cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Baronets
Sieviešu dzimtē titula apzīmējuma nav; baroneta laulātā draudzene ir dāma (pie tās vēršas ar uzrunu: Lady, rakstot saīsinājums ir "Btss"; savukārt baronetu uzrunā: Sir).
Piederīgs t.s. "netitulētajai aristokrātijai", līdz ar to baronetam nav vietas lordu palātā. Atšķirībā no bruņinieka, baroneta tituls ir mantojams. Sākotnēji baronetiem bija tiesības savus dēlus to 21 dzimšanas dienā iecelt par bruņiniekiem, taču karalis Džordžs IV šo privilēģiju anulēja.
Par "baronetiem" sākotnēji dēvēja Ričarda II nolikumā muižniekus, kuri zaudējuši tiesības personīgi ierasties parlamentā, taču it kā jau Edvards III izsniedzis "baroneta" patentu kādam Viljamam de la Polam. Kā oficiālu titulu to izveidoja karalis Džeimss I 1611. gada 22. maijā, Īrijas pakļaušanai dibinot Baronetu ordeni: 200 labas izcelsmes džentlmeņiem, kuri vidējie ienākumi bija 1000 £ gadā, tika piedāvāts šis tituls ar noteikumu, ka katrs valsts kasē iemaksās 30 kareivju 3 gadu algu (8 pensus dienā).
Karagājiens uz Kursu un Kuldīgas nodibināšana (1242)
1242. gada karagājiens uz Kursu un Kuldīgas nodibināšana notika pēc Dānijas karaļa Valdemāra II un Romas pāvesta Gregorija IX nāves 1241. gadā, jo pirms tam abi pretojās Kurzemes pievienošanai Vācu ordeņa zemēm.
Priekšvēsture
Pārkāpjot iepriekš slēgtos līgumus, pāvesta legāts Modēnas Vilhelms 1242. gada aprīlī deva atļauju Vācu ordenim celt pili vai pilsētu pie Ventas. Jaunais ordeņa mestrs Dītrihs fon Grīningens Rīgā sapulcināja karaspēku, kurā piedalījās ordeņa sabiedrotie leti un līvi, kā arī Tērbatas un Sāmsalas bīskapu un Dānijas karaļa vasaļu karadraudzes.
Pronatora kanāla sindroms
Pronatora kanāla sindroms, pazīstams arī kā grozītājmuskuļa sindroms un Pronatorsindroms, ir vidusnerva nospieduma simptomu komplekss apakšdelmā. Sindroms rodas, kad dažādu patoloģisku procesu rezultātā nervi apakšdelmā tiek saspiesti, kas var būtiski traucēt rokas funkciju. Lai gan sindroms ir līdzīgs karpālā kanāla sindromam (KKS), elektomiogrāfija un nervu vadīšanas izmeklējumi nepalīdz diagnosticēt šo sindromu, jo tas pēc būtības ir diamisks (pretēji karpālā kanāla sindromam, kurš ir statisks). Vistipiskākie simptomi ir sāpes, dedzināšan un, tirpšana (sevišķi naktī). Simptomi biežāk ir novērojami dienas laikā, pretēji tam kā tas ir pie KKS. Šo slimību parasti uzsāk ārstēt konservatīvi ar fizioterapiju un pretiekaisuma medikamentiem. Ja tas nelīdz, tad nepieciešama operācija, kuru parasti veic mikroķurugs (plastiskais ķirurgs) vai plaukstas ķirurgs.
Samu dzimta
Samu dzimta jeb saldūdens samu dzimta (Siluridae) ir viena no samveidīgo kārtas (Siluriformes) dzimtām. Samu dzimtā ir vairāk kā 100 sugas, kas iedalītas 13 ģintīs. Samu dzimtas zivis mēdz saukt arī par Vecās pasaules samiem.
Samu dzimtas zivis dzīvo saldūdens tilpnēs, izņēmums ir Eiropas sams, kas dzīvo arī mazsāļos piekrastes ūdeņos.
Samu dzimtas zivis dzīvo visā Eiropā un Āzijā, bet vislielākā sugu dažādība ir Dienvidaustrumāzijā. Eiropā ir sastopamas 2 sugas: Eiropas sams (Silurus glanis) jeb vienkārši sams un Aristoteļa sams (Silurus aristotelis). Latvijā dzīvo tikai 1 suga - sams. Centrālāzijā lielākajā daļā ūdens tilpņu sami nav sastopami. Samu dzimtu nosacīti var iedalīt 2 lielās grupās: vēsāka klimata sami, kas apdzīvo mērenā klimata joslu Eirāzijā un tropiskie, silto zemju sami, kas dzīvo Āzijas dienvidaustrumos.
Izskats
Samu dzimtai ir raksturīgs, ka pirms muguras mīkstās spuras tiem nav samveidīgajiem raksturīgais dzelonis, tiem nav tauku spuras un iegurņa spura ir neliela vai vispār nav. Anālā spura toties ir ļoti gara. Kopumā šīs dzimtas samiem ir raksturīga pagarināta un slaida ķermeņa forma, tiem nav zvīņu, galvas forma saspiesta. Tie nespēj izstiept uz priekšu muti. Zobi atrodas uz žokļa un aukslējām. Samu dzimtas zivīm ir 1 - 4 pāri ūsu (tām nav nāsu ūsu, bet ir 1 - 2 pāri augšžokļa ūsu, kas arī var būt rudimentārā formā). Vislielākais samu dzimtā ir Eiropas sams.
Turkmēnijas kulāns
Turkmēnijas kulāns (Equus hemionus kulan) ir Āzijas savvaļas ēzeļu (Equus hemionus) viena no pasugām. Turkmēnijas kulāns savvaļā dzīvo Turkmenistānas stepēs un pustuksnešos. To skaits pagājušā gadsimta beigās bija apmēram 6000 dzīvnieku Turkmēnijas PSR un kādi 900 citur pasaulē. Sabrūkot Padomju Savienībai, kulānu skaits strauji samazinājās. Mūsdienās Turkmenistanā dzīvo vairs tikai apmēram 600 kulānu, kas mitinās Badkiz kulānu rezervātā. Klimats Badkiz reģionā ir salīdzinoši maigs un mitrs. Turkmēnijas kulāns tiek aizsargāts arī Kazahstānas Altin-Emeļ dabas parkā. Kulānu izdzīvošanu Kazahstānā apdraud Arāla jūras izžūšana, kas ir traģiska dabas katastrofa šajā reģionā.
Izskats un īpašības
Turkmēnijas kulāns ir vidēja auguma, salīdzinot ar citiem Āzijas savvaļas ēzeļiem, ķermeņa garums 2,10 m, astes garums 50 cm, augstums skaustā ir apmēram 1,20 m, masa apmēram 290 kg. Turkmēnijas kulāna apspalvojums ir gaišā smilšu krāsā, ar gandrīz baltu vēderu un kājām. Krēpes ļoti īsas, veidojot it kā kopīgu tumšu svītru, kas sākas uz pieres un stiepjas pāri ķermenim pa mugurkaulu līdz astes tumšajam pušķim. Salīdzinot ar zirgiem, tā galva ir liela, ausis garas, bet kājas īsas ar mazām pēdām, kas ļauj viegli pārvietoties pa akmeņainu augsni.
Uzvedība
Turkmēnijas kulāni ir pieticīgi barības izvēlē un ir piemērojušies skarbiem dzīves apstākļiem. To pamatbarība ir zāle un krūmi, kulāni var dzert arī jūras ūdeni. Tie labprāt dodas kalnos un ganās kalnu pļavās. Kulāni veikli pārvietojas pa stāvām kalnu nogāzēm, bez ieskrējiena uzlecot 1,5 m augstumā un lecot lejup no 2,5 m augstām klintīm. Tie var ātri skriet, īsās distancēs sasniedzot 70 km/st.
Turkmēnijas kulāni dzīvo ģimenēs, kas sastāv no ērzeļa, dažām ķēvēm un jaunajiem kumeļiem. Ģimenes var apvienoties arī lielākos baros līdz 50 dzīvniekiem. Turkmēnijas kulāna ienaidnieki savvaļā ir vilki un lielie, plēsīgie putni.
Dauda
Dauda, saukta arī Lākturu upe, Cūkaiņu upe, augštecē Jurbrenčupīte vai Ķiļupīte ir Gaujas kreisā krasta pieteka Siguldas pagastā, Gaujas nacionālā parka teritorijā. Tek pa kanjonveidīgu līdz pat 40 m dziļu gravu. Vairāki līdz 2,3 m augsti ūdenskritumi. Smilšakmens atsegumi. Piltuvveida iegrauzums Raganu katls pie Daudām.
Lielākā daļa Daudas tecējuma ietilpst Nurmižu gravu rezervāta zonā (tostarp visa kanjonveidīgā grava), kura apmeklētājiem nav atļauta piekļuve.
Sēklinieks
Sēklinieki (la) ir vīrišķie dzimumdziedzeri, kuros veidojas vīrišķie dzimumhormoni jeb androgēni (galvenokārt testosterons) un spermatozoīdi. Androgēni izraisa dzimumtieksmi un veicina dzimumorgānu attīstību. Vīriešiem sēklinieki atrodas sēklinieku maisiņā starp dzimumlocekli un anālo atveri. Sēklinieki ir daļa no vīriešu endokrīnās sistēmas. Gan spermatozoīdu veidošanos, gan androgēnu sintēzi regulē gonadotropie hormoni, ko izdala adenohipofīze. Luteinizējošais hormons (LH) pastiprina testosterona sintēzi, bet kopā arī ar folikulu stimulējošo hormonu (FSH) veicina spermatoģenēzi. Sēklinieki ir homologs orgāns sieviešu olnīcām.
Ārējā uzbūve
Gandrīz visiem mugurkaulniekiem ir divi sēklinieki. Tie ir vienāda izmēra, lai gan haizivīm labais sēklinieks parasti ir lielāks, bet putniem un daļai zīdītāju kreisais ir lielāks. Atsevišķām zivju sugām ir tikai viens sēklinieks.
Zīdītājiem sēklinieki bieži ir ietverti sēklinieku maisiņā. Zīdītājiem, kam sēklinieki atrodas ārpus vēdera dobuma, viens sēklinieks parasti ir zemāks nekā otrs. Tas izskaidrojams ar anatomiskajām asinsvadu struktūras atšķirībām starp labo un kreiso pusi.
Veselam pieaugušam eiropietim vidējais sēklinieka tilpums ir 18 cm³ (norma 12–30 cm³). Vidējais cilvēka sēklinieka garums ir aptuveni 5 cm, platums 2 cm, bet caurmērs 3 cm. Sēklinieki tiek mērīti ar orhidometru, lineālu, ultraskaņu.
Iekšējā uzbūve
Sēklinieks ir ovāls veidojums, kas sadalīts vairākās piramīdveida daiviņās. Katrā daiviņā ļoti blīvi sakopoti atrodas sēklinieku izlocītie kanāliņi (ap 50 cm gari). Kanāliņu skaits katrā daiviņā ir 1—4. Katrs kanāliņš ir cilpveida struktūra, kas nekad nebeidzas akli. Izlocītajos kanāliņos notiek spermatoģenēze. Kanāliņi turpinās kā aiznesošie, taisnie kanāliņi, kuri tālāk veidos sēklinieka tīklojumu. No tīklojuma iziet 12—18 sēklinieka izvadkanāliņi, kas pāriet sēklinieka piedēkļa vados.
Sēklinieku apvalki
Sēkliniekam un tā piedēklim virs bālganā apvalka ir 5 apvalki, kas izveidojušies no vēderplēves izspīlējumiem un vēdera sienas elementiem, tiem noslīdot sēklinieka maisiņā embrionālajā periodā:
Sēklinieka izlocītie kanāliņi
Izlocītie kanāliņi atrodas sēklinieku daiviņās un, notiekot mejozes procesam, veidojas gametas — spermatozoīdi. Kanāliņu siena sastāv no garām, cilindriskām Sertoli šūnām. Starp tām atrodas spermatogēnās šūnas, kas, attīstoties un tālāk diferenciējoties, veido spermatozoīdus. Sertoli šūnas balsta un baro spermatogēnās šūnas. Tās izdala arī olbaltumvielas, kas piesaista testosteronu un uztur to vajadzīgajā līmenī kanāliņos.
Izlocīto sēklas kanāliņu aptverošais slānis ap sieniņu histoloģiski sastāv no:
Sertoli šūnas
Tās ir lielas, cilindriskas šūnas ar trijstūrveida kodolu. Šīs šūnas nedalās pēc pubertātes. Galvenokārt aizņem visu teritoriju ap spermatogēnām šūnām. Tā brīvo un sānu virsmu klāj plazmatiskās membrānas krokas, kur nobriest spermatozoīdi. Starp blakus esošām Sertoli šūnām veidojas slēgjūgles. Bieži šūnās atrod vārpstveidīgus kristaloīdus ieslēgumus, kuru sastāvs un funkcijas nav zināmas, bet pēdējie izmeklējumi rāda, ka tie var būt saistīti ar lipīdu transportu un to izmantošanu Sertoli šūnās.
Leidiga šūnas
Leidiga šūnas ir lielas eozinofilas šūnas ar ekscentriski novietotu kodolu un acidofilu citoplazmu. Tās novietojas gar asins kapilāriem. Citoplazma satur tauku pilienus, kas, histoloģiskos preparātus pagatavojot, neiekrāsojas — šūnas ir vizuāli gaišas.Citoplazmā atrodami arī kristāliski ieslēgumi — Reinkes kristāli, kuru funkcija paliek nezināma, bet, iespējams, tie pierāda šūnas spēju ražot olbaltumvielas. Tām ir liels gludais endoplazmatiskais tīkls un Goldži komplekss, kas liecina, ka šūna specializējusies ražot lipīdus.
Luteinizējošais hormons (LH) no adenohipofīzes veicina Leidiga šūnu attīstību.
Spermatogēnās šūnas
Pie spermatogēnajām šūnām pieder visas dzimumšūnu attīstības stadijas — spermatogoniji, spermatīdas un spermatozoīdi. Spermatozoīda uzbūve ļauj tam pārvietoties sievietes dzimumceļos un apaugļot olšūnu.
Hematotestikulārā barjera
Sertoli šūnas ar īpašām slēgjūglēm savienojas savā starpā un veido barjeru, kas nelaiž cauri lielas molekulas. Barjera laiž cauri jonus, aminoskābes, olbaltumvielas u. c. nepieciešamos komponentus, taču nelaiž cauri asins plazmu un limfu. Barjeras būtība ir novērst gametu "atmaskošanu", kas pēc virsmas antigēniem ir atšķirīgas no pārējām organisma šūnām (somatiskajām šūnām), un sava imūnā sistēma tās var uzskatīt par svešām un iznīcināt.
Apasiņošana un inervācija
Inervācija: plexus testicularis no plexus coeliacus
Asinsapgāde:
Klīniskā nozīme
Šeit uzskaitītas biežākās slimības un diferenciāldiagnozes:
Sēklinieka audzēji
Pacientiem ar sēklinieku vēzi ir viena no augstākajām dzīvildzēm — 5 gadu dzīvildze sasniedz 95%. Pat gadījumos, kad vēzis jau ir izplatījies ārpus sēkliniekiem, ķīmijterapija palīdz līdz pat 80% gadījumu. Biežākie simptomi ir sāpes muguras lejasdaļā (ja tas ir izplatījies uz limfmezgliem), smaguma sajūta sēklinieku maisiņā, trulas vai asas sāpes vēdera lejasdaļā vai sēklinieku maisiņā, kā arī ginekomastija.
Varikocēle
Varikocēle jeb vēnu palielināšanās sēkliniekos ir viens no biežākajiem neauglības cēloņiem, ko var izraisīt bojāti vēnu vārstuļi vai vēnu saspiešana ar blakus esošajām struktūrām. To var ārstēt ķirurģiski. Biežākie simptomi ir testosterona svārstības, sēklinieku atrofija, redzamas vēnas, smaguma sajūta sēklinieka maisiņā.
Endokrīnie traucējumi
Endokrīnie traucējumi, piemēram, hipofīzes audzēji, diabēts, spēj caur dažādiem mehānismiem ietekmēt auglību un testosterona sintēzi.
Epididimīts
Epididimīts ir sāpīgs iekaisums, kas skar sēklinieka piedēkli — epididymis. Iemesls var būt infekciozs, kā arī nezināmas izcelsmes. Biežākie simptomi ir karstuma sajūta skartajā vietā, sāpes, sāpīga urinācija un izdalījumi ar urīnu.
Eksogēno hormonu ietekme
Steroīdu (sevišķi anabolo steroīdu) lietošana mēdz izraisīt sēklinieku samazināšanos. Tas saistīts ar atgriezenisko saites mehānismu, kad paaugstinātā testosterona dēļ tiek samazināts gonadotropā hormona līmenis no hipofīzes. Attiecīgi gonadotropo hormonu lietošana var palielināt sēkliniekus. Sēklinieki var atrofēties gan hormonu terapijas, gan ķīmiskās kastrācijas rezultātā. Jebkurā gadījumā sēklinieku tilpuma samazināšanās samazina arī spermatoģenēzi.
Vēsture
Viduslaikos vīrieši, kas gribēja puiku, mēdza izgriezt vai nosiet kreiso sēklinieku. Tika uzskatīts, ka kreisais sēklinieks rada meitenes, bet labais — zēnus. Šādi uzskati datējami pat 330 gadus p.m.ē., kad Aristotelis ieteica kreisā sēklinieka nosiešanu vīriešiem, kuri vēlas, lai bērns būtu vīriešu dzimuma.
Embūtes kauja (1244)
Embūtes kauja notika 1244. gadā pēc tam, kad Livonijas ordeņa Kuldīgas pils karadraudze 1243. gadā ieņēma Embūtes pilskalnu, kas atradās apmēram 50 km uz dienvidiem no Kuldīgas pie Ventas tirdzniecības ceļa uz Dienvidkursas zemēm. Lietuvas dižkunigaitis Mindaugs savāca lielu karaspēku, kurā pēc hronikas ziņām ietilpa līdz 30 000 karavīru, un caur Žemaitiju un Dienvidkursu devās pret Embūtes pilskalnu. Kāds ziņotājs brīdināja Kuldīgas garnizonu par lietuviešu karaspēka tuvošanos, tādēļ viņi sapulcināja savus kuršu vasaļus un 30 ordeņa brāļu vienība bruņnieka Berneka no Hārenes vadībā kopā ar 500 vīru stipro kuršu karaspēku devās uz Embūti. Pie Embūtes pils tie mežā ierīkoja slēpni un vēroja lietuviešu uzbrukumu pilij ar aplenkuma iekārtām. Kad lietuvieši bija iekarsuši kaujā, vācu un kuršu jātnieku karaspēks pēkšņi strauji devās uzbrukumā no aizmugures. Lietuvieši metās bēgt un kaujā zaudēja vairāk kā 1500 kritušo. Livonijas ordenis esot zaudējis tikai četrus kritušos un nezināmu skaitu kuršu karotāju.
Embūtes kaujas apraksta iespaidā Rainis radījis traģēdiju "Indulis un Ārija" (1911).
GE
GE var būt:
Mirnijs (nozīmju atdalīšana)
Mirnijs var būt:
Imidazols
Imidazols (1,3-diazols, glioksalīns, C3H4N2) pieder pie azolu grupas heterocikliskajiem "aromātiskajiem" savienojumiem. Tā pieclocekļu cikls satur divus slāpekļa atomus, starp kuriem ir viens oglekļa atoms (struktūra līdzīga oksazola un tiazola gredzeniem, tikai skābekļa vai sēra atomu vietā satur iminogrupu −NH−). Šis cikls ir daudzu dabisku un sintētiski iegūtu savienojumu sastāvā. Imidazols ir bezkrāsaina vai iedzeltena cieta viela (prizmveida kristāli no benzola). Viegli šķīst ūdenī. Imidazolam ir neparasti augsta viršanas temperatūra - tas izskaidrojams ar tā molekulu mijiedarbību ar iminogrupu starpniecību.
Atrašanās dabā
Svarīgākā dabasviela, kas satur imidazola struktūru, ir aminoskābe histidīns. Skābju vai baktēriju iedarbībā šī aminoskābe dekarboksilējas līdz β-imidazoliletilamīnam jeb histamīnam, kas ir svarīga bioloģiski aktīva viela - daudzu dzīvībai svarīgu organisma funkciju regulators. Imidazola gredzens ir daudzu alkaloīdu, piemēram, pilokarpīna pamatā. Tas ir arī purīnvielu struktūrelements.
Iegūšana
Imidazola tipa savienojumu vispārīga sintēzes metode pamatojas uz 1,2-dikarbonilsavienojumu kondensāciju ar amonjaku un aldehīdiem (aizstājot daļu amonjaka ar amīniem, var iegūt N-aizvietotos imidazolus). Kondensējot glioksālu ar amonjaku un formaldehīdu, veidojas pats imidazols, tādēļ imidazolu dažkārt sauc par glioksalīnu.
Īpašības
Imidazoli būtiski atšķiras no piroliem ar lielāku bāziskumu (tie ir labi nukleofilie reaģenti). Ar neorganiskām skābēm tie veido sāļus, kuri nehidrolizējas. No otras puses, imidazols un tā N-neaizvietotie atvasinājumi var aizvietot ūdeņraža atomu pie slāpekļa ar metāla atomu (piemēram, pazīstams kālija un imidazola savienojums, kurā ūdeņraža atoms iminogrupā aizvietots ar kāliju - imidazolkālijs).
Imidazols un imidazolkālijs reaģē ar halogēnalkāniem, veidojot N-alkilimidazolus; karsējot tie pārgrupējas par 2-alkilimidazoliem. N-alkilimidazoli spēj arī alkilēties tālāk, veidojot imidazolija sāļus.
Imidazols ir noturīgs pret reducētāju iedarbību. Arī spēcīgi oksidētāji, piemēram, hromskābe, uz to neiedarbojas (taču kālija permanganāts pilnībā sagrauj imidazola gredzenu). Iedarbojoties ar ozonu, notiek starp diviem oglekļa atomiem esošās divkāršās saites saraušana.
7. janvāris
7. janvāris ir 7. gada diena pēc Gregora kalendāra. Līdz gada beigām ir atlikušas 358 dienas (359 garajā gadā).
Vārda dienas
Digmārs, Juliāns, Rota, Zigmārs
GP
GP var būt:
GF
GF var būt:
Karpālā kanāla sindroms
Karpālā kanāla (tuneļa) sindroms ir vidusnerva nospieduma simptomu komplekss plaukstā.
Klīniskā aina
Parasti tas izpaužas kā īkšķa, rādītāja un vidējā pirksta notirpums, sāpes un dedzināšanas sajūtas, kuras vairāk izteiktas naktī. Lai kaut daļēji atbrīvotos no nepatīkamajām sajūtām, pacienti parasti cenšas plaukstu masēt vai papurināt.
Etioloģija
Karpālā kanāla sindroms ir sekas paaugstinātam spiedienam kanālā plaukstas pamatnē, caur kuru iet visas saliecējcīpslas un vidus nervs (Nervus Medianus). Šis sindroms biežāk nekā citkārt populācijā ir sastopams cukura diabēta slimniekiem, artrīta slimniekiem, kā arī pacientiem ar pazeminātu vairogdziedzera funkciju. Izolēta karpālā kanāla sindroma gadījumā bieži pie vainas ir nepareiza darba vides ergonomika, gan cilvēkam strādājot pie datora, gan intensīvi fiziski strādājot (ja ikdienā manuālais darbs nav saistīts ar šādu slodzi).
Ārējās saites
Latvijas Plastiskās un Mikroķirurģijas centrs
GN
GN var būt:
Kārls Brauns
Kārls Brauns (en; dzimis Bruklinā, ASV, miris  Stuartā, ASV) bija profesionāls amerikāņu basketbolists un basketbola treneris. Savu profesionāļa karjeru pavadīja NBA, spēlēja Ņujorkas "Knicks" un Bostonas "Celtics" sastāvos. Brauns piedalījās 5 NBA visu zvaigžņu spēlēs. 1960. un 1961. gadā viņš bija spēlējošais treneris.
Priekuļi (nozīmju atdalīšana)
Priekuļi var būt:
Priāpuli
Priāpuli (la) ir savdabīgu brīvi dzīvojošu jūras tārpu tips ar sēdošu vai racēju dzīvesveidu. Priāpulu tipu veido nedaudzas ģintis un sugas. Fosilā veidā priāpuli zināmi jau no kembrija perioda.
Morfoloģija
Ķermeņa garums no dažiem milimetriem līdz 20 cm. Ķermeņa priekšējā daļa — snuķītis — var ievilkties ķermenī ar īpašu muskuļu (retraktoru) palīdzību, vai arī ķermeņa dobuma šķidruma spiediena rezultātā izbīdīties uz āru. Snuķītis ir gareniski klāts ar sīku adatu unn kāsīšu rindām. Sekundārā ķermeņa dobuma esamība tuvina priāpulas augstākajiem tārpveidīgajiem, no kuriem tās atšķiras ar to, ka priāpulu ķermenis nav posmots. Asinsrites sistēmas priāpuliem nav. Elpošana notiek caur ādu, vai arī ar aizmugurējo žaunu piedēkļu palīdzību. Nervu sistēma sastāv no pierīkles gredzena un vēdera stiegras. Izvadorgāni (protonefrīdiji) un dzimumorgāni (pāra gonādas) savienoti kopīgā uroģenitālā sistēmā.
Ekoloģija
Dzīvo Ziemeļatlantijas, Arktikas un Antarktikas aukstajos ūdeņos (litorālē vai sublitorālē), bet ir sastopami okeānos (vairāku kilometru dziļumā) arī tropu joslā. Priāpulām ir plēsīgs dzīvesveids. Tās ierokas jūras dibena dūņās, no kurienes medī sīkus tārpveidīgos (pārsvarā daudzsaru tārpus), bet var nomedīt arī holotūrijas, ofiūras un pat savas sugas pārstāvjus. Dzīvo samērā ilgi (vairākus gadus).
Vairošanās un attīstība
Priāpuli ir šķirtdzimuma dzīvnieki. Ārējā apaugļošanās. Olas ir sīkas, taču satur diezgan daudz dzeltenuma. Radiālā drostalošanās priāpulus tuvina otrmutniekiem. Attīstība ar pārvēršanos. Priāpulu kāpuri klāti ar cietu čaulu un kāpura stadija var vilkties ap 2 gadi.
Sistemātika
Priāpuliem ir zināmas ap 20 sugām un 6—7 ģintis.
Tips: Priapulida
(†) — izmirušu organismu grupa.
GW
GW var būt:
Ķēstutis Kemzūra
Ķēstutis Kemzūra (, dzimis ) ir bijušais Lietuvas basketbolists, tagad treneris. 2008. gada decembrī kļuva par Latvijas basketbola izlases galveno treneri.
Lāčplēsis (stacija)
Lāčplēsis  ir dzelzceļa stacija dzelzceļa līnijā Jelgava I—Krustpils, administratīvi atrodas Ogres novada Birzgales pagasta Lāčplēša ciemā.
Stacijas vēsture
Stacija izveidota Pirmā pasaules kara gados (ar nosaukumu Berghof — Kalnamuiža), un no tās tika izbūvēts 11 km garš dzelzceļš uz ziemeļiem — toreizējās frontes virzienā. Atsevišķās kartēs norādīts arī dzelzceļš, kas šo vietu caur Skaistkalni savieno ar Biržiem Lietuvas teritorijā. 1919. gadā stacijas nosaukums ir Lāčplēsis, kas aizgūts no tuvējo māju nosaukuma.
1927. gadā pēc arhitektes Lidijas Hofmanes-Grīnbergas projekta te tika uzbūvēta jauna un plaša stacijas ēka.
Pasažieru satiksme stacijā pārtraukta 2000. gadā līdz ar pasažieru satiksmes pārtraukšanu visā dzelzceļa līnijā.
Sergejs Mirskis
Sergejs Mirskis (dzimis Rīgā) ir Latvijas vācu izcelsmes sabiedriskais darbinieks, publicists un politiķis. Bijis vairāku Saeimas sasaukumu deputāts, pārstāvot partiju "Saskaņa".
Dzīvesgājums
Mācījās Rīgas 53. vidusskolā, ko absolvēja 1969. gadā.
Darbojās biedrībā "Krievijas tautiešu savienība Latvijā", bija tās prezidija loceklis, kā arī biedrībā "Mūzikas un poēzijas klubs". Bija uzņēmuma "Structors" menedžeris.
Politiskā darbība
S. Mirskis neveiksmīgi kandidēja 2001. gada Rīgas domes vēlēšanās no Krievu partijas saraksta, 8. Saeimas vēlēšanās no PCTVL saraksta un 2005. gada Rīgas domes vēlēšanās no Tautas Saskaņas partijas saraksta.
No 2001. gada viņš bija Saeimas deputāta palīgs, bet 2006. gadā Saeimas vēlēšanās S. Mirski ievēlēja par 9. Saeimas deputātu no apvienības "Saskaņas Centrs" saraksta, pēc četriem gadiem ievēlēts arī 10. Saeimā. 2009. gadā netika ievēlēts Eiropas Parlamenta vēlēšanās. Veiksmīgi kandidēja arī 11. Saeimas ārkārtas vēlēšanās 2011. gadā. 11. Saeimā S. Mirskis ir Ārlietu komisijas priekšsēdētāja biedrs, darbojas arī Saimnieciskajā komisijā. 2011. gadā tika ievēlēts par sociāldemokrātiskā partijas "Saskaņa" Rīgas organizācijas valdes priekšsēdētāju. Kandidēja 2014. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās no "Saskaņas Centra" saraksta. Tika ievēlēts 12. Saeimā no partijas "Saskaņa" saraksta.
Pētnieciskās žurnālistikas centra Re:Baltica veiktajā pētījumā par 12. Saeimas deputātu uzstāšanos tribīnē un ziņojumu gatavošanu kopā ar 12 citiem, tostarp 7 no "Saskaņas" ievēlētajiem deputātiem, atzīts par "nerunīgo deputātu", jo 12. Saeimā 44 pavadītajos mēnešos Mirskis tikai vienreiz runājis no tribīnes un vienreiz gatavojis ziņojumu par kādu likumprojektu.
2018. gada rudenī kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās, taču netika ievēlēts.
Hanna Pakarinena
Hanna Pakarinena (fi; dzimusi Lapēnrantā, Somijā) ir somu dziedātāja, kas kļuva atpazīstama pēc uzvaras Somijas dziedāšanas konkursa Idol 1. sezonā 2004. gadā. Vēl viņa pārstāvēja Somiju 2007. gada Eirovīzijā, kas norisinājās Somijā. Hanna Somijā savus ierakstus ir pārdevusi vairāk nekā 90 000 kopiju. Ir izdevusi 4 studijas albumus — When I Become Me, Stronger, Lovers un Love In A Million Shades.
HT
HT var būt:
Brisbena
Brisbena ir Austrālijas 3. lielākā pilsēta un Kvīnslendas štata galvaspilsēta - lielākā pēc iedzīvotāju skaita. Brisbenas aglomerācijā dzīvo 1.8 miljoni cilvēku. Pilsēta atrodas Austrālijas galējā austrumu daļā, Klusā okeāna piekrastē starp Mortona līci un Austrumaustrālijas kalnu grēdas. Cauri pilsētai tek Brisbenas upe.
Pilsēta ir nosaukta tai cauri tekošās upes vārdā. Brisbenas upe savu nosaukumu ieguva 1824. gadā, kad britu kolonisti no Sidnejas iekuģoja upē, meklēdami vietu jaunai kolonijai. Upi nosauca par godu Seram Tomasam Brisbenam (Sir Thomas Brisbane), kurš bija Jaundienvidvelsas gubernators laika posmā no 1821. līdz 1825. gadam. Pilsēta atrodas 40 km attālumā no kādreizējās cietumnieku kolonijas, kas tika izveidota 1824. gadā tagadējās Redklifas pilsētas vietā. 1825. gadā kolonija tika pārvietota uz vietu, kas mūsdienās ir pazīstama kā Brisbenas darījumu centrs un kopš 1842. gada tika atļauts apmesties arī citiem ieceļotājiem. 1859. gadā pēc Kvīnslendas neatkarīgās kolonijas pasludināšanas, Brisbena kļuva par štata galvaspilsētu. Atšķirībā no lielākajām Austrālijas pilsētām Sidnejas un Melburnas, Brisbena attīstījās ļoti lēni. Situācija mainījās tikai pēc Otrā pasaules kara, kad Brisbenā tika izvietota Klusā okeāna dienvidrietumu armijas galvenā mītne.
Brisbenā dzīvo daži tūkstoši latviešu un darbojas Brisbenas Latviešu biedrība. Pilsētā atrodas arī Latviešu nams.
Ģeogrāfija
Brisbena atrodas Kvīnslendas dienvidaustrumu stūrī, Austrālijā. Pilsēta ir izvietota gar Brisbenas upi un gar līci. Pamatā pilsēta ir uz kalnainas virsmas, tas it īpaši ir jūtams centrālajā biznesa rajonā, dažviet sasniedzot pat 300 metrus virs jūras līmeņa.
Klimats
Brisbenā valda tipisks subtropu klimats ar mitrām un karstām vasarām, kā arī ar sausām un mērenām ziemām. No vēla pavasara līdz pat agram rudenim pāri plašajam Brisbenas līdzenumam regulāri pāri virzās pērkona negaisi ar dažkārt spēcīgu vēju, stiprām lietusgāzēm un krusu.
2011. gada janvārī Brisbena piedzīvoja stiprākos plūdus pēdējo 100 gadu laikā.
Pilsētas karstuma rekords tika uzstādīts 1940. gada 26. janvārī un tas bija 43.2 °C. Aukstuma rekords tika uzstādīts divreiz - 1894. gada 12. jūlijā un 1896. gada 2. jūlijā un tas bija 2.3 °C. Brisbenas slapjākā diena bija 1887. gada 21. janvāris, kad vienas diennakts laikā nolija 465 mm nokrišņu.
Album of the Year
Album of the Year ir grupas Faith No More sestais studijas albums. Tas tikai izdots un ir vienīgais albums, kurā piedalījās grupas ģitārists Džons Hadsons. Album of the Year koncertturnejas laikā grupas dalībnieki bieži uzstājās uzvalkos.
Albuma vāciņi nesatur drukātus dziesmu vārdus, tomēr Maiks Patons un Billijs Gūlds tos ievietoja grupas oficiālajā mājas lapā.
Dipijtrēna kontraktūra
Dipijtrēna kontraktūra jeb Dipijtrēna slimība (DS) ir plaukstas slimība, kura nosaukta franču izcelsmes ķirurga Dipijtrēna (Dupuytren) vārdā. Uzskata, ka šī ir ģenētiski pārmantojama (ziemeļeiropiešiem) patoloģija. Izpēte liecina, ka ar šo slimību slimojuši vikingi un viņu sirojumu rezultātā slimība tika izplatīta Ziemeļeiropā un vēlāk visā pasaulē. Ar Dipijtrēna kontraktūru neslimo aziāti.
Klīniskā aina
DS ir plaukstas saistaudu (palmārās aponeirozes) slimība, kuras rezultātā veidojas cieti saistaudu mezgli, kuri savelk pirkstus dūrē. Visbiežāk tiek skarti mazais pirkstiņš, zeltnesis un vidējais pirksts. Ilgstoša kontraktūra izraisa neglābjamus locītavu bojājumus.
Etioloģija
DS ir pārmantota patoloģija. Biežāk nekā citiem populācijā šo slimību sastop cukura diabēta slimniekiem, aknu slimniekiem un ar epilepsiju sirgstošajiem.
Ārstēšana
Kamēr nav izveidojusies kontraktūra (plaukstu var plakaniski nolikt uz galda), ārstēšanu var sākt ar regulāriem stiepes vingrinājumiem, kā arī lokālām E vitamīnu saturošu eļļu masāžām. Tomēr visbiežāk vienīgā ārstēšana ir ar operācijas palīdzību, kuru izdara plaukstas ķirurgi, mikroķirurgi (plastiskie ķirurgi) kā arī ortopēdi. Operācijas laikā caur zigzagveida griezienu slimā plaukstas aponeiroze tiek izdalīta, izmantojot optisko palielinājumu (ķirurģisko lupu vai mikroskopu). Visbiežākās komplikācijas ir pirkstu nerva bojājums, kā arī ilgstoši dzīstošas brūces un atgriezenisks notirpums operētajā pirkstā. Ja kontraktūra plaukstā ir bijusi ilgstoši, tad cerēt uz pilnīgi normālu plaukstas funkciju pēc operācijas nav pamata.
Kubitālā tuneļa sindroms
Kubitālā tuneļa (kanāla) sindroms ir elkoņa nerva (Nervus ulnaris) kairinājuma simptomu komplekss plaukstā.
Klīniskā aina
Parasti tas izpaužas kā zeltneša un mazā pirkstiņa notirpums un/vai dedzinoša sajūta, sevišķi ja roka ir saliekta elkonī. Tirpšana var būt izteikta gan naktī, gan dienā. Ilgstošas slimošanas gadījumā izdilst plaukstas muskuļi un precīzas kustības pirkstos kļūst visai apgrūtinātas.
Etioloģija
Pretstatā karpālā kanāla sindromam šis ir uzskatāms nevis par nerva nospiedumu kubitālajā tunelī (elkoņa iekšpusē), bet par pārmērīgu nerva iestiepumu šajā rajonā. Šī iemesla dēļ pretiekaisuma līdzekļu injekcijas, piemēram, triamcinolons parasti nav efektīvas.
Diagnostika
Diagnozi parasti uzstāda klīniski izmeklējot, bet palīdz arī elektromiogrāfija un nervu vadīšanas izmeklējumi.
Ārstēšana
Ārstēšanu uzsāk ar elkoņa šinām nakts laikā un B vitamīnu kompleksu. Ja šādai ārstēšanai nav rezultāta, tad problēmu risina ar operācijas palīdzību. Tās laikā kubitālais tunelis ar grieziena palīdzību tiek atvērts un smaga sindroma gadījumā elkoņa nervs tiek pārbīdīts elkoņa bedres priekšpusē. Kubitālā kanāla sindroms bieži tiek jaukts ar Thoracic Outlet sindromu, jo daļa simptomu, ieskaitot mazā pirkstiņa un zeltneša tirpšanu ir līdzīgi.
Emo
Emo var būt:
Krāslavas novads (2001—2021)
Krāslavas novads bija pašvaldība Latgales dienviddaļā un Sēlijas austrumdaļā. Izveidots 2001. gadā, apvienojoties Krāslavas pilsētai un Krāslavas pagastam, tobrīd ietilpa Krāslavas rajonā. 2009. gadā novadam tika pievienoti arī Aulejas, Indras, Izvaltas, Kalniešu, Kaplavas, Kombuļu, Piedrujas, Robežnieku, Skaistas un Ūdrīšu pagasts. Novada dome atrodas Krāslavā. Krāslavas novads robežojās ar Daugavpils, Aglonas un Dagdas novadu, kā arī ar Vitebskas apgabalu, kas atrodas Baltkrievijā.
Pēc 2021. gada Administratīvi teritoriālās reformas novadā iekļauts Andrupenes pagasts, Andzeļu pagasts, Asūnes pagasts, Aulejas pagasts, Bērziņu pagasts, Dagdas pagasts, Dagdas pilsēta, Ezernieku pagasts, Grāveru pagasts, Indras pagasts, Izvaltas pagasts, Kalniešu pagasts, Kaplavas pagasts, Kastuļinas pagasts, Kombuļu pagasts, Konstantinovas pagasts, Krāslavas pagasts, Krāslavas pilsēta, Ķepovas pagasts, Piedrujas pagasts, Robežnieku pagasts, Skaistas pagasts, Svariņu pagasts, Šķaunes pagasts, Šķeltovas pagasts un Ūdrīšu pagasts.
Daba
Upes - Daugava, Olksna, Skaista, Solodka, Soļanka.
Ūdenstilpes - Balts, Drīdzis, Lielais Ažūksnis, Olksns, Skaists, Zirga ezers.
Apdzīvotās vietas
Apdzīvotās vietas — Aušpūri, Baltica, Ceplīši, Gintauti, Gribuļi, Gribuļi, Izvalta, Kozindi, Krāslava, Krasnoļenka, Krīviņi, Krumpāni, Krumpāni, Lielie Kuseņi, Mazie Kuseņi, Miglāni, Naudīši, Pastari, Škeltova, Voiņi.
Sindroms
Sindroms ir vairāku simptomu komplekss. Tā pati par sevi nav slimība, bet tās dažādu izpausmju kopums. Piemēram, Karpālā kanāla sindroms sastāv no virknes simptomu: tirpšanas, sāpēm, dedzināšanas sajūtas plaukstas I,II,III pirkstā. Simptomu iztrūkums nenozīmē, ka pacientam nav minētais sindroms.
2009. gads kosmonautikā
Šeit apkopoti 2009. gada nozīmīgākie notikumi kosmonautikā.
Plašu rezonansi izsauca mobilo sakaru pavadoņa Iridium 33 sadursme ar nestrādājošu Krievijas militāro pavadoni.
ASV aģentūras NASA direktora amatu atstāja Maikls Grifins, tā vietā stājās bijušais astronauts Čārlzs Boldens. Savukārt par Indijas Kosmosa pētījumu organizācijas vadītāju kļuva K. Radhakrišnans, nomainot G. Madhavanu Nairu.
Kosmiskie nesēji
2009. gadā trīs valstis: Irāna, Ziemeļkoreja un Dienvidkoreja mēģināja ar savām nesējraķetēm ievadīt Zemes orbītā savā zemē izgatavotus pavadoņus. Tas veiksmīgi izdevās vienīgi Irānai, kad tā 2. februārī ar raķeti Safir-2 palaida pavadoni Omīd. Tādējādi Irāna kļuva devīto valsti, kurai tas izdevies. 5. aprīlī Ziemeļkorejā palaida raķeti Unha. Lai gan Ziemeļkoreja apgalvoja, ka orbītā ievadīts pavadonis Kwangmyŏngsŏng-2, citu valstu novērošanas dienesti to neapstiprināja. 25. augustā Dienvidkoreja palaida savu pirmo nesējraķeti Naro-1 (izgatavota ar Krievijas palīdzību), diemžēl pavadonis kļūmes dēļ netika ievadīts orbītā.
Veikti vairāku jaunu nesējraķešu starti: Japānas H-2B un ASV Ares I (tā tika palaista suborbitālā izmēģinājumu lidojumā Ares I-X). Savukārt pēdējā lidojumā devās Ukrainas nesējs Cikon-3 un Eiropas Ariane 5GS.
2009. gadā notika trīs startu avārijas. 24. februārī avarēja Taurus-XL ar NASA Zemes atmosfēras pētniecības pavadoni Orbiting Carbon Observatory, kas neatdalījās no pēdējās pakāpes. Lai gan Ziemeļkoreja apgalvoja, ka tā 5. aprīlī ievadījusi orbītā pavadoni Kwangmyŏngsŏng-2, neviens objekts pēc šī starta netika pamanīts, tāpēc nav skaidrs, vai tas bija neveiksmīgs kosmiskas nesējraķetes starts vai arī tikai ballistiskās raķetes suborbitāls izmēģinājums. Dienvidkorejas 25. augusta nesējraķetes Naro-1 starts beizās ar kļūmi, kad neatvērās pavadoni aptverošais plūsmvirzis.
Starptautiskais konsorcijs Sea Launch paziņoja par bankrota procedūras sākšanu, un no okeāna starta platformas Odyssey notika tikai viens starts. Tālākā šī projekta nākotne bija neskaidra, lai gan tā akcionāri apgalvoja, ka tiks darīts viss, lai Sea Launch turpinātu darbību.
Kosmosa pētniecība
Lai gan 2009. gadā netika palaista neviena starpplanētu zonde, 18. jūnijā uz Mēnesi startēja Lunar Reconnaissance Orbiter kopā ar LCROSS. LRO iegāja selenocentriskā orbītā, bet LCROSS ar Centaur raķešpakāpi 9. oktobrī ietriecās Mēness virsmā dienvidpola rajonā. Vēlākā LCROSS savākto datu analīze deva pieradījumus par ūdens esamību uz Mēness. Vēl citas Mēness zondes beidza darbību. Japānas zondes Kaguya mazais pavadonis Okina Mēness virsmā ietriecās 12. februārī. Arī pati Kaguya nogāja no orbītas 10. jūnijā. Ķīnas zonde Chang'e 1 beidza misiju 1. martā. Indijas aparāts Chandrayaan-1 beidza darbību 29. augustā, kad tika zaudēti sakari ar zondi.
Saules izpētes zonde Ulysses darbība tika izbeigta 30. jūnijā, izslēdzot tā iekārtas.
Palaistas četras astronomiskās observatorijas. 7. martā Zemei sekojošā heliocentriskā orbītā tika ievadīta NASA aparāts Kepler citplanētu meklēšanai. 14. maijā startēja ESA observatorijas Herschel (infrasarkanais teleskops) un Planck (reliktstarojuma izotropijas novērošanai), kuras jūlija iegāja orbītā ap Lagranža punktu L2. 14. decembrī solārsinhronā orbītā tika palaista NASA infrasarkanā spektra observatorija WISE.
30. janvārī Krievijā palaists Saules pētniecības pavadonis Koronas-Foton, kas gan uz gada beigām bija sabojājies. Šis bija pirmais zinātniskais pavadonis Krievijā pēdējo desmit gadu laikā.
Sedlenieks
Sedlenieks (sieviešu dzimtē Sedleniece) ir latviešu cilmes uzvārds, kas cēlies no apvidvārda „sedlenieks” ar nozīmi 'seglinieks'. Cilvēki ar šo uzvārdu:
2009. gads kosmonautikā
Pilotējamie lidojumi
2009. gadā veikti deviņi kosmosa kuģu lidojumi ar cilvēkiem uz borta, visvairāk kopš 1997. gada. No tiem četri bija Krievijas Sojuz-TMA un pieci ASV Space Shuttle. Astoņu lidojumu mērķis bija Starptautiskā kosmosa stacija (SKS), bet viens (STS-125) tika rīkots Habla kosmiskā teleskopa remontam.
21. janvāris
21. janvāris ir gada 21. diena pēc Gregora kalendāra. Līdz gada beigām ir atlikušas 344 dienas (345 garajā gadā).
2009. gads kosmonautikā
Pilotējamie lidojumi
Krievija ar specializētu transportkuģi Progress M-MIM2 SKS nogādāja pētniecisko moduli / slūžu kameru Poisk (MIM-2).
21. janvāris
Vārda dienas
Agne, Agnese, Agnija
2009. gads kosmonautikā
Pilotējamie lidojumi
Saistībā ar SKS apgādi, Krievija sūtīja četrus bezpilota transportkuģus Progress M (divus modernizētos ar ciparu vadības sistēmu un divus vecā parauga). Japāna palaida un izmēģināja savu pirmo kravas kuģi HTV-1.
7. decembrī ASV privātā kompānija The Spaceship Company prezentēja kosmoplānu SpaceShipTwo, kas paredzēts cilvēku vizināšanai suborbitālos lidojumos.
Muskuļi
Muskuļi (no la — 'pelīte') ir specializēti, sarauties spējīgi ķermeņa audi. Muskuļus veido muskuļšūnas, kuru sastāvā ir sarauties spējīgas šķiedras, kas kustas cita gar citu, mainot šūnas izmēru. Muskuļi tiek iedalīti kā skeleta, sirds un gludie muskuļi, to funkcijas ir radīt spēku un izraisīt kustību. Muskuļi var izraisīt vai nu organisma pārvietošanos (lokomociju) vai arī iekšējo orgānu kustības. Sirds muskuļu un gludo muskuļu saraušanās notiek bez apzinātas piepūles un ir nepieciešami izdzīvošanai, piemēram, sirds kontrakcija un peristaltikas kustības, kas dzen ēdienu caur gremošanas orgānu sistēmu. Apzinātas skeleta muskuļu kontrakcijas tiek izmantotas, lai pārvietotu ķermeni, tās var tikt kontrolētas, piemēram, acs kustības, vai ar augšstilba muskuļa palīdzību izraisītās apakšstilba kustības. Ir 2 veidu apzinātās muskuļšķiedras: lēnās šķiedras un ātrās šķiedras. Lēnās šķiedras kontrahējas ilgāku laika periodu, bet ar mazāku spēku, ātrās šķidras kontrahējas ātri un spēcīgi, bet ļoti ātri nogurst.
Veidi
Ir 3 veidu muskuļaudi:
Skeleta muskuļi tiek iedalīti šādos apakštipos:
Gijona kanāla sindroms
Gijona tuneļa (kanāla) sindroms ir elkoņa nerva (Nervus Ulnaris) nospieduma simptomu komplekss plaukstā, kurš sastopams samērā reti. Parasti tas izpaužas kā mazā pirkstiņa un zeltneša notirpums un dedzinoša sajūta. Pretstatā kubitālā kanāla sindromam muskulatūras izdilums parasti nav izteikts, bet nav izslēdzams. Diagnostikā palīdz elektromiogrāfija un nervu vadīšanas izmeklējumi, kā arī ultraskaņas attēldiagnostika un grūtākos gadījumos magnētiskās rezonanses izmeklējums.Visbiežākais izraisītājs ir artrīts, plaukstas kaulu lūzums, labdabīgs plaukstas audzējs vai veidojums, piemēram, ganglijs, kurš atrodas Gijona kanālā. Ārstēšana pamatā ir ar operācijas palīdzību. Tās laikā Gijona kanāls tiek atvērts ar Z-veida grieziena palīdzību. Šādu patoloģiju parasti ārstē plaukstas ķirurgi, mikroķirurgi (plastiskie ķirurgi) un ortopēdi.
Dundagas pilskalns
Dundagas pilskalns atrodas Talsu novadā, Dundagā. Pilskalns atrodas iepretim Dundagas viduslaiku pilij, Dzirnavezera pretējā krastā. Pilskalns ir iegarenas formas, izveidots zemes ragā starp ezeru un gravu. Zemes rags no pārējā līdzenuma atdalīts ar valni un grāvi. Vaļņa augstums ap trijiem metriem, vienā malā samanāma uzejas vieta. Pilskalna plakuma izmēri 26x30 m. Uz ziemeļiem no pilskalna atrodas varbūtēja priekšpils vieta, kuru dabiski ierobežo neliela upītes ieleja. Arheologs Juris Urtāns norāda, ka Dundagas pilskalnā nav veikti sistemātiski arheoloģiskie izrakumi un tā datējums un kultūrpiederība nav noteikta.
Dundaga bija kuršu ekspansijas galējā ziemeļu robeža, tāpēc par pilskalna iemītnieku etnisko piederību nevar izdarīt drošus secinājumus. Visticamāk, ka nocietinājumu pamatā apdzīvojuši kurši. Pilskalns atradās kuršu Vanemas zemē.
Pilskalnu ir pētījis un uzmērījis Ernests Brastiņš savas Latvijas pilskalnu pētīšanas ekspedīcijā 1922. gadā, norādot, ka pilskalns ir neliels, bet ar spēcīgu mītņu slāni. Arheoloģiskos izrakumus pilskalnā veicis Ēvalds Mugurēvičs 1980.-1981. gadā.
Pilskalns ir valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis.
Mikroķirurģija
Mikroķirurģija ir ķirurģijas metode, kur operācijas laikā tiek izmantots mikroskops vai lupu palielinājums. Lai arī šo metodi izmanto dažādas specialitātes, piemēram, neiroķirurgi, LOR speciālisti, acu ķirurgi u.c., ar šo jēdzienu (mikroķirurgs) biežāk saprot plastiskos ķirurgus un plaukstas ķirurgus, kuriem 50-80% operāciju notiek optiskajā palielinājumā.
Luga
Luga ir literārs darbs, kura saturs atklājas darbībā un personu sarunās un kurš galvenokārt ir paredzēts iestudēšanai teātrī. Lugas galvenie žanri ir komēdija (farss, satīra), traģēdija, vēsturiska luga.
Pasaku luga ir luga, kuru autors sacerējis, izmantojot tautas pasakas vai vairākus tēlus un notikumus.
HM
HM var būt:
Plastiskā ķirurģija
Plastiskā ķirurģija ir ķirurģijas nozare, kura sastāv no trīs apakšnozarēm:
New Years Day
New Years Day ir amerikāņu rokgrupa, kas tika dibināta 2005. gadā Anahaimā, ASV. Pēc sevis popularizēšanas interneta portālā MySpace grupa izdeva savu debijas EP New Years Day 2006. gadā un debijas albumu My Dear 2007. gadā. Grupa ir filmējusi videoklipus divām dziesmām — "Ready Aim Misfire" un "I Was Right".
Mārtiņš Pētersons
Mārtiņš Pētersons (dzimis 1975. gada 11. aprīlī) ir smagā metāla mūzikas ģitārists no Latvijas, kurš ir bijušais grupas Skyforger dalībnieks un arī ir bijis viens no Skyforger dibinātājiem. Muzicējis arī grupā Hell Patrol.
Skaņas karte
Skaņas karte (arī audiokarte) ir personālo datoru papildierīce (izvērses plate), kas ļauj lietot multimediju programmas ar skaņu, kā arī ļauj klausīties mūziku (audio kompaktdiskus, mp3 failus u.c.). Skaņas kartei var pievienot dažādas skaņas izvadierīces, piemēram, skaļruņus vai austiņas, kā arī skaņas ievadierīces, piemēram, mikrofonu. Vairumam mūsdienu datoriem skaņas kartes ir iebūvēts mātesplatē, tomēr ir iespējams uzstādīt skaņas karti kā atsevišķu papildierīci. Lielākajai daļai skaņas karšu ir daudzkanālu surround skaņas iespēja.
Darbības princips
Skaņas karte ciparu datiem ģenerē skaņu atveidojošus analogsignālus, izmantojot vai nu ciparanalogu pārveidotājus, vai frekvences modulēšanas mikroshēmas. Izmantojot ciparanalogu pārveidotāju, skaņas karte parasti nodrošina arī skaņas ieraksti ciparu formā, kā arī vada mūzikas instrumentus (piemēram, sintezatoru), kas pievienoti datoram, izmantojot saskarni MIDI.
Alfredo di Stefano
Alfredo di Stefano Laulje ( — ) bija Argentīnas, Kolumbijas un Spānijas futbolists un futbola treneris. Visbiežāk viņu saista ar Madrides "Real", ar ko viņš kopā dominēja Eiropas Čempionu kausā 1950. gados, kad viņa klubs kausu ieguva 5 sezonas pēc kārtas kopš 1956. gada. Di Stefano spēlēja arī Argentīnas, Kolumbijas un Spānijas futbola izlasē.
2004. gadā Pelē viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.
Di Stefano, saukts par Saeta rubia ("Blondā bulta"),  bija atlētisks uzbrucējs ar labu izturību, taktisko vispusību un laukuma pārredzēšanas prasmi. Viņš varēja spēlēt jebkurā laukuma pozīcijā un, būdams uzbrucējs, bija lielisks arī aizsardzībā. Šobrīd viņš ir 4. rezultatīvākais La Liga spēlētājs ar 228 vārtiem 329 spēlēs pēc Ugo Sančesa (234 vārti), Telmo Zarras (251) un Raula (229). Di Stefano ir arī Madrides "Real" 2. visu laiku rezultatīvākais līgas vārtu guvējs ar 216 vārtiem 282 līgas spēlēs no 1953. līdz 1964. gadam aiz Raula.
Karjeras statistika
90||59|||||||||||||||| 102||88|||||||||||||||| 329||227|||||||||||||||| 521||377||||||||||||||||
Spēlētāja karjera
River Plate
Millonarios
4. trolejbusu maršruts (Rīga, 1950)
4. trolejbusu maršruts ir slēgts Rīgas sabiedriskā transporta trolejbusu maršruts, kas kursēja no Šmerļa līdz Centrāltirgum. Trolejbusu maršruts atklāts. apvienots ar 7. maršrutu un pārdēvēts par 12. maršrutu.
Alfredo di Stefano
Spēlētāja karjera
Real Madrid
4. trolejbusu maršruts (Rīga, 1950)
4. trolejbusu maršruta kopējais garums sasniedza 16,555 km. Virziena Šmerlis — Centrāltirgus garums sasniedza 8,589 km, bet virziena Centrāltirgus — Šmerlis — 7,966 km.
Alfredo di Stefano
Spēlētāja karjera
Argentīna
Individuālie sasniegumi
4. trolejbusu maršruts (Rīga, 1950)
Darbdienās 4. trolejbusu maršrutā kursēja 6 trolejbusi, savukārt brīvdienās — 4 trolejbusi. Maršrutu apkalpoja RP SIA "Rīgas Satiksme" 1. trolejbusu parks.
Alfredo di Stefano
Trenera karjera
Boca Juniors
4. trolejbusu maršruts (Rīga, 1950)
Pieturvietas
4. trolejbusu maršrutā bija 35 pieturas, virzienā Šmerlis — Centrāltirgus bija 18 pieturas, savukārt virzienā Centrāltirgus — Šmerlis — 17 pieturas.
Alfredo di Stefano
Trenera karjera
Real Madrid
4. trolejbusu maršruts (Rīga, 1950)
Vēsture
Kopš 2011. gada 7. februāra vairs nepastāv 4. trolejbusu maršruta maršruts ar mainītu virzienu "Šmerlis - Riepnieku iela", tas ir ticis pagarināts līdz 2. trolejbusu parkam.
Virziens Šmerlis - Riepnieku iela: trolejbusi no Šmerļa līdz Centrāltirgum kursēja pamata maršrutā, tālāk tie turpināja kursēt pa Gogoļa ielu, nogriezās uz Turgeņeva ielu un Riepnieku ielu. Šajā virzienā pēdējā pietura tāpat kā pamata maršrutā bija "Centrāltirgus".
Vilnis Eglājs
Vilnis Eglājs (dzimis, miris ) bija latviešu inženieris, izgudrotājs un politiķis, Rīgas Politehniskā institūta (RPI) docents, Augstākās Padomes deputāts (1990—1993). Daudzkorpusa jahtu konstruktors, katamarānu būves aizsācējs Latvijā.
Dzīvesgājums
Dzimis Rīgā agronoma Otto Eglāja un viņa sievas Rasmas ģimenē. 1956. gadā V. Eglājs absolvēja Kuldīgas vidusskolu. No 1956. līdz 1961. gadam studēja Mehānikas fakultātē un ieguva inženiera grādu. Studiju gados uzrakstīja protesta vēstuli pret Pļaviņu HES celtniecību, par ko tika pratināts Valsts drošības komitejā.
Strādāja Rīgas Politehniskajā institūtā kā asistents, vēlāk kā vecākais pasniedzējs. Līdztekus iesaistījās sava brāļa Alda Eglāja amatieru grupā, kas pirmā uzsāka daudzkorpusu jahtu projektēšanu un būvi. Ieguva PSRS Sporta meistara nosaukumu sacensībās un jahtu (1965).
22. janvāris
22. janvāris ir gada 22. diena pēc Gregora kalendāra. Līdz gada beigām ir atlikušas 343 dienas (344 garajā gadā).
Vārda dienas
Austris
Vilnis Eglājs
Dzīvesgājums
1968. gadā, sakarā ar diskusiju par PSRS iebrukumu Čehoslovākijā, V. Eglāju atlaida no pasniedzēja amata un viņam bija atļauts strādāt vienīgi par zinātnisko līdzstrādnieku, lai nebūtu kontakta ar studentiem. 1973. gadā V. Eglājs aizstāvēja fizikas un matemātikas zinātņu kandidāta disertāciju un viņu ievēlēja par docentu.
Atmodas kustības laikā V. Eglājs 1988. gadā iesaistījās Latvijas Tautas frontes (LTF) RPI atbalsta grupas veidošanā, bija LTF 1. un 2. kongresa delegāts. Darbojās Rīgas pilsētas Centra rajona LTF nodaļā. 1990. gadā viņu ievēlēja par Latvijas Augstākās Padomes (AP) deputātu no 3. Rīgas vēlēšanu apgabala, 1990. gada 4. maijā V. Eglājs nobalsoja par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu. V. Eglājs bija viens no Neatkarības deklarācijas darba grupas locekļiem, darbojās Likumdošanas jautājumu komisijā.
Pēc AP deputāta pilnvaru termiņa beigām V. Eglājs atgriezās darbā Rīgas Tehniskajā universitātē (RTU) un turpināja savus pētījumus. 1992. gadā ieguva Latvijas inženierzinātņu doktora grādu.
gāja bojā autoavārijā.
Minnas pussala
Minnas pussala ir klinšains izvirzījums Viktorijas Zemes ziemeļos, kas iestiepjas Rosa šelfa ledājā. Apmēram 50 km garā un caurmērā 7 km platā pussala iestiepjas ledājā perpendikulāri krastam, pašā galā pagriežas dienvidu virzienā.
Vilnis Eglājs
Zinātniskā darbība
Viņa pētījumu virzieni bija saistīti ar mašīnu un mehānismu dinamiku, kā arī optimizācijas teoriju, darbā plaši pielietojot datortehniku, eksperimentu plānošanas metodes un sistēmu optimizācija. 1977. gadā izstrādājis principāli jaunu, oriģinālu optimālās projektēšanas metodi, kas balstās uz eksperimentu plānošanas teoriju. Viņa darbos tika piedāvāts eksperimentu plānošanas princips, kas pasaulē plaši pazīstama kā Latīņu hiperkuba plānošana (Latin Hypercube Sampling).
Minnas pussala
Pussala atklāta 1902. gadā Roberta Skota ekspedīcijas laikā. Kopš tā laika tika izmantota par vienu no galvenajiem orientieriem ekspedīcijās uz Dienvidpolu, kā arī izmantota kā pārtikas rezervju noliktavu vieta. Sākotnēji saukta vienkārši par Krauju (The Bluff), bet vēlāk nosaukta Britu Karaliskās ģeogrāfijas biedrības bijušā prezidenta sera Klementa Markema sievas Minnas vārdā.
Vilnis Eglājs
Zinātniskā darbība
Savā darbā īpaši pievērsās daudzkorpusu jahtu izpētei, projektēšanai un būvei, bija katamarānu būves aizsācējs Latvijā. Izstrādātās teorijas un izgudrojumi radīja iespēju Latvijā izgatavotajam katamarānam ”Centaurus I” Ķīšezerā sasniegt ātrumu 27 mezgli, tādējādi pārspējot oficiālo pasaules rekordu A klasē. Pēc šī sasnieguma Latvijas jahtu ražotāji piedalījās lielākajās jahtu izstādēs un uzsāka jahtu eksportu.