cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nikolajs fon Volfs
Dzīvesgājums
Pēc Oktobra revolūcijas viņš emigrēja uz Vāciju, strādāja Berlīnes Valsts īpašuma departamentā (1919—1924), pēc tam vadīja Vācijas Rūpniecības obligāciju bankas darbību (1925—1930). No 1932. gada viņš darbojās dažādās vācbaltiešu dižciltīgo sabiedriskajās organizācijās. Miris 1940. gada 23. maijā Berlīnē.
Duško Tošičs
Duško Tošičs (sr; dzimis ) ir bijušais Serbijas futbolists, aizsargs, Serbijas futbola izlases dalībnieks.
Karjera
Profesionāla futbolista karjertu sāka OFK Beograd. Vēlāk spēlēja Francijas klubā Sochaux un Vācijas klubā Brēmenes "Werder". 2010. gadā parakstīja līgumu ar Anglijas klubu Portsmouth, taču tajā nostiprināties nespēja, tika izīrēts uz Queens Park Rangers. Tajā pašā gadā atgriezās Serbijā un pievienojās Belgradas "Crvena Zvezda". Vēlāk spēlējis Turcijas klubos Gençlerbirliği un Stambulas "Beşiktaş". Karjeru 2021. gadā noslēdzis Kasımpaşa.
Serbijas futbola izlasē debitēja draudzības spēlē pret Norvēģiju. Pirmos un līdz šim vienīgos vārtus izlases labā guva pret Azerbaidžānu. Tika iekļauts izlases sastāvā dalībai 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā.
Sasniegumi
Sochaux
Werder Bremen
Red Star Belgrade
Beşiktaş
Jozefa Gurfinkela
Jozefa Gurfinkela (ru; Rostova pie Donas —  Volgograda) bija ebreju izcelsmes Padomju Savienības un Krievijas starptautiskā meistare šahā (1954).
Biogrāfija
Šaha lielmeistara un trenera Igora Bondarevska audzēkne. 1939. gadā uzvarējusi Rostovas apgabala sieviešu šaha čempionātā. 1950. gadā dalījusi 1.-2. vietu Krievijas PFSR sieviešu šaha čempionātā, bet zaudējusi papildu mačā par čempiones nosaukumu. Bijusi Krievijas PFSR šahistu komandā, kas 1951. gadā uzvarējusi PSRS komandu šaha čempionātā. 1954. gadā piedalījusies Maskavas pilsētas sieviešu šaha čempionātā, kurā dalījusi 3.-4. vietu. Deviņas reizes piedalījusies PSRS sieviešu šaha čempionātos (1947—1968), kuros labāko rezultātu sasniegusi 1954. gadā, kad izcīnījusi 2. vietu aiz Larisas Volpertes. Piedalījusies 1955. gada pretendentu turnīrā šahā sievietēm Maskavā, kurā kopā ar Kristīnu Holuju dalījusi 15.-16. vietu (uzvarēja Olga Rubcova).
1941. gadā beigusi Rostovas Valsts universitātes Filoloģijas fakultāti. Strādājusi kā šaha trenere Rostovas pilsētas šaha klubā un citās pilsētas vietās. Bijusi Rostovas apgabala šaha federācijas sieviešu komitejas priekšsēdētāja. 1963. gadā kopā ar vīru, šaha meistaru Aleksandru Konstantinovu, pārcēlusies uz Volgogradu un turpinājusi strādāt par šaha treneri. Arī viņas meita Tatjana Moisejeva (dzimusi 1951.) ir šaha meistare.
Reiz Holivudā
"Reiz Holivudā" (en) ir 2019. gada ASV un Apvienotās Karalistes kopražojuma komēdijdrāma. Filmas režisors un scenārija autors ir Kventins Tarantīno. Filmu producējušas studijas Columbia Pictures, Bona Film Group, Heyday Films un Visiona Romantica, izplata Sony Pictures Releasing. Galvenās lomas atveido aktieri Leonardo Di Kaprio, Breds Pits, Margota Robija, Emīls Hiršs un Als Pačīno. Filmas darbība norisinās 1969. gada Losandželosā, sižets seko aktierim un viņa kaskadierim, kas mēģina izdzīvot mainīgajā kino industrijā Holivudas Zelta ēras norieta laikā.
Par filmas izveidi tika paziņots 2017. gada jūlijā, un šī ir pirmā Tarantīno filma, kas nav veidota sadarbībā ar Bobu un Hārviju Vainstīnu, jo Tarantīno pārtrauca sadarbību ar producentiem pēc Hārvija apsūdzībām seksuālā izmantošanā. Pēc solīšanas beigām, par filmas izplatītāju kļuva Sony Pictures, saglabājot tiesības Tarantīno uz pēdējo filmas redakciju. Pits, Di Kaprio, Robija, Zoja Bella, Kurts Rasels un citi pievienojās aktieru sastāvam laika posmā no 2018. gada janvāra līdz jūnijam. Filmēšana norisinājās Losandželosā no jūnija līdz novembrim. Šī ir pēdējā filma, kurā filmējas Lūks Perijs, kurš nomira 2019. gada martā.
Filmas "Reiz Holivudā" pirmizrāde norisinājās Kannu kinofestivālā, savukārt ASV kinoteātros filmu sāka demonstrēt, bet Apvienotajā Karalistē tā paša gada 14. augustā. Latvijā filmas pirmizrāde norisinājās. Filmas pasaules ienākumi ir vairāk kā 377 miljoni ASV dolāru. Tā ir saņēmusi pozitīvu kritiku par Tarantīno scenāriju un režiju, aktierspēli, operatora darbu, kostīmiem, un skaņu celiņu. Šo filmu starp desmit labākajām 2019. gada filmām ir izvēlējušies Amerikas Kinoinstitūts, ASV kinokritiķu padome un Time. Filma tika nominēta 77. Zelta globusa balvai piecās kategorijās, no kurām ieguva trīs — "Labākā filma — mūzikls vai komēdija", "Labākais otrā plāna aktieris" (Breds Pits) un "Labākais scenārijs" (Kventins Tarantīno). Tāpat filma saņēmusi desmit nominācijas, gan 92. Kinoakadēmijas balvai un 73. BAFTA kino balvai. Kinoakadēmijas balvas saņēma Breds Pits ("Labākais aktieris otrā plāna lomā") un kategorijā "Labākais mākslinieka darbs", bet BAFTA kino balvu — Breds Pits.
Platastes lori
Platastes lori (Lorius) ir loriketu jeb nektārpapagaiļu ģints, kas pieder papagaiļveidīgo kārtai. Ģintī ietilpst sešas sugas. Tie ir krāšņi, krāsaini papagaiļi, kas mīt augstu koku galotnēs un izvairās no cilvēkiem.
Izskats
Garums 30 – 32 cm. Tipiska ģints pazīme ir īsa un noapaļota aste. Lori ir vieni no viskrāsainākajiem putniem, apspalvojumā dominē sarkanā krāsa, kuru papildina dažādu nokrāsu zaļi, zili, dzelteni un melni toņi.
Izplatība
No Moluku salām caur Jaungvineju līdz Zālamana salām.
Dzīvesveids
Lori, tāpat kā citi papagaiļi, ir teicami piemēroti dzīvošanai kokos. Prot lieliski kāpelēt. Kāpelēšanā piepalīdz knābis. Skaņas skaļas un skanīgas, atšķirībā no daudzu papagaiļu spalgās ķērkšanas.
Barība
Vislabprātāk pārtiek no ziediem un nektāra. Mēle ir piemērota, lai savāktu nektāru no ziediem un augļu sulu. Tā apaugusi ar maziem sariņiem, kas iztaisnojas barības uzņemšanas laikā. Ēdienkarti papildina augļi, dažādi kukaiņi un kāpuri. Barību uzņem, izmantojot savas kājas, pieturot barību un ieliekot to knābī.
Vairošanās
Mātīte parasti izdēj divas olas un perē apmēram 24 dienas. Putnēni ligzdā uzturas 8 - 10 nedēļas.
Turēšana nebrīvē
Lai gan lori papagailim ir skaists apspalvojums, tas kā mājputns ir mazāk populārs nekā aras un kakadu. Lori papagaiļu audzēšana ir dārga, viņiem ir nepieciešami svaigi augļi un nektārs. Arī voljērs ir biežāk jātīra nekā tiem putniem, kas ēd graudus. Tādējādi šiem papagaiļiem būrītis noteikti nav piemērots miteklis, un tie ir jānodrošina ar lielāku telpu.
Tirdzniecība ar lori papagaiļiem ir mazāk izplatīta nekā ar citām papagaiļu sugām, tādēļ lielākas briesmas viņiem rada apkārtējās vides piesārņošana.
Sēkļa efekts
Sēkļa efekts ir tendence kuģa pakaļgalam virzīties uz tuvākā sēkļa pusi ejot upēs vai ierobežotos ūdensceļos.
Ierobežotajā akvatorijā, kāda veidojas starp vienu no kuģa bortiem un tā tuvumā esošo sēkli, samazinās caurplūdes laukums, tādēļ atsevišķo ūdens daļiņu plūsmas ātrums pieaug. Nesimetriskā kuģa korpusa applūšanu rada ūdens spiediena starpību (Bernulli likums) starp kuģa labo un kreiso bortu. Rezultātā kuģim tiek pielikts uz sāniem un tuvāko sēkli vērsts spēks. Parasti šis spēks pielikts tuvāk kuģa pakaļgalam, tādēļ parādās arī vertikāls moments, kurš cenšas novirzīt kuģi prom no tā kursa - kuģa priekšgals tiek bīdīts uz ūdensceļa centra pusi (projām no tuvākā sēkļa). Ierobežotā akvatorija ar stipri samazināto caurplūdes laukumu, kāda veidojas starp kuģa korpusu un tā tuvumā esošo sēkli, palielina piesūkšanās efektu.
Sēkļa efektu ietekmē daudzi parametri, piemēram, sēkļa forma, ūdens dziļums, kuģa attālums no sēkļa, kuģa īpašības, ātrums un dzenskrūves soļa iespaids. Reālistisks sēkļa efekta novērtējums ir svarīgs, lai noteiktu robežnosacījumus pie kādiem kuģis vēl var droši iet ūdensceļā.
Šim efektam ir vairāki nosaukumi, tajā skaitā piesūkšanās pie sēkļa, atgrūšanās no sēkļa, pakaļgala piesūkšanās un kuģa - sēkļa mijiedarbība.
Sēkļa efekts tika minēts kā iespējamais iemesls Suecas kanāla sastrēgumam 2021. gadā, kad to bloķēja kravas kuģis Ever Given.
Novirzes pārtraukšana palielinot ātrumu
Sākoties novirzei no esošā kursa, netiek samazināts galvenā dzinēja apgriezienu skaits, jo šajā brīdī stūrei jābūt maksimāli efektīvai, bet jebkāds dzinēja apgriezienu skaita samazinājuma izraisīts kuģa ātruma samazinājums tik īsā laika sprīdī būs niecīgs. Tā vietā tiek ļauts kursam izmainīties par dažiem grādiem uz pretējā krasta pusi turot stūri nedaudz pārliktu uz tuvāko sēkli un palielinot dzinēja apgriezienu skaitu, kas, savukārt, uzlabo stūres lāpstas applūšanu ar dzenskrūves mesto ūdeni. Kad kurss ir izmainījies par dažiem grādiem, tiek palielināts stūres pārlikšanas leņķis uz tuvākā sēkļa pusi, lai, vispirms, pārtrauktu novirzīšanos no kursa un pēc tam atgrieztu kuģi atpakaļ uz uzdotā kursa, kad tas ir nonācis kanāla centrā vai vismaz tādā attālumā no sēkļa, kas ļauj kuģi vadīt droši. Tikai pēc tam, kad kuģis ir ticis drošā attālumā no sēkļa, var samazināt ātrumu, lai turpmāk mazinātu sēkļa efekta iespaidu. Šauros kanālos kuģi neiet ar pilnu manevrēšanas ātrumu, jo tad rezervē nepaliks dzinēja apgriezienu skaita pieaugums, ja pēc tāda rastos vajadzība.
Novirzes pārtraukšana ar enkuru
Izmantojot enkuru novirzes pārtraukšanai, tiek lietots minimāls enkurķēdes garums, lai neļautu enkura ķepām ierakties gruntī un apturēt kuģa kustību. Ja tā notiek, tad kuģa vertikālā rotācijas ass pārvietojas uz kuģa priekšgalu (enkurklīzi) un uz sāniem un tuvāko sēkli vērstajam spēkam pagarinās plecs.
Kad enkurs velkas pa grunti, kuģa priekšgala turpmāka novirze no sākotnējā kursa tiek pārtraukta. Stūres efektivitāte pieaug un kuģa pakaļgals tiek atbīdīts no sēkļa. Enkurs ir apturējis gan priekšgala novirzi no kursa, gan samazinājis kuģa gaitu nesamazinot dzinēja apgriezienu skaitu. Dzenskrūve turpina mest ūdeni uz stūres lāpstu. Stūres efektivitāte pieaug vēl vairāk, ja kuģa gaita tiek palielināta līdz pilnai priekšgaitai.
Efekta izmantošana
Veicot pagriezienu kanālā, kuģa pakaļgalu var ar nolūku pievirzīt tuvāk sēklim, lai sēkļa efekta iespaidā kuģis novirzītos no sākotnējā kursa un tādējādi palīdzētu pagriezties. Izmantojot šo paņēmienu iespējams veikt pagriezienus, kurus nebūtu iespējams veikt ar tik mazu cirkulācijas rādiusu atklātos ūdeņos pie viena un tā paša kuģa ātruma. Sēkļa efektu izmanto Panamas kanāla loči pagriežot kuģus, kurus citos apstākļos varētu pagriezt tikai izmantojot velkoņus.
Profesionālā hokeja līga
Profesionālā hokeja līga (saīsināti PHL) bija Ukrainas augstākā hokeja līga. Tā tika dibināta, aizvietojot Augstāko līgu, kas bija Ukrainas augstākā hokeja līga kopš 1992. gada, taču darbību beidza jau 2013. gadā. Līgas nosaukums tika izvēlēts, lai apliecinātu, ka tā ir profesionāla līga. Līgā spēlēja 7 komandas, kas savstarpēji aizvadīja 41 maču. 4 labākās komandas iekļūst divu raundu izslēgšanas spēļu fāzē, kur tās noskaidro Ukrainas čempionu.
Lībijas administratīvais iedalījums
Lībijas administratīvo iedalījumu veido 22 šebījas (شعبية shabiyah). Pašreizējais administratīvais iedalījums pastāv kopš 2007. gada.
Čukču valoda
Čukču valoda ir valoda, kurā runā čukči Krievijas Tālajos austrumos. Tajā runā 7700 no 15 700 čukčiem. Valoda ir iekļauta UNESCO apdraudēto valodu sarakstā.
Īpaša čukču valodas īpatnība ir tāda, ka sieviešu un vīriešu runā ir atšķirības. Sievietēm ir tabu izrunāt vīra radinieku vārdus un līdzīgi skanošus vārdus. Atšķirības ir arī parastu vārdu izrunā. Tur, kur vīrieši izrunā "r" vai "rk", sievietes saka "c". Piemēram, "valzirgu" vīrieši sauc par "рыркы", bet sievietes par "цыццы". Līdzīga īpatnība ir čukčiem radniecīgajā aļutoriešu valodā.
Ortogrāfija
Līdz 1931. gadam čukču valodai nebija savas ortogrāfijas. 1931. gadā izveidoja pirmo čukču alfabētu uz latīņu alfabēta pamata:
1937. gadā tas tika aizstāts ar kirilicas alfabētu. Sākumā tas bija krievu alfabēts ar papildu zīmēm К’ к’ un Н’ н’. Ap 1950. gadu tie tika aizstāti ar un. 1980. gadu beigās burts aizstāja burtu Л л.
Āri Oulafsons
Āri Oulafsons (is; dzimis Reikjavīkā, Islandē) ir islandiešu dziedātājs. Āri piedalījās 2018. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Lisabonā, Portugālē, pārstāvot Islandi, pēc uzvaras nacionālajā atlasē ar dziesmu Our Choice. Pusfinālā viņš ieguva 19. vietu, kas neļāva viņam kvalificēties finālam.
Izdevniecība Rīgas Viļņi
Izdevniecība “Rīgas Viļņi” ir otra lielākā izdevniecība Latvijā. Nodarbojas ar drukāto mediju izdošanu un vada arī vairākus interneta portālus gan latviešu, gan krievu valodā. Izdevniecība "Rīgas Viļņi" realizē plaša spektra komercprojektus, sadarbojoties ar Latvijas kompānijām un dažādiem zīmoliem. Izdevniecība ir Latvijas Preses izdevēju asociācijas biedrs, Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības kameras biedrs un Latvijas Reklāmas asociācijas biedrs. 2012. gadā izdevniecības apgrozījums sasniedza 3,6 miljonus latu.
Izdevniecība “Rīgas Viļņi” ir dibināta 1997. gadā, izdevniecība turpina nest zīmola “Rīgas Viļņi” vārdu, kuru Latvijā pazīst katra ģimene trīs paaudzēs kopš 1957. gada 1. aprīļa, kad iznāca izdevuma “Rīgas Viļņi” pirmais numurs. Vairāk nekā piecdesmit gadu laikā “Rīgas Viļņi” no četru lapu melnbaltas avīzes ir izaugusi līdz vienai no lielākajai izdevniecībai valstī.
Vēsture
1957. gadā iznāk žurnāla “Rīgas Viļņi” pirmais numurs. 2000. gada augustā tika sākta žurnāla “Rīgas Viļņi Seriāli” izdošana, bet to pārtrauca izdot 2009. gada februārī.
2000. gada februārī izdevniecība laida klajā jaunu žurnālu “Mērķis”, kas reizi mēnesī informēja jauniešus par izglītības un karjeras iespējām Latvijā un pasaulē. “Mērķis” bija pirmais šāda veida izdevums Latvijā. Žurnālu pārtrauca izdot 2007. gadā.
2004. gada rudenī sāka izdot modes un stila žurnāla “Pastaiga” krievu versiju. 2004. gada septembrī iznāk žurnāls sievietēm “Marta” par ģimenes un mājas dzīvi, karjeru, skaistumu, veselību. “Martas” stafeti pārņēma sieviešu nedēļas izdevums “Stella”. Žurnālu pārtrauca izdot 2012. gada maijā. 2004. gada augustā izdevniecība sāk izdot žurnālu “Sīrups”. Raksta par jauniešu modi, dzīves stilu, attiecībām un izklaidi.
2005. gada septembrī iznāca žurnāls “Labu Apetīti” – par garšu pasauli un ēdiena filozofiju kā dzīves kvalitātes rādītāju. Žurnālu pārtrauca izdot 2009. gada februārī. 2005. gada 27. aprīlī izdevniecība laida apgrozībā žurnālu “Patiesā Dzīve”.
2006. gada janvārī iznāk sabiedrības žurnāla “Kas Jauns” pirmais numurs.
2007. gada sākumā tirgū parādījās avīze “Labās Ziņas” Viss par izklaidi, attiecībām, interesantiem notikumiem un pazīstamiem cilvēkiem. Pārtrauca izdot 2007. gada novembrī. 2007. gada 22. novembrī iznāk žurnāla “Открыто” pirmais numurs. Izklaidējošs saturs par nedēļas aktuālajiem, skaļākajiem notikumiem Latvijā un ārpus Latvijas.
2008. gada 8. jūlijā sāk izdot žurnāla “Marta” krievu versiju. “Martas” stafeti pārņēma žurnāls “Stella”, ko pārtrauca izdot 2012. gada maijā.
2009. gada maijā darbību sāk portāls "kasjauns.lv".
2012. gada vasaras otrajā pusē izdevniecība “Rīgas Viļņi” pievienojas Lielbritānijas, ASV, Vācijas, Austrālijas, Krievijas un citu lielāko valstu izdevēju pulkam un piedāvā arī Latvijas lasītājiem nedēļas žurnālu OK!
Pārpildītais šķirsts
"Pārpildītais šķirsts" (The Overloaded Ark) ir dabaspētnieka Džeralda Darela pirmā sarakstītā grāmata, kas izdota 1953. gadā. Tajā autors apraksta savu un britu ornitologa Džona Jelanda dzīvnieku vākšanas ekspedīciju Kamerūnā 1947/1948. gadā.
Izdevniecība Rīgas Viļņi
Vēsture
2013. gada 15. februārī klajā nāca pirmais “Kas Jauns Avīze” numurs. Izdevumā katru piektdienu svarīgākie nedēļas notikumi politikā, ekonomikā, sportā, kultūrā, sociālajā sfērā. 2013. gada maijā klajā nāca žurnāla “KO ĀRSTI TEV NESTĀSTA” pirmais numurs. Žurnālā lasāms viss par to, kā izvēlēties pārtiku, medikamentus, ārstēšanas metodes un fiziskās aktivitātes.
Pārpildītais šķirsts
Grāmatas ievadā Darels raksta: "'Šī būs hronika par sešu mēnešu ilgo ceļojumu, kurā es kopā ar savu biedru devos uz Kamerūnas lielā lietus mežiem Rietumāfrikā. Šim ceļojumam bija divi mērķi: pirmkārt, gribējām sagūstīt un dzīvus aizvest uz mājām interesantus zvērus, putnus un rāpuļus, kas mīt šajā zemes malā; otrkārt, mēs abi sen bijām lolojuši sapni apskatīt Āfriku.' "
Grāmatas tapšana
Gan šī, gan nākamās ekspedīcijas izrādījās finansiāli neveiksmīgas, un Darels zaudēja visu tajās ieguldīto naudu. Pakļaujoties sievas Džekijas un brāļa Lorensa mudinājumiem un spiedienam, Darels uzrakstīja stāstu par matainās vardes noķeršanu. Stāstu viņš nolasīja tiešajā ēterā BBC radio, un tas guva klausītāju atsaucību.
Izdevniecība Rīgas Viļņi
Vēsture
2014.gada aprīlī izdot laikrakstu "Tautas Veselības Avīze" laikraksts visu vecumu lasītājiem par to, kā sevi uzturēt labā fiziskajā un garīgajā formā.
2022.—2023. gada LBL sezona
2022.—2023. gada LBL sezona bija 32. Latvijas Basketbola līgas sezona. Šajā sezonā seši vadošie Latvijas klubi spēlēja OlyBet Latvijas—Igaunijas Basketbola līgā. Visi seši klubi piedalījās arī LBL augstākās divīzijas izslēgšanas spēlēs, kas sākās 2023. gada 5. aprīlī.
Izdevniecība Rīgas Viļņi
Vēsture
2014. gada maijā izdot žurnālu "Mīklas" priecējot zinātkārus un erudītus lasītājus, izdevniecība laidusi klajā krustvārdu mīklu un atjautības uzdevumu žurnālu.
Pārpildītais šķirsts
Grāmatas tapšana
Panākumi Darelu iedrošināja, un viņš piekrita uzrakstīt grāmatu. Atšķirībā no tā laika ceļojumu žanra literatūras, par galvenajiem grāmatas varoņiem kļuva savvaļas dzīvnieki. Bērnībā Džerijs bija izlasījis vairākus garlaicīgus ceļojumu aprakstus, kuros pilnībā iztrūka humors. Tāpēc Darels bija nolēmis, ka viņa grāmatai jābūt jautrai un dzīvespriecīgai. Džeralds rakstīja pa naktīm, un katru rītu sievu gaidīja uzdrukātu lapu kaudzīte, kuras viņa pārlasīja un izlaboja.
Izdevniecība Rīgas Viļņi
Vēsture
2014. gada martā izdot žurnālu "Sīrups Girl" Žurnāls jaunās paaudzes meitenēm. Ikviena jauniete tajā atradīs ko aktuālu tieši sev.
Pārpildītais šķirsts
Grāmatas tapšana
Sešas nedēļas pēc manuskripta aizsūtīšanas Darels saņēma vēstuli no izdevniecības, kas piekrita grāmatu publicēt un aicināja Darelu uz pārrunām Londonā. Lai apmierinātu lasītāju vēlmi pēc turpinājuma, izdevējs ieteica Darelam vēl pirms "Pārpildītā šķirsta" izdošanas sākt nākamās grāmatas rakstīšanu. Jaunā rakstnieka debijai bija milzu panākumi. Avīze Daily Mail Darela pirmo daiļdarbu pasludināja par augusta, BBC — par decembra grāmatu, bet, lai to iegādātos, grāmatnīcās izveidojās cilvēku rindas.
Izdevums latviski
Grāmatu latviski 1977. gadā laida klajā izdevniecība "Zinātne", un tā ietilpa populārā padomju laika publikāciju sērijā "Apvārsnis". Izdevums ietver divas atsevišķas Darela grāmatas — pirmā daļa ir "Pārpildītais šķirsts", savukārt otrā — angliski 1972. gadā izdotā "Noķeriet man kolobusu".
Izdevniecība Rīgas Viļņi
Vēsture
2014.gada martā izdot žurnālu "Sīrups Mīklas"Jauniešu brīvā laika pavadīšanas draugs. Atjautīgiem un zinošiem jauniešiem noderīgas balvas garantētas!
2014. gada jūnijā sāk izdot lasītāju iecienīto žurnālu ‘’Ko Ārsti Tev Nestāsta’’ arī Lietuvā.( Ko Gydytojai Tau Nepasako)
2014. gada decembrī sāk izdot lasītāju iecienīto žurnālu ‘’Ko Ārsti Tev Nestāsta’’ arī Igaunijā.
2015. gadā izdot žurnālu Likums un Taisnība.
2015. gadā sāka izdot žurnālu Ko Ārsti Tev Nestāsta krievu valodā visās Baltijas valstīs.
2016. gadā sāk izdot vīriešu žurnālu "9VĪRI"
Izdevumi
Izdevniecība “Rīgas Viļņi” izdod 16 žurnālus un 2 laikrakstus, aptverot latviešu un arī krievu auditoriju. Papildus pamatizdevumiem izdevniecība regulāri izdod plašu spektru dažādu speciālizlaidumu, kas veidoti noteiktām auditorijas grupām un veltīti īpašiem tematiem. Izdevumu periodiskums – sākot ar nedēļas žurnāliem un avīzēm un beidzot ar mēneša un ceturkšņa izdevumiem.
Portāli
Izdevniecība “Rīgas Viļņi” pieteica sevi digitālo mediju nozarē 2009. gada maijā ar ziņu portālu http://kasjauns.lv. Viens no veiksmīgākajiem Latvijas interneta vēsturē pirmajā mēnesī, sasniedzot 192 286 unikālos lietotājus (pēc Gemius Audience), ko līdz šim bija spējis tikai draugiem.lv. 2010. gadā izdevniecība izveidoja arī ziņu portālu http://otkrito.lv krievu valodā.
2022.—2023. gada LBL sezona
Par čempionu desmito reizi kļuva Rīgas VEF, kas finālsērijā pārspēja BK Ventspils (4—1). Par finālsērijas labāko spēlētāju tika atzīts VEF centra spēlētājs Nasirs Brukss. Savukārt bronzas medaļas pēc vairāk nekā 10 gadu pārtraukuma ieguva BK Liepāja, kas pārspēja BK Ogre (3—1).
Abuls (nozīmju atdalīšana)
Abuls var būt:
Atpūta (Sventes pagasts)
Atpūta ir ciems Sventes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 238 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Peļušinas ezers, Līksnas ezers.
Kaķenieki
Kaķenieki ir ciems Dobeles novada Annenieku pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Bērzes upes krastos pie autoceļa A9 17 km no novada centra Dobeles un 81 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados kā padomju saimniecības «Kaķenieki» (no 1977. gada — Lielās Oktobra Sociālistiskās Revolūcijas 60. gadadienas vārdā nosauktā padomju saimniecība) centrālais ciemats. Kaķeniekos atrodas pagasta pārvalde, Annenieku pamatskola, bērnudārzs, Kaķenieku kultūras un sporta komplekss, Annenieku pagasta bibliotēka, veikals, pasts, ambulance, aptieka.
Gevins Makiness
Gevins Mailss Makiness (en; dzimis 1970. gada 17. jūlijā Hitčinā, Anglijā) ir kanādiešu izcelsmes amerikāņu rakstnieks, aktieris, komiķis un digitālo mediju aģentūras Vice Media līdzdibinātājs. Bijušais Compound Media, galēji labējo izdevumu Rebel Media (šobrīd Rebel News) un Taki's Magazine korespondents, kā arī regulārs viesis televīzijas kanālos Fox News un TheBlaze. Šobrīd vada raidījumu "Get Off My Lawn" CRTV tīklā. Makiness ir grāmatu How to Piss in Public, Street Boners, The Death of Cool autors.
Makiness ir neofašistiskā grupējuma Proud Boys (Lepnie zēni) dibinātājs, taču kopš 2019. gada grupējumu ir pametis. Kopš grupējuma dibināšanas, Makiness apgalvojis, ka Proud Boys grupējums nav saistīts ar galēji labējo politisko kustību un, ka tā biedri izmanto fizisku spēku tikai pašaizsardzības nolūkiem, taču viņa pretinieki to apstrīd. Makiness noliedzis jebkādu grupējuma saistību ar ekstrēmismu un nacionālismu.
Vice Media
1994. gadā Makiness, kopā ar Šeinu Smitu un Surušu Alvi, līdzdibināja žurnālu Voice of Montreal. Žurnāls, kas sākotnēji tika īstenots valdības programmas ietvaros, savos pirmsākumos guva nosaukumu Voice of Montreal jeb "Monreālas balss". 1996. gadā, mainoties saistībām, žurnālam tika piešķirts jauns nosaukums - Vice. Sava amata laikā Makiness uzrakstīja vairākas slejas, no kurām ļoti populāras kļuva "The VICE Guide to Happiness" un "The VICE Guide to Picking Up Chicks". 2008. gadā Makiness pameta Vice, kā pamatojumu skaidrojot "radošās atšķirības".
Pēc Vice
Kopš 2017. gada Makiness vada savu šovu "Get Off My Lawn" tīklā CRTV.
Proud Boys
2016. gada septembrī Makiness dibināja neofašismā apvainotu organizāciju Proud Boys jeb "Lepnie zēni", kas savu nosaukumu guva iedvesmojoties no Disneja filmas Aladins dziesmas "Proud of Your Boy". 2018. gadā Makiness paziņoja, ka "Lepnie zēni" pārstāv "New-Right" politisko kustību, kurai raksturīgi libertisma un tradicionālisma elementi. "Lepno zēnu" grupējums deklarē, ka iestājas par rietumnieciskajām vērtībām un libertismu un ir pret islāmu, feminismu un liberālismu, toties aizstāv kristīgo fundamentālismu. 2018. gada 21. novembrī Makiness, uzklausot savu juristu ieteikumus, pameta grupējumu ar cerību, ka tas varētu mazināt deviņu organizācijas biedru sodāmību par kādu 2018. gada oktobrī notikušu grautiņu.
Princis Džihangirs (Suleimana I dēls)
Princis Džihangirs (1531. gada 9. decembris — 1553. gada 27. novembris) bija Osmaņu princis. Viņš bija Sultāna Suleimana Lieliskā un viņa sievas Sultānes Hirremas sestais un jaunākais bērns.
Biogrāfija
Princis dzimis 1531. gadā Stambulā. Pēc tradīcijas Džihangirs tika audzināts pilī. Princim bija iedzimts defekts — kupris. Ņemot to vērā, Džihangirs nepretendēja uz Osmaņu troni. Tomēr vecāki viņam pievērsa daudz uzmanības un Džihangirs bija ļoti izglītots cilvēks, mīlēja kaligrāfiju, rakstīja dzeju ar pseidonīmu Zarifi un mēdza ilgi sarunāties ar tēvu. Tiek uzskatīts, ka viņš bija kaislīgi pieķēries savam pusbrālim Mustafam (Suleimana un Mahidevranas dēlam). Tomēr ir vērts atzīmēt, ka Mustafa pameta galvaspilsētu, kad Džihangiram bija tikai divi gadi.
Nāve
Džihangirs nomira 22 gadu vecumā Alepo 1553. gada 27. novembrī, dažas nedēļas pēc Mustafas nāvessoda (leģenda vēsta, ka Džihangirs nomira no ilgām pēc brāļa). Džihangirs tika apglabāts Troņmantnieka mošejā Stambulā blakus viņa vecākajam brālim princim Mehmedam.
Stambulas apkaime Džihangira tika nosaukta Prinča Džihangira vārdā, kad viņa tēvs lika Mimaram Sinanam 1559. gadā tur uzcelt koka mošeju viņa piemiņai. Apkārtne, no kuras paveras skats uz Bosforu, bija viena no Džihangira iecienītākajām vietām. Apkaimes nosaukums cēlies no šīs mošejas.
Liljevalka galerija
Liljevalka galerija (sv) ir mākslas muzejs, kura kolekcija ietver 20. gadsimta Zviedrijas un citu pasaules tautu mākslu. Galerija atrodas Stokholmā, Jūrgordenas dienvidu pusē, (sv) 60. Ēka ir ietverta kultūras pieminekļu mantojuma sarakstā. Liljevalka mākslas galerija tiek uzskatīta par vienu no pievilcīgākajām mākslas galerijām Ziemeļeiropā.
Vēsture
1913. — 1916. gados būvētā ēka ir nosaukta rūpnieka Kārla Frēdrika Liljevalka vārdā, kurš ziedoja līdzekļus projektam, ko realizēja arhitekts Kārls Bergstens. Nams tika būvēts neoklasicisma stilā, kas tā laika Stokholmas apbūvei bija raksturīgs.
Galerija
Blakus muzejam atrodas Kārla Millesa skulptūra "Strēlnieks", bet ēkas ziemeļu sienā granītā ir izveidots Liljevalka krūšu tēls, kura autors ir Kristians Ēriksons.
Antonija Ivanova
Antonija Ivanova (bg; Sofija —  Sofija) bija Bulgārijas starptautiskā lielmeistare šahā (1983), daudzkārtējā Bulgārijas sieviešu šaha čempione.
Biogrāfija
No 1950. gadu sākuma līdz 1960. gadu beigām bijusi viena no vadošajām Bulgārijas šahistēm. Sešas reizes uzvarējusi Bulgārijas sieviešu šaha čempionātos (1951, 1952, 1954, 1957, 1958, 1967). Piedalījusies 1955. gada pretendentu turnīrā šahā sievietēm Maskavā, kurā ierindojusies 8. vietā (uzvarēja Olga Rubcova), un 1964. gada pretendentu turnīrā šahā sievietēm Suhumi, kurā ierindojusies 16. vietā (uzvarēja Alla Kušnira). Antonija Ivanova divas reizes pārstāvējusi Bulgāriju sieviešu šaha olimpiādēs (1957, 1963). Par panākumiem turnīros FIDE 1954. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 1983. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) goda nosaukumu.
Personīgā dzīve
Bijusi precējusies ar Bulgārijas šaha lielmeistaru Milko Bobocovu (1931—2000).
Samsons
Samsons var būt:
Vēveru grāvis
Vēveru grāvis ir Rojas kreisā krasta pieteka Talsu novadā.
Iztece - uz dienvidiem no Cīruļiem. Tek austrumu virzienā, paralēli autoceļam V1411 (Valdemārpils–Pope). Ietek Rojā iepretim Aiļu mājām. Vēveru grāvi šķērso valsts autoceļš P125 (Talsi—Dundaga—Mazirbe), tā krastos nav lielu apdzīvoto vietu.
Leonards Šūlmanis
Leonards Ansis Šūlmanis bijis aktīvs sabiedriskais darbinieks, Platones pagasta vecākais. 1944. gada vasarā ar ģimeni - sievu un 3 bērniem - Indriķi, Eriku Zuzannu un Veltu emigrēja no Latvijas, sākumā uz Vāciju, pēc tam uz Kanādu. Miris 1980. gadā, 87 gadu vecumā. Kremēts, pelni izkaisīti Kanādā.
Izgudrojums
Izgudrojums ir radošas darbības rezultātā izveidota unikāla un jauna ierīce, metode, sastāvs vai process, kam ir kāds pozitīvs pielietojums. Cilvēku, kas ir kaut ko izgudrojis, sauc par izgudrotāju. Nereti izgudrojumiem tiek izņemts patents, kas apliecina to, ka tas tik tiešām ir kas jauns un nebijis, kā arī apliecina, ka konkrētais izgudrotājs ir izgatavojis jauno izgudrojumu un nodrošina autoram ekskluzīvas tiesības uz to.
Ievērojami izgudrotāji
Starp ievērojamiem izgudrotājiem ir minami Tomass Alva Edisons, Nikola Tesla, Aleksandrs Greiems Bells, Henrihs Altšullers utt.
Dzērbenes muiža
Vēsture
Muižas kungu māja celta agrākās Dzērbenes viduslaiku pils vietā uz pacēluma, kuru puslokā no rietumiem, ziemeļiem un austrumiem norobežoja divas gravas. 1555. gadā arhibīskaps Brandenburgas Vilhelms savu Dzērbenes pilsmuižu uzdāvināja Rīgas arhibīskapijas kancleram Kristapam Šturcam. 1556. gadā veco pili postīja Livonijas ordeņa, bet 1577. gadā Krievijas caristes karaspēks. Zviedru Vidzemes laikā no 1625. gada Dzērbenes muiža (Serbenhof) piederēja Svantem Banneram. Pēc Lielā Ziemeļu kara postījumiem Dzērbenes muižas zemes nokļuva Krievijas Impērijas kroņa īpašumā. Ēku kompleksā bija ap 20 ēkām, no kurām neviena nav saglabājusies līdz mūsu dienām, jo dažādos laika posmos tikušas nomainītas ar vēlākām būvēm. 1771. gadā Krievijas ķeizariene Katrīna II muižu atdāvināja ģenerālmajoram Oto Veismanim fon Veisenšteinam, kura pēcnācēji muižā saimniekoja līdz 1891. gadam. Viņu laikā uzcelta muižas kungu māja klasicisma stilā, kurai 19. gs. beigās piebūvēja iespaidīgu četrstūru neogotikas stila torni. No 1891. līdz 1906. gadam muiža piederēja Laudonu dzimtai. 1905. gada revolūcijas laikā muižas kungu ēku daļēji nodedzināja, tad atkal atjaunoja. Pirmā pasaules kara un Latvijas brīvības cīņu laikā muižas īpašnieki izpostīto ēku no jauna pameta. Pēc 1920. gada agrārreformas Dzērbenes muižu sadalīja 144 vienībās (no tām 30 bijušās rentes mājas) 1444 ha kopplatībā. Muižas centra ēkas piešķīra Dzērbenes, Drustu, Taurenes un Skujenes pagastu pašvaldībām. No 1927. gada muižas pilī darbojās lauksaimniecības skola, atjaunošanas darbus pabeidza līdz 1929. gadam. Pēc kārtējā ugunsgrēka 1947. gadā no atjaunošanas 1949. gadā līdz astoņdesmito gadu vidum lauksaimniecības skola darbojās un vēlāk pārgāja padomju saimniecības "Dzērbene" valdījumā.
Mūsdienās
Pili ieskauj parks ar septiņu dīķu kaskādi. No kādreiz iespaidīgā laukakmeņu žoga saglabājušies vien muižas vārtu stabi. Citas muižas ēkas atrodas dažādā stāvoklī. 2010. gadā tika veikta muižas kungu mājas iekštelpu un ārējās fasādes restaurācija. Iepriekš piesakoties, tiek piedāvāta gida vadīta ekskursija un piedzīvojums muižā iekārtotajā spoku kambarī.
Inocents
Inocents var būt:
Ana Brnabiča
Ana Brnabiča (sr, dzimusi ) ir Serbijas politiķe. Kopš 2017. gada viņa ir Serbijas premjerministre. Brnabiča ir bijusi valsts pārvaldes un vietējo pašvaldību ministre. Viņa ir Serbijas progresīvās partijas biedre. Brnabiča ir pirmā sieviete Serbijas premjerministra amatā un pirmā homoseksuālā persona šajā amatā.
Biogrāfija
Ana Brnabiča piedzima Belgradā. 1994. gadā viņa absolvēja Belgradas 5. ģimnāziju. 1998. gadā Brnabiča Nortvūdas Universitātē Mičiganā ieguva bakalaura grādu biznesa pārvaldībā. 2001. gadā Halla Universitātē Anglijā viņa ieguva maģistra grādu biznesa pārvaldībā tirgzinībā.
No 1999. gada marta līdz 2002. gada oktobrim Brnabiča darbojās Serbijas Informācijas centrā Londonā. 2002. gadā viņa atgriezās Serbijā un darbojās dažādos valdības un USAID projektos cilvēkresursu pārvaldībā un apmācībā, konsultēšanā, kā sabiedrisko ziņojumu speciālists u. c. 2011. gadā Brnabiča sāka darbu uzņēmumā Continental Wind Partners. 2013. gadā viņa kļuva par tā direktori. Viņas vadībā tika sākts darbs pie vēja ģeneratoru parka Čibuk Dolovo. 2015. gada septembrī Serbiju satricināja liels noklausīšanās skandāls, tostarp bija aizdomas par lieliem kukuļiem, kur bija iesaistīta Continental Wind īpašnieka sieva. Pēc tam Brnabiča publiski atkāpās no uzņēmuma direktora amata.
Pēc 2017. gada prezidenta vēlēšanām, kurās uzvarēja Aleksandars Vučičs, Anai Branbičai tika piedāvāts Serbijas valdības priekšsēdētāja (premjerministra) amats. 2017. gada 15. jūnijā Serbijas prezidents Aleksandars Vučičs apstiprināja Brnabiču par valdības priekšsēdētāju. 2018. gada maijā Brnabiča arī īslaicīgi pildīja finanšu ministra pienākumus, kad atkāpās Dušans Vujovičs, kā arī 2020. gada oktobrī īslaicīgi pildīja ārlietu ministra pienākumus, kad atkāpās Ivica Dačičs. 2019. gada oktobrī Ana Brnabiča paziņoja, ka iestājusies Serbijas progresīvajā partijā.
Andrejs Svilāns
Andrejs Svilāns (dzimis Varakļānu pagasta Lielajos Strodos ) ir latviešu biologs, kas specializējies dendroloģijā, un politiķis. Strādājis arī par radio žurnālistu. Pašlaik 14. Saeimas deputāts, bijis Salaspils novada domes deputāts vairākos sasaukumos. Pazīstams kā ilggadējs Nacionālā botāniskā dārza vadītājs un Dabas aizsardzības pārvaldes ģenerāldirektors.
Biogrāfija
Dzimis Lielajos Strodos, vidējo izglītību (1986) ieguvis Varakļānu vidusskolā. Uzreiz uzsācis studijas Latvijas Universitātes Bioloģijas fakultātē, kuras pārtrauca dienests Afganistānā (1987—1989). Augstāko izglītību ir ieguvis 1993. gadā, iegūstot augu fiziologa specialitāti. Studējis doktorantūrā Daugavpils Universitātē dabaszinātņu jomā. Papildinājis zināšanas Humbolta Universitātē Berlīnē un Bonnas Universitātē.
Jau studiju laikā (kopš 1991. gada sācis strādāt Nacionālajā botāniskajā dārzā (NBD): vispirms strādājis Dendrofloras nodaļā, vēlāk arī kā NBD kolekciju un ekspozīciju kurators. 2006. gadā kļuva par NBD direktoru. 2019. gadā tika izvēlēts par Dabas aizsardzības pārvaldes ģenerāldirektoru, taču paralēli turpināja darbu NBD kā kolekciju kurators, Dendrofloras nodaļas vadītāja pienākumu izpildītājs.
Paralēli darbam botānikas nozarē darbojies kā žurnālists "Radio Brīvā Eiropa".
Politiskā darbība
Sekmīgi startējis 2009. gada pašvaldību vēlēšanās no Zaļo un Zemnieku savienības un LSDP apvienotā saraksta, 2013. gada un 2017. gada pašvaldību vēlēšanās uz Salaspils novada domi no Zaļo un Zemnieku savienības saraksta.
2021. gada vēlēšanās arī tika ievēlēts novada domē no Latvijas Zaļās partijas saraksta.
2022. gada rudenī A. Svilāns kandidēja 14. Saeimas vēlēšanās no Apvienotā saraksta. Lai arī sākotnēji netika ievēlēts 14. Saeimā, 15. decembrī kļuva par deputātu, Mārim Sprindžukam uz ministra pilnvaru laiku noliekot mandātu.
Burjatu valoda
Burjatu valoda (pašnosaukums — буряад хэлэн, ᠪᠣᠷᠢᠶᠠᠳ ᠬᠡᠯᠡ ) ir mongoļu valodu saimes valoda, kurā galvenokārt runā burjati. Tā tiek klasificēta arī kā mongoļu valodas dialekts.
Tērauda
Tērauda var būt:
Burjatu valoda
Burjatu valoda ir izplatīta Baikāla ezera apkārtnē pie Krievijas—Mongolijas robežas — teritorijā, kur galvenokārt dzīvo burjati. Tā ir Burjatijas, Krievijas federālās republikas, oficiālā valoda. Neliela daļa no cilvēkiem, kas runā burjatu valodā, dzīvo arī Mongolijā un Ķīnā. Krievijas burjatu valoda ir kļuvusi par burjatu valodas literāro valodu, kas tiek pierakstīta kirilicā. Vēl tiek izdalītas Mongolijas burjatu valoda un Ķīnas burjatu valoda.
Kopējais burjatu valodā runājošo skaits ir aptuveni 300 000. Saskaņā ar 2010. gada Krievijas tautas skaitīšanas datiem Burjatijas Republikas teritorijā tikai 13,7% iedzīvotāju runā burjatu valodā (2002. gadā — 23,6%). Arī pašu burjatu vidū Krievijā saskaņā ar statistikas datiem pēdējo desmitgažu laikā ir ievērojami samazinājies dzimtās valodas lietotāju īpatsvars — no 81,4 % līdz 43,6 %.
Vikipēdija burjatu valodā
Vikipēdijā ir burjatu valodas sadaļa, kas pirmo reizi tika rediģēta 2010. gadā. 2023. gada 18. jūnijā šajā sadaļā bija 2773 raksti.
Zjanons Pazņaks
Zjanons Pazņaks (baltkrievu: Зяно́н Станісла́вавіч Пазня́к; dzimis 1944. gada 24. aprīlī, Subotņikos, Baltkrievijas PSR) ir baltkrievu politiķis un sabiedriskais aktīvists, disidents, fotogrāfs, arheologs, mākslas vēsturnieks, dzejnieks un prozaiķis.
Kopš 1996. gada aprīļa ir emigrācijā un dzīvo Varšavā.
Dzīves gājums
Dzimis 1944. gada 24. aprīlī katoļu ģimenē Subotņiku ciemā, Ivjes rajonā, Grodņas apgabalā, Baltkrievijas PSR. Katoļis. Auga bez tēva (tēvs gāja bojā kara laikā 1944. gada decembrī). Mācījās vidusskolā dzimtajā ciematā.
18 gadu vecumā Pazņaks devās uz Maskavu. Dzīve Maskavā bija smaga un pēc dažām nedēļām viņš atgriezās Baltkrievijā. Vēl skolas laikā Zjanonu interesēja fotogrāfija, teātris un kino, tāpēc viņš nolēma studēt aktiermākslu Minskas Teātra un mākslas institūtā.
Otrajā kursā pēc partijas komitejas iniciatīvas viņš tika atskaitīts no institūta par "politisko neuzticamību". Pēc atskaitīšanas viņam tika atņemta vieta kopmītnē, vēlāk politisku iemeslu dēļ Pazņaks netika pieņemts darbā. Zjanons nolēma neatgriezties mājās un vairākus mēnešus dzīvoja nelegāli pie draugiem kopmītnē.
Vēlāk viņš strādāja par skatuves darbinieku operā un fotogrāfu.
Pateicoties Maksima Tanka palīdzībai, viņš tika uzņemts teātra studiju nodaļā Baltkrievijas Valsts teātra un mākslas institūtā. Maksims Tanks palīdzēja daudziem baltkrievu kultūras pārstāvjiem, taču dzejnieks nevarēja nepazīt Pazņaku vectēvu — abi bija baltkrievu nacionālās kustības pārstāvji Rietumbaltkrievijā.
Pazņaks bija ceļā uz sarkano diplomu, taču pirms diplomdarba aizstāvēšanas un noslēguma eksāmeniem viņš tika atskaitīts otro reizi par to, ka norāva sienas avīzi krievu valodā. Vēlāk institūta rektors Maksima Tanka spiediena rezultātā atzina, ka tas bijis KGB pavēle. 1968. gadā institūta vadība bija spiesta atļaut Pazņakam pabeigt savu diplomdarbu.
No 1969. līdz 1972. gadam viņš studēja BPSR Zinātņu akadēmijas Etnogrāfijas, mākslas vēstures un folkloras institūtā aspirantūrā. 1981. gadā viņš ieguva mākslas vēstures kandidāta grādu. Politisku iemeslu dēļ 1976. gadā viņš tika atskaitīts no BPSR Zinātņu akadēmijas Etnogrāfijas, mākslas zinātnes un folkloras institūta (oficiālais formulējums bija "štatu samazināšanas dēļ").
Politiskā karjera
Kopš 20. gadsimta 60. gadiem cīnījās par Minskas vēsturiskās vides saglabāšanu, kas tika iznīcināta sociālistiskās pilsētplānošanas procesā (vēsturisko ēku vietā tika celtas jaunas ēkas staļinas ampīra stilā).
Vēlāk viņš sāka izdot Samizdatu. Lai to darītu, viņš lūdza draugam nopirkt rakstāmmašīnu KGB kontrolētā komisijas veikalā, kur tās tika pārdotas, jo īsti nevēlējās tur parādīties.
Pazņaks bija viens no pirmajiem, kas atklāja Kuropatu kapu vietu sabiedrībai.
1988. gada 19. oktobrī pēc Zjanona Pazņaka iniciatīvas "Baltkrievijas martirologa" sanāksmē tika izveidota Baltkrievijas tautas frontes (BTF) organizācijas komiteja.
Pirms emigrācijas piedalījās neatkarīgās Baltkrievijas politikā. 1994. gada prezidenta vēlēšanās Zjanons Pazņaks saņēma 12,82 % balsu, zaudējot Aleksandram Lukašenko (44,82 %) un Vjačeslavam Kebičam (17,33 %). Vislielāko atbalstu saņēma Grodņas apgabalā — 21,2 %, Minskas apgabalā — 15,3 % (Minskā — 21 %) un Brestas apgabalā — 11,7 %. 1995. gada 11. un 12. aprīlī Zjanons Pazņaks kopā ar 18 citiem BTF opozīcijas deputātiem uzsāka bada streiku, protestējot pret prezidenta Lukašenko ierosināto referendumu par krievu valodas kā otrās valsts valodas ieviešanu un Baltkrievijas simbolikas maiņu (baltsarkans-balts karogs un ģerbonis "Pahoņa"). Bada streikotāji palika parlamenta ēkā arī pēc darba dienas beigām. Bet naktī tika ievesti OMON un prezidenta apsardze. Viņi piespiedu kārtā izveda deputātus no ēkas un nežēlīgi piekāva viņus. Naktī parlamentārieši nekavējoties reģistrēja notikušo sišanu un vērsās Ģenerālprokuratūrā. Taču deputāti pat nenosodīja savu kolēģu piekaušanu, bet tā vietā nolēma visus Lukašenko ierosinātos jautājumus nodot referendumam.
1996. gadā darba kārtībā nonāca jautājums par integrāciju. Toreiz šķita, ka Baltkrievija varētu kļūt par Krievijas sastāvdaļu. Tāpēc baumas par savienības līguma parakstīšanu un reālie draudi zaudēt neatkarību izvilināja ielās tūkstošiem jauniešu, kuri iepriekš nebija piedalījušies demonstrācijās. Vairāki mītiņi iegāja vēsturē kā "Minskas pavasaris", kura virzītājspēks bija BTF. Viņi sasniedza savu mērķi — Baltkrievija netika pievienota Krievijai, bet Pazņaks bija spiests pamest valsti.
Uzskati
Pazņaks sistemātiski kritizē daudzus Baltkrievijas opozīcijas pārstāvjus, apsūdzot viņus saistībās ar KGB. Viņš ir pārliecināts, ka ar Krievijas un Briseles dotācijām nav iespējams panākt demokrātiju Baltkrievijā.
Pazņaks uzskata, ka Baltkrievijas pievienošanās Krievijai būtu liela ģeopolitiska katastrofa, kas varētu novest pie kara, jo vēsturiski, ja divām antagonistiskām valstīm (piemēram, Krievijai un Polijai) ir kopīgas robežas, tas ievērojami palielina kara risku.
Ģimene
Tēvs Staņislavs Pazņaks (1922-1944) gāja bojā kara laikā 1944. gada decembrī.
Māte Anna Pazņaka (1922-2012), nomira Baltkrievijā 2012. gada aprīlī, dažas dienas pirms 90 gadu jubilejas.
Sieva — Gaļina Pazņaka (Vaščenko), bijusī Minskas pilsētas domes deputāte. Dzīvo Varšavā.
Adoptētā meita Nadežda.
Kazahstānas Olimpiskā komiteja
Kazahstānas Republikas Nacionālā Olimpiskā komiteja (kz, ru) ir nacionālā olimpiskā komiteja, kas pārstāv Kazahstānu olimpiskajās spēlēs un citos starptautiskajos sporta pasākumos. Olimpiskā komiteja ir Āzijas Olimpiskās padomes loceklis. Kazahstānas Olimpiskā komiteja tika izveidota 1990. gada 3. februārī, bet Starptautiskā Olimpiskā komiteja to atzina 1992. gada martā. Komitejas galvenā mītne atrodas Kazahstānas galvaspilsētā Astanā. Kazahstānas izmantotais SOK kods ir KAZ.
Olimpiskajās spēlēs Kazahstāna kā neatkarīga valsts startē kopš 1994. gada. No 1952. līdz 1988. gadam Kazahstānas sportisti startēja Padomju Savienības sastāvā, bet 1992. gada ziemas un vasaras olimpiskajās spēlēs — Apvienotās komandas sastāvā. Līdz šim Kazahstāna ir bijusi pārstāvēta 6 vasaras olimpiskajās spēlēs (pirmoreiz 1996. gada Atlantas spēlēs un 7 ziemas olimpiskajās spēlēs (pirmoreiz 1994. gada Lillehammeres spēlēs).
Biedru federācijas
Kazahstānas nacionālās federācijas ir organizācijas, kas koordinē visus individuālo sporta veidu aspektus. Tās ir atbildīgas par apmācību, sacensībām un sava sporta veida attīstību. Pašlaik Kazahstānā darbojas 29 olimpiskās vasaras un 6 ziemas sporta federācijas, kā arī vairākas citu sporta veidu federācijas.
Džoto di Bondone
Džoto di Bondone ( jeb vienkārši Džoto; dzimis ap 1266./67. gadu, miris ) bija itāļu gleznotājs un arhitekts vēlīnajos viduslaikos. Džoto tiek uzskatīts par vienu no nozīmīgākajiem renesanses ideju attīstītājiem.
Džoto slavenākais darbs ir fresku cikls Skroveņi kapellā, kas atrodas Padujā, Veneto. Darbu pie kapellas Džoto veicis laikposmā no 1303. līdz 1305. gadam. Kapellā attēlota Jēzus un Jaunavas Marijas dzīve, izceļot Jaunavas Marijas lomu cilvēka pestīšanā.
1334. gadā Džoto uzsāka darbu pie Florences katedrāles zvanu torņa. Līdz savai nāvei 1337. gadā pabeigts bija vien torņa pirmais stāvs. Andrea Pizāno, kas zvanu torņa celtniecību atsāka 1343. gadā, skrupulozi turpināja sekot Džoto iecerētajam torņa dizainam. Torņa celtniecību pabeidza Frančeska Talenti. Talenti gan neizbūvēja Džoto projektēto torņa smaili. Katedrāles tornis ir nosaukts Džoto vārdā.
Džons Logijs Bērds
Džons Logijs Bērds (en; dzimis, miris ) bija skotu inženieris un izgudrotājs. Sniedzis lielu ieguldījumu televīzijas attīstībā.
2002. gadā tika ierindots 44. vietā BBC veidotajā 100 izcilāko britu sarakstā.
Honass Gutjerress
Honass Manuels Gutjerress (es, dzimis ) ir bijušais Argentīnas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Argentīnas futbola izlases dalībnieks.
Argentīnas futbola izlases sastāvā piedalījies 2010. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Newcastle United
Ziziņu
Tomass Suariss da Silva (pt, dzimis, miris ), pazīstams kā Ziziņu (Zizinho), bija Brazīlijas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, pārstāvējis Brazīlijas futbola izlasi.
Kļuvis pazīstams, pēc snieguma 1950. gada FIFA Pasaules kausā, kur guvis divus vārtus. Viņš tika atzīts arī par turnīra labāko spēlētāju. Viņš bija pazīstams ar savu uzbrūkošo spēli, piespēlēm, driblu un sitieniem pa vārtiem. Ziziņu bija Pelē elks un tiek uzskatīts par vienu no labākajiem brazīļu futbolistiem pirms Pelē ēras.
Sasniegumi
Flamengo
Bangu
Man nav žēl
"Man nav žēl " ir Normunda Rutuļa desmitais solo albums, kas tapis 2018. gadā. Aranžējumu autori un studijas producenti Jānis Kalve, Lotars Lodziņš un Kārlis Indrišonoks. Producēja Normunds Rutulis. Ieraksts veikts Labo ierakstu studijā, Rīgā. Ierakstā piedalījās arī Anmary, Rūta Dūduma, Mixmaster AG un Normunds Jakušonoks. Albuma dziesmu autors ir Raimonds Pauls, bet vārdus rakstījis Jānis Peters, izņemot tituldziesmu, kurai vārdus rakstīja Guntars Račs. Miksēja un master veidoja Jānis Kalve, Rīgā, Labo ierakstu studijā. Par albuma veiksmīgāko singlu var uzskatīt dziesmu "Atskrien raiba dievgosniņa", kas Latvijas radio 2 ēterā deviņas nedēļas bija pati spēlētākā dziesma. Albums publicēts 2019. gada 4. septembrī, Normunda Rutuļa izdevniecībā NRCD.
2019. gada 29. novembrī digitāli izdots albuma singlu remiksu albums "Man nav žēl (Remiksi)".
Atradze
Atradze ir ciems Kokneses pagastā, Aizkraukles novadā. Atrodas 3,5 km no pagasta centra Kokneses, 13 km no novada centra Aizkraukles un 97 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Bilstiņu mežs.
Olli Jokinens
Olli Jokinens (fi; dzimis ) ir bijušais somu hokejists, centra uzbrucējs, ilggadējs Somijas izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 1231 spēles Nacionālajā hokeja līgā, tajās atzīmējoties ar 750 punktiem. Somijas izlases rindās izcīnījis trīs olimpisko spēļu, kā arī sešas Pasaules čempionātu medaļas.
Pašlaik (2023) ir SM līgas kluba Mikeli "Jukurit" galvenais treneris.
Spēlētāja karjera
Spēlētāja karjeru sācis 1996. gadā Somijā KalPa sastāvā, vēlāk spēlējis arī HIFK sastāvā. 1997. gada NHL draftā viņu Losandželosas "Kings" izraudzījās ar augsto 3. kārtas numuru. Debijas sezonā NHL aizvadīja astoņas spēles (lielāko daļu 1997.—1998. gada sezonas aizvadīja HIFK). 2004.—2005. gada NHL lokauta laikā pārstāvēja Šveices līgas klubu Klotenes "Flyers", Zviedrijas Elitsērijas klubu Södertälje SK un Somijas Helsinku HIFK. NHL karjeras laikā spēlējis Ņujorkas "Islanders", Floridas "Panthers", Fīniksas "Coyotes", Ņujorkas "Rangers", Kalgari "Flames" un Vinipegas "Jets" sastāvos.
2014. gada vasarā noslēdza viena gada līgumu ar Našvilas "Predators". "Predators" rindās hokejists spēlēja līdz 2015. gada februārim, kad tika aizmainīts uz Toronto "Maple Leafs". Nepilnu mēnesi vēlāk Jokinens tika aizmainīts uz Sentluisas "Blues", kuras rindās noslēdza sezonu. 2017. gada marta sākumā paziņoja par karjeras beigšanu.
Somijas hokeja izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļu un bronzas medaļu, kā arī. Tāpat izcīnījis trīs sudraba (1998, 1999, 2014) un trīs bronzas medaļas (2000, 2006, 2008) Pasaules čempionātos.
Ziemeļaustrumu Zeme
Ziemeļaustrumu Zeme (no) ir Norvēģijai piederoša neapdzīvota sala Arktikā, otra lielākā no Svalbāras arhipelāga salām. Izvietojusies starp Ziemeļu Ledus okeānu ziemeļos un Barenca jūru austrumos. Ziemeļaustrumu zeme veido 24% no arhipelāga teritorijas.
Ģeogrāfija
Ziemeļaustrumu Zeme izvietojusies arhipelāga ziemeļaustrumos. Hinlopena šaurums rietumos to atdala no Špicbergenas, bet Ērika Ēriksena šaurums dienvidos — no Karaļa Kārļa Zemes. Stipri izrobots fjordu krasts, piekrastē daudz nelielu saliņu un klinšu. 76% no salas teritorijas aizņem ledāju masīvi. Lielākie no tiem ir līdz 560 m biezā Eustfonna austrumos ar salas augstāko punktu Nūrdomenu un Vestfonna salas ziemeļrietumos.