cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vija Celmiņa
Vija Celmiņa (Vija Celmins, dzimusi Rīgā) ir latviešu izcelsmes ASV gleznotāja un grafiķe, arī mākslas pasniedzēja. Viena no ievērojamākajām mūsdienu amerikāņu māksliniecēm, kas strādā hiperreālisma novirzienā.
Dzīvesgājums
Vija Celmiņa dzimusi 1938. gada 25. oktobrī Rīgā. Otrā pasaules kara beigās 1945. gadā viņa kopā ar vecākiem devās bēgļu gaitās uz Vāciju, bet 1948. gadā pārcēlās uz dzīvi Indianapolē ASV. Viņa studēja mākslu Indiānas universitātes Herona Mākslas un dizaina skolā (Herron School of Art and Design), kuru beidza 1962. gadā. Gleznoja lielu dimensiju darbus tolaik valdošā abstraktā ekspresionisma manierē. No 1962. gada mita Klusā okeāna krastā Venises pilsētā pie Losandželosas Kalifornijā, kur iekārtoja savu darbnīcu. 1965. gadā ieguva mākslas maģistra grādu (MFA) un strādāja par glezniecības mācībspēku Kalifornijas universitātē Irvainā (UC Irvine). Šā perioda darbos jūtama viņas interese par popārtu un hiperreālismu.
1980. gadā viņa pārcēlās uz Ņujorku un 90. gadu sākumā sāka strādāt pie darbu sērijas "Zirnekļa tīkls”. Izmantodama fotogrāfijas, Vija Celmiņa radīja gleznas un zīmējumus, kuros attēloja vienīgi ūdens virsmu, tuksneša smiltis un zvaigžņotās debesis. Vijas Celmiņas personālizstādes un retrospektīvas sarīkotas daudzos muzejos un galerijās, tai skaitā Vitnijas Amerikāņu mākslas muzejā Ņujorkā (Whitney Museum of American Art, 1973, 1993), Deivida Makkī galerijā Ņujorkā (David McKee Gallery, 1983, 1988, 1992, 1995, 1996, 2001), Mūsdienu mākslas muzejā Losandželosā (Museum of Contemporary Art, 1994), Kartjē fondā Parīzē (Fondation Cartier pour l’Art Contemporain, 1995), Mūsdienu mākslas institūtā Londonā (Institute of Contemporary Art), Karalienes Sofijas Nacionālajā mākslas muzejā Madridē (Museo Nacional de Arte Reina Sofia), Vintertūras mākslas muzejā (Kunstmuseum Winterthur), Modernās mākslas muzejā Frankfurtē (Museum für Moderne Kunst, 1996—1997), Anthony d'Offay Gallery Londonā (1999), Metropolitēna muzejā Ņujorkā (The Metropolitan Museum of Art, 2002). Viņas darbi atrodas daudzos mākslas muzejos un galerijās ASV, tai skaitā Mūsdienu mākslas muzejā, Vitnijas muzejā un Metropolitēna muzejā Ņujorkā, Vašingtonas Nacionālajā galerijā, kā arī Pompidū centrā Parīzē. 2005. gadā viņa kopā ar dzejnieku Eliotu Veinbergeru publicēja grāmatu The Stars ("Zvaigznes") ar naksnīgo debesu attēliem angļu, arābu, ķīniešu, hindi, japāņu un maoru valodās. 2008. gadā māksliniecei piešķīra vienu no augstākajām Eiropas mākslas balvām — Rosvitas Haftmanes balvu.
Daiļrades raksturojums
V.Celmiņa savā agrīnajā daiļradē ar eļļas krāsām uz audekla un ogli uz papīra veidoja drīzāk draudīgu noskaņojumu, atkārtoti saistītu ar vardarbības tematu: šaujamierocis izstieptā rokā vai degošs vīrietis, kas izkāpj no automašīnas. Jo īpaši 1960. gados tapušie darbie atspoguļoja kara un iekšpolitisku agresiju rezultātā destabilizētu pasauli. Pēc 1990. gada māksliniece fotogravīras tehnikā melnos un pelēkos toņos attēloja tvertas naksnīgas debesis vai zirnekļa tīklus tuvskatā. Darbi bieži vien radīti mēnešiem ilgā procesā un «izrauj vērotāju no tveramās ikdienas, atdodot viņam mieru un laiku, ko tas zaudējis uz ielas un masu mediju ietekmē».
Nikolajs Bulmanis savā recenzijā par Viju Celmiņu rakstīja. ka viņai "ir raksturīga spēja saskanīgi sakausēt un būtiski sintezēt mākslas darbā it kā pilnīgi pretrunīgas koncepcijas. Emocijas noliegums ikdienišķo priekšmetu atlasē, kas pati par sevi savā vizuālā prezentācijā ietveŗ visdziļāko cilvēka emociju − vientulību. Kolorītisks minimālisms, pilnīga atteikšanās no prīmārām krāsām, visa darba radīšana vienā pelēki brūnganā tonalitātē ietveŗ sevī lirisku kolorīta noskaņu, proti maiguma emociju. Šai kolorītiskajā lirismā Celmiņai šķiet sasaukšanās ar viņas cienīto Filipu Gastonu, kas amerikāņu mākslas vēsturē it bieži apzīmēts par abstrakto impresionistu. Un pāri visam kopējā Celmiņas mākslas ievirze it kā atspoguļo šo spēju pretpolu harmoniskā saaušanā. Ja šī kopējā ievirze ir it kā tiekšanās pēc vienkāršības un skaidrības, tad daiļrades process tā īstenošanai ir reizē pilnīgi intuitīvs un apbrīnojami mērķtiecīgs. Tā Celmiņas māksla savā intuitīvā ievirzē ir emocionāla un savā mērķtiecīgā augstas koncentrētības izpildē dziļi racionāla. Koncentrētā darbā radīts sirds un prāta sakausējums.
Celmiņas mākslas pamatā ir ikdienišķu lietu un dabas redzējums. Savā vienkāršībā un savstarpējo attiecību mērogā šis lietu un it īpaši dabas redzējums ir latvisks − intims. Celmiņa apveltīta ar izcilām darba spējām, kas izpaužas īsti profesionālā koncentrācijā, savus mākslinieciskos mērķus īstenojot. Darba tikums, spēja pastāvēt un tiekšanās pēc skaidrības ir talanti, ko Celmiņa apzinās mantojusi no saviem senčiem. „Manī ir latviešu zemnieces stiprums”, ar pārliecību saka māksliniece, reizē norādot, ka viņas personīgo vērtību skālā visu ietveŗošs humānisms ir nozīmīgāks par šauru nacionālu orientāciju."
Lauteres pilskalns
Lauteres pilskalns ir pilskalns Madonas novada Aronas pagastā, uz rietumiem no Lauteres, pie valsts autoceļa V853 (Viesiena – Līdere – Kārzdaba). Pilskalnu 1926. gadā uzmērīja un aprakstīja Ernests Brastiņš, kurš atzīmējis, ka pilskalns apmēram 20 metrus augsts, bez redzamiem zemes darbiem. Kalna dienvidu puse bijusi norakta smilšu ieguvei. Teika paužot, ka pilskalnā glabājoties apslēpta nauda.
Ģermānistika
Ģermānistika jeb ģermāņu filoloģija ir indoeiropeiskās filoloģijas nozare, kas pēta ģermāņu valodas un literatūru, kā arī ģermāņu tautu folkloru un kultūru. Ģermānistika ir arī privātās valodniecības nozare, kas pēta vācu valodu visās tās izpausmēs. Mūsdienu ģermānistikas pētījumi lielākoties koncentrējas uz angļu valodas (kas arī ir ģermāņu valoda) izpēti.
World Aquatics
World Aquatics, agrāk Starptautiskā Peldēšanas federācija (fr, FINA), ir organizācija, kas apvieno lielāko daļu nacionālo peldēšanas federāciju un nosaka galvenos attīstības virzienus dažos (populārākajos) ūdens sporta veidos, pašlaik: peldēšana, daiļlēkšana, sinhronā peldēšana, ūdenspolo un peldēšana atklātā ūdenī. FINA ir oficiāli atzīta Starptautiskajā Olimpiskajā komitejā, un tā ir viens no tās partneriem olimpisko spēļu peldēšanas sacensību rīkošanā. Pašlaik organizācijas biedri ir 207 valstu peldēšanas federācijas.
World Aquatics galvenā mītne atrodas Šveices pilsētā Lozannā.
Levi Leipheimers
Levi Leipheimers ar savu sievu Odesu Gunnu dzīvo Santarosā, Kalifornijā, bet riteņbraukšanas sezonas laikā viņš dzīvo Spānijas pilsētā Žironā. Leipheimers uzvarēja 2007. gada ASV šosejas riteņbraukšanas čempionātā, par 1m 11s apsteidzot savu Discovery komandas biedru un iepriekšējo čempionu Džordžu Hinkapī. 2008. gada Olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvējs individuālajā braucienā.
2012. gadā atzinies dopinga lietošanā, laikā, kad pārstāvēja ASV komandu , par ko tika diskvalificēts uz sešiem mēnešiem. Vēlāk USADA paziņoja, ka tiek anulēti visi viņa uzrādītie rezultāti laika posmā no 1999. gada jūnija līdz 2006. gada jūlijam, kā arī 2007. gada jūlijā.
Nedēļu pēc atzīšanās dopinga lietošanā Omega Pharma-Quick Step komanda oktobrī lauza līgumu ar Leipheimeru.
2013. gada maijā, nespējot atrast jaunu komandu, Leipheimers beidza profesionālo karjeru.
Jāņmuiža (Rubas pagasts)
Jāņmuiža ir ciems Saldus novada Rubas pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumos 3,9 km no pagasta centra Rubas, 48,6 km no novada centra Saldus un 137,1 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Vadakstes upes labājā krastā, upes pretējā krastā atrodas Lietuva.
Širo Kikuhara
Širo Kikuhara (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Sāviena
Sāviena ir ciems Madonas novada Ļaudonas pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidrietumos Sāvienas ezera krastā pie autoceļiem V841 un V894 7,5 km no pagasta centra Ļaudonas, 26 km no novada centra Madonas un 155 km no Rīgas. Sāvienā atrodas veikals un bibliotēka.
Vēsture
Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Sāvienas muižas (Sawensee) centru, izaugusi kā Sāvienas pagasta centrs un vēlāk padomju gados kā Sāvienas ciema padomes (līdz 1975. gadam) un kolhoza ciemats.
Analītiskā filozofija
Analītiskā filozofija ir filozofijas virziens un tradīcija, kas izmanto analīzi. Tā ir īpaši populāra Rietumu pasaulē, radusies ap 20. gadsimta miju Apvienotajā Karalistē, ASV, Kanādā, Austrālijā, Jaunzēlandē un Skandināvijā. Analītiskā filozofija bieži tiek pretstatīta kontinentālajai filozofijai, kas radīta kā vispārējs apzīmējums citām Eiropā izplatītām metodēm.
Analītiskās filozofijas vēsturiskās attīstības centrālās figūras ir Gotlobs Frēge, Bērtrands Rasels, Džordžs Mūrs un Ludvigs Vitgenšteins.
Polohi
Polohi ir pilsēta Ukrainas dienvidaustrumos, Zaporižjas apgabalā, Polohu rajona administratīvais centrs. Izvietojusies apgabala vidusdaļā Kinskas upes krastos 98 km no apgabala centra Zaporižjas. Ievērojams dzelzceļa mezgls.
Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1887. gadā Jekaterinoslavas—Berdjanskas dzelzceļa līnijas izbūves laikā, kad pie būvējamās stacijas izveidojās Polohu ciemats. Stacija tika pabeigta 1904. gadā; vēlāk tā līdz ar citu līniju pieslēgšanu izveidojās par dzelzceļa mezglu. 1923. gadā Polohi kļuva par rajona centru, 1928. gadā ciematu pārdēvēja par Čubarevku (Чубаревка, Чубарівка) par godu šajā apvidū dzimušajam Ukrainas PSR valdības vadītājam Vlasam Čubaram, bet 1937. gadā pārdēvēja atpakaļ. 1938. gadā Polohiem piešķīra pilsētas statusu. Mūsdienās pilsētā vairāki pārtikas, ķīmiskās un būvmateriālu rūpniecības uzņēmumi, lokomotīvju un vagonu depo, putnufabrika
Hlodvigs I
Hlodvigs I (la) laikā no 481. līdz 509. gadam bija saliešu franku un no 509. līdz 511. gadam bija franku ķēniņš, Merovingu dinastijas pārstāvis.
Keitels
Keitels var būt:
Hlodvigs I
Dzīvesgājums
481. gadā viņš pārņēma sava tēva Hilderika pienākumus, būdams 15 gadu vecs. Hlodvigs I, lielā mērā savas sievas — Burgundijas princeses Klotildes — ietekmēts, 496. gadā pieņēma kristīgo ticību. Tādēļ viņš savā politikā baudīja arī baznīcas atbalstu. Hlodvigs I bija arī pirmais no franku ķēniņiem, kas par savas valsts galvaspilsētu 508. gadā izvēlējās Parīzi. Līdz ar to Hlodvigs I izveidoja Eiropas monarhijas pirmos pamata elementus, tai skaitā laicīgās varas ciešu sasaisti ar baznīcu.
Hlodvigs I ieviesa arī būtiskus nākamo gadsimtu feodālās sistēmas elementus, saglabājot atsevišķus romiešu saimnieciskās politikas atribūtus. Tā pamatā vēl turpināja pastāvēt Romas impērijas nodokļu sistēma, it īpaši tirdzniecības un muitas nodevas. Taču jau Hlodviga I laikā arvien svarīgāku nozīmi nekā nodokļi ieguva karaļa īpašumi, it sevišķi zeme, kuru izmantoja, lai apbalvotu uzticamus karaļa atbalstītājus un līdzgaitniekus. Mirstot Hlodvigs I franku valsti bija sadalījis starp četriem saviem dēliem.
Personvārds
No franku ķēniņa Hlodviga vārda (*hlūdaz — "skaļš, slavens" un *wiganą — "karotājs") veidojušies latviešu vīriešu personvārdi Ludvigs, Ludviķis, Ludis un Aloizs, franču Luijs, itāļu Luidži, spāņu Luiss un citi.
Anžela Dorogana
Biogrāfija
2009. gadā Anžela Dorogana, pārstāvot Moldovu, Eiropas junioru čempionātā izcīnīja sudraba medaļu.
No 2010. gada sacensībās viņa pārstāv Azerbaidžānu. Lielākais viņas panākums — zelta medaļa 1915. gada Eiropas spēlēs Baku. Fināla cīņā viņa uzvarēja poļu cīkstoni Roksanu Zasinu.
Ošinieku Baznīcas kalns
Kalns ir augstākā vieta apkārtnē. Ošinieku Baznīcas kalnam ir līdzena četrstūraina virsma (50 x 20 metri), tas ir apmēram 20 metrus augsts. Teika vēsta, ka kalnā sendienās esot bijusi baznīca, bet upīte aiz kalna esot svēta, jo tekot pret sauli — ieteikts mazgāties tās ūdenī.
Ezekiels Kemboi
Ezekiels Kemboi (en; dzimis ) ir Kenijas vieglatlēts, startē 3000 metru šķēršļu skrējiena disciplīnā.
Piedalījies trijās Olimpiskajās spēlēs. 2004. gadā Atēnās un 2012. gadā Londonā viņš izcīnīja uzvaru, 2008. gadā Pekinā ierindojās 7. vietā. Tāpat ar panākumiem ir startējis Pasaules čempionātos, kopumā izcīnot sešas medaļas, no kurām puse ir zelta (2009. gads Berlīnē, 2011. gads Tegu un 2013. gads Maskavā), pārējās trīs ir sudraba (2003. gads Parīzē, 2005. gads Helsinkos, 2007. gads Osakā).
Kemboi personiskais rekords ir 7:55,76, kas ir viens no labākajiem rezultātiem šīs distances vēsturē.
Ika
Ika var būt:
Reņģe (ciems)
Reņģe ir ciems Saldus novada Rubas pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumos 2,2 km no pagasta centra Rubas, 44,0 km no novada centra Saldus un 136,9 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļu V1160 (Ezere–Vadakste) un V1177 (Jaunauce–Ruba) krustojuma.
Šiničiro Tani
Šiničiro Tani (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||1||0
AB InBev
Anheuser-Busch InBev SA/NV jeb AB InBev ir globāla alus un dzērienu ražošanas kompānija, kurai 2020. gadā piederēja apmēram 630 alus zīmolu 150 valstīs. Uzņēmuma galvenā mītne atrodas Beļģijas pilsētā Lēvenā. Kompānijas operacionālais birojs atrodas Ņujorkā, kā arī vairākās citās pilsētās dažādos kontinentos.
Uzņēmums pozicionē alus zīmolus Budweiser, Corona un Stella Artois kā globālus, Beck's, Hoegaarden un Leffe kā starptautiskus, bet pārējos — kā lokālos zīmolus. Uzņēmums tiek kotēts Euronext biržā, kā arī Meksikas fondu biržā, JSE Limited biržā Johannesburgā un Ņujorkas fondu biržā.
Uzņēmums nodibinājās 2008. gadā, kad uzņēmums InBev, iegādājās ASV uzņēmumu Anheuser-Busch. InBev savukārt bija nodibinājies 2004. gadā, apvienojoties beļģu Interbrew un brazīliešu Ambev. Apvienotā kompānijā kļuva par lielāko alus ražotāju pasaulē apsteidzot konkurentu — britu SABMiller. 2016. gadā AB InBev iegādājās arī SABMiller.
Esparsetes
Esparsetes (la) ir tauriņziežu dzimtas ģints. Tās dabiskais izplatības areāls ir Eirāzijā no Eiropas līdz Mongolijai un Himalajiem, Arābijas pussalā, kā arī Etiopijā.
Sugas
Ģintī ir klasificētas vairāk nekā 200 sugas, no kurām Latvijā ir sastopamas šādas:
Ludmila Uļickaja
Ludmila Uļickaja (ru, dzimusi ) ir Krievijas rakstniece, scenāriste, tulkotāja un cilvēktiesību aktīviste. Viņa par saviem rakstītajiem darbiem ir ieguvusi dažādus apbalvojumus.
1968. gadā absolvēja Maskavas Valsts universitātes bioloģijas fakultāti. Līdz 1970. gadā strādāja Padomju Savienības ģenētikas institūtā. 1980. gadu beigās sāka rakstīt. 1992. gadā tika izdots viens no viņas slavenākajiem darbiem Сонечка. 2001. gadā tika izdots romāns Казус Кукоцкого, par ko viņa saņēma Krievijas Bukera balvu.
Gruzija 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Gruzija piedalījās 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas notika Austrālijas pilsētā Sidnejā no 2000. gada 15. septembra līdz 1. oktobra. Šī bija otrā reize, kad Gruzija piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs kopš Padomju Savienības sabrukuma.
Gruzijas olimpisko komandu 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs veidoja 36 sportisti, 27 vīrieši un 9 sievietes, kuri startēja 13 olimpiskajos sporta veidos. Visvairāk sportistu, 13 sportisti, no Gruzijas startēja cīņas sportā. Gruzija pirmo reizi bija pārstāvēta peldēšanā.
Gruzija šajās vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja 6 bronzas medaļas, tādējādi ierindojoties 68. vietā pēc iegūto medaļu kopskaita. Trīs no sešām medaļām tika izcīnītas cīņas sportā un tās izcīnīja Akaki Čačua, Muhrans Vahtangadze un Eldars Kurtanidze. Vladimers Čanturija izcīnīja medaļu boksā, Giorgijs Vazagašvili izcīnīja medaļu džudo un Giorgijs Asanidze izcīnīja medaļu svarcelšanā.
Gruzijas karognesējs olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija svarcēlājs Giorgijs Asanidze.
Shine On You Crazy Diamond
Shine On You Crazy Diamond ir deviņu daļu Pink Floyd kompozīcija, ko sarakstījuši Deivids Gilmors, Rodžers Voterss un Ričards Raits. Tā parādījās Pink Floyd 1975. gada konceptalbumā Wish You Were Here. Dziesma ir rakstīta un veltīta Sidam Baretam, kurš grupu pameta 1968. gadā garīgās veselības pasliktināšanās dēļ.
Gruzijas ģerbonis
Gruzijas ģerbonis (ka) ir viens no Gruzijas simboliem. To veido kronēts vairogs, kuru tur divas zelta lauvas. Vairogā attēlots Svētais Juris, kas ar šķēpu uzveic pūķi. Zem vairoga atrodas lente, uz kuras rakstīta Gruzijas devīze "Spēks ir vienotībā" (ძალა ერთობაშია).
Hermanis Klemencs
Hermanis Klemencs (de; dzimis (v. s.) Tērbatā, miris (v. s.)) bija vācbaltiešu šahists un žurnālists.
Dzīve
Klemencs mācijās Tērbatas ģimnāzijā un pēc tam jurisprudenci turienes universitātē. No 1860. gada līdz 1880. gadam viņš bija viens no spēcīgākajiem Krievijas šahistiem. Kopā ar A. Ašarinu un F. Amelungu Klemencs nodibināja Tērbatas Šaha savienību. 1869. gada beigās viņš aizbrauca uz Pēterburgu, kur sekmīgi spēlēja ar daudziem turienes šahistiem. No 1879. gada līdz 1882. gadam un no 1884. gada līdz 1890. gadam Klemencs bija Pēterburgas šaha klubu loceklis. 1881. gada sākumā Pēterburgas turnīrā viņš izcīnīja trešo vietu aiz Čigorina un Alapina. Kopš 1881. gada viņš vadīja šaha nodaļu laikrakstā „Revaler Beobachter“. Pēc tam viņš bija viens no laikraksta „St. Petersburger Herold“ redaktoriem un tā šaha nodaļas vadītājs. Atklātne, kas sākas ar gājienu 1. h2 — h3 nosaukta Klemenca vārdā un saucas par Klemenca atklātni.
Noziegumi un likumpārkāpumi
"Noziegumi un likumpārkāpumi" (en) ir 1989. gada ASV drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Vudijs Allens. Filmā galvenās lomas atveido Allens, Mārtins Landau, Mija Ferova, Andželika Hjūstone, Džerijs Orbahs, Alans Alda, Sems Voterstons un Džoanna Glīsone.
Hermanis Klemencs
Klemenca šaha partija
Sekojošā partija, kas noslēdzas ar skaistu mata kombināciju, spēlēta Tērbatā 1862. gada 20. maijā. 1. e4 e5 2. Zf3 Zc6 3. Lc4 Lc5 4. b4 Lxb4 5. c3 Lc5 6. d4 exd4 7. cxd4 Lb6 8. 0-0 d6 9. Zc3 Ld7 10. e5 dxe5 11. Te1 Zge7 12. Zg5 Le6 13. Lxe6 fxe6 14. Zxe6 Dd6 15. Zxg7+ Kf8 16. Dg4 Lxd4 17. Ze4 Db4 18. Ze6+ Ke8 19. Zf6+ Kf7 20. Zg5+ Kf8 21. La3 Dxa3 22. De6 Zd8 23. Df7+ Zxf7 24. Ze6# 1:0
Noziegumi un likumpārkāpumi
Filma vēsta par oftalmologu un viņa mīļāko, kura draud atklāt viņu romānu viņa sievai, kā arī par precējušos dokumentālo filmu veidotāju, kurš aizraujas ar citu sievieti.
"Noziegumi un likumpārkāpumi" pirmizrāde notika. Lai gan filma neguva gaidītos finansiālos panākumus, tā tika augstu novērtēta no kritiķiem. Filma saņēma trīs Amerikas Kinoakadēmijas balvas nominācijas kategorijās "Labākais režisors", "Labākais oriģinālscenārijs" un "Labākais aktieris otrā plāna lomā" (Landau). "Noziegumi un likumpārkāpumi" tiek uzskatīta par vienu no Allena labākajām filmām.
Aleksejs Lukjanovs
Aleksejs Lukjanovs (myv, ru, dzimis, miris ) bija erzju dzejnieks, prozaiķis, žurnālists un kara korespondents. PSRS Rakstnieku savienības biedrs (1935). Pirmā erzju vārsmās sarakstītā romāna Кинель autors (1933). Viens no Maskavas erzju inteliģences pulciņa līderiem.
Dzīvesgājums
Dzimis fermera ģimenē. Absolvējis septiņgadīgo skolu un Buguruslanskas profesionāli tehnisko skolu. 1925. gadā kļuva par PSRS Centrālās izdevniecības darba fakultātes studentu Maskavā. Strādāja par mašīnrakstītāju izdevniecības tipogrāfijā, pēc tam kļuva par erzju laikraksta "Sarkanā zvaigzne" (myv) darbinieku. 1926. gadā šajā laikrakstā pirmoreiz tika drukāta Lukjanova dzeja. Tajā pašā laikā viņš neklātienē mācījās Maskavas Valsts universitātes Filoloģijas fakultātē. Vēlāk kopā ar laikraksta Якстере теште redakciju pārcēlās uz Mordovas autonomā apgabala pilsētu Saransku.
Strādāja par laikraksta Эрзянь Коммуна redaktora vietnieku un bija žurnāla "Dzirkstele" (Сятко) redaktors. 1931. gadā izdeva pirmo dzejoļu krājumu.
1935. gadā pārcēlās atpakaļ uz Maskavu. Strādāja par redaktoru izdevniecības Учпедгиз erzju sekcijā.
Pēc Lielā Tēvijas kara sākuma tika iesaukts armijā. Bija frontes laikraksta darbinieks. Piedalījās kaujā par Maskavu. Karoja Rietumu un 3. Baltkrievijas frontes sastāvā. Apbalvots ar diviem Sarkanās Zvaigznes ordeņiem.
Daiļrade
Pirmajiem Lukjanova dzejas darbiem izteikta erzju tautas poētikas ietekme. 1930. gadu sākumā lirikā dominēja komunistiskā tematika. Tādi bija krājumi Минь изнятаноо ("Mēs uzvarēsim", 1932), Икелев ("Uz priekšu", 1933). Lukjanova daiļrade līdzinājās Vladimira Majakovska un Aleksandra Bezimska darbiem.
Lukjanovs ir pirmā erzju vārsmās sarakstīta romāna Кинель autors. Romānā attēlota Āzijas erzju kopienu piedalīšanās Pirmajā pasaules karā, kā arī Rietumāzijas somugru tautu liktenis Baltās un Sarkanās armijas kara kampaņu laikā.
No 1948. gada uzsāka aktīvi izdot savus darbus. Izdeva krājumu Вечкевикс мастор ("Mīļotā dzimtene"), kurā iekļauta kara un pēckara dzeja. Tajā pašā gadā pabeidza poēmu "Māte varone" (Ава-героиня), kurā stāstīts par mordovieti, kas Lielā Tēvijas kara gados audzināja 10 bērnus.
1950. gados pievērsās prozai. Izdeva divu sējumu romānu "Gaismas ceļš" (Валдо ки, 1955—1958), kurā aprakstīta pēckara dzīve kādā erzju ciemā. Šai tēmai veltīti arī 1960. gadu stāsti Чахра (1962), "Vienīgā" (Вейкине, 1962), "Trīs biedri" (Колмо ялгат, 1962), noveles Мокшалейсэ (1963), "Pirmā vaga" (Васенце борозда, 1965) un garais stāsts "Pulkvedis" (1961).
Miris 1991. gada 24. februārī Maskavā.
Šēne
Šēne (de) ir vācu izcelsmes uzvārds.
Cilvēki ar šādu uzvārdu:
Balhas vilajets
Balhas vilajets (persiešu un ps, Balḫ velâyat) ir viens no 34 Afganistānas vilajetiem. Tajā dzīvo aptuveni 1 245 100 dažādu tautību iedzīvotāji, vairākums no tiem runā dari valodā. Provinces galvaspilsēta ir Mazārešarīfa. Provinces vārds cēlies no senās Balhas pilsētas nosaukuma.
Šiniči Morišita
Šiniči Morišita (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||28||0
Rozas
Rozas (arī Rozas skola, Rozes) ir ciems Saldus novada Rubas pagastā. Atrodas pagasta dienvidrietumos 8,7 km no pagasta centra Rubas, 36,9 km no novada centra Saldus un 142,5 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta netālu no autoceļa V1160 (Ezere–Vadakste), starp Alkšņupi un Jūdupi.
1418. gads
1418. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās sestdienā.
Zeduļu Baznīcas kalns
Zeduļu Baznīcas kalns ir sena kulta vieta Madonas novada Aronas pagastā, pie autoceļa V856 (Bērzaune – Zelgauska – Kusa – Oļi – Cesvaine), apmēram pusceļā starp Kusu un Zelgausku. Pierakstīti folkloras materiāli līdz šim nav atrasti. Vietējie iedzīvotāji nezina neko pastāstīt par objektu. Kalns vizuāli neizteiksmīgs, apaudzis ar zāli un kokiem.
Hey, Hey Helen
Hey, Hey Helen ir Zviedrijas popmūzikas grupas ABBA dziesma. Dziesmas autori ir Bjērns Ulveuss un Benni Andešons, bet vokālo sniegumu veido Angnētas Feltskūgas un Anni Fridas Lingstades balsis. Šī dziesma tika ierakstīta 1974. gada 14. septembrī un izdota 1975. gada 21. aprīlī albuma "ABBA" sastāvā, kā arī 1976. gadā kā B-puse vienam no populārākajiem ABBA singliem — Fernando.
Dziesma ir rokmūzikas žanra, jo līdz pat albuma veidošana beigām grupa vēl nebija "atradusi" savu mūzikas veidošanas stilu — vai turpmāk dziesmas veidos roka vai popa žanrā. Dziesmas nosaukumā ir izmantota aliterācija, jo atkārtojas līdzskanis "H" (Hey, Hey Helen). Dziesmas vidū ir fankmūzikas "breikdauns". Vēlākā intervijā Benni atzina, ka "labāk būtu bijis šo dziesmu neierakstīt". Tajā pašā intervijā Bjērns pastāstīja, ka, ierakstot dziesmu, grupa pavadīja veselu dienu, lai gūtu lielisku solo bungu skaņu, bet, mūsdienās klausoties, tā viņam šķiet pārāk rāma.
Dziesma tika izpildīta grupas 1974. un 1975. gada koncerttūrē, bet ir saglabājies tikai viens šīs dziesmas izpildījums, kas tika ierakstīts Eskilstūnā koncerttūres pa Skandināviju laikā. Vienīgā reize, kad ABBA šo dziesmu izpildīja televīzijā, bija Dona Kiršnera roka koncertā 1975. gadā.
Karstens Varholms
Karstens Varholms (no; dzimis ) ir Norvēģijas vieglatlēts, startē 400 m barjerskriešanas sacensībās, kā arī garā sprinta distancēs. Viņš ir pašreizējais pasaules rekordists ar rezultātu 45,94 sekundes, kas tika sasniegts, uzvarot 2020. gada olimpiskajās spēlēs, kas notika Tokijā 2021. gadā. K. Varholms ir arī divkārtējais Pasaules čempions (2017, 2019) un divkārtējs Eiropas čempions (2018, 2022) 400 m barjerskrējienā.
Pirmo reizi pasaules rekordu 400 m barjerskrējienā K. Varholms laboja savās 2021. gada pirmajās sacensībās 1. jūlijā Bislett stadionā Oslo, pārspējot Kevina Janga 1992. gada Barselonas olimpiskajās spēlēs uzstādīto rekordu, jauno rekordu noskrienot 46,70 sekundēs. 2020. gada olimpiskajās spēlēs, kas notika Tokijā 2021. gadā, viņam izdevās pārspēt šo paša uzstādīto rekordu par nepieredzēti lielu starpību — 0,76 sekundēm, jauno rekordu noskrienot 45,94 sekundēs.
K. Varholms ir uzvarējis divos Pasaules čempionātos (2017, 2019) un divos Eiropas čempionātos (2018, 2022), tāpat viņš ir Eiropas čempions telpās 400 m distancē bez šķēršļiem, izcīnījis medaļas 400 m barjerskrējienā, 400 m un daudzcīņā dažādu vecumu Eiropas jaunatnes čempionātos.
Taigets
Ģeogrāfija
Taigeta kalnu masīvs atrodas Peloponēsas pussalas dienvidos uz robežas starp Lakonijas un Mesinijas nomēm. Tā centrālā grēda ir barjera un ūdensšķirtne, kas kalnus dala divās daļās — austrumu nogāze ar daudziem strautiem, mežiem un nelieliem, auglīgiem plato, un kailā rietumu nogāze ar sausām gravām. Dienvidos kalnu masīvs beidzas ar Sagjasa kalnu (Σαγγιάς, 1214 м), kas nošķirts ar kalnu pāreju pie Areopolisas un Tenarona ragu.
Kalnu augstākās smailes:
Taigetā savu tecējumu sāk divas upes: Eirota austrumos, kas tek gar seno Spartu un ietek Lakonijas līcī, un Nedonta rietumos, kas ietek Mesinijas līcī. Taigeta kalnos ir daudz kalnu strautu, kas ilgā laikā ir izgrauzuši dziļas gravas. Grēdas centrālā daļa parasti tiek saukta par "Tumšo pusi", jo tur esošajiem ciemiem trūkst pietiekošas saules gaismas.
Kalni sastāv pārsvarā no kristāliskajiem slānekļiem un kaļķakmeņiem. To augstākās virsotnes ziemā pārklājas ar sniegu. Zobotās kalnu virsotnes ir stāvas un to nogāzēs plaši izplatīti karsta procesi. Nogāžu zemākajās daļās ir izplatīti frigānu un makvisa krūmāji. Augstāk ir kastaņu, ozolu, baltegļu meži un stepjveidīgas kalnu pļavas. Katastrofiski ugunsgrēki 2005. un 2007. gados izdedzināja daudz mežu kalnu masīva rietumu nogāzē.
Pie austrumu nogāzes atrodas Sparta, bet vairāk uz rietumiem kalnos ir kādreiz Bizantijas pārvaldītās Morejas galvaspilsētas Mistras drupas.
Etimoloģija
Sengrieķu mitoloģijā nosaukums bija saistīts ar nimfu Taigeti. Bizantijas laikā un līdz pat 19. gadsimtam kalni bija pazīstami ar nosaukumu Pentadaktilosa (el "piecpirkstu"). Taigeta augstākā virsotne nosaukta pravieša Elijas vārdā par godu pašā virspusē uzceltajai nelielajai Elijam veltītajai akmens baznīcai.
Vēsture
Taigeta nogāzes bija apdzīvotas vismaz no mikēniešu perioda. Taigets veidoja dabisku Spartas aizsardzības valni. Kalnu virsotnes un aizas kalpoja par patvērumu bēgļiem un kā bāze uzbrukumiem Lakedemonas un Mesīnijas doriešiem. Hērodota stāsts par to, kā mīniešu bēgļi Taigeta nogāzēs dedzināja ugunskurus, var kalpot par tipisku paraugu tā laika partizānu karam. Barbaru iebrukumu laikā Taigets kalpoja par patvērumu vietējiem iedzīvotājiem. Daudzi ciemi tā nogāzēs tika dibināti tieši šajā periodā.
Ir uzskats, ka senajā Spartā bija paradums nogalināt jaundzimušos, metot tos Apofetā (grc "atteikuma vieta" — Taigeta kalnu aizā), ja tiem izrādījās kaut kādi fiziski defekti. Taču, saskaņā ar mūsdienu arheologu datiem, šāds uzskats neatbilst patiesībai.
Buka (Rencēnu pagasts)
Buka ir ciems Valmieras novada Rencēnu pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P17.
Taigets
Vēsture
Taigets skaitās viena no vietām, kur līdz 2. gadu tūkstoša vidum saglabājās neasimilētas slāvu ciltis, kuru senči agrās Bizantijas laikā apdzīvoja Peloponēsu.
Masanao Sasaki
Masanao Sasaki (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Siņhajas revolūcija
Siņhajas revolūcija (ķīniešu: 辛亥革命) bija revolūcija Ķīnā, kas gāza monarhiju — Cjinu impēriju.
Revolūciju veidoja daudzas sacelšanās. Pagrieziena punkts bija Učanas sacelšanās 1911. gada 10. oktobrī. Revolūcija beidzās ar sešus gadus vecā imperatora Puji atkāpšanos no troņa 1912. gada 12. februārī, kas iezīmēja aptuveni 2000 gadus ilgas monarhijas valdīšanas beigas un Ķīnas agrīnās republikas ēras sākumu.
Pēc revolūcijas saasinājās spriedze starp Gomiņdanu un Ķīnas Komunistisko partiju un 1920. gadu beigās notika šķelšanās. Vairākas sadursmes starp abām partijām 20. gadsimta 40. gadu beigās pārauga plaša mēroga pilsoņu karā.
Periodiskās tabulas periods
Periodiskās tabulas periods ir horizontāla rinda ķīmisko elementu periodiskajā tabulā. Standarta periodiskajā tabulā ir 7 periodi. Viena noteikta perioda elementiem ir viens un tas pats elektronu čaulu skaits. Periodus numurē pēc to elektronu čaulu skaita.
Muromieši
Muromieši bija sena somugru tauta, kas dzīvoja Okas baseinā mūsdienu Vladimiras apgabala austrumu daļā. Pagājušo laiku stāstā 858. gadā aprakstīta kā viena no tautām, kuru varjagi aplika ar nodokli.
Vēsture
862. gadā pār muromiešiem sāka valdīt skandināvu izcelsmes karavadonis Ruriks. Nestora hronikā teikts, ka "pamatiedzīvotāji Novgorodā ir slovēņi, Polockā kriviči, Rostovā merieši, Beloozerā vesi, Muromā muromieši, un pār tiem visiem valdīja Ruriks".
985. gadā muromiešus pakļāva Kijivas lielkņazs Vladimirs Svjatoslavičs, un iecēla savu dēlu Gļebu Vladimiroviču par Muromas kņazu. 11. gadsimtā Muromas zemē apmetās kriviči, kas pamazām asimilēja muromiešus.
Blīdenes muiža
Blīdenes muižas, arī Lielblīdenes muižas, kungu māja atrodas Saldus novada Blīdenes pagasta Blīdenē. Lielblīdienes muižas apbūve ir vietējas nozīmes kultūrvēstures piemineklis, bet pašlaik ir pamesta un izpostīta.
Vēsture
Blīdenes muiža izveidojusies Jaunpils draudzes novadā pie senā Dobeles - Salduss ceļa. Tajā ietilpa Lielblīdenes (Groß-Blieden) un Mazblīdenes (Klein-Blieden) muiža ar trīs pusmuižām — Agates (Agathenhof), Zīles (Friedrichshof) un Ottes (Ottenhof) muižu. Lielblīdene un Mazblīdene muižas no 1716. līdz 1816. gadam piederēja Keizerlingu dzimtai, pēc tam tās nopirka Žanno fon Mēdems un Blīdenes - Remtes ceļa malā uzcēla Pilsblīdenes muižas pili. 1920. gada zemes reformas laikā Blīdienas muižu un mācītājmuižu sadalīja 141 vienībā 2226 ha kopplatībā. Kungu mājā ierīkoja Blīdenes lauksaimniecības biedrības namu.
Vilhelms Keitels
Vilhelms Bodevins Gustavs Keitels (de; dzimis, miris ) bija vācu ģenerālfeldmaršals Otrā pasaules kara laikā. Oberkommando der Wehrmacht (Bruņoto spēku Augstākās vadības) komandieris, faktiski kara ministrs.
Dzīvesgājums
Dzimis vidusšķiras vācu ģimenē. Piedalījās Pirmajā pasaules karā. Starpkaru periodā turpināja militāro dienestu. Pēc Vernera fon Blomberga demisijas kļuva Oberkommando der Wehrmacht komandieri.
Otrā pasaules kara laikā vadīja Vācijas armijas militārās operācijas. Iesākumā iebilda Hitleram pret iebrukumu Francijā un PSRS, vēlākajā kara gaitā bija viena no Hitleram lojālākajām augstākajām militārpersonām. Kara gaitā parakstīja vairākas pavēles, kuras var klasificēt kā kara noziegumus, piemēram 1941. gada "Nakts un Miglas" direktīva (Nacht und Nebel), kura akceptēja politisko pretinieku nolaupīšanu ("pazušanu") Vācijas okupētajās teritorijās. Pēc Hitlera pašnāvības 1945. gada 30. aprīlī Keitels iekļāvās t.s. Flensburgas valdības sastāvā. 1945. gada 8./9. maijā PSRS pārstāvju klātbūtnē parakstīja Vācijas bezierunu kapitulāciju.
Tiesāts par kara noziegumiem Nirnbergas procesā un sodīts ar nāvi. Tiesas procesa laikā pilnībā atzinis savu vainu šausmīgajā karā un nožēlojis savu nespēju to apturēt. Lai pasvītrotu viņa apsūdzību kriminālo raksturu, rietumu sabiedrotie nepiekrita Keitela lūgumam nāvessodu izpildīt ar militārpersonām paredzēto nošaušanu, bet gan saglabāt sākotnēji piespriesto pakāršanu. Viņa pēdējie vārdi pirms nāvessoda izpildes bija:'' Es lūdzu visvarenajam Dievam apžēloties pār vācu tautu. Vairāk kā divi miljoni vācu karavīru ir devušies nāvē par dzimteni pirms manis. Es tagad jums sekoju, mani dēli. Visu par Vāciju''.
Mainīgais lielums
Mainīgais lielums matemātikā ir ar burtu apzīmēts lielums, ar ko apzīmē kādu skaitli, kas ir vai nu patvaļīgs, vai nav zināms. Veicot algebriskus rēķinus ar mainīgajiem, it kā tie būtu skaitļi, var ātrāk atrisināt problēmu. Piemēram, ar kvadrātvienādojuma formulu var atrisināt jebkuru kvadrātvienādojumu, ievietojot dotā vienādojuma koeficientus formulā attiecīgo mainīgo vietā. Tāpat mainīgais lielums var būt vienkārši simbols, kas attēlo kaut kādus datus, kas parasti ir skaitlis, bet var būt arī kāds cits matemātisks objekts, piemēram, vektors, matrica vai pat funkcija.
16. gadsimta beigās ideju attēlot zināmos un nezināmos skaitļus ar burtiem ieviesa Fransuā Vjets.
Yeat
Noa Olivjē Smits (dzimis 2000. gada 26. februārī), profesionāli pazīstams kā Yeat, ir amerikāņu reperis, dziedātājs, dziesmu autors un mūzikas producents. Atpazīstamību viņš ieguva 2021. gada vidū pēc sava miksteipa 4L un debijas studijas albuma Up 2 Më izdošanas ar dziesmām no pēdējā, tostarp "Gët Busy", "Turban", "Twizzy Rich" un "Monëy So Big", guva popularitāti TikTok platformā. 2022. gadā viņš izdeva savu otro studijas albumu 2 Alivë un EP Lyfë.
2015–2021: Karjeras sākums
Savu karjeru, Yeat sāka 2015. gadā, sākotnēji veidojot mūziku ar nosaukumu Lil Yeat, taču kopš tā laika šie izdevumi ir izdzēsti no interneta. 2018. gada 30. jūnijā, Yeat pirmo reizi publiski parādījās ar savu pašreizējo nosaukumu, pirmizrādot skaņdarbu ar nosaukumu "Brink" YouTube kanālā Elevator. Yeat ir paziņojis, ka vārdu Yeat radījis, būdams augstu un cenšoties izdomāt vienu vārdu, kas cilvēkiem izklausās pazīstams. Viņa skatuves vārds ir aprakstīts arī kā "yeet" un "heat" kombinācija. Yeat ir pieminējis, kā LSD lietošana viņam palīdzēja turpināt mūzikas karjeru. Viņš izdeva savu pirmo miksteipu Deep Blue Strips 2018. gada 20. septembrī. 2019. gada 21. februārī viņš liftā piedzīvoja savas dziesmas “Stay Up” mūzikas videoklipa pirmizrādi.
2021–2022: Panākumi, Up 2 Më, 2 Alivë un Lyfë
Yeat 2021. gadā guva vīrusu panākumus tiešsaistē, izmantojot tādas platformas kā TikTok. Manu Sundaresans, rakstot žurnālam Pitchfork, komentēja: "Pēdējos gados ietekmīgajā tiešsaistes repa kolektīvā Slayworld, Yeat vienmēr bija nedaudz svešāks par saviem vienaudžiem un tāpēc tika uzskatīts par maznozīmīgu figūru. Taču 2021. gadā viņa sirreālisma tendence kļuva viņa lielvara." Yeat mūzika tiešsaistē sāka gūt panākumus pēc viņa 4L miksteipa, kas tika izdots 2021. gada 11. jūnijā. 4L projekts īpaši ietvēra "Sorry Bout That" un "Money Twërk".
Augustā viņš izdeva EP Trëndi, kas guva panākumus ar "Mad Bout That" un "Fukit". Arī augustā tiešsaistē izplatījās viņa dziesmas “Gët Busy” fragments, kas pēc iznākšanas piesaistīja ievērojamu mediju un fanu uzmanību. Plašsaziņas līdzekļi šo dziesmu īpaši citēja tās rindas dēļ: "šī dziesma jau bija pagriezta, bet šeit ir zvans", kam uzreiz sekoja baznīcu zvanu zvanīšana (kas bieži tiek iekļauti viņa dziesmās). Arī kolēģi reperi Dreiks un Lil Yachty atsaucās uz šo līniju.
10. septembrī, Yeat izdeva savu albumu Up 2 Më, noslēdzot viena albuma līgumu ar Interscope Records. Albumu kopumā pozitīvi novērtēja mūzikas recenzenti. Pēc šī Interscope darījuma beigām, Yeat bija izpildījis solījumu, ko deva Zekam Bijai, parakstot līgumu ar pēdējā kompāniju Field Trip Recordings un Konora Ambrose albumu Listen To The Kids kopuzņēmumā ar kompānijām Geffen Records un Interscope Records.
2022. gada 22. janvārī, Up 2 Më debitēja Billboard 200, sasniedzot 183. vietu. Tāpat janvārī, Yeat paziņoja par sava nākamā albuma 2 Alivë izdošanas datumu februāra vidū. Viņa dziesma "U Could Tëll" tika iekļauta Euphoria epizodē "You Who Cannot See, Think of Who Can", kuras pirmizrāde notika februārī.
Viņš izdeva singlu "Still Countin" 11. februārī kopā ar mūzikas video, kuru režisējis Kols Benets. 18. februārī, Yeat izdeva savu debijas albumu 2 Alivë, izmantojot Geffen Records, Interscope Records, Field Trip Recordings, Listen To The Kids un Twizzy Rich. Tas debitēja Billboard 200 topa 6. vietā ar aptuveni 36 000 pārdotām vienībām, padarot viņa augstāko topu projektu. 1. aprīlī tika izlaista 2 Alivë luksusa versija ar nosaukumu 2 Alivë (Geëk Pack). 29. aprīlī, viņš izdeva singlu ar Internet Money Records ar nosaukumu "No Handoutz".
Yeat arī tika uzdots izveidot dziesmu Lyrical Lemonade producētajam filmas Minions: The Rise of Gru treileram. "Rich Minion" iznāca 28. jūnijā. Dziesma drīz vien tika saistīta ar "GentleMinions" - interneta mēmu, kurā piedalījās cilvēki, kas bija ģērbušies formālos tērpos, lai skatītos filmu.
2022–pašlaik: Lyfë un Afterlyfë
2022. gada 2. septembrī, Yeat izdeva singlu "Talk" no sava sestā EP Lyfë. Pats EP tika izdots nedēļu vēlāk, 9. septembrī, debitējot un sasniedzot Billboard 200 desmito vietu.
21. oktobrī, Yeat tika iekļauts repera YoungBoy Never Broke Again dziesmā "I Don't Text Back", kas ir iekļauta pēdējā mūzikas ierakstā Ma' I Got a Family.
2023. gada janvārī, Yeat paziņoja, ka viņa nākamais albums Aftërlyfe iznāks nākamajā mēnesī. 19. februārī, Yeat publikācijā Instagram atklāja albuma dziesmu sarakstu un izdošanas datumu 24. februārī.
Albumam iznākot tas saņēma visai pozitīvas atsaukmes, lai gan arī dabūja savu daļu kritikas. Galvenokārt, jo daļa fanu bija neapmierināti ar jauno virzienu kurā devās Yeat mūzika. Slavenais mūzikas kritiķis Entonijs Fantano nebūdams pārāk liels Yeat mūzikas cienītājs šim albumam iedeva vērtējumu 7. Pirmajā nedēļā Afterlyfe pārdeva 54 tūkstošus kopiju, kas priekš Yeat līdz šim ir visvairāk pārdotas studijas albums.
Mūzikas stils
Yeat sāka veidot mūziku, kurā izmantoja ar "auto-tune" apstrādātus vokālus. 2021. gadā, viņš pieņēma agresīvāku un uz sintezatoriem balstītu skaņu, pievienojoties pieaugošai reperu grupai, kas izmantoja "dusmu ritmus" — skaņu, kas kļuva par SoundCloud galveno elementu, ko ietekmējuši dzīvīgie vokālie atskaņojumi un EDM ietekmēta bītu izlase, piemēram, Playboi Carti, īpaši par Whole Lotta Red (2020). Viņa vokālais stils ir licis salīdzināt ar Playboi Carti, Future un Young Thug. Yeat ir paziņojis, ka pēdējie divi ir daži no viņa lielākajiem iedvesmas avotiem. Viņš arī minēja amerikāņu reperi T-Pain kā vienu no viņa lielākajām ietekmēm uzaugot, nosaucot viņu par "Auto-Tune GOAT". Yeat raksturīgais vokālais uzstādījums ir balstīts uz vokālo ķēdi, ko viņam piešķīris biežs līdzstrādnieks un mūziķis Veilands.
Seksuālā orientācija
Seksuālā orientācija ir personas īpašība, ka cilvēks jūt emocionālu vai seksuālu tieksmi pret kāda dzimuma pārstāvjiem. Parasti tiek izdalītas četras seksuālās orientācijas: heteroseksualitāte, homoseksualitāte, biseksualitāte un aseksualitāte (seksuālas pievilcības neizjušana vai reta izjušana pret kāda no dzimumu pārstāvjiem ).
Akihiro Nagašima
Akihiro Nagašima (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||4||0
Chandrayaan-3
Chandrayaan-3 (sa) ir Indijas Mēness zonde, ar ko plānota nolaišanās uz Mēness virsmas dienvidu pola rajonā. Līdzīgi kā Chandrayaan-2, tā sastāv no nolaižamā aparāta Vikram un mobilā aparāta Pragyan, bet orbitālā aparāta vietā tai ir dzinēju modulis. Zondes izgatavošanu un palaišanu nodrošināja Indijas kosmosa pētījumu organizācija (ISRO).
Chandrayaan-3 tika palaista 09:05:17 UTC ar nesējraķeti LVM3 (GSLV Mk III) no Satiša Dhavana kosmosa centra starta laukuma Šriharikotā.
2023. gada 5. augustā 13:45 UTC Chandrayaan-3 iegāja 164 × km eliptiskā orbītā ap Mēnesi. Turpmāko dienu laikā orbīta tika pazemināta.
Nosēšanās netālu no Mēness dienvidpola plānota 2023. gada 23. augustā.
Bubakars Barī
Bubakars Barī (fr, dzimis ) ir bijušais Kotdivuāras futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā, bijis Kotdivuāras futbola izlases dalībnieks.
Savu karjeru sācis Kotdivuāras komandā ASEC Mimosas, bet 2001. gadā pārcēlies uz Franciju, kur spēlējis Rennes rezerves komandā. 2003. gadā pievienojies Beļģijas komandai Beveren, kur pavadījis trīs gadus. Pēc tam desmit gadus spēlējis Beļģijas komandā Lokeren, kur nospēlējis 239 līgas mačus.
Kotdivuāras futbola izlases sastāvā debitējis 2000. gadā. Piedalījies 2006., 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā. Ar izlasi uzvarējis 2015. gada Āfrikas Nāciju kausā.
Sasniegumi
Lokeren
Kotdivuāra
Baloži (stacija)
Baloži ir dzelzceļa pieturas punkts līnijā Rīga—Jelgava, kas atrodas Olaines novada Olaines pagastā blakus Stūnīšu ciemam. Baložu pietura atrodas ap 4 km attālumā no Baložu pilsētas. Pieturā pietur elektrovilcieni maršrutā Rīga—Jelgava. Baloži ir A biļešu zonas gala stacija. Pieturas punktā biļešu kase ir slēgta.
Vēsture
Sākumā pietura saukta par Rolbušas platformu. Pirmā pasaules kara laikā no tās izbūvēts sazarots šaursliežu dzelzceļš Daugavas virzienā, kurš drīz nojaukts. Vēlāk stacija saukta arī par Dzeņiem.
Padomju laikā šeit bija stacija ar blakus ceļiem un strupceļu kravu operācijām. 20. gadsimta 50. gados no stacijas bijis šaursliežu dzelzceļš uz Baložu kūdras fabriku (nojaukts 70. gados). Šī kūdras dzelzceļa tālāks posms aiz fabrikas Medema purva virzienā saglabājies kā Baložu kūdras muzejdzelzceļš.
Tagadējā silikātķieģeļu stacijas ēka būvēta 1961. gadā (mūsdienās izmantota kā dzīvojamā ēka). 2003. gadā stacija pārbūvēta par pieturas punktu un tās sliežu ceļi nojaukti. Saglabājies perons pie bijušā pirmā ceļa, kā arī stacijas ūdenstornis ar dēļu apšuvumu un stacijas ieejas luksofors no Torņakalna puses.
Sauļi
Sauļi ir ciems Valmieras novada Rencēnu pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P17, Mellupes krastā.
Sauļi izveidojušies ap Sauļu muižu (Saulhof). Rietumos no ciema atrodas tāda paša nosaukuma vasarnīcu ciems.
Bohēmijas Karaliste
Bohēmijas Karaliste (la, cz, de) bija karaliste tagadējās Čehijas teritorijā, kas pastāvēja no 1085. līdz 1918. gadam. Tā sākotnēji bija neatkarīga čehu valsts, vēlāk kļuva par Svētās Romas impērijas sastāvdaļu un pastāvēšanas pēdējos gadsimtos nonāca vācu Hābsburgu dinastijas valdījumā, kas to pārvērta par savas impērijas provinci. 19. gadsimtā attīstoties čehu nacionālajai pašapziņai, Bohēmijas neatkarības atjaunošanas ideja noveda pie Čehoslovākijas izveidošanas 1918. gadā. Jāņem vērā, ka Bohēmijas Karalistes robežas laika gaitā mainījās, un paralēli tai pastāvēja arī Bohēmijas kroņa zemes, kas iekļāva Morāviju, čehu Silēziju un Luzātiju, kurām varēja būt atšķirīgi valdnieki. Bohēmijas čehi tradicionāli ciešāk saistīti ar Morāviju, kamēr radniecīgie slovāki ilgstoši atradās ungāru pakļautībā.
Vēsture
Bohēmijas agrīnākā vēsture aprakstīta Prāgas Kosmas (ap 1045—1125) latīniski sarakstītajā hronikā Chronica Boemorum. Mūsdienu Bohēmijas teritorijā pēdējās desmitgadēs pirms mūsu ēras dzīvoja ķeltu Boii cilts, kuru pakāpeniski sāka izspiest markomanu ģermāņi, taču teritorijas nosaukums saglabāja atsauci uz Boii ķeltiem. Romiešu vēsturnieki to sauca par Boii zemi — Boiohaemum. Lielās tautu staigāšanas beigās, ap 6. gadsimta sākumu, Bohēmijas teritorijā no tagadējās Polijas dienvidiem ienāca slāvi. Šim pirmajam vilnim pēc vairākām desmitgadēm sekoja otrs slāvu vilnis no Balkānu Donavas reģiona.
Pšemislu dinastija
833. gadā izveidojās Lielā Morāvija, kurā ietilpa arī vēlākās Bohēmijas zemes. 870. gadā Borživojs I kļuva par pirmo Bohēmijas hercogistes valdnieku un aizsāka Pšemislu dinastiju. 907. gadā Lielā Morāvija sabruka maģāru uzbrukumu rezultātā. 935. gadā tika nogalināts Bohēmijas hercogs Vāclavs I, kuru vēlāk pasludināja par Sv. Vāclavu.
Šajā laikā Bohēmija vairākas reizes zaudēja un atguva kontroli pār Morāviju. 1085. gadā Vratislavu II kronēja par pirmo Bohēmijas karali. 1212. gadā Svētās Romas impērijas ķeizars Frīdrihs II izdeva Sicīlijas Zelta bullu, kurā apstiprināja Otokāru I par karali, un nostiprināja Bohēmijas karalistes neatkarīgo stāvokli impērijā. 1278. gadā karalis Otokārs II cieta sakāvi kaujā pret Rūdolfu I Hābsburgu. No 10. līdz 13. gadsimtam Pšemislu dinastijas valdnieki Bohēmiju un Morāviju nostiprināja par teritoriāli un militāri spēcīgu valsti. 13. gadsimtā sākās sudraba ieguve, kas palielināja valsts bagātību. Sudraba rakšanu veica pārsvarā vācu izcelsmes ieceļotāji, kas sāka izmainīt valsts etnisko sastāvu.
Luksemburgu dinastija
Zelta laikmets beidzās ar Jana Husa (1370—1415) reliģisko reformu mēģinājumu, kas izraisīja postošus husītu karus Bohēmijā, kas turpinājās līdz 1434. gadam. Pēc Husa sodīšanas ar nāvi viņa sekotāji pāris gadu laikā padzina pāvesta atbalstītājus no baznīcām un pārņēma kontroli pār katoļu baznīcas īpašumiem. Pēc tam, kad impērijas valdība centās atjaunot reliģiskās tradīcijas, 1419. gada 30. jūlijā husīti ieņēma Prāgas Jauno rātsnamu un atbrīvoja tur ieslodzītos husītu gūstekņus. Viņi izmeta pa rātsnama logiem 11 imperatora atbalstītājus un pārņēma varu pilsētā. 1419. gadā par imperatoru ievēlēja Luksemburgu dinastijas pārstāvi Sigismundu, kurš bija aktīvi iesaistījies Jana Husa notiesāšanā uz nāvi. Bohēmijas augstmaņi šī iemesla dēļ atteicās viņu atzīt par savu karali, un husītu kari turpinājās. 1420. gadā Sigismunds ar armiju ieradās Prāgā, no kurienes viņu padzina husīti, taču vēl pirms bēgšanas Sigismunds paspēja kronēties par Bohēmijas karali Prāgas Sv. Vīta katedrālē.
1422. gadā husīti par Bohēmijas karali ievēlēja Lietuvas lielkņazu Vītautu. Pēc radikālāko husītu sakāves 1434. gada 30. maijā sākās mēreno husītu un imperatora sarunas, kas beidzās ar husītu reliģisko brīvību atzīšanu apmaiņā pret Sigismunda varas atzīšanu. Husītu karu gaitā mainījās Bohēmijas zemes īpašumu struktūra, sagrābtajiem baznīcas īpašumiem nonākot muižnieku īpašumā. Šeit izveidojās Brāļu draudzes, kas Latvijā zināmi kā hernhūtieši. Bohēmija vēlāk ātri atbalstīja Martina Lutera sākto reformāciju, kas sasaucās ar husītisma idejām.
Dinastiju cīņas
Pēc Sigismunda nāves 1437. gadā Bohēmijas Karaliste, Austrijas hercogiste un Ungārijas Karaliste par nākamo valdnieku ievēlēja Sigismunda meitas vīru Albrehtu II Hābsburgu. Taču husītu augstmaņi Bohēmijā par savu valdnieku izvēlējās Jagellonu dinastijas pārstāvi Kazimiru. Albrehts sakāva Kazimira armiju, taču mira jau 1439. gadā un ar viņa nāvi savienība starp Bohēmiju, Austriju un Ungāriju beidzās. Līdz 1453. gadam Bohēmijā valdīja reģents. 1458. gada martā Bohēmijas augstmaņi par karali ievēlēja bijušo reģentu, husītu pārstāvi Jirži no Podebradiem, kurš valdīja līdz 1471. gadam un bija pēdējais čehs Bohēmijas tronī. Lai arī ķeizars viņu atzina par karali, pāvests viņu atzīt atteicās, 1462. gadā lauza vienošanos par ticības brīvību un 1466. gadā viņu pasludināja par ķeceri. Cerot iegūt Bohēmijas kroni, 1466. gadā Ungārijas karalis Māķāšs Huņadi uzbruka savam sievastēvam Jirži. Karš turpinājās līdz Jirži nāvei 1471. gada martā. Pēc Jirži nāves par Bohēmijas troni turpināja cīnīties ārzemju dinastijas.