cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kauņas dažādu tautu kultūras centrs
Kauņas dažādu tautu kultūras centrs ir kultūras un izglītības iestāde, kuras darbība palīdz saglabāt mazākumtautību kultūras identitāti un veicina pozitīvu mazākumtautību integrāciju Lietuvas sabiedrībā. Iestāde attīsta starpkultūru un nacionālās tolerances vērtības, piedalās pilsoniskas sabiedrības radīšanā.
Vēsture
Iestāde nodibināta 2004. gada 30. aprīlī. To nodibināja Lietuvas Republikas Ministru kabineta Mazākumtautību un emigrācijas departaments un Kauņas pilsētas pašvaldības padome. 2004. gada 18. novembrī notika svinīga Kauņas dažādu tautu kultūras centra ēkas atklāšana. Pēc tam, kad ar Lietuvas Republikas Ministru kabineta lēmumu tika reorganizēts Mazākumtautību un emigrācijas departaments, no 2010. gada 1. janvāra iestādes akcionāra tiesības nodotas Lietuvas Republikas Kultūras ministrijai. No iestādes nodibināšanas to vada direktors Daiņus Babils.
Darbība
Katru gadu iestāde organizē apmēram 70 kultūras pasākumus: koncertus, mākslas izstādes, vakarus, dzejas lasījumus, kulinārijas mantojuma un grāmatu atvēršanas pasākumus. Organizē arī mācības un seminārus mazākumtautību kopienu vadītājiem, līderiem, aktīviem organizāciju locekļiem un jaunatnei. Iestāde aicina zinātniekus un speciālistus uz zinātniskām konferencēm, semināriem ir diskusijām par mazākumtautību vēsturi, aktivitātēm, aktualitātēm un problēmām, integrācijas procesiem. Iestādes administrācija uzkrāj, sistematizē un izplata materiālus par mazākumtautībām, palīdz zinātniekiem, studentiem un skolēniem veikt pētījumus, sagatavo ziņojumus un rakstus presei, piedalās televīzijas un radio raidījumos.
2006.—2012. gadā iestāde katru gadu organizēja Lietuvas tautu festivālu "Kultūru tilti" — vienu no lielākajiem mazākumtautību kultūras pasākumiem Lietuvā. Tā laikā koncertēja labākie Lietuvas mazākumtautību mākslas kolektīvi, tika sarīkotas amatu prezentācijas un bērnu radošās akcijas. Festivāls tradicionāli tika rīkots Kauņas pilsētas centrā brīvā dabā, 2013. gadā tas notika Alītā. 2008. un 2013. gadā iestāde organizēja Lietuvas mazākumtautību svētdienas skolu festivālu, kurš katru gadu tiek rīkots citā valsts pilsētā.
No 2006. gada iestāde regulāri organizē fotogrāfijas projektus, kuru laikā profesionāli fotomākslinieki sadarbojas ar mazākumtautību kopienām un Lietuvas skolu skolēniem, veidojot dažādas kultūras prezentējošas izstādes. Vēlāk tās tiek prezentētas un eksponētas valsts kultūras centros, galerijās, skolās, tirdzniecības centros un citās sabiedriskās vietās.
Iestāde cieši sadarbojas ar mazākumtautību (armēņu, baltkrievu, poļu, romu, krievu, tatāru, ukraiņu, vāciešu, ebreju u. c.) nevalstiskajām organizācijām. Iestādes telpās pastāvīgi notiek mazākumtautību kopienu pasākumi, sapulces un māksliniecisko kolektīvu mēģinājumi.
Tā ir vienīgā iestāde Kauņas reģionā, kam ir šāds darbības raksturs. Līdzīgas iestādes: Viļņā — Tautību kopienu nams, Klaipēdā — Tautību kultūras centrs.
Starptautiskā sadarbība
Iestāde ierosina un organizē starptautiskus projektus saskaņā ar ES programmām: no 2007, gada "Mūžizglītība" ("Grundtvig", "Leornardo da Vinci") un "Aktīvā jaunatne", no 2014. gada — "Erasmus+". Tiek uzturēti sakari ar darbības partneriem ārvalstīs: Vācijā, Lielbritānijā, Norvēģijā, Islandē u. c. Piedalāmies citu iestāžu projektos. Iestādes administrācijas darbinieki paaugstina kvalifikāciju starptautiskās mācībās un semināros, dodas uz konferencēm, stažējas, piedalās jaunatnes apmaiņas un iepazīšanās vizītēs atbilstoši ES programmām.
1757. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1757. gada notikumi Latvijas vēsturē'''. Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā. Piltenes apgabals pakļāvās tiešai Polijas-Lietuvas kopvalsts pārvaldei, saglabājot savu autonomiju, statūtus, landtāgu un tiesu. Vidzemes vēsturiskā zeme atradās Krievijas Impērijas Rīgas guberņas Rīgas un Cēsu provinču sastāvā. Latgales vēsturiskā zeme kā Inflantijas vaivadija atradās Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. Turpinājās Septiņgadu karš.
Markuss Jūhansons
Markuss Jūhansons (sv, dzimis ) ir zviedru hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2023) Jūhansons pārsāv NHL klubu Minesotas "Wild".
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Jūhansons uzsāka 17 gadu vecumā, kad 2007.—08. gada sezonas izskaņā devās laukumā trīs Zviedrijas Elitsērijas kluba Färjestad BK izslēgšanas kārtas spēlēs. Nākamo sezonu hokejists jau pilnībā aizvadīja Färjestad BK rindās, kopā ar komandu izcīnot Zviedrijas čempiona titulu.
Les Attitudes Spectrales
Les Attitudes Spectrales ir Latvijas roka grupa, kas spēlē daudzveidīgu mūziku, kas pārstāv garāžroku, pankroku, psihedēlisko roku un citus rokmūzikas apakšžanrus.
Vēsture
Grupa izveidojās 2014. gadā kā Latvijā dzīvojošā francūža Žiljēna Žoela Stārka (balss, ģitāra, bungas) un latvietes Rūtas Rozenfeldes (balss, ģitāra) duets. Abi divatā ierakstījuši pirmos divus albumus. 2019. gadā grupai pievienojās Jānis Untāls (bungas) un Adrians Grīns (ģitāra).
Vēlāk, 2019. gadā, notika sastāva maiņa: pie bungām Jāni Untālu nomainīja Mārtiņš Kuzmins.
Toma iela (Rīga)
Toma iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā Maskavas forštatē. Iela sastāv no 2 braukšanas joslām. Toma iela sākas pie krustojuma ar Maskavas ielu un beidzas pie krustojuma ar Kojusalas ielu. Kopējais ielas garums ir 209 metri.
Vēsture
Toma iela Rīgas adrešu grāmatās atrodama no 1880./1883. gada. Laika gaitā tā savu nosaukumu nav mainījusi.
Ielu savienojumi
Toma iela krustojas ar šādām ielām:
Havlīčkūvbroda
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1234. gadā. 13. un 14. gadsimtā pilsēta bija ievērojams sudraba ieguves centrs. Tā kā Husītu karu laikā pilsēta atbalstīja karali Sigismundu, 1422. gada 22. janvārī to nopostīja husīti Jana Žižkas vadībā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Cilvēki
No 1763. līdz 1767. gadam vietējā ģimnāzijā mācījās čehu atmodas darbinieks Josefs Dobrovskis (1753—1829), bet 19. gadsimta trīsdesmitajos gados Havličkūvbrodā skolā gāja komponists Bedržihs Smetana (1824—1884)
Lielie Šķipuri
Lielie Šķipuri ir ciems Izvaltas pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 256 km attālumā no Rīgas.
1758. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1758. gada notikumi Latvijas vēsturē'''. Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā. Piltenes apgabals pakļāvās tiešai Polijas-Lietuvas kopvalsts pārvaldei, saglabājot savu autonomiju, statūtus, landtāgu un tiesu. Vidzemes vēsturiskā zeme atradās Krievijas Impērijas Rīgas guberņas Rīgas un Cēsu provinču sastāvā. Latgales vēsturiskā zeme kā Inflantijas vaivadija atradās Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. Turpinājās Septiņgadu karš.
Minskas "Torpedo"
Minskas "Torpedo" (be) ir bijušais Baltkrievijas futbola klubs no valsts galvaspilsētas Minskas, kas spēlēja Baltkrievijas Augstākajā līgā. Dibināts 1947. gadā. 2019. gadā izstājās no līgas un beidza pastāvēt.
UCI Pasaules rangs
UCI Pasaules rangs ir līdz ar 2016. gada sezonas sākumu ieviesta sistēma braucēju snieguma izvērtēšanai.
Ranga līderi
Šie ir braucēji un valstis, kas sasniegušas ranga pirmo pozīciju:
''Pēdējās izmaiņas: 2017. gada 20. decembris''
Gada beigu ranga līderi
Šis ir saraksta ar braucējiem un valstīm, kas bija ranga līderi sezonas beigās:
Javas cekulsīlis
Javas cekulsīlis (Platylophus galericulatus) ir reti sastopams vārnu dzimtas (Corvidae) putns, kas ir vienīgā suga Javas cekulsīļu ģintī (Platylophus). Izdala 4 pasugas. Sugas izdzīvošanu apdraud piemērotas dzīves vides samazināšanās.
Izplatība
Javas cekulsīlis sastopams Dienvidaustrumāzijas Zunda reģionā, kas ietver Malakas pussalu un lielākās tuvējās salas — Borneo, Javu, Sumatru, kā arī citas apkārtējās nelielās salas. Mājo subtropu un tropu mitrajos platlapu koku mežos. Galvenokārt sastopams zemienēs, bet arī kalnos līdz 1800 m virs jūras līmeņa.
Izplatības areāls plešas Malaizijā, Mjanmā, Taizemē, Borneo, Sumatrā, Javā, Indonēzijā un Brunejā.
Izskats
Javas cekulsīlis ir neliels vārnu dzimtas putns ar izteiksmīgu, garu cekulu un baltiem kakla laukumiem. Tēviņš nedaudz lielāks nekā mātīte, kā arī tā cekuls nedaudz garāks kā mātītei (tēviņam apmēram 100 mm, mātītei 92 mm). Ķermeņa garums 31—33 cm, svars 78—114 g.
Apspalvojums melns vai kanēļbrūns (atkarībā no pasugas). Malakas pussalas pasugas cekulsīlim galva un krūtis piesātināti melnas, mugura un spārni tumši brūni, pavēdere tumši pelēka. Visām pasugām kakla sānos mēnesveida balti laukumi, kā arī ap tumšajām acīm ādas gredzens ir daļēji balts (divi balti punkti). Cekula divas vidējās spalvas īpaši garas. To gali nedaudz paplatināti un viegli noliecas uz priekšu.
Melnais knābis vidēji garš, slaids, ar liektu galu. Nāsis sedz mīkstas, īsas spalviņas. Aste vidēji gara ar noapaļotu galu. Kājas melnas. Abi dzimumi izskatās vienādi. Jaunajiem putniem cekuls ir īsāks un apspalvojums oranžīgi brūns, spārnu apspalvojums raibumots.
Ekoloģija
Javas cekulsīļi uzturas pa pāriem vai nelielos baros, kas kopīgi barojas un, lēkājot pa koku zariem, savā stapā visu laiku sasaucas. Barojas galvenokārt ar bezmugurkaulniekiem, piemēram, vabolēm, sienāžiem, cikādēm, lapsenēm, circeņiem, tauriņiem un tūkstoškājiem.
Par ligzdošanas ieradumiem zināmi tikai daži fakti. Ligzdošanas sezona atkarībā no izplatības reģiona ir atšķirīga, kopumā no jūnija līdz martam. Veido monogāmus pārus. Kausveida ligzda vīta no zariem, no iekšpuses izklāta ar smalkām paparžu plūksnām. Tā atrodas mazāku koku augšējos zaros, apmēram 2 m augstumā. Dējumā 1—2 gaiši pelēkas vai gaiži zilzaļas olas ar sarkanbrūniem raibumiņiem.
Sistemātika
Javas cekulsīlim ir 4 pasugas:
Lielie Trukšāni
Ciema apkārtnē atrodas Felicianovas ūdenskrātuve.
Iļja Samsonovs
Iļja Samsonovs (dzimis ) ir krievu hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2023) Samsonovs spēlē NHL kluba Toronto "Maple Leafs" rindās.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Samsonovs sāka 2014.—15. gada sezonā, kad aizvadīja debijas spēli KHL kluba Magņitogorskas "Metallurg" sastāvā. Jau 2015.—16. gada sezonā, būdams 18 gadus vecs, Samsonovs bija "Metallurg" otrais vārtsargs aiz Vasīlija Košečkina. 2016. gadā kopā ar "Metallurg" izcīnīja Gagarina kausu.
Pēc 2017.–2018. gada sezonas Samsonovs sāka savu NHL karjeru, 2018. gada 4. maijā parakstot trīs gadu sākuma līmeņa līgumu ar Vašingtonas Capitals.
Kā brīvais aģents no "Capitals" Samsonovs izvēlējās 2022. gada 13. jūlijā parakstīt viena gada līgumu par 1,8 miljoniem ASV dolāru 2022.–2023. gada sezonai ar Toronto Maple Leafs komandu. Samsonovs tika nolīgts, paredzot, ka viņš būs otrais vārtsargs tandēmā ar Metu Mareju, taču pēc tam, kad Marejs 2022.–2023. gada sezonā guva savainojumu divās spēlēs, Samsonovs tika paaugstināts par komandas sākuma vārtsargu vismaz uz nākamajām četrām nedēļām.
Brūnais sīlis
Brūnais sīlis (Psilorhinus morio) ir liels Ziemeļamerikā dzīvojošs vārnu dzimtas (Corvidae) putns, kas ir vienīgā suga brūno sīļu ģintī (Psilorhinus). Izdala 3 pasugas.
Brūnais sīlis uzturas zemieņu izcirtumos un mežmalās, izvairoties no biezokņiem. Līdz ar intensīvo mežu izciršanu brūno sīļu populācija pieaug.
Izplatība
Brūnais sīlis sastopams šaurā joslā Ziemeļamerikas austrumu krastā, ziemeļos sākot ar Riograndes ieleju Teksasā, turpinoties Meksikā gar Meksikas līča piekrasti un Centrālamerikā gar Karību jūras piekrasti (Belizā, Gvatemalā, Hondurasā, Nikaragvā, Kostarikā un Panamā).
Izskats
Brūnais sīlis ir liela auguma vārnu dzimtas putns ar garu, noapaļotu asti. Abi dzimumi izskatās līdzīgi, tikai tēviņš ir nedaudz lielāks nekā mātīte. Ķermeņa garums 38—44 cm, spārnu plētums 73—79 cm, svars 173—224 g. Vidējais svars tēviņam 210 g, mātītei 195 g.
Apspalvojums uz muguras, spārniem, kakla un krūtīm tumši brūns, galva gandrīz melna, bet pavēdere, spārnu apakšas un zemaste gaiši brūnas vai baltas. Sastopams arī melānisks apspalvojums — arī vēders ir tumši brūns. Spārniem bieži novērojams zils spīdums. Uz pieres ļoti īsas, spurainas spalviņas.
Izšķir divas morfas: vienkrāsainās astes morfu un baltā astes gala morfu. Tās atšķiras ar astes krāsu: pirmajai morfai aste ir tumši brūna; otrajai — malējām spalvām ir balti gali.
Pieaugušajiem īpatņiem knābis un neapspalvotās ādas gredzens ap acīm ir melns, bet jaunajiem putniem knābja augšējā daļa melna, apakšējā dzeltena vai dzeltenmelna, kā arī gredzeni ap acīm ir dzelteni. Apspalvojums matētāks, gaišāks nekā pieaugušajiem.
Brūnajam sīlim, salīdzinot ar citām vārnām, piemīt unikāla īpatnība — neapspalvota krūšu kaula jeb guzas virsotne. Šī īpatnība normāli nav redzama, jo kailo ādas laukumiņu nosedz krūšu un pakakles spalvas. Tas kļūst redzams, kad putns dziedot piepūšas un izriež krūtis.
Uzvedība
Brūnais sīlis ir ļoti agresīvs un bezbailīgs putns. Aizsargājot ligzdu, tas uzbrūk pat lieliem plēsējiem. Brūnais sīlis ir sabiedrisks un uzturas nelielos baros, kuros ir viens vai divi dzimumbriedumu sasnieguši pāri un to neligzdojošie pēcnācēji, kopumā ap 5—24 īpatņi. Bari savstarpēji parasti nav draudzīgi, bieži kaujas un ķīvējas, kā arī atsevišķi īpatņi ir nesaticīgi un strīdas ar citiem bara locekļiem. Tomēr novērots, ka apmēram 27% no brūno sīļu bariem ir miermīlīgi un draudzīgi. Vislielākā agresija novērojama ligzdošanas sezonā un tās iesākumā. Mātītes ir ļoti agresīvas ligzdas būvniecības un perēšanas laikā. Agresija izpaužas kā dzenāšana, barības un ligzdas būvniecības materiālu zagšana un mēģinājumiem kādu padzīt no ligzdas. Katram baram ir teritorija, apmēram 10—20 ha liela.
Barību meklē koku lapotnes apakšējos zaros, trupējošos koku stumbros, zem koku mizas, īslaicīgi arī uz zemes (tikai, lai noķertu noskatītu upuri). Barības meklējumos brūnais sīlis dodas agri no rīta, apmēram pusstundu pirms saullēkta. Pieaugušie putni barojas klusējot, bet jaunie putni skaļi sasaucas, pārlidojot no vienas vietas uz otru.
Barība
Brūnais sīlis ir visēdājs un barojas ar jebko, ko var atrast: augļiem (īpaši iecienīti gumijkoka (Castilloa elastica), pasifloras un sūkalkoku (Cecropia) augļi, banāni), ziedu nektāru, sēklām, posmkājiem, kukaiņiem, zirnekļiem un nelieliem mugurkaulniekiem, piemēram, ķirzakām, vardēm, grauzējiem, nelieliem putniem un olām.
Ligzdošana
Brūnajiem sīļiem raksturīga kooperatīvā mazuļu audzināšana, un katram baram ir tikai viena ligzda. Neligzdojošie jaunie putni palīdz galvenajam ligzdojošajam pārim izbarot mazuļus. Visbiežāk palīgi ir pāra iepriekšējā gada pēcnācēji, bet tie var būt arī ienācēji barā. Monteverdes apvidū Kostarikā dējumu kopīgi veido vairākas mātītes. Dējumā parasti ir apmēram 2—4 olas, bet Monteverdes brūnajiem sīļiem divas reizes vairāk (apmēram 8 olas). Ir novērots, ka tēviņam var būt divas mātītes, kā arī, ka vienai mātītei var būt vairāki tēviņi.
Ligzda ir liela, sakrauta no palieliem žagariem, ar tendenci virzienā uz centru žagariem kļūt smalkākiem, iekšpusē izklāta ar saknītēm, mizas gabaliņiem, zāli un citiem mīkstiem materiāiem. To pāris būvē kopīgi, kā arī būvniecībā var palīdzēt palīgi. Materiālu parasti nolauž no koka, nevis paceļ no zemes. Izņēmums ir smalkās saknītes, kas tiek izplucinātas no zemes. Ligzdas diametrs apmēram 14 cm, dziļums 7,6 cm. Atrodas 10—15 m augstumā no zemes, novietota smalkos koka zariņos. Lai izvairītos no ienaidniekiem, brūnais sīlis labprātāk ligzdo vientuļā kokā. Olas zilpelēkas ar sarkanbrūniem raibumiņiem. Inkubācijas periods ilgst 18—20 dienas. Perē tikai mātīte (reizēm vairākas mātītes), bet tēviņš un palīgi to baro un apsargā ligzdu. Mazuļi ligzdu atstāj pēc 18—22 dienām, bet lidot tie sāk vēl pēc 22—31 dienas.
Kad mazuļi atstāj ligzdu, palīgi māca meklēt barību un atpazīt briesmas. Kāds no palīgiem ar laiku pārņem ligzdas teritoriju. Kooperatīvā mazuļu audzināšanas sistēma nodrošina brūnajiem sīļiem augstu mazuļu izdzīvošanas līmeni. Jaunie putni pirmo gadu parasti paliek kopā ar vecākiem, kalpojot tiem par palīgie, kā arī tos šajā laikā aizsargā visi vecākie bara locekļi.
Sistemātika
Brūnajam sīlim ir 3 pasugas:
Orlīkas ūdenskrātuve
Orlīkas ūdenskrātuve (cz) ir lielākā mākslīgā ūdenskrātuve Čehijā. Izveidojusies, no 1954. līdz 1961. gadam izbūvējot Orlīkas HES dambi uz Vltavas upes. Orlīkas HES ir viena no 9 Vltavas kaskādes stacijām, kas izbūvētas no 1930. līdz 1992. gadam. Ūdenskrātuve nosaukta Orlīkas pils vārdā.
FK Pardubice
FK Pardubice ir Čehijas futbola klubs no Pardubices. Tas ir dibināts 2008. gadā, apvienojoties klubiem FK Tesla, FK Junior Pardubice un MFK Pardubice. Pašlaik spēlē Čehijas 1.līgā jeb Fortuna liga, kas ir valsts augstākā līga. Pirmo reizi tajā iekļuva 2020. gadā. Mājas spēļu stadions ir Pod Vinicí, tomēr tas neatbilst līgas prasībām, un 1. līgas spēles komanda aizvada Ďolíček stadionā Prāgā.
Austrālijas galvaspilsētas teritorija
Austrālijas galvaspilsētas teritorija ir viena no Austrālijas administratīvajām vienībām. Tā ir 2358 km2 liela un tajā dzīvo aptuveni 360 tūkstoši iedzīvotāju. Austrālijas galvaspilsētas teritorija ir anklāvs Jaundienvidvelsas štata dienviddaļā. Tās teritorijā atrodas valsts galvaspilsēta Kanbera.
Raudupeite
Raudupeite (arī Raudupīte) ir Šusta ezera pieteka Preiļu novadā.
Baltais zvērs
"Baltais zvērs" ir 2005. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisors ir Jānis Vingris.
Sižets
Filmas darbība norisinās 2012. gadā. Valdība ir noteikusi minimālo naudas summu 30 latu apmērā, kura katram Latvijas iedzīvotājam ir jāuzglabā bankas kartē. Pēc policijas pieprasījuma iedzīvotājiem ir jāuzrāda gan šī karte, gan šī summa. Ja kāda persona nespēj uzrādīt minimālo naudas summu, viņu uzskata par ļaunprātīgu nabagu un arestē.
Vienība (Degoles pagasts)
Vienība ir ciems Tukuma novadā, Degoles pagasta centrs kopš 1989. gada. Atrodas 9,8 km no novada centra Tukuma un 70,7 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies autoceļu V1101 (Dobele—Lestene—Tukums) un V1455 (Ozolpils—Degole) krustojumā.
1759. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1759. gada notikumi Latvijas vēsturē'''. Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā. Piltenes apgabals pakļāvās tiešai Polijas-Lietuvas kopvalsts pārvaldei, saglabājot savu autonomiju, statūtus, landtāgu un tiesu. Vidzemes vēsturiskā zeme atradās Krievijas Impērijas Rīgas guberņas Rīgas un Cēsu provinču sastāvā. Latgales vēsturiskā zeme kā Inflantijas vaivadija atradās Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. Turpinājās Septiņgadu karš.
Lielie Urči
Lielie Urči ir ciems Preiļu pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 212 km attālumā no Rīgas.
Pelnu iela
Pelnu iela var būt:
Voklīza
Voklīza (fr, izrunā: ) ir Francijas departaments, viens no sešiem Provansas-Alpu-Azūras Krasta reģiona departamentiem. Voklīzas administratīvais centrs ir Aviņona. Departaments tika dibināts.
Vilkaines iela (Rīga)
Vilkaines iela ir Rīgas iela Torņakalna apkaimē Pārdaugavā. Kopējais ielas garums ir 350 metri. Iela sākas krustojumā ar Vienības gatvi, iet gar Torņakalna staciju un beidzas strupceļā, ko kāpnes savieno ar Friča Brīvzemnieka ielu.
Ziemeļmaķedonijas prezidentu uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Ziemeļmaķedonijas prezidenti, kopš 1991. gada, kad tā ieguva neatkarību no Dienvidslāvijas.
Vilkaines iela (Rīga)
Pirmo reizi Rīgas plānos attēlota 1933. gadā ar savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā nav mainījies.
Ziemeļmaķedonijas prezidentu uzskaitījums
Uzskaitījums
{{legend| Yellow | Maķedonijas Liberālā partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| Turquoise | Demokrātiskā Alternatīva |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #990000 | Iekšējā Maķedonijas Revolucionārā organizācija - Demokrātiskā partija par Maķedonijas nacionālo vienotību |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #330099 | Maķedonijas Sociāldemokrātiskā savienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DDDDDD | Bez partijas / Neatkarīgais |border=1px solid #AAAAAA}}
Vilkaines iela (Rīga)
Koka ēka Vilkaines ielā 2 pie dzelzceļa sliedēm nojaukta 2013. gada vasarā.
Ielu savienojumi
Vilkaines iela ir savienota ar šādām ielām:
Augstumkalns
Augstumkalns ir paugurs Vidzemes augstienes Vestienas paugurainē, Madonas novada Aronas pagastā, viena no Ķelēnu paugurmasīva virsotnēm. Izvietojies pagasta rietumos uz ziemeļrietumiem no Viesienas Vestienas aizsargājamo ainavu apvidū. Paugura ziemeļaustrumu pakājē Augstumu mājas. Stāva ziemeļu un austrumu nogāze, lēzenāka dienvidu nogāze. Virsas reljefs sarežģīts — sīki pauguriņi mijas ar ieplaciņām. Paugura ziemeļu daļa un nogāze apaugusi ar jauktu mežu, dienvidu daļa iekultivēta.
Češki Šternberkas pils
Češki Šternberkas pils ir pils Čehijas centrālajā daļā, Benešovas apriņķī, Sāzavas upes kreisajā krastā. 12. gadsimta gotiskā stila pils uzcēla cēluši Šternberku dzimtas pārstāvji un arī mūsdienās pieder šai dzimtai. Sociālistiskās Čehoslovākijas laikā 1948. gadā pils tika nacionalizēta, tomēr bijušajam saimniekam atļāva strādāt tajā par gidu, līdz 1968. gadā ģimene emigrēja uz Austriju. Pēc Samta revolūcijas pils tika atdota Šternberkiem. Pils ir pieejama apskatei.
Pārmiju iela
Pārmiju iela var būt:
Lielie Vaiderīši
Lielie Vaiderīši ir ciems Vaboles pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 211 km attālumā no Rīgas.
Žaņa Lipkes iela
Žaņa Lipkes iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā Maskavas forštatē. Iela sastāv no 2 braukšanas joslām. Žaņa Lipkes iela sākas strupceļā un beidzas pie krustojuma ar Jēkabpils ielu. Kopējais ielas garums ir 196 metri.
Vēsture
Iela iekļauta Rīgas ielu sarakstā kopš 19. gadsimta 70. gadiem ar nosaukumu Kalēju iela (Schmiede Strasse) kā Lielās Kalēju (tag. Ģertrūdes) ielas turpinājums otrpus dzelzceļam. No 1885. gada nosaukums Mašīnu iela (Maschinenstrasse). 20. gadsimta 20. gadu beigās un 30. gados lielāko daļu ielas zemesgabalu pārņēma valsts īpašumā, lai tur ierīkotu Dzelzceļu virsvaldes darbnīcas un noliktavas. Līdz 1940. gadam oficiāla numerācija sešos zemesgabalos. Vācu okupācijas laikā nosaukums Maschinenstrasse (Mašīnu iela). Lielāko daļu ielas vecās apbūves, t. sk. vairākas koka dzīvojamās ēkas, nojauca 20. gadsimta 60.—80. gados. 1998. gadā Mašīnu ielu pārdēvēja par Žaņa Lipkes ielu (godinot 1987. gadā mirušā Žaņa Lipkes piemiņu).
Ielu savienojumi
Žaņa Lipkes iela krustojas ar šādām ielām:
Jānis Rudzis
Jānis Rudzis ( — 1966. gads) bija Latvijas jurists un politiķis. Bijis 1. un 2. Saeimas deputāts. Pārstāvējis Latvijas Sociāldemokrātisko strādnieku partiju.
1760. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1760. gada notikumi Latvijas vēsturē'''. Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā. Piltenes apgabals pakļāvās tiešai Polijas-Lietuvas kopvalsts pārvaldei, saglabājot savu autonomiju, statūtus, landtāgu un tiesu. Vidzemes vēsturiskā zeme atradās Krievijas Impērijas Rīgas guberņas Rīgas un Cēsu provinču sastāvā. Latgales vēsturiskā zeme kā Inflantijas vaivadija atradās Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. Turpinājās Septiņgadu karš.
Jānis Rudzis
Biogrāfija
Jānis Rudzis piedzima. Absolvējis Latvijas Universitātes Juridisko fakultāti. Bija Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP) biedrs, no tās saraksta 1922. gadā ievēlēts 1. Saeimā. 1925. gadā ievēlēts 2. Saeimā.
Vācu okupācijas laikā darbojās pretestības kustībā, bija nelegālās LSDSP Centrālās komitejas biedrs. Pēc Bruno Kalniņa apcietināšanas 1944. gada jūlijā kļuva par LSDSP pārstāvi Latvijas Centrālajā Padomē. Otrā pasaules kara beigās 1945. gada maijā atradās Liepājā, taču viņam neizdevās aizbēgt uz Zviedriju. Turpmākās padomju okupācijas laikā ticis represēts.
Miris 1966. gadā Rīgā.
Polijas armijas avēnija (Ščecina)
Polijas armijas avēnija ir viena no garākajām ielām Ščecinā, Centra un Rietumu administratīvajā rajonā, Centrā, Centrā-Ziemeļos, Centrā-Rietumos, Lenkno, Pogodno, Arkoņske-Ņiemežinā, Zavadzkego-Klonovicā un Glemboke-Pilhovo apkaimē. Polijas armijas avēnija sākas krustojumā ar Uzvaras laukumu un beidzas krustojumā ar Emila Zegadloviča ielu. Avēnijas kopējais garums ir 6,9 metri. Šī iela ir daļa no vojevodistes autoceļa 115.
Vēsturiskie nosaukumi
Iela izveidota 19. gadsimtā līdz ar pilsētas aizsargmūru nojaukšanu, tās sākotnējais nosaukums bija Falkenvaldes iela (vācu: Falkenwalder Straße). 1945. gadā tā tika pārsaukta par Polijas armijas avēnija (polu: aleja Wojska Polskiego).
Edgars Dīķis
Edgars Dīķis (dzimis ) ir latviešu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2022) pārstāv Latvijas čempionāta vienību HK Zemgale/LLU, ir tās kapteinis.
Spēlētāja karjera
Karjeru Dīķis sāka 2008.—09. gada sezonā, kuru aizvadīja SK LSPA/Rīga sastāvā Latvijas čempionātā. Nākamo sezonu pavadīja Zviedrijas junioru līgās, taču tad pievienojās Krievijas Jaunatnes līgā spēlējošajai HK Rīga. HK Rīga sastāvā Dīķis pavadīja trīs sezonas, 2012.—13. gada sezonā būdams arī tās kapteinis un piedaloties līgas Zvaigžņu spēlē.
2013.—14. gada sezonā Dīķis spēlēja Mestis līgas vienībā Jokipojat. Turpmākajos gados pārstāvēja dažādus Francijas un Polijas klubus, līdz 2021. gada vasarā pievienojās HK Zemgale rindām. 2022. gadā kļuva par komandas kapteini.
Latvijas hokeja izlases sastāvā 2012. gadā piedalījies trīs pārbaudes spēlēs.
Dubnas iela
Dubnas iela var būt:
Pēdējā padomju filma
"Pēdējā padomju filma" ir 2003. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisors ir Aleksandrs Hāns.
Sižets
Bruklinas rakstnieks Džons F. Romanovs atklāj patiesību par saviem radiem. Viņi, iespējams, bijuši ietekmīgi Krievijas revolūcijas darbinieki.
Lielie Valaiņi
Lielie Valaiņi ir ciems Izvaltas pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 256 km attālumā no Rīgas.
1761. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1761. gada notikumi Latvijas vēsturē'''. Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā. Piltenes apgabals pakļāvās tiešai Polijas-Lietuvas kopvalsts pārvaldei, saglabājot savu autonomiju, statūtus, landtāgu un tiesu. Vidzemes vēsturiskā zeme atradās Krievijas Impērijas Rīgas guberņas Rīgas un Cēsu provinču sastāvā. Latgales vēsturiskā zeme kā Inflantijas vaivadija atradās Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. Turpinājās Septiņgadu karš.
Ungars Savickis
Dzīvesgājums
Mācījās Emīla Dārziņa mūzikas skolā, apguva vijoles spēli, mūzikas teoriju un kompozīciju. 1975. gadā absolvēja Latvijas Valsts konservatorijas kompozīcijas klasi.
1975. gadā sāka strādāt Latvijas Radio, 1970. un 1980. gados aktīvi darbojās estrādes mūzikas jomā, sadarbojās ar lielāko daļu no tā laika ievērojamākajiem latviešu dziedātājiem. 1991. gadā kļuva par Radioteātra skaņu režisoru. 1982. gadā sāka izgatavot audioreklāmas; bija pirmais šāda veida reklāmu izveidotājs Latvijā. Strādājis par reklāmas producentu un rakstījis mūziku reklāmām.
1986. gadā kļuva par Latvijas Teātra darbinieku savienības biedru, 1999. gadā - par Latvijas autoru apvienības biedru, bet 2002. gadā - par Latvijas Komponistu savienības biedru.
Apbalvojumi
Trīs reizes saņēmis Latvijas Nacionālās radio un televīzijas padomes balvu kategorijā "Gada labākais skaņu režisors". Saņēmis arī vairākas dziesmu konkursu balvas.
VDK kartotēka
U. Savicka kartīte atrasta publiskotajā VDK savervēto aģentu kartotēkas daļā. Tajā apgalvots, ka viņš kā aģents "Kārlis" savervēts 1979. gadā. Tomēr tiesā, tāpat kā daudzi citi cilvēki šādā situācijā, U. Savickis pierādījis, ka nav sadarbojies ar VDK.
Maltas ģerbonis
Maltas ģerbonis ir Maltas valsts oficiālais ģerbonis.
Pašreizējais ģerbonis tika aprakstīts 1988. gadā ar Maltas aktu. Aprakstīts tas kā vairogs, uz kura redzams Maltas valsts karogs heraldiskā vairoga formā; virs vairoga atrodas zelta krāsas mūru vainags ar nocietinātu ieeju un pieci torņi, kas attēlo Maltas nocietinājumus un apzīmē pilsētu-valsti; ap vairogu ir divu zaru vainags: olīvkoka un palmas, kas ir miera simboli un tradicionāli tiek asociēti ar Maltu, visi to dabiskajās krāsās; pamatnē piesieta balta lente ar sarkanu pamatni, uz kuras rakstīts Repubblika ta' Malta ("Maltas Republika" maltiešu valodā) ar lieliem burtiem melnā krāsā. Valsts ģerbonis ir redzams arī Maltas prezidenta karogā.
Dažādu laiku ģerboņi parādās pasēs, akcīzes markās, oficiālajos dokumentos un citādos veidos. Daudzām Maltas monētām bija ģerbonis, īpaši Maltas liru otrajā sērijā, arī dažām Maltas eiro monētām un daudzām zelta vai sudraba piemiņas monētām (gan ar Maltas liru, gan ar eiro vērtībām). Ģerboņi dažādos laikos tikuši attēloti arī Maltas pastmarkās.
Ģerboņi laikā no 1800. līdz 1964. gadam
Malta bija Lielbritānijas protektorāts no 1800. līdz 1813. gadam un kolonija no 1813. līdz 1964. gadam. Maltā šai laikā izmantoja Lielbritānijas ģerboņus:
Ģerbonis no 1964. līdz 1975. gadam
Šis ģerbonis tika pieņemts pēc neatkarības iegūšanas 1964. gada 21. septembrī. Tajā ir attēloti divi delfīni, kas atbalsta Maltas karogu vairoga formā, viens ar palmas zaru un otrs ar olīvu zaru, kas attiecīgi demonstrē uzvaru un mieru. Augšpusē ir forta formas vainags ar pieciem stūrainiem torņiem, zem kura virs vairoga atrodas ķivere ar sarkanbaltu lentu. Zem vairoga redzami zili viļņi, kas attēlo apkārtējo Vidusjūru, Maltas krusts, kas apzīmē vienotību ar Maltas Svētā Jāņa ordeni, kā arī drosmi un apņēmību. Uz baltās lentes zem vairoga melniem burtiem ir devīze Virtute et Constantia ("Drosme un stingrība").
Tika izmantota arī versija ar lauvu uz Sv. Eduarda kroņa, kuri aizstāja mūru vainagu, un tā kalpoja par Maltas ģenerālgubernatora ģerboni.
Ģerbonis no 1975. līdz 1988. gadam
Šī emblēma tika pieņemta 1975. gada 11. jūlijā, septiņus mēnešus pēc tam, kad Malta kļuva par republiku. Tajā tika parādīta piekrastes ainava ar uzlecošu sauli, tradicionālā Maltas laiva — daisa, lāpsta un dakšas un tālumā kaktuss — opuncija. Visi šie simboli ir zināmā mērā saistīti ar Maltu. Zem attēla dzelteniem burtiem uzrakstīts toreizējais valsts nosaukums Repubblika ta' Malta (Maltas Republika).
Maltas premjerministrs Duminku Mintovs vēlējās mainīt 1964. gada ģerboni, jo viņš kļūdaini uztvēra mūra vainagu kā kroni un tātad rojālisma simbolu, tāpēc tādam nebija vietas uz republikas ģerboņa. Mintovs izvēlējās mākslas studentu klasi, lai izveidotu ģerboni, ko izmantot uz pasu vākiem, un tika izvēlēts Eduarda Abelas zīmējums. Tika panākta vienošanās par galīgo noformējumu, tika nodrukātas jaunās pases, un zīmējums oficiāli tika pieņemts kā Maltas ģerbonis.
Emblēma bija strīdīga, jo tā nebija heraldiska, un drīz pēc tam, kad nacionālistu partija uzvarēja 1987. gada vēlēšanās, to aizstāja ar pašreizējo ģerboni. Tika ierosināts atkārtoti pieņemt 1964. gada ģerboni, bet galu galā tika izvēlēta tā vienkāršotāka versija. Jauno ģerboni izstrādāja Adriāns Striklends, kurš sagatavoja sākotnējās skices, un Roberts Kali, kurš pabeidza darbu.
Belfora (departaments)
Belfora ir Francijas departaments, viens no astoņiem Burgundijas-Franškontē reģiona departamentiem. Belforas administratīvais centrs ir Belforas pilsēta. Departaments dibināts pēc Frankfurtes līguma, nodalot teritoriju no Elzasas.
Iron Man (spēle)
Iron Man ir Sega 2008. gadā izlaista datorspēle, kas balstīta uz filmu ar tādu pašu nosaukumu, tās tēliem un notikumiem. Paredzēta konsolēm Xbox 360 un PlayStation 3 (versijas izstrādāja Secret Level), bet PlayStation 2, PlayStation Portable, Wii, Nintendo DS, PC un Nintendo DS versijas — Artificial Mind and Movement. Izdota 2008. gada 2. maijā — vienlaicīgi ar filmas izdošanas datumu.
Pretinieki, kas iekļauti spēlē, ir Advance Idea Mechanics, Maggia un Mandarin teroristu grupas. Galvenie spēlē iekļautie ļaundari ir Blacklash, Controller, Titanium Man, Melter un Iron Monger.
Spēlē arī iekļauti Roberts Daunijs, Terenss Hauards un Šauns Tobs, kas attēlo savas lomas no filmas.
Administratīvo iedalījumu uzskaitījums pa valstīm un atkarīgajām teritorijām
Šajā sarakstā apkopots suverēno valstu, pašpasludināto/neatzīto valstu un atkarīgo teritoriju administratīvais iedalījums. Rakstā norādīts administratīvā iedalījuma veids un vienību skaits 2014. gadā. Visas valstis un teritorijas sakārtotas latviešu alfabēta secībā. Administratīvās vienības ir sadalītas vairākos līmeņos. Atsevišķām valstīm pastāv arī alternatīvais administratīvais iedalījums.
Nepastāv administratīvi teritoriālais iedalījums
1966. gada Pasaules čempionāts hokejā
1966. gada Pasaules čempionāts hokejā notika Ļubļanā, Dienvidslāvijā, no 1966. gada 3. līdz 14. martam. Tas bija 33. Pasaules čempionāts hokejā.
FK Smoleviči-STI
FK Smoleviči-STI (be) ir Baltkrievijas futbola klubs no Smaļavičiem, kas spēlē Baltkrievijas Augstākajā līgā. Dibināts 2009. gadā.
2021. gada Augšdaugavas novada domes vēlēšanas
'''2021. gada Augšdaugavas novada domes vēlēšanas''' notika 2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Šīs bija pirmās vēlēšanas kopš 2021. gada administratīvi teritoriālās reformas jaunizveidotajā Augšdaugavas novadā. Vēlēšanās piedalījās 6 kandidātu saraksti, kas kopā sastāvēja no 82 kandidātiem.
Vēlēšanās Augšdaugavas novada domē tika ievēlēti 15 deputāti, tajās uzvarot Daugavpils novada partijai, kas ieguva 7 vietas novada domē, tai sekojot Latgales partijai un Latvijas Zemnieku savienībai katrai ar 3 vietām, un Saskaņai ar 2 vietām. Vēlēšanās piedalījās 28,63% balsstiesīgo, kas bija otrs zemākais rādītājs visā valstī, zemākai vēlētāju aktivitātei esot tikai Bauskas novadā.
Vēlēšanu norise
Augšdaugavas novadā atradās 30 vēlēšanu iecirkņi. Ambeļu pagastā varēja nobalsot Ambeļu pagasta pārvaldē, Bebrenes pagastā varēja nobalsot Bebrenes pagasta pārvaldes ēkā, Biķernieku pagastā varēja nobalsot Biķernieku pagasta pārvaldē, Demenes pagastā varēja nobalsot Demenes kultūras namā un Kumbuļu iedzīvotāju pakalpojumu centrā, Dubnas pagastā varēja nobalsot Dubnas pagasta kultūras namā, Dvietes pagastā varēja nobalsot Dvietes pagasta kultūras namā, Eglaines pagastā varēja nobalsot Eglaines pagasta kultūras namā, Ilūkstes pilsētā varēja nobalsot Ilūkstes pilsētas kultūras centrā, Kalkūnes pagastā varēja nobalsot Kalkūnes pagasta pārvaldē, Kalupes pagastā varēja nobalsot Kalupes pagasta pārvaldē, Laucesas pagastā varēja nobalsot Laucesas pagasta pārvaldes Laucesas kultūras namā, Līksnas pagastā varēja nobalsot Līksnas sabiedrības izglītības un informācijas centrā, Maļinovas pagastā varēja nobalsot Maļinovas jauniešu centrā, Medumu pagastā varēja nobalsot Medumu pagasta pārvaldē, Naujenes pagastā varēja nobalsot Lāču pamatskolā, Naujenes jaunatnes iniciatīvas un sporta centrā, Naujenes pagasta pārvaldes ēkā un Naujenes sociālo pakalpojumu un sociālās palīdzības centrā, Nīcgales pagastā varēja nobalsot Nīcgales pagasta tautas namā, Pilskalnes pagastā varēja nobalsot Pilskalnes pagasta pārvaldes ēkā, Salienas pagastā varēja nobalsot Salienas pagasta pārvaldē, Skrudalienas pagastā varēja nobalsot Skrudalienas pagasta pārvaldē, Subates pilsētā varēja nobalsot Subates pilsētas kultūras namā, Sventes pagastā varēja nobalsot Sventes pagasta tautas namā, Šēderes pagastā varēja nobalsot Šēderes pagasta pārvaldes ēkā, Tabores pagastā varēja nobalsot Tabores pagasta pārvaldē, Vaboles pagastā varēja nobalsot Vaboles pagasta kultūras namā, Vecsalienas pagastā varēja nobalsot Vecsalienas pagasta pārvaldē un Višķu pagastā varēja nobalsot Špoģu mūzikas un mākslas skolā, bet Prodes pagastā neatradās neviens iecirknis.
Oficiālajā vēlēšanu dienā, sestdienā,, iecirkņi bija atvērti no pulksten 7ː00 līdz 20ː00 (LAT) , bet ikkatrā iecirknī vēlētājs varēja arī balsot iepriekš — gan pirmdienā, , no pulksten 16ː00 līdz 20ː00 (LAT) , gan ceturtdienā, , no pulksten 9ː00 līdz 16.00 (LAT) , gan arī piektdienā, , no pulksten 13ː00 līdz 20ː00 (LAT).
Šajā novadā balsstiesīgais vēlētājs varēja nobalsot jebkurā iecirknī, jo vēlētāju noteikšanai tika izmantoti iepriekš sastādīti vēlētāju saraksti. COVID-19 pandēmijas dēļ iecirkņos bija jāievēro dažādi epidemioloģiskās drošības pasākumi, kā, ierodoties iecirknī, bija jāvelk sejas maska, jāievēro divu metru distance no citiem cilvēkiem un jādezinficē rokas, papildus arī tika ieteikts uz vēlēšanām nākt ar savu pildspalvu.
Rešetnīku ezers
Rietumu krastā Rešetnīku ciems.
2021. gada Augšdaugavas novada domes vēlēšanas
Balsošanas sistēma
Latvijas Pašvaldības domes vēlēšanu likums nosaka, ka pašvaldības tiek ievēlētas vienlīdzīgās, tiešās, aizklātās, brīvās un proporcionālās vēlēšanās, piešķirot vietas partijām, kuras iegūst vismaz 5% balsu pēc Vebstera—Senlagē metodes. Vēlēšanas parasti notiek reizi četros gados, jūnija pirmajā sestdienā, bet Saeimai ir tiesības pieprasīt ārkārtas vēlēšanas. Ja notiek ārkārtas vēlēšanas un līdz iepriekšējās domes termiņa beigām ir vairāk par diviem mēnešiem, bet mazāk par diviem gadiem, tad dome tiek ievēlēta uz pagarinātu laiku — līdz aiznākamajām noteiktajām pašvaldību vēlēšanām, savukārt ja ir vairāk par diviem gadiem, tad uz saīsinātu laiku — līdz nākamajām noteiktajām pašvaldību vēlēšanām.
Tiesības piedalīties Augšdaugavas novada domes vēlēšanās bija Latvijas un citu Eiropas Savienības (ES) dalībvalstu pilsoņiem, sākot no 18 gadu vecuma, kuriem bija reģistrēta dzīvesvieta Augšdaugavas novada administratīvajā teritorijā 90 dienas pirms vēlēšanu dienas, vai kuriem Augšdaugavas administratīvajā teritorijā piederēja nekustamais īpašums. Lai apliecinātu vēlētāja identitāti bija jānorāda derīga ES pilsoņa pase vai personas apliecība (eID karte).
Kandidātu saraksti
Sventē tika izlozēti sarakstu kārtas numuri.
Atēnu "Panionios"
Atēnu "Panionios" ir Grieķijas futbola klubs no Atēnām, kas spēlē Grieķijas Superlīgā.
Hidroaeromehānika
Hidroaeromehānika ir nepārtrauktas vides mehānikas sadaļa, kurā tiek pētīta gāzu un šķidrumu kustība, līdzsvars un mijiedarbība ar cietiem ķermeņiem.
Vrēdens
Vrēdens var būt:
Dobeles Evaņģēliski luteriskā baznīca
Dobeles Evaņģēliski luteriskā baznīca ir luterāņu dievnams, kas atrodas Dobelē. Baznīcas ēka ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.
Vēsture
Baznīcas ēka celta 1495. gadā pēc Livonijas ordeņa mestra Valtera fon Pletenberga pavēles. Tā ir vairākkārt pārbūvēta, tagadējo izskatu torņa smaile ieguva 1907. gadā. 1908. gadā jaunajā baznīcas tornī uzstādīja no Vācijas atvestu pulksteni ar četrpusīgu ciparnīcu. 20. gadsimta sākumā Dobeles baznīcā bija trīs zvani, taču Pirmā pasaules kara laikā tos evakuēja uz Krieviju, kur tie pazuda. Dobeles baznīcas tornī jaunu zvanu uzstādīja tikai 1927. gadā. Tas bija liedināts Bohumā, Vācijā. Uz zvana ir devīze: "Modini. Mudini. Mierini." Mācītājs Jānis Strautmanis, iesvētot baznīcas zvanu, vēlējis: "Lai zvans modina bez mitēšanās dobelniekus no grēka miega, mudina uz atgriešanos pie Dieva un mierina bēdīgos un nesaderīgos."
Mācītāji
Līdz vācbaltiešu izceļošanai 1939. gadā baznīcā darbojās vācu un latviešu draudze ar saviem mācītājiem.
Vācu draudzes mācītāju saraksts:
Latviešu draudzes mācītāju saraksts:
Interjers
Baznīcā apskatāmi unikāli mākslas darbi. Altārglezna "Golgāta", ko izgatavojis H. Kīperts pēc K. Arnoldi Kandavas luterāņu baznīcas altārgleznas oriģināla (1864), Filipam Drahenfelsam veltītai epitāfija (16., 17. gs. mija) autors B. Bodekers, kapa plāksne Annai Dorotejai fon Tīzenhauzenai (1648); kristāmtrauka pamatne (18. gs.); piemiņas plāksne Pirmajā pasaules karā un Latvijas brīvības cīņās kritušajiem draudzes locekļiem (1925). Mākslas darbu klāstu 2013. gadā papildināja advokāta Andra Grūtupa dāvinātais granīta svečturis Svētā grāla formā. Gadu iepriekš par viņa ziedojumiem tika renovēta baznīcas fasāde.
LBTU Ekonomikas un sabiedrības attīstības fakultāte
LBTU Ekonomikas un sabiedrības attīstības fakultāte (LBTU ESAF) ir 2013. gadā pēc LLU Ekonomikas un LLU Sociālo zinātņu fakultāšu apvienošanas izveidota Latvijas Biozinātņu un tehnoloģiju universitātes fakultāte.
Struktūrvienības
Fakultāti veido
Vēsture
Dibināta 1968. gada 13. augustā kā LLA Lauksaimniecības Ekonomikas fakultāte. 1992. gadā to pārdēvēja par LLU Ekonomikas fakultāti. 2013. gada 13. februārī LLU Senāts pieņēma lēmumu par Ekonomikas un Sociālo zinātņu fakultāšu reorganizāciju un Ekonomikas un sabiedrības attīstības fakultātes (ESAF) izveidi, kura turpināja īstenot visas abu fakultāšu studiju programmas.
Bauskas kinoteātris
Bauskas kinoteātris "Uzvara" ir 1954. gadā celta kinoteātra ēka Bauskas novada Bauskas pilsētas centrā. Staļinisma arhitektūras ēka ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.
Pirms kinoteātra uzbūvēšanas Bauskā kinoseansi notika pielāgotās telpās. 1954. gada 12. septembrī, atzīmējot 10 gadus kopš padomju armijas ienākšanas Bauskā 1944. gadā, tika atklāta jaunā kinoteātra ēka. Tajā bija zāle ar 350 skatītāju vietām un plašu foajē. Tas būvēts pēc arhitektes Zojas Brodas tipveida projekta. Pēc šī projekta visā PSRS tika uzcelti apmēram simts šādu kinoteātru. Kinoteātris projektēts neoklasicisma stilā jeb tā dēvētajā "Staļina klasicismā", kam raksturīgas greznas detaļas (kolonnas, plafoni, ornamentālas joslas) kombinācijā ar padomju un tautisko simboliku. Šādā stilā 20. gadsimta 50. gados PSRS tika celtas daudzas sabiedriskas ēkas, arī Latvijā, piemēram, kinoteātri Valmierā un Jelgavā, VEF Kultūras pils. Īpaši izceļams ir kinoteātra "Uzvara" interjers, kas spilgti ilustrē sava laika stila tendences. Kinoteātra iekšējo apdari veidoja kombināta "Māksla" darbinieki tēlnieka Mārtiņa Zaura vadībā.
Kinoteātra apmeklētāju skaits gadu gaitā pamazām saruka. Pēdējie kinoseansi kinoteātrī notika 2002. gada beigās.
Komodo
Komodo (id) ir Indonēzijai piederoša vulkāniska sala Mazo Zunda salu grupā. Administratīvi pieder Austrumu Nusa Tengaras provincei. Izvietojusies starp Floresas jūru ziemeļos un Sumbas šaurumu dienvidos. Sala mazapdzīvota, tajā dzīvo ap 2000 iedzīvotājiem. Sala slavena ar tajā mītošo lielāko mūsdienās dzīvojošo ķirzaku Komodo varānu.
Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Mazo Zunda salu grupā; Sapes šaurums rietumos to atdala no Sumbavas, bet Lintahas šaurums austrumos — no Padaras un Rinčas salām. Krasta līnija stipri izrobota ar daudziem līčiem un pussalām, piekrastē daudz sīku saliņu. Reljefs kalnains, augstākā virsotne ir Araba kalns 823 m vjl. Visa sala kopā ar kaimiņos esošajām mazākajām salām iekļauta Komodo nacionālajā parkā.
Vils Bučers
Vils Bučers (en, dzimis ) ir ASV hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2023) Bučers pārstāv AHL komandu Teksasas "Stars".
ASV hokeja izlases sastāvā spēlējis 2018. gada Pasaules čempionātā.
Cietais rieksts (filmu sērija)
Cietais rieksts
Pirmā filma filmu sērijā ir 1988. gada filma "Cietais rieksts". Šī filma ir par to kā teroristu grupa ir ieņēmusi ēku, kurā atrodas Džons Makleins un kā Makleins ar šiem teroristiem cīnās. Šī filma ir veidota pēc Roderika Torpa grāmatas "Nothing Lasts Forever" ("Nekas nav mūžīgs") motīviem.
Cietais rieksts 2
Otrā filma filmu sērijā ir 1990. gada filma "Cietais rieksts 2" (en). Šī filma ir par to kā teroristu grupa ir ieņēmusi lidostu un kā Makleins ar šiem teroristiem cīnās.
Cietais rieksts 3
Trešā filma filmu sērijā ir 1995. gada filma "Cietais rieksts 3" (en). Šī filma ir par to kā terorista no pirmās filmas brālis draud uzspridzināt Ņujorku un kā Makleins ar viņu cīnās. Viņam palīdz elektriķis Zevs Karvers, kuru atveido aktieris Semjuels Džeksons.
Cietais rieksts 4
Ceturtā filma filmu sērijā ir 2007. gada filma "Cietais rieksts 4" (en). Šī filma ir par to kā Makleins cīnās ar kiberteroristiem.
Cietākais rieksts
Piektā filma filmu sērijā ir 2013. gada filma "Cietākais rieksts", saukta arī "Cietais rieksts 5" (en). Šī filma ir par to kā Makleins kopā ar savu dēlu cīnās Krievijā.
Korejiešu popmūzika
Korejiešu popmūzika jeb saīsinājumā korejiešu pops (en, saīsinājumā no Korean pop ; ko) ir popmūzikas žanrs, kas radies Dienvidkorejā. Korejiešu popmūzikai ir ļoti plašs žanru iezīmju spektrs, sākot no deju mūzikas un elektroniskās popmūzikas līdz ritmblūzam un hiphopam. Turklāt tas ir ne tikai mūzikas žanrs, bet arī subkultūra, kas populāra jauniešu vidū visā pasaulē.
Pirmais korejiešu popmūzikas izpildītājs, kam izdevās iegūt vispasaules slavu, bija dziedātājs un reperis PSY, kura dziesmas Gangnam Style videoklips 2012. gadā saņēma MTV Eiropas mūzikas balvu kā labākais videoklips un 2012. gada beigās ar 805 miljoniem skatījumu kļuva par skatītāko videoklipu YouTube vietnē. 2020. gada septembrī šim videoklipam YouTube vietnē bija 3,8 miljardi skatījumu.
Vēsture
Par korejiešu populārās mūzikas aizsākumu var uzskatīt amerikāņu misionāra Henrija Epencellera (Henry Appenzeller) darbību, kuras gaitā viņš skolās mācīja britu un amerikāņu dziesmas. Korejiski tās dēvēja par čanga, tām bija Rietumu melodijas un korejiešu vārdi. Japānas virskundzības laikā (1910—1945) korejieši ar šīm dziesmām izteicās pret japāņu īstenoto apspiešanu.
Lielie Žureili
Lielie Žureili ir ciems Nirzas pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 294 km attālumā no Rīgas.
Jaunsibīrija
Vēsture
Pirmais no eiropiešiem salu 1806. gadā atklāja krievu rūpnieks Jakovs Saņņikovs, bet tajā tika atrasti jukagiru sadzīves priekšmeti (jarangu karkasi, nartu slieces). Detāli pirmoreiz izpētīja Eduarda Tolla ekspedīcija 1886. gadā. No 1953. līdz 1958. gadam salā darbojās Misrožinas polārstacija. Vienīgā saimnieciskā darbība ir mamutu ilkņu vākšana un polārlapsu medības.
Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Anžū salu austrumos, Austrumsibīrijas jūrā. 26 km platais Blagoveščeņjes šaurums rietumos to šķir no Koteļnijas salas austrumu daļas Fadejeva salas. Salas reljefs līdzens, bet to saposmo liels daudzums termokarsta formu. Krasts lielākoties kraujš; to veido 10—25 m augstas kraujas, ko veido mūžīgā sasaluma ieži un fosilais ledus. Intensīva termoabrāzija. Salas reljefa īpatnība ir tās augstāko vietu atrašanās tuvu salas krastam. Salas augstākā vieta ir gar dienvidu krastu izstieptā Koku kalnu (Деревянные Горы) krauja ar salas augstāko punktu 79 m vjl. Koku kalni īpaši ar fosilās koksnes (stumbri, celmi) atradnēm, no kā tie ieguvuši savu nosaukumu. Salā biezs upju tīkls, garākā ir Boļšaja, kas notek salas ziemeļu krastā. Reljefa īpatnību dēļ daudzu upju un to pieteku augšteces sākas tuvu salas krasta līnijai. Nereti novērojams, ka termoabrāzijas rezultātā atkāpies krasts pārtver upju augšteces.
Salā valda arktiskās tundras klimats. Augājs nabadzīgs. Mīt polārlapsa, ziemeļbriedis, vilks, āmrija, lemingi.
Anna Kopčovska
Anna Kopčovska, pazīstama arī kā Annija Londonderija (, ap 1870-1947) bija Rīgā dzimusi amerikāņu ceļotāja un žurnāliste. Pirmā sieviete, kas ar divriteni 1895. gadā 15 mēnešos apceļoja apkārt zemeslodei.