cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nataļja Vinogradova
Nataļja Vinogradova (ru; dzimusi ) ir bijusī krievu brīvā stila cīkstone, Eiropas čempione, Pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece.
Biogrāfija
Sacensībās pārstāvēja Kostromas sporta skolu. Viņas treneris bija Aleksandrs Gorbaņs. Viņa ir septiņkārtējā Krievijas čempione. Krievijas valstsvienībā no 1992. līdz 1998. gadam.
Jānis Roze
Jānis Roze (dzimis, miris ) bija latviešu grāmatizdevējs.
Biogrāfija
Dzimis Vecpiebalgas pagasta Vecgaigalos rokpeļņa ģimenē. Mācījās Ogrēnu skolā pie brāļiem Kaudzītēm. 1896. gadā pabeidzis mācības Vecpiebalgas draudzes skolā, pēc tam līdz 1906. gadam Cēsīs bija māceklis un spiestuves vadītājs. Pēc spiestuves vadītāja Jāņa Ozola (bija viņa radinieks) nāves viņš kļuva par Ozola grāmatu veikala un izdevniecības vadītāju, amatā līdz 1912. gadam. Tēlojis arī teātrī.
1912. gadā pārcēlās uz dzīvi Rīgā, kur 1914. gadā nodibinājis uzņēmumu "Jānis Roze". 1917. gadā kļuva par spiestuves, grāmatu veikala un apgāda vadītāju. Apgādā izdotas apmēram 750 grāmatas (kopējais metiens sasniedz apmēram 2 miljonus eksemplāru), no kurām vairāk nekā puse bija daiļliteratūra. No 1940. līdz 1941. gadam strādājis Valsts apgādniecību un poligrāfisko uzņēmumu valdē.
Roze kopā ar sievu un meitu tika deportēts uz Usoļlagu Krievijas PFSR, miris no tuberkulozes.
1998. gadā Krišjāņa Barona ielā 5, Rīgā, "Jāņa Rozes" telpās atklāta Rozem veltīta piemiņas istaba.
Vēl viens laimīgs rīts
"Vēl viens saulains rīts " ir Normunda Rutuļa devītais solo albums, kas tapis 2016.gadā. Aranžējumu autors Jānis Ķirsis. Producēja Normunds Rutulis. Ieraksts veikts Jāņa Ķirša studijā, Rīgā. Ierakstā piedalījās arī Jānis Ķirsis, Rūdolfs Dankfleds, Rihards Goba, Raimonds Ozols un Edvīns Ozols. Dziesmas komponējis Ingus Feldmanis.
Otrā albuma singla "Tevis ilgojos" ierakstā piedalījās dziedātāja Ieva Kerēvica. . Miksēja un master veidoja Kristaps Cērps, Stokholmā, Rudlies studio. Albums publicēts 2017. gada 22. maijā.
Delftas nacionālais parks
Delftas nacionālais parks ir 2015. gadā izveidots nacionālais parks Šrilankas ziemeļos, ap Delftas salu Polka līcī. Nacionālā parka teritorijā dzīvo savvaļas zirgu populācija. Iespējams, tos vēsturiski šeit ieviesuši portugāļi.
Zbiņeks Irgls
Zbineks Irgls (dzimis 1980. gada 29. novembrī) ir čehu hokejists, labais malējais uzbrucējs, Čehijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2014) Irgls spēlē Čehijas Ekstralīgas vienībā Tržinecas "Oceláři".
Spēlētāja karjera
2011. gada vasarā uzbrucējs kļuva jau par Minskas "Dinamo" spēlētāju. Irgls tika izvēlēts dalībai 2012. gada Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēlē. Minskā hokejists aizvadīja kopumā trīs sezonas, līdz 2014. gadā pārcēlās uz Čehijas Ekstralīgas vienību Tržinecas "Oceláři".
Sesile
Sesile (arī Sesīle, Sātiņi) ir ciems Latvijā, Saldus novada Novadnieku pagastā pie autoceļa V1180 (Saldus - Pampāļi). Veidojies ap vēsturisko Sesīles muižu (Gut Sessilen).
KAS Eupen
KAS Eupen ir Beļģijas profesionāls futbola klubs no Eipenes pilsētas, kas spēlē Beļģijas Pro līgā.
1319. gads
1319. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.
Kūdraine
Kūdraine ir neizmantots dzelzceļa pieturas punkts līnijā Rēzekne I—Daugavpils starp staciju Zaļumi un ceļa posteni 524. km. Tas atrodas Augšdaugavas novada Līksnas un Naujenes pagastu un Daugavpils pilsētas robežu krustpunktā.
Vēsture
Šis pieturas punkts tika atklāts 1932. gadā. Pēc piepilsētas vilciena Rēzekne—Daugavpils atcelšanas 1999. gadā pieturas punkts ir neizmantots.
Baiba Broka
Baiba Broka var būt:
Džons Fords
Džons Fords (en; dzimis Džons Mārtins Fīnijs (John Martin Feeney), miris ) bija īru/amerikāņu kinorežisors.
Fords pazīstams kā vesternu režisors, uzņēmis tādas šī žanra filmas kā "Vīrs, kurš nošāva Libertiju Volensu" (1962), "Meklētāji" (1956), "Pasta kariete" (1939). Četras reizes saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais režisors (1935, 1940, 1941, 1952), kas ir saņemto balvu rekords šajā nominācijā.
Karjeras laikā, kas ilga vairāk nekā 50 gadus, Fords uzņēma vairāk nekā 140 filmas, tomēr lielākā daļa viņa uzņemto mēmo filmu ir pazudušas.
Laimdotas iela (Jūrmala)
Laimdotas iela ir iela Jūrmalā, Vaivaru apkaimē. Laimdotas iela sākas krustojumā ar Asaru prospektu un beidzas krustojumā ar Dzelzceļa ielu. Kopējais ielas garums ir 200 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Laimdotas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Berss
Berss var būt:
Laimdotas iela (Jūrmala)
Ielu savienojumi
Laimdotas iela ir savienota ar šādām ielām:
Mustkalni
Mustkalni ir apdzīvota vieta Limbažu novada Liepupes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pagasta dienviddaļā pie autoceļa A1 26,5 km no novada centra Limbažiem un 65 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Mustkalnu pusmuižas. Pie Mustkalniem «Mežgravās» atrodas Liepupes pagasta pārvalde.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Sīkžokļaiņi
Sīkžokļaiņi (Micrognathozoa) ir mikroskopisku saldūdens dzīvnieku tips, kuru pārstāvji ir atrasti 1994. gadā pie Grenlandes, Disko salas termālajos ūdeņos. Kopš tā laika tie tika atrasti arī Krozē salās, Antarktikā. Šo tipu pārstāv tikai viena suga Limnognathia maerski. Ap 100 μm garie sīkžokļaiņi ir vieni no mazākajiem zināmajiem daudzšūnu dzīvniekiem.
Uzbūve
Sīkžokļaiņiem galvas daļā ir liels ganglijs un pāra nervu stiegras, kas ventrāli stiepjas līdz aizmugurējam galam. Pa visu ķermeni izvietojas sensorie sariņi, kas var būt pa vienam vai veidot kūlīšus līdz trim sariņiem kopā. Šie sariņi ir līdzīgi gnatostomulīdu sariņiem, taču sīkžokļaiņiem no vienas šūnas var iziet līdz trim sariņiem, kad gnatostomulīdiem nekad nav vairāk par vienu sariņu uz šūnu.
Lokanas skropstiņas ir izvietotas pakavveidīgā apgabalā uz pieres daļas, plankumveidīgi galvas sānos un divās rindās ķermeņa apakšdaļā. Pieres skropsiņas veido ūdens plūsmu, kas pārvieto barības daļiņas uz muti. Citas skropstiņas ļauj organismam pārvietoties.
Žokļu aparāts sastāv no 15 daļām, kas savā starpā sasaistītas ar muskulatūru un cīpslām. Šo atsevišķo žokļu struktūru izmēri ir no 4 līdz 14 μm. To sastāvā ietilpst dažādi savstarpēji kustīgi mutes orgāni, un dažiem no tiem ir zobiņi. Līdzīgi, kā gnatostomulīdiem un virpotājiem, šos žokļu elementus sauc par "trofiem". Kaut gan sīkžokļaiņu žokļi strukturāli atšķiras no citām grupām, caurstarojošās elektronmikroskopijas pētījumi rāda, ka tie sastāv no blīvi pakotiem stienīšiem, līdzīgi, kā virpotājiem un gnatostomulīdiem. Šī īpatnība sinapomorfiski norāda uz šo grupu filoģenētisku radniecību un dod pamatu tās apvienot vienā augstākā Gnathifera kladā.
Barošanās
Šīkžokļaiņi barojas galvenokārt ar baktērijām, zilaļģēm un kramaļģēm. Ēšanas laikā šie dzīvnieki var daļēji izbīdīt savus žokļus ārpus mutes. Tāpat tie izbīda savus žokļus ārpus mutes arī tad, kad atrij ārā nesagremojamās barības daļas.
Vairošanās
Visi ievāktie Limnognathia maerski eksemplāri bija ar sievišķajiem vairošanās orgāniem. Tie atlika divu veidu olas: olas ar plānām sieniņām, no kurām ātri izšķiļas jaunā paaudze, un olas ar biezām sieniņām, kas pēc pētniemu domām iztur sasalšanu, un tādējadi spēj pārziemot un izšķilties pavasarī. Līdzīgi ir ar virpotājiem, kuriem biezsienu olas veidojas tikai pēc tēviņu apaugļošanas. Paši jaunākie savāktie Limnognathia maerski eksemplāri var būt arī ar vīrišķajiem dzimumorgāniem, un pagaidām valda uzskats, ka dzīvnieki izšķiļas kā tēviņi, bet pēc tam pārtop mātītēs (secīgais hermafrodītisms).
Atklašana
Daži jaunās sugas eksemplāri tika nogādāti Kopenhāgenas Zooloģijas muzeja laboratorijā un izpētīti ar elektonmikroskopa palīdzību. Tika konstatēts, ka Limnognathia maerski žokļu aparāts ir savādāks, kā citām dzīvnieku grupām, un tika izveidota jauna taksonomiska grupa ar nosaukumu Micrognathozoa, kuru pagaidām veido tikai viena suga. Pašlaik šī suga tika konstatēta subantarktiskajās Krozē salās.
Maikls
Maikls var būt:
Porhovas rajons
Porhovas rajons ir Krievijas Pleskavas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Pleskavas apgabala Dno, Dedoviču, Novorževas, Ostrovas, Pleskavas un Strugi Krasnijes rajoniem, kā arī Novgorodas apgabala Soļcu rajonu.
Porhovas rajona Hilovas ciemā atrodas 1865. gadā dibinātais balneoloģiskais kūrorts.
Porhovas rajona Slavkoviču sādžā dzimusi Latvijas krievu dzejniece un latviešu dzejas tulkotāja krievu valodā Larisa Romaņenko (Лариса Николаевна Романенко, 1923-2007).
Asena cietoksnis
Asena cietoksnis ir viduslaiku pils drupas, kas atrodas Rodopu kalnos, 2 kilometrus uz dienvidiem no Asenovgradas pie Asenicas upes 279 metrus virs jūras līmeņa.
Kaut arī vieta bija apdzīvota kopš trāķiešu laikiem, savu uzplaukumu tā piedzīvoja viduslaikos. Cietoksnis tika ieņemts Trešā krusta kara gaitā, bat Bulgārijas cara Ivana Asena II laikā ievērojami nostiprināts. Pamests laikā, kad Bulgārija nonāca Osmaņu impērijas sastāvā. Cietokšņa teritorijā saglabājusies 12. gadsimta Svētās Dievmātes baznīca. 1991. gadā tika veikta baznīcas daļēja restaurācija.
Guanduna
Guandunas province ir viena no Ķīnas 22 provincēm. Province atrodas Ķīnas dienvidos un robežojas ar trijām citām provincēm — Fudzjaņu, Dzjansji un Hunaņu —, vienu autonomo reģionu — Guansji Džuanu autonomo regionu — un diviem speciāliem administratīvajiem rajoniem — Honkongu un Makao. Provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Guandžou. 2010. gadā Guandunas provincē dzīvoja 104 miljoni iedzīvotāju, no kuriem 99% ir haņi.
Do What U Want
Do What U Want ir amerikāņu dziedātāju Lady Gaga un R. Kelly kopdziesma. Tā tika izdota 2013. gada 21. oktobrī kā otrais singls no mūziķes 2013. gada albuma Artpop. Tā tika sarakstīta kopā ar DJ White Shadow. Daļa dziesmas pirmo reizi parādījās Beats Electronics reklāmā 2013. gada 17. oktobrī. Do What U Want ir ritmblūza un sintpopa stilā producēts skaņdarbs, kurā dzirdamas arī 1980. gadu deju mūzikas iezīmes.
Inna Čurikova
Inna Čurikova (ru; dzimusi, mirusi ) bija padomju un krievu aktrise.
Filmējusies tādās filmās kā "Salatēvs" (Морозко, 1964), "Sākums" (Начало, 1970), "Tas pats Minhauzens" (Тот самый Мюнхгаузен, 1979), "Vassa" (Васса, 1983), "Karalauka romāns" (Военно-полевой роман, 1984), "Kurjers" (Курьер, 1986), "Ādama riba" (Ребро Адама, 1990), "Širļi mirļi" (Ширли-мырли 1995) un seriālā "Idiots" (Идіотъ, 2003)
Par lomu filmā "Karalauka romāns" viņa 1984. gada Berlīnes kinofestivālā saņēma Sudraba lāci kā labākā aktrise.
Purva pūce
Purva pūce (Asio flammeus) ir pūču dzimtas (Strigidae) suga, kas pieder pie ausaino pūču ģints (Asio). Purva pūcei ir plašs izplatības areāls, tā ir sastopama Eirāzijas ziemeļu un centrālajā daļā, Ziemeļamerikā un Dienvidamerikā līdz Argentīnas dienvidiem.
Eirāzijas areāla lielākā daļa populācijas veic tālas sezonālas migrācijas uz ziemošanas vietām Tuvajos Austrumos, Vidusjūras reģionā, Āfrikā aiz Sahāras tuksneša un Āzijas dienvidos. Daļa putnu ir daļēji nometnieki, kas ziemas periodā klejo, meklējot labākas barošanās vietas. Purva pūce visu gadu sastopama Islandē, Britu salās, Pirenejos, Francijas ziemeļu daļā, Vācijā, Beniluksa valstīs, Dānijā, Zviedrijas dienvidos, Polijā un citos Eiropas centrālajos un dienvidaustrumu reģionos līdz Kaukāzam un Kaspijas jūrai.
Latvijā
Latvijā tā ir reta ligzdotāja. Iespējams, ka atsevišķos gados neligzdo vispār, jo ligzdošanai mēdz būt invazīvs raksturs. Purva pūci Latvijā biežāk var novērot migrācijas laikā. Atsevišķi īpatņi reizēm pārziemo.
Izskats un īpašības
Purva pūce ir vidēji liela pūce, kuras ķermena garums ir 34—43 cm, spārnu izplētums 85—103 cm, bet svars 206—475 g. Mātītes ir nedaudz lielākas nekā tēviņi. Tēviņa vidējais lielums ir 37,3 cm, bet mātītes 38,2 cm. Purva pūcei ir lielas, dzeltenas acis, kuras vizuāli lielākas padara melnu spalvu gredzens ap acīm. Tai ir proporcionāli liela arī galva, īss kakls un plati spārni. Melnais knābis ir īss un spēcīgs, ar līku knābja galu. Apspalvojums rudi brūni raibumots uz muguras, galvas un spārniem, uz astes un spārniem apmēram vienāda platuma joslas, mijoties gaišāk brūnam ar tumši brūnu. Pavēdere, spārnu apakšas un sāni tai ir balti un uz gaišajām krūtīm izceļas tumšas, vertikālas svītras. Kājas un pirkstus sedz baltas "bikses" līdz pat tumši pelēkajiem nagiem. Dažiem īpatņiem ir arī gaišs vai balts sejas spogulis, bieži tumšāku seju - spoguli "ierāmē" balta maliņa. Purva pūcei kā visām ausainajām pūcēm ir dekoratīvie ausu pušķi, kas ir daudz mazāki kā citām ģints sugām. Ausu pušķi parasti nav redzami, bet, kad pūce ir satraukta un ieņem aizsargāšanās pozu, tā tos izslej. Ārēji abi dzimumi izskatās vienādi, neņemot vērā nelielo auguma atšķirību.
Atšķirības no ausainās pūces
Purva pūces un ausainās pūces izplatības areāli to lielākajā daļā pārklājas. Abas sugas izskatās samērā līdzīgas. To vispamanāmākā atšķirība ir ausu pušķi - purva pūcei tie ir daudz mazāki un parasti pieglausti, bet ne vienmēr ausu pušķi ir redzami arī ausainajai pūcei, kas arī var būt pieglausti. Atšķirīgas ir arī acu krāsas - purva pūcei tās ir dzeltenas, ausainajai oranžas, turklāt melno spalvu gredzens ap acīm purva pūcei ir apaļš, bet ausainajai pūcei vertikāli izstiepts. Kopumā purva pūce ir gaišāka un slaidāka nekā ausainā pūce.
Uzvedība un barība
Purva pūce mājo dažādās atklātās ainavās, tīreļus un purvus ieskaitot. To bieži var novērot plašās pļavās bez neviena koka. Purva pūce pamatā ir aktīva naktī, bet var būt aktīva arī dienā un krēslas stundās. Tā kļūst aktīva gaišajā dienas laikā, kad aktīvas dienā kļūst strupastes, kas ir purva pūču iecienītākais medījums. Kopumā purva pūce barojas ar samērā ierobežotu skaitu sugu. Tai ir raksturīgi, sekot līdzi iemīļotajam medījumam. Purva pūce drīzāk pametīs ilgstošu dzīves vietu nekā sāks medīt citu medījumu. Tā medī dažādus mazos grauzējus un citus mazus zīdītājus, piemēram, strupastes, peles, žurkas, ondatras, vāveres, sikspārņus, ciršļus un kurmjus. Purva pūces, kas mājo ūdenstilpju tuvumā vai purvos, medī arī nelielus putnus (reizumis putnus medī arī citos biotopos dzīvojošās pūces). Ūdenstilpju tuvumā parasti tie ir bridējputni, zīriņi un mazāka auguma kaijas, iekšzemē cīruļi, strazdi un čipstes. Nelielā daudzumā tā medī arī kukaiņus, piemēram, sienāžus, vaboles un tauriņus.
Ligzdošana
Purva pūce dzimumbriedumu sasniedz 1 gada vecumā. Tās veido monogāmus pārus uz vienu sezonu. Tā kā purva pūcēm ir raksturīga klejošana, tās reti atgriežas vienā un tajā pašā ligzdošanas vietā vai vēlreiz satiek iepriekšējā gada partneri. Ziemeļu puslodē purva pūces ligzdo laikā no marta līdz jūnijam.
Riesta laikā tēviņš, lai pievērstu mātītes uzmanību, veic iespaidīgu riesta lidojumu. Virs noskatītās ligzdas vietas tas, spēcīgi sitot spārnus, paceļas gaisā, tad planē lejup un atkal ceļas augšup apmēram 200 - 400 metru augstumā. Sekundes laikā tēviņš spārnus sasit 2-6 reizes. Riesta lidojums nobeidzas ar strauju nolaišanos, turot un sitot spārnus augstu gaisā. Divas purva pūces, pagriezušās viena pret otru, arī piesakot tiesības uz ligzdošanas teritoriju, šādi sit spārnus, demonstrējot balto spārnu apakšu. Ligzdu būvē mātīte, kas tiek vīta uz zemes, izkasot zemē bedrīti un izklājot to ar zāli un spalvām no mātītes krūtīm. Tā parasti ir paslēpta zem garākiem zāļu ceriem vai citiem augiem.
Ziemeļu reģionos gadā ir tikai viens dējums (izņemot, ja dējums aiziet bojā), bet dienvidos var būt arī 2 dējumi. Dējumā ir 4—14 baltas olas (visbiežāk 5—7). Lielie dējumi ir tikai tajos gados, kad savairojušās strupastes. Turklāt salīdzinoši dienvidreģionos dējumi ir mazāki kā virzienā uz ziemeļiem. Olas tiek izdētas katru vai katru otro dienu, bet perēšana uzsākas uzreiz ar pirmo olu. Perē galvenokārt mātīte, bet tēviņš tikmēr medī par abiem, retu reizi nomainot mātīti uz olām. Inkubācijas periods ilgst 21—37 dienas. Pēc izšķilšanās mazuli aug ātri. Jau 12 dienu veci tie pamet ligzdu un sāk staigāt tās apkārtnē. Sasniedzot 4 nedēļu vecumu, tie sāk lidot. Vecāki mazuļu audzināšanas laikā ir agresīvi un ienaidniekus cenšas padzīt. Kopumā izdzīvojušo mazuļu skaits ir neliels, tie bieži kļūst par sauszemes plēsēju upuriem.
Purva pūcei ir salīdzinoši neliela ligzdošanas teritorija, apmēram 15—200 hektāri. Medīuma pārbagātības gados tās reizēm veido izkliedētas kolonijas. Ligzdojošie putni ligzdošanas vietu piemeklē ļoti rūpīgi, izvēloties vietas ar bagātīga medījuma iespējām.
Flandrija
Flandrija ir vēsturisks reģions mūsdienu Beļģijas ziemeļu daļā, kā arī Francijas un Nīderlandes teritorijā. Beļģijas teritorijā esošā Flandrijas reģiona platība ir 13 522 km2. Tā lielākās pilsētas ir Antverpene, Gente, Brige, Lēvena. Administratīvi Flandrija tiek iedalīta piecās provincēs.
Kropotkins
Kropotkins var būt:
Deitona
Deitona (en) ir pilsēta Ohaio štatā, ASV. Montgomeri apgabala administratīvais centrs. Atrodas Greitmaiami krastā, 87 km uz ziemeļaustrumiem no Sinsinati.
2010. gadā pilsētas iedzīvotāju skaits sasniedza 141,5 tūkstošus (sestā lielākā pilsēta štatā). Deitonas metropoles areāla iedzīvotāju skaits sasniedza 841,5 tūkstošus (ceturtais lielākais metropoles areāls štatā un 63. lielākais valstī). Deitonas—Springfīldas—Grīnvilas aglomerācijas (CSA) iedzīvotāju skaits pārsniedza vienu miljonu (43. lielākā aglomerācija valstī).
Pilsēta dibināta, nosaukta politiķa Džonatana Deitona vārdā. 1805. gadā ieguvusi pilsētas tiesības. Kopš 19. gadsimta 70. gadiem Deitonā tikuši reģistrēti daudzi patenti un izgudrojumi. 1890. gadā tā ierindojās 1. vietā ASV pilsētu sarakstā piešķirto patentu uz vienu iedzīvotāju skaita ziņā. 1892. gadā pilsētā brāļi Raiti atvēra savu velosipēdu remontdarbīcu, kur veica eksperimentus, kas noveda pie pirmā lidojuma ar lidaparātu.
Mūsdienās Deitona ir nacionāls aviācijas centrs. Raita—Patersona kara spēku bāzē, kas atrodas dažus kilometrus no pilsētas, atrodas pasaulē lielākais un vecākais militārās aviācijas muzejs (pilsētas galvenais tūrisma objekts — katru gadu to apmeklē ap 1,3 miljoniem cilvēku). Metropoles areālā atrodas vairākas universitātes.
1978. gada Latvijas čempionāts šahā
1978. gada Latvijas šaha čempionāts - Latvijas PSR 35. šaha čempionāts vīriešiem un Latvijas PSR 32. šaha čempionāts sievietēm.
Turnīra gaita
Latvijas PSR 35. šaha čempionāts vīriešiem notika no 1. līdz 25. februārim 1978. gadā Rīgā. Turnīrs noritēja diezgan miermīlīgi, pirmo četru vietu ieguvēji to pabeidza bez zaudējumiem, uzvaras vācot pret turnīra lejasdaļas dalībniekiem. Savu pārākumu trešo gadu pēc kārtas apliecināja Alvis Vītoliņš, kas par punktu apsteidza Jāni Klovānu. Vītoliņam tas bija ceturtais Latvijas PSR čempiona tituls.
Vjetnamas fazāns
Vjetnamas fazāns (Lophura edwardsi hatinhensis) ir fazānu dzimtas vistveidīgais putns, kas pieder vistfazānu ģintij. Sākotnēji klasificēta kā atsevišķa suga Lophura hatinhensis, tā šobrīd tiek uzskatīta par Edvardsa fazāna (Lophura edwardsi) pasugu.
1978. gada Latvijas čempionāts šahā
Turnīra gaita
Latvijas PSR 32. šaha čempionāts sievietēm notika 1978. gadā Rīgā. Atšķirībā no vīriešiem turnīrs sievietēm noritēja bez kompromisiem - nevienai no dalībniecēm neizdevās izvairīties no zaudējumiem. Savu otro uzvaru pēc kārtas čempionātos izcīnīja Astra Klovāne, tādējādi kļūstot par septiņkārtēju Latvijas PSR čempioni. Otrā palika strauji progresējošā Anda Šafranska, kas apsteidza savas daudz pieredzējušākās konkurentes.
Vjetnamas fazāns
Tā ir apdraudēta suga, kuru skaits savvaļā ir aptuveni 2500 īpatņu. Nebrīvē tiek turēti ap 115 putnu.
1978. gada Latvijas čempionāts šahā
Latvijas vīriešu šaha čempionāta turnīra tabula
! !! Dalībnieks !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! 8 !! 9 !! 10 !! 11 !! 12 !! 13 !! 14 !! 15 !! 16 !! Punkti !! Vieta
Vjetnamas fazāns
Izplatība un dzīvesveids
Vjetnamas fazāns tika atklāts 1965. gadā un ir endēms Vjetnamas centrālajai daļai. Lielākā populācijas daļa koncentrēta Kẻ Gỗ dabas rezervātā, kas bija izveidots, lai aizsargātu Vjetnamas fazānu. Visbiežāk sastopams biezi aizaugušās mežu audzēs netālu no tekošiem ūdeņiem, arī areālos, kur dominē jauni kociņi vai sporādiskas nelielas palmas.
1978. gada Latvijas čempionāts šahā
Latvijas sieviešu šaha čempionāta turnīra tabula
! !! Dalībniece !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! 8 !! 9 !! 10 !! 11 !! 12 !! 13 !! 14 !! 15 !! 16 !! Punkti !! Vieta
Vjetnamas fazāns
Izskats
Ķermeņa garums 58—65 cm, svars 0,8—1 kg. Vjetnamas fazānam raksturīgs dzimumu dimorfisms — tēviņi ir nedaudz lielāki un krāsaināki nekā mātītes. Tēviņa apspalvojums mirdzoši melns ar zilganu nokrāsu, metāliski ziliem spārniem ar zaļganu maliņu. Astes spalvas baltas, cekuls — īss, pinkaini balts. Ap acīm spalvas neaug, un ir redzama sarkana āda. Kājas sarkanas.Vjetnamas fazāna tēviņu no Edvardsa fazāna tēviņa atšķir dažādais balto astes spalvu skaits.
Mātītes apspalvojums neuzkrītošs, pelēcīgi brūns ar melnīgsnēji brūnām astes spalvām, kā tēviņam sarkanām kājām un sarkanu ādu ap acīm. Ārēji tās neatšķiras no Edvardsa fazāna mātītēm.
Barība
Vjetnamas fazānu bioloģija savvaļā ir maz pētīta. Tomēr zināms, ka tas pārtiek no graudiem, sēklām, augiem un kukaiņiem.
Apdraudējums
Liela daļa Vjetnamas fazāna areāla ir izcirsti, lai izveidotu rīsa plantācijas. Draudus rada arī nelegālās medības.
Hannelore Jergere-Veiherte
Hannelore Jergere-Veiherte (de; dzimusi kā Jergere (de) 1942. gadā, arī Veiherte) ir Vācijas šahiste.
Biogrāfija
No 1960. gadu beigām līdz 1970. gadu beigām bijusi viena no vadošajām Vācijas Federatīvās Republikas (VFR) šahistēm. 1966. gadā uzvarējusi Bavārijas sieviešu šaha čempionātā. No 1967. līdz 1969. gadam trīs reizes pēc kārtas uzvarējusi Hesenes sieviešu šaha čempionātos. Divas reizes izcīnījusi 2. vietu VFR sieviešu šaha čempionātos aiz uzvarētājas Annias Lākmanes (1974, 1976).
Pārstāvējusi Vācijas Federatīvās Republikas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurā piedalījusies 3 reizes (1969, 1976-1978). 1978. gadā komandu vērtējumā izcīnījusi bronzas medaļu.
Lēnu katoļu baznīca
Lēnu Svētās Trīsvienības Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Kuldīgas novada Nīkrāces pagasta Lēnu ciemā. Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.
Vēsture
Kurzemē hercoga Gotharda Ketlera valdīšanas laikā (1561-1587) visas baznīcas katoļiem tika atņemtas un nodotas luterāņiem, bet katoļticīgie Lēnās bija vēl 18. gadsimta sākumā. 1722. gadā Durbes īpašnieks Ernests Fromholds Ostenzakens savā īpašumā ieguva Līces, Lēnu, Mugurkaula un Bātes muižas un, pats pāriedams katoļticībā, veco pussagruvušo baznīcu atdeva katoļiem. Pēc reformācijas grāfs Šembeks no Sakena nopirka Lēnu muižu, ko uzdāvināja katoļu baznīcai Livonijas bīskapu uzturēšanai. Lēnu kapsētā bija veca koka kapela. Tās vietā 1750. gadā par Livonijas bīskapa Jāzepa Puzinas līdzekļiem uzcēla pašreizējo baznīcu. Lēnās dzīvoja bīskapi Jāzeps Puzina un Antons Ostrovskis, jo tā bija Livonijas bīskapu vasaras rezidence. Bīskaps Jāzeps Puzina nomira 1752. gadā un tika apbedīts baznīcas kriptā. Bīskapu Ostrovski 1758. gadā pārcēla par Kijivas palīgbīskapu. Vēlāk Lēnās dzīvoja bīskaps Aleksandrs Lodzinskis, kuru pēc nāves arī apbedīja dievnama pagrabā. Baroni Ostenzakeni Lēnu muižu no baznīcas vēlējās atgūt. Baidīdamies, ka pēc Kurzemes pievienošanas Krievijas Impērijai tas var realizēties, bīskaps Gedroics Lēnu muižu pārdeva Ostenzakeniem par 10 tūkstošiem skudu. Iegūto naudu noguldījis bankā un ar iegūtajiem peļņas procentiem atbalstījis nabadzīgākās Kurzemes baznīcas. Tas tika darīts arī pēc Kurzemes katoļu diecēzes pievienošanas Viļņas bīskapijai 1798. gadā un pēc 1848. gada, kad Kurzemes katoļu diecēzi pievienoja Žemaitijas bīskapijai.
1974. gadā uz Rundāles pils muzeju tika pārvesti zārkos saglabājušies bīskapu tērpu fragmenti, mitras, zābaki un citi priekšmeti. 2000. gadā uzcelts jauns galda altāris, kuru dāvinājuši Neatkarīgās Maltas bruņinieku ordeņa kavalieri.
Berlīnes Tehniskā universitāte
Berlīnes Tehniskā universitāte (de) ir izpētes universitāte, kas atrodas Berlīnē, Vācijā. Universitātē ir deviņas fakultātes. Skola tagadējā veidolā dibināta 1946. gadā. Pēc 2016. gada datiem universitātē studē 33 933 studenti. Vairāk kā 20% no kopējā studentu skaita veido ārzemju studenti, kas to veido par vienu no lielākajām ārzemju studentu proporcijām Vācijā.
Tā ir viena no labākajām universitātēm Vācijā. Pēc 2017. gada datiem universitāte labāko universitāšu sarakstā ierindojas 82. vietā pasaulē un 7. vietā Vācijā, bet tehnisko universitāšu sarakstā ierindojas 40. vietā pasaulē un 3. vietā Vācijā. Universitāti ir pabeiguši desmit Nobela miera prēmijas laureāti kā, piemēram, vācu ķīmiķis Fricis Hābers.
Lēnu katoļu baznīca
Interjers
Tā ir 11,3 metrus gara un 9,4 metrus plata vienas navas telpa ar cementu flīžu grīdu, kuru 1939. gadā klāja prāvesta J. Samuša laikā virs sarkano ķieģeļu grīdas. Dievnamam ir ķieģeļu griesti, kas veidoti velvē. Virs ieejas ir kora telpas ar 18. gadsimta ērģelēm, kas bojātas Otrajā pasaules karā. Presbitēriju no lūgšanu telpas atdala dievgalds. Zem presbitērija atrodas kripta ar divu pēdējo Piltenes bīskapu zārkiem. Kancele un soli dievlūdzējiem ir veidoti no mūra. Baznīcā ir trīs mūra altāri. Lielajā jeb centrālajā altārī ir Vissvētākās Trīsvienības un Svētā Antona glezna un pelikāna skulptūra. Kreisajā pusē ir Lurdas Dievmātes statuja ar senu Dievmātes gleznu altārī, bet labajā pusē atrodas Jēzus Sirds altāris ar Jēzus Sirds figūru un vecu Krustā Sistā Pestītāja gleznu. Aplūkojami ir mākslinieciski augstvērtīgi biktssoli — viens no 17. gadsimta, bet divi no 18. gadsimta vidus un Krustaceļa senās bildes. Dievnamā ir arī citi vērtīgi mākslas priekšmeti — 18. gadsimta Kristus figūra, koka krucifikss, 18. — 19. gadsimta svečturi, 19. gadsimta lustra, kauss, patēna un monstrance.
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Liepājas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Andrejs Mediņš. Lēnu draudze sākusi veidoties rekatolizācijas periodā, 1722. gadā. Dievkalpojumi baznīcā notiek vienu reizi nedēļā svētdienās, bet tā ir atvērta katru dienu. Draudzei ir viena — Lēnu kapsēta.
Draudzes lielākie svētki
Draudzes lielākie svētki ir Zvaigznes diena jeb Triju Ķēniņu diena, Vissvētākās Trīsvienības svētki, Svētā Antona no Padujas svētki.
Kārls Sēderberjs
Kārls Sēderberjs (sv, dzimis ) ir zviedru hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2018) Sēderberjs pārstāv NHL komandu Kolorādo "Avalanche". Iepreikš spēlējis Zviedrijas klubos Malmes "Redhawks" un Linköpings HC. Spēlējis arī Bostonas "Bruins".
Zviedrijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2017. gada Pasaules čempionātā.
Havlīčkūvbrodas apriņķis
Havlīčkūvbrodas apriņķis ir Čehijas Visočinas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Visočinas apgabala Ždjāras pie Sāzavas, Jihlavas un Pelhržimovas apriņķiem, Centrālčehijas apgabala Benešovas un Kutna Horas apriņķiem un Pardubices apgabala Hrudimas apriņķi.
Rulles
Rules, arī Rules, ir ciems Alūksnes novada Veclaicenes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 9 km no pagasta centra Kornetiem, 23 km no novada centra Alūksnes un 197 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V382. Uz ziemeļiem no apdzīvotās vietas atrodas nelielais Ruļu ezers un 223,6 m augstais Grantskalns.
Tomass Sullings
Tomass Andress Sullings (, 1940) ir igauņu sirds ķirurgs. Medicīnas zinātņu doktors (1974), profesors. Igaunijas Torakālās un Sirds ķirurģijas biedrības prezidents.
Porhova
Porhova ir pilsēta pie Šeloņas upes Pleskavas apgabalā Krievijā. Smiltenes sadraudzības pilsēta.
Tomass Sullings
Dzīvesgājums
Dzimis 1940. gada 15. februārī Tallinā. Mācījās Tallinas Nemmes ģināzijā, studēja Tartu Universitātes (TU) medicīnas fakultātē, ko absolvēja 1964. gadā. Strādāja TU asinsvadu ķirurģijas laboratorijā (1967–1969), bija tās vadītājs (1969–1979), tad vadīja TU Vispārējās un Molekulārās patoloģijas institūta kardioloģijas un koronārās ķirurģijas daļu (1979–1987) un Igaunijas Sirds aritmiju centru (1987–1995). Veica pirmo aortokoronārās šuntēšanas operāciju Tallinā (1980).
Porhova
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1239. gadā kā pleskaviešu cietoksnis, 1387. gadā (1430. gadā) uzbūvēja mūra pili, kuras drupas saglabājušās līdz mūsdienām. 1346. gadā pils izturēja Aļģirda, bet 1428. gadā - Vītauta aplenkumu. 1442. gadā Porhovu pievienoja Maskavijai un tā zaudēja militāro nozīmi. 1609. gadā pilsēta zvērēja uzticību Viltusdmitrijam I, bet 1611. gadā to ieņēma zviedri Jakoba Delagardija vadībā. Pēc Stolbovas miera Porhovu atstāja Krievijai.
Baltiņu ezers (Kūku pagasts)
Baltiņu ezers (saukts arī Teikura ezers, Teikuru ezers) ir dabīgs saldūdens ezers Jēkabpils novada Kūku pagastā. Ezers atrodas 6 km no Jēkabpils. Ezers ietilpst dabas parka "Laukezers" teritorijā.
Porhova
Vēsture
Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 11. jūlija līdz 1944. gada 26. februārim pilsēta atradās Vācijas okupācijā. 1941. gadā vasaras kaujās pilsētu izpostīja, gūstā padevās padomju 22. strēlnieku korpuss jeb bijusī Igaunijas armija. 1943. gada 13. novembrī Porhovā notika diversija - kinoseansa laikā uzspridzināja ēku, kurā atradās vācu karavīri.
Baltiņu ezers (Kūku pagasts)
Raksturojums
Baltiņu ezers ir makrofītu ezers, 90% ezera platības aizņem iegrimušais augājs, konstatētas 15 ūdensaugu sugas, kuru vidū ir minamas dižo aslapju audzes, niedres, kosas, hāras, glīvenes un vilkvālītes un lēpes. Ūdens apmaiņas periods ir 0,1 gads. Ezera krastu slīpums ir zems un pieejams, ezera dibens dūņains. No ezera iztek 1965. gadā izrakts grāvis uz Daugavas pieteku, kas ietek Daugavā. Ezeram nav peldvietas. Ezerā atrodas sīka sala, uz kuras dzīvo bebri, kuru darbība ir apdraudējums ezeram, vienlaicīgi to darbības rezultātā ir paaugstinājies ūdens līmenis. Ezera ūdens ir dzidrs, tas caurredzams līdz gruntij. Ekoloģiskā kvalitāte ir augsta. Ezerā mīt galvenokārt karūsas, sastopamas arī līdakas, līņi un asari.
Burtnieku draudzes novads
Vēsture
Burtnieku novads līdz 13. gadsimtam bija letgaļu Tālavas zemes ziemeļu robežnovads, caur kuru veda senais ceļš no Gaujas ielejas un Sakalu un Ugauniju. Pēc Tālavas dalīšanas 1224. gadā Ramekas novadu līdz Burtnieku ezeram (Astyerwe) ieguva Zobenbrāļu ordenis, vēlāk tas bija viens no Livonijas ordeņa Gaujas koridora novadiem. Livonijas ordeņa mestrs Villekens no Endorpes ap 1284. gadu Burtnieku ezera stāvkrastā uzcēla Burtnieku baznīcu un pili, kas 1357. gadā minēta ar nosaukumu Burtneck. Ilgu laiku pils bija strīdus objekts starp Rīgas arhibīskapiem un Livonijas ordeni, 1366. gadā Livonijas ordenis taisnojās, ka no Burtnieku pilsnovada (castrum Burtenik alias Astigerwe) Rīgas arhibīskaps pats esot atteicies. 1434. gadā pieminēts Burtnieku draudzes novads (Burtenigh).
Draudzes novads bija pakļauts Cēsu komturiem, kopš 1481. gada Livonijas ordeņa mestriem, kas rezidēja Cēsu pilī. Pēc Livonijas ordeņa likvidēšanas 1561. gadā Somijas hercogs Juhans Vāsa Viļņā apprecēja Lietuvas dižkunigaiša Sigismunda II Augusta māsu Katrīnu Jagailieti un saņēma Burtnieku pilsnovadu, pievienojot to saviem Somijas īpašumiem. Livonijas kara laikā 1577. gadā pils nopostīta. 1582. gada pilsnovadu iekļāva Pērnavas prezidiāta sastāvā.
Zviedru Vidzemes laikā 1654. gadā ugunsgrēkā nodega Burtnieku Svētās Marijas baznīca, 1669. gadā atjaunota, 1683. gadā uzsāka jaunas gotiskas mūra baznīcas celšanu tagadējā tās atrašanās vietā. 1746. gadā nodega blakus baznīcai esošā Burtnieku mācītājmuiža, 1805. gadā tika atjaunots baznīcas tornis. Latvijas PSR laikā 1962. gadā Burtnieku baznīcu atsavināja draudzei, kas atjaunojās Atmodas kustības laikā 1988. gadā, no 1988. līdz 1993. gadam notika baznīcas restaurācija.
Muižas
Burtnieku draudzes novadā 1826. gadā bija šādas muižas:
Jason-3
Jason-3 ir okeanogrāfijas pavadonis, ASV NASA, NOAA) un Francijas (CNES) un Eiropas meteoroloģijas organizācijas EUMETSAT kopprojekts. Tas paredzēts okeāna virsmas topogrāfēšanai, globālās okeāna cirkulācijas novērošanai, okeāna un atmosfēras mijiedarbības pētījumiem, globālā klimata prognožu uzlabošanai. Orbītā palaists 2016. gada janvārī.
Kosmisko aparātu izgatavoja Thales Alenia Space uz Proteus platformas bāzes. Instrumenti bija tādi paši kā 2008. gadā palaistajam Jason-2, bet uzlaboti: Bez tam uzstādīti vēl divi "pasažieru" instrumenti kā daļa no Joint Radiation Experiment (JRE), kas mēra kosmiskās telpas ietekmi uz kosmoskā aparāta instrumentiem:
Jason-3 tika palaists 18:42:18 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 v1.1 no Vandenberga Gaisa spēku bāzes.
Jason-3 tika ievadīts apļveida orbītā ar augstumu 1336 km un slīpumu 66°. Tas ļauj novērot 95 % no ledus brīvos okeānus, vienu un to pašu apgabalu pārlidojot ik pēc 10 dienām. Pirmie dati no radara altimetra saņemti 19. martā.
Peļkājīte
Peļkājīte (Prunella modularis) ir neliels peļkājīšu dzimtas (Prunellidae) dziedātājputns, kas sastopama Eiropā, Āzijas rietumdaļā un Ziemeļāfrikā. Peļkājīte veiksmīgi introducēta Jaunzēlandē. Izdala 8 pasugas.
Peļkājītes zinātniskais nosaukums atvasināts no vācu valodas (Prunella) un latīņu valodas (modularis). Latviski tas nozīmē brūnais dziedātājs: Prunella — brūns, modulus — melodija.
Izplatība
Peļkājītei ir viens no lielākajiem izplatības areāliem visā peļkājīšu ģintī, jo tā mājo ne tikai kalnos, kā citas peļkājītes, bet arī zemienēs. Rietumeiropas populācija ir nometnieki, Centrāleiropas daļēji migrējoši, bet Ziemeļeiropas un Austrumeiropas populācijas gājputni.
Ligzdo plašā areālā visā Eiropā, izņemot Islandi. Ārpus Eiropas ligzdo arī Turcijas ziemeļdaļā, Aizkaukāzā un Irānas ziemeļos. Austrumos areāls nedaudz iesniedzas Rietumsibīrijā. Ziemo Rietumeiropā, Vidusjūras reģionā un Tuvajos Austrumos uz dienvidiem līdz Izraēlai un Ēģiptes ziemeļiem.
Latvijā
Peļkājīte Latvijā ir parasta un izplatīta ligzdotāja. Tā arī bieži caurceļo. Pēdējos gados tā reti, bet regulāri tiek novērota arī ziemas mēnešos. Latvijā mājo nominālpasuga Prunella modularis modularis.
Izskats
Peļkājīte ir neliels dziedātājputns ar smailu, asu knābi un spēcīgām kājām. Ārēji tas atgādina mazu mājas zvirbuli. Ķermeņa garums 13—15 cm, spārnu plētums 19—21 cm, svars 19—20 g.
Peļkājītes galva un krūtis ir zilganpelēkas (vaigi brūni), bet apspalvojums uz muguras gaiši brūns ar tumšāk brūnām svītriņām. Ķermeņa apakšpuse gaišāka nekā mugura un svītrojums uz sāniem gaišāks nekā uz muguras, pavēdere pelēcīgi balta ar aprikožu krāsas raibumiņiem. Kājas rozīgi brūnas, knābis tumši pelēks. Abi dzimumi izskatās līdzīgi.
Uzvedība
Peļkājītei raksturīgi ik pa brīdim noskurināt (izplest, sakļaut) spārnus, īpaši konfliktos, aizsargājot teritoriju vai pārošanās tiesības. Riesta laikā, kad tēviņš ieņem koka vai krūma galotni, lai dziedātu un pievilinātu partneri, tas ir samērā viegli pamanāms un novērojams. Tomēr kopumā peļkājīte ir uzmanīga un tramīga un slēpjas no vērotājiem. Ligzdošanas laikā redzama pa vienam vai pāros. Ziemas periodā pulcējas lielos baros, kuros ir vairāki simti īpatņu. Bars kopīgi barojas un meklē labākās barošanās vietas.
Ligzdošanas teritoriālisms
Peļkājītes tēviņš ligzdošanas laikā ir teritoriāls un, aizsargājot teritoriju, tas bezbailīgi iesaistās konfliktos ar citiem putniem. Reizēm viena teritorija pieder vairākiem tēviņiem. Šajos gadījumos starp tiem valda stingra dominances hierarhija. Jo tēviņš vecāks, jo tas dominantāks. Tomēr šī dominance neizpaužas, lai sapārotos. Pēcnācēju DNS pētījumi liecina, ka vienas teritorijas tēviņi līdzvērtīgi sapārojas ar mātīti. Ģenētiskie pētījumi liecina arī to, ka tēviņi parasti nav savstarpēji radniecīgi.
Ligzdošanas teritorijā visbiežāk ir tikai viena mātīte, bet reizēm var būt vairākas mātītes. Šajos gadījumos vairāki tēviņi kopīgi aizsargā vienu teritoriju ar vairākām mātītēm. Mātītes teritorijas lielumu nosaka pieejamās barības resursu bagātība. Jo vairāk barības, jo mazāka teritorija. Jo mazāka teritorija, jo tēviņiem ir lielākas iespējas nošķirt un apsargāt mātīti.
Barība
Peļkājīte ir visēdāja. Vasaras periodā galvenokārt barojas ar nelieliem bezmugurkaulniekiem, piemēram, kukaiņiem un to kāpuriem, zirnekļiem un tārpiem, bet ziemas periodā ar sēklām un ogām. Barību meklē augu apakšējā daļā vai pat uz zemes. Neķer kukaiņus lidojumā.
Ligzdošana
Ligzdošanas sezona lielākajā daļā izplatības areāla ilgst no marta līdz jūlijam, bet Krievijā no maija līdz augustam. Parasti veido monogāmus pārus, bet reizēm novērojama poliandrija, mātītei sapārojoties ar vairākiem tēviņiem (visbiežāk ar diviem, vai arī ar trijiem). Ligzdai raksturīga kausa forma, vīta no zariņiem, augu stublājiem, saknītēm, zāles un sūnām. No iekšpuses izklāta ar matiem, vilnu, smalkākiem stiebriņiem un reizēm arī ar spalvām. Atrodas nelielā augstumā virs zemes — kādā krūmā vai nelielā kokā (līdz 1,5 m), paslēpta zem lapām un zariem. Bieži ligzda atrodas dzīvžogos.
Sistemātika
Peļkājītei ir 8 pasugas:
Oskars Rūts
Oskars Rūts (et; 1916—1944) bija igauņu virsnieks Vācijas armijā Otrā pasaules kara laikā. Apbalvots ar ierakstu vācu armijas goda sarakstā (pēc nāves).
Biogrāfija
Oskars Rūts ir dzimis 1916. gada 24. aprīlī Valgā kā Oskars Rozenštoks. Tēvs —  Krišs Rozenštoks dzimis Ērģemē. Mācījās Valgas pilsētas ģimnāzijā. Pēc skolas absolvēšanas uzsācis dienestu Igaunijas armijā un dienēja Valgā dislocētajā 3. kājnieku bataljonā. Ticis paaugstināts par kaprāli un pārcelts uz 7. kājnieku pulku. Paralēli studējis jurisprudenci Tērbatas universitātē.
1941. gadā izveidojis un vadījis partizānu grupu cīņai ar sarkano armiju. Viņa vadītā grupa piedalījās Tallinas atbrīvošanā 1941. gada augustā. 1942. gada sākumā iestājās igauņu kārtības dienesta vienībās un tika nosūtīts uz fronti Ļeņingradas apkārtnē. 1943. gadā brīvprātīgi iestājās jaunizveidotajā "Igauņu Leģionā" un tika nosūtīts uz SS virsnieku skolu Bādtelcā, Vācijā, kuru beidza kā labākais kursants savā izlaidumā. Ticis paaugstināts par virsleitnantu (oberšturmfīreru) un nosūtīts uz austrumu fronti pie Dņepras upes. Tur kļuvis par rotas komandieri igauņu brīvprātīgo bataljonā Narwa, kas cīnījās Ieroču SS divīzijas Wiking sastāvā. Piedalījies kaujās Čerkasu ielenkumā. Par dalību kaujās apbalvots ar otrās un pirmās šķiras Dzelzs krustu.
1944. gada martā bataljons atgriezās Igaunijā un tika iekļauts 20. Ieroču SS grenadieru divīzijā. Rūts tika paaugstināts par kapteini (hauptšturmfīreru) un komandēja rotu Narvas kauju laikā. 1944. gada augustā Tannenbergas kauju laikā Narvas Zilajos kalnos Rūts personīgi iznīcināja divus padomju tankus, bet tika smagi ievainots. Tomēr nākamajā dienā atgriezās atpakaļ ierindā. Kritis kaujā 1944. gada 3. augustā, pirms nāves personīgi iznīcinot trīs padomju T-34 tipa tankus. Pēc nāves apbalvots ar Armijas goda sarakstu sprādzi (Ehrenblattspange des Heeres).
Ietekme populārajā kultūrā
Igaunijas melnā metāla grupa Loits ir veltījusi dziesmu Oskara Rūta piemiņai: Oskar Ruut.
Pleskavas rajons
Pleskavas rajons ir Krievijas Pleskavas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Pleskavas apgabala Gdovas, Strugi Krasnijes, Porhovas, Ostrovas, Palkinas un Pečoru rajoniem, kā arī Pleskavas ezeru.
Tradīcija vēsta, ka Vibuti (mūsdienu Tjamšas pagastā) uz dienvidrietumiem no Pleskavas ir Kijivas kņazienes Olgas dzimtene.
Krievgaļi
Krievgaļi (agrāk arī Krievgale) ir ciems Gailīšu pagastā, Bauskas novadā. Atrodas 82 km attālumā no Rīgas.
Latvijas Neatkarības kara laikā 1919. gada 1. maijā Krievgaļus un Birzgaļus, piespiežot Padomju Latvijas armiju atkāpties, atbrīvoja Baltijas landesvēra Bauskas bataljona 3. rota.
Ciemā atrodas pamesta kalve un pamests veikals (būvēts 1980. gadu sākumā).
Uz dienvidiem no ciema atrodas Latvijas—Lietuvas robež pārejas punkts Krievgaļi—Podžūni un vēl 1960. gados — Pāčūnes pusmuiža (Podsiany). Uz ziemeļiem no ciema, gar autoceļu V1026 atrodas Pētera kapi.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Līkupēni
Līkupēni ir ciems Latvijā, Saldus novada Rubas pagastā pie autoceļa P96 (Pūri — Auce — Grīvaiši) Līkupes krastos. Mūsdienās Līkupēnu ciema daļa ir Veclīkupēni, kas agrāk bijis atsevišķs ciems.
Git
Git ir sadalīta versiju kontroles sistēma ar uzsvaru uz ātrdarbību. Git sākotnēji izplānoja un izstrādāja Līnuss Tūrvaldss Linux kodola izstrādei. Katra Git jeb repozitorijs ietver pilnu izmaiņu vēsturi un nodrošina vadības iespējas, neatkarīgi no tīkla savienojuma pieejamības vai centrālā servera. Šībrīža Git uzturēšanu uzrauga Džunio Hamano. Git ir brīvā programmatūra, ko izplata saskaņā ar GNU Vispārējās publiskās licences 2. versiju.
Hinzenberg
Hinzenberg var būt šādu apdzīvoto vietu vai bijušo muižu vāciskais nosaukums:
Aseksualitāte
Aseksualitāte ir dzimumtieksmes trūkums. To var uzskatīt par seksuālās orientācijas trūkumu vai arī vienu no tās vairākiem veidiem tādiem ka heteroseksualitāti, homoseksualitāti, biseksualitāti un panseksualitāti.
Aseksualitāte tiek nošķirta no celibāta un atturēšanās no seksa. Seksuālā orientācija atšķirībā no seksuālās uzvedības tiek uzskatīta par "noturīgu". Daži aseksuāli cilvēki tomēr nodarbojas ar seksu dažādu iemeslu dēļ, lai arī neizjūt vajadzību pēc tā. Starp piemēriem minama vēlme izpatikt romantiskajiem partneriem vai arī vēlme pēc bērniem.
Aseksualitātes kā seksuālās orientācijas pieņemšana un zinātniskās izpētes lauks ir relatīvi jauns. Daži pētnieki aizstāv viedokli, ka aseksualitāte ir seksuālā orientācija, tomēr citi pētnieki tam nepiekrīt.
Amerikas Savienoto Valstu Ņujorkas štata likums aizsargā aseksuāļus pret diskrimināciju.
Kalnu Svētās Agates Romas katoļu baznīca
Kalnu Svētās Agates Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Saldus novada Nīgrandes pagasta Kalnu ciemā.
Vēsture
2002. gada rudenī Nīgrandes evaņģēliski luteriskajā baznīcā sāka noturēt katoļu dievkalpojumus vienu reizi mēnesī. Vēlāk tie noritēja Kalnu bērnudārzā un kultūras centrā, kur tika izveidota Svētās Agates kapela. Taču katoļi vēlējās savu dievnamu, tāpēc 2004. gada 5. februārī, Svētās Agates dienā, vienojoties ar Nīgrandes pagasta pašvaldību, katoļiem piešķīra zemi un kolhoza "Jaunais komunārs" priekšsēdētāja Jāņa Blūma darbības laikā pēc Ulda Pīlēna projekta būvēt iesākto, bet nepabeigto kapliču. 2005. gada 1. februārī draudze noslēdza zemes nomas līgumu ar Nīgrandes pagasta pašvaldību uz 99 gadiem un ar izpirkšanas tiesībām. Sākās ēkas izpēte un dievnama projektēšana, ko veica firmas "Būvmeistars" arhitekte Antra Siliņa, kam līdzekļus piešķīra Vācijas katoļu fonds "Bonifatiusverk". 2005. gada 24. septembrī Liepājas diecēzes bīskaps Vilhelms Lapelis iesvētīja topošās baznīcas pamatus. Dievnamu būvēja firma "Būvmeistars" Roberta Jakušonoka vadībā. 2009. gada 31. oktobrī bīskaps Vilhelms Lapelis baznīcu konsekrēja Svētās Agates godam un aizbildniecībai. Dievkalpojumā piedalījās Liepājas bīskaps emerits Ārvaldis Andrejs Brumanis, Dienvidkurzemes dekāns Gatis Mārtiņš Bezdelīga, Kalnu draudzes prāvests Jānis Mētra, citi Kurzemes diecēzes priesteri kā arī laji no Kalnu, Priekules, Vaiņodes un citām draudzēm.
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Liepājas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Andrejs Mediņš. Draudzi nodibināja Kurzemes bīskapijas bīskaps Vilhelms Lapelis 2004. gada 16. decembrī. Draudzei pieder katoļticīgie, kas dzīvo Nīgrandes pagasta teritorijā. Dievkalpojumi notiek divas trīs reizes mēnesī. Darbojas Svētdienas skola no 2002. gada, ko organizē skolotāja Aušrute Krasucka.
Mēslu tīrītājs Tjūdoru laikā
Mēslu tīrītājs Tjūdoru laikā (en) bija cilvēks, kurš izvāca cilvēku ekskrementus no ateju bedrēm un mēslu tvertnēm Tjūdoru Anglijā. Ar vārdu gong apzīmēja gan pašu ateju, gan tās saturu. Tā kā darbs tika uzskatīts par netīru un sabiedrībai nepievilcīgu, šie mēslu tīrītāji drīkstēja strādāt tikai naktīs, tāpēc viņus dažkārt sauca par naktsvīriem (nightmen). Viņu savāktie atkritumi, ko sauca par nakts kakām (night soil), bija jānogādā ārpus pilsētas vai ciemata robežas vai uz oficiālām izgāztuvēm.
Ar laiku atejas bedru rakšana gāja mazumā, jo 19. gadsimta Anglijā arvien vairāk izplatījās modernākas notekūdeņu novadīšanas sistēmas, piemēram, spaiņu mazmājiņas (pail closets) un ūdens tualetes (WC). Mūsdienās tvertņu iztukšošanas darbu parasti veic mehāniski, izmantojot speciālas asenizācijas mašīnas ar cisternām un sūkņiem.
Karūzo
Karūzo var būt:
Krikši
Krikši ir ciems Pureņu pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 271 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Zeiļu ezers.
Kazaki
Kazaki (, no  — "brīvie ļaudis") ir pamatā austrumslāvu etnosociāla grupa, kas iesākumā dzīvoja Austrumeiropas dienvidu stepēs (Donas un Dņepras lejtecēs), mūsdienu Ukrainas un Krievijas Federācijas teritorijās. Vēstures gaitā izplatījās arī Pievolgā, Ziemeļkazahijā un Sibīrijā. Kazakiem ir būtiska ietekme gan ukraiņu, gan krievu nāciju attīstībā.
Vēsture
Kazaku izcelsme ir neskaidra. Pirmoreiz viņi kā atsevišķs sociāls slānis parādījās 16. gadsimta sākumā, apgabalos starp Lietuvas dižkunigaitijas un Krimas hanistes pārvaldītajām teritorijām, veidodami teritoriālas militāras struktūras un baudot autonomiju. 16. gadsimta vidū konsolidējās Zaporižjas Seča, kas kalpoja par vienu no ukraiņu nācijas veidošanās centriem. Militārisma un savas neatkarības dēļ kazaki bieži bija vieni no galvenajiem spēkiem pret centrālo varu vērstajās sacelšanās (Razina, Bulavina un Pugačova sacelšanās). Ar kazaku palīdzību Krievijas cariste 17. gadsimtā uzsāka Sibīrijas kolonizēšanu. 18. gadsimta beigās kazaki kļuva par juridiski definētu sabiedrības slāni (сословие) ar savām tiesībām un speciālām karaspēka daļām (parasti kavalēriju). Cita starpā kazaku karaspēka daļas kļuva bēdīgi slavenas 1905. gada revolūcijas apspiešanas laikā Latvijā.
Krievijas pilsoņu kara laikā kazaki bija vieni no Baltās kustības galvenajiem balstiem (kaut bija arī sarkanie kazaki), tāpēc kazaki tika pakļauti nežēlīgām represijām. Pēc PSRS sabrukuma kazaku tradicionālajos apgabalos notika kazaku organizāciju atdzimšana un kazaku pašpārvaldes rašanās. Krievijas Federācijas armijā atjaunotas kazaku karaspēka daļas.
Varnas "Cherno More"
Varnas "Cherno More" ir Bulgārijas futbola klubs, kas spēlē Bulgārijas pirmajā līgā.
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Gvatemalā
Sarakstā apkopotas tās vietas Gvatemalā, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. UNESCO sarakstā no Gvatemalas ir iekļautas 3 vietas (2 kultūras objekti un 1 jaukts objekts), savukārt 21 vieta ir iekļauta oficiālajā kandidātu sarakstā. Gvatemala Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1979. gada 16. janvārī.
Kolkas katoļu baznīca
Kolkas Dievmātes — Jūras Zvaigznes Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Talsu novada Kolkas pagasta centrā Kolkā. Uzskatāma arī par zvejnieku baznīcu.
Vēsture
Sākoties Trešajai atmodai, Kolkā 1992. gadā seminārista Andra Priedes (tagad priesteris) vadībā izveidojās katoļu draudze un radās nepieciešamība pēc baznīcas dievkalpojumu noturēšanai. Sākumā dievkalpojumi tika noturēti Varslavānu mājās, vēlāk Kolkas Kristus Piedzimšanas pareizticīgo baznīcas draudzes istabiņā. 1997. gada jūlijā ar Liepājas diecēzes bīskapa Ārvalda Andreja Brumaņa atļauju prāvesta Andreja Mediņa vadībā tika nojaukta Grīņu rezervātā 1935. gadā uzbūvētā Sakas baznīca, ko līdz 4. oktobrim no jauna uzcēla Kolkā Viktora Sepeleva vadītā būvfirma. Dievnamam — koka guļbūvei tika atjaunots jumts, grīda un logi un piebūvēts arhitektes Marijas Zēbergas projektētais tornis. Tika mainīts altāra iekārtojums, no vecās baznīcas saglabājot biktskrēslu. 1997. gadā Liepājas diecēzes bīskaps Ārvalds Andrejs Brumanis konsekrēja baznīcu, veltot to Dievmātes — Jūras Zvaigznes godam. 2012. gadā, dievnama 15 jubilejā Kolkā draudzes locekļi izveidoja divas piebūves — nojumīti virs ieejas durvīm un pārbūvēja sakristeju.
Hoenneiendorfa
Hoenneiendorfa (de) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Oberhāfeles apriņķī, Berlīnes ziemeļu pievārtē.