cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jānis Ezeriņš (ģenerālis)
Dzīvesgājums
1918. gada 20. novembrī iestājas jaunveidotajos Latvijas Pagaidu valdības bruņotajos spēkos un iecelts pat Madonas apsardzības priekšnieka palīgu. Atkāpies uz Cēsīm, kur pievienojies Kalpaka bataljona Cēsu rotai. 1919. gada 1. aprīlī iecelts par 2. Cēsu bataljona saimniecības priekšnieku, bet 21. jūnijā par bataljona komandieri. 1919. gada augustā paaugstināts par kapteini. Iecelts par 2. Ventspils kājnieku pulka saimniecības priekšnieku, bet 1919. gada 13. oktobrī par pulka komandieri. Karojis Latgales atbrīvošanas cīņās. 12.-13. oktobrī padzinos Lietuvas armijas spēkus no Ilūkstes apriņķa. 1920. gada 28. martā paaugstināts par pulkvežleitnantu. 1920. gada 6. septembrī iecelts par 12. Bauskas kājnieku pulka komandieri.
1923. gadā beidzis vecāko virsnieku kursus un 1925. gada 22. jūnijā paaugstināts par pulkvedi. 1928. gadā kandidējis Saeimas vēlēšanās, bet nav ievēlēts. 1930. gada 14. februārī iecelts par 1. Liepājas kājnieku pulka komandieri. 1936. gadā paaugstināts par ģenerāli un 2. Vidzemes kājnieku divīzijas komandiera palīgu. 1939. gadā pabeidzis divīzijas komandieru kursus.
1940. gada 17. jūnijā bijis gatavs dot pavēli pretoties Latvijas okupācijai, atstādināts no amata, jūlijā atvaļināts no dienesta armijā. Arestēts 1941. gada 14. jūnijā, miris izsūtījumā Kotlasas soda nometnē Arhangeļskas apgabalā PSRS.
Apbalvojumi
Apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeņa 2. un 3. šķiru, Triju Zvaigžņu ordeņa 2. un 3. šķiru, Igaunijas Ērgļa ordeņa 3. šķiru, Somijas Baltās Rozes ordeņa 3. šķiru.
Gluons
Gluons (no en — 'līme') ir nesējdaļiņa, kura pārnes stipro spēku no viena kvarka uz otru un liek atomu kodolos kvarkiem turēties kopā protonos un neitronos. Gluoni mijiedarbojas savā starpā.
Anastasija Merkušina
Anastasija Merkušina (uk; dzimusi ) ir Ukrainas biatloniste, pasaules čempionāta medaļniece stafetē.
Viņas māte Irina Merkušina ir bijusī biatloniste, 1998. gada ziemas olimpisko spēļu dalībniece, 2003. gada pasaules čempionāta sudraba medaļas ieguvēja stafetē, bet tēvs — treneris.
Karjera
Pasaules kausā debitēja 2014.—2015. gada sezonas pirmajā posmā Estešundā. 2016. gada decembrī Pokļukā izcīnīja savu pirmo pjedestālu stafetē (3. vieta). Pirmos punktus PK ieskaitē ieguva 2016.—2017. gada sezonas Oberhofas posmā. Pasaules čempionātā pirmoreiz piedalījās 2017. gadā Hohfilcenē un izcīnīja sudraba medaļu stafetē.
Piedalījās 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhanā, kur stafetē ieguva 11. vietu, bet individuāli labāko rezultātu sasniedza iedzīšanā, ieņemot 46. vietu. 2019. gada Pasaules čempionātā Estešundā izcīnīja bronzas medaļu stafetē. Šo panākumu atkārtoja arī 2020. gadā Antholcā.
2022. gada martā pievienojusies Ukrainas robežsardzei, lai aizstāvētu savu dzimteni pret Krievijas iebrukumu.
Lorēna Bekola
Kino debitējusi ar lomu 1944. gada filmā To Have and Have Not, kur tēlojusi kopā ar Hamfriju Bogartu, ar kuru arī bijusi precējusies. Turpinājumā tēlojusi film noir filmās ar Bogartu "Dziļais miegs" (1946), Dark Passage (1947) un Key Largo (1948), tāpat komēdijās, tai skaitā How to Marry a Millionaire (1953) ar Merilinu Monro un Designing Woman (1957) ar Gregoriju Peku. Par lomu filmā "Spogulim ir divas sejas" (The Mirror Has Two Faces; 1996) tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai un saņēma Zelta globusa balvu. Saņēmusi Kinoakadēmijas goda balvu.
1999. gadā Amerikas Kinoinstitūts ierindoja Bekolu 20. vietā izcilāko sieviešu kārtas zvaigžņu sarakstā.
Mitānija
Mitānija (hit, Mi-ta-an-ni), asīriešu avotos Hanigalbata (Hanigalbat), seno ēģiptiešu avotos Naharina, bija sena hurītu valsts Divupes ziemeļos no aptuveni 1600. līdz aptuveni 1260. gadam p.m.ē. Pēc valsts pastāvēšanas par Mitāniju turpināja saukt ģeogrāfisku reģionu starp Eifratas un Kaburas upēm. Mitānijas valsts atradās mūsdienu Sīrijas, Irākas, Turcijas, kā arī ziedu laikos Libānas teritorijā. Mitānija bija izveidojusi savienību ar Senās Ēģiptes 18. dinastijas faraoniem. Pastāv teorija, ka Ēģiptes faraona Ehnatona sieva Nofretete ir bijusi Mitānijas valdnieku meita.
2023. gada Pasaules čempionāta hokejā 3. divīzija
'''2023. gada Pasaules čempionāta hokejā 3. divīzija''' bija hokeja sacensības, kas norisinājās Keiptaunā un Sarajevā. A grupas uzvarētāji iekļuva 2. divīzijas B grupā, bet B grupas uzvarētāji kvalificējās uz A grupu.
A grupa
Visi laiki ir attēloti pēc vietējā laika (UTC+2)
Latvijas Republikas augstākās izglītības un zinātnes valsts ministru uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Latvijas Republikas augstākās izglītības un zinātnes valsts ministri, kas bija Latvijas Republikas Ministru kabineta locekļi. Šis amats pastāvēja no 1995. līdz 1999. gadam.
30px Latvijas Republika (1990 — mūsdienas) 30px
{{legend| #258B4C | Latvijas Zemnieku savienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #A90FB9 | Jaunā partija |border=1px solid #AAAAAA}}
Qt Group
Qt Group Oyj ir Somijā reģistrēta pārvaldītājsabiedrība, kas nodarbojas ar Qt programmatūras ietvara izstrādi un pārvaldīšanu. Tā ir dibināta 2014. gadā. Galvenais birojs atrodas Espo.
Qt Group Oyj akcijas tiek kotētas Nasdaq Helsinki biržā (simbols QTCOM). Lielākie akciju turētāji (2022. gada decembrī) : Ingman Development Oy Ab (21,46 %), Skandinaviska Enskilda Banken AB (16,75 %), Ilmarinen pensiju fonds (4,52 %), Varma pensiju fonds (2,99 %),, Kari Juhani Karvinens (4,25 %).
Vēsture
Uzņēmuma vēsture sniedzas līdz 1991. gadam, kad norvēģu programmētāji sāka izstrādāt grafisko ietvaru Qt. 1994. gadā tika dibināts uzņēmums Quasar Technologies (vēlāk tā nosaukums mainīts uz Trolltech). 2008. gadā uzņēmums tika pārdots Nokia un pārdēvēts par Qt Software (vēlāk Qt Development Frameworks).
2011. gada martā Nokia Qt komerciālās licencēšanas biznesu pārdeva Somijas programmatūras uzņēmumam Digia. 2012. gada septembrī viss Qt bizness nodots Digia.
2014. gadā Digia nolēma atdalīt Qt platformas attīstīšanu un pārvaldīšanu atsevišķā uzņēmumā. 3. septembrī tika dibināts uzņēmums The Qt Company Oy, kā 100 % kapitāldaļu piederēja Digia. 2015. gadā Digia sāka gatavot Qt uzņēmumu sākotnējam publiskam piedāvājumam, un decembrī dibināja pārvaldītājsabiedrību Qt Group Oyj, kam nodeva The Qt Company Oy kapitāldaļas. 2016. gada 1. maijā uzņēmumu Qt Group atdalīja no Digia, un 2. maijā Qt Group Oyj akcijas sāka kotēt Nasdaq Helsinki biržā.
2021. gada 13. aprīlī Qt Group paziņoja, ka iegādāsies Vācijas uzņēmumu froglogic GmbH, kas ir viens no galvenajiem programmatūras kvalitātes nodrošināšanas rīku, piemēram, testēšanas automatizācijas rīku, nodrošinātājs. 2022. gada 11. augustā Qt Group paziņoja, ka iegādāsies Vācijas uzņēmumu Axivion GmbH, kas ir nozīmīgs mūsdienīgu programmatūras kvalitātes nodrošināšanas rīku, piemēram, statiskās programmatūras analīzes un programmatūras arhitektūras analīzes, nodrošinātājs.
Mežs
Mežs ir ekosistēma salīdzinoši plašā teritorijā, kurā dominējošā augu forma ir koki. Meža ekosistēmā ietilpst arī krūmu pamežs un zemsedze, kā arī tiem raksturīgi noteikti meža dzīvnieki. Liela loma ekosistēmas pastāvēšanā ir arī meža augsnē esošajām baktērijām, aļģēm un sēnēm. Starp šiem organismiem pastāv komplicētas barības ķēdes.
Ir daudz atšķirīgu meža definīciju, bet Pārtikas un lauksaimniecības organizācija mežu definē kā teritoriju, kuras platība pārsniedz 0,5 hektārus, ar kokiem, kas augstāki par 5 metriem, un vainaga segumu, kurš pārsniedz 10 procentus, vai kokiem, kas spēj šo līmeni sasniegt nākotnē. Izmantojot šo definīciju, PLO 2020. gadā vērtēja, ka meži aizņem 4,06 miljardus hektāru jeb aptuveni 31 procentus no pasaules sauszemes platības, tomēr mežainums (mežu izplatība) visā pasaulē nav vienmērīga. Piemēram, Dienvidamerikā meži klāj gandrīz pusi no kontinenta, savukārt Austrālijā ļoti maz, Antarktīdā vispār nav mežu. Arī dažādās valstīs mežainums ir atšķirīgs: Ēģiptē mežu nav vispār, bet Latvijā — ap 33 000 km2 (54 % no valsts teritorijas). Meži ir reģionos, kuros ir pietiekams gada nokrišņu daudzums, kā arī siltākajā gada mēnesī gaisa temperatūra ir vismaz +10 °C. Visvairāk mežu ir abpus ekvatoram (mitrie tropu meži), kur ūdens un gaisa temperatūra neierobežo mežu augšanu. Citos biotopos tieši šie divi faktori ietekmē mežu lielumu, produktivitāti un bioloģisko daudzveidību.
Mežu klasifikācija
Ir daudz dažādu mežu tipi un daudz veidu, kā tos klasificēt. Piemēram, tos var klasificēt pēc ģeogrāfiskās izplatības (ekvatoriālie meži, boreālie meži) vai pēc reljefa stāvokļa (līdzuma meži, palienes meži un tamlīdzīgi). Tos var arī grupēt pēc sezonāla aspekta, mežus uzskata par mūžzaļiem, ja koki lapas saglabā visu gadu. Pretējais variants ir tad, kad koki aukstuma vai sausuma dēļ nomet lapas, līdz ar to tie dažas nedēļas vai mēnešus ir bez lapās. Meži ar augstu nokrišņu daudzumu tiek saukti par lietus mežiem.
Meža tipi Latvijā
Meža tipi Latvijā tiek izdalīti, ņemot vērā meža augšanas apstākļus un valdošo koku sugu kokaudzē. Meža augšanas apstākļi ir ārējās vides apstākļi, ar kuru novērtēšanu sāk mežu klasifikāciju. Galvenais ārējās vides apstāklis, kas ietekmē mežus Latvijā un nosaka to atšķirības, ir ūdens. Meža augšanas apstākļus sīkāk iedala meža tipos, kuri tiek izdalīti ņemot vērā valdošo sugu kokaudzē. Atkarībā no augsnes hidroloģiskā režīmā, ķīmisko un fizisko īpašību piemērotības koku sugu fizioloģiskajām prasībām, katrā meža augšanas apstākļu tipā iespējami viens vai vairāki meža tipi. Tie ir meži ar līdzīgu zemsedzi, pamežu, koku sugām un koku augšanas gaitu.
Meža tipu grupas:
Sausieņi, slapjaiņi un purvaiņi ir cilvēku neietekmētie meža tipi. Izrokot grāvjus slapjaiņos un purvaiņos rodas āreņi un kūdreņi, tie ir radušies cilvēka darbības rezultātā.
Tērbatas latviešu ģimnāzija
Tērbatas latviešu ģimnāzija bija Tērbatas (tolaik Jurjevas) latviešu ģimnāzija, kas darbojās Pirmā pasaules kara laikā (1915—1918). To uz evakuētās Dubultu ģimnāzijas bāzes izveidoja un vadīja Ludis Bērziņš.
Mežupe (Baltinavas novads)
Mežupe ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada centrālajā daļā 2 km no novada centra Baltinavas un 258 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa P45, Kūkovas upes krastā.
Under Armour
Under Armour ir ASV sporta apģērbu, sporta inventāra un piederumu zīmols, zīmols ražo arī aksesuārus un sporta inventāru. Under Armour radās 1996. gadā un to dibināja Kevins Planks. Under Armour Eiropas galvenā mītne atrodas Amsterdamā.
Tarāns (filma)
Tarāns ir režisora Gunāra Cilinska 1982. gadā Rīgas Kinostudijā uzņemtā latviešu padomju mākslas filma. Sižeta pamatā ir Vītauta Petkēviča stāsts "Tanku kauja - 1979".
Lomas
'''Epizodēs: Uldis Dumpis, Baiba Indriksone, Oļģerts Dunkers, Regīna Razuma, Tālivaldis Āboliņš, Ārijs Geikins, Viktors Zvaigzne.
Jūrgordstādena
Jūrgordstādena (sv) jeb Jūrgordas pilsētiņa ir Stokholmas pilsētas daļas Jūrgordenas vēsturiska teritorija, tās mazpilsētiņa. Tā atrodas blakus Zaļās birzs atrakciju parkam, ziemeļos no Bekholmenas salas.
Vēsture
Mūsdienās Jūrgordstādena, tāpat kā visa pārējā teritorija uz Jūrgordenas ir viens no Stokholmas ekskluzīvākajiem un dzīvošanai dārgākajiem rajoniem, jo atrodas klusā vietā, dabas tuvumā, tajā pašā laikā esot blakus Stokholmas centram. Jūrgordstādenā galvenokārt ir koka mājas — privātmājas un īres nami, kuros ir dzīvokļi aptuveni 200 iedzīvotājiem.
Gravitons
Gravitons ir nesējdaļiņa, kas pārnes gravitācijas spēku starp visām Visuma daļiņām, arī starp pašiem gravitoniem. Gravitons eksperimentāli vēl nav novērots.
Ailīna Betsija Trenmere
Ailīna Betsija Trenmere (en); Skarboro —  Austrumsaseksa) bija Lielbritānijas starptautiskā meistare šahā (1950), daudzkārtējā Lielbritānijas sieviešu šaha čempione, kā arī pazīstama klarnetiste.
Biogrāfija
No 1940. gadu beigām līdz 1960. gadu sākumam bijusi viena no vadošajām Anglijas šahistēm. Četras reizes uzvarējusi Lielbritānijas sieviešu šaha čempionātos (1947, 1949, 1953, 1961). Piedalījusies 1949.—50. gada Pasaules čempionātā šahā sievietēm Maskavā, kurā dalījusi 5.-7. vietu kopā ar Edīti Kelleri-Hermani un Šantalu Šodē de Silanu (uzvarēja Ludmila Rudenko). Piedalījusies arī 1952. gada pretendentu turnīrā šahā sievietēm Maskavā, kurā ierindojusies 7. vietā (uzvarēja Jeļizaveta Bikova). Ailīna Betsija Trenmere pārstāvējusi Angliju sieviešu šaha olimpiādē 1957. gadā Emenā 1. sieviešu šaha olimpiādē pie 2. galdiņa (+3, =8, -3). Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Blakus savām šahistes gaitām Ailīna Betsija Trenmere bijusi pazīstama arī kā klarnetiste. 1940. gadā martā viņa koncertējusi kopā ar Skotijas orķestri (en). No 1950. gada strādājusi kopā ar Sadler's Wells Orchestra tāpat kā cita pazīstama britu klarnetiste Tea Kingu (en; 1925–2007).
Mušķērāju apakšdzimta
Mušķērāju apakšdzimta (Muscicapinae) ir mušķērāju dzimtas (Muscicapidae) apakšdzimta, kas apvieno 65 dziedātājputnu sugas un kas tiek iedalītas 7 ģintīs. Tās ir Vecās Pasaules putnu sugas, kas sastopamas Eiropā, Āzijā un Āfrikā. Mājo mežos un krūmājos.
Upmaļi (Līvbērzes pagasts)
Upmaļi (agrāk arī Mīslavciems, Mīslavas) ir apdzīvota vieta Jelgavas novada Līvbērzes pagastā. Izvietojusies pagasta austrumos Lielupes kreisajā krastā 20 km no pagasta centra Līvbērzes, 17 km no novada domes Jelgavā un 58 km no Rīgas.
Mušķērāju apakšdzimta
Latvijā
Latvijā sastopama viena mušķērāju apakšdzimtas suga — pelēkais mušķērājs (Muscicapa striata).
Beninas administratīvais iedalījums
Beninas administratīvo iedalījumu veido 12 departamenti (départements), kas sīkāk iedalās 77 komūnās.
Alita: Kaujas eņģelis
Filma ir stāsts par kiborgu meiteni vārdā Alita, kuru kādu dienu salauztu izgāztuvē, meklēdams robotu detaļas, atrod doktors Daisons Ido. Viņš Alitu atved mājās, salabo un uzņemas par viņu atbildību kā par savu meitu. Alita, kura patiesībā ir kaujai paredzēts kiborgs, neko neatceras ne par sevi, ne to, no kurienes nāk. Viņai nākas sākt jaunu dzīvi un no jauna iepazīt pasauli, taču būdama ļoti labsirdīga, naiva un emocionāla, viņa bieži iekuļas nepatikšanās. Alitas mērķis ir censties atcerēties, kas viņa ir un kāda ir viņas dzīves jēga.
Mušķērāju apakšdzimta
Kopīgās īpašības
Mušķērāju apakšdzimtas sugas ir nelieli putni ar apaļu galvu un lielām acīm. Ķermeņa garums apmēram 12 cm. Kājas smalkas un tieviņas, samērā vājas. Mušķērāji tās izmanto tikai, lai pieķertos pie koka zara. Knābis īss vai vidēji garš ar platu pamatni, nāsis novietotas plati. Aste īsa vai vidēji gara.
Sistemātikas izmaiņas
Mušķērāju apakšdzimta tiek iedalīta divās ciltīs: mušķērāju ciltī (Muscicapini), kurā apvienotas 5 ģintis, un žagatstrazdu ciltī (Copsychini) ar 2 ģintīm. Līdz ar jaunākajiem DNS atklājumiem sistemātika pēdējos gados ir mainījusies vairākas reizes. Šajā rakstā atspoguļota 2010. gada sistemātika.
Bazālā membrāna
Bazālā membrāna ir šaurs, fibrozs, bezšūnu slānis, kas atdala epitēliju (ādā, elpceļos, gremošanas traktā u.c), mezotēliju (pleiras dobumā, perikarda dobumā u.c.), endotēliju (asinsvados, limfvados u.c.) no zemāk pieguļošajiem saistaudiem.
Funkcijas
Bazālā membrāna savieno saistaudus ar citiem audiem, orientē un stabilizē šūnu slāņus un vienlaikus ietekmējot kaimiņšūnu polaritāti, dalīšanos, metabolismu, migrāciju un reģenerāciju. Šajā procesā aktīvi piedalās laminīna un perlekāna molekulas, mijiedarbojoties ar attiecīgajiem epiteliocītu receptoriem. Pie tam bazālā membrāna darbojas arī kā selektīva barjera starp blakusesošajiem audiem. Cauri tai starp epitēliju un saistaudiem notiek vielmaiņas procesi — vielu difūzija un filtrācija. Piemēram, acs lēcas bazālā membrāna ne tikai balsta, bet arī piešķir lēcas kapsulai elastību. Tādēļ lēca var mainīt formu.
Dzjorgova
Dzjorgova ir ciems Viļakas novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļrietumos 8,5 km no pagasta centra Rekavas, 21 km no novada centra Viļakas un 245,4 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.
Pelerijas
Pelerijas ir ciems Balvu novada Bērzpils pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 8 km no pagasta centra Bērzpils, 45 km no novada centra Balviem un 238 km no Rīgas.
Eirāzijas bebrs
Eirāzijas bebrs jeb vienkārši bebrs (Castor fiber) ir bebru dzimtas (Castoridae) grauzējs, kas kādreiz bija parasta un izplatīta suga plašā areālā Eirāzijas mērenās joslas teritorijās. Tomēr 19. gadsimta laikā tas gandrīz pilnībā tika izmedīts kažokādas, kā arī tauku un smaržas dziedzeru sekrēta dēļ. 1900. gadā pasaulē vairs bija palikuši vien aptuveni 1200 bebru, kas bija izkaisīti astoņās mazās populācijās. Mūsdienās bebrs ir daudzviet reintroducēts savās vēsturiskajās teritorijās. Sastopams Eiropā un Āzijā, no Lielbritānijas līdz Ķīnai un Mongolijai. Dažviet tā joprojām ir izmirusi suga. Bebram ir svarīga loma ekosistēmā. Ar savu darbību tas sagādā dzīves vidi daudzām citām dzīvnieku un augu sugām. Aizsargājama suga visā Eiropā.
Pelerijas
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V489 (Tilža–Bērzpils), Skujatnes upes krastā.
Eirāzijas bebrs
Latvijas Dabas muzejs Eirāzijas bebri ir izraudzījies par 2020. gada dzīvnieku Latvijā.
Izplatība
Eirāzijas bebrs savulaik bija plaši izplatīts Eiropā un Āzijas ziemeļos. Tomēr 20. gadsimta sākumā pārmedīšanas un mitrāju platību samazināšanās rezultātā bebrs Eiropā bija sastopams vairs tikai dažās nelielās, izolētās vietās: Francijā pie Ronas, Vācijā pie Elbas, Norvēģijas dienvidos, Baltkrievijā pie Nemunas un Dņepras un Krievijā pie Voroņežas.
Pateicoties pārdomātam reintrodukcijas darbam bebrs ir atgriezies daudzās savās vēsturiskajās vietās, Latviju ieskaitot. Stabilas Eirāzijas bebra populācijas Eiropā mūsdienās ir Skandināvijā, Somijā, Baltijā, Baltkrievijā, Ukrainā, Krievijā, Polijā, Vācijā un Francijā.
Dažviet bebrs atgriezies savās teritorijās pavisam nesen, piemēram, Lielbritānijā 2016. gadā. Āzijā Eirāzijas bebrs sastopams Kazahstānā, Mongolijas rietumos un Ķīnas ziemeļrietumos. Mūsdienās tikai dažās valstīs bebrs joprojām nav atgriezies savās vecajās vietās. Tās ir Portugāle, Moldova, Turcija un Balkānu pussala.
Latvijā
Latvijas mūsdienu populācija veidojusies no trīs dažādu pasugu pārstāvjiem. Kopējā Latvijas populācijā ir vairāk nekā 80 000 īpatņu.
Bebrs sastopams bieži, tomēr pārsvarā ūdeņainās teritorijās. Apdzīvo dažādas saldūdens tilpes un to piekrastes. Vislielākā daudzumā mīt meža biotopos, izvēloties upju, strautu un grāvju krastmalas. Labprāt piemājo ezeros, dīķos un vecupēs, kuru krasti aizauguši ar lapkokiem (vītolu, apšu, bērzu vai alkšņu audzēm), krūmiem un lakstaugiem. Regulāri konstatēts arī dažādās apdzīvotās vietās, tostarp pilsētās. Kopš 2001. gada mājo arī Rīgā (Rīgas kanālā).
Izskats un īpašības
Eirāzijas bebrs ir lielākais grauzējs Eiropā. Ķermenis masīvs, kompakts un drukns. Tā garums (bez astes) 70—100 cm, astes garums 23—25 cm, tās platums 12—15 cm, bebra svars 16—31,7 kg. Visbiežāk bebrs sver ap 18 kg. Starp dzimumiem izteiktu ārēju atšķirību nav, lai gan mātītes bieži ir lielākas nekā tāda paša vecuma tēviņi. Pieaugušu mātīti var viegli atpazīt pēc ķermeņa priekšgalā (starp priekškājām) izvietotiem diviem zīdekļu pāriem.
Kakls īss. Galva neliela ar strupu purnu, mazliet saplacināta (16—20 cm gara). Nāsis relatīvi platas, ausis nelielas, acis mazas. Ausis un nāsis ienirstot noslēdzas kā vārstuļi, bet acis pārklāj caurspīdīga membrāna. Aste plakana, lāpstveidīga, segta ar lielām ragvielas plāksnītēm un retiem matiem. Spēcīgā aste peldot pilda dziļumstūres funkciju, bet uz sauszemes kalpo kā atbalts, lai varētu sēdēt uz pakaļkājām.
Priekšzobi spēcīgi, lieli, kaltveidīgi, bez saknēm, priekšējā emalja tumši oranža. Tie aug visu mūžu (diennakts pieaugums apmēram 0,8 mm), tāpēc regulāri deldējami (bebrs nedrīkst negrauzt). Dzerokļiem un priekšdzerokļiem saknes samazinātas. Mutes iekšpusē ir vēl vienas lūpas (ādas kroka), līdz ar to bebri spēj gan satvert zarus, gan noslēgt muti — peldot ar zariem zobos, mutē neieplūst ūdens. Salīdzinot bebru ar tā tuvāko radinieku Kanādas bebru, pirmajam ir šaurāks gan galvaskauss, gan aste.
Varšavas Nacionālais stadions
Varšavas Kazimira Gorska Nacionālais stadions (pl) ir futbola stadions Varšavā, Polijā. Stadionā ir 58 145 skatītāju vietas. Šeit savas mājas spēles aizvada Polijas futbola izlase. Stadions ir atklāts. Šeit ir notikušas 2012. gada Eiropas čempionāta futbolā spēles un 2015. UEFA Eiropas līgas fināls.
Eirāzijas bebrs
Kažoks
Kažokam ir divi slāņi — bieza, blīva un mīksta tumši pelēka pavilna, ko cieši nosedz samērā rupji, gari akotmati. Pavilna sargā dzīvnieku no atdzišanas, akotmati, bebram atrodoties ūdenī, pasargā pavilnu no samirkšanas. Matojuma krāsa variē no gaiši brūnas līdz tumši brūnai, pat melnai. Kopumā 66% bebru to kažoks ir bāli brūns līdz smilšu krāsai, 20% sarkanbrūns, 8% brūns, 4% melns. Kažoka krāsa variē no ģeogrāfiskās izplatības. Piemēram, gaišā rūsas krāsa ir raksturīga Baltkrievijas bebriem, Krievijā Sožas baseinā visbiežāk ir melnbrūni bebri, bet Voroņežas rezervātā gan brūni, gan melnbrūni (apmēram vienādā proporcijā). Ziemeļu populācijas vidēji ir tumšākas nekā dienvidu populācijas.
Varšavas Nacionālais stadions
2020. gada oktobrī stadionu pārveidoja par lauka hospitāli, lai risinātu straujo pacientu skaita pieaugumu COVID-19 pandēmijas laikā.
Eirāzijas bebrs
Kājas
Kājas īsas, spēcīgas, tumši brūnās pēdas ar 5 pirkstiem. Pēdu apakšpuse gandrīz kaila, spilventiņi labi attīstīti. Priekškāju ķepām laba satveršanas spēja, tās pielāgotas manipulācijai ar priekšmetiem, rakšanai un stāvu nogāžu pārvarēšanai. Priekškāju pirmais pirksts daudz īsāks par pārējiem. Visu pirkstu nagi gari un ieliekti. Pakaļkāju otrā pirksta nags specializēts, paredzēts apmatojuma sukāšanai un sakopšanai. Tas ir dubultots, kura abas daļas ir kustīgas. Pakaļkāju pirksti saistīti ar peldplēvēm, pēdas pielāgotas peldēšanai un priekškāju izraktās zemes aizstumšanai. Pakaļējās pēdas izteikti lielākas par priekškāju pēdām (daudz garākas un platākas). Pakaļkājas ir arī izteikti spēcīgākas par priekškājām. Pēdminis.
Bebru dziedzeri
Abu dzimumu bebriem ir pāris anālo dziedzeru un pie astes pamatnes arī īpašs olveida muskusa dziedzeru pāris — "bebru dziedzeri", kas izdala zaļgandzeltenu vai gaišbrūnu, eļļainu un spēcīgi, salkani smaržojošu vielu – kastorīnu jeb kastoreumu. Ar to bebrs apstrādā savu kažoka matojumu, lai tas būtu izturīgs pret ūdeni. Tēviņiem šie dziedzeri lielāki nekā mātītēm. Vairošanās periodā abiem dzimumiem to izmēri pieaug. Dziedzeru sekrēta aromāts ir viens no svarīgākajiem sazināšanās līdzekļiem, jo ar to bebri iezīmē savu teritoriju.
Modernajā medicīnā kastorīnu lieto maz, bet kaltēti bebra dziedzeri arvien ir vērtīgāki nekā visa kažokāda. Līdz 18. gadsimtam bebra dziedzerus izmantoja dažādu kaišu ārstēšanā (galvassāpju, drudža un histērijas remdēšanai). Romieši ticēja, ka kastorīna degšanas dūmi izraisa abortu. Paracelzs uzskatīja, ka kastorīns palīdz epilepsijas ārstēšanā, savukārt Viduslaiku biškopji ar tā palīdzību palielināja medus produkciju.
Mūsdienās bebra dziedzerus izmanto parfimērijā. Tos izmantots tādu smaržu ražošanā kā "Emeraude", "Cuir de Russie", "Givenchy III" un citās. Nelielā koncentrācijā kastorīnu izmanto arī cigarešu rūpniecībā, uzlabojot cigarešu garšu un smaržu.
Uzvedība
Bebrs ir aktīvs visu gadu, tomēr areāla ziemeļu daļā ziemas laikā mājokli tie atstāj tikai, lai dotos uz iepriekš sagatavoto barības glabātuvi. Pa ziemu bebrs var kļūt samērā letarģisks un pārtikt no ķermeņa tauku rezervēm, bet īstā ziemas miegā nedodas. Tā diennakts aktivitātē dominē krēslas un nakts ritms, bet reizēm uzsāk darboties jau pēcpusdienā. Bebra dzīve visās jomās ļoti cieši saistīta ar ūdeni. Mājo dažādās saldūdens ūdenstilpēs, tās piemērojot savām vajadzībām. Izmanto upes, strautus, apūdeņošanas grāvjus, kanālus, vecupes, ezerus, muklājus. Priekšroka ūdenskrātuvēm, kuras apņem mežs un kurām ir bagāta piekrastes un ūdensaugu veģetācija, bet bebrs var dzīvot arī kultūrainavā un pat pilsētu centrā.
Par bebra klātbūtni liecina apgrauzti, nograuzti un sagarināti, nomizoti koki, krūmi, aizdambētas ūdenstilpes, appludinātas teritorijas, izveidotas žagaru mājas un pusmājas, iemītas takas, izrakti grāvji, kanāli un alas.
Tas ļoti labi peld un nirst (spēj zem ūdens atrasties 15—20 minūtes). Toties uz sauszemes (arī uz ledus) ir samērā neveikls. Iet, smagnēji gāzelējoties, ar piepaceltu asti, kas nedaudz zvalstās no vienas puses uz otru, skrien lēni. Izbiedēts nelielu attālumu var veikt lēkšos. No nogāzēm mēdz šļūkt uz vēdera, atgrūžoties tikai ar pakaļkājām. No ūdens nemēdz attālināties tālāk par 20 m. Bebrs zem ūdens var ne vien ilgi uzturēties un peldēt, bet, ja nepieciešams, pat kost un grauzt.
Apdraudējuma brīžos bebrs vienmēr glābjas un slēpjas ūdenī. Ienirstot mēdz ar savu plakano asti uzsist pa ūdens virsmu, dodot brīdinājuma signālu pārējiem bebriem. Kad briesmas nedraud, bebrs ienirst ļoti klusi. Ja bebram neizdodas paglābties bēgot, pret uzbrucēju aizsargājas, izmantojot priekšzobus. Bebri bieži kož arī cits citam. Kodumu pēdas vislabāk redzamas astē. Jebkura pieauguša bebru tēviņa astē ir robi. Kodienu pēdas atrodamas arī ādā. Jo vecāks bebrs, jo vairāk sakosta ir viņa aste un āda.
Dzīve ģimenēs
Bebri veido monogāmu pāri uz mūžu un dzīvo ģimenē. Tie ir konservatīvi nometnieki, teritoriāli un nesaticīgi ar bebriem, kas nepieder pie ģimenes. Bebru kolonijās ietilpst 4–12, visbiežāk 4–5 dzīvnieki: pieaugušais pāris kopā ar divu pēdējo gadu mazuļiem. Mātīte ģimenē ir dominējošā.
Ģimenes grupas teritorija ir 0,3–3 km garš upes vai krasta līnijas posms. Tā robežas tiek iezīmētas un sargātas no citiem bebriem. Pieaugušie dzīvnieki regulāri izšļāc smarždziedzeru sekrētu uz dažādiem dabiskiem un pašu uzkārpītiem paaugstinājumiem, tādējādi nododot informāciju gan savas ģimenes locekļiem, gan svešiem sugasbrāļiem. Labos apstākļos bebru blīvums var būt 3 ģimenes uz kvadrātkilometru, bet raksturīgāks blīvums ir 0,4–0,8.
Intensīvākais darba periods ikvienai bebru ģimenei ir rudens, kad, gatavojoties ziemai, tiek nostiprinātas būves un sagatavoti barības krājumi.
Bebra būves
Bebrs, lai izveidotu sev un savai ģimenei piemērotu dzīves vidi, spēj būvēt sarežģītus dambjus, mājokļus un kanālus. Tomēr, ja tas dzīvo pie ezeriem vai upēm, kas jau sākotnēji bijuši pietiekami dziļi un bez straumes, nebūvē ne dambjus, ne mājas, bet krastos izrok tikai alas, kurās ierīko lielas migas. Būvju konstrukcijām bebrs izmanto kokus un krūmus.
Dambis
Aizsprostu jeb dambi bebrs būvē, lai izveidotu dziļu, lēni plūstoša ūdens baseinu, kurā pēc tam var uzbūvēt no sauszemes plēsējiem pasargātu mājiņu un kurai būvmateriālus varētu viegli piepludināt pa ūdeni. Bebrs dambja konstrukciju veido no vertikāli iestiprinātiem koku baļķiem, starp tiem horizontāli liekot krūmu un koku zarus un sprunguļus. Kā cementviela tiek klāti dubļi, akmeņi un slapji augi. Dambi bebrs būvē augstāku par ūdens līmeni. To turpmāk uztur un pastāvīgi pielabo daudzas bebru paaudzes.
Ūdens uzpludinājums (bebru dīķis) var plesties daudzu hektāru platībā. Dambju vidējais garums ir 22,75 m, bet ir arī vairāk nekā 600 m gari bebru dambji. Viena bebru ģimene nereti uztur vairākus dambjus, lai uzturētu vidēji 500–800 m garu ūdenstilpes posmu.
Mājoklis
Bebri parasti izveido kupolveidīgu, no zariem un dubļiem būvētu mājokli. Tas parasti atrodas ūdenstilpes vidū, būvei izslejoties virs ūdens 1–3 m augstumā, pamatne var sasniegt 3–12 m diametrā. Mājoklī ir viena migas kamera, ap 1–2 m plata un 0,6–0,7 m augsta. Kameras grīda ir virs ūdens līmeņa, to bebrs izklāj ar sausiem augiem. Apkārtējās sienas var būt gandrīz 1 m biezas, bet virs kameras atrodas ventilācijas atvere.
Tuneļi un kanāli
Mājoklim zem ūdenskrātuves ziemas ledus līmeņa ir ierīkota viena vai vairākas tuneļveida izejas. Tādēļ augsta ūdens līmeņa uzturēšana dīķī ir ļoti nozīmīga, lai ieeja arvien atrastos zem ūdens un būtu sauszemes plēsējiem nepieejama. Tuneļi var būt sarežģīti un stiepties vairāk nekā 10 m no ieejas. Tuneļu platums 0,3–0,4 m.
Sandefjord Fotball
Sandefjord Fotball ir Norvēģijas futbola klubs no Sannefjūras. Klubs ir dibināts 1998. gadā. Pašlaik spēlē Eliteserien, Norvēģijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada Sandefjord Arena stadionā, kura ietilpība ir 6582 vietas. Eliteserien debitēja 2006. gadā, ieņemot 9. vietu. Tajā pašā gadā sasniedza Norvēģijas kausa finālu.
Eirāzijas bebrs
Tuneļi un kanāli
Lai uz dīķi pludinātu kokus, kā arī lai uzturētu dīķa ūdeni vajadzīgajā līmenī, bebri izbūvē arī kanālus. Kanāla galā ir vairākas takas, pa kurām bebri uz ūdeni atvelk koku stumbrus.
Ienaidnieki un konkurenti
Bebra galvenie dabiskie ienaidnieki ir pelēkais vilks un lūsis, bet mazuļus apdraud arī rudā lapsa un jenotsuns. Iespējams, ka arī ūdrs un citi sīkie plēsēji. Barības konkurenti ir alnis, daļēji arī staltbriedis, stirna un zaķi, kas labprāt barojas ar bebru nogāzto lapkoku zariem un mizu.
Barība
Bebrs ir tipisks augēdājs, barojas ar lakstaugiem, kultūraugiem (ap 300 dažādu augu) un apmēram 20 dažādu sugu koku un krūmu. Gada siltajā periodā bebrs ēd galvenokārt ūdenī un piekrastē augošu lakstaugu sulīgās daļas. Ja ir iespēja, izvēlas kalmes, jaunās niedres, lēpes, ūdensrozes, vilkvālītes, kosas, meldrus, cūkaušus, puplakšus, purenes, vīgriezes, zirgskābenes, anemones, vārnkājas un nātres.
Rudenī, ziemā, agrā pavasarī bebrs galvenokārt izmanto dažādu ūdensaugu saknes, krūmu (pirmkārt, kārklu) un koku smalkos zariņus, koku mizu, lapas un saknes, priekšroku dodot mīkstajiem lapkokiem (lazdām, apsēm, vītoliem, baltalkšņiem, bērziem). Lai piekļūtu pie zariem, bebrs nograuž krūmus un kokus, kas aug ūdenstilpju krastos un to tuvumā. Ziemā barībā izmanto arī iepriekš sagatavotos krājumus (apšu un kārklu zarus). Ziemas barības krātuves var sasniegt 20–80 m³. Ozolus neēd – tos izmanto tikai būvniecībā.
Tā kā veģetārā barība satur maz kaloriju, tad bebrs patērē relatīvi lielu apjomu barības (daudzums atkarīgs no īpatņa ķermeņa svara). Vidēji viena pieauguša dzīvnieka, kura svars ir 16—32 kg, dienas deva ir apmēram 3—3,5 kg.
Vairošanās
Dzimumbriedumu bebrs sasniedz 1,5—2 gadu vecumā, tad māte tos padzen no ģimenes. Vienā kolonijā jeb ģimenē ir tikai viens nobriedis, vairoties spējīgs pāris. Bebri veido monogāmu pāri un dzīvo kopā līdz brīdim, kad kāds no abiem aiziet bojā. Vairošanās sezona ir viena gadā. Riesta laiks ir ziemā — janvārī, februārī, bet siltās ziemās var būt arī decembrī. Pāris parasti sapārojas ūdenī nakts laikā, retumis migā. Grūsnības periods ilgst 100—110 dienas (3,5 mēnešus). Aprīlī vai maijā piedzimst 1—9 (visbiežāk 2–4) labi attīstīti mazuļi. Piedzimstot mazulis sver 230–630 g, klāts ar matojumu un ir redzīgs. Rudenī tas sasniedz 3–6 kg svaru, gada vecumā 9–10 kg, divu gadu vecumā 10–12 kg.
Turklāt par mazuļiem rūpējas visa ģimene, vecākos brāļus un māsas ieskaitot. Kad jaunais bebrs pamet ģimeni, tas parasti neattālinās no dzimtajām vietām tālāk par 16 km, lai gan tālākais reģistrētais jaunā dzīvnieka izplatīšanās attālums no dzimtās vietas ir bijis 110 km. Bebrs parasti sasniedz 10—15 gadu vecumu, bet labvēlīgos apstākļos vairāk nekā 20 gadus. Nebrīvē nodzīvo pat 35–50 gadus.
Apdraudējums
Mūsdienu galvenie draudi augošajai Eirāzijas bebru populācijai ir mitrāju platību samazināšanās, hidroelektrostacijas un ūdens piesārņojums. Upēs un ezeros iepludinātie deterģenti (virsmas aktīvās vielas, kādas ir mazgāšanas līdzekļu sastāvā) kaitē bebriem, samazinot to vilnas ūdensnecaurlaidību.
Dažos rajonos bebru populācijas sāk nonākt konfliktā ar cilvēku, sagādājot postu mežsaimniecībai un lauksaimniecībai. Par Eirāzijas bebra konkurentu var kļūt dažās Eiropas vietās introducētais Kanādas bebrs. Valda uzskats, ka abu sugu konkurencē Eiropas ziemeļos priekšrocības būtu Kanādas bebram, bet dienvidos — vietējai sugai. Introducēto Kanādas bebru populācijas Polijā un Austrijā ir izzudušas, bet ūdenskrātuvē pie Parīzes likvidēta. Kanādas bebri Eiropā saglabājušies tikai Somijā, kur, lai novērstu tās izplatīšanos uz rietumiem, populācija tiek kontrolēta, un Krievijas ziemeļrietumos.
Orava
Orava (sk, de, hu, pl) ir vēsturisks reģions, kas atrodas Slovākijas ziemeļos un daļēji arī Polijas dienvidos. Tas ietver bijušā Ārvas komitāta (apgabala) teritoriju. Tā ziemeļu daļa ir viens no reģioniem, kas ietilpst goralu apdzīvotajās zemēs.
V4
V4 var būt:
Orava
Nosaukums cēlies no Oravas upes, kas ir liela upe, kas plūst cauri šim reģionam. Novads radās pirms 15. gadsimta. Novada teritorija atradās gar Oravas upi starp Zāzrivu un Tatru kalniem. Tās platība ap 1910. gadu bija 2 019 km2. Sākotnējā novada centrs bija Oravas pils.
Klauss Šulce
Klauss Šulce (de; dzimis, miris ) bija vācu elektroniskās mūzikas pionieris, komponists un mūziķis. Viņš bieži izmantoja pseidonīmu Ričards Vanfrīds (Richard Wahnfried) un kā mūziķis darbojās krautroka grupās Tangerine Dream, Ash Ra Tempel un the Cosmic Jokers pirms uzsāka solo karjeru. Gandrīz sešas desmitgades ilgajā solo mūziķa karjeras laikā ierakstīja vairāk nekā 60 albumus.
Grauzde
Grauzde ir ciems Tukuma novada Džūkstes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 6,9 km no pagasta centra Džūkstes, 26,0 km no novada centra Tukuma un 65,7 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Kazuļu strauta krastos. izviedojies ap vēsturisko Grauzdes muižu (Grausden).
Eriki
Eriki ir ciems Viļakas novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļos 6,2 km no pagasta centra Rekovas, 13,4 km no novada centra Viļakas un 253,2 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies netālu no valsts autoceļa P45 (Viļaka—Kārsava).
Āgenskalna līcis
Āgenskalna līcis ir līcis Rīgā, Daugavas kreisajā krastā starp bijušo Klīversalu un Ķīpsalas augšgalu. Līča dienvidu galā ietek Mārupīte. Rietumos savienots ar Zundu (Daugavas atteka apkārt Ķīpsalai, senāk saukta arī par Mazo Daugavu). Gar līča krastiem iet Trijādības iela, Raņķa dambis un Balasta dambis. Līcī atrodas jahtu un kuteru piestātnes, šeit tiek pārziemoti Rīgā izmantotie pasažieru kuģīši. Netālu no Āgenskalna līča atrodas Latvijas Jūras administrācija.
Vēsture
Līča izveidošanos noteica hidrotehnisko būvju veidošana pēc G. E. fon Veismaņa projekta Daugavas kreisajā krastā. Dambju sistēma 18. gadsimtā savienoja vienā virknē sešas salas: Bieķensalu, Mūkusalu, Lielo Klīversalu, Burkānu salu, Mazo Klīversalu un Ķīpsalu (mūsdienu Kuģu iela un Balasta dambis ir daļa no šīs hidrotehniskās būves). Vairākos spēcīgos palos ap gadsimtu miju Daugavas ūdeņi dambi postījuši, kas veicināja plaša līča veidošanos. Līcis (sākotnēji saukts Pārrāvums) kļuva par iecienītu strūgu izkraušanas vietu Daugavas kreisajā krastā. Kad 1852. gadā Rīgā atklāja tvaikonīšu satiksmi pāri Daugavai, Pārrāvumā izvietoja pasažieru pieturas. Āgenskalna tvaikoņu piestātne kļuva par vienu no nozīmīgākajām pilsētā. 19. gadsimta 60. gados Klīversalā izvietoja Jelgavas dzelzceļa līnijas gala staciju, šeit sāka attīstīties rūpniecība. 1904. gadā sāka līča padziļināšanu un izbūvi, pārbūvēja Raņķa dambi. Kopš 20. gadsimta sākuma pārsvarā tiek dēvēts par Āgenskalna līci. Padomju laikā un līdz 1998. gadam Āgenskalna līcī atradās Rīgas Eksperimentālās kuģu mehāniskās rūpnīcas remontdarbnīcas.
Fabriki
Fabriki var būt:
Sarkstošā atmatene
Sarkstošā atmatene, agrāk asiņainā atmatene (Agaricus langei, arī Psalliota langei un Agaricus haemorrhoidarius) ir Latvijā reta atmateņu dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami.
Augšanas apstākļi
Meža nobiru saprofīte. Aug no jūlija līdz oktobrim retos mežos egļu nobirās.
Barības vērtība
Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas.
Līdzīgās sugas
Līdzīga ir meža atmatene, kura aug līdzīgās vietās un kura griezumā sārtojas lēni, bet pēc tam brūnē. Visas atmatenes, ar kurām Latvijā šo sugu var sajaukt, ir ēdamas. Mušmires atšķiras no atmatenēm ar savām vienmēr baltajām lapiņām.
Ķunduri
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, uz rietumiem no Lanceniekiem, pie Džūkstes upes.
Imaginārs skaitlis
Imaginārs skaitlis (no la — 'attēlu, iedomu') ir komplekss skaitlis, kas sastāv no reāla skaitļa un imaginārās vienības i reizinājuma. Imagināro skaitli apzīmē ar bi. Imaginārā skaitļa kvadrāts ir negatīvs skaitlis.
Vārpa (Līvbērzes pagasts)
Vārpa (agrāk dažkārt Sarkankrogs) ir apdzīvota vieta Jelgavas novada Līvbērzes pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidaustrumos Vārpas polderī pie Jelgavas pilsētas robežas 18 km no pagasta centra Līvbērzes, 7 km no novada domes Jelgavā un 58 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta izaugusi pēckara gados kā padomju saimniecības «Jelgava» iecirkņa ciemats. Vārpā atrodas veikals un vairākas ražotnes.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Reģionālā ģeogrāfija
Reģionālā ģeogrāfija ir galvenā ģeogrāfijas joma. Tā koncentrējas uz dažādu kultūras un dabas ģeogrāfisko faktoru mijiedarbību konkrētā zemē vai ainavā, savukārt tā ekvivalents, sistemātiska ģeogrāfija, koncentrējas uz īpašu ģeogrāfisko faktoru pasaules mērogā.
Reģionālās ģeogrāfijas sākums
Uzmanība tiek pievērsta konkrētā reģiona unikālajām īpašībām, piemēram, dabas elementiem, cilvēka elementiem un reģionalizācijai, kas aptver vietas iekļaušanas reģionos paņēmienus. Saistībā ar vācu valodas valstu tradīcijām abi reģionālās ģeogrāfijas pīlāri ir zemju vai telpisko personu (konkrētas vietas, valstis, kontinenti) idiogrāfisks pētījums vai telpisko tipoloģiju (ainavas, piemēram, piekrastes reģioni, kalni reģioni, pierobežas reģioni utt.).
Reģionālās ģeogrāfijas pieeja
Reģionālā ģeogrāfija ir arī noteikta pieeja ģeogrāfiskajam pētījumam, kas ir salīdzināma ar kvantitatīvo ģeogrāfiju vai kritisko ģeogrāfiju. Šī pieeja dominēja 19. gadsimta otrajā pusē un 20. gadsimta pirmajā pusē, kad ģeogrāfiskajās zinātnēs bija centrālā ģeogrāfiskā paradigma. To vēlāk kritizēja aprakstošais raksturs un teorijas trūkums. Viņai bija raksturīga spēcīga kritika 1950. gados un kvantitatīvā revolūcija. Galvenie kritiķi bija G. H. T. Kimble un Fred K. Schaefer. Reģionālās ģeogrāfijas paradigma ir ietekmējusi daudzas citas ģeogrāfiskās zinātnes, tostarp ekonomisko ģeogrāfiju un ģeomorfoloģiju. Dažās universitātēs joprojām tiek mācīta reģionālā ģeogrāfija kā pētījums par galvenajiem pasaules reģioniem, piemēram, Ziemeļeiropā un Latīņamerikā, Eiropā un Āzijā, kā arī to valstīs. Turklāt kopš deviņdesmito gadu vidus gūts pārliecība par pilsētas un reģiona pieejas izpratni par ģeogrāfisko izpēti, uzsverot pilsētu un lauku mijiedarbību. Daži ģeogrāfi kopš 80. gadiem ir arī mēģinājuši atkārtoti ieviest zināmu reģionālismu. Tas ietver sarežģītu reģionu definīciju un to mijiedarbību ar citām mērogā.
Ievērojamākie pētnieki un to sasniegumi
Ievērojami pētnieki reģionālajā ģeogrāfijā bija Alfrēds Hetners no Vācijas ar viņa horeoloģijas koncepciju; Paul Vidal de la Blache Francijā ar iespējām (iespēja ir maigāka jēdziens nekā vides determinisms); un Amerikas Savienotajās Valstīs Richard Hartshorne ar viņa jēdzienu par apgabala diferenciāciju. Carl O. Sauer skola, kuru spēcīgi ietekmē Alfrēds Hetners un Paul Vidal de la Blache, tiek uzskatīta par reģionālo ģeogrāfiju visplašākajā nozīmē.
==== Deriks Hinderijs ==== Deriks Hinderijs pētījumos reģionālajā ģeogrāfijā koncentrējas uz Latīņameriku. Viņš ir ieinteresēts starptautisko ekonomisko politiku ietekmē no tādām organizācijām kā Pasaules Banka par jutīgām ekosistēmām un pamatiedzīvotājiem. Konkrētāk, viņš ir pievērsies Enron un Shell dabasgāzes cauruļvadu ietekmei uz Chiquitano un Ayoreo pamatiedzīvotāju kopienām, kas dzīvo Bolīvijā Chiquitano Dry Forest un Pantanal mitrājiem. Turklāt viņš uzrauga dabas gāzes eksporta projektu ietekmi, kas plānoti, lai gāzi no valstīm, piemēram, Bolīviju un Peru, lai Meksiku un Amerikas Savienotajām Valstīm. Visbeidzot, viņš arī izskata Ķīnas ieguldījumu un Japānas finansiālā atbalsta ietekmi uz vidi Dienvidamerikā.
Liza Nelsona
Lizas Nelsonas pētījumi reģionālajā ģeogrāfijā koncentrējas uz Latīņameriku. Viņa ir ieinteresēta mūsdienu politikā, ekonomikā un kultūras pārveidošanā reģionā, jo īpaši saistībā ar globalizāciju un neoliberālo pārstrukturēšanu. Viņas pašreizējais darbs rūpīgi analizē dzimumu un pilsonības mainīgo raksturu meksikāņu pamatiedzīvotāju vidū nozīmīgu politisko un ekonomisko pāreju desmitgades laikā. Iepriekšējā pētījumā tika pētīta "neoliberālās" mežsaimniecības politika un pamatiedzīvotāju kopienas Michoacanā, Meksikā.
Pīters Volkers
Pītera Volkera darbs reģionālajā ģeogrāfijā koncentrējas uz divām jomām: Āfrikas dienvidiem un ASV rietumiem. Abos reģionos viņš ir ieinteresēts mijiedarbībā starp sociālajām, politiskajām un kultūras pārmaiņām un cilvēka mijiedarbību ar vidi. Dienvidāfrikā viņš ir izpētījis attiecības starp makro- un mikropārvaldes politiku un resursu pārvaldību. ASV rietumos viņš ir pārbaudījis agrāk no resursiem atkarīgo lauku apvidu "ģentrifikāciju", jo tas ietekmē zemes izmantošanu un vides pārmaiņas.
Līdumnieki (Bērzpils pagasts)
Līdumnieki (ltg) ir ciems Balvu novada Bērzpils pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 7 km no pagasta centra Bērzpils, 43 km no novada centra Balviem un 237 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V489 (Tilža–Bērzpils).
Vinci (uzņēmums)
Vinci, kas agrāk bija Société Générale d'Entreprises (SGE), ir pasaules otrais lielākais uzņēmums koncesiju un būvniecības jomā, nodarbinot 222 397 cilvēkus visā pasaulē. Vinci darbība tiek organizēta ap 5 biznesa centriem: Vinci Autoroutes, Vinci Concessions, Vinci Énergies, Eurovia un Vinci Construction. 2019. gadā uzņēmums darbojas vairāk nekā 100 valstīs, un tā apgrozījums 2019. gadā ir 48 053 miljardi eiro.
Superstīgu teorija
Superstīgu teorija fundamentālus Visuma objektus apraksta nevis kā punktus, bet gan kā sīkas stīgas vai stīgu cilpas.
Stiprā mijiedarbība
Stiprā jeb hadronu mijiedarbība ir stiprākais no četriem fundamentālajiem spēkiem dabā. Tas satur kopā kvarkus protonos un neitronos, bet atoma kodolā satur protonus un neitronus. Stiprā spēka nesējdaļiņa (bozons) ir gluons.
1934. gada Latvijas čempionāts šahā
1934. gada Latvijas šaha čempionāts - V Latvijas šaha kongress un 1. Latvijas šaha čempionāts.
Denjels Denets
Denjels Klements "Dens" Denets III (en, dzimis ) ir amerikāņu filozofs un kognitīvists, kura interešu lokā ir prāta filozofija, bioloģijas filozofija un zinātnes filozofija. Ateists un sekulārists. Kopā ar Ričardu Dokinsu, Semu Herisu un Kristoferu Hičinsu dažkārt tiek dēvēti par jaunā ateisma Apokalipses jātniekiem.
1934. gada Latvijas čempionāts šahā
Turnīra gaita
Ar īpašu Latvijas šaha savienības lēmumu bija noteikts, ka V Latvijas šaha kongresa uzvarētājs iegūst 1. Latvijas čempiona nosaukumu. Tādējādi tika realizēts vecmeistara Kārļa Bētiņa priekšlikums, lai turnīrā varētu piedalīties visi iepriekšējo čempionātu uzvarētāji, kas jau izcīnījuši Latvijas meistara titulu: Fricis Apšenieks, Vladimirs Petrovs un Movša Feigins (pirmais Latvijas šaha meistars Hermanis Matisons toreiz jau bija devies aizsaulē), bet labākais no pārējiem šahistiem kļūs par Latvijas meistaru. Sacensību laiks bija izvēlēts Ziemassvētku brīvdienās no 22. līdz 31. decembrim 1934. gadā, un tās notika Rīgā. Par turnīra favorītiem tika uzskatīta Latvijas meistaru trijotne, un prognozes visumā attaisnojās, jo Apšenieks un Petrovs turnīru finišu sasniedza kopā par 3 punktiem atraujoties no sekotājiem. Trešo vietu negaidīti izcīnīja Edgars Krūmiņš (Jelgava), iegūstot Latvijas meistara nosaukumu. Čempiona noskaidrošanai bija nepieciešams papildus mačs, taču sarunas par tā reglamentu un nosacījumiem neritēja gludi. Situācijas atrisinājums bija negaidīts - pēc Petrova inciatīvas tika pieņemts kompromiss, ka čempiona nosaukumu piešķir Apšeniekam, bet pats Petrovs iegūst tiesības pārstāvēt Latvijas valsts izlasi pie pirmā galdiņa starptautiskajās sacensībās.
Denjels Denets
Dzimis Bostonā. Daļu bērnības pavadījis Beirūtā. Studējis Hārvarda un Oksfordas Universitātēs. Kopš 1971. gada strādā Taftsa Universitātē. Pasniedzis lekcijas daudzās citās universitātēs. Vairāku sekulāristu organizāciju redzams pārstāvis.
1934. gada Latvijas čempionāts šahā
Turnīra tabula
! !! Dalībnieks !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! 8 !! 9 !! 10 !! 11 !! 12 !! 13 !! 14 !! 15 !! 16 !! Punkti !! Vieta
Now & Then
Now & Then ir amerikāņu popgrupas The Carpenters piektais albums. Tas bija 2. vietā Billboard 200 pārdotāko albumu topā un ieguva zelta statusu. Nosaukums, ko ieteica Kārenas un Ričarda māte Agnese, tika ņemts no kādas pāri palikušas dziesmas, kas albumā neparādījās.
Masimo Odo
Masimo Odo (it, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis labās malas aizsarga pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.
Savas spēlētāja karjeras laikā Odo pārstāvēja vairākus Itālijas klubus. Visspilgtāk pārstāvējis Lazio komandu, ar kuru viņš uzvarēja Coppa Italia, kā arī AC Milan, ar kuru viņš uzvarēja Itālijas A sērijā un ieguva UEFA Čempionu līgas trofeju.
Ar Itālijas futbola izlasi uzvarējis 2006. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 2004. gada Eiropas čempionātā.
Spēlētāja karjera
Milan
Itālija
Jānis Lācis (virsnieks)
Jānis Lācis (1897—1937) bija latviešu strēlnieks, vēlāk Sarkanās armijas virsnieks. Latviešu sarkano strēlnieku divīzijas komandieris (1920. gada 4. — 15. jūlijā).
Dzīvesgājums
Dzimis 1897. gada 20. februārī Jaunpiebalgas pagastā zemnieka Jāņa Lāča ģimenē.
Pirmā pasaules kara laikā Lācis 1916. gadā tika iesaukts 4. Vidzemes latviešu strēlnieku pulkā, kur uzdienējās līdz apakšvirsnieka pakāpei. Pēc Februāra revolūcijas pieslējās Latvijas sociāldemokrātijai, kļuva par 4. Vidzemes latviešu strēlnieku pulka komisāru. 1918. gada martā komandēja Maskavas Kremļa apsardzes vienību. No 1918. gada 10. maija līdz 29. jūlijam bija 4. latviešu strēlnieku pulka komandiera palīgs, pēc tam Sarkanās armijas 15. (Inzas) strēlnieku divīzijas komandieris. Piedalījās Krievijas pilsoņu kara cīņās Austrumu, Dienvidu un Dienvidrietumu frontēs. No 1920. gada 4. līdz 15. jūlijam Lācis īslaicīgi pildīja Latviešu sarkano strēlnieku divīzijas komandiera pienākumus.
Pēc pilsoņu kara beigām Lācis bija Harkivas divīzijas (1921-1922) un 4. strēlnieku divīzijas (1923) komandieris. Mācījās Sarkanās armijas Komandējošā sastāva augstākajos kursos (1924). Bija Kijivas apvienotās kara skolas priekšnieks un kara komisārs (1923—1927), Ļeningradas kara apgabala (1926-1932) un 16. strēlnieku korpusa (1930—1932) komandieris. No 1932. gada Sarkanās armijas dzelzceļa karaspēka īpašā korpusa komandieris Sibīrija un Tālajos austrumos, no 1935. gada Viskrievijas Centrālās izpildkomitejas (VCIK) loceklis. Lielā terora laikā pēkšņi miris 1937. gada 10. martā Habarovskā, apglabāts Maskavas Novodevičes (Новодевичье) kapsētā.
Turgeņeva iela
Turgeņeva iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā Maskavas forštates apkaimē. Ielas kopējais garums ir 765 metri, un tā sastāv no 2 braukšanas joslām. Iela nosaukta krievu rakstnieka Ivana Turgeņeva vārdā.
Vēsture
Iela izveidota 1885. gadā apvienojot Elizabetes ielas posmu no Krasta ielas līdz toreizējai Laipu ielai. Iela tika nosaukta par godu krievu rakstniekam I. Turgeņevam. Kopš tiem laikiem ielas nosaukums netika mainīts.
Ielu savienojumi
Turgeņeva iela krustojas ar šādām ielām: