cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rīgas Doma kora skola
Izglītības programmas
RDKS piedāvā audzēkņiem valsts pamatizglītības un profesionālās vidējās izglītības standarta programmas, vienlaicīgi izkopjot bērnu muzikālo talantu profesionālās ievirzes mūzikas programmās. Valsts finansējums Rīgas Doma kora skolai nodrošina licencētu programmu īstenošanu: Kora diriģēšanas programmā ietvertas individuālās nodarbības diriģēšanā, partitūras spēlē, klavierspēlē, solo dziedāšanā, kā arī grupas stundas kora mācībā un kora literatūrā, radošajā praksē, mūzikas teorijā, solfedžo, harmonijā un polifonijā, latviešu, ārzemju un mūsdienu mūzikas literatūrā, skaņu režijā, un dziedāšana un diriģēšana mācību korī. Akadēmiskās dziedāšanas specialitātē tiek sagatavoti nākamie solisti un profesionālie kora dziedātāji. Līdzās iepriekšminētajām vispārējām mūzikas teorijas disciplīnām programma notiek intensīva solo dziedāšanas apmācība, vokālā ansambļa, itāļu valodas, skatuves kustības un runas kultūras apguve. Džeza un mūsdienu ritma mūzikas programmu aptver dziedāšanu, džeza solfedžo, harmoniju, vēsturi un literatūru, improvizāciju, kā arī paredz kāda izvēles instrumenta (tajā skaitā arī obligātu sitaminstrumentu un basģitāras) spēli, ansambļa muzicēšanu, kompozīciju, skaņu režiju, aranžēšanu un elektroniskās mūzikas apguvi.
Izrādes
Kā arī RDKS audzēkņi un kori piedalās šādās izrādēs: R. Rodžersa mūziklā Mūzikas skaņas, L. Bernstaina Vestsaidas stāsts, Mesas, K. M. Šēnberga Les Miserables, E. L. Vēbera Jāzeps un raibais brīnumsapņu mētelis un citos. Skolu ir absolvējuši tādi dziedātāji kā Andris Sējāns, Jānis Ozols, Jānis Šipkēvics, Juris Lisenko, Jānis Strazdiņš un Kristaps Šoriņš (vokālā grupa Cosmos); aktrise Ieva Pļavniece, dziedātājs Gunārs Kalniņš u.c. Jānis Erenštreits un pedagogi Ārija Epnere, Anita Šalha, Maija Kurme un Jeļena Ļebedeva ir Triju Zvaigžņu ordeņa un goda zīmes kavalieri.
Audzēkņu panākumi
Rīgas Doma kora skolas audzēkņi regulāri piedalās dažādos starptautiskos konkursos un sasniedz augstus panākumus, pierādot savu un pedagogu talantu.
Piemēram, 2009./2010.mācību gadā:
Dūkurpīle
Dūkurpīle (Thalassornis leuconotus) ir pīļu dzimtas (Anatidae) ūdensputns, kas pieder dūkurpīļu apakšdzimtai (Thalassorninae). Dūkurpīļu apakšdzimtā ir tikai viena dūkurpīļu ģints (Thalassornis), kurā ir tikai viena suga.
Vistuvākā radniecība dūkurpīlei ir ar svilpējzosīm (Dendrocygna) un dažas līdzības ar zilknābjiem (Oxyurinae). Dūkurpīlei ir 2 pasugas: nominālpasuga (Thalassornis leuconotus leuconotus) un Madagaskaras dūkurpīle (Thalassornis leuconotus insularis).
Izskats
Dūkurpīle ir maza auguma pīle, tās ķermenis ir apmēram 38 - 40 cm garš, svars 700 g. Dūkurpīles apspalvojums ir raibi brūnpelēks, un tās mugura astes daļā ir balta, bet balto muguru var redzēt tikai lidojumā no augšas.
Uzvedība un barība
Dūkurpīles ir ļoti labas nirējas un barojas tāpat kā nirpīles. Arī no briesmām tā glābjas ienirstot. Tā spēj uzturēties zem ūdens līdz pusminūtei. Dūkurpīle uzturas ūdeņos, kas ir 30 - 180 cm dziļi. Tā mājo tīru ūdeņu ezeros, dīķos un slapjos purvos, kas bagāti ar peldošiem augiem. Pamatā dūkurpīle barojas ar dažādu ūdensaugu sēklām (97%), nelielā apjomā tiek patērēti arī stiebri un lapas, īpaši iecienīta ir zilās ūdensrozes, kā arī ļoti retos gadījumos tā pamielojas ar trīsuļodu (Chironomidae) kāpuriem.
Ligzdošana
Dūkurpīles veido monogāmus pārus, kuriem ir ilgstošas attiecības. Ligzdu būvē abi vecāki. Vieta ligzdai tiek piemeklēta piekrastes šeklajos ūdeņos, kas bagātīgi aizauguši ar niedrēm un meldriem, vai citām krasta ūdenszālēm. Ligzdas vietā zāles tiek noliektas un savītas tādējādi, lai izveidotos ligzdas pamats. Ligzda var būt gan peldoša, gan stāvoša uz ūdensaugiem. ligzdas pamatas tiek izveidots 45 cm augstumā. Reizēm dūkurpīle izmanto citu ūdensputnu vecās ligzdas, kā dūkuru (Podiceps) un paugurknābja lauča (Fulica cristata) ligzdas. Ligzdai daži augi tiek pārlocīti pāri, lai to nosegtu no augšas, un tā nebūtu tik viegli pamanāma plēsīgajiem putniem. Pati ligzda ir bļodas formā vīta no dažādu augu daļām, iekšpuse oderēta ar ūdensqaugiem.
Dūkurpīlēm nav specifiskas vairošanās sezonas, tas var notikt visu gadu. Dējumā ir 4 - 9 olas. Reizēm var atrast pat līdz 11 olām, bet pastāv viedoklis, ka šajos gadījumos olas ir iedējusi kāda cita mātīte. Inkubācijas periods ilgst 29 - 33 dienas. Olas perē abi vecāki. Mātīte perē nakts laikā un apmēram stundu pa dienu, bet tēviņš atlikušajā dienas laikā. Ligzdas atrašanās vietu pāris meklē, savā starpā sasaucoties, bet ligzdai tie tuvojas nirstot. Kad pīlēni ir izšķīlušies, tie spēj nirt un peldēt pēc 20 stundām. Pēc 55 dienām tie ir pieauguši. Vecāki par pīlēniem ļoti rūpējas līdz tie ir pilnībā pieauguši, pret ienaidniekiem tie tiek agrtesīvi un bezbailīgi aizsargāti.
12. novembris
12. novembris ir gada 316. diena pēc Gregora kalendāra (317. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 49 dienas.
Vārda dienas
Kaija, Kornēlija
Devenporta
Devenporta var būt:
Avenged Sevenfold
Avenged Sevenfold (tiešā tulkojumā „atriebts septiņkārt”, bieži nosaukums arī saīsināts kā A7X) ir amerikāņu rokgrupa no Hantingtonbīčas, Kalifornijas štata, kas tika izveidota 1999. gadā. Savā pirmajā albumā Sounding The Seven Trumpet uzsvars bija uz skrīmu (screeming) un metalcore. Walking The Fallen bija, kaut kas starp metalcore un smago metālu, taču trešajā albumā, City Of Evil, skanējums mainījās vairāk uz smagā metāla pusi. 2009. gada 28. decembrī nomirst grupas bundzinieks, Džeimss Salimans, zināms arī kā REV. Nāvi izraisa spēcīga saindēšanās no pārmērīgas narkotiku un alkohola lietošanas. Neskatoties uz to, grupa pieaicina Dream Teather bundzinieku Maiku Portnoju, kurš palīdz pabeigt ierakstīt piekto albumu, Nightmare, un dodas līdzi koncetrtūrē, kas ilgst līdz 2010. gada beigām. Līdz šai dienai Avenged Sevenfold (turpmāk tekstā — A7X) ir izdevusi piecus studiju albumus, vienu koncertieraksti, dziesmu izlasi, DVD un 15 atsevišķas dziesmas. Tā ir viena no vadošajām mūsdienu smagā metāla grupām, ieņemot otro vietu Ultimate Guitar 2009. gada „Desmit desmitgades labākās rokgrupas”.
Pirmsākumi (1999. — 2004.) Sounding the Seventh Trumpet, Waking the Fallen
Pirmsākumos grupā ietilpa M. Shadows (vokālists), Zekijs Vendženss (ritma ģitāra), The Rev (bundzinieks) and Mets Vends (basģitāra). M. Shadows izdomāja grupas nosaukumu balstoties uz Bībeles stāsta par Kainu un Ābelu, lai arī grupa nav kristiešu. Grupas veidošanas laikā katrs dalībnieks izdomāja sev pseidonīmu, daži atstājot iesaukas no skolas laikiem. Neilgi pēc tam A7X izlaiž demo ar trīm dziesmām: „Forgotten Faces”, „The Art of Subconscious Illusion” un „Thick and Thin”. 2000. gadā izlaida vēl vienu demo, kurā ietilpst: „Forgotten Faces”, „Lips of Deceit”, „The Art of Subconscious Illusion”, „Thick and Thin” un „We Come Out at Night”. Pirmā, īstā, albuma nosaukums bija Sounding The Seven Trumpet, kuru izlaida un izplata Good Life Recordings, kad metalcore vēl tikai nesen bija izveidojies un guva popularitāti. Šo albumu grupa izlaida astoņpadsmit gadu vecumā, kad visi vēl mācijās skolā. Albums tika izdots 2001. gadā, kad A7X vēl nebija solo ģitārista, tāpēc Džimijs no grupas Pinkly Smooth pieaicina Sinesteru Geitsu, kurš pirms pusgada ir pabeidzis mūzikas skolu kā džeza ģitārists. Kopā ar jauno ģitāristu grupa ieraksta dziesmu "To End The Rapture" un pievieno to albumam, kuru izdod caur Hopeless Records studiju.
Grupa kļūts populārāka, uzstājoties ar tādām zvaigznēm kā Mushroomhead un Shadows Fall, Take Action tūrē. 2003. gadā jau trešo reizi mainās tās basģitārists, grupai pievienojas Džons Kraists. Ar šo, tā saukto „zelta sastāvu”, augustā grupa izlaiž albumu Wallking The Fallen. Jaunā albuma skanējums ir līdzīgs iepriekšējam, taču nedaudz mainās tā vokāls, tajā līdzās bļaušanai ir arī tīrs vokāls. Ja iepriekšējais albums galvenokārt izpelnījās atzinību tieši metalcore aprindās, tad Wallking The Fallen guva plašāku atzinību. Grupa sāk parādīties tādu žurnālu kā Billboard un Boston Globe topos. Tad A7x piedalās Vans Warped tūrē. 2004. gadā Avenged Sevenfold atkal piedalās Vans Warped tūrē un uzņem klipu dziesmai "Unholy Confessions", kurš tiek iekļauts Headbanger’s Ball MTV2. Drīz pēc tam A7X pamet Hopless Records un paraksta līgumu ar Warner Bros..
City Of Evil (2005.—2007.)
City Of Evil tiek izdots 2005. gada 7. jūlijā un ieņem 30. vietu Billboard. Šis albums kļuva arī kā pāreja no viena stila uz otru. Albumā ģitāru skanējums ir smagāks un tehniskāks, tuvāks klasiskajām metāla skaņām, kas būtiski atšķīrās no iepriekšējā metalcore skanējuma. Vokālists M. Shadows gandrīz pilnīgi atsakās no skrīma par labu tīram vokālam. Tomēr klīda baumas, ka Mets vienā no koncertiem savainoja savas balss saites un pēc operācijas vairs nevarēja kārtīgi pabļaut. Taču, lai apgāztu šīs baumas, Mets aiznesa Mudrock disku un saka:” Šeit es skrīmoju, bet otrajā albuma es gribu to darīt uz pusi mazāk. Vajag attīstīties un iet tālāk, tāpēc trešajā albuma es gribu tikai tīru vokālu.” Mets pāris mēnešus strādā ar vokāla skolotāju Ronu Andersonu. Albums iznāk 2005. gada 6. jūnijā un 2006. gada janvārī iegūst „zelta” statusu, kā arī tiek iekļauts žurnala Guitar World 100 izcilāko ģitāras mūzikas albumu topa 63. vietā. 2006. gada 6. jūnijā A7x dodas tūrē kopā ar Metallica, iesildot skatītājus pirms lielā koncerta. Pēc 2006. gada Ozzfest Avenged Sevenfold saņemt MTV Video Music Awards balvu kā „Labākais jaunais mākslinieks” par dziesmu "Bat Country", pārspējot tādus mūziķus kā Rianna, Kriss Brauns, Panic! At The Disco, Angels and Airwaves un Džeimss Blants. A7x atgriežas Vans Warped tūrē, taču drīzumā organizē arī savu Cities Evil Tour. Dziesma "Bat Country" ieņem 2. vietu Billboard Mainstream Rock Charts, 6. vietu Billboard’s Modern Rock Chart, taču klips ieņem 1. vietu MTV Total request Live. Albums bija pieprasīts, kļūstot par pirmo šīs grupas „zelta albumu” un vēlāk arī "platīna". Ļoti neparasti bija tas, ka kompānija EA TRAX dziesmu "Blind to Chains" izmanto kā skaņas celiņu spēlē Need For Speed: Most Wanted. Dziesma gan tiek nedaudz saīsināta, no sešarpus minūtēm līdz nepilnām sešām.
Nightmare (2009.—2010.)
2009. gada janvārī M. Shadows paziņo, ka grupa, nospēlēs pēdējās tūrēs un dosies nelielā atvaļinājumā. A7x paziņo arī to, ka 2009. gada 16.—17. maijā uzstāsies Rock on the Range. 6. aprīlī grupa izdod Guns N’Roses dziesmas, It’s So Easy, koverversiju, kuru uz Losandželosas "Nokia Theater" skatuves izpilda kopā ar Slash. Mets arī parādās Slash pirmajā solo albumā, Nothing To Say. Dalībnieki no A7x sola, ka jaunas dziesmas sāks rakstīt jūnijā un ierakstīs tās 2009. gadā oktobrī. Mets sniedz interviju žurnālam Loveline, paziņojot, ka nākamās dziesmas skanējuma ziņā būs tuvākas tradicionālam smagajām metālam un vairāk orientētas uz roku, jo iepriekšējais albums bija vairāk eksperimentāls. Viņš arī atzīmē, ka jaunais albuma būs pats progresīvākais un tur būs arī „pati lieliskākā dziesma, kuru A7x jebkad ir sarakstījusi”. 15. jūnijā Mets caur MySpace paziņo, ka ir sākts darbs pie jaunā albuma, taču viņš vēl nav pilnīgi drošs par tā galveno domu. Pirmā dziesma Nightmare sarakstā ir "Nightmare". 2009. gada 24. decembrī A7x tiek iekļauta Ultimate-Guitar desmitgades grupu topā, piekāpjoties tikai Metallica.
Džima Salivana (The REV) nāve
Drīzumā Avenged Sevenfold paziņo:
Ap 2009. gada 28. decembrī pulksten vieniem ugunsdzesēji, kuri pēc radinieku lūguma uzlauž durvis, atrod REVu mirušu. Policija noraida versiju ar slepkavību. REVs tiek apglabāts 2010. gada 6. janvārī. Pēc ķīmiskajām analīzes tiek secināts, ka Džims mira no saindēšanās ar dažādām vielām: oksikodona, oksimorfona, diazepama un etilspirta. Uzskaitē ir pieminētas arī problēmas ar sirdi, kuras veicināja nāves iestāšanos. Lai varētu pabeigt albumu, A7x tiek pieacināts Maiks Portnojs. 17. februārī viņi ķēras pie darba. Taču jau 16. decembrī Maiks, konfliktu dēļ, grupu atkal pamet. A7x sāk meklēt jaunu bundzinieku un 20. janvārī paziņo par grupas jauno bundzinieku — Erinu Iledžī.
Logotips
Nāves sikspārnis – Avenged Sevenfold logotips un simbols. Tā autors ir A7x draugs Maiks Monahju. Logotips līdzinās cilvēka galvaskausam ar sikspārņa spārniem ausu vietā. Tas ir arī kādas atribūtikas veidā parādījies uz visiem albumu vākiem. Klīda baumas, ka šo logotipu izdomāja Zaks, taču tā izrādījas nepatiesība. Īstenība Zaks izdomāja saīsinājumu A7x, kur A — Avenged un 7x nozīmē reizes. Šo logotipu grupa izmanto gan skatuves aizmugures noformējumā, gan ģitāru un basģitāru, kā arī bungu iekārtu dekorēšanai.
Eiropietis
Eiropietis var būt:
Moriss Garēns
Moriss Fransuā Garēns (fr; dzimis, Aostas ielejā, Itālijā, miris Lansā, Francijā) bija Itālijas un Francijas šosejas riteņbraucējs, kurš triumfēja pirmajā Tour de France velobraucienā 1903. gadā. Viņš uzvarēja arī nākamajā gadā, taču kopā ar astoņiem citiem sportistiem tika diskvalificēts par neatļautu braucamrīku izmantošanu, lai samazinātu attālumu, kas jāveic ar velosipēdu.
Bredforda
Bredforda ir pilsēta Anglijas ziemeļos. Kaut arī sena apdzīvota vieta, pilsētas (city) tiesības ieguvusi tikai 1897. gadā.
Vēsture
Gadsimtiem Bredforda bijusi Jorkšīras vilnas rūpniecības centrs. 19. gadsimtā Bredfordas vilna kļuva pazīstama visā pasaulē. Rūpniecības attīstības dēļ mūsdienās iedzīvotāju sastāvs ir kulturāli neviendabīgs, pilsētā bez angļiem ir lielas pakistāniešu, indiešu un sikhu kopienas. Nereti tas noved etniskiem konfliktiem. Piemēram, 2001. gadā notika pilsētas musulmaņu jaunatnes nemieri.
Pilsētā atrodas viens no populārākajiem muzejiem valstī Nacionālais Masu mediju muzejs (National Media Museum). Pilsēta ir mājvieta vienam no pasaules labākajiem regbija klubiem - Bredfordas Bulls.
Cilvēki
Bredfordā vai tās apkārtnē dzimuši:
Skotija
Skotija (en, gd) ir viena no Apvienotās Karalistes četrām daļām (pārējās ir Anglija, Velsa un Ziemeļīrija). Skotija atrodas Lielbritānijas salas ziemeļos, tai ir sauszemes robeža ar Angliju, austrumos to apskalo Ziemeļjūra, ziemeļos un rietumos Atlantijas okeāns, savukārt Ziemeļu šaurums un Īrijas jūra dienvidrietumos. Skotijai pieder apmēram 790 salas. Skotijā atrodas Lielbritānijas augstākā virsotne Neviss (1343 m vjl).
Lielākās pilsētas Skotijā ir Glāzgova un galvaspilsēta Edinburga.
Skotijas Atlantijas okeāna un Ziemeļjūras sektoros ir ievērojamas naftas iegulas (lielākās Eiropas Savienībā), kas tiek intensīvi izmantotas ieguvei. Šī iemesla dēļ Skotijas trešo lielāko pilsētu Aberdīnu dēvē par "Eiropas naftas galvaspilsētu".
Vēsture
Pēc 80. gada Romas Impērija vairākkārt nesekmīgi mēģināja pakļaut Lielbritānijas salas ziemeļu daļu, ko apdzīvoja piktu ciltis. No 122. līdz 128. gadam aizsardzībai pret piktiem romieši uzbūvēja Adriāna valni, ap 400. gadu romieši pameta Britāniju. 503. gadā no tagadējās Ziemeļīrijas ieradās skoti, 843. gadā skotu ķēniņš Kenets Makalpins pakļāva piktus un kļuva par Albas valsts valdnieku.
1290. gadā Anglijas karalis Edvards I Plantagenets anektēja Skotiju, bet 1297. gadā Viljams Volless sakāva angļu karaspēku kaujā pie Stirlingas tilta. Skotijas tronī kāpa Roberts I Brūss, kurš 1314. gadā sakāva angļus kaujā pie Banokbērnas (Bannockburn). Skotijas karalis Džeimss VI Stjuarts 1603. gadā kļuva par arī Anglijas un Īrijas karali Džeimsu I.
1820. gados Skotijas dienvidos sākās industriālā revolūcija. 1975. gadā pie Skotijas krastiem sākās Ziemeļjūras naftas ieguve. 1999. gadā atjaunoja Skotijas parlamenta darbību. Lai izšķirtu jautājumu par Skotijas neatkarības atjaunošanu, 2014. gada 18. septembrī notika Skotijas neatkarības referendums, kurā 55,3% no vēlētājiem nobalsoja pret to.
2016. gada referendumā par Apvienotās Karalistes dalību Eiropas Savienībā vairums Skotijas iedzīvotāju nobalsoja par palikšanu Eiropas Savienības sastāvā.
Datora arhitektūra
Datora arhitektūra ir datorsistēmas konceptuālais modelis, tā darbības struktūra un resursi, kas pieejami programmētājam. Tā nosaka datora darbības principus, informatīvās saites un pamatmezglu savstarpējo saistību.
Datora arhitektūra tiek iedalīta vismaz trīs apakškategorijās:
Vēsture
Pirmo reizi datora arhitektūru dokumentēja Čārlzs Bebidžs un Ada Lovleisa savā sarakstē, aprakstot Analītisko mašīnu. 1936. gadā būvējot datoru Z1, Konrāds Cūze divos savos patent-projektu pieteikumos aprakstīja, ka mašīnas instrukcijas var glabāt tajā pašā atmiņā, ko izmanto datiem, t. i., uzglabāto programmu datora jēdziens. Divi citi agrīnie un svarīgie piemēri:
Termins “arhitektūra” literatūrā par datoreim ir saistīts ar IBM galvenā pētniecības centra Mašīnu organizācijas nodaļas locekļu Laila R. Džonsona un Frederika P. Brūksa, Jr. 1959. gadā paveikto darbu. Džonsonam bija iespēja uzrakstīt patentētu pētniecības darbu par Stretch, IBM izstrādātu superdatoru Los Alamos nacionālajai laboratorijai (tolaik saukta par Los Alamos zinātnisko laboratoriju). Lai aprakstītu grezni izrotātā datora detalizāciju, viņš norādīja, ka viņa sniegtais formātu, instrukciju tipu, aparatūras parametru un ātruma uzlabojumu apraksts ir "sistēmas arhitektūras" līmenī, un šis termins šķita lietderīgāks par "mašīnas organizāciju".
Pēc tam Brūkss, Stretch projektētājs, grāmatas Datorsistēmas plānošana: Stretch projekts 2. nodaļu iesāka ar vārdiem: “Datoru arhitektūra, kā cita veida arhitektūras, ir māksla noteikt struktūras lietotāja vajadzības un pēcāk projektēt tā, lai tās pēc iespējas efektīvāk apmierinātu, ievērojot ekonomiskos un tehnoloģiskos ierobežojumus.”
Brūkss turpināja palīdzēt attīstīt IBM System/360 (tagad to sauc par IBM zSeries) datoru līniju, kurā “arhitektūra” kļuva par lietvārdu, kas definē to, “kas lietotājam jāzina”. Vēlāk lietotāji sāka izmantot šo terminu daudzos mazāk skaidros veidos.
Agrīnās datoru arhitektūras tika izstrādātas uz papīra un pēc tam tieši iebūvētas galīgajā aparatūras formā. Vēlāk datora arhitektūras prototipi tika fiziski uzbūvēti tranzistora–tranzistora loģikas (TTL) datorformā, piemēram, 6800 prototipi un PA-RISC, kas tika testēti un uzlaboti, pirms tika nodoti galīgajai aparatūras formai. Kopš 20. gadsimta 90. gadiem jaunas datoru arhitektūras parasti "būvē", testē un pielāgo, kādas citas datora arhitektūras iekšpusē datora arhitektūras simulatorā, vai iekš FPGA, kā mīkstais mikroprocesors vai abējādi, pirms tiek pieņemts galīgais aparatūras variants.
Termina "datoru arhitektūra" skaidrojumi
Dažādās ar datorzinībām saistītās publikācijās jēdzienam „datora arhitektūra” var atrast visdažādākos skaidrojumus un definīcijas.
Sākotnēji termins "datoru arhitektūra" radies IBM, kad Amdahl, Blaauw un Brooks (1964) definēja to kā programmētājam redzamo komandu kopu.
Tika uzskatīts, ka datori ar vienādu arhitektūru varēs izpildīt programmas bez izmaiņām tajās. Šī uzskata priekšrocības ir iespēja, precīzi definējot, realizēt arhitektūras dažādos veidos. Visas programmas, kas rakstītas vienādās komandu kopās ir iespējams izpildīt visās savietojamās realizācijās.
Mūsdienās jēdzienu "datoru arhitektūra" visbiežāk uztver kā komandu kopas arhitektūra + organizācija ISO (International Organization for Standardization): Arhitektūru ISO definē, kā „datora loģisko struktūru un funkcionālo raksturojumu, ietverot aparatūras un programmatūras mijiedarbību” jeb oriģinālvalodā: - the logical structure and functional characteristics of the computer, including, the interactions among its hardware and software.
Kodolīgāku arhitektūras definīciju devusi organizācija, kas parasti standartus tieši izstrādā - IEEE (Institute of Electrical and Electronics Engineers): - the organizational structure of a system or component - sistēmas vai tās komponentu organizācijas struktūra.
Eksistē arī daudzi citi skaidrojumi, kas sīkāk apraksta šo jēdzienu: arhitektūra atklāj kopīgo un atšķirīgo radniecīgu datoru saimes locekļiem, t.i., datora struktūru (loģiskos mezglus un to saites), modularitāti, izpildāmo instrukciju kopu, apstrādājamo datu veidus. Dažreiz to mazliet vienpusēji formulē kā to, ko nepieciešams zināt, programmējot asamblervalodā.
Belovežas gārša
Belovežas gārša (be, pl) ir viens no pēdējiem un lielākajiem atlikušajiem Eiropas līdzenumu dižmežiem, iekļauts UNESCO pasaules mantojuma sarakstā. Tā austrumu daļa atrodas Baltkrievijā, bet rietumu daļa - Polijā. Abu valstu robeža iet cauri mežam, un cilvēkiem tā ir slēgta, izņemot vienu robežpārejas punktu tūristiem, kurā ES pilsoņi var iekļūt Baltkrievijas teritorijā bez vīzas. Gāršā savvaļā sastopami apmēram 800 Eiropas lielāko sauszemes dzīvnieku sumbru. . Polijas pusē ierīkots Bjalovežas nacionālais parks, bet Baltkrievijā Belovežas gāršas nacionālais parks.
Pleskavas apgabals
Apgabals ietilpst Krievijas Ziemeļrietumu federālajā apgabalā, kur tas robežojas ar Ļeņingradas un Novgorodas apgabaliem. Dienvidaustrumos tas robežojas arī ar Krievijas Centrālajā federālajā apgabalā ietilpstošajiem Tveras un Smoļenskas apgabaliem.
Vēsture
Pleskavas apgabala teritorija ir viens no Senās Krievzemes veidošanās centriem. Pagājušo gadu vēstures hronikā minēts, ka Izborskas pilī 9. gadsimtā apmeties Rurika brālis Truvors, savukārt Pleskava tradicionāli tiek uzskatīta par Kijivas kņazienes Olgas dzimto pilsētu. No 1348. līdz 1510. gadam tagadējā Pleskavas apgabala ziemeļu daļa atradās Pleskavas republika, bet dienvidu daļa pakļāvās Polockas kņaziem.
1510. gadā Pleskavas valsti iekļāva Maskavijas teritorijā, bet Sebežas un Neveļas apkārtne atradās Lietuvas dižkunigaitijas pakļautībā. Lielā Ziemeļu kara laikā Krievijas cars Pēteris I Pleskavas apriņķi iekļāva jaunizveidotajā Ingermanlandes guberņā (1708—1710), Pēterburgas guberņā (1710—1727), tad Novgorodas guberņā. Katrīnas II valdīšanas laikā 1777. gadā izveidoja Pleskavas vietniecību, ko 1796. gadā pārdēvēja par Pleskavas guberņu.
1927. gadā Pleskavas guberņu likvidēja, tās teritorijas ziemeļdaļu iekļāva Ļeņingradas apgabalā, bet dienviddaļu Rietumu apgabalā. Otrā pasaules kara laikā apgabala teritoriju okupēja Vērmahts, pēc tā atbrīvošanas 1944. gadā izveidoja Pleskavas apgabalu, kuram pievienoja no Igaunijas un Latvijas atdalītās teritorijas (tagadējās Ivangorodas, Pečoru, Izborskas un Pitalovas apkārtnē). 1957. gadā Pleskavas apgabalam pievienoja daļu no likvidētā Veļikijluku apgabala.
Pilsētas
Pleskavas apgabalā ir 14 pilsētas:
Iedzīvotāji
Lielākās apdzīvotās vietas
Etniskais sastāvs
Rostovas apgabals
Rostovas apgabals (ru) ir viens no Krievijas Federācijas apgabaliem. Tas robežojas ar Voroņežas apgabalu ziemeļos, Volgogradas apgabalu austrumos, Kalmikiju dienvidaustrumos, Stavropoles novadu dienvidos, Krasnodaras novadu un Azovas jūru dienvidrietumos, kā arī ar Ukrainas Luhanskas un Doneckas apgabaliem rietumos.
Pilsētas
Lielākās pilsētas
Madlēnas kapela
Marijas Magdalēnas kapela jeb Madlēnas kapela (fr) ir viens no vecākiem dievnamiem Briselē. Tā ir Brabantes gotikas stila celtne, pieder Romas Katoļu Baznīcai un atrodas pilsētas augšpilsētā.
Šī kapela ir interesanta ar to, ka agrāk tā atradās uz pakalna tagad uzbūvētās Centrālās stacijas (fr) vietā, bet 1950. gados tā tika pārvietota lejup uz pašreizējo vietu, kas atrodas līdzās Madlēnas ielai. Tika restaurēta 17. gadsimta fasāde, bet oriģinālais 15. gadsimta interjers tika aizstāts ar pieticīgu iekštelpu dekoru, modernām logu vitrāžām un vienkāršiem akmens pīlāriem. Kapela tiek izmatota kā klusa vieta adorācijām un lūgšanām.
Vēsture
Marijas Magdalēnas kapela ir viena no vecākajām Briselē, ko būvēja Žēlsirdības brāļu ordeņa locekļi 13. gadsimtā. Izrakumi, kurus veica no 1956. līdz 1958. gadam, pārvietojot baznīcu uz jauno vietu, atklāja, ka jau līdzšinējās kapelas vietā ir atradusies Tempļa bruņinieku svētnīca, uz kuras pamatiem vēlāk tika būvēta šī baznīca. 15. gadsimta sākumā dievnamam bija piebūvētas divas navas, kā arī fasāde ar lielo vitrāžas logu un zvanu tornis virs fasādes. Ārdurvis, kuras tika izgatavotas 1637. gadā, pieder baroka stilam. Baznīca piedzīvojusi daudz izmaiņas un pārbūves — tā tika atjaunota pēc franču komandiera Maršala Villeruā vadītās Briseles centra bombardēšanas 1695. gadā, kā arī rekonstruēta 1864. gadā. Savukārt, trīs altāri, vitrāžu logi un ērģeles no jauna tika izgatavotas un uzstādītas pēc baznīcas pārvietošanas 1958. gadā. Baznīca atstāj vienotu iespaidu, radot iespēju nodrošināt vērtīgu vietu lūgšanām un liturģijai, jo harmonizē baznīcas izmēri ar materiāliem, kas izmantoti būvniecībā un vitrāžas logiem. Baznīcu, sakarā ar Briseles pārbūvi 20. gadsimta sākumā, bija nolemts nojaukt tāpat kā visu apkārtējo apkārtni, tāpēc tā bija iztukšota un pamesta. Taču, rodoties iespējām, tā tika pārvietota un atjaunota laika periodā no 1956. līdz 1958. gadam. Svētās Annas kapela, kas atradās Kalnu ielā (fr) arī tika nolemta nojaukšanai, bet to izdevās daļēji pārvietot un atjaunojot jaunajā vietā Svētās Marijas Magdalēnas kapelu, izmantot arī Svētās Annas kapelas daļu. Kapelai ir saglabājusies fasāde, kas saglabājusies no 1615. gada.
Interjers
Kapelas kreisajā pusē atrodas atsevišķa kapela, kas nosaukta Svētās Ritas vārdā, tā ir ļoti apmeklēta. Pirms ieejas kapelā redzamas divas skulptūras — Svētās Marijas Magdalēnas tēls viduslaiku tērpā un Svētās Annas, kura rokās tur bērnu Jēzu (18. gadsimts). Pretējā, labajā, pusē ir redzama Bizantijas Dievmātes Debessbraukšanas ikona, kas atrodas virs Svētā Sakramenta altāra, kur norisinās lūgšanas par baznīcas vienotību. Virs ikonas atrodas logs ar vitrāžu, kurā atainota Jaunava Marija, logu vitrāžās pa kreisi un labi no tās atainoti Svētais Augustīns un Svētā Monika, kas bija patroni Debessbraukšanas ordenim, kas pildīja pienākumus no 1924. gada. Piecas vitrāžas virs galvenā altāra ataino stāstus no Svētās Marijas Magdalēnas dzīves, centrā redzams Jēzus Kristus krusts, caur Kristus upuri cilvēks tiek atbrīvots no grēkiem (vitrāžā labās puses logā), kā arī Kunga augšāmcelšanās (rezorekcija) un kontemplācija (vitrāža kreisās puses logā). Citos logos redzamas vitrāžas no citu Svēto dzīves. Uz centrālā pīlāra redzams skulpturāls veidojums — Svētā Marija Magdalēna pie Jēzus Kristus krustā kājām.
Robežnieki (nozīmju atdalīšana)
Robežnieki var būt:
Albano Karrisi
Albano Karrisi (dzimis Itālijā), labāk pazīstams ar savu skatuves vārdu Al Bano, ir itāļu mūziķis.
Biogrāfija
Albano piedzima Dienviditālijā, kur viņš dzīvo joprojām.
Viņa māte nosauca Albano tieši šādā vārdā, jo viņa tēvs cīnījās Albānijā Itālijas armijā 2. Pasaules karā.
Viņš debitēja 1966. gadā Itālijas konkursā "Festival delle Rose", ar piedalīšanos konkursā viņš debitēja ar TV ekrānos. Viņš uzvarēja Itālijas dziesmu konkursā "Disco per l'Estate" ar dziesmu "Pensando a te" 1968. gadā. Pēc šīs uzvaras viņš ierakstīja tādus hitus kā "La siepe" un "Nel sole".
Drīz pēc uzvaras viņš sāka muzikālu sadarbību ar Romīnu Paueru (amerikāņu aktiera Tairona Pauera meita), ar kuru apprecējās 1970. gadā. Pēc viņu laulības, viņi ierakstīja dziesmu "Storia di due innamorati". Viņu abu duets Albano & Romina Pauera pastāvēja gandrīz 30 gadus; viņu darbi bija sevišķi populāri Itālijā un Vācijā.
Viņi izdeva albumu Dialogo 1975. gadā un piedalījās 1976. gada Eirovīzijā ar dziesmu "We'll Live It All Again". Viņi dziedāja dziesmu "Sharazan" 1981. gadā un vēlāk viņi piedalījās Sanremo mūzikas festivālā ar dziesmu "Felicità". Viņi uzvarēja 1984. gadā ar dziesmu "Ci sarà" un vēlreiz piedalījās Eirovīzijas dziesmu konkursā 1985. gadā Gēteborgā ar "Magic Oh Magic". Šī dziesma ieguva 7. vietu. Vēl viena no slavenākajām dziesmām ir "Cara Terra mia", kura veiksmīgi startēja Sanremo mūzikas festivālā. Albums Oggi sposi iznāca 1991. gadā.
Albano atsāka savu solokarjeru 1996. gadā ar albumu È la mia vita, kas sekoja pēc albuma Verso il sole 1997. gadā un Ancora in volo 1999. gadā (šajā gadā izjuka gan duets, gan laulības dzīve ar Rominu). 2000. gadā, Albano atgriezās uz Eirovīzijā, iedziedot bekvokālu Šveices dziesmai "La Vita Cose", kura tika izpildīta itāļu valodā. Dziesmu izpilda Džeins Bogarts. Dziesma ierindojās 20.vietā Stokholmā.
2005. gadā viņš startēja Itālijas konkursā "L'isola dei Famosi" (Itālijas versijā šovam "Celebrity Survivor") ar savu meitu Romīnu Karrisi. Albano atkal startēja Sanremo mūzikas festivālā ar dziesmu "Nel Perdono", viņš ieguva 2.vietu.
Albano vēl joprojām ceļo visur pasaulē. Viņš ir biežs viesis Itālijas televīzijā. Līdz šim viņa ieraksti ir pārdoti vairāk nekā 165 miljonos kopiju.
Albano izauga klausīdamies un arī aizraujoties ar operas mūziku. Viņš ir izdevis vairākus operas albumus. Viņa vislabāk zināmais soloalbums bija 1997. gadā izdotais albums Concerto Classico.
B.o.B
Pirmos panākumus viņam izdevās gūt jau 2007. gadā ar dziesmu "Haterz Everywhere", ko viņš izpildīja kopā ar Wes Fif. Tāpat iepriekš B.o.B ir bijis dzirdams T.I. albuma "Paper Trail" dziesmā "On Top Of The World". Ar T.I. viņš ir cieši saistīts arī šobrīd, jo darbojas T.I. piederošās ierakstu kompānijas "Grand Hustle" paspārnē. Tieši šis leibls 2010. gada aprīlī arī laida klajā B.o.B pirmo studijas albumu "B.o.B Presents: The Adventures of Bobby Ray". Ievērojamus panākumus visā pasaulē guva šī albuma singli: dziesmas "Nothin' On You" (viesmākslinieks Bruno Mars) un "Airplanes" (viesmāksliniece Paramore soliste Heilija Viljamsa).
Rūbežnīki
Rūbežnīki var būt:
B.o.B
Singli
2011. gads
Baltu-slāvu pirmvalodas hipotēze
Baltu-slāvu pirmvalodas hipotēze postulē, ka pēc atdalīšanās no indoeiropiešu pirmvalodas kādu laiku Austrumeiropā pastāvēja kopīga baltu-slāvu pirmvaloda. Tiek arī uzskatīts, ka vēl pirms tam 3. gadu tūkstotī līdz 2. gadu tūkstoša sākumam pastāvējusi kopīga baltu-slāvu-ģermāņu pirmvaloda, kurā runājošās pirmtautas vienoja neolīta auklas keramikas kultūra.
Kopš 19. gadsimta tika radītas vairākas alternatīvas teorijas par to, vai bronzas laikmetā pēc šīs pirmvalodas sadalīšanās atsevišķās valodu grupās tās austrumu areālā pastāvēja kopīga baltu-slāvu pirmvaloda. Droši zināms, ka tikai dzelzs laikmetā, no 6. gadsimta ir nepārprotamas liecības par atsevišķu slāvu valodu pastāvēšanu.
Augusts Šlaihers (Schleicher) jau 1861. gadā izteica pirmo hipotēzi par kopīgas baltu-slāvu pirmvalodas izcelsmi no indoeiropiešu pirmvalodas, bet Jānis Endzelīns to apstrīdēja, apgalvojot, ka baltu un slāvu valodu līdzību var tikpat labi izskaidrot ar ilgstošu mijiedarbību. Savukārt Antuāns Meijē (Antoine Meillet) rakstīja, ka līdzības baltu un slāvu valodās radušās paralēlas attīstības rezultātā Jans Rozvodovskis (Rozwadowski) toties izvirzīja hipotēzi, ka baltu un slāvu valodām ir ne tikai kopīga pirmvaloda, bet tās atkārtoti ir mijiedarbojušās vēstures gaitā. Mūsdienās Vladimirs Toporovs (Топоров) meklējot slāvu saknes, apgalvo, ka slāvu valodas izdalījušās no kopējās baltu valodu saimes. Tomass Olanders līdzīgo akcentu dēļ atkal no jauna aizstāv hipotēzi par abu valodu grupu kopējo cilmi.
Austrumbaltu ciltis laika gaitā tika asimilētas — slāviskotas, tāpēc arī slāvu valodās ieplūduši daudzi baltismi.
1999. gads
1999. gads bija parastais gads, kas pēc Gregora kelndāra sākās piektdienā.
Šis gads bija:
Rjazaņas apgabals
Rjazaņas apgabals (ru) ir viens no Krievijas apgabaliem. Tas robežojas ar Maskavas apgabalu ziemeļrietumos, Vladimiras apgabalu ziemeļos, Ņižņijnovgorodas apgabalu ziemeļaustrumos, Mordoviju austrumos, Penzas apgabalu dienvidaustrumos, Tambovas apgabalu dienvidos, Ļipeckas apgabalu dienvidrietumos un Tulas apgabalu rietumos.
Sigismunds III Vāsa
Sigismunds III Vāsa (pl, lt, be, zviedru tradīcijā saukts vienkārši par Sigismundu sv; dzimis, miris ) bija Vāsu dinastijas Polijas karalis un Lietuvas lielkņazs, kā arī nominālais Livonijas lielhercogs no 1587. gada līdz savai nāvei 1632. gadā un Zviedrijas karalis no 1592. gada līdz 1599. gadam, kad tika gāzts no troņa. Pretendēja arī uz Krievijas cara troni.
Pilns tituls
Kā Polijas karalis Sigismunds svarīgākos valsts dokumentus cita starpā parakstīja kā "Livonijas lielhercogs", kas norādīja uz to, ka pēc Livonijas iekarošanas viņam bija tiesības uz tās valdnieka pārmantojamo titulu:
"Sigismunds Trešais, no Dieva žēlastības Polijas karalis, Lietuvas, Rutēnijas, Prūsijas, Mazovijas, Žemaitijas, Livonijas lielhercogs, un arī zviedru, gotu un vandaļu karalis ar mantojuma tiesībām."
(Sigismundus Tertius Dei gratia rex Poloniæ, magnus dux Lithuaniæ, Russiæ, Prussiæ, Masoviæ, Samogitiæ, Livoniæque, necnon Suecorum, Gothorum Vandalorumque hæreditarius rex.)
Dzīvesgājums
Sigismunds III Vāsa piedzima un uzauga luterāniskajā Zviedrijā, tomēr tika audzināts katolismā. 1587. gadā tika ievēlēts par Polijas karali, kaut arī uz troni pretendēja arī Austrijas erchercogs Maksimilians III, kuru Sigismunds III sakāva Silēzijā. 1596. gadā pārcēla valsts galvaspilsētu no Krakovas uz Varšavu. 1605. gadā Sigismunds III centās ierobežot sejma varu, tāpēc 1606. gadā notika Zebžidovska sacelšanās (rokošs), kas tika apspiesta. 1605. gadā iesaistījās Polijas-Maskavijas karā (dimitriādē).
Tiek uzskatīts, ka Sigismunda III Vāsas valdīšana ir Zelta laikmeta beigas Žečpospolitā, lielā mērā Sigismunda gandrīz nepārtraukto karu ziemeļos, austrumos un dienvidos dēļ, kas novājināja valsti.
Vesera mešana
Vesera mešana ir vieglatlētikas mešanas disciplīna, kurā pēc iespējas tālāk jāaizmet smaga metāla lode, kam piestiprināta ķēde un rokturis. Modernās jeb olimpiskās vesera mešanas nosaukums radies no senākām sacensībām, kurās tālumā tika mests kalēja veseris. Šādas sacensības joprojām notiek Skotijas Augstkalnu spēlēs, kur metamais objekts ir tērauda vai svina atsvars, kas piestiprināts nūjas galā.
Tāpat kā citās mešanas disciplīnās, uzvarētāju nosaka pēc tālākā metiena. Vīriešu sacensībās veseris sver 7,257 kg un ir 121,5 cm garumā. Sieviešu sacensībās vesera svars ir 4 kg un tas ir 119,5 cm garš. Dalībnieki savus metienu veic, iegriežot veseri sev virs galvas, lai iegūtu apļveida kustību. Veicot vienu līdz četrus griezienus ap sevi, tie iegūst paātrinājumu. Sacensībās sportistiem jāveic trīs vai četri apgriezieni. Lode kustas pa riņķveida trajektoriju, iegūstot ātrumu. Trajektorijas augstākais punkts ir vērsts pret mešanas sektoru, bet zemākais pret apļa aizmuguri. Metējs veseri atlaiž apļa priekšpusē. Tāla metiena svarīgākie faktori ir lodes ātrums un izmešanas leņķis.
Šībrīža pasaules rekords pieder Jurijam Sediham no PSRS. 1986. gada Eiropas čempionātā vieglatlētikā Štutgartē viņš veseri raidīja 86,74 metru attālumā. Sievietēm pasaules rekordu 2011. gadā uzstādīja Vācijas sportiste Betija Heidlere, kura 21. maijā Hallē veseri aizmeta 79,42 metru attālumā.
Latvijas rekords vesera mešanā vīriešiem ir 80,14 m un to Rīgā uzstādīja Igors Sokolovs. Latvijas rekords vesera mešanā sievietēm ir 64,44 m un tas pieder Laurai Igaunei, uzstādīts Blūmingtonā, ASV,.
Noemi
Veronika Skopeliti (it; dzimusi Romā, Itālijā), kas labāk pazīstama pēc sava skatuves vārda Noemi, ir itāliešu dziedātāja, populāra popmūzikas izpildītāja.
Nagoja
Nagoja (, Nagoya-shi) ir pilsēta Čjūbu reģionā, Japānā. Tā atrodas Honsju salas centrālajā daļā pie Ises līča. Nagoja ir viena no vadošajām Japānas rūpniecības pilsētām.
Nagojas vēsture aizsākās ar 1610. gadu, kad Ovari atzars no spēcīgā Tokugavas šogunāta uzcēla lielu cietoksni. Pēc Meidži restaurācijas 1868. gadā, kas iezīmēja šogunātu beigas, Nagoja joprojām palika par nozīmīgu tirdzniecības centru. Nagojas ostas attīstība, īpaši pēc Otrā pasaules kara, pilsētas atrašanās valsts centrālajā daļā un vairāku hidroelektrostaciju izbūve stimulēja smagās rūpniecības izaugsmi. Sākotnēji pilsētā tika ražoti pulksteņi, velosipēdi un šujmašīnas, bet pēc tam uzplauka tērauda apstrāde, ķimikāliju ražošana, naftas pārstrāde, kā arī automašīnu, lidmašīnu un kuģu ražošana.
Caur pilsētu ir izbūvētas vairākas dzelzceļa līnijas, starp tām arī ātrgaitas dzelzceļa līnija Tōkaidō Shinkansen, kas savieno Osaku un Tokiju. Pilsētas ziemeļu daļā atrodas arī starptautiskā lidosta Chūbu Kokusai Kūkō (NGO).
Džūkste
Džūkste ir apdzīvota vieta Tukuma novada Džūkstes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pie Kundziņu strauta ietekas Džūkstē 29 km no novada centra Tukuma un 66 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies netālu no Džūkstes muižas (Siuxt) centra, kur pēc Kurzemes hercoga Gotharda pavēles uzbūvēja Džūkstes luterāņu baznīcu un vēlāk arī krogu un 1860. gadā pagastnamu. 1931. gadā Džūkstei piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu. Džūkstē atrodas apvienotā Slampes un Džūkstes pagastu pārvalde, pamatskola, kultūras nams, bibliotēka, pasts.
Ciems atrodas autoceļu V1450 (Lancenieki–Džūkste–Lestene), V1451 (Irbes–Džūkste), V1452 (Džūkste–Irlava–Jaunsāti) un V1453 (Praviņas–Džūkste) krustojumā.
Ukrainas futbola Premjerlīga
Ukrainas futbola Premjerlīga (, Premyer-liha) ir Ukrainas augstākā profesionālā futbola līga. Dibināta 1991. gadā kā Augstākā līga (Vyshcha liha) pēc PSRS un PSRS Augstākās līgas sabrukuma. 2008. gadā tā tika pārveidota kā autonomāka Ukrainas Futbola federācijas sastāvdaļa un mainīja nosaukumu uz esošo. 2022. gadā tā pēc UEFA koeficienta bija 12. spēcīgākā līga Eiropā.
Robežnieki
Robežnieki (ltg), agrāk arī Pustiņa (Pūstine), ir ciems Krāslavas novada Robežnieku pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā starp Ormijas un Lielo Gusenu ezeru 32 km no novada centra Krāslavas un 282 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Pustiņas muižas centra. Izaugusi padomju gados kā ciema padomes un kolhoza «Robežnieki» ciemats.
Robežniekos atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, tautas nams, bibliotēka, feldšeru un vecmāšu punkts, pasta nodaļa, novadpētniecības muzejs, veikals, Pustiņas katoļu baznīca, eksotisko putnu minizoodārzs, viesu māja.
Lielā Gusena ezera krastā atrodas Robežnieku pilskalns (valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis) un Tabores dabas izziņas taka.
Tveras kņazi
Tveras kņazi bija Rurika dinastijai piederīgi Tveras kņazistes valdnieki no 1246. līdz 1485. gadam. No 1305. gada Tveras kņazi cīnījās ar Maskavas kņaziem par Zelta Ordas vietvalžu (lielkņazu) statusu krievu zemēs.
13. gadsimtā Zelta Ordas vietvalži krievu kņazistēs bija Vladimiras-Suzdaļas kņazi, 1247. gadā kņazs Svjatoslavs Vsevolodovičs Tveru piešķīra valdījumā kņazam Jaroslavam Jaroslavičam. Pēc viņa vecāko brāļu un sāncenšu Aleksandrs Jaroslaviča (Ņevska) un Andreja Jaroslaviča nāves viņš pats kļuva par lielkņazu un Zelta Ordas vietvaldi pār citiem krievu kņaziem (1264).
Arī viņa dēlu Mihailu Jaroslaviču Zelta ordas hans Muhameds Uzbeks iecēla par lielkņazu, bet pēc apsūdzības hana māsas Končakas (Agafjas) noindēšanā viņu sodīja ar nāvi (1318). 1349. gadā Tveras kņazi saradojās ar Lietuvas dižkunigaišiem. Kad novājinoties Zelta ordas varai, Maskavas kņazs Vasīlijs Dmitrijevičs pēc 1389. gada sevi sāka dēvēt par Maskavas lielkņazu, Tveras kņazi arī no Zelta Ordas hana Tohtamiša ieguva tiesības saukties par lielkņaziem.
Tveras lielkņazi
1485. gadā Maskavas lielkņazs Ivans III anektēja Tveras kņazisti un piespieda pēdējo lielkņazu Mihailu bēgt uz Lietuvu, viņa vietā par Tveras lielkņazu ieceļot savu dēlu Ivanu (līdz 1490). Krievijas cars Ivans IV Tveras kņaza titulu uz laiku piešķīra pareizticībā pārgājušajam hanam Simeonam Bekbulatovičam, kas uz laiku 1576. gadā skaitījās arī Krievijas cars.
Baltijas Kauss futbolā
Baltijas kauss futbolā ir futbola turnīrs starp trim Baltijas valstu futbola izlasēm Latviju, Lietuvu un Igauniju. Padomju okupācijas gados dažas reizes turnīrā piedalījās arī Baltkrievija, bet 2012. un 2014. gados arī Somija. Agrāk turnīrs tika rīkots katru gadu, bet šobrīd turnīra nolikums paredz, ka Baltijas kauss notiek reizi divos gados. Tas ir otrs vecākais starptautiskais futbola turnīrs Eiropā pēc Lielbritānijas čempionāta nacionālajām izlasēm un vecākais joprojām notiekošais.
Vulva
Vulva (la) ir sievietes ārējā jeb redzamā dzimumorgānu daļa. Šo terminu attiecina ne tikai uz sieviešu dzimumorgāniem, bet vispārēji arī uz citu zīdītāju mātīšu dzimumorgāniem. Vulvu veido kaunuma lūpas (labia) un klitors. Cilvēku anatomijā, nevis dzīvnieku anatomijā, pie vulvas pieskaita arī maksts priekštelpu (vestibulum vaginae). Urīnizvadkanāls no urīnpūšļa noslēdzas vulvā, arī maksts savieno vulvu ar dzemdi. Vulva ir dzimumorgāna zinātniskais nosaukums; bieži vien tā tiek saukta citādos vārdos, kas ir nepieklājīgi, rupji vai erotiski.
Džūkste (nozīmju atdalīšana)
Džūkste var būt:
Ziemeļīrija
Ziemeļīrija ir viena no Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes četrām zemēm (līdz ar Angliju, Velsu un Skotiju). Ziemeļīrija atrodas Īrijas salas ziemeļos un robežojas ar Īrijas Republiku. Ziemeļaustrumos to apskalo Ziemeļu šaurums, bet dienvidaustrumos Īrijas jūra.
Ziemeļīrija ģeogrāfiski un vēsturiski nav Lielbritānijas daļa, tā izveidojās pēc Īrijas Brīvvalsts izveides pārējā salas daļā 1921. gadā.
Vēsture
Ziemeļīrija bija 1177. gadā izveidotās Īrijas lordistes, no 1542. gada Īrijas karalistes daļa.
1801. gadā izveidojās Lielbritānijas un Īrijas Apvienotā Karaliste.
1914. gadā britu parlaments ierosināja piešķirt Īrijai autonomiju un savu parlamentu, tomēr Pirmā pasaules kara dēļ to neīstenoja pilnībā.
1916. gadā sākās Īrijas Neatkarības karš, pēc kura 1921. gadā Apvienotā Karaliste bija spiesta noslēgt domīnijas līgumu ar Īriju, tomēr sešas Olsteras provinces grāfistes palika Apvienotās Karalistes sastāvā.
1937. gadā Īrijas Brīvvalsts (Éire) pasludināja pilnīgu neatkarību un 1949. gadā izstājās no Britu Sadraudzības.
1969. gadā saasinājās attiecības starp Ziemeļīrijas katoļiem un protestantiem, konflikta laikā 1972. gadā britu armija demonstrācijas laikā Londonderijā nogalināja 14 katoļu protestētājus, kam sekoja daudzi Īru Republikāņu armijas terora akti.
1973. gadā katoļu iedzīvotāju boikotētajā (piedalījās 58,6% iedzīvotāju) referendumā 98,9% balsotāju bija par Ziemeļīrijas palikšanu Apvienotās Karalistes sastāvā, 1973. gadā Apvienotā Karaliste kļuva par Eiropas Ekonomikas kopienas dalībnieci.
1998. gadā Apvienotās Karalistes, Īrijas Republikas un Ziemeļīrijas galveno partiju pārstāvji noslēdza Lielās Piektdienas vienošanos par Ziemeļīrijas pašpārvaldes atjaunošanu.
2016. gada referendumā par Apvienotās Karalistes dalību Eiropas Savienībā vairums Ziemeļīrijas iedzīvotāju nobalsoja par palikšanu Eiropas Savienības sastāvā.
Krasnoje Selo
Krasnoje Selo ir pilsēta Krievijā uz dienvidiem no Sanktpēterburgas centra. Administratīvi ietilpst Sanktpēterburgas federālajā pilsētā.
Ģeogrāfija
Krasnoje Selo atrodas Ižoras pacēlumā, kura pakājē atrodas ezers un Dudergofkas upe. Caur pilsētu iet dzelzceļš un tajā atrodas dzelzceļa stacija Krasnoje Selo.
Larss fon Trīrs
Larss fon Trīrs (dzimis Larss Trīrs, ) ir dāņu kinorežisors un scenārists. Viņš ir saņēmis speciālo žūrijas balvu Kannu kinofestivālā par filmu "Eiropa" (1991) un Grand Prix Kannu kinofestivālā par filmu "Šķeļot viļņus" (1996). Oriģinālais mūzikls "Dejotāja tumsā" (2000) saņēma galveno balvu Palm d’Or Kannās. Par filmu "Dejotāja tumsā" fon Trīrs bija nominēts arī Amerikas Kinoakadēmijas balvai. Larss fon Trīrs ir Dogmas 95 manifesta autors, pēc kura principiem uzņemta fon Trīra filma "Idioti".
Fon Trīra tēvs bija sociāldemokrāts, bet māte sevi uzskatīja par komunisti. Vecāki fon Trīru audzināja stingri un abi bija nūdisti, līdz ar to fon Trīrs daudz bērnības pavadīja nūdistu nometnēs. Ar filmu veidošanu fon Trīrs sāka nodarboties 11 gadu vecumā. 30 gadu vecumā viņš pieņēma katoļticību. Fon Trīrs periodiski dzīves laikā ir cietis no depresijas, bailēm un fobijām.
Pirmā fon Trīra publiski izdotā filma bija eksperimentāla īsfilma The Orchid Gardener (1977). Pirmā pilnmetrāžas filma "Nozieguma elements" (Forbrydelsens element) sekoja septiņus gadus vēlāk. Fon Trīra filmās parasti centrālie tēli ir sievietes, kas saskaras ar psiholoģiskiem konfliktiem. Pats fon Trīrs ir pretrunīgi vērtēts režisors — viņa filmās nereti ir uzfilmētas īsta, netēlota seksa ainas un viņš ir izcēlies arī ar publiskiem, divdomīgiem izteikumiem, no kuriem skandalozākais bija 2011. gada Kannu kinofestivālā, kur viņš it kā jokodamies atzinās, ka ir nacists.
paziņots, ka Trīram diagnosticēta Pārkinsona slimība.
Krēta
Krēta (grieķu: Κρήτη ) ir lielākā un apdzīvotākā Grieķijas un piektā lielākā sala Vidusjūrā, pēc Sicīlijas, Sardīnijas, Kipras un Korsikas. Salas lielākā pilsēta un Krētas perifērijas (grieķu: Περιφέρεια Κρήτης) administratīvais centrs ir Iraklija, tā atrodas salas centrālajā daļā.
Liela daļa Grieķijas ekonomikas koncentrēta tieši Krētā. Tai ir arī savs grieķu valodas dialekts, dzeja un mūzika. Krēta bija Mīnojas civilizācijas centrs (~3000.g. - 1400.g p.m.ē.), kas pašlaik tiek uzskatīta par vecāko reģistrēto Eiropas civilizāciju un visticamāk gājusi bojā Teras vulkāna izvirduma laikā Santorini.
Ģeogrāfija
Krēta ir Grieķijas lielākā sala un piektā lielākā sala Vidusjūrā. Sala atrodas Egejas jūras dienvidu daļā un ir 260 kilometrus gara rietumu — austrumu virzienā, ir 60 km platākajā vietā un sašaurinās līdz ne vairāk kā 12 km (Ierapetras zemes šaurums). Krēta ir 8336 km2 liela, un tās krasta līnija ir 1046 km gara. Tā atrodas aptuveni 160 kilometru attālumā no Grieķijas sauszemes un tiek apskalota ar Krētas jūru ziemeļos, Lībijas jūru dienvidos, Karpatas jūru austrumos un Mirtejas jūru rietumos.
Kalni un ielejas
Krēta ir kalnaina, to raksturo trīs kalnu grēdas, kas šķērso salu no rietumiem uz austrumiem: Pateicoties šīm kalnu grēdām, Krētā ir arī daudz ieleju (Amārijas ieleja), alu (Dikteja, Ideona ala (grieķu dieva Zeva dzimšanas vieta)), kā arī ūdenskritumu un aizu (Samārijas aiza, Imbros aiza, Kurtaliotiko u.c.). Pazīstamākās Krētas upes ir Jeropotama, Koiliara u. c.
Piešspārnu zoss
Piešspārnu zosis ir sastopamas Āfrikas dienviddaļā uz dienvidiem no Sahāras tuksneša.
Krēta
Apkārtējās salas
Neskaitāms daudzums salu, saliņu un akmeņu ieskauj Krētas krastus. Daudzas no tām ir tūristu apmeklētas, dažas apmeklē tikai arheologi un biologi. Dažas ir ekoloģiski aizsargātas. Dažas no tām ir: Gavdosas sala, kas atrodas 48 km attālumā no salas dienvidu krasta ir vistālākais Eiropas dienvidu punkts.
Piešspārnu zoss
Izskats
Piešspārnu zoss ir liela auguma putns. Tā tuvākie radinieki ir zosu cilts un dižpīles, bet atšķiras no abām grupām ar ievērojamām anatomiskām īpašībām. Pieaudzis putns ir apmēram 75—115 cm liels, tā svars ir 4—6,8 kg. Smagākais zināmais tēviņš svēra 7,45 kg. Tēviņi ir daudz lielāki nekā mātītes. Piešspārnu zoss ir lielākais Āfrikā sastopamais zosveidīgais putns, un lielākā "zoss", lai gan tā nav īsta zoss.
Krēta
Klimats
Krētā ir mērens Vidusjūras klimats, kas būtiski atšķiras starp piekrastes zonu un kalnainiem apvidiem. Laikapstākļi Krētā tiek raksturoti ar maigām, lietainām ziemām un sausām, karstām vasarām. Vidējā temperatūra vasarā svārstās no 25 līdz 30 grādiem pēc Celsija, maksimāli sasniedzot 40 un vairāk grādu atzīmi. Vidējais nokrišņu daudzums jūlijā ir 0 mm, un 3 mm augustā. Lietus sezona sākas oktobra beigās un ilgst līdz pat martam vai aprīlim. Snieg gan tikai kalnainos apvidos laika periodā no novembra līdz maijam, taču pa retam uzsnieg arī piekrastes zonās. Lai arī sniega klātās kalnu galotnes paliek baltas gandrīz visu ziemu, piejūras zonās tas uz zemes saglabājas vien no dažām minūtēm līdz pāris stundām. Vidējā gaisa temperatūra ziemā svārstās no 10 līdz 14 grādiem pēc Celsija.