cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mauri (ciems)
Mauri ir ciems Saldus novada Ezeres pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 5,6 km no pagasta centra Ezeres, 39,2 km no novada centra Saldus un 161,3 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P107 (Skrunda—Ezere), Lielā grāvja krastā. Veidojusies ap vēsturisko Mauru (Mauren) pusmuižu.
Valdis Kalnāre
Valdis Kalnāre (1909. gada 14. augusts—1977. gada 3. janvāris) bija latviešu jurists.
Dzīvesgājums
Studēja Latvijas Universitātes Tautsaimniecības un tiesību zinātņu fakultātē. Darbojās strādnieku organizācijās un studentu biedrībās "Zemgalija" un "Vilnis". Pēc studiju beigšanas 1934. gadā strādāja gadījuma darbus kā krāsotājs un sētnieks, no 1937. gada bija Darba kameras referents tieslietu jautājumos. 1939. gadā bija Latvijas kreditkooperatīvu savienības juriskonsultācijas darbvedis.
Pēc Latvijas okupācijas Kirhenšteina valdības laikā iecelts par Darba departamenta direktoru. Tautas Saeimas deputāts (1940).
Vācu okupācijas laikā tika ieslodzīts Salaspils un Štuthofas koncentrācijas nometnēs, no kurienes viņam kopā ar diviem čehiem izdevās izbēgt, kad ieslodzītos dzina uz kuģi Dancigas ostā, patvērās Berlīnē.
Pēc kara beigām izlēma nepalikt amerikāņu okupācijas zonā, bet atgriezties Rīgā, kur 1949. gadā tika apsūdzēts nodevībā pret padomju varu, piespriežot 25 gadus izsūtījumā uz Džezkazganu Kazahstānā. Pēc Staļina nāves reabilitēts, līdz pensijai strādāja Rīgas 8. juridiskajā konsultācijā.
Miris 1977. gadā, apglabāts Raiņa kapos.
Jānis Žīgurs (brigādes komandieris)
Jānis Žīgurs (1895—1938) bija latviešu izcelsmes Krievijas un Padomju Savienības militārais darbinieks.
Dzimis latviešu zemnieku ģimenē, mācījies pagastskolā, pēc tam seminārijā Kuldīgas un Pleskavas apriņķī, atskaitīts par Krievijas Impērijas cenzūras aizliegtās literatūras glabāšanu un izplatīšanu. 1914. gadā Rīgā pabeidzis mērnieku kursus. Bija Latvijas Sociāldemokrātijas biedrs kopš 1912. gada. 1914.—1915. gadā strādāja par mērnieka palīgu Mogiļevas guberņā.
1915. gada jūnijā iestājās Krievijas Impērijas armijā, 1916. gada februārī pabeidza Pēterhofas 2. praporščiku skolu. Ievainots Pirmā pasaules kara kaujās. Pēc Februāra revolūcijas, sākot no 1917. gada marta, bija 49. divīzijas Krievijas Sociāldemokrātiskās strādnieku (boļševiku) partijas komitejas priekšsēdētājs, 1. Viskrievijas Zemnieku deputātu padomju kongresa delegāts un Viskrievijas Zemnieku deputātu padomes izpildkomitejas loceklis. 1917. gada septembrī tika arestēts (līdz Oktobra revolūcijai) par pretkara aģitāciju. Pēc tam kļuva par 49. divīzijas Kara revolucionārās komitejas priekšsēdētāju. Pec tā, kad 4. armijai neizdevās iziet no Rumānijas uz Besarābiju, 1918. gada februārī Žīguru arestēja rumāņu militāristi, viņš atradās apcietinājumā līdz 1918. gada maijam, kad pēc atbrīvošanas ieradās Maskavā.
Organizēja sovhozus Maskavas guberņā, bija guberņas padomes Zemes nodaļas kolēģijas loceklis. 1918. gada novembrī mobilizēts Sarkanajā armijā, piedalījās Krievijas pilsoņu karā kā divīzijas vai brigādes komandieris, ievainots.
1937. gada oktobrī atvaļināts rezervē. Tā paša gada 14. decembrī arestēts, 1938. gada 22. februārī pēc PSRS Augstākās tiesas Kara kolēģijas sprieduma nošauts. Reabilitēts 1956. gadā.
Gundars Bērziņš (ekonomists)
Gundars Bērziņš (dzimis 1971. gada 27. decembrī Rīgā) ir latviešu ekonomists un augstskolas pasniedzējs, Latvijas Universitātes Ekonomikas un vadības fakultātes dekāns. Latvijas Zinātņu akadēmijas korespondētājloceklis.
Dzīvesgājums
Dzimis 1971. gada 27. decembrī Aivara un Baibas Bērziņu ģimenē. 2001. gadā viņš kļuva par Latvijas Universitātes Ekonomikas un vadības fakultātes dekāna Edgara Vasermaņa palīgu starptautisko sakaru jautājumos, bet 2003. gadā par šīs pašas fakultātes izpilddirektoru, 2008. gadā rektors Mārcis Auziņš viņu pārcēla no izpilddirektora amata uz Finanšu un uzskaites departamenta direktora amatu, bet pēc gada par kancleru. 2014. gadā G. Bērziņu ievēlēja par docentu, 2015. gadā par asociēto profesoru, 2016. gadā par dekānu, 2018. gadā par profesoru. Pašlaik viņš pilda Latvijas Universitātes Biznesa, vadības un ekomikas fakultātes dekāna pienākumus. 2019. gada 24. maijā G. Bērziņš piedalījās Latvijas Universitātes rektora vēlēšanās.
2019. gadā Gundars Bērziņš kļuva par «Olainfarm» padomes priekšsēdētāju. ievēlot to busiņā uz ielas pie uzņēmuma vārtiem 2019. gada 1. aprīlī, tā dēvētajā «smieklu dienā»; esošā padome to nodēvēja par ālēšanos, kā arī norādīja, ka padome pārvēlēta pretlikumīgi. Skandalozais nosaukums iemantoja nosaukumu «busiņa padome», ar kādu nosaukumu šī padome vēlāk apzīmēta plašsaziņas līdzekļos. «Olainfarm» nosodīja šo ālēšanos pie caurlaides.
Olomoucas "Sigma"
Olomoucas "Sigma" (cs) ir profesionāls Čehijas futbola klubs no Olomoucas. Dibināts 1919. gadā, pašlaik spēlē Čehijas augstākajā līgā. 2012. gadā uzvarēja Čehijas kausa izcīņā, kā arī ieguva Čehijas superkausu. Augstākais sasniegums līgā — 2. vieta 1996. gadā.
Gundars Bērziņš (ekonomists)
Promocijas darba problēmas
2013. gadā Gundars Bērziņš kā promocijas darbu doktora zinātniskā grāda ieguvei vadībzinātnē aizstāvēja disertāciju uz 186 lapām «Stratēģiskās vadīšanas sistēma radošo nozaru organizācijās», kuru vadīja Vizma Niedrīte, recezenti bija Juris Krūmiņš, Ilze Sproģe (Ekonomikas un kultūras augstskola) un Vita Zariņa (Biznesa augstskola "Turība"). Promocijas darba hipotēzes: pieaugot pārmaiņu intensitātei, palielinās nepieciešamība precīzi un regulāri saskaņot stratēģiskos un operatīvos plānus, radošo organizāciju elastīgu stratēģiju veidošanā noteicošais faktors ir organizāciju vadītāju pieņemto lēmumu atbilstība konkrētajai ārējās vides situācijai.
Olomoucas "Sigma"
2016. gadā komandu pārstāvēja Latvijas futbolists Renārs Rode.
Gundars Bērziņš (ekonomists)
Promocijas darba problēmas
Publiski pausti akadēmiskā godīguma esības pārmetumi par Bērziņa disertāciju. 2019. gadā Latvijas Universitāte, lai veiktu pārbaudi no juridiskā un no akadēmiskā godīguma viedokļa, nodeva tās Akadēmiskās ētikas komisijai uzdevumu izvērtēt Bērziņa disertācijas atbilstību akadēmiskās ētikas un kvalitātes kritērijiem, kā arī izveidoja īpašu komisiju, lai pārbaudītu paša promocijas procesa kvalitāti. Iespējams, universitāte neesot drīkstējusi izpaust Bērziņa plaģiātisma skandālu, jo Trauksmes celšanas likums paredz, ka jānodrošina arī tās personas konfidencialitāte, par kuru trauksme celta. Bērziņa disertācijas skandāla uzsākšanos saista ar viņa darbību Olainfarm, jo tas tiek akcentēts ar šo kapitālsabiedrību saistītās ziņās. Bērziņš uzskata konstatētās aizdomas par promocijas darba datu safabricēšanu un plaģiātu par "dubļu cīņām", tā esot nomelnošana. Latvijas Universitāte tomēr norādīja, ka šie fakti liek ļoti nopietni reaģēt, lai pārbaudītu gan paša promocijas darba, gan promocijas procesa kvalitāti. Bērziņš norādīja, ka viņam ir kauns par Latvijas Universitāti un tās vadību, kā arī piebilda, ka Bērziņa reputācijai kaitējumu nodarījusī universitātes vadība apkauno visu Latvijas Universitātes saimi. Medijos skandālu saistīja arī ar nelikumīgu goda doktora grāda piešķiršanu. Akadēmiķe Maija Kūle plaģiātisma skandālu komentēja «jocīga disertācija», «tāpat kā visi LU promocijas darbi, pieejams LU vietnē, tāpēc tiem, kas tic nomelnošanas versijai [..], vajag šo darbu paskatīties pašiem».
Personīgā dzīve
Bija precējies ar Kristīni Vasermani, viņiem ir izaugusi meita.
Gundars Bērziņš ir kaislīgs burātājs, viņš dod priekšroku laika pavadīšanai uz jahtas. Viņam pieder ūdenstransporta kapitālsabiedrība “Saules gaisma Consulting”, kuras valdes priekšsēdētājs viņš ir bijis. Iepriekš strādājis Banex, HZ Trans, AD Trans.
Saulgriezes (ciems)
Saulgriezes ("Jāņa sētas" kartē Pļavnieki) ir ciems Saldus novada Ezeres pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 6,9 km no pagasta centra Ezeres, 40,5 km no novada centra Saldus un 162,6 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Lielā grāvja krastā.
Gustavija
Gustavija (fr) ir Francijas aizjūras komūnas Senbartelmī galvaspilsēta un lielākā apdzīvotā vieta. Izvietojusies Senbartelmī salas dienvidrietumu krastā pie Karību jūras.
Pilsētu 1763. gadā dibināja franču ieceļotāji. 1784. gadā Zviedrijas nopirka salu un nosauca pilsētu par godu karalim Gustavam III. 1878. gadā Francija salu atpirka. Pilsēta ir ievērojams tūrisma un tirdzniecības centrs, kā arī nozīmīga osta.
Ikuo Takahara
Ikuo Takahara (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||4||2
Tomass un draugi
Tomass un draugi (Thomas & Friends) ir britu bērnu televīzijas seriāls, ko izveidojuši Vilberts Odrijs un Brita Allkrofta. Tas tika pārraidīts 24 sērijās no 1984. gada līdz 2021. gadam.
Tuļčina
Tuļčina ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabalā, Tuļčinas rajona centrs. Izvietojusies apgabala vidusdaļā Siļnicas upes krastos 83 km no apgabala centra Vinnicas.
Vēsture
Rakstu avotos pirmoreiz minēta 1607. gadā. 1648. gadā Ļvivas maģistrāta dokumentā minēta kā Nestervāra — no ungāru valodas ‘Dņestras cietoksnis’. 1649. gadā kļūst kar Braclavas kazaku pulka sotņas miestu, bet jau 1654. gadā poļi to atkaro. Līdz 1672. gadam Žečpospolitas valdījumā, bet līdz 1699. gadam Osmaņu Impērijas varā. 18. gadsimtā Tuļčina uzplaukst un 1787. gadā par godu Polijas karaļa vizītei tai piešķir Magdeburgas tiesības. 1793. gadā Tuļčina nonāca Krievijas Impērijas sastāvā un 1795. gadā kļuva par apriņķa pilsētu, bet jau 1804. gadā kļūst par miestu. 1923. gadā Tuļčina kļūst par apriņķa un vēlāk rajona centru. Mūsdienās pilsētā attīstīta pārtikas rūpniecība.
Rafaels Klauss
2010. gadā sāka tiesāt Sanpaulu štata čempionāta spēles. Viņa pirmā spēle bija starp Oeste un Monti Azul. Tajā pašā gadā viņš sāka apkalpot Brazīlijas čempionāta D sērijas spēles. 2012. gada 19. maijā aizvadīja savu pirmo spēli Brazīlijas A sērijā — starp Sanpaulu "Palmeiras" un Portuguesa.
2015. gadā viņš tika iekļauts FIFA tiesnešu sarakstā. 2015. gada 12. augustā aizvadīja savu pirmo starptautisko spēli starp LDU Loja un Santa Fe komandām Copa Sudamericana turnīrā.
2019. gadā Klauss pirmo reizi piedalījās Copa América spēļu tiesāšanā. Viņš strādāja vienā grupu turnīra spēlē starp Čīli un Urugvaju. Tajā pašā gadā viņš tiesāja Copa Sudamericana finālspēli starp Independiente del Valle un Colón.
2021. gada Copa América tiesāja divas grupu turnīra spēles un spēli par trešo vietu. 2022. gada maijā FIFA iekļāva viņu tiesnešu sarakstā 2022. gada FIFA Pasaules kausam.
Stjuarts Fansi
Stjuarts Fansi (en; dzimis Londonā) ir Papua-Jaungvinejas FIDE meistars šahā (2012).
Biogrāfija
No 1971. līdz 1974. gadam bijis Lielbritānijas Lloyds Bank junioru šaha komandas dalībnieks, tomēr vēlāk pārtraucis nodarboties ar šahu. 1982. gadā pārcēlies uz dzīvi Papua-Jaungvinejā un atsācis savu šahista karjeru. Pārstāvējis Papua-Jaungvinejas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 8 reizes (1982, 1992, 2002-2008, 2012-2014). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1982) un sudraba (1992) medaļas.
Divas reizes piedalījies Okeānijas zonas šaha čempionātos (2002, 2007). 2007. gadā Sebu piedalījies arī Āzijas valstu individuālajā šaha čempionātā.
SES-10
SES-10 ir Luksemburgā bāzēta uzņēmuma SES sakaru pavadonis. Tas paredzēts sakaru nodrošināšanai Latīņamerikai. Orbītā tas tika palaists 2017. gada martā.
Lidojuma gaita
SES-10 tika palaists 22:27 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 Full Thrust no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma LC-39A. Šī bija pirmā reize, kad atkārtoti izmantota raķetes pirmā pakāpe (tā bija lidojusi 2016. gada aprīlī, palaižot kravas kuģi SpaceX CRS-8). Arī šoreiz pirmā pakāpe tika veiksmīgi nosēdināta uz peldošās platformas. Pirmoreiz tika atgūts raķetes plūsmvirzis, ar dzinējiem un ar vadāmu izpletni tas nolaidās okeānā.
Ģeostacionāro orbītu SES-10 sasniedza ar savu dzinēju palīdzību. 15. maijā paziņots, ka pavadonis atrodas punktā 67° rietumu garuma un ir pilnā darba gatavībā.
Sūsa
1218. gadā Sūsu iekaroja Mongoļu impērija un to nopostīja. Mūsdienās uz ziemeļiem un rietumiem atrodas Šūšas pilsēta. 2015. gadā Sūsa tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Sātiņi (Ezeres pagasts)
Sātiņi ir ciems, kurš pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datiem atrodas vienlaicīgi Saldus novada Ezeres pagastā un Zaņas pagastā. Atrodas Ezeres pagasta ziemeļos 6,4 km no Ezeres pagasta centra Ezeres, 8,9 km no Zaņas pagasta centra Kareļiem, 33,5 km no novada centra Saldus un 155,7 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļu P107 (Skrunda—Ezere) un V1165 (Mauri–Andziņas) krustojuma.
Jasuhito Sudzuki
Jasuhito Sudzuki (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||4||0
Luijs van Gāls
Luijs van Gāls (nl; dzimis ) ir nīderlandiešu futbola treneris un bijušais futbolists. Vairākas reizes bijis Nīderlandes futbola izlases galvenais treneris.
Spēlētāja karjeras laikā spēlējis Nīderlandē un Beļģijā. Lielāko karjeras daļu aizvadīja Nīderlandes klubā Sparta Rotterdam.
Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri (spēlētāja karjeras nogalē jau bija trenera palīgs). Pirmais klubs, kur bija galvenais treneris, bija Nīderlandes klubs Ajax, pēc tam ir trenējis Spānijā, Vācijā un Nīderlandē. Ar Ajax trīs reizes uzvarēja Nīderlandes čempionātā, vēl vienu uzvaru guvis ar AZ, ar Barcelona ir guvis divas uzvaras Spānijas čempionātā, kā arī ar Bayern München ir guvis vienu uzvaru Vācijas čempionātā. Ar Ajax uzvarējis arī Čempionu līgā 1995. gadā, nākamajā gadā tika sasniegts fināls. Finālu sasniedza arī 2010. gadā kā Bayern Munich treneris. 2014. gada maijā kļuva par Anglijas Manchester United galveno treneri.
No 2000. līdz 2002. gadam un no 2012. līdz 2015. gadam bijis Nīderlandes izlases galvenais treneris.
2017. gada janvārī 65 gadu vecumā paziņojis par trenera karjeras beigšanu ģimenes apstākļu dēļ. atgriezās trenera darbā un trešo reizi kļuva par Nīderlandes izlases galveno treneri, aizvietojot Franku de Būru, kurš amatu atstāja pēc neveiksmīgi aizvadītā 2020. gada Eiropas čempionāta. Pēc 2022. gada FIFA Pasaules kausa, kurā komanda aizkļuva līdz ceturtdaļfinālam, atstāja izlases galvenā trenera amatu.
Trenera karjera
Ajax
Barcelona
AZ
Bayern Munich
Manchester United
Individuālie sasniegumi
SES-15
SES-15 ir Luksemburgā bāzēta uzņēmuma SES sakaru pavadonis. Tas paredzēts sakaru nodrošināšanai Ziemeļamerikai un Latīņamerikai. Orbītā tas tika palaists 2017. gada maijā.
Pavadoni izgatavoja uzņēmums Boeing Satellite Systems uz platformas BSS-702SP bāzes. SES-15 ir hibrīdā aparatūra ar Ku joslas kūļiem un Ku joslas High-throughput satellite iespēju, ar savienojamību ar Ka joslas uztvērējiem. Tam pēc līguma ar Raytheon ir arī GPS koriģēšanas sistēmas WAAS aparatūra.
Lidojuma gaita
SES-15 tika palaists 11:54 UTC ar Krievijas nesējraķeti Sojuz-ST-A / Fregat-MT no Gviānas kosmiskā centra Franču Gviānā. Ģeostacionāro orbītu SES-15 sasniedza ar savu dzinēju palīdzību. Pavadonis izvietots punktā 129° rietumu garuma.
Alutaguzes nacionālais parks
Administratīvi parks atrodas Austrumviru apriņķa Alutaguzes pagastā, ar daļām Toilas, Jehvi un Liganuzes pagastos.
Parka atrašanās vieta ir ar skujkoku mežiem un purviem visbagātākais rajons Igaunijā, tajā atrodas valsts garākā smilšu pludmale (40 km gara, tā sauktās "dziedošās smiltis") ar Smolnicas smilšu kāpu. Tāpat šeit ir Narvas upes attekas un vecupes, kā arī augstākā ezeru biezība valstī Kurtnas apkaimē. No citām dabas vērtībām tiek nosauktas Agusalu iekšzemes kāpas, Mētaguzes ozolu audze, lielie Puhatu mitrāji un Strūgas pārplūstošās pļavas. Tāpēc ideja par pirmā Igaunijas nacionālā parka izveidi tieši šeit parādījās jau 1920. gados, tomēr tolaik netika realizēta. Parks tika izveidots tikai 2018. gadā uz tobrīd esošo nelielo rezervātu un liegumu bāzes.
Parkā zināmas vairākas reto dzīvnieku un putnu sugas, ieskaitot lidvāveri, melno stārķi, ziemeļpūci, klinšu ērgli un baltirbi. Daļa lielo zīdītāju, kā lāči, vilki un lūši, no parka migrē starp Igauniju un blakus esošo Krieviju.
FC Midtjylland
FC Midtjylland ir Dānijas futbola klubs no Herningas un Ikastas Vidusjitlandes reģionā. Dibināts 1999. gadā, apvienojoties klubiem Ikast FS un Herning Fremad. Komanda spēlē Dānijas Superlīgā. Mājas spēles aizvada MCH Arena stadionā Herningā.
Kluba futbolisti 2015. gadā pirmo reizi kļuva par Dānijas čempioniem, šo panākumu atkārtoja 2018. un 2020. gadā. Komanda ir divas reizes izcīnījusi Dānijas kausu un vēl četras reizes spēlējusi kausa izcīņas finālā.
Galatieši
Galatieši (grc; la) bija ķeltu tauta, kas dzīvoja Galatijā, Anatolijas centrālajā daļā, mūsdienu Ankaras apkārtnē hellēniskajā periodā un vēlāk Romas impērijas laikā. Tā runāja galatiešu valodā, kas cieši saistīta ar gallu valodu (ķeltu valodu grupa), kas bija izplatīta Gallijas teritorijā (mūsdienu Francijā un tai blakus esošajās valstīs).
Galatieši ir cēlušies no ķeltiem, kas iebruka Grieķijā 3. gadsimtā pr.Kr. Sākotnējie Galatijas ieceļotāji atnāca uz šejieni caur Trāķiju Lutārija un Leonorija vadībā ap 278. gadu pr.Kr. Tie sastāvēja no trim ciltīm: tektosagiem, trokmiem un tolistobogiem, taču starp tiem bija arī citas mazākas ciltis. 25. gadā pr.Kr. Galatija kļuva par Romas impērijas provinci ar galvaspilsētu Ankiru (mūsdienu Ankara).
1. gadsimtā daudzi galatieši pievērsās kristietībai pateicoties apustuļa Pāvila misijas darbam. Apustuļa Pāvila vēstule galatiešiem, sūtīta galatiešu kristīgajām kopienām Maķedonijā, ir iekļauta Jaunās Derības rakstos.
Vēsture
281. gadā pr.Kr. ķeltu vadonis Brenns ar milzīgu karaspēku iebruka Grieķijā, taču bija spiests atkāpties atpakaļ pēc Apollona tempļa izlaupīšanas Delfos. Tajā pašā laikā cita gallu grupa ar sievietēm un bērniem 279. gadā pr.Kr. Lutārija un Leonorija vadībā nošķīrās no Brenna komandētajiem spēkiem un iegāja Trāķijā. Šie iekarotāji Mazāzijā ieradās 278–277. gados pr.Kr. Savukārt citi iebruka Maķedonijā, nogalināja ķēniņu Ptolemeju Keraunu, taču beigās Antigons II Gonats viņus no turienes padzina.
Cīņas gaitā par varu ar savu brāli Zipoetu, Nikomeds I Bitīnietis nolīga 20 000 galatiešu algotņus. Galatieši sadalījās divās grupās, kuras vadīja Leonorijs un Lutārijs, un tie šķērsoja Bosforu un Hellespontu. 277. gadā pr.Kr., kad karadarbība beidzās, Nikomeds zaudēja kontroli pār galatiešiem, un tie sāka sirot Mazāzijas grieķu pilsētās. Tajā laikā Antiohs nostiprināja savu varu Sīrijā. Galatieši izlaupīja Kiziku, Ilionu, Didimu, Pjenu, Tiatiru, un Laodiķeju, bet Eritras iedzīvotāji no viņiem atpirkās. 275. vai arī 269. gadā pr.Kr. Antioha armija sastapās ar galatiešiem kaut kur Sardu līdzenumā Ziloņu kaujā. Pēc šīs kaujas ķelti apmetās Frīģijas ziemeļos, reģionā, kas vēlāk tika saukts par Galatiju.
Lai ierobežotu galatiešu sirojumus, Seleikīdi uzcēla nocietinājumus Tiatirā, Akrasosā un Nekrasonā, un izvietoja savus garnizonus Seleiku Siderā, Apamejā, Pizīdijas Antiohijā, Laodiķejā, Hieropolē, Peltosā un Vlandosā. Taču galatieši izgāja no šīm robežām un paņēma savā kontrolē tādas svarīgas pilsētas, kā Ankiru, Pessinusu, Taviju un Gordionu. Viņi turpināja sirot Bitīnijā, Heraklejā, Pontā 255. un 250. gadā pr.Kr., kā arī 240. un 230. gados pr.Kr. Attals I, Pergamas ķēniņš 241. gadā pr.Kr. galatiešus smagi sakāva kaujā pie Kaikas upes. 216. gadā pr.Kr. Prusijs I no Bitīnijas iejaucās, lai pasargātu Hellesponta pilsētas no galatiešu sirojumiem. 190. gados pr.Kr. galatieši veica sirojumus uz Lampasku un Pontas Herakleju. Pēc Heraklejas Memnona teiktā viņu mērķis bija iegūt izeju pie jūras, taču mūsdienu vēsturnieki šādu apgalvojumu apstrīd.
Galatiešu valsts iekārtu aprakstīja Strabons: saskaņā ar tradīciju katra cilts tika sadalīta kantonos, un katru no tiem pārvaldīja tetrarhs ar viņam pakļauto tiesnesi, kura pilnvaras nebija ierobežotas, izņemot slepkavību gadījumus, kurus izskatīja 300 cilvēku padome, kas bija izvēlēti no 12 kantoniem un sapulcējās svētajā vietā (grc; la - burtiski "ozola svētā vieta"), 20 jūdzes uz dienvidrietumiem no Ankiras. Domājams, tā bija svētā ozolu audze, jo nosaukums gallu valodā nozīmē "ozolu svētnīca" (dru-nemeton no drus, burtiski "ozols", un nemeton, burtiski "svētā zeme"). Iekarotajiem vietējiem kapadoķiešiem viņi atstāja kontroli pār pilsētām un lielu teritorijas daļu, taču jauno pavēlnieku labā, kas bija izveidojuši militāru aristokrātiju un turējās nošķirti nocietinātos ciemos, tiem bija jāmaksā desmitā tiesa.
Šie galatieši bija karotāji, kurus cienīja gan grieķi, gan romieši. Viņus bieži vien nolīga par algotņiem, kas tā laika lielajās kaujās reizēm varēja cīnīties abās konfliktējošajās pusēs vienlaicīgi. Daudzu gadu laikā vadoņi un viņu kara vienības bez jebkādiem būtiskiem šķēršļiem postīja Mazāzijas rietumu daļu, būdami sabiedroto statusā viena vai otra karojošā ķēniņa pusē, kamēr tie nenostājās seleikīdu ķēniņa Antioha Hieraksa pusē, kurš valdīja Mazāzijā. Hierakss centās uzvarēt Pergamas valdnieku Attalu I (241–197 g.pr.Kr.), taču hellēniskās pilsētas apvienojās Attala vadībā, un viņa armija ap 232. gadu pr.Kr. vairākas reizes smagi sakāva Hieraksu un galatiešus, piespiežot tos uz visiem laikiem apmesties vienā apgabalā, kuram tie jau bija devuši savu nosaukumu. "Mirstošā galla" tēma (pazīstamā Pergamas statuja) kļuva par dominējošo hellēniskajā mākslā veselas paaudzes laikā.
Pergamas Attalīdu ķēniņš izmantoja galatiešu pakalpojumus aizvien postošākos Mazāzijas karos, bet cita grupa dezertēja no sava ēģiptiešu pavēlnieka Ptolemeja IV pēc tam, kad Saules aptumsums salauza viņu garu.
189. gadā pr.Kr. Roma sūtīja Gneju Manliju Vulso karagājienā pret galatiešiem Galatijas karā, un viņš tos uzvarēja. No tā laika Galatijā dominēja romiešu vara, kas tika realizēta ar vietējo pārvaldnieku starpniecību. Galatijā iestājās pagrimums, reizēm nonākot Pontas varā. Mitridata karu laikā viņi atbalstīja Romas varu.
Aleksandrs Salāks
Aleksandrs Salāks (dzimis 1987. gada 5. janvārī) ir čehu hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2020) Salāks spēlē Čehijas Ekstralīgas vienībā HK Prāgas "Sparta".
Galatieši
Vēsture
Ap 64. gadu pr.Kr. Galatija kļuva atkarīga no Romas impērijas. Iepriekšējie likumi tika atcelti, bet tika iecelti trīs vadoņi (kļūdaini saukti par "tetrarhiem"), pa vienam vadonim uz katru cilti. Viens no trijiem vadoņiem bija Dejotars, tolistobogu tetrarhs. Viņš centās iegūt vienpersonīgu varu pār visiem galatiešiem, un izprecināja savas abas meitas Brogitaram, trokmu tetraham un Kastoram Tarkondarijam, tektosagu tetrarham. Pēc tam viņš piespieda savu znotu Brogitaru pazust, un tādējādi ieguva kontroli pār trokmiem. Bet pēc tam Jūlijs Cēzars nodeva trokmus Pergamas Mitridatam, Brogitara brāļadēlam. Pēc Cēzara nāves Dejotars nogalināja ne tikai savu otro znotu Kastoru Tarkondariju, bet arī savu meitu, kas bija viņa sieva. 46. gadā pr.Kr. Mitridats gāja bojā un ap 44. gadu pr.Kr. Dejotars kļuva par visu galatiešu valdnieku, taču pēc četriem gadiem viņš nomira. Tā kā viņa dēls Dejotars Filopatrs pirms trim gadiem bija miris, valdīšana pārgāja viņa mazdēlam Kastoram II, Kastora Tarkondarija dēlam. Pēc tam par galatiešu ķēniņu kļuva Aminta, bet pēc viņa nāves tā tika iekļauta Romas impērijas sastāvā kā Galatijas province.
Aleksandrs Salāks
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Salāks sāka 2006.—07. gada sezonā, kad spēlēja Somijas Mestis līgas klubā Jokipojat. Jau nākamajā sezonā hokejists pievienojās SM līgas vienībai Turku TPS, tās sastāvā aizvadot nākamās divas sezonas. 2009.—10. gada sezonu Salāks aizvadīja AHL klubā Ročesteras "Americans", uz divām spēlēm tiekot izsaukts arī uz NHL klubu Floridas "Panthers". 2010.—11. gada sezonā hokejists kopā ar Färjestads BK izcīnīja Zviedrijas Elitsērijas čempiona titulu, taču nākamo sezonu aizvadīja Rokfordas "IceHogs" sastāvā. 2012.—13. gada sezonā Salāks atgriezās Färjestads BK rindās.
Galatieši
Vēsture
Galatijas provinces robežas vairākas reizes tika mainītas, bet galvaspilsēta bija Ankira. Galatieši ilgu laiku saglabāja savu senču kultūras īpatnības, kaut arī stipri hellenizētā veidā. Vēl 400. gadā Sv. Hieronīms liecināja par to, ka šajā reģionā ir tautas, kas runā ķeltu valodā.
Politiskā organizācija
Tolistobogi (grc; la) dzīvoja Sangarijas upes rietumos pie Gordionas un Pessinas pilsētām, kas tajā laikā bija viena no svarīgākajām Mazāzijas svētnīcām. Vidū apmetās tektosagi (grc; la) ar savu galvaspilsētu Ankiru. Robeža ar austrumos dzīvojošajiem trokmiem (grc; la) gāja pa Halisas upi (mūsdienās Kizilirmaka). Viņu galvaspilsēta bija Tavija.
Šarlote (Ezeres pagasts)
Šarlote ir ciems Saldus novada Ezeres pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 6,0 km no pagasta centra Ezeres, 28,3 km no novada centra Saldus un 150,4 km no Rīgas.
Galatieši
Saimniecība
Galatijas klimats ir diezgan nelabvēlīgs ar karstām, sausām vasarām un ilgstoši aukstām un sniegainām ziemām. Auglīgās upju ielejas un plašas, zālainas stepes bija derīgas dravniecībai un aitkopībai, kas nodrošināja ar gaļu, pienu un smalku vilnu. Bet mēsli tika izmantoti kurināmā vietā. Olīvkoki deva eļļu un olīvas, bet ozolos dzīvojošās kermesa blaktis pārstrādāja sarkanajā krāsā. Kā dārgakmeņus galatieši eksportēja opālus un dūmainos topāzus.
Šarlote (Ezeres pagasts)
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no P105 (Butnāri—Saldus—Ezere) uz rietumiem un Šarlotes upes ietekas Līkupē.
Galatieši
Saimniecība
Taču īpaši nozīmīgs rūpals galatiešiem bija nolīgšana par algotņiem militārajā dienestā. Viņi piedalījas praktiski visos tā reģiona karos. Bet miera laikā galatieši draudēja citiem ar sirojumiem un izspieda atpirkšanās maksu naudas veidā. Vēl būtiskus ienākumus tiem deva kontrole pār svarīgu kulta vietu, Pessinas pilsētu.
Reliģija un tradīcijas
Pat vēlākos laikos galatiešiem tika piefiksēta liela līdzība reliģijā un jurisprudencē ar galliem. Tāpat, kā Gallijā, dzimtas tēvam bija vara pār savas sievas un bērnu dzīvi un nāvi. Bez cilvēku upurēšanas, Drunemetu var uzskatīt par sapulču vietu un kā kulta analogu gallu nemetonam Karnutenas mežā. Gallu dēmons kapucē Genius cucullatus, iespējams, var būt kā analogs dievam-dziedinātājam Telesforam ("nobeidzējam"). Uz to norāda arī grieķu dievu ķeltu iesaukas, kā, piemēram, Zevs Bussurīgijs (Ζεὺς Βουσσουριγίος; "Zevs ar ķēnišķīgu muti") divos uzrakstos pie Ankaras vai Zevs Bennioss (Ζεὺς Βέννιος; no gallu valodas benne, "rati"). Tetrarhu vārdi Deiotaros (gallu valodā *Dēvo-tarvos, «debesu bullis») un Brogitaros («zemes bullis») norāda uz buļļa kultu. Vairākām Galatijas upēm bija nosaukumi Gallos (Υάλλος),bet vēlākie galatiešu Kibeles priesteri tika saukti par "galliem" (Υάλλοι).
Genādijs Razins
Genādijs Razins (dzimis 1978. gada 3. februārī) ir bijušais ukraiņu hokejists, aizsargs. Karjeras laikā aizvadījis 12 sezonas dažādos Krievijas Superlīgas un Kontinentālās hokeja līgas klubos. 2006. gadā Kazaņas "Ak Bars" sastāvā izcīnījis Krievijas čempiona titulu.
Galatieši
Reliģija un tradīcijas
Taču galatieši, acīmredzot, drīz vien pārņēma Mazāzijas kultus, un vispirms Kibeles un Attisa kultu Pessinā, bet galatiešu tetrarhs Brogitars par lielu naudu nopirka priesterību Pessinā. Galatiešu ķēniņiene Kamma (Κάμμα) bija Artemīdas priesteriene, kuru galatieši no visām dievībām godināja visvairāk. Bet Tavijā, trokmu galvaspilsētā, pielūdza lielo Zeva statuju.
Genādijs Razins
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Razins sāka 1998.—99. gada sezonā Amerikas hokeja līgas kluba Frederiktonas "Canadiens" rindās. Nākamās trīs sezonas aizsargs aizvadīja citā AHL klubā Kvebekas "Citadelles", taču tad atgriezās Eiropā.
Galatieši
Reliģija un tradīcijas
Senie rakstnieki ziņoja, ka galatieši upurēja kara gūstekņus, ko apstiprina arī arheoloģijas dati. Bez cilvēku upuriem, upurēja arī zirgus, liellopus un suņus. Apgalvojums, ka galatieši 189. gadā pr.Kr. gāja uzbrukumā pilnīgi kaili, var būt patiess, jo ir liecības, ka tā ir sena gallu tradīcija. Bet, kas attiecas uz apbedīšanas tradīcijām, tad galatieši diezgan ātri tās pārņēma no Mazāzijas tautām.
Genādijs Razins
Spēlētāja karjera
2002. gada vasarā Razins pievienojās Krievijas Superlīgas klubam Habarovskas "Amur", tā rindās aizvadot nākamās divas sezonas. 2004.—05. gada sezonu Razins sāka Kazaņas "Ak Bars" rindās, 2005.—06. gada sezonā kopā ar klubu izcīnot Krievijas čempiona titulu.
Galatieši
Reliģija un tradīcijas
Cicerons ziņoja par savu viesi, galatiešu ķēniņu Dejotaru, ka viņš neko nedarīja, sākumā nenovērojot putnu lidojumu kā labvēlīgu zīmi. Dejotars varēja pārtraukt iesāktu ceļojumu, ja parādījās kādas nelabvēlīgas zīmes.
Genādijs Razins
Spēlētāja karjera
2007. gadā hokejists pievienojās Maskavas "Dinamo" rindām, tajā aizvadot nākamās divas sezonas, 2009.—10. gada sezonu aizvadīja Ņižņekamskas "Neftekhimik" sastāvā, taču tad uz trim gadiem pievienojās Čeļabinskas "Traktor" vienībai. 2013.—14. gada sezonu aizvadīja Doneckas "Donbass" sastāvā, pēc tās noslēdzot profesionāļa karjeru.
Galatieši
Reliģija un tradīcijas
Pateicoties apustuļa Pāvila misijas darbam 1. gadsimta vidū, galatieši kļuva par pirmajām kristītajām ķeltu ciltīm.
Genādijs Razins
Spēlētāja karjera
Ukrainas hokeja izlases rindās spēlējis 2000. un 2004. gada Pasaules čempionātos.
Galatieši
Valoda
Galatiešu valoda bija ķeltu valodas paveids, taču līdz mūsdienām ir saglabājušās tikai dažas glossas un cilvēku, cilšu un toponīmu vārdi. Šīs skopās ziņas rāda, ka galatiešu valoda bija gallu dialekts. Vēl ap 400. gadu Sv. Hieronīms teica: "Galatiešiem bez grieķu valodas, kurā runā visi Austrumu iedzīvotāji, ir sava personīgā valoda, kas ļoti līdzīga treveru valodai".
Klēts
Klēts latviešu tradicionālajā viensētā ir savrupi celta ēka lielākoties pārtikas un ikdienā nelietojamā apģērba uzglabāšanai, tomēr klētī mēdza glabāt arī dažādas citas mantas. Nereti tās tika izmantotas arī kā guļamtelpas — galvenokārt vasarās.
Vēsture un attīstība
Klēts rašanās ir cieši saistīta ar lauksaimniecības attīstību un nepieciešamību uzglabāt izaudzēto produkciju. Latvijā senākās klētis ir konstatētas arheoloģiskajos izrakumos Mežotnes pilskalnā 10.—13. gadsimta slāņos. Ir tikuši atrasti apcirkņi ar pārogļotām graudu atliekām. Viduslaikos un Jaunajos laikos klētis bija vientelpas celtnes, kas celtas no kaķētiem skujkoku apaļbaļķiem, kas savienoti krusta pakšos. Klēts parasti tika novietota dzīvojamās ēkas tiešā tuvumā pie piebraucamā ceļa. Nereti vienā sētā bija vairākas klētis kur katra tika izmantota savam mērķim.
Visā Latvijā bija sastopamas arī divtelpu klētis kuru senākie paraugi ir zināmi Zemgalē un attiecināmi uz 17. gadsimta otro pusi. Tās ir plānā iegarenas celtnes ar divām telpām, kas atdalītas ar starpsienu. Katrai telpai ir savas durvis. Šajās klētīs vienā pusē tika glabāti graudi, bet otrā pusē drēbes. 18. gadsimtā Kurzemē sāk parādīties arī 3—4 telpu klētis t.s. rindu klētis, kas jau celtas novadam raksturīgajā veidā no divpusēji vai četrpusēji aptēstiem baļķiem, kas savienoti gludajos pakšos. Sākot ar 19. gadsimta beigām, atsevišķos gadījumos, zem klēts tika izbūvēts pagrabs, puspagrabs vai pat vesels mūra apakšstāvs t.s. divstāvu klētis. Latgalē nereti klētis bija apvienotas zem viena jumta ar citām saimniecības ēkām, lai gan arī tur ir sastopamas savrupi celtas klētis.
Klētis tika celtas arī Latvijas muižās, kur tās parasti ir masīvas mūra celtnes.
Klētis latviešu tradicionālajā viensētā ir arhitektoniski izteiksmīgākās celtnes. To celtniecības veids un kvalitāte nereti raksturoja arī saimniecības turību. Īpaša rūpība parasti tika pievērsta durvīm, to krāsojumam un virām kā arī lievenim. Īpaši krāšņi veidoti lieveņi sastopami Kurzemes un Zemgales klētīm. Liecības par klēts lielo nozīmību latviešu viensētā sniedz arī folkloras materiāli, it sevišķi dainas. Klētī tika glabāts tautu meitas pūrs, šeit arī nereti puisis bildināja savu izredzēto. Tāpat arī klētī bieži līdz bēru dienai tika guldīti mirušie.
Tamina Upi Darmajana
Biogrāfija
1996. gadā uzvarējusi Āzijas sieviešu čempionātā šahā. 2002. gadā uzvarējusi starptautiskā Džakartas šaha turnīra Anniswati Memorial Cup pirmajā posmā.
Par panākumiem turnīros FIDE 1985. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. 2022. gadā saņēmusi FIDE tiesneša nosaukumu.
Josips Stanišičs
Stanišičs ir dzimis Minhenē, Vācijā, horvātu vecākiem. Pārstāvējis Vācijas U19 izlasi, tomēr 2021. gadā debitējis Horvātijas futbola izlases rindās. Tika iekļauts izlases sastāvā 2022. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā.
Sasniegumi
Bayern Munich
Bayern Munich II
Horvātijas izlase
Vrangeļa rags
Vrangeļa rags (en, ru) ir zemesrags Aleutu salām piederošās Atu salas rietumos ASV Aļaskas pavalstī, Ziemeļamerikas galējais rietumu punkts. Zemesragu par godu admirālim Ferdinandam fon Vrangelim (ru) 1836. gadā nodēvēja krievu jūrasbraucējs Fjodors Litke.
Hiroši Soedžima
Hiroši Soedžima (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||3||0
Anupama Gohale
Anupama Gohale (en; dzimusi kā Anupama Abjankara (en) Mumbajā) ir Indijas FIDE starptautiskā meistare šahā (1986).
Biogrāfija
1985. gadā Adelaidē dalījusi pirmo vietu Āzijas junioru šaha čempionātā meitenēm. Par šo panākumu FIDE 1986. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. Piecas reizes uzvarējusi Indijas sieviešu šaha čempionātos (1989, 1990, 1991, 1993, 1997). Divas reizes pēc kārtas uzvarējusi Āzijas sieviešu čempionātā šahā (1985, 1987).
Pārstāvējusi Indijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
1986. gadā tikusi apbalvota ar ceturto pēc nozīmes Indijas civilo ordeni Padma Shri un bijusi pati jaunāka sportiste vēsturē, kura tikusi pie šī apbalvojuma. 1990. gadā saņēmusi Indijas sporta balvu Arjuna Award. Precējusies ar Indijas šaha meistaru Ragunandanu Gohale. Strādājusi Indijas naftas kompānijā Bharat Petroleum.
Versaļas Senkjentinanivelīnas Universitāte
Versaļas Senkjentinanivelīnas Universitāte (fr,, UVSQ) ir publiska universitāte Francijā. Izveidota 1991. gadā. Universitāte atrodas Versaļā, Ivelīnas departamentā, Ildefransas reģionā. Kopš 2002. gada daļa no universitātes atrodas arī Odesēnā.
Ir četras fakultātes: tiesību un politisko zinātņu fakultāte, veselības zinātņu fakultāte, zinātņu fakultāte un sociālo zinātņu fakultāte. Universitātē ietilpst arī četri institūti, inženierijas skola un observatorija.
Ezerkrogs
Ezerkrogs ir ciems Saldus novada Jaunauces pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2,1 km no pagasta centra Jaunauces, 44,4 km no novada centra Saldus un 127,8 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļu P96 (Pūri—Auce—Grīvaiši) un V1151 (Jaunauce–Kokmuiža) krustojuma, Ezeres upes krastā.
Kuldīgas pusmaratons
Kuldīgas pusmaratons ir ikgadējs pusmaratons, kas notiek Kuldīgā, Latvijā. Tas pirmoreiz tika rīkots 2006. gadā. Kopš 2007. gada tas ir arī Latvijas čempionāts pusmaratonā. Kopš 2011. gada Kuldīgas pusmaratons ir viens no skriešanas seriāla «Skrien Latvija» posmiem. Sacīkstēs rīko organizē arī skrējienus 10 km un 5 km distancē.
Takajoši Jamano
Takajoši Jamano (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||2||0
Jevgēņijs Rjasenskis
Jevgēņijs Rjasenskis (dzimis 1987. gada 18. jūlijā) ir krievu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2019) Rjasenskis spēlē KHL kluba Ņižņekamskas "Neftekhimik" sastāvā.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Rjasenskis sāka 2005.—06. gada sezonā, kad debitēja Krievijas Superlīgas kluba Kazaņas "Ak Bars" rindās, kopā ar komandu izcīnot arī Krievijas čempiona titulu. "Ak Bars" aizsargs spēlēja līdz pat 2007.—08. gada sezonas noslēgumam, kad pārcēlās uz Ņižņekamskas "Neftekhimik" vienību.
"Neftekhimik" Rjasenskis aizvadīja nākamās trīs sezonas, 2011. gada vasarā noslēdzot līgumu ar Maskavas CSKA. 2013. gada vasarā Rjasenskis pievienojās Sanktpēterburgas SKA rindām, taču 2014.—15. gada sezonas gaitā atgriezās "Neftekhimik" sastāvā.
Anatolijs Fiļipčenko
Anatolijs Fiļipčenko (Анатолий Васильевич Филипченко, dzimis, miris ) bija PSRS kosmonauts, lidotājs, aviācijas ģenerālmajors.
Anatolijs Fiļipčenko piedzima Krievijas PFSR ukraiņu militārā darbinieka ģimenē. Kara laikā viņš strādāja rūpnīcā par virpotāju. 1947. gadā Ļipeckā Fiļipčenko pabeidza Gaisa karaspēka speciālo skolu, kur ieguva vidējo izglītību un apguva lidmašīnu pilotēšanu. 1950. gadā viņš beidza Čugujevskas (Harkivas) kara aviācijas lidotāju skolu un ieguva kvalifikāciju "kara lidotājs".
1951. gadā 24. janvārī Anatolijs Fiļipčenko sāka dienestu PSRS Gaisa spēkos. Sākotnēji viņš bija lidotājs, 1954. gadā — vecākais lidotājs, 1955. gadā — posma komandieris, 1958. gadā — eskadriļas stūrmanis, 1959. gadā — iznīcinātāju aviācijas pulka eskadriļas komandiera vietnieks. 1961. gadā Fiļipčenko neklātienē pabeidza Sarkankarogotās Kara gaisa akadēmiju komandējošā štāba fakultātē.
1962. gadā Anatolijs Fiļipčenko izgāja medicīnas pārbaudes, lai kandidētu par kosmonautu. 1963. gada 10. janvārī viņš tika iekļauts PSRS kosmonautu grupā. Līdz 1965. gadam viņš apguva vispārējo kosmonautu apmācību, un 1965. gada 13. janvārī ieguva kvalifikāciju "Gaisa spēku kosmonauts". Viņu iekļāva 2. kosmonautu nodaļā (militārās kosmiskās programmas). No 1966. līdz 1967. gadam Fiļipčenko darbojās programmas Spiral grupā. 1967. gadā no janvāra līdz jūlijam šīs programmas ietvaros viņš piedalījās dažādu militāro lidmašīnu izmēģinājumos.
1968. gadā no februāra līdz augustam Fiļipčenko gatavojās programmai Stykovka kā pasīvā kosmosa kuģa 7K-OK Sojuz trešās (rezerves) apkalpes komandieris, bet no augusta līdz decembrim viņš gatavojās tajā pašā programmā kā otrās (dublieru) apkalpes komandieris kopā ar Viktoru Gorbatko un Valēriju Kubasovu. 1969. gada 15. janvārī Fiļipčenko bija Sojuz-5 komandiera dublieris. 1969. gada februārī viņš sāka gatavoties Sojuz-7 pamatapkalpē kā komandieris trīs kosmosa kuģu vienlaicīgam lidojumam.
Savu pirmo lidojumu kosmosā Anatolijs Fiļipčenko veica 1969. gada oktobrī kosmosa kuģī Sojuz-7 kā komandieris kopā ar Vladislavu Volkovu un Viktoru Gorbatko. Pirmoreiz kosmosā vienlaicīgi atradās trīs kosmosa kuģi. Pēc plāna pie Sojuz-7 bija jāpieslēdzas Sojuz-8, vienam kosmonautam pa ārpusi jāpārvietojas no Sojuz-7 uz Sojuz-8, bet citam — no Sojuz-8 un Sojuz-7. No kosmosa kuģa Sojuz-6 veiktu filmēšanu. Sojuz-8 automātiskās saslēgšanās sistēmas kļūmes dēļ neizdevās pievienoties pie Sojuz-7, tāpēc programma pilnībā netika izpildīta.
1970. gadā no janvāra līdz maijam Fiļipčenko gatavojās kosmosa kuģa Sojuz autonomam ilglaicīgam lidojumam kā komandieris kopā ar Georgiju Grečko. Sojuz-9 starta laikā 1970. gada 1. jūnijā viņš bija komandiera dublieris. No 1970. gada augusta līdz 1971. gada jūlijam Fiļipčenko kā aktīvā kuģa komandieris kopā ar Grečko gatavojās programmā Kontakt (Mēness kompleksa L-3 tuvošanās un saslēgšanās sistēmas izmēģinājumi).
1972. gadā Fiļipčenko sāka gatavoties lidojumam ASV un PSRS programmā Apollo — Sojuz.
Otro kosmisko lidojumu Anatolijs Fiļipčenko veica 1974. gada decembrī kā kosmosa kuģa Sojuz-16 komandieris kopā ar Nikolaju Rukavišņikovu. Lidojuma laikā tika izmēģināta kosmosa kuģa modifikācija 7K-TM un jauna veida saslēgšanās mezgls.
1975. gada 15. jūlijā Fiļipčenko bija Sojuz-19 komandiera dublieris.
1982. gada 26. janvārī viņš tika atskaitīts no kosmonautu vienības veselības stāvokļa dēļ. Vienlaicīgi Fiļipčenko tika iecelts par Kosmonautu sagatavošanas centra 1. pārvaldes priekšnieku. Šo amatu viņš pildīja līdz 1988. gada maijam, kad atvaļinājās no bruņotajiem spēkiem.
No 1988. gada 1. septembra līdz 1993. gada jūnijam Fiļipčenko strādāja par Harkivas Mācību tehnisko līdzekļu eksperimentālā konstruktoru biroja Maskavas filiāles direktora vietnieku, direktoru. Filiāle nodrošināja Kosmonautu sagatavošanas centra mācību laboratorijas bāzi.
Anatolijs Fiļipčenko nomira 2022. gada 7. augustā.
Kosmisko lidojumu kopsavilkums:
Milda Upīte
Milda Upīte ir Latvijas Televīzijas seriāla "Neprāta cena", kā arī TV3 Latvija seriāla "UgunsGrēks" galvenais tēls. Viņu tēlo latviešu aktrise Ilze Vazdika.
Biogrāfija
Viesnīcas galvenā pavāre, Leona krustmāte, Zentas nelaiķa vīra māte, bijusī skolotāja. Kopā ar Nikolaju.
Kristiāna Šuksta
Kristiāna Šuksta (dzimusi 1996. gada 13. augustā Rīgā, Latvijā) ir latviešu kino un teātra režisore un dzejniece.
Kristiāna Šuksta ir dzimusi un augusi Rīgā, absolvējusi Rīgas Valda Zālīša pamatskolu (2009) un Rīgas Valsts 1. ģimnāziju (2012), vēlāk mācības turpinot Jāzepa Mediņa Rīgas mūzikas vidusskolā, vokālajā nodaļā apgūstot operdziedāšanu.
2016. gadā Kristiāna Šuksta iestājās Latvijas Kultūras akadēmijas (LKA) audiovizuālās mākslas nodaļā, filmu režijas specialitātē, ko absolvēja 2019. gadā ar īsfilmu “Apgaismība”. Filma tikusi nominēta kinofestivālā Lielais Kristaps un filmu festivāla 2ANNAS Baltijas īsfilmu konkursā. 2019. gadā viņa ieguva bakalaura grādu un uzsāka mācības LKA teātra režijas maģistrantūrā, ko absolvēs 2021. gadā.
Kopš 2013. gada Kristiāna Šuksta paralēli raksta dzeju, un kopš 2014. gada publicējas periodikā. 2018. gadā viņa uzsāka darbu Latvijas Rakstnieku savienības laikraksta “KonTEKSTS” redakcijā kā sociālo tīklu menedžere un literatūras recenziju autore, bet kopš 2019. gada ir arī redaktore jauno autoru rubrikai “Laboratorija”. 2020. gada aprīlī kopā ar jaunajām autorēm Paulu Kukli un Paulu Lūciju Lejiņu dibināta jauno autoru biedrība “Karantīna”, kas organizē pasākumus un performances latviešu autoru dzejas popularizēšanai.
Bruno Petkovičs
Bruno Petkovičs (hr, dzimis ) ir Horvātijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, pārstāv Horvātijas futbola izlasi. Kopš 2019. gada Petkovičs pārstāv Horvātijas līgas komandu Dinamo Zagreb.
Horvātijas futbola izlases sastāvā debitējis 2019. gadā. Ticis iekļauts izlases sastāvā 2020. gada Eiropas čempionātam un 2022. gada FIFA Pasaules kausam.
Sasniegumi
Dinamo Zagreb
Horvātijas izlase
Tour of California
Tour of California (Amgen Tour of California) ir ikgadējas profesionālas šosejas riteņbraukšanas daudzdienu sacensības UCI America Tour un ASV profesionālās riteņbraukšanas tūres kalendārā. Pirmoreiz tās notika 2006. gada 19. februārī. Astoņu dienu sacensībās tiek veikta 1045–1126 km distance Kalifornijas štatā. Sacensības parasti sākas Nevadas pilsētā, virzoties caur sekvoju mežiem, vīna laukiem un gar Klusā okeāna krastu, finišējot Kalifornijas dienvidos Eskondido pilsētā. 2009. gada sacensības šķērsoja Kalifornijas centrālo ieleju no Mersedas uz Frezno, iegriežoties Sjerra Nevadas kalnu pakājē, pēc tam dodoties krasta virzienā. Sacensības sponsorē vietējais biotehnoloģiju uzņēmums Amgen.
Liepājas Valsts 1. ģimnāzija
'''Liepājas Valsts 1. ģimnāzija''' ir Liepājas ģimnāzija, kas atrodas Vecliepājas apkaimē. Tās pirmsākumi izsekojami līdz 1912. gadam, kad nodibināja Liepājas Sieviešu ģimnāziju.
Tour of California
Parasti sacensībās piedalās astoņas vai deviņas no UCI WorldTour komandām, tas padara Tour of California par vienām no svarīgākajām riteņbraukšanas sacensībām ASV, kopā ar USA Pro Cycling Challenge. 2006. gada 28. novembrī UCI paaugstināja to statusu no 2.1 (1.kategorijas) uz 2.HC (fr; ārpus kategorizācijas), kas ir augstākais vērtējums sacensībām UCI Continental Circuits kalendārā.
Zvirgzdupīte (Cekulupītes pieteka)
Zvirgzdupīte (arī Klinču upīte, Vēciņupīte, Zviergzdupīte) ir Cekulupītes kreisā krasta pieteka Alūksnes un Smiltenes novados.
Tour of California
2010. gadā sacensības tika pārceltas no februāra uz maiju, vienlaicīgi ar Giro d'Italia. Tobrīd tika uzskatīts, ka tas samazinās amerikāņu skaitu Giro un itāļu skaitu Tour of California. Tour of California organizatori vēlējās pozicionēt sacensības kā sagatavošanos Tour de France, uzskatot, ka būs maz tūres kopvērtējuma pretendentu, kas izvēlēsies braukt Giro. Kopš šīs izmaiņas sacensības joprojām notiek maijā.
Zvirgzdupīte (Cekulupītes pieteka)
Izteka — uz austrumiem no Lācupiem. Tek austrumu-dienvidaustrumu virzienā, paralēli valsts autoceļam A2, lejtecē sagriežoties uz ziemeļaustrumiem. Lielākā pieteka — Dzirkaļu upīte. Ietek Cekulupītē lejpus Dzedonām.
Liepājas Valsts 1. ģimnāzija
Vēsture
Dibināta kā Liepājas Sieviešu ģimnāzija, kuras ēku pēc arhitekta Ludviga Melvila projekta cēla no 1910. līdz 1912. gadam. Baltijas pārkrievošanas politikas dēļ mācības notika krievu valodā. 1915. gadā ģimnāziju beidza rakstniece un filozofe Zenta Mauriņa. No 1885. līdz 1915. gadam pilsētā darbojās arī Liepājas Nikolaja ģimnāzija. 1919. gada septembrī ēkā sāka darboties privāta Liepājas reālģimnāzija ar klasēm latviešu, vācu un krievu mācību valodās.
Tour of California
2020. gadā sacensības nenotiks finansiālu iemeslu dēļ.
Liepājas Valsts 1. ģimnāzija
Vēsture
1921./1922. mācību gadā skolu pārdēvēja par Liepājas Valsts vidusskolu ar mācībām latviešu valodā. Klases ar krievu mācību valodu darbojās kā privātskola. 1922./1923. mācību gadā skolā darbojās arī reālģimnāzijas un reālskolas klases. 1929. gadā to pārdēvēja par Liepājas Valsts ģimnāziju. Pēc Latvijas okupācijas to 1940. gadā pārdēvēja par '''Liepājas 1. vidusskolu''', vācu okupācijas laikā 1942. gadā skolas telpās iekārtoja Vērmahta lazareti, mācības notika dažādu pilsētas iestāžu telpās.
Tour of California
Latvijas sportistu sniegums
2015. gada sacensību trešajā posmā uzvarēja Toms Skujiņš, kļūstot arī par sacensību līderi un šo statusu nosargājot vēl trīs posmus. 2016. gada sacensībās Skujiņš uzvarēja piektajā posmā. 2018. gada sacensībās Skujiņš uzvarēja trešajā posmā un kalnu braucēju klasifikācijā.
Liepājas Valsts 1. ģimnāzija
Vēsture
1962./1963. mācību gadā Liepājas 1. vidusskolā sāka padziļināti mācīt matemātiku. 2006. gadā to pārdēvēja par '''Liepājas 1. ģimnāziju''', 2009. gadā par '''Liepājas Valsts 1. ģimnāziju''', kopš 2005./2006. mācību gada skola bija Eiropas Savienības struktūrfondu (ESF) nacionālās programmas projekta „Mācību satura izstrāde un skolotāju tālākizglītība dabaszinātņu, matemātikas un tehnoloģiju priekšmetos” dalībniece.
Kalnjāņi
Kalnjāņi ir ciems Saldus novada Jaunauces pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3,8 km no pagasta centra Jaunauces, 46,0 km no novada centra Saldus un 129,5 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta netālu no autoceļu P96 (Pūri—Auce—Grīvaiši) un V1151 (Jaunauce–Kokmuiža) krustojuma.
Mirnija (Arhangeļskas apgabals)
Mirnija (ru) ir slēgtā pilsēta (Закрытое административно-территориальное образование, ЗА́ТО) Krievijas Eiropas daļas ziemeļos, Arhangeļskas apgabala centrālājā daļā. Pilsētu var apmeklēt tikai ar atļaujām un tās funkcija ir Pļeseckas kosmodroma darbības nodrošināšana.
Vēsture
Apdzīvotā vieta radās 1957. gadā kā starpkontinentālā ballistisko raķešu bāze, kura vēlāk tika pārveidota par kosmodromu. Pirmais kosmiskais starts no Pļeseckas kosmodroma notika 1966. gadā.
Šnēbergs
Šnēbergs (de) ir augstākais kalnu masīvs Lejasaustrijas federālajā zemē. Paceļas 2078 metrus virs jūras līmeņa, Ziemeļu Kaļķakmens Alpu kalnu sistēmā.
Kopā ar netālu esošajajiem Raksiem ir tradicionāls alpīnisma un kalnu pastaigu rajons un tiek dēvēts par Vīnes Mājaskalniem (Wiener Hausberge). Skaidrā laikā Šnēberga virsotne redzama no Vīnes. Kopš 1873. gada no Šnēberga apkaimes notiek Vīnes ūdensapgāde. No 1897. gada uz 1800 metru augstumu ierīkots 9,8 kilometrus gara zobratu dzelzceļa līnija.
Hirojuki Sakašita
Nacionālā izlase
!Kopā||1||0