cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lielais ķīris
Uzvedība un barība
Lielais ķīris ir visēdājs un barojas ar jebko, ko var atrast. Pamatā tas barojas ar bezmugurkaulniekiem, kukaiņiem, tārpiem, zivīm, sēklām un maitu. Tas ir drosmīgs putns, kas nebaidās ne nozagt barību citiem putniem, ne no cilvēka tuvuma un labprāt ļaujas cilvēku piebarošanai. Lielajam ķīrim piemīt arī kleptoparazītisms. Ķīris neatteiksies parakāties pa pilsētas atkritumiem vai "pamedīt" bezmugurkaulniekus nopļautos labības laukos. Lielais ķīris ir ļoti trokšņains, skaļš un "kašķīgs" putns — šo iespaidu vēl pastiprina fakts, ka šie putni parasti uzturas lielos baros.
Ligzdošana
Lielais ķīris ligzdo kolonijās saldūdens vai viegli sāļu ūdentilpņu krastos, plašos niedrājos, purvos, ezeru saliņās. Pirmie ligzdošanas teritorijā ierodas tēviņi un katrs ieņem ligzdas vietu. Tad kolonijā ierodas mātītes un izvēlas sev partneri. Lai izpatiktu mātītei, tēviņš tai atrij barību. Pēc pāra izveidošanās ligzdas teritorija, kas ir vairāki kvadrātmetri, tiek agresīvi aizsargāta no pārējiem kolonijā. Kolonijās var būt daži pāri vai vairāki tūkstoši. Pieaugušajiem putniem ir tendence atgriezties dzimtajās kolonijās. Ligzdai ir kausveida forma un tā tiek būvēta uz zemes. Būvniecībai tiek izmantoti dažādi augi. Dējumā parasti ir 1—3 brūnas olas ar tumšāk brūniem raibumiem. Inkubācijas periods ilgst 22—26 dienas. Uzreiz pēc izšķilšanās mazuļiem ir sarkanbrūnas dūnas ar raibumiem uz muguras un tie spēj pamest ligzdu. Vecāki tos baro ar zivīm un citu olbaltumvielām bagātu barību, to atrijot.
Līdzīgi kā citām kaijām lielajam ķīrim ir garš mūžs. Vecākais zināmais putns savvaļā nodzīvojis līdz 32,9 gadiem.
Atlas V/411
Atlas V/411 ir ASV nesējraķetes Atlas V konfigurācija. Tajā izmantots standarta centrālais bloks ar Krievijā ražotu dzinēju RD-180. Otrajā pakāpē izmantota viena dzinēja versija Centaur SEC. Šajā konfigurācijā ir viens cietās degvielas starta paātrinātājs. Derīgās kravas nosegšanai izmanto plūsmvirzi ar 4 m diametru.
Atlas V/411 zemā orbītā (28,5° slīpumā) spēj nogādāt 12 150 kg kravas. Ģeostacionārajā pārejas orbītā var pacelt 5950 kg kravas.
Nesējraķetes izgatavošanu un palaišanu nodrošina United Launch Alliance (Lockheed Martin un Boeing kopuzņēmums); līdz 2006. gadam — Lockheed Martin.
Līdz 2012. gada septembrim Atlas V/411 veikusi 3 startus, visi veiksmīgi.
Zvejnieki
Zvejnieki var būt:
Bobs Kouzijs
Roberts Džozefs "Bobs" Kouzijs (en; dzimis Ņujorkā, ASV) ir bijušais amerikāņu basketbolists un basketbola treneris, spēlēja saspēles vadītaja pozīcijā. Profesionāļa karjeras laikā spēlēja NBA klubu Bostonas "Celtics" un Sinsinati "Royals" sastāvā. "Royals" sastāvā aizvadīja tikai vienu sezonu.
Karjera
Pirmoreiz savas basketbolista spējas viņš nodemonstrēja vidusskolas 11. klasē. Pēc tam spēlēja NCAA turnīrā, kur pārstāvēja Holy Cross universitātes basketbola komandu. Tajā viņš aizvadīja veiksmīgu karjeru, trīs sezonas tika iekļauts NCAA All-American simboliskajā izlasē. 1950. gada NBA draftā viņu izvēlējās Trīssitijas "Blackhawks" ar kopējo 3. kārtas numuru, taču tika aizmainīts uz Bostonas "Celtics", kurā spēlēja līdz pat 1963. gadam. "Celtics" sastāvā viņš ieguva 6 NBA čempiontitulus, 13 reizes tika iekļauts NBA All star spēles sastāvā, 1957. gadā viņš tika atzīts par sezonas vērtīgāko spēlētāju (MVP).
Pirmajās 11 sezonās B. Kouzijs bija līgas līderis veiktajās rezultatīvajās piespēlēs astoņas sezonas pēc kārtas. Starp spēlēšanu "Celtics" un "Royals" komandu sastāvā viņš bija Bostonas universitātes basketbola komandas treneris. Pēc basketbolista karjeras beigām viņš bija Sinsinati "Royals" galvenais treneris, šajā amatā pavadot četrus gadus. 41 gada vecumā viņš pat atgriezās "Royals" spēlētāju sastāvā uz neilgu brīdi. Pēc tam bija "Celtics" spēļu diktors. 1971. gadā B. Kouzijs tika uzņemts basketbola slavas zālē. Tāpat "Celtics" iemūžināja numuru "14", ar kuru spēlēja B. Kouzijs. Basketbolists tika iekļauts NBA 25 gadu (1971), NBA 35 gadu (1981), kā arī 1996. gada NBA 50 gadu jubilejas izlasē, viņš ir tikai viens no četriem spēlētājiem, kurš ticis iekļauts visās trijās izlasēs.
Trigeris (DBPS)
Trigeris datu bāzu pārvaldības sistēmā ir glabāta procedūra, kas automātiski tiek izpildīta, mainot datus datu bāzē. Trigeri var tikt izpildīti pirms vai pēc pieprasītā vaicājuma (t.i. ierakstu atlases, iespraušanas, maiņas, dzēšanas) vai arī pieprasītā vaicājuma vietā.
Notikumi pamatā ir divu veidu — datu manipulācijas valodas teikums (Insert, Update, Delete), kas veic izmaiņas noteiktā tabulā vai Datu definēšanas valodas teikums. Dažādās datu bāzēs iespējamie trigeru veidi ir dažādi. Trigera piemērs — katrai rindiņai, kas tiek pievienota tabulai, automātiski atsevišķā kolonā tiek saglabāts lietotāja vārds, kas to izdarījis.
Trigeri datu bāzē tiek glabāti atsevišķi no tiem piesaistītajām tabulām un tos ir iespējams definēt tikai tabulās. Trigerus izmanto lai papildinātu Datu bāzu pārvaldības sistēmas funkcionalitāti, piemēram
Kad tiek palaists kāds konkrēts trigeris, tas potenciāli var sev līdzi palaist vēl papildus trigerus, šo notikumu sauc par trigeru kaskādi. Pārmērīga trigeru lietošana lielās sistēmās novedīs pie kompleksām trigeru savstarpējām atkarībām, ko lielā programmā būs grūti uzturēt.
Trigeri aktivizējošie noteikumi
Trigeri glabājas datu bāzē un tiek aktivizētas (fired) izpildoties kādam no šiem notikumiem:
Trigeris MySQL
MySQL 5.0.2 versijā ieviesa trigera atbalstu. Daži no MySQL atbalstītajiem trigeru tipiem ir
Piezīme: MySQL atļauj vienu, viena veida trigeri katrā tabulā (t.i. vienu pirms ievietošanas, vienu pēc ievietošanas, vienu pirms atjaunojuma, vienu pēc atjaunojuma, vienu pirms dzēšanas un vienu pēc dzēšanas).
SQL:2003 ststandarts nosaka, ka trigeris dod programmētājam tiesības ierakstīt mainīgos ar sintakses līdzekļiem kā. Piemēram, ja trigeris vēro izmaiņas algas kolonā, tad to varētu uzrakstīt kā attēlā:
Trigeris DML
DML (Data Manipulation Language) trigeri ir pats senākais un biežāk izmantotais trigeru veids SQL Server. DML Trigeris ir speciāls saglabātās procedūras veids, kura tiek izpildīta kā reakcija uz kādu notikumu. DML trigeri tiek izsaukti datu modificēšanas notikumu rezultātā (Insert, Update, Delete). DML trigerus var izveidot uz datu bāzes tabulām un skatiem (ar izņēmumiem. Piemēram, ja skats veidots ar "With Check Option"). DML trigeri tiek izmantoti lai nodrošinātu datu integritāti un specifiskas biznesa prasības SQL Server datu bāzē. DML trigeris izpildās kā rekcija uz datu modificēšas notikumiem- Insert, Update, Delete. DML trigeri var definēt kā reakciju gan uz vienu konkrētu, gan arī uz vairākām/visām datu modificēšanas darbībām. Tātad, piemēram: Vēl var definēt DML trigera izsaukšanas brīdi. Ir divi varianti: Trigeris ir saglabātās procedūras speciālgadījums. Trigeri var uzskatīt par procedūru, kurai nav ieejas parametru un kura neatgriež vērtību. Trigerim nevar definēt lietotāja tiesības (ja lietotājam ir tiesības veikt konkrēto DML darbību tabulai vai skatam — tad veicot konkrēto darbību arī tiks izsaukts trigeris). Atšķirībā no procedūrām, trigera iekšienē ir izmantojamas speciālas tabulas — Inserted un Deleted. Tāpat arī ir pieejamas dažas iebūvētās funkcijas, kas izmantojamas vienīgi trigera iekšienē. Inserted un Deleted tabulas pēc idejas ir vienkāršas, tomēr mulsinošas. Abas šīs tabulas ir ar tādu pašu struktūru, kā tabula vai skats, uz kuru tiek veikta DML darbība. Abas tabulas eksistē trigera iekšienē un to saturs nav maināms.
Leslijs Nīlsens
Leslijs Viljams Nīlsens (en; dzimis Redžīnā, Saskačevanā, Kanādā, miris  Fortloderdeilā, Floridas štatā, ASV) bija Kanādas un ASV aktieris un komiķis. Karjeras laikā piedalījās vairāk nekā 100 dažādu filmu un 150 televīzijas seriālu filmēšanā, attēlojot vairāk nekā 220 tēlus. TV debitēja 1948. gadā un nākamo divu gadu laikā filmējās vairāk nekā 50 televīzijas seriālos. Filmu karjeru uzsāka 1956. gadā, sākumā filmējās drāmās, vesternos un romantiskajās filmās. Nīlsena vadošās lomas filmās "Aizliegtā planēta" (Forbidden Planet, 1956) un The Poseidon Adventure (1972) saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Slavenākās filmas, kurās filmējies Leslijs Nīlsens, ir "Lidmašīna!" (1980) un filmu sērijā "Kailais ierocis".
2010. gada novembrī Lesliju. Nīlsens nogādāja slimnīcā Floridas štata Fortloderdeilā. 28. novembrī 17:30 (UTC-5) viņš mira no pneimonijas.
Johans Frīdrihs fon Reke
Johans Frīdrihs fon Reke (de, dzimis, miris ) bija vācbaltiešu augsta ranga Kurzemes un Zemgales hercogistes, vēlāk Kurzemes guberņas valsts ierēdnis, vēsturnieks un kolekcionārs.
Dzīvesgājums
1764. gadā dzimis Jelgavas tirgotāja un birģermeistara Johana Rekes un viņa sievas Sofijas Elizabetes, dzimušas Šmites ģimenē. 1779.—1781. gadā mācījies Jelgavas Pētera akadēmijā, pēc tam Getingenes universitātē studējis vēsturi, statistiku, filozofiju un mākslu. 1785. gadā J. F. Reke atgriezās Jelgavā, pievērsās Kurzemes vēstures izpētei. 1787. gadā iestājās Kurzemes hercoga dienestā. 1788. gadā viņš kļuva par hercoga arhīva sekretāru. 1795. gadā, pēc Kurzemes pievienošanas Krievijas Impērijai, Reke palika valsts dienestā un 1796—1801 pildīja Kurzemes guberņas valdes sekretāra pienākumus. 1801.—1826. gadā bija Kurzemes kamerālvaldes padomnieks. 1824. gadā par nopelniem 35 gadus garajā valsts darbā J. F. fon Reki iecēla valsts padomnieka kārtā un apbalvoja ar 4. klases Vladimira ordeni. No 1824. gada 2. septembra līdz 1825. gada 25. februārim J. F. fon Reke bija Kurzemes vicegubernatora vietas izpildītājs. 1826. gadā J. F. fon Reke atstāja valsts dienestu un varēja pilnībā nodoties savām garīgajām interesēm.
Sabiedriskā darbība
Kad 1815. gadā tika nodibināta Kurzemes literatūras un mākslas biedrība, J. F. fon Reke bija viens no tās dibinātājiem, 1827—1846 — biedrības pastāvīgais sekretārs. Taču īpaši jāuzsver J. F. fon Rekes nopelni Kurzemes provinces muzeja nodibināšanā, tā kolekciju veidošanā un bagātināšanā. Kopš muzeja izveidošanas 1818. gadā līdz pat savai nāvei 1846. gadā J. F. fon Reke bija muzeja direktors, uzdāvināja muzejam visu, ko pats bija sakrājis, un netaupīja pūļu, lai nemitīgi vairotu muzeja bagātības. Jau 1812. gadā J. F. fon Rekem bija radusies ideja par Baltijas rakstnieku un zinātnieku leksikona radīšanu, bet pie šī darba viņš varēja ķerties tikai 1820. gadu otrajā pusē; kopā ar K. E. Napjerski sarakstītā leksikona “Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrten- Lexikon der Provinzen Livland, Estland und Kurland” četri sējumi iznāca 1827.—1832. gadā. 1834. gadā J. F. fon Reke tika iecelts par Getingenes universitātes filozofijas doktoru, viņš bija daudzu ārzemju un Baltijas zinātnisko biedrību goda biedrs vai biedrs, Parīzes vēstures institūta un Pēterburgas Zinātņu akadēmijas korespondētājloceklis. Kā K. E. Napjerskis rakstīja J. F. fon Rekes nekrologā, viņa uzskatus bija veidojis Apgaismības laikmets, bet viņa dzīves filozofija bija izsakāma ar Horācija vārdiem Carpe diem.
Celuloze
Cilvēks un daudzi citi dzīvnieki, izņemot zālēdājus, celulozi nespēj sagremot, jo viņu gremošanas traktos neveidojas fermenti to hidrolizēšanai, tomēr celuloze ir nozīmīga pārtikas šķiedrviela.
Ķīmiskā uzbūve
Celuloze ir polisaharīds, kura virkni veido no 2500—12 000 β-D-glikopiranozes atlikumiem, kas savstarpēji saistījušies ar β-(1→4) glikozīdsaitēm. Starp blakus esošajiem β-D-glikopiranozes atlikumiem veidojas arī iekšmolekulāras ūdeņraža saites. Anomērā oglekļa atoma β-konfigurācijas dēļ celulozes molekulām ir lineāra uzbūve. Celulozes disaharīda fragments ir celobioze.
Atrašanās dabā
Celuloze gandrīz pilnībā veido kokvilnas, džutas, linu šķiedras. Koksnes šūnās apmēram 50% ir celuozes, bet salmos — ap 30%.
Vēsture
Celulozi 1838. gadā atklāja un pirmais aprakstīja franču ķīmiķis Anselms Paija (Anselme Payen).
Papīru ilgu laiku izgatavoja no lupatām. 1844. gadā vācietis Frīdrihs Gotlībs Kellers (Friedrich Gottlob Keller), izstrādāja tehnoloģiju celulozes iegūšanai no koksnes šķiedrām. 1846. gadā Heinrihs Felters no Kellera nopirka patentu celulozes iegūšanai un tālāk attīstīja tehnoloģiju, kas ļāva sākt celulozes ražošanu masveidā.
Drīz pēc tam J. Rots (J. Roth) izstrādāja ķīmisku procesu (sulfītu procesu), izmantojot sērpaskābi. 1860. gados amerikānis Benjamins Čū Tilgmens (Benjamin Chew Tilghman) atklāja, ka celulozes atdalīšanai var izmanot kalcija bisulfītu Ca(HSO3)2. Pirmā sulfītu procesa celulozes fabrika, kas darbojās komerciāli, tika uzcelta 1874. gadā Zviedrijā. Tā izmantoja Karla Daniela Ekmana (Carl Daniel Ekman) izstrādāto tehnoloģiju, kas balstījās uz magnija bisulfītu.
1900. gados sulfītu process kļuva dominējošais celulozes ražošanā, izspiežot mehānisko procesu. Tika meklētas arī citas tehnoloģijas. 1879. gadā vācietis Kārlis Dāls (Carl F. Dahl) izstrādāja sulfātu procesu (sauktu arī par Krafta procesu). Pirmā sulfātu celulozes fabrika sāka darbu 1890. gadā Zviedrijā. Ar atjaunošanas katla izgudrošanu 1930. gados, kas ļāva atgūt gandrīz visas izmantotās ķimikālijas, kā arī Krafta procesa spēju izmantot dažādus koksnes veidus un izgatavot stiprākas šķiedras, 1940. gados sulfātu process kļuva par dominējošo.
Izmantošana
Celulozes molekulu sakārtojuma dēļ tai ir liela mehāniskā stiprība un šķiedrainība, tāpēc to izmanto papīra, mākslīgo šķiedru, plastmasu, laku un spridzekļu rūpniecībā. Liela nozīme ir arī tās atvasinājumiem. Celulozi hidrolizējot ar atšķaidītu sērskābi, veidojas celodekstrīni, kas tālāk sadalās celobiozē un visbeidzot — glikozē, ko saraudzējot iegūst etilspirtu.
Ziemas karš
Ziemas karš (fi, ru, arī Советско-финляндская война) (1939. gada 30. novembris — 1940. gada 13. marts) bija karš starp uzbrūkošo PSRS karaspēku un aizstāvošos Somijas armiju galvenokārt Karēlijas zemes šaurumā. PSRS uzbrukums Somijai sākās 30. novembrī, trīs mēnešus pēc Molotova—Ribentropa pakta parakstīšanas un Vācijas un PSRS iebrukuma Polijā, ar ko sākās Otrais pasaules karš. Tautu Savienība kvalificēja uzbrukumu kā nelikumīgu un 14. decembrī izslēdza PSRS no organizācijas.
Kara priekšvēsture
No 1809. līdz 1917. gadam Somijas lielhercogiste atradās Krievijas Impērijas sastāvā, bet Pirmā pasaules kara un tam sekojošās revolūcijas rezultātā tā 1917. gada decembrī pasludināja neatkarību. Padomju valdība šo stāvokli uzskatīja par pārejošu parādību pasaules sociālistiskās revolūcijas norisē. 1918. gadā Somijā sākās asiņains pilsoņu karš starp padomju Krievijas atbalstītajiem "sarkanajiem" un vācu atbalstītajiem "baltajiem". Pēc kreiso sakāves un Tartu miera līguma noslēgšanas 1920. gadā liela daļa no tiem patvērās padomju Krievijā.
Provokācija
1939. gada 26. novembrī NKVD vienības provokatīvi apšaudīja PSRS robežsargu posteni uz PSRS-Somijas robežas pie Mainilas ciema, kas kalpoja par formālo iemeslu PSRS agresijai. Padomju Savienības valdības galva un ārlietu komisārs Molotovs Somijas sūtnim Maskavā Koskinenam vakar nodeva notu. Tās saturs šāds: „Pēc sarkanarmijas galvenā štāba ziņojuma, šodien (t. i. 26. novembrī) pl 15.45 pilnīgi negaidīti uz mūsu karaspēku Mainilas ciema apkaimē no somu puses atklāta artilērijas uguns. Lielgabali raidijuši 7 šāvienus, pie kam trīs sarkanarmijas kareivji un viens instruktors nonāvēti, bet 7 kareivji un 2 komandējošā sastāva personas ievainotas. Padomju savienības karaspēks, kam bija dota stingra pavēle neatbildēt uz provokācijām, uz šāvieniem neatbildēja. Padomju savienības valdība jums to paziņo un atzīst par vajadzīgu pasvītrot, ka pēdējās sarunās ar Tannera un Pāsikivi kungu Padomju savienības valdība aizrādija uz briesmām, kas rodas no tā, ka pie robežas Ļeņingradas tuvumā koncentrēts somu karaspēks. Sakarā ar provokatorisko šaušanu no somu puses uz Padomju savienības karaspēku Padomju savienības valdība tagad spiesta konstatēt, kā somu karaspēka koncentrēšana Ļeņingradas tuvumā nozīmē ne tikai draudus Ļeņingradai, bet ir pret Padomju savienību vērsta naidīga rīcība, kas jau novedusi pie uzbrukuma padomju karaspēkam un prasijusi upurus. Padomju savienības nolūks nav uzpūst šo nekrietno uzbrukumu no somu karaspēka daļu puses, ko, iespējams, slikti vadījuši to rīkotāji, bet viņa vēlētos, lai šādi nejēdzīgi gadījumi nākotnē neatkārtotos. Sakarā ar sacīto Padomju savienības valdība, stingri protestēdama pret notikušo, liek priekšā aizvākt somu karaspēku 20—25 km no robežas un tā novērst provokācijas atkārtošanās iespējas."
Atbildes vēstulē Somijas ārlietu ministrs rakstīja, ka noraida protestu un konstatē, ka apgalvotais naidīgais akts pret Padomju savienību nav noticis no somu puses, ka Padomju savienības robežas tuvumā atrodoties galvenā kārtā tikai somu robežsargi, bet ka tur neesot novietots neviens lielgabals, kura šāviņi varētu sniegties pāri robežai. Lai gan tādā kārtā neesot iemesla karaspēka atvirzīšanai no robežas, kā to prasa Padomju Savienības nota, Somijas valdība esot gatava sākt sarunas par abpusēju karaspēka atvilkšanu zināmā attālumā no robežas. 1939. gada 26. novembrī PSRS atsauca sūtni Vladimiru Derevjanski.
Sarkanās armijas uzbrukums
1939. gada 30. novembra rītā Sarkanās armijas daļas bez kara pieteikuma uzbruka Somijas austrumu robežai, ko pavadīja aviācijas uzlidojumi galvaspilsētai Helsinkiem. Lidmašīnas kā bāzi uzbrukumiem Somijas teritorijai izmantoja Igaunijas teritorijā tikko izveidoto padomju karabāzi Paldiskos pie Tallinas, bet karakuģi Liepājas kara ostu, ko PSRS bruņotie spēki ieguva pēc 1939. gada rudens Igaunijas-PSRS un Latvijas-PSRS militārajiem līgumiem. Jau 1939. gada 1. decembrī padomju kara flotes kreiseris "Kirovs" no Liepājas veica uzbrukumu Somijas krasta apsardzes baterijai Rusāres (Russarö) salā pie Hanko pussalas, sagraujot piestātni, kazarmas un bāku, bet bija spiests atkāpties pēc somu lielgabala šāviņa tieša trāpījuma.
Somijai vienlaicīgi no Somijas jūras līča dienvidos līdz Petsamo ziemeļos uzbruka četras padomju armijas:
Sarkanā armija kara pirmajās dienās okupēja Petsamo ostu un niķeļa raktuves Somijas ziemeļos, tomēr pārējās frontēs — tiklab Karēlijas zemes šaurumā, kur padomju karaspēks uzbruka Mannerheima līnijai, kā arī ziemeļos no Ladogas ezera līdz Sallai PSRS divīziju uzbrukumus apturēja.
Marionešu valdības izveide
Tikko Sarkanā armija iekaroja pirmo Somijas teritoriju, tā robežpilsētā Terijoki Kūsinena vadītā, Maskavas izveidotā "Tautas valdība" 2. decembrī noslēdza miera līgumu ar PSRS, kurā Somijas Demokrātiskā Republika atteicās no Austrumkarēlijas un Hanko pussalas par labu PSRS, pretī iegūstot arktiskos apgabalus. 31. decembrī padomju laikraksti „Izvestija" un „Pravda" propagandas nolūkos publicēja "Somu pirmā brīvprātīgo korpusa" komandieru un karotāju apsveikumu Staļinam:
"Staļina nacionālā politika nostādama pilnīgā pretstatā imperiālistisko valstu iekarošanas politikai. Ar šādu savu politiku Staļins iekarojis somu tautas sirdis un uzticību. Somu lielā drauga un atbrīvotāja — Staļina izstiepto roku satvēruši Somijas un Karelijas apzinīgie pārstāvji, lai kopīgiem spēkiem novestu somu tautas atbrīvošanu līdz galam." Uzsaukuma beigās bija izteiktas cerības, ka somu tautas plašās masas, kas izprot Staļina nacionālās politikas garu, cīnīsies progresīvās cilvēces pirmajās rindās par visu tautu brīvību un brālību. Tomēr cerētā tautas sacelšanās Somijā nesākās un marionešu valdībai nebija pilnīgi nekāda somu tautas atbalsta.
Sabiedroto atbalsts
Otrā pasaules kara sākumā, vēl pirms sarunām par PSRS pievienošanos Ass valstīm Apvienotā Karaliste, Francija un citas Rietumu valstis uzskatīja PSRS un Vāciju par militāriem sabiedrotajiem. 2. janvārī Apvienotās Karalistes valdība piesūtīja Tautu Savienības ģenerālsekretāram Avenolam telegramu, kurā ziņoja, ka pēc Tautu Savienības pilnsapulces lēmuma Anglija darīšot visu iespējamo, lai atbalstītu Somiju karā pret Padomju Savienību, tomēr karaspēku uz Somiju Anglija nesūtīšot. Atbalstu Anglija sniegšot visciešākā sadarbībā ar Franciju.
Somiem palīgā devās ap 11 000 brīvprātīgo no citām valstīm. 7000 brīvprātīgo ieradās no Zviedrijas. Brīvprātīgie ieradās arī no Norvēģijas, Dānijas, Ungārijas, Igaunijas, Latvijas un ASV. Palīgā devās arī vairākas Spānijas pilsoņu karā zaudējušās internacionālās brigādes. Aktīvi iesaistījās krievu emigranti, kuru apmācībā palīdzēja arī 1928. gadā aizbēgušais Staļina personīgais sekretārs Boriss Bažanovs. Arī Rīgas radiofons, palīdzot Somijai, pārraidīja ziņas somu valodā par padomju lidmašīnu pārvietošanos.
FC Nikers
Futbola centrs "Nikers" ir Latvijas futbola klubs no Kuldīgas, kas spēlē Latvijas futbola 2. līgas Kurzemes/Zemgales zonā. Līdz 2012. gadam komanda startēja ar nosaukumu Kuldīgas NSS, no 2013. līdz 2015. gada — Kuldīgas NSS/FK Nikers, bet kopš 2016. gada tās nosaukums ir vienkārši FC Nikers. FC Nikers startē arī Latvijas telpu futbola un florbola čempionātos.
Ziemas karš
Somu pretuzbrukums
Skaita un bruņojuma ziņā vājākajai somu armijai izdevās apturēt padomju ofensīvu 1939. gada decembrī — 1940. gada janvārī. 1939. gada 12. decembrī Sarkanā armija cieta smagu sakāvi kaujā pie Tolvajervi, tad līdz 1940. gada 8. janvārim Suomusalmi kaujā. 13. janvārī Sarkanā armija bija spiesta pārtraukt arī uzbrukumu Sallas frontē Lapzemē aiz Ziemeļu polārā loka.
Kad Sarkanā armija tika apturēta pie piektās no sešām Mannerheima aizsardzības līnijām somi uzsāka miera sarunas. Lielbritānija un Francija 1940. gada martā jau bija gatavas nosūtīt Somijai palīgā savu karaspēku, taču Norvēģija un Zviedrija nepieļāva karaspēka transportu cauri savai teritorijai. Tā kā cita maršruta izvēle novestu pie liela laika zaudējuma, Somijas valdība nolēma rietumu lielvalstīm oficiālu palīdzību nelūgt.
FC Nikers
Vēsture
FC Nikers ir izveidojies uz iepriekšējā Kuldīgas futbola kluba Kuldīgas NSS bāzes. 2010. gadā Zigmunds Dvarons pievērsās jautājumam, ko jaunajiem Kuldīgas futbolistiem darīt pēc sporta skolas absolvēšanas, jo arī viņa dēls Niklāvs Dvarons spēlēja futbolu. Kopā ar citiem vecākiem tika izveidota biedrība "Es par futbolu". Uz šīs biedrības pamata 2013. gadā tika dibināts FC Nikers. Līdz 2015. gadam futbola klubs Latvijas futbola 2. līgā startēja ar nosaukumu Kuldīgas NSS/FK Nikers, bet kopš 2016. gada futbola kluba nosaukums ir FC Nikers.
2018. gadā par kluba galveno treneri tika piesaistīts Jānis Skābardis.
Ziemas karš
Sekas
Agresijas rezultātā stipri cieta PSRS starptautiskais prestižs un tā tika izslēgta no Tautu Savienības. Padomju valdība bija spiesta atteikties no pilnīgas Somijas anektēšanas un 13. martā Maskavā noslēdza miera līgumu, kurā Somija atteicās no plašām teritorijām Karēlijā, Sallā, Hanko pussalā un pie Ziemeļu ledus okeāna, saglabājot valstisko neatkarību.
Kara rezultātā dzīvību zaudēja 26 662, ievainoti tika 43 557 Somijas armijas kareivju un ārvalstu brīvprātīgo. Padomju Savienība pēc kara savu zaudējumus novērtēja ar 48 000 kritušo un 159 000 ievainoto un saslimušo. Šobrīd Krievijas vēsturnieki aprēķinājuši ap 126 875 kritušo un bez vēsts pazudušo, kā arī 265 000 ievainoto un saslimušo (somu pētnieki lēš Sarkanās armijas zaudējumus līdz pat līdz 270 000 kritušo un 300 000 ievainoto un saslimušo).
Iedzīvotāju pārvietošana
Pēc Maskavas miera līguma noslēgšanas lēsa, ka savas dzīvesvietas mainīja apmēram 500 000 personu. No Padomju savienībai atdodamiem apgabaliem faktiski gan vajadzēja aizgādāt projām tikai ap 100 000 civiliedzīvotāju, jo pārējie jau bija evakuēti, sākoties kara darbībai. Savu līdzšinējo dzīvesvietu vajadzēja mainīt arī Valama salas (Ladoga ezera) pareizticīgo klostera iemītniekiem.
Need for Speed II
Need for Speed II ir 1997. gada braukšanas videospēle, kuru izstrādāja Electronic Arts Canada un publicēja Electronic Arts. Šī spēle ir otrā Need For Speed sērijā un ir turpinājums spēlei The Need for Speed, kuru izdeva 1994. gadā. Sākot ar šo daļu, ir iespējams tūnēt mašīnas, bet līdz spēlei Need for Speed: Underground nav iespējams tūnēt mašīnas ārējo izskatu. Spēlē ietilpst dažas eksotiskās mašīnas un trases, kuras ir dažādās pasaules vietās.
Mašīnas
Lielākā daļa mašīnu, kas bija pieejamas spēlē Need for Speed II bija eksotiskās, bet dažas bija koncepti (nevienu no tiem tā arī nekad neuztaisīja). Līdzīgi iepriekšējai spēlei The Need for Speed arī šeit mašīnas ir sadalītas trīs grupās A, B, C.
Spēlētājam ir arī iespēja braukt ar smagajām automašīnām, autobusiem un citām mašīnām, kā arī ar viensliežu vilcieniem, kastēm, NLO un pat ar dinozauriem, izmantojot kodus. Līdzīgas iespējas arī ir spēlēs Need for Speed III: Hot Pursuit un Need for Speed: Road Challange.
X.Org
X.Org ir organizācija, kas izveidojusies 1999. gadā uz The Open Group pamatiem un kas nodarbojas ar X Windows System attīstības koordināciju, sākot no versijas X11R6.5.1 līdz 2004. gadam.
X.Org un freedesktop.org izveidoja X.Org Foundation — X.Org fondu, kas turpina savu X Windows System izstrādi (ko nereti sauc par "X.Org Server" vai "X.Org Foundation Open Source Public Implementation of X11") arī pašlaik (2008.). Dalība X.Org fondā ir iespējama kā individuāli, tā arī korporatīvi ar ziedojumu palīdzību.
Ārs
Ārs ir viena no metriskās sistēmas atvasinātajām laukuma mērvienībām.
1 ārs ir vienāds ar:
Džonatans Voterss
Džonatans Voterss (dzimis Denverā) ir bijušais ASV profesionālais šosejas riteņbraucējs un šībrīža  komandas menedžeris.
Dubrovka (Brjanskas apgabals)
Dubrovka — pilsētciemats Krievijā, Brjanskas apgabala ziemeļos, Dubrovkas rajona administratīvais centrs. Tajā dzīvo 8,3 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsētciemats atrodas Seščas upes kreisajā krastā, netālu no Desnas upes, 85 km uz ziemeļrietumiem no Brjanskas.
Dubrovka bija dibināta 1868. gadā kā stacija Orlas-Vicebskas dzelzceļā. Kopš 1929. gada tā ir rajona centrs; 1931. gadā Dubrovka tika par pilsētciematu.
Masasoits
Masasoits jeb Ousamekuins (ap. 1561.-1661.) bija pokanoketu sačems un visas vampanoagu konfederācijas "masasoits". "Masasoits" ir tituls, kas nozīmē "augstākais sačems", savukārt viņa personvārds Ousa Mequin tulkojas kā Dzeltenā Spalva.
Biogrāfija
Masasoits piedzima pokanoketu ciematā Montaupā tagadējā Rodailendas teritorijā. Viņa vecāki nav zināmi. Taču tā kā vampanoagiem virsaiša tituls tika pārmantots, arī viņi, iespējams, bija cilts sačemi. Kā konfederācijas augstākajam sačemam Masasoitam bija pakļauts lielāks skaits mazāka ranga virsaišu.
1621. gadā trīs mēnešus pēc Plimutas kolonijas izveidošanās tur ieradās abenaku cilts sagamors Samosets un uzsauca angliski: "Laipni lūgti, angļu vīri!" Samosets pavēstīja ka ir "šīs zemes dižākā pavēlnieka" Masasoita sūtnis. Drīz nelielo, bada novārdzināto koloniju apciemoja pats Masasoits. Apliecinot savu draudzību, viņš angļiem piešķīra aptuveni 12 000 akru (ap 4800 ha) zemes. Taču saskaņā ar indiāņu koncepciju zeme nevarēja būt kāda privātīpašums, gluži kā gaiss un ūdens. Un jāšaubās vai Masasoits tobrīd kaut nedaudz nojauta, cik atšķirīgi ir viņu un eiropiešu uzskati jautājumā par zemes piederību.
Slēdzot draudzību ar kolonistiem, Masasoits arī cerēja uz angļu palīdzību cīņā pret aizvien pieaugošo naragansetu ietekmi. Eiropiešu ievazāto slimību dēļ bija miruši jau apmēram 75 procenti vampanoagu, un naraganseti, kurus epidēmijas bija skārušas mazāk, centās pārmākt pokanoketus.
Draudzība un sadarbība starp kolonistiem un vampanoagu indiāņiem kļuva aizvien ciešāka. Pateicībā par sniegto atbalstu 1621.g. angļi sarīkoja pirmās Pateicības dienas svinības. Masasoits tur ieradās 90 vīru pavadībā, un svētki turpinājās 3 dienas.
Masasoita bērni
Masasoitam bija pieci bērni, — trīs dēli un divas meitas. Vecākais dēls bija Vamsuta, vidējais — Metakomets un jaunākais Sonkanušo. Vienu no meitām sauca Amie, bet otras meitas kristīgais vārds bija Sāra. Pēc Masasoita nāves diviem dēliem Plimutā piešķīra arī eiropiešu vārdus — Aleksandrs un Filips. Vamsuta (Aleksandrs) kļuva par konfederācijas sačemu 1660. gadā, bet pēc viņa nāves titulu mantoja Metakomets (Filips).
Masasoita personība
Masasoits diplomātiski, bet strikti noraidīja visus angļu mēģinājumus pārliecināt viņu pieņemt kristietību. Draudzīgi noskaņots pret kristiešiem, viņš tajā pat laikā nepieļāva kristietības izplatīšanu starp cilts ļaudīm.
Viņu var raksturot kā godīgu, patiesi viesmīlīgu un humānu, kas turēja dotos solījumus un cik vien iespējams centās izvairīties no bruņotiem konfliktiem. 1621. g. Masasoits noslēdza miera līgumu ar Plimutas koloniju. Cilts saglabāja neitralitāti gan Pekotu karā 1637. g., gan naragansetu konfliktā 1643. g.
Plimutas kolonijas gubernators Edvards Vinslovs šādi 1621.g. apraksta Masasoitu: "Viņš ir ļoti spēcīgs vīrietis brieduma gados, skaistu augumu, cēlu stāju un atturīgu runasveidu; viņa apģērbs atšķiras nedaudz vai neatšķiras nemaz no pavadoņu, tikai ap kaklu aplikta liela baltu kaula pērlīšu kaklarota, aiz pakauša tabaksoma... Viņa seja krāsota tumši sarkana, ar eļļu pārklātā galva un pleci izskatās taukaini. Visi viņa sekotāji ārēji līdzīgi, viņu sejas, pilnīgi vai daļēji, krāsotas, - citam melnas, citam sarkanas, dzeltenas un baltas, vienam ar šķērsvītrām un citam dīvainiem ornamentiem; dažs valkā zvērādas, dažs kails [gurnautu]; visi spēcīga, stalta izskata. Masasoitam uz krūtīm liels, garš nazis."
Mantojums
Pusgadsimtu pastāvējušais miers izira pēc Masasoita nāves. Pretēji tēvam, Vamsuta īstenoja no Masačūsetsas kolonijas neatkarīgu politiku. Tikai pēc gadu ilgas valdīšanas viņš mira neskaidros apstākļos. Iespējams, Vamsutu noindēja angļu varasiestāžu pārstāvji. Par jauno konfederācijas masasoitu kļuva Metakomets. Metakomets un lielākā vampanoagu daļa bija pārliecināti, ka Vamsutas nāvē vainojami kolonisti. Viņa nāve kļuva par vienu no iemesliem, kas izraisīja Karaļa Filipa karu. Proporcionāli iedzīvotāju skaitam par vienu visasiņainākajiem konfliktiem starp Ziemeļamerikas pamatiedzīvotājiem un eiropiešu izcelsmes kolonistiem Savienoto Valstu vēsturē.
Atlas V/431
Atlas V/431 ir ASV nesējraķetes Atlas V konfigurācija. Tajā izmantots standarta centrālais bloks ar Krievijā ražotu dzinēju RD-180. Otrajā pakāpē izmantota viena dzinēja versija Centaur SEC. Šajā konfigurācijā ir trīs cietās degvielas starta paātrinātāji. Derīgās kravas nosegšanai izmanto plūsmvirzi ar 4 m diametru.
Atlas V/431 zemā orbītā (28,5° slīpumā) spēj nogādāt 15 720 kg kravas. Ģeostacionārajā pārejas orbītā var pacelt 7700 kg kravas.
Japāņu valoda
Japāņu valoda (日本語, nihongo) ir valoda, ko galvenokārt lieto japāņi, un faktiskā Japānas valsts valoda. To prot aptuveni 140 miljoni cilvēku, no kuriem aptuveni 125 miljoniem tā ir dzimtā valoda. Pēc šī rādītāja tā ir devītā lielākā valoda pasaulē. Japāņu valodas izcelsme nav zināma. Tiek uzskatīts, ka tā ir izolēta valoda, lai gan pastāv teorijas, ka tā varētu būt saistīta ar korejiešu valodu vai altajiešu valodām. Japāņu valodas nozīme pasaulē ir saistīta ar Japānas saimniecības augsto attīstības līmeni.
Nosaukums
Japāņi savu valodu sauc divējādi. Visizplatītākais nosaukums ir nihongo (日本語), kas burtiski arī nozīmē "japāņu valoda", bet nereti tiek izmantots arī termins kokugo (國語), kas nozīmē "valsts valoda".
Atlas V/431
Līdz 2012. gada septembrim Atlas V/431 veikusi 2 startus, abi veiksmīgi.
Kujāvijas-Pomožes vojevodiste
Kujāvijas-Pomožes vojevodiste ir Polijas vojevodiste valsts centrālajā daļā. Dibināta 1999. gada 1. janvārī, apvienojot trīs agrākās vojevodistes (Bidgoščas, Toruņas un Vloclavekas). Vojevodiste nosaukta veco Polijas novadu Kujāvijas un Pomerānijas (poļu variants - Pomožes) vārdā.
Japāņu valoda
Izplatība pasaulē
Lielākā daļa no japāņu valodas pratējiem dzīvo Japānā. Salīdzinoši bieži to izmanto arī teritorijās, kuras savulaik bija iekarojusi Japānas Impērija (Korejā, Ķīnas Republikā, daļā no Ķīnas). Lielas japāņvalodīgo kopienas dzīvo arī citās pasaules daļās. Lielākās kopienas atrodas Kalifornijā, Havajās, Brazīlijā un Peru. Pēdējos gados, pieaugot japāņu kultūras popularitātei ārpus Japānas, īpaši anime, arvien vairāk cilvēku ir sākuši mācīties japāņu valodu.
Kujāvijas-Pomožes vojevodiste
Administratīvais iedalījums
Vojevodiste iedalās 23 apriņķos (powiat) - no tiem 4 ir pilsētas ar apriņķa tiesībām (miasto na prawach powiatu) un 19 lauku apriņķi (powiat ziemski). Visā vojevodistē ir 144 gminas (gmina), kuru skaitā ietilpst 51 pilsēta.
Visi apriņķi nosaukti apriņķa centru vārdā, izņemot:
Japāņu valoda
Rakstība
Pašlaik japāņu valodā ir divi rakstības paveidi — hiragana un katakana. Sākotnējā rakstība radās līdz 5. gadsimtam, to lielā mērā aizgūstot no ķīniešu valodas. Oriģinālie ķīniešu hieroglifi tika ievērojami vienkāršoti un laikā starp 9. un 10. gadsimtu apveltīti ar fonētisku funkciju, proti, tika asociēti ar noteiktām japāņu valodas zilbēm.
Kujāvijas-Pomožes vojevodiste
Pilsētas
Vojevodistē ir 52 pilsētas (trekninātas pilsētas ar apriņķa tiesībām):
Japāņu valoda
Rakstība
Vairāku gadsimtu gaitā japāņu izglītotie ļaudis, ierēdņi un literāti rakstos lietoja klasisko ķīniešu valodu — līdzīgi, kā viduslaiku un renesanses Eiropā izglītotie ļaudis lietoja latīņu valodu; tikai izglītotie eiropieši rakstīja un runāja, savukārt runāt ķīniešu valodā prata tikai nedaudzi japāņu mācītie cilvēki un literāti.
Freedesktop.org
freedesktop.org ir iniciatīvas grupa, kas strādā pie operētājsistēmas POSIX dažādu grafisko saskarņu standartizācijas. Lai arī de iure tā nepārstāv standartus, tomēr lielākā daļa izstrādātāju seko tieši freedesktop rekomendācijām.
2012. gada Beļģijas Grand Prix
2012. gada Beļģijas Grand Prix (oficiālais nosaukums: 2012 Formula 1 Shell Belgian Grand Prix ) bija Formula 1 pasaules čempionāta. gada sezonas divpadsmitais posms, kas norisinājās 2. septembrī Beļģijā, Spa trasē.
No pirmās starta vietas startēja Džensons Batons, kas bija viņa pirmā pole position kopš viņa pievienošanās McLaren komandai 2010. gadā (iepriekšējā pole position: . gada ). No otrās pozīcijas startēja Kamui Kobajaši (Sauber F1).
Mirkli pirms starta sāka kūpēt Kobajaši formulas bremzes, un Pastors Maldonado (Williams) izdarīja pāragru startu. Pirms pirmā līkuma Romēns Grožāns (Lotus) aizķēra Luisa Hamiltona formulu, tādējādi izraisot masveida avāriju, kuras rezultātā izstājās čempionāta līderis Alonso, Grožāns, Hamiltons, un Peress.
Sacīkstēs uzvarēja Džensons Batons, otrais finišēja Sebastiāns Fetels (Red Bull-Renault), trešais palika Kimi Reikenens (Lotus-Renault). Vadību čempionāta kopvērtējumā saglabāja Fernando Alonso.
Pastors Maldonado saņēma divus 5 starta vietu sodus, kas tika piemēroti nākamajā posmā, par pāragru startu un sadursmes izraisīšanu ar Timo Gloku.
Kvalifikācija
Piezīmes:
2009. gada Jaunjelgavas novada domes vēlēšanas
'''2009. gada Jaunjelgavas novada domes vēlēšanas''' notika 2009. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Jaunjelgavas novada domē tika ievēlēti 15 deputāti. Vēlēšanās piedalījās 7 kandidātu saraksti, kas veidoti no 91 kandidāta. Jaunjelgavas novads tika izveidots 2009. gada administratīvi teritoriālajā reformā, tāpēc šī novada domes vēlēšanas notika pirmoreiz. Jaunjelgavas novadā vēlēšanas notika 6 iecirkņos.
Vēlēšanās visvairāk balsu ieguva Pilsoniskā savienība (40,32%), bet kopā novada domē iekļuva 6 no 7 sarakstiem. Jaunjelgavas novada domes vēlēšanās piedalījās 2407 vēlētāji jeb 49,96% no balsstiesīgajiem. No vēlēšanu aploksnēm derīga bija 2401, bet savu balsi par kādu no sarakstiem atdeva 2372 vēlētāji.
Latvijas rajoni
Rajoni bija otrā līmeņa pašvaldības Latvijas PSR un Latvijas Republikā no 1949. līdz 2009. gadam.
Vēsture
1949. gadā padomju vara veica administratīvo reformu, kuras rezultātā tika likvidēti apriņķi un pagasti, bet to vietā izveidoti rajoni un ciemi. Laika gaitā rajonu robežas tika vairākkārt mainītas.
Rajonu uzskaitījums
Laika posmā no 1949. gada līdz 2009. gadam Latvijā pastāvēja šādi rajoni:
Magnuss Georgs fon Paukers
Magnuss Georgs fon Paukers (de; dzimis Igaunijā, miris  Jelgavā) bija matemātiķis un dabaszinātnieks. Pēterburgas Zinātņu akadēmijas korespondētājloceklis. No 1827. līdz 1846. gadam Jelgavas Gymnasium illustre pedagogs. Sarakstījies ar Kārli Frīdrihu Gausu. Būdams bārenis, Paukera ģimenē uzauga vēsturnieks Leonīds Arbuzovs.
Dzīves gājums
Dzimis Simunā (Sankt Simonis) Igaunijas guberņā luterāņu mācītāja Heinriha Johana Paukera ģimenē. Studēja astronomiju, mehāniku un hidrauliku Tērbatas un Pēterburgas Universitātēs (1805—1809). Strādāja par skolotāju Viborgas ģimnāzijā (1810-1811). 1812. gadā kļuva par Tērbatas Universitātes matemātikas privātdocentu, bet 1813. gadā par matemātikas profesoru. Vēlāk bija matemātikas profesors Jelgavas ģimnāzijā (1813—1846). 1827. gadā iecelts par kolēģijas padomnieku. Miris Jelgavā.
Sabiedriskā darbība
1817. gadā M. G. Paukers nodibināja Jelgavā Poēzijas un literatūras muzeju, kas pastāvēja līdz 1839. gadam. No 1817. līdz 1821. gadam bija Kurzemes literatūras un mākslas biedrības pastāvīgais sekretārs, atkārtoti pildīja šos pienākumus no 1846. līdz 1855. gadam. Līdztekus bija Kurzemes provinces muzeja konservators (1817—1855), bet no 1838. gada līdz savai nāvei arī biedrības mantzinis. Bijis Tērbatas dabas pētnieku biedrības u.c. zinātnisko biedrību biedrs, Pēterburgas Zinātņu akadēmijas korespondētājloceklis. Vislielākie M. G. Paukera nopelni saistās ar biedrības rakstu publikācijām; viņš bija pirmā biedrības zinātnisko rakstu krājuma Jahresverhandlungen izdošanas iniciators un šo rakstu redaktors, pateicoties viņam 1840. gadā atjaunoja biedrības sēdēs nolasīto referātu izdošanu.
Hanters
Hanters var būt:
Sīlis
Eirāzijas sīlis jeb vienkārši sīlis, arī krēķis (Garrulus glandarius) ir vārnu dzimtas (Corvidae) zvirbuļveidīgais putns. Izdala 34 pasugas.
Izplatība
Sastopams visā Eiropā, Āzijā un Ziemeļāfrikā. Tā izplatības areāls ir tik liels, ka daudzās pasugas ārēji ir diezgan atšķirīgas. Sīlis galvenokārt ir nometnieks, un tas nozīmē, ka gan ziemā, gan vasarā tas visu laiku uzturas noteiktā vietā kā pastāvīgs iemītnieks. Tomēr reizēm sīļi migrē. Tam patīk apmesties jauktu koku mežos, īpaši mežos ar ozoliem. Pēdējos gados ir novērots, ka sīļi arvien biežāk apmetas apdzīvoto vietu tuvumā.
Izskats
Sīlis ir vidēja auguma putns, tā ķermeņa garums ir apmēram 34 cm, spārnu plētums 52—58 cm, svars 150—190 g. Sīļa apspalvojums dažādām pasugām ir atšķirīgs. Nominālās pasugas sīļiem (Garrulus glandarius glandarius) ir ruda mugura un brūnpelēka pavēdere. Virsastes spalvas ir baltas. Aste, spārnu gali melni. Uz spārniem ir balts un gaiši zils laukums ar sīkiem melnbaltiem raibumiņiem. Austrumu sīlim (Garrulus glandarius severzowii), salīdzinot ar nominālo sīli, ir rudāks pakausis un pelēka mugura.
Uzvedība
Sīli medī tādi putni kā pūces, vistu vanags un lielais piekūns.
Barība
Sīlis meklē barību gan kokos, gan uz zemes, tas barojas ar dažādiem kukaiņiem, kāpuriem un tārpiem, kā arī ar sēklām, kā ozolzīlēm, dižskābarža sēklām un citām sēkliņām Tas labprāt ēd augļus, ogas, piemēram, kazenes un pīlādžus. Sīlis citiem putniem no ligzdām izēd arī olas un jaunos putnēnus, kā arī medī grauzējus. Zīļu un riekstu laikā tas veido slēptuves, kurās noglabā savāktās sēklas. Ziemā sīlis slēptuves arī bieži atrok, pat zem dziļa sniega.
Ligzdošana
Sīlis ligzdas vij kokos vai lielos krūmos. Tā tiek veidota no sīkiem zariņiem un izklāta ar saknītēm. Reizi gadā tiek izdētas 5—8 olas, kas tiek perētas 16—19 dienas. Olām čaumala gluda, bez spīduma, raibumojums daudzveidīgs. Putnēni izšķiļas nevarīgi un kaili, spalvas tiem izaug pēc 21—23 dienām. Par putnēniem rūpējas abi vecāki.
Sistemātika
Sīlim izšķir 8 lielas grupas, kurās kopumā ir 34 pasugas:
Atlas V/521
Atlas V/521 ir ASV nesējraķetes Atlas V konfigurācija. Tajā izmantots standarta centrālais bloks ar Krievijā ražotu dzinēju RD-180. Otrajā pakāpē izmantota viena dzinēja versija Centaur SEC. Šajā konfigurācijā ir divi cietās degvielas starta paātrinātāji. Derīgās kravas nosegšanai izmanto plūsmvirzi ar 5,4 m diametru.
Panteras
Panteras, panteru ģints (Panthera) ir viena no kaķu dzimtas (Felidae) ģintīm, kas pieder panteru apakšdzimtai (Pantherinae). Panteru ģintī ietilpst 4 labi zināmas sugas: tīģeris, lauva, leopards un jaguārs. Zinātniski vārdu pantera var lietot visām šīm četrām sugām, bet sarunavalodā vārdu pantera mēdz izmantot melnās panteras nosaukumam.
Atlas V/521
Nesējraķetes izgatavošanu un palaišanu nodrošina United Launch Alliance (Lockheed Martin un Boeing kopuzņēmums); līdz 2006. gadam — Lockheed Martin.
Līdz 2012. gada septembrim Atlas V/521 veikusi 2 startus, abi veiksmīgi.
Panteras
Zinātniskais vārds panthera grieķu valodā sastāv no diviem vārdiem: pan - visu, ther - zvērs, kas nogalina, atspoguļojot panteru ģints dzīvnieku plēsīgo dabu. Grieķu valodā par pánthēr tika saukti visi plankumainie dzīvnieki kaķu dzimtā. Sanskritā panthera nozīmē dzeltens dzīvnieks.
Evolūcija
Kaķu dzimtas evolūcija līdz galam vēl joprojām nav izprasta, bet iespējams, ka panteru ģints ir cēlusies no aizvēsturiskās kaķu sugas Viretailurus schaubi jeb Panthera schaubi, kura iespējams ir bijusi arī pumu ģints (Puma) priekštece. Visticamāk, ka panteru ģints senākās sugas radās Āzijā. No pārējām kaķu dzimtas sugām panteru ģints atdalījās pirms 6 - 10 miljoniem gadu, bet senākās fosilijas ir 2 - 3,8 miljonus gadu veca.
Ģenētiskie pētījumi liecina, ka vissenākā suga panteru ģintī bija tīģeris, bet arī par šo jautājumu turpinās diskusijas. Kādreiz tika pieņemts, ka sniega leopards ir bāzes suga, no kuras ir cēlusies panteru ģints, bet pēdējo gadu molekulārie pētījumi liecina, ka sniega leopards ir jaunāka suga par tīģeri, turklāt leopards ir tuvāk radniecīgs sniega leopardam, nekā tīģerim. Līdz ar to zinātnieki uzskata, ka sniega leopards ir piederīgs panteru ģintij. Aizvēsturiskā suga Eiropas jaguārs (Panthera gombaszogensis), kas dzīvoja pirms 1,6 miljoniem gadu Itālijā, ir tuvu radniecīga mūsdienu Dienvidamerikas jaguāram. Dūmakainais leopards 2007. gadā tika izdalīts atsevišķā ģintī un tiek uzskatīts par panteru ģints bāzes sugu.
Izskats un īpašības
Visas panteru ģints sugas pieder pie lielajiem kaķiem. Ģints lielākais dzīvnieks ir tīģeris, un tā lielākā pasuga ir Amūras tīģeris (Panthera tigris altaica), kurš ir arī lielākais kaķu dzimtā. Amūras tīģera tēviņa ķermeņa garums var sasniegt 3,3 m un svars 300 kg. Toties mazākais panteru ģintī ir leopards, un mazākais no visām leopardu pasugām ir Šrilankas leopards (Panthera pardus kotiya). Tā mātītes svars ir tikai 29 kg un ķermeņa garums 95 cm.
Šīs ģints kaķi ir vienīgie, kas spēj rēkt, jo to balsenei ir īpaša uzbūve. Mēles kauls tiem ir pārkaulojies tikai daļēji, kas ļauj balsenei izplesties, tomēr jaunāki pētījumi liecina, ka rēkt ļauj citas anatomiskās īpatnības — panteru balss saites veido cauruļveida struktūru, kas ļauj izdot skaļas skaņas. Sniega leopards, kurus arī reizēm klasificē kā panteru ģints sugu un kuram arī nav pārkaulojies mēles kauls, tomēr nav spējīgs rēkt. Murrāt panteru ģints kaķi nav spējīgi.
1936. gada ziemas olimpiskās spēles
1936. gada ziemas olimpiskās spēles bija ceturtās ziemas olimpiskās spēles. Tās no 1936. gada līdz  notika Garmišā-Partenkirhenē, Bavārijā, Vācijā. Šis bija pēdējais gads, kad vienā gadā vasaras un ziemas olimpiskās spēles notika vienā valstī, 1936. gada vasaras olimpiskās spēles notika Berlīnē. Tāpat šīs bija pēdējās ziemas olimpiskās spēlēs pirms Otrā pasaules kara sākuma.
Garmišas-Partenkirhenes olimpiskajās spēlēs piedalījās 28 valstis, kuras pārstāvēja 646 sportisti. Kopumā tika sadalīti 17 medaļu komplekti 4 sporta veidos.
Latvija olimpiskajās spēlēs
1936. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Latviju pārstāvēja kuplākā delegācija no pirmskara ziemas olimpiādēm - 26 sportisti, kas startēja ātrslidošanā, daiļslidošanā, hokejā, distanču, Ziemeļu divcīņā un kalnu slēpošanā. Daiļslidotājas Alise Dzeguze, Hildegarde Švarce un kalnu slēpotāja Mirdza Martinsone bija pirmās latviešu sportistes, kas piedalījās ziemas olimpiskajās spēlēs. Ātrslidotājs Alfons Bērziņš 500 m slidojumā ieņēma 14. vietu.
Tenočtitlana
Tenočtitlana bija ap 1325. gadu dibināta acteku pilsēta un Acteku impērijas galvaspilsēta. Tā atradās uz Tekskoko ezera mākslīgi izveidotām salām, pašreizējās Meksikas galvaspilsētas Mehiko teritorijā (mūsdienās ezers ir nosusināts). 1521. gadā tā krita spāņu konkistadora Ernana Kortesa rokās un kļuva par Jaunspānijas vicekaralistes galvaspilsētu. Mūsdienās Tenočtitlanas drupas atrodas Mehiko pilsētas centrā.
Rammstein
Rammstein ir viena no populārākajām vācu rokgrupām. Grupa ir izveidota 1994. gada janvārī un tiek pieskaitīta pie Neue Deutsche Härte skatuves līdzās tādām industriālā metāla grupām kā Oomph!, Eisbrecher un Die Krupps. Gandrīz visas Rammstein dziesmas tiek izpildītas vācu valodā. Grupa ir slavena arī ar saviem skatuves šoviem un provokatīvajiem dziesmu tekstiem.
Pirmie panākumi. Herzeleid, Sehnsucht
Grupu Rammstein 1994. gadā Berlīnē dibināja ģitārists Rihards Kruspe. Savu mūziķa karjeru viņš uzsāka 1989 gadā, aizbēgot no VDR, Austrumvācijas (Vācijas Demokrātiskās Republikas) grupā Orgasm Death Gimmick. Pēc Vācijas atkalapvienošanas viņš atgriezās dzimtajā pilsētā Šverīnē. Kruspe, Kiss fans, mēģināja savienot smago roku ar elektrisko industriālās mūzikas skanējumu. Viņš iepazinās ar Oliveru Rīdelu (basģitāra) un Kristofu Šneideru (sitaminstrumenti), bet vēlāk ar Tilu Lindemanu, kurš jau bija muzicējis dažādās pankroka grupās. Ar šādu sastāvu viņi izveidoja grupu Rammstein. Lindemans, kurš pirms tam spēlēja bungas (grupā First Arsch) ieņēma solista vietu, viņš ir arī grupas dziesmu autors. Visi grupas dalībnieki ir no bijušās Vācijas Demokrātiskās Republikas, pārsvarā no Austrumberlīnes un Šverīnes.
grupa Rammstein, ar dziesmām Das alte leid, Seemann, Weißes Fleisch un Rammstein, četratā uzvarēja jauno grupu konkursā Berlīnē, gūstot iespēju ierakstīt dziesmas profesionālā ierakstu studijā. Gadu vēlāk grupai piebiedrojās otrs ģitārists Pauls Landerss, un pēc tam taustiņinstruments Kristians Lorencs, kuri pirms tam spēlēja pankgrupā Feeling B. Tādā sastāvā kopā ar producentu Jākobu Helneru grupa ierakstīja debijas albumu Herzeleid. Šī albuma visu dziesmu tekstu autors ir Tils Lindemans. Pēc vairākām neveiksmīgām reizēm uzrakstīt dziesmām tekstus angļu valodā, kā to pieprasīja ierakstu kompānijas, Tils uzstāja, lai rakstītu dziesmas tikai vācu valodā. Izlaists ierakstu kompānijā Motor Music, pirmais Rammstein disks ieguva plašu popularitāti, iegūstot zelta diska statusu.
Rammstein pamanīja Nine Inch Nails līderis Trents Reznors, kurš ieteica grupas divas dziesmas iekļaut Deivida Linča filmas "Ceļš uz nekurieni" skaņu celiņā. Tas grupai atnesa papildus slavu. 1995. gadā albuma atbalstam Rammstein devās Eiropas tūrē, iesildot grupu Clawfinger. Koncertos Rammstein demonstrēja spilgtu pirotehnikas šovu. 1997. gadā Rammstein pirmo reizi rādīja muzikālajā televīzijas kanālā MTV un tā paša gada 5. decembrī Rammstein uzsāka savu pirmo ASV koncertturneju kopā ar grupu KMFDM.
Tajā pašā gadā tika izlaists jauns singls Engel, kuram tika uzņemts lielu popularitāti ieguvušais klips. Pēc tam tika izdots grupas otrais albums Sehnsucht, kurš gandrīz uzreiz ieguva platīna statusu. 1997. gada beigās tika izlaists bez albuma singls Das Modell ar tāda paša nosaukuma grupas Kraftwerk dziesmas kaverversiju.
Pasaules popularitāte. Mutter
Pēc ilga radošā pārtraukuma, kura laikā baumoja par grupas izjukšanu, 2000. gadā Rammstein devās uz studiju, lai ierakstītu jauno albumu. 2001. gadā iznāca trešais studijas albums Mutter, kas kļuva par vienu labākajiem grupas albumiem. Tā atbalstam tika sarīkota koncertturneja, pēc kuras grupas fanu skaits strauji pieauga. Vēlāk tika izlaisti singli Ich will, Mutter, Feuer frei! un videoklipi šiem skaņdarbiem. 2003. gadā, par godu savai desmit gadu pastāvēšanai, Rammstein izlaida DVD Lichtspielhaus ar visiem videoklipiem un dažiem koncertierakstiem.