cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Džeikobs Henrijs Sarrats
Biogrāfija
Viens no Anglijas spēcīgākajiem šahistiem 18. gadsimta beigās un 19. gadsimta sākumā. Pēc profesijas bijis skolotājs, kā arī nodarbojies ar tulkošanu. Šahā bijis romantiskās itāļu skolas sekotājs un tās ideju izplatītājs. Savus uzskatus izklāstījis darbā "Traktāts par šaha spēli" (A treatise on the game of chess, 1808), kurš pēc viņa nāves ticis atkārtoti izdots ar nosaukumu "Jauns traktāts par šaha spēli" (A New Treatise on the Game of Chess, 1821). Šajos darbos devis nozīmīgu ieguldījumu sava laika šaha atklātņu teorijas attīstībā. Pārtulkojis angļu valodā tādu pagātnes šahistu kā Lopesa, Salvio un citu darbus. Sekmējis šaha noteikumu unifikāciju Eiropā - tā 1807. gadā piedāvājis uzskatīt patu par neizšķirtu, nevis par kādas puses zaudējumu. Laikabiedri dēvējuši viņu par "šaha profesoru".
Dandolka
Dandolka (en, ga) ir pilsēta Lautas grāfistē, Lensteras provincē, Īrijā. pilsētā dzīvoja 39 004 iedzīvotāji. Dandolka atrodas netālu no Ziemeļīrijas robežas. Pilsētā bāzējas viens no spēcīgākajiem Īrijas futbola klubiem Dundalk F.C.
Iedzīvotāji
Tā kā aptuveni 15% Drohedas iedzīvotāju dzīvo Mītas grāfistē, Dandolka ir lielākā pilsēta Lautas grāfistē. Dandolkas iedzīvotāju blīvums 2016. gadā bija 1651 cilvēks uz km².
Klingoņu valoda
Klingoņu valoda (tlhIngan Hol, ) ir mākslīgā valoda, kas izveidota "Zvaigžņu ceļa" filmu un seriālu vajadzībām. Šajā valodā runā izdomāta ārpuszemes humanoīdu rase klingoņi. Valodu izveidoja valodnieks Marks Okrands (Marc Okrand), aktieris Džeimss Dūens (James Doohan) un scenāriju rakstnieks Džons Povils (Jon Povill). Atšķirībā no citām filmu vajadzībām radītajām valodām, klingoņu valodai ir sīki izstrādāta gramatika, sintakse un leksika. Klingoņu valodā ir iztulkots Viljama Šekspīra darbs "Hamlets" un Senās Divupes odiseja "Poēma par Gilgamešu".
Pētera I nams
Pētera I nams ir ēka Palasta ielā 9, Rīgā, Latvijā. Pētera I palasta komplekss ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.
Izveidots apmēram 1711. gadā, kad tika veikta tirgotāja Henenberga nama pārbūve un apvienošana ar kaimiņu ēkām. Tai pašā gadā ēka tika uzdāvināta Krievijas caram Pēterim I, kad viņš kopā ar Katrīnu ieradās Rīgā pirmo reizi kā valdnieks. Vēlākajos gados Pēteris I vairākkārt šeit apmeties ceļā uz Rietumeiropu.
Ēkas pirmajā stāvā bija saimniecības telpas, palīgtelpas un kalpotāju istabas, savukārt otrajā stāvā atradās Pētera I dzīvojamās telpas, kā arī reprezentācijas zāles. Tā sauktajā Jauno vārtu tornī atradās Pētera I guļamistaba.
1785. gadā tas kļuva par tiesu namu, 1805. gadā te sāka darboties skola. No 1860. līdz 1862. gadam notika trešā stāva izbūve, arhitekts — M. Šonss. Ēkā no 1886. gada darbojās Pētera I reālskola. No 1998. līdz 2000. gadam tika veikta liela pārbūve un modernizācija. Tika likvidēts Gaisa dārzs.
Hormuzs
Hormuzs (ar, Maḍīq Hurmuz; fa, Tange-ye Hormoz) ir šaurs un stratēģiski svarīgs jūras šaurums, kas savieno Persijas līci ar Omānas līci (Arābijas jūru). Ziemeļos no šauruma ir Irāna, bet dienvidos — Omānas muhafaza Musendema.
Uherske Hradište
Vēsture
Pilsētu dibinājis Čehijas karalis Otokārs II. Ilgu laiku pilsēta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
2019. gada BinckBank Tour
2019. gada BinckBank Tour bija šosejas riteņbraukšanas daudzdienu sacensības, kas notika no 12. līdz 18. augustam. Tā bija 15. reize, kad notika BinckBank Tour sacensības un tās bija 31. sacensības 2019. gada UCI Pasaules tūres kalendārā. Sacensībās uzvarēja Beļģijas sportists Laurenss De Pliss ().
Uherske Hradište
Cilvēki
Uherske Hradište ir politiķa Petra Nečasa (Petr Nečas, 1964) dzimtā pilsēta.
Hormuzs
Jūras šaurums šaurākajā vietā ir aptuveni 39 km plats. Caur šaurumu tiek transportēti aptuveni 20% no visas pasaules naftas un 35% no naftas, kas tiek transportēta tikai pa jūru.
Hormuza šaurumā ar raķetēm tika notriekta Airbus A300B2-203 pasažieru lidmašīna. Kopējais upuru skaits bija 290 pasažieri un apkalpe. amerikāņu atomzemūdene USS Newport News saskrējās ar japāņu tankeri M/V Mogamigawa. Sadursme beidzās bez upuriem un ekoloģiskas katastrofas.
2019. gada BinckBank Tour
Komandas
Tā kā BinckBank Tour bija UCI Pasaules tūres sacensības, visas 18 UCI WorldTeam komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Papildus tika uzaicinātas piecas UCI profesionālās kontinentālās komandas, veidojot 23 komandu pelotonu.
Maršruts
Pilns sacensību maršruts tika izziņots 2019. gada jūnijā.
Valentīna Butāne
Valentīna Butāne (1929—2012) bija latviešu estrādes dziedātāja un vokālā pedagoģe Jelgavas mūzikas vidusskolā. No 1956. gada līdz 1963. gadam ieskaņoja apmēram 70 estrādes dziesmu un piedalījās vairāku operešu radio ierakstos.
Biogrāfija
Dzimusi 1929. gada 9. maijā Daugavpilī. Mācījās Daugavpils mūzikas vidusskolā. 1952. gadā iestājās Latvijas Valsts konservatorijā un 1957. gadā absolvēja tās vokālo klasi. 1956. gada aprīlī V. Butāne ieskaņoja Raimonda Paula pirmo estrādes dziesmu "Nenosūtītā vēstulīte jeb Liriskā dziesma", vēlāk arī "Puteņu jeb Jaungada valsis" un citas. Tajā pašā gadā popularitāti guva V. Butānes ieskaņotā Elgas Īgenbergas dziesma "Rīgas bulvāri". Ieskaņojusi arī Ringolda Ores "Pie ezera" un citu komponistu dziesmas. V. Butāne strādāja Liepājas muzikālajā teātrī, kur iestudēja galvenās lomas operetēs, kā arī pati komponēja dziesmas. Pēdējos dzīves gadus viņa aizvadīja, dzīvojot Dobelē kopā ar dēlu.
Bērze (ciems)
Bērze (agrāk arī Bērzaine, Bērzesmuiža) ir ciems Dobeles novada Bērzes pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļos Bērzes un Gauratas starpupē 8,5 km no pagasta centra Šķibes, 14,6 km no novada domes Dobelē un 69 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās kroņa Bērzes muižas jeb Bērzmuižas (Gut Bershof) centra. Muiža vēstures avotos pirmoreiz minēta 1492. gadā, kad Livonijas ordeņa mestra delegācija no Kuldīgas cauri Dobelei atgriezās un Rīgu un Bērzes muižas pārvaldnieks pa nakti uzņēma un izmitināja mestra delegāciju. Līdz 1949. gadam bija Bērzes pagasta centrs. Pēckara gados izaugusi kā kolhoza «Bērzaine» ciemats. Bērzē atrodas bibliotēka, feldšerpunkts, veikals, luterāņu baznīca.
Valsts nozīmes pieminekļi Bērzē ir Bērzes ūdensdzirnavu apbūve, Bērzes luterāņu baznīca, kā arī kauss un patēna Bērzes luterāņu baznīcā; vietējas nozīmes pieminekļi ir Bērzes kapliča, dzīvojamā ēka un dzirnavas Bērzes muižā, Bērzes muižas apbūve un 2 klētis, dzīvojamā māja „Saulieši”, gravīra „Kristus pie krusta”, kristāmtrauks un griestu lukturis Bērzes luterāņu baznīcā, piemiņas akmens Bērzes draudzes locekļiem un krusts pie Bērzes luterāņu baznīcas. Bērzes skolā no 1886. līdz 1889. gadam mācījies Kārlis Ulmanis.
Kipras arābu valoda
Kipras arābu valoda jeb Kipras maronītu arābu valoda (ar) ir viens no visvairāk atšķirīgajiem arābu valodas dialektiem. Kiprā to lieto maronītu kopiena.
Izcelsme
Kipras arābu valoda ir viena no maronītu arābu dialektiem, kuri 8.-9. gadsimtā lielā skaitā migrēja uz Kipru, jo arābu musuļmaņi iekaroja viņu dzimteni, tagadējās Libānas teritoriju. Vēlāk šis dialekts ne tikai attīstījās gandrīz pilnīgi izolēti no pārējām arābu valodas diealektiem, bet to ietekmēja arī Kipras grieķu un sīriešu valodas.
Rakstība
Agrāk tika izmantoti arābu un grieķu alfabēti, šodien ir izstrādāts latīņu alfabēts:
Svislača
Svislača jeb Svisloča  ir pilsēta Baltkrievijas rietumos uz dienvidiem no Grodņas.
Rakstos pirmoreiz minēta 1252. gadā. Līdz Polijas Trešajai dalīšanai no 1569 līdz 1795. gadam Svislača bija Polijas-Lietuvas kopvalsts. Pēc Polijas dalīšanām no 1795. līdz 1915. gadam Svislača bija Krievijas Impērijā. 19. gadsimta sākumā Svisločas skolā mācījās mūziķis un mākslinieks Napoleons Orda (Напалео́н О́рда, 1807-1883), no 1827. līdz 1829. gadam - poļu dzejnieks Juzefs Ignacijs Kraševskis (Józef Ignacy Kraszewski, 1812-1887), bet gadsimta vidū - publicists un revolucionārs Konstancins Kaļinovskis (Канстанцін Каліноўскі, 1838-1864). Pēc Pirmā pasaules kara no 1921. līdz 1939. gadam pilsēta bija Polijas sastāvā. Pēc Otra pasaules kara - Baltkrievijas PSR.
Molotova līnija
Molotova līnija ir nosaukums pēc Ribentropa-Molotova pakta noslēgšanas no 1940. līdz 1941. gadam daļēji izbūvētai nocietinājumu līnijai gar paktā nosprausto PSRS rietumu robežu okupētajā Lietuvā, Baltkrievijā, Polijā un Ukrainā. Līniju veidoja nocietinātie rajoni ar betona bunkuriem un ložmetēju dzotiem, tāpat kā pirms Otrā pasaules kara izbūvētajā Staļina līnijā.
Svislača
Svislačas pievārtē dzimusi lodes grūdēja Janina Karoļčika (Яніна Дзіславаўна Карольчык, 1976).
Molotova līnija
Tā sastāvēja no Telšu, Šauļu, Kauņas un Alītas nocietinātajiem rajoniem Lietuvā, Grodņas un Brestas nocietinātajiem rajoniem Baltkrievijā, Osovecas (Osowiec), Zambrovas (Zambrów) un Pšemislas nocietinātajiem rajoniem Polijā un Koveļas, Volīnijas Vladimiras, Kamjankas-Buzkas, Ravas-Ruskas nocietinātajiem rajoniem Ukrainā. Gar Ungārijas un Rumānijas robežu jauni nocietinātie rajoni netika izveidoti.
Vēsture
Pēc Polijas kampaņas 1939. gadā un Baltijas valstu okupācijas 1940. gadā tika pieņemts lēmums pamest Staļina līniju, lai izveidotu tā saukto Molotova līniju anektētajā Baltijā un Polijā. 1941. gada vācu iebrukuma brīdī jaunā līnija nebija pabeigta un Staļina līnija bija pārsvarā pamesta un neremontēta. Neviena no šīm līnijām nebija izmantojama aizsardzībai pret operāciju "Barbarosa".
Lietuvas un Latvijas (Telšu un Šauļu nocietināto rajonu ietvaros gar galvenajiem ceļiem un dzelzceļiem arī Latvijas teritorijā bija uzbūvēti vairāki dzoti) teritorijā līdz 1941. gada 22. jūnijam bija pabeigta 101 dzelzsbetona bunkura izbūve, tomēr tie nespēja ilgstoši aizkavēt Vērmahta uzbrukumu.
Stafans Kronvals
Stafans Kronvals (dzimis 1982. gada 10. septembrī) ir bijušais zviedru hokejists, aizsargs. Karjeras laikā aizvadījis 66 spēles Nacionālajā hokeja līgā, vēlāk deviņas sezonas spēlējis Kontinentālajā hokeja līgā. Zviedrijas hokeja izlases sastāvā kļuvis par 2013. gada Pasaules čempionu, 2011. gadā izcīnījis sudraba medaļas.
Spēlētāja karjera
2005.—06. gada sezonā Kronvals aizvadīja 34 spēles NHL kluba Toronto "Maple Leafs" sastāvā. Komandas rindās gan aizsargam nostiprināties neizdevās, "Maple Leafs" sastāvā nākamajās divarpus sezonās aizvadot 18 spēles, pārējo laiku aizvadot AHL vienībā Toronto "Marlies".
2008.—09. gada sezonas vidū tika aizmainīts uz Vašingtonas "Capitals", tās sastāvā aizvadot trīs spēles, kā arī kopā ar AHL vienību Hēršijas "Bears" izcīnot Kaldera kausu. Nākamo sezonu hokejists sāka Kalgari "Flames" rindās, taču lielāko daļu sezonas aizvadīja AHL kluba Ebotsfordas "Heat" sastāvā.
2010. gadā Kronvals atgriezās Djurgårdens IF sastāvā, taču 2011.—12. gada sezonu aizvadīja KHL kluba Čerepovecas "Severstal" rindās. 2012.—13. gada sezonu uzsāka jau Jaroslavļas "Lokomotiv" sastāvā. Tā rindās aizvadīja nākamās astoņas sezonas. No 2015. līdz 2020. gadam bija komandas kapteinis. 2020. gada martā paziņoja par karjeras beigšanu.
Zviedrijas hokeja izlases rindās izcīnījis zelta medaļas 2013. gada Pasaules čempionātā, 2011. gadā izcīnījis sudraba medaļas.
995. gads
995. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.
Atēnu AEK
Atēnu AEK ir Grieķijas futbola klubs, kas spēlē Grieķijas Superlīgā.
Atila Valters
Karjera
Karjeras sākumā startējis arī kalnu riteņbraukšanas sacensībās, 2015. un 2016. gadā kļūstot par Ungārijas junioru čempionu, bet 2017. gadā ieņemot trešo vietu pieaugušo konkurencē.
2019. gadā pievienojās komandai, iepriekšējā gadā pārstāvēja Pannon Cycling Team. 2019. gadā uzvarēja vienā Tour de l'Avenir posmā.
CCC Team
Pirms 2020. gada sezonas Valters pievienojās ' komandai, pārejot uz to no saistītās attīstības komandas '.
2020. gada oktobrī komanda Valteru iekļāva sastāvā startam 2020. gada Giro d'Italia. Kopvērtējumā viņš ieņēma 27. vietu, bet kalnainajā 20. posmā izcīnīja 9. vietu.
Groupama–FDJ
Pirms 2021. gada sezonas, CCC Team piedzīvojot finansiālas problēmas, Valters pārgāja uz . 2021. gada maijā komanda Valteru iekļāva sastāvā startam 2021. gada Giro d'Italia. Kalnainajā ceturtajā posmā viņš izcīnīja 6. vietu, bet pēc sestā posma Valters kļuva par kopvērtējuma līderi, kļūstot par pirmo ungāru, kurš valkājis maglia rosa. Pēc devītā posma līdera krekliņu pārņēma Egans Bernals.
2022. gadā pirmoreiz kļuva par Ungārijas čempionu grupas braucienā.
Kreigs Berube
Kā spēlētājs Berube pavadīja 17 gadus tādās NHL komandās kā Filadelfijas "Flyers", Toronto "Maple Leafs", Kalgari "Flames", Vašingtonas "Capitals" un Ņujorkas "Islanders".
Savu trenera karjeru Berube uzsāka Filadelfijas "Flyers", no sākuma kā asistents, vēlāk kā galvenais treneris. 2018. gada novembrī Berube tika apstiprināts kā Sentluisas "Blues" galvenais treneris. 2018. gada pašā izskaņā komanda atradās pēdējā vietā visā līgā. Pēc Jaunā gada spēle Sentluisas komandai uzlabojās, tika sasniegts arī jauns komandas rekords – 11 uzvaras pēc kārtas. Komanda sezonas beigās ierindojās trešajā vietā Centrālajā divīzijā. Tika sasniegts arī Stenlija kausa fināls, kurā Sentluisa septiņās spēlēs pārspēja Bostonas "Bruins" un ieguva Stenlija kausu.
Korija Vrēkena
Marija Kornēlija Vrēkena (nl; dzimusi kā Marija Kornēlija Bauvmane (nl) Enkheizenē, arī Korija Vrēkena-Bauvmane (nl)) ir Nīderlandes starptautiskā lielmeistare šahā (1987). Pieckārtējā Nīderlandes sieviešu šaha čempionāta uzvarētāja (1960, 1962, 1964, 1966, 1970).
Veikfīlda
Veikfīlda (en) ir pilsēta Anglijā, Apvienotajā Karalistē, Jorkšīras un Hamberas reģionā. šeit dzīvoja 336 800 iedzīvotāji. Atrodas netālu no Līdsas.
Korija Vrēkena
Biogrāfija
1960. un 1970. gados bijusi viena no vadošajām Nīderlandes šahistēm. Piecas reizes bijusi labākā Nīderlandes sieviešu šaha čempionātos: 1960., 1962., 1964., 1966. un 1970. gadā. Daudzu starptautisko šaha turnīru dalībniece. Labākos rezultātus sasniegusi 1962. gadā, kad uzvarējusi Emenā (Nīderlande), un 1968. gadā, kad dalījusi 1.-3. vietu Beverveikā (Nīderlande). 1980. gadā Bīlē uzvarējusi Pasaules šaha čempiones nosaukuma izcīņas cikla zonas turnīrā.
Divas reizes piedalījusies Pasaules šaha čempiones nosaukuma izcīņas cikla starpzonu turnīros:
Septiņas reizes pārstāvējusi Nīderlandi sieviešu šaha olimpiādēs (1963, 1966, 1974, 1976, 1978, 1980, 1982).
Par panākumiem turnīros FIDE 1968. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 1987. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) goda nosaukumu.
Arvo Lindēns
Arvo Lindēns (fi; dzimis, miris ) bija somu grieķu-romiešu stila cīkstonis, 1908. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvējs.
Biogrāfija
Arvo Lindēns bija kvalificēts peldētājs, daiļlēcējs, vingrotājs un riteņbraucējs, bet savu lielāko panākumu viņš sasniedza cīņas sportā. 1908. gadā pēc Somijas čempiona titula iegūšanas grieķu-romiešu cīņā vieglā svara kategorijā Lindēns tika iekļauts 1908. gada Somijas olimpiskajā komandā. Olimpiādē viņš guva plecu uzvaras (pretinieka lāpstiņu piespiešana pie paklāja) pirmajās trijās cīņās, taču pusfinālā pēc punktiem zaudēja krievam Nikolajam Orlovam un pēc uzvaras cīņā par trešo vietu pār zviedru cīkstoni Gunnaru Pēšonu ieguva bronzas medaļu. 1908. gadā Lindēns ieguva arī sudrabu medaļu Ziemeļvalstu čempionātā un, tā kā Somija toreiz bija Krievijas impērijas autonomā sastāvdaļa, Lindēns ieguva arī 1909. un 1910. gada Krievijas vieglā svara kategorijas čempiona titulus.
1910. gadā Lindēns beidza cīkstoņa karjeru un atvēra pats savu apavu remontdarbnīcu, bet, sākoties Pirmajam pasaules karam, viņš emigrēja uz Kanādu. 20. gadsimta 20. gados Lindēns atgriezās Somijā un apmetās uz dzīvi Helsinkos, strādājot par naktssargu. Viņš atkal atsāka nodarboties ar daiļlēkšanu un, kaut gan viņam bija vairāk nekā 40 gadu, kļuva par Somijas Strādnieku sporta federācijas čempionu.
Adamsu ģimene
Adamsu ģimene (en) ir izdomāta ģimene, ko radījis amerikāņu karikatūrists Čārlzs Adamss. Sākotnēji tā bija 150 nesaistītu karikatūru sērija, no kurām puse vairāk nekā 50 gadu garumā kopš 1938. gada publicēta izdevumā The New Yorker. Šie karikatūru tēli ir adaptēti arī citos medijos, piemēram televīzijā, kino, videospēlēs, komiksos, mūziklos un dažādās precēs.
Adamsi ir satīrisks ideālās 20. gadsimta amerikāņu ģimenes pretstats: dīvains, turīgs un aristokrātisks klans, kas priecājās par visu baiso un šķietami neapzinas vai neuztraucas par to, ka citi cilvēki uzskata viņus par dīvainiem vai biedējošiem. Ģimenes locekļiem nebija vārdi līdz pat 1964. gada televīzijas seriālam. Adamsu ģimene sastāv no Gomesa un Mortišas Adamsas, viņu bērniem Vensdejas un Pagslija, tuviem ģimenes locekļiem tēvoča Festera un vecāsmātes, viņu sulaiņa Glūņas un Pagslija mājas astoņkāja Aristoteļa. Blāvi redzamā Lieta (vēlāk roka bez ķermeņa) ģimenei pievienojās 1954. gadā, bet Gomesa brālēns Itts un Mortišas mājas lauva Kitty Kat — 1964. gadā. Pjūberts Adamsa, Vensdejas un Pagslija mazais brālis, parādās 1993. gada filmā "Adamsu ģimenes dārgumi".
1964. gadā televīzijas kanālā ABC iznāca seriāls, kas ilga divas sezonas. Tas iedvesmoja vēlāk uzņemto televīzijas filmu Halloween with the New Addams Family ar epizodisku tēlu dalību no citiem seriāliem. 1973. gadā rādīja ar iepriekšējo seriālu un filmu nesaistītu animācijas seriālu. Franšīzi atjaunoja 1990. gados ar pilnmetrāžas filmu sēriju, kas sastāvēja no filmām "Adamsu ģimene" (1991) un "Adamsu ģimenes dārgumi" (1993). Filmas iedvesmoja otru animācijas seriālu (1992–1993), kuras darbība risinājās tajā pašā izdomātajā visumā. Sēriju atsāka 1998. gadā ar videofilmu "Adamsu ģimenes apvienošanās" (Addams Family Reunion) un saistītu televīzijas seriālu The New Addams Family (1998–1999). 2010. gadā Brodvejā iestudēja mūziklu, kurā piedalījās Neitans Leins un Bībi Njūvērta. Mūziklu nominēja divām Tony balvām un astoņām Drama Desk balvām. Sēriju atkal atsāka 2019. gadā ar animācijas filmu "Adamsu ģimene", kam 2021. gadā iznāca turpinājums. 2022. gadā straumēšanas servisā Netflix iznāca seriāls "Vensdeja" (Wednesday).
Franšīze kļuvusi par populārās kultūras pamatelementu. Tā ir radījusi videospēļu sēriju, akadēmiskas grāmatas un skaņu celiņus, kuru pamatā ir tās Grammy balvai nominētā tēmas mūzika. Viņiem ir bijusi liela ietekme uz amerikāņu komiksiem, kino un televīziju, un tos uzskata par iedvesmu gotu subkultūrai un tās modei.
Gladiuss
Gladiuss (no la — 'zobens') ir Senajā Romā izgatavots un izmantots īsā zobena veids. Kopā ar pilumu un vairogu (scutum) tas veidoja daļu no romiešu karaspēka pamatbruņojuma vēlajā republikas un agrīnajā impērijas periodā.
Izcelsme
Romiešu autoru atstātie darbi norāda, ka gladiuss visticamāk tika aizgūts no ķeltu ciltīm, kas senajos laikos apdzīvoja Pireneju pussalu mūsdienu Spānijas teritorijā. Kartāgas karaspēkā labprāt algoja ķeltu karotājus, kas līdzās citām bruņotām vienībām 3. gadsimtā p.m.ē. piedalījās pirmajos divos pūniešu karos pret Romu. Ne velti rakstiskajos vēstures avotos tas tiek dēvēts par "spāņu zobenu" (gladius Hispaniensis).
Arheoloģiskie izrakumi liecina, ka ķeltu ciltis Spānijas teritorijā izmantoja īsus zobenus, taču tie arī parāda, ka no bronzas darināti īsie zobeni bija pazīstami jau Halštates kultūrā 1. tūkstošgadē p.m.ē., no kuras vēlāk, iespējams, atdalījās ķelti un kas no aptuveni 1200. līdz 450. gadam p.m.ē. apdzīvoja Viduseiropu.
Pielietojums
Senās Romas karaspēks gladiusu sāka izmantot pēc pūniešu kariem, kad, sākot ar 2. gadsimtu p.m.ē., tas pakāpeniski kļuva par galveno zobenu leģionāru bruņojumā. Tomēr ne visi karavīri bija aprīkoti ar gladiusu — jātnieku vienības deva priekšroku garāka veida zobenam (spatha), kas mūsu ēras 3. gadsimtā pamazām aizstāja gladiusu arī kājnieku rindās.
Vizuālās liecības no romiešu atstātajām mozaīkām, sienu zīmējumiem un kapakmeņu skulptūrām norāda, ka gladiuss tika turēts zobenam paredzētā makstī, kas leģionāriem atradās labajā pusē, bet centurioniem un citiem komandieriem — kreisajā pusē.
Kaujas laukā gladiuss tika izmantots gan duršanai, gan ciršanai, taču, tā kā romiešu karavīri tika mācīti cīnīties ciešā formācijā aiz saviem vairogiem, tas galvenokārt tika pielietots duršanas nolūkos, jo, karojot ciešā līnijā, leģionāriem nebija daudz brīvas vietas, kur veikt plašus ciršanas manevrus. Atsevišķi vēsturnieki norāda, ka, iespējams, līdz 20. gadsimta otrajai pusei, kad tika izgudrota Kalašņikova triecienšautene AK-47, visvairāk cilvēku bija miruši tieši no gladiusa atstātajiem dūrieniem un cirtieniem.
Ridge Racer Unbounded
Ridge Racer Unbounded ir Ridge Racer sērijas ātrumsacīkšu spēle, ko personālajam datoram, Xbox 360 un PlayStation 3 konsolēm izstrādāja Bugbear Entertainment, bet izdeva Namco Bandai Games. Tā ir pirmā sērijas spēle, neskaitot R: Racing Evolution, kurai ir vecuma ierobežojums 13+.
2019. gada BinckBank Tour komandas un dalībnieki
Šis ir 2019. gada BinckBank Tour komandu un dalībieku uzskaitījums.
Komandas
Tā kā BinckBank Tour bija UCI Pasaules tūres sacensības, visas 18 UCI WorldTeam komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Papildus tika uzaicinātas piecas UCI profesionālās kontinentālās komandas, veidojot 23 komandu pelotonu.
Stefanija Kvoleka
Stefanija Kvoleka (angļu un pl, dzimusi, mirusi ) bija poļu izcelsmes Amerikas Savienoto Valstu ķīmiķe. Viņa zināma kā sintētiskās šķiedras kevlara izgudrotāja. Šo šķiedru izmanto bruņuvestēs, tā stiegrojums absorbē un izkliedē naža trieciena vai lodes enerģiju, pirms tie spēj ievainot cilvēku. Kevlara audumu ir iecienījuši arī autosportisti. 1995. gadā par to Kvoleka saņēma Lavuazjē medaļu. 1995. gadā viņa kļuva par ceturto sievieti, kas ir uzņemta ASV Izgudrotāju Slavas zālē. Saņēmusi arī vairākus citus apbalvojumus polimēru ķīmijā.
Daugavpils Valsts skolotāju institūts
Daugavpils Valsts skolotāju institūts (DVSI) bija valsts uzturēta pedagoģiskā augstskola Daugavpilī, kas darbojās no 1923. līdz 1952. gadam. Mācību ilgums palielinājās no 5 (1923-1929) līdz 6 gadiem (1929-1940). No 1923. līdz 1940. gadam tā direktore bija Valērija Seile.
Kopumā no 1923. gada līdz 1940. gadam institūts sagatavoja 505 skolotājus, bet laikā no 1944. līdz 1952. gadam 1593 skolotājus.
Zvereva
Zvereva (ru; vīriešu dzimtē Zverevs (Зве́рев)) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Daugavpils Valsts skolotāju institūts
Pirmsākumi
Pēc Latvijas brīvības cīņu noslēguma 1921. gada 4. novembrī agrākās Daugavpils reālģimnāzijas telpās tika atvērta četrgadīga Daugavpils pedagoģiskā vidusskola ar latviešu mācību valodu. Pirmais direktora vietas izpildītājs bija Jānis Jirgens. 1922. gadā pedagoģisko vidusskolu pārdēvēja par Daugavpils Skolotāju semināru ar četrgadīgu kursu un 1922. gada decembrī tas pārcēlās uz ēku Pēterpils ielā 1/3 (tagadējā Saules ielā). Seminārā mācīja latviešu, vācu un krievu valodas, latgaliešu izloksni, dabas zinātnes, matemātiku, vēsturi, vingrošanu, zīmēšanu, dziedāšanu un ticības mācību (atsevišķi katoļiem un luterāņiem).
Vēsture
1923. gadā 1. augustā Daugavpils Skolotāju semināru pārveidoja par Daugavpils Valsts skolotāju institūtu (DVSI) ar piecgadīgu mācību programmu. Institūta absolventi saņēma diplomus, kas piešķīra tiesības mācīt visās sešklasīgās pamatskolas klasēs un vispārizglītojošos priekšmetus zemāka tipa arodskolās. Lai nodrošinātu DVSI audzēkņiem iespēju praktizēties stundu pasniegšanā un gūt pedagoga iemaņas turpmākajam tautskolotāja darbam, 1924./1925. m. g. izveidoja Daugavpils Valsts skolotāju institūta pamatskolu, bet 1928./1929. m. g. pie institūta atvēra bērnudārzu. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 16. jūlijā Daugavpils Valsts skolotāju institūtu slēdza, tā inventārs un arhīvs tika nodots Rēzeknes Valsts skolotāju institūtam.
Otrā pasaules kara noslēgumā 1944. gada oktobrī nolēma atjaunot Daugavpils Valsts skolotāju institūtu kā divgadīgu, no 1947. gada kā sešgadīgu mācību iestādi. Darbojās dabaszinātņu un ģeogrāfijas, vēstures, valodas un literatūras, fizikas un matemātikas fakultātes.
Reorganizēšana
1952. gada 18. aprīlī tika izdota pavēle par DVSI reorganizēšanu par augstāko mācību iestādi – Daugavpils Pedagoģisko institūtu (DPI). Mācību ilgums jaunizveidotajā institūtā bija 4 gadi, un studenti tika uzņemti 2 fakultātēs – Fizikas un matemātikas fakultātē un Filoloģijas fakultātē (Latviešu valodas un literatūras un Krievu valodas un literatūras nodaļās). 1993. gadā institūtu pievienoja Daugavpils Universitātei.
Viljams Adolfs Bugro
Viljams Adolfs Bugro (dzimis, miris ) bija akadēmisma stila franču gleznotājs. Viens no sava laika visslavenākajiem un augsti atalgotajiem, bet impresionistu neatzītajiem, māksliniekiem. 20. gadsimtā gandrīz aizmirsts. Tomēr 20. gadsimta 80. gados, līdz ar figurālās glezniecības atdzimšanu, interese par Bugro atkal pieauga.
Dzimis Larošelā tirgotāja ģimenē. Studēja Daiļo Mākslu skolā (École des Beaux-Arts, Bordo). Papildinājies Romā. Pastāvīgs Salona dalībnieks. Dzīves laikā radījis vismaz 822 gleznu. Bija Žuliana akadēmijas pasniedzējs. Viens no viņa skolniekiem bija Anrī Matiss.
Baltais Dukstigals
Ciema apkārtnē atrodas Rāznas ezers.
Žils Ferī
Žils Fransuā Kamils Ferī (dzimis, miris ) bija franču politiķis. Divkārtējs Francijas premjerministrs (1880–1881, 1883–1885), trīskārtējs izglītības ministrs (1879–1881, 1882, 1883), kā arī ārlietu ministrs (1883–1885).
1881. un 1882. gadā ieviesa jaunus izglītības likumus, kas nosaukti viņa vārdā. Likumi noteica, ka pamatizglītība Francijā ir bezmaksas, laicīga un franču valodā. Skolniekiem stundās un starpbrīžos tika atļauts sarunāties tikai franču valodā (apmēram 40% Francijas iedzīvotāju šajā laikā nerunāja franču valodā). Ferī aktīvi atbalstīja Francijas koloniālās impērijas paplašināšanu.
Autoceļš P94
P94 autoceļš Jelgava—Staļģene—Code ir Latvijas reģionālais autoceļš, kas savieno autoceļu A8 Jelgavā caur Staļģeni un Emburgu ar autoceļu A7 pie Codes. Autoceļa kopējais garums ir 35,5 km, no tiem 20 km klāti ar asfaltbetona segumu, bet 15 km no Emburgas līdz Codei — ar grants segumu. Ceļš šķērso Jelgavas pilsētu un Jelgavas un Bauskas novadus.
Raubiško
Raubiško var būr:
Soļera
Soļera (ca; ) ir pilsēta un pašvaldība Spānijā, Maļorkas ziemeļrietumu krastā. Pilsēta atrodas 3 km uz salas vidieni no Port de Soļeras lielā bļodas formas ielejā, kurā atrodas arī Fornalučas ciemats un apdzīvotas vietas Biniaraiksa un Binibasi. Kopējais iedzīvotāju skaits ir ap 14 000. Soļeru ar Port de Soļeru savieno populāra tūristu atrakcija, tramvajs Tranvía de Sóller.
Bagdādes vilājets
Bagdādes vilājets (osmaņu: روم إلى شرق) bija Osmaņu impērijas teritoriālā vienība ar galvaspilsētu Bagdādē.
1534. gadā turku armija sakāva sefevīdu armiju, pārņemot kontroli pār mūsdienu Irāku. Provinci izveidoja no Irākas centrālajiem rajoniem un Persijas rietumu pierobežas apgabaliem.
Mūru svīta
Mūru svīta (D3mr) ir augšdevona famenas stāva mūru horizonta stratigrāfiskā vienība Latvijā un Lietuvā. Izplatīta Latvijas dienvidrietumos (Polijas-Lietuvas ieplakā). Tālāk tā iestiepjas Lietuvas teritorijas ziemeļrietumu daļā.
Apraksts
Svītas griezumu Svētes upes krastos pie Mūru, Žukļu un Ķurbju mājām Pēteris Liepiņš uzskatīja kā tipisku. Taču ņemot vērā nelielo šī griezuma biezumu (līdz 4,5 m) un reti atrodamās fosilijas, par svītas stratotipu tika pieņemts pilnīgāks griezums, kas atrodas vairākos atsegumos pie Šķēdes upes pretī Omiķu mājām (L. Savvaitova, 1977).
Atseguma pamatā tuvu pie robežas ar akmenes svītu ieguļi 1 metru biezs sīkgraudainu un smalkgraudainu laukšpata-kvarca smilšu un smilšakmeņu slānis ar vāji izteiktu horizontālu un viļņotu slāņojumu, kas plankumaini cementēts ar dolomītu. Smilšakmeņos ir sastopamas organogēni-detrītisku dolomitizētu čaulu saskalojumu lēcas un starpslānīši, kas sastāv no slēdzenes pleckāju, gliemeņu, gliemežu, nautiloīdu kodoliem un čaulām, jūras liliju kātu fragmentiem un zivju kauliem. Starp organismu paliekām V. Grāvītis ir konstatējis slēdzenes pleckājus Cyrtospirifer sp., C. degener, C. cf. lebedianicus (ļoti reti), C. aff. postarchiaci, Cyrtiopsis sp., C. schkedensis, «Camarotoechia» sp., «C.» griasica, kā arī Spirorbis sp. Crinoidea, Cephalopoda (Pachtoceras-?), Gastropoda, Bivalvia.
Augstāk ieguļ gaiši smalkgraudainas, slīpslāņotas smiltis, vietām cementētas ar dzelzs hidroksīdiem un dolomītu. To biezums sastāda 2,8 metrus.
Svītas griezuma augšējā daļa (ap 3 metriem) tika konstatēta pie Polīšiem. To veido dzeltenīgi pelēku sīkgraudainu un smalkgraudainu laukšpata-kvarca smilšu mija ar aleirolītiem, bet atsevišķās starpkārtās ar mālainiem aleirolītiem.
Mūru svītas biezums ir diezgan noturīgs: ziemeļu un dienvidaustrumu rajonos tas ir 12-14 m, bet virzienā uz rietumiem samazinās līdz 6-10 m.
Svītas apakšējā robeža izceļas samērā krasi un griezumos tā ir viegli nosakāma, pateicoties mūru svītas smilšu nogulumu iežu sastāva un izskata īpatnībām, kas visur uzguļ izskalotajai akmenes svītas augšdaļas mālu un aleirolītu iežu virsmai. Ņemot vērā akmenes un mūru svītu nogulumu iežu sastāva krasās atšķirības, robežu starp tām var visur fiksēt karotāžas diagrammās, un kalpo par reperu, slāņkopu sadalīšanā. Akmenes svītas mālus un aleirolītus raksturo šķietamās pretestības zemais līmenis un gamma aktivitātes augtais līmenis. Bet mūru svītas apakšdaļas smilšu nogulumos tiek novērota gamma aktivitātes vērtību strauja samazināšanās un šķietamās pretestības vērtību pieaugums. Svītas uzbūve visā izpētītajā teritorijā ir vienveidīga. Lielākajā griezumu daļā ir skaidri izsekojamas divas slāņkopas, kuras veido smiltis un smilšu-karbonātu nogulumi ar čaulu saskalojumu starpslāņiem. To mīšanās ar smiltīm un smilšu-mālu iežiem bez organismu fosilijām nosaka svītas divdaļīgo, ritmisko uzbūvi.
Urbumos, kas atodas daudz vairāk uz dienvidiem (Nīgrandes 2. urb. un Sniķeru 8. urb.), svītu veido galvenokārt smilšu nogulumi. Šeit uz izskalotās akmenes svītas augšdaļas faciāli mainīgu nogulumu virsmas (māli, dolomītmerģeļi, mālaini aleirolīti) uzguļ laukšpata-kvarca vāji cementēti smilšakmeņi un smiltis ar horizontālu un vāji viļņotu, lēcveidīgu slāņojumu, vietām iezīmētu ar pārogļotu augu palieku starpslānīšiem. Smiltīs un smilšakmeņos ir sastpami biomorfi-detrītiski, dolomitizēti saskalotu čaulu starpslāņi, kurus veido slēdzenes pleckāju, gliemeņu un gliemežu čaulas un kodolu nospiedumi. Smilšu slāņkopas pamatnē uz robežas ar akmenes svītu ir novērojamas mālaini-karbonātisku iežu šķembas. Griezuma augšdaļā kopā ar smilšakmeņiem ir sastopami māli un mālaini aleirolīti.
Uz dienvidiem un dienvidrietumiem smilšainos iežus pakāpeniski nomaina smilšaini-karbonātiski un karbonātiski ieži. Skodas urbumā svītas pamatnē ieguļ rozīgi pelēki smilšakmeņi ar saskalotu čaulu lēcām un starpslāņiem, kurus veido sūneņu skeletu fragmenti, jūras liliju kātiņu segmenti, gliemeņu un slēdzenes pleckāju čaulas (Cyrtospirifer cf. postarchiaci, Cyrtiopsis sp., «Camarotoechia» sp.). Svītu veido kaļķakmeņi ar dažādas pakāpes smilšu piejaukumu, kas satur starpslāņus ar organogēnu pleckāju-sūneņu un krinoideju kaļķakmeņu šķembām. No šī griezuma daļas S. Žeiba noteica slēdzenes pleckājus Cyrtospirifer sp., Cyrtiopsis schkedensis, Productella cf. subaculeata, Athyris ex. gr. concentrica, sūneņus Monotrypa sp., M. globosa, gliemenes Aviculopecten sp. un krinoidejas.
Mūru svītas griezumu savstarpēja salīdzināšana liecina par nogulumu litoloģiskā sastāva nemainību lielā izplatības teritorijā. Tajā iekļauto paleontoloģisko kompleksu raksturo pleckāju Cyrtiopsis un gliemeņu Schizodus, Protoschizodus, Allorisma, Dolabra ģinšu plaša izplatība.
Lietuvā
Lietuvā mūru svītu 1948. gadā pirmo reizi izdalīja J. Dalinkevičus kā Svētes slāņu apakšējās daļas (α) slāņus. 1951. gadā P. Liepiņš precizēja svītas apjomu un sastāvu.
Lietuvas ziemeļu daļā svītu veido faciāli mainīgas mālu, smilšakmeņu, smilšu un dolomītmerģeļu slāņkopas. Starp tiem ir izsekojami rozā-violeti dolomitizēti smilšakmeņi ar čaulu saskalojumiem, kurus veido cirtospiriferīdu vai protošizodusu čaulu kodoli. Svītas griezuma apakšdaļā ir sastopami dzelžainu oolītu sakopojumi. Dienvidrietumu daļā svītas griezumu veido dolomitizēti, mālaini kaļķakmeņi, dolomīti, merģeļi un smilšakmeņi.
Svītas augšējā robeža izplatības ziemeļdaļā faciālās mainības dēļ ir neskaidra un tiek vilkta nosacīti pa rozīgi pelēku smilšakmeņu virsmu, kurus sedz sarkanīgi violetie svētes svītas māli. Dienvidrietumu daļā šī robeža tiek vilkta pa smilšaini mālainu sūneņu kaļķakmens slāņkopas virsmu. To labi var fiksēt pēc konodontu Polygnathus obliquicostata pazušanas.
Boltakrūgs
Boltakrūgs ir ciems Kalupes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 215 km attālumā no Rīgas.
Zirneklītis Itsijs Bitsijs
"Zirneklītis Itsijs Bitsijs" (en) ir 1992. gada ASV animācijas īsfilma, kuras režisors ir Metjū O'Kalagans. Galvenās lomas ierunājuši Džims Kerijs, Frenks Velkers, Tora Birča un Andrea Mārtina. Filmas pirmizrāde notika.
Mūru svīta
Lietuvā
Svītas vecumu nosaka šādas organismu paliekas: Cyrtiopsis schkedensis, Cyrtospirifer degener, Ptychomaletoechia-? cf. griasica, u.c., gliemenes Protoschizodus balticus, Allorisma borrussicum, Aviculopecten sp., konodonti Polygnathus obliquicostata, P. perplexa, Pelekysgnathus nodosa, Icriodus sp., Polygnathus ex. gr. nodocostata, Pseudopolygnathus granulosa u.c. Konstatētais konodontu komplekss ļauj attiecināt mūru svītu uz Polygnathus styrica konodontu zonu, kuras reģionālā suga ir Polygnathus obliquicostata. Svītai ir raksturīgi Monotrypa sūneņu un ihtiofaunas palieku saskalojumi, seno augu sporu klātbūtne u.c.
Mūru svītai ir raksturīga regresīvā ritma krasa faciālā mainība. Tās izplatības ziemeļdaļā griezumā mijas smilšakmeņu, smilšu un mālu slāņkopas, kas ir nabadzīgas ar organismu paliekām. Dienvidrietumu daļā griezumu veido dolomitizēti, malaini, smilšaini kaļķakmeņi ar retiem merģeļu un smilšakmeņu starpslāņiem. Nogulumu biezums svārstās no 9 līdz 15 metriem.
Paleontoloģiskais raksturojums
Svītas ihtiofaunas komplekss ir maz pētīts. Ir zināmi šādi ihtiofaunas pārstāvji: Dinichthys sp., Homacanthus sveteensis, Holoptychius cf. nobilissimus, Onychodus dellei, Dipterus sp. Svītu raksturo plašs slēdzenes pleckāju komplekss; īpaši daudz ir Cyrtiopsis ģints pārstāvju (Cyrtiopsis schkedensis), un viertējās sugas Cyrtospirifer degener pārstāvju. Bez tiem ir sastopami C. cf. lebedianicus, C. aff. postarchiaci, «Camarotoechia» griasica, Productella cf. subaculeata, Athyris ex. gr. concentrica, Ptychomaletoechia griasica. Ir zināmas gliemenes Protoschizodus balticus, ''P. balticus var. dubia, Allorisma borrusicum, Avicula sp., Schizodus sp., Dolabra sp., Aviculopecten sp''. Konodontus pārstāv Polygnathus obliquicostata, P. perplexa, P. ex. gr. nodocostata, Pelekysgnathus nodosa, Icriodus sp., Pseudopolygnathus granulosa u.c. Sūneņus pārstāv Monotrypa globosa, nautiloīdus (galvkāji) Pachtoceras sp.-?, bet daudzsaru tārpus Spirorbis sp. Bez to ir sastopamas gliemežu un jūras liliju paliekas.
Austrumu Rumēlija
Austrumu Rumēlija (osmaņu: روم إلى شرق) bija autonoma Osmaņu impērijas province no 1878. līdz 1908. gadam. Kopš 1885. gada tā faktiski atradās Bulgārijas kņazistes kontrolē. Provinces centrs bija Filipopole.
Vēsture
Austrumru Rumēlijai bija plaša autonomija no Osmaņu impērijas. To pārvaldīja kristiešu sultāna vietvaldis, kuru iecēla ar lielvaru piekrišanu. Teritorijā nebija arī Osmaņu karaspēka.
Autonomija pastāvēja tikai 7 gadus; 1885. gada septembrī pēc lielas bulgāru sacelšanās, Austrumu Rumēlijas teritorija tika pievienota Bulgārijai, kas formāli atradās Osmaņu impērijas pakļautībā.
1908. gadā Ferdinands I pieņēma Bulgārijas karaļa titulu un paziņoja par Austrumu Rumēlijas aneksiju.
Didzis Sedlenieks
Didzis Sedlenieks (dzimis, miris ) bija Latvijas žurnālists un rakstnieks. Viņš publicējis zinātniskās fantastikas stāstus un romānus.
Didzis Sedlenieks vidusskolā sāka rakstīt prozas darbus. Viņš ir beidzis Latvijas Valsts Universitātes Filoloģijas fakultātes žurnālistikas nodaļu. Pēc tam strādāja par žurnālistu, tai skaitā izdevumos "Latvijas avīze" un "Auto".
2011. gadā izdots Didža Sedlenieka stāstu krājums "Bohēmijas zaglis". 2013. gadā latviešu fantastikas autoru stāstu krājumā "Purpura karaļa galmā" publicēti vairāki Sedlenieka stāsti. 2015. gadā publicēts Didža Sedlenieka pirmais romāns "X Ralphi Indrae. Neparastā ekspedīcija". Tas ieguva prēmiju apgāda Zvaigzne ABC bērnu un jauniešu oriģinālliteratūras konkursā "Zvaigznes grāmata 2013".
Bosnijas vilājets
Bosnijas vilājets (turku: Bosna Vilayeti) bija Osmaņu impērijas teritoriālā vienība, kas aptvēra gandrīz visu tagadējās Bosnijas un Hercegovinas teritoriju. Tika izveidots 1867. gadā.
De facto pastāvēja tikai 11 gadus, jo 1878. gadā Bosniju un Hercegovinu okupēja Austroungārijas karaspēks; de jure vilājets tika likvidēts tikai 1908. gadā.
Eduardo Iturrisaga
Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt piecu gadu vecumā. No deviņiem gadiem sācis nopietni piedalīties šaha turnīros. 2004. gadā Bogotā uzvarējis Panamerikas junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 2006. gadā turpat uzvarējis Panamerikas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā.
No 2005. līdz 2008. gadam četras reizes pēc kārtas uzvarējis Venecuēlas šaha čempionātos. 2007. gadā dalījis pirmo vietu Amerikas kontinenta valstu šaha čempionātā un kvalificējies Pasaules kausa izcīņai šahā pēc izslēgšanas sistēmas, kur 1. kārtā zaudējis Pjotram Svidleram. 2008. gadā Spānijā bijis otrais Iberoamerikas valstu šaha čempionātā. 2009. gadā atkārtoti piedalījies Pasaules kausā šahā, kurā 1. kārtā uzvarējis Baaduru Džobavu, bet 2. kārtā zaudējis Sergejam Tivjakovam. 2010. gadā uzvarējis Dubaijas atklātajā šaha čempionātā. 2013. gadā piedalījies Pasaules kausā šahā un 1. kārtā piekāpies Oleksandram Oņiščukam. 2014. gadā Rīgā starptautiskajā šaha festivālā Rīgas Tehniskās universitātes Open 2014 izcīnījis 3. vietu "A" turnīrā. 2015. gadā Bāzelē kopā ar Arkādiju Naidiču un citiem lielmeistariem dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha festivālā. Tajā pašā gadā piedalījies arī Pasaules kausā šahā, kur 1. kārtā zaudējis Maksimam Rodšteinam.
Pārstāvējis Venecuēlas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 7 reizes (2004-2016). Individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (2006) medaļu.
Par panākumiem turnīros FIDE 2008. gadā Iturrisagam piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Bijis pirmais Venecuēlas šahists, kas kļuvis par šaha lielmeistaru.
Mazā Caunes iela
Mazā Caunes iela atrodas Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Teikas apkaimē. Tā sākas pie Vāveres un Caunes ielu krustojuma un beidzas krustojumā ar Ropažu ielu. Ielas garums ir 132 metri. Iela visā garumā klāta ar asfaltu. Transporta kustība ir vienvirziena (no Vāveres ielas).
Vēsture
Mazā Caunes iela izveidota Monrepo muižiņas teritorijā un pirmo reizi minēta rakstītajos avotos 1902. gadā ar nosaukumu Pagarināšanas iela (ru, ). 1923. gadā tika pārdēvēta par Mazo Vāveres ielu, bet 1932. gadā ieguva savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā vairs nav mainījies.
Džīns Lebells
Aivans Džīns Lebells (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu cīņas meistars, kaskadieris, aktieris un profesionāls cīkstonis. Saukts par "Graplinga krustēvu", jo popularizēja graplingu profesionālajās cīņās, veidojot pamatus mūsdienu jauktās cīņas mākslai. Darbojies pie vairāk nekā 1000 filmām un televīzijas seriāliem, 12 grāmatu autors.
2000. gadā ASV Džiudžitsa federācija (USJJF) piešķīra Lebellam 9. danu džiudžitsu un taihodžutsu. Pasaules cīņas mākslu meistaru asociācija piešķīra viņam 10. pakāpi. 2005. gada februārī USJJF piešķīra viņam 9. danu džudo.
Lebells iedvesmojis Klifa Būta (Breds Pits) tēlu Kventina Tarantīno filmā "Reiz Holivudā". Tomēr Kventins Tarantīno to pilnībā neapstiprina.
Lebells darbojās televīzijas seriālā "Zaļais Sirsenis" (Green Hornet), kurā viņš iepazinās ar Brūsu Lī. Viņi sadarbojās dažādu jaunu cīņas tehniku izveidošanā.
Edgars Nemme
Edgars Nemme (dzimis Limbažos) ir latviešu bobslejists, stūmējs.
Karjera
Pirms bobslejista karjeras spēlējis volejbolu. Ar bobsleju sāka nodarboties 2018. gadā. Eiropas kausa sacensībās debitēja Altenbergas trasē ar 16. vietu divnieku sacensībās kā stūmējs Helvija Babra pilotētajā ekipāžā.
Pasaules kausa sacensībās debitēja Vinterbergas trasē Ralfa Bērziņa pilotētajā četrinieku ekipāžā, ieņemot 19. vietu. Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2020. gadā Altenbergā, startējot Oskara Melbārža pilotētajā četriniekā, un ieņēma 13. vietu. Divnieku sacensībās Pasaules kausa līmenī pirmo reizi piedalījās Siguldas trasē, kopā ar pilotu R. Bērziņu ieņemot 5. vietu. 2021. gada Pasaules čempionātā ieņēma 8. vietu četrinieku sacensībās ar pilotu O. Melbārdi. Karjeras turpinājumā startējis arī kopā ar pilotiem Dāvi Kaufmani un Emīlu Cipuli.
Sanktmoricas trasē Oskara Ķibermaņa pilotētajā četrinieku ekipāžā kļuva par Eiropas čempionu, vienlaicīgi uzvarot arī Pasaules kausa posmā.
Žerārs Galāns
Lielāko daļu spēlētāja karjeras Galāns pavadīja Detroitas "Red Wings". Spēlējis arī Tampabejas "Lightning".
Kanādas hokeja izlases sastāvā Galāns piedalījās 1989. gada Pasaules čempionātā, kad tika izcīnīta otrā vieta.
Savas trenera karjeras sākumā bijis Kolumbusas "Blue Jackets" trenera asistents un vēlāk galvenais treneris. Vēlāk strādājis Ņujorkas "Islanders", Monreālas "Canadiens" un Floridas "Panthers". 2017. gadā Galāns kļuva par Vegasas "Golden Knights" pirmo treneri. Savā pirmajā sezonā Galāns komandu aizveda līdz Stenlija kausa finālam, kurā gan piekāpās Vašingtonas "Capitals".
Apes novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Apes novada pašvaldības vadītāji. Apes novads tika izveidots 2009. gada 1. jūlijā, apvienojot Apes, Gaujienas, Trapenes, pagastus un Apes pilsētu.
Uzskaitījums
{{legend| gold| Mēs - savam novadam |border=1px solid #AAAAAA}}
Astrīda Harju
2004. gadā pabeigusi Latvijas Universitāti, ar maģistra grādu sabiedrības vadībā.
Politiskā darbība
Kopš 2001. gada bijusi Apes pilsētas ar lauku teritoriju domes deputāte, vēlāk Apes novada domes deputāte un priekšsēdētāja (no 2009. gada).
Kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās 2014. gadā no partijas "Vienotība" saraksta, taču netika ievēlēta.
A. Harju tika ievēlēta Apes novada pašvaldībā no apvienības "Mēs savam novadam" saraksta arī 2017. gada pašvaldību vēlēšanās, tomēr izlēma pamest darbu pašvaldībā, lai 22. jūnijā kļūtu par Saeimas deputāti ar pilnvarām uz laiku, kamēr no partijas "Vienotība" kandidātu saraksta Vidzemes vēlēšanu apgabalā ievēlētais deputāts Arvils Ašeradens pilda ministra pienākumus.
2018. gada rudenī kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās no apvienības "Jaunā Vienotība" saraksta, taču netika ievēlēta. 2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās ievēlēta Smiltenes novada domē no apvienības "Jaunā Vienotība", kā arī kļuva par domes priekšsēdētāja vietnieci.
Rubesa
Rubesa var būt:
Silistres ejālets
Silistres ejālets (turku: Silistre Eyaleti) bija Osmaņu impērijas teritoriālā vienība, kas atradās Melnās jūras piekrastē un Donavas dienvidu daļā.
Silistres ejālets ietvēra bijušā Bulgārijas Dobrudžas kņazistes teritorijas.
1864. gada administratīvo reformu laikā Silistres ejālets tika pārveidots par Donavas vilājetu. 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā ejāleta teritorija tika sadalīta starp Bulgāriju, Krieviju un Rumāniju.
Datora atmiņa
Datorā atmiņa ir ierīce vai sistēma, ko izmanto, lai saglabātu informāciju tūlītējai lietošanai datorā vai saistītā datora aparatūrā un digitālās elektroniskās ierīcēs. Termins atmiņa bieži ir sinonīms terminam primārā krātuve vai galvenā atmiņa. Arhaisks atmiņas sinonīms ir glabātuve.
Datora atmiņa darbojas ar lielāku ātrumu, salīdzinot ar krātuvi, kas ir lēnāka, bet lētāka un lielāka. Papildus atvērto programmu glabāšanai datora atmiņa kalpo kā diska kešatmiņa un rakstīšanas buferis, lai uzlabotu gan lasīšanas, gan rakstīšanas veiktspēju. Operētājsistēmas aizņem RAM ietilpību kešatmiņas saglabāšanai, kamēr tas nav nepieciešams programmatūrai. Ja nepieciešams, datora atmiņas saturu var pārsūtīt uz krātuvi. Izplatīts veids, kā to izdarīt, ir atmiņas pārvaldības tehnika, ko sauc par virtuālo atmiņu.
Mūsdienu atmiņa tiek realizēta kā pusvadītāju atmiņa, kur dati tiek glabāti atmiņas šūnās, kas veidotas no MOS tranzistoriem un citiem integrētās shēmas komponentiem. Ir divi galvenie pusvadītāju atmiņas veidi - gaistošā un nepastāvīgā. Negaistošās atmiņas piemēri ir zibatmiņa un ROM, PROM, EPROM un EEPROM atmiņa. Nepastāvīgās atmiņas piemēri ir dinamiskā brīvpiekļuves atmiņa (DRAM), ko izmanto primārajai krātuvei, un statiskā brīvpiekļuves atmiņa (SRAM), ko izmanto CPU kešatmiņai.
Lielākā daļa pusvadītāju atmiņas ir sakārtotas atmiņas šūnās, kurās katrā ir viens bits (0 vai 1). Zibatmiņas organizācija ietver gan vienu bitu katrā atmiņas šūnā, gan daudzlīmeņu šūnu, kas spēj saglabāt vairākus bitus vienā šūnā. Atmiņas šūnas ir sagrupētas vārdos ar fiksētu vārda garumu, piemēram, 1, 2, 4, 8, 16, 32, 64 vai 128 biti. Katram vārdam var piekļūt, izmantojot N bitu bināro adresi, tādējādi ļaujot atmiņā saglabāt 2 N vārdus.
Vēsture
1940. gadu sākumā atmiņas tehnoloģija bieži pieļāva dažu baitu ietilpību. Pirmais elektroniski programmējamais digitālais dators ENIAC, izmantojot tūkstošiem vakuumlampu, varēja veikt vienkāršus aprēķinus, iekļaujot vakuuma lampās saglabātos 20 ciparus ar desmit decimāldaļām.
Nākamais nozīmīgais sasniegums datora atmiņas attīstībā radās ar akustiskās aizkaves līnijas atmiņu, ko 1940. gadu sākumā izstrādāja J. Prespers Ekerts. Pateicoties stikla caurulei, kas piepildīta ar dzīvsudrabu un abos galos savienota ar kvarca kristālu, aizkaves līnijas varēja uzglabāt informācijas bitus skaņas viļņu veidā, kas izplatās caur dzīvsudrabu, un kvarca kristāli darbojas kā devēji bitu lasīšanai un rakstīšanai. Aizkaves līnijas atmiņa bija ierobežota līdz dažiem tūkstošiem bitu.
Divas alternatīvas aizkaves līnijai, Williams caurule un Selectron caurule, radās 1946. gadā, un abas izmantoja elektronu starus stikla caurulēs kā uzglabāšanas līdzekli. Izmantojot katodstaru lampas, Freds Viljamss izgudroja Viljamsa lampu, kas bija pirmā brīvpiekļuves datora atmiņa. Williams caurule varēja uzglabāt vairāk informācijas nekā Selectron caurule (Selectron bija ierobežota līdz 256 bitiem, savukārt Williams caurule varēja uzglabāt tūkstošiem bitu) un bija lētāka. Tomēr Williams caurule bija ļoti jutīga pret vides traucējumiem.
Centieni izveidot nepastāvīgu atmiņu sākas 1940. gadu sākumā. Magnētiskā kodola atmiņa ļāva atsaukt atmiņu pēc strāvas zuduma. To 1940. gadu beigās izstrādāja Frederiks V. Vīhe un Ans Vans, bet 50. gadu sākumā to uzlaboja Džejs Foresters un Jans A. Rajčmans, pirms to 1953. gadā sāka komercializēt ar Whirlwind datoru. Magnētiskā kodola atmiņa bija dominējošā atmiņas forma līdz MOS pusvadītāju atmiņas attīstībai 1960. gados.
MOS atmiņa
Divi galvenie mainīgās brīvpiekļuves atmiņas (RAM) veidi ir statiskā brīvpiekļuves atmiņa (SRAM) un dinamiskā brīvpiekļuves atmiņa (DRAM). Bipolāro SRAM izgudroja Roberts Normans uzņēmumā Fairchild Semiconductor 1963. gadā, kam sekoja MOS SRAM izstrāde, ko veica Džons Šmits uzņēmumā Fairchild 1964. gadā. SRAM kļuva par alternatīvu magnētisko kodolu atmiņai, taču katram datu bitam ir nepieciešami seši tranzistori. SRAM komerciāla izmantošana sākās 1965. gadā, kad IBM ieviesa savu SP95 SRAM mikroshēmu System/360 Model 95.