cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Matīšu evaņģēliski luteriskā baznīca
Vēsture
Baznīcu Zviedru Vidzemes laikā 1687. gadā cēlis Rīgas Svētā Pētera baznīcas torņa projekta autors Ruperts Bindenšū. Baznīcas torņa veidols atgādina vienkāršotu Rīgas Pēterbaznīcas torni ar apzeltītu gaili un lodi 45 m augstumā. 1867. gadā baznīcā uzstādīja Saksijas meistara Frīdriha Lādegasta ērģeles.
Tošihiro Jamaguči
Tošihiro Jamaguči (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||4||0
Partizānskes apriņķis
Partizānskes apriņķis ir Slovākijas Trenčīnas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Trenčīnas apgabala Bānovces pie Bebravas un Prjevidzas apriņķi, Nitras apgabala Zlate Moravces un Topoļčanu apriņķi, kā arī Banska Bistricas apgabala Žarnovicas apriņķi.
Shenzhou 9
Dublieru apkalpe
oficiāli tika nosauktas Shenzhou 9 divas apkalpes, bet nekonkretizējot, kura no tām būs pamatapkalpe un kura dublieru: Pamatapkalpe tika paziņota 15. jūnijā, vienu dienu pirms starta.
Lidojuma gaita
Kosmosa kauģis tika palaists 10:37:24 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 2F/G no Dzjucjuaņas Pavadoņu palaišanas centra.
18. jūnijā 06:07:05 UTC Shenzhou 9 saslēdzās ar orbitālo staciju Tiangong 1. Tuvošanās un saslēgšanās notika automātiskā režīmā. Aptuveni 09:22 apkalpe iegāja Tiangong modulī.
Otrreiz kosmosa kuģis no Tiangong 1 atvienojās 28. jūnijā 01:22 UTC. 29. jūnijā 01:15 UTC tika atdalīts orbitālais nodalījums un 01:16 UTC tika iedarbināti dzinēji bremzēšanas manevrm. Servisa modulis atdalījās 01:38 UTC. 02:01 UTC nolaižamais aparāts nolaidās Iekšējā Mongolijā.
Kalniem pāri
Dziesma bija iekļauta grupas debijas albumā "Tavs stāsts", par kuru tā saņēma Zelta mikrofona balvu 2013. gada Latvijas mūzikas ierakstu Gada balvas nominācijā "Labākais pop-rock albums". 2015. gadā dziesma skanēja XI Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētku noslēguma koncertā „The Sound Poets” un Apvienotā kora priekšnesumā. 2018. gadā "Kalniem pāri" ieguva 9. vietu Radio SWH rīkotajā LVtop100 aptaujā.
Brusketa
Ar nosaukumu Bruschette tiek tirgotas arī kaltētas fasētās uzkodas.
Pedro Galjese
Pedro Galjese (Pedro David Gallese Quiroz; dzimis ) ir Peru futbolists, vārtsargs, Peru futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē MLS kluba Orlando "City" sastāvā.
Anrī Žoržs Kluzo
Anrī Žoržs Kluzo (fr, dzimis, miris ) bija franču kinorežisors, scenārists un producents.
Kluzo vislabāk pazīstams ar darbu trillera žanrā, režisējot filmas "Maksa par bailēm" (Le Salaire de la peur, 1953) un "Velnišķās" (1955). Abas kritiķu vidū tiek uzskatītas par vienām no desmitgades labākajām filmām. Veidojis arī dokumentālo filmu "Pikaso noslēpums" (Le mystère Picasso), ko Francijas valdība atzinusi par nacionālo dārgumu.
Karjera
1940. gadu beigās Kluzo atjaunoja savu reputāciju un slavu, uzņemot vairākas populāras filmas, no kurām zināmākā ir Quai des Orfèvres (1947). Viņa filmas "Maksa par bailēm" un "Velnišķās" guva starptautisku kritiķu un skatītāju atzinību. Pēc filmas "Patiesība" (La Vérité, 1960) uzņemšanas sirdslēkmes rezultātā mira Kluzo sieva Vera. Kluzo karjeru smagi ietekmēja viņa depresija, slimības, kā arī franču jaunā viļņa popularitāte.
Kluzo ir viens no trim režisoriem, kuri ir saņēmuši Zelta lāča balvu Berlīnes kinofestivālā, Zelta lauvu Venēcijas kinofestivālā un Zelta palmas zaru Kannu kinofestivālā (pārējie divi ir Roberts Oltmens un Mikelandželo Antonioni).
Bindi
Bindi ir ciems Smiltenes novada Virešu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 1 km no pagasta centra Virešiem, 32 km no novada centra Smiltenes un 155 km no Rīgas.
Taidžou (Džedzjana)
Taidžou (zh, Táizhōu) ir prefektūras līmeņa municipalitāte Džedzjanas provincē Ķīnas austrumos. Izvietojusies provinces austrumu daļā Dzjaodzjanas krastos, austrumos tās krastus apskalo Austrumķīnas jūra. Robežojas dienvidos ar Veņdžou, rietumos — ar Lišui un Dzjiņhua, ziemeļos — ar Šaosjinu un Ninbo. Municipalitātei pieder vairāki nelielu salu arhipelāgi jūras piekrastē. Taidžou municipalitāte ir mājvieta vienam no lielākajiem Ķīnas automobiļu ražotājiem Geely.
Apkakles sīga
Apkakles sīga (Chlamydotis macqueenii) ir liela auguma sīgu dzimtas (Otididae) putns. Ģeogrāfisko variāciju nav. Tā ligzdo un ziemo Āzijā, reizēm ieklejo Eiropā. Nesenā pagātnē apkakles sīga un Sahāras sīga (Chlamydotis undulata) tika sistematizētas kā viena sugas pasugas.
Izplatība
Apkakles sīga ligzdo Tuvajos Austrumos un Vidusāzijā līdz Mongolijai un Ķīnas ziemeļu daļai. Tuvo Austrumu populācijas ir nometnieki un ziemo ligzdošanas areālā Arābijas pussalā un Persijas līča reģionā, bet Vidusāzijas putni ir gājputni un migrē ziemot uz Pakistānu, Indijas ziemeļrietumiem un Ķīnas centrālo daļu.
Latvijā
Latvijā apkakles sīga vienīgo reizi novērota 1880. gadā.
Izskats
Apkakles sīga ir vidēji liela, slaida sīga ar garu kaklu, garām kājām un ligzdošanas laikā ar krāšņu apkakli un cekulu. Tēviņi ir lielāki nekā mātītes. Tēviņa ķermeņa garums ir 65—75 cm, svars 1,8—3,2 kg, mātītes ķermeņa garums 55—65 cm, svars 1,2—1,7 kg, spārnu plētums abiem dzimumiem 135—170 cm. Salīdzinot ar Āfrikā dzīvojošo Sahāras sīgu, apkakles sīga ir nedaudz lielāka un gaišāka.
Tēviņa apspalvojums vairošanās sezonas laikā mugurpusē ir gaiši smilšu brūns ar tumšāk brūnu raibumojumu. Apakšpuse balta. Galva pelēka ar baltimelnu cekulu. Pazode un kakls gaiši pelēki vai balti. Uz kakla sāniem garāku spalvu melna garensvītra, kas virzienā uz leju pamazām kļūst par krāšņu, melnbaltu apkakli (garākās spalvas apmēram 15 cm garas). Lidojumā uz smilšu brūnajiem spārniem var redzēt melnbaltu rakstu. Kājas ir gaiši pelēkas, knābis brūns, acis dzeltenbrūnas.
Mātīte izskatās līdzīga tēviņam, bet ir pelēcīgāka, kā arī tās cekuls un kakla spalvas ir īsākas. Pazode un kakls nav vienkrāsaini kā tēviņam, bet raibumoti. Jaunie putni līdzīgi mātītei, bet apspalvojums ir gaišāks. Melnā svītra uz kakla, lai arī vāji, tomēr parādās jau pirmajā rudenī.
Uzvedība
Apkakles sīga mājo mālainos, akmeņainos vai sāļos tuksnešos, pustuksnešos un stepēs. Pārvietojas, lēni ejot. Briesmu gadījumā ātri skrien, pieplokot pie zemes. Lidojums lēns un zems. Ja apkakles sīgai uzbrūk piekūns, piemēram, stepes piekūns, tā bēg, paceļoties spārnos un metot gaisā spirāles, tādējādi izvairoties no plēsēja. Tā mēdz arī aizsargāties, cenšoties lidojumā to notraipīt ar savām fekālijām. Lipīgā masa spēj salipināt piekūna lidspalvas, liekot plēsējam nosēsties uz zemes.
Rudens migrācija pamazām sākas augustā, bet galvenokārt notiek septembrī un oktobrī, bet daži īpatņi aizlido tikai novembrī. Pārlidojumi notiek naktī, vienā reizē nolidojot apmēram 220 km. Kopējais migrācijas ceļš ir apmēram 4400 km garš.
Barība
Apkakles sīga ir visēdāja un barojas ar sēklām, ogām un bezmugurkaulniekiem, galvenokārt ar kukaiņiem, piemēram, vabolēm, siseņiem un sienāžiem. Tā nedzer ūdeni un nepieciešamo mitrumu uzņem ar barību. Ar veģetāro barību apkakles sīga barojas galvenokārt ārpus vairošanās sezonas.
Ligzdošana
Pavasarī katrs tēviņš ieņem savu ligzdošanas teritoriju un tai piesaista vienu vai vairākas mātītes ar krāšņu riesta rituālu. Tēviņš lēni pastaigājas, turot kaklu vertikāli taisnu un izplešot melnbalto apkakli, kā arī melnbalto cekulu. Lēnā staigāšana mijas ar ātru skriešanu, kas var būt gan taisnā virzienā uz priekšu, gan apļaveidā ap kādu krūmu. Skriešanas laikā kakls tiek atmests uz atpakaļu, salocīts "S" veidā, bet apkakles spalvas saceltas stāvus gaisā, nosedzot galvu. Vienlaicīgi galva tiek šūpota no vieniem sāniem uz otriem. Tēviņš ir samērā kluss, tikai tuvumā var dzirdēt zemu elpošanas skaņu. Klusumu ik pa brīdim pārtrauc skaļš sauciens. Ja tuvumā nav nevienas mātītes, tēviņš šo rituālu ik pēc laika atkārto. Kad parādās mātīte, tas ar izplestu apkakli tai lēnām tuvojās, šūpojot galvu no vienas puses uz otru.
Šarlote Kūpere
Šarlote Kūpere Sterija (en; dzimusi kā Šarlote Reingla Kūpere, mirusi ) bija britu tenisiste, kura Vimbldonas čempionātā ieguva piecus vienspēļu titulus un 1900. gadā kļuva par pirmo sievieti, kas izcīnīja olimpisko čempiones titulu. Uzvarot Parīzē 1900. gada 11. jūlijā, viņa kļuva par pirmo sieviešu olimpisko čempioni tenisā, kā arī par pirmo individuālo sieviešu olimpisko čempioni.
Biogrāfija
Šarlote Kūpers ir dzimusi 1870. gada 22. septembrī Īlingā, Anglijā. Viņa ir dzirnavnieka Henrija Kūpera un viņa sievas Terēzas Džordžianas Milleres jaunākā meita. Viņa iemācījās spēlēt tenisu Īlingas zāliena tenisa klubā, kur viņu vispirms trenēja H. Lorenss, vēlāk Čārlzs Martins un Harolds Mahoni. Pirmo vienspēļu titulu viņa ieguva 1893. gadā. Laikā no 1893. līdz 1917. gadam viņa piedalījās 21 Vimbldonas turnīrā. Pirmajā reizē viņa iekļuva vienspēļu turnīra pusfinālā, taču tajā zaudēja Blanšai Binglijai Hiljardai. Pirmo vienspēļu titulu viņa ieguva 1895. gadā, All-Comers turnīra finālā uzvarot Helēnu Džeksonu. 1896. gadā viņa veiksmīgi aizstāvēja savu čempiones titulu Izaicinājuma kārtā pret Alisi Pikringu. Laikā no 1897. līdz 1901. gadam čempionu tituli tika sadalīti starp viņu (1898. un 1901. gadā) un Blanšu Bingliju (1897., 1899. un 1900. gadā). 1902. gada Izaicinājuma kārtas spēle pret Mjūrielu Robu pirmajā spēles dienā tika pārtraukta nokrišņu dēļ ar rezultātu 6–4, 11–13. Nākamajā dienā mačs tika pilnībā atkārtots, un Roba tajā uzvarēja ar 7–5 un 6–1, kopā spēlējot 53 spēles, kas toreiz bija garākā sieviešu vienspēļu fināla rekords.
Papildus saviem vienspēļu tituliem Kūpers Sterijs ieguva arī septiņus Visanglijas jaukto dubultspēļu titulus; piecas reizes kopā ar Haroldu Mahoni (1894–1898) un vienu reizi ar Lorensu Dohertiju (1900) un Henofonu Kasdagli (1908). 1913. gadā viņa kopā ar Doroteju Duglasu sasniedza finālu pirmajā Vimbldonas sieviešu dubultspēļu sacensībās 18 gadus pēc tam, kad bija izcīnījusi savu pirmo Vimbldonas titulu.
Viņa ieguva vienspēļu titulu Īrijas zāliena tenisa čempionātā 1895. un 1898. gadā, kas tajā laikā bija prestižs turnīrs. 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kur sievietes piedalījās pirmo reizi, Kūpere uzvarēja tenisa vienspēļu sacensībās. 1900. gada 11. jūlijā viņa finālā divos setos (6–1, 6–4) pieveica Ivonnu Prevo (zināma arī kā Helēne Prevo) un kļuva par pirmo sieviešu olimpisko čempioni tenisā, kā arī par individuālo sieviešu olimpisko čempioni. Viņa kopā ar Redžinaldu Dohertiju ieguva jaukto dubultspēļu titulu pēc uzvaras finālā pret Ivonnu Prevo un Haroldu Mahoni. 1901. gadā viņa izcīnīja vienspēļu titulu Vācijas čempionātā, bet 1902. gadā uzvarēja Šveices čempionātā. Šarlote aktīvi tenisa sacensībās un čempionātos turpināja piedalīties līdz pat 50 gadu vecumam.
No 26 gadu vecuma viņa bija nedzirdīga un nomira 1966. gada 10. oktobrī, 96 gadu vecumā, Skotijas pilsētā Helensburgā.
2013. gadā viņa tika iekļauta Starptautiskā tenisa slavas zālē.
Merjamā pagasts
Merjamā pagasts (et) ir viena no 4 Igaunijas Raplas apriņķa pašvaldībām tā rietumos. Pašvaldībā ietilpst 1 pilsētciemats (Merjamā) un 112 ciemi. Izveidots 2017. gada teritoriālās reformas laikā, apvienojot Merjamā un Vigalas pagastus, kā arī Raikilas pagasta 3 ciemus. Robežojas ar Harju apriņķa Saues pagastu ziemeļos, Raplas pagastu austrumos, Kehtnas pagastu austrumos, Pērnavas apriņķa Pehja-Pernumā pagastu dienvidaustrumos, Pērnavas apriņķa Lēnerannas pagastu dienvidrietumos un Sāres apriņķa Lēnes-Nigulas pagastu rietumos.
Sojuz MS-16
Sojuz MS-16 (Союз МС-16) bija Krievijas kosmosa kuģis apkalpes nogādāšanai uz Starptautisko kosmisko staciju (SKS). Tas orbītā tika palaists 2020. gada 9. aprīlī. Uz zemes atgriezās 22. oktobrī.
Apkalpe
Kuģa Sojuz MS-16 apkalpe augšupceļā un lejupceļā:
Dublējošā apkalpe:
Sākotnēji pamatapkalpē bija apstiprināti Nikolajs Tihonovs, Andrejs Babkins un Akihiko Hošide, bet dublieru apkalpē Anatolijs Ivaņišins, Ivans Vagners un Kriss Kesidijs. 2019. gada 30. oktobrī NASA paziņoja, ka Kesidijs pārcelts uz pamatapkalpi. 2020. gada 19. februārī Roskosmos paziņoja, ka medicīnisku iemeslu dēļ pamatapkalpes Krievijas pārstāvji Tihonovs un Babkins nomainīti pret dublieriem.
Lidojuma gaita
Sojuz MS-16 tika palaists 08:05:06 UTC ar nesējraķeti Sojuz-2.1a no Baikonuras kosmodroma 31. starta laukuma 6. palaišanas iekārtas. Šis bija pirmais raķetes Sojuz-2.1a starts ar pilotējamu kosmosa kuģi.
Kosmosa kuģis ar staciju saslēdzās 9. aprīlī 14:13:18 UTC (aptuveni sešas stundas pēc starta) pie Poisk moduļa. Tuvošanās un saslēgšanās notika automātiskā režīmā.
No stacijas Sojuz MS-16 atvienojās 23:32:00 UTC. Zemi nolaižamais aparāts sasniedza 22. oktobrī 02:54:12 UTC, 150 km uz dienvidaustrumiem no Žezkazghanas, Kazahstānā. Lidojuma ilgums bija 195 dienas 18 stundas 49 minūtes.
Miervaldis Lūkins
Miervaldis Lūkins (1894—1941) bija Latvijas Bruņoto spēku virsnieks. Latvijas Valsts prezidenta adjutants (1936—1940).
Dzīves gājums
Dzimis 1894. gada 26. novembrī Burtnieku pagastā lauksaimnieka ģimenē. Mācījās Jelgavas reālskolā. Pirmā pasaules kara laikā mācījās Petrogradas Pāvila karaskolā (1916—1917), ko beidza praporščika pakāpē, no 1917. gada maija dienēja Rezerves latviešu strēlnieku pulkā Tērbatā. Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas 1918. gada februārī demobilizējās un devās uz vecāku mājām Burtnieku pagastā.
Latvijas brīvības cīņu laikā 1918. gada 24. decembrī Rīgā iestājās Latvijas Pagaidu valdības bruņotajos spēkos, kā leitnants ieskaitīts Atsevišķās studentu rotas sastāvā. 1919. gada 15. martā Liepājā iecelts par Ministru prezidenta Kārļa Ulmaņa adjutantu un paaugstināts par virsleitnantu, 1919. gada decembrī — par kapteini, 1929. gadā paaugstināts par pulkvežleitnantu. 1936. gada aprīlī iecelts par Valsts prezidenta Kārļa Ulmaņa adjutantu, 1937. gadā paaugstināts par pulkvedi.
Pēc Latvijas okupācijas un inkorporācijas PSRS sastāvā 1940. gada oktobrī atlaists no amata. Pēc PSRS—Vācijas kara sākuma 1941. gada 25. jūnijā apcietināts un pēc Latvijas PSR Valsts Drošības Tautas komisāra Simona Šustina 1941. gada 26. jūnija rīkojuma 28. jūnijā nošauts Rīgas Centrālcietuma pagalmā. Apbedīts Rīgas Meža kapos, kas kļuva pazīstami kā Baltie krusti.
Silvija Felzenbahere
"UgunsGrēks"
Silvija pēc šķiršanās ar Vadimu un ugunsgrēka viesnīcā guva sejas apdegumus un domāja, ka ir ļoti neglīta un nekad nedabūs dzīvesbiedru, tāpēc Veronika izdomāja viņai palīdzēt, izveidojot profilu iepazīšanās portālā. Pēc kāda laika viņas portālā ieraudzīja profilu ar segvārdu "Vinnijs Pūks" un profila bildi ar lācīti. Veronika uzstāja, lai Silvija ar šo cilvēku iepazīstas tuvāk.
Vēlāk atklājās, ka mistiskais profila īpašnieks bija Vadims, un Veronika ar viņu sadarbojās, lai savestu viņu un Silviju atpakaļ kopā. Pēc kāda laika viņa "Pētersonu viesnīcā" ierīkoja iepazīšanās salonu. Kādu laiku bija romāns ar Česlavu, bet tas beidzās, kad Silvija saprata, ka mīļākais viņu izmanto naudas dēļ. 8. sezonā bija romāns ar Gunāru. Vadims sāka kaut ko nojaust, un domāja, ka Silvija gulējusi ar Leonu, tāpēc Vadims iešāva mugurā. Silvija to ļoti pārdzīvoja. No 10. sezonas visi Felzenbaheri bija Āboliņu konkurenti, un Silvija piedalījās viņu plānos.
Koroļ i Šut
Vēsture
Grupu 1987. gadā izveidoja trīs klasesbiedri toreizējā Ļeņingradā. Tie bija Mihails "Goršoks" Goršenovs (ru), Aleksandrs "Balu" Balunovs (ru), Aleksandrs "Poručiks" Ščigoļovs (ru). Dziedātājs Andrejs "Kņazs" Kņazevs (ru) pievienojās grupai 1990. gadā, bet ģitārists Jakovs Cvirkunovs (ru) — 1997. gadā. Grupas nosaukums, kas nozīmē "Karalis un āksts", tika pieņemts 1990. gadā. Sākotnēji grupa saucās Kontora (ru).
Koroļ i Šut dziesmu tekstus sarakstījis Kņazevs, un tajos lasāmi šausmu stāsti un tautas pasakas par pirātiem, troļļiem, spokiem un vampīriem, kā arī slāvu mitoloģija. Daudzas viņu dziesmas, neskatoties uz grupas biedējošo izskatu un stilu, ir humoristiskas, sarkastiskas vai ironiskas, ar melno humoru.
1994. gadā grupa izlaida kasešu albumu ar nosaukumu "Buģ kak doma, putņik" ("Jūties kā mājās, ceļotāj", ru). 1997. gadā šīs lenšu dziesmas tika ierakstītas atkārtoti un izdotas kā grupas otrais oficiālais albums ar nosaukumu "Koroļ i Šut".
Grupas pirmais oficiālais albums bija 1996. gada "Kamņem po golove" ("Ar akmeni pa galvu", ru). Kopš tā laika izdoti daudzi citi albumi. Pirmais mūzikas videoklips tika sagatavots 1998. gadā dziesmai "Jeļi mjaso mužiki" ("Ēda vīri gaļu", ru).
Ledusskapis (filma)
Sižets
Jansona kundze ir kundze labākajos gados, kura sapņo par zaļu kleitu, tomēr dzīvē nepieciešamāks ir jauns ledusskapis. Filmā parādīts tas, kā Jansona kundze tiek gan pie kleitas, gan pie ledusskapja.
Koroļ i Šut
Vēsture
Grupas solists Mihails Goršenovs nomira no sirds mazspējas naktī no 2013. gada 18. uz 19. jūliju. Pēc atvadu turnejas 2013. gada rudenī un ziemā Koroļ i Šut oficiāli beidza darbību 2014. gada janvārī. Pārdzīvojušie dalībnieki izveidoja jaunu grupu ar nosaukumu "Severnij Flot" ("Ziemeļu flote", ru), pēc populāras bijušās grupas dziesmas nosaukuma.
Tomēr pēc daudzajiem fanu pieprasījumiem, bijušie grupas dalībnieki nolēma saglabāt nosaukumu tobrīd nepabeigtā rokmūzikla "TODD" izlaišanai. Goršeņovu galvenajā loma tajā aizstāja Roberts Ostroluckis.
2023. gadā iznāca seriāls "Karalis un āksts", kurā parādīta grupas vēsture un tās dziesmu tekstu ekranizējumi.
Seržs Geinsbūrs
Dzīvesgājums
Dzimis Parīzē 1928. gada 2. aprīlī kā Lisjēns Ginzburgs (Lucien Ginsburg) no Krimas emigrējuša ebreju pianista Josifa Ginzburga un viņa sievas dziedātājas Olgas Besmanes ģimenē. Otrā pasaules kara laikā viņa ģimenei nācās slēpties Sartas departamentā, bet vēlāk ar svešu uzvārdu (Gimbāri) pārcelties uz Limožu Višī Francijā, bet pēc kara beigām viņi atgriezās Parīzē.
1947. gadā viņš sāka mācīties mākslas skolā, 1951. gadā apprecējās ar gleznotāju Levicku, 1957. gadā izšķīrās un nomainīja savu vārdu no Lucien Ginsburg uz Serge Gainsbourg. 1958. gadā iznāca viņa pirmais dziesmu albums Du chant a la une!.
1967. gadā viņš duetā ar aktrisi Brižitu Bardo ierakstīja dziesmu Je t’aime… moi non plus ("Es Tevi mīlu… es arī nē"), bet pēc viņas vēlēšanās tā netika publiskota. 1969. gadā Geinsbūrs atveidoja galveno vīriešu lomu Pjēra Grimblā filmā "Slogan", kurā galveno sieviešu lomu atveidoja angļu aktrise Džeina Birkina. 1971. gadā viņiem piedzima meita Šarlote, šajā laikā viņš izlaida vairākus dziesmu albumus. 1989. gadā iznāca visu viņu dziesmu albumu apkopojums.
Miris 1991. gada 2. martā Parīzē pēc atkārtota miokarda infarkta.
Deniss Potvins
Deniss Potvins (dzimis 1953. gada 29. oktobrī) ir bijušais kanādiešu hokejists, aizsargs, kurš 15 sezonas aizvadīja NHL kluba Ņujorkas "Islanders" rindās, tās sastāvā izcīnot četrus Stenlija kausa titulus, kā arī trīsreiz kā līgas labākais aizsargs iegūstot Džeimsa Norisa balvu. 1991. gadā uzņemts Hokeja Slavas zālē.
Spēlētāja karjera
1973. gada NHL draftā Potvinu ar kopējo pirmo numuru izvēlējās Ņujorkas "Islanders", kuras sastāvā aizsargs iekļāvās jau nākamajā sezonā, tās izskaņā kā līgas labākais debitants izcīnot arī Kaldera balvu. Sezonu pirms Potvina pievienošanās komandai "Islanders" bija noslēgusi ar NHL vēsturē sliktāko rezultātu. 1976., 1978. un 1979. gadā Ors kā līgas labākais vārtsargs ieguva Džeimsa Norisa balvu. 1970. gadu otrajā pusē, profesionāļa karjeru beidzot Bobijam Oram, Potvins līdzās Lerijam Robinsonam tika uzskatīts par līgas vadošo aizsargu. 1978.—79. gada sezonā Potvins kļuva par otro aizsargu aiz Ora, kam sezonu izdevies noslēgt ar vairāk nekā 100 rezultativitātes punktiem.
Pēc 1987.—88. gada sezonas Potvins noslēdza profesionālā spēlētāja karjeru. Tobrīd ar 1060 karjeras gaitā gūtajiem punktiem viņš bija visu laiku rezultatīvākais NHL aizsargs, taču vēlāk viņu apsteidza Pols Kofijs un Rejs Burks.
Dāvis Indrāns
Dāvis Indrāns (dzimis Rīgā) ir Latvijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Latvijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Indrāns pārstāv Latvijas Virslīgas klubu SK Super Nova.
Karjera
Ar futbolu sācis nodarboties FK Alberts pie trenera Jura Docenko. Vēlāk spēlēja arī pie trenera Artura Zakreševska klubā JDFS Alberts. Pārstāvējis Virslīgas klubus FK Ventspils un "Skonto", kur spēlējis galvenokārt dublieru komandās. 2014. gada Latvijas sezonā aizvadīja četras spēles Virslīgā, ar FK Ventspils kļūstot par Virslīgas čempionu.
Pirms 2016. gada sezonas pievienojās Metta/LU komandai, kļūstot par pamatsastāva spēlētāju. Komandā aizvadīja divas sezonas. 2017. gadā tika atzīts par Metta/LU gada futbolistu. 2018. gada sezonā spēlēja FK RFS sastāvā. 2019. gada februārī pievienojās FK Jelgava, parakstot līgumu uz diviem gadiem. 2020. gada septembrī pārgāja uz citu Virslīgas klubu Valmiera FC. 2021. gadā spēlējis gan Virslīgas klubā FK Ventspils, gan 1. līgas klubā JDFS Alberts. 2022. gadā Indrāns pievienojās Virslīgas jaunpienācējiem SK Super Nova.
Izlase
Spēlējis dažādu vecumu Latvijas jauniešu izlasēs. Latvijas nacionālajā izlasē debitēja FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlē pret Portugāli, nākot uz maiņu 62. minūtē.
Jānis Mencis jaunākais
Jānis Mencis jaunākais (dzimis Liepājā) ir latviešu matemātiķis. Pašlaik strādā par Izglītības un zinātnes ministrijas ārštata metodiķi. Pazīstams ar 1.—9. klasei izdotajām mācību grāmatām, no kurām dažas rakstītas kopā ar tēvu ''Dr.habil. paed.'' Jāni Menci vecāko.
Biogrāfija
Dzimis matemātiķa Jāņa Menča vecākā un Brigitas Mences ģimenē. Ir māsa komponiste Selga Mence. J. Mencis mācību gaitas uzsāka tagadējā Draudzīgā aicinājuma Liepājas pilsētas 5. vidusskolā. Vidusskolas gados vasarās strādāja par glābēju Liepājas pludmales glābšanas stacijā, vēl tolaik praktizējies par sanitāru, strādājot ātrajā palīdzībā, kā arī strādājis mašīnbūves rūpnīcā. 1973. gadā uzsāka studijas Latvijas Valsts Universitātē, iegūstot kvalifikāciju matemātiķis — pasniedzējs, kas tagad līdzvērtīgs mācību programmai “vidusskolas matemātikas skolotājs”. 1985. gadā iegūts zinātņu kandidāta grāds, aizstāvot disertāciju par matemātisko darbību jēgu. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas ieguvis matemātikas maģistra grādu, kā arī doktora grādu pedagoģijā.
Kā nozīmīgāko publikāciju J. Mencis uzskata mācību komplektu matemātikā 1. klasei un paša rediģēto mācību komplektu 2. klasei ("Alnis", "Bebrs", "Vāvere", "Zaķis"). J. Mencis par vērtīgāko atzinības apliecinājumu uzskata betonētāja kvalifikācijas apliecību, glābēja uz ūdens sertifikātu, kā arī Izglītības un zinātnes ministres atzinības rakstu par ieguldījumu matemātikas metodiskās domas attīstību Latvijas Republikā. Kandidējis kā bezpartijiskais no saraksta "Latviešu nacionālisti" Eiroparlamenta vēlēšanās kā saraksta 2. numurs.
Karjera
Jānis Mencis no 1977. gada divdesmit gadus strādājis Latvijas skolās un ģimnāzijās par skolotāju. Latvijas Universitātē Jānis Mencis sāka strādāt 1978. gadā kā asistents, kur uzdevums bija vadīt praktiskos darbus gandrīz visās matemātikas jomās. Vēlāk Fizikas un matemātikas fakultātē tika ieņemti pasniedzēja, vecākā pasniedzēja, docenta amati. J. Mencis bijis Liepājas pedagoģiskās augstskolas konventa priekšsēdētājs (no 2002. gada līdz 2009. gadam). No 2010. gada līdz 2016. gadam vadījis Fizikas un matemātikas fakultātes domi un piecpadsmit gadus Vispārīgās matemātikas katedru. Pašreizējais amats ir asociētais profesors. Ir Vācijas matemātikas didaktikas apvienības loceklis.
Zinātniski pētnieciskā darbība
Katru gadu piedalījies vismaz vienā starptautiskā zinātniski metodiskā konferencē, septiņu konferenču organizācijas komitejas loceklis.
Roberts Lācis
Dzīvesgājums
Dzimis 1891. gada 8. novembrī Majoros gruntnieka ģimenē. Beidzis tirdzniecības skolu. Kantorists, pasta ierēdnis.
Krievu armijā iestājies brīvprātīgi 1914. gadā, dienējis 201. Poti kājnieku pulkā. Piedalījies kaujās Polijā, apbalvots ar Jura krusta III, IV šķ. Smagi ievainots. Pēc izveseļošanās turpinājis dienestu. 1915. gada augustā pēc paša vēlēšanās pārcelts uz 3. Kurzemes latviešu strēlnieku bataljonu, vada komandieris. 1917. gada vasarā nosūtīts uz 5. Maskavas praporščiku skolu. 1919. gada sākumā mobilizēts Sarkanajā armijā, no tās 26. maijā pārgājis pie igauņiem.
Latvijas armijā iestājies brīvprātīgi 1919. gada 31. maijā, piedalījies kaujās pret bermontiešiem. 11. novembrī pa Daugavas ledu pārveda mīnmetējus uz Zaķusalu un ar to uguni būtiski atviegloja Lucavsalas un Pārdaugavas ieņemšanu.
1919. gada 17. novembrī pie Cenas kroga uz Rīgas-Jelgavas šosejas, kad ienaidnieka bruņuvilciens izlauzās cauri 6. Rīgas kājnieku pulka ķēdēm un radīja vispārēju sajukumu, Lācis, neraugoties uz pretinieka stipro uguni un to, ka mīnmetēju vads nokļuvis ielenkumā, turpināja apšaudīt uzbrūkošo pretinieku, piespieda to atkāpties un atjaunoja agrāko stāvokli; 18. novembrī pašaizliedzīgi ar zirgiem izveda mīnmetējus no apšaudes rajona; 29. novembrī sadursmē ar ienaidnieka jātniekiem personiski 2 nogalināja, tika ievainots kājā, bet palika ierindā.
Lāčplēša Kara ordeni saņēmis 1920. gadā.
Atvaļināts 1920. gada decembrī. Muitas eksperts Reņģē, pēc tam Mežu departamenta darbinieks, vēlāk gadījuma darbu strādnieks. Dzīvojis Rīgas Jūrmalā, kur Majoros piešķirts apbūves gabals. Miris 1946. gada 22. februārī Rīgas Jūrmalā.
Atdusas vieta
Roberts Lācis apglabāts Jūrmalā, Jaundubultu kapos. Uz kapa uzstādīts neliels granīta piemineklis.
1998. gadā Jūrmalas pilsētas domes būvvaldes Kultūrvēsturiskā mantojuma nodaļa blakus tuvinieku uzstādītajam piemineklim uzstādījusi tipveida granīta piemiņas plāksni, kas pēc arhitektes Anitas Naudišas meta izgatavota uzņēmuma “Akmens – 1” darbnīcā Slokā. Tajā iekalts teksts: LĀČPLĒŠA KARA ORDEŅA KAVALIERIS
ROBERTS LĀCIS
1891 – 1946
Lopdārzi
Lopdārzi (arī Lopudārzi, Kaķit-Lapudārzi) ir mazciems Krustpils pagasta dienvidu daļā , Jelgava—Krustpils dzelzceļa kreisajā malā.
Ciems atrodas aptuveni 3 km attālumā uz ziemeļrietumiem no Krustpils dzelzceļa stacijas. Viens no nedaudzajiem Krustpils pagasta ciemiem, kur iedzīvotāju skaits ir pieaudzis 20. gadsimta gaitā. Sešu jaunu māju celtniecība lopkopēju dzīvokļiem notikusi padomju varas gados, kad blakus ciemam uzbūvēja lielu slaucamo govju un gaļas jaunlopu novietni. Šajos namos dzīvoja galvenokārt iebraukušie baltkrievi, kas, pārstājot darboties lielfermai, aizbrauca. Mūsdienās Lopdārzos septiņās mājās dzīvo seno dzimtu pēcteči. Ciema satiksmi ar tuvāk esošo ceļu Jēkabpils—Antuži nodrošina Lapu gatve.
Vēsture
Pirmo reizi Lopdārzi kā sādža "Luopudārzi" rakstos minēti 1885. gadā. Pēc tautas skaitīšanas datiem 1897. gadā sādžā bijuši pieci māju saimnieki ar 28 cilvēku saimēs, no kuru locekļiem četri vīrieši bijuši plostnieki, viens kalējs, galdnieks, dzelzceļa strādnieks, kučieris. Pēc Vitebskas guberņas apdzīvoto vietu saraksta 1906. gadā sādžai "Лопударзь" zemes platība bijusi 118 desetīnas ar sešām sētām, kurās dzīvojuši 33 ļaudis. 1935. gada tautas skaitīšana parāda, ka bijuši 6 māju saimnieki, kā arī Lopdārzu amatnieku māja. 1943. gada dokumenti uzrāda 5 saimniekus. Padomju varas gados mājās Tīrumnieki tika dibināts kolhozs "Balva".
2009. gadā Lopdārzos dzīvojuši 48 iedzīvotāji un bija 14 mājas: Brēķi, Ievas, Jaunkristi, Lapdārzi, Lejasspilvas, Mālkalni, Ozolbrēķi, Ozoli, Ozolkalns, Pīlādzīši, Spilvas, Tīrumnieki, Zobeni, Lopdārzi.
Māris Baldonieks
Māris Baldonieks (dzimis Rīgā) ir bijušais latviešu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2015) jau ilgstoši pilda Latvijas hokeja izlases ģenerālmenedžera funkcijas.
Spēlētāja karjera
Karjeru sāka 1973.—74. gada sezonā PSRS B līgas klubā "Latvijas Bērzs". No 1975. līdz 1977. gadam Baldonieks divas sezonas aizvadīja PSRS čempionāta klubā Rīgas "Dinamo". Vēlāk atgriezās "Latvijas Bērza" sastāvā, tajā epizodiski spēlējot līdz 1984. gadam. 1991.—92. gada sezonā spēlēja Latvijas hokeja līgas vienībā Rīgas "Vecmeistars", savukārt 1996.—97. gada sezonu aizvadīja Rīgas "RTU Hanza" sastāvā.
Tālākā karjera
No 1995. līdz 1997. gadam, kā arī 2002. un 2003. gadā bija Latvijas hokeja izlases trenera palīgs. 2001. gadā bija Latvijas U-18 izlases galvenais treneris.
Sākot ar 2004. gadu strādā kā Latvijas hokeja izlases ģenerālmenedžeris.
Hiromicu Isogai
Hiromicu Isogai (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||2||0
Andersons Luišs di Abreu Oliveira
Andersons Luišs di Abreu Oliveira (pt; dzimis ), plašāk pazīstams kā Andersons (Anderson), ir bijušais brazīliešu futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, Brazīlijas izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Andersons ir Turcijas Pirmās līgas kluba Adana Demirspor trenera asistents.
Karjeru uzsāka Grêmio klubā, kā sastāvā 2005. gadā uzvarēja Brazīlijas čempionāta B sērijā, tādējādi kvalificējoties nacionālajam čempionātam. Pēc tam viņš uzsāka karjeru Eiropā, parakstot līgumu ar Portugāles klubu Porto. Tā sastāvā viņš divas reizes uzvarēja Portugāles čempionātā. Kopš 2007. gada pārstāv Anglijas Premjerlīgas klubu Manchester United. Tā sastāvā trīs reizes triumfējis Premjerlīgā, divas reizes Futbola līgas kausā, 2008. gadā uzvarēja UEFA Čempionu līgā.
Brazīlijas izlases sastāvā uzvarēja 2007. gada Copa America un Brazīlijas U-23 izlases sastāvā izcīnīja bronzas medaļu 2008. gada Pekinas Olimpiskajās spēlēs.
Sasniegumi
Porto
Brazīlija
Individuālie sasniegumi
Latvijas Peldēšanas federācija
Latvijas Peldēšanas federācija ir vadošā organizācija, kas atbildīga par peldēšanas sporta notikumiem Latvijā. Federācijas prezidents ir Aivars Platonovs.
Organizācija dibināta 1991. gadā, atjaunojot 1931. gadā dibinātās un 1940. gadā slēgtās Latvijas Peldēšanas savienības darbību.
Seneka
Seneka var būt:
Partizānske
Partizānske ir pilsēta Slovākijā, Trenčīnas apgabala Partizānskes apriņķa centrs pie Nitras upes.
Vēsture
Pilsēta radusies 1938. – 1939. gadā pie kompānijas Bata apavu rūpnīcas, un kompānijas vārdā tika nosaukta par Batjovaniem. Par godu 1944. gada Slovākijas Nacionālā sacelšanās norisei, 1949. gadā pilsēta tika pārsaukta par Partizānski. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā. Pēc neveiksmīgas privatizācijas apavu ražošana pilsētā ir sarukusi.
Cilvēki
Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (97,71 %). Pēc reliģiskās piederības - katoļi (73,88 %), nereliģiozi (18,07 %).
Arukilas muiža
Arukilas muiža (et) ir vēsturiskā muiža Igaunijā, Harju apriņķa, Rāziku pagastā.
Muiža radās 17. gadsimtā kā Rāziku muižas pusmuiža. 1726. gadā tā tika pārveidota par atsevišķu muižu. 1766. gadā tā kļuva par Baranovu dzimtas īpašumu un palika ģimenes īpašumā līdz 1919. gadam. Pašreizējā izskatā muiža tika uzbūvēta 1920. gados, 19. gadsimta beigās pievienojot cemtrālā korpusa koka apdari. No 1921. līdz 1978. gadam muižas ēkā darbojās Arukilas pamatskola, pēc tam pārceļoties uz jauno ēku. Mūsdienās skolā darbojas Arukilas Brīvā Valdorfskola un Arukilas Kultūras centrs un mūzikas skola.
Suņu vīrs un Tille
"Suņu vīrs un Tille" ir 2002. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisore ir Dace Slagūne.
Sižets
Kādā namā, kuru paredzēts nojaukt, dzīvo meitenīte Tille, kurai nomira mamma. Tā rezultātā Tille ir spiesta meklēt patvērumu pie vienīgā cilvēka, kurš vēl palicis pamestajā mājā. Šim cilvēkam nav sievas, bērnu vai draugu, tikai divi suņi Mūks un Princis.
Aknīstes baznīca
Aknīstes baznīca var būt:
D'Endželo Rasels
D'Endželo Rasels (en; dzimis Luisvilā) ir amerikāņu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. 2022. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Minesotas "Timberwolves".
Karjera
Augstskolu basketbolā ar labiem panākumiem pārstāvēja NCAA komandu Ohio State (Ohaio štata Universitāte) no 2014. līdz 2015. gadam. 2014. gadā piedalījās McDonald’s All-American un Jordan Brand Classic turnīros, kas pulcē labākos Ziemeļamerikas jaunos basketbolistus, kā arī pārstāvēja ASV izlasi Nike Hoop Summit.
Pēc tikai vienas sezonas augstskolu basketbolā 2015. gada NBA draftā viņu Losandželosas "Lakers" izraudzījās ar kopējo 2. numuru pirmajā kārtā (šajā draftā ar 4. numuru tika izvēlēts Latvijas basketbolists Kristaps Porziņģis). D. Rasela sniegums divās sezonās "Lakers" sastāvā nebija tik labs, kā varētu gaidīt no spēlētāja, kas draftā izraudzīts ar otro numuru. Komanda nesasniedza play-off, bet spēlētājs pirmās sezonas beigās tika iekļauts otrajā simboliskajā debitantu izlasē (NBA All-Rookie Second Team). Karjeras rezultatīvāko spēli aizvadīja 2017. gada 19. martā, kad zaudētā spēlē pret Klīvlendas "Cavaliers" (120—125) viņš iemeta 40 punktus.
2017. gada jūnijā D. Rasels kopā ar Timofeju Mozgovu tika aizmainīts uz Bruklinas "Nets" pret Bruku Lopesu un otrās kārtas drafta tiesībām 2017. gada NBA draftā ("Lakers" izvēlējās Kailu Kuzmu). 2018. gada 23. martā viņš sasniedza savu pirmo karjeras triple-double ar 18 punktiem, 13 rezultatīvām piespēlēm un 11 atlēkušajām bumbām zaudētā spēlē (112—116) pret Toronto "Raptors". Savā otrajā sezonā "Nets" sastāvā D. Rasels nostiprinājās komandas starta pieciniekā, bet Bruklinas komanda sezonas pirmajā pusē rādīja pārliecinošu sniegumu, izvirzoties starp labākajām Austrumu konferencē. 2019. gada 18. janvārī D. Rasels atkārtoja savu karjeras rezultativitātes rekordu, gūstot 40 punktus uzvarētā spēlē pret Bostonas "Celtic" (109—102). Šajā sezonā viņš piedalījās savā karjeras pirmajā NBA Visu zvaigžņu spēlē. Sezonas noslēgumā "Nets" kvalificējās play-off spēlēm, kur izstājās pēc zaudējuma Filadelfijas "76ers" piecu spēļu sērijā.
2019. gada vasarā Bruklinas komanda, neraugoties uz spoži aizvadīto sezonu, aizmainīja D. Raselu uz neseno čempionvienību Goldensteitas "Warriors", lai iegūtu savā sastāvā Kevinu Durantu, kā arī piesaistītu Kairiju Ērvingu saspēles vadītāja pozīcijā. Čempionvienība "Warriors" traumu dēļ zaudēja vairākus pieredzējušus spēlētājus, tādēļ sezonas sākumā D. Rasels kļuva par pārliecinošu līderi maz pieredzējušā komandā. 2019. gada 8. novembrī, zaudētā spēlē pret Minesotas "Timberwolves" D. Rasels guva 52 punktus, kas kļuva par jaunu viņa karjeras rezultativitātes rekordu.
2020. gada 6. februārī "Warriors" D. Raselu aizmainīja uz Minesotas "Timberwolves" kopā ar Džeikobu Evansu un Omari Spellmanu maiņas darījumā pret Endrū Viginsu un nākotnes drafta izvēlēm.
2022. gada 5. marta uzvarētā spēlē pret Portlendas "Trail Blazers" (135—121) D. Rasels uzstādīja karjeras rekordu, iedodot komandas biedriem 15 rezultatīvas piespēles.
Autoceļš R229 (Krievija)
Autoceļš R229 (Автодорога Р229) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno Samaras, Engelsas un Volgogradas pilsētas. Trases garums ir aptuveni 697 km.
Rīga 2014
Rīga 2014 ir Rīgas kā vienas no 2014. gada Eiropas kultūras galvaspilsētas projekta nosaukums. Otra 2014. gada Eiropas kultūras galvaspilsēta būs Zviedrijas pilsēta Ūmeo. Rīga ir pēdējā no Baltijas valstu galvaspilsētām, kas bijusi Eiropas kultūras galvaspilsēta — Viļņa bija kultūras galvaspilsēta 2009. gadā, Tallina — 2011. gadā. Rīga par 2014. gada Eiropas kultūras galvaspilsētu tika apstiprināta.
Atklāšanas ceremonija notika Latvijas Nacionālajā operā ar Riharda Vāgnera opusu tēlos „Rienci. Triumfs un sakāve” un Valsts prezidenta, Eiropas kultūras galvaspilsētas patrona Andra Bērziņa uzrunu. 18. un 19. janvārī Rīgā notika plaša kultūras pasākumu programma.
2014. gadā Rīgā notika daudzi kultūras pasākumi, tai skaitā Eiropas Kino balvas pasniegšanas ceremonija, Pasaules koru olimpiāde, Latvijā dzimušo pasaules mūziķu solokoncertu cikls "Dzimuši Rīgā", vairāku teātra režisoru izrāžu programma forte forte, vairākas izstādes. "Rīga 2014" organizators bija nodibinājums "Rīga 2014", kura vadītāja bija Diāna Čivle
Austrālāzijas sarkanrīklītes
Austrālāzijas sarkanrīklītes, Austrālāzijas sarkanrīklīšu ģints (Petroica) ir Austrālāzijas mušķērāju dzimtas (Petroicidae) ģints, kas apvieno 13 mūsdienās dzīvojošas putnu sugas. Lai arī ārēji šīs grupas sugas atgādina Eiropā dzīvojošās sarkanrīklītes, putni nav sasvstarpēji radniecīgi. Tās visas ir endēmas Austrālāzijas reģionam un ir sastopamas Jaungvinejā, Austrālijā un Jaunzēlandē, kā arī daudzās citās šī reģiona mazajās Klusā okeāna salās.
Ģints zinātniskais vārds Petroica cēlies no grieķu valodas diviem vārdiem: petros — akmens, oikos — mājas jeb apmešānās vieta, tādējādi atspoguļojot putna ieradumu apkārtni vērot, atrodoties uz akmens muguras.
Izskats
Austrālāzijas sarkanrīklīšu ģintij pieder vienas no krāšņākajām Austrālāzijas mušķērāju dzimtas sugām. Tie ir nelieli putni ar kompaktu, apaļu ķermeni, kas vizuāli saplūst kopā ar lielo, apaļo galvu. Lai arī daļai sugu ir neuzkrītošs, pelēcīgs, melns vai melnibalts apspalvojums, lielākā daļa šajā grupā ir spilgta un krāsaina, šiem putniem ir raksturīgas koši sarkanas krūtis, kas kontrastē ar to melnajām mugurām un galvām.
Mazākā ģintī ir sarkangalvas sarkanrīklīte (Petroica goodenovii), kuras ķermeņa garums mazākajiem īpatņiem ir apmēram 10 cm, svars 7 g. Lielākais ģintī ir Dienvidsalas mušķērājs (Petroica australis), kura ķermeņa garums var sasniegt 18 cm, svars 47 g.
Nāc ar mani padejot
"Nāc ar mani padejot" ir 2014. gadā izdota Latvijas dokumentālā īsfilma. Filmas režisors ir Dzintars Dreibergs.
Sudava (zeme)
Sudava (lt, de, senprūšu: Sudawa) bija viens no jātvingu apdzīvotās zemes (la) nosaukumiem tagadējās Lietuvas (Suvalkijas un Dzūkijas rietumdaļas), Polijas (Podlases vojevodistes daļas) un Baltkrievijas (Grodņas apgabala rietumdaļas) teritorijā.
Nosaukums
Prūši jātvingu apdzīvoto zemi Nemunas kreisajā krastā dēvēja par Sūdavu (purvaino zemi). Lietuvieši viņu zemes austrumu daļu Nemunas labajā krastā dēvēja par Dainavu (dziesmu zemi). 19. gadsimtā lietuviešu valodas apritē iegājās Dzūkijas nosaukums, norādot uz vietējo iedzīvotāju lietuviešu valodas īpatnējo "dzūkisko izrunu".
Vēsture
Ap 1040. gadu jātvingu zemes ("Jotvu") mēģināja pakļaut Kijevas lielkņazs Jaroslavs Gudrais, bet 1253. gadā Lietuvas karalis Mindaugs Sudavu ("Dainavu") apsolīja Vācu ordenim. 1281. gadā liels ordeņa karaspēks sakāva sudaviešu ķēniņa Skomanta (Skomanda) karavīrus. Liela daļa jātvingu gāja bojā Ziemeļu krusta karu laikā, bet atlikusī daļa saplūda ar lietuviešiem, baltkrieviem, poļiem un vāciešiem. Pēc Polijas-Lietuvas kopvalsts nodibināšanas 1569. gadā Sudavas dienvidu daļu iekļāva Podlēzijas zemē (pl — "poļiem (ļahiem) padotā zeme").
Billunda
Billunda ir populārs tūrisma galamērķis, it īpaši ģimenēm ar bērniem. Vislabāk pazīstama ar to, ka Billundā atrodas "Lego" galvenā mītne un rūpnīca, kurā saražo 90% no visas "Lego" produkcijas. Tā ir pazīstama arī ar Legolandes atrakciju parku un Billundas lidostu, kas ir otrā lielākā lidosta Dānijā aiz Kopenhāgenas lidostas.
Vēsture
Mūsdienu Billundas teritorija ilgstoši atradās tā sauktās "Birzs baznīcas" pakļautībā, kuras romānisma stilā celtais dievnams zināms jau kopš 1291. gada. Pati pilsēta vēstures avotos pirmoreiz ar nosaukumu Byllundt minēta 1454. gadā, pusgadsimtu vēlāk tā pieminēta ar esošo nosaukumu Billund.
1880. gadā netālu no pilsētas, ceļa Vejle-Varde malā, tika uzbūvētas vējdzirnavas. Diemžēl 1895. gadā tās pilnībā nodega, neskatoties uz to, divus gadus vēlāk vietā tika uzceltas jaunas holandiešu tipa vējdzirnavas. Tajā pašā gadā atklāja dzelzceļa līniju, kas savienoja Vejli ar Billundu. Vēlāk to pagarināja līdz Grinellai.
1916. gadā Ole Kirks Kristiansens, vēlākais Lego klucīšu izgudrotājs, nopirka 1895. gadā atklāto Billundas mēbeļu fabriku. Viņa vadībā pilsētā tika atklāta pienotava, kā arī uz dienvidiem no Billundas uzcelta Skjoldbergas baznīca. 1930. gadā Kristiansens uzsāka dažādu saimniecībā noderīgu preču ražošanu no koka. Līdztekus tam no ražošanas atgriezumiem tika izgatavotas arī maza izmēra rotaļlietas. Divus gadus vēlāk viņš uzsāka rotaļļietu ražošanu, neizmantojot koka atgriezumus. 1934. gadā fabrika ieguva savu tagadējo nosaukumu "Lego".
Industrializācijas rezultātā pilsēta 1930. gadu beigās piedzīvoja uzplaukumu - tika ierīkots ūdensvads, uzceltas ģimnāzijas un pilsētas administrācijas ēkas, kā arī slēgta un pēcāk pārvietota vietējā spēkstacija.
Otrā Pasaules kara laikā Billundā ienāca Nacistiskās Vācijas karaspēks. Veco Lego fabrikas ēku 1942. gadā nopostīja ugungrēks, taču nekavējoties vietā tika uzbūvēts jauns ražošanas cehs. Pirmajos pēckara gados tika izveidots dzelzceļa atzars no Grinellas līdz Lego rūpnīcas teritorijai. Pirmie plastmasas Lego klucīši no konveijera noripoja 1949. gadā.
Attīstības tempus 1950. gados strauji palēnināja dzelzceļa līnijas slēgšana. Lai samazinātu pieaugošās nabadzības radītās sekas, pilsētā tika uzsākta pansionātu un lētu mājokļu celtniecība. 1959. gadā uzņēmums "Lego" pilsētas ziemeļos izveidoja plašu parku ar bērnu rotaļu laukumu, brīvdabas skatuvi, ragaviņu trasi un mākslīgi veidotu ezeru. Trīs gadus vēlāk tika atklāta Billundas lidosta, kura sākotnēji kā privāta lidosta kalpoja tikai kompānijas "Lego Group" vajadzībām. Pasaulslavenā Legolandes atrakciju parka atklāšana notika 1968. gadā, ļaujot pilsētai atsākt ekonomisko izaugsmi.
Ģeogrāfija
Billunda atrodas 13 kilometru attālumā no Grindstedas, 56 kilometru attālumā no Esbjergas un 27 kilometrus no reģiona galvaspilsētas Vejles. Attālums līdz Dānijas galvaspilsētai Kopenhāgenai - 260 kilometri.
Iedzīvotāji
20. gadsimta sākumā Billunda vēl bija mazs lauku ciematiņš, tā 1930. gados pilsētā dzīvoja vien aptuveni 300 cilvēku. 1950. gados sākās strauja iedzīvotāju skaita palielināšanās, kam par pamatu kalpoja "Lego" rūpnīcas attīstība. 1970. gadā tika pārsniegts 2000 iedzīvotāju slieksnis. Jaunākie dati liecina, ka 2013. gadā Billundā bija reģistrēti 6155 iedzīvotāji.
Nedaudz vairāk kā viena ceturtdaļa (27,3%) iedzīvotāju ir ģimenes ar bērniem, kas attiecīgi ir vairāk nekā reģiona vidējais rādītājs. Vairums pilsētas iedzīvotāju dzīvo privātmājās.
Iesalkāja
Iesalkāja (arī Iesalkājas) ir ciems Limbažu novada Umurgas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļu P11 un V148 krustojuma, Iesalas upes krastā.
Й
Й (й) ir kirilicas burts. Visbiežāk šis burts attēlo palatālu spraudzeni /j/. Tas var attēlot arī palatālu berzeni /ʝ/ (parasti pirms uzsvērta patskaņa). Krievu un baltkrievu alfabētā burts й ir 11. burts pēc kārtas, bulgāru alfabētā — 10. burts, bet ukraiņu — 14. burts. Serbu un maķedoniešu alfabētos šo burtu aizstāj Ј. Ukraiņu un baltkrievu valodās burtkopa йо tiek izmantota burta Ё vietā, arī vārda sākumā.
Dushechka
Dushechka ir 2007. gadā izdota Latvijas dokumentāla filma. Filmas režisors ir Dzintars Dreibergs.
Sižets
Dušečkai ir pieci bērni, kurus uzturēt un audzināt Dušečka var, tikai strādājot naktīs. Tas ir ļoti smagi, tomēr Dušečka optimismu nezaudē un dzied pie trolejbusa stūres.
Redans
Redans ir 19. gadsimta beigās celta Liepājas Jūras cietokšņa daļa Liepājā, Karostā.
Vēsture
1919. gada 14. novembrī tur notika cīņas par neatkarīgu Latviju, aizstāvot Liepāju pret Bermonta karaspēku. Tās pašas dienas rītā, pārejot aizsalušo Tosmares ezeru, bermontiešu kājnieki ieņēma Redanu. Vēlāk, dažu stundu laikā liepājnieki veica pretuzbrukumu, un vāciešiem nācās atkāpties.
Mūsdienas
No 2019. gada 27. maija līdz 9. jūnijam Redanā notika starptautisks mākslinieku plenērs, kurā piedalījās 15 mākslinieki no dažādām pasaules valstīm. Tajā tapa darbi, kuri tika veltīti Brīvības cīņu simtgadei.
2020. gada jūnijā sienu gleznojumus Redanā veidoja divas mākslinieces – Katrīna Vīnerte no Latvijas un Katrina Kolk no Igaunijas.
2022. gadā Redanā tika atklāts Karostas un Neatkarības kara muzejs, kurā apskatāmas vairākas ekspozīcijas.
Redanā ir labiekārtota piknika vieta ar galdiem, soliem, bufetes nojumi un nelielu skatuves platformu. Tā piemērota dažādām jaunām iniciatīvām, izglītojošiem pasākumiem, kā arī ikdienas atpūtai.
Yamaha Motor Company
Yamaha Motor Company (ja, Yamaha Hatsudōki Kabushiki-gaisha) ir Japānas motociklu, ūdens transportlīdzekļu kā laivu un piekarināmo motoru, kā arī citu motorizēto produktu ražotājs. Uzņēmums tika izveidots 1955. gadā, atdaloties no Yamaha Corporation (tomēr Yamaha Corporation joprojām ir lielākais akcionārs ar 9,92% 2017. gadā), un tā galvenais birojs atrodas Ivatā, Sidzuokas prefektūrā, Japānā. Uzņēmums no 2012. gada veic attīstības, ražošanas un mārketinga operācijas ar 109 konsolidētu meitasuzņēmumu starpniecību.
Uzņēmuma pirmā prezidenta Dženči Kavakami vadībā Yamaha Motor 1955. gadā sāka ražot savu pirmo produktu YA-1. 125cc motocikls uzvarēja 3. klasē notiekošajā Fuji Ascent Race sacīkstēs.
Uzņēmuma izstrādājumos ietilpst motocikli, motorolleri, motorizēti velosipēdi, laivas, personīgie ūdens peldlīdzekļi, piekarināmie motori, četrriteņu visurgājēji, atpūtas apvidus transportlīdzekļi, kartingu motori, golfa ratiņi, daudzfunkcionāli motori, elektriskie ģeneratori, ūdens sūkņi, sniega motocikli, mazi sniega tīrītāji, automašīnu dzinēji, elektriskās piedziņas ierīces ratiņkrēsliem. Yamaha motociklu pārdošanas apjomi ir otrie lielākie pasaulē, un Yamaha ir pasaules līderis ūdens transporta līdzekļu pārdošanā.
NAC Breda
NAC Breda ir Nīderlandes futbola klubs no Bredas, kas spēlē Eerste Divisie, Nīderlandes otrajā spēcīgākajā līgā. Klubs ir dibināts 1912. gadā. Mājas spēles komanda aizvada Rat Verlegh stadionā, kura ietilpība ir 19 000 vietu. 1921. gadā kluba futbolisti ir izcīnījuši Nīderlandes čempiontitulu, 1973. gada kļuvuši par Nīderlandes (KNVB) kausa ieguvējiem.
Autoceļš R239 (Krievija)
Autoceļš R239 (Автодорога Р239) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš Tatarstānas republikā un Orenburgas apgabalā. Savienojums ar federālo autoceļu M7 Kazaņā. Trases Kazaņa – Čistopoļa – Aļmetjevska – Buguļma – Orenburga – Kazahstānas robeža garums ir aptuveni 900 km.
Maiņa
"Maiņa" ir 2020. gada Latvijas krimināldrāma. Filmas režisors un scenārists Reinis Kalviņš, scenārija līdzautors ir Aldis Bukšs. Galvenajā lomā Edgars Ozoliņš. Filma saņēma Lielā Kristapa balvu kā labākā debijas filma.
Filma ir par Mareku (Edgars Ozoliņš), kas naktīs strādā par taksistu, lai uzturētu savu dēlu. Kādā maiņā no Mareka mašīnas nozog naudu, kuru viņš ir parādā savam priekšniekam. Lai pēc iespējas ātrāk atpelnītu nozagto, viņš dodas ienesīgu klientu medībās uz lidostu un apbraukā Rīgas viesnīcas. Ignorējot nerakstītos taksistu pasaules likumus, veidojas konflikts starp konkurējošām taksometru firmām. Filmas sižets veidots no reāliem Latvijas taksistu stāstiem un dokumentāliem notikumiem.
Grand Theft Auto V
Spēle pirmajās 24 stundās pēc izdošanas guva 800 miljonus ASV dolāru lielus ieņēmumus, pirmajās trijās dienās tā guva 1 miljardu dolāru lielus ieņēmumus, kļūstot par visātrāk pārdotāko izklaides produktu industrijas vēsturē. Time Grand Theft Auto V nosauca par 2013. gada labāko spēli.
Raplas pagasts
Raplas pagasts (et) ir viena no 4 Igaunijas Raplas apriņķa pašvaldībām tā austrumu un centrālajā daļā. Pašvaldībā ietilpst 1 pilsēta (Rapla), 5 lielciemi (Alu, Hagudi, Jūru, Kaju, Kūziku) un 86 ciemi. Izveidots 2017. gada teritoriālās reformas laikā, apvienojot Jūru, Kaju, Raikilas un Raplas pagastus. Robežojas ar Kohilas pagastu ziemeļos, Harju apriņķa Kozes pagastu ziemeļaustrumos, Jervas apriņķa Tiri pagastu dienvidaustrumos, Kehtnas pagastu dienvidos, Merjamā pagastu rietumos, kā arī Harju apriņķa Saues pagastu ziemeļrietumos.
Hadžime Morijasu
Hadžime Morijasu (ja; dzimis ) ir japāņu futbola treneris un bijušais futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada ir Japānas izlases galvenais treneris, viņš vada arī Japānas olimpisko (U23) izlasi.