cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Francis Zagorskis
Dzīvesgājums
Vadīja arheoloģiskos izrakumus Kreiču neolīta apmetnē un kapulaukā pie Lielā Ludzas ezera baseinā, vēlāk Lubāna ezera baseinā vadīja izrakumus Ičas, Piestiņas un Osas apmetnēs. Zinātniski nozīmīgākā bija Zvejnieku akmens laikmeta kapulauka un apmetnes arheoloģiskā izpēte (1964-1978). Pētījumu rezultāti ļāva to ierindot starp unikālākajiem šī perioda kapulaukiem Austrumbaltijā un visā Ziemeļeiropā. 1965. gadā apprecējās ar arheoloģi Ilgu Grīnbergu. Par piedalīšanos grāmatas "Latvijas PSR arheoloģija" sarakstīšanā F. Zagorski kopā ar autoru kolektīvu saņēma LZA Prezidija prēmiju (1975) un Latvijas PSR Valsts prēmiju (1976).
Miris 1986. gada 5. augustā Babītes ciemā, apglabāts Salaspils kapos.
Darbi
Autors aptuveni 90 zinātniskiem un populārzinātniskiem rakstiem. Piedalījās vairākās starptautiskās konferencēs.
Aleksandrs Džeimss Maklīns
'''Aleksandrs Džeimss "A.J." Maklīns''' (en; dzimis ) ir amerikāņu mūziķis, dziedātājs, dejotājs, aktieris un skatuves mākslinieks. Viņš ir grupas Backstreet Boys dalībnieks.
Afognaka
Afognaka (en, ems) ir sala Klusā okeāna Aļaskas līcī, Kodiakas arhipelāga otra lielākā sala. Administratīvi pieder Amerikas Savienoto Valstu Aļaskas pavalstij, ietilpst Kodiakas salas boro. Salā dzīvo ap 160 iedzīvotājiem, vienīgā pastāvīgā apdzīvotā vieta ir Alenevas vecticībnieku ciems salas dienvidaustrumos ar 37 iedzīvotājiem (2010). Salas pirmiedzīvotāji alutīki salu pameta pēc postošās 1964. gada zemestrīces; tie pārcēlās uz jaunuzbūvēto Portlaionsas ciemu Kodiakas salā.
Ģeogrāfija
Afognaka ir Kodiakas arhipelāga otra lielākā sala. 3 km platais Kupreanova šaurums dienvidos to atdala no Kodiakas, bet no kontinenta krasta salu atdala ap 45 km platais Šeļihova šaurums. Sala vulkāniskas izcelsmes, tās reljefs kalnains, augstākā virsotne ir 776 m vjl. Krasti stipri izroboti, daudz fjordu un pussalu. Salas lielākā daļa apaugusi ar mežu. Daļā salas teritorijas tās ziemeļrietumos iekļauta 1941. gada izveidotajā Kodiakas nacionālajā dabas rezervātā.
Degumnieki (Tilžas pagasts)
Degumnieki ir ciems Tilžas pagastā, Balvu novadā. Atrodas 254 km attālumā no Rīgas.
Ar Viestura ordeni apbalvotie
Šajā rakstā ir apkopots ar Viestura ordeni apbalvoto personu saraksts.
Džemals Lasēls
Džemals Lasēls (dzimis ) ir Anglijas futbolists, aizsargs. Kopš 2014. gada spēlē Anglijas futbola Premjerlīgas kluba Newcastle United sastāvā, kur viņš ir komandas kapteinis.
Sasniegumi
Newcastle United
The Velvet Supernova
The Velvet Supernova ir Latvijā dibināta alternatīvā roka grupa, kuras sastāvā darbojas Jēkabs Zemzaris (vokāls, ģitāra), Jānis Līde (ģitāra), Kaspars Pētersons (basģitara) un Kaspars Pļavnieks (bungas). Grupas pirmsākumi meklējami 2010. gadā, bet savu pirmo radiosinglu — (Vive La) Resistance tā izdeva 2011. gadā. Kopš tā brīža grupa ieguva strauji augošu fanu bāzi un kļuva atpazīstama ne tikai Latvijā bet arī Baltijā un aiz tās robežām. Par grupas veiksmīgāko singlu var uzskatīt dziesmu "Shelter", kas veiksmīgi iekaroja topus tādās radiostacijās kā Radio 101, Radio NABA un Radio SWH. 2013. gadā grupa ieguva iespēju iesildīt bijušā Guns N' Roses ģitārista Sleša (ang: Slash) koncertu Viļņā, kas vērtējams kā grupas lielākais šī brīža sasniegums. Grupa iesildījusi arī slavenu ārzemju grupu koncertus Rīgā, piemēram, Funeral For A Friend koncertu koncertzālē "Palladium". Šobrīd grupa strādā pie sava pirmā studijas albuma ierakstīšanas.
Enna Heiča
Enna Seleste Heiča (en; dzimusi, mirusi ) bija amerikāņu aktrise. Savu pirmo atpazīstamību ieguva ar dvīņu Vikijas Hadsones un Mārlijas Lovas lomu ziepju operā Another World (1987—1991), par ko viņa ieguva Daytime Emmy balvu un divas Soap Opera Digest balvas. 1990. gadu beigās viņa atpazīstamību ieguva ar lomu kriminālfilmā "Donijs Brasko" (1997), katastrofu filmā "Vulkāns" (Volcano, 1997), slešera filmā "Es zinu, ko jūs izdarījāt pagājušajā vasarā" (1997), politiskās satīras filmā "Aste luncina suni" (1997), spriedzes kinokomēdijā "Sešas dienas, septiņas naktis" (Six Days, Seven Nights, 1998) un trillera filmā Return to Paradise (1998).
Atveidojusi Merionas Kreinas lomu Gasa Van Santa šausmu filmā "Psiho" (Psycho, 1998), par ko saņēma Saturna balvas nomināciju. Heiča piedalījusies vairākās neatkarīgajās filmās, piemēram drāmas filmā "Piedzimšana" (Birth, 2004), seksa kinokomēdijās "Brunču mednieks" (2009), Cedar Rapids (2011), drāmas filmā Rampart (2011) un melnajā kinokomēdijā Catfight (2016). Viņa saņēma labas kritiķu atsauksmes par lomu televīzijas filmā Gracie's Choice, par ko saņēma Primetime Emmy balvas nomināciju, bet par lomu Brodvejas lugā Twentieth Century saņēma nomināciju Tony balvai.
Papildu kinolomām, Heiča filmējusies arī komēdijdrāmas televīzijas seriālos Men in Trees (2006—2008), Hung (2009—2011), Save Me (2013), Aftermath (2016) un militārajā televīzijas seriālā The Brave (2017). Viņa ieskaņojusi tēlu animācijas seriālā "Avatārs: Leģenda par Koru" (The Legend of Korra, 2014) un piedalījusies šova Dancing with the Stars (2020) 29. sezonā.
Ennas Heičas vadītā automašīna ietriecās mājā, kā rezultātā automašīna aizdegās. Aktrise ar smagiem apdegumiem nogādāta slimnīcā, kur dažas dienas vēlāk no gūtajām traumām mira.
Nogalini savus mīļotos
"Nogalini savus mīļotos" (en) ir 2013. gada ASV biogrāfiska drāmas filma, kuras režisors ir Džons Krokidass. Filmā galvenās lomas atveido Denjels Redklifs, Deins Dehāns, Bens Fosters, Maikls Hols, Džeks Hjūstons, Dženifere Džeisone Lī un Elizabete Olsena.
Filma izstāsta stāstu par vienu no pirmo bītu paaudzes rakstnieku (Lusjēns Kārs, Alens Ginsbergs, Viljams Barouzs un Džeks Keruaks) koledžas laiku un to, kā Kārs nogalināja savu ilggadējo draugu Deividu Kamereru.
Elīna Pinto
Elīna Pinto ir pilsoniskā un latviešu diasporas aktīviste. Kopš 2023. gada ir komunikācijas un partnerību vadītāja Eiropas Komisijas pārstāvniecībā Luksemburgā. Kopš 2021. gada ir latviešu diasporas pētnieku, uzņēmēju un profesionāļu kustībā "Ekonomiskā sadarbība un investīcijas Latvijai" valdes locekle, vadot starptautisko organizāciju profesionāļu domnīcu.
Nogalini savus mīļotos
Filma "Nogalini savus mīļotos" pirmizrāde notika Sandensas kinofestivālā. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes.
Elīna Pinto
2023. gada 11. maijā partija "Progresīvie" izvirzīja Elīnu Pinto par amata kandidāti 2023. gada Latvijas prezidenta vēlēšanās.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1981. gada 24. maijā Rīgā jurista Pētera Dzalbes un viņa sievas inženieres un skolotājas Ingrīdas Dzalbes, dzimušas Šāvējas, piecu bērnu ģimenē.
1999. gadā absolvēja Jelgavas Valsts ģimnāziju. Ieguva otrā līmeņa profesionālo izglītību tiesību zinātnēs Latvijas Universitātes Juridiskajā fakultātē Rīgā, kā arī Latvijas—Francijas starpuniversitāšu diplomu Eiropas lietās. Vēlāk studēja Eiropas Starpuniversitāšu centrā — Eiropas maģistrantūrā Cilvēktiesībās un demokratizācijā (Venēcijā, Itālijā un Strasbūrā, Francija) — iegūstot maģistra grādu. Studiju laikā kā pētniecības asistente Latvijas Universitātes Juridiskajā fakultātē prof. Kalvja Torgāna vadībā līdzdarbojās mācību grāmatas izstrādē par Eiropas Savienības vides tiesību jautājumiem. Strādāja kā juriste zvērināta notāra birojā.
Profesionālā darbība
2003. gadā uzsāka darbu ES iestādēs, bija cilvēktiesību padomniece ES Padomes Ģenerālsekretariāta pārstāvniecībā ANO Ženēvā un Ņujorkā. Pēc atgriešanās Latvijā strādāja par cilvēktiesību juriskonsultu un Cilvēktiesību departamenta direktori Latvijas Tiesībsarga birojā (2007—2008).
2008.—2011. gadā bija ES Padomes ģenerāldirektora konsultante ārpolitikas un drošības politikas jautājumos, pēc tam ģenerālsekretāra vietnieka padomniece starptautisko krīžu risināšanas, NATO un drošības politikas jautājumos. Piedalījās ES civilo un militāro krīžu risināšanas misiju uzraudzības vizītēs Kosovā, Gruzijā, Afganistānā. No 2012. līdz 2019. gadam strādāja Eiropas Komisijā kā tulkotāja.
No 2019. līdz 2020. gadam bija Valsts prezidenta Egila Levita padomniece modernas valsts un ilgtspējas jautājumos. Līdz 2023. gadam bija Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (OECD) publiskās pārvaldības jautājumu eksperte-konsultante. Kopš 2023. gada Elīna Pinto ir komunikācijas un partnerību vadītāja Eiropas Komisijas pārstāvniecībā Luksemburgā.
Sabiedriski pilsoniskā darbība
No 2012. līdz 2019. gadam Elīna Pinto darbojās Luksemburgas latviešu biedrībā Luksemburga-Latvija, un 2015.—2019. gadā to vadīja. Pēc Elīnas Pinto ierosinājuma biedrībā izveidota Mārtiņa balva par nerimstošu degsmi un ieguldījumu latviskās piederības kopšanā. Šajā periodā biedrība veidojusi vietējo kultūras sadarbības un publiskās diplomātijas programmu Rīga-2014 un Latvijas prezidentūras ES ietvaros, iesaistījusies labdarībā par labu Latvijai, kā arī sekmējusi pieredzes pārnesi starp abām valstīm sadarbības forumos ar rīcībpolitikas veidotājiem un pētniekiem kosmosa, loģistikas un finanšu un investīciju nozarēs. Par veikumu Elīna Pinto 2019. gadā saņēmusi Latvijas Ārlietu ministrijas Atzinības rakstu.
No 2015. līdz 2022. gadam Elīna Pinto tika ievēlēta par Eiropas kustības Latvijā valdes locekli. No 2013. līdz 2022. gadam bijusi Eiropas Latviešu apvienības prezidijā un 2019.—2022. gadā — prezidija priekšsēde. Organizējusi pirmo Eiropas Latviešu kongresu 2017. gadā un piedalījusies Diasporas likuma izstrādāšanā.
2017. gadā iniciējusi Starptautiskajās organizācijās strādājošo Latvijas profesionāļu sadarbības forumu, kas sadarbībā ar Latvijas Ārlietu ministriju, Valsts kanceleju un Valsts prezidenta kanceleju atkārtojies 2022. gadā un gaidāms 2023. gadā. ELA paspārnē organizējusi pirmo Latvijas radošo profesionāļu sadarbības forumu Berlīnē 2019. gadā un kopā ar Latviešu Ārstu un zobārstu apvienību — vairākus ārpus Latvijas strādājošo veselības aprūpes profesionāļu saietus Zviedrijā un Vācijā. Rosinājusi un līdzorganizējusi sadarbībā ar Latvijas Televīziju īstenotās pirmās pilna formāta priekšvēlēšanu debates ārpus Latvijas — 2018. gadā Lielbritānijā, 2019. gadā Beļģijā un 2022. gadā Vācijā.
Iepriekš bijusi arī Diasporas konsultatīvās padomes locekle (2018—2022), MK un NVO Sadarbības memoranda īstenošanas padomes locekle (2018—2020), Sabiedrības integrācijas fonda padomes locekle (2019), kā arī NEPLP Sabiedriski konsultatīvās padomes sastāvā (2018—2019).
2018. gadā bija Eiropas pretnabadzības tīkla Latvijas nodaļas goda vēstnese, iestājoties par garantēto minimālo ienākumu.
Kopš 2018. gada ir Eiropas Politiku inovāciju balvas žūrijā. Kā padomniece konsultē Briselē bāzētās Eiropas diasporu virsorganizācijas Europeans Throughout the World sekretariātu.
Slepkavība (filma)
"Slepkavība" (en) ir 1956. gada ASV film noir, kura režisors un scenārija autors ir Stenlijs Kubriks. Filmā galvenās lomas atveido Stērlings Heidens, Kolīna Greja un Vinss Edvardss.
Elīna Pinto
Politiskā darbība
2023. gada 1. jūlijā paziņojusi par iestāšanos politiskajā partijā Progresīvie, kļūstot par partijas domes vadītāja vietnieci.
Slepkavība (filma)
Noziedznieks noalgo komandu, lai pastrādātu savu pēdējo noziegumu un apprecētos: nozagt 2 miljonus dolāru no zirgu skriešanās sacīkšu vietas.
Elīna Pinto
Privātā dzīve
Kopš 2012. gada precējusies ar portugāļu izcelsmes Luksemburgas pilsoni, diplomātu Orlando Pinto. Ģimenē aug trīs bērni Ernests, Matilde un Arturs.
Dzīvojot Luksemburgā, Elīna Pinto dzied Luksemburgas latviešu korī Meluzīna, kura sastāvā piedalījusies vairākos Latvijas Vispārējos dziesmu un deju svētkos.
Slepkavība (filma)
Filma nebija finansiāli veiksmīga, tomēr tā ieguva pozitīvas kritiķu atsauksmes. Šī bija Kubrika pirmā filma ar profesionāliem aktieriem un filmēšanas komandu.
Bereks Joselevičs
Bereks Joselevičs (, — ) bija ebreju tirgotājs un poļu armijas kavalērijas pulkvedis. Piedalījies Koscjuško dumpī un Napoleona karos. Tiek uzskatīts par pirmo ebreju militāro vienību izveidotāju un komandieri Jaunākajos laikos.
Biogrāfija
Dzimis Kretingā, kas tobrīd atradās Žečpospolitas teritorijā. Joselevičs strādāja pie poļu magnāta par tirdzniecības aģentu, izpildot dažādus uzdevumus ārzemēs. Ceļojumu laikā viņš iemācījās franču valodu un neilgu laiku dzīvoja Parīzē, kad valstī aizsākās Franču revolūcija.
No 1788. gada dzīvojis Varšavā, kur nodarbojies ar zirgu piegādi poļu karaspēkam. Franču revolūcijas iespaidots, atbalstīja Koscjuško sacelšanos. 1794. gada septembrī — oktobrī, kad Aleksandra Suvorova vadītais karaspēks uzsāka Varšavas aplenkumu, poļu nemiernieku vadonis Tadeušs Koscjuško deva atļauju Joselevičam izveidot ebreju brīvprātīgo vieglās kavalērijas pulku, ieceļot Joseleviču par tā komandieri pulkveža dienesta pakāpē. Pulkā dienēja ap 500 ebreju. Pulks piedalījās Koscjuško dumpī, tomēr kaujā par Varšavas priekšpilsētu Prāgu tas tika praktiski pilnībā iznīcināts.
Pēc dumpja apspiešanas Joselevičs aizbēga uz Galīciju, no kuras 1798. gadā devās uz Itāliju, kur pievienojās Jana Dombrovska poļu leģionam, kas darbojās franču armijas sastāvā. Piedalījies Itālijas kampaņā, no 1803. gada Napoleona armijas Hannoveres dragūnu pulka kapteinis. 1805. gadā izcēlies Austerlicas kaujas laikā, par ko apbalvots ar Francijas Goda Leģiona ordeni. Pēc Varšavas hercogistes izveidošanās Joselevičs 1807. gadā pārgāja tās armijas dienestā, iegūstot pulkveža pakāpi. Komandējis ulānu eskadronu, apbalvots ar augstāko poļu militāro ordeni "Virtuti Militari".
1809. gadā, kad austriešu armijas iebruka Polijā, vadījis divus poļu kvalērijas eskadronus. Kritis Kockas kaujā pret ungāru kavalēristiem. Viņa dēls, Joseks Berkovičs, arī karoja pret Krieviju Napoleona armijas rindās.
Viesturs Rudzītis
Viesturs Rudzītis (dzimis 1960. gada 1. jūnijā Valmierā) ir latviešu psihoterapeits (nepraktizē, jo zaudējis sertifikātu), publicists un grāmatu autors.
2014. gada decembrī viņš izraisīja plašas diskusijas Latvijas sabiedrībā, publicējot neviennozīmīgi vērtētu rakstu, kurā šķietami vēršas pret feminismu un attaisno vardarbību pret sievietēm. Rudzītis to vēlāk komentēja, sakot, ka „cilvēki atsakās saprast metaforas”. 2014. gadā par ētikas pārkāpumiem Viestura Rudzīša sertifikātu Latvijas psihoterapeitu biedrība anulējusi, šobrīd viņa kvalifikāciju nav apstiprinājusi neviena profesionālā biedrība.
V. Rudzītis ir aktīvs vakcinācijas pret Covid-19 pretinieks.
Fallijs
Fallijs (dzimis, miris ), īstajā vārdā Konrāds Bullāns, bija latviešu rakstnieks.
Dzīvesgājums
Dzimis Biržu pagasta "Bullīšu" māju saimnieka ģimenē, 1880. gadā kopā ar vecākiem pārcēlās uz Jēkabpili, 1885. gadā uz Saratovu, tad uz Rīgu, visbeidzot uz Pēterburgu, kur mācījās pilsētas 10. ģimnāzijā. Studēja tieslietas Pēterburgas Universitātē (1898-1904). 1900. gadā žurnālā "Sociāldemokrāts" Londonā ar pseidonīmu Tirtejs tika publicēts viņa dzejolis "Kas vaiga sviedros sausu maizi lauž", 1901. gadā Mājas Viesa Mēnešrakstā satīriskais dzejojums "Ziedoņa sapnis". Šajā laikā kļuva plaši pazīstams ar latviešu literārajos žunālos publicētām novelēm "Nellija" (1902), "Putniņš" (1904), "Bairena galva" (1905), kā arī dzejas grāmatām un lugām.
Pēc garīgas slimības pārciešanas 1905. gadā atgriezās uz dzīvi Latvijā un strādāja par krievu valodas skolotāju Ķeniņu ģimnāzijā (1906-1908). 1908. gadā devās uz Ženēvu, kur apprecējās ar savu bijušo skolnieci Mildu Palēviču. Dzīvoja Strasburgā un Minhenē (1909), Erlangenē (1909-1910), tad kopā ar sievu devās uz Venēciju, Florenci un Romu (1910—1911). 1911. gadā neilgi strādāja pie profesora Kārļa Baloža Berlīnē, tad pārcēlās uz Parīzi, kur viņa sieva Milda studēja mākslas vēsturi un filozofiju (1911—1915). Pabeidza rakstīt lugu "Lācplēsis" (1908-1912) un "Lakstīgalas" (1912).
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma caur Londonu un Stokholmu pārbrauca dzimtenē, tomēr drīz devās uz Maskavu, kur sasirga un mira 1915. gada 6. decembrī.
Daiļrades raksturojums
Tiek pieskaitīts pie dekadentiem. Bez dzejas rakstījis arī skices, tēlojumus, stāstus, tēlojumus, poēmas, psiholoģiskās lugas.
Vaidavas iela (Rīga)
Vaidavas iela ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Purvciema apkaimē. Vaidavas iela sākas krustojumā ar Ūnijas ielu un beidzas krustojumā ar Dzelzavas ielu. Vaidavas ielas kopējais garums ir 551 metrs. Tā sastāv no 3 braukšanas joslām; transporta kustība ir vienvirziena (no Dzelzavas ielas). Sabiedriskajam transportam iela ir divvirzienu.
Vēsture
Pirmo reizi Rīgas ielu sarakstos Vaidavas iela sastopama 1935. gadā ar savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā nav mainījies.
Ielu savienojumi
Vaidavas iela krustojas ar šādām ielām:
Gailīšciems
Gailīšciems ir apdzīvota vieta Talsu novada Lībagu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos uz dienvidiem no autoceļa A10 13 km no pagasta centra Mundigciema, 15 km no novada centra Talsiem un 102 km no Rīgas. Ciema apbūve izvietojusies gar veco Rīgas—Ventspils lielceļa trasi.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Babītes draudzes novads
Babītes draudzes novads bija viens no trim Rīgas landfogtejas draudzes novadiem. 1660. gadā Babītes draudzes novadu sadalīja Salas un Piņķu draudzes novados. Tagad tā teritorijā atrodas Mārupes novada un Rīgas pilsētas Pārdaugavas daļa.
Vēsture
13. gadsimtā šeit senā Zemgales ceļa malā atradās viens no Sēlijas un Zemgales bīskapijas pārvaldes centriem - Babates Svētās Marijas pils (1219-1228). Netālu no Babītes pilskalna atrodas Baznīckalns. Daugavgrīvas cisterciešu klostera mūki pie senā Lielupes kara ceļa uz Zemgali uzcēla Sv. Nikolaja (jūrasbraucēju patrona) kapelu, tāpat kā tālāk esošās Sv. Annas un Sv. Jāņa kapelas.
Kad Pirmajā Livonijas koncilā Modenas Vilhelms nosprauda Rīgas apgabala robežas, ar 1226. gada 16. marta līgumu Lielupes lejteces labā krasta teritoriju ieguva Rīgas pilsēta. Par Zemgales bīskapam atņemto un Rīgai piespriesto Babates pili Rīgas pilsēta samaksāja 37 sudraba markas un palīdzēja pie jaunas pils būves otrpus Lielupei. 1228. gadā zemgaļi un kurši rīkoja karagājienu uz Daugavgrīvu, kura laikā, iespējams, tika nopostīts arī Babītes cietoksnis.
Poļu-zviedru kara laikā 1604. gadā Rīgas landfogteju sadalīja trīs daļās (Babītes, Biķera un Katlakalna draudzes novados), katrā pa četriem pagastiem. Zviedru Vidzemes laikā 1660. gadā Babītes draudzes novadu sadalīja Salas un Piņķu draudzes novados. Pēc Otrā Ziemeļu kara 1662. gadā Piņķos uzcēla jaunu Sv. Nikolaja baznīcu. 12 verstis no Rīgas uzkalnā pie Piņķu muižas "no kokiem, ko atveda no Kurzemes lielkunga mežiem".
21 grams
"21 grams" (en) ir 2003. gada ASV psiholoģiskā drāmas filma, kuras režisors ir Alehandro Gonsaless Injaritu. Filmā galvenās lomas atveido Šons Penns, Naomi Votsa, Benisio del Toro, Melisa Leo un Šarlote Geinsbūra. "21 grams" ir otrā filma Injaritu "nāves" filmu triloģijā pēc "Mīla — kuce" (Amores perros, 2000) un pirms "Bābele" (2006).
Šausmīgs negadījums saved kopā smagi slimu matemātikas profesoru, sērojošu māti un izbijušu cietumnieku, kurš pievērsies reliģijai. Filmā savijas kopā vairākas sižeta līnijas nelineārā izkārtojumā.
Džeimss Vords-Prauss
Džeimss Vords-Prauss (en, dzimis ) ir angļu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Anglijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Vords-Prauss pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu West Ham United.
Anglijas futbola izlases sastāvā Vords-Prauss debitēja pret Vāciju.
Dagumnīki (Rikavas pagasts)
Dagumnīki ir ciems Rikavas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 224 km attālumā no Rīgas.
Sljača
Sljača (sk) ir kūrortpilsēta Slovākijā, Banska Bistricas apgabala Zvolenas apriņķī pie Hronas upes. Minerālūdens atradnes.
Cilvēki
Pēc etniskās piederības vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (96,1 %). Pēc reliģiskās pārliecības — katoļi (46,1 %), nereliģiozi (26,7 %) un luterāņi (22,1 %).
Kaspars Ozers
Kaspars Ozers (dzimis Tukumā) ir bijušais Latvijas šosejas riteņbraucējs, kuram 1990. gados bija īsa profesionālā karjera. 1993. gada Pasaules čempionātā amatieriem viņš finišēja otrajā vietā, zaudējot tikai Janam Ulriham. Pārstāvējis Latviju 1996. gada Olimpiskajās spēlēs (22. vieta grupas braucienā).
Absolvējis Murjāņu Sporta internātskolu. K. Ozers divreiz piedalījies Tour de France kā Lānsa Ārmstronga komandas biedrs Motorola komandā. 1995. gadā viņa komandas biedrs bija Fabio Kasartelli, kurš mira, krītot vienā no Tūres nobraucieniem, Ozers tobrīd jau bija izstājies no sacensībām.
1997. gadā pārstāvējis Beļģijas komandu Collstrop.
Sasniegumi lielajās tūrēs
Piezīme: IZST — izstājās
Dagušova
Dagušova ir ciems Malnavas pagastā, Kārsavas novadā. Atrodas 287 km attālumā no Rīgas.
Kursakciems
Kursakciems ir apdzīvota vieta Talsu novada Lībagu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos 6,5 km no pagasta centra Mundigciema, 12 km no novada centra Talsiem un 107 km no Rīgas.
Rīgas psihiatrijas un narkoloģijas centrs
Rīgas psihiatrijas un narkoloģijas centrs (RPNC) ir Latvijas lielākā psihiatriskās un narkoloģiskās ārstniecības iestāde, kas izveidota 2007. gadā, pārņemot Garīgās veselības valsts aģentūras un Narkoloģijas valsts aģentūras funkcijas. Galvenā mītne atrodas Tvaika ielā 2, Rīgā.
RPNC ir 3 ambulatorie centri:
Funkcionalitāte
2021. gadā slimnīcā ir 23 stacionārās nodaļas (gan vīriešu, gan sieviešu), kā arī ambulatorās pieņemšanas kabineti un strādā narkoloģijas speciālisti. Paredzēta iespēja praktizēt ergoterapiju & mākslas terapiju, kā arī strādā klīniskie psihologi.
Apmeklētājus pie pacientiem COVID-19 ierobežojumu laikā nepielaiž. Lai lokalizētu pandēmijas izplatību slimnīcā, 2021. gada janvārī viena no nodaļām tika pārprofilēta darbam ar COVID-19 slimniekiem.
Izveidots dekoratīvs sezonāls dārzs, strūklaka slimnīcas dienvidu pusē, kā arī divas lapenes.
Vēsture
Iestāde atklāta 1824. gada 21. septembrī Sarkandaugavas labajā krastā uz stāvas skanstes. Pēc arhitekta K. F. Breitkreica projekta uzcēla 13 vienstāva, divstāvu un trīsstāvu celtnes. Par aizgādības nama vadītāju iecēla ārstu O. Hūnu. Aizgādības namā bija paredzēja ievietot nespējniekus, vājprātīgos un ar veneriskām slimībām slimojošos.
Sākotnēji Aleksandra augstumu iestādē strādāja viens ārsts, kurš vienlaikus bija arī slimnīcas direktors. Līdzās cietumniekiem (72), pārmācāmiem (40), nespējniekiem (45) un venerisko slimību pacientiem (15) psihisko slimnieku ievietošanai un uzraudzībai bija atvēlētas 52 vietas. 1903. - 1906. gadā uzcēla divstāvu akmens ēku un vienstāva mūra māju, kurā izvietoja kapliču, sekciju telpas un līķu kameras.
Otrā pasaules kara laikā Arāja komanda 1942. gada 14. aprīlī nošāva 243 Aleksandra Augstumu pacientus. Iestādes nosaukums „Aleksandra augstumi” saglabājās līdz pat 1944. gadam, pēc tam tas tika vairākkārt mainīts – 1. Rīgas psihiatriskā slimnīca, Rīgas psihiatriskā slimnīca, Republikāniskā Rīgas psihoneiroloģiskā slimnīca, Psihiatrijas centrs, Garīgās veselības valsts aģentūra.
Belgerne-Šildava
Belgerne-Šildava ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Ziemeļsaksijas apriņķī. Pilsētas Belgernes daļa atrodas pie Elbas upes.
Vēsture
Pilsēta izveidota 2003. gadā, apvienojot 973. gadā pirmoreiz minēto Belgerni un 1170. gadā pirmoreiz minēto Šildavu.
Cilvēki
Šildava ir Prūsijas feldmaršala Augusta Neidharta Gneizenava (August Neidhardt von Gneisenau, 1760-1831) dzimtā pilsēta.
Maikls Hols
Maikls Kārlails Hols (en, dzimis ) ir amerikāņu aktieris.
Vislabāk Hols pazīstams ar Dekstera Morgana lomu Showtime seriālā "Deksters" un Deivida Fišera lomu HBO seriālā "Sešas pēdas zem zemes" (Six Feet Under). Šīs divas lomas palīdzēja Holam saņemt Zelta globusa balvu un trīs Ekrāna aktieru ģildes balvas.
Piedalījies arī filmās "Samaksa" (Paycheck, 2003), "Geimeris" (Gamer, 2009), "Nogalini savus mīļotos" (2013), "Marks Felts, vīrs, kurš nogāza balto namu" (Mark Felt: The Man Who Brought Down the White House, 2017), "Spēļu nakts" (2018) un In the Shadow of the Moon (2019). 2021. gadā Dekstera Morgana lomu atveidojis miniseriālā "Deksters. Jaunās asinis" (Dexter: New Blood).
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Brazīlijā
Sarakstā apkopotas tās vietas Brazīlijā, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. UNESCO sarakstā no Brazīlijas ir iekļautas 20 vietas (13 kultūras objekti un 7 dabas objekti), savukārt 24 vietas ir iekļautas oficiālajā kandidātu sarakstā. Brazīlija Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1977. gada 1. septembrī.
Sarakstā iekļautie objekti
{{Legend|#D0E7FF| — Pārrobežu objekts|outline=silver}}
Evansvila
Evansvila (en) ir pilsēta ASV, Indiānas štatā. 2020. gadā Evansvilā dzīvoja 118,414 iedzīvotāji. Evansvila ir trešā lielākā pilsēta Indiānā un tā atrodas pie štata robežas ar Kentuki. Pilsētai cauri plūst Ohaio upe.
Ekonomika
Mašīnbūve un metālapstrāde (detaļu ražošana automašīnām, dzinējiem, ledusskapjiem, elektroierīcēm), pārtika, mēbeles, ķīmiskā rūpniecība, iepakojuma ražošana. Rūpniecībā ir nodarbināti 40 tūkstoši (1975).
Mežciema iela (Rīga)
Mežciema iela ir Rīgas iela Vidzemes priekšpilsētas Mežciema apkaimē. Mežciema iela sākas krustojumā ar Hipokrāta ielu un beidzas krustojumā ar Sergeja Eizenšteina ielu. Ielas kopējais garums ir 770 metri, un tā sastāv no divām braukšanas joslām.
Ielu savienojumi
Mežciema iela krustojas ar šādām ielām:
Toms Jelte Slagters
Toms Jelte Slagters (dzimis Groningenā) ir bijušaisNīderlandes šosejas riteņbraucējs.
2013. gadā Slagters guva savu karjeras lielāko panākumu, kad uzvarēja sezonas pirmajās UCI WorldTour sacensībās, Tour Down Under. Viņš uzvarēja sacensību trešajā posmā pēc uzbrukuma dienas pēdējā kāpumā. Viņu mēģināja noķert trīs citi braucēji, bet Slagters izrādījās ātrākais sprinta finišā. Līdera krekliņu viņš ieguva piektajā posmā, kurš noslēdzās ar kāpumu. Posmā viņš ierindojās otrajā vietā ar tādu pašu laiku kā Saimons Gerenss (no ), iepriekšējā gada kopvērtējuma uzvarētājs. Slagters veiksmīgi nosargāja pārsvaru pēdējā posmā Adelaidā. Otrajā vietā ar 13 sekunžu atpalicību ierindojās Havjērs Moreno (no ).
2014. gadā pievienojās  komandai.
Karjeru noslēdza pēc 2020. gada sezonas, kļūstot par lauksaimniecības traktoru izplatītāju.
Stīvens Deiviss
Stīvens Deiviss (dzimis ) ir Ziemeļīrijas futbolists, pussargs, Ziemeļīrijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) Deiviss pārstāv Skotijas Premjerlīgas komandu Glāzgovas "Rangers".
Randene
Randene ir ciems Augšdaugavas novada Kalkūnes pagastā. Izvietojusies pagasta austrumu daļā starp autoceļu A13 un Kalkūnu ciemu 5 km no novada centra Daugavpils un 235 km no Rīgas. Ciems aptver plašu teritoriju no šosejas A13 līdz Kalkūniem austrumos un Papušinai dienvidos, kas apbūvēta tikai pa tās perimetru — Zemnieku, Dārza un Strādnieku ielas, kas vēsturiski veidojušās kā atsevišķi ciemati — Udarņiks-1, Udarņiks-2 un Udarņiks-3. Randenē atrodas pamatskola, bērnudārzs, Kalkūnes pasta nodaļa, veikals.
Vēsture
Randene bija Līksnas muižas pusmuiža Jaunāmuiža (Neuhof), kas no 1869. līdz 1872. gadam piederēja Krišjānim Pliekšānam, tajā bērnību pavadīja viņa dēls Jānis Pliekšāns, vēlākais dzejnieks Rainis, un meita Dora. Pēc Pirmā pasaules kara tās īpašnieks bija Vilis Siliņš. Tā atradās 4,5 km uz ziemeļiem no tagadējās Randenes ciema centra Daugavas kreisajā krastā. un tika iznīcināta Otrā pasaules kara laikā. Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados kā kolhoza «Udarņiks» ciemats. «Udarņiks» vēlāk apvienots ar kolhozu «Čapajevs».
Piemiņas zīme
Tagad bijušo Randenes pusmuižas ēku vietā ir piemiņas zīme (autors tēlnieks I. Dobičins).
Elīze Mertensa
Elīze Mertensa (Elise Mertens; dzimusi Lēvenā, Beļģijā) ir beļģu tenisiste. Augstāko 12. pozīciju rangā vienspēlēs sasniegusi, bijusi dubultspēļu ranga līdere. Izcīnījusi 7 WTA titulus vienspēlēs un 17 WTA titulus dubultspēlēs.
Izcīnījusi trīs Grand Slam titulus dubultspēlēs. Kopā ar Arinu Sabaļenku uzvarējusi 2019. gada ASV atklātajā čempionātā un 2021. gada Austrālijas atklātajā čempionātā. Kopā ar Šuveju Sje uzvarējusi 2021. gada Vimbldonas čempionātā.
Gulbju iezis
Gulbju iezis (arī Gulbis un deminutīvā — Gulbītis ) ir devona iežu atsegums Amatas labajā krastā, iepretim "Dārzleju" mājām. Klints ir aptuveni 10—15 m augsta un 50 m gara. 20. gadsimtā ieža krasts strauji mainīja formu — no raga, arkas un klintssalas līdz vertikālai klints sienai. Iezis savu nosaukumu ieguvis no netālu bijušo "Gulbju" māju nosaukuma.
Ancveriņi 2
Ancveriņi 2, arī Otrie Ancveireņi, ir ciems Preiļu novada Aglonas pagastā. Izvietojies pagasta rietumu 9 km no pagasta centra Aglonas un 239 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies netālu no autoceļa V762.
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Preiļu rajonā.
Timotijs Līrijs
Timotijs Līrijs (dzimis, miris ) bija amerikāņu psihologs un rakstnieks, plašāk zināms kā psihodēlisko vielu atbalstītājs. 1960. gadu sākumā, kad tādas vielas kā LSD un psilocibīns bija legālas, Līrijs kopā ar Ričardu Alpertu veica eksperimentus Hārvardas Universitātes projektā, kurā centās pierādīt psilocibīna spēju novērst jaunu bijušo ieslodzīto noziedzisko nodarījumu veikšanu un spēju veicināt cilvēkos reliģiozitāti. Vēlāk Līrijs un viņa kolēģis Ričards Alperts tika par eksperimentiem atlaisti no darba universitātē.
Kokles iela (Rīga)
Kokles iela ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, Āgenskalnā. Kokles iela sākas krustojumā ar Hermaņa ielu pie Uzvaras parka un beidzas krustojumā ar Mazo Nometņu ielu. Ielas garums ir 390 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu visā garumā.
Kokles ielas pāra numuru pusē ir dzīvojamo namu apbūve, savukārt pretējā ielas pusē lielākoties ir Mazais Arkādijas parks, bet posmā pie Hermaņa ielas — saimnieciska apbūve. Kokles ielā 12 atrodas Torņakalna poliklīnika.
Kokles iela Rīgas ielu reģistrā sastopama no 1867. gada kā Meistaru iela. 1938. gadā pārsaukta par Nidas ielu, bet 1939. gadā par Kokles ielu.
Ielu savienojumi
Kokles iela ir savienota ar šādām ielām:
Sestdienas vakara drudzis
"Sestdienas vakara drudzis" (en) ir 1977. gada ASV drāmas filma, kuras režisors ir Džons Bedems. Filmā galvenās lomas atveido Džons Travolta un Kārena Gornija. Filma balstīta uz Nika Kona 1976. gada rakstu Tribal Rites of the New Saturday Night The New York Times avīzē.
Filma stāsta par jaunu puisi no Bruklinas, kurš pavada brīvdienas dejojot vietējā diskotēkā, lai izbēgtu no savas ikdienišķās dzīves.
Filmas "Sestdienas vakara drudzis" pirmizrāde notika un to izplatīja Paramount Pictures. Filma guva ievērojamus finansiālos panākumus un kritiķu atzinību un radīja lielu iespaidu uz 1970. gadu popkultūru, īpaši uz diskomūziku. Filma padarīja Džonu Travoltu par zvaigzni. Par šo lomu viņu nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā", esot piektais jaunākais aktieris, kas nominēts šajā kategorijā. Filmu skaņu celiņš, kurā iekļautas Bee Gees dziesmas ir viens no visu laiku pārdotākajiem filmu mūzikas albumiem. 1983. gadā filmai iznāca turpinājums Staying Alive.
2010. gadā filma iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".
Henriks Kasparjans
Henriks Kasparjans (hy, ru; dzimis, miris ) bija armēņu šahists un etīdists.
Dzīves gājums
Kasparjans bija precējies divas reizes. Pirmā laulībā (1937-1947) bērnu nebija. Otrā laulība devusi viņam dēlu, šaha problēmistu Sergeju Kasparjanu un meitu.
Līduma iela (Rīga)
Ielu savienojumi
Līduma iela krustojas ar šādām ielām:
Henriks Kasparjans
Sasniegumi šahā
1936. gadā, uzvarot kvalifikācijas mačā pret V. Čehoveru, ieguvis PSRS sporta meistara titulu. Bijis trīskārtīgs Tiflisas čempions, desmitkārtīgs Armēnijas čempions. 1935. gadā kļuvis par Aizkaukāza čempionāta uzvarētāju. Bijis četru PSRS čempionātu dalībnieks.
Sasniegumi šaha kompozīcija
Pirmo etīdi publicējis 1928. gadā. Kopš tā laika sastādījis ap 545 korektu etīžu, apmēram 300 no tām saņēmušas atzinības, tai skaitā vairāk nekā 70 pirmās godalgas. Viņš 13 reizes piedalījies PSRS čempionātos un sešas reizes uzvarējis etīžu grupā. 1956. gadā viņam piešķirts PSRS Nopelniem bagātā sporta meistara nosaukums.
1956. gadā FIDE viņam piešķīra starptautiskā tiesneša kategoriju, 1960. gadā starptautiskā meistara un 1972. gadā lielmeistara titulu šaha kompozīcijā.
Kasparjans ir ieguvis 175,83 FIDE albumu punktus.
Arizonas audzināšana
"Arizonas audzināšana" (en) ir 1987. gada ASV kriminālkomēdija, kuras veidotāji ir Džoels un Ītans Koeni. Filmā galvenās lomas atveido Nikolass Keidžs, Hollija Hantere, Trejs Vilsons, Viljams Forsaits, Džons Gudmens, Frānsisa Makdormanda, Sems Makmarijs un Rendels Kobs.
Noziedznieks Hajs (Nikolass Keidžs) iemīlas un apprec policisti Edvinu (Hollija Hantere). Uzzinot, ka viņiem nevar būt bērnu, abi nolaupa vienu no pieciem vietējā mēbeļu ražotāja Neitana Arizonas bērniem.
"Arizonas audzināšana" saņēma dažādas kritiķu atsauksmes, tomēr tā bija finansiāli veiksmīga. Amerikas Kinoinstitūts, 100 labāko komēdiju sarakstā, filmu ierindoja 31. vietā.
Mednieki sniegā
Mednieki sniegā (nl), zināma arī kā Mednieki ziemā vai Mednieku atgriešanās, ir Pītera Brēgela Vecākā 1565. gadā tapusi eļļas krāsas glezna uz koka paneļa. Šis Ziemeļu renesanses darbs ir viens no darbu sērijas, no kuriem saglabājušies ir pieci; tie attēlo dažādus gadalaikus. Glezna atrodas Mākslas vēstures muzejā kolekcijā Vīnē, Austrijā. Gleznā attēlota dziļa decembra-janvāra ziema.
Izcelsme
Mednieki sniegā un pārējie sērijas darbi, kam tā pieder, ir viduslaiku un agrās renesanses tradīcijā attēloti dažādu gada laiku darbi — tajos attēlotas dažādas lauku nodarbes un darbi Brēgela dzīves laikā, šādi attēlojot dažādus gada mēnešus vai gadalaikus.
Apraksts un kompozīcija
Gleznā attēlota ziemas aina, kurā trīs mednieki atgriežas no medībām savu suņu pavadībā. Pēc skata tās nav bijušas veiksmīgas; mednieki izskatās noguruši un arī suņi ir nomākti un nožēlojami. Viens vīrs nes izkāmējušu lapsas līķi, ilustrējot niecīgo medību guvumu. Mednieku priekšā sniegā redzamas truša vai zaķa pēdas — tas izbēdzis vai izvairījies no medniekiem. Kopējais vizuālais iespaids liek domāt, ka tā ir mierīga, auksta un apmākusies diena; krāsas ir slāpētas baltas un pelēkas, kokos nav lapu un dūmi neceļas gaisā. Vairāki pieaugušie un bērns sagatavo ēdienu uz uguns ceļmalas kroga ārpusē. Savdabīgas ir robotās kalnu virsotnes, kas Beļģijā vai Holandē nav sastopamas.
Ainava pati ir ieleja ar līdzenu apakšu (pa to līkumo upe), bet robotās virsotnes redzamas tālumā. Redzamas ūdens dzirnavas, kuras iesalušas ledū. Tālumā cilvēki uz aizsaluša ezera slido, spēlē hokeju ar moderna izskata nūjām, kā arī kērlingu; tie ir attēloti kā silueti.
Interpretācija un atsauksmes
1560. gadi bija reliģiskās revolūcijas laiks Nīderlandē un Brēgels (iespējams viņa patrons), iespējams, mēģināja attēlot ideālu, kāda kādreiz bija dzīve valstī un kādu to viņi vēlas.
Žurnāla Nature viedokļu sadaļā mākslas vēsturnieks Martins Kemps norāda, ka vecmeistaru darbi ir populāra tēma Ziemassvētku kartītēs un apgalvo, ka, iespējams, neviens sekulārs temats nav populārāks par "Medniekiem sniegā".
Kaolinīts
Kaolinīts ir minerāls no slāņaino silikātu apakšklases. Tas ir viens no galvenajiem mālu minerāliem.
Mednieki sniegā
Interpretācija un atsauksmes
Mednieki sniegā plaši izmantota krievu režisora Andreja Tarkovska filmās "Solāris" (1972) un "Spogulis" (1974), kā arī Larsa fon Trīra 2011. gada filmā "Melanholija". Tā parādās arī Alēna Tanera filmā Dans la ville blanche (1983). Glezna iedvesmojusi arī Roja Andešona 2014. gada filmu A Pigeon Sat on a Branch Reflecting on Existence.
Kaolinīts
Apraksts
Ķīmiskais sastāvs Al4[Si4O10](OH)8; satur 39,5 % Al2O3, 46,5 % SiO2 un 14 % H2O.
Marks Džeksons
Marks A. Džeksons (en; dzimis Bruklinā, Ņujorkā, ASV) ir bijušais amerikāņu basketbolists, tagad — basketbola treneris. Pašlaik (2013) ir NBA kluba Goldensteitas "Warriors" galvenais treneris.
Mednieki sniegā
Cikls
Saglabājušies Gadalaiku cikla darbi:
Marks Džeksons
Profesionāļa karjeras laikā spēlējis NBA klubu Ņujorkas "Knicks", Losandželosas "Clippers", Indiānas "Pacers", Denveras "Nuggets", Toronto "Raptors", Jūtas "Jazz" un Hjūstonas "Rockets" sastāvos. Debijas sezonā viņš tika iekļauts līgas simboliskajā debitantu pirmajā izlasē. Tāpat viņš piedalījās 1989. gada NBA Visu zvaigžņu spēlē. Karjeras laikā guvis 12 489 punktus, atdevis 10 334 rezultatīvas piespēles un pārtvēris 1608 piespēles. Basketbolista karjeru beidza 2004. gadā. Pēc tam strādāja par spēļu komentētāju ESPN un ABC TV kanālos.
Kaolinīts
Apraksts
Veido zemjainas masas, kurās lielā palielinājumā elektronmikroskopijā ir konstatējami sīki seššķautņaini kristāli. Kristalizējas triklīnā singonijā.
Mednieki sniegā
Cikls
"Apmākusies diena", "Mednieki sniegā", "Lopu pārdzīšana no ganībām" atrodas Vīnes mākslas vēstures muzejā. "Pļauja" atrodas Lobkovica pilī Prāgā. "Pļāvēji" atrodas Metropoles mākslas muzejā Ņujorkā.
Kaolinīts
Sastāvs un īpašības
Kaolinīts veidojas no alumīnija oksīdu saturošiem materiāliem, galvenokārt laukšpatiem un vizlām. Tā veidošanās procesu sauc par kaolinizāciju.
Marks Džeksons
Pēc 2010.—2011. gada sezonas beigām viņš tika pieņemts par Goldensteitas "Warriors" kluba galveno treneri.
Kaolinīts
Sastāvs un īpašības
Kristāliskās struktūras pamatā ir daudzskaitlīgi Si—O4 tetraedru slāņi, kas savā starpā saistīti ar vājām saitēm, nodrošinot kaolinītam ļoti pilnīgu skaldnību, kas savukārt rada visas kristāliskās struktūras simetrijas izmaiņas.
Kaolinīta slāņainā struktūra nodrošina iežiem uz tā bāzes (mālam, kaolīnam) plastiskuma īpašības. Cietība pēc Mosa skalas ir 1, blīvums 2540—2600 kg/m³. Taustot rada taukainu sajūtu. Tīrā veidā kaolinīts ir balts, reizēm ar gaišzilu vai rudu nokrāsu. Mehāniskie piemaisījumi to krāso sarkanā, melnā, zaļā krāsā.
Izmantošana
Ap 50% visa iegūtā kaolinīta tiek izmantots papīra ražošanā krītpapīra pildījumam.
Keramiskajā ražošanā to izmanto angoba un glazūras pagatavošanai.
Kaolinītu izmanto arī farmācijā kā pārtikas piedevu, zobu pastās (kā vieglu abrazīvu materiālu), kosmētikā (t.s. "baltos mālus") un daudzās citās nozarēs.
Ērvings Fišers
Ērvings Fišers (en, dzimis, miris ) bija amerikāņu ekonomists, statistiķis un sabiedrisks darbinieks. Agrīns neoklasiskās teorijas pārstāvis.
Sava laika ekonomikas zvaigzne, kura reputāciju iedragāja viņa izteicieni neilgi pirms 1929. gada biržas kraha, ka akciju cenas ir "iegājušas pastāvīgi augstā cenu līmenī". Tomēr gan Džeimss Tobins, gan Miltons Frīdmans ir atzinuši Fišeru par visu laiku izcilāko ASV ekonomistu. Fišera idejas par parādu deflāciju, kas tika izstrādātas pēc Lielās depresijas sākuma, tika ignorētas līdz 20. gadsimta piecdesmitajiem gadiem. Tām pievērsa uzmanību arī 21. gadsimta sākuma Lielās recesijas laikā. Fišers kā persona atbalstīja sauso likumu, eigēniku un veģetārismu.
Dahlen
Dahlen var būt:
Braiens Litrels
Braiens Tomass Litrels (en; dzimis ) ir amerikāņu dziedātājs, kas vislabāk pazīstams kā grupas Backstreet Boys dalībnieks. Viņš arī ir Contemporary Christian dziesmu autors un ir izdevis soloalbumu Welcome Home 2006. gadā. Braienam ir četri Top 20 solo singli ASV kristīgajos topos.
Dālene
Dālene ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Ziemeļsaksijas apriņķī.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1188. gadā.
Paradoksālā varde
Paradoksālā varde (Pseudis paradoxa) ir kokvaržu dzimtas abinieks, kas mīt Dienvidamerikā. Ārēji tā līdzinās parastai vardei, taču tās kurkuļi ir gandrīz četras reizes lielāki par vecākiem. Attīstoties tie pamazām kļūst mazāki.
Izplatība
Sastopama no Argentīnas ziemeļiem līdz Venecuēlai un Trinidādas salai, ieskaitot Amazones baseinu. Tā mājo arī Kolumbijā, Gajānā, Gviānā, Surinamā, Bolīvijas ziemeļos un Peru dienvidaustrumos. Tā ir vienīgā ūdensvaržu ģints (Pseudis) suga, kas sastopama arī uz rietumiem no Andu kalniem.
Izskats
Pieaugušas vardes garums ir 4,5 - 7,5 cm. Galva neliela, salīdzinot ar ķermeni, purns īss, acis lielas, izvalbītas, āda gluda gan uz muguras, gan pavēderē. Pakaļkājas lielas, starp pirkstiem peldplēve. Katram pirkstam ir papildsegments, kas ļauj brīvāk kustēties. Priekškāju pirksti brīvi. Mugura zaļa, ar tumši zaļām un olīvkrāsas joslām, pavēdere gaiša ar brīniem raibumiem un līnijām.
Paradoksālās vardes kurkuļi ir apmēram četras reizes lielāki nekā tā vecāki. Salīdzinoši milzīgais kurkulis var sasniegt 25 cm garumu. Šādi to grāmatā "Trīs biļetes līdz Edvenčerai" apraksta Džeralds Darels: "'Lielie kurkuļi bija pelēkzaļi, punktoti. Astes malas caurspīdīgas kā apsarmojis stikls, biezlūpainā mute jocīgi piepūsta, it kā kurkuļi mums caur stiklu sūtītu gaisa skūpstus... Šie kurkuļi bija gluži parasti, bet satriecošas un neticamas likās milzum lielās ķermeņa proporcijas, kas vedināja domāt, ka redzētais ir sapnis, nevis īstenība'."
Kad biologi Dienvidamerikā atklāja paradoksālo vardi, viņi domāja, ka vardes ir kurkuļu mazuļi un ar laiku tās pieaug par milzu kurkuļiem. Vēlāk biologi saprata, ka kurkuļi ir varžu mazuļi, bet nespēja izskaidrot šo dabas fenomenu. Citi savukārt uzskatīja, ka paradoksālā varde un tās kurkulis ir divas dažādas sugas. Tikai audzēšana nebrīvē pierādīja, ka tās ir vienas un tās pašas sugas divas attīstības stadijas.
Dzīvesveids
Izņemot pārošanās laiku, paradoksālās vardes dzīvo pa vienai. Uzturas gandrīz tikai ūdenī. Tā barojas ūdenī, tur arī vairojas un atpūšas, sauszemē izrāpjas izņemuma gadījumos. Parasti paradoksālā varde peld, bet, kad tā atpūšas, virs ūdens redzamas tikai viņas lielās acis un deguna atveres.
Dabiskā vide ir stāvoši ūdeņi, kuros ir bagātīga veģetācija. Sajutusi vismazākās briesmas, zibenīgi pazūd zem ūdens un noslēpjas ūdensaugos. Trinidādā un Amazones baseinā, grūti pieejamos purvainos apgabalos, tālu no cilvēku mītnēm šīs vardes dzīvo lielā skaitā. Aktīvas gan dienā, gan naktī. Vairošanās parasti saistīta ar pēkšņām lietavām.
Barošanās
Lielie kurkuļi barojas galvenokārt ar augiem. Pieaugušas vardes ēd arī sīkos ūdens dzīvniekus, kurus izbiedē ūdenskrātuves apakšējā slānī. Neparasti, ka iekšējie pirksti līdzinās rokas īkšķiem, varde tos arī izmanto līdzīgi. Garām peldošo upuri viņa ar priekškājām saķer kā ar rokām.
Kurkuļiem vajag krietni vairāk barības nekā pieaugušām vardēm. Tāpat kā citu kāpuru, arī viņu vienīgais uzdevums ir ēst un uzkrāt pēc iespējas vairāk enerģijas, lai pārvērstos pieaugušā vardē. Ar saviem ragvielas zobiem paradoksālās vardes kurkuļi nolasa aļģes no akmeņiem un ūdensaugiem. Viņi var sagremot katru auga šķiedru, jo ir apveltīti ar pagarinātu zarnu traktu. Pieaugušām vardēm zarnu trakts ir īsāks, jo nepieciešams mazāk pūļu, lai sagremotu sīkos dzīvniekus, kas ir viņu ēdienkartes galvenā sastāvdaļa.
Vairošanās
Vairākums varžu sugu savus ikrus ietin īpašā recekļainā vielā. No ikriem izšķiļas mazi kāpuri, kas dzīvo ūdenī un ko sauc par kurkuļiem. Tālāk attīstoties, kurkuļiem izaug plaušas un ekstremitātes, nokrīt aste. Pamazām viņi pārvēršas par pieaugušām vardēm, kuras ir lielākas nekā kāpurs.
Paradoksālā varde attīstās tādā pašā veidā, taču sava auguma apogeju sasniedz kāpura stadijā. Kad kurkulēns izšķiļas no apaugļota ikra, tas izskatās gluži parasts — apaļš, ar garu asti, taču aug nenormāli ātri. Izaudzis līdz pat 25 centimetriem garš, tas ir gandrīz tikpat liels kā siļķe. Pārvēršanās procesā kurkulis zaudē žaunas un viņam attīstās plaušas. Vienlaikus aug arī ekstremitātes, ieapaļās formas pārveidojas vardēm tipiskā, stūrainā ķermenī ar platu galvu un izvalbītām acīm. Īsāka paliek arī aste, un kurkulis dienu no dienas nevis aug, bet kļūst arvien mazāks. Kurkulis kopumā attīstās 4 mēnešus.
Aizsardzība
Nav tieši apdraudēta suga, jo dzīvo grūti pieejamos apvidos. Daudzām populācijām briesmas var sagādāt mežu iznīcināšana.
Piuska
Piuska, saukta arī par pileolusu (la, no pileus — 'cepure), ir Romas katoļu Baznīcas un Anglikāņu Baznīcas tradicionāls galvassegu veids, ko nēsā klēra garīdznieki.
Tā ir mīksta auduma, cieši pieguļoša galvai cepure, kas sastāv no astoņiem auduma segmentiem, kuri sašūti kopā un to vidū cepures augšpusē ir maza cilpiņa. Vizuāli tā atgādina ebreju rabīnu galvassegas. Piusku vēsturiski sāka izmantot tonzūru jeb matu apgriešanas rituālu saņēmušiem garīdzniekiem, kas nereti atradās vēsās un mitrās dievnamu un klosteru telpās, lai to galvas pasargātu no aukstuma. Vēlāk visi ordinēti garīdznieki sāka nēsāt piusku kā obligātu liturģiskā tērpa sastāvdaļu. Mūsdienās piusku reti izmanto priesteri un diakoni, izņēmums ir tikai ordeņu kārtas mūki, kas piusku paveidu brūnā krāsā mēdz nēsāt galvenokārt galvas sasildīšanai, tāpēc viņu galvassegas ir veidotas no biezāka materiāla. To vidū ir minami trapistu, benediktiešu un franciskāņu mūki.
Piusku krāsas
Piuskas krāsa parāda garīdznieka pakāpi Baznīcas hierarhijā.
Piusku lietošana
Piuskas nēsā bīskapi, kardināli un pāvests dievkalpojumu un Svētās Mises laikā, noņemot to tikai Euharistiskā Kanona laikā un novietojot to vienkārši uz altāra vai speciāla paaugstinājuma — fungelīnas, kas atrodas uz altāra. Nēsājot bireti vai mitru, piuska vienmēr atrodas zem tām.
Nikola Vujčičs
Nikola Vujčičs (hr; dzimis Splitā, Dienvidslāvijā) ir bijušais profesionāls horvātu basketbolists, spēlēja spēka uzbrucēja un centra pozīcijā, Horvātijas basketbola izlases dalībnieks. Kopš(2013) ir noslēdzis spēlētāja karjeru.
N. Vujčičs ir pirmais spēlētājs Eirolīgas vēsturē, kas spēlē sasniedzis triple-double. Pirmoreiz viņš to sasniedza 2005. gada 3. novembrī, kad "Maccabi" sastāvā pret Prokom Trefl Sopot guva 11 punktus, savāca 12 atlēkušās bumbas un atdeva 11 rezultatīvas piespēles. Viņš ir arī otrā triple-double autors līgas vēsturē — 2006. gada 30. novembrī "Maccabi" uzvarā pār Union Olimpija viņš guva 27 punktus, savāca 10 atlēkušās bumbas un 10 reizes rezultatīvi piespēlēja komandas partneriem.
Sirils Ramafosa
Matamela Sirils Ramafosa (ve, dzimis ) ir Dienvidāfrikas valstsvīrs politiķis, šīs valsts prezidents no 2018. gada februāra. No 2014. līdz 2018. gadam bija Dienvidāfrikas viceprezidents, šajā laikā valsts prezidents bija Jakobs Zuma. No 1991. līdz 1996. gadam bija Āfrikas Nacionālā kongresa partijas ģenerālsekretārs, bet no 2017. gada ir partijas prezidents. 2020. un 2021. gadā bija Āfrikas Savienības priekšsēdētājs.
Nikola Vujčičs
Horvātijas izlases sastāvā spēlētājs ir startējis piecos Eiropas čempionātu finālturnīros (1997, 1999, 2001, 2005, 2009).
Daibe (Stalbes pagasts)
Daibe (agrāk arī Daibes muiža) ir ciems Stalbes pagastā, Cēsu novadā. Atrodas 91 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Daibes (Daiben) muižas centru. Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Mauriņu dīķis, Ozolkalna dīķis, Daibes dīķis.
Amerikāņi (seriāls)
"Amerikāņi" (en) ir ASV vēsturisks spiegu drāmas seriāls. Seriāla autors ir Džo Veisbergs un tas no līdz  iznāca kanālā FX. Seriālam iznāca sešas sezonas un kopumā 75 sērijas.
Seriāla darbība norisinās Aukstā kara laikā un stāsta par Elizabeti (Kerija Rasela) un Filipu Dženingsu (Metjū Rīss), diviem VDK aģentiem, kuri izliekas par precētu amerikāņu pāri un, kopā ar bērniem, dzīvo netālu no Vašingtonas. Notikumi seriālā sākas pēc Ronalda Reigana inaugurācijas 1981. gada janvārī un noslēdzas neilgi pirms ASV un PSRS līguma par vidējā un tuvā darbībās rādiusa raķešu likvidāciju parakstīšanas 1987. gada decembrī.