cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Viļakas vēsture
Atzeles sastāvā
12. gadsimtā apmetne Viļakas ezerā piederēja latgaļu Atzeles zemei, par kuru cīnījās arī ugauņi un Pleskavas krievi. Viļakas ezerpils bija Purnavas jeb Pornavas novada centrs. 1224. gadā pēc Atzeles dalīšanas Purnava, Bērzene, Abelene un Abrene tika Livonijas bīskapijai.
Rīgas arhibīskapijas sastāvā
1293. gadā Rīgas arhibīskaps Johans Fehte savu Atzeles īpašumu katolizēšanai un aizsargāšanai pret Novgorodas kņazu iebrukumiem uz Viļakas ezera salas nodibināja klosteri Marienhausen. 1478. gadā Maskavija anektēja Novgorodu un Maskavas lielkņazs Ivans III pieprasīja Livonijas Konfederācijai maksāt uz 13. gadsimta līgumiem balstītos Novgorodai nesamaksātos meslus Maskavijai. 1509. gadā arhibīskaps Jaspers Linde uz salas uzcēla mūra ezerpili aizsardzībai pret Maskavijas karaspēka iebrukumiem. 1559. gadā arhibīskaps Vilhelms fon Brandenburgs Viļaku ieķīlāja Polijas karalim Sigismundam II Augustam, kā rezultātā turpmākā Viļakas vēsture saistāma ar Latgales kultūrvēsturisko novadu. 1560. gadā Marienhauzenas pilī ieradās poļu garnizons.
Pārdaugavas hercogistes sastāvā
1561. gadā pēc Viļņas ūnijas noslēgšanas Viļaka nonāca Pārdaugavas hercogistes sastāvā. Marienhauzenas pils kļuva par pilsnovada pārvaldes centru. Iepretim pils salai izveidojās Viļakas senpilsēta. 1577. gadā Livonijas kara laikā Krievijas cars Jānis Briesmīgais nopostīja Viļaku. 1582. gadā Polijas karalis Stefans Batorijs atguva Viļaku un lika pili atjaunot. 1601. un 1625. gadā Viļakas pili ieņēma zviedri, un pils tika nopostīta vēlreiz. 1629. gadā pēc Altmarkas miera līguma Latgale (Inflantijas vaivadija - województwo inflanckie), tika atdalīta no Vidzemes, kas palika Zviedrijas pārvaldē. Viļaka kļuva par Marienhauzenas stārastijas centru un jaunā administratora rezidenci. Tomēr Viļakas stārasti - ievērojamie magnāti no Hilzenu dzimtas - šeit uzturējās reti, un pils kalpoja galvenokārt kā garnizona apmetne.
Krievijas Impērijas sastāvā
Lielā Ziemeļu kara laikā Marienhauzenas pils tika pilnīgi nopostīta. Pēc Polijas-Lietuvas kopvalsts pirmās dalīšanas Viļakas stārastija 1772. gadā tika inkorporēta Krievijas Impērijas sastāvā - Pleskavas, Polockas, Baltkrievijas un Vitebskas guberņas sastāvā.
Pēc Latvijas Republikas dibināšanas
Latvijas brīvības cīņu laikā Viļaku Ziemeļlatgales atbrīvošanas operācijas ietvaros 1920. gada 9. janvāra rītā ieņēma 8. Daugavpils kājnieku pulks. Pēc Latvijas Republikas nodibināšanas daudz pūļu tika pielikts Latgales pierobežas pagastu attīstīšanai. Viļakā tolaik darbojās katoļu, pareizticīgo un luterāņu draudzes, ģimnāzija, divas pamatskolas un mežkopības skola. 1925. gadā Jaunlatgales apriņķa Viļakai (Viļākiem) piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu. 1931. gadā uz Viļakas muižas pamatiem uzbūvētā ēkā atklāja Viļakas Valsts ģimnāziju.
Pēc Otrā pasaules kara 1945. gada 8. oktobrī Viļakai piešķīra pilsētas tiesības un četras dienas vēlāk tā kļuva par Latvijas PSR Viļakas apriņķa (agrākā Abrenes apriņķa) centru. No 1949. gada līdz 1959. gadam Viļaka bija Abrenes rajona centrs, pēc tam atradās Balvu rajonā.
Pēc 2009. gada Latvijas teritoriāli administratīvās reformas kļuva par Viļakas novada centru.
Zoja (filma)
Zoja (en) ir 2018. gada ASV zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors ir Dreiks Doremus. Galvenās lomas filmā atveido Jūens Makgregors, Lea Sedū, Kristīna Agilera, Teo Džeimss, Rašīda Džonsa, Miranda Oto un Metjū Džejs Gablers. Filmas pirmizrāde ASV notika 2018. gada 20. jūlijā, bet Latvijā — 2018. gada 3. augustā.
Sižets
Filmas darbība notiek netālā nākotnē, cilvēkiem mīlestība vēl joprojām ir aktuāla, taču vairākumam šīs jūtas ir tikai patīkams ērtas dzīves papildinājums. Tāds ir arī milzīgās korporācijas "Relationist" zinātnieks Kols. Zinātnieki rada Zoju – uz cilvēka emocijām reaģēt spējīgu robotu ar ideālu ārējo izskatu. Kontaktējot ar mākslīgo intelektu un analizējot tā soļus, Kols sāk lolot pret Zoju siltas jūtas, kuras var kļūt par šķērsli zinātnieka karjerai un salauzt viņam sirdi.
Lisjēns Bonaparts
Lisjēns Bonaparts (fr; dzimis, miris ) bija Napoleona jaunākais brālis. Kanino pirmais princis no 1814. gada. Francijas iekšlietu ministrs (1799—1800). Pēc pārliecības - republikānis, tāpēc dažkārt bija saspringtas attiecības ar brāli.
Lisjēna Bonaparta dēls Šarls Lisjēns Bonaparts (Charles Lucien Bonaparte, 1803—1857) kļuva par pazīstamu ornitologu, bet Luijs Lisjēns Bonaparts (Louis Lucien Bonaparte, 1813—1891) - lingvistu.
Bezdelīgu iela (Rīga)
Bezdelīgu iela ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, Āgenskalna apkaimē. Mūsdienās vēsturiskā Bezdelīgu iela ir sadalīta divās savstarpēji nesaistītās daļās ar Vanšu tilta un Daugavgrīvas ielas būvniecību, kā arī vēlāko Krišjāņa Valdemāra ielas un Daugavgrīvas ielas satiksmes mezgla izbūvi.
Īsākais ielas posms (40 m) ir saglabājies pie Sociālo tehnoloģiju augstskolas (Bezdelīgu iela 12a) starp Daugavgrīvas ielas abu virzienu brauktuvēm. Garākais ielas posms (100 m) atrodas pie Latvijas Bankas naudas glabātuves (Bezdelīgu iela 3) un ir savienots ar Krišjāņa Valdemāra ielu. Abi ielas posmi klāti ar asfalta segumu, nedaudzajās šīs ielas adresēs atrodas sabiedriskas celtnes.
Ielu savienojumi
Bezdelīgu iela ir savienota ar šādām ielām:
Leka
Leka (nl) ir 62 kilometrus gara upe Nīderlandē. Upe ir Nēderreinas turpinājums no vietas, kur no tās atdalās Līkā Reina. Tek rietumu virzienā. Upes krastos atrodas Veika bij Dūsrstede, Kulemborga, Vianene, Shonhovene, Nivlekerlande, Lekerkerka, Krimpene pie Lekas. Upi šķērso Amsterdamas - Reinas kanāls. Upes krasti norobežoti ar vaļņiem, jo tās ūdens līmenis ir augstāks par apkārtni. Pie Kinderdeikas ciema upe saplūst ar Nordu un tālāk saucas Nive Māsa.
Nomvina
Nomvina (Nomwin) ir koraļļu atols Klusajā okeānā, Karolīnu salu arhipelāga centrālajā daļā. Ietilpst Mikronēzijas Federatīvo Valstu Čūkas pavalstī. Veido divas municipalitātes — Nomvina (763 iedzīvotāji, tai pakļauta arī neapdzīvotā Faju sala 30 km tālāk rietumos) dienvidrietumos un Fananu (580 iedzīvotāji) austrumos. Atola iedzīvotāji ir mikronēzieši, runā pāfanu valodā, kas tuva čūkiešu valodai.
Ģeogrāfija
Nomvina ir koraļļu atols Karolīnu salu vidusdaļā Hola salu grupā. Atrodas 80 km uz ziemeļiem no Čūkas un 11 km uz rietumiem no otra Hola salu atola — Murilo. Atola 16 salu kopējā sauszemes platība ir 1,854 km². Atolam ir 291,6 km² liela līdz 52 m dziļa lagūna, kopējā atola platība ir 318 km². Atola lielākās salas ir Fanana, Igupa un Nomvina, tā biezi apaugušas ar tropu mežu.
Infrastruktūra
Fananu salā atrodas Hola pamatskola, bet Nomvinas salā — sākumskola.
Spulgsūnas ala
Spulgsūnas ala ir sufozijas ala, kas izveidojusies Ramātu klintīs pie Gaujas vecupes Cēsu novadā. Ala ir 8,5 m gara, 3,3—4,1 m augsta un 4—4,8 m plata. 1978. gadā alā tika konstatēta Latvijā reti sastopamā alu spulgsūna (Schistostega pennata), bet 1995. gadā alas iekšienē tā vairs nav konstatēta. Par iemeslu sūnas izzušanai šajā dabas objektā tiek uzskatīta alas apmeklētāju nevērīgā attieksme pret alas aizsardzību, ieejot tajā ar atklātu uguni, lai gan piekļuvi Spulgsūnas alai apgrūtina tai blakus esošā vecupe, jo ala ir pieejama tikai no vecupes puses. Grūtās pieejamības dēļ alai ir ļoti mazs apmeklētāju skaits. Šī ir otrā garākā ala Ramātu klintīs, kā arī pēdējā šajās klintīs.
Anglijas sieviešu futbola izlase
Anglijas sieviešu futbola izlase (en) ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Angliju starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Anglijas Futbola asociācija (FA).
FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīrā pirmo reizi spēlēja 1995. gadā, kad iekļuva ceturtdaļfinālā. Līdz šim labāko rezultātu Pasaules kausā sasniedza 2015. gadā Kanādā, kad ieguva 3. vietu. Eiropas čempionāta finālturnīros izlase ir piedalījusies deviņas reizes. 2022. gadā, spēlējot savās mājās, Anglijas futbolistes kļuva par Eiropas čempionēm. Divreiz ir izcīnīta 2. vieta (1984, 2009).
2023. gada jūnijā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 4. vietā.
Horhe Sampaoli
Horhe Luiss Sampaoli Moja (es; dzimis ) ir argentīniešu futbola treneris. Vadījis dažādus klubus Dienvidamerikā, kā arī Čīles un Argentīnas futbola izlases. Ar Čīli 2015. gadā kļuvis par Copa América uzvarētāju. No 2021. līdz 2022. gadam bija Francijas kluba Marseļas "Olympique" galvenais treneris. Divas reizes karjeras laikā bija Spānijas La Liga kluba Sevilla galvenais treneris.
Karjera
Nodarbojās ar futbolu Newell's Old Boys jauniešu komandā, bet guva traumu 19 gadu vecumā, kas liedza kļūt par profesionālu futbolistu.
Trenera karjeru augstākajā līmenī sāka 2002. gadā. Līdz 2007. gadam strādaja ar vairākiem Peru futbola klubiem. No 2008. līdz 2009. gadam bija Čīles kluba O'Higgins galvenais treneris, vēlāk pārcēlās uz Ekvadoras klubu Emelec. 2010. gada beigās atgriezās Čīlē, pārņemot Universidad de Chile komandas vadību. 2011. gadā kā komandas galvenais treneris uzvarēja gan Apertura, gan Clausura čempionātā, pievienojot arī 2012. gada Apertura titulu. 2011. gadā aizveda komandu līdz uzvarai Dienvidamerikas otrajā nozīmīgākajā futbola klubu turnīrā Copa Sudamericana.
2012. gada decembrī tika apstiprināts Čīles futbola izlases galvenā trenera amatā. Sampaoli vadībā Čīles izlase 2014. gada FIFA Pasaules kausā aizkļuva līdz astotdaļfinālam un uzvarēja 2015. gada Copa America. 2016. gada janvārī Sampaoli amatu atstāja.
2016. gada jūnijā parakstīja divu gadu līgumu ar Spānijas La Liga klubu Sevilla. Spānijas klubā nostrādāja tikai vienu sezonu un 2017. gada 1. jūnijā stājās Argentīnas futbola izlases galvenā trenera amatā. Pēc 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīra pēc abpusējas vienošanās amatu atstāja. Vēlāk trenēja Brazīlijas klubus Santos un Atlético Mineiro. 2021. gada februārī kļuva par Francijas kluba Marseļas "Olympique" galveno treneri. Pēc 2021.—2022. gada sezonas Marseļas klubu atstāja.
2022. gada 6. oktobrī otro reizi parakstīja divu gadu līgumu ar Spānijas La Liga klubu Sevilla. 2023. gada martā, komandai atrodoties tuvu izkrišanas zonai, tika atbrīvots no amata.
Ludvigsburgas pils
Pils celtniecība tika uzsākta 1704. gadā. Vēlāk pārbūvēta un papildināta. Pils kalpojusi kā četru Virtembergas karalistes rezidence un nav cietusi Otrā pasaules kara laikā. Pēc kara vairākkārt restaurēta. Mūsdienās pilī darbojas vairāki muzeji, tostarp baroka mākslas muzejs un Ludvigsburgas porcelāna muzejs.
Ķīri
Ķīri, ķīru ģints (Chroicocephalus) ir kaiju dzimtas (Laridae) ģints, kas apvieno 11 mūsdienās dzīvojošas sugas un vienu izmirušu sugu. Nesenā pagātnē visas šīs ģints sugas tika klasificētas kaiju ģintī (Larus), bet balstoties uz jaunākajiem ģenētiskajiem pētījumiem sistemātika kaiju dzimtai ir mainījusies un no kaiju ģints izdalītas vairākas jaunas ģintis.
Zinātniskais nosaukums Chroicocephalus nozīmē krāsaina galva. Tas cēlies no grieķu vārdiem — chroa, kas latviski nozīmē krāsa, un cephalus — galva. Lielākajai daļai šīs ģints sugu galvai ir tumšs (krāsains) apspalvojums vai arī galva ir tumša tikai vasaras periodā, bet ziemā tā ir balta ar tumšām "ausīm".
Izplatība
Ķīru ģints sugas sastopamas visos kontinentos, Antarktīdas piekrastes salas ieskaitot. Lielākā sugu dažādība sastopma dienvidu puslodē: Dienvidamerikā, Antarktikā, Austrālijā un Jaunzēlandē. Eiropā un Latvijā sastopama tikai viena ķīru ģints suga — lielais ķīris (Chroicocephalus ridibundus).
Laionels Penrouzs
Laionels Šārpls Penrouzs (en;  — ) bija britu psihiatrs, medicīnas ģenētiķis, matemātiķis un šaha problēmists, kas veica pirmos pētījumus garīgās atpalicības ģenētikā.
Izglītība
Penrouzs mācījās Daunsa skolā Kolvalā un kvēkeru Leighton Park skolā, Redingā. Pēc aiziešanas no skolas 1916. gadā viņš izmantoja savas tiesības atteikties no militārā dienesta un līdz Pirmā pasaules kara beigām dienēja Francijā organizācijās Friends' Ambulance Unit un Lielbritānijas Sarkanais krusts. Pēc tam viņš turpināja studijas Kembridžas Universitātes Svētā Jāņa koledžā, iestājoties arī Kembridžas apustuļu biedrībā.
Karjera
Penrouza 1938. gada "Kolčestras pētījums" bija pirmais nopietnais mēģinājums garīgās atpalicības ģenētikas pētīšanā. Viņš atklāja, ka pacientu ar attīstītu garīgo atpalicību radinieki parasti nebija ietekmēti, bet daļa no tiem bija ietekmēti ar līdzīgu nopietnību. Tikmēr pacientu ar nelielu atpalicību radinieki arī bija ietekmēti tikai nedaudz vai pavisam maz. Penrouzs atklāja un izpētīja daudzus no garīgās atpalicības ģenētiskajiem un hromosomu iemesliem. Šis darbs tika aprakstīts grāmatā The Biology of Mental Defect (Sidgwick and Jackson, Ltd., Londona, 1949).
Penrouzs bija centrālā persona Lielbritānijas medicīnas ģenētikā pēc Otrā pasaules kara. No 1945. līdz 1965. gadam viņš ieņēma vadoša pētnieka amatu Galtona laboratorijā Londonas Universitātes koledžā. Viņš saņēma vairākus apbalvojumus, to skaitā 1960. gada Alberta Laskera balvu par pētījumiem medicīnā.
Penrouza likums nosaka, ka cietumu un psihiatrisko slimnīcu iedzīvotāju skaits ir apgriezti saistīti, lai arī tā tiek uzskatīta par pārmērīgu viekāršojumu.
Penrouzs bija organizācijas Society of Friends (kvēkeri) biedrs un vadoša persona Medical Association for the Prevention of War pretkara protestos 1950. gados.
Penrouzs izstrādāja Penrouza metodi, ko izmanto, lai sadalītu vietu skaitu starptautiskos pasākumos, balstoties uz katras valsts iedzīvotāju skaita kvadrātsakni. Šī balsošanas sistēma balstās uz jebkura balsotāja balss svara (to mēra Penruza-Banzhafa indekss) samazināšanos līdz ar valsts izmēru, ko var izteikt kā viens pret tā kvadrātsakni. Skatīt arī Penrouza kvadrātsaknes likums.
Aleja
Aleja (fr no aller — staigāt), arī gatve vai avēnija, ir iela vai bulvāris, kam abas puses apstādītas ar kokiem vai krūmiem. Parku alejas sākotnēji radās kā pastaigu vietas.
Ivars Lūsis
Ivars Lūsis (dzimis ) ir latviešu aktieris un režisors.
1993. gadā beidzis Liepājas teātra 4. studiju. 1997. gadā beidzis Latvijas Kultūras akadēmijas Ekrāna un skatuves mākslas katedru, iegūstot režisora specialitāti. No 2006. līdz 2008. gadam bijis Liepājas teātra direktors.
Deinstitucionalizācija
Deinstitucionalizācija ir psihiatriskās palīdzības sniegšanas reforma. Deinstitucionalizācija ir vērsta uz neatkarīgas dzīves veicināšanu un sabiedrības radīto šķēršļu mazināšanu cilvēku ar invaliditāti pašnoteikšanās, līdzdalības un iekļaušanas iespējām. Šīs reformas mērķis ir mazināt pacientu atrašanās laiku psihiatriskajā stacionārā, lai izvairītos no šo pacientu norobežošanās no sabiedrības, tiesību ierobežojumiem, diskriminācijas. Reformas ietvaros notiek pakāpeniska valsts psihiatrisko stacionāru slēgšana, vietu skaita samazināšana, decentralizētu centru celšana, pacientu integrēšana sabiedrībā, ārstēšana kopēja profila slimnīcās, īslaicīga pacientu atrašanās stacionārā, optimāla pacientu – ārstu daudzuma attiecība.
Rodrigo De Pols
Rodrigo Havjers De Pols (es, dzimis ) ir Argentīnas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Argentīnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada De Pols pārstāv La Liga komandu Atletico Madrid.
Iepriekš pārstāvējis Argentīnas klubu Racing Club, Spānijas klubu Valencia un Itālijas klubu Udinese.
Sasniegumi
Argentīna
Anrī Puankarē
Dzimis Nansī medicīnas profesora ģimenē. Mācījies licejā Nansī. Medicīnas dienesta sastāvā piedalījās Francijas—Prūsijas karā. 1870. gadā Parīzē iestājās Politehniskajā skolā (École Polytechnique), kur viņa skolotājs bija Šarls Ermits. Skolu absolvēja 1875. vai 1876. gadā, turpināja mācības Kalnu skolā (École des Mines), un 1879. gadā ieguva inženiera grādu. Tajā pašā gadā Parīzes Universitātē ieguva doktora grādu matemātikā. Pēc grāda iegūšanas ārpus ierēdņa darba pasniedza Kānas, vēlāk Parīzes Universitātē. 1887. gadā, 32 gadu vecumā, ievēlēts Francijas Zinātņu akadēmijā, 1906. gadā kļuva par tās prezidentu. 1909. gadā ievēlēts Franču akadēmijā (Académie française). Aizstāvot Alfredu Dreifusu, iesaitījās Dreifusa lietas prāvā.
Ģenētiski pārveidots organisms
Ģenētiski pārveidots organisms (ĢPO), arī ģenētiski modificēts organisms (ĢMO), ir jebkurš organisms, kura gēni ir mainīti, izmantojot gēnu inženierijas tehnoloģijas. ĢPO izmanto medikamentu ražošanā, kā arī ģenētiski modificētas pārtikas iegūšanā. Tie tiek plaši izmantoti arī zinātniskajos pētījumos.
Pirmie ģenētiski pārveidotie organismi bija peles. Tas tika paveikts 1974. gadā. Pirmie ģenētiski pārveidotie augi tika iegūti 1983. gadā. 2014. gadā aptuveni 181,5 miljonos ha lauksaimniecības zemēs visā pasaulē audzēja ģenētiski pārveidotus augus. Visvairāk audzē ģenētiski pārveidotu soju. Nākamie izplatītākie ģenētiski pārveidotie kultūraugi ir kukurūza, kokvilna un rapsis. Pārtikas produktu tirdzniecība, kas iegūti no ģenētiski pārveidotiem dzīvniekiem, tika uzsākta 2013. gadā. Līdz tam tos izmantoja galvenokārt dažādos zinātniskos pētījumos.
Eiropas Savienībā ir atļauts audzēt tikai ģenētiski pārveidotu kukurūzu MON810. Pēc platības, kurā tiek audzēta šī kukurūza, pārliecinoša līdere ir Spānija. Līdz 2012. gadam bija atļauts audzēt arī kartupeļus Amflora, bet sabiedrības pretestības dēļ tas tika pārtraukts.
Ģenētiski modificēta pārtika
Zinātnieki ir vienisprātis  par to, ka šobrīd pieejamā pārtika, kas iegūta no ģenētiski pārveidotajām kultūrām, nerada risku cilvēku veselībai,  tomēr tiek arī uzsvērts, ka katrs ģenētiski pārmainīts produkts ir jāpārbauda pirms tā ieviešanas pārtikas tirgū. Neatkarīgi no tā sabiedrība joprojām neuzskata ģenētiski modificētu pārtiku par drošu, kam par vienu no būtiskiem iemesliem ir mediju neobjektivitāte attiecībā uz ģenētiski modificētu pārtiku. Likumi par ģenētiski modificētas pārtikas apriti un uzraudzību dažādās valstīs atšķiras. Dažās tiek ieviesti aizliegumi vai regulas, kamēr citās šie produkti tiek atļauti, nosakot tiem dažādas pakāpes ierobežojumus.
Maruta Feldmane
Maruta Feldmane (dzimusi Rīgā, mirusi  Rīgā ) bija latviešu aktrise.
Dzimusi aktiera Arkādija Feldmaņa ģimenē, aktiera Ernesta Feldmaņa mazmeita. 1970. gadā beigusi Latvijas Valsts konservatorijas Teātra fakultāti un kļuvusi par Nacionālā teātra aktrisi; teātrī nostrādājusi līdz 1992. gadam.
Filmējusies filmās "Uzticamais draugs Sančo", "Atspulgs ūdenī", "Vella kalpi" un "Egle rudzu laukā".
Žans d'Esturnels de Konstāns
Luijs Etjēns Žans Leonss Ballē d'Esturnels de Konstāns Rebekē (fr; dzimis, miris ) bija franču burātājs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
d'Esturnels de Konstāns 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas sacensībās. Open klases sacensībās viņš ieguva 5. vietu, 0,5 līdz 1 tonnu laivu klases pirmajā braucienā izcīnīja 5. vietu, bet otrajā braucienā nefinišēja.
Iegarenās smadzenes
Iegarenās smadzenes (la) ir galvas smadzeņu daļa. Iegarenās smadzenes ir tiešs muguras smadzeņu turpinājums, tāpēc lielākoties iegareno smadzeņu uzbūvē, atšķirībā no citām galvas smadzeņu daļām, izpaužas īpašības, kas līdzīgas muguras smadzenēm. Iegareno smadzeņu augšējais paplašinātais gals robežojas ar apakšējo tilta malu, bet apakšējais gals ar I pāra muguras smadzeņu kakla daļas nervu saknīšu izejvietu.
Avēnija
Avēnija (fr no la — "atnākt"), arī gatve vai aleja, ir plata iela vai bulvāris, kam abas puses apstādītas ar kokiem. Dažās lielpilsētās par avēnijām sauc parādes ielas vai diagonālās ielas, bet Manhetenas numurētās avēnijas ved perpendikulāri numurētajām ielām.
Atoma rādiuss
Atoma rādiuss ir lielums, kas raksturo vidējos attālumus starp atomu attālumu vielā. Pēc kvantu mehānikas atomam nav stingri nosakāmu robežu, tāpēc atomu rādiuss ir atkarīgs no ne tikai no pašu atomu izmēriem, bet arī no saites starp atomiem un no vielas agregātstāvokļa. Metālos un kovalentos savienojumos atoma rādiuss ir vienāds ar pusattālumu starp diviem atomiem. Atoma rādiusam ir raksturīgs periodiskums.
Asti province
Asti province ir viena no Itālijas provincēm. Tā atrodas Pjemontas reģionā valsts ziemeļrietumos. Provinces lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Asti. Nākamās lielākās pilsētas ir Kanelli, Nica Monferato, Sandamjāno d'Asti un Kostiljole d'Asti. 2011. gada maijā provincē dzīvoja apmēram 222 tūkstoši cilvēku. Province administratīvi sīkāk dalās 118 komūnās.
Latvijas Transportlīdzekļu apdrošinātāju birojs
Latvijas Transportlīdzekļu apdrošinātāju birojs (LTAB) ir biedrība, kas izveidota 2004. gadā. Biroja darbību reglamantē Sauszemes transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības obligātās apdrošināšanas likums, Apdrošināšanas sabiedrību un to uzraudzības likums, kā arī citi likumi un normatīvie akti. LTAB apvieno visas apdrošināšanas sabiedrības, kuras nodrošina Obligāto civiltiesisko transportlīdzekļu apdrošināšanu (OCTA) Latvijā.
Valdes priekšsēdētājs — Jānis Abāšins.
Mērķi un funkcijas
Latvijas Transportlīdzekļu apdrošinātāju biroja mērķis ir nodrošināt OCTA (Obligātās civiltiesiskās transporta apdrošināšanas) sistēmas sekmīgu darbību.
LTAB nodrošina OCTA garantijas fonda administrēšanu, pieņemot lēmumus par fonda līdzekļu izlietojumu. LTAB arī nodrošina Latvijas Zaļās kartes biroja funkcijas un ir Zaļās kartes Biroju Padomes biedrs.
Nāgārdžuna
Nāgārdžuna (Dēvanāgarī: नागार्जुन, te, bo, klu sgrub, zh, singāļu: නාගර්පුන, Nāgārjuna; dzimis apmēram 150. gadā, miris apmēram 250. gadā) bija otrā gadsimta Indijas budists, skolotājs, viens no svarīgākiem, visvairāk studētiem Mahājānas filozofiem. Viņš bijis "Madjāmakas" (Vidus ceļa) skolas dibinātājs. Nāgārdžuna kļuva par Nālandas budistu universitātes abatu un pēc nostāstiem izraidīja 8000 nedisciplinētus mūkus.
Kvinkvelokulinas
Kvinkvelokulinas (Quinqueloculina) ir bentisku foraminiferu ģints miliolīdu kārtā. Šo ģinti 1826. gadā aprakstīja franču naturālists Alsids Dorbanjī. Ģeohronoloģiski Kvinkvelokulinas ir zināmas no krīta perioda līdz mūsdienām. Tā ir kosmopolītiska ģints un ir izplatīta visos okeānos un daudzās jūrās.
Apraksts
Čaula sastāv no neperforēta porcelānveidīga kalcīta, kas reizēm piedod tam dzeltenīgu nokrāsu. Kameras izvietotas dažādās plaknēs pa divām kamerām vienā tinumā. Kameras orientētas plaknēs 72 grādu leņķī, bet tām sekojošās kameras plaknēs 144 grādu leņķī. Nosaukums Quinqueloculina nāk no latīņu vārda quinque — «pieci», jo tām ir piecas no ārpuses redzamas kameras. Pirmās trīs kameras ir iespiestas starp divām beidzamajām kamerām. Tādējādi viena iekšējā kamera redzama no vienas puses un divas no otras puses. Kameras parasti ir garas, cauruļveidīgas. Kamerām nav iekšējo sieniņu. To funkcijas veic iekšējo kameru ārsienas.
Sistemātika
Ģintī ir pāri par 500 sugām.
HNK Šibenik
HNK Šibenik ir profesionāls Horvātijas futbola klubs no Šibenikas. Tas ir dibināts 1932. gadā. Pašlaik spēlē Horvātijas čempionāta augstākajā līmenī — Horvātijas Pirmajā līgā. 2010. gadā iekļuva Horvātijas kausa izcīņas finālā, kur piekāpās Zagrebas "Dinamo". Augstākais sasniegums līgā — 4. vieta 2009.—2010. gada sezonā. Klubs ir divreiz uzvarējis Horvātijas Otrajā līgā. Mājas spēles aizvada Šubičevacas stadionā, kura ietilpība ir 3412 vietas.
Positivus
Positivus festivāls ir ikgadējs vasaras mūzikas un kultūras festivāls, kas trīs dienas notika Salacgrīvā, Latvijā, no 2007. gada līdz 2019. gadam. Pēc diviem atceltiem festivāliem saistībā ar Covid-19 pandēmijas izplatību, festivāls 2022. gadā tika pārcelts uz Rīgu.
Pirmais Positivus festivāls notika 2007. gadā. Tajā uzstājas dažādu žanru mākslinieki un grupas. Festivālā ir piedalījušies tādi ārzemju izpildītāji kā M83, Muse, Sigur Rós, The xx, Travis, Scissor Sisters, Manic Street Preachers, Editors, OK Go, James, Röyksopp, Hurts, Mark Ronson & The Business Int., Mobijs un Fatboy Slim, kā arī latviešu mākslinieki Prāta Vētra, Mesa, Gustavo un Instrumenti.
Festivāls notiek jūlija trešajā nedēļā no piektdienas līdz svētdienai.
2014. gada NBA drafts
2014. gada NBA drafts notika Barclays Center Bruklinā, Ņujorkā, ASV. Šajā ceremonijā NBA klubi izraugās ASV universitāšu basketbolistus, kā arī citus draftam pieteikušos spēlētājus.
notikušajā NBA drafta loterijā uzvarēja Klīvlendas "Cavaliers", kas deva klubam iespēju izdarīt pirmo izvēli draftā. Ar pirmo numuru viņi izraudzījās Kanādas basketbolistu Endrū Viginsu.
Draftam bija pieteikušies arī trīs Latvijas spēlētāji: Iļja Gromovs, Kristaps Porziņģis un Ojārs Siliņš. Tomēr vēlāk Gromovs un Porziņģis atsauca dalību, savukārt Siliņš netika izvēlēts draftā.
Drafta pirmajā kārtā NBA simboliski draftēja Aiseju Ostinu, kam dažas dienas pirms drafta, kurā viņam tika paredzēta draftēšana, tika atklāts Marfāna sindroms.
Bulvāris
Bulvāris (fr no nl — "nocietinājums") ir plata iela, apstādīta ar kokiem. Sākotnēji par bulvāriem sauca ielas, kas veda gar pilsētas nocietinājumiem, vēlāk šo nosaukumu attiecināja arī uz parādes ielām. Arī Rīgas bulvāru loks veidojās pēc pilsētas nocietinājumu nojaukšanas 19. gadsimtā.
Džonijs Errera
Džonijs Kristians Errera Munjoss (Johnny Cristián Herrera Muñoz; dzimis ) ir Čīles futbolists, vārtsargs, Čīles futbola izlases dalībnieks. Kopš 2011. gada spēlē Čīles kluba Santjago "Universidad de Chile" sastāvā.
Nipahas vīruss
Nipahas vīrusa dabiskais rezervuārs ir dažādi augļēdāji dižsikspārņi. Cilvēki inficējas, lietojot uzturā ar augļsikspārņu urīnu vai siekalām notraipītus augļus, kā arī kontaktējoties ar slimām cūkām, kas sevišķi viegli aplīp ar Nipahas vīrusu. Ir iespējama arī infekcijas nodošana no cilvēka cilvēkam, tas notiek, kontaktējoties ar slimnieku izdalījumiem un ekskrementiem.
Australopiteku virsģints
Australopiteku virsģints (Australopithecina) ir viena no divām hominīnu cilts (Hominini) virsģintīm, kura pamatā apvieno 2 ģintis (australopitekus (Australopithecus) un parantropus (Paranthropus)), turklāt parantropus reizēm klasificē kā australopiteku apakšģinti. Reizēm australopiteku ģints sugas tiek sauktas par slaidajiem australopitekiem, bet parantropi par masīvajiem australopitekiem.
Nipahas vīruss
Vēsture
Nipahas vīruss pirmo reizi identificēts 1998. gadā, kad Malaizijā cūkkopju vidū tika novērots neiroloģiskas un respiratoras saslimšanas uzliesmojums. No 265 gadījumiem 105 bija letāli. Kopš tā laika Dienvidāzijā novēroti vēl 12 šīs slimības uzliesmojumi.
Smadzeņu tilts
Tilts jeb Varolija tilts ir galvas smadzeņu daļa. No apakšas un priekšas tas ir resna veltņa formā, kas novietojas smadzeņu stumbra vidējā daļā. No augšas tas robežojas ar smadzeņu kājiņām, bet apakšā ar iegarenajām smadzenēm. Robežās starp tiltu un iegarenajām smadzenēm atrodas VI, VII un VIII galvaskausa nervu pāru izejvietas.
Australopiteku virsģints
Kopīgās īpašības
Australopiteku virsģints sugas radās pliopleistocēna laikā. Tām piemita bipedālisms, izteikts dzimumu dimorfisms (sievietes mazākas par vīriešiem), to zobi bija līdzīgi cilvēkiem, bet smadzeņu apjoms līdzinājās mūsdienās dzīvojošiem cilvēkpērtiķiem, turklāt to encefalizācija (smadzeņu apjoma attiecība pret kopējo ķermeņa masu) ir mazāka kā cilvēku ģintij (Homo). Tā kā ardipitekiem bipedālisms piemita tikai daļēji, daļa zinātnieku uzskata, ka tā sistematizēšana australopiteku virsģintī ir diskutabla.
Nipahas vīruss
Vēsture
2018. gadā Indijā, Keralas štatā Nipahas vīrusa uzliesmojuma laikā gāja bojā 17 cilvēki. Tajā pašā štatā 2021. gada septembrī fiksēts jauns uzliesmojums, miris 12 gadus vecs zēns.
Australopiteku virsģints
Sistemātikas izmaiņas un diskusijas
Pēdējos gados ir atklātas daudzas jaunas fosilijas līdz šim nezināmām sugām, un zinātniekiem nav vienprātības par šo sugu klasifikāciju. Daļa zinātnieku piedāvā katrai jaunai sugai veidot savu ģinti — keniantropi (Kenyanthropus), ardipiteki (Ardipithecus), ororīni (Orrorin) un sāhelantropi (Sahelanthropus). Bet daļa zinātnieku izdalījuši jaunu praentropu ģinti (Praeanthropus), kurā tiek sistematizēts ororīns un daļa senāk zināmo australopitēku sugu. Toties keniantrops tiek sistematizēts cilvēku ģintī (Homo).
Vislielākā neskaidrība un vienlaicīgi vienprātība zinātniekiem ir par jauno sāhelantropa sugu. Tā ir visatšķirīgākā no visām pārējām esošajām ģintīm un šobrīd tiek iedalīta hominīnu ciltī (Hominini) ar piebildi incertae sedis — neskaidra taksonomiskā vienība. Toties vislielākās nesaskaņas ir ar ororīnu ģinti. Ir zinātnieku grupa, kas ororīnu vairāk saista ar cilvēku ģinti (Homo), jo tas ir tuvāk radniecīgs modernajam cilvēkam (Homo sapiens) nekā australopitēkiem.
Nipahas vīruss
Simptomi
Vairums cilvēku, kas izdzīvo pēc akūtā encefalīta, izveseļojas pilnībā, bet apmēram 20% arī turpmāk cieš no neiroloģiska rakstura sekām.
Australopiteku virsģints
Sistemātika
Australopiteku virsģints (Australopithecina)
Šo ģinšu piederība australopitēku virsģintij ir diskutabla:
Nipahas vīruss
Simptomi
Nipahas vīrusa saslimšanas letalitāte tiek vērtēta no 40 līdz 75% robežās.
Leiktru kauja
Leiktru kauja (gr) bija kauja 4. gadsimtā pirms mūsu ēras, kad Beotijas kara gaitā Tēbu karaspēks, izmantojot inovatīvu taktiku (tēbiešu līderis Epaminonds, pretēji tradīcijai, koncentrēja izlases vienības kreisajā flangā un uzbrukumā dezorganizēja pretinieku), sakāva spartiešu karaspēku. Tas pārtrauca Spartas dominēšanu Peloponēsas pussalā, kas nodibinājās pēc Korintas kara.
Johans Vansummerens
Johans Vansummerens (nl; dzimis ) ir bijušais Beļģijas šosejas riteņbraucējs. Karjeras laikā galvenokārt darbojies komandas biedru labā, bet 2011. gadā viņam izdevās uzvarēt Parīze—Rubē sacensībās.
Biogrāfija
Vansummerens dzimis, izaudzis un šobrīd dzīvo Lommelā, Flandrijā, Beļģijā.
Pēc divām sezonām amatieru līmenī Vansummerens par profesionāli kļuva 2004. gadā  komandā.
Lai arī Vansummerena loma komandā parasti bija gregari statuss un palīdzība komandas biedriem, pavasara klasiku laikā viņš bijis arī komandas līderis. 2011. gadā Vansummerens guva savu lielāko uzvaru karjerā, triumfējot Parīze—Rubē velobraucienā. Vansummerens uzvarēja pēc veiksmīga atrāviena mēģinājuma kopā ar trijiem citiem sportistiem 15 kilometrus no finiša, uzvarot ar 19 sekunžu pārsvaru. Uzvara tika gūta par spīti tam, ka pēdējie pieci kilometri tika veikti ar tukšu riepu.
Vansummerens parakstīja līgumu ar  komandu uz 2015. un 2016. gada sezonu. 2016. gada jūnijā paziņojis par karjeras beigšanu sirdsdarbības problēmu dēļ, kuras tik atklātas februārī Tour of Oman sacensību laikā un lika viņam izlaist sezonas klasiku periodu.
Sasniegumi lielajās tūrēs
Piezīme: IZST — izstājās
Citozīns
Citozīns (C) ir viena no divām DNS un RNS nukleotīdos ietilpstošajām pirimidīna bāzēm. Saskaņā ar Čārgafa likumu, adenīna, timīna, guanīna un citozīna daudzums dažādu sugu DNS un RNS ir atšķirīgs, tomēr adenīna daudzums ir vienāds ar timīna daudzumu (A = T), bet citozīna daudzums ar guanīna daudzumu (G = C).
Spēlmaņu nakts 2017/2018
Spēlmaņu nakts 2017/2018 balvu pasniegšana ceremonija norisinājās, Nacionālajā teātrī. Ceremonijas laikā tika apbalvotas 2017./2018. gada teātra sezonas izrādes un to veidotāji, kā arī pasniegtas balvas par mūža ieguldījumu teātra mākslā un skatītāju simpātijas balvas. Balvas tika pasniegtas 18 kategorijās.
Žūrija
Šogad žūrijas komisijas sastāvā ir teātra kritiķe Andra Rutkēviča, teātra kritiķes un zinātnieces Edīte Tišheizere un Ieva Rodiņa, teātra vēsturnieks Jānis Siliņš, dramaturgs un vēsturnieks Eduards Liniņš.
Laureāti un nominācijas
Piez.: Pie nominācijām uzskaitīti visi izvirzītie pretendenti; laureāti izcelti treknrakstā.
Balvas par mūža ieguldījumu saņēma Māra Zemdega un Gunārs Placēns.
Pedžmans Montazeri
Pedžmans Montazeri (dzimis ) ir Irānas futbolists, aizsargs, Irānas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Kataras kluba Al Kharaitiyat sastāvā.
PolyITAN-1
PolyITAN-1 izgatavoja Kijivas politehniskais institūts. Tas veidots pēc CubeSat 1U formas standarta ar masu aptuveni 1 kg.
Projekta mērķis bija iesaistīt augstskolas speciālistus un studentus pavadoņa izstrādē un apkalpošanā. Galvenie pavadoņa bija: lidojuma tehnoloģisko režīmu noslīpēšana; pārbaudīt universitātē izstrādāto saules bateriju enerģētiskās spējas; datu pārraides ciparu kanālu un vadības komandu adaptācija kosmosa apstākļiem un uzlabošana nākamajiem aparātiem; izpēte, kā kosmosa vide ietekmē pavadoņa elektroniskās apakšsistēmas.
Lidojuma gaita
PolyITAN-1 tika palaists 19:11:11 UTC ar nesējraķeti Dnepr-1 no Jasnijas militārās bāzes Orenburgas apgabalā Krievijā. PolyITAN-1 bija Zemes tālizpētes pavadoņa KazEOSat-2 sekundārā krava; pavisam solārsinhronā orbītā tika ievadīti 36 pavadoņi.
2018. gada BinckBank Tour
2018. gada BinckBank Tour bija šosejas riteņbraukšanas daudzdienu sacensības, kas notika no 13. līdz 19. augustam. Tā bija 14. reize, kad notika BinckBank Tour sacensības un tās bija 29. sacensības 2018. gada UCI Pasaules tūres kalendārā.
Sacensību kopvērtējumā uzvarēja Slovēnijas sportists Matejs Mohoričs ().
Komandas
Tā kā šīs bija UCI Pasaules tūres sacensības, visas 18 UCI WorldTeam komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Papildus tika uzaicinātas piecas UCI profesionālās kontinentālās komandas, veidojot 23 komandu pelotonu.
Maršruts
Sacensību maršruts tika paziņots 2018. gada februārī.
USA-247
USA-247 jeb NROL-39 ir ASV izlūkošanas pavadonis. Tas palaists 2013. gada decembrī Nacionālā izlūkošanas biroja vajadzībām.
Oficiāli par kosmiskā aparāta parametriem un uzdevumiem nekas netiek izpausts, bet neatkarīgi analītiķi secinājuši, ka NROL-39 ir jaunās izlūkošanas pavadoņu sistēmas Future Imagery Architecture (FIA) radaru pavadoņu Topaz trešais komponents.
NRO L-25 tika palaists 07:14:30 UTC ar nesējraķeti Atlas V/501 (Belle, AV-042) no Vandenberga Gaisa spēku bāzes starta kompleksa SLC-3E. Kā sekundārā krava palaisti 12 CubeSat formas pavadoņi. Pēc ieiešanas orbītā pavadonim dots nosaukums USA-247.
Lefs fon Loe
Lefs fon Loe (de) bija Livonijas ordeņa brālis 16. gadsimtā.
Dzimis Vestfālenē, cēlies no Ķelnes apkaimes. No 1514. līdz 1524. gadam bija Livonijas ordeņa finanšu un saimniecības pārzinis (Schaffer) ar rezidenci Cēsu pilī, bet no 1533. līdz 1550. gadam — Pērnavas komturs. Par tālāko likteni ziņu trūkst.
Indriķis Pinksis
Indriķis Pinksis (1910—1991?) bija latviešu komunists, Latvijas PSR Republikāniskās arodbiedrību padomes priekšsēdētājs. Nacionālkomunistu vajāšanu laikā 1959. gada augustā atlaists no amata.
Dzīvesgājums
Dzimis 1910. gadā Rīgā Oto Pinkša ģimenē. 1927. gadā kļuva par Latvijas Darba Jaunatnes Savienības (LDJS) biedru, 1931. gadā kandidēja Saeimas vēlēšanās no Latvijas sociāldemokrātu opozicionāro strādnieku kandidātu saraksta, bija ieslodzījumā Rīgas Centrālcietumā (1932—1937). 1939. gadā viņš kļuva par Latvijas Komunistiskās partijas biedru. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā I. Pinksi piekomandēja Gustava Ērenpreisa velosipēdu fabrikai ar uzdevumu veikt rūpnīcas arodbiedrības pārņemšanu.
Otrā pasaules kara laikā Pinksis bija 130. latviešu strēlnieku korpusa gvardes kapteinis.
1957. gadā viņu iecēla par Latvijas PSR arodbiedrību republikāniskās padomes priekšsēdētāju, bet 1959. gada augustā, nacionālkomunistu vajāšanu laikā, atlaida no šī amata, svītroja no LKP CK biroja locekļu kandidātu sastāva un iecēla par Madonas rajona ceļu celtniecības daļas priekšnieku.
1985. gadā I. Pinksis publiskoja savas atmiņas.
Edgars Pujāts
1993. gadā beidzis Liepājas teātra 4. studiju, tajā pašā gadā sācis strādāt Liepājas teātrī. Attēlojis lomas dokumentālā filmā "Segvārds Vientulis (2014) un TV seriālos "Palīgā!" (2003), “Eņģeļu iela 9. Pelnrušķītes mantojums” (2013—2014).
Laulībā ar Santu Pujāti dzimuši divi nu jau pieauguši dēli — Kristaps, kurš piedalījies TV šovā "Okartes Skatuve", un Madars. Vēlreiz precējies ar Martu Pujāti (dzimušu Aniņu), ar kuru arī ir divi dēli un meita.
Diogens
Diogens no Sinopes (, Diogenēs ho Sinōpeus; dzimis ap 412. gadu p.m.ē., miris 323. gadā p.m.ē.) bija sengrieķu filozofs un viens no kiniķu filozofijas dibinātājiem, viens no šīs skolas spilgtākajiem pārstāvjiem. Savos darbos pievērsies morāles un ētikas jautājumiem. Diogens bija pretrunīgi vērtēta persona. Dzīvojis mucā, piekopis dzīvesveidu, kas pārkāpa sabiedrības normas. Viņa tikšanās ar Aleksandru Lielo ir viena no visu laiku visvairāk apspriestajām filozofiskajām anekdotēm, šai anekdotei ir vairākas versijas.
Vītolu urbējs
Vītolu urbējs ir urbēju dzimtas zvīņspārņu suga. Ir izplatīta Palearktikā. Eiropā vītolu urbējs ir augļu dārzu, mežu un dekoratīvo koku kaitēklis. Pieaugušos naktstauriņus var sastapt no jūnija līdz jūlijam.
Izplatība
Vītolu urbējs ir plaši izplatīts Palearktikas apgabalā — no Eiropas, kur sastopams visā tās teritorijā, uz dienvidiem līdz Ziemeļāfrikai, uz austrumiem — Sibīrijai un Ķīnai ieskaitot. Britu salās suga mūsdienās sastopama tikai lokāli. Ziemeļos areāls sniedzas līdz Jakutskai, austrumos — Džungdžura kalniem Habarovskas novadā. Mitinās gandrīz visur, kur aug lapu koki (galvenokārt vītoli un apses).
Pieaugušo īpatņu apraksts
Pieaugušo (imago) naktstauriņu spārnu plētums ir līdz 93 mm.
Ekoloģija
Vecākās paaudzes kāpuri migrē no attīstīšanās vietas uz ziemošanas vietu. Pieaugušie kāpuri parasti iekūņojas nedziļi augsnē, dažreiz zem liellopu mēsliem, kur turpmāk arī attīstās kūniņas.
Barošanās
Jaunie kāpuri attīstās atmirušo koku mizā, bet barojas koku stumbros un lielos zaros, kur 'izurbj' garas ejas. Nereti no kāpuru darbības rezultātā koks iet bojā. Dienvideiropā atzīmēts, ka vītolu urbēji barojas cukurbietēs un artišokā. Pārziemo kokos zem mizas.
Sistemātika
Ar nosaukumu Phlaena-Noctua cussus sugu 1758. gadā pirmais aprakstīja zviedru zoologs Kārlis Linnejs. 1794. gadā dāņu entomologs Johans Fabriciuss izdalīja jaunu ģinti Cossus, kur Phlaena-Noctua cossus iekļāva kā tipa sugu. Patlaban Cossus ģintī ietilpst vairāk nekā 20 dažādu taksonu, kas pārsvarā tiek uzskatītas par Cossus cossus apakštaksoniem kā tās formas un pasugas. Šo taksonu sistēmatikas analīze netika veikta.
Tā kā vītolu urbēja apakštaksonu mainība un ģeogrāfiskā izplatība ir ļoti dažāda, 2009. gadā krievu lepidopterologs Romāns Jakovļevs savā darbā "Систематическая ревизия дрквоточца пахучего - Cossus cossus (Linnaeus, 1758) (Lepidoptera, Cossidae)" veica vītolu urbēja revīziju. Šajā darbā Jakovļevs izpētīja 2000 Cossus cossus eksemplārus no dažādām ģeogrāfiskām vietām no Āfrikas ziemeļrietumiem līdz Ķīnas austrumiem.
Pēc Jakovļeva veiktās vītolu urbēja apakštaksonu revīzijas ir atklāti daži jauni apakštaksoni, vairākiem piešķirts sugas statuss vai tie atzīti par Cossus cossus apakštaksonu sinonīmiem. Cossus cossus altensis ir kļuvis par Cossus cossus desertus pasugas sinonīmu; Cossus cossus afghanistana pasuga tagad ir sugas statusā Cossus afghanistana. Patlaban ir atzītas šādas pasugas:
Programma (2015. gada filma)
Filmas sižets veidots pēc Volša grāmatas Seven Deadly Sins. Tās pirmizrāde notika 2015. gada Toronto Starptautiskajā kinofestivālā 2015. gada 14. septembrī.
Lai labāk saprastu savu lomu, Fosters filmēšanas laikā lietoja dopingu.
G. Pižārs
G. Pižārs (fr; dzimšanas un miršanas datums nav zināms) bija franču burātājs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Pižārs 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas sacensībās. Open klases sacensībās viņš nefinišēja, bet 0,5 līdz 1 tonnu laivu klases otrajā braucienā ieguva 11. vietu.
Etjēns Gaspārs Robērs
Etjēns Gaspārs Robērs (, 1763–1837), pseidonīms Robertsons, bija beļģu izcelsmes fiziķis, iluzionists un gaisa balonu konstruktors, kas 1804. gada augustā veica lidojumu aerostatā no Rīgas uz Ropažiem.
Dzīvesgājums
Dzimis 1763. gada 15. jūnijā Ljēžā. Studēja Ljēžas Universitātē, sākumā bijis teologs, pēc 1789. gada revolūcijas viņš Ljēžas Universitātē strādāja par optikas profesoru. 1791. gadā Robērs pārcēlās uz Parīzi, kur revolucionārās Francijas valdībai ierosināja izmantot milzu Arhimēda spoguli Lielbritānijas flotes sadedzināšanai. Kopš 1798. gada viņš uzstājās ar publiskiem optikas brīnumu demonstrējumiem, izmantojot paša izgudroto "fantaskopu" jeb maģisko lukturi.
Napoleona karu laikā viņš 1804. gadā devās viesizrādēs uz dažādām Eiropas valstīm. 1803. gada 18. jūlijā Robertsons veica piecarpus stundu ilgu lidojumu gaisa balonā no Hamburgas līdz Hannoverei, kura laikā viņš pētīja mākoņu un gaisa elektrību, skaņas izplatīšanos augstumā un aprakstīja retināta gaisa nelabvēlīgo ietekmi uz organismu. Pēc Pēterburgas Zinātņu akadēmijas aicinājuma viņš 1804. gada 30. jūnijā (12. jūlijā) veica lidojumu no Pēterburgas līdz Gatčinai kopā ar ķīmiķi Jakovu Zaharovu. 1804. gada jūlija otrajā pusē Robertsons ieradās Rīgā demonstrēt savas iluzionista un gaisa kuģotāja prasmes. Robertsona balons bija pildīts ar ūdeņradi, kas radās, sērskābei iedarbojoties uz dzelzs naglām.
1806. gadā viņš līdzīgu lidojumu veica no Dānijas karaļa Rozenborgas pils Kopenhāgenā līdz Roskildei. Miris 1837. gadā Parīzē, apglabāts Perlašēza kapsētā.
Rīgas lidojuma apraksts
Savā Rīgas lidojumā viņš 1804. gada 18. augustā sasniedza 700 klafteru (ap 1300 m) augstumu un nolaidās aptuveni trīs jūdzes (21 versti jeb vairāk nekā 22 km) no Rīgas uz Pēterburgas pusi. Kaut arī viņa izlaistā publikācija tika nolasīta visās lauku baznīcās, balonam nolaižoties, lauku ļaudis metās ceļos un tikai ar lielām pūlēm bija pierunājami sniegt viņam palīdzīgu roku. Kādā muižā netālu no Rīgas kāds zemnieks pat gribēja uz viņu šaut, jo no tāluma to bija noturējis par retu medījumu. Vietējie muižnieki Baltazars un Ernests fon Bergi aizsteidzās uz viņa nosēšanās vietu un iedeva viņam zirgu. Uz tā sauktās Garās jūdzes (tagadējās Vidzemes šosejas daļa) tauta viņu sagaidīja ar priecīgu jūsmu un ar skaļām gavilēm aizvadīja līdz Rīgas pilsētai.
Piemiņa
2005. gadā Rīgas citadeles teritorijā uzstādīja Robertsona lidojuma piemiņas kompozīciju "Kāpnes uz debesīm" (autors Kristaps Gulbis).
Gonsalo Hara
Gonsalo Alehandro Hara Rejess (es; dzimis ) ir Čīles futbolists, aizsargs, Čīles futbola izlases dalībnieks. Kopš 2016. gada spēlē Čīles kluba Santjago "Universidad de Chile" sastāvā.
Tele2 Eesti
Tele2 Eesti AS (agrāk Ritabell) ir Igaunijā reģistrēts telesakaru uzņēmums, kas pieder Zviedrijas uzņēmumam Tele2. Tas ir dibināts 1995. gadā. Uzņēmuma galvenais birojs atrodas Tallinā.
Tele2 Eesti darbojas mobilo un fiksēto sakaru jomā, tas ir interneta pakalpojumu sniedzējs, televīzijas operators, mazumtirgotājs. Tas ir Igaunijas trešais lielākais mobilo sakaru operators pēc apgrozījuma un klientu skaita.
Vēsture
1993. gada 23. augustā radioinženieri Teniss Paltss (vēlākais Tallinas mērs) un Tomass Pēks dibināja telesakaru uzņēmumu AS Levicom. Tas darbojās kā kabeļtelevīzijas operators un mobilo telefonu tirgotājs. 1995. gada 2. jūnijā Levicom un Zviedrijas telesakaru uzņēmums Millicom International Cellular (to kontrolēja Kinnevik grupa) dibināja kopuzņēmumu AS Ritabell (52 % kapitāldaļu piederēja Levicom, 48 % — Millicom). Decembrī Ritabell ieguva GSM licenci. Šajā laikā Levicom un Millicom piedalījās arī GSM licences iegūšanā Latvijā. 1996. gada februārī Ritabell paziņoja, ka veidos trešo GSM tīklu Igaunijā līdzās Eesti Mobiiltelefon (EMT) un Radiolinja (tagad Elisa Eesti). Septembrī tika noslēgts līgums ar Siemens kā iekārtu galveno piegādātāju. 1997. gada martā Ritabell sāka tīkla testēšanu. 28. aprīlī Ritabell palaida mobilo tālruņu tīklu ar zīmolu Q GSM. Šajā laikā EMT bija aptuveni 53 tūkstoši abonentu, bet Radiolinja — 11,5 tūkstoši. Jaunais operators sāka tirgus iekarošanu ar pievilcīgu un lētāku cenu un pakalpojumu komplektiem. Gada beigās Q GSM pārklāja Igaunijas lielākās pilsētas un galvenos ceļus. 1998. gada 1. oktobrī tika pabeigts darījums, Millicom piederošo 48 % Ritabell kapitāldaļu par 50 miljoniem ASV dolāru pārdodot Zviedrijas uzņēmumam NetCom Systems AB (vēlāk NetCom AB, tagad Tele2 AB). 1999. gada 22. janvārī AS Levicom tika pārdēvēts par AS Levicom Cellular. 29. janvārī NetCom AB vienojās ar Levicom International Holdings BV (tam piederēja uzņēmumi Levicom Cellular un Levicom Broadband) par Levicom Cellular 90 % kapitāldaļu pirkšanu, kā arī Levicom Broadband (kabeļtelevīzijas operators Igaunijā un Lietuvā, stacionāro telefonsakaru un interneta pakalpojumu sniedzējs Igaunijā) 19,9 % kapitāldaļu pirkšanu; darījuma kopējā summa bija 58,6 miljoni USD. Tādējādi NetCom ieguva 94,8 % tiešu un netiešu kontroli pār Ritabell.
2000. gadā Ritabell bija abonentu. 2000. gada 19. janvārī AS Levicom Cellular nosaukuma tika mainīts uz Tele2 Holding AS. 2001. gada 16. februārī mātes uzņēmums Zviedrijā NetCom AB mainīja nosaukumu uz Tele2 AB, un 20. aprīlī AS Ritabell tika pārdēvēts par Tele2 Eesti AS. Mobilā tīkla zīmols Q GSM tika nomainīts uz Tele2. 2002. gada 2. janvārī Tele2 palielināja daļu uzņēmumā Levicom Broadband līdz 100 %. Vēlāk Levicom Broadband tika apvienots ar Tele2 Eesti. 2004. gada maijā Tele2 piederošie kabeļtelevīzijas operatori Igaunijā tika pārdoti tirgus līderim Starman. 12. jūlijā Tele2 ieguva atlikušos 10 % Tele2 Holding AS kapitāldaļu.
Anhels Korrea
Anhels Martins Korrea Martiness (es, dzimis ) ir Argentīnas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Argentīnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2015. gada Korrea pārstāv La Liga komandu Atlético Madrid.
Savu karjeru sācis Argentīnas komandā San Lorenzo. 2015. gadā pievienojies La Liga komandai Atlético Madrid. Kopā ar Atlético Madrid komandu vienreiz kļuvis par Spānijas čempionu un vienreiz ieguvis UEFA Eiropas līgas čempionu trofeju.
Argentīnas futbola izlases sastāvā debitējis 2015. gadā. Kopā ar izlasi uzvarējis 2021. gada Copa América. Piedalījies arī 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Sasniegumi
San Lorenzo
Atlético Madrid
Argentīna
Valmieras Gaujas krasta vidusskola – attīstības centrs
Valmieras Gaujas krasta vidusskola — attīstības centrs (VGV) ir speciālās izglītības mācību iestāde Valmierā. Skola izveidota 2018. gadā, apvienojot Valmieras vājdzirdīgo bērnu internātvidusskolu — attīstības centru Leona Paegles ielā 5 ar Valmieras pilsētas speciālo pirmsskolas izglītības iestādi “Bitīte” Jumaras ielā 9.
Izglītības programmas
Speciālās pamatizglītības programmas: Izglītojamiem ar dzirdes traucējumiem (programmas kods 21015211), Izglītojamiem ar garīgās attīstības traucējumiem (21015811), Izglītojamiem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem (21015911).
Speciālās vispārējās vidējās izglītības profesionāli orientētā virziena programmā izglītojamajiem ar dzirdes traucējumiem (31015211).
Speciālās pirmsskolas izglītības programmas izglītojamiem ar redzes traucējumiem (01015111), dzirdes traucējumiem (01015211), fiziskiem attīstības traucējumiem (01015311), somatiskām slimībām (01015411), valodas traucējumiem (01015511), jauktiem attīstības traucējumiem (01015611), garīgās veselības traucējumiem (01015711), garīgās attīstības traucējumiem (01015811), smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem (01015911).