cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kriss Andersons (uzņēmējs)
Dzīves gājums
Kriss Andersons piedzima 1957. gadā Pakistānā kristiešu misionāra un mediķa Džona Andersona ģimenē. Bērnību pavadījis Indijā, Afganistānā un Pakistānā. Līdz 8. klasei mācījies Vudstokas skolā Indijā. Pēc tam pārcēlies uz Angliju, kur turpinājis mācības Manktankoumbas (Monkton Combe) kristiešu internātskolā Bātā. 1978. gadā pabeidza Oksfordas Universitāti, iegūstot bakalauru filozofijā, un pievērsās žurnālistikai.
Monstru balle
"Monstru balle" (en) ir 2001. gada ASV drāma, kuras režisors ir Marks Forsters. Galvenās lomas filmā atveido Hīts Ledžers, Halle Berija, Billijs Bobs Torntons, Pīters Boils, Šons Kombss un Mos Def. Filmas pirmizrāde notika Ostinas filmu festivālā.
Kriss Andersons (uzņēmējs)
Dzīves gājums
1985. gadā Andersons nodibināja Future Publishing, bet 1994. gadā pārcēlās uz Sanfrancisko, ASV, kur nodibināja Imagine Media un datorspēļu tīmekļa vietni IGN. 1996. gadā Andersons izveidoja bezpeļņas organizāciju Sapling Foundation, kas 2001. gadā par 6 miljoniem ASV dolāru pārpirka TED, kas viņa vadībā piedzīvoja strauju popularitātes pieaugumu.
Monstru balle
Rasistisks cietuma virsnieks Henks Grotovskis, kura ģimenē ir notikusi traģēdija, pārdomā savu attieksmi pēc tam, kad viņš iemīlas afroamerikāņu sievietē, kura bija precējusies ar cilvēku, kuram Henks izpildīja nāvessodu.
NCIS: izmeklēšanas dienests
"NCIS: izmeklēšanas dienests" (NCIS, iepriekš pazīstams arī kā NCIS: Naval Criminal Investigative Service), arī "NCIS: militārās izmeklēšanas dienests", ir amerikāņu seriāls, kura autori ir Donalds Bellisario un Dons Makgils. Seriālu kopš ASV pārraida CBS televīzijas kanāls. Pašlaik seriālam ir iznākušas 457 sērijas (20 sezonas).
"NCIS: izmeklēšanas dienests" ir par izdomātu jūras flotes noziegumu izmeklēšanas komandu, kas izmeklē ar ASV Jūras kara floti un jūras kājnieku korpusu saistītus noziegumus. Galvenās lomas seriālā atveidojuši Marks Hermons, Saša Aleksandere, Maikls Veterlijs, Polija Perete, Deivids Makellums, Šons Marijs, Kote di Pablu, Lorēna Hollija, Rokijs Kerols un Braiens Dīcens.
Teplice
Teplice (cz) ir pilsēta Čehijā, Ūstu apgabalā. šeit dzīvoja 48 766 iedzīvotāji. Teplice atrodas netālu no Vācijas robežas. Teplice ir otra lielākā kūrortpilsēta Čehijā aiz Karlovi Vari. Teplicē ir bāzēts Čehijas futbola 1. līgas klubs FK Teplice.
Cilvēki
Teplicē dzimuši:
Eiropas vēsturisko reģionu uzskaitījums
Vēsturiskais reģions ir ģeogrāfiska teritorija, kas vēsturiski bijis kulturāli, etniski, lingvistiski vai politiski vienots, neatkarīgi no mūsdienu teritoriālajām robežām. Vēsturisko reģionus mēdz izmantot, lai pētītu un analizētu noteikta laika perioda konkrēta reģiona sociālo un kultūras attīstību, neatsaucoties uz mūsdienu politiskajām, ekonomiskajām vai sociālajām robežām.
Pats reģiona jēdziens nav viennozīmīgs un var variēt. Ar reģionu var apzīmēt makroreģionus, piemēram, Eiropu, tradicionālās valstu robežas vai mazākus mikroreģionus. Ģeogrāfiskais tuvums bieži vien ir galvenais priekšnosacījums reģionālās identitātes rašanās procesam.
Nikolajs Gumiļovs
Dzīvesgājums
1910. gadā apprecējās ar Annu Ahmatovu. 1911. gadā Gumiļovs bija viens no grupas "Dzejnieku cehs" (Цех поэтов) dibinātājiem, kuras sastāvā citu starpā darbojās Osips Mandelštams un Māte Marija. 1912. gadā Gumiļovs deklarēja jauna literārā virziena — akmeisma rašanos.
1921. gadā arestēts Taganceva lietas ietvaros, 1921. gada 26. augustā sodīts ar nāvi. Patiesie lietas apstākļi vēl aizvien nav zināmi vēsturniekiem, jo 250 (no 253) lietas sējumiem mūsdienās nav atslepenoti.
Pīters Odemvingijs
Pīters Osaze Odemvingijs (en, dzimis ) ir bijušais Nigērijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Nigērijas futbola izlases dalībnieks.
Nigērijas futbola izlases sastāvā piedalījies 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā. Izcīnījis sudraba medaļu 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Sasniegumi
Louvière
2005. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanas
2005. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanas notika. Domes tika ievēlētas 530 pašvaldībās — 7 republikas pilsētās un 523 pagastos. Vēlēšanas organizēja Centrālā vēlēšanu komisija.
Pašvaldību vēlēšanām bija pieteikušies 1695 kandidātu saraksti, kuros pieteikti 15 682 kandidāti. Lielākā pašvaldība, kurā tika ievēlēti deputāti, ir Rīga, kuras domē ir vieta 60 mandātiem. Kandidātu sarakstus varēja iesniegt no 2005. gada 21. līdz. Vēlēšanās no 1 418 445 balsstiesīgajiem pilsoņiem piedalījās 749 709 vēlētāji jeb 52,85% no visiem balsstiesīgajiem. Vēlēšanas notika 952 vēlēšanu iecirkņos, novadu un pilsētu domēs kopā tika ievēlēti 4179 deputāti.
Administratīvā rajona tiesa atcēla Rēzeknes pilsētas domes vēlēšanu rezultātus uzskatot, ka "Rēzeknes domes vēlēšanās bija notikusi vēlētāju balsu uzpirkšana tādā apjomā, kas varēja ietekmēt vietu sadalījumu Rēzeknes pilsētas domē". Atkārtotas vēlēšanas notika.
BioNTech
BioNTech izstrādā un ražo aktīvos imūnterapijas līdzekļus, kas paredzētas pacientiem individuāli raksturīgām pieejām slimību ārstēšanā. Uzņēmums izstrādā zāles, kuru pamatā ir mRNS, izmantošanai kā individualizētu vēža imūnterapiju, kā vakcīnas pret infekcijas slimībām un kā olbaltumvielu aizstājterapiju retām slimībām, kā arī inženiertehnoloģijas šūnu terapiju, jaunu antivielu un mazu molekulu imūnmodulatorus kā vēža ārstēšanas iespējas. 2020. gadā BioNTech kopā ar Pfizer izstrādāja RNS vakcīnu BNT162b2, lai novērstu COVID-19 infekcijas.
BioNTech SE Amerikas depozitārās akcijas tiek kotētas Nasdaq fondu biržā (kods BNTX). Lielākā akciju turētāja ir Štringmanna (Strüngmann) ģimene. Citi lielākie akcionāri: Fidelity Management & Research Company, Invus, Janus Henderson Investors, MIG Fonds, Redmile Group, Salvia un vairākas Eiropas ģimenes.
Vēsture
Uzņēmumu BioNTech AG 2008. gadā dibināja turku izcelsmes ārstu pāris Ugurs Šahins (Uğur Şahin) un Ezlema Titedži (Özlem Türeci), Kristofs Hūbers (Christoph Huber) un citi investori ar ieguldījumu 150 miljonu euro apmērā. Uzņēmuma darbība bija vērsta uz individualizētas imūnterapijas tehnoloģiju un zāļu izstrādi un ražošanu. 2009. gadā tika iegādāts gēnu terapijas uzņēmums EUFETS (tagad BioNTech IMFS) un uzņēmums JPT Peptide Technologies GmbH, kas nodarbojās ar peptīdu bāzēties pakalpojumiem.
Laikposmā no 2014. līdz 2018. gadam BioNTech publicēja daudzus pētījumu rezultātus par mRNA mehānismiem. Sākot no 2015. gada ar dažādiem uzņēmumiem un zinātniskām iestādēm tika noslēgtas sadarbības un komercializācijas programmas. Šajā laikposmā BioNTech iesniedza vairākus patentu pieteikumus un izstrādāja daudzslāņainu stratēģiju, lai aizsargātu savu intelektuālo īpašumu dažādās tehnoloģiju platformās un to piemērošanu vēža un citu nopietnu slimību ārstēšanā. 2016. gada aprīlī no Vācijas uzņēmuma 4SC AG tika nopirkta pirmsklīnisko pētījumu nodaļa 4SC Discovery GmbH, kas iekļauta nesen dibinātā meitas uzņēmumā BioNTech Small Molecules GmbH. 2018. gada augustā BioNTech slēdza sadarbība līgumu ar ASV uzņēmumu Pfizer, lai izstrādātu mRNA bāzētas vakcīnas pret gripu. 2019. gada 4. janvārī akcionāri nolēma uzņēmumu reorganizēt no akciju sabiedrības (AG) uz Eiropas komercsabiedrību (SE). 23. janvārī tika paziņots, ka BioNTech no uzņēmuma MAB Discovery GmbH iegādāsies antivielu veidošanas nodaļu. 8. maijā no ASV uzņēmuma MabVax Therapeutics Holding, Inc iegādāsies antivielu biznesu. 2019. gada septembrī BioNTech no Bila un Melindas Geitsu fonda saņēma 55 miljonu ASV dolāru ieguldījumu ar iespēju vēlāk šo ieguldījumu summu divkāršot. 2019. gada 10. oktobrī BioNTech Amerikas depozitārija akcijas sāka kotēt Nasdaq Global Select Market ar simbolu BNTX. Uzņēmums no sākotnējā publiskā piedāvājuma ieguva kopējos bruto ieņēmumus 150 miljonu dolāru apmērā. 2020. gada 16. janvārī BioNTech paziņoja, ka iegādāsies ASV uzņēmumu Neon Therapeutics, Inc., kas izstrādā inovatīvas antigēnu bāzētas T šūnu ārstniecības metodes; darījums pabeigts 6. maijā.
2020. gada 17. martā tika paziņots, ka BioNTech un Pfizer sadarbosies RNS vakcīnas BNT162b2 izstrādē un ražošanā COVID-19 infekciju profilaksei. Apvienotās Karalistes valdība 2020. gada 2. decembrī piešķīra pagaidu atļauju BNT162b2 vakcinācijai Apvienotajā Karalistē. Dažas dienas vēlāk vakcīna saņēma ārkārtas apstiprinājumu arī Amerikas Savienotajās Valstīs, Kanādā, un Šveicē. Eiropas Komisija 2020. gada 21. decembrī apstiprināja BioNTech un Pfizer koronavīrusa vakcīnu saskaņā ar Eiropas Zāļu aģentūras pozitīvu ieteikumu.
2023. gada 10. janvārī BioNTech vienojās iegādāties uzņēmumu InstaDeep, kas specializējies mākslīgā intelekta un mašīnmācīšanās risinājumos.
Ziemeļu muzejs
Ziemeļu muzejs ir vēstures muzejs, kas iepazīstina ar zviedru tradīcijām un ikdienas dzīvi. Tas atrodas Stokholmā, Jūrgordenā Lejonsletenas teritorijā. Adrese: (sv) 6-16.
Muzejs
Muzeja ekspozīcija ir izvietota četros stāvos, tai ir sekojošas ekspozīcijas nodaļas: "Augusta Strinberga kolekcija", Tautas māksla, "Leļļu namiņi", Tekstiliju galerija, Sāmi, "Mazie objekti", "Zviedru mājas", "Mēbeles", "Galda klājumi", "Tradīcijas" un "Modes galerija". Muzeja galvenajā zālē atrodas apgleznota un apzeltīta ozolkoka karaļa Gustava Vāsas skulptūra, kuras autors ir Kārls Milless. Bez pastavīgās ekspozīcijas muzejā ir izstāžu zāles, kurās regulāri norisinās dažādas izstādes. Muzejā atrodas arī spēļu istaba, kur muzeja mazākajiem apmeklētājiem iepazīties ar muzeju viņiem saprotamā veidā. Muzejā atrodas arī restorāns.
Sārtulis
Sižets
Sārts zīmulis uzmācīgas mušas ķeršanas laikā nokļūst nepabeigtas bilžu grāmatas pasaulē. Šeit zīmulis satiek Rasēnus, Mežulītes un Zāles vīriņus. Tāpat viņu grāmatā piemeklē dažādas ķibeles. Jauniegūtie draugi palīdz Sārtulim atgriezties, lai autore spētu pabeigt bilžu grāmatu.
Anters
Pāvests Anters (, dzimšanas gads nav zināms, miris ) bija Romas bīskaps no līdz  un līdz ar to katolisma tradīcijā tiek uzskatīts par vienu no Romas pāvestiem. Šajā amatā viņš bija mazāk nekā divus mēnešus. Viņš nomira dabīgā nāvē. Daži pētnieki uzskata, ka Anters bija moceklis. Citi uzskata, ka viņš tika nogalināts, kad viņu vajāja Romas imperators Maksimins Trāķietis. Katoļu baznīcā viņš ir svētais.
Mario Montičelli
Mario Montičelli (it; Venēcija —  Milāna) bija Itālijas starptautiskais lielmeistars šahā (1985).
Biogrāfija
No 1920. gadu vidus līdz 1930. gadu beigām bijis viens no vadošajiem Itālijas šahistiem. Trīs reizes uzvarējis Itālijas šaha čempionātos: 1929. gadā Florencē, 1934. gadā Milānā un 1939. gadā Romā.
Daudzu starptautisko šaha turnīru dalībnieks. 1926. gada neoficiālās šaha olimpiādes individuālajā turnīrā Budapeštā dalījis 1.-2. vietu ar Ernstu Grīnfeldu. 1929. gadā Barselonas starptautiskajā šaha turnīrā dalījis 4.-5. vietu aiz uzvarētājiem Hosē Raula Kapablankas, Savelija Tartakovera un Edgarda Kolles. Divas reizes bijis pirmais starptautiskos šaha turnīros Milānā (1933, 1938 — kopā ar Erihu Eliskazesu). 1930. gadā piedalījies tā laika spēcīgāko šahistu turnīrā Sanremo, kurā uzvarējis Aleksandrs Aļehins. Lai gan Montičelli uzrādīja pieticīgu rezultātu un ierindojās 14. vietā, tomēr viņš saņēma speciālu godalgu par skaistāko partiju par savu uzvaru pret Jefimu Bogoļubovu. Šaha turnīros piedalījies līdz sirmam vecumam un 1974. gadā Venēcijā ieņēmis 4. vietu.
Pārstāvējis Itālijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Ādams Sevidžs
Ādams Vitnijs Sevidžs (en; dzimis ) ir amerikāņu industriālā dizaina un specefektu projektētājs un inženieris, aktieris, pedagogs un televīzijas personība. Iepriekš darbojies (kopā ar Džeimiju Hainemenu) kā Discovery Channel televīzijas raidījumu "Mītu grāvēji" un Unchained Reaction vadītājs. Viņa maketi izmantoti vairākās lielbudžeta filmās, ieskaitot "Zvaigžņu kari: Klonu uzbrukums" and "Matrikss atjaunots". Viņš ir redzama figūra skepticisma kopienā. Sevidžs dzīvo Sanfrancisko ar sievu Džuliju un diviem dēliem dvīņiem.
Mario Montičelli
Biogrāfija
Par panākumiem 1920. un 1930. gadu turnīros FIDE 1950. gadā Montičelli kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1985. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) goda nosaukumu.
Montičelli vārdā ir nosauktas atklātņu lamatas Bogoļubova aizsardzībā: 1. d4 Zf6 2. c4 e6 3. Zf3 Lb4+ 4. Ld2 Lxd2+ 5. Dxd2 b6 6. g3 Lb7 7. Lg2 O-O 8. Zc3 Ze4 9. Dc2 Zxc3 10. Zg5, kuras viņš pirmo reizi pielietoja 1926. gada partijā pret Ladislavu Prokešu.
Juris Vītols
Karjera
Jaunatnes vecumā trenējies un spēlējis LJBL Basketbola skolas "Rīga" Daugavas sporta nama (DSN) filiālē (pie trenera Mārtiņa Fomina). Spēlējis Latvijas U16 un U18 jaunatnes izlasēs.
2021. gada vasarā pievienojās Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas klubam BK Liepāja. Tā kā komandas pirmais saspēles vadītājs Renārs Birkāns guva traumu, jau pirmajā sezonā, 16 gadu vecumā, J. Vītols uzņēmās nozīmīgu lomu komandas spēles organizēšanā.
2023. gada aprīlī J. Vītols aizvadīja karjeras rezultatīvāko spēli, Latvijas Basketbola līgas ceturtdaļfinālā pret BK Latvijas Universitāte gūstot 16 punktus.
2023. gada vasarā J. Vītols bija viens no līderiem un komandas kapteinis Latvijas U18 izlasē, kas kļuva par Eiropas čempionāta B divīzijas uzvarētājiem un atgrieza Latviju A divīzijā. Drīz pēc tam tika paziņots, ka spēlētājs turpmāk pārstāvēs jaunāko Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas klubu Rīgas "Zeļļi".
2012. gada pasaules čempionāts cīņas sportā
2012. gada Pasaules čempionāts cīņas sportā notika no 27. līdz 29.septembrim Stratkonas grāfistē (Alberta, Kanāda). Lai arī tradicionāli olimpiādes gados pasaules čempionāts netiek rīkots, tika nolemts rīkot čempionātu sievietēm. Tas bija saistīts ar faktu, ka čempionātā balvas tiek izspēlētas 7 kategorijās, bet olimpiādē - tikai četrās.
Slavenā japāņu cīkstone Saori Jošida šajā čempioātā izcīnīja savu desmito pasaules čempionāta zelta medaļu.
Tautiešam roku devu
Tautiešam roku devu ir latviešu tautasdziesma Jurjānu Andreja apdarē, kas pirmo reizi atskaņota 1910. gada Piektajos vispārējos latviešu dziesmu svētkos.
2012. gada pasaules čempionāts cīņas sportā
Komandu vērtējums
Katrā svara kategorijā cīkstonis par izcīnīto 1. vietu komandai deva 10 punktus, 2. vietu — 9 punktus, 3.—4. vietu — 8 punktus, 5.—6. vietu — 6 punktus, 7. vietu — 4 punktus, 8. vietu — 3 punktus, 9. vietu — 2 punktus un 10. vietu — 1 punktus.
Tautiešam roku devu
Tautasdziesma harmonizēta 1909. gadā, gatavojoties dziesmu svētkiem. Tā ir vienkāršs, bet gaumīgs strofveida sabalsojums.
Dziesmas vārdi
Variants:
2012. gada pasaules čempionāts cīņas sportā
Dalībnieki
Sacensībās piedalījās 111 cīkstones no 28 valstīm:
Latvijas cīkstoņu rezultāti
Sieviešu brīvajā cīņā:
1454. gads
1454. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.
Veģupītes ūdenskritums
Veģupītes ūdenskritums (arī Veģu ūdenskritums) ir 1,7 m augsts un apmēram 11 metrus garš ūdenskritums (vairāku nelielu ūdenskritumu kaskāde) Talsu novada Abavas pagastā. Izveidojies Veģupītē Veģos, lejpus valsts autoceļa P120 (Talsi—Stende—Kuldīga) tilta. Ūdenskritums līst pār Pļaviņu svītas dolomītiem - senu rifveida barjeru.
Krieķupīte
Krieķupīte ir Krimeldes kreisā krasta pieteka Saldus novada ziemeļos, uz rietumiem no Lutriņiem. Tek rietumu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Krimeldē pie Ērgļu mājām.
A hepatīts
A hepatīts (agrāk pazīstams kā infekciozais hepatīts) ir akūta infekcijas aknu slimība, ko izraisa A hepatīta vīruss (HAV). Viens no pieciem zināmajiem hepatītiem (kopā ar B, C, D, E hepatītu).
Daudzos gadījumos nav simptomu, vai to ir ļoti maz — tas it īpaši ir novērojams jauniešu vidū. Laika periods no inficēšanās līdz simptomu parādīšanās brīdim var būt divas—sešas nedēļas. Simptomi parasti ilgst astoņas nedēļas. Var būt slikta dūša, vemšana, caureja, dzelte, drudzis, vēdersāpes. Apmēram 10—15% cilvēku simptomi atkal parādās sešus mēnešus pēc inficēšanās. Retāk var būt akūta aknu mazspēja, tas biežāk sastopams vecākiem cilvēkiem.
Ar hepatītu var inficēties, ēdot nemazgātus augļus un dārzeņus, dzerot netīru, nevārītu ūdeni, neievērojot higiēnas prasības. Ar to var inficēties arī pēc cieša kontakta ar inficētu personu. Lai arī bērniem bieži vien nav simptomu, kad ir inficējušies, viņi tomēr var inficēt citus cilvēkus. Cilvēks paliek imūns uz mūžu pret A hepatītu pēc vienas infekcijas. Diagnosticēt var ar asins analīžu palīdzību, jo slimības simptomi ir līdzīgi citu slimību simptomiem.
Efektīvs izvairīšanās veids no A hepatīta ir vakcinācija. Tiek uzskatīts, ka tas pasargā uz mūžu. No A hepatīta var arī izvairīties, mazgājot rokas un pareizi gatavojot ēdienu. Nav speciālas ārstēšanas metodes, tiek ieteikta atpūta un medikamenti pret sliktu dūšu un caureju. Infekcija parasti pazūd pilnībā un bez aknu slimībām. Akūtas aknu mazspējas gadījumā tiek veikta aknu transplantācija.
A hepatīts ir izplatītāks valstīs, kurās pastāv slikti sanitārie apstākļi un netiek kontrolēts dzeramā ūdens drošums. Jaunattīstības valstīs līdz 10 gadu vecumam ir inficējušies 90% bērnu. 2010. gadā no akūta A hepatīta mira 102 tūkstoši cilvēku. Katra gada notiek Pasaules hepatīta diena.
Edmunds Jurēvics
Edmunds Jurēvics (dzimis Tukumā) ir latviešu politiķis, pārstāv partiju "Vienotība". Šobrīd viņš ir 14. Saeimas deputāts, ievēlēts no "Jaunās Vienotības" saraksta.
Dzīvesgājums
E. Jurēvics ir dzimis 1992. gadā Tukumā. Mācījās Tukuma 2. vidusskolā (1999—2011). 2020. gadā absolvēja publiskās politikas un pārvaldes studijas Latvijas Universitātē.
Politiskā darbība
2012. gadā E. Jurēvics kļuva par 11. Saeimas deputāta Jāņa Ozoliņa palīgu.
2017. gada pašvaldību vēlēšanās nesekmīgi kandidēja uz vietu Rīgas domē no patijas "Vienotība" saraksta. Tāpat ievēlēšanai pietiekošu balsu skaitu nesaņēma 2018. gada 13. Saeimas vēlēšanās. Bijis partijas "Vienotība" valdes loceklis un Rīgas nodaļas vadītāja vietnieks.
Īstenais valsts padomnieks
Īstenais valsts padomnieks bija Krievijas Impērijas IV kategorijas civildienesta pakāpe no 1724. līdz 1917. gadam, kas atbilda ģenerālmajora pakāpei armijā, un deva pārmantojamu piederību muižnieku kārtai un uzrunu "Jūsu Ekselence" (Ваше Превосходительство).
Edmunds Jurēvics
Politiskā darbība
2022. gada rudenī notikušajās 14. Saeimas vēlēšanās E. Jurēvics kandidēja no "Jaunās Vienotības" saraksta, bet sākotnēji arī šoreiz netika ievēlēts. 15. decembrī viņam apstiprināja 14. Saeimas deputāta pilnvaras, jo partijas biedrs Edgars Rinkēvičs savu mandātu nolika uz laiku, kamēr darbojas Krišjāņa Kariņa Ministru kabinetā. Pēc tam, kad E. Rinkēvičs kļuva par Valsts prezidentu, E. Jurēvics ieguva pastāvīgo Saeimas deputāta mandātu.
Īstenais valsts padomnieks
Lai saņemtu šo pakāpi, bija jānostrādā valsts civildienestā 10 gadus valsts padomnieka (V) pakāpē.
Bruņinieka stāsts
"Bruņinieka stāsts" (en) ir 2001. gada ASV viduslaiku piedzīvojumu komēdija, kuras režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Braiens Heldžlends. Galvenās lomas filmā atveido Hīts Ledžers, Marks Adijs, Rufuss Sūels, Pols Betanijs un Alans Tadiks. Filmas pirmizrāde notika.
Skvairs pēc saimnieka nāves pieņem viņa, bruņinieka, identitāti, lai varētu piepildīt savas vēlmes pēc ēdiena un slavas.
Pārupju grāvis
Pārupju grāvis (arī Pārupes grāvis, Strauta grāvis) ir Lielupes kreisā krasta pieteka Tukuma un Jelgavas novados.
Izteka - Lielā Ķemeru tīreļa dienvidos. Tek ziemeļaustrumu-austrumu virzienā. Ietek Lielupē lejpus Zvīguļiem. Lielākās pietekas - Lāču strauts, Mārta. Upi šķērso valsts autoceļš P101 (Kalnciems—Kūdra), tās krastos nav lielu apdzīvoto vietu.
Paunka Todorova
Paunka Todorova (bg; dzimusi Varnas apgabals) ir Bulgārijas šahiste, divkārtējā Bulgārijas sieviešu šaha čempione.
Biogrāfija
No 1950. gadu vidus līdz 1960. gadu beigām bijusi viena no vadošajām Bulgārijas šahistēm. Bulgārijas sieviešu šaha čempionātos izcīnījusi sešas medaļas: divas zelta (1955, 1964), sudraba (1970) un trīs bronzas (1951, 1952, 1954). 1958. gadā izcīnījusi 3. vietu starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā Bela Crkvā (tagad Serbija). Piedalījusies 1959. gada pretendentu turnīrā šahā sievietēm Plovdivā, kurā ierindojusies 14. vietā (uzvarēja Kira Zvorikina). 1963. gadā Splitā pārstāvējusi Bulgāriju 2. sieviešu šaha olimpiādē.
1978. gadā pārtraukusi savu šahistes karjeru.
Skopjes akvedukts
Skopjes akvedukts (mk) ir akvedukts Ziemeļmaķedonijas galvaspilsētas Skopjes pievārtē, Vizbegovā, ap 2 km no pilsētas centra. Akvedukta saglabātā posma garums ir 386 m, augstums — līdz 16,5 m. Šis ir vienīgais akvedukts, kas saglabājies Ziemeļmaķedonijas teritorijā.
Akvedukta būvniecības laiks nav zināms, par to pastāv divas teorijas. Vecākā uzskata, ka tas būvēts Austrumromas impērijas laikā, imperatora Justiniāna I valdīšanas laikā 6. gadsimtā. Otrs uzskats ir, ka akvedukts būvēts vēlāk, 16. gadsimtā, Osmaņu impērijas laikā. Ticis izmantots līdz pat 18. gadsimtam.
Aleksandrs Cjolis
Savas karjeras laikā spēlējis Grieķijā, Vācijā, Itālijā, Spānijā, Francijā, Kiprā, Turcijā, Skotijā un Saūda Arābijā.
Grieķijas futbola izlases sastāvā debitējis 2006. gadā. Piedalījies 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2008. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Werder Bremen
APOEL
Olijs Votkinss
Olivers Džordžs Arturs Votkinss (en, dzimis ) ir Anglijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Anglijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Votkinss pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Aston Villa.
Iepriekš spēlējis Exeter City, Weston-super-Mare un Brentford. Brentford komandas rindās 2019–20. gada sezonā kļuvis par Anglijas čempionāta dalīti labāko vārtu guvēju. Pēc veiksmīgās sezonas pievienojies Anglijas Premjerlīgas komandai Aston Villa.
Anglijas futbola izlases sastāvā debitējis pret Sanmarīno.
Sasniegumi
Individuālie sasniegumi
2014. gada Francijas atklātais čempionāts tenisā — vīriešu vienspēles
2014. gada Francijas atklātajā čempionātā, vīriešu vienspēlēs, uzvarēja 4 gadus pēc kārtas triumfējušais spānis Rafaels Nadals, kurš finālā pārspēja serbu Novaku Džokoviču.
Latvijas tenisists Ernests Gulbis turnīrā guva augstāko panākumu Grand Slam turnīros, sasniedzot pusfinālu, kurā piekāpās Novakam Džokovičam.
Es atnācu uguntiņu
"Es atnācu uguntiņu" ir Zigmara Liepiņa dziesma, kuru viņš 1984. gadā komponēja četru dziesmu ciklam ar latviešu dainu vārdiem („Gaisu šķīru dziedādama”, „Es nezinu kālabad”, „Es atnācu uguntiņu” un „Zibsnī zvaigznes aiz Daugavas”) no Imanta Ziedoņa sastādītā tautasdziesmu krājuma „Kas jāzina meitiņām”.
1984. gadā tā tika atskaņota kā Mirdzas Zīveres soloprogrammas daļa Z. Liepiņa vadītās grupas „Viktorija” koncertos. 1985. gadā dziesma „Es atnācu uguntiņu” „Mikrofona” aptaujā ierindojās 18. pozīcijā.
2018. gadā "Es atnācu uguntiņu" ieguva 55. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.
Džekija Džoinere-Kersija
Pasaules čempionātos ir izcīnījusi četras uzvaras. 1987. gadā Romā uzvarēja gan septiņcīņā, gan tāllēkšanā, 1991. gadā Tokijā — tāllēkšanā, savukārt 1993. gadā Štutgartē — septiņcīņā.
Sports Illustrated for Women atzina viņu par 20. gadsimta izcilāko sieviešu sportisti.
Volejbols 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — kvalifikācija
2020. gada vasaras olimpisko spēļu vīriešu un sieviešu volejbola turnīram varēja kvalificēties 12 komandas - 1 rīkotājvalsts, 6 labākās komandas FIVB Olimpiskās kvalifikācijas turnīrā un 1 komanda katrā no pieciem kontinenta kvalifikācijas turnīriem.
Vīriešu un sieviešu pludmales volejbola turnīram varēja kvalificēties 24 komandas.
Vagaršapata
Vagaršapata (hy, no 1945. līdz 1995. gadam — Ečmiadzina (Էջմիածին)) ir 4. lielākā pilsēta Armēnijā. Atrodas 18 km attālumā no valsts galvaspilsētas Erevānas un 10 km attālumā no Armēnijas robežas ar Turciju. 2016. gadā tās iedzīvotāju skaits sasniedza 37 tūkstošus.
Pilsēta dibināta 2. gadsimtā p.m.ē. Bijusi viena no Lielās Armēnijas lielākajām pilsētām, vienu brīdi arī galvaspilsēta. Kopš 4. gadsimta — Armēņu apustuliskās baznīcas centrs.
Pilsētā ievērojama ir Ečmiadzinas katedrāle un ap to izveidotās klostera celtnes. Katedrāle kopā ar Zvartnocas arheoloģisko pieminekli iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Normunda Rutuļa diskogrāfija
Šī ir latviešu dziedātāja Normunda Rutuļa diskogrāfija. Viņš ierakstījis un izdevis 15 studijas albumus, no tiem 10 solo albumu, 1 izlasi, 1 remiksu albumu, 1 koncertierakstu un 71 radio singlu.
Balta ezers
Balta ezers var būt:
Boltmuižas ezers
Boltmuižas ezers (arī Baltmuižas ezers, Balta ezers, Baltāsmuižas ezers) ir ūdenstilpe Subates ezeru grupā Augšdaugavas novada Prodes pagastā. Subglaciālas izcelsmes caurteces ezers, krasti — slīpi, vietām — stāvi. Iztek strauts uz Kaļķīšu ezeru ziemeļos. Pieder pie Lielupes baseina. Mīt plaudis, karūsa, asaris, rauda, līdaka, līnis. Ezera austrumu krastā Baltmuižas muižas komplekss ar parku. Peldvieta dienvidrietumu krastā.
Plaukšķenes
Plaukšķenes (la) ir neļķu dzimtas augu ģints, kura savvaļā sastopama Eirāzijā, Ziemeļamerikā, vietām Dienvidamerikā un Āfrikā, kā arī ir ievazāta Austrālijā un Okeānijas salās.
Daži autori plaukšķeņu ģintī klasificē guntiņu (Lychnis) u.c. ģinšu sugas, tādēļ, atkarībā no informācijas avota, ģintī klasificēto sugu skaits var svārstīties no gandrīz 500 līdz vairāk nekā 800.
Sugas
Latvijā ir sastopamas vai ir konstatētas šādas plaukšķeņu sugas:
Rancāns
Rancāns (sieviešu dzimtē Rancāne) ir latgaliešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Rogue One: Zvaigžņu karu stāsts
"Rogue One: Zvaigžņu karu stāsts" (en) ir 2016. gada ASV zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors ir Garets Edvards. Galvenās lomas atveido Felisita Džonsa, Diego Luna, Alans Tūdiks, Donijs Jens, Cjaņs Veņs, Ahmeds Rizs, Bens Mendelsons un Forests Vaitekers. Filmas pirmizrāde notika.
Filmas darbība notiek laikā starp trešo un ceturto Zvaigžņu karu epizodēm. Uzzinājusi, ka Impērija gatavojas radīt pašu draudīgāko ieroci visā Galaktikā — Nāves zvaigzni, pretošanās kustība izveido speciālo vienību, kuras slepenās misijas uzdevums ir nolaupīt Nāves Zvaigznes būvniecības plānus.
Gazeles
Gazeles jeb gaceles, gazeļu ģints (Gazella) ir viena no dobradžu dzimtas (Bovidae) ģintīm, kas apvieno 8 mūsdienās dzīvojošas gazeļu sugas un 3 nesenā pagātnē izmirušas sugas, kā arī vairākas aizvēsturiskās sugas. Tās sastopamas Ziemeļāfrikā, Austrumāfrikā, Arābijas pussalā, Tuvajos Austrumos, Centrālāzijā un Dienvidāzijā. Zinātniskais nosaukums Gazella atvasināts no persiešu valodas un latviski nozīmē "elegants un ātrs".
Sistemātikas izmaiņas
Saskaņā ar jaunākajiem ģenētiskajiem un morfoloģiskajiem pētījumiem no gazeļu ģints (Gazella) izdalītas vairākas jaunas gazeļu ģintis, kuras kādreiz tika klasificētas kā gazeļu apakšģintis. Tās ir Āfrikas trīskrāsu gazeles (Eudorcas), Āfrikas tuksnešu gazeles (Nanger) un stepju gazeles (Procapra).
Romualds Ancāns
Romualds Ancāns (dzimis Līvānu pagasta Staros,  miris  Rīgā) bija latviešu aktieris.
Gazeles
Izskats un īpašības
Gazeles ir samērā nelieli, eleganti pārnadži ar graciozu ķermeņa uzbūvi, garām, tievām kājām un smalkām galvām. Tēviņi nedaudz lielāki nekā mātītes. Lielākajai daļai sugu abiem dzimumiem ir ragi, lai gan tēviņiem ragi ir lielāki. Izņēmums ir džeirāns (Gazella subgutturosa), kuram ragi ir tikai tēviņam. Gazelēm ir raksturīgs ruds matojums, vēders gaišs, gandrīz balts, dažām sugām ir melnas detaļas, piemēram, džeirāniem ir melnas astes. Lielākais ģintī ir džeirāns, kura augstums skaustā ir 80 cm, salīdzinoši citām gazeļu sugām tēviņi ir apmēram 65 cm augsti.
Romualds Ancāns
Izglītību ieguvis Vanagu pamatskolā, Rīgas 14. vakara vidusskolā un Latvijas Valsts Konservatorijas Teātra fakultātē. Kopš 1973. gada darbojās Dailes teātrī, strādājis arī teātrī "Skatuve". Kopumā aktieris filmējās vairāk nekā 50 filmās, tai skaitā "Limuzīns Jāņu nakts krāsā", "Cilvēka bērns", "Likteņdzirnas", "Rīgas sargi", "Rūdolfa mantojums". Galvenā loma 2010. gada filmā "Rūdolfa mantojums" bija Ancāna pēdējā loma, par kuru viņš 2012. gadā (jau pēc nāves) tika apbalvots ar "Lielā Kristapa" balvu kā labākais aktieris.
Gazeles
Izskats un īpašības
Gazeles ir ļoti ātri dzīvnieki un īsā distancē spēj sasniegt ātrumu ap 80 km/h, toties garā distancē spēj ilgstoši skriet ar ātrumu 48 km/h. Tās mājo dažādos sausos biotopos — tuksnešos, savannā un zāļainos līdzenumos ar īsu zāli. Gazeles dzīvo lielos baros un barojas ar maigākiem zālaugiem un koku lapām kā citi zālēdāji.
Aizvēsturiskās izmirušās gazeles
ģints Gazella
Romualds Ancāns
Miris no hepatīta. Apglabāts Rožkalnu pagasta Augšmuktu kapos.
Lida
Lida var būt:
Māra Ķimele
Māra Ķimele (dzimusi ) ir latviešu režisore, skatuves mākslas pedagoģe, performances māksliniece un aktrise.
Dzīves gājums
Dzimusi Rīgā aktiera Viļa Ķimeļa un viņa sievas Dagmāras, dzimušas Lāces, ģimenē. M. Ķimele ir rakstnieka un politiskā darbinieka Jūlija Lāča un režisores Annas Lāces mazmeita.
1969. gadā viņa absolvēja Maskavas Teātra mākslas institūtu. 1969. gadā sāka režisores karjeru, līdz 1989. gadam strādāja Valmieras Drāmas teātrī, no 1990. līdz 1993. gadam — teātrī "Kabata", no 1994. līdz 1996. gadam un no 2003. līdz 2018. gadam — Jaunajā Rīgas teātrī. Iestudējusi teātra izrādes arī citos teātros. No 1975. līdz 1993. gadam bija pedagoģe Latvijas konservatorijā (vēlāk Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmija), 1996. gadā sāka pasniegt aktiermeistarību un teātra režiju Latvijas Kultūras akadēmijā.
Pagodinājumi un apbalvojumi
Kopš 1970. gada Latvijas Teātra darbinieku savienības biedre. 1987. gadā saņēma Latvijas PSR Nopelniem bagātās mākslas darbinieces goda nosaukumu, 1995. gadā Spīdolas balvu. Trīs reizes ieguvusi Gada režisora balvu Spēlmaņu nakts ceremonijā (1994, 2002, 2005). 2003. gadā apbalvota ar ceturtās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni. 2005. gadā ieguvusi Eduarda Smiļģa balvu. 2020. gadā ieguva Spēlmaņu nakts balvu par mūža ieguldījumu.
2001. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanas
2001. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanas notika. Domes tika ievēlētas 552 pašvaldībās — 7 republikas pilsētās un 545 pagastos. Vēlēšanas organizēja Centrālā vēlēšanu komisija.
Trijās pašvaldībās saskaņā ar rajona tiesu lēmumiem notika atkārtotas vēlēšanas. notika vēlēšanas Viesturu pagastā un Preiļu novadā, bet — Ilūkstē.
Kautrā mimoza
Kautrā mimoza (Mimosa pudica) ir viengadīgs vai daudzgadīgs tauriņziežu dzimtas augs. Šis augs ievērību ieguvis tāpēc, ka, pieskaroties tā lapām, tās pēc brīža sakļaujas kopā un pēc pāris minūtēm atkal atveras vaļā. Kautrās mimozas dabiskais izplatības areāls ir Dienvidamerika un Centrālamerika. Mūsdienās tā aug arī citās pasaules vietās, piemēram, Indonēzijā, Taizemē, Malaizijā un Filipīnās. Kautrā mimoza galvenokārt aug ēnainās vietās, zem kokiem un krūmiem.
Kārlis Linnejs 1753. gadā šo augu pirmo reizi aprakstīja savā darbā Species Plantarum, kur to nosauca par Mimosa pudica. Latīņu valodas pudica nozīmē ‘kautrs, kautrīgs’.
Baltenlande
Baltenlande (de, lv, et) jeb Baltijas valsts bija vācbaltiešu muižniecības ieplānota federatīva valsts agrāko Baltijas provinču teritorijā pēc Pirmā pasaules kara beigām (1919).
Baltijas valstij būtu jāsastāv no Igaunijas, Sāmsalas, Kurzemes, Latgales, Ziemeļvidzemes un Dienvidvidzemes kantoniem.
Pirmsākumi
Pēc Oktobra revolūcijas Igaunijas Pārstāvju sanāksme 1917. gada 28. novembrī izziņoja Igaunijas neatkarību, 30. novembrī Latviešu Pagaidu Nacionālā Padome pasludināja Latvijas autonomiju.
Savukārt Vidzemes landtāgs 1917. gada 31. decembrī nolēma prasīt Igaunijas un Vidzemes atdalīšanu no Krievijas un Vidzemes bruņniecība pilnvaroja Heinrihu fon Štriku tās vārda slēgt līgumus ārvalstīs. 1918. gada 28. janvārī fon Štriks Stokholmā Padomju Krievijas vēstniekam Zviedrijā Vorovskim iesniedza Igaunijas, Vidzemes un Kurzemes bruņniecības neatkarības deklarācijas, atsaucoties uz Baltijas provinču senajām privilēģijām un pēc Lielā Ziemeļu kara 1721. gadā Nīštatē parakstīto Krievijas-Zviedrijas miera līgumu.
Pēc tam, kad bija noslēgts Brestļitovskas miera līgums un Krievija bija atteikusies no tiesībām uz Kurzemi, 1918. gada 8. martā Kurzemes Zemes padome (Kurländischer Landesrat), ko pamatā veidoja vācbaltieši, proklamēja Kurzemes un Zemgales hercogistes atjaunošanu. 12. aprīlī vācbaltiešu aristokrātu izveidotā Vidzemes, Igaunijas, Sāmsalas un Rīgas Apvienotā Zemes padome (Der Vereinigte Landesrat für Livland, Estland, Ösel und Riga) nolēma izveidot "Baltijas hercogisti" un lūgt Vācijas ķeizaram ņemt to savā protektorātā. Kā alternatīva bija paredzēta kopējas Baltijas valsts izveide personālūnijā ar Prūsiju. 27. augustā parakstītā un 6. septembrī ratificētā Berlīnes papildvienošanās paredzēja krievu-vācu robežu demarkācijas komisijas izveidi Livonijas austrumu robežas noteikšanai.
Baltijas hercogiste
1918. gada 22. septembrī Vācijas ķeizars atzina Baltijas zemju tiesības uz patstāvīga valstiskuma izveidi, vienlaikus atzīstot Apvienotās zemju padomes (Vereinigter Landesrat) tiesības īstenot formāli neatkarīga Baltijas valstiskuma ieceri. Pati Baltijas valsts tika proklamēta Rīgā 1918. gada 5. novembrī. Tomēr pēc Vācijas kapitulācijas, Novembra revolūcijas un Latvijas Republikas proklamēšanas 1918. gada 18. novembrī, Vācijas valdība 25. novembrī atzina Latvijas neatkarību visā latviešu apdzīvotajā teritorijā. Vācu militārā pārvalde 1918. gada 26. novembrī nodeva savas pilnvaras Latvijas Pagaidu valdībai, ko vadīja Kārlis Ulmanis. Vācijas ģenerālpilnvarotais Baltijas zemēs Augusts Vinnigs (August Winnig) līdzīgu vienošanos ar Igaunijas Pagaidu valdību parakstīja jau 1918. gada 19. novembrī.
Apvienotās Baltijas hercogistes Reģentu padome nolika savas pilnvaras 1918. gada 28. novembrī.
Liepājas notikumi
1919. gada 18. februārī Liepājā robežkontroles laikā Vidzemes landmaršala Heinriha fon Štrika un zviedru virsnieka Nilsa Ēlunda bagāžā tika atrasta aizzīmogota pakete ar plānu izveidot apvienotu Baltijas valsti Vācijas vai arī pēc boļševiku sakāves restaurētās Krievijas protektorātā. Latvijas Pagaidu valdības Iekšlietu ministrs Miķelis Valters izdeva pavēli apcietināt H. fon Štriku un izsludināja naudas prēmiju viņa uzrādītājam 10 000 rubļu apmērā, tomēr pašam fon Štrikam laimējās 20. februārī atstāt Latviju un viņš savu politisko karjeru līdz ar to beidza.
Bermonta afēra
1919. gada 17. maijā Berlīnē notika vācbaltiešu un vāciski orientēto krievu politiķu apspriede, kurā tika nolemts Kurzemē veidot jaunu Baltās kustības armiju. Brīvprātīgo vervēšanu uzņēmās Pāvels Bermonts, kas 30. maijā ar Baltenlandes vervēšanas biroja (Werbebüro Baltenland) palīdzību nosūtīja uz Kurzemi 350 vīru lielu karaspēka vienību un 12. jūnijā pats ar savu armijas štābu ieradās Jelgavā. Pēc 3. jūlija Strazdumuižas pamiera nosacījumiem sakautajam vācu karaspēkam bija jāatstāj Latvijas teritorija, tomēr Vācijas VI rezerves korpusa komandieris Rīdigers fon der Golcs lika pārtraukt evakuācijas darbus un plānoja dibināt separātu Austrumu valsti (Oststaat) bijušajās Vācu ordeņa zemēs no Daugavas līdz Vislai.
Savukārt Berlīnē 1919. gada jūlijā tika nodibināta Rietumkrievijas valdība ģenerālleitnanta Vasīlija Biskupska vadībā, bet 22. jūlijā tika izveidota Rietumkrievijas militāri politiskā padome Ludviga Knoringa vadībā.
1. augustā Antantes bruņoto spēku virspavēlnieks maršals Fošs pavēlēja vācu karaspēku atvilkt no Baltijas līdz 30. augustam, bet ģenerālis fon der Golcs prasīja savai vadībai uzturēt to līdz oktobrim. 12. augustā uz Vāciju aizbrauca daļa no VI rezerves korpusa II brigādes daļām, bet atlikušās apvienojās karaspēka grupā "Baltenlande".
20. septembrī Bermonts-Avalovs pasludināja sevi par Baltijas valdnieku.
21. septembrī R. fon der Golcs parakstīja vienošanos ar Bermontu par Jelgavas frontes vācu karaspēka pavēlnieka funkciju nodošanu Bermontam, kam savukārt politiskajā ziņā bija jāpakļaujas Berlīnē esošajai Rietumkrievijas militāri politiskajai padomei. Vācu brīvprātīgo militārās vienības noslēdza atsevišķus līgumus ar Bermontu par pāriešanu Krievijas dienestā. 1. oktobrī Jelgavas apspriedē kopā ar ģenerāli R. fon der Golcu un A. Niedru tika pieņemts lēmums ieņemt Rīgu un tur nodibināt Krievijas Baltijas provinču — Baltenlandes (Ostseeprovinzen Russlands—Baltenland) valdību ar A. Niedru kā Vidzemes un Kurzemes ģenerālgubernatoru. 6. oktobrī Bermonts-Avalovs Jelgavā izveidoja sev padotu Rietumu Krievijas padomi Konstanīna fon der Pālena vadībā.
Sedovs
Sedovs var būt:
Rāms Nāths Kovinds
Rāms Nāths Kovinds (hi, Rām Nāth Kovind, en, dzimis ) ir Indijas politiķis. No 2017. līdz 2022. gadam Rāms Nāths Kovinds bija Indijas prezidents. Viņš bija otrais Indijas prezidents valsts vēsturē no dalitiem un pārstāvēja Indijas Tautas partiju.
No 2015. līdz 2017. gadam bija Bihāras štata gubernators. No 1994. līdz 2006. gadam bija Indijas parlamenta deputāts. Pirms kļuva par politiķi, Rāms Nāths Kovinds 16 gadus bija advokāts.
Franko Dzefirelli
Franko Dzefirelli (it; dzimis, miris ) bija itāliešu filmu, televīzijas un operu režisors un kinoproducents. Bijis Itālijas Senāta loceklis (1994—2001) no labēji centriskās partijas Forza Italia, pārstāvot Katāniju.
Daudzi Dzefirelli veidotie operu uzvedumi guvuši starptautisku atzinību un tiek atzīti par klasiku. Par operfilmu "Traviata" (La traviata, 1982) tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai un saņēmis BAFTA kino balvu par labāko dizainu un māksliniecisko režiju. Saņēmis divas Emmy balvas — par darbiem televīzijā Great Performances (1971) un "Pajaci" (Pagliacci, 1982).
Darbs televīzijā un kino
Starp Dzefirelli nozīmīgākajiem darbiem kino un televīzijā ir vairākas pēc Viljama Šekspīra lugu motīviem veidotas filmas — "Spītnieces savaldīšana" (1967) ar Elizabeti Teilori un Ričardu Bērtonu galvenajās lomās, "Romeo un Džuljeta" (1968) (par kuru Dzefirelli tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai un Zelta globusa balvai kā labākais režisors), "Otello" (1976) ar Plasido Domingo galvenajā lomā, "Hamlets" (1990) ar Melu Gibsonu un Glennu Klouzu galvenajās lomās. Ievērību guvis Dzefirelli veidotais TV miniseriāls "Jēzus no Nācaretes" (1977).
Operu iestudējumi
Kopš 1950. gadiem Dzefirelli bija kļuvis par vienu no vadošajiem operu iestudētājiem Itālijā, kā arī citur Eiropā un ASV. Savu karjeru viņš bija sācis teātrī kā Lukīno Viskonti asistents. Vēlāk viņš pievērsās scenogrāfijai. Pirmie viņa režisora darbi bija Džoakīno Rosīni operu iestudējumi. 1958. gadā iestudēja operu "Traviata" Dalasā ar Mariju Kallu galvenajā lomā. No viņu kopējiem darbiem īpaši atzinīgi tika uzņemts operas "Toska" iestudējums 1964. gadā Londonas Karaliskajā operā Koventgārdenā. Sekoja operas "Norma" iestudējums Parīzes Operā ar Mariju Kallu galvenajā lomā. Dzefirelli bieži sadarbojās arī ar operdziedātāju Džoanu Saterlendu. 1959. gadā Dzefirelli iestudēja operu Lucia di Lammermoor ar Saterlendu galvenajā lomā. Dzefirelli veidojis daudzu operu iestudējumus Metropoles operā Ņujorkā, starp tiem "Bohēma" (La bohème), "Toska", "Turandota", "Dons Žuans" (Don Giovanni).
Apbalvojumi
1977. gadā Dzefirelli saņēma ordeni "Par nopelniem Itālijas Republikas labā" ar Lielvirsnieka pakāpi (Grande Ufficiale Ordine al Merito della Repubblica Italiana).
Zilā pils
Zilā pils (melnkalniešu: Plavi dvorac) ir Melnkalnes prezidenta oficiālā rezidence.
Vēsture
Pili uzcēla kņazs Nikola I troņa mantiniekam Danilo II, kurš līdz 1916. gadam šeit dzīvoja kopā ar sievu Jutu.
Būvniecība tika veikta no 1894. līdz 1895. gadam pēc itāļu arhitekta Kamillo Boito projekta. 1910. gadā pilī tika ierīkota elektrība.
Dienvidslāvijas laikos ēka tika izmantota kā izstāžu galerija. Kopš 2010. gada pēc restaurācijas tā ir valsts galvas pils.
Gērijs Betmens
Gērijs Betmens (dzimis 1952. gada 2. jūnijā) ir pašreizējais Nacionālās hokeja līgas komisārs, šajā amatā strādā jau kopš 1993. gada.
Pirms darba NHL Betmens strādāja NBA, savu karjeru sākot jau 1981. gadā, darbojoties pārsvarā mārketinga un juridiskajās nodaļās, taču drīz vien Betmens kļuva jau par trešo ietekmīgāko NBA amatpersonu.
NHL komisārs
Par NHL komisāru Betmens kļuva 1993. gada 1. februārī. Viņa darbības laikā ievērojami auguši līgas ienākumi — no 400 miljoniem dolāru 1993.—94. gada sezonā līdz vairāk nekā trim miljardiem 2010.—11. gada sezonā.
Stājoties amatā, Betmenam tika uzdots popularizēt līgu ASV tirgū, noslēgt līgas paplašināšanos, kā arī atrisināt nesaskaņas ar spēlētājiem. Jau viņa darbības pirmajos gados līgai pievienojās sešas jaunas komandas (Anahaimas "Mighty Ducks", Floridas "Panthers", Nešvilas "Predators", Atlantas "Thrashers", Minesotas "Wild" un Kolumbusas "Blue Jackets"). Tāpat četras komandas pārcēlās uz citām pilsētām.
Pienava (upe)
Pienava (arī Pienavīte) ir Vecbērzes poldera apvadkanāla kreisā krasta pieteka Dobeles, Tukuma un Jelgavas novados.
Netālu no Pienavas upes atrodas Lustes pils.
Āriņi (Jersikas pagasts)
Ciema apkārtnē atrodas Jersikas meža taka.
Atis Labucis
Atis Labucis (dzimis ) ir latviešu biologs un politiķis. Pārstāv partiju "Vienotība", ir 14. Saeimas deputāts, ievēlēts no "Jaunās Vienotības" saraksta.
Dzīvesgājums
Dzimis 1986. gadā.
2011. gadā absolvēja Latvijas Universitātes Bioloģijas fakultāti, iegūstot biologa specialitāti.
Pēc studiju beigām strādājis par pētnieku un zinātnisko asistentu Latvijas Hidroekoloģijas institūtā.
Politiskā darbība
2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās kandidējis uz vietu Saulkrastu novada domē no apvienības "Jaunā Vienotība" saraksta, bet netika ievēlēts. 2022. gada Saeimas vēlēšanās A. Labucis kandidēja no "Jaunās Vienotības" saraksta un sākotnēji netika ievēlēts Saeimā. 15. decembrī viņam apstiprināja 14. Saeimas deputāta pilnvaras, stājoties partijas biedres Ineses Lībiņas-Egneres vietā, kura pilnvaras uz laiku nolika, lai darbotos Krišjāņa Kariņa Ministru kabinetā.
Zīļuks (filma)
"Zīļuks" ir 2010. gadā izdota Latvijas animācijas filma. Filmas režisore ir Dace Rīdūze.
Sižets
Animācijas filmas galvenais varonis ir Zīļuks, kurš veidots no ozolzīlēm. Filma stāsta par viņa piedzīvojumiem Stiebru ciemā un tikšanos ar dažādiem kukaiņiem.
Pekinas nacionālais ātrslidošanas ovāls
Nacionālais ātrslidošanas ovāls (zh) ir ātrslidošanas arēna, kas atrodas Pekinas olimpiskajā parkā, Pekinā. Arēna tika speciāli uzbūvēta priekš 2022. gada ziemas olimpiskajām spēlēm, ātrslidošanas sacensībām. Tā ir vienīgā būve, kas tika uzbūvēta no jauna priekš šīm olimpiskajām spēlēm.
2021. gadā šajā arēnā tika rīkots arī Pasaules čempionāts ātrslidošanā.
Ātrslidošanas ovāls tika uzbūvēts vietā, kur atradās agrākais Olimpiskā parka hokeja laukums un loka šaušanas laukums, abās šajās vietās notika lauka hokeja un loka šaušanas sacensības 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Arēnu sāka būvēt 2017. gada aprīlī un pabeidza 2021. gada 8. oktobrī. Arēnas dizainu veidoja arhitektūras firma Populous. Tās platība ir 12 000 m² un tā ir lielākais ātrslidošanas laukums Āzijā. Fasādi veido 22 "ledus lentes", kuru garums ir 622 metri, bet otrajā stāvā ir Pekinas Debesu tempļa iedvesmota izliekta aizkaru sienu sistēma.
Kalna
Kalna (vīriešu dzimtē Kalns; pamazināmajā formā Kalniņa) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Marcels Haščāks
Marcels Haščāks (dzimis 1987. gada 3. februārī) ir slovāku hokejists, labās malas uzbrucējs. Pašlaik (2017) Haščāks spēlē Čehijas Ekstralīgas vienībā Brno "Kometa".
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Haščāks sāka 2005.—06. gada sezonā Slovākijas Ekstralīgas kluba HK Poprada rindās. Komandas sastāvā hokejists aizvadīja nākamās trīs sezonas, līdz 2010. gada vasarā pievienojās HC Košice vienībai, tajā spēlējot līdz pat 2012.—13. gada sezonas beigām.
2013. gada 21. augustā pēc veiksmīgi izturēta pārbaudes laika Haščāks noslēdza viena gada līgumu ar KHL klubu Rīgas "Dinamo". Pēc sezonas beigām noslēdza viena gada līgumu ar Habarovskas "Amur", taču tad atgriezās Čehijā.
Slovākijas hokeja izlases rindās uzbrucējs spēlējis 2012. un 2013. gada Pasaules čempionātos, 2012. gadā kopā ar izlasi izcīnot sudraba medaļas.
Vegasas "Golden Knights"
Vegasas "Golden Knights" (en) ir profesionāls ASV hokeja klubs, kas ir bāzēts Lasvegasā, ASV. Sākot ar 2017.—18. gada sezonu, klubs spēlē Nacionālās hokeja līgas Rietumu konferences Klusā okeāna divīzijā. Tā ir pirmā profesionālā Lasvegasas sporta komanda. Komanda savas mājas spēles aizvada T-Mobile Arena.
Vēsture
Pirmās mediju spekulācijas par komandas izveidi Lasvegasā izskanēja 2014. gadā. 2015. gada 21. jūlijā NHL komisārs Gerijs Betmens paziņoja, ka interesi par pievienošanos līgai izrādījis pieteikums no Lasvegasas un uzņēmuma, kas vēlējās atjaunot Kvebekas "Nordiques". Visbeidzot, 2016. gada 22. jūnijā NHL apstiprināja, ka sākot ar 2017.—18. gada sezonu par 31. NHL komandu kļūs Lasvegasa. Tāpat tika paziņots, ka 2017. gada vasarā notiks līgas paplašināšanās drafts. 2016. gada 22. novembrī tika paziņots, ka komandas nosaukums būs Vegasas "Golden Knights".
2023. gadā "Golden Knights" komanda atgriezās Stenlija kausa finālā un izcīnīja savu pirmo Stenlija kausa čempionu titulu, piecās spēlēs pieveicot Floridas Panthers.
Talismans
"Golden Knights" talismans ir Arizonas indeszobs vārdā Chance. Talismans tika atklāts komandas otrajā mājas spēlē 2017. gada 13. oktobrī. Komanda izvēlējās neizmantot bruņinieku kā talismanu, jo atklāja, ka bruņinieku talismani, ko izmantoja citas komandas, nebija īpaši draudzīgi bērniem.
Šobrīdējais sastāvs
''Pēdējoreiz atjaunots 2023. gada 15. jūnijā.''
Gatis Liepiņš
Gatis Liepiņš (dzimis ) ir latviešu vēsturnieks un politiķis, pārstāv partiju "Vienotība". Šobrīd vinš ir 14. Saeimas deputāts, ievēlēts no "Jaunās Vienotības" saraksta.
Dzīvesgājums
G. Liepiņš ir dzimis 1989. gadā. 2016. gadā absolvēja humanitāro zinātņu maģistra studijas vēsturē Latvijas Universitātes Vēstures un filozofijas fakultātē.
Politiskā darbība
2013. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās G. Liepiņš pirmo reizi nesekmīgi kandidēja uz vietu Rīgas domē no patijas “Vienotība” saraksta. Tāpat netika ievēlēts arī 2017. gada Rīgas domes vēlēšanās un 2020. gada Rīgas domes ārkārtas vēlēšanās, kandidējot no apvienības "Jaunā Vienotība" saraksta. Pēc šīm vēlēšanām G. Liepiņš kļuva par Rīgas domes priekšsēdētāja vietnieka Viļņa Ķirša padomnieku.
2022. gada Saeimas vēlēšanās G. Liepiņš kandididēja no "Jaunās vienotības" saraksta un sākotnēji netika ievēlēts. 15. decembrī viņam apstiprināja 14. Saeimas deputāta pilnvaras uz laiku, kamēr viņa partijas biedre Evika Siliņa nolika pilnvaras uz laiku, lai darbotos Krišjāņa Kariņa Ministru kabinetā.
Roshen
Konditerska korporacija ROSHEN ir Ukrainas konditorejas ražotāju grupa. Tā dibināta 1996. gadā. Centrālais birojs atrodas Kijivā.
Nosaukums ROSHEN veidots no korporācijas dibinātāja Petro Porošenko uzvārda daļas.
Uzņēmums ražo šokolādes tāfelītes, šokolādes, karameļu un želejas konfektes, cepumus, biskvītus, vafeles. Viens no pazīstamākajiem izstrādājumiem ir "Kijevas" torte. Gadā tiek saražots līdz 410 000 tonnu produkcijas.
Roshen grupā ietilpst ražotnes:
Roshen ir stratēģiskās partnerības līgums ar Ungārijas uzņēmumu Bonbonetti Choco Kft.
Vēsture
2006. gada jūlijā Roshen no Lietuvas investīciju uzņēmuma Invalda nopirka konditorejas izstrādājumu uzņēmumu Klaipedos konditerija.