cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pārmiju pārveda
Pārmijas, ko pārslēdz no centralizētas vadības pults, sauc par centralizētām pārmijām, bet ar roku darbināmās — par rokas pārmijām. Arī rokas pārmijas var ieslēgt signālu centralizācijā, pielietojot, piemēram — Melentjeva slēdzenes. Katru centralizētu pārmiju var pārslēgt ar kurbuli, šādu paņēmienu izmanto bojājumu gadījumos. Pakāpeniski rokas pārmiju apjoms visā pasaulē samazinās savas mazās efektivitātes un lielā cilvēka faktora dēļ.
Tramvaju pārmijas, kā iepriekš minēts var būt ar atsperi un pārslēgties zem riteņiem vai arī tikt pārslēgtas ar kontaktvada virknes ierosmes kontaktu (solenoīds — kontakts — dzinējs — sliede). Tramvaju līnijās var būt rokas pārmijas, ko pārslēdz tramvaja vadītājs (mazdarbīgās līnijās) vai pārmijas posteņa dežurants. Tramvaju pārmijas tāpat kā dzelzceļa pārmijas var būt ieslēgtas centralizācijā.
Uzbūve
Pārmiju pārvedas galvenās sastāvdaļas:
Tehniskais raksturojums
Pie galvenajiem katras pārmiju pārvedas parametriem attiecina asmens sākuma leņķi (ja tāds pārmijas projektā ir paredzēts), pārvedlīknes formu, asmens un pārvedlīknes rādiusu. Pārmiju pārvedas atsevišķu elementu galvenos parametrus nosaka atļautie dinamiskās iedarbības efekti mijiedarbībai ar ritošo sastāvu.
Pārmiju vispārīgi raksturo virziens — labais vai kreisais; piedziņas garnitūras atrašanās virziens — labais vai kreisais; piedziņas veids — rokas vai elektriskā pārmiju pārveda; noslēgšanās veids (kontrviltkņi, kontrolierīces, atsperu sistēmas, hidrauliskie noslēdzēji, mehāniskie sviru noslēdzēji vai citi), sliedes tips. Tālāk parametri, kas raksturo ritošā sastāva dinamisko mijiedarbību: krusteņa marka, t.sk. krusteņa forma — taisna vai līklīnijas; pārvedlīknes forma (vienmērīgs rādiuss, atšķirīgi rādiusi, mainīgi rādiusi, kubiska parabola vai cits izpildījums); pārvedlīknes mazākais rādiuss; krusteņa konstrukcijas — ar kustīgu serdi vai ar nekustīgu; sliežu savērsums u.c.
Zemsliežu pamata veids: brusas (koks vai dzelzsbetons), dzelzsbetona plātnes.
Krusteņi
Krusteņi krusto sliežu galvas nepieciešamajā leņķī. Krusteņa marka atkarīga no šī leņķa. Jo šaurākā leņķī krustojas pavedieni, jo pārvedlīkne ir lēzenāka (ar lielāku rādiusu) un vilciens var braukt ar lielāku ātrumu. Krusteņi var būt ar kustīgām un nekustīgām serdēm. Krusteņos ar kustīgām serdēm serdi piespiež vienai no spārnsliedēm, līdzīgi kā asmeņus piespiež rāmjsliedēm. Šādus krusteņus pārslēdz vienlaicīgi ar asmeņu pārslēgšanu. Šādu krusteņu izgatavošana, uzstādīšana un pieslēgšana centralizācijai ir sarežģītāka un prasa zināmas investīcijas, taču tas ļauj pat nedaudz palielināt vilcienu kustības ātrumu un krusteņa ekspluatācijas laiku — ne mazāk par 2 — 3 reizēm, jo krusteņiem ar kustīgo serdi nav kaitīgās telpas — "bedres", kas iekrāj plašu krusteņa bojājumu spektru. Tāpat krusteņiem ar kustīgajām serdēm nav nepieciešamas pretsliedes. Dzelzceļa līnijās ar lielu ātrumu vai lielu kravspriedzi galvenajos ceļos krusteņus ar nekustīgām serdēm ekspluatēt nav ieteicams un izvērtējot situāciju var tikt nepieļauts. Leņķis α, zem kura krustojas krusteņa serdes darba šķautnes saucas par krusteņa leņķi. To izsaka grādos vai daļskaitļa veidā kā stāvuma attiecību 1/n (n parasti ir vesels skaitlis), ko sauc par krusteņa marku. 1/n = tg α. Skaitliskās vērtības ar piemēriem -.
Sliežu transportā parasti izmanto šādas krusteņu markas: 1/3; 1/4,5; 1/5; 1/6; 1/9; 1/11; 1/12; 1/14; 1/18; 1/22; 1/33; 1/39; 1/42; 1/62 … vai citas, ja to prasa pasūtītāja īpaši vietējie dzelzceļa ekspluatācijas apstākļi. Krusteņa marku unifikācijai ir ievērojama nozīme rezerves daļu sortimenta ierobežošanai pārmiju saimniecības ekspluatācijā. Ekspluatācijas laikā pārmijas elementi neizbēgami sāks nolietoties un prasīs to remontu un nomaiņu.
Lēnajās tramvaju līnijās jēdzienu krusteņu marka pārsvarā nesanāk izmantot, jo stāvos krustojumu pagriezienos bieži nepieciešams panākt pilnu pagriezienu pat zem taisna leņķa, kas prasa nepārtrauktu pārvedlīkni (līkni), t.i. — tūlīt sākot no asmens smailes līdz līknes beigām ielas sākumā. Tāpēc šeit pārvedlīkne bieži šķērso krusteni bez pārtraukuma un krusteņa sānvirziena darba šķautnei ir līklīnijas forma un apzīmējums krusteņa marka būtu visai relatīvs, atkarībā līdz kurai vietai noskaita. Precīzāks pārmijas ekspluatācijas kritērijs tad ir tieši pārvedlīknes rādiuss.
Pārmiju pārvedu, ceļu krustojumu un salikumu veidi
Krustpārmiju pārvedas slengā dažkārt mēdz saukt arī par "angļu pārmijām". Tās atrodas vietās, kur divi sliežu ceļi parasti krustojas leņķī ar krusteņa marku 1/9 (reti 1/6 u.c.) un ļauj ritošajam sastāvam pāriet no viena ceļa uz otru. Tām ir četri vai divi asmeņu komplekti, ko pārslēdz divi mehānismi, un četri krusteņi — divi smaili un divi strupi. Tāda pārmiju pārveda aizvieto sistēmu, kura sastāv no divām vienkāršajām pārmiju pārvedām un ir aptuveni divas reizes īsāka. Tomēr atļautā ātruma parametri iekšromba pārvedlīknes pārmiju pārvedai ir zemā līmeni, maksimālais ātrums tainvirzienā nepārsniedz 70 km/h, bet pa sānu ceļu — kā vienkāršajām 1/9. Aizromba pārvedlīkņu krustpārmiju pārvedām ātrumu sānu virzienā iespējams palielināt, palielinot pārvedlīknes rādiusu, bet kontekstā ar pārējo pārmijkopu jānovērtē ritekļu stingrās bāzes ierakstīšanās ceļa plānā kopumā attiecīgajā pārmijkopā.
Slīpleņķa nekustīgie ceļa krustojumi ir līdzīgi krustpārmiju pārvedām, taču pa tiem nenotiek sānceļa kustība, bet tikai taisnvirziena kustība. Pēc specprojektiem iespējams izgatavot arī līklīniju nekustīgos krustojumus, kuriem viens vai abi ceļi ir līknes. Slīpleņķa nekustīgos ceļu krustojumus pielieto šķērsajās ceļu pārejās, kā arī krustošanai atklātās vietās. Nekustīga ceļa krustojuma krustošanas leņķi apzīmē ar 2/n, atšķirībā no pārmiju pārvedām, kam krusteņa marka ir 1/n.
Pārmiju pārvedas un ceļu krustojumi ir savienoti pārmiju ielās, veidojot pārmiju virknes.
Nosviedējpārmijas un aizsargstrupceļi nepieļauj kustības vadību zaudējušiem ritekļiem piekļūt nesagatavotam maršrutam.
Rādiuss
Vienkāršajai pārmiju pārvedai ar krusteņu darba šķautņu taisno formu vai sānu virziena līklīnijas formu pie pārvedlīknes rādiusa ar pieskares tipa asmeņiem (bez sākuma leņķa) var aprēķināt pilnu pārvedlīknes rādiusu (līko asmeni un pārvedlīkni ieskaitot), kur S — sliežu platums, m; ;  — pieņemamais vai aprēķinātais sliežu atvērums pārvedlīknes beigās krusteņa pusē (att.), kur sākas taisnās darba šķautnēm, m. Ne obligāti šim izmēram jāsakrīt ar spārnsliežu salaidnēm. (d ~ 0,25 — 0,38 — ... m); α — krusteņa leņķis.
Vienkāršā pārmiju pārveda
Vienkāršās pārmiju pārvedas pilnais garums (attālums no rāmjsliežu salaidnes līdz krusteņa astes salaidnei) : kur m1 — attālums no rāmjsliežu salaidnes līdz asmens tievgalim (pirmā darba vilktne), m (pēc brusu kompozīcijas vajadzības var pieņemt aptuveni m1≈2 m, bet pārmiju pārvedās ar mazu pārvedlīknes rādiusu (R<250m), kad jāierīko paplašinājums m1≈4 m);
βsak — sākuma leņķis šķēlējtipa asmeņiem ar nelielu sākotnējo leņķi, °. Braukšanai ar mazu ātrumu uz sānu ceļu pieļauj sākuma leņķi līdz aptuveni 0,5°. Pieskares asmeņiem sākuma leņķis nav paredzēts un atbilst 0°, taču rādiusu teorētiski gan var sākt rakstīt nedaudz agrāk, piemēram, no rāmjsliežu salaidnes, lai asmens smailē jau būtu sasniegts vajadzīgais šķēluma platums, kas asmenim atļautu tūlīt sākt strādāt ar aprēķina šķēlumu un šī manipulācija tāpat atļauj arī nedaudz palielināt rādiusu;
R — pārvedlīknes rādiuss, m;
K — taisna nogriežņa attālums no krusteņa matemātiskā centra līdz pārvedlīknes ārējam pavedienam, m;
h — attālums no krusteņa matemātiskajam centram līdz spārnsliedes salaidnei —  — minimālais attālums no krusteņa matemātiskā centra līdz spārnsliežu salaidnēm, kur attiecīgi tk — krusteņa kala platums (≈64 mm); lu — sliežu uzliktņa garums (≈800 mm); tk - krusteņa kala platums (≈64 mm);
p — krusteņa astes attālums no krusteņa matemātiskā centra līdz astes salaidnei —, kur attiecīgi bp- sliedes pēdas platums (≈150 mm); bg- sliedes galvas platums (≈75 mm).
Ja ir pārvedlīknes ar mazu rādiusu (R<250m), jāparedz aptuveni 1,5-2,0 m papildus garums sliežu paplašinājuma ierīkošanai taisnam posmam arī no krusteņa puses, ko papildus jāpieskaita pilnajam garumam. Pietam, ja ir nepieciešams iegūt papildus šo te iztrūkstošo taisno posmu, veicot manipulācijas ar teorētisko rādiusa sākuma vietas izvēli, pašu rādiusu nesamazina, kā arī var paredzēt asmeņu sākuma leņķi līdz ne vairāk par 0,5° - pielietojot pastiprinātus asmeņus, kas nelielam ātrumam, kāds paredzēts pa pārmijām ar mazu rādiusu, īpaši nekaitē.
Ja vienkāršajai pieskares tipa pārmiju pārvedai visi rādiusi sakrīt, orientējošo pilnā garuma projekciju uz X-X ass var aprēķināt saīsināti:
Simetriskā pārmiju pārveda
Simetriskās pārmiju pārvedas orientējošais pilnais garums uz X-X ass projekcijas: kur apzīmējumi tādi paši, kā vienkāršajai pārmiju pārvedai (izklāstīts augstāk). Papildus garumi paplašinājuma ierīkošanai pirms krusteņa sakarā ar mazu rādiusu (R<250m) ir ≈2x īsaki vai tādi paši.
Ja simetriskajai pieskares tipa pārmiju pārvedai visās tās daļā rādiuss ir nemainīgs, orientējošo pilno garumu uz X-X ass projekcijas var aprēķināt saīsināti:
Vienkāršā pārmiju pārveda
'' P.s. Zemāk esošajā tabulā ir doti tikai orientējoši vienkāršo pārmiju pārvedu parametri eventuālām situācijām, lai par to parametriem rastos tikai vispērēji priekštati. Detalizētāka informācija ir jāmeklē konkrētos pārmiju pārvedu projektos, kas viens no otra var atšķirties. ''
'''Tabula. Ātrums pa vienkāršajām pārmiju pārvedām' ņemot vērā pastāvīgu pārvedlīknes pieskares rādiusu bez sākuma leņķa (t.i. no asmens tievgaļa līdz pārvedlīknes galapunktam pirms vai pēc krusteņa kaitīgās telpas), krusteņa marku darba šķautņu formu (saīsinātie apzīmējumi: abas taisnas (T); viena taisna otra līklīnijas (kreisais (K=RK) vai labais (L=RL''))
'' P.s. Piezīmes skat. zem tabulas. 'Tab. piez.:'''
2.kol. - t - tramvajs; m — metro; dz — dzelzceļš;
8.kol. : an - nedzētsais centrbēdzes paātrinājums pie h=0 mm, m/s2; vmax - maksimālais ātrums, km/h, ņemts lielākais, kāds minēts 6. un. 7. kolonnā - viens vai otrs;
***  — lai gan dzelzceļa tehniskā ekspluatācija pieļauj pārmiju ekspluatāciju ar šādu maksimālo ātrumu, tomēr praksē ātrumu nosaka mazāku: 1/18 — 60 — 70 km/h; 1/11 — 1/12 caurmērā gandrīz visos gadījums — 40 km/h; 1/9 — no 25 — 35 — 40 km/h. Pārmiju pārvedu pārslodze prasa to pastiprinātu uzturēšanu un agrāku kapitālā remonta veikšanu pie kravspriedzes <600*106 t bruto;
~ LP — pārmiju pārvedas aptuvenais garums.
Simetriskā pārmiju pārveda
'' P.s. Zemāk esošajā tabulā ir doti tikai orientējoši vsimetrisko pārmiju pārvedu parametri eventuālām situācijām, lai par to parametriem rastos tikai vispērēji priekštati. Detalizētāka informācija ir jāmeklē konkrētos pārmiju pārvedu projektos, kas viens no otra var atšķirties. ''
'''Tabula. Ātrums pa simetriskajām pārmiju pārvedām' ņemot vērā pastāvīgu pārvedlīknes pieskares rādiusu bez sākuma leņķa (t.i. no asmens tievgaļa līdz pārvedlīknes galapunktam pirms vai pēc krusteņa kaitīgās telpas), krusteņa marku darba šķautņu formu (saīsinātie apzīmējumi: abas taisnas (T); abas simetriskas līklīnijas (līk.sim=R'')
2.kol. - t - tramvajs; m — metro; dz — dzelzceļš;
8.kol. : an - nedzētsais centrbēdzes paātrinājums pie h=0 mm, m/s2; vmax - maksimālais ātrums, km/h, ņemts lielākais, kāds minēts 6. un. 7. kolonnā - viens vai otrs;
** — asmenim ir sākuma leņķis;
~ LP — pārmiju pārvedas aptuvenais garums.
Ātruma aprēķina orientieri
Ātrums km/h pa pārvedlīkni pie ārējā pavediena paaugstinājuma 0 mm: Par trešo papildus ātruma kontroles kritēriju pilnīgai kļūdas novēršanai ieteicams ņemt nedzēstā centrbēdzes paātrinājuma normatīvu un pārbaudīt ātrumu vēl trešo reizi, kur an — nedzēstā centrbēdzes paātrinājuma normatīvs, kas atkarīgs no virsbūves smaguma un fiksācijas uz vietas. Sliežu platumiem pie Rmin<1000m ārējā pavediena slodzi var pieņemt: 1520 mm — an=0,64 m/s2; 1435 mm — an=0,60 m/s2; ≥1000 mm — an=0,49m/s2; 750 mm — an=0,33 m/s2. Pie Rmin>1000m normatīvu ir jāsamazina, jo ceļš papildus dabū dinamisko slodzi no ātruma. Iepriekšminētie ātruma aprēķini šo slodzi ievērtē.
Par galīgo rezultātu pieņem mazāko aprēķināto, bet atļautajās nedzēstā centrbēdzes paātrinājuma robežās veic spekulācijas, piemeklējot, optimālāko ātruma variantu konkrētam ritošā sastāva veidam, virsbūves tipam (smagumam) un vietējiem apstākļiem.
Kravas un pasažieru vilcieniem platajam sliežu ceļam nedzētsais centrbēdzes pāātrinājums nepārsniedz 0,64 m/s2. Platā sliežu platuma ceļos pasažieru vilcieniem ātrumu pa pārmiju nosaka tāpat izvērtējot komforta kritēriju, kas atbilst nedzēstajam centrbēdzes paātrinājumam orientējoši aptuveni 0,50 m/s2 (±). Ātrumu ierobežojumu samazināšanai, nedzēsto centrbēdzes paātrinājumu var noteikt — 0,64  m/s2. Pietam jāņem vērā attiecīgā pārmiju pārvedas prototipa uzbūves īpatnības un uzkrātā ekspluatācijas pieredze. Atsevišķos gadījumos pasažieru vilcieniem var tikt "aizliegta" pārvietošanās pa sānu ceļu pārmijām 1/9 un stāvākām ar atrunu, ka līdz pārbūves veikšanai kustība tomēr ir atļauta, kas tiek darīts tieši ar domu, lai pakāpeniski tiktu paaugstināts pasažieru vilcienu ātrums, kas vienlaikus ir arī ar pasažieru ērtībām saistīts jautājums, kā arī ritošā sastāva apgrozības laika samazināšanas jautājums un tik pat labi ar laiku var noteikt vēl lēzenāku marku krusteņu plašāku pielietojumu, ko nosaka sabiedrības prasība pēc ātra un ērta dzelzceļa transporta. Šāda rekonstrukcija ir saistīta ar investīcijām pārmijkopas pārbūvē, meklējot individuālus risinājumus, ņemot vērā visus vietējos apstākļus — ceļa plāna (līknes un taisnes) un pastāvošā ceļu izvērsuma kontekstu.
Šaursliežu dzelzceļā nedzēstā paātrinājuma normas kravas un pasažieru vilcieniem ātruma noteikšanai ir orientējoši no 0,10 — 0,40 m/s2, atkarībā no virsbūves smaguma (sasaistītā sliežu un zemsliežu pamata smagums, virsbūves fiksācija uz vietas), kā arī konkrētās pārmijas uzbūves īpatnībām.
Nesimetriskajām, līklīnijas un dubultajām pārmiju pārvedām, kā arī visa veida pārmiju pārvedām ar krusteņu līklīnijas formu u.c. gadījumos, kad tas nepieciešams, ātrumu nosaka ar speciālu aprēķinu. Pietam vērā ņem gan sliežu platumu, gan nepieciešamo projekta ārējā pavediena paaugstinājumu, kā arī negatīvo paaugstinājumu, piemēram, nesimetriskajām pārmijām virzienā uz mazdarbīgu atzarojumu, ja negatīvais paaugstinājums nodrošina pamatvirzienam nepieciešamo paaugstinājumu ātruma uzlabošanai.
Japānas melnais lācis
Japānas melnais lācis (Ursus thibetanus japonicus) ir Āzijas melnā lāča (Ursus thibetanus) pasuga. Japānā to mēdz saukt par mēness lāci.
Japānas melnais lācis mūsdienās pamatā vairs ir sastopams tikai Honsju salas austrumu kalnu mežos izolētās, nelielās grupās. Tas gandrīz ir izmiris Sikoku salā, kurā ir palikuši apmēram 20 lāči, un vairs nav sastopams Kjusju salā. Lai izdzīvotu un izvairītos no cilvēka, Japānas melnais lācis veic garus pārceļojumus barības un vientulības meklējumos. Ir uzskats, ka Honsju salā dzīvo mazāk kā 10 000 lāču, lai gan to bija apmēram 150 000.
Izskats un ieradumi
Japānas melnais lācis ir viens no mazākajiem Āzijas melnajiem lāčiem, tā ķermeņa garums ir 110—150 cm, svars 60—120 kg. Mātītes ir mazākas par tēviņiem. To kažoki ir melni ar gaiši dzeltenu mēness formas zīmi uz krūtīm.
Lielākā daļa Japānas melno lāču ir nakts dzīvnieki, lai izvairītos no saskarsmes no cilvēkiem. Ziemas laikā Japānas melnais lācis alās guļ ziemas miegu. Kalnos parasti uzsnieg sniegs, kas kalpo kā silta sega aukstajā laikā. Japānas melnais lācis ir veikls kokos kāpējs, tie mēdz kokos būvēt ligzdas, kuras izmanto, lai atpūstos, gulētu vai paēstu, kā arī migas tiek ierīkotas koku dobumos un alās.
Japānas melnais lācis ir gandrīz veģetārietis, tas barojas ar zīlēm, dižskābarža riekstiem, jaunajiem dzinumiem, ķiršiem, skudrām un citiem kukaiņiem. Visvairāk savā diētā lāči patērē zīles, kas ir īpaši svarīgi rudenī, lai pieaudzētu masu pirms došanās ziemas guļā. Bet Japānas melnais lācis pie iespējas nomedīs kādu vardi, ķirzaku, krabjus un ēdīs arī maitu.
Dzimumbriedumu Japānas melnais lācis sasniedz 3—4 gadu vecumā. Riesta laiks ir no maija līdz augustam, grūsnības periods ilgst 6—7 mēnešus, bet lācene spēj atlikt embrija attīstību līdz 4—5 mēnešiem, izvēloties piemērotu laiku mazuļa attīstībai. Tas parasti ir rudens, kad ir uzkrātas tauku rezerves. Divi līdz trīs mazuļi dzimst februārī ziemas miega laikā. Mazuļi paliek kopā ar māti divus gadus.
European Hit Radio Top 100 (2005)
Šis ir European Hit Radio 2005. gada noslēguma Top 100.
Top 100 sastādīšanas princips
European Hit Radio Top 100 tiek sastādīts pamatojoties uz klausītāju balsojuma rezultātiem, kas, ik nedēļu, tiek apkopoti Top 40. Topa veidošanas procesā piedalās visas dziesmas, kas kaut reizi ir pabijušas Top 40 sarakstā. No visām vidēji 250 līdz 280 gada laikā Top 40 iekļuvušajām dziesmām, tiek noteiktas populārākās 100.
Vaidava (upe)
Vaidava (et) ir upe, Mustjegi kreisā krasta pieteka Latvijas un Igaunijas teritorijā. Iztek no Murata ezera uz Latvijas un Igaunijas robežas. Pēc iztekas ~3,4 km garumā Vaidava ir abu valstu robežupe. Upi šķērso autoceļš A2.
Upes raksturojums
Tek galvenokārt pa Alūksnes augstienes Vaidavas pazeminājumu. Lejtece ir Tālavas zemienes Trapenes līdzenumā. Baseinā daudz mežu un ezeru, krastos smilšakmens un dolomīta atsegumi. Pie Grūbes dzirnavām ir 12 m plats un ~4,2 m augsts divpakāpju Grūbes ūdenskritums. Lejpus Apes Vaidava ~1,5 km garumā atkal ir robežupe. Ietek Mustjegi Igaunijas teritorijā pie Tundu ciema.
Ellsworth
Ellsworth var būt:
Keke Rosbergs
Keijo Ēriks "Keke" Rosbergs (fi; dzimis, Solnā, Zviedrijā) ir Somijas sacīkšu braucējs. Viņš ir pazīstams kā Formula 1 pilots un. gada čempions. Lai arī dzimis Zviedrijā, Keke pārstāvēja Somiju. Viņa dēls, Niko Rosbergs kopš. gada piedalās F1. Niko pārstāv Vāciju.
Rosbergs diezgan vēlu tika augstākajā formulu klasē. 29 gadu vecumā soms kļuva par Theodore komandas pilotu. Sezonas gaitā viņš kļuva par ATS pilotu, tad atkal atgriezās Theodore un visbeidzot sezonu noslēdza kā ATS braucējs. Lai arī nepilna, tomēr komandu maiņu ziņā mierīgāka bija nākamā,. gada sezona. Viņš sezonu sāka tās vidū. Visās sacīkstēs Rosbergs piedalījās ar Wolf komandas formulu. . un. gadā Keke bija Fittipaldi pilots un pirmo reizi kāpa uz goda pjedestāla, tiesa gan, uz zemākā pakāpiena.
Kad Karloss Reutemans un Alans Džonss paziņoja par savu karjeru beigām, soms kļuva par ātrās Williams komandas pilotu. Atkārtojot Maika Hotorna rekordu Rosbergs uzvarēja tikai vienā sacīkstē, tomēr ar to bija pietiekami, lai kļūtu par pasaules čempionu. Pēc titula piektā vieta. gadā piektā vieta izskatījās pabāli, taču labāk par. gada astoto vietu. . gadā pirmo reizi savā karjerā izcīnot vairākas uzvaras sezonā kļuva par trešās vietas īpašnieku. Savu karjeru viņš beidza. gadā, McLaren komandā.
Pēc karjeras beigām Keke ir bijis menedžeris Mikam Hekinenam un vēlāk savam dēlam Niko.
Džefrijs Viljamss
Džefrijs Viljamss (Jeffrey Nels Williams, dzimis ) ir NASA kosmonauts.
Viljamsa pirmais kosmiskais lidojums notika 2000. gada maijā SKS apgādes misijā STS-101.
Otrais lidojums notika 2006. gadā SKS 13. ekspedīcijā kosmosa kuģī Sojuz TMA-8. Kosmosā viņš pavadīja 182 dienas.
Trešais Viljamsa kosmiskais lidojums SKS 21. ekspedīcijā kā lidojuma inženierim notika no līdz, startējot un nolaižoties ar kosmosa kuģi Sojuz TMA-16. Viņš bija 22. ekspedīcijas komandieris.
Ceturto reizi kosmosā Džefrijs Viljamss devās 2016. gada martā ar kosmosa kuģi Sojuz TMA-20M. Starptautiskajā kosmosa stacijā 47. ekspedīcijā viņš bija lidojuma inženieris ujn 48. ekspedīcijas komandieris. Uz zemes atgriezās 2016. gada septembrī.
Daugavpils 13. vidusskola
'''Daugavpils 13. vidusskola''' ir Daugavpils vispārējās vidējās izglītības iestāde ar padziļinātu mūzikas apmācību.
Vēsture
Daugavpils 13. vidusskolu atklāja 1972. gadā, pedagoģiskais kolektīvs pamatā sastāvēja no Daugavpils 6. astoņgadīgās skolas skolotājiem un vairākiem Daugavpils 11. vidusskolas skolotājiem. 1972. gadā 9.—10. klasēs (meitenēm) ieviesa mašīnrakstīšanas specializāciju. 1973. gadā skolā atvēra klases ar padziļinātu mūzikas apmācību. 1993. gadā vidusskolā izveidoja klases ar mūzikas novirzienu un ieviesa mūzikas elementārās teorijas, mūzikas literatūras, harmonijas, diriģēšanas, solo dziedāšanas mācīšanu. 1994.gadā Daugavpils 13. vidusskola ieguva vispārizglītojošās skolas ar mūzikas novirzienu statusu. 1994. gada maijā DPU Mūzikas fakultāte un 13. vidusskola noslēdza sadarbības līgumu par mācību metodiskā darba un izglītības satura pilnveidošanas iespējām.
Izglītības programmas
Skolā mācību un audzināšanas darbs norit pēc 4 vispārizglītojošām mācību programmām:
Ikdiena
Skola ir mazākumtautību izglītības iestāde, kurā apmācība notiek latviešu un krievu valodās un bilingvāli. Šeit mācās 779 izglītojamie un strādā 65 pedagoģiskie darbinieki (2017./2018.m.g.). Skolā ir vairāki muzikālie kolektīvi (kori, pūtēju orķestris, diksilends). Skolas koru kolektīvi ir pastāvīgi Latvijas Dziesmu un deju svētku dalībnieki un godalgoto vietu ieguvēji. Viens no redzamākajiem skolas absolventiem un skolotājiem — komponists un kordiriģents Jevgeņijs Ustinskovs.
6. februāris
6. februāris ir 37. gada diena pēc Gregora kalendāra. Līdz gada beigām ir atlikušas 328 dienas (329 garajā gadā).
Vārda dienas
Dace, Daris, Dārta, Dora
Starahovices apriņķis
Starahovices apriņķis ir apriņķis Polijā, Sventokšiskas vojevodistes ziemeļaustrumos. Robežojas ar Sventokšiskas vojevodistes Ostrovecas, Kelces un Skaržisko apriņķiem, kā arī Mazovijas vojevodistes Lipsko un Radomas apriņķiem.
Uzbekistānas futbola izlase
Uzbekistānas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Uzbekistānas valsti starptautiskās futbola sacensībās. Uzbekistānas futbola izlasi pārvalda Uzbekistānas Futbola federācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1992. gadā cīnoties pret Tadžikistānas izlasi. Āzijas kausa izcīņā izlase ir piedalījusies 4 reizes, labākais sasniegums ir ceturtdaļfināls 2004. un 2007. gadā.
Toms Vasins
Toms Vasins (dzimis ) ir latviešu snovbordists, kas specializējies snovborda krosā. Agrāk nodarbojies ar BMX. Bija iekļauts Latvijas delegācijas sastāvā dalībai, tomēr nebija izpildījis individuālos atlases kritērijus, tāpēc starptautiskā federācija liedza T. Vasinam debitēt olimpiādē. Viņa tēvs Andris Vasins ir arī viņa treneris. 2011. gada Pasaules čempionātā Spānijā ieņēma 40. vietu kvalifikācijā, tādējādi nekvalificējoties finālsacensībām.
Lielais dižkoksngrauzis
Lielais dižkoksngrauzis (la) — koksngraužu vaboļu suga, kura ir oficiāli aizsargājama Latvijā kā pirmās kategorijas aizsargājamā suga. Tā ir vislielākā koksngraužu vabole Eiropā — 23—60 mm gara.
Izplatība
Sastopama Centrāleiropā, Dienvideiropā, Ukrainā, Kaukāzā, Turcijā un Rietumāfrikā. Kalnos šī vabole sastopama līdz 1000 metriem virs jūras līmeņa. Latvijā pēdējos gados suga noverota ļoti reti un sporādiski. Lielāks eksemplāru skaits pēdējo reizi noverots Rīgas un Ventspils rajonos 1950.-1956. gadā. Populācijas strauju samazināšanos izraisa atmirstošo koku izciršana. Pašlaik tiek aizsargātas dažas atradnes Piejūras dabas parkā.
Ekoloģija
Sugas biotops ir veci priežu meži, izcirtumi un jūrmalas kāpas. Kāpuri attīstās vecu, atmirstošu priežu celmu un stumbru koksnē. Kāpuru attīstība ilgst 3-5 gadus. Imago sastopami uz celmiem, baļķiem, atmirstošu koku stumbriem. un to dobumos. Sugas aizsardzība Latvijā iekļauj sevī pasākumus saglabāt vecus priežu mežus Piejūras zemienē, saglabāt vecas atmirstošas priedes, izciršanai paredzētajās teritorijās.
Sugas varietātes
Suga iedalās divās varietātēs, kuras atšķiras ar ķermeņa garumu.
Good Girl Gone Bad
Good Girl Gone Bad ir Riannas trešais studijas albums, kurš tika izdots 2007. gada 4. jūnijā lielākajā daļā Eiropas valstu un 5. jūnijā ASV. Albums ir sasniedzis ievērojamus panākumus visā pasaulē, un šobrīd albums ir pārdots vairāk kā 2 miljonos kopiju ASV un 5,4 miljonos kopiju visā pasaulē. Šajā albumā ir iekļautas tādas dziesmas kā pasaules numur viens hits Umbrella, Eiropas un Austrālijas numur viens Don't Stop the Music (kura iekļuva arī ASV un Kanādas Top 3), kā arī Hate That I Love un Shut Up and Drive, kuras sasniedza Top 10 un top 15 ASV Billboard Hot 100. Šis Riannas pirmais albums, kurš sasniedzis divkāršu platīna sertifikātu.
Albums tika pārizlaists 2008. gada jūnijā, gadu pēc tā oriģināla izlaišanas, tā nosaukums ir Good Girl Gone Bad:Reloaded. Dubultā diska izdevums iekļauj trīs jaunus singlus: ASV, Kanādas un Apvienotās Karalistes numur viens hitu Take a Bow, If I Never See Your Face Again(kurš debitēja 57. vietā Billboard Hot 100), kas ierakstīts kopā ar Maroon 5, kā arī Disturbia, kas ir trešais singls no šī albuma, kas sasniedzis 1. vietu Billboard Hot 100.
Albuma veidošana
Pēc otrā albuma A Girl Like Me iznākšanas Rianna sāka strādāt ar producentiem un dziesmu autoriem 2007. gada sākumā. Rianna pavadīja nedēļu ar dziedātāju, dziesmu autoru un leibla Def Jem biedru Ne-Yo. Tieši viņš ir Riannas veiksmīgās balādes Unfaitful, kas ir iekļauta Riannas otrajā albumā, autors. Viņa sadarbojās arī ar Evanu un Karlu, ierakstu producentu Šonu Garetu un norvēģu komandu Stargate, ar kuriem Rianna bija strādājusi jau iepriekš. Rianna noalgoja arī Timbaland, Will.I.Am. unJ.R.Rotemu, lai tie strādātu ierakstu studijā kopā ar viņu. lielākā daļa albuma dziesmu tika ierakstītas Losandželosā; Kalifornijā. Rianna bija gandrīz pabeigusi darbu pie albuma 2007. gada februāra beigās.
The Good Girl Gone Bad Tour
Rianna sāka savu pasaules koncertturneju 2007. gada septembrī, trīs mēnešus pēc albuma izlaišanas. Tā sastāvēja no 61 koncerta un beidzās 2008. gada 5. septembrī. Koncertturnejas ietvaros Rianna apmeklēja arī Latviju un 2008. gada 17. februārī sniedza koncertu apmēram 12 500 cilvēkiem.
Albuma sasniegumi
Apvienotajā Karalistē Good Girl Gone Bad kļuva par Riannas pirmo numur viens albumu, debitējot ar 53 000 pārdotu kopiju pirmajā nedēļā. 2007. gada beigās albums bija pārdots jau 560 000 kopijās, tādējādi kļūstot par 10. pārdotāko albumu tajā gadā. Līdz 2008. gada septembrim albums pārdots vairāk nekā 1,2 miljonos kopiju un ieguvis četrkārtēju platīnu. Good Girl Gone Bad: Reloaded nokļuva topa 12. vietā pirmajā pārdošanas nedēļā un pakāpās līdz 10. vietai divas nedēļas vēlāk.
Eiropā albums sasniedza divkāršu platīnu ar vairāk nekā 3 miljoniem pārdotu kopiju, un kļuva par vienu no pārdotākajiem albumiem šajā kontinentā 2007. gadā.
Šajā albumā bija iekļauti 3 United World Chart numur viens hiti, kas padarīja albumu par vienu no pieciem, kam tas izdevies. Pārējie četri ir Maikla Džeksona Bad, Madonnas True Blue, Britnijas Spīrsas ...Baby One More Time un In The Zone.
Singli
Pirmais singls "Umbrella" tikai izdots visā pasaulē no marta beigām līdz maijam. Šī ir visveiksmīgākā albuma dziesma un arī visveiksmīgākais 2007. gada singls saskaņa ar United World Chart
Otrais singls "Shut Up And Drive" tika izdots augustā bet nesasniedza tā paša līmeņa panākumus kā "Umbrella". Tas sasniedza lielus panākumus Eiropā. Tas arī bija ļoti veiksmīgas valstīs kā Austrālija, Somija, Īrija, Nīderlande un Anglija. Šajās valstīs tas spēja iekļauties Top 5.
"Dont Stop The Music" (trešais Eiropas singls un ceturtais Ziemeļamerikas, Austrālijas un Brazīlijas singls) Tas tika izdotas 2007. gada septembrī Eiropā uzlecot uzreiz pirmajā vietā desmit Eiropas valstīs. Šobrīd tas ir sasniedzis top pieci ASV un Anglijā, #1 US Dance Chart, #1 Austrālijā un United World Chart.
"Hate That I Love You" ir duets ar Ne-Yo un bija trešais ASV un Anglijas topā. Rianna ir pirmīt strādājusi ar Ne-Yo kad viņš uzrakstīja viņas 2006. gada hitu "Unfaithful". Tas bija hits ASV sasniedzot Billboard Hot 100, Billboard Hot 100 Airplay un Billboard Pop 100. "Hate That I Love You" ir Eiropas ceturtais singls izņemot Vāciju un Austriju, kur kā ceturtais singls tika izlaists "Shut Up and Drive".
Zborivas rajons
Zborivas rajons ir Ukrainas Ternopiļas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Ternopiļas apgabala Kremenecas, Zbaražas, Ternopiļas, Kozovas un Berežanu rajoniem, kā arī Ļvivas apgabala Zoločivas un Brodu rajoniem.
Autoceļš P85
P85 autoceļš Rīgas HES—Jaunjelgava ir Latvijas reģionālais autoceļš, kas gar Daugavas kreiso krastu savieno autoceļu pie Ķekavas 4,5 km no Rīgas HES caur Ķegumu ar autoceļu  pie Zizāniem 5 km no Jaunjelgavas. Autoceļa kopējais garums ir 56,9 km un tas visā garumā klāts ar asfaltbetona segumu. Ceļš šķērso Ķekavas un Ogres novadus.
Bendžamins Dizraeli
Bendžamins Dizraeli (en; dzimis, miris ) bija britu politiķis un rakstnieks, Lielbritānijas premjerministrs.
Bija valdības loceklis četras desmitgades. Viņam bija nozīmīga loma mūsdienu Konservatīvo partijas izveidē 19. gadsimta vidū. 1848. gadā kļuva par toriju (vēlākā Konservatīvo partija) līderi. Trīs laikposmus 1852., 1858.—1859. un 1866.—1868. gadā bija finanšu ministrs. pirmoreiz kļuva par premjerministru. Viņš kļuva par pirmo un pašlaik vienīgo ebreju ģimenē dzimušo premjerministru, taču jau atstāja amatu. Laikā no līdz  bija opozīcijas līderis. Pēc tam vēlreiz kļuva par premjerministru, šoreiz amatā esot līdz. Ir vairāku romānu autors: "Koningsbijs" (1844), "Sibilla" (1845), "Tankreds" (1847).
Dzīvesgājums
Dizraeli dzimis Blumsberijā, toreizējā Midlseksas grāfistes daļā. Viņa tēvs novērsās no jūdaisma pēc strīda savā sinagogā un līdz ar to jaunais Bendžamins 12 gadu vecumā kļuva par anglikāni. Pēc vairākiem neveiksmīgiem mēģinājumiem kļūt par pārstāvju palātas locekli, 1837. gadā viņam tas izdevies. 1846. gadā premjerministra Roberta Pīla valdīšanas laikā strīdi par importētās labības tarifiem sašķēla toriju partiju un Dizraeli kļuva par tās vadošo figūru.
Būdams torijs (vai Konservatīvais, kā daži no partijas biedriem sevi sāka saukt), Dizraeli simpatizēja dažiem čartistu mērķiem, uzstājoties par savienību starp zemes aristokrātiju un strādājošiem, cīnoties pret pieaugošo tirgotāju un jauno rūpnieku vidusšķiru. Kādu brīdi Dizraeli atbalstīja tā saucamo Jaunās Anglijas ideālistu grupu toriju partijas iekšienē, kura uzskatīja, ka zemes īpašnieku interesēs ir aizstāvēt nabadzīgās šķiras pret to apspiešanu no vidusšķiras biznesa puses. Tomēr Dizraeli par savas darbības galveno mērķi uzskatīja ārlietas, būdams ekspansionisma politikas atbalstītājs. Ar to viņš atšķīrās no liberāļu partijas ilgstošā vadītāja V. Gladstona, kuru vismazāk interesēja Britānijas loma Eiropas lietās. Par nopietnu Dizraeli karjeru veicinošo faktoru kļuva viņa ciešā draudzība ar karalieni Viktoriju, kurai viņš mācēja prasmīgi glaimot un ievirzīt sev labvēlīgu lēmumu pieņemšanā. Šo karalienes attieksmi veicināja Dizraeli saskanīgā laulība, kas atbilda karalienes priekšstatiem par ģimenes jūtu svarīgumu arī valdības vadīšanas jomā.
Būdams atkārtoti premjerministrs (līdz 1880. gadam) Dizraeli ļoti veiksmīgi palīdzēja risināt kara iznākumu starp Osmaņu un Krievijas impērijām Britu impērijas labā. Viņa darbošanās Berlīnes kongresā un diplomātiskā uzvara pār Krieviju nostiprināja Dizraeli reputāciju kā viena no vadošajiem Eiropas valstsvīriem. Par vienu no Dizraeli sasniegumiem bija britu iesaistīšanās Suecas kanāla akciju lielākās daļas pirkšanā toreiz Osmaņu impērijas kontrolētajā Ēģiptē. Tomēr starptautiskie notikumi ievirzījās Konservatīvo partijai nelabvēlīgā gultnē dēļ neveiksmēm Afganistānā un Āfrikā. Tāpat nevēlēšanas atjaunot Labības likumus saniknoja britu zemniekus. Gadu pirms savas nāves Dizraeli pēc Konservatīvās partijas zaudētajām vēlēšanās pārtrauca politisko darbību un pievērsās rakstīšanai, pēdējo romānu Endimionu pabeigdams neilgi pirms savas nāves.
Padomju Savienība
Padomju Sociālistisko Republiku Savienība (PSRS) (ru) bija sociālistiska federatīva lielvalsts (PSR savienība), kas pastāvēja Eirāzijas ziemeļos no 1922. līdz 1991. gadam. Izveidojās pēc Krievijas pilsoņu kara, sabrūkot Krievijas Republikai un visai varai koncentrējoties boļševiku partijas rokās. 1922. gada beigās federatīvā valstī apvienojās formāli suverēnas valstis Krievijas PFSR, Ukrainas PSR, Baltkrievijas PSR un Aizkaukāza PFSR, reālajai varai paliekot Maskavas centrālās valdības rokās. Padomju Savienība 1940. gada 17. jūnijā okupēja Latviju, nelikumīgi izveidojot Latvijas PSR, kuru anektēja 1940. gada 5. augustā. 1991. gada 6. septembrī PSRS bija spiesta no jauna atzīt Latvijas neatkarību.
1936. gada PSRS konstitūcija valsts iekārtu definēja kā proletariāta diktatūru, 1961. gadā tika pasludināta pārēja uz "visas tautas valsti", bet 1977. gada konstitūcija PSRS definēja kā attīstītā sociālisma valsti, kuras mērķis ir komunisma ieviešana.
Izveidošana
Krievijas pilsoņu kara laikā no 1918. līdz 1922. gadam boļševiku Sarkanā armija sakāva Balto kustības un vairāku nacionālo valstu armijas, iekarojot lielāko daļu bijušās Krievijas Impērijas teritorijas. Lai dotu mazākumtautībām pašnoteikšanās šķietamību, 1922. gada decembrī Krievijas PFSR kopā ar Aizkaukāza PFSR, Baltkrievijas PSR un Ukrainas PSR izveidoja PSR Savienību jeb PSRS. Līgumu par PSRS izveidošanu 1922. gada 30. decembrī apstiprināja Pirmais Vissavienības padomju kongress un parakstīja četru delegāciju vadītāji. Šis datums tiek uzskatīts par PSRS izveidošanas datumu.
Dažus gadus vēlāk Padomju Vidusāzijā sākās valstu veidošana. 1923. gada 30. oktobrī PSRS pievienoja Horezmas PSR, bet 1924. gada 19. septembrī Buhāras PSR. 1924. gada 27. oktobrī likvidēja Turkestānas APSR, Buhāras PSR un Horezmas PSR, to vietā izveidojot Uzbekijas PSR ar Tadžikijas APSR un Turkmēnijas PSR. Pēc Karēļu-somu PSR likvidēšanas 1956. gadā PSRS ietilpa 15 savienotās republikas.
Varas struktūra
PSRS raksturoja tas, ka formālā vara atradās faktiskās varas pakļautībā. Formāli augstākā valsts varas institūcija sākotnēji bija Vissavienības padomju kongress, bet tā starplaikos — kongresa Prezidijs. 1936. gada PSRS konstitūcija izveidoja PSRS Augstāko Padomi, kurai bija likumdevēja un izpildvaras kontroles funkcijas. Augstākā Padome sastāvēja no divām vienlīdzīgām palātām, Savienības Padomes un Tautību Padomes. PSRS AP deputātus pilsoņi ievēlēja vispārējās vēlēšanās uz 4 gadiem no vienīgā atļautā komunistu un bezpartejisko saraksta. Gorbačova veikto konstitucionālo pārmaiņu rezultātā Augstāko Padomi 1989. gadā aizvietoja PSRS Tautas deputātu kongress. Augstākā Padome formāli apstiprināja PSRS Ministru padomi, Augstākās Tiesas tiesnešus, Ģenerālprokuroru. Gadā notika tikai 2 AP sesijas. Sesiju starplaikā augstākā valsts varas institūcija bija PSRS AP Prezidijs, ko veidoja priekšsēdētāja, 15 vietnieki, sekretārs un 20 locekļi. No konstitucionālā viedokļa PSRS AP Prezidija priekšsēdētājs (no 1990. gada PSRS prezidents) bija valsts vadītājs. Tas bija ceremoniāls amats, ko piešķīra otrās nozīmes politiķiem, kas galvenokārt pieņēma ārvalstu delegācijas.
Realitātē PSRS bija vienpartijas diktatūra, kurā vara piederēja Politbirojam. Atbilstoši partijas ideoloģijai, tas bija kolektīvs varas orgāns, bet parasti tajā dominēja viens vadonis. 1977. gada PSRS konstitūcijas 6. pants noteica "komunistiskās partijas vadošo lomu", tā leģitimizējot partijas varu. Vienīgā legālā partija valstī bija Padomju Savienības komunistiskā partija (PSKP). Tai piederēja varas monopols, tā pilnībā kontrolēja visas valsts struktūras un funkcijas. Politbirojs vadīja un kontrolēja visas sabiedriskās dzīves jomas un visus pilsoņus. Rezultātā PSKP vairs nebija politiska, bet administratīva organizācija, kurai pakļāvās sabiedrības pārstāvniecības institūciju — Tautas deputātu padomju — darbība. Partija kontrolēja visus masu saziņas līdzekļus un grāmatu iespiešanu. Tai bija pakļauta armija, drošības un represīvie orgāni.
Nomenklatūra
Vara koncentrējās padomju nomenklatūras rokās. Nomenklatūrā ietilpa gan politiskā elite, gan politizētā valsts pārvaldes aparāta augstākais, vidējais un daļēji pat zemākais slānis — arodbiedrību, komjaunatnes un vēl dažu citu institūtu vadošie funkcionāri (darbinieki), kā arī augstākie zinātnes un kultūras pārstāvji. Nomenklatūra darbojās saskaņā ar birokrātijas standartiem, kuru pamatā bija nevis likumi, bet kompartijas radītās instrukcijas vai mutiski norādījumi. Nomenklatūra veidojās no dažādu sociālo slāņu pārstāvjiem. Kaut arī tās pārstāvju izvēlē pastāvēja dažādība, var izdalīt vairākas prasības, kuras ievēroja kadru atlasē. Uz iekļaušanu nomenklatūras sistēmā varēja pretendēt tie: Nomenklatūras sistēmā notika kā horizontālā, tā arī vertikālā kadru rotācija. Horizontālā kadru pārvietošanās nomenklatūrā notika tad, kad darbinieks nebija ticis galā ar saviem pienākumiem, pieļāvis tā sauktos "ārkārtējos notikumus”, kuri turklāt kļuvuši par apspriešanas objektu ārpus noslēgtās nomenklatūras sabiedrības, vai arī pārkāpis varas etiķetes noteikumus. Rezultātā šis funkcionārs vairs nevarēja atrasties zināmā pozīcijā varas hierarhijā. T. i., par darba pienākumu nepildīšanu vai sliktu izpildi. Ja šādā gadījumā neizdevās atrast funkcionāra statusam atbilstošu amatu, tad tika radīta speciāli šim cilvēkam jauna pozīcija varas piramīdā (hierarhijā pakāpi zemāka par iepriekšējo), nereti citā pārvaldes apakšsistēmā. Virzība pa karjeras kāpnēm (vertikālā pārvietošanās) lielā mērā bija atkarīga no nomenklatūras iekšējās kārtības nosacījumu izpildes nekā no panākumiem vai neveiksmēm pārvaldes lēmumu izpildē attiecīgajā sabiedrības dzīves jomā.
Interesi iekļūt nomenklatūrā un taisīt karjeru noteica ne tikai vēlme iegūt politisko varu, bet arī zināmas sociālās un materiālās privilēģijas, jo padomju sistēmā eksistēja divi materiālo vērtību sadales un pārdales kanāli: atklātais, visai sabiedrībai pieejamais, un slēptais — nomenklatūras darbiniekiem pieejamais. Speciālā slēptā sadale ietvēra lielākajai sabiedrības daļai grūti vai vispār nesasniedzamo materiālo labumu un pakalpojumu piešķiršanu par salīdzinoši simbolisku samaksu ("speciālie" veikali ar daudz plašāku preču klāstu, dienesta automašīna, dienesta dzīvoklis, dienesta vasarnīca u.tml. Jo augstāk nomenklatūras hierarhijas piramīdā atradās funkcionārs, jo plašākas bija iespējas izmantot elitārās privilēģijas. Turklāt šī sistēma sekmēja nomenklatūras darbinieku atkarību no piederības pārvaldes aparātam — privilēģijas galvenokārt bija iespējams izmantot tikai tik ilgi, cik tika ieņemts atbilstošais amats: aizejot no amata, lielākā daļa tam pienākošos privilēģiju zuda. Tika izveidots visai noturīgs profesionālās politiskās karjeras ceļš — no komjaunatnes uz kompartiju.
Varas piramīda balstījās uz principu, kas aizgūts no militārās jomas: vadītājam tika dota liela, pat neierobežota vara (sevišķi pār pakļautajiem), bet viņš pats bija stipri atkarīgs (Staļina laikā — pilnīgi neaizsargāts) no varas piramīdas augstākiem slāņiem. Absolūta vara kulta laikā piederēja tikai vadonim, partijas ģenerālsekretāram — Staļinam. 60.—70. gados ģenerālsekretāri zaudēja savu vienpersonisko varu, tajā daloties ar partijas Centrālkomitejas Politbiroju. Staļina laikam raksturīgo uzticību vienai personai — vadonim, nomainīja uzticība bezpersoniskam, neidentificējamam partijas un valsts aparātam.
Padomju republikas un to deklarētā suverenitāte
Par padomju sociālistisko republiku suverenitāti 1924. gada PSRS konstitūcijā bija rakstīts, ka: "3. pants. Savienoto republiku suverenitāte ir ierobežota vienīgi šīs Konstitūcijas ietvaros un vienīgi lietās, kas atbilst Savienības kompetencei. Ārpus šiem ietvariem katra savienotā republika patstāvīgi īsteno savu valsts varu; Padomju Sociālistisko Republiku Savienība aizsargā savienoto republiku suverēnās tiesības. 4. pants. Katra savienotā republika var brīvi izstāties no Savienības."
Savukārt 1936. gada PSRS konstūcijā bija papildināts, ka: "13. pants. Padomju Sociālistisko Republiku Savienība ir savienota valsts, kas izveidota Padomju Sociālistisko Republiku brīvprātīgas apvienošanās rezultātā. 15. pants. Savienoto republiku suverenitāte ir ierobežota vienīgi šīs Konstitūcijas ietvaros un vienīgi lietās, kas atbilst Savienības kompetencei. Ārpus šiem ietvariem katra savienotā republika patstāvīgi īsteno savu valsts varu; Padomju Sociālistisko Republiku Savienība aizsargā savienoto republiku suverēnās tiesības. 17. pants. Katra savienotā republika var brīvi izstāties no Savienības." Savukārt 1977. gada PSRS konstūcijā par PSR suverenitāti bija teikts, ka: "70. pants. Padomju Sociālistisko Republiku Savienība — vienota savienota daudznacionāla valsts, kas izveidota uz sociālistiskā federālisma pamatiem nāciju brīvas pašnoteikšanās un līdztiesīgu Padomju Sociālistisko Republiku brīvprātīgas apvienošanās rezultātā. 72. pants. Katrai savienotajai republikai ir tiesības brīvi izstāties no PSRS. 76. pants. Savienotā republika ir suverēna padomju sociālistiskā republika, kas apvienojusies ar citām padomju republikām Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā. Ārpus 73. pantā minētajiem ietvariem katra savienotā republika patstāvīgi īsteno savu valsts varu."
Saimniecība
Rūpniecība bija attīstīta nevienmērīgi — relatīvi augsts līmenis tika sasniegts ieguves, metalurģijas, mašīnbūves, militārajā u.c. tā saucamajās „smagās rūpniecības” nozarēs, bet patēriņa priekšmetu un pakalpojumu ražošanā šis līmenis bija zems. Šī disproporcija noteica valstu militāro varenību un iedzīvotāju relatīvi zemo dzīves un patēriņa līmeni.
Pastāvēja uz valsts īpašuma balstīta stingra saimnieciskās dzīves centralizācija — t. s. komandekonomika. Privātpersonām nevarēja piederēt ražošanas līdzekļi (ražotnes, derīgo izrakteņu ieguves karjeri u.tml.) un dabas resursi, kas viss skaitījās "tautas īpašums". Bija atsevišķi īslaicīgi periodi (NEP laiks, kooperatīvu laiks), kad bija atļauta nosacīta individuāla uzņēmējdarbība, taču nebija atļauts izmantot citu personu algotu darbu lielākas peļņas gūšanai. Saimnieciskajā dzīvē noteicošie bija ideoloģiski un politiski apsvērumi, nevis saimnieciska lietderība. Tautsaimniecībā dominēja ārpusekonomiskas, uz ideoloģiskām direktīvām balstītas, politiskās vadības, plānošanas un piespiešanas metodes. Tautas vārdā ar "tautas īpašumu" un tās darba rezultātiem rīkojās nomenklatūra — partijas un valsts aparāta funkcionāri. Indivīdu personiskās vajadzības un intereses tika pakārtotas valsts labumam un valsts interesēm.
Laiku starp Staļina nāvi un Hruščova atcelšanu var iedalīt divos posmos, kuru robeža ir 1959. gads. No 1953. gada valstī notiek aktīva destaļinizācija, ekonomiskās un politiskās reformas, kam seko pieci salīdzinošas stagnācijas un neveiksmju gadi. Pirmais posms iezīmē straujas politiskā terora beigas un gulaga nometņu slēgšanu. Tika veikti strauji uzlabojumi strādnieku un kolhoznieku dzīves apstākļos. Centralizēto ministriju kontroli aizstāja reģionālo sovnarhozu modelis. Valsts prestižu un pašapziņu cēla veiksmīgais padomju kosmosa programmas sākums. 1959. gadā sākas vairāki vāju ražu gadi, sliktākais no kuriem ir 1963. gads, atklājot padomju lauksaimniecības vājumu, ko nespēja glābt Hruščova lauksaimniecības kampaņas. Daudzās pilsētās sākās kopš kara gadiem neredzēts pārtikas trūkums. Hruščova varas pēdējos 6 gados strādnieku algas pieauga par 2—4% gadā, kamēr piena un gaļas cenas cēlās par 25—30%. Ekonomisko problēmu dēļ nenotika plānotā darba nedēļas saīsināšana un pensiju paaugstināšana. Sāka bremzēt strauji uzsāktā dzīvojamo māju celtniecības programma. Vieglā rūpniecība nespēja nodrošināt augošās produktu kvantitātes kvalitāti. Nepārdoto preču daudzums sasniedza 2 miljardus rubļu.
Pat oficiālie padomju dati atklāja padomju cilvēku uztura problēmas.
Papildus plānveida ekonomikas neefektivitātei, regulārajām neražām un melnajam tirgum, iedzīvotāju ikdienu ietekmēja algu stagnācija. Formāli algas turpināja augt, taču to pieaugums bija minimāls, kas nozīmēja arī preču patēriņa stagnāciju. Lai novērstu sabiedrības nemieru, pārtikas pamatproduktu cenas tika turētas nemainīgi zemas, kamēr iekāroto statusa produktu (īpaši automašīnu) cenas uzturēja augstas. Tas nodrošināja vismaz šķietamu sociālo vienlīdzību. Kā izņēmums minama padomju nomenklatūra, taču arī tās privilēģijas, salīdzinājumā ar mūsdienām, nebija tik uzkrītošas. Nomenklatūra saņēma papildus prēmijas, iespējas iepirkties labi apgādātos pārtikas un sadzīves preču specveikalos, vieglāku piekļuvi statusa priekšmetiem — dzīvokļiem, vasarnīcām, automašīnām un atpūtas braucieniem uz Austrumu bloka valstīm. Parādījās iespējas papildus peļņai. Ļoti labi atalgo ja darbu Sibīrijā, kur primitīvos dzīves un darba apstākļus atsvēra vairākas reizes lielāka alga. Attīstoties sakariem ar Trešo pasauli un Rietumvalstīm, īpaši iekārojamas kļuva darba iespējas ārzemju pārstāvniecībās, kur bija iespējas ne tikai nopelnīt valūtu, bet iegādāties preces pārdošanai PSRS.
Pārtikas produktu cenas veikalos palika zemas, kamēr subsīdijas un investīcijas kolhozos katru gadu pieauga, cerībā, ka pieaugs arī ražība. Subsīdijas lauksaimniecībai pieauga no 3,5 miljardiem rubļu 1965. gadā līdz 28,8 miljardiem 1981. gadā un 58,8 miljardiem 1985. gadā. Svarīgākos lēmumus par lauksaimniecības subsidēšanu pieņēma 1965. gada martā, 1970. gada martā un 1982. gada maijā. Hruščova varas gados strauji pieauga visu iedzīvotāju grupu pirktspēja un pieprasījums pēc pārtikas, kamēr pārtikas ražošana stagnēja. Valsts uzspiestās iepirkuma cenas kolhoziem nozīmēja, ka gaļas lopu audzēšana tiem tikai radīja zaudējumus. 1965. gada subsīdijas sākotnēji noveda pie straujas lauksaimniecības izaugsmes, ko papildināja 1966. gada rekordraža, taču kopumā piecgadē ieplānotās investīcijas lauksaimniecībā netika veiktas. 70. gadu beigās PSRS piemeklēja neražas, sākās problēmas ar gaļas lopu audzēšanu. Ja galveno pārtikas produktu cenas gandrīz nebija mainītas kopš 1962. gada, tad algas bija pieaugušas gandrīz par 70%, kas radīja piedāvājuma un pieprasījuma nesakritību. Iedzīvotājiem nebija kur likt naudu. Rindas, nevajadzīgu produktu pirkšana vēlākai pārdošanai un melnais tirgus bija pieaugošā naudas apjoma rezultāts. Nestabila preču piedāvājuma rezultātā cilvēki masveidā izpirka visu. Veikalu darbinieki daudzas preces izpārdeva melnajā tirgū par paaugstinātām cenām, tā vēl vairāk samazinot veikalā esošo produktu daudzumu. Turīgākā iedzīvotāja daļa vismaz daļēji savus līdzekļus varēja iztērēt automašīnu un kooperatīvo dzīvokļu iegādē.