cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Krustenis (pārmiju pārveda)
Krustenis ir paredzēts sliežu galvu krustošanai noteiktā leņķī α, ko sauc par krusteņa marku, ļaujot ritenim šķērsot atšķirīgu trajektoriju sliežu pavedienus. Krusteņa marka atkarīga no krusteņa leņķa. Jo šaurākā leņķī krustojas pavedieni, jo pārmijas pārvedlīkne ir lēzenāka - t.i. ar lielāku rādiusu un vilciens var braukt ar lielāku ātrumu. Leņķis α, zem kura krustojas krusteņa serdes darba šķautnes saucas par krusteņa leņķi. To izsaka grādos vai daļskaitļa veidā kā attiecību 1/n (n parasti ir vesels skaitlis), ko sauc par krusteņa marku. 1/n = tg α.
Parasti izmanto šādas krusteņa markas: 1/3; 1/4,5; 1/5; 1/6; 1/9; 1/11; 1/12; 1/14; 1/18; 1/22; 1/33; 1/39; 1/42; 1/62 … vai citas, ja to prasa vietējie apstākļi.
Lēnajās tramvaju līnijās jēdzienu krusteņu marka pārsvarā nesanāk izmantot, jo stāvos krustojumu pagriezienos bieži nepieciešams panākt pilnu pagriezienu pat zem taisna leņķa, kas prasa nepārtrauktu pārvedlīkni (līkni), t.i. — tūlīt sākot no asmens smailes līdz līknes beigām ielas sākumā. Tāpēc šeit pārvedlīkne bieži šķērso krusteni bez pārtraukuma un krusteņa sānvirziena darba šķautnei ir līklīnijas forma un apzīmējums krusteņa marka būtu visai relatīvs, atkarībā līdz kurai vietai noskaita. Precīzāks pārmijas ekspluatācijas kritērijs tad ir tieši pārvedlīknes rādiuss.Krusteņi var būt ar kustīgām un nekustīgām serdēm. Atkarībā no sliežu krustošanās veida izšķir:
Pēc konstrukcijas krusteņi var būt ar: Pēc darba šķautņu formas — ar taisnām un līklīnijas formām.
Ar nekustīgu serdi
šaurāko krusteņa daļu, kur spārnsliedes pietuvojas viena otrai, sauc par krusteņa kaklu; krusteņa matemātiskais centrs ir serdes abu darba šķautņu pagarinājuma krustpunkts;
kaitīgā telpa ir raksturīga visiem krusteņiem ar nekustīgām serdēm. Kaitīgā telpa ir distance, kas veidojas apkārt krusteņa matemātiskajam centram, kura ir ne mazāka par attālumu no krusteņa kakla līdz serdes smailes fiziskam sākumam tajā vietā, kur serde sāk nest uz sevi pilnu riteņa slodzi. Kaitīgās telpas epicentrs atrodas krusteņa matemātiskajā centrā.;
pretsliedes atrodas iepretim krusteņa kaitīgajai telpai ar nepieciešamajiem pagarinājumiem un nodrošina stingru riteņu kustības trajektoriju — novērš riteņa uzmalas uzbraukšanu serdei un attiecīgi novērš nobraukšanu no sliedēm.
Ar kustīgu serdi
Krusteņos ar kustīgām serdēm serdi piespiež vienai no spārnsliedēm, līdzīgi kā asmeņus piespiež rāmjsliedēm. Šādus krusteņus pārslēdz vienlaicīgi ar asmeņu pārslēgšanu. Šādu krusteņu izgatavošana, uzstādīšana un pieslēgšana centralizācijai ir sarežģītāka un prasa zināmas investīcijas, taču tas ļauj pat nedaudz palielināt vilcienu kustības ātrumu un krusteņa ekspluatācijas laiku — ne mazāk par 2 — 3 reizēm, jo krusteņiem ar kustīgo serdi nav kaitīgās telpas — "bedres", kas iekrāj plašu krusteņa bojājumu spektru. Tāpat krusteņiem ar kustīgajām serdēm nav nepieciešamas pretsliedes. Izņēmums gan varbūt līklīnijas formas krusteņi ar mazu rādiusu, kur pretsliedes var izmantot nedzēstā centrbēdzes paātrinājuma slodzes nodošanai tieši uz pretsliedi, nevis smaili. Dzelzceļa līnijās ar lielu ātrumu vai lielu kravspriedzi galvenajos ceļos krusteņus ar nekustīgām serdēm ekspluatēt nav ieteicams un izvērtējot situāciju var tikt nepieļauts.
Taisnleņķa krustenis
Taisnleņķa nekustīgajos krustojumos izmanto 4 krusteņus krustošanai zem taisna leņķa, 4 pretsliedes, 1 pa iekšējo kontūru noslēgtu pretsliedi un mazākas detaļas. Taisnleņķa krustojumos sliežu pārtraukuma dēļ var notikt spēcīgs sitiens pa serdi vai pretsliedi. Lai to novērstu reni pielāgo riteņa uzmalas formai, lai uzmala pa to varētu brīvi ripot. Ieejas šādās renēs veido lēzenas, aptuveni 1 mm/m.
Krusteņi ar līklīnijas darba šķautnēm
Pārsvarā, kad nav kādi individuāli apstākļi, vai vietējie vai kādas ekspluatācijas vēlmes — palielināt pārvedlīknes rādiusu vai ekspluatēt ceļa salikumus (savietojumus un pinumus) u.c. krusteņus ar līklīnijas darba šķautnēm neizvēlas, bet sāk aprēķinu tieši ar taisnajām darba šķautnēm. Un tam ir zināmi iemesli. Galvenais ir pārvedlīknes uzlikšana uz krusteņa — un tātad arī nedzēstā centrbēdzes paātrinājuma slodzes uzlikšana virsū uz krusteņa kaitīgās telpas, kas jau bez tā strādā ārkārtīgi smagos apstākļos. Tiesa arī to var risināt, atdodot nedzēsto centrbēdzes paātrinājumu uz pretsliedi, kā arī šo pretsliedi izmantojot riteņu virzīšanai pār līklīnijas krusteņa kustīgās serdes atloces spraugai. Nākamā problēma, ko nevar neņemt vērā, ka krusteņi vairs nav sasvstarpēji aizvietojami dažādu virzienu (labā/kreisā) pārmiju pārvedām. Tad iespējas izmantot krusteņus kļūst ierobežotas. Un trešais trūkums ir, ka ciešā pārmiju sakopojumā ir jāpiedomā, vai tiks nodrošināti minimāli nepieciešamie taisnie posmi pretēja liekuma (pārved)līknēm ("S" veida (pārved)līknēm) ritekļu ratiņu un ekipāžu brīvai pagriešanai. Bet ir situācijas, kad līklīnijas pārmiju ielikšana līknē vienlaicīgi prasa līklīnijas formas krusteņu izmantošanu. Un konkrētajos vietējos apstākļos citas alternatīvas var arī nebūt.
Francijas hokeja līga
Francijas hokeja līga (Ligue Magnus) ir Francijas hokeja čempionāts. Tas ir izveidots 1906. gadā, līgā pašlaik spēlē 12 komandas. Visvairāk, 30 reizes, ir uzvarējusi HK Šamonī. Līga nosaukta par godu IIHF dibinātājam Luijam Magnusam.
Vīķes
Vīķes, vīķu ģints (Alburnus) ir viena no karpu dzimtas (Cyprinidae) ģintīm, kas apvieno 46 saldūdens zivju sugas. Vairākas sugas izdalītas pēc 2010. gada. Tās mājo Eiropā un Āzijā, turklāt lielākā sugu dažādība sastopama Turcijas reģionā. Mūsdienās vīķu ģintī ir iekļautas kādreizējās Chalcalburnus ģints zivis. Vīķēm ķermenis ir slaids un no sāniem saplacināts. Mute vērsta uz augšu un uz priekšu.
Latvijā
Latvijā mājo viena vīķu ģints suga — vīķe (Alburnus alburnus), kas sastopama daudzās upēs, ezeros un jūras piekrastē, īpaši upju grīvu tuvumā. Nelielos vai stipri aizaugušos, īpaši slēgtos ezeros parasti nav sastopama.
Valentīns Jeremejevs
Valentīns Jeremejevs (dzimis Rīgā) ir Latvijas uzņēmējs, politiķis un aktīvists. Šobrīd partijas "Tautas varas spēks" (iepriekš — Alternative) līderis. Darbojies Latvijas Zaļajā partijā. Pazīstams arī kā skandalozs sabiedriskais aktīvists, regulārs dažādu protesta akciju rīkotājs un dalībnieks.
Izglītība
2000. gadā absolvējis Latvijas Universitātes Ekonomikas un Vadības fakultāti, specialitāte — starptautiskās ekonomiskās attiecības.
Profesionālā darbība
Viens no pirmajiem uzņēmējiem jaunajā Latvijas vēsturē, kurš atvēra ražošanu Ķīnas Tautas Republikā. 2004. un 2005. gadā Latvijas Republikas ekonomiskais pārstāvis Ķīnas Tautas Republikā.
2008. gadā atvēris dūņu kosmētikas produktu ražošanas uzņēmumu "ELIĒR", nodarbojas ar uzņēmuma stratēģisko attīstību. Iecelts arī kā valdes amatpersona laulātās Kristīnes Jeremejevas dibinātajā uzņēmumā SIA "Beauty Retail", kas izplata ELIĒR zīmola dūņu kosmētikas preces interneta veikalos.
2011. gadā nodibināja labdarības fondu "ELIER Charity Foundation".
2015. gadā dibināja nekustamo īpašumu pakalpojumu uzņēmumu SIA "Dārziņu nami", kas savukārt kopā ar Igaunijas uzņēmumu OU Adviser Finances pārvalda finanšu investīciju uzņēmumu SIA "Aeternum Libertarian Foundation". Valentīns Jeremejevs tajā darbojas direktora amatā. Savukārt Igaunijas uzņēmums OU Adviser Finances pieder Krievijas tenisa spēlētājam Valerijam Kasjanovam.
2016. gadā sāka vadīt Latvijas Zinātņu Akadēmijas Zinātnes Fondu, kas nodarbojas ar zinātnes tēla veidošanu, tehnoloģijas un izgudrojumu komercializāciju. Fondu vadīja valdes priekšsēdētaja amatā līdz 2020. gadam.
Politiskā un sabiedriskā darbība
Darbojies Latvijas Zaļajā partijā, bijis tās Rīgas nodaļas vadītājs.
2018. gadā nodibinājis politisko biedrību "Tautas varas fronte", oficiāli reģistrēta kā politiķa un uzņēmēja Andreja Jonkina biedrība "Tautas tiesību kustība". Biedrības valdē bija arī Jānis Lamberts un bijušais distanču slēpotājs, olimpisko spēļu dalībnieks Roberts Raimo. Biedrība aktīvi iesaistījusies dažādās protestu un sabiedrības dezinformācijas aktivitātēs, tai skaitā izplatot viltus ziņas par Covid-19 vīrusu, kā arī Valentīna Jeremejeva vadībā uzsāka parakstu vākšanu par referendumu nolūkā aizliegt LBGT kustības pasākumu Baltijas praids.
Kežmaroka
Kežmaroka ir pilsēta Slovākijas austrumos, Prešovas apgabala Kežmarokas apriņķa centrs pie Popradas upes tradicionālajā Spišas novadā.
Valentīns Jeremejevs
Politiskā un sabiedriskā darbība
2020. gada nogalē pret Jeremejevu tika uzsākts kriminālprocess par huligānismu, uzskatot, ka viņa izplatītās viltus ziņas par Covid-19 izplatību ir saistītas ar sabiedrības drošības apdraudējumu, un tās izraisījušas sabiedrisko rezonansi, radījušas neizpratni par likumību un ir vērstas pret epidemioloģisko drošību. Apcietināts 9. decembrī, vēlāk atbrīvots pret drošības naudu 50 000 eiro apmērā. Neraugoties uz to, Jeremejevs turpināja piedalīties saistītās aktivitātēs. 2021. gadā piedalījās politiķa Aināra Šlesera vadītās partijas "Latvija pirmajā vietā" rīkotajā protestā pret obligātu vakcināciju pret Covid-19 vīrusu. Saistībā ar tiesas lēmumu par biedrības "Tautas tiesību kustība" iesaisti viltus ziņu izplatīšanā par Covid-19, 2021. gadā biedrības darbība tika izbeigta.
Kežmaroka
Pilsēta atrodas koka luterāņu baznīca (Kostol Najsvätejšej Trojice), kas kopā ar citiem objektiem iekļauta UNESCO Pasaules mantojumā.
Valentīns Jeremejevs
Politiskā un sabiedriskā darbība
2021. gada laikā Valentīns Jeremejevs izveidoja vairākas jaunas sabiedriskas organizācijas:
Kežmaroka
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1251. gadā. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā. Attīstījusies kā tirdzniecības centrs - pilsētas vāciskais nosaukums Kesmark radies no Käsemarkt (siera tirgus). 15. gadsimtā kļuva par karaļa brīvpilsētu. Pilsēta attīstījās kā feodāļu dzimtas Tekelu (Thököly) rezidence. Līdz Otrajam pasaules karam pilsētā bija ievērojama vācu un ebreju minoritāte.
Valentīns Jeremejevs
Politiskā un sabiedriskā darbība
2022. gada maijā Valentīns Jeremejevs nonāca partijas Alternative vadībā, pārveidojot to par partiju "Tautas varas spēks". Partija startēja 14. Saeimas vēlēšanās, taču, nepārvarot 5% barjeru, Saeimā neiekļuva. Pēc vēlēšanu rezultātu paziņošanas, Jeremejevs rezultātus apstrīdēja, iesniedzot sūdzības Centrālajā vēlēšanu komisijā. Tāpat viņš izplatīja savu viedokli sociālajos medijos, ko pēc tam pārpublicēja Jeremejeva izveidotās sabiedriskās organizācijas, kā, piemēram, Neatkarīgā skolotāju arodbiedrība.
Kežmaroka
Cilvēki
Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (95,21 %). Pēc reliģiskās piederības - katoļi (77,5 %), luterticīgie (4,83 %).
Kežmaroka ir hokejista Ļuboša Bartečko (Ľuboš Bartečko, 1976), karavīra Pāla Kraja (Pál Kray, 1735-1804) un Transilvānijas prinča Imres Tekeli (Imre Thököly, 1657-1705) dzimtā pilsēta.
No 1810. līdz 1814. gadam Kežmarokas licejā mācījās nacionālās atmodas darbinieks Pavels Jozefs Šafāriks (Pavel Jozef Šafárik, 1795-1861).
Zirnekļpasaule (filmu sērija)
"Zirnekļpasaule" (en) ir pilnmetrāžas animācijas filmu sērija. Animācijas filmu ideja pieder Sony Pictures Animation studijai, bet izplatītājs ir Columbia Pictures.
Viljams Eksšovs
Viljams Edgars Eksšovs (en; dzimis, miris ) bija britu burātājs, olimpiskais čempions 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Eksšovs 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas sacensībās. Open klases sacensībās viņš nefinišēja, bet 2 līdz 3 tonnu laivu klases pirmajā un otrajā braucienā viņš izcīnīja zelta medaļas. Visās disciplīnās viņš startēja kā Jauktās komandas pārstāvis kopā ar francūžiem Frederiku Blanšī un Žaku Le Lavasjē.
Joks
Joks (la) ir kas izteikts, uzrakstīts vai darīts ar humoristisku mērķi. Joki var būt dažādas formas — tas var būt viens vārds vai žests (noteiktā kontekstā), jautājums un atbilde, pat neliels stāsts vai arī kāda fiziska darbība ar humoristisku mērķi, piemēram, praktiskais joks atšķiras no izteiktā joka ar to, ka lielākā daļa smieklīgās aktivitātes tiek darīta fiziski, nevis verbāli. Reizēm jokus izsaka ar ironiju vai sarkasmu. Cerētā pretreakcija uz joku ir smiekli. Dažās valstīs tiek atzīmēta Joku diena, kad cilvēki cenšas izjokot cits citu.
Vēsture
Joki ir bijuši daļa no cilvēku kultūras vismaz kopš aptuveni 1900. gada p.m.ē. Pēc Volverkamptonas Universitātes profesora Pola Makdonalda pētījuma rezultātiem tiek uzskatīts, ka pasaulē senākais joks ir bijis senās Šumeras joks par gāzu izvadīšanu caur anālo atveri.
Viduslaiku Eiropā karaļus un galminiekus ar jokiem un trikiem izklaidēja galma jokdari, kas sākotnēji apdziedāja izcilus varoņdarbus un drošsirdīgus varoņus, bet vēlāk arī stāstīja jokus un aizraujošus atgadījumus. Šīs jokdaru stāstītās anekdotes vēlāk sāka apkopot, un tās izdeva tā sauktajās jokdaru grāmatās.
14. līnija (Jūrmala)
14. līnija ir iela Jūrmalā, Lielupes apkaimē. 14. līnija sākas krustojumā ar Ernesta Birznieka-Upīša prospektu un beidzas krustojumā ar Meža prospektu. Kopējais ielas garums ir 240 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. 14. līnijā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Zirnekļcilvēks: Pāri Zirnekļpasaulei
"Zirnekļcilvēks: Pāri Zirnekļpasaulei" (en) ir 2023. gada ASV supervaroņu datoranimācijas filma. Filmas režisori ir Žuakins Duš Santušs, Kemps Pauerss un Džastins K. Tompsons. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Šamiks Mūrs, Heilija Steinfelda, Džeiks Džonsons, Isa Reja, Denjels Kaluja, Džeisons Švarcmans, Braiens Tairī Henrijs, Lorēna Velesa, Grēta Lī, Reičela Dreča, Jorma Takounei, Šejs Vigems un Oskars Aizeks.
14. līnija (Jūrmala)
Ielu savienojumi
14. līnija ir savienota ar šādām ielām:
Zirnekļcilvēks: Pāri Zirnekļpasaulei
Filmas pirmizrāde notika ASV un tā ir turpinājums 2018. gada filmai "Zirnekļcilvēks: Ceļojums Zirnekļpasaulē". Šī ir garākā ASV animācijas filma (140 minūtes). Filmas pasaules kases ieņēmumi ir vairāk nekā 683 miljoni ASV dolāru, ierindojot to piektajā vietā starp ienesīgākajām 2023. gada filmām.
Filips Tomelins
Filips Hamfrijs Tomelins (en; dzimis, miris ) bija Lielbritānijā dzimis franču kriketa spēlētājs, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs.
Tomelins 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja kriketa turnīrā. Šajā turnīrā viņš bija Jauktās Francijas komandas French Athletic Club Union dalībnieks. Komanda zaudēja Lielbritānijas kriketa komandai Devon and Somerset Wanderers un ieguva sudraba medaļu. Viņš bija Francijas komandas kapteinis.
Sandija Santa
Sandija Santa (dzimusi Sandija Kalniņa 1987. gada 11. novembrī Rīgā) ir latviešu dramaturģe un režisore.
Biogrāfija
2011. gadā absolvējusi Latvijas Kultūras akadēmiju, iegūstot bakalaura grādu Teātra, kino un TV dramaturģijā, savukārt 2014. gadā — saņēmusi maģistra grādu Teātra mākslā. 2017. gadā uzsākusi studijas Liepājas Universitātes programmā “Rakstniecības studijas”. 2018. gadā neformālās izglītības kursos “Latvijas stāsti. Šekspīrs satiek Blaumani” apguvusi kopienas teātra metodikas programmu. Strādā Liepājas Mūzikas, mākslas un dizaina vidusskolā par skolotāju.
Gorskis
Gorskis var būt:
Rēzeknes Svētās Trīsvienības evaņģēliski luteriskā baznīca
Rēzeknes Svētās Trīsvienības evaņģēliski luteriskā baznīca ir dievnams Rēzeknē, skvērā, ko apjož Raiņa, Pulkveža brieža, Kaļķu un Baznīcas ielas. Tā ir vienīgā luterāņu baznīca Rēzeknes pilsētā.
Vēsture
Vietā, kur šobrīd atrodas Trīsvienības baznīca pirms tam bija koka dievnams, kurš 1931. gadā tika nojaukts, lai tā vietā uzceltu ietilpīgāku baznīcu. Jaunās baznīcas celtniecība tika uzsākta 1933. gada 6. jūnijā, pēc arhitekta J. Cīruļa projekta. Tā pabeigta 1938. gada 7. augustā. 1944. gada 7. aprīlī baznīca cieta Sarkanās armijas aviācijas uzlidojumā, kurā tika bojāts tās jumts un ar triecienviļņiem izgāzti logu rāmji. PSRS okupācijas laikā baznīcu draudzei atņēma. 1949. gadā tajā izbūvē 2. stāvu, iekārtojot kino iznomāšanas kantori un kino demonstrēšanas zāli. Baznīca draudzei atgriezta 1994. gadā un tā no jauna iesvētīta lietošanai tā paša gada 20. novembrī. Pēc dievnama atgūšanas tajā notika atjaunošanas darbi.
Kursenieku valoda
Kursenieku valoda (kursenieku: Kursineeki wahloda, de — 'Kāpu kuršu valoda') bija Kuršu kāpās dzīvojošo kursenieku runāts latviešu valodas dialekts vai Kuršu kāpu zvejnieku sociolekts , ko dažkārt arī uzskata par atsevišķu baltu valodu.
Morfoloģiskās struktūras, fonētiskās sistēmas un leksikas pamatkrājuma ziņā kursenieku valoda ir ļoti līdzīga Kurzemes latviešu valodas izloksnēm, tomēr to spēcīgi ietekmējusi lietuviešu un vācu valoda, tostarp daudzas latviešu valodā esošās kultūrleksikas vietā tajā ir aizguvumi no lietuviešu un vācu valodas. Kopumā gan latviešu valodas un kursenieku valodas pratēji savā starpā var labi sazināties bez starpniekvalodām.
Senākie kursenieku valodas pieraksti ir no 17. gadsimta, bet 1785. gadā izdota pirmā kursenieku valodas vārdnīca — Pētera Pallasa „Visu valodu vārdnīca“ (Linguarium totium linguarum).
Skaitļa vārdi
Viens, dui, trīs, četri, pieci, seši, septiņi, astuoņi, deviņi, desmit, vienālik, dvīlik, trīlik, četrālik, peņķālik, sešālik, septiņālik, ašnālik, deviņālik, duidesmit, piecadesmit, sešadesmit, septiņadesmit, astuoņadesmit, deviņadesmit, simts, dvi simtu/duisimt, dang simtu, viens tūkstuoš.
Alūksnes vēsture
Alūksnes vēsture aptver laika posmu kopš Alūksnes dibināšanas senajā Atzeles zemē līdz mūsdienām.
Jevgeņija Radanova
Biogrāfija
Līdz desmit gadu vecumam Radanova trenējās ātrslidošanā, pēc tam pārgāja uz šorttreku. Viņa startēja no sporta kluba Slavia Sofia un viņas treneri bija Ivans Pandovs un Julians Angelovs. No 1994. gada viņa piedalījās pasaules un Eiropas čempionātos. 1997. gada novembrī Radanova pirmo reizi startēja jaunizveidotā Pasaules kausā šorttrekā. 1998.—99. gada sezonā tā sacensībās viņa ieguva savu pirmo uzvaru. Turpmākajos gados viņa regulāri sasniedza godalgotās vietas pasaules kausa kopvērtējumā un 2000.—2001. gada sezonā ieguva 500 m distances pasaules kausu. Viņa pabeidza savu karjeru pēc 2010. gada Olimpiskajām spēlēm Vankūverā.
Alūksnes vēsture
Atzeles zemes sastāvā
Alūksnes apvidus kopš seniem laikiem atradies uz senā tirdzniecības ceļa no Gaujas baseina uz Krievijas ziemeļrietumu zemēm un bijusi baltu, somu un slāvu cilšu savstarpējās cīņas objekts. Pilsētas nosaukums visticmāk ir cēlies no latgaļu vārda olūksna (meža strauts), ugauņi to dēvēja par Alulinn, bet Pleskavas kriviči par Олыста. 8. gadsimtā tagadējās Alūksnes teritoriju iekaroja latgaļu ciltis un tā tika pievienota Atzeles valstij ar centru tagadējā Gaujienas pilskalnā. Uz Alūksnes ezera salas atradās seno latgaļu koka ezerpils. 1111. gadā Atzelē iebruka Novgorodas kņazs Mstislavs Vladimirovičs, bet cieta neveiksmi cīņās ar latgaļiem. 1180. gadā pret Atzeli no jauna vērsās Novgorodas kņazs Mstislavs Drošsirdīgais, kas piespieda atzeliešus maksāt Novgorodai meslus.
Jevgeņija Radanova
Biogrāfija
Laikā no 2002. līdz 2004. gadam Radanova pēc trenera ieteikuma piedalījās arī treka riteņbraukšanas sacensībās. Šajā sporta veidā viņa startēja divos pasaules čempionātos (2003. gadā Štutgartē un 2004. gadā Melburnā) un 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās, kur ieguva 12. vietu.
Alūksnes vēsture
Livonijas ordeņa pakļautībā
1224. gadā pēc Atzeles zemes (terra Agzele) dalīšanas Zobenbrāļu ordenis ieguva Alūksnes un Gaujienas zemes uz senā Pleskavas tirdzniecības ceļa, bet Purnava, Bērzene, Abelene un Abrene tika Livonijas bīskapijai. 1284. gadā pirmo reizi rakstos pieminēta Livonijas ordeņa pils Marienburga (de — 'Marijas pils'), kas atradās uz Alūksnes ezera salas. 1342. gadā ordeņa mestra Burharda fon Dreilēbena vadībā tika nojaukta senā koka pils un pabeigta ordeņa mūra pils celtniecība.
Polijas—Lietuvas uz Zviedrijas pakļautībā
Livonijas kara laikā Alūksni uz laiku iekaroja Krievijas cara Ivana Bargā karaspēks, bet pēc kara Alūksne nonāca Pārdaugavas hercogistes sastāvā. Poļu—zviedru kara laikā zviedriem izdevās ieņemt pili un tā nonāca Zviedru Vidzemes daļā. Otrā Ziemeļu kara laikā 1656. gadā krievi uz laiku iekaroja Marienburgas cietoksni, kas palika viņu pārvaldībā līdz 1658. gada 20. oktobra Valisāres (Vallisaare pie Narvas) pamiera līgumam starp zviedriem un krieviem, tomēr līdz 1661. gada Kardisas (tagad — Kärde ziemeļos no Tartu) miera līguma noslēgšanai krievi izmantoja šo cietoksni karā pret Poliju—Lietuvu. Lielā Ziemeļu kara laikā Marienburgas cietoksnis, kuru aizsargāja ap 300 latviešu bataljonu karavīru Zviedrijas armijas sastāvā, bija spiests kapitulēt grāfa Borisa Šeremetjeva vadītajam krievu karaspēkam 1702. gada 26. augustā. Pirms cietokšņa atdošanas tā aizstāvji uzspridzināja veco ordeņa pili. Trimdā tika aizvesti visi Valkas un Alūksnes pilsoņi, krievu gūstā krita arī Alūksnes luterāņu mācītājs Ernsts Gliks ar savu ģimeni, tai skaitā audžumeitu Martu, Latgales (pēc citiem avotiem Lietuvas) zemnieka Samuela Skavronska meitu, kura vēlāk kļuva par Krievijas impērijas ķeizarieni Katrīnu I.
Krievijas impērijas sastāvā
Pēc 1721. gada Alūksne tika iekļauta Krievijā Vidzemes guberņas sastāvā. Taču nopostīta un saimnieciski maznozīmīga Alūksne palika līdz 1753. gadam, kad Krievijas cariene Elizabete grāfam Mihailam Voroncovam Alūksnes tuvumā uzdāvināja muižu, ko grāfs drīzumā pārdeva baronam Fītinghofam. Alūksne par nozīmīgu tirdzniecības centru kļuva 19. gadsimtā. Tās saimnieciskā nozīme nostiprinājās pēc 1903. gada, kad tika uzbūvēta šaursliežu dzelzceļa līnija Stukmaņi—Gulbene—Alūksne—Ape—Valka.
Latvijas Republikas sastāvā
Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 29. maijā Alūksni atbrīvoja Latvijas armijas 4. Valmieras kājnieku pulks kopā ar Igaunijas armijas daļām. 1920. gadā Alūksnei tika piešķirtas pilsētas tiesības un tā kļuva par lielāko Valkas apriņķa pilsētu. Lielākais rūpnieciskais uzņēmums Alūksnē līdz Otrajam pasaules karam bija Šlosa tvaika dzirnavas ar vilnas un linu vērptuvi. Dzirnavu sastāvā darbojās arī gateris. Dzirnavas apgādāja Alūksni arī ar elektrību. Pēc Otrā pasaules kara no 1946. līdz 1949. gadam Alūksne bija apriņķa centrs, kopš 1950. gada Alūksnes rajona centrs, bet pēc 2009. gada teritoriālās reformas Alūksnes novada centrs. 1951. gadā nodibināja Alūksnes 1. vidusskolu.
Le Thaņa Tu
Le Thaņa Tu (vi; dzimusi ) ir Vjetnamas starptautiskā lielmeistare šahā (2008).
Biogrāfija
2007. gadā Teherānā ieņēmusi 5. vietu Āzijas šaha čempionātā sievietēm. un uzvarējusi Dienvidaustrumāzijas zonas turnīrā. 2008. gadā uzvarējusi Vjetnamas sieviešu šaha čempionātā. Piedalījusies 2008. gada Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas Naļčikā, kurā 1. kārtā zaudējusi Annai Ušeņinai.
Pārstāvējusi Vjetnamu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2008. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Obojaņa
Obojaņa (ru) ir pilsēta Krievijā, Kurskas apgabalā.
317-F. latviešu policijas bataljons
'''317-F. latviešu policijas bataljons''' bija militāra latviešu brīvprātīgo vienība Trešā reiha pakļautībā Otrajā pasaules karā. Kaujas gaitas beidza ar iekļaušanu 3. Cēsu latviešu brīvprātīgo policijas pulkā 1944. gada 14. februārī.
Izveidošana
317-F. latviešu policijas bataljonu saformēja kapteinis Žanis Krūmiņš 1943. gada 18. oktobrī Bolderājā no 266-E. bataljona kadriem kā frontes rotu. Pēc bataljona izveides tajā bija 5 virsnieki, 26 instruktori un 150 kareivji.
Dienesta gaitas
Jau 27. oktobrī bataljonu nosūtīja uz Zilupi sardžu dienesta izpildei, šos pienākumus bataljons izpildīja līdz 1944. gada februārim, kad tika pārvietots uz Olaini. Olainē bataljonu papildināja līdz pilnam personālsastāvam ar aptuveni 500 jauniesauktajiem un 14. februārī iekļāva 3. Cēsu latviešu brīvprātīgo policijas pulkā kā I bataljonu.
Kvieši
Kvieši ir labība no kviešu ģints graudzāļu sugām. Pārtikas graudus galvenokārt iegūst no mīksto kviešu (Triticum aestivum) sugas, bet arī no citām sugām iegūst kviešu graudus, kurus lieto pārtikā, piemēram, no cietajiem kviešiem (Triticum durum) iegūst graudus, kurus pēc tam izmanto makaronu miltu malšanā vai mannas gatavošanā. Kviešus izmanto arī lopbarībā.
Kviešu vēsture
Kviešu izcelsme ir meklējama "Auglīgajā pusmēnesī" Tuvajos Austrumos. Tā ir viena no vecākajām graudaugu kultūrām pasaulē. Tie Eifratas ielejā ir kultivēti 9000 gadus pirms mūsdienām. Arī Senās Ēģiptes faraoni ir apglabāti kopā ar kviešiem, kuri tika ņemti līdzi aizkapa dzīvē.
Kviešus audzēt iemācījās arī Senajā Grieķijā un Senajā Romā. Tie izplatījās arī uz Centrālāzijas zemēm un Ķīnu. Tiek lēsts, ka šajās zemēs kviešus audzē aptuveni 5000 gadus. Pēc Jaunās pasaules atklāšanas kvieši tika ievesti audzēšanai arī Ziemeļamerikā.
1990. gadā visvairāk kviešu tika izaudzēts Padomju Savienībā, bet mūsdienās, 2010. gadā, visvairāk kviešu tika izaudzēts Ķīnā (115,2 miljoni tonnu). Nākamās valstis ir Indija, Amerikas Savienotās Valstis, Krievija un Francija.
Krasiļiva
Krasiļiva ir pilsēta Ukrainas rietumos, Hmeļnickas apgabala Hmeļnickas rajonā. Izvietojusies apgabala vidusdaļā 36 km uz ziemeļiem no apgabala centra Hmeļnickas. Līdz 2020. gadam bija rajona centrs.
Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1444. gadā. 16. gadsimta sākumā Krasiļivā uzbūvēta pils aizsardzībai pret tatāru iebrukumiem. Kopš 1793. gada miests Volīnijas guberņā, no 1930. gada — pilsētciemats, no 1964. gada — pilsēta. Mūsdienās pilsētā attīstīta pārtikas rūpniecība un mašīnbūve.
Dutka
Dutka ir ciems Valmieras novada Trikātas pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā.
Ciems izveidojusies ap bijušās Dutkas muižas (Dutkenhof) centru.
Plevena
Plevena (bg, ) ir pilsēta Bulgārijā. Pilsēta atrodas Bulgārijas ziemeļu daļā, vēsturiskajā Moēzijas reģionā. Plevena ir Plevenas apgabala administratīvais centrs. 2016. gadā pilsētā dzīvoja 98,5 tūkstoši iedzīvotāju, no kuriem gandrīz 97% ir bulgāri. Atlikušos 3% veido galvenokārt turki un čigāni.
15. līnija (Jūrmala)
15. līnija ir iela Jūrmalā, Lielupes apkaimē. 15. līnija sākas kāpu rajonā un beidzas krustojumā ar Meža prospektu. Kopējais ielas garums ir 325 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. 15. līnijā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
15. līnija ir savienota ar šādām ielām:
Berlīnes krīze
Berlīnes krīze apzīmē PSRS un Rietumvalstu konfliktu 1961. gada jūnijā-novembrī par Rietumberlīnes kontroli. To izraisīja PSRS vadītāja Ņikitas Hruščova atkārtotās prasības izbeigt ASV, Lielbritānijas un Francijas okupācijas pārvaldi Rietumberlīnē.
Jau ar 1948.-1949. gada Berlīnes blokādi PSRS bija centusies izbeigt Rietumvalstu okupācijas spēku klātbūtni Rietumberlīnē, un pilnīgu šīs pilsētas daļas iekļaušanu jaunajā VDR. Nostabilizējoties padomju režīmiem Austrumu bloka valstīs, pastiprinājās iedzīvotāju bēgšana uz rietumiem. Līdz 1953. gadam robeža starp Rietumvāciju un Austrumvāciju bija viegli šķērsojama, taču vēlāk to slēdza, uzbūvējot robežu nožogojumus. Rietumberlīnes robežu kontroli PSRS 1955. gadā nodeva VDR robežsargiem, taču Rietumvalstis neatzina VDR leģitimitāti un ignorēja robežsargus. Līdz 1961. gadam, kad sāka celt Berlīnes mūri, 4,9 miljoni austrumvāciešu, jeb 20% VDR iedzīvotāju, bija aizbēguši uz VFR. Situāciju sarežģīja tas, ka okupācijas varas ar Vāciju joprojām nebija noslēgušas miera līgumu. Miera līguma noslēgšanai traucēja arī VFR kanclera Konrāda Adenauera nostāja, kurš uzskatīja VDR par nelikumīgu padomju okupācijas varas veidojumu, un neatzina jauno Vācijas-Polijas robežu.
1958. gada novembrī PSRS vadītājs Ņikita Hruščovs pieprasīja Rietumiem sešu mēnešu laikā pamest Rietumberlīni, lai pēc tam pārveidotu Berlīni par demilitarizētu pilsētu. Viņš piedraudēja VDR kontrolē nodot satiksmes ceļus un robežpārejas Rietumberlīnē, kuras kopš Otrā pasaules kara beigām kontrolēja padomju okupācijas karaspēks. Rietumvalstis šo ultimātu noraidīja, uzstājot uz savām tiesībām brīvi pārvietoties pa visu Berlīni. 1959. gada maijā notika visu četru okupācijas valstu ārlietu ministru konference, kurā neizdevās panākt vienošanos Berlīnes jautājumā. Septembrī Hruščovs apmeklēja ASV. Prezidents Dvaits Eizenhauers sarunās piekrita, ka Berlīnes okupācijas režīms nevar turpināties bezgalīgi, un ka situāciju nepieciešams atrisināt mierīgā ceļā. Hruščovs uzsvēra, ka demilitarizēta Berlīne nevarētu būt drauds ASV drošībai un ka PSRS beidzot vēlas noslēgt miera līgumu ar Vāciju. 1960. gada maijā bija paredzēta nākamā ASV un PSRS vadītāju tikšanās, taču tā nenotika 1. maijā virs PSRS notriektās U-2 izlūklidmašīnas skandāla dēļ.
1960. gada 17. oktobrī PSRS saņēma ziņu, ka VDR valdība plāno slēgt piekļuvi Rietumberlīnei. Drīz sekoja VDR lūgums pēc ekonomiskās palīdzības, jo gaidāmā attiecību pasliktināšanās ar VFR smagi ietekmētu VDR ekonomiku. 30. novembrī notika Hruščova un Valtera Ulbrihta tikšanās, kurā Hruščovs solīja, ka palīdzēs izstumt Rietumvalstis no Berlīnes bez kara sākšanas.
1961. gada 6. janvārī Hruščovs paziņoja, ka Rietumvalstīm jāizbeidz Rietumberlīnes okupācija. 20. janvārī amatā stājās jaunais ASV prezidents Džons Kenedijs. 4. jūnijā abi lielvaru vadītāji tikās Vīnē, kur agresīvi noskaņotais Hruščovs paziņoja, ka ir gatavs parakstīt atsevišķu miera līgumu ar VDR. Tas izbeigtu visas Potsdamas vienošanās par okupācijas spēku tiesībām Vācijā un Rietumberlīnē, tai skaita zemes un gaisa koridoriem. Rietumvalstis norādīja, ka šāds miera līgums nekādā veidā neizbeigtu viņu tiesības Vācijā, tai skaitā, brīvu piekļuvi Berlīnei. Augusta sākumā Hruščovs savās runās jau draudēja ar atomkaru, ja Berlīnes situāciju neizdosies atrisināt. Šajā laikā gandrīz 2000 austrumvāciešu dienā bēga uz Rietumberlīni.
1961. gada sākumā sāka pieaugt bēgļu skaits, kas no VDR bēga uz Rietumberlīni pa brīvi šķērsojamo robežu. 12. augustā VDR izbeidza brīvo kustību starp Rietumberlīni un Austrumberlīni, sākot Berlīnes mūra celtniecību, kas pilnībā izolēja Rietumberlīni. 18. augustā Rietumberlīnē ieradās ASV armijas papildspēki. Austrumvācu robežsargi sāka traucēt rietumu diplomātu un militārpersonu kustību pāri okupācijas zonu robežai, ko pēc līguma varēja darīt tikai PSRS militārpersonas. 1961. gada 22. oktobrī ASV pārstāvniecības vadītājs Alans Laitners (E. Allan Lightner, Jr.) devās uz teātra izrādi Austrumberlīnē, taču robežsargi viņa automašīnai neļāva šķērsot robežu kontrolpunktā "Čārlijs". Nākamajā dienā, lai pārbaudītu VDR robežsargu uzvedību, ASV diplomāts devās uz Austrumberlīni. Kad robežsargi viņam pieprasīja uzrādīt dokumentus, iejaucās ASV militārā policija, kas diplomātu netraucēti pavadīja uz Austrumberlīni. Turpmākajā dienās šādas robežas šķērsošanas atkārtojās vairākas reizes. 24. oktobrī 26 automašīnas ignorēja VDR robežsargu mēģinājumus veikt pasu kontroli, un ASV kareivju pavadībā iebrauca Austrumberlīnē. Šo drošības konvoju atbalstīja pie kontrolpunkta izvietotie ASV tanki. 27. oktobrī PSRS karaspēks pie kontrolpunkta "Čārlijs" izvietoja desmit tankus, kas tagad atradās tiešā ASV tanku tuvumā. Kara iespēja bija tik tuvu, ka ASV un PSRS beidzot bija spiestas panākt kompromisu. Lai arī Vācijas miera līgums netika noslēgts, ASV atzina Berlīnes mūra pastāvēšanu.
Dienvidāfrikas administratīvais iedalījums
Dienvidāfrikas administratīvo iedalījumu veido 9 provinces, kas ir izveidotas saskaņā ar Dienvidāfrikas konstitūciju. Provinces sīkāk iedalās 44 distriktos un 8 metropolēs. Distrikti sīkāk iedalās 226 vietējās pašvaldībās. Savukārt vietējās pašvaldības un metrolopes sīkāk iedalās 4277 daļās. Pēc platības lielākā province ir Ziemeļkāpa (372 889 km²), bet mazākā — Hautena (18 178 km²). Pēc iedzīvotāju skaita lielākā province ir Hautena (12 914 800 iedzīvotāji), bet mazākā — Ziemeļkāpa (1 166 700 iedzīvotāji).
Koru kari
Koru kari ir koru konkurss Latvijā, kurš ik pēc pieciem gadiem norit Vispārējo latviešu Dziesmu un Deju svētku laikā, kā arī Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētku laikā.
Koru karu konkurss ierasti norisinās jaukto koru, vīru koru, sieviešu koru, kā arī senioru koru kategorijās. Mūsdienās tajā piedalās pirmssvētku skatēs labākos rezultātu ieguvušie kori.
Konkurss ierasti norisinās Latvijas Universitātes Lielajā aulā.
Chance the Rapper
Džonatans Benets (en, dzimis 1993. gada 16. aprīlī), profesionāli pazīstams kā Chance the Rapper, ir amerikāņu hiphopa ierakstu mākslinieks. Kļuvis atpazīstams ar sava otrā miksteipa Acid Rap izdošanu. Viņa miksteips Coloring Book ieguva trīs Grammy balvas.
Diskogrāfija
Miksteipi
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Līvānu novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Līvānu novadā.
Magnija perhlorāts
Magnija perhlorāts (Mg(ClO4)2) ir magnija un perhlorskābes sāls. Tā ir balta pulverveida viela, kas ir spēcīgs oksidētājs. Bezūdens magnija perhlorāts ir ārkārtīgi higroskopisks, tādēļ to sauc arī par anhidronu. Anhidrons spēj piesaistīt līdz pat 60% ūdens no savas masas. Heksahidrāts Mg(ClO4)2 · 6H2O ir adatveida kristāli, kas pie 147 °C izšķīst savā kristalizācijas ūdenī.
Iegūšana
Iegūst, magnija hidroksīdam vai magnija oksīdam reaģējot ar perhlorskābi.
Vārglāzē ar tīru 30% perhlorskābi pakāpeniski pievieno magnija oksīdu līdz piesātinājumam. Lieko MgO nofiltrē caur porainu stikla plāksnīti, bet filtrātu neitralizē ar perhlorskābi līdz vāji skābai reakcijai, kā indikatoru lietojot Kongo sarkano. Ietvaicē līdz kristalizācijas sākumam un atdzesē. Iegūto heksahidrātu vēlreiz pārkristalizē. Lai iegūtu bezūdens sāli, heksahidrātu karsē porcelāna bļodiņā, kamēr tas izkūst (izšķīst kristalizācijas ūdenī). Ietvaicējot tālāk, šķīdums atkal sacietē, jo veidojas magnija perhlorāta trihidrāts. To sacietēšanas laikā maisot karsē, nepārsniedzot 230 °C temperatūru. Iztur 1—2 stundas. Pēc tam atdzesē, sasmalcina, ieber apaļkolbā un vēlreiz izkarsē vakuumā. Glabā cieši noslēgtā traukā, bet vislabāk — aizkausētā ampulā.
Ķīmiskās īpašības
Šķīdinot ūdenī, izdalās daudz siltuma, tādēļ ūdeni jāņem lielā pārākumā. Magnija perhlorāts labi šķīst arī citos polāros šķīdinātājos.
Izmantošana
Bezūdens magnija perhlorātu jeb anhidronu izmanto gāzu pilnīgai atbrīvošanai no ūdens tvaikiem (dziļajai žāvēšanai). Magnija perhlorātu var reģenerēt, karsējot vakuumā pie 220 °C, taču to nedrīkst darīt, ja ar to ir žāvētas organiskas vielas, jo var notikt eksplozija. Magnija perhlorāts, uzsūcot ūdeni, sacietē, tādēļ var tikt bloķēta gāzes plūsma, un ieteicamāk ir kā sausinātāju lietot fosfora pentoksīdu, kas veido šķidrumu. Piesātināta ūdens tvaika spiediens virs anhidrona ir 70 mPa, bet virs P2O5 — tikai 3 mPa. Taču anhidrons spēj uzsūkt pēc masas daudz vairāk ūdens, nekā fosfora pentoksīds, bez tam anhidrons ir neitrāls savienojums, ar ko var žāvēt visdažādākās gāzes.
Interesanti fakti
Magnija perhlorāts kopā ar citiem perhlorātiem atrasts uz Marsa virsmas ar spektroskopijas metodi.
Voldemārs Alksnis
Voldemārs Alksnis var būt:
Francisella tularensis
Francisella tularensis ir gramnegatīvas aerobas baktērijas. Sīkas — 0,1—0,3 × 1,5 µm, polimorfas (t.i., var būt koku, ovālas, graudu, lodes vai nepareizas formas) nūjiņas; neveido sporas, nekustīgas, var veidot gļotainas kapsulas. Ir tularēmijas izraisītājs. Spējīgs ilgi saglabāties ārpus organisma (piemēram, piesārņotās ūdenstilpēs), taču neizturīgs pret augstu temperatūru un dezinfekcijas līdzekļiem. . Latvijā tularēmija sastopama ļoti reti, taču 2012. gada vasarā saslimuši seši bērni.
Joahims Frīdrihs fon Mansfelds
Grāfs Joahims Frīdrihs fon Mansfelds cu Forderorts (de; dzimis, miris ) bija vācu grāfs un Zviedrijas armijas ģenerālis.
Trūpi (Viļānu pagasts)
Trūpi ir ciems Viļānu novada Viļānu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā 3,7 km no pagasta un novada centra Viļāniem un 215,1 km no Rīgas.
Lilija Berzinska
Lilija Berzinska (dzimusi 1978. gada 18. decembrī) ir latviešu rakstniece, kas raksta galvenokārt bērniem. Latvijas Universitātē ieguvusi doktora grādu teoloģijā par promocijas darbu "Māsa Marija Stefana kā Terēzes no Lizjē tēla pārņēmēja" (2011). Strādājusi par lektori Latvijas Universitātē un Rēzeknes Augstskolā. Publicējusi grāmatas bērniem "Nezināmais zvērs" (2009), "Ziloņu dārzs" (2012), "Pļavas pasakas" (2014), "Lamzaks meklē lamzaku" (2016) un "Skelets skapī" (2018). 2015. gadā klajā nāca darbs pieaugušajiem — romāns "Putnu osta", bet 2017. gadā pasaka "Pasaules centrs". Tulkojusi vairākas grāmatas gan pieaugušajiem, gan bērniem no angļu un krievu valodas.
Trūpi (Viļānu pagasts)
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem, Maltas upes kreisajā krastā.
Trūpos atrodas valsts nozīmes arheoloģijas pieminekļi : Trūpu Velna akmens - kulta vieta un Trūpu viduslaiku kapsēta.
Trūpos dzimusi dzejniece Dzērksteņa, īstajā vārdā Genovefa Upeniece (1909_2002).
Cauruļu licējs
Cauruļu licējs ir jūras kuģis, kuru izmanto zemūdens infrastruktūras izbūvē. Kuģi izmanto, lai savienotu naftas ieguves platformas jūrā ar rafinēšanas rūpnīcām krastā. Lai izpildītu šādu uzdevumu, tipiskam cauruļu licējam ir smagsvara kravu celtnis, kuru izmanto, lai uzstādītu sūkņus un vārstus, kā arī aprīkojums, lai guldītu cauruli starp zemūdens konstrukcijām.
Izšķir cauruļu J un S guldīšanas metodes. Abos gadījumos caurule var tikt padota no spoles vai sametināta pa posmiem. Caurules likšanas laikā, lai noturētu cauruļu licēju vajadzīgajā pozīcijā un uzturētu nepieciešamo ātrumu, izmanto dinamiskās pozicionēšanas sistēmu vai enkurus, kuri iznesti no kuģa dažādos virzienos.
Tehnikas attīstība ir devusi iespēju ieguldīt caurules vairāk nekā 2 500 m dziļi zem ūdens.
Terminu "cauruļu licējs" vai "cauruļu licējkuģis" attiecina uz visiem kuģiem, kuri spēj guldīt caurules okeāna dibenā. Tas var ietvert arī "divējāda pielietojuma" kuģus. Šie kuģi ir spējīgi likt caurules okeāna dibenā papildus savam pamata uzdevumam. Divējāda pielietojuma cauruļu licēju piemēri ir baržas, modificēti balkeri, modificēti urbšanas kuģi, daļēji iegremdējamie smagsvara kravu pārvadātāji - cauruļu licēji, kā arī citi kuģi.
Vairākiem valsts naftas uzņēmumiem pieder un tie ekspluatē cauruļu likšanas baržas naftas ieguves projektiem jūrā. HYSY 202 bija pirmā Ķīnā uzbūvētā cauruļu likšanas barža.
Šiho Ogava
Šiho Ogava (ja; dzimusi ) ir japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Robežieņēmumi
Robežieņēmumi (angļu val. marginal revenue) rāda par cik mainīsies ieņēmumi, ja pārdevuma apjomu palielina par vienu vienību. Lai noteiktu optimālu ražošanas apjomu veic robežanalīzi vai robežieņēmumu un robežizmaksu salīdzināšanas metodi. Ražošanas apjomu, kas nodrošina uzņēmumam maksimālu peļņu, var noteikt, salīdzinot robežieņēmumus (MR) ar robežizmaksām (MC). Ja MR=MC, tad uzņēmums ir līdzsvarā. Ja MR>MC, tad ražojot šo produkcijas vienību, uzņēmums palielinās ekonomisko peļņu. Un otrādi - ja MR<MC, tad uzņēmumam jāatsakās no šīs produkcijas vienības ražošanas, citādi peļņa samazināsies.
Karimatas šaurums
Karimatas šaurums (id) ir jūras šaurums, kas savieno Javas jūru ar Natunas jūru un tālāk ar Dienvidķīnas jūru. Izvietojies starp Indonēzijai piederošajām Kalimantānas un Belitunas salām. Šaurumā daudz salu, koraļļu rifu, lielākās ir Karimatas salas, no kurām cēlies šauruma nosaukums.
Gāgu senkapi
Gāgu senkapi ir vietējas nozīmes aizsargājams arheoloģijas piemineklis Preiļu novada Aizkalnes pagasta Gāgās, Jašas upes labajā krastā.
Savāda pasaule
"Savāda pasaule" (en) ir 2022. gada ASV datoranimācijas zinātniskās fantastikas piedzīvojumu filma. Filmas režisors ir Dons Holls. Galvenās lomas angļu valodā ierunājuši Džeiks Jillenhols, Deniss Kveids, Jabuki Jangs Vaits, Gabriela Juniona un Lūsija Liu.
Bitkarte
Bitkarte ir kartēšana no kāda domēna (piemēram, veselu skaitļu diapazons) uz bitiem. To sauc arī par bitu masīvu vai bitkartes indeksu.
Datorgrafikā, ja domēns ir taisnstūris (indeksēts ar divām koordinātēm) bitkarte dod veidu, kā saglabāt bināro attēlu, tas ir, attēls, kurā katrs pikselis ir melns vai balts (vai jebkuras divas krāsas).
Rīga Preču I
Rīga Preču I bija dzelzceļa kravas stacija Rīgā, Skanstes apkaimē. Tā aizņēma teritoriju starp Pulkveža Brieža, Hanzas un Skanstes ielām. Tajā bija plašs sliežu ceļu parks vilcienu pieņemšanai, nosūtīšanai, vagonu šķirošanai, preču pagalms, iekraušanas un izkraušanas ceļi, kravas platformas un noliktavu ēkas. Stacijas ceļus un ēkas nojauca 2009. gadā, lai atbrīvotu vietu finanšu darījumu kvartālam. 2016. gadā šeit tika uzsākta jauna pilsētas kvartāla "New Hanza City" būvniecība. Kā pirmās tika uzbūvētas Mihaila Tāla iela un Gustava Kluča iela.
2018. gada februārī jaunā kvartāla attīstības projekts koriģēts ABLV bankas pašlikvidācijas dēļ. Šobrīd teritorijā uzcelts kultūras centrs Hanzas Perons.
Vēsture
1903. gadā no Brasas—Rīgas-Krasta līnijas (toreiz tas bija atzarojums uz Andrejsalas elevatoru) 2. kilometra Ganību posteņa izbūvēja vēl vienu 2 km garu atzaru, kura galā iekārtoja Rīgas Preču staciju. Padomju laikā staciju dēvēja par 1. Preču staciju, lai atšķirtu no 2. Preču stacijas, kas atradās starp Jāņavārtiem un Aconi. Mūsdienās pēdējo sauc vienkārši par Rīgas Preču staciju. Agrāk arī tagadējo Torņakalna stacijas B parku sauca par Rīgas 3. Preču staciju.
Bitkarte
Pikseļu glabāšana
Nesaspiestās bitkartēs attēlu pikseļi parasti tiek saglabāti ar mainīgu bitu skaitu uz pikseli, kas identificē tā krāsu, krāsu dziļumu. Pikseļi ar 8 bitiem un mazāk var attēlot pelēktoņu vai indeksētu krāsu. Alfa kanālu (caurspīdīgumu) var glabāt atsevišķā bitkartē, kur tas ir līdzīgs pelēktoņu bitkartei vai ceturtajam kanālam, kas, piemēram, pārvērš 24 bitu attēlus par 32 bitiem uz pikseli. Biti, kas attēlo bitkaršu pikseļus, var tikt iepakoti vai neiepakoti (atstarpes līdz baitam vai vārdu robežām) atkarībā no formāta vai ierīces prasībām. Atkarībā no krāsu dziļuma pikselis attēlā aizņem vismaz n/8 baitus, kur n ir bitu dziļums.
No ierīcēm neatkarīgas bitkartes un BMP faila formāts
Microsoft ir definējis dažādu krāsu dziļumu bitkaršu īpašu attēlojumu kā atbalstu bitkaršu apmaiņai starp ierīcēm un lietojumprogrammām. Tās nosauca par - no ierīcēm neatkarīgām bitkartēm jeb DIBS, un faila formātu sauc par DIB faila formātu vai BMP faila formātu. Balstoties uz Microsoft atbalstu: Neatkarīga bitkarte (DIB) ir formāts, kas tiek izmantots, lai definētu neatkarīgas bitkartes ar dažādām krāsu izšķirtspējām. Galvenais DIBS mērķis ir ļaut bitkartes pārvietot no vienas ierīces uz citu (tādējādi ierīce neatkarīga no nosaukuma daļas). DIB ir ārējs formāts pretstatā ar ierīcei atkarīgu bitkarti, kas sistēmā tiek parādīta kā bitkartes objekts (izveidota ar lietojumprogrammu...). DIB parasti pārvieto metafailos (parasti izmantojot funkciju StretchDIBits, BMP failus un starpliktuvi (CF_DIB datu formātu)).
Citi bitkaršu failu formāti
Windows X sistēma izmanto līdzīgu XBM formātu melnbaltiem attēliem un XPM (pikseļu karte) krāsainiem attēliem.Daudzi citi bitkaršu failu formāti tiek izmantoti, bet retāk. Visbiežāk tiek izmantoti standartizēti saspiesti bitkaršu faili, piemēram, GIF, PNG, TIFF un JPEG.
Jūlijs Jansons
Jūlijs Jansons (1880—1937) bija latviešu virsnieks, latviešu strēlnieku komandieris, karojis Pirmajā pasaules karā un Latvijas brīvības cīņās. Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.
Dzīvesgājums
Dzimis 1880. gada 28. novembrī Sāvienas pagastā zemnieka ģimenē. Mācījās pagasta skolā un Valkas skolotāju seminārā, tomēr izšķīrās par militāru karjeru. 1899. gadā uzsāka dienestu 116. Malojaroslavecas kājnieku pulkā Rīgā, tad iestājās Viļņas junkuru skolā. Dienestu turpināja Daugavpilī un Narvā, sasniedzot štabskapitāna pakāpi. Sākoties Pirmajam pasaules karam, 1914. gada augustā komandēja 92. Pečoras pulka rotu, bet vēlāk bataljonu Galīcijas kaujās pie Krakovas, Peremišļas, Ļvivas un Bržezaniem. Trīsreiz ievainots un apbalvots ar 6 kaujas ordeņiem, paaugstāts par apakšpulkvedi. Pēc Februāra revolūcijas 1917. gada martā Jansonu iecēla par Latviešu strēlnieku rezerves pulka bataljona komandieri, Iskolata laikā 1917. gada 12. decembrī viņu atlaida no karadienesta.
1919. gada 18. februārī pulkvežleitnants Jansons tika iecelts par veidojamā Valmieras pulka komandieri, no 27. marta piedalījās kaujās. Kad 31. martā ar Igaunijas armijas virspavēlnieka Laidonera pavēli nodibināja Ziemeļlatvijas brigādi, viņa komandētais Valmieras pulks kopā ar Igaunijas armiju cīnījās pret Padomju Latvijas armijas uzbrukumu Vēravas un Valkas virzienā. Kaujā pie Melnupes Valmieras pulkam kopā ar igauņu karaspēka daļām izdevās apturēt uzbrukumu, tas izcīnīja spīdošas uzvaras Alsviķu un Karvas staciju rajonā, pie Apes, Vaidavas un Melnupes krastos, pie Saru un Mencas muižām. Pēc Alūksnes ieņemšanas apakšpulkvedis Jūlijs Jansons vadīja uzbrukumu Austrumu frontē Vecgulbenes virzienā un vēlāk cīnījās ar lieliniekiem pie Atašienes, Līvāniem un Dubnas upes. No 10. jūnija līdz 5. jūlijam Jansons bija Austrumu frontes pavēlnieks no Ilūkstes līdz Kupravai, viņu paaugstināja pulkveža pakāpē.
Bermontiādes laikā 1919. gada septembrī Jansonu ievainojuma dēļ evakuēja uz kara slimnīcu, bet jau pēc 10 dienām viņš atgriezās ierindā un no 8. oktobra piedalījās kaujās pret Rietumkrievijas armiju pie Nāves salas un Jaunjelgavas, kā arī Mercendorfas apvidū. 1. novembrī par 4. Valmieras pulka komandieri iecēla pulkvežleitnantu Bojāru, bet pulkvedi Jansonu iecēla par "Papildu brigādes" komandieri.
Pēc kara beigām pulkvedi Jansonu 1920. gada 3. jūlijā iecēla par robežsardzes priekšnieku, vēlāk līdz 1921. gada 11. janvārim viņš bija Robežsargu divīzijas komandieris. Atvaļināts 1922. gada 1. aprīlī un ieskaitīts virsnieku rezervē. Līdz 1924. gadam bija LKO domes loceklis. Pēc atvaļināšanas dzīvoja dzimtā Sāvienas pagasta "Nainiešos", bet 1928. gadā iestājās militarizētajā robežapsardzībā, dienēja Dagdā, pēc tam Jaunlatgalē. Tiesāts par krimināliem pārkāpumiem 1917. gadā Iskolata laikā.
Miris 1937. gada 27. janvārī Rīgā, apbedīts Rīgas Brāļu kapos.
Marijas Prončiščevas līcis
Marijas Prončiščevas līcis (ru) ir Laptevu jūras līcis Taimiras pussalas ziemeļaustrumu piekrastē Prončiščeva krastā, 75 km uz ziemeļiem no ieejas Hatangas līcī. Līcis ir ap 60 km garš un 3 līdz 10 km plats. Tajā ietek vairākas upes, lielākās no kurām ir Severnaja līča ziemeļrietumu galā un Zeļonaja rietumu krastā. No rietumiem līcim piekļaujas Birrangas kalnu grēdas austrumu gals. Pie līča ieejas izvietojusies slēgtā Buhta Prončiščevojas polārstacija. Līcis un apkārtējā teritorija ietilpst Taimiras rezervāta Arktiskajā iecirknī.
Ļgova
Ļgova (ru) ir pilsēta Krievijā, Kurskas apgabalā.
Legionella pneumophila
Legionella pneumophila ir gramnegatīvas aerobas kustīgas baktērijas. Taisnas vai viegli izlocītas nūjiņas ar viciņām; 3 × 0,5—0,7 µm. Izraisa legionelozi jeb "leģionāru slimību". No citām Legionella sugām atšķīrās ar spēju hidrolizēt nātrija hipurātu. Legionella pneumophila izšķir 16 serogrupas. Ir jutīgas pret ultravioletajiem stariem, etilspirtu, fenolu, 3% hloramīna šķīdumu.
Legionellas ir izturīgas ārējā vidē, spēj intensīvi vairoties vienšūņos, piemēram, amēbās, turklāt tās var aizsargāt legionellas no dezinficējošo līdzekļu iedarbības. Šo baktēriju lielās pielāgošanās spējas ļauj tām vairoties mākslīgos ūdens rezervuāros, kur tām ir piemērotāki apstākļi nekā dabā. .
Jaunvāle
Jaunvāle ir ciems Valmieras novada Brenguļu pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumu daļā.
Dolni Bousova
Dolni Bousova (cz) ir pilsēta Čehijā, Centrālčehijas apgabala Mlada Boleslavas apriņķī.
Rakstos pirmoreiz minēta 1360. gadā. 1497. gadā minēta kā pilsēta. 1526. gadā pilsēta iekļāvās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Ugrinieki
Ugrinieki (arī Ūgrinīki) ir ciems Viļānu novada Viļānu pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 4,7 km no pagasta un novada centra Viļāniem un 213,3 km no Rīgas.
Mari Kavamura
Mari Kavamura (ja; dzimusi ) ir japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.