cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Imants Ramiņš
Dzīvesgājums
Pēc tam līdz 1972. gadam dzīvoja Prinsdžordžā Britu Kolumbijā, kur nodibināja Jaunkaledonijas kamerorķestri (1971), ko 1981. gadā pārdēvēja par Prinča Džordža orķestri. Vēlāk bija Okanaganas simfoniskā kora vadītājs un Okanaganas simfoniskā orķestra mūziķis (1978—1982), šajā laikā nodibināja Okanaganas jauniešu simfonisko orķestri (1989), bērnu kori Nova (1983), kamerkori Aura (1979). Kopš 1977. gada bija Vernonas Mūzikas skolas pedagogs. 1989. gadā Imants Ramiņš pēc Vankūveras kamerkora diriģenta lūguma sacerēja jaunu "Pūt, vējiņi!" apdari turnejai uz Baltijas valstīm.
2014. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona
Hat-trick
Spēlētājs guva 4 vārtus spēlē
2014. gada Giro d'Italia
2014. gada Giro d'Italia bija 97. reize, kad notika šīs sacensības. Tās sākās 9. maijā Belfāstā un noslēdzās 1. jūnijā Triestē. Sacensību distance šķērsoja gan Ziemeļīriju, gan Īriju. Neierasti, ka bija paredzētas trīs atpūtas dienas divu vietā un sacensības sākās piektdienā. Sacensību kopvērtējumā uzvarēja  pārstāvis Nairo Kintana.
2014. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona
Pirms sezonas Latvijas Futbola federācijas Licencēšanas komisija startam Virslīgā nepieciešamo A licenci nepiešķīra diviem klubiem — FC Daugava un Skonto FC —, tomēr pēc apelāciju izskatīšanas abas komandas tika pielaistas startam Virslīgā.
2014. gada Giro d'Italia
Komandas
Visas 18 UCI ProTeam komandas tika automātiski ielūgtas un tām bija obligāti jāpiedalās sacensībās. Kā 2013. gada Itālijas riteņbraukšanas kausa uzvarētāji 2013. gada oktobrī tika ielūgti . 2014. gada janvārī trīs pārējās vietas tika noteiktas ar sociālo mediju palīdzību no astoņu UCI Professional Continental komandu saraksta. Šīs vietas vēlāk tika piešķirtas ', ' un  komandām.
22 komandas, kuras piedalījās sacensībās bija:
Pirmssacensību favorīti
Par kopvērtējuma uzvaras favorītiem tika uzskatīti Nairo Kintana, Hoakims Rodrigess, Keidels Evanss, Rigoverto Urans. Citu favorītu vidū tika minēti Domeniko Pocovivo, Mikēle Skarponi, Denjels Mārtins, Ivans Baso, Rafals Majka un Pšemislavs Ņemecs.
Imants Ramiņš
Dzīvesgājums
Dzimis 1943. gada 18. septembrī Ventspilī. Otrā pasaules kara beigās ar ar ģimeni devās bēgļu gaitās uz Vāciju, 1948. gadā tālāk uz Kanādu, kur apmetās Kokrenas pilsētā Ontārio provincē. Līdz 1962. gadam mācījās Dzērvisa vidusskolā Toronto un līdztekus vijoles spēli Toronto Karaliskajā konservatorijā. Līdz 1966. gadam studēja Toronto universitātē mūziku, pēc tam Zalcburgas Mocarteumā (Akademie Mozarteum) papildinājās kompozīcijā, vijoļspēlē, diriģēšanā un muzicēja Camerata academica orķestrī (1966—1968).
2014. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona
Komandu izmaiņas
Pēc iepriekšējās sezonas, saistībā ar rūpnīcas "Liepājas Metalurgs" finansu problēmām, tika likvidēts FK Liepājas Metalurgs, kura vieta tika piešķirta jaundibinātajam FK Liepāja.
Staņislavs Šuškevičs
Dzīvesgājums
Dzimis 1934. gadā Minskā skolotāju ģimenē. Studēja Baltkrievijas Valsts universitātes (BVU) fizikas-matemātikas fakultātē, kuru absolvēja 1956. gadā. No 1960. līdz 1961. gadam strādāja Minskas radiorūpnīcā, kur cita starpā esot mācījis krievu valodu Lī Hārvijam Osvaldam. No 1961. līdz 1990. gadam, ar pārtraukumiem, strādāja Baltkrievijas Valsts universitātē, 1972. gadā viņu ievēlēja par BVU profesoru un Kodolfizikas katedras vadītāju.
2014. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona
Turnīra tabula
Skonto un Jūrmalai pēc LFF Disciplinārlietu komisijas lēmuma tika atņemti pieci punkti. Skonto tika arī piešķirts tehniskais zaudējums 0—3 par neierašanos uz spēli pret Liepāju.
Belovežas gāršas līgums
Belovežas gāršas līgums jeb Belovežas vienošanās bija PSRS sabrukuma perioda beigās 1991. gada 8. decembrī Belovežas gāršā noslēgta vienošanās starp Baltkrievijas PSR, Krievijas PFSR un Ukrainas PSR vadītājiem par Neatkarīgo Valstu Savienības (NVS) izveidi iepriekš plānotās bijušo padomju republiku konfederācijas jeb "Suverēno valstu savienības" vietā.
PSRS prezidents Mihails Gorbačovs, kas bija zaudējis reālo varu, to nosauca par konstitucionālu puču, taču nespēja panākt plānotā konfederācijas līguma parakstīšanu. 1991. gada 12. decembrī KPFSR Augstākā Padome ratificēja vienošanos par NVS izveidi un denonsēja 1922. gada 30. decembra līgumu par PSRS izveidi.
Līguma parakstīšana
1991. gada 8. decembrī Baltkrievijas, KPFSR un Ukrainas vadītāji sapulcējās uz apspriedi Belovežas gāršā, kur konstatēja, ka "sarunas par jauna savienības līguma sagatavošanu ir nonākušas strupceļā, republiku izstāšanās no PSRS objektīvais process un neatkarīgu valstu izveide ir kļuvusi par realitāti". Sarunu noslēgumā tika parakstīta Belovežas vienošanās.
Priekšvēsture
Padomju Savienības pašlikvidēšanās notika no 1990. gada 11. marta līdz 1991. gada 26. decembrim, kas paātrinājās pēc 1991. gada Augusta puča izgāšanās. 1991. gada 6. septembrī PSRS atzina 1940. gadā okupēto Baltijas valstu pilnīgu neatkarību. 1991. gada novembrī uz PSRS pamatiem mēģināja izveidot bijušo padomju republiku konfederāciju ar kopīgiem bruņotajiem spēkiem un ārpolitiku, bet neatkarīgu iekšpolitiku jeb t.s. Suverēno valstu savienību (SVS). Kad plānotajai konfederācijai atteicās pievienoties Armēnija, Azerbaidžāna, Gruzija, Moldova un Ukraina, Baltkrievijas, Krievijas un Ukrainas valstu vadītāji vienojās sanākt uz apspriedi Baltkrievijas valdības namā Belovežas gāršas nacionālajā parkā.
Sekas
11. decembrī PSRS Konstitucionālās uzraudzības komiteja nosodīja Belovežas vienošanos, bet šim paziņojumam nebija juridisku seku un 12. decembrī KPFSR Augstākā Padome ratificēja vienošanos par NVS izveidi un denonsēja (atsauca) līgumu par PSRS izveidi, ko 1922. gada 30. decembrī bija parakstījušas Krievijas PFSR, Ukrainas PSR, Baltkrievijas PSR un Aizkaukāza PFSR. 1991. gada 21. decembrī Almati tikšanās laikā vēl astoņu valstu (Azerbaidžānas, Armēnijas, Moldovas un piecu Vidusāzijas republiku) prezidenti parakstīja deklarāciju par viņu valstu pievienošanos NVS līgumam (Gruzija uz laiku pievienojās NVS 1993.-2008. gadā).
1991. gada 26. decembrī PSRS Augstākās Padomes augstākā palāta - Republiku Padome, kas bija saglabājusi kvorumu, pieņēma Deklarāciju sakarā ar NVS izveidi pārtraukt PSRS pastāvēšanu.
Hormonālā kontracepcijas spirāle
Kontraindikācijas
Hormonālās spirāles lietošana nav ieteicama sievietēm, kurām ir bijis spontānais aborts grūtniecības otrā trimestra laikā, pēdējo četru nedēļu laikā. Lai samazinātu inficēšanās risku, hormonālās spirāles ievietošana nav ieteicama sievietēm, kurām ir bijis medicīniskais aborts, bet vēl nav veikta ultraskaņas sonogrāfija, kas apliecina, ka aborts ir pilnībā paveikts, kā arī vēl nav bijušas pirmās menstruācijas pēc aborta.
Pilnu hormonālās spirāles kontraindikāciju sarakstu var atrast WHO Medical Eligibility Criteria for Contraceptive Use un CDC United States Medical Eligibility Criteria for Contraceptive Use.
Hormonālā kontracepcijas spirāle (saukta arī par hormonālo spirāli, intrauterīno kontracepcijas spirāli vai intrauterīno sistēmu (IUS)) ir ilgstošas iedarbības (saukta arī par ilgtermiņa) atgriezeniskā kontracepcijas metode. Tā ir viena no visefektīvākajām dzimstības kontrolēšanas metodēm, kas vispār pieejamas. Par hormonālajām kontracepcijas spirālēm tiek sauktas medicīniskas ierīces, kas satur hormonu levonorgestrēlu (atšķirībā no parastajām varu saturošajām kontracepcijas spirālēm). Hormonālā kontracepcijas spirāle Latvijā ir pieejama ar zīmoliem Mirena un Fleree (citur Eiropā — Jaydess, ASV — Skyla).
Hormonālais sastāvs un izdale
Hormonālā spirāle ir mazs, no mīkstas plastmasas (polietilēna) veidots T-veida formas priekšmets, kas satur hormonu levonorgestrēlu. Ierīces cilindra formas dozators satur šo hormonu un ir pārklāts ar īpašu membrānu, kas regulē šī hormona vienmērīgu izdalīšanos. Mirena izdala hormonus ar sākotnējo daudzumu 20 mikrogrami dienā, un šis daudzums samazinās līdz 14 mikrogramiem dienā pēc 5 gadiem šīs spirāles lietošanas. Fleree (Jaydess, Skyla) izdala 14 mikrogramus hormona dienā, un šis daudzums samazinās uz 5 mikrogramiem dienā pēc 3 gadiem šīs spirāles lietošanas. Salīdzinājumam — perorālie kontraceptīvie līdzekļi (tabletes) var saturēt pat 150 mikrogramus hormona. Hormonālā spirāle izdala hormonus tieši dzemdē, lielākā daļa no šiem hormoniem tur arī paliek, asinīs uzsūcas pavisam nedaudz. Līdz ar to hormonālās spirāles lietotājām asinīs nonāk viena desmitā daļa no tā hormonu daudzuma, kas asinīs nonāk lietojot perorālo hormonālo kontracepciju (tabletes).
Izmantošana medicīnā
Papildus dzimstības regulēšanai, hormonālā spirāle tiek izmantota arī ārstēšanā un profilaksē šādos gadījumos:
Kontraindikācijas
Hormonālo IUS nedrīkst lietot sievietes:
Ievietošana un izņemšana
Hormonālo spirāli ievieto līdzīgi kā vara spirāli,un to var izdarīt tikai kvalificēts ārsts. Pirms hormonālās spirāles ievietošanas ārsts veic iegurņa un dzemdes formas un stāvokļa pārbaudes. Tāpat pirms izvēles par labu hormonālās spirāles ievietošanai, būtu jāveic arī STS pārbaudes, sevišķi uz gonoreju un hlamīdijām, jo to esamība var būtiski paaugstināt iespējamo iegurņa infekcijas risku pēc spirāles ievietošanas. Ievietošanas laikā maksts tiek turēta atvērta ar tādas pašas ierīces palīdzību, kādu ārsti izmanto, lai paņemtu maksts uztriepes analīzēm. Hormonālā spirāle tiek ievietota dzemdē ar šauras caurulītes (saukta par ievadītāju) palīdzību, paverot dzemdes kaklu. Neilona diedziņa pavedienam, ar kuru pēcāk var spirāli izņemt, jāpaliek tā, lai tā daļa ir makstī — ārstam satverama. Procedūra kopumā aizņem apmēram piecas vai pat mazāk minūtes laika. Tās laikā iespējams diskomforts un arī sāpes.
Efektivitāte
Hormonālā spirāle tiek uzskatīta par ilgstošas iedarbības (ilgtermiņa) atgriezenisko kontracepciju, kas ir viena no efektīvākajām dzimstības regulēšanas metodēm. Hormonālajai spirālei Mirena pirmajā gadā pēc spirāles ievietošanas, iespējamība palikt stāvoklī ir 0,2%, bet pēc pieciem gadiem — 0,7%. Hormonālās spirāles Fleree efektivitāte — pirmajā gadā pēc spirāles ievietošanas 0,41%, pēc 3 gadiem 0,33%.
Hormonālā spirāle bērna zīdīšanas periodā
Hormonālā spirāle neietekmē bērna zīdīšanu, piena kvalitāti un bērna attīstīšanos.
Efektivitāte
Pēc ievietošanas Mirena ir aktīva piecus gadus, lai gan ir pētījumi, kas liecina, ka tā var būt efektīva līdz pat septiņiem gadiem. Fleree (citur Eiropā — Jaydess, ASV — Skyla) ir efektīva trīs gadus.
Darbības mehānisms
Hormonālās spirāles darbības galvenais mērķis ir novērst iespējamo apaugļošanos.
Efektivitāte
Hormonālā spirāle tiek uzskatīta par daudz efektīvāku metodi nekā citas līdzīgas atgriezeniskās kontracepcijas metodes, piemēram, hormonālās tabletes, jo tā neprasa no lietotāja regulāru rīcību (piemēram, atcerēšanos katru dienu konkrētā laikā izdzert tableti) pēc tās ievietošanas. Cita veida kontracepcijas efektivitāti mazina paši tās lietotāji — piemēram, kontracepcijas tabletes kā metode kļūst mazāk efektīva, ja netiek ievēroti stingri lietošanas noteikumi. Hormonālajai spirālei nav nepieciešams īpašs ikdienas, iknedēļas vai ikmēneša režīms un uzmanība. Līdz ar to tās tipiskā efektivitāte ir vienāda ar tās ideālo efektivitāti.
The Last Command
The Last Command ir 1928. gada ASV mēmā filma. Filmas režisors ir Džozefs fon Šternbergs, scenārija autori Džons Gūdričs un Hermans Mankevičs pēc Lajoša Bīro stāsta motīviem. Galvenās lomas atveidotājs Emīls Janningss ieguva pašu pirmo Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā "Labākais aktieris galvenajā lomā" par aktierspēli šajā filmā un filmā The Way of All Flesh. ASV Kongresa bibliotēka 2006. gadā filmu atzina kā "kultūras, vēstures un estētikas apliecinājumu" un tā tika iekļauta Nacionālajā kino reģistrā. Filmā filmējās arī Evelīna Brenta un Viljams Pauels.
Sižets
1928. gads, Holivuda, režisors Ļevs Andrejevs (Viljams Pauels) caurskata aktieru fotogrāfijas priekš savas nākamās filmas. Kad viņš tiek līdz Sergeja Aleksandra (Emīls Janningss) fotoattēlam, Leo paziņo savam asistentam (Džeks Reimonds), ka vēlās šo aktieri uzaicināt uz atlasi. Sergejs ierodas Eureka Studio, kamēr viņš mēra armijas mundieri, kāds no aktieriem pamana, ka Sergejs regulāri rausta galvu, par ko Sergejs atvainojas un apgalvo, ka tās ir liela pārdzīvojuma sekas.
Kad boļševiki ieņem vilcienu, kurā viņi ceļo, Natālija izliekas, ka ienīst Sergeju. Tā vietā, lai viņu nošautu tāpat kā viņa oficierus, viņa piedāvā iespēju viņam būt par lokomotīves kurinātāju līdz Petrogradai, kur viņu publiski pakārs. Kad visi ir piedzērušies, Natālija palīdz Sergejam aizmukt, atdodot viņam pērļu kaklarotu, ko pārdodot viņam būtu nauda, lai izceļotu no valsts. Sergejs izlec no vilciena un ar šausmām noskatās kā vilciens noiet no sliedēm uz netālā tilta un kopā ar Natāliju iekrīt aizsalušajā upē.
Hormonālā kontracepcijas spirāle
Vēsture
Hormonālā spirāle tika radīta pēc varu saturošās spirāles 20. gadsimta 60. un 70. gados. Amerikāņu ārsts Antonio Skomengs (Antonio Scommenga), strādājot Mihaela Rīza hospitālī (Michael Reese Hospital) Čikāgā, atklāja, ka progesterona ievadīšanai tieši dzemdē ir salīdzinošas priekšrocības. Izmantojot šīs zināšanas, somu izcelsmes ārsts Joni Valteri Tapani Lukainens (Jouni Valtteri Tapani Lukkainen) radīja T-veida formas hormonālo spirāli, kas izdala progesteronu. Šīs hormonālās spirāles kalpošanas laiks bija īss — aptuveni vienu gadu, un tā nekad nav sasniegusi lielu popularitāti. Pēc šī ne pārāk veiksmīgā sākuma Dr. Lukainens radīja citu hormonālo spirāli, kas satur levonorgestrēlu. Šis hormons palēnām izdalījās 5 gadu laikā, kas arī kļuva par pamatu hormonālajai spirālei, kas šobrīd pazīstama ar nosaukumu Mirena 2013. gadā ASV kontracepcijas tigū parādījās arī Skyla, kas izdala mazāku hormonu devu, un kuras efektivitāte ir 3 gadi. No 2014. gada Skyla ir pieejama arī Eiropā ar nosaukumu Jaydess (Latvijā, Lietuvā un Igaunijā — Fleree).
The Last Command
Prototips
Ernsts Lubičs pavēstīja avīžu rakstu autoram Gilbertam Svanam, ka stāsts ir daļēji balstīts uz patiesiem notikumiem: Cariskās Krievijas armijas ģenerāli sauca Fjodors Lodiženskis, kuru Lubičs satika Krievijā, un vēlāk Ņujorkā, kur viņš atvēra krievu restorānu pēc aizbēgšanas no Oktobra revolūcijas. Lubičs atkal sastapa ģenerāli pilnā ekipējumā, kad viņš piestrādāja par statistu studijā nopelnot 7,5 dolārus dienā, tikpat cik Sergejs filmā. Lubičs vēlāk šo stāstu izstāstīja Lajošam Bīro, filmas stāsta autoram. Ar vārdu Teodors Lodi (Theodore Lodi), Lodiženskis atveidoja dažādas lomas laika posmā no 1929. līdz 1935. gadam, tajā skaitā lielkņazu Mihailu, krievu bēgli, kuram jāstrādā par viesnīcas šveicaru 1932. gada filmā Down to Earth.
Hormonālā kontracepcijas spirāle
Darbības mehānisms
Dažādi pētījumi pierāda, ka hormonālās spirāles lietošana galvenokārt novērš olšūnas apaugļošanos, nevis ieligzdošanos.
The Last Command
DVD
2010. gadā uzņēmums The Criterion Collection izdeva DVD izlasi ar trim Džozefa fon Šternberga filmām: The Last Command, Underworld un The Docks of New York.
Sižets
Desmit gadus vēlāk, Sergejs dzīvo nabadzībā, strādājot par statistu Holivudā. Kad viņš beidzot satiek režisoru, Sergejs atpazīst Ļevu. Ļevs, nolemj Sergeju pazemot, nozīmējot viņu krievu ģenerāļa lomai cīņas ainā. Sergejam ir jāsaka runa aktieru grupai, kas atveido kareivjus. Kad viens no viņiem mēģina uzsākt sacelšanos, sakot ģenerālim "Jūs jau devāt savu pēdējo pavēli", viņš iesit ar pātagu ģenerālim pa seju, tieši tāpat kā desmit gadus atpakaļ Sergejs iesita Ļevam. Zaudējot realitātes izjūtu, Sergejam patiešām liekas, ka viņš atrodas kara laukā, un viņš aicina kareivjiem cīnīties par Krieviju. Viņš mirst no pārslodzes, paspēdams pajautāt, vai viņi uzvarēja. Aizkustinātais Ļevs apstiprinoši atbild. Asistents piebilst: "Šis vīrs bija lielisks aktieris", uz ko Ļevs atbild: "Viņš bija ne tikai lielisks aktieris - viņš bija lielisks cilvēks".
Hormonālā kontracepcijas spirāle
Ievietošana un izņemšana
Hormonālās spirāles izņemšanu arī veic tikai kvalificēts ārsts. Pēc tās izņemšanas sievietes auglība atgriežas samērā ātri. Pētījumi rāda, ka vidēji ir nepieciešami trīs mēneši pēc hormonālās spirāles izņemšanas, līdz sieviete varētu palikt stāvoklī.
The Last Command
Sižets
Ļeva kompanjone, daiļā Natālija Dobrova (Evelīna Brenta), ieintriģē Sergeju. Neskatoties uz bīstamību, viņš Natāliju ņem sev līdzi. Nedēļu vēlāk, izrādīdams savas jūtas, Sergejs viņai uzdāvina pērļu kaklarotu. Natālija saprot, ka Sergejs ir goda vīrs, kas sirdī mīl Krieviju tikpat stipri kā viņa. Kad viņa uzaicina Sergeju savā istabā, viņš pamana paslēptu pistoli un apzināti pagriež Natālijai muguru. Viņa paķer ieroci, bet nespēj izšaut. Neskatoties uz atšķirīgajiem politiskajiem viedokļiem, viņa ir iemīlējusies Sergejā.
Hormonālā kontracepcijas spirāle
Iespējamās blaknes
Reizēm var gadīties, ka pazūd (nav sataustāms) hormonālās spirāles diedziņš, ar kura palīdzību iespējams to izņemt. Šādā situācijā ārstam nākas izmantot citas metodes, lai izņemtu hormonālo spirāli. Retos gadījumos, kad tas neizdodas, ultraskaņas sonogrāfija var palīdzēt saprast, kādā stāvoklī ir spirāle un vai tā nerada kādus draudus veselībai.
The Last Command
Sižets
Filmas darbība tiek pārcelta desmit gadus senā pagātnē uz Krievijas caristi, kur norisinās Oktobra revolūcija. Lielkņazs Sergejs Aleksandrs, cara brālēns un visu viņa armiju komandieris, saņem informāciju no sava adjutanta, ka divi aktieru, kuri izklaidē karaspēku, pasu pārbaudes laikā, tie ir atpazīti kā bīstami revolucionāri. Kad viens no viņiem, Ļevs Andrejevs, sāk kļūt nekaunīgs, Sergejs iecērt viņam ar pātagu pa seju un apcietina.
Grieķijas valdības krīze (1965)
'''Grieķijas valdības krīze 1965. gadā''' bija politiska krīze Grieķijas Karalistē, kas grieķiski pazīstama kā Apostāze (el), Jūlija notikumi (el), Karaļa apvērsums (el). Politisks skandāls, kas izraisīja centriski liberālā premjerministra Georga Papandreu atkāpšanos un karaļa Konstantīna II lēmumu par jaunas „apostātu/nodevēju” valdības iecelšanu no līdzšinējo Papandreu Centra Savienības koalīcijas partneru vidus. Ieilgusī nestabilitāte valstī noveda pie 1967. gada 21. aprīļa militārā valsts apvērsuma.
Centra Savienības izveidošana
Centra Savienība un Apvienotie Demokrātiskie Kreisie (EDA) apstrīdēja vēlēšanu rezultātus un paziņoja, ka valdība, armija un karalim tuvās aprindas ir falsificējušas rezultātus. EDA salīdzinot ar iepriekšējām vēlēšanām bija zaudējusi visvairāk balsu un bija pārliecināta, ka tā ir falsifikācijas upuris. CS līderis Papandreu uzsāka politisku kampaņu pret „nelikumīgo” Karamanlis valdību un pieprasīja jaunas vēlēšanas.
Premjerministra atkāpšanās
Pēc Aizsardzības ministra atkāpšanās Georgs Papandreu izlēma pats uzņemties ministra pienākumus. Konstantīns II, kura personīgās attiecības ar premjerministru bija sasniegušas zemāko punktu, atteicās pieņemt premjera kļūšanu arī par Aizsardzības ministru brīdī, kad armijā notiek izmeklēšana, kurā viņš no aizdomās turētajiem ir premjera dēls. Karalis piedāvāja akceptēt jebkuru citu Papandreu izvirzītu Aizsardzības ministra kandidātu. Sākotnēji Papandreu šķita gatavs pieņemt šo piedāvājumu, taču tikšanās laikā ar karali atkal sastrīdējās un piedraudēja atkāpties no premjera amata, ja netiks apstiprināts par Aizsardzības ministru.
Attiecības ar karali
Tikai pāris nedēļas pēc 76 gadus vecā Papandreu valdības darba sākšanas, 6. martā mira karalis Pāvils un tronī kāpa 24 gadus vecais Konstantīns II. Lai arī sākotnēji šķita, ka jaunā valdība un jaunais karalis ievadīs jaunu posmu Grieķijas vēsturē, attiecības starp karali un premjerministru pasliktinājās tiktāl, ka 1965. gada sākuma tie vairs nesarunājās un viņu pēdējā tikšanās pirms jūlija krīzes notika 1965. gada martā.
1963. gada novembra vēlēšanas
Personīgs strīds ar karali Pāvilu un dažādi iekšpolitiski iemesli noveda pie Karamanlis demisijas 1963. gada maijā. Lai arī premjers vēlējās nekavējoties sarīkot jaunas vēlēšanas, karalis iecēla divas pagaidu valdības, kas pieņēma jaunu vēlēšanu likumu. Karamanlis pēc demisijas devās uz Franciju, taču atgriezās, lai vadītu ERE priekšvēlēšanu kampaņu.
Situācija Centra Savienībā
Centra Savienība nebija vienota partija, bet dažādu un diezgan atšķirīgu politisko spēku koalīcija. Tajā bija gan bijušais konservatīvās ERE ministrs un premjera kandidāts Stefanopoulos, gan komunistu partizānu pagaidu valdības ministrs Tsirimokos. Tāpat bija skaidrs, ka 76 gadus vecais Papandreu ilgi nepaliks pie varas un CS iekšienē notika cīņa par līdera vietu. Situāciju sarežģīja fakts, ka pēc 20 ASV pavadītiem gadiem, Grieķijā atgriezās Papandreu dēls Andreas Papandreu, kurš kļuva par partijas kreisā spārna vadītāju.
Premjerministra atkāpšanās
Premjerministram nezinot, karalis jau bija izvēlējies citu CS politiķi premjera amatam, kurš abu tikšanās laikā gaidīja blakus telpā. Papandreu domāja karali iebiedēt iesniedzot savu atlūgumu, taču karalis to pieņēma, un jau pēc neilga brīža uzticēja premjera pienākumus Georgios Athanasiadis-Novas. Ātrā premjeru maiņa izraisīja kritiku par to, ka karalis jau sākotnēji vēlējies atlaist Papandreu.
1963. gada novembra vēlēšanas
Karalis (Pāvils (Grieķija)|Pāvils) pieņēma Papandreu izdevīgu lēmumu – iecēla viņu par pagaidu valdības vadītāju, atlaida parlamentu un izsludināja jaunas vēlēšanas. Karamanlis apstrīdēja šādu karaļa lēmumu un atkal devās uz Franciju, kur brīvprātīgi palika līdz 1974. gada jūlijam.
Jūlija nodevība
Sākotnēji karalis premjera pienākumus uzticēja parlamenta priekšsēdētājam Athanasiadis-Novas, kuru atbalstīja daudzi Centra Savienības un konservatīvās ERE deputāti, taču tas nebija pietiekoši, lai valdība varētu iegūt parlamenta uzticību. 20. augustā par premjeru tika iecelts Centra Savienības pārstāvis, bijušais komunistu partizānu ministrs Tsirimokos, taču arī viņam neizdevās gūt parlamenta uzticību. 17. septembrī karalis par premjeru iecēla Stephanopouolos, kura valdība noturējās līdz 1966. gada 22. decembrim. Kad tā atkāpās, karalis iecēla pagaidu valdību Joannis Paraskevopoulos vadībā, kas izsludināja parlamenta vēlēšanas 1967. gada 28. maijā, taču nenoturējās pat tik ilgi. 1967. gada 3. aprīlī par premjeru kļuva ERE līderis Panagiotis Kanellopoulos.
1963. gada novembra vēlēšanas
1963. gada 3. novembra vēlēšanās uzvarēja CS, taču neieguva absolūto vairākumu. Centra Savienība ieguva 42% balsu un 138 vietas parlamentā. ERE saņēma 39,4% un 132 vietas. EDA saņēma 14,3% un 28 vietas. Lai izvairītos no koalīcijas valdības veidošanas, Karamanlis piedāvāja izveidot neitrālu pagaidu valdību, kas sarīkotu jaunas vēlēšanas. Lielāko balsu skaitu ieguvušās CS līderis Papandreu uzstāja, ka šāda valdība ir jāveido viņam.
Jūlija nodevība
Ieilgusī valdības nestabilitāte, un pārliecība, ka parlamenta vēlēšanās atkal uzvarēs Centra Savienības un EDA koalīcija, radīja situāciju, kurā valsts apvērsumu plānoja gan karalim tuvas aprindas, gan bruņoto spēku vadība un vidējā līmeņa virsnieki, kas 1967. gada 21. aprīlī veica valsts apvērsumu un izveidoja Grieķijas militāro huntu.
1963. gada novembra vēlēšanas
Karalis iecēla Papandreu par premjerministru, un viņa valdība saņēma parlamenta vairākuma atbalstu ar EDA deputātu balsīm. EDA nebija komunistu organizācija, taču tās biedru un vadītāju vidū bija komunisti. Ņemot vērā grieķu sabiedrības sašķeltību pēc pilsoņu kara un Aukstā kara bailes no jebkādiem kontaktiem ar komunistiem, Papandreu iesniedza atlūgumu, jo neplānoja valdīt ar „komunistu” EDA atbalstu.
Jūlija nodevība
Līdzīgi kā savā protesta kampaņā pret 1961. gada vēlēšanu rezultātiem, Papandreu vērsās pie tautas ar saukli „Karalis valda, bet cilvēkiem ir vara” un aicināja iedzīvotājus atbalstīt sevi. Karalis Konstantīns II mēģināja iecelt vairākas valdības no CS „nodevēju” vidus, taču neviena no tām neizrādījās dzīvotspējīga.
1964. gada februāra vēlēšanas
Papandreu pagaidu valdība pieņēma vairākus populārus lēmumus un 1964. gada 16. februāra vēlēšanas jau sagaidīja ar pārliecību par uzvaru. CS saņēma 52,7% balsu un 171 vietas parlamentā, ERE saņēma 35,3% un 107 vietas, EDA 11,8% un 22 vietas. Kreiso spēku EDA netieši veicināja šos panākumus, mudinot savus atbalstītājus balsot par CS. Vēlēšanu rezultāti deva Papandreu pārliecinošu vairākumu parlamentā un iespēju veidot stabilu valdību.
Džastins Hamiltons
Dž. Hamiltona māte ir horvātu izcelsmes, tāpēc spēlētājam ir arī Horvātijas pilsonība. Bērnībā vienu gadu dzīvojis un mācījies Zagrebā.
Karjera
2014.—2015. gada NBA sezonā Dž. Hamiltons nostiprinājās "Heat" sastāvā, aizvadot 24 spēles (5 no tām devās laukumā starta pieciniekā), līdz februārī tika aizmainīts uz Ņūorleānas "Pelicans" plašā trīs komandu maiņas darījumā. Pēc tam, kad "Pelicans" spēlētāju atbrīvoja (nedevās laukumā nevienā spēlē šīs komandas sastāvā), Dž. Hamiltons noslēdza līgumu ar Minesotas "Timberwolves". Izmantojot situāciju, kad vairāki komandas garie spēlētāji bija traumēti, viņš nostiprinājās sastāvā, vairumā spēļu dodoties laukumā starta pieciniekā un spēlējot vidēji vairāk kā 25 minūtes spēlē.
2012. gada NBA draftā viņu izraudzījās Filadelfijas "76ers" ar kopējo 45. kārtas numuru, taču uzreiz aizmainīja uz Maiami "Heat". Neiekļuvis NBA komandu sastāvā, augustā spēlētājs pievienojās Zagrebas "KK Cibona" un izteica vēlmi spēlēt Horvātijas izlasē. 2013. gadā Dž. Hamiltons pārcēlās uz Rīgas VEF un spēlēja kluba sastāvā, taču nepārstāvēja komandu ULEB Eirokausā nenokārtotu formalitāšu dēļ. Maijā viņš Rīgas komandu pameta.
Nākamo sezonu aizvadīja Spānijas ACB līgas klubā Valencia Basket, bet pirms 2016.—2017. gada NBA sezonas atgriezās ASV un noslēdza līgumu ar Bruklinas "Nets". "Nets" sastāvā jau ar pirkmajām sezonas spēlēm apliecināja savu lietderību un, dodoties laukumā kā rezervists, bija rezultatīvs, tostarp gūstot sezonas pirmajā spēlē pret Bostonas "Celtics" 19 punktus, bet pret Ņujorkas "Knicks" pat 21 punktu, kas ir viņa karjeras rekords.
2017. gada vasarā Dž. Hamiltons tika aizmainīts uz Toronto "Raptors" maiņas darījumā pret Demaru Kerolu, taču, kā bija plānots, komanda spēlētāju jau nākamajā dienā atbrīvoja no līguma. Jūlijā noslēdza līgumu ar Ķīnas Basketbola asociācijas (CBA) klubu Pekinas "Ducks".
Talsu novada ciemu uzskaitījums
Lībagu pagasts
Lībagu pagasta centrs atrodas Mundigciemā. Lībagu pagastā atrodas 18 ciemi, no tiem 2 lielciemi, 2 vidējciemi, 10 mazciemi un 4 skrajciemi.
Lubes pagasts
Lubes pagasta centrs atrodas Anužos. Lubes pagastā atrodas 11 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 8 mazciemi un 2 skrajciemi.
Mērsraga pagasts
Mērsraga pagasta centrs atrodas Mērsragā. Mērsraga pagastā atrodas 4 ciemi, no tiem 1 lielciems, 1 vidējciems un 2 skrajciemi.
Abavas pagasts
Abavas pagasta centrs atrodas Valgalē. Abavas pagastā atrodas 16 ciemi, no tiem 2 vidējciemi, 10 mazciemi, 3 skrajciemi un 1 aprūpes ciems.
Ārlavas pagasts
Ārlavas pagasta centrs atrodas Valdemārpils pilsētā. Ārlavas pagastā atrodas 10 ciemi, no tiem 4 vidējciemi, 5 mazciemi un 1 skrajciems.
Balgales pagasts
Balgales pagasta centrs atrodas Dursupē. Balgales pagastā atrodas 9 ciemi, no tiem 2 vidējciemi, 4 mazciemi un 3 skrajciemi.
Ģibuļu pagasts
Ģibuļu pagasta centrs atrodas Pastendē. Ģibuļu pagastā atrodas 19 ciemi, no tiem 1 lielciems, 2 vidējciemi, 11 mazciemi un 5 skrajciemi.
Laidzes pagasts
Laidzes pagasta centrs atrodas Laidzē. Laidzes pagastā atrodas 10 ciemi, no tiem 1 lielciems, 4 vidējciemi un 5 mazciemi.
Šajā uzskatījumā apkopoti Talsu novada ciemi pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. Talsu novads sastāv no Abavas, Ārlavas, Balgales, Dundagas Ģibuļu, Īves, Kolkas, Ķūļciema, Laidzes, Laucienes, Lībagu, Lubes, Mērsraga, Rojas, Strazdes, Valdgales, Vandzenes, Virbu pagastiem, Talsu, Stendes, Sabiles un Valdemārpils pilsētām. Pēc LĢIA datiem Talsu novada teritorijā atrodas 238 ciemi (232 ciemi pašlaik pastāv, bet 6 ciemi ir daļēji izzuduši).
Strazdes pagasts
Strazdes pagasta centrs atrodas Strazdē. Strazdes pagastā atrodas 5 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 2 mazciemi un 2 skrajciemi.
Laucienes pagasts
Laucienes pagasta centrs atrodas Laucienē. Laucienes pagastā atrodas 24 ciemi, no tiem 1 lielciems, 1 vidējciems, 17 mazciemi, 1 skrajciems, 1 aprūpes ciems un 3 vasarnīcu ciemi.
Valdgales pagasts
Valdgales pagasta centrs atrodas Pūņās. Valdgales pagastā atrodas 13 ciemi, no tiem 1 lielciems, 4 vidējciemi, 6 mazciemi un 2 skrajciemi.
Dundagas pagasts
Dundagas pagasta centrs atrodas Dundagā. Dundagas pagastā atrodas 39 ciemi, no tiem 1 lielciems, 5 vidējciemi, 8 mazciemi un 25 skrajciemi.
Īves pagasts
Īves pagasta centrs atrodas Tiņģerē. Īves pagastā atrodas 10 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 6 mazciemi un 3 skrajciemi.
Ķūļciema pagasts
Ķūļciema pagasta centrs atrodas Ķūļciemā. Ķūļciema pagastā atrodas 6 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 1 mazciems un 4 skrajciemi.
Uzskatījumā attēloti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši.
Rojas pagasts
Rojas pagasta centrs atrodas Rojā. Rojas pagastā atrodas 16 ciemi, no tiem 2 lielciemi, 4 vidējciemi, 5 mazciemi un 5 skrajciemi.
Virbu pagasts
Virbu pagasta centrs atrodas Jaunpagastā. Virbu pagastā atrodas 7 ciemi, no tiem 1 lielciems, 1 vidējciems, 4 mazciemi un 1 skrajciems.
Kontracepcijas spirāle
Pētījumi rāda, ka šī kontraceptīvā metode ir droša un pielietojama gan jaunietēm, gan pieaugušām sievietēm, neatkarīgi no tā, vai viņas ir iepriekš dzemdējušas vai nē. Kontracepcijas spirāle neietekmē sievietes spēju barot bērnu ar krūti un piena kvalitāti, kā arī – tā var tikt ievietota uzreiz pēc dzemdībām, tiklīdz dzemde ir atguvusi normālu izmēru (bet ne ātrāk kā 6 nedēļas pēc dzemdībām). Kontracepcijas spirāli var ievadīt arī pēc grūtniecības pirmajā trimestrī veikta aborta, ar nosacījumu, ka nav dzimumorgānu infekcijas. Pēc Kontracepcijas spirāles izņemšanas, arī, ja tā lietota ilgstoši, auglība atgriežas samērā ātri. Vara spirāle var padarīt menstruālo asiņošanu spēcīgāku un izsaukt sāpīgākas spazmas, savukārt, hormonālā spirāle ievērojami samazina menstruālo asiņošanu, dažkārt to pārtraucot pavisam (amenoreja). Citas iespējamās komplikācijas ir spirāles izkrišana (2-5%) un dzemdes vai dzemdes kakla perforācija (mazāk kā 0.7%).
Blaknes
Neatkarīgi no tā, vai tiek lietota nehormonālā vara vai hormonālā progestīnu saturošā intrauterīnā spirāle, ir iespējamas blakusparādības. Tās ir – spirāles izkrišana, dzemdes perforācija, paaugstināts iegurņa iekaisumu veidošanās risks (riskantākais laiks - 21 diena pēc spirāles ievietošanas), neregulārs menstruālais cikls. Saglabājas arī neliela varbūtība, ka sieviete, kas lieto spirāli, var palikt stāvoklī. Ja tas notiek, tad pastāv lielāks risks ārpusdzemdes grūtniecībai.
Kontracepcijas spirāle jeb intrauterīnā spirāle (saukta arī par IUS – intrauterine system vai IUD – intrauterine device) ir maza izmēra T-veida formas priekšmets, kas tiek ievietots sievietes dzemdē un kuram ir kontraceptīva iedarbība. Tā var būt parastā jeb nehormonālā spirāle (parasti no vara, taču var būt arī ar zeltu vai sudrabu) vai hormonālā spirāle (satur hormonu levonorgestrelu). Kontracepcijas spirāle ir ilgstošas iedarbības atgriezeniska kontraceptīvā metode - viena no efektīvākajām atgriezeniskajām dzimstības regulēšanas metodēm. Iespējamība palikt stāvoklī, lietojot vara spirāli, ir aptuveni 0,8%, bet hormonālo levonorgestrelu saturošo spirāli – 0,2-0,33% (atkarībā no spirāles veida) pirmajā lietošanas gadā. Starp dažādām dzimstības kontroles metodēm, kontracepcijas spirāles, līdzīgi kā kontraceptīvie zemādas implanti, uzrāda lielāko apmierinātību lietotāju vidū.
Vara intrauterīnā spirāle
Pastāv arī sudraba spirāles – tām ir vara pamatne, kas, līdzīgi kā zelta spirālei, ir aptīta ar sudraba stieplēm vai arī ar satur sudraba kodolu, bet nesatur pašus sudraba jonus.
Vēsture
Amerikāņu ārsts Džeks Lips (Dr. Jack Lippes) palīdzēja kontraceptīvajām spirālēm gūt arvien lielāku popularitāti ASV 20. gadsimta 50. gadu beigās. Šajā laikā par materiālu, ko izmantoja pirmās paaudzes kontraceptīvās spirāles, kļuva termoplasts – plastmasa, kuru varēja saliekt, lai spirāli varētu labāk ievietot, un pēc tam tā atguva savu formu, jo bija elastīga. Dr. Lips arī papildināja šo spirāli ar īpašu neilona stīgu, kas savukārt atviegloja spirāles izņemšanu, kad tas bija nepieciešams. Viņa radītā trapeces formas „ierīce” ar nosaukumu Lippes Loop kļuva par vienu no populārākajām pirmās paaudzes kontracepcijas spirālēm. Turpmākajos gados tika izgudrotas un laistas tirdzniecībā arī dažādas citas formas. [36] Tajā skaitā tirgū parādījās arī bēdīgi slavenā kontraceptīvā „ierīce” ar nosaukumu „Dalkona vairogs” (the Dalkon Shield), kura savas neveiksmīgās konstrukcijas dēļ izraisīja dažādas bakteriālās infekcijas un noveda pie daudziem tūkstošiem tiesu prāvām. Kaut arī „Dalkona vairogs” tika izņemts no apgrozības, tas tomēr atstāja ilgstošu negatīvu ietekmi uz kontracepcijas spirāļu lietošanu ASV.
Vara intrauterīnā spirāle
Lielākajai daļai nehormonālo spirāļu ir plastmasas T-veida rāmis, kas ir aptīts ar tīru elektrolītiskā vara stiepli un/vai tam ir vara uzmavas. T-veida rāmja „pleci” notur spirāli savā vajadzīgajā vietā – dzemdes augšdaļā. Vara spirāles, kas satur cēlmetālus, ir izturīgākas pret koroziju. Piemēram, ir spirāles, kam ir zelta kodols - tas ilgi pasargā varu no sadrumstalošanās un korozijas. Ir arī zelta spirāles veids, kas sastāv no slāņa ar vara stieplēm, kas ir aptītas ap slāni ar zelta stieplēm. Tas nodrošina elektroķīmisko aizsardzību papildus jonu aizsardzībā.
Vēsture
Vēl viens vācu izcelsmes ārsts Ernests Grāfenbergs (Dr. Ernst Gräfenberg), kura vārdā, starp citu, ir nosaukts arī G-punkts (http://en.wikipedia.org/wiki/G-spot ), izveidoja pirmo riņķa formas intrauterīno spirāli – Grāfenberga riņķi, kas tika pagatavots no sudraba pavediena. Ārsta darbība lielā mērā tika apspiesta nacistu režīma laikā, kad tika uzskatīta par lielu draudu āriešu sievietēm. Grāfenbergs pārcēlās uz ASV, kur pēc viņa nāves iesākto darbu turpināja Grāfenberga kolēģi Dr. H. Hols (Dr. H. Hall) un Dr. M. Stouns (Dr. M. Stone), izveidojot nerūsošā tērauda Hola-Stouna riņķi (Hall-Stone Ring). Japāņu ārsts Tenrijs Otta (Tenrei Ota) radīja pirmās sudraba un zelta intrauterīnās spirāles.
Vara intrauterīnā spirāle
Vara spirāle darbojas, galvenokārt traucējot spermatozoīdu kustīgumu un bojājot spermatozoīdus, lai tie nespētu savienoties ar olšūnu. Varš dzemdē darbojas līdzīgi kā spermicīds, tiek paaugstināts vara jonu līmenis, hormona prostaglandīna un balto asinsķermenīšu līmenis dzemdē un olvados esošajā šķidrumā. Paaugstinātais vara jonu līmenis dzemdes kakla gļotās kavē spermatozoīdu kustīgumu un ietekmē to dzīvotspēju, kā rezultātā spermatozoīdi nespēj tikt cauri dzemdes kaklam un tiek iznīcināti. Vara spirāles atteices (nepiemērotības) intensitāte pirmajā gadā ir 0.1 - 2.2%.
Vēsture
Hormonālā spirāle tika radīta 1960./1970. gadā, un tās sākotnējais mērķis bija mazināt pastiprināto menstruālo asiņošanu, ko bieži vien izraisīja vara spirāles. Pirmo hormonālās spirāles modeli – Progestasert – radīja ārsts Antonio Šomengna (Dr. Antonio Scommengna), sadarbojoties ar ārstiem Tapani un Lukainenu (Dr. Tapani J.V. Luukkainen), taču šīs spirāles lietošanas ilgums bija ļoti īss – tikai viens gads. Neskatoties uz to, šī spirāle tika ražota līdz pat 2001. gadam. [38] Vienīgās hormonālās spirāles, kas ir pieejamas un tiek izmantotas arī mūsdienās, ir Mirena, kuru arī ir izstrādājis Dr. Lukainens 1976. gadā un Fleree (Eiropā ārpus Baltijas – Jaydess, ASV – Skyla), kas pieejama kopš 2013. gada.
Darbības princips
Intrauterīnās spirāles galvenokārt paredzētas, lai novērstu nevēlamu grūtniecību. Progesterons, kas izdalās no hormonālās spirāles novērš ovulāciju. Šo pašu hormonu iespaidā tiek sabiezinātas dzemdes gļotādas sieniņas, līdz ar to tiek apgrūtināta un pat padarīta neiespējama spermatozoīda nokļūšana līdz olvadiem. Nehormonālā vara spirāle nesatur hormonus, taču darbojas liekot dzemdei un olvadiem ražot šķidrumu, kas satur baltos asins ķermenīšus, vara jonus, fermentus un prostaglandīnu, kas attiecīgajā kombinācijā ir toksisks spermatozoīdiem. Ļoti augsta efektivitāte tiek sasniegta, izmantojot vara spirāli kā avārijas kontracepcijas metodi, tā var aizkavēt un neļaut olšūnai ieligzdoties dzemdē.
Hormomonālā intrauterīnā spirāle
Hormonālā spirāle Fleree (Eiropas valstīs ārpus Baltijas reģistrēta ar nosaukumu Jaydess, ASV – ar nosaukumu Skyle) paredzēta lietošanai trīs gadus. Fleree, kas dažkārt sava mazā izmēra dēļ tiek dēvēta arī par hormonālo minispirāli, darbības princips ir tāds pats, kā Mirena, taču Fleree izdalīta mazāku hormona deva - 14 mikrogramu levonorgestrela diennaktī, tādējādi nodrošinot regulārākas menstruācijas.
Kontracepcijas spirāļu veidi
Pasaules Veselības organizācija (PVO) un anatomiskie terapeitiski ķīmiskās (ATĶ) klasifikācijas kodi gan vara, gan hormonālās spirāles apzīmē kā IUD – intrauterine device. Taču tā kā hormonālā intrauterīnā kontracepcija tiek uzskatīta par cita veida dzimstības kontroles metodi, tad hormonālās spirāles apzīmē arī kā IUS – intrauterine system, un tiek lietots arī apzīmējums intrauterīnā sistēma.
Vara intrauterīnā spirāle
Papildus vara, cēlmetālu un progesterona spirālei, pacientes Ķīnā var saņemt arī vara spirāli ar indometacīnu. Šis nehormonālais savienojums ir populārs, jo tas mazina menstruālo asiņošanu.
Vara spirāles priekšrocības ir tās spēja nodrošināt avārijas kontracepciju līdz piecām dienām kopš neaizsargāta dzimumakta. Tā ir efektīvākā pieejamā avārijas kontracepcijas forma. Vara spirāle nesatur hormonus, tādēļ to var izmantot jaunās māmiņas, kas zīda bērnu ar krūti. Pārtraucot lietot vara spirāli, auglība atgriežas ļoti īsā laika periodā. Vara spirāles ir pieejamas dažādos izmēros un formās, un tām ir plašāka izvēle kā hormonālajām spirālēm. Vara spirāles galvenais trūkums ir iespējamība, ka to lietojot, menstruācijas var kļūt spēcīgākas un sāpīgākas.
Hormomonālā intrauterīnā spirāle
Ir pieejamas divu zīmolu hormonālās spirāles. LNG-20 IUS jeb kompānijas Bayer ražotā hormonālā spirāle Mirena izdala 20 mikrogramu levonorgestrela diennaktī, un ražotājs paredz, ka to var lietot piecus gadus. Atsevišķos gadījumos, ja ārsts tā ir norādījis, arī septiņus gadus. Lietojot Mirena, izdalītie hormoni ir lokalizēti dzemdes rajonā, atšķirībā no perorālajiem kontraceptīvajiem līdzekļiem (tabletēm) un citiem sistēmiskajiem hormonālajiem kontracepcijas līdzekļiem (piemēram, injekcijām un implantiem).
Pateicoties levonorgestrela mikroskopisko devu iedarbībai dzemdes dobumā, tiek sabiezinātas dzemdes kakla gļotas, neļaujot spermai tikt cauri un apaugļot olšūnu un tiek izmainīta dzemdes iekšējā vide, apgrūtinot spermas „pārvietošanos”. Hormonālā spirāle novērš apaugļošanos – spermas un olšūnas apvienošanos, taču, atšķirībā no vara spirāles, tā nav abortatīva kontracepcija metode.
Atšķirībā no varu saturošās spirāles, hormonālā spirāle tiek izgatavota no mīkstas elastīgas plastmasas un satur hormonu progesteronu – levonorgestrelu, kas mikroskopiskās devās lēni izdalās tieši dzemdes dobumā. Lietojot hormonālo spirāli, sievietes organismā nonāk daudz zemāka hormona deva, kā lietojot zemu progesterona devu saturošas kontraceptīvās metodes.
Kopš 2007. gada kontracepcijas spirāle ir visplašāk izmantotais atgriezeniskās kontracepcijas veids, tai ir vairāk nekā 180 miljoni (180 000 000) lietotāju visā pasaulē.
Vēsture
Pirmā vara spirāle tika izgudrota 1960. gadā. Tai bija T-veida forma, kas joprojām tiek izmantota lielākajā daļā mūsdienīgo kontracepcijas spirāļu. Amerikāņu ārsts Hovards Tatums (Dr. Howard Tatum) secināja, ka T-formas spirāle darbojas labāk, jo ievietota dzemdē, tā labāk savietojas ar dzemdes pašas formu. Viņš prognozēja, ka tieši šīs formas spirāles varētu vislabāk turēties savā vietā un nekrist ārā, kā tas nereti gadījās ar citas formas kontracepcijas spirālēm,. Dr. Tatums kopā ar Čīles izcelsmes ārstu Džeimiju Zipperu (Dr. Jaime Zipper) atklāja, ka vara spirāle darbojas kā efektīvs spermicīds, un izstrādāja pirmo šādas spirāles variantu – Tcu200. Dr. Tatums turpināja šo izgudrojumu pilnveidot, līdz nonāca līdz TCu380A (ParaGard (http://en.wikipedia.org/wiki/ParaGard )), kas ir arī mūsdienās zināmā vara intrauterīnā spirāle.
Blaknes
Hormonālā spirāle ar progesteronu var paaugstināt olnīcu cistu veidošanās risku. Savukārt nehormonālā spirāle ar varu var paaugstināt smagāku, ilgstošāku, kā arī sāpīgāku menstruālo asiņošanu risku.
Vara intrauterīnā spirāle
Ir arī citu formu (piemēram, U-formas) kontracepcijas spirāles, kā arī spirāles bez rāmja, kas sastāv no vairākām atsevišķām mazām dobām cilindra veida vara pērlītēm. Tās savā vietā, dzemdes augšējā daļā pretim dzemdes kaklam, turas ar īpašiem mezgliņiem jeb šuvītēm. Tādas pamatā ir pieejamas Ķīnā, Eiropā (galvenokārt, Vācijā), kā arī dažās klīnikās Kanādā.
Blaknes
Var parādīties sāpes, kas raksturīgas aptuveni 17% nedzemdējušu sieviešu un 11% dzemdējušu sieviešu. Šādos gadījumos var efektīvi tikt pielietotas nesteroīdās pretiekaisuma zāles (NSAID). Tomēr nav tādu pretsāpju medikamentu, ko varētu lietot ilgstoši, ja sievieti nomoka sāpes, kas saistītas ar spirāles ievietošanu.