cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ponpeja (pavalsts)
Vēsture
Ponpejas salā tika izveidota Karolīnu salu koloniālās valdības mītne. Spāņi salu nodēvēja par Ponapi (Ponapé) un nodibināja Santjago de la Asensjonas (Santjago de la Ascensión) pilsētu, kas kļuva par viņu pirmo galvaspilsētu. Tā kā tā bija Spānijas kolonijas administrācijas (ko veidoja ierēdņi, militārpersonas, misionāri un filipīniešu strādnieki) mītne, tā kļuva pazīstama vienkārši kā Kolonja.
1899. gada 30. jūnijā, pēc Spānijas un Amerikas kara, Spānija pārdeva Karolīnu salas, Palau salas un lielāko daļu Marianas salu Vācijas Impērijai, kas Mikronēzijas salas iekļāva Vācijas Jaungvinejas sastāvā. Vācu administrācijas laikā galvaspilsēta oficiāli tika pārdēvēta par Koloniju (Kolonia). Pirmā pasaules kara laikā salas okupēja Japāna, kas pēc tam to pārvaldīja kā Nāciju līgas mandātu. Pēc Otrā pasaules kara Ponpeja kļuva par ASV Klusā okeāna salu mandātteritorijas vienu no distriktiem. 1977. gadā no Ponpejas distrikta atdalījās Kosrae, kas mūsdienās ir atsevišķa pavalsts.
1979. gada 10. maijā Ponpeja kļuva par neatkarīgo Mikronēzijas Federatīvo Valstu daļu.
Iedzīvotāji
Ponpeja ir otra apdzīvotākā no Mikronēzijas pavalstīm — tajā dzīvo 31 % valsts iedzīvotāj, kā arī Kolonija ar 6074 iedzīvotājiem ir valsts otra lielākā apdzīvotā vieta. Lielākā daļa pavalsts iedzīvotāju ir ponpejieši,. Attālos atolus apdzīvo citi mikronēziešu etnosi, bet Kapinamarani un Nukuoro atolu iedzīvotāji ir polinēzieši. Ponpejas oficiālā lietvedības valoda ir angļu valoda, bet sadzīvē lielākā daļa lieto ponpejiešu valodu, kam arī ir oficiālas valodas statuss. Ārējās salās ir izplatītas arī citas mikronēziešu valodas — mokiliešu, pinelapiešu un natikiešu, bet Kapinamarani un Nukuoro atolu iedzīvotāju valodas piedēr polinēziešu valodu saimei. Pēc konfesionālās piederības iedzīvotāji ir kristieši — aptuveni vienādā skaitā katoļi un protestanti.
Mazirbes iela (Rīga)
Mazirbes iela ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Pleskodāles apkaimē. Mazirbes iela sākas krustojumā ar Jaunmoku ielu, krustojas ar Jaunpils ielu un beidzas krustojumā ar Kārļa Ulmaņa gatvi. Kopējais ielas garums ir 320 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Mazirbes ielā ir darījumu apbūve, kā arī vairāki neapbūvēti gruntsgabali. Iela attīstījusies pēdējā desmitgadē bijušajā mazdārziņu rajonā.
Pie Mazirbes ielas (Jaunpils ielā 13) atrodas Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienesta Rīgas reģiona pārvaldes un tās 2. daļas mājvieta — depo, kas uzbūvēts 2019. gadā. Savukārt pie krustojuma ar Jaunmoku ielu atrodas tirdzniecības centrs "Spice".
Iela nosaukta Mazirbes — ciema Talsu novadā — vārdā.
Ielu savienojumi
Mazirbes iela ir savienota ar šādām ielām:
Kursorsvira
Kursorsvira jeb džoistiks (no en), ir svirveida ievadierīce, ar ko nosūta vadības komandas dažādām iekārtām. To izmanto aviācijā, rūpniecībā, kā arī datoros simulācijās un videospēlēs.
Akas iela
Akas iela var būt:
Panamas futbola izlase
Pirmo reizi FIFA Pasaules kausa finālturnīrā iekļuva, kvalificējoties 2018. gada turnīram Krievijā. Panamas izlase ir trīs reizes spēlējusi CONCACAF Zelta kausa finālā — 2005., 2013. un 2023. gadā. Panama piedalās arī Centrālamerikas kausa izcīņā, kur tā ir uzvarējusi vienreiz — 2009. gadā.
CONCACAF čempionāts un Zelta kauss
Zelta kauss
Sastāvs
Šāds sastāvs tika izsaukts Pārbaudes spēlēm pret Irānu un Velsu, 9 un 14 novembrī 2017.
Namiķi
Namiķi var būt:
Saules kaujas memoriāls
Vēsture
1987. gadā Lietuvas PSR Kultūras ministrija pēc Saules kaujas 750. gadu svinībām iekļāva Jauņūnu apkaimi kā iespējamo kaujas vietu Republikas nozīmes vēstures pieminekļu sarakstā. Pēc Lietuvas Republikas neatkarības atgūšanas 1991. gadā Lietuvas kultūras fonds un tā Šauļu novada biedrība Jonišķos, Šauļos un Viļņā aktīvi atzīmēja kaujas 755. gadadienu, piedaloties arī Latvijas Republikas vēstniecībai Lietuvā. Kaujas 760. gadadienā pēc Huberta Smiļģa ierosmes 1996. gada konkurā par Saules kaujas memoriālā parka izveidi Jauņūnos uzvarēja lietuviešu arhitektes Virgīnijas Taujanskienes projekts. Memoriāla izveidei piešķīra 3,97 ha zemes, kurā tika veikta arheoloģiskā izpēte. Pēc senkapu atklāšanas 1997. gadā būvdarbi tika uz laiku atlikti. 1998. gadā skulptūru konkursā uzvarēja tēlnieks Vītauts Narutis ar seno baltu simboliem: sauli, zemi un ķēniņu varas zīmēm.
Sagaidot kaujas 770. gadadienu, Lietuvas Ministru kabinets 2005. gadā no Valsts investīciju programmas memoriāla izveidei piešķīra vairāk nekā 2 miljonus litu. Arhitekti papildināja projektu ar ūdens tilpni (arheologi šajā vietā bija atraduši aizauguša ezera karstu) un 30 metrus augstu monumentu - saules pulksteņa smaili, kuras ēna kristu pār Saules kaujas gadskaitli. Smaili garāmbraucēji pamanītu no tuvējās Rīgas-Šauļu šosejas.
2008. gadā sākās būvdarbi, tomēr arī uz kaujas 775. gadadienu memoriāls 2011. gadā netika pabeigts.
Kaujas 780. gadskārtā 2016. gadā Šauļu pilsētas mērs A. Visocks, Šauļu rajona mērs A. Bezars un Jonišķu rajona mērs Ģ. Čepulis nosūtīja aicinājumu valdībai piešķirt līdzekļus, lai pabeigtu iesākto Saules kaujas memoriālu, brīdinot, ka citādi tas vispār aizies postā un jau paveiktie darbi zaudēs jēgu. No Jonišķiem ievēlētais Lietuvas Seima deputāts Vitālijs Gaiļus izteicās, ka nesaskata valdošajā koalīcijā un valdībā apņēmību projektu pabeigt, tādēļ sācis sarunas ar Latvijas Saeimas deputātu grupu sadarbībai ar Lietuvu par iespēju šo projektu finansēt no Pārrobežu sadarbības programmas līdzekļiem, un latvieši šo ideju atbalstījuši.
Tomass Vinterbergs
Tomass Vinterbergs (da, dzimis ) ir dāņu kinorežisors. Kopā ar savu tautieti Larsu fon Trīru viņš bija viens no kino kustības Dogma 95 izveidotājiem. Vinterbergs ir vislabāk pazīstams ar filmām "Viesības" (Festen, 1998), Submarino (2010), "Medības" (2012), Far from the Madding Crowd (2015), "Kurska" (Kursk, 2018) un "Vēl pa mēriņam" (2020). Par filmu "Vēl pa mēriņam" Vinterbergs tika nominēts Kinoakadēmijas balvai kā labākais režisors, kā arī ieguva Akadēmijas balvu par labāko starptautisko spēlfilmu.
Namiķi (Lutriņu pagasts)
Namiķi ir ciems Saldus novada Lutriņu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos Dēņu strauta krastā pie autoceļa P108 1,5 km no pagasta centra Lutriņiem, 9 km no novada domes Saldū un 125 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados kā Saldus speciālās meliorācijas celtniecības pārvaldes ciemats. Padomju laikā Namiķos bija klubs un bibliotēka, tagad ierīkots naktsklubs.
Krampus
"Krampus" (en) ir 2015. gada ASV šausmu fantāzija, kas balstīta uz austriešu-bavāriešu folkloras tāda paša nosaukuma tēlu. Filmas režisors, kā arī viens no producentiem un scenārija autoriem ir Maikls Dohertijs. Galvenās lomas atveido Ādams Skots, Toni Kolete, Deivids Kečners, Elisona Tolmane, Končata Ferela, Stefānija Lavī Ouena un Emdžejs Entonijs. Filmas pirmizrāde notika Losandželosā.
Zēns, kurš ne pārāk labi pavada Ziemassvētkus, uz savām mājām nejauši izsauc dēmonu.
Baucene
Baucene jeb Budišina  ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, pie Šprē upes. Neoficiālā Augšlauzicas sorbu galvaspilsēta. Sorbi ir 5-10% no pilsētas iedzīvotājiem, šeit atrodas galvenā sorbu kultūras organizācija - Domowina.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1002. gadā. 1018. gadā Baucenē tika noslēgts miera līgums starp imperatoru Heinrihu II un Polijas karali Boļeslavu I Drosmīgo. No 1033. līdz 1319. gadam pilsēta atradās Svētās Romas impērijas, no 1319. līdz 1635. gadam - Bohēmijā. Viduslaikos, kopā ar vēl piecām pilsētām ietilpa Lužicas līgā. No 1635. gada līdz mūsdienām - Saksijas sastāvā. Napoleona karu laikā 1813. gada 20./21. maijā pie pilsētas notika Baucenes kauja, kurā francūži Napoleona vadībā uzvarēja prūšu/krievu karaspēku. 1845. gadā Baucenē notika pirmie sorbu dziesmu svētki. VDR laikā Baucene bija bēdīgi slavena kā ieslodzījuma vieta režīma pretiniekiem.
Magelāna mākonis (romāns)
Latviešu valodā grāmata izdota 1960. gadā sērijā "Piedzīvojumi un zinātniskā fantastika", tulkojusi N. Krilova.
Baucene
Cilvēki
Baucene ir filozofa Hermaņa Loces (Hermann Lotze, 1817-1881), ģenerāļa Georga Hansa Reinharda (Georg-Hans Reinhardt, 1887-1963) un sorbu rakstnieka Handrija Zejlera (Handrij Zejler, 1804-1872) dzimtā pilsēta. Otrā pasaules kara laikā Baucenē ieslodzījumā atradās vācu komunistu līderis Ernsts Tēlmanis. Pilsētā savulaik radusies grupa Silbermond.
Magelāna mākonis (romāns)
Saturs
Romāna darbība norisinās XXXII gadsimtā. Uz Zemes īstenoti komunisma ideāli, kā rezultātā no aizspriedumiem brīvā sabiedrība piedzīvo zinātnes, tehnoloģiju un kultūras progresu. Izmaiņas skārušas pat Zemes klimatu: galvenais varonis dzimis Grenlandē "netālu no polārā loka, tai salas daļā, kur tropisko klimatu nomaina mērenais, un palmu birzis dod vietu staltu lapkoku mežiem".
Tomēr kosmosa izpēte līdz šim notikusi tikai Saules sistēmas robežās, jo zinātniekiem nav izdevies pārvarēt grūtības, kas saistītas ar starpzvaigžņu lidojumiem nepieciešamā ātruma sasniegšanu, lai tos veiktu pietiekami īsā laikā. Taču, parādoties jaunām tehnoloģijām, kļūst iespējams lidojums un atgriešanās bez paaudžu nomaiņas kosmosa plašumus mērošajā kuģī. Sākas sagatavošanās pirmajai starpzvaigžņu ekspedīcijai — uz Centaura Alfu. Romāna galvenais varonis jau no bērnības sapņo par piedalīšanos kosmiskajos lidojumos. Viņš mērķtiecīgi apgūst kibernētiku, astronautiku, iegūst mediķa diplomu, kā arī gūst uzvaru olimpiskajās spēlēs. Rezultātā viņš tiek iekļauts kosmosa kuģa "Gea" 227 cilvēku lielajā apkalpē.
Starpzvaigžņu kuģis ar nosaukumu "Gea" (no — Zeme) tālajā ceļā dodas 3114. gadā. Ceļotāji piedzīvo dažādas grūtības, tai skaitā arī kuģa ekipāžas vispārēju depresiju. Speciālisti meklē ceļu, kā izkļūt no sarežģītām situācijām, mēģinot padarīt cilvēku dzīvi daudzveidīgāku.
Pēc gandrīz astoņus gadus ilguša lidojuma "Gea" Centaura Proksimas tuvumā nejauši atklāj kaujas nolūkiem paredzētu kosmosa staciju no tālas pagātnes. Šī stacija piederējusi ASV un to NATO sabiedrotajiem, atradusies Zemes orbītā divu politisko bloku nesaskaņu laikos (domātas Varšavas līguma valstis un NATO), tajā atrodas joprojām aktīvi bioloģiskie ieroči un kodolgalviņas, tā kādreiz nejauši pametusi Zemes orbītu un gandrīz tūkstoš gadu laikā sasniegusi Centaura Proksimu. "Geas" ekipāža staciju uzspridzina, lai iznīcinātu tajā atklātos ieročus.
"Gea" uztver signālu, kas nāk no vienas ap Centaura Alfu riņķojošām planētām. Kuģis dodas šīs planētas virzienā un mēģina nodibināt sakarus ar tās iedzīvotājiem. Taču atbildes nav, un mēģinot nosēsties uz planētas ar desanta raķetēm, tām negaidot tiek uzbrukts, kā rezultātā iet bojā 10 astronauti. Tomēr "Gea" neatbild ar prettriecienu, un kuģis attālinās no planētas. Ekipāžas ārkārtas sanāksmē tiek izteikts pieņēmums, ka planētas iedzīvotāji noturējuši mierīgu izturēšanos par agresiju un kaujas stacijas iznīcināšanu par uzbrukuma aktu. Tiek nolemts turpināt mēģinājumus nodibināt kontaktus. Romāna galvenajam varonim un viņa biedram uz kāda tuvumā esoša asteroīda jāizbūvē kosmiskā bāze. Meteorītu lietus rezultātā tiek sabojātas antenas, zūd sakari ar "Geu". Mēģinot novērst bojājumu, viņa biedrs gūst nāvējošu radiācijas devu. Sakaru nav, un mirstošajam tiek samelots, ka kuģa apkalpei izdevies nodibināt kontaktu ar planētu, un to apdzīvo augsti attīstīta un draudzīgi noskaņota civilizācija. Kad sakarus ar kuģi izdodas atjaunot, no "Geas" tiek saņemts paziņojums, ka kontakts ar Centaura Alfas civilizāciju nodibināts. Astronauts steidzas paziņot biedram, ka viņš nav melojis, taču tas jau ir miris.
Ekranizācija
1963. gadā pēc romāna "Magelāna mākonis" motīviem Čehoslovākijā tika uzņemta filma "Ikarie XB 1", kuras režisors bija Jindržihs Polaks.
Autora attieksme
1954. gadā žurnālā Przekrój vienlaikus ar romāna "Magelāna mākonis" fragmentiem tika publicēts Lema mikrostāsts-autoparodija "Obok megalomana". Pēc tam Lems savu agrīno romānu novērtēja ļoti kritiski: "Es uzskatu, ka "Magelāna mākonis" ir diezgan vājš darbs, it īpaši valodas ziņā... Tad mani stipri ietekmēja Rilke, kaut arī mans stils bija tikai šī dzejnieka stila attāls radinieks. Un ja šis stils vēl tiek pielietots pārsaldinātam sižetam, iegūstam sociālistiskā reālisma laiku esenci". Vienas no sekām šai attieksmei bija aizliegums darbu tulkot citās valodās. Jo īpaši Lems aizliedza romānu tulkot japāņu valodā: "Japāna nepazina komunistisko režīmu, un, ja mans romāns pievērsīs komunismam kaut vienu vienīgu japāni, man lemts degt elles ugunīs".
Cenzūra
Kad romāns tika publicēts pirmoreiz, dažas tā daļas komunistiskā vara pakļāva cenzūrai. Pilna romāna versija tika publicēta Polijā 90. gados.
Tā kā romāna sarakstīšanas laikā kibernētika bija aizliegta "buržuāziskā pseidozinātne", Lems izgudroja terminu "mehāneiristika" (mechanheuristics).
Termodinamiska sistēma
Termodinamiska sistēma ir jebkuru ķermeņu kopa, kuri var apmainīties ar enerģiju.
Sistēmas iedala pēc to mijiedarbības ar apkārtējo vidi:
Eders Militau
Eders Gabriels Militau (pt, dzimis ) ir Brazīlijas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Brazīlijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Militau pārstāv La Liga komandu Real Madrid.
Savu karjeru sācis Brazīlijas komandā São Paulo. 2018–19. gada sezonu pavadījis Portugāles komandā Porto, bet 2019. gada jūlijā par 50 miljoniem eiro pievienojies La Liga komandai Real Madrid.
Sasniegumi
Real Madrid
Brazīlija
Haseki Sultāne
Jēdziens
Vārds haseki (خاصکي-خاصگی) cēlies no arābu vārda Khassa خاصه, kam tiek pievienots persiešu gi گی un nozīmē "kaut ko ekskluzīvi piedēvēt ". Haseki ir tā, kura pieder tikai un vienīgi sultānam.
Sultāns (سلطان) ir arābu vārds, kas nozīmē "autoritāte" vai "valdīšana". Sākot ar 16. gadsimta sākumu šis tituls, ko nēsāja gan Osmaņu dinastijas vīrieši, gan sievietes, aizstāja citus titulus, ar kuriem iepriekš bija pazīstami ievērojami imperatora ģimenes pārstāvji (īpaši „Hatuna” sievietēm un „Bejs” vīriešiem). Līdz ar to tituls „Māte Hatuna” ( valdošā Osmaņu sultāna dzīvās mātes tituls pirms 16. gadsimta) pārvērtās par „Sultāne Māte”.
Rietumu tradīcijas Osmaņu valdnieku pazīst kā "sultānu", bet paši osmaņi, uzrunājot savu valdnieku, lietoja "padišahs" (imperators) vai "pavēlnieks". Imperatora oficiālo titulu veidoja "sultāns" kopā ar "hans" (piemēram, Sultāns Suleimans Hans). Oficiālā uzrunā sultāna bērniem arī bija tituls "sultāns" vai „sultāne”. Piemērs: Princis Sultāns Mehmeds un Sultāne Mihrimaha, Suleimana Lieliskā dēls un meita. Tāpat kā impēriskās princeses, arī dzīvā sultāna māte un galvenā valdošo sultānu favorīte nēsāja šo titulu, piemēram, Sultāne Hafsa, Suleimana māte un pirmā „Sultāne Māte”, un Sultāne Hirrema, Suleimana galvenā favorīte un pirmā „Haseki Sultāne”. Šī titula izmantošanas attīstība atspoguļoja varas maiņu impērijas sieviešu vidū, īpaši starp Sieviešu Sultanātu, tā kā galvenās favorītes stāvoklis 17. gadsimta laikā samazinājās, galvenā favorīte zaudēja titulu "sultāne", kuru aizstāja ar "Kadin" (kundze), nosaukums, kas saistīts ar agrāko "Hatuna". Turpmāk valdošā sultāna māte bija vienīgā persona, kurai nebija imperatora asiņu, un kurai bija tituls "sultāne".
Titula pielietojums
Agrīnajā periodā haseki tituls piederēja sultāna galvenajai favorītei, un tas pārspēja citus titulus un amatus, ar kuriem līdz šim bija pazīstamas ievērojamas sultānu dzīvesbiedres- Hatunas un Kadinas (kundzes). Haseki Sultānei pilī bija svarīga loma, jo viņa bija otrā spēcīgākā sieviete ar  vislielāko statusu imperatora harēmā pēc Sultānes Mātes, un viņas apartamenti parasti bija tuvu sultāna apartamentiem. Gadsimta laikā izmantotā Haseki Sultānes tituls atspoguļoja impērijas konsortu, bijušo verdzeņu, lielo spēku Osmaņu galmā, paaugstinot viņu statusu augstāk nekā Osmaņu princešu un padarot viņas par līdzvērtīgām imperatora konsortiem Eiropā.
Kad Sultānes Mātes amats bija vakants, Haseki varēja ieņemt viņas lomu, piekļūt ievērojamiem ekonomiskiem resursiem, kļūt par impērijas harēma galvu, sultāna padomnieku politiskajos jautājumos un pat ietekmēt ārpolitiku un starptautisko politiku. Tā notika Sultānes Hirremas un Sultānes Kosemas laikmetos.
Lai arī tas kļuva par svarīgu amatu, haseki tituls netika izmantots Murada III dēla Mehmeda III valdīšanas laikā. Haseki neesamību un polikonkubināžas atjaunošanu, iespējams, ietekmēja divi iemesli: Mehmeda pieredze un viņa mātes Safijes spēcīgais raksturs.
Haseki tituls atkal tika izmantots Mehmeda dēla Ahmeda valdīšanas laikā. Ahmeda karjera ļoti līdzinājās Suleimana karjerai. Viņš par savu Haseki izvēlējās savu otro favorīti Kosemu. Lielā ziņā Kosemas karjera bija līdzīga Hirremas karjerai. Tāpat kā Hirremu, arī Kosemu apvaino tajā, ka viņas rīkojās, lai saglabātu savu, nevis sultāna vai dinastijas varu. Abām dinastijas sievietēm, kas cieta no vēstures vissmagākā sprieduma, bija divas kopīgas iezīmes: Sultānes Mātes prombūtne viņu karjeras lielākajā daļā un neparasti daudz dēlu. Šķiet, ka viņas izpelnījās viņu negodīgo reputāciju, jo bija spējīgas ietekmēt impērijas likteni, dodot priekšroku vienam no saviem dēliem.
Vislielākais Kosemas ieguldījums viņas amatā kā haseki, iespējams, bija nozīmīgas izmaiņas troņa pēctecības likumā: troni mantos sultāna jaunākais brālis, nevis vecākais dēls. Viņa noteikti apzinājās personīgo ieguvumu, kas varētu rasties, pārejot uz vecuma sistēmu, ņemot vērā to, ka viņa vairs nebija Haseki, bet viņai bija dēls, kurš kādu dienu varētu kļūt par sultānu. Pēc Venēcijas vēstnieka teiktā, Kosema "glāba Mustafu no likteņa tikt nogalinātam ar slēpto mērķi glābt viņas pašas dēlu no tāda paša likteņa". Šī jaunā sistēma nozīmēja, ka potenciālajiem valdniekiem pirms kāpšanas tronī bija ilgi jāgaida kafēs(krātiņos), tāpēc dažu sultānu vecums lika visiem prinčiem zaudēt izredzes kļūt par pārvaldniekiem vienai no impērijas provincēm, kas darbojās kā apmācība, lai kļūtu par cienīgu troņmantnieku.
Lejupslīde
Pēc Ahmeda I nāves 1617. gadā Haseki Sultānes tituls zaudēja savu īpašo statusu. Osmanam II bija favorīte ar haseki rangu, taču par viņu var noteikt tikai to, ka viņas vārds bija Aiše. Tāpat kā Osmana gadījumā, par viņa brāļa Murada IV konkubīnēm ir zināms ļoti maz. Privātie naudas reģistri uzrāda vienas haseki, Aišes, klātbūtni līdz Murada septiņpadsmit gadu valdīšanas beigām, kad parādījās otrā haseki. Ibrahimam bija astoņas haseki, no kurām pirmajām trim - Turhanai, Dilašubai un Muazzezai - katrai bija viens dēls.
Vairāk nekā vienas Haseki klātbūtne Muradas un Ibrahima valdīšanas laikā liecināja, ka haseki laikmetam tuvojas beigas. Ar Kosemas spēcīgo personību un ietekmi kā Sultānei Mātei tituls Haseki sultāne, kuru vienlaikus ieņēma astoņas sievietes, zaudēja savu īpašo statusu. Šajā periodā titula nozīme sāka mainīties no "galvenā konsorta" un "vienīgā favorīte" uz kaut ko vispārīgāku, piemēram, "imperatora konsorts", līdzīgi kā iepriekšējais tituls Hatuna.
Tituls haseki sultāne tika izmantots tikai aptuveni gadsimtu līdz 17. gadsimtam. Pēc tam „Kadın” atkal kļuva par imperatora konsorta augstāko pakāpi, to izmantoja ar nosaukumu efendi. Pēdējā sieviete Osmaņu vēsturē, kas izmantoja "Haseki Sultāne" titulu, bija Sultāne Rabia.
Haseki Sultāņu saraksts
Pirmo reizi šis tituls 16. gadsimtā tika izmantots Sultānei Hirremai, kad viņai to piešķīra Suleimans Lieliskais. Viņa bija viņa galvenā favorīte un Selima II māte. Sultāne Hirrema bija precējusies ar sultānu Suleimanu, kļūstot gan par viņa likumīgo sievu, gan par vienu no varenākajām sievietēm Osmaņu impērijā. Pēc tam šo titulu ieguva Sultāne Nurbana, Selima II mīļākā sieva un nākamā sultāna Murada III māte. 1575. gadā, tikko pēc Muradas kāpšanas tronī, Sultāne Safije kļuva par haseki un viņai tika piešķirts augstāks rangs nekā paša sultāna māsām- Sultānei Esmahanai, Sultānei Dževherhanai un Sultānei Šahai.
Leslija Pīrsa norāda, ka Mehmeda III valdīšanas laikā tituls haseki netika izmantots. Tomēr saskaņā ar mūsdienu vēsturnieka Mustafa Selaniki teikto Mehmedam bija haseki, kas bija dēla māte, bet valdīšanas sākumā 1598. gada jūlijā nomira ar mēri. Mehmeda dēls Ahmeds I titulu haseki dāvāja Sultānei Kosemai, viņa mīļākajai sievai un sultānu Murada IV un Ibrahima mātei. Osmanam II bija viena haseki, Sultāne Aiše. Privātie naudas reģistri uzrāda vienas haseki, Aišes, klātbūtni līdz Murada septiņpadsmit gadu valdīšanas beigām, kad parādījās otrā haseki. Bet tomēr haseki turpināja ierindoties augstāk nekā princeses. Ibrahimam bija astoņas haseki; Turhana, Dilašuba, Muazzeza, Aiše, Mahienvera, Šivekara, Sačbagi un Humašaha. Ir zināms, ka Ibrahima dēlam un pēctecim bija viena haseki – Sultāne Emetullaha Rabia Gulnuša. Suleimanam II nebija haseki. Viņa brālim Ahmedam II bija viena haseki Sultāne Rabia.
Brūnogles
Brūnogles (dažkārt sauktas arī par lignītu no, ar ko parasti saprot ogļu paveidu) ir samērā mīksts, brūns vai melns biogēnas izcelsmes nogulumiezis, fosilas ogles, kam raksturīga zema augu atlieku pārogļošanās pakāpe (starpstadija starp kūdru un akmeņoglēm). Brūnogles ir enerģētiski mazāk vērtīgas nekā akmeņogles, tām sadegot izdalās mazāk siltuma. Brūnogles satur 60—70% oglekļa.
Tās iegūst daudzviet pasaulē un izmanto enerģētikā un ķīmiskajā rūpniecībā. Brūnogļu kā kurināmā izmantošanu cenšas samazināt, jo sadegot tās piesārņo atmosfēru vairāk nekā vairums citu kurināmā veidu. Ķīnā no brūnoglēm iegūst germāniju. Lielākās brūnogļu ieguvējas pasaulē ir Vācija, Ķīna, Krievija, ASV un Polija.
Vladislavs Kartajevs
Vladislavs Kartajevs (ru, dzimis ) ir krievu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2019) Kartajevs pārstāv KHL komandu Ufas "Salavat Julajev".
Zelta drudzis
Zelta drudzis ir parādība, kad pēc zelta atklāšanas kādā vietā uz to dodas liels daudzums cilvēku, lai to iegūtu un kļūtu bagāti. Zelta drudzis bija raksturīgs 19. gadsimtam, kad tādi norisinājās daudzās Jaunās pasaules zemēs un Dienvidāfrikā. Šādu parādību veicināja straujš ceļošanas izmaksu kritums pasaulē, neformēta piedalīšanās maksa un citi globalizācijas faktori. Lielajam vairumam zelta drudžu dalībnieku tas izrādījās komerciāli neveiksmīgs, kamēr atsevišķi veiksminieki spēja gūt lielus ienākumus.
Karpatu Krievzeme
Karpatu Krievzeme jeb Aizkarpatija (uk, rue) ir vēsturiski ģeogrāfisks apgabals Centrāleiropā, kur kopš seniem laikiem dzīvo vairākas slāvu tautas, tostarp rutēņi.
Vēsture
No 10. gadsimta tā bija Ungārijas karalistes daļa. 16. gadsimtā teritorija tika pievienota Austrijas Impērijai. 17. gadsimtā kļuva par daļu no Hābsburgu impērijas.
Pēc Pirmā pasaules kara tā tika pievienota Čehoslovākijai. No 1938. līdz 1940. gadam ar Trešo reihu aktīvu atbalstu tika pārskatīts Trianonas līgums; Ungārija atguva Aizkarpatiju.
Saskaņā ar 1945. gada 29. jūnija līgumu starp PSRS un Čehoslovākijas Republiku Aizkarpatu Ukraina tika iekļauta Ukrainas PSR sastāvā. 1946. gada 22. janvārī tika izveidots Ukrainas PSR Aizkarpatu apgabals ar centru Užgorodā.
Ancāni
Ancāni var būt:
Karpatu Krievzeme
Iedzīvotāji
Slāvi ienāca Karpatu teritorijā ap mūsu ēras 2. gadsimtu. Vietējie iedzīvotāji nodarbojās ar zemkopību.
Daba
Aizkarpatu klimats ir mēreni kontinentāls, pateicoties Karpatu kalniem, kas no ziemeļiem robežojas ar Aizkarpatiju, šeit ir siltāks klimats nekā citās Ukrainas daļās, kas atrodas tajā pašā ģeogrāfiskajā platumā. Klimats ļauj audzēt augļu dārzus un vīnogas, un pat dažus subtropu augus.
Bagāta ir arī flora un fauna. No aptuveni 2000 augstāko augu sugām 67 ir iekļautas Sarkanajā grāmatā.
Čudarīne (Medņevas pagasts)
Čudarīne ir ciems Viļakas novada Medņevas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā 6,1 km no pagasta centra Semenovas, 5 km no novada centra Viļakas un 251,4 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.
Džons Singltons
Džons Denjels Singltons (en, dzimis, miris ) bija amerikāņu kinorežisors, scenārists un kinoproducents. Plasāku atpazīstamību ieguva ar režisētajām filmām Boyz n the Hood (1991), par kuru 24 gadu vecumā tika izvirzīts Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākais režisors", tādējādi kļūstot jaunāko afroamerikāni, kas nominēts šai balvai. Singltons ir dzimis un audzis Dienvidlosandželosā un vairākās viņa filmās, piemēram, Poetic Justice (1993), Higher Learning (1995) un Baby Boy (2001), ir skartas tēmas, kas rezonē ar mūsdienu urbāno ikdienu. Vēl viņš ir režisējis drāmu Rosewood (1997) un spraiga sižeta filmas "Šafts" (Shaft, 2000), "Ātrs un bez žēlastības 2" (2003) un "Četri brāļi" (2005). Singltons ir līdzautors televīzijas kriminālseriālam Snowfall.
Oklendas "Athletics"
Oklendas "Athletics" (en) ir profesionāls beisbola klubs Oklendā, Kalifornijā, ASV. Klubs spēlē Augstākās beisbola līgas Amerikāņu līgas Rietumu divīzijā. "Athletics" mājas spēles kopš spēlēšanas Oklendā aizvada O.co Coliseum beisbola parkā. Kopumā kluba pastāvēšanas laikā ir 9 reizes uzvarējis Pasaules sērijā, kas ir trešais lielākais uzvaru skaits līgā.
Klubs ar nosaukumu Filadelfijas "Athletics" tika dibināts 1901. gadā Filadelfijā, Pensilvānijā. Tika izcīnītas piecas uzvaras Pasaules sērijā. 1955. gadā klubs pārcēlās uz Kanzassitiju Misūri, nosaukumu nomainot uz Kanzassitijas "Athletics". Oklendā klubs spēlē kopš 1968. gadā, kad tas ieguva arī pašreizējo nosaukumu. Kopš pārcelšanās uz Oklendu tas ir izcīnījis četras uzvaras Pasaules sērijā.
2002. gadā klubs ar ierobežotiem finanšu līdzekļiem uzstādīja Amerikāņu līgas rekordu, uzvarot 20 spēlēs pēc kārtas. Šie notikumi tikuši aprakstīti Maikla Luisa 2003. gada grāmatā, pēc kuras tika uzņemta filma "Naudas spēle".
Dolni Kubīnas apriņķis
Dolni Kubīnas apriņķis ir Slovākijas Žilinas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Žilinas apgabala Nāmestovo, Tvrdošīnas, Liptovski Mikulāšas, Ružomberokas, Martinas, Žilinas un Čadcas apriņķiem.
Dolni Kubīnas apriņka Visni Kubīnas ciemā dzimis slovāku dzejnieks Pavols Hvezdoslavs (Pavol Országh Hviezdoslav, 1849-1921).
Diks Durbins
Ričards Džozefs Durbins (en, dzimis ) ir Amerikas Savienoto Valstu politiķis, pārstāv ASV Demokrātisko partiju. Kopš 1997. gada ir ASV senators, pārstāvot Ilinoisas štatu. Pirms kļūšanas par ASV senatoru Durbins bija ASV pārstāvju palātas deputāts, no 1983. gada līdz 1997. gadam pārstāvot Ilinoisas 20. kongresa apgabalu. Pašlaik Durbins ir ASV Senāta demokrātu frakcijas vairākuma līdera vietnieks.
Dagunova
Dagunova var būt:
Diks Durbins
Durbins dzimis Īstsentluisā Ilinoisas štatā, Īru izcelsmes tēvam Viljamam Durbinam un lietuviešu izcelsmes mātei Annai Kutkinai (lt). 1969. gadā absolvējot Džordžtaunas Universitāti, Durbins saņēma doktora grādu jurisprudencē. Uzreiz pēc absolvēšanas viņš sāka strādāt par advokātu. 1976. gadā Durbins neveiksmīgi kandidēja uz Ilinoisas štata senātu. 1978. gadā Durbins bija kandidāts uz Ilinoisas vicegubernatora amatu.
1982. gadā Durbins tika ievēlēts par ASV Pārstāvju palātas deputātu, pārstāvot Ilinoisas 20. kongresa apgabalu. ASV Pārstāvju palātas deputāta amatā ticis pārvēlēts 6 reizes. kongresa apgabalu. 1996. gadā Durbins tika ievēlēts par ASV senatoru, pārspējot Republikāniskās partijas oponentu Elu Selvi, saņemot 56% balsu. Viņš ASV senatora amatā ir ticis pārvēlēts 4 reizes - 2002. gadā, 2008. gadā, 2014. gadā un 2020. gadā.
Kā ASV senators Durbins atbalstīja Baltijas valstu pievienošanu NATO. Durbina Ilinoisas 20. kongresa apgabala deputāta amata pēctecis Džons Šimkus (en) ir arī lietuviešu izcelsmes.
Klienta servera arhitektūra
Klienta/servera arhitektūra ir skaitļošanas modelis, kurā vairāki komponenti strādā stingri noteiktās lomās, lai sazinātos. Serveris mitina, piegādā un pārvalda lielāko daļu klienta patērēto resursu un pakalpojumu. Šāda veida koplietojamo resursu arhitektūrai ir viens vai vairāki klientu datori, kas ir savienoti ar centrālo serveri, izmantojot tīklu vai interneta savienojumu.
Klienta/servera arhitektūra ir pazīstama arī kā tīkla skaitļošanas modelis vai klienta/servera tīkls, jo visi pieprasījumi un pakalpojumi tiek piegādāti tīklā. To uzskata par sadalītas skaitļošanas sistēmas formu, jo komponenti veic savu darbu neatkarīgi viens no otra.
Techopedia izskaidro klienta/servera arhitektūru
Klienta/servera arhitektūrā serveris darbojas kā ražotājs, un klients darbojas kā patērētājs. Serverī atrodas un tiek nodrošināti augstas klases, skaitļošanas ietilpīgi pakalpojumi klientam pēc pieprasījuma. Šie pakalpojumi var ietvert piekļuvi lietojumprogrammām, krātuvi, failu koplietošanu, piekļuvi printerim un/vai tiešu piekļuvi servera neapstrādātajai skaitļošanas jaudai.
Klienta/servera arhitektūra darbojas, kad klienta dators, izmantojot tīkla savienojumu, nosūta serverim resursa vai procesa pieprasījumu, kas pēc tam tiek apstrādāts un piegādāts klientam. Servera dators vienlaikus var pārvaldīt vairākus klientus, savukārt viens klients vienlaikus var būt savienots ar vairākiem serveriem, katrs nodrošina atšķirīgu pakalpojumu komplektu.
Klienta/servera modelis, kā tas attīstījās, diezgan labi kalpoja tam, ko daži dēvē par tīmekļa 2.0, kur internets lēnām kļuva par funkcionālu virtuālo telpu lietotājiem. Tas nodrošināja izveidotu un paredzamu modeli, kā noritēs lietotāju sesijas un kā pakalpojumu sniedzēji piegādāja resursus, pamatojoties uz datu pakešu un citu resursu pieprasījumiem.
Klienta/servera komunikācijas piemērs
Šeit ir piemērs tam, kā darbojas klienta/servera komunikācija. Vidēji izmantojot pārlūkprogrammu, lai piekļūtu servera puses vietnei, lietotājs vai klients ievada URL. DNS serveris meklē tīmekļa servera IP adresi un nodod to pārlūkprogrammai. Pārlūkprogramma ģenerē HTTP vai HTTPS pieprasījumu, un serveris kā ražotājs nosūta failus. Klients kā patērētājs tos saņem un pēc tam parasti nosūta papildu pieprasījumus.
Lai gan šis modelis tehniski darbojas daudzos līdzīgos procesos, tam ir daži trūkumi. Laika gaitā ir parādījusies alternatīva, ko sauc par peer-to-peer jeb P2P modelēšanu, kas, pēc daudziem domām, savā ziņā ir pārāka par tradicionālajiem klienta/servera modeļiem, jo ​​īpaši attiecībā uz konkrētu izaicinājumu risināšanu, kur komunikācija ir vairāk attīstīta.
Problēmas ar klientu/serveru modeļiem
Viena no lielākajām problēmām ar tradicionālo klienta/servera iestatīšanu ir neparedzamas darba slodzes raksturs.
Definējot klienta/servera sistēmas kā sistēmas, kas mērogojas vertikāli un izmanto centrālos datu krātuves, daži analītiķi uzskata, ka peer-to-peer ir elastīgāks un daudzpusīgāks, lai nodrošinātu, ka neparedzamas darba slodzes tiek labi pārvaldītas. Eksperti runā par tādām lietām kā atlaišanas un pieejamības zonas un kļūmjpārlēce kā līdzekli tiešsaistes biznesa sistēmu nevainojamai darbībai, neskatoties uz pieprasījuma izmaiņām vai citām problēmām.
Piemēram, vēl viena būtiska problēma ir izplatīta pakalpojuma atteikuma (DDoS) uzbrukuma lietderība. Šāda veida uzbrukumos nekontrolējama klienta darbība pārņem serveri. Tie, kas aplūko internetu pirms pāris gadu desmitiem, norāda, ka vietni bija diezgan viegli pārņemt ar DDoS uzbrukumu, jo vidējais klienta/servera modelis nebija iestatīts sliekšņiem, kas pārsniedz noteiktu trafika apjomu.
Vienādranga sistēmas var atrisināt daudzas no šīm problēmām un nodrošināt sistēmas pret DDoS uzbrukumiem un līdzīgiem kiberuzbrukumiem. Vienādranga saziņa ir noderīga arī dažu citu traucējumu risināšanā, pamatojoties uz vienu kļūmes punktu.
Līdz ar decentralizētu un sadalītu sistēmu parādīšanos, piemēram, blokķēdes nemainīgām virsgrāmatu tehnoloģijām, vienādranga sistēmas kļūst arvien populārākas un sāk aizstāt klienta/servera arhitektūras.
Sudargi
Sudargi ir apdzīvota vieta Kurzemes dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Dunikas pagastā pie autoceļa P113 (Grobiņa — Bārta — Rucava).
Trajāna tilts
Trajāna tilts jeb Apollodora Donavas tilts (ro, sr) bija 2. gadsimta sākumā celts romiešu tilts pār Donavu uz austrumiem no Dzelzs vārtiem. Mūsdienās šī vieta atrodas uz Rumānijas un Serbijas robežas.
Tiltu pēc Damaskas Apollodora projekta uzcēla Romas imperators Trajāns pirms Otrā daku kara, lai nodrošinātu armijas apgādi. Tilts tika uzcelts rekordīsā trīs gadu laikā, novirzot Donavas gultni pa kanālu un izbūvējot 20 mūra balstus. Katrā tilts galā tika izbūvēts cietoksnis tilta aizsardzībai. Paša tilta struktūra tika izbūvēta no koka. Tilta laidumu garums (52 metri) netika pārspēti turpmāko 1000 gadu laikā. Netālu no tilta par godu ceļa pabeigšanai tika izcirsta 4 metrus gara un 1,75 metrus augsta memoriālā plāksne t.s. Tabula Traiana.
Tilts pastāvēja apmēram 50 gadus, līdz imperators Adriāns nojauca koka daļas, lai apgrūtinātu barbaru iebrukumus. 1858. gadā, kad Donavas ūdens līmenis ievērojami samazinājās, skatam pavērās visu 20 balstu atliekas. 1906. gadā divi balsti tika nojaukti, lai netraucētu kuģošanu. No 1967. līdz 1969. gadam, saistībā ar HES būvniecību, Tabula Trajana tika pārcelta uz augstāku vietu klintī, lai paglābtu to no appludināšanas.
Rustupīte
Rustupīte ir Kamaldas labā krasta pieteka Smiltenes novadā.
Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Kamaldā pie Šalkām. Rustupīti šķērso valsts autoceļi V229 (Vecbilska–Cirgaļi) un P24 (Smiltene—Valka), tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.
Heinrihs Johans fon Jannavs
Heinrihs Johans fon Jannavs (de, 1753—1821) bija Apgaismības laikmeta Vidzemes guberņas teologs un vēsturnieks, dzimtbūšanas pretinieks.
Dzīvesgājums
Dzimis Vīlandes apriņķa Holstres muižas (Holstfershof) pārvaldnieka Frīdriha Gustava Jannava ģimenē. Mācījās Rīgas Domskolā pie Herdera, studēja teoloģiju Getingenes universitātē. Pēc atgriešanās dzimtenē 1776. gadā viņš sāka strādāt par adjunktu Veravas apriņķa Pelvas draudzes novadā, vēlāk bija Laiuses draudzes novada luterāņu mācītājs (1779—1821), no 1814. gada prāvests, no 1819. gada Vidzemes konsistorijas padomnieks.
Miris Laiusē.
Līdzsvarots process
Līdzsvarots process termodinamikā ir tāds process, kurā termodinamiskā sistēma secīgi nokļūst bezgalīgi tuvos līdzsvara stāvokļos. Līdzsvarots process notiek bez entropijas izmaiņas.
Ja līdzsvarots process var norisināties abos virzienos bez izmaiņām apkārtējā vidē, to sauc par atgriezenisku procesu.
Visi reālie procesi nav līdzsvaroti, tie ir jo tuvāki līdzsvarotam procesam, jo lēnāk tie norisinās. Pietiekami lēnus, lai tos varētu pielīdzināt līdzsvarotam procesam, reālus procesus sauc par kvazistatiskiem. Par līdzsvarotiem procesiem pieņem izoparametriskos procesus: adiabātisku, izobārisku, izohorisku, izotermisku procesu.
Asterikss un Obelikss pret Cēzaru
Sižets
Romas impērija iekaroja visu Galliju, izņemot nelielu ciematu, kura druīds gatavo burvju eliksīru, kas dod ciemata iedzīvotājiem spēku cīnīties pret romiešiem. Filmā Jūlijs Cēzars veic vairākus mēģinājumus iekarot ciematu.
Zvenihorodka
Vēsture
Rakstos pirmoreiz 1394. gadā kā Lietuvas Lielkņazistes pilsēta. No 1569. gada - Žečpospolitas sastāvā. 1792. gadā pēdējais Polijas karalis Staņislavs Poņatovskis piešķira Zvenihorodkai Magdeburgas tiesības. 1793. gadā pēc Polijas Otrās dalīšanas iekļāvās Krievijas Impērijā. Pēc Oktobra revolūcijas ietilpa Ukrainas PSR. 1926. gadā 37% no pilsētas iedzīvotājiem bija ebreji. Otrā pasaules kara laikā no 1941. līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā.
Zvenihordkā dzimis orientālists Ahatanhels Krimskis (Агатангел Юхимович Кримський, 1871 - 1942).
Vasilijs Sickis
Vasilijs Sickis (ru; miris ) bija Krievijas caristes kņazs, okolņičijs no 1559. gada un opričņiks Livonijas kara laikā.
Bija precējies ar cara Ivana IV pirmās sievas Anastasijas māsu. Dažādās kampaņās karojis pret tatāriem, Krimas tatāriem un zviedriem. Bajārs no 1567. gadā. Kā amatpersona (дружка невесты) piedalījās Livonijas karaļa Magnusa kāzās ar Staricas Mariju. Piedalījās Cēsu kaujā un atšķirībā no vairuma vojevodu, kas naktī uz 22. oktobrī pameta karaspēku un bēga, Sickis palika kaujas laukā un krita.
Lašupe
Lašupe var būt:
Vikipēdija slovāku valodā
Vikipēdija slovāku valodā (sk) ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdija versija slovāku valodā. Sākumlapa tika izveidota, bet tās dalībnieku aktīva darbība sākās 2004. gada vasarā. 2019. gadā izveidoto rakstu skaits šajā Vikipēdijā pārsniedza 230 tūkstošus. Ļoti straujš rakstu pieaugums bija 2012. gadā: noslēdzoties 2011. gadam rakstu skaits bija 131 tūkstoši, bet 2012. gada beigās — 180 tūkstoši. Tas skaidrojams ar robotprogrammatūras (bota) palaišanu, kura izveidoja daudzus īsus rakstus.
Agtelekas karsta un Slovāku karsta alas
Agtelekas karsta un Slovāku karsta alas (hu, sk) ir 1995. gadā UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā iekļauts objekts, kas sastāv no 712 karsta alām, kas izvietojušās Slovākijas dienvidos un Ungārijas ziemeļos 56 650,57 hektāri teritorijā. Ungārijas pusē izveidots Agtelekas nacionālais parks, bet Slovākijas pusē Slovāku karsta nacionālais parks.
Biksēja
Biksēja ir ciems Smiltenes novada Blomes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 6,1 km no pagasta centra Blomes, 13,0 km no novada centra Smiltenes un 128,7 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļu P18 (Valmiera—Smiltene) un V196 (Valmiera–Brenguļi–Biksēja) krustojuma, Mutulītes krastos.
Kārters Eštons
Kārters Eštons (en, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2019) Eštons pārstāv KHL komandu Rīgas "Dinamo. Iepriekš Eštons ir spēlējis NHL komandā Toronto "Maple Leafs", AHL komandās Norfolkas "Admirals", Toronto "Marlies" un Sirakjūsas "Crunch" un KHL komandās Ņižņijnovgorodas "Torpedo" un Toljati "Lada".
Nad Tatrou sa blýska
Nad Tatrou sa blýska (, “Zibens virs Tatriem”) ir Slovākijas valsts himna. Šo himnisko dzejoli 1844. gadā sacerēja patriotiski noskaņotais Janko Matūška, kurš neatbalstīja slovāku un čehu apvienošanos vienā valstī. 1918. gadā šī dziesma tika izmantota kā Čehoslovākijas himna, bet 1993. gadā, pēc Čehoslovākijas sadalīšanās, tā kļuva par Slovākijas himnu.
Lašupe (ciems)
Lašupe ir ciems Saldus novada Lutriņu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidrietumos Cieceres pieteku Krimeldes un Lašupītes krastos pie Jelgavas—Liepājas dzelzceļa (stacija Lašupe) 8 km no pagasta centra Lutriņiem, 20 km no novada domes Saldū un 137 km no Rīgas.
Daniels Kolindress
Daniels Kolindress (es; dzimis ) ir Kostarikas futbolists, uzbrucējs, Kostarikas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada spēlē Bangladešas kluba Bashundhara Kings sastāvā.
Dolni Kubīna
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1314. gadā. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā, pilsētas ungāriskais nosaukums ir Alšokubina. 19. gadsimtā Dolni Kubīna kļuva par slovāku kultūras centru, šeit darbojās dzejnieks Pavols Hvezdoslavs (Pavol Hviezdoslav) un citi kultūras darbinieki. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā.
Cilvēki
Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (97,03 %). Pēc reliģiskās piederības - katoļi (65,11 %), luterticīgie (16,62 %), nereliģiozi (14,55 %).
Čakčaks
Čakčaks (tt, ; tg, chaqchaq; ky; uz; ba, säk-säk) ir austrumu saldums, kas pagatavots no fritētiem mīklas gabaliņiem, kas sajaukti ar medus sīrupu.
Tas ir īpaši populārs Tatarstānā un Baškortostānā. Čakčaku iecienījuši arī kirgīzi, uzbeki, tadžiki un Baškortostānas un Tatarstānas kaimiņu tautas — Dienvidurālu krievi un Kazahstānas ziemeļrietumu kazahi. Krievijā atzīts par Tatarstānas nacionālo saldumu.
Čakčaks tiek gatavots no neraudzētas mīklas, ko veido, olas sakuļot ar sāli un pievienojot miltus. Mīklu izrullē un sagriež lazdu riekstu lieluma bumbiņās, kuras pēc tam fritē (vāra eļļā). Gatavās bumbiņas tiek sakrautas kaudzītē un piesūcinātas ar karstu medus sīrupu. Pēc atdzesēšanas un sacietēšanas čakčaku dekorē ar caurspīdīgām daudzkrāsainām karamelēm, riekstiem un ogu pastilu.
Rumpuči
Ģints nosaukums veidots no latīņu valodas vārda "dzeltens", tomēr starp rumpučiem nav nevienas tīri dzeltenas krāsas sēnes. Pazīstamākais no rumpučiem — krokainais rumpucis — ir bālgani dzeltenīgs.
Pašlaik vēl nav veikti nopietni rumpuču ģenētiskie pētījumi, kuri parasti ļoti būtiski maina sēņu agrāko klasifikāciju.
Ekoloģija
Saprotrofi uz augsnes, retāk uz trūdošas koksnes. Daļa sugu, iespējams, veido mikorizu. Parasti rudens sēnes, dažas sugas sastopamas arī pavasarī un vasarā.
Latvijā pagaidām neatrastās rumpuču sugas
Ar zvaigznīti atzīmētas kaimiņu Lietuvā atrastās sugas, kuras tādēļ varētu būt arī Latvijā.
Līdzība ar citām sugām
Vislielākās iespējas sajaukšanai ir kausveidīgajām rumpuču sugām, gan savā starpā (īpaši šeit izceļas kātkausa rumpucis ar saviem daudzajiem dubultniekiem, no kuriem to atšķir pēc sporu analīzes), gan ar līdzīgajām citu mazpazīstamu ģinšu sugām.
Lietošana pārtikā
Daļa rumpuču ir ēdami pēc novārīšanas un ūdens noliešanas, kā krokainais vai dobais rumpucis (svaigā veidā tie tiek uzskatīti par indīgiem), daļa nav ēdami, kā kausa un Kelē rumpuči. Mazā cepurīšu biezuma un neparastā izskata dēļ maz pazīstami.
Nekrologs
Nekrologs (el2 — ‘mirušais, līķis’, el2 — ‘vārds’) ir raksts, kurā aprakstīta kāda cilvēka dzīve un darbība, kas uzrakstīts sakarā ar cilvēka nāvi. Dažādos lielos laikrakstos nekrologi parasti tiek rakstīti cilvēkiem, kas uzskatāmi par nozīmīgām personām. Vietējos laikrakstos nekrologi parasti tiek rakstīti visiem attiecīgās vietas mirušajiem iedzīvotājiem. Nekrologos parasti ir arī informācija par bēru norisi.
Ir notikuši vairāki incidenti, kuros internetā kļūdas pēc parādījušies dzīvu cilvēku nekrologi. 2003. gada aprīlī atklājās, ka CNN mājaslapā bija pieejamas vairāku slavenu personu nekrologu sagataves, kurās kā šabloni bija izmantoti citu cilvēku nekrologi. Šajā mājaslapā bija pieejami Fidela Kastro, Dika Čeinija, Nelsona Mandelas, Boba Houpa, Džeralda Forda, Jāņa Pāvila II un Ronalda Reigana nekrologi. Tajos kā šablons bija izmantots Elizabetes Bousas-Laionas nekrologs, tādējādi, piemēram, Čeinijs tika aprakstīts kā "Apvienotās Karalistes iemīļotākā vecmamma".
Clostridium tetani
Clostridium tetani ir grampozitīva obligāti anaeroba baktērija. Stingumkrampju izraisītājs.
Morfoloģija
Taisnu nūjiņu forma. Aerobos apstākļos veido sporas, kuras novietojas šūnu galotnē (termināli). Atgādina "Bungvālīti". Sporas var izdzīvot 10-15 minūtes paaugstinātā temperatūrā līdz +121°C, kā arī ir rezistentas (spēj pretoties) pret fenolu un citiem ķīmiskiem līdzekļiem.
Patogenitāte
Patogēns cilvēkam un citiem mugurkaulniekiem. Organismā iekļūst caur bojātu ādu un gļotādu. Dzīvo augsnē un dzīvnieku fēcēs.
Bioķīmija
Veģetatīvas šūnas producē tetanospazmīnu un tetanolizīnu. Tetanospazmīns ir polipeptīds, kas iedarbojas uz centrālo nervu sistēmu (CNS).
Bormaņi (Kokneses pagasts)
Bormaņi ir ciems Aizkraukles novada Kokneses pagastā, autoceļu P79 (Koknese—Ērgļi) un V939 (Ratnicēni—Bormaņi) krustojumā. Atrodas 6 km no pagasta centra Kokneses, 21 km no novada centra Aizkraukles un 97 km attālumā no Rīgas.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
2020. gada La Flèche Wallonne
2020. gada La Flèche Wallonne bija šosejas riteņbraukšanas viendienas sacensības, kas notika 30. septembrī. Tā bija 84. reize, kad notikušas La Flèche Wallonne sacensības un tās bija 15. sacensības 2020. gada UCI Pasaules tūres kalendārā.
Sacensībās uzvarēja Marks Hirši ().
Komandas
Tā kā šīs bija UCI Pasaules tūres sacensības, visas 19 UCI WorldTeam komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Papildus tika uzaicināta sešas UCI profesionālās kontinentālās komandas, veidojot 25 komandu pelotonu.
Ancāni (Šķeltovas pagasts)
Ancāni ir ciems Aglonas novada Šķeltovas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu dienvidu austrumu rietumu centrālajā daļā 2 km no pagasta centra Šķeltovas, 16 km no novada centra Aglonas un 246 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies netālu no autoceļa V676.
Virungas nacionālais parks
Virungas nacionālais parks (fr), iepriekšējais nosaukums — Alberta nacionālais parks, ir ap 7900 km2 liels nacionālais parks Kongo Demokrātiskās Republikas austrumos. Stiepjas no Virungas kalniem dienvidos līdz Ruenzori kalniem ziemeļos. 1925. gadā parku dibināja Beļģijas karalis Alberts I, šis ir pirmais Āfrikā dibinātais nacionālais parks.
Laikapstākļi, biotopi, augstums virs jūras līmeņa nacionālajā parkā ļoti atšķiras. Piemēram, parka robežās esošajā Edvarda ezerā ikgadējais nokrišņu daudzums sasniedz aptuveni 500 mm, mazāk nekā 75 km attālumā esošajā Ruenzori kalna rietumu nogāzē nokrišņu daudzums sasniedz vairāk nekā 3000 mm. Dažus no Ruenzori kalniem parasti ir sniegoti, augstā līmenī sastopami arī glečeri. Parkā sastopamas arī savannas, kūdras purvi, purvi, lavas līdzenumi, dažāda veida meži (tai skaitā tropiskie lietus meži un bambusa meži). Parkā dzīvo ziloņi, kuru skaits samazinājās 20. gadsimta beigās, lauvas, kuru skaits ir palielinājies, nīlzirgi, gorillas, okapi, antilopes, pelikāni.
Parka dibināšanas brīdī cilvēku skaits tajā bija niecīgs, tomēr 20. gadsimta beigās tas ievērojami pieauga. 1979. gadā Virungas nacionālais parks tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. 1994. gadā tas tika iekļauts apdraudēto pasaules mantojuma objektu sarakstā pieaugošā pastāvīgo apmetņu un liela skaita bēgļu no kaimiņvalsts Ruandas pieauguma dēļ.
Sudrabkaija
Sudrabkaija (Larus argentatus) ir liela auguma kaiju dzimtas (Laridae) jūrasputns. Izdala divas pasugas. Tā ir viena no populārākajām un labāk zināmajām kaijām Eiropā. Tā ligzdo Ziemeļeiropā, Rietumeiropā, Centrāleiropā, Austrumeiropā, Skandināvijā un Baltijā, kā arī Islandē un Britu salās. Daļa populācijas, īpaši tā, kas mājo ziemeļu reģionā, aukstās ziemās migrē dienvidu virzienā, sasniedzot Spānijas piekrasti.
Latvijā
Latvijā sudrabkaija ir viena no izplatītākajām un biežāk sastopamajām kaiju sugām. Latvijā tā ir samērā parasta ligzdotāja, turklāt lielākā daļa populācijas ligzdo Rīgā (pārsvarā uz ēku jumtiem). Mazākā skaitā tās ligzdo arī lielākajos piejūras ezeros Rīgas līča tuvumā un citās ostu pilsētās. Reizēm to var novērot ligzdojam purvos, kas ir šīs sugas vēsturiskais ligzdošanas biotops Latvijā, un zivju dīķos. Ligzdošana uz ēku jumtiem iekšzemē ir zināma, piemēram, Jelgavā. Sudrabkaijas lielā skaitā Latviju caurceļo un ziemo. Masveidā (līdz 5000—10 000 īpatņiem vienlaikus) uzturas lielo pilsētu atkritumu izgāztuvēs, ostās un Daugavā pie Rīgas HES. Pēdējos desmit gados to skaits ir pieaudzis vairāk kā par 30%. Bez vietējās populācijas putniem Latvijā lielā skaitā uzturas arī Igaunijas un Somijas sudrabkaijas. Latvijā mājo sudrabkaijas nominālpasuga — Skandināvijas sudrabkaija (Larus argentatus argentatus).
Izskats
Sudrabkaija ir liela auguma putns ar masīvu ķermeni un gariem spārniem. Vidēji tēviņi ir lielāki nekā mātītes. Tēviņa ķermeņa garums ir 60—66 cm, bet svars 1050—1250 g. Mātītes ķermeņa garums 55—62 cm, svars 800—920 g. Sudrabkaijas spārnu plētums ir 137—150 cm. Riesta laikā pieaugušām sudrabkaijām ir pelēka mugura un spārnu virspuses, balta galva un ķermeņa apakšpuse, spārnus ieskaitot. Spārnu gali ir melni ar baltu laukumiņu pašā galā, kuru mēdz saukt par "spoguli". Knābis ir dzeltens ar sarkanu, reljefu lāsumu knābja apakšējās daļas galā. Ap gaišajām acīm ir neapspalvotas, dzeltenas ādas gredzens.