cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maiks Maierss
Laikā no 1989. līdz 1995. gadam darbojies Saturday Night Live šovā. Kā scenārists (kopā ar citiem) saņēmis Emmy balvu. Pazīstams ar lomām tādās filmu sērijās kā Wayne's World, "Ostins Pauerss" un kā balss aktieris animācijas filmu sērijā "Šreks". Filmā "Ostins Pauerss: Slepenais starptautiskais aģents" (1997) viņš tēlojis gan filmas galveno varoni Ostinu Pauersu, gan arī galveno ļaundari Doktoru Ļauno. Piedalījies arī tādās filmās kā The Thin Pink Line (1998), "Bohēmista rapsodija" (2018) un "Amsterdama" (2022).
Mets Kalens
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru sāka 1996.—97. gada sezonas otrajā pusē, kad pēc sezonas noslēguma NCAA čempionātā debitēja AHL kluba Baltimoras "Bandits" rindās. 1997.—98. gada sezonā debitēja arī NHL, aizvadot 61 spēli Anahaimas "Mighty Ducks" rindās. Turpmākajās sezonās Kalens kļuva par vienu no vadošajiem "Mighty Ducks" uzbrucējiem, 2001.—02. gada sezonu noslēdzot ar 48 punktiem, būdams otrs komandas rezultatīvākais spēlētājs aiz Pola Karijas. 2002.—03. gada sezonas vidū tika aizmainīts uz Floridas "Panthers", tās rindās aizvadot nākamo pusotru sezonu.
Rīgas 89. vidusskola
Vēsture
No 2000. gada skolu vada direktore Marina Serkova. Skolas muzejs strādā kopš 2010. gada 1. septembra.
Mets Kalens
Spēlētāja karjera
ASV hokeja izlases rindās spēlējis četros Pasaules čempionātos, 2004. gadā izcīnot bronzas medaļas, bijis komandas sastāvā arī 2006. gada olimpisko spēļu turnīrā, lai gan nevienu spēli tā arī neaizvadīja.
Rīgas 89. vidusskola
Direktori
Marina Serkova
Marita Junceviča
Tatjana Kozireva
Samts (albums)
SAMTS ir latviešu rokmūziķa Fēliksa Ķiģeļa albums, kas ieguvis "zelta diska" statusu Latvijā. Albums ir ierakstīts Somijas pilsētas Laappeenrantas studijā Astia Studio kopā ar producentu Anssi Kippo.
Tjačiva
Tjačiva ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Aizkarpatu apgabala Tjačivas rajona centrs pie Rumānijas robežupes Tisas.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1329. gadā. Līdz pat Pirmajam pasaules karam ietilpa vēsturiskajā Ungārijā. Trianonas līgums iekļāva Tjačivu Čehoslovākijas sastāvā. Pēc Otrā pasaules kara Piekarpatu Rutēnija (Підкарпатьска Русь) tika atdalīta no Čehoslovākijas, un izveidots Aizkarpatu apgabals PSRS (Ukrainas PSR) sastāvā. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas pilsēta.
Kārlis Benze
Kārlis Benze ( — ) bija Latvijas sabiedrisks darbinieks, politiķis. Bijis Tautas padomes loceklis un Latvijas Satversmes sapulces deputāts. Bijis LSDSP, vēlāk — Mazinieku partijas biedrs.
Biogrāfija
Kārlis Benze piedzima Rīgā. Studējis Maskavas Komercinstitūtā. Pirms Pirmā pasaules kara iesaistījies sociāldemokrātu kustībā, piedalījies 1905. gada revolūcijā.
Pēc Latvijas Republikas dibināšanas kļuvis par pagaidu parlamenta — Tautas padomes — locekli. Vēlāk ievēlēts valsts pirmajā vēlētajā parlamentā — Satversmes sapulcē — no Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas saraksta. Drīz pēc tam, partijai šķeļoties, pievienojies jaunizveidotajai Mazinieku partijai. Bijis Latvijas Bankas padomes loceklis.
Padomju okupācijas laikā izsūtīts no Latvijas. 1956. gadā atbrīvots, atgriezies Rīgā, kur nomiris.
Jūlija Havaldži
Jūlija Havaldži (uk, pirmslaulību uzvārds — Blagiņa (uk); dzimusi ) ir ukraiņu brīvā stila cīkstone, Eiropas čempione, Pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece, 2016. gada vasaras olimpisko spēļu dalībniece.
Biogrāfija
Dzimusi 1990. gadā Ļvivā. Ar cīņas sportu sāka nodarboties 2001. gadā, 11 gadu vecumā. Trenējas Ukrainas Nopelniem bagātā trenera Oļega Sazonova vadībā.
2009. gada Eiropas čempionātā Viļņā svara kategorijā līdz 51 kg viņa izcīnīja bronzas medaļu, cīņā par bronzu uzvarot zviedrieti Sofiju Metsoni, kurai bija zaudējusi iepriekšējā Eiropas čempionāta ceturtdaļfinālā. 2011. gadā viņa Dortmundē izcīnīja Eiropas čempiones titulu svara kategorijā līdz 51 kg. Ceļā uz šo panākumu viņa pieveica lietuvieti Deimanti Butavičiūti, baltkrievieti Mariju Ivanovu, moldāvieti Natāliju Budu un rumānieti Esteru Dobri.
Starts 2012. gada olimpiskajās spēlēs J. Havaldži būtu bijis iespējams tikai tad, ja viņa būtu mainījusi svara kategoriju, jo 51 kg svara kategorija nav olimpiskā. Tomēr viņa neveica šo pāreju, iespējams, baidoties no spēcīgas konkurences Ukrainas komandā.
2013. gadā viņa izcīnīja sudrabu kontinenta čempionātā. 2016. gada Eiropas čempionātā Rīgā, viņa ieņēma trešo vietu. Piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs Brazīlijā, kur svara kategorijā līdz 53 kg ieņēma noslēdzošo 11. vietu.
2019. gadā viņa izcīnīja sudraba medaļu Eiropas spēlēs Minskā.
Vladimirs Tkačovs
Vladimirs Tkačovs (ru, dzimis ) ir Ukrainā dzimis krievu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2021) Tkačovs pārstāv KHL komandu Čeļabinskas "Traktor".
Delko
Delko (UCI kods DKO) bija Francijas šosejas riteņbraukšanas komanda, pastāvēja no 1974. līdz 2021. gadam.
SpaceX CRS-13
SpaceX CRS-13 bija ASV uzņēmuma SpaceX bezpilota kravas kosmosa kuģa Dragon lidojums uz Starptautisko kosmosa staciju NASA Commercial Resupply Services (CRS) programmā. CRS-13 orbītā palaists 2017. gada decembrī; nolaižamais aparāts uz Zemes atgriezās 2018. gada janvārī.
Azateka
Iedzīvotāji
Pēc 2011. gada tautskaites datiem Azatekā bija 603 iedzīvotāji, pārsvarā etniskie armēņi.
SpaceX CRS-13
Šī bija otrā reize, kad izmantots agrāk kosmosā lidojis Dragon nolaižamais aparāts (CRS-6). Raķetes pirmā pakāpe jau bija lidojusi CRS-11 misijā; un tā atkal veiksmīgi atgriezās uz zemes.
Delko
Dopings
2018. gada aprīlī Remī Di Gregorio Parīze—Nica sacensību laikā ņemtās analīzes uzrādīja darbepoetīna (EPO variants) klātbūtni.
SpaceX CRS-13
Derīgā krava
Dragon kopējā kravas masa augšupceļā bija 2205 kg. Hermētiskais nodalījums bija piepildīts ar 1569 kg kravas (kopā ar iepakojumu). Transportkuģa hermētiskajā sekcijā atradās: zinātnisko eksperimentu aparatūra un materiāli (711 kg), mantas un pārtika apkalpei (490 kg), stacijas rezerves daļas un aprīkojums amerikāņu segmentam (189 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aparatūra (165 kg), datoru piederumi (5 kg).
Delko
Latvijas sportisti
Komandu pārstāvējuši arī Latvijas riteņbraucēji. 2008. gada sezonā komandā vēl amatiera statusā brauca Gatis Smukulis, kurš komandas sastāvā atgriezās pēc 2016. gada sezonas beigām. 2011.—2012. gada sezonā savas pirmās profesionālā braucēja sezonas aizvadīja Toms Skujiņš. Viens no komandas treneriem bijis arī bijušais riteņbraucējs Arvis Piziks.
SpaceX CRS-13
Derīgā krava
Nehermētiskajā kravas sekcijā (645 kg) bija divi zinātniskie instrumenti. Total and Spectral Solar Irradiance Sensor (TSIS) paredzēts Saules starojuma un Saules spektrālā starojuma mērīšanai. Space Debris Sensor (SDS) ir kalibrēts kosmisko lūžņu triecienu sensors.
Lidojuma gaita
Dragon tika palaists 15:36:09 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 Full Thrust no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-40.
Kravas kuģis SKS sasniedza 17. decembrī. 10:57 UTC to satvēra ar stacijas manipulatoru Canadarm2, ko vadīja Marks Vande Hei. Kosmosa kuģis tika pārvietots uz Harmony moduļa apakšējo pieslēgvietu; pilnībā pieslēgts 13:26 UTC.
29. un 30. decembrī ar manipulatoru Canadarm-2 no Dragon nehermētiskās kravas sekcijas izņemta TSIS iekārta. Tā pārvietota uz ELC-3 platformas 5. vietu.
2018. gada 13. janvārī Dragon ar Canadarm2 palīdzību tika atvienots no Harmony moduļa. Atvienošanas operācijas tika vadītas no Kanādas kosmosa aģentūras vadības centra Kvebekā. Brīvā lidojumā kravas kuģis palaists 09:58 UTC. Dragon 14:43 UTC iedarbināja dzinējus un veica noiešanu no orbītas. 15:37 UTC nolaižamais aparāts nolaidās Klusajā okeānā 625 km uz rietumiem no Lejaskalifornijas. Lidojuma ilgums 29 diennaktis.
Ornicāni (Viļānu pagasts)
Ornicāni (arī Orneicāni) ir ciems Viļānu novada Viļānu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā 4,8 km no pagasta un novada centra Viļāniem un 216,8 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies netālu no autoceļa V596 (Viļāni–Pilskalns–Nagļi), pie Lauzas upes ietekas Maltā. No 1945. līdz 1951. gadam Ornicāni bija Ornicānu ciema centrs.
Eduards Jaunvalks
Eduards Jaunvalks (dzimis, miršanas datums nav zināms) bija latviešu esperantists. Publicējies Literatura Mondo laikrakstā. Vairāku esperanto-latviešu vārdnīcu autors, daļu sastādījis kopā ar Abramu Gūtmani.
Vilkpura upīte
Vilkpura upīte ir Vijas kreisā krasta pieteka Valmieras novadā.
Miksu Pātelainens
Mika Mati Peteri "Miksu" Pātelainens (fi; dzimis ) ir somu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis uzbrucēja pozīcijā, bijis Somijas futbola izlases dalībnieks, pārstāvējis Somijas, Skotijas, Anglijas un Francijas klubus. Trenera karjeras laikā strādājis ar vairākiem Skotijas klubiem, vadījis Somijas izlasi, neilgu laiku strādājis arī Taizemē. 2018. gadā bija Latvijas futbola izlases galvenais treneris.
Bērnība
Mika Pātelainens dzimis Helsinkos. Viņa tēvs Mati Pātelainens arī bija futbolists, spēlējis Somijas izlasē. No divu gadu vecuma tēvs ņēma dēlu līdzi uz futbola treniņiem. No septiņu gadu vecuma daudz braukājis līdzi tēvam un viņa futbola komandai FC Haka. Mika Pātelainens ir trenējies arī vingrošanā, vieglatlētikā, hokejā, slēpošanā un basketbolā. 10–12 gadu vecumā izlēma pievērsties tikai futbolam.
Eriko Sato
Eriko Sato (ja; dzimusi ) ir bijusī japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Miksu Pātelainens
Futbolista karjera
Futbolista karjeru sāka 1985. gadā Somijas klubā FC Haka. Savā debijas sezonā kļuva par Somijas kausa ieguvēju. 1987. gada oktobrī pievienojās Skotijas klubam Dundee United. 1992. gada martā pārgāja uz citu Skotijas klubu Aberdeen FC, kura sastāvā spēlēja divos kausu finālos — 1992. gadā Skotijas Līgas kausa finālā un 1993. gadā Skotijas kausa finālā.
1994. gada vasarā Pātelainens parakstīja līgumu Anglijas klubu Bolton Wanderers. 1994.—1995. gada sezonā komanda izcīnīja ceļazīmi uz Premjerlīgu un Pātelainens kļuva par pirmo Somijas futbolistu, kurš spēlēja Premjerlīgā kopš tās izveidošanas 1992. gadā. 1997. gadā pārgāja uz citu Anglijas klubu Wolverhampton Wanderers, tomēr tajā aizvadīja tikai vienu sezonu.
Somijas futbola izlasē Pātelainens debitēja draudzības spēlē pret VDR izlasi. Pirmos vārtus izlases labā guva pret Čehoslovākiju. 1994. gada decembrī 1996. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Sanmarīno guva četrus vārtus vienā spēlē. Karjeru izlasē noslēdza Daugavas stadionā, Rīgā, pret Latvijas izlasi. Kopumā izlases rindās aizvadījis 70 spēles un guvis 18 vārtus.
Trenera karjera
Pēc pirmās trenera pieredzes iegūšanas kā asistentam St Johnstone un St Mirren klubos 2005. gadā kļuva par Skotijas Trešās divīzijas (pēc līmeņa 4. līgas) kluba Cowdenbeath galveno treneri un jau pirmajā sezonā palīdzēja komandai uzvarēt līgā. 2006. gada oktobrī atgriezās Somijā un kļuva par Turku TPS galveno treneri. 2007. gadā ar klubu ieguva 3. vietu Veikkausliiga. Karjeras turpinājumā strādāja ar Skotijas klubiem Hibernian un ''Kilmarnock.
Pātelainens tika apstiprināts par Somijas izlases galveno treneri. 2015. gada jūnijā tika atlaists pēc četriem zaudējumiem pēc kārtas 2016. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas turnīrā. 2015. gada oktobrī atgriezās Skotijā kā Dundee United galvenais treneris. 2016. gada maijā, kad komada izkrita no Skotijas Premjerlīgas, Pātelainens amatu atstāja. 2018. gada pirmajā pusē neilgu laiku strādāja ar Taizemes klubu Ubon UMT United.
tika izvirzīts Latvijas futbola izlases galvenā trenera amatam. 24. maijā tika oficiāli apstiprināts amatā, parakstot līgumu līdz gada beigām. Pātelainena vadībā Latvijas izlase uzvarēja 2018. gada Baltijas kausa izcīņā. 2018.—2019. gada UEFA Nāciju līgas turnīrā izlase nespēja uzvarēt nevienā spēlē un ar 4 iegūtajiem punktiem četru komandu konkurencē ierindojās 3. vietā grupā. , nesagaidot lēmumu par iespējamo līguma pagarināšanu, nolēma neturpināt darbu ar Latvijas izlasi.
2019. gada aprīlī kļuvis par Honkongas izlases treneri, parakstot divu gadu līgumu. 12 spēlēs galvenā trenera amatā guva tikai vienu uzvaru, un līgums pēc termiņa beigām netika pagarināts. 2022. gada sezonā vadīja Somijas klubu HIFK.
Tīkla monitorings
Tīkla monitorings ir tādas sistēmas izmantošana, kas nepārtraukti monitorē (uzmana) datortīklu, vai nav radušās kādas tīkla kļūdas, kas radītu kādu tīkla procesu neizdošanos vai salēnināšanos. Tīkla pārtraukumu vai citu kļūdu gadījumā monitoringa sistēma informē tīkla administratoru, izmantojot dažādus rīkus - SMS, e-pasts vai citus paziņošanas mehānismus. Tīkla monitorings ir tīkla menedžmenta daļa.
Apraksts
Kamēr uzbrukumu identificēšanas sistēmas monitorē, vai tīklam nav ārēji apdraudējumi, tīkla monitoringa sistēma tīklā novēro problēmas, kas radušās serveru, tīkla savienojumu vai citu iekārtu pārslodzes vai nefunkcionēšanas gadījumā. Piemēram, lai noteiktu tīmekļa servera statusu, monitoringa lietojumprogrammatūra var periodiski nosūtīt HTTP pieprasījumu, lai pārbaudītu tīmekļa lapas statusu. Savukārt e-pasta serveriem caur SMTP var tikt nosūtīta testa ziņa, kas tiek atgriezta caur IMAP vai POP3.
Visbiežāk mērītie lielumi monitoringā ir atbildes laiks, pieejamība un darbošanās laiks (uptime), lai gan arī pastāvīgums un uzticamība ir kļūs arvien populārāki lielumi. Lielā WAN optimizācijas ierīču izplatība ir atstājusi nelabvēlīgu efektu uz lielāko daļu monitoringa rīku, it sevišķi vēloties izmērīt precīzu gala ierīču (end-to-end) kavēšanos, jo tie ierobežo pilna cikla (round-trip) kavēšanās redzamību.
Statusa pieprasījumu kļūdas, piemēram, par nespēju izveidot savienojumu - piemēram, tīkla pārtraukuma kļūda, - vai arī nespēju atgriezt dokumentu vai ziņu, parasti ierosina monitoringa sistēmas reakcijas darbību. Šīs reakcijas darbības ir dažādas - brīdinājuma ziņojuma nosūtīšana (piemēram, SMS, e-pasts u.c.) sistēmas administratoram, automātisku drošības sistēmu, kas atvieno bojāto serveri līdz tas tiek salabots, aktivizācija u.c. Tīkla savienojuma darbības monitorings tiek saukts arī par tīkla trafika (network traffic) mērīšanu.
Tīkla tomogrāfija
Tīkla tomogrāfija ir svarīga nozare tīkla mērīšanā, kas nodarbojas ar dažādu linku veselības monitorēšanu tīklā, izmantojot gala ierīču (end-to-end) aģentus tīklā.
Dažādi protokoli
Mājaslapu monitoringa serviss spēj sekot līdzi HTTP, HTTPS, SNMP, FTP, SMTP, POP3, IMAP, DNS, SSH, TELNET, SSL, TCP, ICMP, SIP, UDP u.c. tīkla protokoliem. Šādas tīkla protokolu pārbaudes dažādi monitoringa rīki spēj veikt sākot no dažām reizēm stundā, līdz pat vairākām reizēm minūtē.
Piziči
Piziči ir ciems Viļānu novada Viļānu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā 5 km no pagasta un novada centra Viļāniem un 214,4 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.
Pizičos atrodas valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis — Piziču pilskalna apmetne (Pilsētas vieta).
Hadersfīlda
Hadersfīlda (en) ir pilsēta Apvienotajā Karalistē, Jorkšīras un Hamberas reģionā, Rietumjorkšīras grāfistē. 2011. gadā pilsētā dzīvoja 162 949 iedzīvotāji. Pilsēta atrodas 19 kilometrus no Līdsas. Pilsētā bāzējas futbola klubs Huddersfield Town A.F.C..
Cilvēki
Hadersfīldā dzimuši:
Čiroki
Čiroki (chr, Aniyvwiyaʔi vai ᏣᎳᎩ, Tsalagi) jeb čiroki indiāņi ir Amerikas pamatiedzīvotāju cilts, kas dzīvo mūsdienu Amerikas Savienoto Valstu dienvidaustrumos. Līdz 18. gadsimtam viņi dzīvoja galvenokārt Ziemeļkarolīnā, Tenesī, Dienvidkarolīnā un Džordžijā. Čiroki ir viena no tā sauktajām piecām civilizētajām ciltīm. Savulaik viņi tika pārvietoti, tāpēc mūsdienās viņi dzīvo galvenokārt Oklahomā un Ziemeļkarolīnā. Kopējais čiroku skaits tiek lēsts pašlaik ap 320 tūkstošiem.
RCD Espanyol
Reial Club Deportiu Espanyol de Barcelona (izrunā:, ), biežāk zināms kā RCD Espanyol vai vienkārši Espanyol, ir sporta klubs no Barselonas Katalonijā. Tas plašāk zināms ar savu futbola komandu, kura spēlē Spānijas Pirmajā divīzijā jeb La Liga.
Kluba augstākais sasniegums Spānijas čempionātos ir 3. vieta, ko izdevies sasniegt 4 reizes. Klubs vienu reizi uzvarējis Otrās divīzijas turnīrā (1993.–94. gada sezonā), četras reizes Karaļa kausa izcīņā (1929., 1940., 2000. un 2006. gadā), kā arī divreiz iekļuvis UEFA kausa finālā (1987.–88. un 2006.–07. gada sezonā).
Sastāvs
Sastāvs uz .
Džūlija Čailda
Džūlija Karolīna Čailda (en; dzimusi, mirusi ) bija Amerikas šefpavāre, autore un televizijas personība. Ar savu pavārgrāmatu Mastering the Art of French Cooking (Franču virtuves mākslas apguve) un televizijas šovu The French Chef (Franču šefpavārs) viņa izveidoja jaunu pieeju amerikāņu virtuvei, bet kā viņa atklāj savos memuāros, šefpavāre viņa nav bijusi vienmēr. Kad pirmo reizi ieradās Francijā 1948. gadā kopā ar savu vīru Polu, viņa nerunāja franciski un nezināja neko par Francijas valsti. Pērkot pārtiku vietējā tirgū un apmeklējot kulinārijas kursus, Čailda iepazina franču kultūru un viņas dzīve mainījās.
Izglītība
Čaildas formālā izglītība sākās brīdī, kad viņa tika uzņemta Montessori skolā. Vēlāk līdz devītajai klasei viņa apmeklēja Politehnisko skolu. Augstskolas izglītību Čailda ieguva Jekaterinas Brensonas internātskolā, kur viņā parādījās interese par teātri un rakstīšanu. Pēc augstskolas absolvēšanas Čailda studēja Smita Koledžā, kur viņa bija sociāla un fiziski aktīva. Viņa bija Studentu padomes loceklis, spēlēja basketbolu, un darbojās teātra asociācijā. Sākotnēji mācoties viņa vēlējās uzrakstīt izcilu amerikāņu romānu. Smita Koledžā Čailda ieguva vēstures grādu.
Pirmais pasaules karš
Pirms viņa kļuva slavena šefpavāre Džūlijai Čaildai bija izdevies klasificēt komunikācijas plūsmu no tālvadības posteņiem Ceilonā un Ķīnā Otrā pasaules kara laikā, pateicoties kam Čailda ieguva uzslavas par savu vērību detaļām un amerikāņu spiega karjeru. Kā izlūkošanas nodaļas pētniecības asistente viņa ierakstīja 10,000 vārdus uz baltām piezīmju kartītēm, kas bija paredzētas darbinieku izsekošanai. Viņa kļuva par vienu no vadošajiem ASV inteliģences Stratēģiskā biroja direktora, leģendārā Viljama Donovana, noslēpumu pētniekiem. Vēlāk Čailda strādāja zemūdenens draudu novēršanā nāvējošajās nacistu zemūdenēs. Pēc kara, viņa saņēma balvu par dienestu, kas citēja Čaildas daudzās labās īpašības, tostarp nepārtraukto vēlmi darboties un viņai raksturīgo mundrumu.
Poči
Poči var būt:
Užhorodas rajons
Užhorodas rajons ir Aizkarpatu apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainas galējos rietumos. Robežojas ar Aizkarpatu apgabala Perečinas, Mukačeves un Berehoves rajoniem, kā arī Užhorodu, Čopu, Ungāriju un Slovākiju.
Max-Morlock-Stadion
Max-Morlock-Stadion ir futbola stadions Nirnbergā, Vācijā. Stadionā ir 50 000 skatīāju vietas. Šeit savas mājas spēles aizvada Vācijas Bundeslīgas klubs 1. FC Nürnberg. Stadions ir atvērts 1928. gadā. Šeit ir noticis 2006. gada FIFA Pasaules kauss.
Stadions ir nosaukts bijušā Nürnberg futbolista Maksa Morloka vārdā.
Automaģistrāle S1 (Polija)
Automaģistrāle S1 Pižovice—Čehija ir zemākās klases automaģistrāle Polijā. Automaģistrāle sastāv no vairākiem posmiem, un tās aptuvenais garums pēc pilnas pabeigšanas būs 130 kilometri. S1 atrodas Silēzijas un Mazpolijas vojevodistēs, un tas savieno Automaģistrāli A1 ar Čehiju, kur S1 turpinās kā zemākās klases automaģistrāle R48. Lielākajā daļā no maršruta, tas veido austrumu apvedceļu Augšsilēzijas industriālajam reģionam. Lai automaģistrāle būtu pilnība pabeigta un pilnā garumā atbilstu tās statusam, tuvāko gadu laikā ir plānots izbūvēt vēl 57 kilometrus autoceļa. S1 ir daļa no E75 un lielākās pilsētas tiešā tuvumā no automaģistrāles ir Dombrova Gurņiča, Sosnoveca, Mislovice un Belsko-Bjala
Libehova
Libehova (cz) ir pilsēta Čehijā, Centrālčehijas apgabala Melnīkas apriņķī Labas (Elbas) upes labajā krastā. Pēc iedzīvotāju skaita mazākā Centrālčehijas apgabala pilsēta.
Rakstos pirmoreiz minēta 1311. gadā. 1526. gadā pilsēta iekļāvās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Pilsēta no 1935. gada. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Reinis Pekmans
Reinis Pekmans (dzimis Talsos), ir Latvijas volejbolists, šobrīd realizē profesionālo karjeru klasiskajā volejbolā Francijas profesionālajā klubā Martigues Volley-Ball. Aizvadīto gadu laikā iekļauts Latvijas volejbola izlases pamatsastāvā. 2018. gadā Latvijas volejbola izlase, pie valstsvienības stūres debitējot igaunim Āvo Kēlam, atgriezās Eiropas Sudraba līgā un R. Pekmans tika iekļauts Latvijas izlases pamatsastāvā, diagonāles pozīcijā.
Karjera
R. Pekmans trenēties volejbolā sācis no 9 gadu vecuma, sava tēva Aivara Pekmana — Ziemeļkurzemes volejbola entuziasta un profesionāla trenera vadībā, Talsu novada sporta skolā un volejbola klubā "Talsi", vēlāk iestājies Murjāņu sporta ģimnāzijā. Studē Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmijā.
Pēc karjeras Latvijas klubos pusprofesionālā līmenī R.Pekmans devās spēlēt dažādos Eiropas līmeņa klasiskā (zāles) volejbola klubos, ar kuriem piedalījies Eiropas Volejbola konfederācijas (CEV) Eiropas kausa izcīņas sacensībās — 2014. gada sezonā startējot Beļģijas Precura Antwerpen, 2016. gada sezonā Beļģijas Volley Asse-Lennik klubā, 2017. gada sezonā — Beļģijas klubā Lindemans Aalst (Lennikas komanda ilgstoši, kopš kluba dibināšanas 1985. gadā nesa "Euphony ASSE-LENNIK" vārdu, bet pēdējās sezonās strādājot ar ģenerālatbalstītājiem, mainīja kluba nosaukumu ), bet 2018. gada sezonā — Francijas profesionālajā klubā Martigues Volley-Ball.
Eiropas Volejbola konfederācijas (CEV) Kausā (Eiropas Volejbola konfederācijas otrs spēcīgākais klubu turnīrs pēc Čempionu Līgas) Lindemans Aalst rindās 2017. gadā viņš iekļuva ceturtdaļfinālā.
2018.—2019. gada izlases ciklā Reinis Pekmans pievienojās izlasei divās noslēdzošajās Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlēs un pēdēja cīņā, pret Izraēlas valstsvienību bija rezultatīvākais starp Latvijas izlases dalībniekiem un komanda izcīnīja uzvaru.
Šēra (nozīmju atdalīšana)
Šēra var būt:
Šēra (departaments)
Šēra (fr) ir Francijas departaments, viens no sešiem Centra reģiona departamentiem. Tas ir viens no pirmajiem 83 departamentiem, kas tika izveidoti franču revolūcijas laikā 1790. gada 4. martā. Šēras administratīvais centrs ir Burža, otra lielākā pilsēta ir Vjerzona. Departaments administratīvi sīkāk dalās trijos apgabalos (arrondissements):
Milānas katedrāle
Milānas katedrāle jeb Milānas Doms (it, lmo) ir Romas Katoļu baznīcas katedrāle Milānā, Itālijā. Dievnams atrodas plašajā Doma laukumā, kas ir pilsētas centrs gan ģeogrāfiskā, gan sociālā nozīmē.
Celta gotikas stilā. Lielākā katoļu baznīca Itālijā un 5. lielākā pasaulē. Baznīcas celtniecība ilgusi no 1386. līdz 1965. gadam. Pirms pašreizējās katedrāles būvniecības šajā vietā atradusies vismaz viena baznīca. 1762. gadā tika izgatavota Madonnina smaile, kas kļuva par augstāko punktu Milānas katedrālē (108,5 m augstumā). Tas tobrīd bija augstākais punkts pilsētā, vēlāk tika iedibināta tradīcija, ka pilsētā nekas neatrodas augstāk par Madonnina smaili. Vēlāk uzceltajām ēkām, kas augstākas par 108,5 m, to smailēs tiek pielikta statujas kopija.
Aizliegtā brīvdiena
"Aizliegtā brīvdiena" (en) ir 1986. gada ASV komēdija, kuras režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Džons Hjūzs. Filmā galvenās lomas atveido Metjū Broderiks, Mija Sāra un Alans Ruks.
Filma ir par skolnieku Ferisu Bjūleru, kurš ar savu labāko draugu un draudzeni nobasto skolu, lai pavadītu vienu dienu Čikāgā.
"Aizliegtā brīvdiena" pirmizrāde notika. Filma bija komerciāli veiksmīga, nopelnot 70 miljonus ASV dolāru pie 5 miljonu budžeta. Broderiks saņēma plašu kritiķu atzinību. Par savu lomu viņš tika nominēts Zelta globusa balvai. 2014. gadā filma tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".
Dāvids Komisārs
Dāvids Komisārs (1891—1942) bija Svitenes pagasta zemkopis, Latvijas Republikas un Latvijas PSR politiķis, Latvijas Satversmes sapulces, Tautas Saeimas, LPSR Augstākās Padomes deputāts.
Dzīvesgājums
Ievēlēts Latvijas Satversmes sapulcē no sociāldemokrātu saraksta, pēc LSDSP šķelšanās sākotnēji pievienojies sociāldemokrātu-lielinieku frakcijai, taču 1922. gada 5. maijā no tās izstājies un iestājies sociāldemokrātu-mazinieku frakcijā. Vēlāk no LSDSP kandidējis arī uz 1. Saeimu, kā arī uz Bauskas apriņķa valdi , kurā arī ievēlēts , kā arī bijis Svitenes krājaizdevu sabiedrības padomes loceklis , vēlāk priekšsēdētājs.
Ievēlēts Tautas Saeimā no vienīgā atļautā Darba Tautas Bloka saraksta, piedalījies komisijā, kas izstrādāja deklarāciju par Latvijas pievienošanos PSRS. Pēc Tautas Saeimas 1. sēdē pieņemtā lēmuma pasludināt padomju varu 1940. gada 25. augustā kļuvis par LPSR Augstākās Padomes deputātu. Miris 1942. gadā evakuācijā pēc Vācijas uzbrukuma PSRS.
Bruņuzivju ala
Bruņuzivju ala, saukta arī par Roču ieža alu, ir viena no divām sāniskās erozijas alām Vanagu iezī Amatas kreisajā krastā, Amatas novada Drabešu pagastā. Iesniedzas smilšakmenī 8 m dziļumā. Alas sienās atsedzas nogulumu kārta ar bruņuzivju atliekām. Blakus Bruņuzivju alai atrodas 12 m garā P ala, kuras plāna projekcija veido P burta formu. Abu alu ieejas nepieejamas, atrodas 1 m virs upes atvara.
Jānis Lejnieks
Jānis Lejnieks (1951) ir latviešu modernisma arhitekts, žurnāla „Latvijas Architektūra“ galvenais redaktors, bijis Latvijas arhitektūras muzeja direktors un dibinātājs 1995. gadā, Latvijas Arhitektu savienības biedrs (no 1978). Izstrādājis virkni pilsētu plānojumu un dzīvojamo ēku projektu, kā arī veicis vēsturisko celtņu izpētes. Publicējis grāmatas par dažādiem arhitektūras vēstures jautājumiem.
Dzīvesgājums
Dzimis 1951. gadā. 1975. gadā absolvēja studijas Rīgas Politehniskā institūta Celtniecības fakultātes Arhitektūras nodaļā. Projektu galvenais arhitekts projektēšanas institūtā "Pilsētprojekts".
Autordarbi
Lielvārdes, Rojas, Subates u.c. ģenerālie plāni, Kalnciema-Lielirbes ielas telpiskās organizācijas projekts un dzīvojamās mājas Rīgā, Miera ielā 80, 82, Valmieras Brāļu kapi (autoru kolektīvā). Vadījis Jūrmalas ģenerālā plāna izstrādi.
Publikācijas
Kopš 1978. gada publikācijas par 20. gadsimta Latvijas arhitektūru. 1989. gadā sagatavots albums "Rīgas arhitektūra" (kopā ar fotogrāfu I. Stūrmani).
2018. gadā izdevis grāmatu "Juris Monvīds Skalbergs, Divkāršais kūlenis. Modernisms — Postmodernisms."
Austrumtimoras administratīvais iedalījums
Austrumtimoras administratīvo iedalījumu veido 13 distrikti. Distrikti sīkāk iedalās 65 apakšdistriktos. Pēc platības lielākais distrikts ir Vikekes distrikts (1 880,39 km²), bet mazākais — Dili distrikts (368,12 km²). Pēc iedzīvotāju skaita lielākais distrikts ir Dili distrikts (245 873 iedzīvotāji), bet mazākais — Manatuto distrikts (44 906 iedzīvotāji).
Ķērne (keramika)
Ķērne ir viens no Latgales keramikas saimniecības trauku tipiem. Tā ir paredzēta krējuma uzglabāšanai.
Pišķupe
Pišķupe ir Cieceres kreisā krasta pieteka Kuldīgas novadā un Saldus novadā.
Tek ziemeļu - ziemeļrietumu virzienā. Ietek Ciecerē pie Upesstalmaņu mājām. Pie Stalmaņiem upi šķērso valsts autoceļš A9 (Rīga (Skulte)—Liepāja).
Saulīšu ciems
Saulīšu ciems (arī Saulīši ) bija apdzīvota vieta Ropažu novada Stopiņu pagastā, oficiāli — Dreiliņu ciema daļa. Atrodas pagasta rietumu daļā starp Dreiliņu centrālo daļu un Aconi, 4,3 km no novada centra Ulbrokas un 13,4 km no Rīgas centra.
Transports
Saulīšus ar Rīgas centrālo daļu, kā arī Pļavniekiem savieno Rīgas satiksmes 34. maršruta autobuss: Centrāltirgus—Saulīši. Tas kursē tikai darba dienās. Virzienā uz Saulīšiem — 6 reizes dienā, virzienā uz Centrāltirgu — 7 reizes.
Poči (Viļānu pagasts)
Poči ir ciems Viļānu novada Viļānu pagastā. Izvietojies pagasta rietumos 5,7 km no pagasta un novada centra Viļāniem un 212,9 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem, Līpupeites krastā.
Kosmos-2544
Kosmos-2544 (Космос-2544) ir Krievijas GLONASS globālās navigācijas sistēmas GLONASS-M sērijas pavadonis. Tas orbītā palaists 2019. gada decembrī. GLONASS zemes vadības kompleksa numurs 759. Kosmos-2544 tika izvietots Glonass sistēmas pirmajā orbitālajā plaknē, punktā Nr. 4.
Kosmos-2544 tika palaists 08:54 UTC ar nesējraķeti Sojuz-2.1b / Fregat no Pļeseckas kosmodroma. Šis bija pirmais starts no starta laukuma "43 / 3" kopš 2002. gada oktobra, kad Sojuz nesējraķete uzsprāga tūlīt pēc pacelšanās, daļēji bojājot starta aprīkojumu.
2020. gada 3. janvārī GLONASS № 759 tika nodots ekspluatācijā.
Lezginka
Par lezginku sauc arī turku tautas deju, kuru galvenokārt dejo azerbaidžāņu minoritāte Turcijas ziemeļrietumos — Ardahanas, Īgdiras un Karsas ilos. Turcijā to dēvē arī par Kafkas Oyunları (kaukāziešu deju). Dažādos Kaukāza reģionos, kur tiek dejota šī deja, tai ir dažādi nosaukumi, piemēram, ab, av, ady, kbd, krc, os, тымбыл кафт,  ce. Lezginkas mūzika ir ļoti ātra un dinamiska, tās taktsmērs ir 6/8. Tradicionālie mūzikas instrumenti ir kausa bungas tombak, rāmja bungas ghaval vai gruzīnu bungu pāris diplipito, vēlāk tikušas pievienotas arī harmonikas. Lezginka var tikt dejota kā solo deja (dejo tikai vīrietis) vai pāru (dejo vīrietis un sieviete) deja. Dejojot pa pāriem, partneri nepieskaras viens otram. Dalībnieki parasti ir ģērbušies tradicionālajos tērpos, vīrieši pie sāniem nēsā zobenu, bet sievietes valkā garu, izrotātu apģērbu. Vīrietis, atdarinot ērgli (ērglis Kaukāzā ir spēka, diženuma, savaldības un drosmes simbols) dejo enerģiskiem, ātriem un īsiem soļiem, dažādos virzienos mētādams rokas, pēc tam veic straujus lēcienus un nokrīt uz ceļiem, tad atkal uzlec kājās. Savukārt sieviete pārvietojas graciozi, lēni un plūstoši, atdarinot gulbi. Šis lomu sadalījums mūsdienās vairs netiek tik stingri ievērots. Tradicionāli šo deju dejo skatītāju lokā, skatītājiem uz grīdas ar rokām, pātagu vai zobenu izklaudzinot ritmu. Skatītāji reizēm pat ņem dalību dejā. Lezginkā kā elements var būt ietverta deja uz pirkstgaliem, cits elements — zobenu deja, kur rokās vai mutē tiek turēti pieci vai vairāki zobeni, kas viens pēc otra tiek mesti pret zemi. Dažkārt ar zobeniem tiek attēlota cīņa. Armēņu komponista Arama Hačaturjana "Zobenu deja" ir vispazīstamākā daļa no baleta "Gajanē", kuras pamatā ir lezginka.
Frīdrihs Lādegasts
Frīdrihs Lādegasts (, dzimis, miris ) bija Saksijas izcelsmes vācu ērgeļmeistars 19. gadsimta otrajā pusē. Lādegasta būvētās ērģeles tika uzstādītas vairākās Vidzemes baznīcās.
Ērģelbūvniecību sācis apgūt brāļa darbnīcā Gēringsvaldē. Divdesmit gadu vecumā uzbūvēja savas pirmās ērģeles. Papildinājies pie meistariem Leipcigā, Bornā, Desavā, Strasbūrā, Parīzē (pie Aristida Kavajē-Kolla). 1846. gadā nodibināja ērģeļu darbnīcu Veisenfelsā. 1898. gadā darbnīcas vadību pārņēma viņa dēls Oskars.
Ap 200 radītās ērģeles mūsdienās atrodamas ne tikai Vācijā, bet arī citās Centrāleiropas valstīs, tai skaitā Igaunijā un Latvijā. Ievērojamāko ērģeļu vidū var minēt ērģeles Vīnes Musikverein koncertzālē, Mērzeburgas katedrāles ērģeles, ērģeles Leipcigas Svētā Nikolaja baznīcā, kā arī Lādegasta lielākās ērģeles Šverīnes katedrālē.
Latvijā Lādegasta ērģeles tika uzstādītas Burtnieku, Cesvaines, Matīšu un Valmieras Sīmaņa baznīcā, no kurām saglabājušās ērģeles Matīšos un Valmierā.
Latvijas un PSRS līgums par neuzbrukšanu un konfliktu nokārtošanu miera ceļā
Latvijas un PSRS līgums par neuzbrukšanu un konfliktu nokārtošanu miera ceļā bija starptautisks līgums starp Latviju un PSRS, ko 1932. gada 5. februārī Rīgā no Latvijas puses parakstīja Ministru prezidents Marģers Skujenieks un no PSRS Centrālās izpildkomitejas puses Ārlietu tautas komisariāta kolēģijas biedrs Boriss Stomonjakovs un PSRS pilnvarotais pārstāvis Aleksejs Sviderskis. Latvijas Saeima līgumu ratificēja 1932. gada 21. jūnijā, bet PSRS Centrālā izpildkomiteja 1932. gada 11. jūlijā. Neuzbrukšanas līgums bija spēkā trīs gadus ar iespējamu neierobežotu skaitu pagarinājumu ik pa diviem gadiem, tomēr PSRS to pārkāpa, 1939. gada 23. augustā parakstot Molotova—Ribentropa pakta slepeno papildprotokolu, 1940. gada 15. jūnijā uzbrūkot Latvijas robežsargiem un vēlāk veicot pilnīgu Latvijas okupāciju.
Saturs
Abas līdzējas puses savstarpēji apņēmās atturēties no jebkāda uzbrukuma viena pret otru, kā arī no jebkādiem varas darbiem, kas vērstos pret otras līdzējas puses teritoriālo integritāti un neaizskaramību vai politisko neatkarību, neievērojot to, vai tāds uzbrukums vai varas akts notiktu atsevišķi vai kopā ar citām valstīm, pieteicot vai nepieteicot karu. Abas līdzējas puses apņēmās nepiedalīties nekādos militāros vai politiskos līgumos, konvencijās vai nolīgumos, kas būtu vērsti pret otras puses neatkarību, teritoriālo neaizskaramību vai politisko drošību, kā arī līgumos, konvencijās vai nolīgumos, kuru nolūks būtu vienas līdzējas puses finansiāls vai ekonomisks boikots. Abas līdzējas puses apņēmās visus strīda jautājumus neatkarīgi no to rakstura un izcelšanās, kuri rastos viņu starpā pēc šā līguma parakstīšanas un kurus nevarētu piemērotā laikā izšķirt parastā diplomātiskā kārtībā, nokārtot izlīgšanas ceļā jauktā izlīgšanas komisijā, kuras sastāvs, tiesības un darbība noteicami sevišķā konvencijā, ko abas puses apņēmās noslēgt cik iespējams drīzā laikā un kas stātos spēkā vienā laikā ar šo līgumu.
Velikijbereznijas rajons
Velikijbereznijas rajons ir Ukrainas Aizkarpatu apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Aizkarpatu apgabala Volovecas un Perečinas rajoniem, Ļvivas apgabala Turkas rajonu, kā arī Slovākiju un Poliju.
Pakroja
Pakrojas apkaimē dzimis lietuviešu ģenerālis, Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris Silvestrs Žukausks (Silvestras Žukauskas, 1860-1937).
Gohtanika (Vajocdzoras marze)
Gohtanika (hy) ir ciems Armēnijas Vajocdzoras marzē. Atrodas Jehegisas upes ielejā reģiona ziemeļu daļā. Attālums līdz reģiona galvaspilsētai Jehegnadzorai ir 17 kilometri.
Iedzīvotāji
Pēc 2011. gada tautskaites datiem Gohtanikā bija 190 iedzīvotāji, pārsvarā etniskie armēņi.
Krīžu jūra
Krīžu jūra jeb Mare Crisium ir Mēness jūra Mēness redzamajā pusē. Atrodas uz ziemeļaustrumiem no Miera jūras, ziemeļaustrumos robežojas ar Čūskas jūru. Krīžu jūra izveidojusies gigantiska trieciena rezultātā laikposmā pirms apmēram 4,55 līdz 3,85 miljardiem gadu. Jūras diametrs ir apmēram 555 km, tā aizņem ap 228,000 km2 lielu teritoriju. Jūras pamats līdzens, to klāj lava. Jūras forma ieapaļa, to ieskauj koncentrisku kalnu grēdas. Krīžu jūras centrā atrodas maskons, jeb masas koncentrācija. Tā esamību ir noteikuši vairāki kosmiskie aparāti (Lunar Orbiter aparāti, Lunar prospector un GRAIL).
Nosaukumu “Krīžu jūra” izdomāja itāļu astronoms Džovanni Batista Ričoli (Giovanni Battista Riccioli), pirmoreiz to publicējot 1651. gadā darbā Almagestum Novum. 1935. gadā to apstiprināja Starptautiskā Astronomijas savienība.
Krīžu jūru ietver vairākas kalnu grēdas – Tetjajeva grēda (Dorsa Tetyaev), Opela grēda (Dorsum Oppel), Termjē grēda (Dorsum Termier) un Hārkera grēda (Dorsa Harker). Jūras dienvidaustrumos atrodas zemesragam līdzīgs izvirzījums – Promontorium Agarum. Jūras baseinā atrodas vairāki krāteri - Jerksa krāteris (Ø 36 km) un Liks (Ø 31 km) dienvidaustrumu malā, uz austrumiem no Jerksa atrodas Pikārs (Ø 23 km). Jūras ziemeļaustrumu daļā atrodas Pīrss (Ø 18 km). Prokla krātera gaišo izmešu stari stiepjas pār Krīžu jūras ziemeļrietumu daļu. Uz ziemeļiem no jūras atrodas sens, erodējis krāteris Kleomeds (Ø 126 km), uz dienvidaustrumiem – Kondorsē (Ø 75 km).
Krīžu jūrā avarēja kosmiskais aparāts Luna 15, kuram bija jānogādā uz Zemi Mēness grunts paraugi. Vēlāk to sekmīgi paveica Luna 24, kurš atveda grunts paraugus no Krīžu jūras.
Dmitrijs Kuzmins
Dmitrijs Kuzmins (ru; Maskavā) ir krievu dzejnieks, literatūrzinātnieks, tulkotājs, atdzejotājs, redaktors, izdevējs, literāro projektu organizators. Kopš 2014. gada dzīvo Latvijā.
Biogrāfija
Dmitrijs Kuzmins dzimis arhitekta Vladimira Ļegošina un redaktores Edvardas Kuzminas ģimenē, viņš ir krievu tulkotājas Noras Gaļas mazdēls. 1993. gadā Kuzmins beidzis Maskavas Valsts Pedagoģisko universitāti. 2005. gadā filoloģijas zinātņu doktora grāds par disertāciju par vienrindēm (2016. gadā tās paplašināta redakcija tika publicēta kā monogrāfija “Krievu vienrinde. Vēstures un teorijas apraksts” (ru)). Pasniedzis vairākās Krievijas universitātēs. 2014. gadā strādājis kā uzaicinātais profesors Prinstonas Universitātē (ASV). Pirmās krievu mācību grāmatas “Dzeja” (2016) līdzautors.
Kuzmins publicējas kā dzejnieks kopš 1990. gada. 2008. gadā ir izdevis dzejoļu un atdzejojumu krājumu “Labi būt dzīvam” (ru), par ko nākamajā gadā ieguvis prēmiju “Maskavas novērtējums” (ru) par labāko debijas grāmatu. Dzejoļi tika publicēti atdzejojumos angļu, latviešu, ukraiņu, franču, vācu, uzbeku, ķīniešu valodās. Piedalījies dzejas festivālos un semināros Rīgā, Gentē (Beļģija), Noridžā (Lielbritānija), Tutcingā (Vācija), Belgradā (Serbija), Almati (Kazahstāna), Tartu (Igaunija), Maskavā, Pēterburgā, Jekaterinburgā, Novosibirskā, Krasnojarskā, Kaļiņingradā utt.
Atdzejo mūsdienu dzeju no angļu, franču, ukraiņu un citām valodām, ir iztulkojis Antuāna de Sent-Ekziperī stāstu “Dienvidu kurjers”.
Apgāda “ARGO-RISK” dibinātājs (1993) un galvenais redaktors; apgāds publicējis aptuveni 500 mūsdienu dzejnieku un rakstnieku grāmatas, tai skaitā Kārļa Vērdiņa, Marta Pujāta, Krišjāņa Zeļģa, Aivara Eipura krājumus krievu valodā. Jauno literātu apvienības “Vavilon” dibinātājs (1997), mūsdienu dzejas žurnāla “Vozduh” (Gaiss, ru; 2006) dibinātājs un redaktors; daudzu literāru projektu kurators. Vairāku dzejas antoloģiju sastādītājs – «Ļoti īsie teksti», «Literatūra ne no galvaspilsētas» «Atbrīvotais Uliss: krievu dzeja ārpus Krievijas», «Polārā antoloģija: mūsdienu krievu rakstnieki par Arktiku un Antarktiku», kā arī Slovēnijā izdotās mūsdienu krievu dzejas antoloģija un mūsdienu krievu LGBT literatūras antoloģijas (publicēta Spānijā). Ir izveidojis tiešsaistes projektu «Jaunā Krievijas literārā karte» un mūsdienu krievu literātu portretu arhīvu — galeriju «Krievu literatūras sejas». Noras Gaļas prēmijas (2012) par īso prozu tulkojumiem no angļu valodas līdzdibinātājs.
Latvijā dibinājis projektu “Literatūra bez robežām” (en) — starptautisko izdevniecību un rezidenci dzejas atdzejotājiem. Divu gadu laikā ir izdotas 8 grāmatas krievu un latviešu valodās (viena no tām ir Eināra Pelša grāmata “Mīļākais tētis pasaulē” 2016.). 2016. gadā rezidencē viesojušies atdzejotāji no Krievijas un Kazahstānas. Literāra projekta ietvaros Rīgā tika organizēti literārie pasākumi, tajā skaitā pasaules dzejas lasījumu Latvijas pasākums, atbalstot palestīniešu dzejnieku Ašrafu Fajadu (piedalījušies Jānis Rokpelnis, Edvīns Raups, Arvis Viguls, Sergejs Timofejevs un citi. ). Kuzmina krieviskojumos pēc 2017. gada ir publicēti latviešu dzejnieku dzejoļi, starp tiem ir Inga Gaile, Katrīna Rudzīte, Daina Sirmā, Ivars Šteinbergs, Krista Anna Belševica un Lote Vilma Vītiņa. Ar Kuzmina priekšvārdiem Latvijā ir publicēti Mihaila Kuzmina un Dmitrija Prigova dzejas grāmatas.
Blekbērna
Blekbērna (en) ir pilsēta Apvienotajā Karalistē, Ziemeļrietumanglijas reģionā, Lankašīras grāfistē. 2011. gadā pilsētā dzīvoja 117 963 iedzīvotāji. Pilsētā bāzējas futbola klubs Blackburn Rovers.
Sadraudzības pilsētas
Blekbērnai ir sadraudzības attiecības ar šādām pilsētām:
Basshunter
1998. gadā Jūnass Ēriks Altbergs sāka dziedāt mātes vadītajā skolas korī. 2001. gadā pieņēma pseidonīmu Basshunter. Līdz 2019. gadam bija ierakstīti četri mūzikas albumi: LOL <(^^,)> (2006), Now You're Gone – The Album (2008), Bass Generation (2009) un Calling Time (2013). Pēc 2014. gada datiem dziedātāja albumi un singli ir pārdoti vairāk nekā 6 miljons eksemplāros.
Oto (Bavārijas karalis)
Oto Vilhelms Luitpolds Adalberts Valdemārs (de; dzimis, miris ) bija Bavārijas karalis no savā brāļa Ludviga II nāves 1886. gadā līdz 1913. gadam. Psihiskas slimības dēļ valdīja tikai nomināli. Bavārijas valdnieka funkcijas veica Oto tēvocis, reģents Luitpolds. Pēc Luitpolda nāves Oto tika atcelts no troņa, un par karali kļuva Luitpolda dēls Ludvigs III.
Demotika
Demotika (no grc — ‘tautas [raksts]’) ir jaunākā no trijām ēģiptiešu hieroglifu rakstu formām. Atšķirībā no klasiskās hieroglifu rakstības, kas tika izmantota galvenokārt monumentālajiem uzrakstiem, demotika, tāpat kā hieratika, tika izmantota rokrakstam uz papirusa. Radusies Lejasēģiptē ap 650. gadu p.m.ē. no hieratikas un tika lietota līdz m.ē. 5. gadsimtam. Demotiskais raksts lielā mērā ietekmējis koptu rakstu, kas ir ēģiptiešu valodas mūsdienu liturģiskā rakstība.
Paši ēģiptieši demotisko rakstu dēvēja par dokumentu rakstu. Terminu «demotika» ieviesa grieķu vēsturnieks Hērodots 5. gadsimtā p.m.ē., lai atšķirtu no hieratikas un klasikā hieroglifu raksta.
No hieratikas demotika atšķīrās ar mazāku kopējo rakstzīmju skaitu (ap 270), bet to kompensējot ar sarežģītām ligatūrām. Demotikā arī bija ievērojami lielāks ar alfabētiskajām zīmēm uzrakstīto vārdu īpatsvars (mazāks logogrammu īpatsvars]], kā arī bija aizsākumi patskaņu apzīmēšanai, izmantojot specifiskas līdzskaņu zīmes.
Demotikai bija liela nozīme ēģiptiešu hieroglifu atšifrēšanā. Uz 1799 gadā atrastā Rozetas akmens teksts uzrakstīts trijos blokos ar identisku saturu: divi bloki ēģiptiešu valodā hieroglifu un demotiskajā rakstā un trešais bloks sengrieķu valodā. Jau 1802. gadā, salīdzinot ar koptu rakstu, tika atšifrētas 14 demotikas rakstzīmes.
Demotikas, tāpat kā klasisko hieroglifu un hieratikas lietošana praktiski izzuda 5. gadsimtā Romas Impērijas laikā, kad to aizstāja grieķu valoda un grieķu alfabēts.
Aja Šimokodzuru
Aja Šimokodzuru (ja; dzimusi ) ir bijusī japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Kamara (polārstacija)
Kamara (es) ir Argentīnas vasaras polārstacija Antarktīdā. Izvietojusies nelielajā Hāfmūnas saliņā Mūnbeja līcī Livingstona salas austrumu piekrastē Dienvidšetlendas salās. Stacija izveidota 1953. gada 1. aprīlī kā Argentīnas Kara flotes bāze ar nosaukumu Baijaluna (Destacamento Naval Bahía Luna) pēc Mūnbeja argentīniešu nosaukuma «Lunas līcis». 1955. gadā pārdēvēta par godu flotes leitnantam Huanam Kamaram (Juan Ramón Cámara), kas 1955. gada 16. janvārī gāja bojā negadījumā Potera līcī (Destacamento Naval Teniente Cámara). 1990. gadā nodota Argentīnas Antarktikas institūtam un pārdēvēta tagadējā nosaukumā. Līdz 1959. gadam stacija funkcionēja vissezonas režīmā, 1959./1960. gada sezonā — slēgta, vēlāk darbojās tikai kā vasaras stacija. Galvenās pētniecības nozares ir meteoroloģija, okeanogrāfija, ģeoloģija, ornitoloģija. Populārs tūrisma galamērķis.
Enoha grāmata
Enoha grāmata, arī Ēnoha grāmata, ir sens jūdaistu reliģisks raksts par kritušiem eņģeļiem. Saskaņā ar tradīcijām grāmatu sacerējis Enohs, septītais pēc Ādama un Noasa vectēvs. Mūsdienās aprēķināts, ka grāmatas vecākās nodaļas pierakstītas ap 300. gadu p.m.ē. un jaunākās drīzāk ap pirmo gadsimtu. Enoha grāmata nav iekļauta jūdu un kristiešu svētajos rakstos (viņu Bībeles kanonā), izņemot falašiem (Etiopijas ebrejiem) un Etiopijas Ortodoksālajā baznīcā.
Raksturojums
14 Bet šiem arī Enohs, septītais pēc Ādama, ir sludinājis, sacīdams: redzi, Tas Kungs nāk ar daudz tūkstošiem Savu svēto 15 tiesāt visus un sodīt visus bezdievjus viņu bezdievīgo darbu dēļ, ko tie darījuši, un visu nekaunīgo vārdu dēļ, ko bezdievīgi grēcinieki ir runājuši pret viņu. (Jūdas vēstule)
Enoha grāmatas pirmā daļa izvērsti apraksta un skaidro vairākus Vecās Derības notikumus, kuri pieminēti 1. Mozus grāmatā:
1 Un notika, kad cilvēki sāka vairoties virs zemes un tiem dzima arī meitas, 2 tad Dieva dēli vēroja, ka cilvēku meitas bija skaistas, un tie ņēma tās sev par sievām, kas tiem labāk patika. 3 Tad Dievs sacīja: "Mans Gars nevar mūžīgi būt ar cilvēku, jo tas ir miesa. Viņa mūžs lai ir simts divdesmit gadi." 4 Tanīs dienās milži bija zemes virsū, arī pēc tam, kad Dieva dēli bija gājuši pie cilvēku meitām un tās bija dzemdējušas bērnus. Tie bija varoņi, kas bija senlaikos, vīri ar vārdu. 5 Kad Dievs redzēja, ka cilvēku ļaunums augtin auga zemes virsū un ka viņu sirdsprāta tieksmes ik dienas vērsās uz ļaunu, 6 tad Dievam kļuva žēl, ka Viņš cilvēku zemes virsū bija radījis, un Viņš Savā sirdī ļoti noskuma. 7 Un Dievs sacīja: "Es iznīcināšu no zemes virsus cilvēku, kuru Es esmu radījis; cilvēku līdz ar lopiem un rāpuļiem, un putniem gaisā, jo Man ir žēl, ka Es tos esmu radījis." 8 Bet Noa atrada labvēlību Dieva acīs. (1.Moz.)
Grāmatas pirmā daļa apraksta Dieva dēlus, kritušos eņģeļus, "nefelimu" (milžu) tēvus, kā arī Enoha vīzijas un "ceļojumus", bet citās daļās ir alegoriski stāsti par kanāniešu piedzīvojumiem, astronomiski skaidrojumi un dažādas līdzības.
5 Ticībā Enohs tika aizrauts, tā ka viņš neredzēja nāvi, un viņu neatrada, tāpēc ka Dievs viņu bija aizrāvis. Jo pirms aizraušanas par viņu ir nodota liecība, ka viņš Dievam paticis. (Ebrejiem 11:5)
Kanons
Enoha grāmatu apsprieda vairākus gadsimtus, bet tomēr neiekļāva Tanahā un kristiešu kanonā. Rabīniskais jūdaisms Enoha grāmatu nepiemin, bet apgalvots, ka grāmatai bijusi nozīme ebreju misticismā. Vispārpieņemts, ka Enoha grāmata ietekmējusi kristiešu doktrīnas par Mesiju, Dieva dēlu, Dieva valstību, Sātanu, mirušo augšāmcelšanos un eshatoloģiju. (Piemēram, "visu dienu beigās, Kristus otrās atnākšanas dienā, notiks visu mirušo augšāmcelšanās.")
Barnabas vēstulē esot pieņemts, ka Enoha grāmata ir kanoniska. Agrīnie kristiešu apoloģēti, kā piemēram Atēnu Atenagors, Aleksandrijas Klements, Lionas Irenejs un Tertulliāns, arī esot pieņēmuši, ka Enoha grāmata ir kanoniska un citi agrīno kristiešu apoloģēti atsaucās uz Enoha grāmatas apgalvojumiem, (piemēram Justīns Moceklis un Origens. )
Ūbānu pilskalns
Ūbānu pilskalns atrodas Vidzemē, Madonas novada Praulienas pagasta rietumos, netālu no valsts autoceļa P62 (Krāslava—Preiļi—Madona). Pilskalnu aprakstījis Ernests Brastiņš.
Pilskalnam ir 25 metrus augstas stāvas nogāzes pret austrumos tekošo Ilgas upīti, bet rietumos tas lēzeni paceļas 10 metru augstumā. Gar stāvāko nogāzi saglabājusies terase, rietumu pusē tā noarta. Kalnā atrastas senlietas, konstatēts kultūrslānis. Saglabājušās teikas, ka kalnā bijusi pils, bet pretējā kalnā — baznīca.
Valmiera Glass VIA (basketbols)
"Valmiera Glass / Vidzemes Augstskola", saīsināti "Valmiera Glass VIA", ir Latvijas basketbola klubs no Valmieras, kurš ir izveidots 2011. gadā. Spēlē Latvijas—Igaunijas Basketbola līgā un Latvijas Basketbola līgā (LBL). Komandas galvenais treneris ir Oskars Virsis. Mājas spēles "Valmiera Glass VIA" aizvada Vidzemes Olimpiskajā centrā.
Kā Vidzemes Augstskolas komanda Valmieras klubs sāka spēlēta LBL 3. divīzijā 2011. gadā. Sezonu vēlāk pacēlās uz LBL 2. divīziju, bet 2018. gadā, kad Valmieras spēcīgākais klubs "Valmiera/Ordo" bankrotēja, "Valmiera Glass VIA" ieņēma tā vietu LBL pamatturnīrā un arī tikko dibinātajā Latvijas—Igaunijas Basketbola līgā.
Nacionālajā basketbola līgā (LBL-2) klubu pārstāv jauniešu komanda "Bertānu Valmieras BS", kuras treneris ir Arnis Vecvagars.
2022. gada vasarā kluba vadībā iesaistījās basketbolisti Dāvis Bertāns un Dairis Bertāns, bet par galveno treneri kļuva Lietuvas speciālists Toms Keršis. No gados jauniem spēlētājiem komplektētā komanda 2022.—2023. gada sezonu iesāka neveiksmīgi, un pēc vairākiem graujošiem zaudējumiem lietuviešu treneris tika atbrīvots, bet komandas vadību pārņēma vietējais speciālists Oskars Virsis. Sezonas noslēgumā komanda ieņēma priekšpēdējo 15. vietu Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas regulārajā sezonā, uzvarot 6 spēlēs, savukārt Latvijas Basketbola līgas ceturtdaļfinālā piekāpās BK Ogre.
Latvijas Basketbola līga
Sākot ar 2018. gadu iepriekšējā kluba vietu turnīros ieņēma jauns klubs "Valmiera Glass / Vidzemes Augstskola".