cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dmitrijs Bikovs
Spēlētāja karjera
2005.—06. gada sezonā Bikovs spēlēja Maskavas "Dinamo" sastāvā, taču tad noslēdza līgumu ar Mitišču "Atlant", tās rindās spēlējot līdz pat 2011. gada vasarai, kad Bikovs pievienojās Magņitogorskas "Metallurg" klubam. 2013.—14. gada sezonu Bikovs aizvadīja Habarovskas "Amur" sastāvā.
Krievijas hokeja izlases rindās spēlējis četros Pasaules čempionātos, 2002. gadā kopā ar izlasi izcīnot sudraba medaļas.
Hokons VII
Hokons VII (no; dzimis Šarlotenlundas pilī netālu no Kopenhāgenas kā Kristians Frederiks Kārlis Georgs Valdemārs Aksels, miris  Oslo) bija Norvēģijas karalis no 1905. gada, kad tika likvidēta personālūnija ar Zviedriju, līdz savai nāvei 1957. gadā. Bija viens no nedaudzajiem vēlētajiem Eiropas monarhiem.
Dzimis kā Dānijas princis Kārlis nākamā Dānijas karaļa Frederika VIII un viņa sievas, Zviedrijas karaļa Kārļa XV meitas, Luīzes ģimenē kā otrais dēls. Pieder pie Gliksburgu dinastijas, kas ir Dānijas karaliskā dinastija kopš 1448. gada un pārvaldījusi Norvēģiju Dānijas—Norvēģijas Karalistes laikā (1536—1814). Vairāki Hokona VII priekšteči pa tēva līniju bijuši neatkarīgās Norvēģijas valdnieki.
Juglas ezers
Juglas ezers (agrāk — Ropažu ezers) ir ezers Rīgas austrumu daļā. Robežojas ar Etnogrāfisko brīvdabas muzeju (ziemeļaustrumos), Berģiem (austrumos), Juglas papīrfabrikas ciematu (dienvidos), Juglas zvēraudzētavas ciematu (rietumos) un Juglas mikrorajonu (ziemeļrietumos).
Ezers ir eitrofs, ap 80% platības aizaugusi. No ezera ņēma ūdeni Rīgas ūdensapgādei, tāpēc ezerā bija aizliegta saimnieciskā darbība, tai skaitā zveja. Lai novērstu iesāļā jūras ūdens ieplūšanu no Ķīšezera, izbūvētas slūžas, kas pašlaik demontētas. Ūdens apmaiņas periods — 1 mēnesis.
49 (skaitlis)
49 (četrdesmit deviņi) ir naturāls skaitlis, kas veselo skaitļu rindā atrodas starp 48 un 50. Gada četrdesmit devītā diena ir 18. februāris.
Romiešu skaitļu sistēmā četrdesmit deviņi tiek pierakstīts šādi — XLIX, bet binārajā skaitīšanas sistēmā četrdesmit deviņi ir 1010012, oktālajā skaitīšanas sistēmā — 618 un heksadecimālajā skaitīšanas sistēmā — 3116. Četrdesmit deviņi ir nepāra skaitlis.
Ķīmisko elementu periodiskā tabulā četrdesmit deviņi ir indija (In) atomskaitlis.
Consumers International
Consumers International (CI) ir starptautiska patērētāju tiesību aizsardzības nevalstiska organizācija (NVO), kura pārstāv patērētāju grupas un valstu patārētāju tiesību aģentūras visā pasaulē. Tajā ir 230 organizācijas 113 valstīs. CI mērķis ir veicināt līdzsvarotāku sabiedrību, aizstāvot visu patērētāju tiesības, palielinot patērētāju organizāciju skaitu un darbības loku, kā arī veicinot patērētājiem draudzīgu politiku un likumu ieviešanu. Kopš 1999. gada Latvijas Patērētāju tiesību aizsardzības centrs ir CI biedrs.
Katrīna Resa
Katrīna Resa (it; dzimusi Salornā, Itālijā) ir profesionāla itāļu basketboliste, spēlē centra pozīcijā, Itālijas sieviešu basketbola izlases dalībniece, pašlaik (2010) pārstāv WNBA klubu Minesotas "Lynx". 2007. gada WNBA draftā viņu izraudzījās Minesotas "Lynx" ar kopējo 24. kārtas numuru.
Žans Marks Gunons
Žans Marks Gunons (,, Obenā, Francijā) - franču sacīkšu braucējs, Formula 1 čempionāta dalībnieks no 1993. - 1994.gadam.
Pirms F1
No 1985. - 1987.gadam piedalījās Francijas Formula Renault čempionātā. 1986. un 1987.gadā kļuva par šī čempionāta vicečempionu. 1988.gadā pārgāja uz Francijas F3 pārstāvot komandu Promatecme, izcīnot 4.vietu kopvērtējumā. 1989.gadā pārstāvot komandu ORECA kļuva par Francijas F3 čempionu, izcīnot 5 uzvaras. 1990.gadā devās uz Formula 3000 čempionātu, finišēja 3.vietā Hokenheimā un kopvērtējumā izcīnot 9.vietu. 1991. un 1992.gadā kopvērtējumā izcīnija 6.vietu kopvērtējumā, uzvarot Po un Maņikūrā.
Formula 1
1993.gadā debitēja Formulā 1 pārstāvot Minardi komandu 2 posmos, aizstājot Kristianu Fitipaldi. Japānas GP startēja no 24.starta vietas, bet Austrālijas GP no 22.starta vietas. Abas reizes piedzīvoja izstāšanos. 1994.gadā 7 posmus pārstāvēja Simtek komandu. Labākais sasniegums 9.vieta Francijas GP. Šajā pašā gadā arī izcīnija 5.vietu kopvērtējumā Francijas salonautomobīļu čempionātā.
Pēc F1
Pēc F1 pilota karjeras beigšanas pievērsās sporta mašīnu sacensībām. no 1996. - 1999.gadam piedalījās GT sacensībās. 1999.gadā piedalījās FIA Sportscar sacensībās, izcīnot 4 uzvaras un 6.vietu kopvērtējumā. 2000.gadā piedalījās ALMS sacensībās. Regulāri piedalās arī Lemānas 24 stundu sacensībās.
Taimskvērs
Taimskvērs (en) ir krustojums Manhatanā, Ņujorkā, ASV, pie Brodvejas un 7. avēnijas krustojuma, tas stiepjas no Rietumu 42. ielas līdz Rietumu 47. ielai. Paplašinātā Taimskvēra zona, ko sauc arī par teātra apgabalu, sastāv no blokiem starp 6. un 8. avēniju no austrumiem un rietumiem un starp 40. un 53. ielu no dienvidiem un ziemeļiem. Agrāk Taimskvērs bija pazīstams kā Longacre Square. Savu pašreizējo nosaukumu tas ieguva 1904. gada aprīlī. Taimskvērs ir pazīstams arī kā "pasaules krustceles" (The Crossroads of the World) un The Great White Way,  tas ir kļuvis par Ņujorkas un visas ASV simbolu. Saskaņā ar ceļojumu žurnāla Travel + Leisure datiem, Taimskvērs ir pasaulē populārākais tūrisma objekts, katru gadu to apmeklē aptuveni 39 200 000 cilvēku.
Beludžu valoda
Beludžu valoda (, balojî) ir valoda, kas pieder irāņu valodu saimei. Tajā galvenokārt runā beludži, kas dzīvo Beludžistānā (reģionā, kuru veido Irānas ostāns Sīstāna un Beludžistāna un Pakistānas province Beludžistāna). To kā otro valodu plaši izmanto arī Pakistānā dzīvojošie brahuji. 2007. gadā bija aptuveni 7,6 miljoni beludžu valodas pratēji. Beludžu valoda ir atzīta par vienu no deviņām Pakistānas valsts valodām.
Ronne
Ronne var būt:
Lentvare
Lentvare ir pilsēta Lietuvas austrumu daļā, starp Viļņu un Traķiem. Dzelzceļa mezgls.
Rastos pirmoreiz minēta 17. gadsimtā. Pēc Polijas dalīšanām nokļuva Krievijas sastāvā. Iesākumā apdzīvotā vieta piederēja Sapehu, vēlāk Tiškeviču dzimtai. 1885. gadā Tiškeviči pilsētas pievārtē uzcēla pili. Parku ap dārzu projektēja franču daiļdārznieks Eduards Andrē (Édouard André). Starp pasaules kariem Lentvare ietilpa Polijas teritorijā. Otrā pasaules kara gados pilsētas apkārtnē darbojās ebreju partizānu vienība dzejnieka Abas Kovnera vadībā.
Pāvels Zdunovs
Pāvels Zdunovs (dzimis 1991. gada 18. jūnijā) ir krievu hokejists, uzbrucējs. Pašlaik (2019) Zdunovs spēlē Krievijas Augstākās līga komandā Taškenas "Humo".
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Zdunovs sāka 2010.—11. gada sezonā, kad debitēja KHL vienībā Magņitogorskas "Metallurg", tās pašas sezonas izskaņā kā līgas labākais jaunais spēlētājs iegūstot arī Alekseja Čerepanova balvu.
2011.—12. gada sezonā Zdunovs "Metallurg" rindās aizvadīja vien astoņas spēlēs, sezonas lielāko daļu aizvadot Krievijas Jaunatnes hokeja līgā. Lai gan 2012.—13. gada sezonā Zdunovs bija nostiprinājies "Metallurg" rindās, 2013.—14. gada sezona uzbrucējam nebija tik veiksmīga, un decembrī "Metallurg" jauno hokejistu aizmainīja uz Ņižņekamskas "Neftekhimik" pretī saņemot somu uzbrucēju Oskaru Osalu. "Neftekhimik" rindās Zdunovs aizvadīja nākamās sešas sezonas.
Ķīšezers
Ķīšezers ir liels ezers Rīgas pilsētas ziemeļaustrumu daļā. Rīgas administratīvajā teritorijā iekļauts viss ezers un tā piekrastes daļa.
Vēsture
Senākais ezera nosaukums kopā ar Juglas ezeru bija Ropažu ezers, vēlāk ezers saukts arī par Stintezeru. Lielākā pieteka — Jugla. Agrāk pa Langu ezera ūdens iztecēja uz Gauju, bet Daugavgrīvas klostera mūki ap 1266. gadu uz toreizējās Dūņupes ierīkoja pirmās ūdensdzirnavas un izraka dzirnavu grāvi (Mühlgraben), pa kuru ezera ūdens sāka noplūst uz Daugavu. Vēlāk izveidotais kanāls ar tuvējo Daugavu vēl arvien tiek dēvēts par Mīlgrāvi.
Savukārt Ķīšezera dienvidu krasts piederēja Livonijas ordenim, kas 1297. gadā uz Bērzupītes jeb Bukultu strauta (tagad Juglas kanāls) iekārtoja savas ūdens dzirnavas un mūra pili, ko sāka saukt par Jaunajām dzirnavām jeb Bukultu pili.
1924. gadā Rīgas pilsētas teritorijā iekļāva Ķīšezera dienvidu un rietumu krastu, bet 1927. gadā austrumu krastu.
Raksturojums
Ezerā atrodas Sniķera sala un vēl divas salas ar kopējo platību 8 ha. Krasti gan lēzeni (ziemeļu daļa), gan stāvi (Mežaparks, vietām ziemeļaustrumu krastā). Ja ir spēcīgs rietumu vējš, ezerā caur Mīlgrāvi ieplūst iesāļūdens no Rīgas līča. 11 zivju sugas.
Austrumu krastā Bulduru pilskalns. Rietumu krastā Rīgas Zooloģiskais dārzs, Ozo Golfa klubs. 1999. gadā izveidots Jaunciema dabas liegums.
Andrejs Veisbergs
Andrejs Veisbergs (dzimis Rīgā ) ir latviešu valodnieks, tulks, tulkotājs un profesors. Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis.
Dzīvesgājums
1983. gadā absolvēja Latvijas Valsts universitātes Svešvalodu fakultāti angļu valodas un literatūras specialitātē, no 1983. līdz 1987. gadam strādāja par asistentu, vienlaikus studēja aspirantūrā (1984—1986). 1986. gadā kļuva par filoloģijas zinātņu kandidātu, 1987. gadā par vecāko pasniedzēju, 1988. — par docentu. 1992. gadā ieguva filoloģijas doktora grādu, 1993. gadā habilitētā filoloģijas doktora grādu.
Kopš 1994. gada Veisbergs ir LU profesors, kopš 2000. gada Moderno valodu fakultātes, vēlāk Humanitāro zinātņu fakultātes Sastatāmās valodniecības un tulkošanas nodaļas vadītājs, Tulkošanas katedras vadītājs un "Konferenču tulkošanas" maģistra programmas vadītājs.
No 2004. gada viņš ir Valsts valodas komisijas priekšsēdētājs.. Veisbergs strādājis Eiropas Komisijas Tulku dienestā kā Latvijas tulku sagatavošanas koordinators 2003, 2004. Viņš ir Eiropas Savienības institūciju akreditētais tulks kopš 1996. gada. Tulkojis Billa Klintona, Džordža Buša, Dalailamas, Pana Kimuna, Žistēna Trido u.c. vizītes Latvijā. Kopš 2006. gada ir Oksfordas Angļu vārdnīcas konsultants.
Kopš 2005. gada Veisbergs ir Latvijas Zinātņu akadēmijas korespondētājloceklis, kopš 2013. gada — LZA īstenais loceklis.
31. decembris
31. decembris ir gada 365. diena pēc Gregora kalendāra (366. garajā gadā). Šī ir gada pēdējā diena.
Vārda dienas
Silvestrs, Silvis, Kalvis
Darbs (fizika)
Fizikā darbs ir enerģija, ko spēka iedarbības rezultātā saņem ķermenis. To parasti apzīmē ar A (no de) vai W (no en), SI to mēra džoulos. Terminu darbs pirmo reizi minēja franču matemātiķis Gaspārs Gustavs de Korioliss 1830. gadā.
Darbs uz materiālu punktu
Nemainīga spēka padarīto darbu uz materiālu punktu definē kā šī spēka \mathbf F un punkta pārvietojuma skalāro reizinājumu: kur \alpha ir leņķis starp spēku un pārvietojumu, savukārt F un \Delta r ir atbilstošo lielumu absolūtās vērtības.
Mainīga spēka darbs
Ja spēks nav konstants, iepriekš pausto formulu var pielietot tikai bezgalīgi mazā pārvietojuma posmā d \mathbf r. Šādā posmā padarīto darbu sauc par elementārdarbu un apzīmē ar \delta A. Vispārīgā gadījumā spēka \mathbf F darbu, ķermenim pārvietojoties pa trajektoriju C definē kā elementārdarba līnijintegrāli pa ķermeņa trajektoriju: Elementārdarbs ir darba nepilnais (angļu — improper/inexact) diferenciālis. To nointegrējot iegūst darbu, taču pretējais nav spēkā: patvaļīgā gadījumā nav tādas darba funkcijas, kuras pilnais diferenciālis būtu \delta A un vispārīgā gadījumā \mathbf F nav darba atvasinājums.
Kopspēka darbs
Uz materiālu punktu darbojoties vairākiem spēkiem, to kopīgi padarītais darbs būs vienāds ar spēku summas padarīto darbu: kur \mathbf F_i ir i-tais spēks uz ķermeni, W_i — i-tā spēka darbs uz ķermeni, bet ir kopējais spēks uz punktu.
Darbs uz ķermeni vai mehānisku sistēmu
Aplūkojot ķermeņus un citas sarežģītākas mehāniskas sistēmas, bieži jāpievērš uzmanība darbam uz atsevišķiem ķermeņa punktiem. Piemēram, stiepjot atsperi, tās galiem tiek pielikti vienādi, pretēji vērsti spēki un to summa ir nulle. Arī atsperes masas centra pārvietojums ir nulle. Taču kopīgi veiktais darbs nav nulle, jo katrs spēks veic pozitīvu darbu, pārvietojot savu atsperes galu. Šajā gadījumā kopēji padarītais darbs izmaina ķermeņa kinētisko enerģiju.
Mehāniskas sistēmas kinētiskās enerģijas izmaiņas teorēma
Ja uz punktu darbu var pastrādāt, tikai to pārvietojot, tad cietam ķermenim var arī pārvietot atsevišķus punktus tā, ka tas nepārvietojas, bet tikai pagriežas. Šādu situāciju var novērot, griežot velosipēda stūri: vienā pusē spiežot stūri prom, bet otrā velkot pie sevis, katra roka padara savu darbu un pārvieto rokturi. Kopējais spēks uz stūri ir vienāds ar nulli, taču darbs ir padarīts.
Cietam ķermenim pieliktie spēki izmaina tā kinētisko enerģiju — mainās tā pārvietošanās vai griešanās ātrums. Kopējais ķermenim pielikto jeb ārējo spēku darbs vienāds ar kinētiskās enerģijas izmaiņu: kur T_1, T_2 — kinētiskā enerģija sākuma un beigu stāvokļos, A — uz ķermeni pastrādāto darbu summa.
Ja ķermenis deformējas (attālumi starp tā punktiem mainās), tad kopējais darbs var nebūt proporcionāls kopējam ķermenim pieliktajam spēkam. Šāda situācija ir gan elastīgās deformācijās (piemēram, stiepjot gumiju), gan plastiskās (piemēram, saplacinot plastmasas pudeli). Te jāņem vērā, ka savu darbu pastrādā arī ķermeņa iekšējie spēki (elastība, spiediens) un var būt, ka ārējo spēku darbs tiek pilnībā vai daļēji kompensēts ar pretēju iekšējo spēku darbu.
Jāņem vērā, ka vispārīgā gadījumā ķermeņa kinētiskā enerģija ir visu tā punktu kinētisko enerģiju summa. Materiāla punkta modelī tā ir vienāda ar mv^2 / 2, absolūti cieta ķermeņa gadījumā ir pieskaitāma arī rotācijas kinētiskā enerģija, bet deformējama sistēma, kā stīga, vairākatomu molekula vai gāze traukā var būt apveltīta ar kinētisko enerģiju sistēmai nepārvietojoties un nerotējot.
Potenciālu spēku darbs
Potenciālu spēku, piemēram, gravitācijas un elektrostatiskā spēka, veiktais darbs nav atkarīgs no trajektorijas, bet tikai no ķermeņa sākuma un beigu stāvokļiem. Ķermenim potenciāla spēka laukā eksistē potenciālā enerģija — tāda no koordinātām atkarīga funkcija, ka tās izmaiņa ir pretēja šī spēka padarītajam darbam:
kur  — ķermeņa sākuma un beigu koordinātas (vispārīgā gadījumā — ķermeņa visu punktu koordinātas).
Piemēram, ķieģelim krītot smaguma spēka ietekmē, šis spēks padara darbu un piešķir ķermenim kinētisko enerģiju, bet tā potenciālā enerģija samazinās. Šajā gadījumā potenciālā enerģija un darbs atkarīgi tikai no ķieģeļa smaguma centra atrašanās vietas. Savukārt, mazliet saspiežot basketbola bumbu, elastības spēks traucē — padara negatīvu darbu —, bet tā potenciālā enerģija palielinās: elastība ir gatava palīdzēt bumbai atgūt iepriekšējo formu. Šis ir gadījums, kad nozīmīgas ir ķermeņa visu punktu koordinātas, jo aplūkota tiek ķermeņa deformācija un spēks, kas tai pretojas. Redzams, ka, ja sākuma un beigu stāvokļi ir vienādi, veiktais darbs ir nulle, tātad potenciāla spēka veiktais darbs pārvietojumā pa noslēgtu trajektoriju ir vienāds ar nulli.
Potenciālu spēku elementārdarbs sakrīt ar kādas funkcijas pilno diferenciāli:. Šādu funkciju sauc par spēka funkciju. Veiktais darbs ir vienāds ar šīs funkcijas izmaiņu: kur, kā iepriekš, ir ķermeņa sākuma un beigu stāvokļi. Pats spēks ir vienāds ar šīs funkcijas gradientu:. Redzam, ka spēka funkcija un potenciālā enerģija atšķiras tikai ar zīmi:, bieži lieto sakarību, ka spēks ir pretējs potenciālās enerģijas gradientam:
Mērvienības
Darba SI mērvienība ir džouls (J). Viens džouls ir darbs, ko vienu metru garā pārvietojumā padara vienu ņūtonu liels spēks, kas vērsts pārvietojuma virzienā. Džoula saistību ar citām SI mērvienībām mēdz izteikt dažādos veidos:
Bieži iekārtu veikto darbu mēra kilovatstundās, kas nav SI mērvienība bet ir izteikta SI sistēmā. Kilovatstunda ir darbs, ko mašīna, strādājot ar 1 kilovatu (kW) lielu jaudu, padara 1 stundas (h) laikā. Parasti to apzīmē ar kWh, lai arī pēc SI standarta būtu ar atstarpi vai punktu jāattēlo reizināšana: kW h vai kW·h. Skaitliski kilovatstunda ir vienāda ar 3,6 megadžouliem.
Citās mērvienību sistēmās lieto tādas mērvienības kā ergs (erg, CGS sistēmā), kilogrammetrs (kgf·m, tehniskajā jeb gravitācijas mērvienību sistēmā), pēdmārciņa (ft·lbf), zirgspēkstunda (hp·h), kalorija (cal vai Cal).
Jauda
Jauda tiek definēta kā elementārā laika sprīdī dt padarītais elementārdarbs, no kā viegli seko jaudas, spēka un ātruma sakarība materiālam punktam:
kur v ir ātrums. Attiecīgi darbu var iegūt kā jaudas integrāli:.
Absolūti cietus ķermeņus izdevīgi aprakstīt, izmantojot jaudu. Ja ķermenis virzās kopā ar kādu polu C vienlaicīgi rotējot ap asi MC, kas iet caur šo punktu un tam pielikto ārējo spēku summa ir \mathbf F un to radītais spēka moments pret asi MC ir, tad jauda:
kur \mathbf v ir pola ātrums un \omega — leņķiskais ātrums.
Dažu potenciālu spēku darbs
Potenciālu spēku darbs ir atkarīgs tikai no sākuma un beigu stāvokļiem. Šeit dotas formulas pašu spēku veiktajam darbam. Darbs, ko veic, pārvarot šos spēkus (piem. paceļot smagumu, izstiepjot atsperi) ir tikpat liels, bet ar pretēju zīmi.
Smaguma spēks
Smaguma spēka darbs ir proporcionāls ķermeņa masai m un augstuma h izmaiņai:
kur g ir brīvās krišanas paātrinājums.
Smaguma spēka darbu bieži saista arī ar smaguma spēka potenciālo enerģiju V(h) = mgh:
Gravitācija
Ja uz punktu ar masu m_1 gravitācijas spēku rada punkts ar masu m_2, tad šī spēka veiktais darbs ir
kur r_1, r_2 ir sākuma un beigu attālums starp šiem punktiem, bet G — gravitācijas konstante.
Elektrostatiskais spēks
Lādiņam q kustoties elektriskajā laukā ar intensitāti \mathbf E pa trajektoriju C lauka veiktais darbs ir
Homogēnā elektriskajā laukā kur \alpha — leņķis starp pārvietojuma un elektriskā lauka intensitātes virzieniem.
Pārvietojot lādiņu q elektriskajā laukā, kur definēta potenciālā enerģija, potenciāls un spriegums U, darbu var izteikt šādi:
Elastība
Elastības spēkus (spēkus, kas rodas stiepjot, spiežot, liecot, griežot objektu) nelielu deformāciju gadījumā mēdz aprakstīt ar lineāru modeli — Huka likumu, pēc kura elastības spēks ir proporcionāls deformācijai x un vērsts tai tieši pretēji. Tad deformācijas virzienā vērstā komponenteF_x = -cx, kur c ir proporcionalitātes koeficients. Šajā modelī elastības spēka veiktais darbs ir
kur x_1, x_2 ir sākuma un beigu deformācija.
Pirmais termodinamikas likums
Pirmais termodinamikas likums saista sistēmas pastrādāto darbu ar tās saņemto siltumu Q un iekšējās enerģijas E izmaiņu:
Sarežģītākiem procesiem aplūko diferenciālos lielumus:
Gāzes izplešanās darbs
Gāzei izplešoties, tā uz apkārtējo vidi padara darbu. Piemēram, izplešoties cilindrā, gāze bīda virzuli. Slēgtā sistēmā kvazistatiskā procesā (gana lēnā, lai varētu konkrētā brīdī definēt spiediena p vērtību) elementārdarbs pie mazas tilpuma izmaiņas d V ir proporcionāls spiedienam:, bet kopējais darbs procesā iegūstams, to nointegrējot no sākuma stāvokļa līdz beigu stāvoklim:
Izoparametriskos procesos var papildus iegūt tiešākas un dažreiz arī vienkāršākas sakarības. Tabulā m ir gāzes masa, \mu ir gāzes molmasa, i ir molekulas brīvības pakāpju skaits un R ir universālā gāzu konstante un n — politropas rādītājs (adiabātiskā procesā sakrīt ar adiabātas rādītāju).
Lietderības koeficients
Siltuma mašīnas lietderības koeficientu definē kā sistēmas veiktā mehāniskā darba un saņemtā siltuma attiecību:
Siltuma sūkņa un dzesēšanas mašīnas lietderības koeficientu definē kā pārsūknētā siltuma un ieguldītā darba attiecību:
Darbs elektrībā
Pārvietojot lādiņu potenciālā laukā, tiek veikts darbs. Strāvas ar stiprumu I(t) un spriegumu U(t) jauda ir
Līdzstrāvas padarīto darbu laika intervālā \Delta t var izteikt kā (Džoula-Lenca likums), bet, ja spēkā Oma likums, iespējamas arī citas formas:
kur R — vadītāja pretestība.
Strāvas avota (piemēram, ģeneratora, baterijas) iekšpusē neelektrostatiskas dabas (piemēram, elektromagnētiski, ķīmiski) spēki veic darbu, lai lādiņus pārvietotu no viena kontakta uz otru un nodrošinātu spriegumu starp kontaktiem. Darbu, kas paveikts, lai lādiņu q_0 pārvietotu starp kontaktiem avota iekšpusē, izmanto, lai definētu elektrodzinējspēku:
Strāvas avots veic darbu uzlādējot kondensatoru ar kapacitāti C no sprieguma U_1līdz spriegumam U_2:
vai izmainot strāvas stiprumu spolē ar induktivitāti L no I_1 līdz stiprumam I_2:
Timurs
Timurs (fa, Timūr, Temür, burtiski: ‘dzelzs’; dzimis, miris ), arī Timurs Klibais (, Timūr-e Lang) jeb eiropeizētajā versijā — Tamerlans, bija mongoļu cilmes tjurku valdnieks, Samarkandas emīrs, viens no lielākajiem iekarotājiem cilvēces vēsturē, 14. gadsimtā sakāva Zelta Ordu un iekaroja lielu daļu Āzijas (ieskaitot Horezmu, Horasānu, Aizkaukāzu, Irānu un Pendžabu). Timurīdu dinastijas un Timurīdu lielvalsts izveidotājs.
Dzīvesgājums
Dzimis kā Timurs Taragaja dēls no Barlasu dzimtas (Tāmūr ibn Tāraġaiyi Bārlās) 1336. gada 9. aprīlī Kešā (mūsdienu Šahrisabza), ap 80 km uz dienvidiem no Samarkandas. Sākotnēji Timurs bija kavalērijas vienības vadītājs Kešas pilsētas karadraudzē (pilsētas galva Hadži Barlass bija viņa tēvocis). Aktīvi piedalījās politiskajās intrigās un pretendentu uz troni cīņās par varu, atbalstot te vienu, te otru. Kaujās Seistānā (mūsdienu Afganistānas dienvidrietumos) zaudēja divus labās rokas pirkstus un guva smagu kājas savainojumu (tā dēļ visu atlikušo mūžu izteikti kliboja, iegūstot iesauku "Timurs Klibais".
1360. gadā hans Tugluk-Timurs iecēla viņu par savu vietvaldi Kešā, un sākās Timura cīņa pret tēvoci, kurš vairākkārt centās atgūt zaudēto pilsētu. Pateicoties karavadoņa dotībām, kara veiksme bija Timura pusē, viņa karaspēks aizvien pieauga un visai drīz viņš atļāvās dumpoties pat pret pašu Čagataīdu ulusa hanu (1366. gadā sadumpojās, 1368. gadā izlīga, 1369. gadā atkal sacēlās). 1370. gada 10. aprīlī viņa varu atzina un viņam uzticību zvērēja visi Maverannahras (reģions starp Sirdarjas un Amudarjas upēm Centrālāzijā) noijoni un emīri, līdz ar to vara nonāca Timura rokās. Tā kā, saskaņā ar Jasu, par ulusa hanu Juaņu impērijā varēja būt tikai Čingishana pēctecis, viņš saglabāja titulu emīrs, par monarhu ieceļot "marionešu hanus" (Sujurgamišs hans 1370-1388, Mahmuds hans 1388-1398 un Satuks hans 1398-1405) un par galvaspilsētu izvēloties Samarkandu. Attiecīgi, būdams absolūti suverēns valdnieks, de iure pozicionēja sevi kā Juaņu dinastijas vasali impērijas sastāvā.
Pirmos savas valdīšanas gadus Timurs veltīja valsts un kārtības atjaunošanai (emīru separātisma apspiešanai, Čingishana izdoto likumu — Jasas, — ievērošanas atjaunošanai utt.). 1379. gadā iekaroja atšķēlušos Horezmu, 1380. gadā uzsāka Persijas (mūsdienu Irāna) iekarošanu, 1381. gadā ieņēma savulaik atšķēlušos Heratu (mūsdienu Afganistānā). Neskaitot sīkākus pierobežu konfliktus un iekšējās soda ekspedīcijas, viņš Čagataīdu ulusa teritorijas atjaunošanai rīkoja trīs karagājienus: t. s. "trīsgadu" (1386), "piecgadu" (1392), "septiņgadu" (1399). 1386. gada karš ar Zelta Ordas hanu Tohtamišu noslēdzās ar 1389. gada iebrukumu Septiņupes mongoļu zemēs līdz Irtišai ziemeļos un Julduza kalnu grēdai austrumos. Ziemeļu robežu stabilitāti nodrošināja straujš reids 1391. gadā jau pašās Zelta Ordas zemēs, sasniedzot Volgu. Tā sauktajā piecgadu karā viņš 1392. gadā ieņēma teritorijas ap Kaspijas jūru, 1392. gadā Rietumpersiju, Bagdādi un Aizkaukāzu. Tam sekoja jauns iebrukums Zelta Ordas zemēs, Tohtamiša sagrāve kaujā pie Terekas un viņa vajāšana Ordas vasaļu — krievu kņazistu, — zemēs. 1396. gadā Timurs atgriezās Samarkandā, bet jau 1397. gadā iecēla savu jaunāko dēlu Šahruhu par Horasānas, Seistānas un Mazanderānas vietvaldi (pārējie dēli bija iesaistīti valsts pārvaldē jau iepriekš: Omārs kā vietvaldis Farsā, bet Mirans kā vietvaldis Azerbaidžānā un Aizkaukāzā). 1398. gadā sākās Timura karagājiens uz Indostānas pussalu, ieņemot Deli un 1399. gadā sasniedzot Gangas krastus, nemēģinot anektēt iekarotās zemes.
Tā sauktais "septiņgadu karš" sākās līdz ar Mirana slimību un haosu viņa pārvaldītajā provincē. Timurs atcēla prātā jukušo dēlu no amata un pāris straujos reidos sagrāva provincē iebrukušos kaimiņus. 1400. gadā osmaņu sultāns, Kosovas iekarotājs Bajazets I Zibenīgais (بايزي اول‎ — Bâyezid-i evvel) sagrāba Arzindžanu, kur valdīja Timura vasalis. Timurs uzsāka karagājienu uz rietumiem. Vispirms sagrāva Ēģiptes sultāna armiju, jo viņš kā Tohtamiša sabiedrotais 1393. gadā lika nogalināt Timura sūtni, iekarojot Sivasu Mazāzijā un Alepo, bet 1401. gadā — Damasku. 1402. gada 20. jūlijā Timura karaspēks sakāva osmaņus kaujā pie Ankaras (pats sultāns krita Timura gūstā un atlikušo dzīvi pavadīja ieslēgts būrī, kas bija piekārts emīra dzīru zāles vidū, viesiem par izsmieklu). Izpostīta bija visa Mazāzija (pat Smirna, kas piederēja neitrālajam Joanītu bruņinieku ordenim). Nākamajā, 1403. gadā Mazāzijas rietumdaļu Timurs atdāvināja atpakaļ Bajazeta dēliem, savukārt austrumdaļu saskaldīja provincēs un pievienoja savai valstij: par vietvaldi Bagdādē ieceļot Mirana dēlu Abu-Bekru, bet Azerbaidžānā — viņa brāli Omāru.
Pats Timurs atgriezās Samarkandā un sāka gatavoties karagājienam uz Ķīnu, lai atjaunotu no turienes izdzītās Juaņu dinastijas varu. 1405. gadā viņš ar nepieredzēti lielu karaspēku ieradās pie savām austrumu robežām, Otraras cietoksnī (netālu no Arisas ietekas Sirdarjā), kur piepeši saslima un nomira (literatūrā pieņemts uzskatīt, ka 19. februārī, savukārt uz kapa plāksnes minēts 15. februāris).
Timuru apglabāja Samarkandā Gūr-e Amīr mauzolejā.
Lielais Baltezers
Lielais Baltezers ir ezers Pierīgā, Ropažu Garkalnes pagastā un Ādažu novada Ādažu pagastā.
Līdz 1903. gadam bija beznoteces ezers. Pēc Juglas kanāla izrakšanas ūdens līmenis pazeminājās par 1,8 metriem. Gultne dūņaina, ar nogrimušiem kokiem, jo vismaz piecdesmit gadus ezers izmantots plostu transportam. Krasti zemi. Ietek Baltezera kanāls - izrakts savienojums ar tuvējo Mazo Baltezeru. 13 sugu zivis.
Kopš 1990. gadiem bagātnieki izveidojuši savdabīgu postmodernisma arhitektūras pieminekli - grezno savrupmāju ciematu Priedkalni.
2010. gadā iedzīvotāji nodibina biedrību "Par brīvu Lielā Baltezera krastu".
Salas
Aizsargājamā teritorija - Lielā Baltezera salas, aizsargā kopš 1977. gada. 6 salas ar kopējo platību - 14,5 ha.
Gaismas diožu spuldze
Gaismas diožu spuldze ir elektriska ierīce, kas izmanto gaismas diodes (LED) kā gaismas avotu. Sarunvalodā tiek lietots termins "LED lampa". Vārds "LED spuldze" tiek lietots, runājot par parastajām pusvadītāju gaismas diodēm, organiskajām LED (OLED) vai polimēru gaismas diodēm (PLED), lai gan šobrīd tirgū nav pieejamas ne OLED, ne PLED tehnoloģijas.
Tā kā katra atsevišķā LED ir neliela, salīdzinot ar kvēlspuldzēm un kompaktajām luminiscences spuldzēm, tad bieži vairākas gaismas diodes liek kopā. Pēdējos gados diožu tehnoloģijas ir uzlabojušās, lieljaudas gaismas diodes un lielāka izstarotā gaismas plūsma dod iespēju parastās spuldzes nomainīt pret LED spuldzēm. Viens lieljaudas LED kristāls, kas izmantots komerciālās LED spuldzēs, spēj izstarot 7527 Lm, patērējot tikai 100 W enerģijas.
Diodes darbībai nepieciešama līdzstrāva, tāpēc LED spuldzēs ir iebūvēti maiņstrāvas pārveidotāji. Gaismas diodes var tikt bojātas, ja spuldzi ekspluatē augstās temperatūrās, tāpēc tajās iebūvē speciālus elementus. LED spuldzes ir ilgmūžīgas un patērē maz enerģijas, taču sākotnējie ieguldījumi (salīdzinot ar kompaktajām luminiscences spuldzēm) ir lielāki.
Tehnoloģija
Pirmajā minētajā metodē (RGB-LED) tiek izmantoti vairāki tuvu novietoti LED kristāli, kas emitē dažādus gaismas viļņu garumus, lai izveidotu plašu baltās gaismas spektru. Šīs metodes priekšrocība ir tā, ka katras gaismas diodes intensitāti var regulēt, tādējādi gaisma rodas nepieciešamajā krāsā. Galvenais trūkums ir augstas ražošanas izmaksas.
Otrajā metodē, kombinācijā ar luminoforiem, lieto vienu īsa viļņa garuma LED (parasti zilo vai ultravioleto). Šāda diode absorbē daļu no zilās gaismas un izdala plašāku baltā spektra gaismu (līdzīgi notiek arī ar dienas gaismas (fluorescences) lampām, kuras no UV gaismas ar luminofora palīdzību rada baltu gaismu). Galvenās šīs metodes priekšrocības ir zemās ražošanas izmaksas un augsts krāsu pārneses indekss. Trūkumi — pirmkārt, nespēja dinamiski mainīt gaismas raksturu un, otrkārt, gaismas pārveidošana luminoforā samazina ierīces efektivitāti. Zemo izmaksu un atbilstošās veiktspējas dēļ šīs spuldzes tiek izmantotas visbiežāk.
Gaismas diodi nevar lietot parastajā maiņstrāvas tīklā, tās darbībai nepieciešams pielāgot tīkla iestatījumus — voltāžu un strāvas stiprumu. Tādā gadījumā diodi un rezistoru slēdz virknē. Tomēr šāda metode nav efektīva, jo lielākā daļa pievadītās strāvas aiziet zudumos rezistorā — tā pārvēršas siltumā. Diodes virknē mazinātu strāvas zudumus, taču, vienai diodei pārdegot, atslēgtos visa ķēde. Labāks variants ir likt diodes paralēli. Praksē parasti paralēli liek trīs vai vairāk diodes. Lai gūtu maksimālo efektivitāti, tās apvieno un liek kopā vienā gaismas diožu spuldzē. Tas tāpēc, ka ar vienu diodi nekas nesanāk, tikai kopā tās rada spēcīgu gaismu, kas der telpu apgaismojumam. Kad lieto krāsu sajaukšanas metodi (RGB-LED), ir sarežģīti panākt kādu vienotu krāsu sadalījumu (tas gan neattiecas uz balto krāsu). Ar laiku (diožu nolietošanās dēļ) šāda tipa spuldzēm ir tieksme mainīt izdalītās gaismas spektra krāsu.
Pielietojums
Gaismas diožu spuldzes lieto vispārējam un vietējam apgaismojumam. Vietās, kur nepieciešama krāsaina gaisma, var izmantot spuldzes ar dažādu krāsu diodēm.
Salīdzinot ar dienasgaismas spuldzēm, pirmkārt, gaismas diožu spuldzēs nav dzīvsudraba, otrkārt, tās neietekmē bieža ieslēgšana un izslēgšana, treškārt, tās ir grūtāk saplēst. Gaišās gaismas diožu spuldzes izceļas ar savu augsto ilgmūžību un zemo elektroenerģijas patēriņu. Spuldzē diodes ir kompakti ierīkotas, gaismu var virzīt plašā leņķī, ir arī uzstādīts reflektors vai lēca.
Gaismas diodes spuldzei nav stikla kupolu, stienīšu vai citu saplīstošu elementu, arī vibrācijas uz to neiedarbojas. Ir pieejamas spuldzes, kurām plašā mērogā ir iespējams mainīt gaismas intensitāti — tādējādi minimālie strāvas parametri spuldzes darbībai nav normēti.
Problēmas
Gaismas diožu spuldžu ražošana ir sarežģīta un, vairākos aspektos, tai vēl ir gaidāmas izaugsmes iespējas. Tas nozīmē, ka cena joprojām ir relatīvi liela, salīdzinot ar tradicionālajiem gaismas avotiem. Process, kad uz gaismas diodes klāj pusvadītāju slāņus, nemitīgi attīstās, un tiek meklētas jaunas, efektīvākas metodes. Tāpat problēmas ir ar luminoforu, tā absorbēšanas un gaismas emisijas intensitātes uzlabošanu. Nav vēl skaidri ar diožu neelastīgo formu saistītie jautājumi.
Svarīgs lielums ir krāsu pārneses indekss. Tas nosaka gaismas avota spēju renderēt krāsas (maksimums ir 100). Diodes, kurām šis parametrs ir zem 75 un mazāk, neiesaka iekštelpu apgaismojumam. Diode ar lielāku krāsu pārneses indeksu ir dārgāka. Šis ir lauciņš diožu attīstībai un jaunu rūpniecības tehnoloģiju meklējumiem.
Kāpjot temperatūrai, gaismas diodēm piemīt ierobežotas temperatūras svārstības un efektivitātes kritums. Tas ierobežo diodes maksimālo jaudu. Spuldzes termisko īpašību uzlabošanai nepieciešama apjomīga pētniecība.
Spuldzes garais mūža ilgums (aptuveni 50 reižu lielāks par kvēlspuldzēm) sagādā raizes kvēlspuldžu ražotājiem, kuru klienti spuldzes spiesti pirkt daudz biežāk.
Daži kritiķi ierosina gaismas diožu spuldzes reklamēt intensīvāk, tādējādi tirgū tās varētu piedzīvot strauju pieprasījuma kāpumu. Tāpat viņi atzīmē, ka pircēji joprojām nav pietiekoši informēti par šīm spuldzēm.
25. marts
25. marts ir gada 84. diena pēc Gregora kalendāra (85. diena garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 281 dienas.
Vārda dienas
Ģedimins, Māra, Mare, Marita, Mārīte.
Progress M-09M
Krava
Kopējā kravas masa starta brīdī bija 2666 kg. Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela pašam kuģim (502 kg) un stacijas dzinējsistēmai (250 kg), skābeklis (50 kg), ūdens (420 kg). Hermētiskajā kravas telpā (pavisam 1444 kg) atradās iekārtas stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces, tai skaitā 371 kg amerikāņu segmentam. Starp kravām ir arī 30 kg kosmiskais aparāts Kedr (Radioskaf-B), kuru paredzēts palaist orbītā iziešanas atklātā kosmosā laikā.
Lidojuma gaita
Progress M-09M startēja no Baikonuras kosmodroma 01:31:39 UTC ar nesējraķeti Sojuz-U.
Saslēgšanās ar SKS notika 30. janvārī 02:38:50 UTC pie Pirs moduļa automātiskā režīmā.
11:41 UTC Progress M-09M atvienojās no SKS. Autonomā lidojumā ar to veica eksperimentu Radar-Progress.
26. aprīlī Progress M-09M tika novadīts no orbītas. 12:36:00 UTC bremzēšanas manevram tika iedarbināts kosmiskā aparāta dzinējs, kurš darbojās 125 sekundes. Kosmosa kuģis nogāja no orbītas un sadega Zemes atmosfērā. Nesadegušās daļas aptuveni 13:22:53 UTC iekrita Klusā okeāna dienviddaļā.
Mersisaidas derbija
Mersisaidas derbija ir nosaukums jebkuram futbola mačam, kurā tiekas Liverpūles "Everton" un "Liverpool FC" futbola klubi, divi spēcīgākie futbola klubi no Liverpūles pilsētas Anglijā. Tā ir ilgākā pašlaik notiekošā top komandu derbija Anglijā, kas turpinās kopš 1962./1963. gada sezonas, kad "Liverpool" tika paaugstināta uz Pirmo divīziju (vēlāk Premjerlīga) pēdējo reizi.
Tuhova
Tuhova ir pilsēta Polijas dienvidos, Mazpolijas vojevodistē uz dienvidiem no Tarnovas. Rakstos pirmoreiz minēta 1105. gadā. Senatnē sāls ieguves vieta.
2008. gada vasaras olimpiskās spēles (9. diena)
Devītajā Pekinas olimpisko spēļu dienā sacensības norisināsies 22 sporta veidos un tiks sadalīts vislielākais medaļu komplektu skaits olimpiādes sacensību dienā - 34 komplekti.
Airēšana
Sacīkstes sākas 10:30
Badmintons
Sacīkstes sākas 13:30
Basketbols
Spēles aizvadīs sieviešu komandas
Burāšana
Sacīkstes sākas 7:20
Cīņas sports
Sacīkstes sākas 4:30
Sacīkstes sākas 11:00
Daiļlēkšana
Sacīkstes sākas 3:30
Galda teniss
Sacīkstes sākas 5:00
Sacīkstes sākas 9:30 un 14:30
Jāšana
Sacīkstes sākas 14:15
Lauka hokejs
Spēles aizvadīs vīriešu komandas
Paukošana
Sacīkstes sākas 4:30 un 13:00
Peldēšana
Sacīkstes sākas 5:00
Riteņbraukšana
Sacīkstes sākas 5:00
Sacīkstes sākas 11:30
Rokasbumba
Spēles aizvadīs sieviešu komandas
Svarcelšana
Sacīkstes sākas 10:30 un 14:00
Šaušana
Sacīkstes sākas 4:00
Teniss
Sacīkstes sākas 11:00
Ūdenspolo
Spēles aizvadīs sieviešu komandas
'''Spēle par 7. - 8. vietu'''
Ceturtdaļfināli
Vieglatlētika
Sacīkstes sākas 2:30
Sacīkstes sākas 14:00
Vingrošana
Sacīkstes sākas 13:00
Volejbols
Spēles aizvadīs sieviešu komandas
Pludmales volejbols
Sacīkstes sāksies 5:00 un 15:00
Skatīt arī
2008. gada vasaras olimpiskās spēles
Pekinas olimpisko spēļu kalendārs
Klaipēda
Klaipēda (lt), vēsturiski arī Mēmele (de), ir pēc iedzīvotāju skaita trešā lielākā Lietuvas pilsēta pie Baltijas jūras, liela neaizsalstoša osta. Mazās Lietuvas galvenais centrs. Pilsētas diena — 15. janvāris. Katra gada jūlijā pilsētā tiek svinēta Jūras diena. Klaipēda ir 311 km uz ziemeļrietumiem no valsts galvaspilsētas Viļņas.
Klaipēdas pilsēta atrodas vietā, kur saplūst Kuršu joma un Baltijas jūra. Jomas austrumu pusē ir pilsētas lielākā daļa — centrs un vecpilsēta, bet rietumu pusē, kura atrodas Kuršu nērijā — atrodas pilsētas daļas Kopgale un Smiltīne. Klaipēdā ir divas prāmju piestātnes: vecā (pilsētas centrā) un jaunā (vairāk uz dienvidiem). Liela osta un starptautisko prāmju osta. Klaipēdā atrodas unikāls jūras muzejs un delfinārijs.
Vecpilsētā ir Vecā pārceltuve, Drāmas teātris un Teātra laukums, izstāžu ēkas, Pils muzejs, Mazās Lietuvas vēstures muzejs, luterāņu baznīca, Etnokultūras centrs, Tirgus laukums. Ostas rajonā atrodas arī vecākā bāka Lietuvā — Klaipēdas bāka.
Klaipēdas vārda izcelsme
Klaipēda atrodas senajā kuršu zemē ar nosaukumu Pilsāts, no kura, iespējams, ir atvasināts latviešu vārds "pilsēta". Livonijas ordeņa dibinātās pils vārds Memelburg ir cēlies no Nemunas upes kuršu vārda Mēmelis (klusi plūstošs), savukārt pilsētas mūsdienu nosaukuma pamatā, iespējams, ir kuršu vārdi klais un pēd (klaja vieta).
Vēsture
Klaipēdas vēsture būtiski atšķiras no pārējās Lietuvas vēstures, jo gadsimtiem tās oficiālais nosaukums bija Mēmele, tā atradās vācu kultūras ietekmē un ietilpa Austrumprūsijā.
Livonijas ordeņa pilsēta Pilsāta novadā
No 1252. līdz 1253.gadam Livonijas ordenis kuršu pils (Pilsāts) vietā uzbūvēja mūra pili Mēmelburgu (Memelburg, Memele castrum). Pilsātu kolonizēja iebraucēji no Holšteinas, Lībekas un Dortmundes, kādu laiku tā neoficiālais nosaukums pat bija "Jaunā Dortmunde" (Neu Dortmund). 1254. vai 1258. gadā Mēmelei piešķīra Lībekas pilsētas tiesības. 1323. gadā dižkungs Ģedimins nodedzināja pilsētu un aplenca pili, panākdams, ka ordenis noslēdz miera līgumu.
Vācu ordeņa pilsēta
1328. gadā panākta vienošanās par Mēmeles pils un novada atdalīšanu no Livonijas ordeņa pakļautībā esošās Kurzemes un pāreju Prūsijas pakļautībā. 1422. gadā tika noslēgts Melno līgums, kurš fiksēja Prūsijas un Lietuvas robežu uz turpmākajiem 500 gadiem. 1475. gadā atjaunotā Mēmele ieguva Kulmas tiesības.
Prūsijas hercogistes/karalistes pilsēta
1525. gadā, līdz ar Prūsijas zaudējumu Trīspadsmitgadu karā, Mēmele līdz ar Prūsijas ziemeļdaļu iekļāvās luteriskajā Prūsijas hercogistē. Mēmele šajā laikā strauji uzplauka, tirgojoties ar labību. 1701. gadā iekļāvās Prūsijas karalistē. XVIII gadsimtā Mēmele bija viens no stiprākajiem Prūsijas cietokšņiem. 1757. gadā Septiņgadu kara laikā to ieņēma Krievijas karaspēks. Napoleona I karu laikā Mēmele kādu laiku kļuva par Prūsijas karalistes faktisko galvaspilsētu. 1807. gada 9. oktobrī šeit tika parakstīts karaļa rīkojums par dzimtbūšanas atcelšanu Prūsijā.
Vācijas impērijas pilsēta
1871. gadā līdz ar Vācijas apvienošanos Mēmele kļuva par vistālāk uz ziemeļiem atrodošos impērijas pilsētu. XIX gadsimta rūpnieciskās revolūcijas laikā Mēmele attīstījās relatīvi maz, jo to aizēnoja Kēnigsbergas straujā attīstība. 19. gadsimta beigās Klaipēda kļuva par lietuviešu kultūras centru. Šeit tika drukātas grāmatas lietuviešu valodā, kuras nelegāli izplatīja Lietuvas krievu daļā (tur darbojās drukas aizliegums). 1910. gadā Mēmeles apgabalā 44% (pēc vācu oficiālajiem datiem) iedzīvotāju bija lietuvieši, vācieši dominēja tikai pašā pilsētā.
Lietuvas Republikas sastāvā
Pēc Pirmā pasaules kara Klaipēdas apgabals kļuva par Antantes protektorātu. Teritoriju pārvaldīja autonoms Landtāgs franču virsvadībā. Bija ieceres izveidot Klaipēdas pārvaldi pēc Dancigas modeļa. 1923. gada janvārī Lietuvas armija ieņēma Klaipēdu un pievienoja to Lietuvas valstij. Franču karavīri simboliski pretojās uzbrukumam. 1924. gada martā Nāciju līga akceptēja Klaipēdas iekļaušanu Lietuvā. 1939. gada 20. martā Vācijas ārlietu ministrs Joahims fon Ribentrops uzstādīja ultimātu Lietuvas ārlietu ministram par Klaipēdas atdošanu Vācijai. 1939. gada 22. martā Vācijas karaspēks iegāja pilsētā. Nākamajā dienā pilsētā ieradās Ādolfs Hitlers un teica runu no pilsētas teātra balkona. 1945. gada 28. janvārī Klaipēdu ieņēma Padomju armija. Pilsēta tika iekļauta Lietuvas PSR sastāvā. Gandrīz visi dzīvi palikušie vācu iedzīvotāji devās bēgļu gaitās vai tika padzīti no pilsētas. No 1990. gada Klaipēda ietilpst atjaunotajā Lietuvas Republikā.
Cilvēki
Klaipēdas iedzīvotāju etniskais sastāvs mūsdienās — lietuvieši (71,3%), krievi (21,3%).
Klaipēdā dzimuši:
Kurzemes bīskapa un Livonijas ordeņa mestra vienošanās
"Vācu ordeņa virsmestra vietnieks Livonijā, vācu mestrs Sainas Eberhards apliecina, ka vienojies ar Kursas bīskapu Indriķi par sekojošo:
Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības kamera
Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības kamera ir nevalstiska, politiski neitrāla, brīvprātīga Latvijas uzņēmumu organizācija, kuras mērķis ir veidot uzņēmējdarbībai labvēlīgu vidi, apzinot un aizstāvot Latvijas uzņēmumu saimnieciskās intereses un realizējot uzņēmējdarbību veicinošus projektus. Tirdzniecības un rūpniecības kamera Latvijā darbojas kopš 1934. gada. Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības kameras padomes priekšsēdētājs ir Aigars Rostovskis, valdes priekšsēdētājs — Jānis Endziņš.
2015. gada janvārī Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības kamera kļuva par sadarbības partneri ar Latvijas — Lielbritānijas Tirdzniecības kameru, tādā veidā nostiprinot pārstāvēšanu Lielbritānijā un lai veicinātu aktīvāku tirdzniecību starp Latvijas un Lielbritānijas uzņēmējiem.
Vēsture
Tirdzniecības un rūpniecības kamera bija 1934. gada 21. decembrī ar Ulmaņa valdības likumu izveidota organizācija kas no 1935. gada 1. janvāra darbojās Finanšu ministrijas pakļautībā. Kameras vadītājs bija Andrejs Bērziņš. Kameras sākotnējais uzdevums bija pārstāvēt un veicināt tirdzniecības un rūpniecības attīstību valstī. Tā pārstāvēja tirdzniecības un rūpniecības intereses valsts iestādēs, pētīja ekonomisko situāciju, izstrādāja un apsprieda ierosinājumus ekonomikas veicināšanai, deva atsauksmes par likumu, rīkojumu un saistošo noteikumu piemērotību, apkaroja spekulāciju utt. Tirdzniecības un rūpniecības kameras atklāšanas sēde notika 1935. gada 2. februārī Rīgas Latviešu biedrības namā piedaloties valdībai, diplomātiskajam korpusam un aicinātajiem viesiem.
Struktūra
Kameru vadīja priekšsēdētājs, prezidijs, finanšu komisija un pilnsapulce. Prezidiju veidoja priekšsēdētājs, 7 vicepriekšsēdētāji kases pārvaldnieks un Finanšu ministrijas pārstāvis.
1940. gadā kameru gadā vadīja: priekšsēdētājs Andrejs Bērziņš, priekšsēdētāja vietnieks Jūlijs Ērglis, vicepriekšsēdētāji Pāvils Dreijmanis, Augusts Kuravs, Jānis Ķērpis, Andrejs Lejas-Sauss, Eduards Rozītis, Jānis Zalcmanis, Aurēlijs Zēbergs.
Dibināšanas brīdī kamera dalīta piecās sekcijās: 1. tirdzniecības, 2. rūpniecības, 3. kuģniecības un transporta, 4. kredīta, 5. apdrošināšanas. To veidoja 60 aktīvie locekļi un 60 substitūti. 1936. gadā kamerā izveido arī namsaimnieku un būvnieku sekciju un kameras locekļu skaits tiek palielināts līdz 90, likvidējot substitūtus bet ieviešot 45 kandidātus. 1940. gada 22. februārī kameras locekļu skaits palielināts līdz 120 no kuriem 30 ieceļ Tirdzniecības un rūpniecības ministrs, bet 90 ievēl kameru veidojošas biedrības uz 3 gadiem. Pāreja uz daļēji vēlētu kameru sistēmu bija Ulmaņa ideja par korporatīvas valsts izveidi kurā kameras veidotu pseidoparlamentu.
Kameras uzturēšanai tika ieviesta jauna piemaksa pie tirdzniecības-rūpniecības nodokļa 10% apmērā no nodokļa pamatsummas, kas kameras izveidošanas gadā tai deva 150 000 latus. , taču 1936. gadā kameras budžets jau ir 260 000 lati. 1940. gadam apstiprinātais kameras budžets bija 426 600 lati.
Loma Ulmaņa režīmā
Attīstoties Ulmaņa autoritārās diktatūras modelim, kamera ieņēma vietu jaunajā arodkameru sistēmā, kā vienīgā nozares pārstāvniecības organizācija, kas pēc valdības pieprasījuma deva atsauksmes likumu izstrādāšanā.
1936. gada 1. janvārī stājās spēkā jauns likums, kas likvidēja visas līdz šim pastāvējušās uzņēmēju biedrības un paredzēja to iekļaušanu Tirdzniecības un rūpniecības kamerā, izbeidzot jebkādu no režīma neatkarīgu organizāciju pastāvēšanu. Pilsētās ar 10 000 iedzīvotāju un apriņķu centra pilsētās turpmāk drīkstēja pastāvēt tikai viena tirgotāju un rūpnieku biedrība, vienīgi Rīgā darbojās atsevišķas tirgotāju, rūpnieku un namsaimnieku biedrības. Kā vienīgā legālā nozares organizācija, kamera pārņēma režīma likvidēto uzņēmēju biedrību kustamos un nekustamos īpašumus. Piemēram, ar Iekšlietu ministrijas lēmumu 1936. gada aprīlī tika likvidēta Rīgas lielās ģildes biedrība, Ventspils rūpniecības biedrība, Zemgales tirdzniecības savienība un Bauskas rūpniecības biedrība, par to likvidatoru ieceļot Tirdzniecības un rūpniecības kameru.
Attīstoties kameru sistēmai, 1940. gada sākumā tiek paziņots, ka kameru biedrus turpmāk iecels nevis ministrija, bet tos drīkstēs ievēlēt, taču vēlēšanas nenotiek, jo Latviju okupē PSRS un 1940. gada 26. jūnijā tiek atcelti likumi par kameru izveidošanu, tādējādi tās likvidējot. Likumu izsludina vēl joprojām Valsts Prezidenta amatā esošais Ulmanis.
San Marco 1
San Marco 1 jeb San Marco A bija Itālijas pirmais Zemes mākslīgais pavadonis. Tas palaists 1964. gada decembrī.
Pavadonis nosaukts raķešu palaišanas platformas San Marco vārdā, kura savukārt nosaukta par godu Svētajam Markam.
Kosmisko aparātu izgatavoja Kosmisko pētījumu komisijas biedru grupa.
San Marco mērķis bija veikt jonosfēras pētījumus. Galvenais šī lidojuma uzdevums bija uzkrāt pieredzi, lai nākotnē Itālija varētu palaist savus pavadoņus no San Marco platformas.
San Marco 1 tika palaists 20:24 UTC ar nesējraķeti Scout X-4 no Vollopsas lidojumu kompleksa starta laukuma LA-3A.
pavadonis sadega Zemes atmosfērā.
Mazais Baltezers
Mazais Baltezers ir ezers Ādažu novada Ādažu pagastā un Ropažu novada Garkalnes pagastā Pierīgā. Gultne dūņaina, smilšaina. Krasti vietām stāvi, vietām lēzeni. Ezera ūdens līmenis pazemināts 20. gadsimta sākumā, izrokot Baltezera kanālu, kas to savieno ar Lielo Baltezeru. 12 sugu zivis.
Baltezera sūkņu stacija
No 1903. līdz 1904. gadam Alderu muižā pie Mazā Baltezera tika izbūvēts sūkņu stacijas komplekss Rīgas apgādei ar dzeramo ūdeni. Mūsdienās pie sūkņu stacijas Alderos ierīkots Rīgas ūdensapgādes muzejs.