cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eglāju samtenis
Ekoloģija
Eglāju samtneis ir tipiska mežu tauriņu suga, kas izvēlas mitras vietas. To var novērot mežos, mežmalās, nelielās mežu laucītēs un stigās. Pļavās to var novērot apmākušās dienās, kad citi tauriņi nelido. Pieaugušie tauriņi galvenokārt barojas ar laputu izdalījumiem, izvēloties laputis, kas mājo uz ozolu, ošu un lazdu lapām. Naktīs un aukstās dienās eglāju samteņi slēpjas krūmos, eglītēs un citu skujkoku zaru biezoknī. Kāpurs dzīvo uz dažādām graudzālēm, barojoties ar jaunākām, mīkstākām lapām. Iecienītākie augi ir parastā kamolzāle, ložņu vārpata, mīkstā meduszāle, villainā meduszāle, izplestā ēnsmilga un birztalas skarene.
Skūtgalvji
Mūzika
Septiņdesmito gadu beigu skūtgalvju vidū vispopulārākā mūzika bija Two-tone, tā saukta pēc Kovetrijas ierakstu leibla, kas izdeva tādas grupas kā The Specials, Madness un The Selecter. Two-tone bija ska un rocksteady muzikālais apvienojums ar pankmūzikas garu. Leibls izlaida daudzus Top Twenty hitus, iegūstot arī pirmās vietas. Šajā laikā (1979—1981) Lielbritānijas ielās bieži bija redzami skūtgalvji.
Deviņdesmito gadu sākumā skūtgalvju subkultūras atdzimšanu sekmēja trešā viļņa ska, kā popularitāte turpina augt. Mūsdienās skūtgalvji ir sastopami visā Ziemeļamerikā un Eiropā, kā arī izkaisīti dažādās vietās visā pasaulē, piemēram, Japānā, Argentīnā, Brazīlijā, Izraēlā un Korejā.
Puteaux SA 18
Puteaux SA 18 — Francijas pusautomātiskais vītņstobra lielgabals. Izstrādāts Pirmā pasaules kara beigās. Galvenokārt uzstādīts uz vieglajiem tankiem un dažiem bruņuautomobiļu modeļiem. Tas bija vienkāršs, bet uzticams ierocis, ar tam laikam augstu šaušanas ātrumu. Galvenokārt paredzēts pretinieka dzīvā spēka un ložmetēja ligzdu iznīcināšanai. Sakarā ar nelielo bruņu caursišanas spēju, varēja tikt lietots tikai pret viegli bruņotām mašīnām.
Tehniskā specifikācija
Lielgabala stobra garums bija 777 mm (21 kalibrs). Maksimālais šaušanas ātrums bija 15 šāviņi minūtē, bet efektīvais ātrums ap 10 šāviņiem minūtē.
Poļu armijā lielgabals wz.18 Puteaux bija uzstādīts uz tankiem Renault FT-17, Renault R-35 un Hotchkiss H-35. Kā arī uz poļu ražotajām bruņuautomašīnām Wz.28, Wz.29 un Wz.34. Tas tika uzstādīts arī uz dažiem poļu bruņuvilcieniem un piekrastes patruļas laivām.
Perma
Perma (ru) ir pilsēta Krievijas Eiropas daļas austrumos pie Kamas upes, netālu no Urāliem. Permas novada centrs. Liels mašīnbūves centrs. Aviācijas dzinēju ražošana.
Vēsture
1721. gadā šajā vietā nodibināja vara ieguves rūpnīcu. 1781. gadā dibināja pašu pilsētu, kuras nosaukums cēlies no vepsu valodas perja maa — ‘tālā zeme’. No 1796. gada tā bija guberņas centrs. 1781.—1798. un 1807.—1831. gadā šeit atradās Urālu rūpnīcu Kalnu pārvalde. No 1846. gada notika regulāra ūdenssatiksme pa Kamu.
Politisko izsūtījumu vieta, dažādos laikos trimdā šeit bijuši Speranskis, Hercens, Koroļenko. 1941.—1942. gadā NKVD Gulaga soda nometnē Usoļlag nogalināti daudzi Latvijas sabiedriskie darbinieki. Pirmsrevolūcijas laikā Perma bija Urālu transporta, administratīvais un kultūras centrs.
Otrā pasaules kara laikā uz Permu tika evakuēti daudzi rūpniecības uzņēmumi. No 1940. līdz 1957. gadam pilsētas nosaukums bija Molotova (Молотов; par godu padomju politiķim Vjačeslavam Molotovam).
Kačiņskis
Kačiņskis (pl; sieviešu dzimtē Kačiņska (Kaczyńska)) ir poļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Tumšupe
Tumšupe var būt:
Cīravas lidlauks
Cīravas lidlauks (ICAO: EVIA) ir nesertificēts lidlauks Dienvidkurzemes novada Cīravas pagastā. Izbūvēts Durbes upes krastā 2 km no Cīravas ciema centra. Lidlaukā ir divi skrejceļi: 800 m garš un 20 m plats betona seguma skrejceļš un tam paralēls 800 m garš zāles seguma skrejceļš. Pēc bāzu līguma nosacījumiem PSRS karaspēka kontingents 1939. gadā Cīravā uzsāka kara lidlauka būvi. Otrā pasaules kara laikā lidlauku līdz pat 1945. gada 4.-5. maijam izmantoja vācu Luftwaffe.
Pēc kara beigām tas tika izmantots kā DOSAAF lidlauks, kurā darbojās Jurija Gagarina vārdā nosauktais Kurzemes avioklubs, kura aktivitātes lielākoties bija saistītas ar planierismu. Pie lidlauka atrodas padomju iznīcinātāja MiG-15UTI paliekas. Mūsdienās lidlauku izmanto "Kurzemes Aeroklubs" izklaides lidojumiem ar motoplanieri un izpletņlēcēju nodarbēm.
Silene
Silene var būt:
Žori
Žori ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē Ribņikas ogļu rajonā (Rybnicki Okręg Węglowy, ROW). Akmeņogļu ieguve.
Vēsture
Pilsētas tiesības ieguvusi 1272. gada 24. februārī. Pilsēta atradās Opoles hercogistes sastāvā, kas no 1327. gada bija Bohēmijas vasalis, bet no 1532. gada ietilpa Bohēmijas kroņa zemēs. 1742. gadā pēc Pirmā Silēzijas kara iekļāvās Prūsijas (kopš 1871. gada - Vācijas impērijas) sastāvā. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvas jaunajā Polijas valstī, kaut arī 1921. gada Silēzijas referendumā 69,4% iedzīvotāju nobalsoja par palikšanu Vācijas valstī.
Jēkabsone
Jēkabsone (de, sv — 'Jēkaba dēls'; vīriešu dzimtē Jēkabsons) ir izplatīts ģermāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Rīgas Centra rajona ielu uzskaitījums
Šis ir Rīgas Centra rajona ielu uzskaitījums. Rīgas ielu sadalījums atbilstoši priekšpilsētu (rajonu) izpilddirekciju administratīvajām teritorijām tika izveidots, lai atvieglotu tiesas piekritības noteikšanu.
Ielu uzskaitījums
Rīgas domes 03.02.1998. lēmumam Nr. 5536 (prot. Nr. 35, 12. §) — Rīgas ielu alfabētiskajā sarakstā minēto ielu sadalījums atbilstoši Rīgas priekšpilsētu (rajonu) izpilddirekciju administratīvajām teritorijām. Ar grozījumiem, kas izdarīti ar: RD 29.02.2000. lēmumu Nr. 8238, RD 01.03.2005. lēmumu Nr. 4026, RD 27.02.2007. lēmumu Nr. 2135, RD 18.03.2008. lēmumu Nr. 3493 un RD 21.07.2008. lēmumu Nr. 4095.
Gajova (Griškānu pagasts)
Gajova (arī Gajeva) ir apdzīvota vieta Rēzeknes novada Griškānu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā pie dzelzceļa līnijas Rēzekne II—Zilupe un Vērēmu pagasta Gajovas, 5,5 km no pagasta centra Sprūževas, 9,5 km no novada centra Rēzeknes un 245 km no Rīgas.
Turaida
Turaida var būt:
Melnupe
Melnupe var būt:
Da Vinči kods
Sižets
Galvenajam romāna tēlam, Hārvarda Universitātes reliģiskās simboloģijas profesoram Robertam Lengdonam, jāatšķetina Luvras kuratora Žaka Sonjēra slepkavību. Sonjēra līķis tika atrasts Luvras muzeja zālē, pilnīgi kails "Vitrūvija cilvēka" pozā un ar šifrētu uzrakstu sev blakus. Šis šifrs norāda uz to, ka risinājuma atslēga jāmeklē Leonardo da Vinči darbos. Lengdons tiek nepatiesi apsūdzēts kuratora slepkavībā. Atrisināt mīklas un atrast īsto slepkavu Robertam palīdz kriptogrāfe, Žaka Sonjēra mazmeita - Sofija Nevē.
Romānā ir vairākas paralēlas sižeta līnijas, kurās piedalās dažādi romāna personāži.
Reliģiozā kritika
Romāns varbūt būtu palicis kristietības piekritēju nepamanīts, ja tas nebūtu kļuvis tik populārs un ja romāna sākumā nebūtu teikts, ka visi mākslas darbu, arhitektūras, dokumentu un slepeno rituālu apraksti atbilst īstenībai. Romāna kritizētāji vērš uzmanību uz neprecīzu vēstures izklāstu un vēsturisku faktu skaidrošanu, kā arī uz neapstiprinātu leģendu izmantošanu.
Irānas basketbola izlase
Irānas basketbola izlase ir nacionālā basketbola komanda, kas pārstāv Irānu starptautiskās basketbola sacensībās, tādās kā Āzijas čempionāts, Pasaules čempionāts, Olimpiskās spēles. Pašlaik (2022. gada novembrī) Irānas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 23. vietu. Irānas izlases lielākais panākums ir zelta medaļas 2007. un 2009. un 2013. gada Āzijas čempionātos.
Dievs, svētī Latviju
„Dievs, svētī Latviju” ir Latvijas Republikas valsts himna, kuras vārdu un mūzikas autors ir Baumaņu Kārlis (1835—1905).
Skaņdarba rašanās
„Dievs, svētī Latviju” ir vīru kora dziesma, kas rakstīta īpaši dziesmu svētkiem 1873. gadā. Oriģināli Baumaņu Kārlis šo dziesmu sacerējis 1872. gadā ar vārdiem krievu valodā, taču tā nekad nav atskaņota krieviski. Himnas pirmatskaņojums notika I Vispārējo latviešu dziesmu svētku svinīgajā atklāšanas aktā Rīgas Latviešu biedrības zālē. Tomēr svētku kopkori dziesmu nedziedāja, jo to aizliedza cenzūra. Pirmo reizi iespiesta tūlīt pēc Pirmajiem latviešu dziedāšanas svētkiem 1874. gadā iznākušajā K. Baumaņa dziesmu krājumā „Austra”, bet turpmāko krājumu „Līgo”, kurā arī atradās šī himna, krievu valdība konfiscēja.
Dziesmusvētku kopkorī dziesma pirmoreiz tika dziedāta tikai 1895. gadā IV Dziesmu svētkos Jelgavā, kad dziesmas tekstā, bet ne nosaukumā vārdu „Latvija” nomainīja ar „Baltija”:
Apsīšu Jēkabs pēc Jelgavas dziesmu svētkiem rakstīja: „„Dievs, svētī Latviju” vai cienīgi līdzās stāties labākajām „tautu himnām„”; no liela dziedātāju pulka dziedātai, šai dziesmai varens iespaids, kas ar orķestra pavadīšanu top vēl lielāks.” 1905. gada revolūcijas laikā vārdu „Baltija” atkal nomainīja ar „Latviju”. Ar laiku „Dievs, svētī Latviju” kļuva par visas latviešu tautas lūgšanu un pamazām nostiprinājās kā latviešu tautas himna.
Apstiprināšana par Valsts himnu
„Dievs, svētī Latviju” par Latvijas Republikas himnu tika apstiprināta Latvijas Satversmes sapulces sēdē. Pēc Latvijas okupācijas un aneksijas PSRS sastāvā, 1940.—1990. gados, to aizstāja ar Latvijas PSR himnu, taču LPSR Augstākā padome atjaunoja „Dievs, svētī Latviju” par Latvijas himnu.
Ulysses
Ulysses var būt:
Holcmanis
Holcmanis (de, no Holz — 'mežs' un Mann — 'vīrs'; sieviešu dzimtē Holcmane) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Libānas basketbola izlase
Libānas basketbola izlase ir nacionālā basketbola komanda, kas pārstāv Libānu starptautiskās basketbola sacensībās, tādās kā Āzijas čempionāts, Pasaules čempionāts, Olimpiskās spēles. Pašlaik (2023. gada 27. februāris) Libānas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 43. vietu. Libānas izlases lielākais panākums ir sudraba medaļas 2001., 2005 un 2007. gada Āzijas čempionātos.
Glorija Estefana
Glorija Estefana (es; dzimusi ) ir Kubā dzimusi amerikāņu dziedātāja, dziesmu autore un aktrise.
Karjeru uzsākusi 1970. gadu otrajā pusē. Viņa ir pazīstama kā "latīņamerikāņu popa princese". G. Estefana ir viena no 100 visvairāk savus ierakstus pārdevušajiem māksliniekiem ar vairāk nekā 100 miljonos kopiju pārdotiem ierakstiem, no kuriem 31,5 miljoni pārdoti ASV. Viņa ir saņēmusi septiņas Grammy balvas un ir viena no veiksmīgākajām crossover izpildītājām latīņamerikāņu mūzikā. Mūziķe ir izdevusi 10 studijas albumus.
Jordānijas basketbola izlase
Jordānijas basketbola izlase ir nacionālā basketbola komanda, kas pārstāv Jordāniju starptautiskās basketbola sacensībās, tādās kā Āzijas čempionāts, Pasaules čempionāts, Olimpiskās spēles. Pašlaik Jordānijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 39. vietu. Jordānijas izlases lielākais panākums ir sudraba medaļa 2011. gada Āzijas čempionātā.
Vālenezers
Vālenezers (de) ir ezers Šveicē. Nosaukums cēlies no retoromāņu valodā runājušajiem velšiem (Welschen), kas agrajos viduslaikos apdzīvojuši apvidu austrumos no ezera.
Krasti stāvi, ar līdz 1000 m augstām kraujām. Tā kā ezeru ielenc augsti kalni, tā ūdens ir salīdzinoši auksts un vasarās tā temperatūra nepārsniedz 20 °C. Ezera ziemeļu krastā atrodas no automašīnām brīva apdzīvota vieta Kvintene, kas pieejama tikai ar kuģi vai vairākas stundas ilgu gājienu pāri kalniem. Kvintenei raksturīgs Vidusjūras klimats. Jau kopš seniem laikiem stāvu kalnu ielenktais ezers ir bijis grūti pārvarams šķērslis, taču pēdējās desmitgadēs ezera apkaimē izbūvēti ceļi.
Frīdrihs Ketlers
Frīdrihs Ketlers (dzimis Mītavā, miris ) bija Kurzemes un Zemgales hercogistes līdzvaldnieks (1587-1596), Zemgales hercogs (1596 - 1616). 1618. gadā viņš kļuva par atkalapvienotās Kurzemes un Zemgales hercogistes valdnieku un panāca, ka par viņa pēcnācēju tika ievēlēts hercogs Jēkabs.
Tituls
Kādā 1633. gada novembrī parakstītā dokumentā hercogi Frīdrihs un Jēkabs dēvējās par "Kurzemes Zemgales hercogiem Livonijā" (Von Gottes gnaden wir Friedrich vnd wir Jacobus in Liefflandt zue Churlandt Semigallen Herzoge etc.).
Dzīvesgājums
Dzimis 1569. gadā Kurzemes un Zemgales hercoga Gotharda un Mēklenburgas hercoga Albrehta VII meitas Annas ģimenē kā vecākais dēls. Skolotāji Johans Simonijs un Johans Rīvijs sniedza Frīdriham labu izglītību, ko viņš papildināja ārzemju ceļojumos.
Hercoga Gotharda testamentā bija noteikts, ka Kurzemes un Zemgales hercogisti nedalīti ar vienādām tiesībām mantos viņa abi dēli, tādēļ pēc tēva nāves 1587. gadā Frīdrihs līdzās nepilngadīgajam brālim Vilhelmam kļuva par Kurzemes un Zemgales hercogistes valdnieku.
Valsts sadalīšana (1596)
1596. gadā, kad Vilhelms sasniedza pilngadību, brāļi Tērvetes Kalnamuižas pilī (Hof zum Berge) tomēr noslēdza līgumu par hercogistes sadalīšanu divās daļās - Frīdrihs kļuva par Zemgales hercogu ar rezidenci Jelgavas pilī, bet Vilhelms par Kurzemes hercogu ar rezidenci Kuldīgas pilī. 1598. gadā Kurzemes un Zemgales feodālais seniors Polijas karalis un Lietuvas dižkunigaitis Sigismunds III Vāsa apstiprināja hercogistes sadalīšanu. 1600. gada 1. maijā hercogs Frīdrihs Volgastē salaulājās ar Pomerānijas-Volgastes princesi Elizabeti Magdalēnu (1580-1649).
Karš ar zviedriem (1600-1629)
Polijas-Zviedrijas kara (1600-1629) sākumā hercogs Frīdrihs kopā ar brāli Vilhelmu vadīja hercogistes karaspēku kaujās ar zviedriem. 1603. gadā hercogs Vilhelms Aucē saaicināja Kurzemes muižniekus iebrukumam Vidzemē, tomēr pēc tam paskaidroja, ka tā ir bijusi vienīgi mācību trauksme, lai pārbaudītu muižnieku uzticamību. Toties Frīdriha vadībā 300 vīru lielais Zemgales jātnieku karaspēks piedalījās Salaspils kaujā (1605). Kara laikā pieauga Zemgales un Kurzemes muižnieku pretestība brāļiem Ketleriem.
1615. gadā Aucē sasauktajā Kurzemes landtāgā hercoga Frīdriha vietā ieradās hercogs Vilhelms, kas pieprasīja landtāgu pārcelt uz Jelgavu. Jelgavas landtāgā radušos strīdu dēļ 1615. gadā pēc hercoga Vilhelma pavēles tika nogalināti divi viņa niknākie opozicionāri brāļi Magnuss un Gothards Noldes. Tādēļ 1617. gada 4. aprīlī Skrundas pilī sanākušajā Kurzemes landtāgā hercogam Vilhelmam atņēma hercoga titulu un uz visiem laikiem izraidīja no hercogistes. Viņa vietā par Kurzemes hercogu 1618. gadā tika ievēlēts Frīdrihs, kurš apstiprināja jaunu hercogistes pārvaldes konstitūciju Formula regiminis, kas piešķīra daudz lielākas tiesības muižniekiem. Hercogs Frīdrihs vairs nevarēja pieņemt nevienu lēmumu bez Hercogistes padomes piekrišanas, tādējādi Kurzemes hercogiste kļuva par konstitucionālu monarhiju.
Tarnovske Guri
Tarnovske Guri ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē. Atrodas Augšsilēzijas aglomerācijas ziemeļos. Sens sudraba, alvas un cinka ieguves centrs. 1803.gadā šeit tika dibināta pirmā kalnrūpniecības skola Polijā. Mūsdienās rūpniecības centrs. Liela dzelzceļa šķirotavas stacija. Muzejs - sudraba raktuves (Zabytkowa Kopalnia Rud Srebronośnych, tūristu taka 1,7 kilometru garumā). Vācu futbolista Martīna Maksa (Martin Max, 1968 - ) un vācu ārsta Kārļa Vernikes (Carl Wernicke, 1848 - 1905) dzimtā pilsēta.
Frīdrihs Ketlers
Karš ar zviedriem (1600-1629)
1622. gadā hercoga rezidenci Jelgavā aplenca zviedru karaspēks un Frīdrihs bija spiests pārcelties uz Kuldīgu. Hercogs Frīdrihs centās organizēt Zviedrijas un Polijas-Lietuvas pamiera sarunas, viens no viņa mērķiem bija iegūt Kurzemes un Zemgales hercogistei neitrālas valsts statusu. Zviedri neitralitātes piešķiršanai prasīja brīvas pārvietošanās tiesības savai armijai, Kurzemes ostu brīvu izmantošanu, aizliegumu hercogistē ierīkot poļu-lietuviešu kara nometnes un cietokšņos uzņemt poļu karavīrus, kas jāapstiprina arī Polijas karalim. Hercogs Frīdrihs deklarēja, ka abu armiju pārvietošanai pa hercogistes teritoriju varētu atvēlēt Sēlpils ceļu un no savas puses pieprasīja, lai zviedri atdod ieņemtās Bauskas, Jelgavas un Tukuma pilis. Ostas viņš bija gatavs atvēlēt brīvai tirdzniecībai, bet ne armijas ievešanai, savukārt Polijas karaļa piekrišanu solījās iegūt tuvākā seima laikā.
Jēkaba iecelšana par līdzvaldnieku (1625)
Hercogam Frīdriham nebija pēcnācēju, tādēļ 1625. gadā viņš ierosināja landtāgā jautājumu pat Vilhelma dēla Jēkaba atzīšanu par troņmantinieku. Hercogistes padome piekrita tam un par viņa mantinieku kļuva hercoga Vilhelma dēls Jēkabs Ketlers, kas jau 1638. gadā kļuva par hercogistes līdzvaldnieku.
SES-5
SES-5 (zināms arī kā Astra 4B, agrākais nosaukums Sirius 5) ir Nīderlandē bāzētā uzņēmuma SES World Skies sakaru pavadonis, kuru palaida 2012. gada jūlijā. To izgatavojis kompānijas Space Systems/Loral, Loral Space & Communications meitas uzņēmums.
Pavadonis izgatavots uz platformas SS/L 1300 bāzes. SES-5 ir divi C joslas kūļi ar 24 raidītājiem:viens paredzēts Āfrikai, Dienvideiripai un Tuvajiem Austrumiem, bet otrs pārklās visu pavadoņa redzamo teritoriju. Ku joslas derīgā krava (saukta par Astra 4B) satur divus Ku joslas kūļus ar 36 raidītājiem Āfrikai un Ziemeļvalstīm un Baltijas valstīm. Bez tam pavadonī uzstādīta aparatūra Eiropas navigācijas sistēmai EGNOS, kas darbojas L diapazonā.
Sākotnēji SES-5 palaišana bija paredzēta 2011. gada decembrī, bet pirmsstarta sagatavošanā atklājās problēmas ar augšējo pakāpi. Pēc tam starts bija plānots 19. jūnijā, bet atklājās problēmas pirmās pakāpes stūrēšanas iekārtā. Raķeti nācās noņemt no starta laukuma. Tad palaišanu plānoja augustā, bet vēlāk tika pārplānots uz 7. jūliju. 7. jūlijā, gatavojot raķeti startam, speciālistiem oksidētāja tvertnē iekrita priekšmets. Kad to izvilka, starts tika pārcelts uz 9. jūliju.
SES-5 tika palaists 18:38:30 UTC ar nesējraķeti Proton-M/Briz-M no Baikonuras kosmodroma 81. starta laukuma 24. palaišanas iekārtas. Pavadonis ar dzinējbloku Briz-M atdalījās 18:48:12 UTC. 10. jūlijā 03:50:15 SES-5 atdalījās no Briz-M un tika ievadīts ģeostacionārajā pārejas orbītā.
Ģeostacionāro orbītu SES-5 sasniedza ar savu dzinēju palīdzību un tika izvietots punktā 5° austrumu garuma.
Rīga
Rīga ir Latvijas galvaspilsēta un galvenais rūpniecības, darījumu, kultūras, sporta un finanšu centrs Baltijas valstīs, kā arī nozīmīga ostas pilsēta. Ar iedzīvotājiem  tā ir lielākā pilsēta Baltijas valstīs un trešā lielākā pilsēta (pēc Sanktpēterburgas un Stokholmas) visā Baltijas jūras reģionā (pēc iedzīvotāju skaita pilsētas robežās). Rīgas pilsētas platība ir 307,17 km2. Rīgas pilsētas robežās dzīvo aptuveni viena trešdaļa, bet Rīgas aglomerācijā (Rīga un tai piegulošā teritorija, ieskaitot tuvākās pilsētas) vairāk nekā puse (1,07 miljoni) visu Latvijas iedzīvotāju. Rīgas plānošanas reģionā 2010. gada sākumā dzīvoja 1 081 137 iedzīvotāji.
Vēsture
Kopš dibināšanas 1201. gadā līdz mūsu dienām Rīga ir Baltijas valstu lielākā pilsēta un viena no ievērojamākajām ostām Baltijas jūras austrumdaļā. Politiski un administratīvi tā ilgu laiku bijusi reģiona politiskais centrs, bet sākot ar 20. gadsimtu — Latvijas Republikas galvaspilsēta.
Pašreizējā pilsētas attīstība
21. gadsimta pirmā desmitgade Rīgā iezīmējās ar strauju celtniecības apjoma pieaugumu, ko veicināja Latvijas ekonomiskā izaugsme. Rīgā tika uzceltas vairākas daudzstāvu dzīvojamās un biroju ēkas, no kurām pirmā atjaunotās Latvijas augstceltne bija Saules akmens Ķīpsalā. Tika sākta Latvijas Nacionālā bibliotēkas ēkas — "Gaismas pils" — celtniecība. 2008. gadā tika atklāts Dienvidu tilts, kas bija pirmais kopš 1970. gadiem uzbūvētais tilts pār Daugavu. “Rīgas satiksme” pilnībā atjaunoja autobusu parku, kā arī daļēji atjaunoja trolejbusu un tramvaju parku.
2003. gadā Rīgā notika Eirovīzijas dziesmu konkurss. Vairākkārt Rīgā noticis Pasaules čempionāts hokejā un Eiropas čempionāts basketbolā. 2006. gadā Rīgā notika 19. NATO samits.
Līdz ar globālo finanšu krīzi 2008. gadā Latvijas ekonomika pēc rekordstraujas attīstības pārkarsa. Nonākot recesijā, daudzi celtniecības un attīstības projekti tika ierobežoti vai apturēti, tomēr Dienvidu tilts ar piebraucamajiem ceļiem abpus Daugavas, kā arī Latvijas Nacionālās bibliotēkas jaunā ēka tika pabeigti.
2013. gada 21. novembrī Zolitūdē sabruka lielveikala Maxima jumts, iespējams, materiālu svara dēļ, kas tika izmantoti dārza ierīkošanai uz jumta. Bojā gāja 54 cilvēki. Latvijas prezidents Andris Bērziņš šo katastrofu raksturoja kā "liela mēroga daudzu neaizsargātu cilvēku slepkavību".
Rīga bija viena no 2014. gada Eiropas kultūras galvaspilsētām. 2015. gadā Latvijas prezidentūras Eiropas Savienības Padomē laikā Rīgā notika 4. Austrumu partnerības samits.
Ģeogrāfija
Rīgas pilsēta atrodas Latvijas centrālajā daļā, Rīgas līča dienvidu piekrastē, Viduslatvijas zemienē, Rīgavas un Tīreļu līdzenuma teritorijā, abos Daugavas krastos (teritoriju Daugavas kreisajā krastā sauc par Pārdaugavu). Robežojas ar Jūrmalas pilsētu, kā arī Mārupes, Olaines, Ķekavas, Salaspils, Ropažu un Ādažu novadiem. Rīga ir tipiska līdzenuma pilsēta ar atsevišķiem pauguriem, no kuriem augstākais ir Dzegužkalns — 26 metri virs jūras līmeņa. Vidējais virsmas augstums ir aptuveni 6 metri.
Izplatīti leduslaikmeta beigu posma un pēcleduslaikmeta Baltijas ledus ezera abrāzijas—akumulācijas, Litorīnas un Pēclitorīnas jūras un deltu akumulatīvie, upju erozijas un akumulatīvie veidojumi, pēcleduslaikmeta kāpas, purvi. Pārsvarā plakani vai viļņoti, vietām pārpurvoti līdzenumi, kas atrodas 1—11 metrus virs jūras līmeņa. Vietām stiepjas vairākus kilometrus garas, paugurainas kāpu grēdas un atsevišķi 1—3 hektārus lieli kāpu masīvi, kuru augstums 10—28 metri virs jūras līmeņa.
Ūdeņi
Rīgas teritorijā ir vairāk nekā 30 dažādu ūdens objektu (upes, attekas, kanāli, meliorācijas grāvji, ezeri un dīķi). Tie aizņem ~17,6% no visas pilsētas teritorijas. Rīgas pilsētas teritorijas lielākā daļa ietilpst Daugavas baseina teritorijā, tomēr neliela daļa ietilpst arī Lielupes sateces baseinā. Lielākā ūdens objekta — Daugavas — garums pilsētas robežās ir ~31 km, platums pie tiltiem ~700 m, dziļums 8 — 15 m. Daugavas kreisā krasta lielākās pietekas ir Ķekava (ietek Sausajā Daugavā), Mārupīte un Hapaka grāvis. Šim krastam īpaši raksturīgas tā saucamās attekas — Mazā Daugava, Bieķengrāvis, Zunds un Buļļupe. Daugavas labā krasta svarīgākā pieteka ir Mīlgrāvis; šeit ir arī divas lielas attekas — Sarkandaugava un Vecdaugava, kā arī Pilsētas kanāls un vairākas nelielas attekas Zvirgzdu salas un Kundziņsalas apkaimē.
Hidrogrāfiskais tīkls pilsētas robežās ir regulēts vai gandrīz pilnībā izmainīts. Pilsētas teritorijā ir augsts gruntsūdeņu līmenis. Teritorijās, kur virsūdeņu notece netiek regulēta, ir daudz pārmitru platību, nelielu purvu. Liela daļa no mazajām ūdenstecēm (Strazdupīte, Mailes grāvis, Šmerļupīte, Dreiliņupīte u.c.) ir aizbērtas vai aizsērējušas.
Ziemeļos un ziemeļaustrumos pilsētu ieskauj divi lieli ezeri — Juglas ezers un Ķīšezers. Tie ir Baltijas ledus ezera relikti. Pilsētas teritorijā ir daudz nelielu ezeru: Bābelītis, Gaiļezers, Linezers, Velnezers. Daugavas kreisajā krastā ir uz Mārupītes mākslīgi veidotais Māras dīķis. Pieminami arī Dambjapurva ezers un Bolderājas karjera ūdestilpe.
Klimats
Rīgas klimata veidošanā svarīga nozīme ir Atlantijas okeāna mēreno platuma grādu gaisa masām, kas saistītas ar aktīvu ciklonisko darbību. Tāpēc te bieži ir nokrišņi un apmācies laiks. Vasaras ir relatīvi vēsas. Aptuveni 220 dienas gadā Rīgā valda jūras gaisa masas. Klimatu ietekmē arī apbūve, saimniecisko objektu izvietojums, laukumu un parku platība, lielu ūdenstilpju (Rīgas līča, Daugavas, Ķīšezera) tuvums. Gaisa piesārņojuma dēļ vidējā temperatūra Rīgā parasti ir 2—3 grādus augstāka nekā pilsētas tuvākajā apkārtnē.
Pilsētu ekonomika
Pilsētu ekonomika balstās uz fon Tūnena, Alonso, Kristallera un Loša telpiskajām teorijām, kas uzsāka telpiskās ekonomikas analīzi. Ekonomika pēta ierobežotu resursu sadali un, tā kā jebkurai ekonomiskai norisei ir sava ģeogrāfiskā atrašanās vieta, tad pilsētu ekonomika apskata resursu telpisko sadali pilsētās. Saskaņā ar Artura O'Salivana klasifikāciju, pilsētu ekonomiku var iedalīt sešās savstarpēji saistītās daļās: ekonomisko faktoru ietekme uz pilsētu veidošanos, zemes izmantošana pilsētās, pilsētas transports, pilsētu problēmas un politika, mājokļu un apbbūves politika, pašvaldību ienākumi un izdevumi.
Rīga
Klimats
Saules leņķa maksimums ir 22. jūnijā, 56,4°, bet zemākais — 22. decembrī, tikai 9,6° virs horizonta. Rīgā visos gadalaikos ir palielināts mākoņainums, tāpēc faktiskais saules spīdēšanas ilgums vasarā ir 54—57%, ziemā tikai 14—25% no iespējamā. Vidēji gadā saule Rīgā spīd 1812 stundas — attiecīgi jūnijā vidēji 282 stundas, bet decembrī 25 stundas. Ziemā bez saules ir vidēji 13—20, bet vasarā tikai 1—2 dienas mēnesī. Summārā gada radiācija Rīgā sasniedz 3460,9 MJ/m2 (82 kcal/cm2), no tās jūnijā — 615,9 MJ/m2 (82 kcal/cm2), bet decembrī 25,2 MJ/m2 (0,6 kcal/cm2).
Pilsētu ekonomika
Pilsētu augšanas ekonomiskais modelis
Koncentrētās un blīvi apdzīvotās pilsētās risinās intensīvāka saimnieciskā darbība, pilsēta sava kompaktuma dēļ var piedāvāt plašu pakalpojumu klāstu, savukārt izkliedējot saimniecisko darbību, sakaru uzturēšanai jāpatērē lielāki transporta izdevumi. Turklāt augstāk attīstītās valstīs lielāka daļa iedzīvotāju dzīvo pilsētās, jo pilsētās attīstītāka industriālā ražošana, kā arī izklaides iespējas, turklāt attīstītās valstīs dominē intensīva lauksaimnieciskā ražošana vai arī tās lauksaimniecības produktus importē, tādēļ nav vajadzīgs tik liels nodarbināto skaits šajā nozarē.
Rīga
Temperatūra
Viszemākās gaisa temperatūras Rīgā parasti tiek reģistrētas janvārī un februārī.
Pilsētu ekonomika
Pilsētu augšanas ekonomiskais modelis
Zemi var izmantot lauksaimnieciskajai ražošanai, tādēļ uz pilsētas robežas, pēc apskatāmā modeļa, lauksaimniecības zemes cenai jābūt vienādai ar apbūves zemes cenām, ja apbūves cenas būs augstākas, zemes īpašnieki to transformēs par apbūvējamu zemi un pilsētas robežas mainīsies. Ja būvniecības cenas būs zemas, būs liels pieprasījums pēc ēkām un arī līdz ar to pēc apbūves zemes, ja būvēt maksās dārgi, nebūs pieprasījuma pēc zemes transformācijas. Tātad pilsētas zemes cena atkarīga no transporta izmaksām, lauksaimniecības zemes cenas, kā arī no pilsētas iedzīvotāju skaita, kuriem nepieciešami mājokļi. Ja zeme kļūst tik dārga, ka izmaksas pārsniedz ienākumus, ko zeme varētu sniegt, uzņēmēji pamet pilsētu, tiem līdzi pārvietojas arī darbaspēks, zemes cenas krīt un tirgū iestājas līdzsvars.
Rīga
Temperatūra
Visaugstākās gaisa temperatūras Rīgā parasti tiek reģistrētas jūlijā un augustā.
Okeāna gaisa masu ietekmē ziemā ir raksturīgi atkušņi, līdz pat 10 dienām mēnesī. Sala periodi parasti sākas decembra vidū un turpinās līdz februāra beigām. Ļoti aukstas ziemas pēdējos 50 gados bijušas 1939./1940., 1941./1942., 1955./1956., 1978./1979., 1984./1985., 1986./1987. gados. Vasarā gaisa temperatūra galvenokārt ir no +5 līdz +15 grādiem naktī līdz +20, +25 grādiem dienā. Diennakts temperatūras amplitūda sasniedz 8—10 grādus, reizēm pat 20 grādus. Periods, kad vidējā diennakts temperatūra Rīgā pārsniedz +15 grādus, nav garš (no jūnija vidus līdz augusta beigām). Karsts laiks, kad vidējā diennakts temperatūra pārsniedz +25 grādus, vasarā maksimāli iespējams 7—9 dienas (1936, 1939. gadi). Pavasaris ir auksts un ieildzis, bet rudens silts un garš.
Pilsētu ekonomika
Pilsētu augšanas ekonomiskais modelis
Jāņem vērā, ka pilsētas izplešanos nosaka ne tikai augošās transporta izmaksas, lauksaimniecības zemes cenas un iedzīvotāju skaits, bet arī infrastruktūras nodrošinājums. Infrastruktūras izbūve sadārdzina celtniecības izmaksas un var apturēt pilsētas izplešanos.
Rīga
Temperatūra
Veģetācijas periods, kad diennakts vidējā temperatūra +5 °C vai augstāka, sākas vidēji 14. aprīlī un ilgst 192 dienas, augu augšanas aktīvais periods (temperatūra +10 °C vai augstāka) — 144 dienas. Salnas parasti beidzas ap 25. aprīli, bet atsevišķos gados var būt vēl 15. maijā (1927. gads). Agrākās rudens salnas reģistrētas 1906. gada 26. septembrī. Apkures sezona, kad diennakts vidējā gaisa temperatūra ir +8 °C vai zemāka, sākas 8. oktobrī un ilgst 204 dienas. Pilsētas centrā, tāpat kā visās lielajās pilsētās, ir siltāks nekā nomalēs. Ziemā šī temperatūras starpība var sasniegt pat 8—10 grādus un vairāk. Daudz agrāk beidzas pavasara un vēlāk sākas rudens salnas (atšķirība līdz 20 dienām).
Mēreno platuma grādu jūras gaisa masas valda vidēji 179 dienas gadā. Aukstajā gadalaikā tās bieži rada atkusni, bet dažos gados padara stipri maigāku pat visu ziemu. Vasarā tās atnes vēsu, mākoņainu un lietainu laiku. Sevišķi vēsa un lietaina bija 1974. gada vasara. Ciklonu maksimums novērojams rudenī — 55 dienas, vasarā — 41 dienu. Reizēm 50—60 dienas gadā ieplūst arktiskās gaisa masas, kas izraisa strauju gaisa temperatūras pazemināšanos, bet ziemā stipru salu ar temperatūrām zem −30 °C. Tomēr parasti tas nesaglabājas ilgāk par 2—3 dienām. Dienvidu cikloni no Vidusjūras un Melnās jūras dažreiz vasarā atnes tropiskās gaisa masas. Ik gadu vidēji 160—180 dienas Rīgā valda anticikloni. Tad parasti ir sauss un skaidrs laiks. Ziemā tie stipri pazemina temperatūru, bet vasarā ir cēlonis ilgstošam karstumam. Anticiklona ietekmē sevišķi sausa un karsta bija 1972. gada vasara. Gada laikā Rīgai vidēji pāri iet 170—180 dažādas atmosfēras frontes. Ar tām saistās vēja pastiprināšanās, nokrišņi, pērkona negaisi, krusa, puteņi. Ziemā siltās atmosfēras frontes izraisa atkalu, miglu un smidzinošu lietu.
Rīgas vidējās, minimālās un maksimālās temperatūras, kā arī vidējā nokrišņu daudzuma tabula.
Daba
Rīgas atrašanās vieta Daugavas, Lielupes grīvā un Rīgas līča piekrastē radījusi labvēlīgus apstākļus augstai bioloģiskajai daudzveidībai. Jūras piekrastē, ezeru un upju krastmalās, mežos, pļavās un pat pilsētas centrā var atrast Eiropā un Latvijā aizsargājamas sugas un biotopus. Kopumā konstatēti 14 Latvijā īpaši aizsargājamo biotopu veidi, kā arī 21 Eiropas nozīmes biotops, no tiem 10 ir prioritāri aizsargājami biotopi.
Flora
Rīgai pilsētas robežās pieder vairāk kā 5500 ha meža jeb apmēram 8% no kopējās teritorijas. Meži ir izvietojušies atsevišķos masīvos, kurus nošķir ūdeņi vai dzīvojamie rajoni. Lielākie Rīgas mežu masīvi ir Kleistu — Bolderājas, Vecāķu — Vecdaugavas, Biķernieku, Buļļu, Imantas, Mežaparka, Mārupes un Juglas masīvs. Rīgas mežos valdošā koku suga ir priede — 88,1%, tai seko bērzs — 6,6% un melnalksnis — 2,8%. Rīgas mežu pamatu veido priežu sausieņu meži. No mežu augšanas apstākļu tipiem dominējošie ir sili, mētrāji un lāni. Lielākie un dabiskākie mežu masīvi plešas gar Rīgas līci. Rīgas līcim piegulošā mežu teritorija ir iekļauta Piejūras dabas parkā.
Samērā lielas platības pilsētā aizņem sabiedriskie apstādījumi dārzos, parkos un skvēros, un tajos ir liels introducēto sugu skaits (aptuveni 600 koku un krūmu sugu). Apdzīvotu vietu un rūpniecisko teritoriju tiešā tuvumā Rīgas teritorijā konstatētas 36 īpaši aizsargājamas ziedaugu sugas un 10 īpaši aizsargājamas sēņu sugas.
Fauna
Rīgā primārā ir piejūras līdzenumu fauna, kas sastāv no priežu un jaukto mežu dzīvniekiem, no zālāju un purvu, smilšainu un purvainu augšņu iemītniekiem, kā arī no dažādu ūdenstilpju apdzīvotājiem. Līdz ar cilvēka saimnieciskās darbības intensifikāciju pilsētas fauna ir radikāli pārmainījusies un noplicinājusies. Rīgas centrālajā daļā primārā fauna ir gandrīz pilnīgi iznīkusi, daļēji tā saglabājusies izklaidus apbūvētajos rajonos, bet samērā labi pilsētas perifērijā.
Rīgas zīdītājdzīvnieku fauna nav speciāli pētīta, tādēļ precīzu konstatēto sugu skaitu nevar noteikt. Pilsētas nomalēs, kā arī dzīvojamajos rajonos samērā bieži ieklejo aļņi, dažkārt stirnas, retāk mežacūkas, bieži rudās lapsas. Mežos, kapsētās un parkos sastopamas vāveres, pilsētas nomalēs un Daugavas salās — pelēkais zaķis. Piemērotos biotopos iespējams atrast kurmi un ezi, kā arī meža cirsli un mazo cirsli. No plēsējiem Rīgas teritorijā konstatēta ne vien lapsa, bet arī Amerikas ūdele (galvenokārt gar Daugavu), retāk sesks un meža cauna. Bebri novēroti ne tikai pilsētas perifērijā, bet arī tuvu pilsētas centram, piemēram, Zaķusalā un Pilsētas kanālā. Daugavgrīvas cietoksnī un Mangaļu pussalā konstatētas 6 sikspārņu sugas, kuras visas ir Latvijā īpaši aizsargājamas. Rīgā sastopamas 4 īpaši aizsargājamas abinieku sugas. Rīgas pilsētā ir salīdzinoši liela arī bezmugurkaulnieku sugu daudzveidība — 20 Latvijā īpaši aizsargājamas bezmugurkaulnieku sugas, no tām 4 gliemju, 15 kukaiņu, 1 zirnekļu suga. Daudzveidīga ir Rīgas putnu fauna. Rīgā ligzdo vairāk par 150 putnu sugām jeb 60% no Latvijas kopējā putnu sugu skaita. Kopā ar caurceļotājiem, ziemotājiem, kā arī ieceļotājiem konstatēto putnu sugu skaits sasniedz 260. Vairākums ligzdotāju pilsētā veido nelielas populācijas. Lielas populācijas ir putniem, kuru ligzdošana ir saistīta ar ēkām — piemēram, mājas balodim, mājas zvirbulim, arī svīrei, melnajam erickiņam un kovārnim. Dzīvojamo namu rajonos, apstādījumos un parkos dominē lielā zīlīte, bieži sastopams melnais mežastrazds, žubīte, gaišais ķauķis, sīlis, lauku balodis, vārna un žagata. Kapsētās un lapu koku audzēs sastopama arī lakstīgala, sarkanrīklīte, melnais mušķērājs, daudz zīlīšu, ķauķu, ķauķīšu. Priežu mežos mīt žubīte, vītītis, cekulzīlīte, erickiņš. Daugavā un ezeros ir lielo ķīru kolonijas. Pļavās sastopama ķīvīte, smiltājos — upes tārtiņš, ūdenstilpēs — meža pīle. Rīgas pilsētas teritorijā konstatētas 53 Latvijā īpaši aizsargājamas putnu sugas.
Teritoriālais iedalījums
Rīga ir viena no desmit Latvijas valstspilsētām, kas iedalīta sešās administratīvās vienībās:
Pēc platības lielākais ir Kurzemes rajons, bet mazākais Centra rajons. Pēc iedzīvotāju skaita lielākā ir Latgales priekšpilsēta, savukārt Vidzemes priekšpilsēta un Centra rajons pēc nacionālā sastāva ir vienīgie, kuros latviešu ir vairāk nekā krievu tautības iedzīvotāju. Interesants fakts ir arī tas, ka Vidzemes un Zemgales priekšpilsētas ir vienīgās, kurās iedzīvotāju skaits pēdējo gadu (2006—2008) laikā ir pieaudzis, savukārt Latgales priekšpilsētā tas ir visstraujāk samazinājies.
Rīgas pilsētas administratīvās robežas
Rīgas pilsētas platība ir 307,17 km2, bet, pierēķinot piepilsētas, tās platība sasniedz aptuveni 7000 km2 ar 1,15 miljoniem iedzīvotāju.
Rīgas apkaimes
1934. gadā Rīgas pilsētu sadalīja 40 administratīvajos rajonos, bet pēc Otrā pasaules kara Rīgai nav bijis oficiāli apstiprināta pilsētas teritoriālā iedalījuma, kas būtu sīkāks par sešu administratīvi teritoriālo vienību iedalījumu (rajoni un priekšpilsētas). Nosacīti Rīgas pilsēta bija sadalīta 47 rajonos jeb "mikrorajonos", kuru robežas tikai daļēji sakrita ar priekšpilsētu robežām un savstarpējās robežas bija visai nosacītas. Vēsturiski bija izveidojies arī sīkāks mikrorajonu iedalījums. Kā piemēru var minēt Spilvi, kura sastāvēja no Beķermuižas, Krēmeriem, Voleriem, Rātsupes un Lielās muižas. Tas, ka pilsētai nebija šāda — sīkāka iedalījuma, bieži vien radīja problēmas, jo rajonu robežām oficiāli neeksistējot, iedzīvotāju un komunālo dienestu interpretācija par šo tēmu bija diezgan atšķirīga.
2008. gadā Rīgas domes pilsētas attīstības departamentā aizsākās darbs pie Rīgas jaunās rajonu, jeb pēc jaunā plāna — apkaimju definēšanas. Šis plāns vēl nav oficiāli apstiprināts, bet, kad tas tiks izdarīts, tad Rīga sastāvēs no 58 apkaimēm, katra ar savu centru, savu unikālo ainavisko un arhitektonisko veidolu. Galvenais šīs reformas iemesls ir iespēja izpētīt katras šīs apkaimes, katra mazā reģiona specifiku — kādi ir iedzīvotāji, kāda ir infrastruktūra, kādas vajadzības tālākai dzīves vides pilnveidošanai.
Rīgas apkaimju uzskaitījums
Skatīt arī: Rīgas apkaimju uzskaitījums
Administrācija
Pamatraksts: Rīgas pašvaldības vadītājs
Pilsētas pašvaldības vadītājs Rīgā ir pilsētas mērs jeb oficiāli Rīgas domes priekšsēdētājs. Viņam palīdz viens vai vairāki mēra vietnieki. Pilsētas dome ir demokrātiski ievēlēta institūcija, un tā ir galīgā lēmējinstitūcija pilsētā. Tās sastāvā ir 60 deputāti, kurus ievēl ik pēc četriem gadiem. Rīgas domes prezidijs sastāv no Rīgas domes priekšsēdētāja un politisko partiju vai partiju bloku deleģētiem pārstāvjiem, kas ievēlēti pilsētas domē.
2023. gada 3. jūlijā no amata atkāpās Rīgas mērs Mārtiņš Staķis, un viņa pienākumus pašreiz pilda viens no vicemēriem Vilnis Ķirsis.
Demogrāfija
13. gadsimta sākumā Rīgā dzīvoja apmēram 1 000 cilvēku, 15. gadsimtā iedzīvotāju skaits bija palielinājies līdz 8 000, ekonomiskā uzplaukuma laikā 16. gadsimtā Rīga bija viena no Baltijas jūras piekrastes lielākajām pilsētām un tajā dzīvoja apmēram 16 000 cilvēku. Nākamajos gadsimtos ilgstošā karadarbība, mēris un ekonomiskais pagrimums nelabvēlīgi ietekmēja demogrāfisko situāciju, un 1720. gadā Rīgā bija mazāk nekā 6 000 cilvēku.
18. un 19. gadsimtā Rīga sāka pieaugt straujāk, 1867. gadā, kad notika 1. tautas skaitīšana, Rīgas iedzīvotāju skaits pārsniedza 100 000. Ļoti strauja attīstība Rīgā bija vērojama 50 gadu periodā starp 1863. gadu un 1913. gadu, kad iedzīvotāju skaits pieauga par vairāk nekā 440.000. Rīgas iedzīvotāju skaita salīdzinājums pēc četru tautas skaitīšanu materiāliem liecina, ka no 1867. līdz 1913. gadam tas palielinājās gandrīz 5 reizes. Salīdzinot 1863. un 1914. gadu datus, pieaugums ir vēl lielāks — 7,2 reizes. 1914. gadā iedzīvotāju skaita straujo pieaugumu pārtrauca Pirmais pasaules karš, un 1. tautas skaitīšanā neatkarīgajā Latvijā 1920. gadā Rīgā bija tikai 185 000 iedzīvotāji. Ar kara postījumu likvidēšanu un bēgļu atgriešanos iedzīvotāju skaits sāka atkal pieaugt.
Rīgas iedzīvotāju skaita pieaugumu pārtrauca Otrā pasaules kara notikumi. Pēc vācu repatriācijas, 1941. gada deportācijām un citiem iedzīvotāju zaudējumiem 1943. gada tautas skaitīšanā Rīgā konstatēja apmēram 300 000 iedzīvotāju, tomēr ebreji netika pieskaitīti. Šis skaits ievērojami tālāk samazinājās 1944. gada beigās, kad piespiedu kārtā vai labprātīgi Rīgu atstāja daudz iedzīvotāju, kas devās trimdā uz Vāciju un citur, tādēļ iedzīvotāju skaits bija sarucis zem 200 000. Pēc Otrā pasaules kara iedzīvotāju skaits atkal palielinājās, kas galvenokārt saistīts ar liela viesstrādnieku skaita ievešanu no parējās PSRS. No 1946. līdz 1950. gadam Rīgā ik gadu iebrauca 54 600 cilvēku, migrācijas saldo bija 30 700 gadā. No 1951. līdz 1987. gadam Rīgas iedzīvotāju skaits palielinājās par 11 000 gadā.
1980. gadu vidū tika prognozēts, ka līdz 2000. gadam rīdzinieku skaits pārsniegs 1 miljonu, bet šis scenārijs nepiepildījās. Rīga iedzīvotāju skaita maksimumu sasniedza 1990. gadā — 909 135 cilvēki. Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas, Krievijas pilsoņu un karaspēka atgriešanās Krievijā dēļ, kā arī ekonomiskās situācijas krasas pasliktināšanās dēļ, iedzīvotāju skaits Rīgā sāka strauji samazināties. 1990. gadā iedzīvotāju skaits samazinājās par 8680, 1991. gadā par 10 714, bet 1992. gadā pat par 26 084 cilvēkiem un 1993. gada sākumā Rīgā bija vairs 863 657 iedzīvotāju. Turpmāk skaita samazināšanās tempi palēninājās. 1996. gada otrajā pusē Rīgas iedzīvotāju skaits noslīdēja zem 800 000. 2000. gada 1. janvārī Rīgā dzīvoja 764 329 cilvēku, un ikgadējais samazinājums noslīdēja zem 10 000 iedzīvotāju gadā. 21. gadsimta pirmās dekādes beigās Rīgas iedzīvotāju skaits turpināja samazināties, un 2011. gada beigās Rīgas iedzīvotāju skaits noslīdēja zem 700 000. Rīgas domes kampaņas "Esi rīdzinieks" rezultātā no 2013. gada oktobra līdz decembrim Rīgā deklarējās aptuveni 10 tūkstoši cilvēku, bet Rīgas mērs Nils Ušakovs apgalvoja, ka pilsētā vēl strādā un dzīvo ap 100 000 cilvēku, kas deklarējušies citās pašvaldībās.
Naturalizācijas dēļ pieauga rīdzinieku — Latvijas pilsoņu īpatsvars. 2007. gadā Rīgā bija piereģistrēti 503 573 Latvijas pilsoņi (69,6%), 197 752 Latvijas nepilsoņi (27,3%), 111 bezvalstnieki, kā arī 22 495 citu valstu pilsoņi (3,1%). Savukārt 2017. gadā Rīgā bija piereģistrēti 529 794 Latvijas pilsoņi (75,2%), 125 344 Latvijas nepilsoņi (17,8%), 99 bezvalstnieki, 104 alternatīvie, 58 bēgļi, kā arī 49 077 citu valstu pilsoņi (7,0%).
Etniskais sastāvs
Rīgas iedzīvotāju nacionālais sastāvs bijis ļoti mainīgs. 18. gadsimta beigās pilsētā dominēja vācieši (viņi bija 46%, latvieši — 31%, krievi — 14%, poļi — 9%), 19. gadsimta beigās latvieši sastādīja 33%, vācieši — 31 %, krievi — 19%. 20. gadsimta sākumā latviešu īpatsvars Rīgā palielinājās un sasniedza 63% 1935. gadā. Otrā pasaules kara laikā daudzi latvieši no Rīgas piespiedu kārtā tika aizvesti uz tāliem PSRS rajoniem, gāja bojā karā, vai arī devās emigrācijā, bet Rīgā pēc Otrā pasaules kara ieceļoja cittautieši no PSRS un latviešu īpatsvars tika samazināts līdz 36,5% 1989. gadā.
No 1990. līdz 2015. gadam, samazinoties iedzīvotāju skaitam Rīgā, samazinājās arī gandrīz visu etnisko grupu iedzīvotāju skaits, tomēr latviešu, kā arī mazāku grupu (kuru īpatsvars ir zem 1%) skaits samazinājās lēnāk, nekā etnisko krievu, baltkrievu, ukraiņu un poļu skaits. Kopš 2000. gada latvieši atkal ir lielākā etniskā grupa Rīgā, bet kopš 2015. gada sāka pieaugt arī to iedzīvotāju absolūtais skaits, kuri pārbrauc uz Rīgu darba vai studiju dēļ no citām pilsētām vai laukiem, un deklarējas Rīgā kā latvieši. Palielinās Rīgas pastāvīgo iedzīvotāju skaits, kas pieder mazākām etniskām grupām (2018. gadā 5,6%) vai arī neizvēlas tautību (2018. gadā 3,5%).
Pēc Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes (PMLP) datiem tas bija šāds:
Latviešu skaita izmaiņas Rīgā pēc tautas skaitīšanu datiem (1867—2020):
Pilsētu ekonomika
Pilsētu augšanas ekonomiskais modelis
Pilsētas teritorijas izplešanās
Rīga
Etniskais sastāvs
Piezīme: * Uzskaite pēc ikdienā lietotās valodas.
Pilsētu ekonomika
Pilsētu augšanas ekonomiskais modelis
HH līkne rāda kā apbūvējamās zemes cenas krīt attālinoties no pilsētas centra, ja lauksaimniecības zeme maksā Po, HH un Po krustosies uz pilsētas robežas. Ja palielinās apbūvējamās zemes cenas, ko reprezentē HH* līkne, palielinās arī zemes piedāvājums pie pilsētas robežas, pilsēta izpletīsies līdz zināmai robežai, kur lauksaimniecības zemes cenas atkal būs vienādas ar apbūvējamās zemes cenām, pilsētas lielums tagad ir OB un apbūvējamās zemes cenas — P2. Pilsētās ražošanu iedala divās daļās:
Rīga
Etniskais sastāvs
Avots: Tautas skaitīšanu dati.
Pilsētu ekonomika
Pilsētu augšanas ekonomiskais modelis
1.	Produkti un pakalpojumi lietošanai ārpus pilsētas, kuri veido lielāko daļu ražošanas;
Rīga
Transports
Rīga ar savu centrālo novietojumu un iedzīvotāju koncentrāciju vienmēr ir bijusi Latvijas infrastruktūras centrs. Rīgā sākas vairāki valsts nozīmes ceļi, austrumu-rietumu virzienā Rīgu šķērso Eiropas autoceļš E22, bet dienvidu-ziemeļu — E67.
Infrastruktūra
Rīgā Daugavu šķērso vairāki tilti. Senākais no tiem ir Dzelzceļa tilts, kas ir vienīgais dzelzceļa pārvades tilts Rīgā. Akmens tilts savieno Vecrīgu un Pārdaugavu, Salu tilts savieno Maskavas forštati un Pārdaugavu caur Zaķusalu un Lucavsalu, bet Vanšu tilts savieno Vecrīgu un Pārdaugavu caur Ķīpsalu.
2008. gadā tika pabeigta Dienvidu tilta projekta pirmā kārta pāri Daugavai, un 17. novembrī tas tika nodots satiksmei. Tilta izbūves darbi tika sākti 2004. gadā, bet pabeigti 2013. gadā. Dienvidu tilts bija lielākais būvniecības projekts Baltijas valstīs pēdējo 20 gadu laikā, un tā mērķis bija samazināt satiksmes sastrēgumus pilsētas centrā. Tilta kopējās izmaksas darbu noslēgumā sasniedza ap 570 miljoniem latu jeb vairāk nekā 810 miljonus eiro.
Pekari Slonski
Pekari Slonski ir pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē. Atrodas Augšsilēzijas aglomerācijas ziemeļu daļā. Senatnē cinka un alvas ieguve, tagad akmeņogļu ieguve. Augšsilēzijas reliģiskais centrs ar baziliku un Pekaru Dievmātas (Matki Boskiej Piekarskiej) svētbildi.
Rīga
Gaisa satiksme
Rīgā ir viena lidosta, kas apkalpo komerciālās aviokompānijas — 1975. gadā uzceltā starptautiskā lidosta "Rīga". Tā ir galvenā aviokompānijas AirBaltic bāze, un ir viena no aviokompānijas RyanAir bāzēm. Pēc pasažieru skaita lidosta ir lielākā Baltijas valstīs. Ap lidostu tiek būvēts jauns multimodāls transporta mezgls ar Rail Baltica staciju, un plānā ietilpst lidostas pilsētas attīstība.
Bijusī starptautiskā lidosta — Spilves lidosta, kas atrodas 5 km attālumā no Rīgas centra, tiek izmantota mazajām lidmašīnām, pilotu apmācībai un izklaides aviācijai. Padomju laikā Rīgā atradās militārā aviobāze — Rumbulas lidlauks.
Starppilsētu satiksme
Rīgu ar pārējo Latviju savieno iekšzemes vilcieni, ko apkalpo Pasažieru vilciens. Galvenā dzelzceļa stacija ir Rīgas Centrālā stacija. Rail Baltica projekts paredz izbūvēt ātrgaitas dzelzceļa līniju caur Rīgu, kas savienotu Tallinu ar Lietuvas un Polijas robežu, lai tālāk ar dzelzceļu Baltijas valstis būtu iespējams savienot ar citām Eiropas valstīm. Projektu paredzēts nodot ekspluatācijā līdz 2030. gadam.
Rīgas Starptautiskā autoosta nodrošina iekšzemes un starptautiskos savienojumus ar autobusiem.
Sabiedriskais transports Rīgā
Sabiedrisko transportu pilsētā nodrošina Rīgas Satiksme, un tas sastāv no 51 autobusu, 21 trolejbusu un 6 tramvaju līnijām, kas savā starpā savieno visas Rīgas priekšpilsētas.
Pilsētu ekonomika
Pilsētu augšanas ekonomiskais modelis
2.	Produkti un pakalpojumi lietošanai pilsētas iekšienē.
Rīga
Sabiedriskais transports Rīgā
Pirmās autobusu satiksmes līnijas tika atklātas 1924. gadā. Līdz 1938. gadam visas autobusu līnijas piederēja privātiem uzņēmējiem. 19 autobusu līnijās kursēja 151 autobuss, gadā pārvadājot 29,25 miljonus pasažieru. Pašvaldības autobusu sabiedriskā transporta atklāšana notika 1938. gada 1. jūlijā.
Pilsētu ekonomika
Pilsētu augšanas ekonomiskais modelis
Abi minētie sektori ir savstarpēji saistīti. Ja pieaug galvenais sektors, nodarbinātie daļu ienākumu tērēs uz vietas pilsētā, radot pieaugumu arī uz vietējo pieprasījumu orientētajā sektorā. Pieauguma apjoms atkarīgs no abu sektoru lieluma. Pilsētā ar pamata un pakārtotā sektoru attiecību 1:4 papildus 1000 nodarbināto pieaugums pamata sektorā kopā radīs papildus 5000=1000+4000 nodarbinātos. Šis tiek saukts par pilsētas ekonomikas augšanas multiplikatoru un ekonomiski pamato pilsētu augšanu.
Rīga
Sabiedriskais transports Rīgā
Pirmais trolejbusu maršruts Rīgā tika izveidots no Daugavpils ielas līdz Viestura dārzam. Tas tika atklāts 1947. gada 4. novembrī plkst.16.30 Krišjāņa Valdemāra ielas un Kalpaka bulvāra krustojumā. Pirmie Rīgā kursēja pirms kara Jaroslavļas Autobusu rūpnīcā būvētie JTB trolejbusi, kuri jau bija lietoti. Pirmie trolejbusi bāzējās 1. tramvaju depo (tagadējā 5. tramvaju depo) Brīvības ielā, vēlāk tie tika pārvietoti uz 2. tramvaju depo (tagadējo 1. trolejbusu parku) Ganību dambī. 1948. gadā tika atklāta trolejbusu līnija no Centrāltirgus uz Sarkandaugavu, ko drīz pēc tam pagarināja līdz Mežaparkam. Piecdesmitajos gados trolejbusu parks tika papildināts ar Engelsā (Krievija) ražotajiem trolejbusiem.
1882. gada 23. augustā tika atklātas pirmās zirgu tramvaja līnijas, kuras apkalpoja 95 zirgi. Rīgu jauna satiksmes veida ierīkošanā apsteidza Liepāja, kur jau 1899. gadā sāka darboties pirmā elektriskā ielu dzelzceļa līnija Baltijā. Rīgā pirmais elektriskais tramvajs pa Aleksandra ielu (tagad Brīvības iela) sāka kursēt 1901. gada 23. jūlijā.
Sports
2006. gadā Rīgā norisinājās Pasaules čempionāts hokejā. Rīgā bāzēts Kontinentālās hokeja līgas klubs Rīgas "Dinamo". Latvijas Virslīgas hokeja čempionātā spēlē HK Kurbads, HK MOGO, HK Prizma, HK "Lido" un HS Rīga.
Katru pavasari Rīgā notiek Rīgas maratons.
Rīgā bāzēti arī vairāki basketbola klubi — Barons kvartāls, BK VEF Rīga, BK Latvijas Universitāte, BK Turība —, kā arī sieviešu basketbola klubi TTT Rīga, Latvijas Universitāte, RTU Merks u.c.
Sadraudzības pilsētas
Rīgai 2022. gada vasarā bija sadraudzības attiecības ar šādām pilsētām:
Ich tu dir weh
Ich tu dir weh ir vācu grupas Rammstein otrais singls no sestā studijas albuma Liebe ist für alle da. Singls izdots.
Šo Rammstein singlu asi kritizēja Valsts masu mediju kontroles komiteja (de) par jaunatnei bīstamu saturu. Šī komiteja paziņoja, ka dziesma Ich tu dir weh popularizē vardarbību un sadomazohismu.
Videoklips
Videoklipā parādīta grupa, kas izpilda dziesmu uz skatuves. Tils Lindemans un Olivers Rīdels ir ar krāsainām acu lēcām (Oliveram zaļas, bet Tilam zilas). Lindemana mute ir izgaismota no iekšienes. Videoklipa kulminācijā skatuves daļa riņķī Fleikam piepildās ar elektrību, ka rezultātā visa skatuve uzsprāgst.