu. Tas var būt 20 līdz 30 jūras jūdzes vai vairāk un ir atkarīgs no dažādiem faktoriem.
Katra AIS stacija nosaka tās pārraidāmā laika nogriezni sākumā "klausoties" esošās pārraides, lai noteiktu, kuri laika nogriežņi nav aizņemti. Pēc tam stacija izmanto noteiktus algoritmus, lai izvēlētos piemērotus laika nogriežņus. Šo pārraidāmo laika nogriežņu izvēlēšanās metodi sauc par pašorganizētu, laikā atdalītu, daudzu lietotāju piekļuvi (Self-organising Time Division Multiple Access (SOTDMA) - angļu val.). Pašorganizētas, laikā atdalītas, daudzu lietotāju piekļuves principi ilustrēti attēlā.
Palielinoties sistēmas lietotāju skaitam, AIS piemīt iebūvēta spēja samazināt savu darbības rādiusu. Tas nozīmē, ka uzrādāmo mērķu attālums no konkrētā kuģa pieaugs vai samazināsies atkarībā no satiksmes blīvuma kuģa tuvumā. Tāpēc tuvākie kuģi, kas parasti ir vissvarīgākie situācijas izpratnei, turpinās tikt uzrādīti pat tad, kad sistēmas pārslodze samazinās kopējo sistēmas sniegumu.
Darbības režīmi
Pašorganizējošo AIS darba režīmu dēvē par autonomu un pastāvīgu. Pastāv vēl divi darba režīmi, kurus var ieslēgt kompetentas iestādes. Saņemot elektronisku instrukciju no kontrolējošās stacijas, kuģa AIS aprīkojums automātiski pārslēdzas uz šiem režīmiem.
Piešķirtais režīms ļauj kompetentajām iestādēm nozīmēt atsevišķām kuģu stacijām to datu pārraides intervālu un konkrētus pārraidīšanas laika nogriežņus. Šāds režīms var būt noderīgs apstākļos, kad sistēma ir pārslogota un kompetentajām iestādēm ir jāiejaucas. Tas var notikt lielu SAR operāciju laikā noslogotu ostu tuvumā. SAR lidaparātam, tā lielā augstuma dēļ, ir ļoti liels AIS darbības attālums. Tādēļ, ja vienlaicīgi piedalās vairāki lidaparāti un SAR kuģošanas līdzekļi, iespējams sistēma tiks pārslogota. Kompetenta iestāde to var novērst izmantojot piešķirto režīmu.
Kuģa sistēmas atgriezīsies normālajā, autonomajā režīmā pēc nejauši izvēlēta laika intervāla, kurš ir no 4 līdz 8 minūtēm. Nejaušība tiek izmantota, lai samazinātu iespēju, ka vairāki kuģi mēģinās pārraidīt vienā un tajā pašā pārraidīšanas laika nogrieznī, kas var sistēmu samulsināt. Ja nepieciešams, kompetenta iestāde var kuģu stacijas atkal pārslēgt piešķirtajā režīmā, kamēr situācija nenormalizēsies.
Citu darba režīmu sauc par aptaujāšanas režīmu. Tas ļauj kompetentām iestādēm pieprasīt specifiskus datus pa tiešo no kuģu stacijām. Piemēram, kuģa statiskos datus (kuri iekļauj kuģa nosaukumu) un ar reisu saistītos datus autonomajā un pastāvīgajā režīmā pārraida tikai reizi 6 minūtēs. KSV centrs var vēlēties piekļūt šiem datiem tiklīdz kuģis nokļūst AIS krasta stacijas darbības robežās izmantojot aptaujāšanas režīmu, negaidot līdz pat 6 minūtēm, kamēr šie dati kļūs pieejami autonomajā un pastāvīgajā režīmā.
Kuģa aprīkojums
AIS var būt gan kā atsevišķa iekārta, kad to sauc par minimālu tastatūras un displeja iekārtu (Minimum Keyboard and Display (MKD) - angļu val.), gan arī savstarpēji saistīta ar citām stūres mājas iekārtām integrētajā tiltiņā.
AIS sastāv no diviem uztvērējiem, viena ciparu selektīvā izsaukuma (Digital Selective Calling (DSC) - angļu val.) uztvērēja un viena UĪV raidītāja. Tos kontrolē ciparu procesors. Divi uztvērēji nepieciešami, lai nepārtraukti uztvertu datus AIS1 un AIS2 kanālos. Savukārt raidītājs ir tikai viens, jo katrā konkrētā brīdī iekārta pārraida tikai AIS1, AIS2 vai DSC kanālā. Ciparu procesors saņem datus arī no iebūvētas pavadoņnavigācijas sistēmas, kura var būt GPS, GLONASS vai Galileo. Procesors uzrauga un vada displeju, lietotāja saskarni, kā arī ciparu saskarnes ar citām iekārtām, piemēram, radaru, ECDIS un integrēto navigācijas sistēmu. Papildus tam procesors veic ieprogrammētās iekārtas veseluma pārbaudes (built-in integrity tests (BIIT) - angļu val.). Šīs pārbaudes uzrauga iekārtas kļūdas, datu pieejamību, kā arī pārraidīto un uztverto datu kļūdas.
Iebūvētais pavadoņnavigācijas uztvērējs ir nepieciešams, lai noteiktu precīzu UTC laiku. Uztvērējam ar kabeli pievienota atsevišķa pavadoņnavigācijas sistēmas antena. Pavadoņnavigācijas sistēmas antena un uztvērējs ir AIS iekārtas sastāvdaļas un tās ir nodalītas no citām kuģa pavadoņnavigācijas sistēmām. Ja no kuģa normālās pavadoņnavigācijas sistēmas pazūd atrašanās vietas informācija, AIS pārraidīs atrašanās vietu un citus pavadoņnavigācijas datus no iebūvētās pavadoņnavigācijas sistēmas. Parastos apstākļos AIS izmantos atrašanās vietu un citus datus no tās pavadoņnavigācijas sistēmas, kuru izmanto kuģa vadīšanā.
MKD ietver arī tastatūru un displeju. Klaviatūru izmanto iekārtas vadībai, kā arī lietotāja sagatavotas informācijas ievadīšanai, piemēram, ar reisu saistītu datu vai drošības ziņojumu ievadīšanai.
AIS signālu izplatīšanās
Būtībā AIS ir UĪV radiosakaru sistēma, kura izmanto jūras UĪV frekvences. Attiecībā uz sakaru attālumu dažādos apstākļos, tā "uzvedas" līdzīgi UĪV radiostacijām. Pārraidīšanas jauda atšķiras no parastajām jūras UĪV radiostacijām un ir 2 vati (maza jauda) un 12,5 vati (liela jauda). Parasta jūras UĪV radiostacija strādā ar 1 vatu (maza jauda) un 25 vatiem (liela jauda). Strādājot ar lielu jaudu, darbības attālums būs par 25% mazāks nekā UĪV radiostacijai, kura strādā ar 25 vatiem. AIS darbības attālums ir 30 jūras jūdzes vai vairāk, ja AIS sistēma nav pārslogota ar pārāk daudziem lietotājiem. Krasta stacija var samazināt kuģa AIS pārraidīšanas jaudu attālināti un dažkārt sistēmas darbības attāluma samazināšanu izmanto, lai novērstu tās pārslodzi.
Attālumu parasti neietekmē laika apstākļi, bet to var ietekmēt zemes masu un ēku izraisīta radiostaciju aizsegšana. Tomēr šāda aizsegšana nav tik izteikta kā radaram, tāpēc AIS bieži uzrāda mērķus, kuru redzamības līniju aizklāj zemes masas. Tas ir tāpēc, ka AIS signālu pārraižu viļņa garums ir ievērojami lielāks nekā radaros izmantotais. Tas nozīmē, ka derīgā enerģija apliecas un atstarojas no šķēršļiem. Tāpat radars balstās uz mazas, paša radara pārraidīto impulsu, atstarotās enerģijas uztveršanu, bet AIS ir divos virzienos pārraidoša sistēma, kas dod daudz labāku raidīšanas/uztveršanas ceļu.
AIS darbības attālumu var būtiski iespaidot UĪV antenas atrašanās vieta uz kuģa. Ja antenu aizsedz kuģa virsbūve, darbības attālums tiks samazināts. Tas var nozīmēt, ka dažos virzienos AIS darbības attālums ir minimāls, iespējams dažas jūras jūdzes vai mazāk, bet citos virzienos ir iespējams labs attālums.
Tāpat kā ar radaru atsevišķos, netipiskos (anomālos) atmosfēras apstākļos, UĪV darbības attālums var sasniegt simtiem jūras jūdžu.
AIS dati
AIS starp stacijām sazinās izmantojot standartizētus ciparu ziņojumu tipus. Daudzi no šiem ziņojumiem nav tieši saistīti ar kuģa darbību un ir saistīti ar darba frekvenču un jaudas nozīmēšanu, piešķirtā un aptaujāšanas režīma vadību, kā arī meklēšanas un glābšanas operācijām. Savukārt citi ziņojumi satur jūrniekiem derīgu informāciju. Kuģa AIS aprīkojums pārvērš saņemtos datus saprotamā un sakārtotā informācijā. Līdzīgi kuģa AIS aprīkojums automātiski organizē operatora ievadītās informācijas pārvēršanu pareizā ziņojuma tipā pirms pārraides.
Pārraidāmo lietotājam pieejamo informāciju bieži iedala piecās lietotājam svarīgās grupās: statiskie dati, dinamiskie dati, ar reisu saistītie dati, ar drošību un aizsardzību saistīti ziņojumi un citi lietotājam svarīgi ziņojumi.
Statiskie dati
Normāli šos datus AIS sistēmā jāievada tikai vienu reizi, jo tie sastāv no informācijas, kura parasti paliek nemainīga. Tie sastāv no sekojošiem ierakstiem:
Autonomajā un pastāvīgajā režīmā katrs kuģis šos datus pārraida reizi sešās minūtēs.
AIS sistēmā, lai identificētu visus ziņojumus nākošus no viena kuģa, izmanto tā MMSI numuru. Katra kuģa pārraidītie dati sākas ar tā MMSI numuru. Tā kā kuģa nosaukums tiek pārraidīts tikai reizi sešās minūtēs, pastāvēs zināms periods, kurā kuģa AIS aprīkojumā mērķiem nevarēs piešķirt to nosaukumus. Mērķa nosaukuma vietā tiks parādīts tā MMSI numurs.
Dinamiskie dati
Papildus šiem ir arī manuāli ievadītais kuģa navigācijas statuss, kā piemēram, uz enkura, gaitā u.c. Kuģa atrašanās vietas precizitāte var būt vai nu augsta, vai zema. Augsta precizitāte nozīmē labāku par 10 metriem, kādu var iegūt no diferenciālā pavadoņnavigācijas sistēmas uztvērēja. Zema precizitāte ir sliktāka par 10 metriem un to iegūst ar pavadoņnavigācijas sistēmas uztvērēju autonomajā (normālajā) režīmā vai ar Zemes radionavigācijas sistēmu.
Ar reisu saistītie dati
Šos datus operatoram jāievada pašam reisa sākumā un jātur aktuālus reisa laikā, ja notiek izmaiņas. Ar reisu saistītie dati ir:
Ar reisu saistītos datus no kuģa pārraida reizi sešās minūtēs.
Ar drošību un aizsardzību saistīti ziņojumi
Visas kuģu AIS iekārtas spēj uztvert un pārraidīt ar drošību un aizsardzību saistītus ziņojumus. Tos var adresēt individuālai stacijai vai arī pārraidīt visām stacijām uztveršanas rādiusā. Ziņojuma garums ir ierobežots ar 160 rakstu zīmēm. Ja ir nepieciešams pārraidīt verbālu drošības ziņojumu UĪV kanālā, kurš satur ģeogrāfiskās koordinātas, vēlams to dublēt ar AIS ziņojumu, jo koordinātas var būt grūti pierakstāmas, ja nosauktas ar vārdiem.
B klases AIS
Kuģus, uz kuriem attiecas SOLAS konvencija, aprīko ar A klases AIS iekārtām. B klases AIS iekārtas paredzētas uzstādīšanai uz tiem kuģiem, kuriem nav obligāti jāuzstāda AIS, piemēram, atpūtas un zvejas kuģiem. Atsevišķu valstu dienesti var prasīt obligātu dažu kuģu kategoriju aprīkošanu ar B klases AIS. Šo AIS sistēmu pārraides notiek atbilstoši nesēju kontrolējošai, laikā atdalītai, daudzu lietotāju piekļuvei (Carrier Sense Time Division Multiple Access (Carrier Sense TDMA (CSTDMA)) - angļu val.). Pamatā šādas sistēmas "klausās" AIS UĪV kanālus, lai noteiktu, kuri laika nogriežņi nav aizņemti un netiks aizņemti ar A klases AIS pārraidēm. Pārraides notiek tikai neaizņemtajos laika nogriežņos, netraucējot A klases darbu. Tāpat pārraižu jaudas ir samazinātas zem diviem vatiem salīdzinot ar 12,5 vatiem A klases sistēmām. Sardzes stūrmaņiem jāņem vērā, ka B klases AIS datus pārraida tikai divas reizes minūtē, kas ir ļoti reti ņemot vērā mazizmēra mērķu ātrumu un to labo manevrētspēju. Blīvas satiksmes rajonos, kur nav pietiekoši daudz brīvu laika nogriežņu, B klases AIS datu pārraides var notikt vēl retāk, kā arī kuģa AIS iekārta var samazināt to uztveršanas rādiusu. Daži B klases AIS lietotāji ir ar zemāku izglītības un apmācības līmeni, tādēļ var pārlieku uzticēties AIS informācijai salīdzinot ar to, kas saņemta no jūras radara.
Uz vecākām A klases AIS iekārtām var nebūt iespējams parādīt B klases mērķa nosaukumu. Šādi mērķi sistēmā tiks identificēti ar to MMSI numuriem. Tomēr AIS sistēmām ir jāpārvada visi saņemtie dati uz tām pievienotajām navigācijas sistēmām pat, ja ziņojuma tips nav atpazīts. Tāpēc, ja vecākai AIS aparatūrai ir pieslēgts jauns radars vai ECDIS, uz šīm iekārtām B klases mērķis var tikt parādīts ar tā nosaukumu.
Konfigurācija
AIS jābūt savienotai ar kuģa navigācijā izmantoto pavadoņnavigācijas vai integrēto navigācijas sistēmu. Šī sistēma nodrošina AIS ar:
Papildus tam, AIS saņems arī informāciju par observētās vietas precizitāti, izmantojot pavadoņnavigācijas sistēmā iebūvēto uztvērēja autonomo bojājumu uzraudzības sistēmu.
Tāpat pie AIS jābūt pieslēgtam kuģa kursa devējam. Parasti tas ir žirokompass, bet mazākiem kuģiem, kuri nav obligāti jāapgādā ar žirokompasu, var tikt izmantots magnētiskais kompass ar kursa nolasītāju. Ja no kursa devēja ir pieejama informācija par pagrieziena leņķisko ātrumu, tā jāpārvada uz AIS. Dažreiz leņķisko ātrumu var iegūt no kursa izmaiņas ātruma īpašos pārveidotājos vai pašā AIS iekārtā.
Nākotne
Izmantojot AIS sistēmu ir iespējams nosūtīt arī citus ziņojumu veidus, kurus dēvē par starptautiskajiem funkciju ziņojumiem (International Function Message - angļu val.). Minimālas tastatūras un displeja iekārtai nav izvirzīta prasība parādīt starptautiskos funkciju ziņojumus, bet tiem jābūt pieejamiem kuģa AIS iekārtas ciparu saskarnē. Tas nozīmē, ka AIS iekārtai iespējams pieslēgt citu, speciālu aparatūru ar savu programmatūru, lai starptautiskos funkciju ziņojumus varētu uztvert, apskatīties, sastādīt un nosūtīt.
Starptautiskie funkciju ziņojumi sastāv no pavisam septiņiem dažādiem ziņojumiem: Daži no šiem ziņojumiem jau tiek plaši lietoti un tos pat var parādīt uz minimālas tastatūras un displeja iekārtas, piemēram, personu skaits uz kuģa un gaisa iegrime (augstums no ķīļa).
Funkciju ziņojumu izmantošana samazina verbālu ziņojumu skaitu, uzlabo uzticamu informācijas apmaiņu un samazina apkalpojošā personāla noslodzi. Tomēr funkciju ziņojumi uzliek papildus slodzi UĪV kanāliem un gari ziņojumi var apgrūtināt AIS pamata funkciju veikšanu.
Tiek pētīta iespēja izvietot AIS iekārtas uz Zemes mākslīgajiem pavadoņiem. Tā kā nepastāv šķēršļu UĪV izplatībai no jūras kuģa līdz orbītā izvietotajam pavadonim, iespējams iegūt ļoti lielu pavadoņa AIS iekārtas darbības rādiusu. Uz Zemes mākslīgajiem pavadoņiem izvietoti AIS ļautu novērot jūras kuģus arī ārpus krasta AIS staciju darbības zonas. Lai to veiktu, šobrīd jūras kuģi izmanto Inmarsat vai citus sakaru pavadoņus. Izpētē ir iesaistījusies arī Ventspils Augstskola ar savu Zemes mākslīgo pavadoni Venta-1.
Husītu kari
Husītu kari (cz) bija 15. gadsimta kari Bohēmijā un apkārtējās zemēs, kas sākās 1420. gada 17. martā kā Romas pāvesta Martina V izsludināts krusta karš pret Jana Husa sekotājiem.
Husītu armijai izdevās sakaut Svētās Romas impērijas ķeizara Sigismunda Luksemburga vadīto karaspēku 1420. gada decembrī un vācu zemju sūtīto karaspēku 1422. gadā. 1423. gadā par Bohēmijas valdnieku ievēlēja Lietuvas dižkunigaiša un Polijas karaļa Jagaiļa brāļadēlu Žigmantu Kaributaiti.
Pēc uzvarām pār ārzemju karaspēku husīti sašķēlās divās naidīgās daļās, kam sekojošajā pilsoņu karā 1434. gadā radikālais spārns jeb taborīti cieta sakāvi.
Ziemassvētku dziesma (2009. gada filma)
"Ziemassvētku dziesma" (en) ir 2009. gada ASV datoranimācijas filma, kura ir balstīta uz Čārlza Dikensa tāda paša nosaukuma stāstu. Filmas režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Roberts Zemekis. Galvenās lomas atveido Džims Kerijs, Gērijs Oldmens, Kolins Fērts, Bobs Hoskinss, Robina Raita un Kerijs Elvss. Filmas pirmizrāde notika Londonā.
Filma ir stāsts par alkatīgu vīru Ebinīzeru Skrūdžu, kuru Ziemassvētku laikā apciemo trīs spoki no pagātnes, tagadnes un nākotnes, kā rezultātā Skrūdžs kļūst par pavisam citu cilvēku.