cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Demenes pagasts
Vēsture
1935. gadā pagasta platība bija 108,7 km². 1945. gadā pagastā tika izveidotas Demenes, Jāņuciema un Līdumnieku ciema padomes. 1979. gadā Demenes ciemam tika pievienots Jāņuciema ciems, bet 1998. gadā Līdumnieku pagasts. 2009. gadā pagasts kā teritoriāla vienība iekļauts Daugavpils novadā. 2021. gadā Daugavpils novadu iekļāva Augšdaugavas novadā.
Latvijas galējais dienvidu punkts
Demenes pagasta dienvidos uz Lietuvas robežas pie Demenes robežkontroles punkta atrodas Latvijas galējais dienvidu punkts (55°40' Z.p.), ko iezīmē akmens zīme "Saules puķe".
Iedzīvotāji
Iedzīvotāju skaits: 1872, no tiem 43% krievi, 27% poļi, 15% latvieši, bet 13% — baltkrievi.
Apdzīvotās vietas
Behova, Briģene, Daukštāni, Dedeliški, Demene, Gateņi, Imantas, Jāņuciems, Jaunciems, Kočergina, Kozlovka, Kumbuļi, Kurcuma stacija, Matulaņiški, Mežaņiški, Mežvidi, Misjunci, Paegļi, Paškeļiški, Putraimi, Rumpiški, Skirnas, Slobodka, Stirbļi, Trikopci, Zemgale.
Dubnas pagasts
Vēsture
1945. gadā Daugavpils apriņķa Višķu pagastā izveidoja Dubnas ciema padomi. Daugavpils rajona Dubnas ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Medupes ciemu, 1968. gadā - Stradiņu ciema Kirova kolhoza teritoriju, bet 1977. gadā daļu teritorijas pievienoja Kalupes ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Dubnas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Daugavpils novadā. 2021. gada Daugavpils novadu iekļāva Augšdaugavas novadā.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Dubna (pagasta centrs), Aščuki, Bicāni, Borovaja, Ceplīši, Jadrova, Jaunie Tokari, Kondavnieki, Mazie Stradiški, Pariža, Petrāni, Pipari, Rovnica, Somi, Svenči, Zarāni, Zeiļi, Zemnicki.
Ļipecka
Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1284.—1284. gadā sakarā ar mongoļu iebrukumu, kura laikā pilsēta nodedzināta. Par pilsētas dibināšanas gadu uzskata 1703. gadu, kad Krievijas cars Pēteris I pavēlēja pie Ļipovkas upītes ietekas Voroņežā uzbūvēt dzelzs lietuves armijas un flotes vajadzībām. Pie lietuvēm izveidojušos ciemu 1709. gadā nodēvēja par slobodu Ļipskije Zavodi (Липские Заводы). 1779. gadā pēc Katrīnas II pavēles slobodai tiek piešķirts apriņķa pilsētas statuss un tagadējais nosaukums. 1795. gadā rūpnīcas tika likvidētas un pārceltas uz Luhansku. 1806. gadā lielākā daļa pilsētas nodega ugunsgrēkā, pēc kura sākās pilsētas plānveida apbūve. Pilsētas atdzimšanā sākās līdz ar metalurģiskās rūpniecības atjaunošanu 1902. gadā dzelzceļa vajadzībām. 1954. gadā Ļipecka kļuva par jaunizveidotā Ļipeckas apgabala centru.
Bučačas rajons
Bučačas rajons ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Monastiriskas, Pidhajcu, Terebovļas, Čortkivas un Zaļiščiku rajoniem, kā arī Ivanofrankivskas apgabala Horodenkas un Tlumačas rajoniem.
Hožova
Hožova ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē. Ietilpst Augšsilēzijas aglomerācijā. Radās no 1934. līdz 1939. gadam, apvienojot četras mazākas apdzīvotas vietas un pilsētas - Hožovu (Chorzów, mūsdienās pilsētas daļa Chorzów III vai Chorzów Stary), Krulevsku Hutu (Królewska Huta, mūsdienās pilsētas daļa Chorzów I vai Chorzów-Miasto), Nove Hajdukus (Nowe Hajduki) un Hajdukus Velke (Hajduki Wielkie, abi Hajduki mūsdienās ir pilsētas daļa Chorzów IV vai Chorzów-Batory).
Liels rūpniecības centrs (attīstījies no 18. gadsimta beigām) - akmeņogļu ieguve, divi metalurģiskie kombināti (Huta Batory un Huta Kościuszko SA), ķīmiskās rūpnīcas (ogļu pārstrādes rūpnīca, slāpekļa minerālmēslu rūpnīca), tramvaju un metro vagonu rūpnīca ALSTOM Konstal. Tomēr apmēram 30% no pilsētas teritorijas aizņem Kultūras un atpūtas parks (Wojewódzki Park Kultury i Wypoczynku), kurā atrodas zooloģiskais dārzs, stadions (2011. gadā lielākais Polijā), planetārijs, etnogrāfiskais parks, kā arī citi izklaides un izglītības objekti.
Polijas augstākās futbola līgas komandas Hožuvas "Ruch" mājvieta.
Cilvēki
Hožovā dzimuši:
Čārlzs Bārklijs
Čārlzs Veids Bārklijs (en; dzimis Līdsā, ASV) ir bijušais amerikāņu basketbolists, spēlēja spēka uzbrucēja pozīcijās. 1984. gada NBA draftā viņu izraudzījās Filadelfijas "76ers" ar kopējo 5. kārtas numuru. NBA karjeras laikā no 1984. līdz 2000. gadam viņš spēlēja trijos dažādos NBA klubos: Filadelfijas "76ers" (1984—1992), Fīniksas "Suns" (1992—1996) un Hjūstonas "Rockets" (1996—2000). Karjeras laikā 11 reizes piedalījās NBA visu zvaigžņu spēlē (1987—1997), 1993. gadā tika atzīts par līgas vērtīgāko spēlētāju. 2006. gadā tika uzņemts Džeimsa Neismita piemiņas basketbola slavas zālē. 1996. gadā tika nosaukts par vienu no 50 izcilākajiem NBA spēlētājiem visā līgas vēsturē.
Kopā ar ASV izlasi izcīnīja zelta medaļas gan 1992. gada, gan 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Borščiva
Borščiva (uk) ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ternopiļas apgabala Čortkivas rajonā.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1456. gadā. Atradās Polijas sastāvā. 1629. gadā tai tika piešķirtas Magdeburgas tiesības. No 1672. līdz 1683. gadam — Osmaņu impērijā. Pēc 1772. gada Polijas Pirmās dalīšanas — Austrijas impērijā, vēlāk, līdz Pirmajam pasaules karam, Austroungārijā (izņemot laiku starp 1809. un 1815. gadu, kad Borščiva ietilpa Krievijā).
Pēc Pirmā pasaules kara, pamatojoties uz 1921. gada Rīgas miera līgumu, Borščiva iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā, pēc PSRS iebrukuma Polijā, iekļauta Ukrainas PSR, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu. No 1941. gada līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā. Vācu okupācijas laikā pilsētas ebreji tika iznīcināti. Pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. No 1991. gada — neatkarīgās Ukrainas sastāvā.
Folklendu vilks
Folklendu vilks (Dusicyon australis) ir suņu dzimtas plēsējs. Tā ir Folklendu vilku ģints (Dusicyon) vienīgā suga. To mēdz saukt arī par Folklendu suni jeb Folklendu lapsu. Vārds Dusicyon australis nozīmē "muļķa suns no dienvidiem", atzīmējot vilka absolūto baiļu trūkumu no cilvēka.
Pēdējais Folklendu vilks tika nošauts 1876. gadā. Tas bija vienīgais Folklenda salu iedzimtais zīdītājs. Vistuvākie radinieki Folklendu vilkam suņu dzimtā ir zorro ģints (Lycalopex) sugas, ieskaitot kolpeo lapsu (Lycalopex culpaeus). Mūsdienās Folklendu salās ir ievestas kolpeo lapsas, aizvietojot izmirušo Folklendu vilku. Ir zināms, ka vilkam ir bijušas divas saimes: rietumu Folklendu vilki un austrumu Folklendu vilki, tomēr trūkst informācijas, cik lielas ir bijušas atšķirības.
Izskats un ieradumi
Folklendu vilks ir bijis viens no lielākajien Dienvidamerikas suņu dzimtas dzīvniekiem. Tā augstums skaustā ir bijis 60 cm. Tā kažoks bija rudi pelēkā krāsā, ar baltu astes galu un melnām ausīm. Pavēdere bija gaiši pelēcīga. Par šiem vilkiem ir saglabājušās ziņas, ka tie ir rējuši līdzīgi suņiem. Arī dažas galvaskausa iezīmes ir līdzīgas ar mājas suni. Tas vedina zinātniekus domāt, ka Folklendu vilks ir cēlies no mājas suņa, kas kaut kādā veidā aizvēsturē ir nokļuvis salās, un tur kļuvis atkal par savvaļas dzīvnieku. Tomēr pārliecība par to, kā ir viedojusies Folklendu vilka evolūcija, zinātniekiem nav.
Tika runāts, ka rietumu Folklendu salas vilki bija mazāki, sarkanīgāki, un ar smalkāku spalvu. Bartolomejs Salivans 1844. gadā rakstīja Darvinam: "Nav apstiprinājies mums stāstītais fakts par to, ka katrā salā dzīvo atšķirīgi dzīvnieki. Tie ir viena auguma un līdzīgā krāsā. Mums nekad nav gadījies redzēt kādu atšķirību." Oldfīlds Tomas veica abu salu vilku galvaskausu mērījumus, un viņš nonāca pie pretēja uzskata kā Bartolomejs Salivans. Viņš nosauca austrumu Folklendu salas vilku par Dusicyon darwini, bet rietumu Folklendu vilku par Dusicyon australis. Mūsdienās reizēm tiek izdalītas Folklendu vilkam divas pasugas: Dusicyon australis australis un Dusicyon australis darwinii.
Tā barošanās ieradumi nav zināmi. Tā kā salās nebija grauzēju, tad iespējams vilki medīja uz zemes ligzdojošos putnus, kā zosis un pingvīnus, kukaiņus un jūras izskalotos gliemjus, un jūras dzīvnieku mazuļus. Iespējams tas pārtika arī no augiem.
Ir zināms, ka Folklendu vilks ir racis alas, kurās ierīkoja savu midzeni.
Vēsture
Pirmais, kas aprakstīja Folklendu vilku, bija kapteinis Džons Strongs 1692. gadā. Luis Antuāns de Bugenvills, pirmās apmetnes dibinātājs Folklendu salās, dzīvnieku sauca par vilkulapsu.
Kad salas apmeklēja slavenais dabas pētnieks Čārlzs Darvins 1833. gadā, tas Folklendu vilku nosauca par Canis antarcticus. Folklendu salu kolonisti uzskatīja, ka vilks ir kaitīgs un bīstams viņu atvestajām aitām, tādēļ organizēja Folklendu vilka indēšanas, ķeršanas lamatās, nogalināšanas un izšaušanas kampaņas. Tā kā salās nav mežu, kur vilkam noslēpties, tad iznīcināšanas kampaņas diezgan ātri nesa rezultātus.
1868. gadā vienu dzīvu Folklendu vilku aizsūtīja uz Londonas zooloģisko dārzu. Vilks nebrīvē izdzīvoja tikai dažus gadus. Jau pēc Folklendu vilka izmiršanas Tomas Hakslijs 1880. gadā vilku izdalīja kā koijota pasugu. Oldfīlds Tomas 1914. gadā klasificēja to kā patstāvīgu ģinti, dodot vārdu Dusicyon, kas toreiz bija kopīga Folklendu vilkam un visiem Dienvidamerikas zorro, kolpeo lapsu ieskaitot. Mūsdienās zorro ir izdalīti zorro ģintī Lycalopex.
Darvina apraksts
1834. gadā Darvins savā grāmatā "Bīgla ceļojums" aprakstīja Folklendu salās redzēto dzīvnieku, dodot tam vārdu Canis antarcticus:
"Vienīgais četrkājainais dzīvnieks salās ir liela vilkam līdzīga lapsa, kas sastopama gan austrumu, gan rietumu pusē. Nav šaubu, ka tā ir īpaša suga, un ir sastopama tikai šajā arhipelāgā. Visi salu iedzīvotāji un ieceļotāji apgalvo, ka šāds dzīvnieks nav sastopams nekur citur Dienvidamerikā. Cilvēki apgalvo, ka tā raksturs un ieradumi ir līdzīgi ar kulpeo, bet es esmu redzējis abus, un varu teikt, ka tie ir diezgan atšķirīgi. Lapsa ir slavena ar savu miermīlīgumu un ziņkārību. Ir zināms, ka pirmie jūrnieki ziņkārību sajauca ar niknumu un bailēs skrēja ūdenī, lai paglābtos. To uzvedība nav mainījusies joprojām. Dzīvnieks mēdz ienākt teltī, lai to apskatītu, īstenībā, lai nozagtu kādu gaļas gabalu, kamēr ceļotāji guļ. Gaučo regulāri nogalina lapsas, turot vienā rokā iesmu ar gaļas gabalu, bet otrā nazi, kas gatavs dūrienam. To skaits ir strauji samazinājies; tie vairs nav sastopami salas daļā, kas atrodas starp Santsalvadoras līci un Berklijas šaurumu. Tie ir izzuduši no šīs teritorijas dažu gadu laikā pēc cilvēku ienākšanas, un visticamāk, ka šī lapsa drīz būs izmirusi tāpat kā dodo, kas ir noslaucīts no zemes virsas. Misters Lovs, inteliģents cilvēks, kas ilgāku laiku jau dzīvo salās, man apgalvo, ka lapsas no rietumu salas ir mazākas un sarkanākas nekā tās, kas dzīvo austrumu salā."
Simpsoni
"Simpsoni" (en) ir amerikāņu animācijas seriāls, kuru kanālam Fox izveidoja Mets Greinings. Tas ir garākais animācijas seriāls ASV televīzijas vēsturē (šobrīd 723 sērijas 33 sezonas). Sērijas ir satīriski stāsti par amerikāņu vidusšķiru, pie kuras pieder Simpsonu ģimene, kurā ietilpst Homērs, Mārdža, Bārts, Līza un Megija. Darbība pārsvarā norisinās izdomātā pilsētā Springfīldā un parodē amerikāņu kultūru, sabiedrību, televīziju un kanālu Fox; nebaidās skart arī politiku un reliģiju: ir apspriestas tādas tēmas kā viendzimuma attiecības, darvinistu un kreacionistu cīņas, karš Irākā. Seriāls kļuva populārs tā interpretācijas humora dēļ, kuru var redzēt uz ielas un sev apkārt. Tas paredzēts gan pusaudžu, gan pieaugušo auditorijai.
Seriāla pirmizrāde notika telekanālā Fox. Seriālu veido Gracie Films pēc kinokompānijas 20th Century Fox pasūtījuma. Multiplikācijas seriālu rāda vairāk nekā 100 pasaules valstīs.
Žurnāls Time 1998. gadā "Simpsonus" nosaucis par labāko 20. gadsimta televīzijas multiplikācijas seriālu. Tomēr daži kritiķi un fani apgalvo, ka pēc tik daudziem gadiem "Simpsoni" zaudējuši savu sociālo nozīmi un humora izjūtu. kinoteātros tika demonstrēta pilnmetrāžas multiplikācijas filma "Simpsonu filma" ar seriāla varoņiem.
Vēsture
Ideja par seriāla veidošanu radās Metam Greiningam brīdī, kad viņš iegāja Džeimsa Bruksa birojā, lai piedāvātu īsmetrāžas animāciju darbus. Tobrīd viņš bija slavenā komiksa "Dzīve ellē" autors, un viņam vajadzēja piedāvāt tieši šo komiksu, bet viņš negribēja šķirties no visa sava mūža ieguldījuma. Viņam vajadzēja jaunas idejas, tāpēc viņš steigā uzskicēja amerikāņu ģimenes dzīves versiju. Greinings nosauca personāžus par godu paša ģimenei, bet, lai izceltu no pārējo vidus, tie tika iekrāsoti dzelteni.
"Simpsoni" bija pirmais īstais FOX Network grāvējs. Tas bija pirmais kompānijas FOX šovs, kas iekļuva sezonas labāko raidījumu trīsdesmitniekā. Treisija Ulmena iesūdzēja tiesā producentus, jo uzskatīja, ka stipri palīdzējusi animācijas seriāla popularitātei un ir pelnījusi par to kompensāciju, bet tā arī neko neieguva. Šovs izraisīja plašas diskusijas: Bārts Simpsons attēlots kā dumpinieks, kurš rada sašutumu un pazūd. Vecāki un konservatori bija norūpējušies par to, ka tāds multiplikācijas varonis kā Bārts Simpsons ir slikts piemērs bērniem. Kad parādījās T-krekls ar Bārtu un uzrakstu Underachiever (And proud of it, man!) (no angļu valodas — 'Nespējīgs. (Un es ar to lepojos, vecīt!)'), drēbes un pārējā produkcija ar Simpsoniem tika aizliegta atsevišķās ASV štatu vidusskolās. Visā pasaule šīs preces bija pieprasītas, un pirmajos 14 tirgošanas mēnešos tās seriāla veidotājiem ienesa vairāk nekā 2 miljardus dolāru lielu peļņu.
Protests pret Bārtu rada atspoguļojumu otrās sezonas sērijā Bart Gets an F, kurā Bārtu grib atstāt uz otru gadu ceturtajā klasē. Šajā sērijā skolas psihologs citē uzrakstu uz T-krekla: "Viņš ir nespējīgs... un lepojas ar to". Tāda paša situācija rodas vēlāk jau divpadsmitajā sezonā sērijā Skinner's Sense of Snow.
Scenāristi bieži demonstrē savu mīlestību pret slavenību izmantošanu epizodiskās lomās, kā arī mūsdienu un klasisko filmu citēšanu.
1995. gadā kompānija Western Pacific Airlines reklāmas akcijas laikā izkrāsoja Boeing 737 ar galveno varoņu portretiem. Autors Mets Greinings un daži scenāristi atteicās no lidošanas, jokodami, ka ja lidmašīna nokritīs, viņi aizies bojā kopā ar saviem varoņiem.
Animācijas seriāla varoņi vairākas reizes ir pabijuši uz dažādu žurnālu vākiem. Piemēriem, žurnāla Rolling Stone 2002. gada novembra numurā Bārts attēlots mazuļa izskatā, tāpat kā uz Nirvana albuma Nevermind vāka. 2009. gada novembra žurnāla Playboy numurā, kas veltīts "Simpsonu" 20. gadadienai, uz vāka attēlota Mārdža Simpsone, kas sēž uz "Playboy" truša simbola krēsla, kurš piesedz viņas kailo ķermeni.
Pirms 17. sezonas britu televīzijas kanālā Sky One tika izrādīts reklāmas rullītis, kas sastāvēja no tradicionālā "Simpsonu" seriāla iesākuma, tikai ar īstiem aktieriem multiplikācijas varoņu vietā. Šis video ātri izplatījās internetā un kļuva populārs, bet vēlāk tika izmantots kā 7. sezonas 15. sērijas Homer Simpson, This Is Your Wife sākums. Interesanti, ka aktieris, kas šajā iesākuma rullītī atveido Homēru, brauc mājās ar automobili VAZ-2105.
1997. gada 9. februārī "Simpsoni" pārspēja "Flintstonus" kā visilgāk translētais multiplikācijas seriāls Amerikas Savienotajās Valstīs, savukārt 2004. gadā "Simpsoni" sēriju skaitā apsteidza "Skubiju Dū".
"Simpsoni" saņēmuši neskaitāmas balvas — 26 "Emmy Awards", 22 "Annie Awards", "Peabody" un daudzas citas. 2004. gada 14. februārī tika atklāta zvaigzne slavas alejā Holivudā.
2010. gada 14. janvārī kanālā Fox tika parādīta četrdesmit minūtes gara filma The Simpsons 20th Anniversary Special - In 3-D! On Ice!, kas veltīta slavenā seriāla veidošanas vēsturei.
Izpildproducenti
Mets Greinings, Džeimss Bruks un Sems Saimons ir seriāla izpildproducenti, un pašlaik viņi ir radošie konsultanti.
Dažādās sezonās ar veidošanu nodarbojušies:
Jānis Rapa (1885—1941)
Jānis Rapa (dzimis Tērvetes pagastā, miris  Rīgā) bija latviešu grāmatu izdevējs.
Simpsoni
Lomu ierunātāji
Šova titros parādīti tikai ieskaņojošo aktieru vārdi bez lomu norādījumiem, kurus tie ierunājuši, jo pašā šova sākumā producenti un aktieri to gribēja paturēt noslēpumā. Titri ar lomām tika parādīti tikai vienreiz, otrās sezonas sērijā Old Money.
Jānis Rapa (1885—1941)
Dzīvesgājums
Dzimis 1885. gada 17. aprīlī Tērvetes “Ķipos”, mācījies vietējā pagastskolā, beidzis Jelgavas reālskolu. 1910. gadā absolvējis Rīgas Politehniskā institūta Tirdzniecības fakultāti. Pēc gada savā īpašumā ieguva Annas Brigaderes brāļa Jāņa Brigadera grāmatu apgādu, kā arī veikalu. 1912. gadā kopā ar Arturu Valteru dibinājis uzņēmumu "A. Valters, J. Rapa un biedri", kas pašlaik ir pazīstams kā "Valters un Rapa", pats J. Rapa uzņēmumā pildīja direktora rīkotāja amata pienākumus. Līdz Latvijas okupācijai tas izveidojās par Eiropas mēroga uzņēmumu. Laikā no 1922. līdz 1936. gadam J. Rapa bija Latvijas Grāmatizdevēju un tirgotāju biedrības priekšsēdētājs. Tāpat viņš iekārtoja Annas Brigaderes muzeju "Sprīdīši" Tērvetē.
Pēc Latvijas okupācijas viņa izdevniecību nacionalizēja, J. Rapa izdarīja pašnāvību. Apbedīts Meža kapos.
Simpsoni
Lomu ierunātāji
Vēl daudzu sēriju ieskaņošanā piedalās Pamela Heidena, Tress Maknils, Marsija Volasa, Megija Rosvela un Rusija Teilora. Ļoti bieži personāžu ieskaņošanai pieaicina slavenības, kas parasti ieskaņo paši savas lomas. "Simpsoni" iekļauti Ginesa rekordu grāmatā kā animācijas seriāls ar vislielāko pieaicināto slavenību skaitu.
Seriāla tēli
Seriāla galvenos tēlus izveidoja Mets Greinings animācijas sērijām "Treisijas Ulmenas šova" laikā (iknedēļas šovs ar satīriskiem un muzikālajiem numuriem, ko rādīja kanālā "Fox" no 1987. gada aprīļa līdz 1990. gada maijam). Daudzi tēli ieguva savus vārdus no Greininga dzīvē svarīgiem ļaudīm, piemēram, vārdi Līza un Megija, Mārdža un Homērs ņemti no māsām, mātes un tēva, Bārts ir anagramma no vārda Brat (no angļu valodas — 'rezgalis, palaidnis').
EPS L9.7
EPS L9.7 jeb Étage à Propergol Stockables L9.7 (no franču — uzglabājamās degvielas pakāpe) ir nesējraķešu Ariane 5 augšējā raķešpakāpe.
Jānis Rapa (1885—1941)
Piemiņa
Jānis Grīns: |issue:/p_001_ltme1942n05|article:DIVL342 „Grāmatnieks Jānis Rapa (1885. g. 17. aprīlis — 1941. g. 30. maijs)“. Latvju Mēnešraksts № 5/1942, 455.–459. lpp.
Simpsoni
Otrā plāna tēli
Seriālā darbojas liels daudzums otrā plāna tēlu, tostarp Simpsonu kolēģi, skolotāji, ģimenes draugi, attāli radinieki un vietējās slavenībās. Daži no tiem parādās tikai uz īsu brīdi, bet citiem ir veltītas veselas sērijas, kurās tiem ir tikpat svarīga loma kā Simpsonu ģimenei (piemēram, ir deviņas sērijas ar Izpalīgs Boba dalību, divas ar Ralfa Vigama dalību, divas ar Nelsona Manca dalību, trīs sērijas ar Apū dalību, vēl pirmā plāna lomās ir bijuši Mo Sizlaks, Neds Flanderss, Montgomerijs Bērnss un daudzi citi). Lielais otrā plāna lomu skaits un katra tēla personības izveide ļauj multiplikācijas seriālam būt kā atsevišķai pasaulei un piešķir tai sevišķu dzīvīgumu.
Jānis Rapa (1885—1941)
Piemiņa
Pēteris Ērmanis: |issue:/p_001_davg1942p1n15|article:DIVL32|block:P1_TB00020 „Jāņa Rapas piemiņai“. Dzejolis avīzes Daugavas Vēstnesis pielikumā Literātūrai un Mākslai № 15, 1942. g. 31. V
Simpsoni
Darbības vieta
Seriāla darbība notiek Amerikas Savienotajās Valstīs, iedomātā pilsētā Springfīldā (en, burtiski — 'pavasara lauks' vai 'avotu lauks'). Patiesībā ASV ir ļoti daudz pilsētu ar šādu nosaukumu, tieši tādēļ arī veidotāji izvēlējās šo nosaukumu.
Seriāla fani daudzas reizes mēģinājuši noskaidrot, kur šī pilsēta atrodas, ņemot vērā pilsētas raksturojumu, ģeogrāfiju, laika apstākļus un citus orientierus. Tomēr gan pilsēta, gan tās atrašanas vieta ir izdomājums. Iespējamā Springfīldas atrašanās vieta bija gandrīz katrā ASV štatā, bet katrs no tiem tika atmests, dēļ pretrunīgiem pierādījumiem. Pilsētai riņķī var būt augsti kalni vai līdzenumi, tuksneši vai piekraste — atkarībā no tā, kas nepieciešams konkrētajai sērijai. Kaut arī Mets Greinings iesākuma teica, ka šāda pilsēta nepastāv, pašā seriālā sastopamas vairākas norādes uz to, kur visticamāk atrodas Springfīlda. Piemēram, vienā no sērijām pie pilsētas robežas atrodas ieroču rūpnīca, kā alūzija par patiesībā esošu slavenu Springfīldas ieroču rūpnīcu (en).
Par to, ka pilsēta ir izdomāta, apliecina arī 2007. gadā iznākušajā pilnmetrāžas filmā "Simpsonu filma", kad, esot kalna virsotnē, Neds Flanderss rāda Bārtam pilsētas apkaimi, sakot: "Skaties dēls, te redz četrus štatus, kas robežojās ar Springfīldu: Ohaio, Nevada, Meina un Kentuki". (Patiesībā — šis joks ir saprotams visiem amerikāņiem — kopēja robeža ir tikai Ohaio un Kentuki štatiem, savukārt Meinas štats atrodas ASV ziemeļaustrumos, bet Nevada — rietumos).
ASV
Bārtu ar viņa nepaklausīgo raksturu un pastāvīgām nerātnībām, par kurām lielākoties seriālā viņš netiek nekādi sodīts, daži vecāki un konservatīvie skatītāji uzskata par sliktu paraugu bērniem. 1991. gada intervijā Bills Kosbijs atsaucās uz Bārtu kā sliktu priekšzīmes rādītāju, uzskatot viņu par ļaunu, apjukušu un neapmierinātu. Uz to Mets Greinings atbildēja: "Jā, šie vārdi tiešām raksturo Bārtu. Lielākā daļa cilvēku visādi cenšas būt normāli, bet viņš uzskata, ka būt normālam ir garlaicīgi, un dara to, par ko citi pat neiedrošinās sapņot".
Kad parādījās t-krekls ar Bārtu un uzrakstu Underachiever ('And proud of it, man!') (no angļu valodas — 'Nesekmīgs (Un ar to lepojos, vecīt!)'), t-krekli ar Simpsoniem un pārējā līdzīga produkcija tika aizliegta dažu ASV štatu vidusskolās. Neskatoties uz to, visā pasaulē šīm precēm bija liels noiets un pirmajos 14 mēnešos pārdošanas ienākumi veidotajiem ienesa vairāk nekā 2 miljardus dolāru.
Protests pret Bārtu rada savu atspoguļojumu otrās sezonas sērijā Bart Gets an F, kurā Bārtu grib atstāt ceturtajā klasē uz otru gadu. Šajā sērijā skolas psihologs "citē" uzrakstu uz t-krekla: "Viņš ir nespējīgs... un lepojas ar to". Analoga situācija rodas arī vēlākā sērijā (divpadsmitajā sezonā): Skinner’s Sense of Snow.
1990. gada septembrī Barbara Buša intervijā žurnālam "People" paziņoja, ka "Simpsoni" ir pats stulbākais, ko viņa jebkad redzējusi. Pēc sešiem gadiem sērijā Two Bad Neighbors tika parādīti Džordžs un Barbara Buši, kuri pārvākušies uz Springfīldu, bet ilgi nav tur mitinājušies nesaskaņu dēļ ar Bārtu un Homēru.
1992. gada 27. janvārī ASV prezidents Džordžs Bušs vecākais pieminēja "Simpsonus" savā runā, sakot: "Mēs turpināsim mūsu centienus amerikāņu ģimeņu nostiprināšanai, lai padarītu amerikāņu ģimenes pēc iespējas līdzīgākas Voltoniem, un pēc iespējas mazāk līdzīgas Simpsoniem". Uz to multiplikācijas seriāla veidotāji ironiski atbildēja ar Bārta vārdiem īsā rullītī, kurš tika parādīts trīs dienas vēlāk, pirms sērijas Stark Raving Dad atkārtojuma: "Eu, mēs esam tieši tādi paši kā Voltoni. Arī mēs lūdzamies Depresijas beigās".
Tāda publikas daļas reakcija jau sen nebija nekāds jaunums multiplikācijas seriāla veidotājiem. Pats Mets Greinings neslēpj, ka provokācijas elements "Simpsonos" ir iekļauts apzināti: Amerikā ir ļaudis, kurus aizskar viss apkārtējais. Mēs kairinām skatītājus, tā ir daļa no mūsu vēršanās pie viņiem. Tam ir jaizklaidē cilvēkus, un jākaitina noteiktu auditorijas daļu.
Citās valstīs
2008. gada aprīlī "Simpsonus" izņēma no Venecuēlas televīziju rīta ēteriem. Pēc Venecuēlas prezidenta Ugo Čavesa vārdiem, seriālam ir "muļķīga ietekme uz bērnu un jauniešu audzināšanu".
2009. gadā Ukrainā televīzijas un radioapraides padome vērsās pie visiem ukraiņu televīzijas kanālu vadītājiem ar ieteikumu atturēties no dažu programmu, filmu un seriālu raidīšanas, kuri pārkāpj Ukrainas likumdošanu par sabiedriskās morāles pārkāpumiem. Šie ierobežojumi skāra arī "Simpsonus".
Vatikāna reakcija
2009. gada decembrī oficiālā Vatikāna avīze L'Osservatore Romano raksturoja Simpsonu sižetus kā "reālistiskus un gudrus". Atzīstot, ka animācijas seriālā ir rupji izteicieni, vardarbības un tēlu reliģiskās noliegšanas ainas, avīze atzīmē, ka, pateicoties Simpsoniem, pieaugušie atkal ir atvēruši sev multiplikācijas pasauli.
Atsevišķu sēriju kritika
Atsevišķu kritiku iemantojušas atsevišķas "Simpsonu" seriāla sērijas.
A Streetcar Named Marge (4. sezonas 2. sērija)
Apvainotie Jaunorleānas iedzīvotāji apbēra seriāla veidotājus un amerikāņu presi ar niknām vēstulēm un draudiem. Viņiem nepatika, ka sērijā izrādes dalībnieki nodziedāja par viņu pilsētu sekojošus vārdus: "Jaunorleāna — pirātu, dzērāju un padauzu mājas, strutaina un smirdīga vieta". "Simpsonu" veidotāji atvainojās saniknotajiem pilsētas iedzīvotājiem ar to, ka nākamās sērijas iesākumā (Homer the Heretic) Bārts skolā uz tāfeles vairākas reizes bija uzrakstījis: "Es vairāk neaizvainošu Jaunorleānu!".
A Star is Burns (6. sezonas 18 sērija)
Homer's Enemy (8. sezonas 23. sērija)
Šī sērija tiek uzskatīta par pārāk cietsirdīgu un drūmu. Pēc sērijas parādīšanas, daudzi fani sajuta, ka tā ir bijusi pārāk drūma, ne visai asprātīga un Homērs tika attēlots kā ļoti neaudzināts. Izdotajā DVD, Džoša Vainstīna komentāros teikts, ka viņš uzskata šo sēriju par vienu pašām strīdīgākajām, kuru viņš ir veidojis, jo ticis izmantots "ass novērošanas humors, kurš neguva daudz atbalstītājus". Vainstīns vēl izteicās par "paaudžu konfliktu" — sērijai iesākumā bija asa skatītāju kritika, bet vēlāk tā guva daudz atbalstītāju, kuru skaits ar katru gadu arvien palielinās.
Trash of the Titans (9. sezonas 22. sērija)
Šajā sērijā, no sākuma grupas U2 dalībnieki, bet vēlāk Montgomerijs Bērnss, pasaka aizliegtu žargona vārdu "wanker" (lv), kas izraisīja sabiedrisku skandālu. Televīzijas kanāls "Channel 4", kas parādīja sēriju dienas laikā, saņēma 31 sūdzību no skatītājiem. Neskatoties uz to, sērija saņēma "Emmy balvu" nominācijā "labākā animācijas programma"
Blame it on Lisa (13. sezonas 15. sērija)
Sērija izraisīja starptautisku skandālu. Sērijā tika attēlota Brazīlijas pilsēta Riodežaneiro, kurā uz ielām plaukst bandītisms un nabadzība. Pilsētas tūrisma departaments uztvēra sēriju kā pamatīgu aizvainojumu un piedraudēja šova producentiem ar sūdzību tiesā. "Visvairāk sirds sāp par to, ka pilsēta attēlota ka džungļi, pa kuriem aulekšo mērkaķi" — sūdzējās departaments.
Sēriju ievads
Šova ievads ir sava veida "rozīnīte". Parasti (ir arī izņēmumi) tajā tiek parādīts katra ģimenes locekļa ceļš mājup, kas noslēdzas viesistabas dīvāna televizora priekšā. Ir trīs ievada paveidi pēc tā ilguma: pirmajās sezonās tā ir pati garākā un tajā ir iekļauta Bārta autobusu pieturas zīmes zādzība un Līzas brauciens ar velosipēdu; visbiežāk sastopama ir vidēja ilguma ievads, bet pēdējās sezonās arvien biežāk tiek rādīta saīsinātais ievads, kur netiek rādīts visu Simpsonu ceļš caur pilsētu, bet tikai viņu ieiešana mājā.
Seriāla muzikālā tēma, kas skan ievadā, tika sarakstīta 1989. gadā un tās autors ir Denijs Elfmans. Tās izveide aizņēma tikai divas dienas, bet melodija mūsdienās ir plaši atpazīstama un populāra.
Multiplikācijas seriāla pirmajās sērijās, ainā, kur Homērs skrien prom no darba pēc svilpes atskanēšanas, aiz viņa stāv nezināms AES darbinieks, kurš iekožas sviestmaizē. Vēlāk viņu aizvietoja ar Bērnsu un Smitersu.
Pēc pilnmetrāžas multiplikācijas filmas "Simpsonu filma" pirmizrādes, pirmajā 19. sezonas sērijā He Loves to Fly and He D'oh's tiek parādīta Springfīldas atjaunošanas skats pēc katastrofas, kas notika filmā, ka arī daži tās unikālie tēli un sīkāka informācija, piemēram, Springfīldas atjaunošanas process un eskimosu pūšļotāja; Bārts mājupceļā brauc pa izpostītajām ielām, kurās norisinās būvdarbi; pie mājas piebraucošai Homēra automašīnai uz jumta uzkrauta tvertne ar uzrakstu Pig crap (lv), bet Simpsonu viesistaba it kā tiek iekārtota no jauna; apsēdies uz dīvāna, Homērs ņem rokās sivēnu un saka: "Mana vasaras aizraušanās", tādā veidā sasaistot seriālu ar pilnmetrāžas filmas vasaras pirmizrādi.
Sākot no 20. sezonas 10. sērijas, "Simpsoni" tiek rādīti HDTV un ar jaunu ievadu. Ievads kļuvis garāks: tagad pēc AES panorāmas tiek rādīts Springfīldas galvenais laukums, kurā Kernijs un Džimbo Džonss zāģē nost Džedebaja Springfīlda piemineklim galvu, kas nokrīt uz Ralfa galvas. Tālāk, pa ceļam uz skolu, parādīts jaunais mainīgais elements: reklāmas plakāts, uz kura redzamas "Mo taverna — tagad ar elektrību" veida reklāmas, "Pazudis bērns — atlīdzības nebūs" (ar Milhausa attēlu), "Krastijs — tagad nodarbojas ar apbedījumiem" un citi. Tālākās izmaiņas ir nenozīmīgas: atomelektrostacijā Montgomerijs Bērnss un Veilons Smiterss aiz Homēra muguras nomainīti pret Leniju un Karlu, kuri karina ziņojumu "3 dienas bez atgadījumiem" un uzreiz nogāžas zemē. Mazliet izmainījies ir tēlu sastāvs, kurus Bārts satiek pa ceļam mājās. Veikalā starp precēm, kuras iegādājusies Mārdža, var pamanīt tomātu sulas pudeli. Homēram vairāk nesanāk aizmukt no sievas vadītās automašīnas un viņš garāžā nonāk atrodoties uz dzinēja pārsega.
Dažās sērijās tiek izmantota saīsinātā ievada versija. Kad uzreiz pēc seriāla nosaukuma parādīšanās, parāda Homēru piebraucam pie mājas.
Visu svēto dienai veltītās īpašās sērijas
Sākot ar otro sezonu, "Simpsonos" katru gadu ir īpašās Visu svēto dienas sērijas, kas ierasti sastāv no trim daļām, ar šausmu stāstu saturu. Šajās sērijās ir iekļauti fantastikas elementi un bieži parodē zināmus šī žanra vai citus darbus (viens no parodiju objektiem, kas atkārtojas ir seriāls "Kapeņu stāstiņi"). Rādītas šīs sērijas parasti tiek divas nedēļas pēc pašiem svētkiem.
Zīmīga šo sēriju iezīme ir beigu titri: tie tiek rakstīti zaļiem burtiem, savukārt veidotāju vārdus aizvieto ar smieklīgām iesaukām (piemēram, Mets Greinings (Matt Groening) vietā tiek parādīts Sikspārnis Greinings (Bat Groening)).
Klasiskais "Simpsonu" ievads šajās sērijās arī ir pilnībā savādāks. Tiek apspēlētas šausmu filmu tēmas, rādītas kapsētas, negaiss, pakāries Mo un tamlīdzīgas lietas. Pastāvīgs joks ir uzraksti uz kapakmeņiem, kas tiek rādīti sērijas laikā starp stāstiem.
Niezīša un Kasīša šovs
Seriālā bieži var redzēt, kā Bārts un Līza skatās "Niezīša un Kasīša šovu", kas izceļas ar īpašu nežēlību un ļoti melnu humoru. Galvenajās lomās — kaķis Kasītis un pele Niezītis. Šova pamatdarbība ir Niezīša ar nežēlīgumu piesātinātā ņirgāšanās par Kasīti. Katras sērijas noskatīšanās tiek pavadīta ar Bārta un Līzas smiekliem, neskatoties uz to, ka ikdienā Līza ir labi audzināta meitene, kas sava brāļa rīcību neatbalsta. Redzama alūzija ar populāro multiplikācijas filmu "Toms un Džerijs", kur pelēns Džerijs cīnās, dažreiz pat ar nežēlīgām metodēm, ar kaķi Tomu, kurš, savukārt, atklāti neiebilstu apēst mazo pelēnu.
Boba atriebība
Tāpat kā katras sezonas tradicionālās sērijas, kas veltītas Visu svēto dienai, ir arī tradicionālās sērijas, kas veltītas Izpalīga Boba atriebībai. Pats Bobs mēģina nogalināt vai nu Bārtu, vai klaunu Krastiju. Visa šī stāsta iesākums bija pirmajā sezonā, kad Bobs uzdodoties par klaunu Krastiju, apzaga Apū veikalu, bet tika atklāts ar Līzas un Bārta palīdzību un ieslodzīts cietumā. Turpmāk viņš vai nu izbēg no cietuma, vai tiek atbrīvots tikai ar mērķi atriebties. Neskatoties uz to, dažas reizes Bobs ir mēģinājis nomainīt naidu pret laipnību:
Īpašās kopsavilkumu sērijas
Ir sērijas, kurās Simpsoni atceras iepriekšējos notikumus, tiek rādīti kadri no iepriekšējām sērijām, pārstāstīts sižets, ierasti tādas sērijas ir reizi divās sezonās. Šīs sērijas sākas tāpat kā parastās.
Sadzīves parodēšana
Viena no seriāla raksturīgākajām pazīmēm ir tā aktualitāte, kas tiek panākta ar reālu lietu un amerikāņu ikdienas sadzīves notikumu atainošanu, kā arī ar citu zemju kultūras, politikas, etnogrāfijas un reliģijas īpatnību atainošanu. Praktiski katrā sērijā parādīta kāda reāla korporācija, paražas un personības; tāpat tiek apspēlēti mūsdienu masu kultūras atribūti un "vidusmēra amerikāņa" ieradumi.
Starp pašiem raksturīgākajiem jokiem var atzīmēt:
Joki, kas atkārtojas
Pie tradicionālajiem jokiem var arī pieskaitīt:
Multiplikācijas seriāla tēlu raksturīgas frāzes
Daudziem multiplikācijas seriāla tēliem ir sev "raksturīgi izteicieni", kas atskan gandrīz katrā sērijā.
Pilnmetrāžas filma
"Simpsonu filma" ir 2007. gada animētā komēdija, kas ir balstīta uz Simpsonu televīzijas sērijām. Greinings atteicās filmu veidot kā dzīvo notikumu vai CGI filmu, aprakstot filmas animāciju kā "neprecīzu", un "un kā devumu ar rokas zīmētajām animācijām, kas burtiski izzūd". Filma ir animēta ar vairāk nekā 2.39:1 aspekta rādiusu, un izkrāsota ar lielāko paleti, kāda vien bija pieejama. Animācijas tehnika ir pielietota, lai filmā būtu ēnas.
Vēl pirms tās izlaišanas tā saņēma nomināciju kategorijai "Labākā vasaras filma, ko vēl neesi redzējis" MTV 2007. gada filmu apbalvošanā, bet zaudēja mākslas filmai Transformeri. Filmas reklāmas rullītis ieguva "Zelta Rullīša Balvu", kategorijā "Labākā animācijas/Ģimenes filmas rullītis", 8. Zelta Filmu Reklāmas Rullīšu Apbalvošanā. Tās ilgums ir 87 minūtes un tā mūzikas pavadījumu ir ieskaņojis Hanss Cimmers, Green Day paziņoja ka izdos īpašu dziesmu The Simpsons. To producēja "Gracie Films" un "20th Century Fox", bet animāciju veidoja "Film Roman" un "Rough Draft Studios".
Andrejeva pret Latviju
Andrejeva pret Latviju (55707/00) bija 2009. gadā Eiropas Cilvēktiesību tiesā izspriesta lieta par pensijas aprēķinu Latvijas nepilsonei.
Lietas faktiskie apstākļi
Kopš 1973. līdz 1990. gadam N. Andrejeva strādāja Olainē, atrodoties Maskavā un Kijivā bijušo iestāžu pakļautībā. Vēlāk, N. Andrejevai aizejot pensijā, šie gadi netika ieskaitīti viņas apdrošināšanas stāžā, jo likums "Par valsts pensijām" paredzēja līdz 1991. gadam ārpus Latvijas nostrādātos gadus ieskaitīt tikai LR pilsoņu stāžā, bet N. Andrejeva ir nepilsone. Daļa no šiem gadiem tika ieskaitīta Andrejevas stāžā vēlāk, pēc Latvijas un Ukrainas vienošanās stāšanās spēkā.
Tiesvedība
Latvijas tiesas nosprieda, ka Andrejevas apdrošināšanas stāžs aprēķināts pareizi.
Eiropas Cilvēktiesību tiesā sūdzība tika iesniegta 2000. gadā, pieņemta izskatīšanai 2006. gadā. 2007. gadā lieta tika nodota ECT Lielajai palātai. 2008. gadā notika tiesas sēde, kur iesniedzēju pārstāvēja Latvijas Cilvēktiesību komitejas biedri A. Dimitrovs un Vladimirs Buzajevs.
Tiesas spriedums
2009. gada februārī taisītais ECT Lielās palātas spriedums bija trešais Lielās palātas spriedums pēc būtības lietās pret Latviju. Ar 16 balsīm pret 1 (Latvijas pārstāve Ineta Ziemele) tiesa secināja, ka tika pārkāpts Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 14. pants (diskriminācijas aizliegums) kopsakarā ar ECK 1. protokola 1. pantu (tiesības uz īpašumu).
Bez tam, tiesa vienprātīgi nosprieda, ka tika pārkāptas N. Andrejevas tiesības uz taisnīgu tiesu (ECK 6. pants), uzsākot tiesas sēdi Augstākajā tiesā agrāk par noteikto laiku. N. Andrejevai tika piespriesta kompensācija 6500 eiro apmērā.
Sekojošie notikumi
N. Andrejevai tika izmaksātā spriedumā aprēķinātā kompensācija, bet pensijas stāžs netika pārrēķināts. 2009. gada oktobrī viņa vērsās administratīvajā tiesā ar pieteikumu par pensijas pārrēķinu, bet 2010. gada aprīlī nomira.
2009. gadā Saeima pirmajā lasījumā pieņēma grozījumus likumā "Par valsts pensijām", paredzot neieskaitīt attiecīgo laiku ne tikai nepilsoņu, bet arī pilsoņu pensijas stāžā, bet tajā pašā gadā apturēja šo grozījumu virzību.
2011. gada februārī Satversmes tiesa noraidīja grupas nepilsoņu sūdzību par likuma "Par valsts pensijām" Pārejas noteikumu punktu, kas tika piemērots, aprēķinot pensijas stāžu Andrejevas lietā. 2011. gada augustā tika iesniegta sūdzība Eiropas Cilvēktiesību tiesā.
2012. gadā Eiropas Komisija pret rasismu un neiecietību publiskoja ziņojumu par Latviju, norādot, ka 2011. gada Satversmes tiesas lēmums "labākajā gadījumā, nodrošina ļoti ierobežotu ECT sprieduma interpretāciju", un ka to nepilsoņu, kuri strādājuši bijušās PSRS republikās, ar kurām Latvijai nav līgumu par pensiju aprēķināšanu, problēma nav atrisināta; "Tas, pamatojoties uz ECT spriedumu Andrejevas lietā, ir uzskatāms par diskrimināciju".
2013. gadā VKNMA Konsultatīvā komiteja norādīja, ka "ar nožēlu atzīmē, ka Eiropas Cilvēktiesību tiesas 2009. gada spriedums Andrejevas lietā nav palīdzējis sniegt visaptverošu risinājumu saistībā ar nepilsoņu pensiju aprēķināšanu. Tā atzīmē valdības viedokli, ka spriedums ir īstenots, parakstot divpusēju vienošanos ar Krievijas Federāciju un virkni citu valstu, kurās nepilsoņi ir strādājuši Padomju Savienības laikos, taču Konsultatīvo komiteju joprojām satrauc fakts, ka šīs vienošanās nav noslēgtas ar visām bijušajām Padomju Savienības republikām, tādēļ tās nevar atrisināt šo jautājumu attiecībā uz visiem nepilsoņiem. Tā ar interesi atzīmē faktu par jaunas lietas iesniegšanu Eiropas Cilvēktiesību tiesā saistībā ar pensiju aprēķināšanu pēc piecu nepilsoņu sūdzību noraidīšanas Satversmes tiesā 2011. gada februārī saistībā ar likuma „Par valsts pensijām” attiecīgajiem pantiem".
Aleksandrs III Romanovs
Aleksandrs III Romanovs (ru; dzimis, miris ) bija Krievijas Impērijas ķeizars (1881—1894), arī Polijas karalis, Somijas lielhercogs, Kurzemes un Zemgales hercogs, Livonijas hercogs utt. Sāka valdīt pēc sava tēva, relatīvi liberālā Aleksandra II nogalināšanas atentātā. Bija konservatīvi noskaņots un lielu vērību pievērsa krievu valodas dominēšanas un Krievijas Impērijas vienotības nostiprināšanai.
Līdz ar imperatora Aleksandra III kāpšanu tronī Krievijas Impērijas iekšpolitikā pastiprinājās cittautiešu pārkrievošana. Baltijas pārkrievošanas pasākumi skāra gan latviešus, gan arī igauņus, vācbaltiešus un citus Baltijas provinču mazākumtautību iedzīvotājus.
Biogrāfija
Dzimis 1845. gada 10. martā Sanktpēterburgā. Tēvs Krievijas Impērijas ķeizars Aleksandrs II, māte Hesenes lielhercoga meita, ķeizariene Marija Aleksandrovna (Мария Александровна, dzimusi Marie von Hessen-Darmstadt). 1866. gadā Aleksandrs apprecējās ar Dānijas princesi Dagmāru (Marie Sophie Frederikke Dagmar, prinsesse af Danmark), pareizticībā kristīta kā Marija Fjodorovna (Мария Фёдоровна, 26.11.1847 — 13.10.1928).
Bērni:
Intelekta ziņā esot bijis diezgan viduvējs, tomēr jaunībā esot bijis ļoti spēcīgs fiziski (ar pirkstiem locījis monētas, pakavus). Sadzīvē esot bijis vienkāršs: ievērojami samazinājis galma izdevumus, galma balles tikai 4 gadā utt. Visai reliģiozs, konservatīvs, izteikti ģimenisks. Kaislīgs makšķernieks un mednieks (vēstures annālēs iegājis viņa teiciens: "Kad krievu imperators makšķerē, Eiropa var pagaidīt" — Когда русский император удит рыбу, Европа может подождать.). Aizrautīgs mākslas darbu kolekcionārs.
Pirmos divus gadus Aleksandrs valdīja bez kronēšanas, kas notika 1883. gada 15. maijā Maskavā, Kremļa Uspenskas katedrālē (Успенский собор).
1888. gadā kopā ar ģimeni cieta vilciena katastrofā. Dzelzceļa katastrofa notika netālu no Borku stacijas ceļa posmā starp Jaltu un Maskavu. Imperatora vilcienu nepieļaujami ātri vilka divas preču lokomotīves un šūpošanās rezultātā lokomotīves nogāja no sliedēm un vilciena sastāvs nokrita no uzbēruma. Cara ģimene, kas atradās restorānvagonā, necieta, jo vagona sienas tika saspiestas un novērsa jumta deformāciju.
Miris no slimības 1894. gada 1. novembrī.
Iekšpolitika
1881. gada 14. augusta "Rīkojums par kārtības valstī, sabiedriskā miera saglabāšanu un pastiprinātas drošības ieviešanu noteiktos reģionos" (Распоряжение о мерах к сохранению государственного порядка и общественного спокойствия и проведение определенных местностей в состояние усиленной охраны) atļāva 10 impērijas guberņu politiskajai policijai darboties, nepakļaujoties vietējai tiesu un administratīvajai varai. Bez tiesas sprieduma varēja izsūtīt "nevēlamas personas", slēgt avīzes un žurnālus, mācību iestādes utt. 1882.—1884. gados pieņēma virkni tiesību aktu, kas ievērojami pastiprināja cenzūru (it kā "pagaidu", taču bija spēkā līdz 1905. gadam). 1889.—1892. gados notika provinces pašvaldību un pilsētu pašvaldību reorganizācija. Izdeva "Likumu par muižnieku īpašumu" (закон о дворянских выморочных имуществах, 1883), kas palielināja lauku muižniecības privilēģijas. 1885. gadā izveidoja Muižnieku zemes banku.
1884. gada "Augstskolu nolikums" likvidēja augstskolu pašpārvaldi, kara ģimnāzijas pārveidoja par kadetu korpusiem. 1887. gada 1. jūlijā tika publicēts apkārtraksts-rīkojums "Par ķēkšu bērniem" (Циркуляр о кухаркиных детях), kurā izglītības iestāžu vadībai ieteikts izvairīties uzņemt skolās "kučieru, kalpu, pavāru, veļasmazgātāju, sīktirgotāju un tamlīdzīgu ļaužu bērnus kuriem, izņemot atsevišķus apveltītus īpašām spējām, nav ieteicams izrauties no vides, kurā tie dzimuši". 1887. gadā Aleksandrs III apstiprināja Valsts padomes pieņemtos noteikumus par Tērbatas mācību apgabala tautskolu uzraudzību, kas ieviesa Baltijas pārkrievošanas pasākumus.
1880.—1890. gados notika masveida ebreju izraidīšana aiz t. s. "nometinājuma joslas" (черта оседлости). No Maskavas vien izraidīja aptuveni 20 000 cilvēku. Noteica ebreju kvotas vispirms vidējās, pēc tam augstākajās mācību iestādēs (nometinājuma joslā to skaits studējošo vidū nedrīkstēja pārsniegt 10%, ārpus joslas — 5%, galvaspilsētā — 3%).
Ekonomika
Izteikts merkantilisms un protekcionisms. Ievērojami pieauga ievedmuitas maksājumi, netiešie maksājumi. Auga cenas, iedzīvotāju pirktspējai nepalielinoties. Politisko stagnāciju kompensēja ar smagās rūpniecības attīstību. Vadošo lomu šeit spēlē finanšu ministrs Sergejs Vitte, kurš intensificēja valsts dzelzceļu tīkla būvniecību. Dzimtbūšanas atcelšana neatrisināja zemes jautājumu. Sākoties industrializācijai, miljoniem zemnieku plūdu uz pilsētām un industriālajiem rajoniem, veidojot strādnieku šķiru, kas ātri radikalizējās.
Lauksaimniecība pēc dzimtbūšanas atcelšanas bija ļoti vāja, neražas gados zemnieki cieta badu. 1881.—1884. gados samazināja zemniekiem zemes izpirkuma maksu, nodibināja valsts Zemnieku banku (Крестьянский поземельный банк, 1882), kas bija domāta no dzimtbūšanas atbrīvoto zemnieku kreditēšanai. Palielināja mantojuma un dividenžu peļņas nodokļus. Ieviesa dzīvokļu nodokli. Ierobežoja bērnu nodarbināšanu (1882), pusaudžu un sieviešu darba laiku fabrikās naktīs (1885) Pieņemti likumi par dzīvesvietas maiņas brīvību (1889), par zemnieku zemes neatsavinātību (1894), par strādnieku darba laika regulēšanu fabrikās (1886, 1897).
Ārpolitika
Ārpolitikas pamatvirzieni:
1950. gads
1950. gads bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās sestdienā.
Ariane 5G
Ariane 5G bija Arianespace nesējraķetes Ariane 5 sākotnējā versija.
No 1996. līdz 2003. gadam veikti 17 starti, no kuriem viens bija neveiksmīgs, un divi daļēji veiksmīgi.
Šons Horkofs
Šons Horkofs (dzimis 1978. gada 17. septembrī) ir kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis 1008 spēles Nacionālās hokeja līgas klubos Edmontonas "Oilers", Dalasas "Stars" un Anahaimas "Ducks". Kopumā NHL atzīmējies ar 511 rezultativitātes punktiem. Kanādas hokeja izlases rindās kļuvis par divkārtēju pasaules čempionu.
Spēlētāja karjera
Horkofs savu spēlētāja karjeru uzsāka 1996. gadā, aizvadot savu pirmo sezonu Mičiganas Štata universitātes komandā, kas spēlēja NCAA čempionātā. Pēc otrās universitāte pavadītās sezonas, 1998. gada NHL draftā Horkofu izvēlējās Edmontonas "Oilers", taču Šons turpināja studijas. 2000. gada vasarā pabeidzot universitāti, Horkofs pievienojas "Oilers" rindām, taču savās pirmajās divās NHL sezonās Horkofs spēlēja arī tās AHL fārmklubā Hamiltonas "Bulldogs". 2002.—03. bija pirmā pilnā Horkofa NHL sezonas. 2004.—05. gada NHL lokauta laikā Horkofs spēlējas Zviedrijas Elitsērijas klubā Mora IK, taču 2005.—06. sezonā Horkofa pārstāvētā Edmontonas vienība sasniedza NHL Stenlija kausa finālu, kurā gan septiņās spēlēs piekāpās Karolīnas "Hurricanes" vienībai. 2005.—06. sezonā arī ir līdz šim rezultatīvākā viņa NHL karjerā - Šons 79 spēlēs atzīmējās ar 73 rezultativitātes punktiem. 2010. gada 6. oktobrī Horkofs kļuva par Edmontonas "Oilers" kapteini.
2013. gada 4. jūlijā Horkofs tika aizmainīts uz Dalasas "Stars" rindām, tās sastāvā aizvadot nākamās divas sezonas. 2015. gada jūlijā noslēdza viena gada līgumu ar Anahaimas "Ducks". "Ducks" rindās 59 spēlēs Horkofs atzīmējās ar 15 punktiem un 2016. gada septembrī paziņoja par karjeras beigšanu.
Kanādas izlases rindās Horkofs spēlējis 2003., 2004. un 2009. gada Pasaules čempionātos, 2003. un 2004. gadā izcīnot čempiona titulu, bet 2009. gadā, piekāpjoties vienīgi Krievijas izlasei, iegūstot sudraba godalgas.
Hurts
Hurts ir britu sintpopa apvienība no Mančestras, Apvienotajā Karalistē, kuras sastāvā ietilpst divi dalībnieki Teo Hačkrafts (en) un Adams Andersons (en).
2009. gada jūlijā grupa parādījās kā dienas grupa (en) interneta vietnē guardian.co.uk. Grupa ieņēma ceturto vietu BBC veidotajā aptaujā "Sound of 2010". Grupas dziesmu "Wonderful Life" remiksēja pazīstamais ASV producents un dīdžejs Artūrs Beikers (en). 2010. gada sākumā apvienība klajā laida savu pirmo oficiālo singlu "Better Than Love", un pirmo reizi uzstājās koncertā. Dziesma "Illuminated" tika izmantota Sky1 HD reklāmā, kurā televīzija reklamēja savas populārākās programmas augstas izšķirtspējas standarta televīzijas kanālā.
Apvienības debijas albums, kura nosaukums ir "Happiness" klajā tika laists 2010. gada 6. septembrī. Albumā ir iekļauta dziesma "Devotion", kas ir duets ar austrālijas popdziedātāju Kailiju Minogu.
Studijas albumi
Otrais studijas albums- "Exile", izdots 2013.gada 8. martā (Major Label).
Paulis Lejiņš
Paulis Lejiņš, arī Pauls Lejiņš, (dzimis Vecates pagastā, miris  Rīgā) bija latviešu agronoms, lopkopības speciālists un politiķis. Baltijas hercogistes Zemes komitejas loceklis (1918), Latvijas Republikas izglītības ministrs (1940), Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas prezidents (1946—1951). Pētījis lopkopības vēsturi, pilnveidojis govju selekcijas metodes.
Biogrāfija
Dzimis Vecates pagasta “Rimeikās” kā 15. bērns 16 bērnu ģimenē, agri zaudējis māti, pēc tam tēvu. Mācījās Mazsalacas draudzes skolā, Rīgas reālskolā, 1902. gadā sāka studēt Rīgas Politehniskā institūta lauksaimniecības nodaļā, iestājās studentu korporācijā “Selonija”. 1905.–1906. gadā turpināja studijas Halles universitātē, bet 1907. gadā beidza Rīgas Politehnisko institūtu. Bija Jāņa Bisenieka izdotās avīzes “Zemkopis” līdzstrādnieks, J. Bisenieka uzdevumā 1909. gadā organizēja un vadīja Jelgavas lauksaimniecības skolas mācību saimniecību Lustes pilī, vadīja to līdz 1915. gadam, organizēja lauksaimniecības izstādes Kurzemē, Zemgalē, Sēlijā, arī Vidzemē (Vestienā), lauksaimniecības kursus, bija ļoti aktīvs lauksaimniecības zināšanu popularizētājs.
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1915. gadā devās bēgļu gaitās uz Krieviju. 1918. gada jūlijā Paulis Lejiņš atgriezās Jelgavā un smagi pārslimoja spāņu gripu. 1918. gada 8. novembrī kopā ar vecāko brāli Kārli Moricu Lejiņu, Jāni Bisenieku, Andreju Krastkalnu, Eiženu Laubi, Konstantīnu Pēkšēnu, Alfrēdu Ģīmi iesaistījās Baltijas hercogistes Zemes komitejas sastāvā. 1919. gadā piedalījās Latvijas Universitātes dibināšanā, bija LU Lauksaimniecības fakultātes dekāns un LU prorektors. No 1939. gada jaundibinātās Jelgavas Lauksaimniecības akadēmijas profesors. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā īslaicīgi bija izglītības ministrs Kirhenšteina vadītajā valdībā.