cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Džaneta Jelena
Džaneta Luīze Jelena (en; dzimusi ) ir amerikāņu ekonomiste, kopš 2021. gada — ASV valsts kases sekretāre, kas šo amatu pārņēmusi no Stīva Manuhina un ir pirmā sieviete vēsturē, kura ieņem šo amatu.
Evgenijs Ioannidis
Evgenijs Ioannidis (el; dzimis ) ir Grieķijas starptautiskais meistars šahā (2018).
Biogrāfija
Daudzkārtējais Grieķijas jauniešu šaha čempionātu uzvarētājs dažādās vecuma grupās. Pārstāvējis Grieķiju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielāko panākumu guvis 2011. gadā, kad uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā. Par šo panākumu saņēmis FIDE meistara (FM) nosaukumu. 2016. gadā pārstāvējis Grieķijas komandu pasaules jauniešu U16 komandu šaha olimpiādē. 2010. gadā uzvarējis Eiropas individuālajā skolēnu šaha čempionātā U11 vecuma grupā. 2017. gadā Upsālā uzvarējis starptautiskajā jauniešu šaha turnīrā. 2018. gada augustā Rīgā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā O18 vecuma grupā. Par šo panākumu FIDE viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Džaneta Jelena
Pirms kļūšanas par Federālo rezervju sistēmas vadītāju no 1997. gada līdz 1999. gadam bija Ekonomisko konsultantu padomes (Council of Economic Advisers) vadītāja Billa Klintona valdībā. No 2004. līdz 2010. gadam bija Sanfrancisko Federālo rezervju bankas prezidente, bet no 2010. līdz 2014. gadam — Federālo rezervju sistēmas vadītāja vietniece. 2014. gadā kļuva par Federālo rezervju sistēmas vadītāju. 2021. gadā Džo Baidens Jelenu virzīja ASV valsts kases sekretāres amatam, ko vēlāk arī atbalstīja ASV Senāts. Džanetas Jelenas vīrs ir Nobela prēmijas laureāts Džordžs Akerlofs.
Licejs
Vēsture
Senajā Grieķijā par liceju sauca Aristoteļa 334. gadā p.m.ē. dibināto peripatētiķu ģimnāziju, kas atradās pie Apolona Likeja ("Vilkplēša Apolona") tempļa Atēnās un pastāvēja līdz 86. gadam p.m.ē.
Liceja nosaukumu Eiropā atsāka lietot Renesanses laikmetā, vēlāk, īpaši Francijā, lai apzīmētu augstskolas ar seno valodu un literatūras apguvi, kas sagatavoja tālākām studijām universitātēs. Liceja beidzēji ieguva bakalaura grādu. Pie licejiem piederēja arī 1675. gadā dibinātais Zviedru Vidzemes Kārļa licejs. Krievijas impērijas laikā franču izglītības sistēmas ietekmē par licejiem sauca valsts uzturētas elitāras ģimnāzijas ierēdņu sagatavošanai, pirmais impērijas licejs bija 1733. gadā dibinātais Rīgas Ķeizariskais licejs (Kaiserliches Lyceum zu Riga). Pirms PSRS sabrukuma 1988./1989. mācību gada laikā dažas vidusskolas atsāka lietot liceja nosaukumu, piemēram, Rīgas Puškina licejs.
Liceji Latvijā
Pēc 1920. gada "Likuma par vidusskolām" pieņemšanas Latvijā pastāvēja vienīgi reālā tipa vidusskolas, izņemot vienu klasiskā tipa vidusskolu (Rīgas pilsētas 1. ģimnāziju) un vienu Francijas valdības atbalstītu skolu (Rīgas Franču liceju). Mūsdienās liceja nosaukumu lieto arī Rīgas Puškina licejs un Daugavpils Tehnoloģiju vidusskola - licejs.
Ando
Ando var būt:
Hisato Sato
Hisato Sato (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||31||4
Pavlovska
Pavlovska var būt:
Latvijā:
Krievijā:
Traversē salas
Traversē salas (ru, en) ir neapdzīvotu vulkānisku salu grupa Dienvidsendviču salu arhipelāgā Atlantijas okeāna dienvidos. Administratīvi ietilpst Apvienotās Karalistes valdījumā Dienviddžordžijā un Dienvidsendviču Salās. Ietilpst trīs salas: Visokija, Zavodovska sala un Ļeskova sala, dažkārt Traversē salām ģeogrāfiski pieskaita Kendlmasas salas. Visas trīs salas ir aktīvi vulkāni, augstākais no tiem ir Hodsona kalns Visokijas salā (1005 m vjl).
Sala 1819. gadā atklāja Krievijas antarktiskā ekspedīcija Fabiāna fon Belinshauzena vadībā un nosauca par godu ekspedīcijas atbalstītājam, Krievijas flotes virsniekam marķīzam Žanam Batistam de Traversē (Jean Baptiste Prevost de Sansac de Traversay).
Lūznava
Kopš 2015. gada sākuma Lūznavas muiža ir atvērta apmeklētājiem un turpina attīstīties kā starptautisks mākslas, mūzikas un vides izglītības centrs, kā arī semināru, apmācību, plenēru, radošo darbnīcu un dažādu meistarklašu norises vieta.
Lūznavas muiža uzskatāma par kompleksu kultūras (arhitektūras) pieminekli: valsts nozīmes pieminekļi ir muižas apbūve, klēts , kungu māja (Jaunā pils) , parks , bet muižas saimniecības ēka ir vietējās nozīmes arhitektūras piemineklis.
Slēgtajā Lūznavas profesionālajā vidusskolā izveidota Nacionālo bruņoto spēku militārā bāze.
Profesionālā mācību iestāde (tās nosaukums vairākkārt mainījies) Lūznavā darbojās no 1945. gada līdz 2014. gadam.
Hallo, Hela!
"Hallo, Hela!" ir Latvijas animācijas filma, kas izdota 1970. gadā. Filmas režisori ir Roze Stiebra un Ansis Bērziņš.
Sižets
Pienenīšu zemē dzīvo helikopterīte Hela. Animācijas filmā parādīti viņas dažādie piedzīvojumi.
Georgs Šeibelis
Georgs Šeibelis (1913—1970) bija Latviešu leģiona virsnieks, Vācu krusta zeltā kavalieris.
Dzīvesgājums
Dzimis Rīgas manufaktūras tirgotāja ģimenē — tēvs bijis vācietis, māte krieviete, bet pats Šeibelis sevi uzskatījis par latvieti. 1925. gadā beidza Rīgas Binca vācu pamatskolu, bet 1931. gadā jau Rīgas pilsētas krievu vidusskolu. No 1931. līdz 1934. gadam studēja inženierzinības Prāgas universitātē. Vairākus gadus strādāja tēva uzņēmumā, līdz tika iesaukts obligātajā karadienestā 1937. gadā, dienējis 4. Valmieras un 8. Daugavpils kājnieku pulkā. Dienesta laikā beidzis instruktoru un virsniekvietnieku skolu, kā arī rezerves virsnieku kursus. Pēc to beigšanas ieguvis leitnanta pakāpi.
Pēc Latvijas okupācijas Šeibelis bieži mainīja darba vietas ar mērķi izvairīties no aresta, strādājot tostarp arī "Juglas manufaktūrā". Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS 1941. gada jūnijā īsi pirms Vācijas bruņoto spēku ienākšanas Rīgā tomēr tika arestēts un notiesāts uz nāvi nošaujot, taču vācu artilērijas uzbrukuma radītajā apjukumā Šeibelim un vēl vairākiem virsniekiem izdevās no cietuma izbēgt. Pēc izglābšanās uz laiku pievienojās partizāniem.
1941. gada 1. jūlijā Šeibelis brīvprātīgi iestājās Rīgas pašapsardzības dienestā un jau 22. oktobrī ar 16. Zemgales policijas bataljonu devās uz Austrumu fronti Soļcu rajonā kā vada komandieris. 1942. gada decembrī bataljons atgriezās Latvijā, Ilūkstē, taču jau 1943. gada janvārī tika nosūtīts atpakaļ uz fronti, šoreiz uz Ļeņingradu, kur februārī tika iekļauts Latviešu leģiona 42. pulkā kā III bataljons (vēlāk daļa no 19. divīzijas), Šeibelis šajā laikā tika paaugstināts par virsleitnantu un iecelts par bataljona adjutantu majora Kociņa pakļautībā. 1943. gada maijā nonāca Volhovas frontē, kur 1943. gada 6. jūlijā tiek iecelts par II bataljona 6. rotas komandieri. Pēc virsnieku korpusa ciestajiem smagajiem zaudējumiem 1943. gada 28. decembrī tika iecelts par II bataljona komandieri, kopā ar šo bataljonu izcīnot atkāpšanās kaujas 1944. gadā, 1944. gada 30. janvārī apbalvots ar Dzelzs krusta II šķiru par kauju pie Opočkas un 16. aprīlī ar Dzelzs krusta I šķiru par kauju pie Mal Zamoščes. 1944. gada jūnijā paaugstināts par kapteini.
1944. gada nogalē vadīja pārformēto II bataljonu Kurzemes cietokšņa kaujās, kur Ceturtās Kurzemes lielkaujas laikā 1944. gada Ziemassvētkos izcīnīja smagas aizsardzības kaujas 19. divīzijas kreisajā flangā. Tika atsisti astoņi ienaidnieka uzbrukumi 25.-26. decembrī, divas reizes izlaužoties no aplenkuma un pēc tam pārejot pretuzbrukumā, par varonību šajās kaujās Šeibelis tika apbalvots ar Vācu krustu zeltā 1945. gada 27. janvārī. Vācijas kapitulāciju sagaidīja Kurzemē.
Pēc vācu armijas kapitulācijas Šeibelis nonāca 6. gvardes armijas iekārtotajā 5. gūstekņu nometnē Kurzemē, kur 1945. gada 27. maijā tika arestēts, pratināts un 1945. gada 12. jūlijā notiesāts uz 20 gadiem katorgas darbos, ar 5 gadu tiesību atņemšanu pēc soda izciešanas. 1961. gadā, izciešot sodu gulaga nometnē, pārcieta trieku un kļuva daļēji paralizēts, sakarā ar to Šeibelim tika atļauts atgriezties Latvijā, iztiku viņš pelnīja, zīmējot tehniskos rasējumus. Savai sievai, kas ar viņa dēlu bija devusies bēgļu gaitās un atradās Austrālijā, Šeibelis vēstulē rakstīja:
Miris 1970. gada 10. decembrī.
Blūze
Blūze (no fr — jaka) ir sieviešu apģērba gabals, virsdrēbes, no plāna auduma, kas līdzinās kreklam un sniedzas līdz vai pāri jostas vietai. Blūzei ir piedurknes, apkakle un aproces. Bieži blūze ir aizpogājama ar pogām, bet mēdz būt arī tunikas veida blūzes. Blūzes bieži ir izrotātas ar žabo vai kreļļu aplikācijām.
Nemierīgie prāti
"Nemierīgie prāti" ir 2021. gada Latvijas trillera filma. Filmas režisori un scenārija autori ir brāļi Raitis un Lauris Ābele. Galvenās lomas atveido Toms Auniņš, Mārcis Lācis, Juris Žagars un Dārta Daneviča. Filma stāsta par brāļiem Robertu un Mārtiņu, kuriem drīzumā plānota laikmetīgās mākslas izstādes atklāšana, taču galvenās idejas joprojām nav. Iedvesmas meklējumos Mārtiņš uz deviņām dienām ieslēdzas melnā kubā un iznākot no tā viņa uzvedība kļūst neprognozējama.
Filmas pirmizrāde sākotnēji bija plānota 2020. gada nogalē, tomēr tā vairākkārt tika atlikta. Pasaules pirmizrāde filmai notika 2021. gadā Tallinas Melno nakšu kinofestivālā (PÖFF). Latvijā filmas pirmizrāde notika kinoteātrī Splendid Palace.
Filma saņēma divas 2022. gada Lielā Kristapa balvas — labākais aktieris otrā plāna lomā (Toms Auniņš) un labākais komponists (Platons Buravickis, Huans Ernandezs).
Obeļi
Obeļi, līdz 1917. gadam Ābeļi, ir pilsēta Lietuvā 15 km uz austrumiem no Rokišķiem, 8 kilometrus no Latvijas—Lietuvas robežas.
Vēsture
Apdzīvotā vieta rakstos pirmoreiz minēta 1519. gadā kā Ābeļu muiža Livonijas ordeņa valsts pierobežā. 1529. gadā pirmo reizi pieminēts Ābeļu miests, 1629. gadā uz Subates ceļa Pakrauņos pie Kurzemes un Zemgales hercogistes robežas uzcēla pirmo koka katoļu Sv. Annas baznīcu. 1859.–1868. gadā uzcēla tagadējo mūra baznīcu. 1873. gadā caur Ābeļiem uzbūvēja dzelzceļa līniju Kalkūni — Radvilišķi, kas savienoja Dzelzceļa līniju Pēterburga—Varšava ar Liepājas-Romnu dzelzceļa līniju. Pirmā pasaules kara laikā Ābeļi ilgu laiku bija piefrontes miests, karaspēka apgādei vācu armija 1915. gadā uzbūvēja 30 km garu šaursliežu dzelzceļa līniju Ābeļi—Subate—Gulbiene—Červonka—Kaldabruņa, kas tur savienojās ar Viesītes šaursliežu dzelzceļu tīkla atzaru Geidāni—Bebrene—Eglaine. 1917. gadā Ābeļu miestu pārdēvēta par Obeļiem.
1623. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1623. gada notikumi Latvijā''', kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā, bet Vidzemes un Latgales vēsturiskās zemes Pārdaugavas Livonijas hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, kurš nebija pakļauts Kurzemes hercogistei. Šajā laikā pēc pamiera nolēgšanas līdz 1625. gadam bija pierimis Poļu-zviedru karš starp Polijas-Lietuvas kopvalsts un Zviedrijas karalistes karaspēkiem.
Kišo Jano
Kišo Jano (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||19||2
Bērtulsons
Bērtulsons ("Bērtuļa dēls", no personvārda Bērtulis; sieviešu dzimtē Bērtulsone) ir latviešu uzvārds. Līdzīgas cilmes uzvārdi sastopami arī ģermāņu valodās.
Cilvēki ar šādu uzvārdu:
Alverto Huniors Rodrigess
Alverto Huniors Rodrigess (es, dzimis ) ir Peru futbolists, aizsargs, Peru futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada spēlē Peru kluba Universitario sastāvā.
Sjaņnina
Sjaņnina (zh, ) ir prefektūras līmeņa municipalitāte Ķīnas vidienē, Hubei provincē. Izvietojusies provinces dienvidaustrumos starp Jandzi upi ziemeļos un Mufušaņa kalniem dienvidos.
Pārskats
Dienviddaļa kalnaina, ziemeļdaļa — līdzenums ar vairākiem lieliem ezeriem. Robežojas ziemeļos ar provinces galvaspilsētu Uhaņu, Dzjindžou un Huanši, dienvidaustrumos — ar Dzjansji provinci, bet dienvidrietumos — ar Hunaņas provinci.
Atsevišķa Sjaņninas administratīvā vienība izveidota 1965. gadā, bet 1998. gadā izveidota Sjaņninas municialitāte. Sens osmanthus tējas audzēšanas reģions. Galvenās ekonomikas nozares ir lauksaimniecība un mežizstrāde.
Hodsona kalns
Hodsona kalns (en) ir aktīvs vulkāns Dienvidsendviču salu Visokijas salā Antarktikā. Izvietojies salas rietumu daļā, tā virsotnē pastāvīgi novērojama tvaika vai dūmu izdalīšanās. Iespējamie izvirdumi novēroti 1830. un 1930. gadā.
Pieci kaķi
"Pieci kaķi" ir Latvijas animācijas filma, kas izdota 1971. gadā. Filmas režisore ir Roze Stiebra.
Sižets
Animācijas filmas pamatā ir latviešu pasaka par pieciem kaķiem.
Ungārija 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Ungārija piedalījās  2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas notika Brazīlijas pilsētā Riodežaneiro, no 2016. gada 5. līdz 21. augustam. Šīs bija Ungārijas 26. vasaras olimpiskās spēles, kopš 1896. gada.
Ungāriju 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs pārstāvēja 156 sportisti (90 vīrieši un 66 sievietes), kuri startēja 21 olimpiskajā sporta veidā. Visvairāk sportistu, 31 sportists, no Ungārijas piedalījās peldēšanā. Ungārija pēc 20 gadu pārtraukuma atkal bija pārstāvēta badmintonā. No komandu sporta veidiem šajās vasaras olimpiskajās spēlēs Ungārija bija pārstāvēta ūdenspolo, tajā piedalījās gan vīriešu, gan sieviešu komanda.
Ungāriju šajās vasaras olimpiskajās spēlēs kopā izcīnīja 15 olimpiskās medaļas (8 zelta, 3 sudraba un 4 bronzas medaļas), iegūstot 12. vietu valstu medaļu kopvērtējumā. Gandrīz puse, 7 medaļas, tika iegūtas peldēšanā, savukārt paukošanā — 4 medaļas, smaiļošanā un kanoe airēšanā — 3 medaļas, kā arī viena medaļa vieglatlētikā. Visvairāk medaļas, 4 medaļas, izcīnīja peldētāja Katinka Hošsū. Viņa šajās spēlēs izcīnīja trīs zelta medaļas un vienu sudraba medaļu. Vēl trīs zelta medaļas izcīnīja kanoe airētāja Danuta Kozāka.
Ungārijas karognesējs olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija paukotājs Ārons Silādji, savukārt noslēguma ceremonijā valsts karogu nesa peldētāja, vairāku olimpisko medalu īpašniece Katinka Hošsū.
Ādams Deiviss
Ādams Raiss Deiviss (en, dzimis ) ir Velsas futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, Velsas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. Deiviss pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Sheffield United.
Iepriekš Deiviss ir pārstāvējis Anglijas komandas Sheffield Wednesday, Barnsley un Stoke City.
Velsas futbola izlases rindās debitējis 2019. gadā. Pārstāvējis izlasi 2020. gada Eiropas čempionātā un 2022. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Barnsley
Roberts Uldriķis
Roberts Uldriķis (dzimis Rīgā) ir Latvijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Latvijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada augusta pārstāv Nīderlandes Eredivisie klubu SC Cambuur.
R. Uldriķa tēvs ir sporta žurnālists un funkcionārs Askolds Uldriķis.
Klubos
Spēlējis JDFS Alberts un JFC Skonto jauniešu komandās, pārstāvējis arī "Skonto" kluba dublieru komandu. Pirms 2015. gada sezonas pievienojās Virslīgas klubam Metta/LU. Virslīgā debitēja spēlē pret "Skonto". Metta/LU kluba sastāvā nospēlēja divas sezonas un 36 spēlēs Virslīgā guva 7 vārtus. 2016. gada sezonā tika divas reizes atzīts par apļa labāko jauno futbolistu.
2018. gada jūlijā Uldriķis noslēdza četru gadu līgumu ar Šveices klubu Sion. Šveices Superlīgā aizvadīja 72 spēles un guva 11 vārtus. Izcēlās ar četriem vārtu guvumiem desmit spēlēs arī Šveices kausa izcīņā. pārgāja uz Nīderlandes klubu SC Cambuur.
Izlasē
Bijis dažādu vecumu Latvijas jauniešu izlašu spēlētājs. Latvijas nacionālajā izlasē debitēja draudzības spēlē pret Igauniju, laukumā nākot uz maiņu 65. minūtē. Pirmos vārtus izlases laba guva pret Azerbaidžānu.
Huberts Gokels
Huberts Gokels (de; dzimis ) ir vācu šaha problēmists.
Sasniegumi šaha kompozīcija
Kopš 1979. gada publicējis apmēram 400 šaha kompozīcijas, galvenokārt tiešā mata un pasaku šaha divvilčus. Konkursos godalgotas apmēram 160 kompozīcijas.
No 2015. gada lielmeistars šaha kompozīcijā.
Šaha uzdevums
Maldinājumi:
Risinājums:
Ekspress-80
Ekspress-80 (Экспресс-80) ir Krievijas uzņēmuma Kosmičeskaja svjaz' sakaru pavadonis. Tas orbītā tika palaists 2020. gada jūlijā. Pavadonis nodrošina sakaru pakalpojumus Krievijas teritorijā.
Pavadonis tika izgatavots Krievijas uzņēmumā Informacionnyje sputnikovyje sistemy (ISS) uz platformas Ekspress-1000NM bāzes. Tas ir apgādāts ar diviem elektroreaktīvajiem dzinējiem SPD-100V, ar kuriem pavadonis tiek nogādāts ģeostacionārajā orbītā. Sakaru aparatūru piegādāja Francijā reģistrēts uzņēmums Thales Alenia Space. Tam uzstādīti 16 C joslas, 20 Ku joslas un 2 L joslas raidītāji. Pavadoņa darbības laiks plānots 15 gadi.
Lidojuma gaita
Ekspress-80 palaists 21:25:19 UTCar nesējraķeti Proton-M / Briz-M no Baikonuras kosmodroma 200. laukuma 39. palaišanas iekārtas kopā ar pavadoni Ekspress-103. 152 dienu laikā pavadonis sasniegs ģeostacionāro orbītu.
9. septembrī tika publicēta informācija, ka ceļā uz ģeostacionāro orbītu Ekspress-80 ir guvis bojājumu, visticamāk, tajā ietriecoties kosmiskajai atlūzai.
Smilga
Smilgas var būt:
1959.—1960. gada Eiropas kausa sezona
Par Eiropas kausa uzvarētājiem piekto reizi pēc kārtas kļuva Spānijas klubs Real Madrid, kas finālā uzvarēja Rietumvācijas klubu Eintracht Frankfurt ar rezultātu 7–3. Tā joprojām ir Eiropas kausa un Čempionu līgas fināla rezultatīvākā spēle.
Šī bija pirmā reize, kad turnīrā piedalījās komanda no Grieķijas. Par turnīra rezultatīvāko spēlētāju kļuva Ferencs Puškāšs no Real Madrid.
Vracas apgabals
Vracas apgabals (bg) ir apgabals Bulgārijas ziemeļrietumos, nosaukts tā administratīvā centra — Vracas — vārdā. Austrumos tas robežojas ar Plevenas apgabalu, dienvidaustrumos ar Lovečas apgabalu, dienvidos ar Sofijas apgabalu, rietumos ar Montanas apgabalu, bet ziemeļos no Rumānijas to atdala Donava. Administratīvi sīkāk Vracas apgabals dalās 10 pašvaldībās. 2016. gadā Vracas apgabalā dzīvoja 170 tūkstoši iedzīvotāju. Lielākās pilsētas ir Vraca, Mezdra, Bjala Statina, Mizija, Orjahova, Kozloduja, Krivodola un Romana. Vracas apgabalā atrodas Vracas karsts.
Konti
Konti var būt:
Konstantinovs
Konstantinovs var būt:
Šumenas apgabals
Apgabals sadalīts desmit pašvaldībās, bet tā kopējais iedzīvotāju skaits ir 180 528 (2011. gada februāris).
Šumenas apgabalā atrodas UNESCO Pasaules mantojuma objekts — Madaras jātnieks — skulptūra, kurā attēlota bruņinieka triumfu pār lauvu. Šīs piemineklis ir izgrebts 100 m augstā klintī netālu no Madaras ciema. Madaras ciems bija galvenā svētvieta Pirmās Bulgārijas caristes laikā pirms Bulgārijas pārejas uz kristietību 9. gadsimtā. Uzraksti blakus skulptūrai liecina par notikumiem, kas notika starp 705. un 801. gadu.
Hideo Hasimoto
Hideo Hasimoto (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Vidējie Rietumi
Vidējie Rietumi (en), pazīstami arī kā Amerikas Vidējie Rietumi jeb Amerikas Savienoto Valstu Vidējie Rietumi, ir viens no četriem galvenajiem ģeogrāfiskajiem reģioniem kontinentālajā Amerikas Savienoto Valstu pamatteritorijā, kas sevī galvenokārt aptver 12 štatus: Aiovu, Dienviddakotu, Ilinoisu, Indiānu, Kanzasu, Mičiganu, Minesotu, Misūri, Nebrasku, Ohaio, Viskonsinu un Ziemeļdakotu.
Galisijas karaļu uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Galisijas karaļi.
409. gadā mūsdienu Galisijas teritorijā, sadaloties Rietumromas impērijai izveidojās Svēbu karaliste, kas ir Galisijas karalistes priekštece. No 585. līdz apm. 712. gadam daļa Galisijas teritorijas atradās Vestgotu karalistes pakļautībā. 8. gadsimtā tā kļuva par jaunizveidotā Astūrijas (vēlāk Leonas karaliste) karalistes daļu. 1230. gadā Kastīlijas karalistes karalis Fernando III Leonas karalisti, kuras sastāvā atradās arī daļa Galisijas karaliste, pievienoja Kastīlijas tronim. Galisijas karaliste pastāvēja līdz 1833. gadam, kad to oficiāli apvienoja ar jau pastāvošo Spānijas karalisti, taču jau kopš 1517. gada to pārvaldīja viens kopējs karalis ar Spāniju.
30px Leonas Karaliste (910—1065) 30px
{{legend| orange | Astūru—Leoniešu dinastija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| red | Himenesu dinastija |border=1px solid #AAAAAA}}
30px Kastīlijas karaliste (1071—1230) 30px
{{legend| red | Himenesu dinastija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| green | Ivreju dinastija |border=1px solid #AAAAAA}}
=== Kastīlijas kronis (Kastīlijas un Leonas karaliste) (1230—1367)  ===
{{legend| green | Ivreju dinastija |border=1px solid #AAAAAA}}
Portugāles karaliste (1367—1371)
{{legend| yellow | Portugāles Burgundijas dinastija |border=1px solid #AAAAAA}}
=== Kastīlijas kronis (Kastīlijas un Leonas karaliste) (1371—1715)  ===
{{legend| blue | Trastamaru dinastija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| orange | Hābsburgu dinastija |border=1px solid #AAAAAA}}
Teofils Biķis
Teofils Biķis (1952—2000) bija latviešu pianists un mūzikas pedagogs, Latvijas Mūzikas akadēmijas profesors.
Dzīvesgājums
Atmodas kustības laikā atgriezās Latvijā, no 1989. gada bija Latvijas Mūzikas akadēmijas mācībspēks, no 1993. gada profesors, klavieru nodaļas vadītājs. Miris 2000. gada 2. novembrī.
Bueno
Bueno var būt:
1930. gada Pasaules čempionāts hokejā
1930. gada Pasaules čempionāts hokejā (arī 1930. gada Eiropas čempionāts hokejā) bija pirmais atsevišķais (līdz tam pasaules čempionus noskaidroja Olimpiskajās spēlēs) Pasaules čempionāts hokejā. Tas notika no 29. janvāra līdz 10. februārim Šamonī, Vīnē un Berlīnē.
Kanāda, ko pārstāvēja hokeja klubs Toronto CCMs, mačā par zeltu ar rezultātu 6-1 pārspēja Vāciju.
Savu pirmo Eiropas čempionu titulu ieguva Vācija, kas Eiropas finālā ar 2-1 pārspēja Šveici.
Komandas
Turnīrā piedalījās 12 komandas - 10 no Eiropas (tās piedalījās arī Eirpoas čempionātā), viena no Āzijas un viena no Ziemeļamerikas. Pirmajā raundā sāka Vācija, Lielbritānija, Ungārija, Itālija, Francija un Beļģija. Ceturtdaļfinālā pievienojās Polija, Japāna, Šveice, Čehoslovākija un Austrija. Kanāda tolaik bija tik pārāka par pārējām pretiniecēm, ka automātiski kvalificējās finālam.
Turnīra norise
Pirmais turnīra raunds tika aizvadīts Šamonī 31. janvārī. Tajā Vācija ar rezultātu 4-2 pārspēja Lielbritāniju, Ungārija ar 2-0 uzvarēja Itāliju, bet Francija ar 4-1 pārspēja Beļģiju.
Ceturtdaļfināli notika 1. februārī Šamonī. Tajos Polija ar rezultātu 5-0 uzvarēja Japānu, Šveice ar 3-1 pārspēja Čehoslovākiju, Vācija ar 4-1 uzvarēja Ungāriju, bet Francija savās mājās ar 1-2 zaudēja Austrijai.
Pusfināli notika 2. februārī Šamonī. Tajos Šveice uzvarēja Austriju ar rezultātu 2-1, bet Vācija pārspēja Poliju ar 3-1.
Spēlē par ceturto vietu (un bronzas medaļām Eiropā) notika 5. februārī Vīnē. Tajā Austrija ar 2-0 uzvarēja Poliju un ieguva Eiropas bronzas medaļas.
Eiropas fināls un spēle par kvalificēšanos Pasaules finālam notika 9. februārī Berlīnē. Vācija tajā ar 2-1 uzvarēja Šveici, kļūstot par Eiropas čempioniem un kvalificējoties Pasaules finālam. Šveice ieguva Pasaules čempionāta bronzas medaļu un Eiropas čempionāta sudraba medaļu.
Fināls notika 10. februārī Berlīnē. Tajā Kanāda ar 6-1 uzvarēja Vāciju, iegūstot savu 4. pasaules čempionu titulu.
Pastariņa prēmija
Pastariņa prēmija ir 1982. gadā dibināta balva bērnu literatūrā, ko piešķir Rojas novada dome sadarbībā ar Latvijas Nacionālo bibliotēku, Rojas bibliotēku un Latvijas Rakstnieku savienību.
Vēsture
Prēmija dibināta 1982. gadā pēc zvejnieku kolhoza “Banga” priekšsēdētāja Miķeļa Lismenta un rakstnieka Imanta Ziedoņa iniciatīvas un nosaukta E. Birznieka-Upīša grāmatas varoņa Pastariņa vārdā ar mērķi atbalstīt un veicināt latviešu autoru pievēršanos bērnu grāmatu rakstīšanai. Kopš 1993. gada balvu saņem arī bērnu grāmatu mākslinieki. Šobrīd balvu pasniedz Rojas novada dome un Rojas bibiotēka sadarbībā ar Latvijas Rakstnieku savienību. Balvu piešķir reizi 2 gados maijā labākajam rakstniekam un labākajam bērnu grāmatu ilustratoram, iepriekš iepazīstinot Rojas iedzīvotājus ar jaunākajām bērnu grāmatām Rojas novada bibliotēkas bērnu nodaļā.
Stiene
Stiene ir ciems Limbažu novada Skultes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P53, Mazupītes upes krastā. Ciemats ietilpst Ziemeļvidzemes biosfēras rezervāta neitrālajā zonā.
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Stienes muižas (Ulpisch) centru. Ciemā atrodas bibliotēka.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Vidzeme (ciems)
Vidzeme (arī Vārtnieki) ir ciems Smiltenes novada Brantu pagastā Smiltenes dienvidrietumu pievārtē pie Cērtenes upes. Atrodas pie autoceļa V234 (Smiltene—Rauna).
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Ošķe
Ošķe ir Lankas labā satekupe Dienvidkurzemes novadā.
Tek ziemeļu virzienā. Pie Embūtes izveido Lanku, satekot ar Kuiļupi. Upi šķērso valsts autoceļi P106 (Ezere—Embūte—Grobiņa) un P116 (Kuldīga—Skrunda—Embūte).
Makstenieki
Makstenieki (agrāk Krievupe) ir ciems Ropažu novada Garkalnes pagastā. Izvietojies pagasta vidienē Krievupes krastos 10 km no pagasta centra Berģiem, 17 km no novada centra Ulbrokas un 21 km no Rīgas centra.
Apdzīvotā vieta sākusi veidoties 1980. gados, kad uz vairāku pirmspadomju laika viensētu zemēm izveidojās dārzkopības kooperatīva «Krievupe» apbūve un dārzi. Lielākā daļa bijušā dārzkopības kooperatīva apbūves izvietojusies neapplūstošajā platībā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Aldo Korso
Also Korso (es, dzimis ) ir Peru futbolists, aizsargs, Peru futbola izlases dalībnieks. Kopš 2017. gada spēlē Primera Division kluba Universitario de Deportes sastāvā.
Jēnas Universitāte
Mūsdienās Jēnas universitāte ir organizēta desmit fakultātēs — teoloģijas, tiesību zinātnes, ekonomikas un uzņēmējdarbības, sociālajā, filozofijas, matemātikas un datorzinātnes, fizikas un astronomijas, ķīmijas un ģeogrāfijas, bioloģijas un farmācijas un medicīnas. Studentu skaits pārsniedz 20 tūkstošus, akadēmiskais personāls — ap 300.
Re, kāds gadījums!
"Re, kāds gadījums!" ir Latvijas animācijas filma, kas izdota 1972. gadā. Filmas režisori ir Roze Stiebra un Ansis Bērziņš.
Ārņi
Ārņi ir ciems Limbažu novada Skultes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Laudurgas upes un Rīgas līča krastā.
Sota Hirajama
Sota Hirajama (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||4||3
Lanka (upe)
Lanka ir Dzeldas labā pieteka Dienvidkurzemes novadā. Dažkārt Dzeldu līdz Lankai uzskata par atsevišķu upi — Kazupi, tādā gadījumā Lanka uzskatāma par Dzeldas labo satekupi.
Veidojas, satekot Kuiļupei un Ošķei pie Embūtes. Tek ziemeļu virzienā. Upi nešķērso valsts autoceļi, tās krastos atrodas Embūte.
Velta
Velta var būt:
Pirīts
Pirīts, zināms arī kā dzelzs kolčedāns, sēra kolčedāns, "kaķu" zelts, muļķu zelts vai sērdzelznis, ir sulfīdu klases minerāls ar ķīmisko formulu FeS2 (dzelzs(II) disulfīds). Pirīts ir izplatītākais sulfīdu klases minerāls.
Nosaukums ir cēlies no grieķu valodas πυρίτης λίθος (pyritēs lithos), kas apzīmē "iezi vai minerālu, kas piešķiļ uguni", savukārt šis apzīmējums ir radies no πῦρ (pyr) jeb uguns.
Izplatība
Pirīts veidojas visdažādākajos apstākļos un ir ļoti plaši izplatīts, tomēr nozīmīgas atradnes veido tikai metamorfizētu efuzīvu nogulumu periferiālās zonās kopā ar vara minerāliem (kolčedāna atradnes Krievijā — Degtjarskas, Komsomoļskas, Subajas atradnes). Lielākās tieši pirīta atradnes ir Spānijā (Rio Tinto — hidrotermālie veidojumi) un Norvēģijā (Sulitelma — magmatiskā atradne). Lielākās pirīta koncentrātu ražotājas pasaulē pēdējo gadu laikā bija Namībijas zelta ieguves kompānijas, bet arī to produkcijas apjoms kritās no 57 tūkstošiem tonnu 1999. gadā līdz 1,8 tūkstošiem tonnu 2004. gadā, bet 2005. gadā koncentrātu ražošana Namībijā tika pārtraukta.
Izmantošana
Pirītu iegūst vietējai pārstrādei, iegūstot niķeli, varu, kobaltu un selēnu, kā arī sērskābi vietējām vajadzībām metalurģiskos uzņēmumos. Šo metālu ieguves statistika jau ir iekļauta atbilstošo metālu sadaļās, tāpēc pirīta ieguve netiek klasificēta kā sēra ieguve, un tā ieguves apjoms tiek pārrēķināts pēc iegūtā sēra daudzuma.
Mūsdienās pirīta nozīme tautsaimniecībā ir būtiski mainījusies, jo kā dzelzsrūda pirīts netiek izmantots jau vairāk nekā gadsimtu, bet kā sērskābes ražošanas izejviela pirīts netiek izmantots kopš 1987. gada, kad slēdza pēdējo šādu rūpnīcu Zambijā.
Mūsdienās pirītu iegūst tikai dažās valstīs koncentrātu ražošanai, lai no tā iegūtu cinku un varu. Pasaulē ir astoņas pirīta atradnes, kuras izmanto zelta ieguvei. Tajās netiek veikta pirīta pamatkomponentu ieguve, bet tos novada kalnrūpniecības atkritumos, kas rada nopietnas vides piesārņojuma problēmas.
Sašķidrinātas dabasgāzes pārvadātājs
Sašķidrinātas dabasgāzes pārvadātājs jeb LNG tankkuģis ir tankkuģis, kurš paredzēts sašķidrinātās dabasgāzes pārvadāšanai. Tā kā LNG tirgus strauji aug, LNG tankkuģu flote turpina piedzīvot milzīgu izaugsmi.
Vēsture
Pirmais LNG tankkuģis Methane Pioneer (5 034 DWT), kuru klasificēja Bureau Veritas, pameta Kelkešū (Calcasieu - angļu val.) upi Meksikas līča Luiziānas piekrastē 1959. gada 25. janvārī. Pārvadājot pasaulē pirmo okeāna LNG kravu, kuģis devās uz Apvienoto Karalisti. Sekojošs tirdzniecības pieaugums ir nesis sev līdzi arī lielu flotes izplešanos līdz pat mūsdienām, kad pasaules okeānos kuģo LNG pārvadātāji sasniedzot 266 000 m3 tilpību.
Parasta C1-M-AV1 tipa kuģa Normarti, ar nosaukumu pēc modificēšanas Methane Pioneer, pārbūves veiksme rosināja Apvienotās Karalistes gāzes padomi un uzņēmumu Conch International Methane Ltd. pasūtīt divu ar nolūku projektētu LNG tankkuģu būvi: Methane Princess un Methane Progress. Kuģi tika aprīkoti ar Conch neatkarīgajiem alumīnija kravas tankiem un ienāca Alžīrijas LNG tirgū 1964. gadā. Šo kuģu tilpība bija 27 000 m3.
1960. gadu beigās radās iespēja eksportēt LNG no Aļaskas uz Japānu un 1969. gadā tika uzsākta tirdzniecība ar TEPCO (Tokyo Electric Power Company (TEPCO) - angļu val.) un Tokijas gāzi. Zviedrijā tika uzbūvēti divi kuģi: Polar Alaska un Arctic Tokyo. Katra no tiem tilpība bija 71 500 m3. 1970. gadu sākumā ASV valdība iedrošināja ASV kuģu būvētavas būvēt LNG tankkuģus un kopumā tika uzbūvēti 16 LNG kuģi. 1970. gadu beigas un 1980. gadu sākums nesa izredzes attīstīt arktiskos LNG kuģus un tika izpētīti vairāki projekti.
Kravas ietilpībai sasniedzot apmēram 143 000 m3, tika attīstīti jaunas konstrukcijas tanki no Moss Rosenberg līdz Technigaz Mark III un Gaztransport No.96.
Pēdējos gados LNG tankkuģu izmērs un tilpība ir būtiski pieaugušas. Kopš 2005. gada uzņēmums Qatargas attīsta divas jaunas LNG tankkuģu klases, sauktas par Q-Flex un Q-Max. Q-Flex kuģu tilpība ir no 165 000 m3 līdz 216 000 m3, bet Q-Max tilpība ir līdz 266 000 m3. Abu klašu kuģi ir apgādāti ar atkārtotas sašķidrināšanas iekārtām.
Mūsdienās pieaug interese pēc maza izmēra LNG bunkerēšanas tankkuģiem. Dažiem no tiem ir jābūt zemākiem par kruīza un ROPAX kuģu glābšanas plostiņu izvietošanas augstumu. Šādu kuģu piemēri ir Damen LGC 3000 un Seagas.
Līdz 2005. gadam pavisam tika uzbūvēti 203 kuģi no kuriem 193 vēl tika ekspluatēti. 2016. gada beigās pasaules LNG kuģu flote sastāvēja no 478 kuģiem. Tiek vērtēts, ka 2017. gadā vienlaicīgi tika ekspluatēti 170 kuģi. 2018. gada beigās pasaules flotē bija apmēram 550 kuģu.
Jaunbūves
2018. gada novembrī Dienvidkorejas kuģu būvētavas noslēdza līgumus par lielām LNG tankkuģu piegādēm nākamajos trīs gados – vairāk nekā 50 pasūtījumu – ar kopējo vērtību deviņi miljardi ASV dolāru. Dienvidkorejas kuģu būvētāji ieguva 78% no visiem ar LNG saistītu kuģu būves līgumiem 2018. gadā. 14% līgumu ieguva japāņu kuģu būvētāji un 8% ķīniešu kuģu būvētavas. Pārējos kuģu būves līgumus noslēdza Francija, Spānija un ASV. Dienvidkorejas veiksme ir bāzēta inovācijās un izmaksās. Šīs valsts kuģu būvētāji ieviesa pirmos ledu lauzoša tipa LNG kuģus un Dienvidkorejas kuģu būvētavas ir bijušas veiksmīgas apmierinot pieaugošo pasūtītāju vēlmi pēc Q-max kuģiem salīdzinot ar Moss tipa tankkuģiem.
2018. gadā tika uzsākta pirmā Dienvidkorejas ar LNG darbināmā balkera (Green Iris) būve. Būves sākšanas laikā tam bija plānota pasaulē lielākā kravnesība (50 000 tonnu).
Atbilstoši Tradewinds datiem 2017. gada janvārī bija 122 jaunbūvju pasūtījumi. Vairākums būvējamo jauno kuģu bija ar izmēru no 120 000 līdz 140 000 m3, bet bija arī pasūtījumi kuģiem ar tilpību līdz 260 000 m3. 2010. gadā LNG pārvadājumos bija iesaistīti 360 LNG kuģi, bet 2019. gada beigās to skaits sasniedza 601 kuģi.
2017. gadā Daewoo Shipbuilding & Marine Engineering piegādāja Christophe de Margerie, ledu lauzošu LNG tankkuģi ar 80 200 dedveita tonnām. Tā tilpība 172 600 m3 ir Zviedrijas patēriņš mēneša laikā. Kuģis veica pirmo ienākumus nesošo reisu no Norvēģijas cauri ziemeļu jūras ceļam Ziemeļu ledus okeānā uz Dienvidkoreju. Kuģu būvētavai bez šī kuģa bija pasūtīti vēl četrpadsmit līdzīgi.
Attiecībā uz maza izmēra LNG tankkuģiem (LNG tankkuģi zem 40 000 m3), izdevīgāko kuģa izmēru nosaka projekts, kādam tas tiek būvēts, ņemot vērā apjomu, piegādes ostu un nepieciešamos kuģa raksturlielumus.
Maza izmēra LNG tankkuģus būvē:
Kravas operācijas
Parasti LNG tankkuģim ir no četriem līdz sešiem kuģa diametrālajā plaknē izvietotiem tankiem. Apkārt kravas tankiem ir balasta tanki, koferdami un tukšas telpas, kuru kombinācija nodrošina kuģim dubulta korpusa uzbūvi.
Katrā kravas tankā parasti ir iegremdēti trīs sūkņi. Divi no tiem ir galvenie kravas sūkņi, kurus izmanto kravas izkraušanā, bet vienu, daudz mazāku sūkni, sauc par šļakatu (spray - angļu val.) sūkni. Šļakatu sūkni izmanto vai nu, lai sūknētu šķidru LNG, ko izmantos kā degvielu (caur iztvaicētāju), vai arī, lai atdzesētu kravas tankus. Tāpat to var izmantot, lai uzsūktu pēdējos kravas pārpalikumus (stripping - angļu val.) izkraušanas operācijās. Visi šie sūkņi ir ievietoti tā saucamajā sūkņu tornī, kurš nostiprināts tanka augšpusē un stiepjas tankā līdz pat tā dibenam. Sūkņu tornī ir ievietota arī kravas līmeņa mērīšanas sistēma un tanka piepildīšanas cauruļvads, kuru atveres izvietotas netālu no tanka dibena.
Membrānas tipa kuģos ir arī tukša caurule, kuras apakšējā galā izvietots vārsts, kuru noslēgtā stāvoklī notur atspere. Vārstu var atvērt no caurules iekšpuses pieliekot spēku vai spiedienu. Šo cauruli sauc par avārijas sūkņa torni. Ja abi galvenie kravas sūkņi iziet no ierindas, caurules augšpusi var atvērt un caurulē līdz lejai ielaist avārijas kravas sūkni. Pēc tam tiek noslēgta caurules augšpuse un sūknim ļauj nospiest apakšējo vārstu tādējādi to atverot. Pēc tam kravu var izsūknēt.
Kravas sūkņi ir pievienoti vienai caurulei, kura stiepjas visā klāja garumā. No caurules uz kravas kolektoriem abos kuģa bortos ved atzarojumi. Kravas kolektorus izmanto kuģu iekraušanai un izkraušanai.
Visas kravas tanku tvaiku telpas ir savienotas ar tvaiku cauruli, kura iet paralēli kravas caurulei. Arī šai caurulei ir savienojumi abās kuģa pusēs blakus iekraušanas un izkraušanas kolektoriem.
Tipisks kravas cikls
Tipisks kravas cikls sākas ar tankiem "degazētā" stāvoklī. Tas nozīmē, ka tanki ir pilni ar gaisu, kas ļauj veikt tanku un sūkņu apkopi. Kravu nav iespējams tieši iepildīt tankā, jo skābekļa klātbūtne radītu sprādzienbīstamu atmosfēru un straujā temperatūras maiņa, ko izsauktu LNG iekraušana -162 °C temperatūrā, var tos bojāt.
Pēc tam kuģis ienāk ostā, lai veiktu uzpildīšanu ar gāzi un atdzesēšanu. Vēl joprojām šķidru gāzi nevar iepildīt tankos: CO2 sasals un bojās sūkņus, kā arī aukstuma šoks var bojāt pašu sūkņu torni.
LNG tiek padots uz kuģi caur šļakatu cauruļvadu uz galveno iztvaikotāju. Tur gāze iztvaiko un pārvēršas no šķidra uz gāzveida agregātstāvokli. Pēc tam gāzi uzsilda līdz apmēram 20 °C gāzes sildītājos un iepūš tankos, lai izspiestu "inerto gāzi". Procedūra turpinās, kamēr no tankiem tiek izspiests viss CO2. Sākotnēji inerto gāzi izpūš atmosfērā. Kad ogļūdeņražu sastāvs sasniedz 5% (metāna degtspējas zemākā robeža), inerto gāzi novada uz krastu pa cauruļvadu un kolektoru izmantojot augstas veiktspējas kompresorus. Šie tvaiki tiek sadedzināti krasta terminālī, lai novērstu liela apjoma sprādzienbīstamu ogļūdeņražu uzkrāšanos.
Tagad kuģis ir uzpildīts ar gāzi un silts. Tanki vēl joprojām ir apkārtējās vides temperatūrā un pilni ar metānu.
Nākamais solis ir atdzesēšana. LNG iesmidzina tankos caur izsmidzinātājiem un, gāzei iztvaikojot, tiek uzsākta tanka dzesēšana. Liekā gāze atkal tiek novadīta krastā un vai nu atkārtoti sašķidrināta, vai arī sadedzināta lāpā. Kad tanki sasniedz apmēram -140 °C temperatūru, tie ir gatavi piepildīšanai lejamā veidā.
Tiek uzsākta kuģa tanku piepildīšana ar šķidru LNG no krasta uzglabāšanas tankiem. Izspiestā gāze tiek novadīta krastā ar augstas veiktspējas kompresoriem. Piekraušana turpinās līdz 98,5% no tanka tilpuma (lai ļautu kravai izplesties/sarauties temperatūras iespaidā).
Tagad kuģis var iet uz izkraušanas ostu. Pārgājiena laikā zemā kravas temperatūra tiek uzturēta pastāvīgi ļaujot daļai kravas iztvaikot un tādā veidā atdzesējot atlikušo. Iztvaicētā LNG var tikt izmantota dažādos veidos: to var sadedzināt katlos, ja kuģi darbina tvaika turbīna, vai arī atkārtoti sašķidrināt un atgriezt kravas tankos, ja to paredz kuģa uzbūve.
Izkraušanas ostā kravu izsūknē krastā ar kravas sūkņiem. Tankam iztukšojoties, palielinās tvaiku telpa un to aizpilda vai nu ar gāzi no krasta vai arī iztvaicējot daļu kravas iztvaicētājā. Kuģis var tikt vai nu maksimāli izkrauts, pēdējo kravu izsūknējot ar šļakatu sūkņiem, vai arī daļa kravas var tikt paturēta uz borta kā "apgāde" (heel - angļu val.).
Tā ir parasta prakse paturēt uz kuģa 5 līdz 10% kravas vienā tankā pēc izkraušanas pabeigšanas. Šo kravu sauc par "apgādi" un to izmanto, lai atdzesētu atlikušos tankus, kuros nav kravas pārpalikumu, pirms nākamās kravas iekraušanas. Atdzesēšanu jāveic palēnām, jo, citādi, iekraujot kravu siltos tankos, aukstuma šoka iespaidā, tie var tikt bojāti. Atdzesēšana var aizņemt apmēram 20 stundas Moss tipa kuģī (un 10 līdz 12 stundas membrānas tipa kuģī), tādēļ "apgādes" izmantošana ļauj atdzesēšanu veikt pirms kuģis sasniedz ostu, tādā veidā nodrošinot būtisku laika ietaupījumu.
Ja visa krava ir tikusi izsūknēta krastā, balasta pārgājiena laikā tanki uzsils līdz apkārtējās vides temperatūrai atgriežot tankkuģi uzpildīta ar gāzi un silta kuģa stāvoklī. Tagad kuģi atkal var sākt atdzesēt, lai sagatavotu nākamās kravas iekraušanai.
Ja kuģis ir jāatgriež degazētā stāvoklī, tankus jāuzsilda izmantojot gāzes sildītājus, kuros uzsildītā gāze cirkulē tankos. Kad tanki ir uzsildīti, tiek izmantota inertās gāzes iekārta, lai tankos aizvietotu metānu. Bet kad tanki ir brīvi no metāna, inertās gāzes iekārtu pārslēdz uz sausa gaisa ražošanu, kuru izmanto, lai aizvietotu tankos esošo inerto gāzi, kamēr tajos ir droša darba atmosfēra.
Dabasgāzes transports gan LNG formā, gan ar cauruļvadiem, rada siltumnīcas efekta gāzu emisijas, bet dažādos veidos. Cauruļvadu gadījumā emisijas rodas tērauda cauruļu ražošanā, bet pārvadājot LNG vairums emisiju nāk no sašķidrināšanas. Gan cauruļvadu, gan LNG gadījumā arī piedziņa rada papildus emisijas (spiediena radīšana cauruļvadā vai LNG tankkuģa darbināšana).
Ierobežošanas sistēmas
Mūsdienās jaunbūvējamiem kuģiem uzstāda četru veidu kravas ierobežošanas sistēmas. Divas no tām ir pašbalstošas neatkarīgā tipa, bet divas ir membrānas tipa, kuru patents mūsdienās pieder Gaztransport & Technigaz (GTT).
Pastāv tendence izvēlēties no diviem dažādiem membrānas tipiem nevis pašbalstošajām, neatkarīgajām uzglabāšanas sistēmām. Visticamāk tas ir tāpēc, ka prizmatiskie membrānas tanki aizpilda korpusa formu daudz efektīvāk un tādējādi atstāj mazāk brīvu telpu starp kravas un balasta tankiem. Tādēļ Moss tipa kuģa iziešana cauri Suecas kanālam būs daudz dārgāka nekā tādas pašas ietilpības membrānas tipa kuģim. Tomēr pašbalstošie, neatkarīgie tanki ir robustāki un izturīgāki pret šķidruma pārvietošanās rezultātā pieliktajiem spēkiem, un tas, iespējams, tiks ņemts vērā nākotnē izveidojot jūrā bāzētas, peldošas glabātuves, kur nelabvēlīgi laika apstākļi būs nozīmīgs faktors.
Moss tanki (sfēriskie IMO B tipa LNG tanki)
IMO B tipa LNG tanki, kuri nosaukti tos izgudrojušā norvēģu uzņēmuma Moss Maritime vārdā, pēc savas formas ir sfēriski. Lielākajai daļai Moss tipa kuģu ir četri vai pieci tanki.
Tanka ārpusē ir biezs putu izolācijas slānis, kurš ir iestrādāts vai nu paneļu veidā, vai arī modernākiem tankiem aptīts ap tiem. Virs šī slāņa izvietots plāns alvas folijas slānis, kurš ļauj uzturēt izolāciju sausu slāpekļa atmosfērā. Šo atmosfēru pastāvīgi kontrolē, lai atklātu metāna klātbūtni, kas, savukārt, nozīmētu, ka tankam ir sūce. Tāpat reizi trijos mēnešos tiek pārbaudīta tanka ārpuse, lai atklātu aukstus punktus, kuri liecina par izolācijas bojājumu.
Katra tanka iekšpusē ir izsmidzinātāju komplekts. Izsmidzinātāji ir montēti ap ekvatoriālo gredzenu un tos lieto, lai izsmidzinātu LNG uz tanka sienām, tādā veidā samazinot tanka temperatūru.
Tanku normālais darba spiediens ir līdz 22 kPa, bet to var pacelt, ja jāveic kravas avārijas izkraušana. Ja abi galvenie kravas sūkņi iziet no ierindas, lai izkrautu tanku, tā drošības vārstu nostrādāšanas spiedienu paceļ līdz 100 kPa. Pēc tam atver līdz tanka apakšējai daļai novadīto kravas piepildīšanas cauruļvadu un savieno to ar citu tanku piepildīšanas cauruļvadiem. Pēc tam tankā ar bojātajiem sūkņiem paceļ spiedienu. Spiediens izspiež kravu uz citiem tankiem no kuriem šķidro LNG iespējams izsūknēt.
IHI (prizmatiskie IMO B tipa LNG tanki)
Papildus tam IMO B tipa LNG tanki var izturēt nejaušu, iekšēju bojājumu, kāds var rasties, piemēram, iekrītot tankā kādai iekārtai. Šāda iespējamība tika ņemta vērā projektējot tanku, jo iepriekš bija notikuši vairāki līdzīgi negadījumi membrānas LNG tanku iekšpusē.
TGZ Mark III
Šos membrānas tipa tankus ir projektējis uzņēmums Technigaz. Membrāna ir izgatavota no nerūsējošā tērauda ar vafeles veida rūtojumu, kurš absorbē termisko saraušanos tanka atdzesēšanas laikā. Primārā barjera, kura veidota no gofrēta nerūsējošā tērauda apmēram 1,2 mm biezumā, ir tā, kura tieši saskaras ar šķidro kravu (vai tās tvaikiem tukša tanka stāvoklī). Tai seko primārā izolācija, kuru, savukārt, sedz sekundārā barjera - veidota no materiāla saukta par "tripleksu" (triplex - angļu val.). Sekundārā barjera būtībā ir starp divām stikla vates plāksnēm ievietota metāla folija. Stikla vates plāksnes ar foliju starp tām ir sapresētas kopā. Pēc tam seko sekundārā izolācija, kuru, savukārt, no ārpuses balsta kuģa korpusa konstrukcijas.
No tanka iekšpuses uz ārpusi ir sekojoši slāņi:
GT96
Šos tankus ir projektējis uzņēmums Gaztransport. Tanki sastāv no plānas primārās un sekundārās membrānas, kuras izgatavotas no invara, materiāla, kuram gandrīz nepiemīt termiskā saraušanās. Izolācija ir izgatavota no nehermētiskām saplākšņa kastēm, kuras pildītas ar perlītu un kurās brīvi plūst slāpekļa gāze. Abu membrānu veselumu pastāvīgi uzrauga mērot ogļūdeņražu klātbūtni slāpeklī. Projekts NG2 piedāvā attīstīt šos tankus nomainot slāpekli ar argonu kā apskalojošo inerto un izolējošo gāzi. Argonam salīdzinot ar slāpekli ir labākas izolējošās īpašības, kas var samazināt iztvaikojušās kravas apjomu par 10%.
CS1
CS1 nozīmē kombinētā sistēma numur viens (Combined System Number One - angļu val.). To projektējuši tagad jau apvienotie uzņēmumi Gaztransport & Technigaz un tajā apvienots labākais no MkIII un GT96. Primārā barjera ir veidota no 0,7 mm bieza invara, bet sekundārā no tripleksa. Primārā un sekundārā izolācija sastāv no poliuretāna putu paneļiem.
Vienā kuģu būvētavā ir uzbūvēti trīs kuģi ar CS1 tehnoloģiju, bet citas kuģu būvētavas turpina izmantot MkIII un GT96 tehnoloģijas.
Iztvaikošana un atkārtota sašķidrināšana
Lai nodrošinātu dabasgāzes transportēšanu, to atdzesē līdz apmēram -163 °C, kad pie normāla atmosfēras spiediena tā kondensējas šķidrumā. LNG tankkuģa tanki darbojas kā milzu termosi, lai uzturētu šķidro gāzi aukstu pārvadāšanas laikā. Tomēr neviena izolācija nav perfekta, tādēļ šķidrums nemitīgi vārās un iztvaiko reisa laikā.
Pēc laikraksta World Gas Intelligence datiem, parasta reisa laikā, katru dienu 0,1 līdz 0,25% no kravas pārvēršas gāzē. Šis skaitlis ir atkarīgs no izolācijas efektivitātes un pārgājiena rakstura. Tipiskā 20 dienu reisā var tikt zaudēti apmēram 2 līdz 6% no kopējā LNG sākotnēji iekrautā tilpuma.
Parasti LNG tankkuģus darbina tvaika turbīnas ar katliem. Šos katlus var darbināt ar divām degvielām: vai nu metānu, vai dīzeļdegvielu, vai arī ar abu kombināciju.
Iztvaikojusī gāze parasti tiek novadīta uz kuģa katliem un izmantota kā degviela. Pirms gāzi var izmantot katlos, to jāuzsilda līdz apmēram 20 °C izmantojot gāzes sildītājus. Gāzi padod uz katliem vai nu ar tanku spiedienu, vai arī tās spiedienu paaugstina zemas veiktspējas kompresoros.
Kādu degvielu kuģim izmantot ir atkarīgs no daudziem faktoriem tajā skaitā reisa ilguma, vēlmes paturēt "apgādi", lai turētu tankus atdzesētus, dīzeļdegvielas cenas salīdzinot ar LNG cenu, kā arī ostu prasībām pēc tīrākām izplūdes gāzēm.
Pastāv trīs pamata režīmi: