cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Latvijas naudas vēsture
Latvijas lati
1923. gadā tika izstrādāta 100 latu naudas zīme, kuras autori bija mākslinieki Rihards Zariņš un Kārlis Krauze. Šī 100 latu banknote tika iespiesta Latvijas Valstspapīru spiestuvē, taču tobrīdējās spiestuves iekārtas nespēja radīt banknotes ar augstu aizsardzības līmeni pret viltošanu, tāpēc Latvijas Banka nolēma banknotes iespiest Anglijā. Neraugoties uz to, Latvijā līdztekus turpināja izdot valsts kases zīmes ar 5, 10 un 20 latu nominālvērtību, un tās tika iespiestas Valstspapīru spiestuvē. Pie šo naudas zīmju tapšanas atkal strādāja mākslinieki Rihards Zariņš, Kārlis Krauze un Harijs Gricēvičs.
1924. gada oktobrī Saeimas finanču komisija papildināja MK "Noteikumus par naudu", atļaujot cita starpā arī sudraba naudas kalšanu. Valdība pasūtīja Anglijā sudraba divlatu gabalu kalšanu 10 miljonu latu nominālvērtībā, lai pret to apmainītu saplīsušās un netīrās 100 Latvijas rubļu zīmes. Saeima 1924. gada 24. novembrī izdeva īpašu likumu par valsts kases zīmēm, kurā paredzēja, ka Latvijas rubļa naudas zīmes izņemamas no apgrozības un atļāva to vietā izlaist jaunas lata naudas zīmes 5, 10 un 20 latu vērtībā, bet ne vairāk kā 48 miljonu latu kopsummā. 1925. gada 18. martā Saeima atļāva sudraba latu monētu kalšanu.
1939. gadā Latvijas Banka izlaida 100 latu banknoti, kas bija izgatavota Latvijas Valstspapīru spiestuvē, un tās autori bija mākslinieki Jānis Šternbergs un Kārlis Krauze.
Otrais pasaules karš un pēckara okupācija
Kad Otrā pasaules kara laikā 1940. gada 17. jūnijā Sarkanā armija okupēja Latviju, Padomju Savienības noteiktais apmaiņas kurss 1 ASV dolāram bija 5 rubļi un 30 kapeikas, bet 1 ASV dolārs Latvijā maksāja 5 latus un 40 santīmus. Taču izrādījās, ka rubļa pirktspēja faktiski līdzinājās tikai apmēram vienai trešdaļai no oficiālā dolāra kursa. Tāpēc, lai varētu latu pielīdzināt rublim, bija vajadzīgs tepat trīskārtīgi paaugstināt preču cenas un algas Latvijā, lai tās atbilstu Padomju Savienības algu un cenu līmenim.
1940. gada 22. jūlijā Ministru prezidents A. Kirhenšteins un finanču ministrs K. Karlsons paziņoja: "Lata līdzšinējā stabilitāte tiks uzturēta arī turpmāk. Lats kā maksāšanas līdzeklis paliek spēkā arī turpmāk. Ja saimnieciskās pārorganizēšanas procesā rastos vajadzība naudas sistēmu grozīt, tad šos grozījumus valdība izvedīs, nodrošinot lata turētājiem pilnvērtīgu ekvivalentu (līdzvērtību). Baumas par iespējamu inflāciju ir Tautas valdības naidnieku izgudrojumi. Nekāda inflācija nenotiks, un lata pirktspēja tiks uzturēta. [..] Ja neapzinīgi pilsoņi vai arī apzinīgi kaitētāji tomēr turpinās vēl pārlieko, nevajadzīgo iepirkšanos un veikalu iztukšošanu, tad valdība būs spiesta spert pret tiem stingrus represīvus soļus, izdarot policijas kontroli mājās un veikalos, konfiscējot pārlieki iepirktos preču krājumus un stingri sodot vainīgās personas uz jaunā kaitētāju likuma pamata."
Pēc vairākkārtīgas cenu paaugstināšanas, 1940. gada 25. novembrī PSRS Tautas komisāru padome noteica lēmumu, kas paredzēja lata un PSRS rubļa kursa noteikšanu 1 lats = 1 rublis. Iedzīvotājus iepriekš nebrīdinot, 1941. gada 25. martā lats tika anulēts un PSRS rublis palika par vienīgo likumīgo maksāšanas līdzekli valstī.
Vācu okupācijas laikā naudas sistēmā atkal iestājās sajukums, kad Latvijas teritorijā tika lietoti gan lati, gan reihsmarkas, gan PSRS rubļi.
Atjaunotajā Latvijas Republikā
1992. gadā tika pieņemts lēmums laist apgrozībā Latvijas rubļus, kas bija Latvijas Bankas pagaidu naudaszīme. Pakāpeniski tika atgūtas ārvalstu bankās glabātās valsts zelta rezerves, kas kalpoja kā Latvijas lata stabilitātes garants.
1993. gadā Latvijā atjaunoja latu kā vienīgo legālo maksāšanas līdzekli. 1994. gadā lats tika piesaistīts piecu pasaulē ekonomiski spēcīgāko valūtu — ASV dolāra, Vācijas markas, Japānas jenas, Lielbritānijas sterliņu mārciņas un Francijas franka — grozam. 1998. gadā tika pabeigta sāktā naudas reforma, kad tika emitēta 500 latu naudaszīme, kas bija pēdējā no apgrozībā paredzētajām naudaszīmēm.
Āfrikas Nāciju kauss
Āfrikas Nāciju kauss (fr; en) ir svarīgākais nacionālo izlašu turnīrs futbola komandām, kas ietilpst Āfrikas Futbola konfederācijā (CAF). Pirmais turnīrs notika 1957. gadā. Kopš 1968. gada tas notiek reizi divos gados, pirms tam tas tika rīkots neregulāri ar dažādiem pārtraukumiem. Sākot ar 2013. gadu, tas notiek nepāra gados.
Pirmajā Nāciju kausā 1957. gadā piedalījās tikai trīs valstis — Ēģipte, Sudāna un Etiopija. Kopš tā laika dalībvalstu skaits ir audzis, tagad aptverot gandrīz visas Āfrikas valstis, tādēļ ir nepieciešams rīkot arī kvalifikācijas turnīru. Finālturnīra dalībnieku skaits 1998. gadā sasniedza 16 izlases (bija plānots jau 1996. gadā, bet pēc Nigērijas atteikšanās palika tikai 15 komandas). Kopš 2019. gada finālturnīrā spēlē 24 izlass.
Titulētākā turnīra izlase ir Ēģipte, kas izcīnījusi 7 čempionu titulus. Tai seko Kamerūnas izlase, kas uzvarējusi 5 reizes, un Gana ar 4 tituliem.
Eduards Veidenbaums
Eduards Veidenbaums (dzimis, miris ) bija latviešu dzejnieks un tulkotājs. Viņa dzejoļi sākotnēji izplatījās rokrakstos un tika publicēti tikai pēc viņa pāragrās nāves.
Dzīvesgājums
Dzimis 1867. gadā Priekuļu pagasta “Glāznieku” māju (šobrīd mājas atrodas Cēsu pilsētas teritorijā) saimnieka ģimenē.
1886. gadā viņš beidza Vidzemes guberņas ģimnāziju.
1887. gadā uzsāka studijas Tērbatas Universitātes Juridiskajā fakultātē. Studiju laikā Tērbatā kādu laiku mitinājās latviešu studentu korporācijas Lettonia namā, tomēr par korporācijas biedru nekļuva. Veidenbauma interešu lokā ietilpa arī tautsaimniecība un vēsture, viņš piedalījās studentu zinātniski literārās biedrības “Pīpkalonija” dibināšanā.
1891. gada decembrī viņš pēc saaukstēšanās saslima un nākamā gada pavasarī mira no strauji progresējošās tuberkulozes, apglabāts Liepas ciema kapos.
Piemiņa
1958. gadā “Kalāčos” iekārtoja muzeju. 1968. gadā nodibināja Eduarda Veidenbauma literāro prēmiju. 1967. gadā viņa kapa vietā tika atklāts dzejniekam veltīts no šūnakmens veidots piemineklis.
1987. gadā mūziķis Juris Kulakovs sakomponēja dziesmu ciklu "Septiņarpus dziesmas ar Eduarda Veidenbauma vārdiem". To ierakstīja Ieva Akuratere, tā videoversija tika ierakstīta Latvijas TV, taču oficiāli cikls nekad nav izdots. Populārākā cikla dziesma ir "Reiz zaļoja jaunība".
Literārā darbība
Veidenbaums skeptiski vērtēja sava laika latviešu rakstniecību un labprātāk lasīja Horāciju, Šilleru un Heini. Viņš bija emocionāls skeptiķis, kurš savai skepsei ļāva izpausties ironijā — gan pret pasauli, gan pret sevi. Knuts Skujenieks ir teicis:'' Es viņu drīzāk dēvētu par izmisuma dzejnieku - gan personīgā, gan sociālā plāksnē. Viņš alka pēc revolūcijas, kurai laiks vēl nebija pienācis, viņš alka pēc sapratnes un mīlestības, kuru saņēma pārāk maz. Jau ģenētiski slimības apzīmogots, dzejnieks nevarēja nejust sev atvēlētā laika īsumu''.
Bibliogrāfija
Pirmā Veidenbauma dzejas publikācija parādījās gadu pēc viņa nāves, bet pirmā grāmata iznāca 1896. gadā.
Dižzīļu ozols
Dižzīļu ozols ir daudzgadīgs dižskābaržu dzimtas koks. Šis ozols savvaļā aug Ziemeļamerikā, ASV vidusrietumu un austrumu daļā un Kanādas centrālajā un dienvidu daļā. Koks ir liels, sasniedz 30 un vairāk m augstumu, stumbra diametrs līdz 3 m. Viens no lēnāk augošajiem ozoliem. Gada laikā izaug par apmēram 30 cm. Lapas ir 7-15 cm garas, 5-13 cm platas. lapas plātne sadalīta daivās. Zīles ir ļoti lielas, 2-5 cm garas, 2-4 cm platas
Dižzīļu ozols nepacieš noēnojumu, tāpēc aug atklātās vietās. Koks ir ugunsizturīgs. Pateicoties garajai mietsaknei, koks spēj paciest sausumu.
Dižzīļu ozols ir piemērots audzēšanai parkos, pacieš pilsētas apstākļus. Koksne ir kvalitatīva, labi kokmateriāli.
The Works
The Works ir rokgrupas Queen vienpadsmitais albums. Šis albums zīmīgs ar grupas atgriešanos pie rokmūzikas, gan ne tik smagas kā pirms tam. Tāpat ierakstā daudz tika izmantotas elektronikas iezīmes.
Albuma nosaukumu izdomāja Rodžers Teilors, kurš reiz ierakstu sesiju sācis ar vārdiem "Let's give them the works!"
Duntes pagasts
Duntes pagasts bija viena no Valmieras apriņķa pašvaldībām tā dienvidrietumos, Rīgas līča krastā. Robežojās ar Valmieras apriņķa Liepupes un Stienes pagastiem, kā arī Rīgas apriņķa Skultes pagastu. Pagasta valde atradās pie tagadējiem Mustkalniem.
Vēsture
Izveidots sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likumu Liepupes draudzes novada Duntes muižas pagasta vietā. Pēc 1920. gada zemes reformas Duntes muiža tika sadalīta 77 vienībās 1442 ha kopplatībā, bet Liepupes mācītājmuiža 7 vienībās 201 ha kopplatībā.
1945. gada 10. septembrī pagastā izveidoja Duntes un Gāršas ciema padomes. 1947. gada 16. oktobrī pagastu iekļāva jaunizveidotajā Limbažu apriņķī. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Limbažu rajonā. Mūsdienās Duntes pagasta teritorija iekļauta Limbažu novada Liepupes un Skultes pagastos.
HTTP referer
HTTP referer (no en "cilvēks, kas aizsūta citu") ir HTTP protokola prasījuma galvenes lauks, kuru klienta programma sūta serverim, un tas ļauj noteikt resursa adresi (parasti URL, vispārējā gadījumā URI), no kuras ir iegūta pieprasījuma adrese. Ja kādā tīmekļa lappusē ir atvērta hipersaite, tad, pārbaudot šīs jaunās lapas pieprasījuma referer vērtību, var uzzināt, no kuras lapas tā ir atvērta. Ja lapas adrese tiek nodota no avota, kuram pašam nav sava URI (piemēram, ievadīta no tastatūras, referer netiks nosūtīts.
Referer vērtību tīmekļa serveri bieži iežurnalē, lai analizētu lietotāju apmeklētību: no kurām lapām tie ir ienākuši noteiktā adresē. Tā kā šī informācija var pārkāpt privātumu, dažas pārlūkprogrammas ļauj lietotājam atslēgt referer datu sūtīšanu. Daži proxy serveri un ugunsmūri arī var filtrēt referer informāciju, lai novērstu ne publisku tīmekļa lapu adrešu uzzināšanu. Tas savukārt var radīt problēmas, jo daži serveri var bloķēt daļu savu lapu pārlūkprogrammām, kas nesūta pareizu referer informāciju, lai novērstu neatļautu attēlu izmantošanu citās lappuses.
Amerikas Valstu Konfederācija
Amerikas Valstu Konfederācija (en), pazīstama arī kā Konfederācija (the Confederacy) jeb vienkārši "Dienvidi" (the South), bija laika posmā no 1861. līdz 1865. gadam pastāvoša federāla valsts, kas sastāvēja no 11 ASV dienvidu štatiem, kuros vēl joprojām pastāvēja verdzības sistēma. Sākoties Amerikas pilsoņu karam, dienvidu štati paziņoja par savu izstāšanos no Amerikas Savienotajām Valstīm, izveidojot savu valstu savienību ar prezidentu Džefersonu Deivisu priekšgalā.
Vēsture
1861. gada 4. februārī septiņi atšķēlušies Dienvidu štati (Dienvidkarolīna, Misisipi, Florida, Alabama, Džordžija, Luiziāna un Teksasa) izveidoja savu valdību Montgomeri, Alabamas štatā, un piedāvāja sākt diplomātiskas sarunas ar ASV par suverēnas valsts izveidi. ASV valdība no sarunām atteicās. Tādējādi sākās Amerikas pilsoņu karš. Vēlāk no ASV izstājās un pievienojās Konfederācijai Tenesī (Konfederācijā iestājās 1861. gada 7. maijā), Ārkanzasa (6. maijā) , Ziemeļkarolīna (20. maijā) un Virdžīnija (17. aprīlī). Amerikas Valstu Konfederācijas lielums 1860. gadā bija 1,995 miljoni km2, 1860. gadā iedzīvotāju skaits tajā sasniedza 9,1 miljonu. Vienīgais Amerikas Valstu Konfederācijas prezidents bija Džefersons Deiviss. Konfederācija tika likvidēta 1865. gadā līdz ar pilsoņu kara beigām.
Galileja pavadoņi
Atklāšana
Uzlabojot teleskopu, Galileo Galilejs varēja saskatīt vēl tālākus debess ķermeņus. Tā rezultātā laikā starp 1609. gada decembri un 1610. gada janvāri viņš atklāja pavadoņus, kas kļuva pazīstami kā Galileja pavadoņi. Ķīniešu astronomijas vēsturnieks Xi Zezong apgalvo, ka ķīniešu astronoms Gan De novērojis vienu no Jupitera pavadoņiem jau 362. gadā p.m.ē., gandrīz divtūkstoš gadu pirms Galileja.
Galilejs uzrakstīja vēstuli, kurā pirmoreiz pieminēja Jupitera pavadoņus. Tad viņš bija redzējis tikai trīs pavadoņus un domāja, ka tās ir zvaigznes pie Jupitera. Viņš turpināja novērot šos debess ķermeņus laikā starp 1610. gada 8. janvāri un 2. martu. Šajā laikā Galileo atklāja arī ceturto pavadoni un secināja, ka iepriekš atklātie ķermeņi nav zvaigznes, bet gan Jupitera pavadoņi.
Galileja atklājums pierādīja, ka teleskops ir nozīmīgs astronomu instruments, parādot, ka Visumā vēl ir daudz ar neapbruņotu aci neredzamu debess ķermeņu, kurus jāatklāj. Vēl vairāk, neapstrīdamais pierādījums, ka eksistē debess ķermeņi, kas riņķo ne tikai ap Zemi, deva nopietnu triecienu tolaik valdošajam Ptolemaja pasaules uzskatam, ka Zeme ir Visuma centrs, ap ko riņķo visi objekti. Fakts, ka Jupiteram ir četri pavadoņi, kamēr Zemei tikai viens, vēl vairāk grāva pastāvošos uzskatus par Zemi kā Visuma centru. Galileja darbā Sidereus Nuncius, kurā viņš aprakstīja savus novērojumus ar teleskopu, nav skaidri minēts Kopernika heliocentrisms, tomēr Galilejs piekrita Kopernika uzskatam.
Galilejs izveidoja arī metodi garuma grāda noteikšanai, izmantojot Jupitera pavadoņu orbītas.
Nosaukums
Lai gan Galilejs pavadoņiem bija izvēlējies nosaukumu Medicea Sidera, mūsdienās tos sauc katru savā vārdā. Pašreizējos nosaukumus ieviesa vācu astronoms Simons Mariuss, kurš 1614. gadā publicēja darbu „Mundus Iovialis”, kurā aprakstīja Jupiteru un tā pavadoņus. Mariuss apgalvoja, ka atklājis pavadoņus reizē ar Galileju, tomēr Galilejs savus atklājumus publicēja jau 1610. gadā. Galilejs spītīgi atteicās lietot Mariusa dotos vārdus un beigās izveidoja nosaukumu shēmu, kura tiek lietota vēl mūsdienās, piešķirot pavadoņiem kārtas numurus, sākot ar tuvāko Jupiteram. Tā Jo piešķīra numuru I, Eiropai II, Ganimēdam III un Kallisto IV. Galilejs šo sistēmu aprakstīja savās dienasgrāmatās, bet nekad nepublicēja.
Redzamība
Visi četri Galileja pavadoņi ir pietiekami spoži, lai tos varētu redzēt pat ar neapbruņotu aci, ja tie ir pietiekami tālu no Jupitera. Kad Jupiters atrodas opozīcijā Saulei, pavadoņu redzamais spožums ir robežās no 4,6 līdz 5,6. Lielākās grūtības, novērojot pavadoņus rada to tuvums Jupiteram, kurš nomāc tos ar savu spilgtumu. Ja Jupiteru aizklāj ar kādu priekšmetu, piemēram, koka stumbru, ar neapbruņotu aci diezgan viegli var novērot Ganimēdu un Kallisto.
1977. gada laikapstākļi Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1977. gada laikapstākļi Latvijā.'''
Aprīlis
Rīgā mēneša nokrišņu summa sasniedza 116,7 mm.
Septembris
Rīgā mēneša nokrišņu summa sasniedza 111,8 mm.
Laikapstākļu statistika Rīgā
Gaisa temperatūras absolūtais mēneša minimums, maksimums (°C) un mēneša vidējā temperatūra, kā arī tās novirze no ilggadējās novērojumu normas. Mēneša nokrišņu summa (mm), nokrišņu summa pa dekādēm un vienas diennakts nokrišņu maksimums.
Idus pagasts
Idus pagasts bija viena no Valmieras apriņķa pašvaldībām tā ziemeļos. Robežojās ar Ipiķu, Ternejas, Rūjienas, Sēļu un Mazsalacas pagastiem. Pagasta valde atradās 2,5 km uz ziemeļrietumiem no Idus ciema.
Klimatoloģija
Klimatoloģija ir zinātne par klimatu. Speciālisti nodarbojas ar klimatu izpēti, pēta klimatu atšķirības, klimata izmaiņas, izmaiņu cēloņus un šo izmaiņu sekas. Klimatoloģija pamatā balstās uz meteoroloģiju, kur galvenā uzmanība tiek pievērsta atmosfērā notiekošajiem procesiem. Klimatoloģijā apskata arī citus klimatu ietekmējošos faktorus, piemēram, jūras straumes un kalnu grēdas.
Idus pagasts
Vēsture
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1945. gada 10. septembrī pagastā izveidoja Idus un Ziediņu ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Rūjienas rajonā. Mūsdienās Idus pagasta teritorija iekļauta Valmieras novada Sēļu, Ramatas, Ipiķu un Vilpulkas pagastos.
A-ha
A-ha ir norvēģu roka/sintpopa grupa, kas tika dibināta 1982. gadā. Grupa savus lielākos panākumus guva tieši 1980. gados, šī ir visveiksmīgākā Norvēģijas grupa. Panākumi tika gūti ar albumu Hunting High and Low, kas tika izdots 1985. gadā. Grupas viena no slavenākajām dziesmām ir "Take on Me".
1977. gada laikapstākļi Latvijā
Laikapstākļu statistika Rīgā
Dati no Starptautiskās lidostas "Rīga" meteoroloģiskās novērojumu stacijas.
Klimatoloģija
Nozīmīgākās klimatoloģijas apakšnozares ir šādas:
1977. gada laikapstākļi Latvijā
Laikapstākļu statistika Rīgā
Kopumā gada laikā Rīgā tika novērots šādas atmosfēras parādības:
A-ha
2009. gada nogalē grupa paziņoja par darbības beigšanu pēc 2010. gadā paredzētās vispasaules koncerttūres. 2010. gada janvārī grupas albums Foot of the Mountain Vācijā tika sertificēts ar platīna disku.
1977. gada laikapstākļi Latvijā
Gaisa temperatūras fakti Rīgā
Dienas zemākā gaisa temperatūra un nakts augstākā gaisa temperatūra Rīgā. Dati no Starptautiskās lidostas "Rīga" meteoroloģiskās novērojumu stacijas.
Zemākā gaisa temperatūra dienā:
Tīruma zilausis
Tīruma zilausis (Consolida regalis) ir viengadīgs gundegu dzimtas lakstaugs.
Raksturojums
Augums vidējs, 25—70 cm. Sakne brūngana, vārpstveida, parasti mazliet saliekta. Stumbrs pacils, stipri zarojas, kailsvai mazliet pūkains. Lapas divkārt vai trīskārt plūksnaini dalītas, uz stumbra sakārtotas pamīšus. Apakšējās lapas ar kātiem, augšējās sīkākas, sēdošas. Ziedi spilgti violeti, ļoti reti bāli zili, bāli rožaini vai balti, līdz 4 cm gari, skrajos ķekaros. Kauslapas piecas, līdzīgas vainaglapām, augšējā apziedņa lapa ar 1,4—2 cm garu piesi. Vainaglapa viena, tā atrodas piesī un veidojusies, saaugot četrām vainaglapām. Putekšņlapas 8—10. Zied no jūnija līdz septembrim. Auglis — daudzsēklu somenis, kails, ar īsu knābīti. Sēklas tumši pelēkas, klātas ar plēvainām zvīņām. Augs ir indīgs. Sēklas satur indīgus alkaloīdus delsonīnu un delkozīnu. Arī auga zaļās lapas ir indīgas.
Izplatība
Suga izplatīta Eirāzijā, izņemot Eiropas ziemeļdaļu.
Latvijā ir izplatīta visā teritorijā. Aug atmatās, nezālienēs, sējumos, sevišķi bieži rudzu sējumos, retāk gar ceļiem.
Izmantošana
Augs ir indīgs. Izmanto krāsošanai, Austrumu medicīnā. No sēklām pagatavo pulveri, ko lieto kukaiņu iznīcināšanai. Dārzos kultivē kā krāšņumaugu; tā formu un krāsu dažādība ir ļoti liela.
Edi Rama
Edi Rama (Edi Rama; dzimis Tirānā) ir Albānijas politiķis un mākslinieks, pašreizējais Albānijas premjerministrs. Bijušais Tirānas mērs (2000.-2011.) un kopš 2005. gada Albānijas Sociālistiskās partijas līderis.
Kaut arī Rama ir bijušās komunistu partijas vadītājs, 1991.gadā Rama bija viens no studentu kustības līderiem, kura gāza Envera Hodžas režīmu. Rama vīlās galvenās opozīcijas partijas (Demokrātiskās partijas) darbībā tajā valdošās korupcijas dēļ. 1997.gadā drošības dienesta aģenti smagi piekāva Ramu, un viņš devās emigrācijā uz Parīzi.
Tomēr 1998.gadā toreizējais Albānijas premjers Fatoss Nano piedāvāja Ramam kultūras, jaunatnes un sporta ministra portfeli, un Rama piekrita.
2000.gadā Rama tika ievēlēts par Tirānas mēru, bet 2003.gadā Edi Rama - atkārtoti ar 61% balsu. Kā pilsētas galva Edi Rama izceļas ar vides sakārtošanas projektiem. 2013. gada parlamentārajās vēlēšanās, būdams vairāku partiju koalīcijā, Rama uzvarēja, sakaujot Albānijas Demokrātiskās partijas kandidātu Sali Berišu. Viņš uzvarēja 2017. gada parlamentārajās vēlēšanās.
2004.gada balsojumā Edi Rama tika atzīts par gada labāko pilsētas galvu pasaulē.
1. līga (nozīmju atdalīšana)
1. līga var būt:
Morfīns
Morfīns jeb morfijs (C17H19NO3) ir opiāts (opija atvasinājums). Pirmo reizi morfīnu ieguva 1804. gadā, nosaucot sengrieķu sapņu un miega dieva Morfeja vārdā. Morfīnu lielākoties iegūst no opija (ko savukārt iegūst no magonēm), lai arī to iespējams sintezēt arī mākslīgi. Acetilējot abas morfīna hidroksilgrupas, iegūst diacetilmorfīnu jeb heroīnu.
Galvenais morfīna darbībā ir spēja radīt pretsāpju efektu. Pretsāpju efekts tiek saistīts ar iedarbību uz opiātu receptoriem galvas smadzenēs. Normāli ikviena cilvēka organismā veidojas vielas — neiropeptīdi, kas mazina sāpju sajūtu. Ilgstoši lietojot morfīnu, šīs dabīgās organisma vielas veidojas mazāk. Ar to izskaidro medikamentozo atkarību un abstinences parādības, ja morfīnu pārtrauc lietot. Taču morfīns arī rada eiforijas sajūtu. Cilvēkam rodas sajūta, ka viss ir vislabākajā kārtība, zūd paškontrole, pastiprinās iztēle. Morfīna darbībai turpinoties, cilvēku pārņem miers un viņš aizmieg. Sakarā ar morfīna spēju radīt eiforiju, to atkārtoti lietojot rodas narkomānijas veids — morfīnisms.
Nodrošinājums ar morfiju nabadzīgajās valstīs
Lai gan morfīns ir lēts, daudzām nabadzīgajām valstīm tas nav pieejams. Pēc Starptautiskās narkotiku kontroles padomes (International Narcotics Control Board) 2005. gada aplēsēm sešas valstis (Austrālija, Lielbritānija, Kanāda, Francija, Vācija un ASV) patērē 79 procentus pasaules morfīna. Mazāk turīgās valstis, kas pārstāv 80 procentus no pasaules iedzīvotāju skaita, patērē tikai apmēram 6 procentus no pasaules morfīna daudzuma. Vairākas valstis vispār neimportē morfīnu. Tas un citi medikamenti ir reti pieejami pat gadījumos, lai mazinātu sāpes nāves brīdī.
Atsāpināšanas eksperti norāda, ka morfīna nelielā izplatība ir saistība ar nepamatotām bailēm no medikamenta ļaunprātīgas izmantošanas un atkarības. Lai gan morfīns ir acīmredzami atkarību izraisošs, Rietumu pasaules ārsti uzskata, ka medikamenta izmantošana dod pozitīvus rezultātus un pacientus ir iespējams pēc ārstēšanas pabeigšanas no tā atradināt.
Amatas pagasts
Amatas pagasts ir viena no Cēsu novada administratīvajām teritorijām tā vidienē, Amatas kreisajā krastā. Robežojas ar sava novada Drabešu, Nītaures, Skujenes, Līgatnes un Vaives pagastiem. Pagasta pārvalde atrodas Ģikšos, citas lielākās apdzīvotās vietas ir Rencēni, Spāre, Aparnieki, Velmeri, Zāģeri.
Reljefa formas
Akmenskalns, Aparnieku kalns, Avotkalns, Āpšu kalni, Baložkalns, Bērziņkalns, Doļu pilskalns, Dzegužkalns, Dzērvu kalns, Dzirškalns, Gaidēnleja, Gribuļu kalni, Jēču kalni, Kalnlielmārču kalns, Kaļļu leja, Kaupes kalns, Krievu kalns, Lemeškalns, Lepekšu kalns, Lielais kalns, Palmēnu kalns, Ratnieku kalns, Ratnieku lejas, Raudu kalns, Reinu kalni, Ruķeļkalns, Skāduļu kalns, Skolas leja, Ūbeļkalns, Vasas kalns, Vēršu kalni, Vilkašas, Ziedu leja, Žagaru kalns.
Avoti
Kaļļu avoti, Lepekšu avoti
Upes
Amata, Dadžupe, Gaidene, Grūba, Kurmjupe, Lielmārču strauts, Maiļupe, Nediene, Pērļupe, Ratnieku upe, Silnieku strauts, Skujas upe.
Ūdenstilpes
Alaiņu ezers, Billes ūdenskrātuve, Doles ezers, Dziļūksnes ezers, Jaunsermuļu dīķi, Jēkuļu dīķi, Kalēju dīķis, Kauļu ezers, Leimaņu dīķis, Mazais Ruķeļu ezers, Melnais purvs, Rēveļu ezers, Ruķeļu ezers, Seklītis, Skalbēru dīķi, Straumēnu dīķis, Vilkašu ezers, Zāģeru dīķis, Zipu dīķis.
Purvi
Ducenes purvs, Dziļūkšņa purvs, Eglīšu purvs, Kurmu purvs, Kūdras purvs, Ķengu purvs, Maksnieku purvs, Meirānu purvs.
Dabas pieminekļi
Kaļļu avoti
Vēsture
1945. gadā Cēsu apriņķa Kosas pagastā izveidoja Kosas ciema padomi. Cēsu rajona Kosas ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Rencēnu ciemu. 1965. gadā Kosas ciemam pievienoja Drabešu ciema padomju saimniecības «Amata» teritoriju, padomju saimniecības «Skujene» teritoriju ar ciema centru Kosu pievienoja Skujenes ciemam, bet pašu ciemu pārdēvēja par Amatas ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2000. gadā Amatas pagasts apvienojās ar Drabešu pagastu, izveidojot Amatas novadu.
DC++
DC++ ir atvērtā pirmkoda vienādranga failu apmaiņas klients Microsoft Windows operacionālajai sistēmai, ko var lietot Direct Connect tīklā. Lai arī nav precīzas statistikas, tiek uzskatīts, ka DC++ ir populārākais no izmantotajiem Direct Connect klientiem.
DC++ tika izstrādāta kā atvērtā pirmkoda alternatīva oriģinālajam Direct Connect klientam NeoModus Direct Connect (NMDC). Tas var pieslēgties tiem pašiem Direct Connect centrmezgliem un lieto to pašu failu apmaiņas protokolu. Galvenā atšķirība bija tāda, ka DC++, atšķirībā no NMDC, nebija reklāmprogrammatūra.
Vēlāk ir radušies arī daudzi citi Direct Connect klienti, kas ir balstīti uz DC++ bāzes, piemērām, RevConnect, kura galvenā priekšrocība ir spēja lejuplādēt vienu un to pašu failu vienlaicīgi no vairākiem lietotājiem.
Protokols
Klienti sākumā pieslēdzas serveris (hubam), un nosūta datus par sevi (svarīgākie no tiem ir: IP adrese un ports (DC++ lieto gan TCP, gan UDP); un lietotāja vārds (nickname)). Tālākās funkcijas ir atkarīgas no tā vai lietotājs ir aktīvais (ir norādījis derīgu IP adreses un porta kombināciju, un viņam var pieslēgties no ārpuses) vai pasīvais (nav norādījis derīgu IP adreses un porta kombināciju un viņam no ārpuses pieslēgties nevar). Programmas funkcijas:
File list ir kopīgoto failu saraksts. Kopš apmēram 0.4 DC++ versijas tas ir ar bz2 algoritmu kompresēts XML fails. Tur ir visi koplietotie direktoriji, to apakšdirektoriji un tajos visos esošie faili (nosaukums, izmērs un TTH). Failu listes faila augšupielādei parasti ir pieejami papildu 3 sloti.
Hanss Molmens
Hanss Molmens  (en) ir izdomāts tēls animācijas seriālā "Simpsoni". Tēlu ierunājis Dens Kastellaneta. Molmens ir izteikti neveiksmīgs tēls, kas seriālā parādās epizodiski. Kaut arī Molmens izskatās ļoti vecs, viņam ir tikai 31 gads. Veca vīra izskatu ieguvis alkoholisma ietekmē. Kataraktas dēļ ir gandrīz akls, slimības ārstēšanai Hanss smēķē ārstniecisko marihuānu. Pārvietojas ar brūnu spieķi.
Pūčveidīgie
Pūčveidīgie, pūčveidīgo kārtas putni (Strigiformes) ir plēsīgi putni. Lielākā daļa no tiem ir vientuļnieki un aktīvi naktī. Tos var sastapt gandrīz jebkurā vietā uz sauszemes, izņemot Antarktīdu un dažas nomaļākās salas. Pūčveidīgo kārtā mūsdienās ir apmēram 200 sugas, kas iedalās 2 dzimtās: pūču dzimtā (Strigidae) un plīvurpūču dzimtā (Tytonidae).
Latvijā
Latvijā sastopamas 13 pūčveidīgo sugas, no kurām 7 ir iekļautas Latvijas Sarkanajā grāmatā. Lielākais pūčveidīgais putns, kas dzīvo Latvijā ir ūpis (Bubo bubo). Gandrīz tikpat liela kā ūpis ir baltā pūce (Bubo scandiaca), kas Latviju apmeklē tikai caurceļojot. Visbiežāk sastopamā suga ir meža pūce (Strix aluco), bet otra biežāk sastopamā suga ir ausainā pūce (Asio otus).
Izskats un īpašības
Pūčveidīgajiem putniem ir plakana seja, kurā novietotas uz priekšu vērstas, lielas acis, līki, plēsīgiem putniem raksturīgi knābji, un ap katru aci spalvas visbiežāk aug gredzenveidā, vizuāli tās palielinot. Tomēr gredzenveida diskiem ap acīm ir cita praktiskā nozīme. Spalvas novada un tādējādi pastiprina iespējamā medījuma izraisītos trokšņus līdz putna ausīm. Bieži šie spalvu gredzeni ir asimetriski, tādējādi tas uzlabo spēju noteikt skaņas izraisītāja atrašanās vietu. Lai arī pūčveidīgiem putniem ir binokulāra redze, to lielās acis ir nekustīgas savos dobumos, un tāpat kā citiem putniem, lai paskatītos citā virzienā, ir jāpagriež galva. Tomēr tie nespēj apgriezt galvu pilnīgi apkārt uz aizmuguri, kā to apgalvo plaši izplatītais mīts. Galva var tikt pagriezta tikai par 135° uz abām pusēm, vēršot skatu pār plecu, līdz ar to pūčveidīgo putnu redzes leņķis ir 270°.
Lielākajai daļai plēsīgo putnu acis ir novietotas sejas sānu plaknēs, toties pūčveidīgo putnu frontālais acu novietojums maina to redzes dziļumu un telpas sajūtu, kas ir ļoti svarīgi lidojot tumsā. Tomēr pūčveidīgajiem putniem ir tālredzība un tie neredz tuvumā, dažus centimetrus no sejas to redze ir ļoti vāja. Nomedītais medījums tādēļ var arī aizbēgt, jo plēsējs var kļūdīties to noknābjot. Redzes vietā tuviem objektiem pūčveidīgie putni lieto taustes spalviņas, nelielas, mīkstas pūciņas, kas aug ap knābi un pēdām. To redze tālumā tumsā ir ļoti laba.
Dažādām pūčveidīgo putnu sugām ir dažādas skaņas, ko tās izkliedz. Visbiežāk klaigāšana nozīmē pretējā dzimuma saukšanu vai paziņošanu par aizņemtu teritoriju. Putnu pazinēji pēc šīm skaņām var noteikt sugu. Visbiežāk spalvojums pūčveidīgiem putniem ir maskējošs, dabā grūti pamanāms. Daudzām sugām uz galvas ir īpašas pazīmes; citas krāsas laukumi, sejas maskas, ausu spalvu pušķi un košas krāsas acu zīlītes. Šādas īpašās pazīmes ir raksturīgas sugām, kas dzīvo atklātās vietās, zinātnieki uzskata, ka tādā veidā putni atpazīst sugas brāļus apstākļos, kad ir maz gaismas.
Pūčveidīgo putnu olas parasti ir baltā krāsā un gandrīz apaļas. Izdētas tiek dažas līdz 12 olām, atkarībā no putna sugas. Olas tiek dētas ik pēc 1—3 dienām, kā arī putnēni neizšķiļas vienlaicīgi. Tas izskaidro faktu, ka ligzdā var atrast dažāda auguma putnēnus. Pūčveidīgie putni ligzdas nebūvē līdzīgi citiem putniem, bet piemeklē aizsargātu, piemērotu vietu koka dobumā vai kādā nišā, vai jau gatavu cita putna būvētu ligzdu. Pūčveidīgie putni var iekārtoties ne tikai kokā, bet arī alā zem zemes, kādā cilvēku būvētā ēkā, u.c.
Uzvedība
Lielākā daļa pūčveidīgo putnu ir aktīvi naktī, dodoties medībās tikai iestājoties tumsai. Ir sugas, kas kļūst aktīvas arī krēslas stundās, uzreiz pēc saulrieta vai pirms saullēkta, piemēram, apodziņš (Glaucidium passerinum). Dažas sugas ir aktīvas arī dienas laikā, piemēram, alu apogs (Athene cunicularia) un purva pūce (Asio flammeus)
Pūčveidīgiem putniem ir ļoti kluss lidojums, to nodrošina īpaša lidspalvu maliņa. Pūčveidīgiem putniem medījot ir raksturīgs straujš, negaidīts uzbrukums. Lai pielavītos upurim nepamanīti, pūčveidīgiem putniem ir divas nozīmīgas īpašības; pelēkraibs spalvojums, padarot putnu grūti pamanāmu, un izrobota lidspalvu maliņa, kas samazina lidojuma troksni līdz minimumam. Dažām sugām, kas medī zivis, kluss lidojums nav noteicošais veiksmīgām medībām, līdz ar to tām nav īpašās lidspalvu maliņas.
Putni ar saviem asajiem knābjiem un spēcīgajiem nagiem nogalina upuri, pirms tas tiek norīts.
Evolūcija un sistemātikas diskusijas
Par pūčveidīgo putnu sistemātiku zinātniekiem ir dažādas diskusijas un nevienprātība. Piemēram, DNS pētījumi ir pierādījuši, ka pūčveidīgie putni ir tuvāki radinieki lēļveidīgajiem putniem (Caprimulgiformes) un to radiniekiem nekā dienas plēsīgajiem piekūnveidīgajiem putniem (Falconiformes). Līdz ar to ir zinātnieki, kas lēļveidīgos putnus sistematizē kā pūčveidīgos, bet visus līdz šim sauktos pūčveidīgos putnus sistematizē kā pūču dzimtu (Strigidae). Tomēr šādu sistematizāciju neatbalsta lielākā daļa zinātnieku, un, neskatoties uz tuvo lēļu un pūču radniecību, katrai putnu formai ir sava kārta.
Senākie pūčveidīgie putni dzīvoja jau pirms 60—75 miljoniem gadu, un tie bija dinozauru līdzgaitnieki vairākus miljonus gadu. Protams, tie bija krietni atšķirīgi no mūsdienu pūčveidīgajiem putniem. Seno fosiliju atradumi padara pūčveidīgos putnus par vieniem no senākajiem putnu tipiem. Pirms 25 miljoniem gadu plīvurpūces bija starp visbiežāk sastopamiem putniem Eirāzijā. Attīstoties pūču dzimtas pūcēm, plīvurpūču izplatība samazinājās. Amerikā ieradās senās pūces no Eirāzijas un kļuva par mūsdienu pūču sugu priekštecēm.
Mūsdienu pūčveidīgo klasifikācija
Pūčveidīgo kārta (Strigiformes)
Ananke (pavadonis)
Ananke, arī Jupiters XII ir Jupitera pavadonis. To atklāja amerikāņu astronoms Seth Barnes Nicholson ar 100 collu teleskopu Vilsona kalna observatorijā. 1975. gadā pavadonis tika nosaukts par Ananki. Grieķu mitoloģijā Ananke bija nenovēršamības un nepieciešamības dieviete. Līdz tam pavadoni sauca par Jupiteru XII. No 1955. līdz 1975. gadam dažreiz tika lietots nosaukums Adrasteja. Pagaidām vārds Adrasteja pieder citam Jupitera pavadonim.
Anankes vārdā ir nosaukta grupa pavadoņu (Anankes grupa) ar līdzīgām orbītām. Pavadoņa orbīta ir mainīga, pakļauta spēcīgām perturbācijām. Norādītie parametri noteikti 2000. gada janvārī.
Jaunvāles pagasts
Jaunvāles pagasts bija viena no Valmieras apriņķa (līdz 1924. gadam Valkas apriņķa) pašvaldībām tā dienvidaustrumos. Robežojās ar Valmieras apriņķa Brenguļu, Valmieras un Kauguru pagastiem, Valkas apriņķa Trikātas un Blomes pagastiem un Cēsu apriņķa Mārsnēnu pagastu. Pagasta valde atradās Cempos.
1996. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona
'''Latvijas futbola Virslīgas 1996. gada sezona''' bija 22. Virslīgas sezona, kas sākās 1996. gada 20. aprīlī, bet noslēdzās 30. oktobrī. Par Latvijas čempioniem piekto reizi pēc kārtas kļuva "Skonto", kas tuvāko sekotāju "Daugavu" apsteidza par 12 punktiem. Par rezultatīvāko spēlētāju kļuva Mihails Miholaps no "Daugavas", kurš guva 33 vārtus. Turnīra izspēles sistēma bija tāda pati kā pirms gada. 1. posmā 10 komandas aizvadīja 2 riņķu turnīru, bet 2. posmā 6 labākās sacentās par 1.-6. vietu, bet pārējās - par 7.-10. vietu. 2. posmā tika ņemti vērā arī 1. posma rezultāti.
Augstais gaiļpiesis
Augstais gaiļpiesis, arī augstais zilausis (Delphinium elatum) ir daudzgadīgs gundegu dzimtas lakstaugs.
Dažkārt tautas valodā un arī presē par "gaiļpiesi" vai "gaiļpiesīti" dēvē gaiļbiksītes, kuru dzeltenie puduri vietām grezno pavasara košo zāles zaļumu. Taču augstais zilausis ir ļoti indīgs un, jaucot šo abu augu nosaukumus, reizēm arī zāļu tējām un salātiem noderīgās gaiļbiksītes uzskata kā pārtikā nelietojamu augu.
Apraksts
Augstums 1 — 2 m. Stublājs stāvs, dobs, kails vai apakšdaļa klāts ar retiem, uz leju noliektiem matiņiem. Stublāja augšdaļa ar nedaudziem īsiem zariem. Lapas kātainas, staraini šķeltas 3 — 7 daļās, uz stublāja pamīšus. Saknenis īss, ļoti spēcīgi veidots.
Ziedu krāsu variē no gaiši līdz tumši zilai. Izaudzētas dažādas šķirnes arī violetiem, baltiem un pildītiem ziediem. Ziedi sakārtoti garos ķekaros uz stublāja un zaru galos. Kauslapas 5, no tām augšējā veido garu piesi. Vainaglapas 4, no kurām augšējās divas veido piešus, bet apakšējās 2 ir brīvas, iegarenas.
Izplatība
Suga izplatīta Eiropas daļas mežu joslā līdz Francijai rietumu virzienā un Serbijai dienvidos, Sibīrijas austrumos, Kazahstānā, Kirgizstānā, Siņdzjanas reģionā un Mongolijas ziemeļos.
Izplatība Latvijā
Latvijā ļoti reti; lielākās populācijas Ogres un Lobes upju krastos, galvenokārt palienes baltalksnājos, arī skrajos, jauktos bērzu un priežu mežos, mežmalās, klajumos. Vietām pārgājis savvaļā. Zied jūnijā un jūlijā.
Izmantošana
Ilgi ziedošs krāšņumaugs. Gaiļpiesis ir indīgs, sevišķi jaunākie augi.
Liverpool
Liverpool var būt:
Bridējputni
Bridējputni (Charadrii) ir viena no tārtiņveidīgo putnu (Charadriiformes) apakškārtām, kas mūsdienās, balstoties uz ģenētiskajiem pētījumiem, ir sadalījusies vairākās apakškārtās: bridējputni (Charadrii), krasta bridējputni (Chionidi), neparastie bridējputni (Thinocori) un slokveidīgie bridējputni (Scolopaci).
Bridējputnu apakškārtās ir vairāk kā 210 putnu sugas, kas asociējas ar mitrām, pārplūdušām vietām, ūdenstilpēm un to krastiem. Bridējputni parasti ir migrējošai putni, izņēmums ir tās sugas, kas dzīvo tropu un subtropu biomā.
Barība
Lielākā daļa bridējputnu ēd kukaiņus, bezmugurkaulniekus un nelielus dzīvniekus, kas tiek uzlasīti no dubļiem, ūdeņiem un ūdensaugu lapām. Bridējputniem ir pagarināti un asi knābji, kas ļauj pārmeklēt augsni, augus un seklus ūdeņus. Daudziem bridējputniem knābja gals ir jutīgs, kas ļauj tiem uztaistīt kukaiņus un dzīvniekus, kas noslēpušies dubļos un augsnē.
Izskats
Mazākais bridējputns ir mazais trulītis (Erolia minutilla jeb Calidris minutilla), pieaudzis putns sver līdz 15,5 g, ķermeņa garums apmēram 12—14 cm. Lielākais bridējputns ir austrumu kuitala (Numenius madagascariensis), kuras ķermeņa garums ir 63 cm, svars 860 g, lai gan pludmales lielacis (Esacus magnirostris) ir smagāks — apmēram 1 kg.
Sistemātika
Kādreiz visi bridējputni piederēja vienai apakškārtai — Charadrii, bet DNS pētījumi ir mainījuši bridējputnu klasifikāciju :
Letipea bāka
Letipea bāka (igauniski — Letipea tuletorn) atrodas Igaunijas ziemeļdaļā uz Letipea raga.
Vēsture
Bāka šajā vietā atrodas kopš 1815. gada. Pašreizējā bāka uzcelta 1951. gadā.
Raksturojums
Bākas augstums ir 14 m. Bāku veido četrstūrains betona tornis ar galeriju, bez laternas. Tornis ir baltā krāsā. Gaismas elements atrodas 17 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta (1 s deg, 1 s pārtraukums, 1 s deg, 1 s pārtraukums, 1 s deg, 1 s pārtraukums, 1 s deg, 11 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 7 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu, diennakts tumšajā laikā.
Jokaste (pavadonis)
Jokaste jeb Jupiters XXIV ir Jupitera pavadonis. To atklāja Havaju Universitātes zinātnieku komanda, kuru vadīja Skots Šepards (Scott S. Sheppard). Pēc atklāšanas tam tika piešķirts pagaidu apzīmējums S/2000 J 3. Vārds Jokaste pavadonim tika piešķirts 2002. gada oktobrī. Iokaste ir tēls grieķu mitoloģijā, Edipa māte.
Jokaste ir neliels pavadonis. Tā diametrs ir tikai apmēram 5 km. Pavadonis ir piederīgs Anankes grupai. Pavadonis izskatās pelēks, līdzīgs C tipa asteroīdiem.
Martiness
Martiness (es; no personvārda Martins (Martín); sieviešu dzimtē Martinesa) ir izplatīts spāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Sīkā peļastīte
Sīkā peļastīte (Myosurus minimus) ir viengadīgs Gundegu dzimtas lakstaugs.
Raksturojums
Augums neliels, līdz 20 cm. Lapas lineāras, sakārtotas rozetē. Ziedi zaļgandzelteni, pa vienam garu ziednešu galos. Ziedgultne atgādina vārpu, garums līdz 5 cm. Zied maijā, jūnijā. Auglis — riekstiņu kopauglis.
Izplatība
Suga izplatīta Eiropā, izņemot ziemeļdaļu, Rietumāzijā, Ziemeļamerikā.
Latvijā sastopams visā teritorijā. Aug tīrumos, atmatās, ceļmalās.
Ķieģeļu pagasts
Ķieģeļu pagasts bija viena no Valmieras apriņķa pašvaldībām tā dienvidos. Robežojās ar Valmieras apriņķa Dauguļu, Mujānu, Kocēnu un Vaidavas pagastiem, un Cēsu apriņķa Kūduma pagastu. Pagasta valde atradās tagadējās Sarmās 2,5 km uz ziemeļiem no Ķieģeļiem (tagadējās Ķieģeļmuižas).
Vēsture
Pagasta teritorijā atradās Rubenes baznīca, kas pieminēta Indriķa hronikā sakarā ar Imeras zemes kristīšanu 1208. gadā, kurā par priesteri no 1208. gada līdz pat savai nāvei kalpoja hronists Latviešu Indriķis. Rubenes baznīca sākotnēji bijusi koka ēka, tagadējo izskatu ieguvusi 1739. gadā. Savukārt Vaidavas ezera austrumu krastā atradās labi nocietināts pilskalns, kuru grāfs Zīverss uzskatīja par Beverīnas pilsvietu, bet V.D.Balodis par Metimnes pilsvietu.
Pagasts dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. Līdz 1920. gada agrārajai reformai pagasta teritorijā atradās Ķieģeļu muiža (Kegeln) 1676 ha kopplatībā, kuru sadalīja 80 vienībās (no tām 9 bija rentes mājas). Rubenes mācītājmuižu 147 ha platībā sadalīja 5 vienībās.
1945. gada 10. septembrī pagastā izveidoja Ķieģeļu un Ziedenes ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Valmieras rajonā. Mūsdienās Ķieģeļu pagasta teritorija iekļauta Valmieras novada Kocēnu, Vaidavas, Zilākalna pagastos un Cēsu novada Stalbes pagastā.
Žagare
Žagare (lt) ir pilsēta Jonišķu rajonā Lietuvā, pie robežas ar Latviju. Žagares seņūnijas centrs. Svētes upe sadala pilsētu Vecajā Žagarē un Jaunajā Žagarē.
Vēsture
Pilsēta veidojusies zemgaļu Raktes pilskalna vietā. 1198. gadā pirmo reizi pieminēta zemgaļu Raktes pils, bet 1254. gada aprīlī Žagares pilsnovads (Sagera) pieminēts Zemgales bīskapijas sadalīšanas līgumā. Atskaņu hronikā vēstīts par Livonijas ordeņa uzbrukumiem zemgaļu Raktes pilskalnam 1289., 1290. gadā. Līdz 15. gadsimtam Raktes pilskalns atradās Livonijas ordeņa zemē. Raktes pilskalns (berg Rattow, Rattowschen bergh) minēts arī nosakot jauno robežu starp Livonijas konfederāciju un Lietuvas dižkunigaitiju pēc Melnas līguma noslēgšanas 1426. gadā.
1490. gadā pirmo reizi rakstu avotos minēta Žagares apdzīvotā vieta. 1499. gadā pieminēta baznīca. 1547. gadā Žagare saukta par miesteli, bet 1592.—1595. gadā par miestu. No 1595. līdz 1797. gadam pilsētā bija Kurzemes hercogistes — Polijas-Lietuvas kopvalsts robežas muitas punkts. 1605. gadā nodega vecā baznīca, un 1623. gadā Jaunajā Žagarē tika uzcelta jauna baznīca.
1795. gadā, pēc Polijas dalīšanas, Katrīna II Žagari piešķīra grāfam Zubovam. 1857. gadā miestu nopirka Dmitrijs Nariškins, pēc viņa pasūtījuma uzcēla Žagares muižas pili. 1861. gadā Žagarē dzīvoja apmēram 4 tūkstoši iedzīvotāju, 1914. gadā — apmēram 14 tūkstoši. Bermontiādes laikā 1919. gada 27. novembrī Latvijas armijas vienības atbrīvoja Žagari no Rietumkrievijas Brīvprātīgo armijas. 1924. gadā Žagarei piešķīra pilsētas tiesības, 1950. gadā Žagare uz laiku kļuva par rajona centru.
Kronbergs
Kronbergs var būt:
Selektīvie serotonīna atpakaļsaistīšanās inhibitori
Selektīvie serotonīna atpakaļsaistīšanās inhibitori (SSAI) ir ķīmisko vielu klase, ko izmanto kā antidepresantus depresijas, trauksmes un personības traucējumu ārstēšanā. SSAI ceļ neiromediatora serotonīna līmeni, kavējot tā atpakaļpiesaisti presinaptiskajās šūnās. SSAI efektivitāte pēdējā laikā ir apstrīdēta, 2010. gada metanalīze ir parādījusi, ka SSAI iedarbība atsevišķos, it īpaši vieglākos gadījumos var būt vāja un pat neesoša salīdzinājumā ar placebo.
SSAI daudzās pasaules valstīs ir galvenie un visbiežāk izrakstītie antidepresanti.
Havi Martiness
Havi Martiness (es, ; dzimis ) ir spāņu futbolists, spēlē aizsarga un pussarga pozīcijās, bijušais Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Martiness pārstāv Kataras klubu Qatar SC.
Profesionāļa karjeru sācis Spānijas La Liga klubā Bilbao "Athletic" 2006.—2007. gada sezonā. Kluba sastāvā 2011.—2012. gada sezonā sasniedza Eiropas līgas finālu, divas reizes bija Spānijas Karaļa kausa finālists, kā arī vienu reizi sasniedza Spānijas Superkausa finālu. 2012. gada vasarā pārgāja uz Vācijas Bundeslīgas klubu Minhenes "Bayern". "Bayern" komandas sastāvā Martiness deviņas reizes uzvarēja Bundeslīgā, piecas reizes ieguvis Vācijas kausu, kā arī divas reizes uzvarējis UEFA Čempionu līgā. 2021. gada vasarā Martiness pameta "Bayer", lai pievienotos Kataras klubam Qatar SC.
Spānijas izlases sastāvā izcīnījis uzvaru. gada Pasaules kausā un. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Bayern Munich
Spānija
Lādes pagasts
Lādes pagasts bija viena no Valmieras apriņķa pašvaldībām tā dienvidrietumu daļā. Robežojās ar Limbažu, Nabes, Stienes, Liepupes un Tūjas pagastiem. Pagasta valde atradās Lādē.
Vēsture
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1945. gada 10. septembrī pagastā izveidoja Lādes ciema padomi. 1947. gada 16. oktobrī pagastu iekļāva jaunizveidotajā Limbažu apriņķī. Ciema padomi likvidēja 1947. gada 18. novembrī, bet atjaunoja līdz ar pagasta likvidēšanu 1949. gada 31. decembrī, ciemu iekļaujot Limbažu rajonā. Mūsdienās Lādes pagasta teritorijas lielākā daļa iekļauta Limbažu novada Limbažu pagastā.
Stīvens Džeksons
Stīvens Džese Džeksons (en: dzimis Portartūrā, Teksasas štatā, ASV) ir profesionāls amerikāņu basketbolists, spēlē uzbrūkošā aizsarga un vieglā uzbrucēja pozīcijās. Pašlaik (2013) pārstāv NBA klubu Sanantonio "Spurs". 1997. gada NBA draftā viņu izraudzījās Fīniksas "Suns" otrajā kārtā ar kopējo 43. kārtas numuru.
Lai arī viņš tika draftēts 1997. gadā pirmo spēli NBA viņš aizvadīja 2000.—2001. gada NBA sezonas laikā Ņūdžersijas "Nets" sastāvā. Pirms tam viņš spēlēja Kontinentālās basketbola asociācijas klubā Lakrūsas "Bobcats", vēl bija Austrālijas, Venecuēlas un Dominikānas klubu spēlētājs. NBA karjeras laikā spēlējis Ņūdžersijas "Nets", Sanantonio "Spurs", Atlantas "Hawks", Indiānas "Pacers", Goldensteitas "Warriors", Šarlotas "Bobcats", Milvoki "Bucks" klubu sastāvos, pašlaik pārstāv "Spurs". 2003. gadā kopā ar "Spurs" izcīnīja NBA čempiontitulu.
Vladimirs Bespalovs
Vladimirs Bespalovs (dzimis ) ir bijušais Latvijas futbolists, aizsargs.
"Ventspilī" Bespalovs spēlēja kopš 2007. gada, bet savu pirmo pilno sezonu tajā aizvadīja 2010. gadā. 2010. gada novembrī Bespalovs pirmoreiz tika izsaukts uz Latvijas izlasi, kurā debitēja 17. novembra draudzības spēlē pret Ķīnas izlasi, nākot uz maiņu jau spēles kompensācijas laikā. Tā palika arī vienīgā viņa spēle izlasē.
Beliza
Beliza (en) ir neliela valsts Centrālamerikas austrumu daļā. To austrumos apskalo Karību jūra, kā arī tā robežojas ar Meksiku ziemeļrietumos un ar Gvatemalu dienvidos un rietumos. Belizas kopējā platība ir 22 966 km² un to ietekmē tropiskā klimata josla. Pēc 2015. gada datiem Belizas kopējais iedzīvotāju skaits ir 419 199 un tā ir 176. lielākā valsts pasaulē pēc iedzīvotāju skaita.
Belizas valsts pārvaldes forma ir parlamentāra demokrātija un konstitucionālā monarhija, kas sastāv no sešiem distriktiem un trīsdesmit viena vēlēšanu apgabala. Belizas galvaspilsēta ir Belmopana, bet lielākā pilsēta ir Beliza. Beliza ir Nāciju sadraudzības locekle, tāpēc valsts galva oficiāli ir karalis Čārlzs III, ko Belizā pārstāv ģenerālgubernators, kam ir jābūt belizietim.
Valsts nosaukums ir cēlies no Belizas upes nosaukuma. Līdz 1973. gadam - vairāk kā gadsimtu - Beliza bija britu kolonija, ko pazina kā Britu Hondurasu. Neatkarību tā ieguva 1981. gadā.
Iedzīvotāji
Oficiālā valsts valoda Belizā ir angļu valoda un tā ir vienīgā Centrālamerikas valsts, kurai oficiālā valsts valoda ir angļu valoda. Aptuveni 50% iedzīvotāju dzimtā valoda ir spāņu valoda, un vēl aptuveni 20% tā ir pirmā svešvaloda. Maiju izcelsmes iedzīvotāji joprojām runā maiju valodās.
Aptuveni 50% iedzīvotāju ir Romas katoļi, gandrīz visi pārējie seko Anglikāņu baznīcas mācībai vai ir citi protestanti.
Liverpūle
Liverpūle ir pilsēta Anglijā, Ziemeļrietumanglijā, pie Mersijas ietekas Īrijas jūrā. Vēsturiski svarīga ostas pilsēta. Tā tika dibināta 1207. gadā. Pazīstama kā The Beatles dzimtā pilsēta. Liverpūles pievārtē atrodas Eintrijas hipodroms (Aintree Racecourse), kurā vienreiz gadā (aprīļa sākumā) notiek Grand National sacensības - prestižākās un sarežģītākās visā Anglijā.
Liverpūlē bāzejas divi futbola klubi — Liverpool FC un Everton F.C.
Vēsture
Kaut arī Liverpūlei pilsētas tiesības piešķirtas jau 1207. gadā, vēl 16. gadsimtā tajā bija tikai 500 iedzīvotāju.
Tomēr 17. gadsimtā Liverpūles osta sāka strauji attīstīties. Galvenais ostas ienākumu un uzplaukuma avots visa gadsimta garumā bija vergu tirdzniecība.
19. gadsimta beigās Liverpūle kontrolēja 40% no pasaules jūras tirdzniecības. Pilsēta strauji auga, sevišķi pēc 1840. gada Īrijas Lielā bada, kad pilsētā ieplūda īru emigranti.
Otrā pasaules kara laikā pilsēta smagi cieta vācu aviācijas uzlidojumos.
20. gadsimta 50. gadu beigās, 60. gadu gadu sākumā Liverpūle kļuva par jaunatnes mūzikas centru (Mersey sound).
Liverpūle bija 2008. gada Eiropas kultūras galvaspilsēta.
Liverpūles arhitektūra un dizains atzinību saņēma 2004. gadā, kad vairāki pilsētas rajoni tika atzīti par UNESCO Pasaules mantojuma objektu ar nosaukumu "Liverpūle — jūras tirdzniecības pilsēta", pamatojot to ar pilsētas lomu starptautiskās tirdzniecības un doku tehnoloģijas attīstībā. Tomēr šo statusu 2021. gada jūlijā atņēma, kad UNESCO lēma, ka nesenie un plānotie attīstības darbi, tādi kā futbola kluba Everton FC Bramley-Moore Dock stadions un Liverpool Waters projekts, radījuši apkaimes mantojuma nozīmīguma ievērojamu pasliktināšanos.
Cilvēki
Liverpūlē dzimuši:
Aizpurve
Aizpurve var būt:
Miega apnoja
Miega apnoja ir stāvoklis, kuru raksturo pēkšņa elpošanas apstāšanās miega laikā (uz 10 sekundēm un ilgāk) un ar to saistīta strauja skābekļa līmeņa samazināšanās organismā. Tā var skart jebkura vecuma cilvēku, pat bērnu.