cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eriks Gaļimovs
Zinātniskā darbība
Eriks Gaļimovs ir vairāk nekā 500 zinātnisko publikāciju, monogrāfiju autors, viņam ir vairāki izgudrojumi. Viņš kopā ar A. Bučačenko, J. Moļinu un R. Sagdejevu veicis atklājumu "Kodolu spina izotopu efekts".
Pršībora
Pršībora (cz) ir pilsēta Čehijā, Morāvijas-Silēzijas apgabala Novi Jičīnas apriņķī. Zigmunda Freida muzejs.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1251. gadā. Ilgus gadsimtus pilsēta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā, un tās vāciskais nosaukums bija Freiberga Morāvijā (de). No 1918. gada — Čehoslovākijas sastāvā. No 1938. līdz 1945. gadam kā Sudetu apgabala daļa atradās Vācijā. Pēc Otrā pasaules kara — atkal Čehoslovākijā. Pamatojoties uz Beneša dekrētiem, pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti. Kopš 1993. gada — Čehijas sastāvā.
Kārlis Būmeisters (politiķis)
Kārlis Būmeisters (dzimis, miris ) bija Latvijas politiķis, grāmatvedis, auditors. Bijis 1., 2. un 3. Saeimas deputāts. Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP) biedrs, kā arī Latvijas Bankas padomes loceklis, latviešu dzejnieka un redzamākā LSDSP biedra Raiņa domubiedrs. Ārsta Valentīna Būmeistera, padomju disidenta, politiski represētā profesora Jura Būmeistera tēvs un mūsdienu mūziķa un TV personības Kārļa Būmeistera (šobrīd Eiropas Parlamenta ierēdņa) vecvectēvs. Politiski apcietināts trīs reizes par tobrīd pretvalstisku vai revolucionāru darbību gan Krievijas Impērijas, gan Kārļa Ulmaņa autoritārā režīma, gan Padomju okupācijas laikā.
Biogrāfija
Kārlis Būmeisters piedzima Cēsu apriņķa Grašu pagastā. saimnieku Jēkaba un Annas Augustes (dz. Pakalnietes) ģimenē. Ieguvis vidējo izglītību, zinājis četras valodas.
1904. gadā notiesāts par sociāldemokrātisku darbību 1905. gadā piedalījies revolūcijā. 1906. gadā pievienojies Latvijas Sociāldemokrātiskajai Strādnieku partijai (LSDSP). Par revolucionāru darbību, virzot mazinieku, Trocka idejas un izplatot trockiešu laikrakstu "Dzirkstele", 1908. gadā apcietināts un 1909. gadā notiesāts uz nometināšanu, bet sakarā ar nepilngadību sods mazināts uz četriem gadiem "cietokšņa", t.i., cietuma. Sodu izcieta Rīgas Centrālcietumā līdz 1913. gadam, kad ticis amnestēts par godu Krievijas Impērijas monarhu Romānovu 300 gadu jubilejai.
Vēlāk devies uz Pēterburgu, kur laulībā ar Agnesi Būmeisteri (dz. Bahmane) piedzimst vecākais dēls Valentīns. Pēc tam Lisvas (Krievija) pilsētas vilnas pārstrādes fabrikā ieņem vadošā grāmatveža un padomes locekļa amatu. Lisvā 1918. gadā piedzimst dēls Juris Būmeisters.
1920. gadā ar ģimeni atgriezies Latvijā un sākumā apmetas Daugavpilī. 1922. gadā ievēlēts par 1. Saeimas deputātu no Latgales saraksta līdzās ar Raini. Ticis ievēlēts arī 2. Saeimā (1925) un 3. Saeimā (1928).
Dzīvojot Daugavpilī, no 1924. līdz 1931. gadam bijis galvenais redaktors laikrakstam "Latgolas Dorbs" (Latgales Darbs), kā arī vienubrīd pilsētas domes deputāts. Bijis Valsts zemes bankas un no 1932. līdz 1934. gadam — Latvijas Bankas padomes loceklis. Pēc Ulmaņa apvērsuma 1934. gada 28. jūnijā kā vadošais LSDSP darbinieks apcietināts uz sešiem mēnešiem Rīgas centrālcietumā.
Otrā pasaules kara laikā bija pretošanās kustības dalībnieks, kā arī darbojās LSDSP pagrīdes organizācijā. 1951. gadā apcietināts kā varai bīstams un izsūtīts uz soda nometni Taišetas pilsētā Sibīrijā. 1956. gadā atgriezies Rīgā, kur turpinājis dzīvot ar ģimeni. Miris. apglabāts Meža kapos.
Gruzdovka
Izteka - mežā, Žīguru pagasta centrālajā daļā. Tek caur meža masīviem ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Liepnā lejpus Katlešiem.
Netālu no ieteces Liepnā upi šķērso valsts autoceļs V473 (Žīguri–Silaciems–Katleši). Upes krastos nav ievērojamu apdzīvoto vietu.
Seksa video
"Seksa video" (en) ir 2014. gada ASV komēdija, kuras režisors ir Džeiks Kasdans. Galvenās lomas filmā atveido Kemerone Diasa, Džeisons Sīgels, Robs Kordrijs, Ellija Kempere un Robs Lovs. Filmas pirmizrāde notika.
Džejs un Ennija ir laulāts pāris ar diviem bērniem, kura intīmajā dzīvē iestājies panīkums. Lai to labotu, Ennija piedāvā izveidot seksa video. Pēc video nofilmēšanas Ennija liek to izdzēst, tomēr Džejs video nejauši sinhronizē citās viedierīcēs, ko pāris laika gaitā ir atdevis paziņām. Kad video neizdodas izdzēst no tīkla, Džejs un Ennija panikā dodas atgūt atdotās viedierīces, pirms video tiek ieraudzīts.
Žaks Deridā
Žaks Deridā (dzimis, miris ) bija Franču Alžīrijā dzimis franču filozofs, zināms kā dekonstrukcijas teorijas aizsācējs. Deridā ir publicējis vairāk kā 40 grāmatu un uzstājies ar runām, kas ir atstājušas ietekmi uz dažādām humanitāro zinātņu nozarēm. Viņa darbi un idejas tiek saistīti ar poststrukturālismu un postmoderno filozofiju.
Johanness Štarks
Johanness Štarks (de; dzimis, miris ) bija vācu fiziķis. Atklājis Doplera efektu kanālstaros un spektrālo līniju sašķelšanos elektriskajā laukā, par ko 1919. gadā saņēmis Nobela prēmiju fizikā.
Štarks bija nacionālsociālisma ideoloģijas piekritējs. Štarks, tāpat kā vēl viens Nobela prēmijas laureāts Filips Lenards, bija "vāciešu fizikas" atbalstītājs, kas tika pasludināta kā pretstats "ebreju fizikai", īpaši vēršoties pret Alberta Einšteina zinātniskajiem pētījumiem.
Viļumi (Baltinavas novads)
Viļumi ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada ziemeļaustrumu daļā 8 km no novada centra Baltinavas un 253 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V478, Kūkovas upes krastā.
Šķiltu strauts
Šķiltu strauts ir Viesatas labā krasta pieteka Tukuma novadā.
Tek rietumu virzienā. Ietek Viesatā pie Zemgaļu mājām. Strautu šķērso valsts autoceļš P104 (Tukums—Auce—Lietuvas robeža (Vītiņi)), tās krastos atrodas Pētertāle.
Margarita Žigunova
Margarita Žigunova (ru; dzimusi ) ir krievu teātra un kino aktrise, baletdejotāja Māra Liepas otrā sieva.
Biogrāfija
Margarita Žigunova dzimusi 1937. gada 20. februārī Kaļiņinas (tagad Tveras) apgabala Kņazevo ciematā. 1959. gadā beigusi Maskavas Mākslas teātra skolu-studiju (ru). Kopš 1960. gada Maskavas A. Puškina vārdā nosauktā dramatiskā teātra aktrise.
1959. gadā Rīgas Kinostudija uzņēma režisora Rolanda Kalniņa spēlfilmu "Ilze", kur galveno lomu filmā tēloja Margarita Žigunova. Filmēšanas laikā Cēsīs viņa iepazinās un vēlāk kļuva par baletdejotāja Māra Liepas sievu. 1962. gadā piedzima viņu pirmdzimtais — Andris, un tikai gadu un 11 mēnešus vēlāk — viņu meita Ilze. Vārdus saviem bērniem Māris un Margarita devuši par godu filmas varoņiem, kuras uzņemšanas laikā liktenis viņus savedis kopā.
Rīgas 74. pamatskola
'''Rīgas 74. pamatskola''' ir skola Rīgā, kurā mācības notiek no 1. līdz 9. klasei. Tā atrodas Induļa ielā 4, Purvciemā.
Vēsture
2022. gada 2. jūnijā Rīgas dome Izglītības, kultūras un sporta komitejā atbalstīja lēmumprojektu par Rīgas 74. vidusskolas pārdēvēšanu par pamatskolu.
2022./2023. mācību gadā skolā mācās arī Ukrainas skolēni, kuri ieradušies Latvijā karadarbības dēļ. Skolā darbojas Ukrainas pilsoņu atbalsta centrs.
Veļskas rajons
Veļskas rajons ir Krievijas Arhangeļskas apgabala administratīvais rajons apgabala dienvidos. Rajons robežojas ar Arhangeļskas apgabala Konošas rajonu rietumos, Ņandomas rajonu ziemeļrietumos, Šenkurskas rajonu ziemeļaustrumos un Ustjas rajonu austrumos, kā arī Vologdas apgabala Verhovažjes rajonu dienvidos.
Latvijas Vikipēdijas maratons
Latvijas Vikipēdijas maratons bija vairāku privāto partneru kopīga aktivitāte ar mērķi aktivizēt latviešu valodas lietojamību mācību procesā, izziņā un pētnieciskajā darbā, palielinot rakstu skaitu Vikipēdijā latviešu valodā. Maratons atklāts. Projekta mērķis bija līdz Latvijas simtgadei Vikipēdijas latviešu valodā versijā pārsniegt 100 tūkstošu rakstu robežu.
Maratona iniciators bija Norvik Banka, bet partneri — Latvijas Universitāte, Valsts valodas centrs, Latvijas Vikipēdijas redaktori, Latvijas Radio 5, uzņēmums Tilde, informatīvi kampaņu atbalsta Delfi, balvas labāko rakstu autoriem nodrošina Samsung.
Kampaņa
Maratona laikā no 2015. gada marta līdz augustam tika rīkota komunikācijas kampaņa, lai uzrunātu Latvijas sabiedrību iesaistīties Vikipēdijas paplašināšanā. Kampaņā tika skaidrota Vikipēdijas nozīme un veiktas izglītojošas aktivitātes par Vikipēdijas rakstu veidošanu. Pasākuma kampaņa tika reklamēta sociālajos tīklos, kā arī izmantojot vides reklāmu. Tajā tika izplatīti YouTube video, kur sabiedrību uzrunāja:
Balvas
Maratona partneru kopīgi veidota žūrija vērtēs rakstus pēc vairākiem kritērijiem un kampaņas noslēgumā četri autori saņems balvas.
Raksti tiek vērtēti šādās kategorijās:
Tematiskās partneru nedēļas
Kampaņā notika arī tematiskās partneru nedēļas, kuru ietvaros labākais raksts par katru tēmu saņēma balvu no partnera.
Bruno Zommers
Bruno Zommers (de; dzimis, miris ) bija vāciešu šaha problēmists.
Piemērs
Uzdevuma risinājums:
Aleksandrijas bibliotēka
Aleksandrijas bibliotēka bija viena no lielākajām un nozīmīgākajām bibliotēkām senajos laikos. Tā atradās Aleksandrijā, Ēģiptē. Bibliotēka uzplauka Ptolemaju dinastijas laikā, šis bija zināšanu centrs no bibliotēkas dibināšanas brīža 3. gadsimtā p.m.ē. līdz pat romiešu veiktajai Ēģiptes iekarošanai 30. gadā p.m.ē. Nav precīzi zināms, cik daudz darbu atradās bibliotēkā.
Iecere par Aleksandrijas bibliotēku un tās atvēršana notika vai nu Ptolemaja I (323.—283. gads p.m.ē.), vai arī viņa dēla Ptolemaja II (283.—246. gads p.m.ē.) valdīšanas laikā. Aleksandrijas bibliotēka tika iznīcināta 7.—8. gadsimtā m.ē.
A. Le Coq Arena
A. Le Coq Arena ir futbola stadions Tallinā, Igaunijas galvaspilsētā. Tajā notiek arī koncerti un citi pasākumi. Tas ir mājas stadions Igaunijas futbola izlasei un futbola klubam FC Flora. Stadionā ir 10 500 sēdvietas. Koncertu laikā ietilpību var palielināt līdz 25 tūkstošiem. Stadions ir nosaukts igauņu alusdarītavas A. Le Coq vārdā.
2018. gada 15. augustā šajā stadionā tika aizvadīta UEFA Superkausa spēle, tāpēc pirms spēles stadionā tika veikti apjomīgi rekonstrukcijas darbi.
X Faktors
Līdzība starp "X-Faktoru" un Idols pamudināja šova Idol izveidotāju Saimonu Fuleru kopā ar 19 Entertainment 2004. gadā ierosināt tiesas prāvu pret Kauelu, šova pārraidītājiem SYCOtv un FremantleMedia. Ārpus tiesas izlīgumā abas iesaistītās puses vienojās, ka Fulers iegūst 10% no "X-Faktora" formāta ienākumiem, kas liedza izveidot amerikāņu versiju šovam līdz pat 2010. gadam. 2011. gadā Fulers vēlreiz tiesājās, apgalvojot, ka viņam arī tika solīts, ka viņš kļūtu par izpilddirektoru šovam The X Factor ASV, bet Syco, FremantleMedia un Fox Broadcasting Company nav izpildījusi šo solījumu.
Tirānas Botāniskais dārzs
Tirānas botāniskais dārzs ir gleznains botānisko dārzu komplekss, kas atrodas Tirānas dienvidos, Albānijā.
X Faktors
Atšķirībā no Idol, kur tiesneši tikai kritizē dalībnieka uzstāšanos, "X-Faktorā" katrs tiesnesis kļūst par dalībnieku mentoriem, dod padomus ar dziesmu izvēli, kā arī tiesā arī citu tiesnešu dalībniekus.
Tirānas Botāniskais dārzs
Tas ir vienīgais botānisko dārzu komplekss Albānijā. Būvniecība tika uzsākta 1964. gadā, sākotnēji aizņemot aptuveni 15 hektārus. Tas tika pabeigts 1971. gadā. Dārzu izveidoja albāņu botāniķis Mustafa Demiri.
X Faktors
"X Faktors" Latvijā
2017. gadā norisinājās pirmā "X faktora" sezona Latvijā. Raidījuma vadītājs bija Markus Riva, savukārt žūrija atradās Reinis Sējāns, Aija Auškāpa un Intars Busulis. Par pirmās sezonas uzvarētāju kļuva Arturs Gruzdiņš.
Tirānas Botāniskais dārzs
Tas atrodas pilsētas dienvidos, un no tā paveras skats uz Tirānu un Krujas kalniem.
Tirānas botāniskais dārzs, kas ir Tirānas Universitātes struktūrvienība, izveidojis sadarbību ar Kanādas, Ungārijas, Ķīnas un Rumānijas dārziem.
Pašreizējās izpētes jomas ietver ievesto augu sugu ekoloģiju, apdraudētās endēmiskās sugas un citas izpētes jomas. Īpaša specializācija ir melno priežu, ozolu un dabisko ganību zemju fitosocioloģiskajos pētījumos.
Bataljas klosteris
<mapframe text="Bataljas klosteris" width=260 height=260 zoom=17 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q174779" } Bataljas klosteris (pt) jeb Uzvaras Svētās Marijas klosteris (pt) ir 14. gadsimtā dibināts dominikāņu klosteris Portugālē. Celts godinot uzvaru 1385. gada Alžubarrotes kaujā, kurā portugāli sakāva kastīliešu karaspēku. Klosteris ir liesmojošās gotikas un manuelino stilu sajaukums un kalpoja kā līdz 1580. gadam Portugālē valdošās Aivisas dinastijas kapenes (šeit apglabāti karaļi Žuau I, Duarte I, Afonsu V, Žuau II, kā arī Enrike Jūrasbraucējs). 1983. gadā klosteris tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Alberts Traubergs
Alberts Traubergs (, dzimis, miris ) bija latviešu izcelsmes revolucionārās kustības dalībnieks Krievijā.
1896. gadā Rīgā iesaistījās latviešu sociāldemokrātu kustībā. Arestēts 1904. gada janvārī. 1905. gadā atbrīvots. 1906. gada vasarā iestājās eseru partijā. Noorganizēja un vadīja eseru partijas kaujas grupu - Ziemeļu kaujas mobilo vienību (Северный боевой летучий отряд), kura Sanktpēterburgā veica vairākas skaļas politiskās slepkavības. Trauberga vadītā grupa nogalināja kara prokuroru Vladimiru Pavlovu, "Krestu" cietuma priekšnieku Anatoliju Ivanovu, Galvenās cietumu pārvaldes priekšnieku Aleksandru Maksimovski. Ar provokatora Jevno Azefa palīdzību arestēts 1907. gada novembrī, sodīts ar nāvi.
The End of the Tour
The End of the Tour ir 2015. gada drāma, kas balstīta uz Deivida Lipska memuāriem "Although of Course You End Up Becoming Yourself". Filmas režisors ir Džeimss Ponsolds. Galvenās lomas filmā atveido Džeisons Sīgels un Džese Aizenbergs. Filmas pirmizrāde notika Sandensas kinofestivālā.
Filmas pamatā ir stāsts par piecas dienas ilgo interviju starp žurnāla Rolling Stone žurnālistu Deividu Lipski un pazīstamo rakstnieku Deividu Fosteru Volesu, kas notika pēc Volesa romāna "Infinite Jest" publicēšanas.
Bohēmijas valdnieku uzskaitījums
Bohēmijas valdnieki bija augstākās varas turētāji — kņazi (cs), hercogi, karaļi mūsdienu Čehijas valsts teritorijā kopš Lielmorāvijas izveides 9. gadsimtā. Visilgāk valdošās valdnieku dinastijas bija Pšemislu dinastija (870—1306), Luksemburgu dinastija (1310—1437) un Hābsburgu dinastija (1526—1918). Pēc Čehoslovākijas Republikas izveides 1918. gadā par augstāko amatpersonu kļuva valsts prezidents.
Habsburgu dinastija
1521. gadā Austrijas erchercogs Ferdinands I Hābsburgs (Ferdinand I. Habsburský) apprecējās ar Bohēmijas, Horvātijas un Ungārijas karaļa Vladislava II meitu Annu un pēc viņas brāļa karaļa Lajoša II bojāejas Mohāčas kaujā 1526. gadā kļuva par Bohēmijas, Horvātijas un Ungārijas karali, 1558. gadā viņu ievēlēja par SRI ķeizaru. Habsburgu dinastijas valdnieki Bohēmijā valdīja līdz 1918. gadam, izņemot Trīsdesmitgadu kara sākuma posmu no 1619. līdz 1620. gadam, kad protestantu dominētais Bohēmijas parlaments par karali ievēlēja Pfalcas Frīdrihu. No 1806. gada Bohēmijas karaļi bija Austrijas Impērijas ķeizari, pēc 1867. gada Austroungārijas valdnieki.
Dembovci
Dembovci ir ciems Skaistas pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 285 km attālumā no Rīgas.
Fēmarnbelts
Fēmarnbelts (de, dk) ir kuģojams jūras šaurums Baltijas jūras dienvidrietumos, daļa no Beltu jūras. Savieno Ķīles līci rietumos no Meklenburgas līča austrumos un atdala Vācijai piederošo Fēmarnas salu dienvidos no Dānijai piederošās Lollānas salas ziemeļos. Salas savieno prāmaja līnija. 2021. gada 1. janvārī sākta kombinētā dzelzceļa un autoceļa tuneļa būvniecība starp salām.
Tuvā Spānija
Tuvā Spānija (la) bija Romas republikas province Pireneju pussalā, kas atradās mūsdienu Spānijas austrumos un Ebro (la) ielejas teritorijā. Provinces galvaspilsēta bija Tarrakona.
Augusta Oktaviāna reformu rezultātā pēc tam, kad romieši pilnībā iekaroja Pireneju pussalu, beidzoties Kantabrijas kariem, Tuvās Spānijas province tika apvienota ar Galēkiju (la) un Tālās Spānijas provinces daļu. Rezultātā tika izveidota jauna province Tarrakonas Spānija (la).
Birštonas pašvaldība
Birštonas pašvaldība ir viena no 60 Lietuvas pašvaldībām. Ietilpst Kauņas apriņķī, robežojas ar Prienu rajona un Alītas rajona pašvaldībām.
Revolūcijas ceļš
"Revolūcijas ceļš" (en) ir 2008. gada ASV romantiska drāma, kuras režisors un viens no producentiem ir Sems Mendess. Galvenās lomas atveido Leonardo Di Kaprio, Keita Vinsleta, Maikls Šenons, Ketrīna Hāna, Deivids Harbors un Ketija Beitsa. Filmas pirmizrāde notika ASV.
Jauns pāris, kas 20. gadsimta 50. gadu vidū dzīvo Konektikutas priekšpilsētā, cīnās ar savām personīgajām problēmām, tajā pašā laikā cenšoties audzināt savus divus bērnus.
Kodolieroču neizplatīšanas līgums
Kodolieroču neizplatīšanas līgums ir starptautisks līgums, kas paredz kodolieroču neizplatīšanu un atbruņošanos. Tajā tiek paredzēta arī kodolenerģijas izmantošana miermīlīgos nolūkos. Kodolieroču neizplatīšanas līgums stājās spēkā 1970. gada 5. martā.
Šo līgumu ir parakstījušas 190 valstis. Latvija pievienojās līgumam 1992. gada 21. janvārī. Piecas ANO dalībvalstis šo līgumu nav ratificējušas. Tās ir Ziemeļkoreja (savulaik ir ratificējusi šo dokumentu), Indija, Pakistāna, Izraēla un Dienvidsudāna.
Aklā zarna
Aklā zarna (lat. Caecum) ir maisveidīgs resnās zarnas sākuma posms, kas atrodas gūžas kaula labās puses bedres (' iliac fossa') apvidū, intraperitoneāli (visapkārt klāta ar vēderplēvi). Aklā zarna pieaugušam cilvēkam ir ap 6 cm gara un ap 7-7,5 cm resna.
Apraksts
Aklā zarna ir 3-8,5 cm garš maisveidīgs veidojums, kas atrodas zem tievās zarnas pārejas resnajā zarnā. No aklās zarnas nozarojas tārpveida piedēklis (appendix vermiformis). Tievās un resnās zarnas savienojuma vietā atrodas ileocekālais vārsts (valva ileocaecalis), kas aptur barības masas aizplūšanu no resnās zarnas atpakaļ uz tievo. Aklo zarnu parasti no visām pusēm klāj vēderplēve, taču tā var būt arī mezoperitoneāla, t.i. klāta ar vēderplēvi tikai no trim pusēm. No tās aizmugurējās mediālās sieniņas, 0,5-5 cm uz leju no ileocekālā stūra, kuru veido līkumainās zarnas ieeja aklajā zarnā, atiet tārpveida piedēklis. Tas ir tievas caurulītes formā ar diametru 3-4 cm. un 2,5-15 cm. garš. Parasti tārpveida piedēklis atrodas gūžas kaula labās puses bedres apvidū, un tā brīvais gals ir vērsts slīpi uz leju mediālā virzienā, sasniedzot robežlīniju (linea terminalis), bet reizēm nolaižas arī iegurņa dobumā. Taču šāds stāvoklis nav konstants visiem cilvēkiem. Tārpveida piedēklis var atrasties, piemēram, aiz aklās zarnas, piefiksēts ar vēderplēvi pie tās, vai arī mezotoneālā gadījumā atrasties ārpus vēderplēves.
Aklā zarna dzīvniekiem
Aklā zarna kā piedēklis tievās zarnas pārejai resnajā zarnā ir novērojama augstākajiem mugurkaulniekiem (amniotiem). Tā ir sava veida resnās zarnas uzpildes bunkurs, no kura sāk kustību nepārstrādātie pārtikas pārpalikumi. Rāpuļiem aklā zarna ir iedīgļa stāvoklī, neliela izvirzījuma veidā. No rāpuļiem vairāk attīstīta tā ir sauszemes bruņurupučiem. Zīdītājiem tā bieži vien sasniedz diezgan lielus izmērus. Putniem mēdz būt divas aklās zarnas, kas izvietotas viena pretī otrai. Baložveidīgajiem tās ir samēra mazas, bet vētrasputniem un piekūnveidīgajiem to vispār nav. Vaļveidīgajiem, plēsējiem, sikspārņu lielākajai daļai ir maza izmēra aklās zarnas, bet kukaiņēdājiem un tenrekveidīgajiem tās vispār nav. Savukārt, zālēdājiem aklās zarnas garums bieži vien pārsniedz ķermeņa garumu. Zirgiem aklās zarnas garums ir ap 1 m un tilpums 34 l. Zālēdājiem aklajā zarnā notiek aktīva šķiedrvielu pārstrāde, ko veic tur esošās baktērijas, izsaucot rūgšanu. Dažām nepilnzobju grupām (Cycloturus sive, Myrmedon) ir divas aklās zarnas. Damaniem tās ir pat trīs, un viena no tām ir nepāra, kas atrodas resnās zarnas sākumā, bet divas pāra atrodas zemāk. Savukārt, no termītiem pārtiekošajam somainim nambatam aklās zarnas nav.
Veļska
Veļska (ru) ir pilsēta Krievijas Eiropas daļas ziemeļos, Arhangeļskas apgabala dienvidu daļā pie Veļas upes ietekas Vagas upē. Kokrūpniecības centrs.
Vēsture
Rakstos no 1137. gada kā Novgorodas republikas nodevu ievākšanas punkts. No 1462. gada - Maskavas lielkņazistes sastāvā. 1780. gadā ieguva pilsētas tiesības. No 19. gadsimta otrās puses Veļska bija politisko darbinieku trimdas vieta.
Ērvings Baksters
Ērvings Knots Baksters (en; dzimis, miris ), bija amerikāņu vieglatlēts, olimpiskais čempions augstlēkšanā un kārtslēkšanā.
1899. gadā viņš kļuva par starpkoledžu amerikāņu amatieru sportistu augstlēkšanas čempionu un ASV čempionu kārtslēkšanā. 1901. gadā Baksters absolvēja Pensilvānijas Universitāti.
Pēc spēlēm Baksters kļuva par pieckārtēju ASV čempionu kārtslēkšanā no 1907. līdz 1910. un 1912. gadam.
Olimpiskās spēles
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja piecās vieglatlētikas disciplīnās, kurās visās ieguva olimpiskās medaļas. Zelta medaļas viņš ieguva augstlēkšanā (rezultāts — 1.90 metri) un kārtslēkšanā (rezultāts — 3.30 metri). Abi šie rezultāti disciplīnās kļuva par jauniem olimpiskajiem rekordiem. Savukārt bronzas medaļas viņš ieguva augstlēkšanā no vietas (1.525 metri), tāllēkšanā no vietas (rezultāts — 1.525 metri) un trīssoļlēkšanā no vietas (rezultāts — 3.135 metri). Šajās trijās disciplīnās viņš piekāpās savam tautietim Rejam Evrijam.
Rezultāti
OR — olimpiskais rekords
Čaglars Sejindži
Čaglars Sejindži (tr, dzimis ) ir turku futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Turcijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Sejindži pārstāv Spānijas La Liga komandu Atlético Madrid.
Sasniegumi
Leicester City
Individuālie
Viļenica
1633. gadā īpašnieks grāfs Petačs alu nodeva Lokevas draudzes pārziņā. Viņš arī noteica, ka pagastam var būt ienākumi no ekskursijām alā gida pavadībā — tātad vietējie uzskata, ka viņu ala tūrismā darbojas jau gandrīz 400 gadus.
Alu 1778. gadā apmeklēja austriešu dabas pētnieks Baltazars Ake, un ir saglabājušies dati par vairākām karaliskām vizītēm: Neapoles un Sicīlijas karalis Ferdinands (1790), imperators Leopolds II. (1790 un 1791), imperators Francis I (1816), Saksijas karalis Frederiks II. (1836) utt.
Līdz 19. gadsimta vidum Viļenica bija pazīstama kā skaistākā, lielākā un apmeklētākā ala kaļķakmens plakankalnē. Sen pamesta, tā atkal atdzīvojās 1963. gadā, kad par to parūpējās Sežanas alas biedrība. Biedrības biedri brīvajā laikā pamazām atjaunoja celiņus un iekārtoja elektrisko apgaismojumu. Apmeklētājiem Viļenica ir aprīkota un izgaismota 450 m garumā.
Ala savulaik ļoti rosināja apmeklētāju iztēli, un vietējie iedzīvotāji uzskatīja, ka tajā dzīvo labas fejas. Tā Viļenica ieguva savu nosaukumu. Alā ir atklātas arheoloģiskās paliekas no vēlā akmens laikmeta līdz bronzas laikmetam.
1980. gadā alā sāka organizēt slovēņu rakstnieku vakarus, bet no 1986. gada Viļenicas Starptautiskais literārais festivāls — visas Eiropas dzejnieku un rakstnieku tikšanās. Šajā pasākumā tiek pasniegta Viļenicas Starptautiskā (Centrāleiropas) balva literatūrā, proti, Viļenicas Lielā balva un Kristāla Viļenicas balva.
Kristjans Palusalu
Kristjans Palusalu (et; dzimis, miris ), līdz 1935. gadam Kristjans Trosmanis (Kristjan Trossmann), bija igauņu cīkstonis. Vienīgais cīkstonis Olimpisko spēļu vēsturē, kas uzvarējis gan brīvajā, gan grieķu-romiešu cīņā.
Piedalījies Berlīnē, Vācijā. Tajās izcīnīja zelta medaļu abās cīņu sporta smagsvara disciplīnās: gan brīvajā, gan grieķu-romiešu cīņā. Atgriežoties mājās, Tallinā viņu ielās sagaidīja aptuveni trešdaļa pilsētas iedzīvotāju. Igaunijā viņš kļuva par leģendu, kļuva par nācijas spēka simbolu. 1937. gadā Parīzē kļuva par Eiropas čempionu grieķu-romiešu cīņā.
Pēc Igaunijas okupācijas 1940. gadā Palusalu nākamajā gadā tika apcietināts un nosūtīts uz Gulaga nometni Arhangeļskas apgabalā. Par bēgšanu notiesāts ar nāvi, tomēr vēlāk nosūtīts uz fronti cīnīties pret somiem Ziemas karā. Dezertējis, pārgājis somu pusē un pēc īsa apcietinājuma atgriezies dzimtenē. Pēc otrās padomju okupācijas apcietināts, bet vēlāk atļauts strādāt par treneri un sporta tiesnesi.
Mandrils
Mandrils (Mandrillus sphinx) ir mērkaķu dzimtas (Cercopithecidae) primāts, kas pieder pie paviānu cilts (Papionini). Mandrils dzīvo biezos lietus mežos Āfrikas rietumos: Kamerūnas dienvidos, uz dienvidiem no Sanagas upes, Gabonā un Kongo Republikā. Mandrils ir viens no lielākajiem paviānu cilts mērkaķiem. Vistuvākais mandrila radinieks ir drils (Mandrillus leucophaeus), kurš mājo uz ziemeļiem no Sanagas upes.
Izskats
Mandrils ir masīvas miesasbūves mērkaķis ar īsu asti (6–9 cm) un spēcīgām ekstremitātēm. Tā ir vislielākā sastopamā mērkaķu suga pasaulē. Tēviņi ir izteikti lielāki nekā mātītes. Ķermeņa garums tēviņam ir 62–110 cm, svars 19–37 kg, vidēji sverot apmēram 32 kg. Ļoti lieli tēviņi var sasniegt 54 kg masu. Mātītes ķermeņa garums ir 55–67 cm, svars 10–15 kg, vidēji sverot 12,4 kg. Plecu augstums, kad dzīvnieks stāv uz visām četrām, mātītēm ir 40–50 cm, tēviņiem 55–65 cm. Driliem un mandriliem ir vislielākās dzimumu auguma atšķirības no visām primātu sugām pasaulē.
Tikai pieaugušiem mandrilu tēviņiem ir spilgtas krāsas. Seja un sēžas tulznas ir izteiksmīgi zilā, sarkanā un violetā krāsā. Deguns visā garumā ir sarkanā, bet sejas tulzna gar deguna kaulu gaiši zilā krāsā. Tā kažoks ir brūni pelēks, zods, pakakle un pleci rudi, kas ar vecumu kļūst arvien gaišāki. Pieaugušam tēviņa spilgtās krāsas kalpo kā signāls citiem bara locekļiem par dzimumbriedumu. Tēviņam ir arī spēcīgi, gari ilkņi. Tēviņi savas raksturīgās krāsas iegūst piecu, sešu gadu vecumā, sasniedzot dzimumgatavību. Mātītei un mazuļiem, atšķirībā no tēviņa, ir neuzkrītošs pelēkbrūns matojums.
Paradumi
Mandrili ir sabiedriski dzīvnieki, bet to bara struktūra ir grūti izprotama, jo kopumā trūkst novērojumu savvaļā. Visticamākais, ka bara struktūra atkarībā no sezonas ir mainīga. Bara kodols ir vecākā, dominantā mātīte, viņas meitas un mazuļi, apmēram 20—40 savstarpēji radniecīgu mātīšu un to pēcnācēji. Tēviņi ģimenei pievienojas tikai vairošanās sezonas laikā, apmēram 3 mēnešus gadā (no jūlija līdz septembrim). Ir novērotas grupas ar vienu dominanto tēviņu un ar vairākiem tēviņiem, bet nekad nav novērotas tēviņu grupas. Dominantais tēviņš nepārtraukti rūpējas par bara drošību un uzmana savas mātītes no citiem tēviņiem.
Vislielākie bari izveidojas sausuma periodā, kad apvienojas vairākas ģimeņu grupas. Šādā barā ir vairāk nekā 100 indivīdu. Lielākajos novērotajos baros ir bijuši 620 un 845 mandrili. Ārpus vairošanās sezonas tēviņi ir vientuļnieki, lai gan bieži var novērot arī mātīšu barus, kuros visu gadu uzturas kāds tēviņš, vienlaicīgi dzīvojot nosacītu vientuļnieka dzīves veidu, atrodoties bara tuvumā. Atšķirībā no savvaļas, nebrīves apstākļos mandrili veido stingras hierarhijas ģimeņu barus, kurus vada dominantais tēviņš.
Mandrili dienas lielāko daļu velta barības meklēšanai. Tad bara locekļi sazinās ar balsi. Šīs skaļās skaņas džungļos dzirdamas tālu, tāpēc ar balsi tiek raidīts arī brīdinājuma signāls, ja tuvojas briesmas. Dienā mandrilu bars ik brīdi atpūšas. Pieaugušie dzīvnieki nodarbojas ar savstarpēju kažoka apkopšanu, savukārt mazuļi rotaļājas. Mandrili pamatā uzturas uz zemes un koku apakšējos zaros, tomēr, salīdzinot ar paviāniem, tie kokos uzturas daudz biežāk. Šie mērkaķi ļoti reti paceļas pakaļkājās. Mandrili nakšņo koku apakšējos zaros.
Barība
Mandrils ēd augļus, lapas, saknes, sēklas, kā arī kukaiņus, olas un mazus zīdītājus. Barību mandrilu bars sāk meklēt uzreiz pēc saullēkta. Pirmais iniciatīvu uzņemas tēviņš, viņš arī nosaka vietu. Visvairāk barības mandrili atrod uz zemes, pārmeklējot akmeņu apakšas, lapas un citus augus. Kokos sakāpj naktī vai briesmu brīžos. Tāpat kā citi pērtiķi un cilvēki, mandrili izmanto pirkstus un koordinē savas kustības, šķirojot un ieliekot barību mutē. Ēd tāpat kā citi paviāni, galvenokārt augļus, graudus, koku jaunos dzinumus un kukaiņus. Kad kokiem nobriest augļi, mandrils tos savāc. Šajā laikā kokos pulcējas arī citu pērtiķu bari. Mandrili zina, kāda barība ir atrodama tuvākajā apkārtnē.
Vairošanās
Mandrili dzimumgatavību sasniedz apmēram 4 gadu vecumā, bet tēviņi sāk pāroties 10—12 gadu vecumā, sasniedzot fizisko briedumu. Par mātītes gatavību pāroties liecina pie astes esošo dziedzeru pietūkums un sēžas tulznas iekrāsošanās koši sarkanā krāsā. Mazulis piedzimst 7,5 mēnešus pēc mātītes apaugļošanas. Māte mazuli visu laiku nēsā sev līdzi, piespiestu pie krūts un baro ar pienu (15—16 mēnešus). Mazais mandrils sāk pamazām iepazīt apkārtni, citus bara locekļus un rotaļāties ar tiem. Tēviņi vispirms ir tumšā krāsā un tikai tad, kad sasniedz dzimumgatavību, iegūst tipiskās košās krāsas. Mandrilu mātītes visu mūžu paliek mātes barā, bet jaunie tēviņi pieaugot pamet baru.
Gerlicas apriņķis
Gerlicas apriņķis ir apriņķis Vācijā, Saksijas federālajā zemē. Apriņķis robežojas ar Saksijas Baucenes apriņķi, Brandenburgas zemes Šprē-Neises apriņķi, kā arī Čehiju un Poliju.
Gerlicas apriņķis iedalās 14 pilsētās un 40 kopienās. Pilsētas ir Bādmuskava, Bernštate Eigenā, Citava, Ebersbaha-Neigersdorfa, Gerlica, Hernhūte, Lēbava, Neizalca-Špremberga, Nīski, Ostrica, Reihenbaha/Oberlauzica, Rotenburga/Oberlauzica, Veisvasere, Zeifhennersdorfa.
Kinect Star Wars
Kinect Star Wars ir Zvaigzņu karu sērijas darbības spēle Xbox 360 konsolei, ko izstrādājis Terminal Reality un izdevis LucasArts. Spēle izmanto Kinect kustību detektora perifēro ierīci. Izdota 2012. gada aprīlī.
Svētais Dominiks
Svētais Dominiks, īstajā vārdā Domeniko di Gusmans ; dzimis 1170. gadā, miris ) bija Spānijā dzimis katoļu svētais, dominikāņu mūku ordeņa dibinātājs.
Dzimis Kastīlijas karalistē. Studēja Palensijā. Iestājās kanoniķu mūku ordenī. 1203. vai 1204. gadā Kastīlijas karaļa Alfonso VIII uzdevumā pavadīja bīskapu diplomātiskā ceļojumā uz Dāniju. Brauciena laikā caur Dienvidfranciju redzēja albiģiešu (kataru) piekritēju darbību. 1214. gadā kopā ar vēl dažiem mūkiem Tulūzā nodibināja reliģisku organizāciju, kuru 1216. gada decembrī pāvests atzina oficiāli, nosaucot par Ordo Praedicatorum, bieži tomēr sauktus dibinātāja vārdā par dominikāņiem. Izvēlēdamies dzīvot Romā, Svētais Dominks atlikušo dzīves daļu daudz ceļoja, dibinādams ordeņa kopienas. Dominikāņi kļuva par vienu no galvenajiem inkvizīcijas balstiem un ķecerību apkarotājiem. Tradīcija Svēto Dominiku saista arī ar rožukroņa lūgšanas radīšanu.
Kārlis Būmeisters
Kārlis Būmeisters var būt:
Bogdans Stanku
Bogdans Sorins Stanku (ro, dzimis Pitešti) ir rumāņu futbolists, Turcijas Superlīgas kluba Gençlerbirliği un Rumānijas futbola izlases spēlētājs. Spēlē kā uzbrucējs vai kreisās malas pussargs.
Juniora vecumā 2005. gadā sācis spēlēt klubā Argeș Pitești, uz neilgu laiku iznomāts klubam Mioveni. Vēlāk pievienojies klubam Unirea Urziceni. 2008. gadā pievienojies klubam Steaua București un sezonu pabeidzis kā rezultatīvākais spēlētājs ar 11 gūtiem vārtiem. 2011. gadā Stanku par 5 miljoniem eiro iegādājās Turcijas klubs Galatasaray. Pēc ne visai veiksmīgās debijas Stanku iznomāts klubam Orduspor, uz kuru vēlāk pārgājis pastāvīgi. Pēc kluba izkrišanas no Süper Lig Stanku pārcēlās uz Gençlerbirliği.
Stanku no 2006. līdz 2009. gadam spēlējis Rumānijas U-21 izlasē, kur 15 mačos guvis 5 vārtus. 2010. gada septembrī debitējis pieaugušo izlasē spēlē pret Albāniju, iznākot uz maiņu 64. minūtē un gūstot vārtus.
Latpass aviolīnijas
Latpass aviolīnijas (en) bija SIA Aviokompānija LATPASS (no 1996. gada SIA Latpass Aviolīnijas) piederoša lidsabiedrība, kuras bāzes lidosta bija Rīgas starptautiskā lidosta. Aviokompānija bija dibināta 1994. gada decembrī, un tā veica regulārus lidojumus no Rīgas uz Telavivas/Jeruzalemes Benguriona lidostu (David Ben-Gurion International Airport) Izraēlā. Lidsabiedrība izmantoja Jak-40 tipa lidmašīnu ar 120 pasažieru vietām. Tā veica arī čartera lidojumus ar Tu-154B-2 lidmašīnu uz Spāniju, Grieķiju, Bulgāriju, Turciju, Tunisiju, Ēģipti un citām valstīm. Kompānijas galvenā mītne atradās Pils laukumā 2/5 Rīgā.
Lidsabiedrība savu darbību Rīgas lidostā apturēja 2004. gadā.
Rostest
Rostest ir Krievijas Federācijas lielākā praktiskās metroloģijas un sertifikācijas organizācija. Rostest galvenais pienākums ir metroloģijas valsts uzraudzība, lai nodrošinātu un uzturētu vienotu mērījumu sistēmu rūpniecībā, veselības aprūpē, sakaru sistēmās, tirdzniecībā, militārajā aizsardzībā, resursu uzskaites procesā, kā arī dabas aizsardzībā un citu veidu saimnieciskajā darbībā.
Darbība
Rostest speciālisti veic dažādu mērīšanas līdzekļu pārbaudes, kalibrēšanu un testēšanu, lai apstiprinātu to veidus un testēšanas iekārtu, kā arī mērījumu izpildes metožu lietošanu.
Baltijas Linu manufaktūra
Baltijas Linu manufaktūras kompānija bija viens no trim lielākajiem linu izstrādājumu uzņēmumiem Latvijā (5000 spoļu) un viens no vecākajiem uzņēmumiem Rīgā. Uzņēmums atradās Ķengaraga ielā 6, Ķengaragā. Uzņēmumu 1859. gadā dibināja Nikolajs Ludvigs Bokslafs (arhitekta Vilhelma Ludviga Bokslafa tēvs). 1940. gadā uzņēmums tika nodots likvidācijai.
Rostest
Funkcijas
Viena no pirmajām preču, pakalpojumu un kvalitātes sistēmu sertifikācijas institūcijām obligātās sertifikācijas sistēmas ietvaros uz Rostest bāzes Maskavā tika izveidota 20. gadsimta 90. gadu sākumā. Sertifikācija obligātajā sertifikācijas sistēmā apstiprina preču un pakalpojumu drošumu cilvēkiem un videi. Šāda veida sertifikācija ir nepieciešama, lai importētu un pārdotu savus ražojumus Krievijas Federācijas teritorijā. Turklāt Rostest pieder viens no Eiropā lielākajiem testēšanas centriem, kur tas var testēt produktu, sadzīves tehnikas un patēriņa preču lietderības un kvalitātes atbilstību Krievijas, kā arī starptautisko standartu prasībām.
Baltijas Linu manufaktūra
Vēsture
Nikolaja Ludviga Bokslafa tēvs V. L. Bokslafs bija tirgotājs, kurš no zemniekiem iepirka linus, maksājot par tiem nevis naudā, bet ar importa precēm. Nikolajs jaunībā palīdzēja tēvam viņa tirdzniecības gaitās. Lai palielinātu peļņu, tēvs aizsūtīja Nikolaju uz Angliju iepazīties ar aušanas manufaktūrām un apgūt linu mehanizēto aušanu. Atgriežoties no Anglijas, Nikolajs iegādājās linu apstrādes iekārtas un atveda tās uz Rīgu.
Rostest
Iespējas
Rostest pieder mūsdienīga testēšanas bāze un visjaunākais aprīkojums. Rostest aktīvi sadarbojas ar ievērojamiem testēšanas centriem un laboratorijām Krievijā un ārvalstīs. Rostest laboratorijās tiek veikti gan obligātās, gan brīvprātīgās sertifikācijas testi, lai apstiprinātu ražojumu drošuma un kvalitātes atbilstību normatīvajiem dokumentiem.
Baltijas Linu manufaktūra
Vēsture
1859. gada 27. novembrī Nikolajs Bokslafs nodibināja Baltijas Linu manufaktūras kompāniju, kļūstot par tās direktoru un 1860. gada 1. jūlijā uz Blieķu muižas zemes Daugavas krastā uzcēla lielu mūra fabrikas ēku ar korpusiem. Uzņēmums nodarbojās ar linu apstrādi, linu audeklu aušanu un balināšanu. 1884. gadā ražošanas telpas tika paplašinātas ar jaunām ēkām. 1892. gadā par kompānijas direktoru strādāja Teodors Burmeisters. No 1913. gada 4. decembra fabrikā sāka darboties slimokase, kas darbojās līdz 1917. gadam.
Pēc Pirmā pasaules kara fabrika atsāka savu darbību. 1924. gadā uzņēmums pārreģistrēja statūtus un nomainīja nosaukumu uz AS Baltijas Linu audeklu manufaktūra, bet 1928. gadā tas tika pārdēvēts par Baltijas linu audeklu manufaktūras AS "Ķengarags". Sabiedrības pamatkapitāls 380 000 Ls bija sadalīta 3 800 akcijās ar vienas akcijas vērtību 100 Ls. Uzņēmums ražoja linu audumu un diegus, bet no 1935. gada galvenais uzņēmuma ražojums bija zvejas tīkli, sporta tīkli (volejbolam, tenisam u.c), tamza, lāpāmie diegi, dzensiksnas, ugunsdzēsēju šļūtenes, vītas virves un auklas, nostādot savu produkciju blakus labākiem ārzemju ražojumiem. Tajā bija nodarbināti 80 strādnieki. 1903. gadā uzņēmumā strādāja 429 strādnieki un apgrozījums bija 284 400 rubļi. Produkcija bija ļoti populāra un iecienīta. Uzņēmums saņēma daudzus apbalvojumus: 1867. gadā Parīzē, 1870. gadā Pēterburgā, 1883. gadā Rīgā un citus.
Pēc Latvijas valsts nodibināšanas uzņēmumu pārdēvēja par Rīgas tīklu aušanas fabriku, tas izgatavoja upes un jūras zvejas tīklus. 1935. gadā uzņēmuma peļņa bija 360 000 Ls; 1936. gadā – 28 200 Ls; 1937. gadā – 22 000 Ls; 1938. gadā – 46 000 Ls. 1939. gadā tā īpašnieki repatriējās uz Vāciju un 1940. gada 13. februārī uz uzņēmuma bāzes izveidoja Rīgas tīklu aušanas fabriku "Ķengarags", ko pārņēma centrālā savienība "Zvejnieks".
Žultszālītes
Žultszālītes (la) ir ģints neļķu dzimtā. Tās dabiskais izplatības areāls ir no Eiropas līdz Sibīrijai un Irānai, no Vidusjūras reģiona līdz Arābijas pussalai un Ziemeļaustrumāfrikai, Jaungvinejā, Austrālijas dienvidaustrumiem, Jaunzēlandē un Peru.
Baltijas Linu manufaktūra
Vēsture
Pēc Latvijas okupācijas nacionalizētais uzņēmums turpināja darbību. Kopš 1950. gada tas ražoja arī traļus, stāvvadus un driftertīklus siļķu zvejai. 1960. gadā uzņēmumu pārdēvēja par Rīgas zvejas rīku fabriku, kurā fabrikas dibinātāja inženiera Teodora Burmeistera mazdēls Juris Burmeisters strādāja par galveno inženieri. Tīklu fabrika bija Latvijas PSR Zivju rūpniecības ministrijas pārziņā. 1969. gadā uzņēmumu pārdēvēja par Rīgas eksperimentālo zvejas rīku un plastmasas izstrādājumu rūpnīcu, kuras apgrozījums sasniedza 5 miljonus rubļu. Uzņēmums ražoja tīklu audumus un tīklus, zvejas auklas un dažādus plastmasas izstrādājumus. 1993. gada 31. decembrī uzņēmums pārtrauca savu darbību. Pašlaik bijušā uzņēmuma teritorijā atrodas uzņēmuma Toss viesnīcas komplekss "Toss Hotel", restorāns "Eiropa", boulinga halle "Toss Boulinga halle" un ēdināšanas uzņēmuma Lido restorāns "Lido Krievu sēta".
Vēsturiskie nosaukumi
Uzņēmumam bija pieci vēsturiskie nosaukumi: 1993. gadā uzņēmums pārtrauca savu darbību.
Žultszālītes
Sugas
Ģintī ir klasificētas nedaudz vairāk par 10 sugām:
Deneliški
Deneliški ir ciems Silmalas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 237 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie vietējā autoceļa V580 (Rēzekne_Ciskādi_Ružina).
Alsa
Alsa (dk) ir Dānijai piederoša sala Baltijas jūras Ķīles līcī pie Mazā Belta dienvidu ieejas. No Jitlandes pussalas to atdala 200 m platais Alsas šaurums, ko šķērso divi autoceļu tilti. Salas dienvidu piekrastē atrodas nelielā Bredstenas sala, kas ar Alsu savienota ar dambi. Lielākā apdzīvotā vieta ir Senderborgas pilsēta.
Štefans Loibls
Štefans Loibls (de, dzimis ) ir Vācijas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Līdz 2022. gadam spēlējis Zviedrijas hokeja līgas komandā Skelleftea AIK.
Dienvidkurzemes 2. vidusskola
'''Dienvidkurzemes 2. vidusskola''' ir Dienvidkurzemes novada pašvaldības dibināta vispārējās izglītības iestāde, kas atrodas Ziedu ielā 7 Aizputē.
Štefans Loibls
Savas karjeras sākumā sešas sezonas spēlējis savas dzimtās pilsētas komandā Štraubingas "Tigers". Vēlāk spēlējis arī Manheimas "Adler" un Zviedrijas hokeja līgas komandā Skelleftea AIK. 2022. gadā atgriezies "Adler" komandā.
Vācijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, kā arī divos Pasaules čempionātos.
Tālā Spānija
Tālā Spānija (la) bija Romas republikas province Pireneju pussalā, kas atradās mūsdienu Spānijas dienvidos, Andalūzijā, Gvadalkiviras ielejā. Provinces galvaspilsēta bija Korduba (mūsdienu Kordova).
Otrā Pūniešu kara laika laikā Spānija pārsvarā atradās kartāgiešu kontrolē. Bet drīz vien romieši iekaroja viņu teritorijas. Augusta Oktaviāna reformu rezultātā pēc tam, kad romieši pilnībā iekaroja Pireneju pussalu, beidzoties Kantabrijas kariem, Tālās Spānijas province tika sadalīta Luzitānijas un Bētikas provincēs. Daļa tika pievienota Tarrakonas Spānijai.
Karla Gugino
Karla Gugino (en; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise. Plašāk pazīstama pēc lomām "Spiegu bērnu" triloģijā (2001-2011), "Nakts muzejā" (2006) un katastrofu filmā "Sanandreasa lūzums" (2015).
Tūrs Heijerdāls
Tūrs Heijerdāls (no; dzimis, miris ) bija norvēģu etnogrāfs, arheologs, ceļotājs, rakstnieks.
Izglītību ieguvis Oslo Universitātē, bioloģijas fakultātē, ko absolvējis 1938. gadā.
Dž. Edgars
"Dž. Edgars" (en) ir 2011. gada ASV biogrāfiska drāma, kuras režisors, mūzikas autors un viens no producentiem ir Klints Īstvuds. Galvenās lomas atveido Leonardo Di Kaprio, Naomi Votsa, Armijs Hammers, Džošs Lūkass un Džūdija Denča. Filmas pirmizrāde notika Amerikāņu Filmu institūta festivālā.
Filmā tiek parādīta FIB direktora Dž. Edgara Hūvera dzīve, sākot ar Palmeras reidiem.
Žaks Mizess
Žaks Mizess (de;, Leipciga — , Londona) bija Vācijas un Lielbritānijas starptautiskais lielmeistars šahā (1950).
Biogrāfija
Piedzimis Vācijā, kur arī sācis savas šaha gaitas. Septiņpadsmit gadu vecumā uzvarējis Berlīnes šaha čempionātā. 1889. gadā ieņēmis 3. vietu Breslavas šaha turnīrā. 1895. gadā piedalījies pirmajā turnīrā ārpus Vācijas - Hastingsas šaha festivālā Anglijā. 1906. gadā bijis trešais Stokholmas šaha turnīrā. 1907. gadā uzvarējis spēcīgā turnīrā Vīnē. Bijis arī pazīstams kā šaha sacensību organizators. 1911. gadā bijis Sansebastjanas šaha turnīra rīkotāju skaitā. Turnīrs atklāja plašākai šaha pasaulei ģeniālo kubieti Hosē Raulu Kapablanku. 1938. gadā savas ebreju izcelsmes dēļ bija spiests pamest Vāciju, kurā pie varas bija nākuši nacisti. Apmeties Londonā un pēc Otrā pasaules kara ieguvis Lielbritānijas pavalstniecību. 1950. gadā FIDE viņam piešķirusi starptautiskā lielmeistara nosaukumu (GM), bet 1951. gadā - starptautiskā arbitra nosaukumu.
Mizess ir devis lielu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. 19. gadsimta sākumā bieži lietojis skandināvu aizsardzību, sekmējot tās attīstību. Viņa vārdā ir nosaukta reta atklātne, kura sākās ar 1. d3. Tāpat ir Mizesa variants Vīnes atklātnē - 1. e4 e5 2. Zc3 Zf6 (vai 2... Zc6) 3. g3. Šāda laidņa attīstība karaļa flangā bija agrīns šaha hipermodernisma paraugs. Arī skotu atklātnē ir viņa vārdā nosaukts variants - 1. e4 e5 2. Zf3 Zc6 3. d4 exd4 4. Zxd4 Zf6 6. Zxc6, kuru Mizess pirmo reizi lietojis Hastingsas turnīrā 1895. gadā.
Vītauts Mačernis
Vītauts Mačernis (lt, dzimis, miris ) bija lietuviešu dzejnieks.
Dzimis Šarneles ciemā, kur uzrakstīja savu dzejoļu lielāko daļu. 1935. gadā beidzis Sedas Proģimnāziju un iestājies Telšu ģimnāzijā. Studēja angļu valodu un literatūru Kauņā un filozofiju Viļņas Universitātē. Otrā pasaules kara laikā atgriezies dzimtajā ciemā, kur patstāvīgi pētīja astronomiju un fiziku un tulkoja Oskara Miloša darbus.
1936. gadā tika publicēts viņa pirmais dzejolis. 1942. gadā izdots viņa dzejoļu krājums Vizijos. Sarakstīja arī sonetu ciklu Metai, kurā iekļauts 81 sonets.
Zvirgzdu ezers
Zvirgzdu ezers (arī Zvirgzdenes ezers, Zvirgzdens ezers) ir ezers Kurzemē Kuldīgas novadā. Krasti lēzeni, slīpi, austrumos un ziemeļaustrumos — stāvi, dibens — smilšains, dūņains, vietām siekstains un avotains. Ezerā viena 0,1 ha liela ar krūmiem un bērziem aizaugusi sala. Ietek četri grāvji un strauti, iztek Stirna uz Užavu. Mīt līdaka, plaudis, plicis, rauda, līnis, karūsa, asaris, ķīsis, zutis, rudulis, sapals, vīķe, spidiļķis, akmeņgrauzis. Ziemeļu un rietumu krastā atpūtas vietas un peldvietas.
Ezera krastā 6 viensētas, gar rietumu galu iet autoceļš V1264. Ezera ziemeļu krastā vietējas nozīmes arheoloģiskais piemineklis Grīnbergu senkapi, bet rietumu krastā — vietējas nozīmes arheoloģiskais piemineklis Ķīšu senkapi. 1976. gadā ezera krastā uzņemta latviešu spēlfilma „Ezera sonāte”. 1992. gadā ezerā noslīcis latviešu kinooperators Juris Podnieks.
Lībagi
Lībagi ir ciems Latvijā, Talsu novada Lībagu pagastā. Kaut arī pagasts nosaukts ciema vārdā, pagasta centrs atrodas Mundigciemā. Lībagu ciems atrodas autoceļu A10 (Rīga—Ventspils) un V1401 (Stende—Lauciene—Mērsrags) krustojumā. Ciems veidojies ap Lībagu muižu (Gut Lipsthusen).
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Goldkosta
Goldkosta (en — 'zelta krasts') ir piekrastes pilsēta Austrālijā, kas atrodas dienvidaustrumu Kvīnslendā un 66 kilometrus uz dienvidiem no štata galvaspilsētas Brisbenas. Goldkosta ir otrā visvairāk apdzīvotā pilsēta Kvīnslendas štatā aiz Brisbenas, sestā lielākā pilsēta Austrālijā pēc iedzīvotāju skaita un otrā visblīvāk apdzīvotā pilsēta Austrālijā.
Goldkosta ir viena no straujāk augošajām pilsētām Austrālijā pēc nekustamo īpašumu tirgus, biznesa un tūrisma nozarēm. Goldkosta ir pazīstams tūrisma galamērķis ar saulainu subtropu klimatu, pludmalēm, debesskrāpjiem, daudzveidīgo dabu, atrakciju parkiem un naktsklubiem. Katru gadu Goldkostu apmeklē ap desmit miljoniem tūristu, padarot tūrismu par pilsētas galveno ienākumu avotu. 2018. gada aprīlī pilsētā norisinājās 21. Nāciju Sadraudzības spēles.
Vēsture
Pirmais Goldkostas krastu, 1770. gada 16. maijā kuģojot netālu no krasta, iezīmēja britu leitnants Džeimss Kuks. Līdz 1823. gadam jaunatklāto zemi vēl neapdzīvoja neviens eiropietis, kad beidzot krastā piestāja britu pētnieks Džons Ohlijs. Ap 19. gadsimta vidu teritorijā sāka parādīties liels skaits koku zāģētavu, kā arī lielopu, kokvilnas un cukura audzētāju saimniecības.
1885. gadā Nerangas upes iztekā sev brīvdienu māju uzbūvēja Kvīnslendas gubernators Antonijs Musgrave. No tā laika apkārt esošā krasta teritorija ieguva reputāciju kā kūrorts Brisbenas bagātajiem un ietekmīgajiem. 1889. gadā uz Goldkostu pagarināja dzelzceļa līniju un krasta teritorijā sāka parādīties arvien vairāk viesnīcu un viesu namu.
Līdz 1925. gadam iedzīvotāju skaits pilsētā auga lēni, bet tad tika uzbūvēts jauns ceļa savienojums ar Brisbenu un uzbūvēta Džeimsa Kavila Sērferu paradīzes viesnīca, pilsētā sākās īsts tūristu bums. Arvien vairāk attīstoties auto industrijai un to pieejamībai, palielinājās arī tūristu skaits un ap 1935. gadu lielākā daļa no piekrastes bija apbūvēta ar viesnīcām un brīvdienu mājām. 1933. gadā pilsēta tika pārsaukta par Sērferu paradīzi.
Istra (pilsēta)
Ģeogrāfija
Atrodas Kļinas—Dmitrovas grēdas dienvidu nogāzē, mēreni kontinentāla klimata joslā. Vidējā jūlija temperatūra +18°C, janvāra — -9°C. Gada nokrišņu norma — 617 mm. Zemākā temperatūra pilsētā pēdējos 100 gados bijusi -53°C 2011. gadā.
Goldkosta
Vēsture
Iedzīvotāju skaits pilsētā pieauga, pieaugot tūristu skaitam un ar 1940. gadu īpašumu attīstītāji un žurnālisti pilsētu sāka dēvēt par Goldkostu. 1958. gadā pilsēta oficiāli pieņēma Goldkostas nosaukumu un 1959. gadā tā tika oficiāli pasludināta par pilsētu.
Istra (pilsēta)
Vēsture
Pirmoreiz rakstos minēta 1589. gadā kā Safatovas (Сафа́тово) ciems. 1630.—1781. Voskresenskojes ciems (Воскресенское), 1781.—1930. Voskresenskas pilsēta (Воскресенск), kopš 1930. gada nosaukta par Istru pēc cauri tekošās upes. Krievijā tas tiek uzskatīts par senu baltu toponīmu.
Goldkosta
Vēsture
1970. gadā pilsēta sāka strauji izplesties un tās krasta līniju sāka apbūvēt ar debesskrāpjiem un jaunām viesnīcām. 1981. gadā pilsētā izveidoja lidostu. 1994. gadā pilsētas teritoriju paplašināja, lai aptvertu lielāku pludmales daļu, tādejādi tā kļuva par otro lielāko Kvīnslendas pilsētu aiz Brisbenas.
Istra (pilsēta)
Vēsture
1656. gadā Voskresenskoju kopā ar vēl trīs blakus esošām sādžām nopirka Maskavas un Krievijas patriarhs Nikons, nolēmis uzbūvēt te jaunu visas pareizticības centru — Novojerusaļimskas jeb Jaunās Jeruzalemes klosteri (Воскресенский Новоиерусалимский монастырь). Būves laikā tajā vairākus gadus bija patriarha rezidence. Klostera būve tika pabeigta jau pēc Nikona nāves 1685. gadā.
Goldkosta
Ģeogrāfija
Goldkostas pilsēta atrodas Kvīnslendas dienvidaustrumu stūrī, uz ziemeļiem no Brisbenas. Pilsēta stiepjas no Rasela salas līdz Jaundienvidvelsas robežai. Rietumos pilsēta robežojas ar Lielo Ūdensšķirtnes grēdu. Daļu no tās dēvē par Goldkostas iekšzemi (206 km2). Grēdu priekšā ir Lemingtonas nacionālais parks, kurš ir iekļauts UNESCO pasaules mantojuma sarakstā. Nacionālajā parkā ir sastopami lietus meži, kuri ir apauguši apkārt vulkāna krāterim, un liels skaits retu un apdraudētu koku un augu sugas.