cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aragona
Aragona (es, an, ca) ir viens no Spānijas septiņpadsmit autonomajiem apgabaliem un vēsturisks novads, kas atrodas valsts ziemeļaustrumos. Tas ir arī viens no astoņiem autonomajiem apgabaliem, kuriem piešķirts nācijas nosaukums. Apgabals robežojas ar Navarru ziemeļrietumos, ar Kataloniju austrumos, ar Valensiju dienvidaustrumos, ar Kastīliju-Lamanču dienvidos, ar Kastīliju-Leonu un ar Larjohu rietumos, kā arī ar Andoru un Franciju ziemeļos. Aragonas administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Saragosa.
Apgabala kopējā platība ir 47 719 km², pēc 2014. gada datiem apgabalā dzīvo 1 325 385 iedzīvotāji. Pēc platības tas ir ceturtais lielākais Spānijas apgabals. Pēc iedzīvotāju skaita tas ir vienpadsmitais lielākais Spānijas apgabals.
Administratīvi Aragonas apgabals ir sīkāk sadalīts trīs provincēs: Veskas province, Saragosas province un Tervelas province.
Vēsture
Aragona pirmo reizi rakstītos avotos parādījās 828. gadā, kad Aragonas upes ielejā izveidojās neliela franku grāfiste.
Laikā no 1035. līdz 1479. gadam tagadējās Aragonas teritorijā pastāvēja neatkarīga Aragonas karaliste.
Nordeķu—Kalnciema kāpu grēda
Nordeķu—Kalnciema kāpu grēda stiepjas pa Baltijas ledus ezera smilšainā līdzenuma ārējo malu no Spilves pļavām līdz Kalnciemam. Kāpu grēdas garums ir aptuveni 25 km, Rīgas robežās tā stiepjas aptuveni 7 km garumā un tās platums svārstās no 150 līdz 270 metriem.
Nordeķu—Kalnciema kāpu grēda ir izveidojusies uz vienas no pēdējām Baltijas ledus ezera regresijas fāzes krastiem. Kāpa sastāv no divām savstarpēji paralēlām 50 līdz 100 metrus platām vaļņveida kāpu joslām. Kāpu relatīvais augstums ir 6—10 metri, bet absolūtais augstums ir 16—19 metri virs jūras līmeņa. Abas kāpu joslas ir saplūdušas Kleistu un Beberbeķu rajonā. Citur starp tām ir viļņots eols līdzenums ar atsevišķām sīkām kāpām un defilācijas ieplakām.
Rīgas nocietinājumi
Rīgas nocietinājumi bija kopš 12. gadsimtu ap Rīgas pilsētu veidots nocietinājumu komplekss. 1857.—1863. gados Rīgas nocietinājumi tika nojaukti, to vietā izveidojot pilsētas kanālu un kanālmalas apstādījumus.
Nordeķu—Kalnciema kāpu grēda
Gar Nordeķu—Kalnciema kāpu grēdas ārējo malu ir krasta vaļņi, kā arī atsevišķas šauras kāpu virknes, kas pieslēdzas grēdai. Kāpu grēda ir iecienīta atpūtas vieta, jo daļēji tā ir klāta ar mežiem un tās ZA daļa cieši pieguļ Imantas apkaimei.
Rīgas nocietinājumi
Rīgas aizsardzības mūris un torņi
Pirmie šīs apdzīvotās vietas nocietinājumi bija visai vienkārši: pietiekami augsts zemes valnis ar palisādi. Kā ūdensšķēršļi kalpoja Daugava, Rīgas upe un Rīgas ezers. Pilsētas aizsardzības mūri sāka būvēt pēc bīskapa Alberta fon Bukshēvdena rīkojuma pēc lietuviešu un līvu karagājiena uz Rīgu (1204) un kuršu uzbrukuma (1210), zemes vaļņus sākot aizvietot ar mūri, kam nepieciešamo dolomītu veda no Ikšķiles, Salaspils un Doles (vēlāk dolomītu veda arī no Kokneses). Pirmo mūri uzcēla gar tagadējo Kalēju ielu, starp mūsdienu Jāņa un Zirgu ielām. Tam sekoja otrs mūra posms, kurš gar tagadējo Zirgu un Rozena ielu stiepās līdz tagadējai Kungu ielai. 1215. gadā nosprauda jaunās Rīgas bīskapa pils robežas un pilsētas mūri pagarināja no Rozena ielas gar Jaunavu ielu līdz Daugavas krastam. Pašu upes krastu nocietināja ar zemes vaļņiem. 15 gadus vēlāk pabeidza mūri gar Daugavas krastu un noslēdza ar vienlaidu mūri visu teritoriju starp tagadējām Torņa, Kalēju ielām. 1287. gada zemgaļu karagājienā uz Rīgu viņu karaspēks uzbruka pilsētas ziemeļu vārtiem un kaujā nogalināja, ievainoja vai saņēma gūstā daudzus Vācu ordeņa brāļus, bet Rīgas pilsētā neiebruka.
Nordeķu—Kalnciema kāpu grēda
Nordeķu—Kalnciema kāpu grēdas teritorijā atrodas Lāčupes kapi, kā arī Beberbeķu dabas parks.
Rīgas nocietinājumi
Rīgas aizsardzības mūris un torņi
Līdz 1330. gadam avotos tika minēti pavisam 28 Rīgas nocietinājumu torņi (torņi tika nosaukti vai nu pilsētnieku uzvārdos — miera laikos torņus izmantoja kā noliktavas — vai arī pēc tuvējo ielu vai celtņu nosaukumiem), kas atradās 70 līdz 120 metru attālumā cits no cita, un aptuveni 20 vārti. Precīzs torņu skaits nav zināms, jo laika gaitā mainījās gan to nosaukumi, gan arī aizsardzības mūrus un torņus nojauca, pārbūvēja, atkal uzcēla no jauna. No kādreizējiem torņiem līdz mūsu dienām saglabājušies tikai daži, lielākoties iebūvēti citās ēkās: Jaunavu tornis (Arsenāla ēkā), Svētā Gara tornis (Rīgas pilī), Jurgena tornis (Latvijas Arhitektu savienības namā Torņa ielā 11). Vienīgais tornis, kas saglabājies sākotnējā skatā, ir Pulvertornis. Mūri apjoza 90 m platais Rīgas aizsarggrāvis, kas kopā ar Citadeles aizsarggrāvi un dabiskajām ūdenskrātuvēm ietilpa pilsētas nocietinājumu sistēmā.
Cietoksnis
1622. gadā apkārt pilsētai sāka būvēt papildu nocietinājumu sistēmu — zemes vaļņus (papildu militārajai nozīmei tie arī sargāja pilsētu no plūdiem). 1641. gadā zviedru pulkvedis Rodenburgs izstrādāja Rīgas priekšpilsētu nocietinājumu projektu ar 12 bastioniem, kam puslokā vajadzēja apņemt visu pilsētu. Sistēmā ietilpa arī Rīgas citadele kā autonoms cietoksnis un garnizona mītne.
Sākumā tos būvēja pēc itāļu, tad holandiešu un beigās pēc franču sistēmas, ar bastioniem, kazemātiem un akmens apšuvumu no ārpuses. Vaļņi abpus aizsarggrāvim bija četrstāvu mājas augstumā, 35 metrus biezi. Vārti caur tiem bija izveidoti kā tuneļi. Aiz priekšējās nocietinājumu līnijas tika izrakti aizsarggrāvji, kuros uz trijstūrveida salām — ravelīniem, — tika izvietoti vieglie lielgabali. Zemes valnis stiepās no Daugavas pa mūsdienu Dzirnavu ielu, taču nocietināšanas darbus pārtrauca Krievijas cara Alekseja I vadītais Rīgas aplenkums (1656). Pēc tā vaļņu uzbēršanu aizstāja ar daudz lētāko palisāžu joslu. Stiprie Rīgas nocietinājumi septiņus mēnešus efektīvi izturēja Rīgas aplenkumu (1700) pret Saksijas kūrfirstistes karaspēku un vēlāk spēja izturēt astoņus mēnešus ilgo Rīgas aplenkumu (1709—1710) pret Krievijas cara Pētera I armiju.
1772. gadā aiz pilsētas nocietinājumiem uzsāka būvēt glasisu jeb esplanādi — no apbūves brīvu 300—400 m platu joslu, kuras zemes reljefs tika nolīdzināts, lai neviens nepamanīts nevarētu piekļūt aizsardzības sistēmai. Šajā joslā 1778. gadā nojauca visas priekšpilsētu ēkas (līdz mūsd. Elizabetes un Turgeņeva ielām) un noraka dziļām gravām izvagoto par Bastejkalnu divas reizes augstāko Kubes kalnu ar daudzām vējdzirnavām galā, kurš sākās pie Dzirnavu ielas un pletās pa visu tagadējo Esplanādi (pilsētas pusē ar aizsarggrāvi atšķeltā Kubes kalna daļa ir mūsdienu Bastejkalna pamatā). Teritoriju ārpus nocietinājumiem sadalīja piecās daļās: pirmo drīkstēja izmantot tikai pastaigām, pārējās bija apgrūtinātas ar citādiem ierobežojumiem un tikai piektajā, kas atradās no cietokšna vaļņiem 1,5 km, t.i. lielgabala šāviena attālumā, drīkstēja "celt būves ar pagrabiem un dzīvojamām telpām". Pilsētai izplešoties, valni noraka, bet palisādes vairākkārt pārcēla tālāk, lai kārtējo reizi ietvertu aiz tām uzbūvētās ēkas. Taču izrādījās, ka celtniecībā lēto palisāžu uzturēšana pilsētai izmaksā ļoti dārgi, jo neapzinīgi iedzīvotāji ziemā nosmailinātos mietus un tos saistošos dēļus nokurina savās krāsnīs, un katru pavasari palisāžu joslu jāatjauno. Tas bija galvenais iemesls, kāpēc 1808. gadā Rīgas palisādes likvidēja pavisam.
Tiesību avots
Tiesību avots ir formas un veidi, kādos atklājas objektīvās tiesības un tādējādi tiesību piemērotājs var tās izzināt.
Attiecībā uz tiesību avotiem pastāv visai dažādi viedokļi. Vieni zinātnieki sauc normatīvos aktus, tiesību parašas, tiesu precedentus par tiesību formām, citi — par tiesību avotiem. Šis viedokļu plurālisms vēl vairāk atklāj tiesību avotu būtības daudzveidību. Praksē var lietot gan jēdzienu “tiesību avots”, gan “tiesību forma”, tomēr iepriekš ir jāapjauš to nozīme.
Par tiesību avotiem parasti runā kā par tiem faktoriem, kuri izraisa tiesību rašanos un darbību. Šie faktori pamatā ir valsts normatīvā darbība, tautas griba, sabiedrības materiālie apstākļi. Par tiesību avotiem raksta arī tiesību izziņas aspektā kā, piemēram, par vēsturiskajiem tiesību pieminekļiem, spēkā esošie tiesību akti, juridiskā prakse, līgumi, tiesu runas, juristu darbi u.c. Tomēr šaurākā nozīmē tiesību avotus saprot kā to, pēc kā prakse vadās, risinot juridiskās lietas. Kontinentālās sistēmas valstīs tie pamatā ir normatīvie akti, zināma nozīme ir līgumam kā tiesību avotam, minimāla nozīme ir tiesību parašai, bet precedenta nozīme vispār tiek noliegta.
Pēc būtības runa ir par tiesību ārējo formu, kura uz ārpusi pauž valsts gribu. Tiesību formai vispārējā gadījumā ir vairākas īpatnības:
Garca/Rīgene
Garca/Rīgene (de) ir pilsēta Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā Rīgenes salas dienvidos.
No XII gadsimta — Rīgenes firstistē. 1325. gadā Garca/Rīgene iekļāvās Pomerānijas hercogistē, pēc Trīsdesmitgadu kara — Zviedrijā, bet kopš 1815. gada — Prūsijā.
Garca/Rīgene ir dzejnieka Ernsta Morica Arnta (Ernst Moritz Arndt, 1769—1860) dzimtā pilsēta.
Alžīrijas futbola izlase 2010. gada Pasaules kausa finālturnīrā
Treneris: Rābahs Saadāns
Oklenda
Oklenda (en, mi jeb Tāmaki-makau-rau) ir pilsēta Jaunzēlandē Ziemeļsalas ziemeļdaļā. Oklenda ir lielākā pilsēta Jaunzēlandē, tajā 2018. gadā dzīvoja 1 570 100 iedzīvotāji.
UTC-7
UTC-7 ir identifikators laika nobīdei no UTC par -7. Šo laiku izmanto:
Marijas Terēzas rifs
Marijas Terēzas rifs ir rifs Klusā okeāna dienvidos, uz dienvidiem no Tuamotu salām un uz austrumiem no Jaunzēlandes. Tā varētu būt spoku sala. Franču kartēs to pazīst kā Tabora salu vai Tabora rifu.
Matisons
Matisons var būt:
Marijas Terēzas rifs
Pirmais par to ziņoja Marijas Terēzas — vaļu zvejas kuģa no Ņūbedfordas — kapteinis Asaps P. Tabers (nevis "Tabors"). Tās koordinātas tika norādītas -37°N, -151.21667°W. 1957. gadā veiktā meklēšana bija neveiksmīga. 1983. gadā tā atrašanās vieta tika pārrēķināta uz -36.83333°N, -136.65°W, vairāk ka 1000 kilometrus uz austrumiem, bet arī tur tas netika atrasts. Tā eksistence ir šaubīga.
Amatieru radio žurnāls "CQ" 1966. gadā publicēja fotogrāfiju ar aprakstu, kur Dons Millers pārraidīja no vietas, ko pats sauca par Marijas Terēzas rifu. Tas vēlāk tika atzīts par viltojumu. Jaunzēlandes okeanogrāfijas kuģis HMNZS Tui veica plašu areāla izpēti 1970. gados un neatrada nekādas salas pazīmes. Reģiona dziļums tika uzrādīts kā 2734 jūras asis (5000 m). Citi vēsturiski ziņoti rifi, kas varētu neeksistēt ir: Jupitera rifs, Vačuseta rifs, Ernesta Lego rifs un Rangitiki rifs. Šo rifu ziņojumus, iespējams, iespaidoja iespējamā Marijas Terēzas rifa eksistence. Arī 21. gadsimtā daži karšu un atlantu izdevēji savos izdevumos iekļauj šo fikcionālo rifu grupu Klusā okeāna dienvidos.
Tornis (šahs)
Tornis ir figūra šaha spēlē. Uzsākot partiju katram spēlētājam ir pa diviem torņiem, kas atrodas aiz bandiniekiem šaha galdiņa stūros. Torni un dāmu sauc par smagajām figūrām.
Marijas Terēzas rifs
Sala parādās Žila Verna romānos Kapteiņa Granta bērni un Noslēpumu sala.
Tornis (šahs)
Torņa vērtība
Parasti pieņem, ka torņa vērtība ir vienāda ar piecu bandinieku vai vieglās figūras un pusotra bandinieka vērtībai. Vērtības starpību starp torni un vieglo figūru sauc par kvalitāti. Divi torņi ir līdzvērtīgi dāmai. Līdzīgi laidnim, torņa vērtība pieaug atklātās pozīcijās.
Notācija
Algebriskajā šaha notācijā torni apzīmē ar lielo T burtu.
Marijas Terēzas rifs
Romānā Kapteiņa Granta bērni sala dod patvērumu kapteinim Grantam un diviem matrožiem. Tās pusizdzisušās koordinātas atrod viņa bērni un pēc mēnešiem ilgiem meklējumiem atrod kuģa avārijā cietušos. Grāmatas beigās Granta vietā uz salas tiek atstāts noziedznieks Airtons, lai dzīvotu mežonīgā dabā un atgūtu cilvēcību.
Romānā Noslēpumu sala galvenie varoņi pēc apmešanās uz Linkolna salas atrod zīmīti pudelē ar skaidrām koordinātām. Viņi izmanto nelielu kuģi, lai izglābtu Airtonu un atvestu viņu pie civilizācijas un rehabilitācijas. Vēlāk izrādās, ka pudeli varoņiem nosūtījis augstsirdīgais kapteinis Nemo.
Batresa nunataki
Batresa nunataki (en) ir līdz 635 m augstu klinšu atsegumu (nunataku) grupa Antarktīdā. Izvietojušies Džordža VI šauruma krastā 30 km uz ziemeļrietumiem no Sjūarda kalniem un iezīmē Ingliša krasta austrumu galu. Pirmoreiz no attāluma novērojusi 1936. gada Britu Greiama Zemes ekspedīcija. Pirmoreiz apmeklējusi un uzmērījusi Folklenda salu teritorijas dienesta 1949. gada ekspedīcija, kas to nosaukusi aprakstošā vārdā (buttress — ‘balsts’, ‘kontrforss’).
Pentameru kārta
Pentameru kārta (Pentamerida) ir slēdzenes pleckāju kārta. Šīs kārtas senākajiem pārstāvjiem rokas aparāts sastāv no atdalītām branhiālām plātnēm un brahioforiem, reizēm veidojot vienkāršo brahioforiju, kurš neierobežo muskuļu lauku. Jaunākām dzimtām branhiālās plātnes savienojas dubultajā brahioforijā un vienmēr pilnībā ierobežo muskuļu lauku. Galveno mantijas kanālu nospiedumi uz vēdera vāciņa ir taisnu nedaudz radiāli orientētu stobriņu veidā. Deltīrijs parasti ir vaļējs; vēdera vāciņa spondīlijs ir attīstīts dažādās pakāpēs: senākajiem pārstāvjiem tas ir vienkāršs vai retākos gadījumos vispār tā nav, jaunākām formām - dubultais. Čaula ir abpusēji izliekta, bez porām. Areja var būt uz abiem čaulas vāciņiem. Pentameru kārtas pārstāvji dzīvoja no apakšējā kembrija līdz augšējam devonam.
Sistemātika
Senāk Pentameru kārtu iedalīja 3 virsdzimtās (Porambonitacea, Camerellacea, Pentameracea). Tagad ir izstrādāta detalizetāka pentmeru sistemātika.
Andalūzija
Apgabala platība ir 87 268 km², pēc 2015. gada datiem apgabalā dzīvoja 8 401 567 iedzīvotāji. Pēc platības tas ir Spānijas otrais lielākais autonomais apgabals aiz Kastīlijas un Leonas, savukārt pēc iedzīvotāju skaita tas ir vislielākais Spānijas autonomais apgabals.
Vēsture
Viduslaikos mauri savu iekaroto zemi Pireneju pussalā arābu valodā sauca Al-Andalūzija (arābu: الأندلس), no kā cēlies Andalūzijas nosaukums.
Vēsturiski visnozīmīgākās Andalūzijas pilsētas ir Granada, Kordova un Sevilja. Apgabalam ir bagātīgs kultūras mantojums. Andalūzijā ir radušās flamenko dejas. Šeit ir meklējami arī vēršu cīņu pirmsākumi; Rondā ir ievērojama vēsturiska vēršu cīņu arēna.
1928. gadā Salvadors Dalī un Luiss Bunjuels uzņēma sirreālisma īsfilmu "Andalūzijas suns".
Gotjē
Gotjē var būt:
Stīvens Īlops
Stīvens Īlops (Stephen Elop, dzimis 1963. gada 31. decembrī) ir Kanādā dzimis uzņēmējs. Bijis Nokia izpilddirektors.
Svahili
Svahili (kiswahili) ir bantu valoda, kuru kā dzimto, tā arī kā otro valodu lieto iedzīvotāji, kas apdzīvo Austrumāfrikas piekrasti no Somālijas dienvidiem līdz Mozambikas ziemeļiem, kā arī plaši izplatīta Kongo Demokrātiskās Republikas austrumos, Ruandā, Burundi, Somālijas dienvidos, Mozambikā, Malāvijā un Komorās. Svahili ir Tanzānijas valsts valoda un viena no Kenijas valsts valodām. Kopš 2005. gada tā ir valsts valoda arī Ugandā, bet no 2004. gada jūlija svahili ir viena no Āfrikas Savienības darba valodām.
Stīvens Īlops
1986. gadā Makmāstera universitātē Hamiltonā Īlops ieguva bakalaura grādu datoru inženierijas un pārvaldības specialitātē. Stīvens Īlops bija konsultāciju nodaļas direktors uzņēmumā Lotus Development Corporation. 1992. gadā viņš kļuva par informācijas tehnoloģiju direktoru uzņēmumā Boston Chicken. 1998. gadā tas bankrotēja, un Īlops pievienojās Macromedia. 2005. gada janvārī viņš kļuva par Macromedia izpilddirektoru. Pēc tam, kad 2005. gada aprīlī Macromedia pārgāja Adobe Systems īpašumā, Īlops turpināja darbu Adobe līdz 2006. gada decembrim. No 2007. gada janvāra līdz 2008. gadam viņš bija operāciju direktors uzņēmumā Juniper Networks.
2008. gada janvārī Īlops sāka darbu Microsoft, kur bija biznesa nodaļas vadītājs un bija atbildīgs par Microsoft Office un Microsoft Dynamics produktiem.
2010. gada 23. janvārī Stīvens Īlops kļuva par Nokia izpilddirektoru, nomainot Olli Peku Kallasvuo. Februārī Īlops publiskoja jauno Nokia jauno stratēģiju, operētājsistēmu Windows Phone pieņemot par viedtālruņu primāro sistēmu. Viedtālruņu pārdošanas apjomi kritās, Nokia nespējot konkurēt ar Apple iPhone un Samsung Galaxy. Īlopa laikā Nokia dramatiski samazinājās apgrozījums un peļņa. Uzņēmumam nācās samazināt izdevumus, tai skaitā arī atlaist daudzus darbiniekus. 2013. gada 3. septembrī paziņots, ka Microsoft iegādāsies Nokia mobilo ierīču biznesu (tagad tas zināms ar nosaukumu Microsoft Mobile), un Stīvens Īlops atstās izpilddirektora amatu. Septembrī viņu izpilddirektora amatā nomainīja Risto Sīlasmā.
Turpmāk Īlops ieņēma Microsoft Devices viceprezidenta amatu. 2015. gada 17. jūnijā paziņots, ka Devices grupa tiek apvienota ar operētājsistēmu nodaļu, izveidojot struktūrvienību Windows and Devices Group. Vienlaicīgi paziņots, ka Stīvens Īlops atstāj Microsoft.
Nikolajs Kampars
Biogrāfija
Piedzimis Krievijas impērijas policista ģimenē. Tēvs, Eduards Kampars, bijis Alūksnes policijas priekšnieka palīgs 1905. gada revolūcijas laikā un pielicis daudz pūļu likumības nodrošināšanai attiecībā pret revolūcijas dalībniekiem.
Nikolajs Kampars profesijas izvēlē sekojis ģimenes tradīcijām un beidzis Latvijas Universitātes Juridisko fakultāti, vēlāk strādājis par izmeklēšanas tiesnesi Latgalē.
No jaunības gadiem Nikolajs Kapmars bijis pazīstams ne tikai kā spējīgs šahists, bet arī kā šaha sacensību organizators. Bijis viens no LU studentu šaha celmlaužiem, bet 1938. gadā Latvijas Darba kameras paspārnē organizējis šaha amatieru turnīru aptuveni 100 strādniekiem un ierēdņiem.
1953. gadā pārcēlies uz dzīvi ASV, kur apmetusies Milvoki. Tajā pašā gadā izcīnījis 2. vietu Viskonsinas štata šaha čempionātā. 1954. gadā uzvarējis Milvoki pilsētas šaha čempionātā, apsteidzot šaha reitinga sistēmas izgudrotāju Arpadu Elo, kurš atpalicis no uzvarētāja par puspunktu. 1955. gadā atkārtoti uzvarējis Milvoki pilsētas šaha čempionātā. Sekmīgi darbojies šaha žurnālistikā. No 1962. gada līdz 1967. gadam izdevis šaha žurnālu "Opening Adventures", kurā galvenokārt apskatījis savas iecienītās atklātnes: Blekmara-Dīmera gambītu un Latviešu gambītu. Viņa izdevums izpelnījies ievērību ASV šahistu aprindās.
Nikolajs Kampars bijis neērts pretinieks jebkura līmeņa šahistiem. 1935. gadā viņš kopā ar dzejnieku Kārli Krūzu bijis viens no diviem, kas simultānspēles seansā uzvarējis toreizējo Pasaules čempionu šahā Aleksandru Aļehinu. 1957. gadā Nikolajs Kampars izcīnījis neizšķirtu turnīra partijā pret nākamo Pasaules čempionu šahā Bobiju Fišeru.
Kārlis Frīdrihs Bornhaupts
Biogrāfija
K. F. Bornhaupts dzimis Karla Frīdriha Bornhaupta un Katrīnas Elizabetes Bornhauptas (dzim. Niemann) ģimenē. Mācījies Rīgas guberņas ģimnāzijā, bet no 1821. līdz 1824. gadam studēja teoloģiju Tērbatas universitātē. 1825.-1826. gadā ceļoja pa Itāliju un Vāciju. Pēc atgriešanās neilgu laiku strādā par mājskolotāju Kurzemē. No 1828. līdz 1862. gadam Bornhaupts vadīja paša dibināto privāto skolu, bet no 1862. līdz 1881. gadam vadīja Rīgas Politehnikuma priekšskolu, kur sagatavoja nākamos studentus.
Zinātniskā darbība
1838. gadā K. Bornhaupts tika uzņemts Vēstures un senatnes pētītāju biedrības sastāvā. 1841.gadā viņš tika ievēlēts biedrības Muzeja inspektora amatā, un gandrīz pusgadsimta garumā līdz pat savai nāvei pildīja šī amata pienākumus. K.Bornhaupts bija atbildīgais par visu muzejā ienākošo un izejošu priekšmetu un kolekciju apriti, inventarizāciju un sistematizāciju. K.Bornhaupts gandrīz pus gadsimtu bija vadošais Baltijas arheologs. Viņš ir daudzu arheoloģijai, kā arī numismātikai veltītu rakstu autors. K.Bornhaupts bija Krievijas arheologu biedrības, Rīgas Dabaspētnieku biedrības un Literāri praktiskās pilsoņu biedrības biedrs.
Mīlestība
Mīlestība ir dziļas, uz cilvēka iekšējo pasauli vērstas un noturīgas jūtas, kas rodas pret kādu citu cilvēku, cilvēku grupu vai personai nozīmīgu parādību. Mīlestība parasti izpaužas mijiedarbībā ar dzimumdziņu. Tās ir vienas no cilvēka augstākajām jūtām. Tas ir īpašs psihofizioloģisks stāvoklis, kas cieši saistīts ar augstāko nervu darbību. Dažas mīlestības izpausmes, kā pieķeršanās un uzticība, ir novērojamas arī augstāk attīstītajiem dzīvniekiem.
Mīlestība ir pretstats egoismam. Ja egoistiska tieksme ir sevī centrēta, tad mīlestība ir citos centrēta, kas ir jebkurš cits, kas ir ārpus cilvēka paša ego. Spēju sajust mīlestību var arī dzīvnieki, kas uz to tiecas, bet no savas gribas mīlēt bez nosacījuma spēj tikai cilvēks. Absolūta beznosacījuma mīlestība sastopama ļoti reti. Beznosacījuma mīlestība (agape) ir augstākā mīlestības izpausme, kuru sauc arī par mīlestības pilnību, tā emocionāli izpaužas kā savienošanās ar visu. Pretstats ir atdalīšanās, šķiršanās (vērsta uz sevi, prom no visa, kas izpaužas kā naids).
Pamatojoties uz izpētītajām versijām par mīlestības iedarbību uz cilvēka prātu, atklāts, ka liela daļa no hormoniem, kas iemīloties nokļūst cilvēka smadzenēs, ir pozitīvi iedarbojušies uz cilvēka psihi un palīdz uzlabot domāšanu. Mīlestība ir kā vējš, to nevar redzēt, bet to var just.
Klasifikācija
Sengrieķu filozofi izšķīra četrus mīlestības veidus:
Mīlestības izpausmes
Mīlestības izpausmes visbiežāk ir pieķeršanās, uzticība, rūpes un gādība pret cilvēku, cilvēku grupu vai priekšmetu/parādību, kas ir iemīļota. Ārēji tā bieži vien izpaužas ar neverbāliem līdzekļiem, piemēram, ar skatienu, mīmiku, ķermeņu pozu. Klasiskajā izpratnē mīlestība ir starp diviem cilvēkiem, kas savstarpēji nav radinieki, visbiežāk, starp vīrieti un sievieti. Šādās situācijās var novērot abu dzimumu pastaigas, sadevušies rokās, skūpstīšanos, ziedu dāvāšanu un tā tālāk. Arī fiziska saskarsme (sekss) ir intīma mīlestības izpausme.
No verbālajam mīlestības izpausmēm ir iemīļotā cilvēka saukšana mīļvārdos, piemēram, par "saulīti", "kaķīti" vai "zaķīti". Arī komplimentus uzskata par mīlestības izpausmi. Pie mīlestības izpausmēm var pieskaitīt arī mīlestības vēstuļu rakstīšanu.
Pentamerus
Pentamerus ir izmirušu pleckāju ģints no Pentameru kārtas. Ģints tika izdalīta 1813. gadā pēc Pentamerus oblongus sugas no Anglijas silūra nogulumiem. Šīs ģints pārstāvjiem ir lielas, karbonātiskas, ovālas vai ieapaļi-trīssūrveidīgas čaulas. Abi čaulas vāciņi ir vienādā mērā stipri izliekti ar aizlocītām galotnēm. Čaulas virsma parasti ir gluda, retāk viegli krokota. Uz čaulas var būt atīstīti sinuss un sedls. Spondīliju balsta vidus septa, kas parasti aiziet līdz pat čaulas vidum. Veidojums, kas ir analogs spondīlijam, tikai bez vidus septas, ir novērojams arī uz muguras vāciņa. Trieciena rezultātā čaula parasti sašķeļas simetriski gar vidus septu un vienu no zobu plātnēm. Spondīlijs kalpoja par muskuļu piestiprināšanās vietu. Vidus septa piepaceļot spondīliju samazināja attālumu starp čaulas vāciņiem, tādējādi atkrita nepieciešamība palielināt muskuļu garumu. Ģints pārstāvji agrīnajās stadijās piestiprinājās pie substrāta ar kāju, bet, izaugot, brīvi gulēja uz gultnes dibena. Reizēm pentameru čaulas veidoja masveida sakopojumus, kuru rezultātā izveidojās pentameru kaļķakmens. Ģintī ir virs 16 sugām. Dzīvoja no silūra līdz vidusdevonam. Plašs izplatības areāls: Eiropa, Āzija un Ziemeļamerika.
2009. gada Pāvilostas novada domes vēlēšanas
'''2009. gada Pāvilostas novada domes vēlēšanas''' notika 2009. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Pāvilostas novada domē tika ievēlēti 13 deputāti. Vēlēšanās piedalījās 3 kandidātu saraksti, kas veidoti no 38 kandidātiem. Pāvilostas novads tika izveidots administratīvi teritoriālās reformas rezultātā, tādēļ šī novada domes vēlēšanas notika pirmoreiz. Pāvilostas novadā vēlēšanas notika 3 iecirkņos.
Vēlēšanās visvairāk balsu ieguva Mēs savam novadam (68,17%), bet novada domē iekļuva arī pārējie divi saraksti. Pāvilostas novada domes vēlēšanās piedalījās 1 373 vēlētāji jeb 54,1% no balsstiesīgajiem. No vēlēšanu aploksnēm derīgas bija visas 1 373, bet savu balsi par kādu no sarakstiem atdeva 1 367 vēlētāji.
Imants Daksis
Imants Daksis (pilnajā vārdā Imants Aurora Daksis; dzimis ) ir latviešu dziesmu autors, dziedātājs, komponists un mākslinieks.
Biogrāfija
Dzīvojis un mācījies Teravādas budisma klosteros 1999., 2003. un 2008. gadā. Interesējas par pasaules tautu mūziku un tantrisko budismu. Paralēli muzikālajai darbībai veido fotokolāžas. Sacerēto dziesmu skaits mērāms vairākos simtos. Pazīstams ar savu ekspresīvo uzstāšanās manieri un vokāla daudzveidību. Imanta Dakša lirikas raksturo plaša tēlu sistēma, kuru mūziķis dēvē par savu personīgo mitoloģiju. Ir bijis grupu "Pasaules gaisma", "Pērkonvīri" un mūzikas projekta "Antarktīda" dalībnieks. Kopš 2004. gada pārsvarā uzstājas kā solomākslinieks. 2017. gadā izveidojis elektroniskās mūzikas grupu The Bubble Gum expLOTION, kurā darbojas kā solists un dziesmu autors. Albums "Ass" un minialbums "Ilgais ceļš kapos" nominēti Mūzikas ierakstu gada balvai "Zelta Mikrofons". Albums "Ass" nominēts arī "Austras balvai".
Pašizdotie lo-fi albumi
* ar pseidonīmu Džefras asinis:
Citu grupu sastāvā
Ar muzikālo apvienību Antarktīda (solists, mūzikas līdzautors)
Ar grupu Pērkonvīri (solists)
Ar grupu The Bubble Gum expLOTION (solists, dziesmu autors)
Kolāžas
Paralēli muzikālajai un literārajai darbībai Imants Daksis nodarbojas ar analogu fotokolāžu veidošanu, ar kuru palīdzību pēta cilvēka psihiskās uztveres spējas, savienojot objektīvajā realitātē šķietami nesaistītas lietas. Darbiem raksturīga psihedēlija, detaļu bagātība un blīvums, popkultūras tēlu un vēsturisku personāžu izmantošana, atsevišķiem kolāžu cikliem - arī provokatīva erotika. Tāpat kā dziesmās, Imanta Dakša fotokolāžās eksistē sava tēlu sistēma un kodi.
2002. gada NBA drafts
2002. gada Nacionālās basketbola asociācijas drafts notika Madison Square Garden Ņujorkā, ASV. Kopumā tika draftēti 57 spēlētāji (43 amatieri no ASV augstskolām un vidusskolām, 15 no ārvalstu profesionālajiem klubiem). Šajā gadā tika izraudzīti 17 ārvalstu spēlētāji (6 no tiem pirmajā kārtā), kas bija rekords starp līdz šim notikušajiem draftiem. Ar pirmo izvēles numuru Hjūstonas "Rockets" izvēlējās 2,29 m garais Ķīnas basketbolistu Jao Minu, viņš kļuva par pirmo ārzemnieku, kas tika draftēts ar pirmo numuru. Ar otro numuru izvēlētais Džejs Viljamss kļuva par drafta neveiksmi: nospēlējis tikai vienu sezonu Čikāgas "Bulls" sastāvā viņš pārkāpa līguma nosacījumus, braucot ar motociklu, cieta nelaimes gadījumā, kurā gandrīz zaudēja dzīvību un guva smagas traumas. Pēc avārijas NBA atgriezties viņam vairs neizdevās.
Augstlēkšana
Augstlēkšana ir vieglatlētikas lēkšanas disciplīna, kurā dalībniekiem pēc iespējas augstāk jāpārlec pāri latiņai. Mūsdienās populārākā augstlēkšanas tehnika ir "Fosberija flops" (Fosbury Flop), ko pirmais pielietoja amerikāņu augstlēcējs Diks Fosberijs 20. gadsimta vidū. Augstlēkšana ir viena no vīriešu desmitcīņas un sieviešu septiņcīņas disciplīnām.
Augstlēkšana ir iekļauta olimpisko spēļu vieglatlētikas sacensību programmā. Vīrieši olimpiskajās spēlēs sacenšas augstlēkšanā kopš 1896. gada, sievietes — kopš 1928. gada.
Pasaules rekords augstlēkšanā vīriešiem ir 2,45 m un pieder Havjeram Sotomajoram no Kubas, uzstādīts. Pasaules rekords augstlēkšanā sievietēm ir 2,09 m un pieder Stefkai Kostadinovai no Bulgārijas, uzstādīts.
Latvijas rekords augstlēkšanā vīriešiem ir 2,30 m un to uzstādīja Normunds Sietiņš. Latvijas rekords augstlēkšanā sievietēm ir 1,97 m un tas pieder Valentīnai Gotovskai, uzstādīts Viļņā.
Ralfs Vigams
Ralfs Vigams (en) ir izdomāts tēls animētajā seriālā "Simpsoni". Ralfs ir policijas priekšnieka Klensija Vigama un viņa sievas Sāras dēls. Viņš ir sava veida Springfīldas dīvainis. Tēlu ieskaņojusi Nensija Kārtraita.
Kuldīgas Centra vidusskola
Kuldīgas Centra vidusskola ir vispārizglītojošā mācību iestāde Kuldīgā. Skola tika dibināta 1977. gada 1.septembrī ar nosaukumu Kuldīgas 3. vidusskola. Skolas nosaukums tika mainīts 1997. gadā.
Petriks Foresters
Petriks Greiems Foresters (Patrick Graham Forrester, dzimis ) ir NASA kosmonauts, atvaļināts ASV Armijas virsnieks.
Kuldīgas Centra vidusskola
Direktori
Kopš skolas atvēršanas to vadījuši četri direktori:
Petriks Foresters
Forestera pirmais kosmiskais lidojums notika 2001. gada augustā misijā STS-105, esot misijas speciālistam. Veica divas iziešanas kosmosā.
Kuldīgas Centra vidusskola
Sports
2008. gada 19. janvārī pie Kuldīgas Centra vidusskolas tika atklāta Kuldīgas vieglatlētikas manēža. Līdz ar to tika būtiski atvieglota Kuldīgas Centra vidusskolas skolēnu iesaistīšana sporta aktivitātēs. Skolas nelielā sporta zāle nespēja vienlaicīgi uzņemt un nodarbināt pat vienu klasi. Ziemas laikā skolēniem bija jāmēro ceļš līdz netālajai Kuldīgas rajona sporta skolai, lai sportotu tur. Kuldīgas vieglatlētikas manēža sniedz nozīmīgu ieguldījumu sporta attīstīšanā skolā.
Petriks Foresters
Otro lidojumu viņš veica 2007. gada jūnijā misijā STS-117. Veica divas iziešanas kosmosā.
Alūksnes Jaunā pils
Alūksnes Jaunā pils (de) ir angļu neogotikas stila pils Alūksnē. Pils ir viens no ievērojamākajiem vēlās Tjūdoru neogotikas arhitektūras pieminekļiem Latvijā. Celta no 1860. līdz 1864. gadam Vidzemes landrātam Aleksandram fon Fītinghofam-Šēlam. Pašreiz pili apsaimnieko Alūksnes novadpētniecības un mākslas muzejs un Dabas muzejs.
Uzbūve
Pils būvdarbus vadīja Prūsijas arhitekts Pauls Benjamins Polinau, kaut gan pils apjomu un dekoratīvā fasādes dalījuma risinājums rada pamatojumu teorijai par Rīgas pilsētas galveno arhitektu J.D. Felsko kā pils projekta autoru. Pilij ir sarežģīta ārējā konfigurācija, visas telpas ir izvietotas no abām pusēm lielai parādes zālei un telpu grupējums izpaužas ārējā apjomā. Pie pils tika uzceltas arī jaunas saimniecības ēkas, pārvaldnieka māja, dārznieka māja, pagrabs ar neogotisku fasāžu apdari un apaļais tornis. Pils kreisajā stūrī zem torņa redzams Fītinghofu dzimtas ģerbonis.
Pils parks
Alūksnes pils parks ierīkots 18. gadsimtā, kad šo teritoriju nopirka Oto Hermanis fon Fītinghofs-Šēls. Sākotnēji parks veidots regulārā franču stilā. Parka rietumu daļā vēl saglabājušies tolaik stādītie ozoli. Kad Eiropā sāka attīstīties ainaviskie dārzi, pils dārznieks Pēteris Buks parku pārveidoja angļu stilā. Vērienīgākie labiekārtošanas darbi parkā notika Burharda fon Fītinghofa laikā. 19. gadsimta sākumā Alūksnes parkā tika izveidota visplašākā koku un stādījumu kolekcija Vidzemē, un četru gadu laikā tas kļuva par vienu no sugām bagātākajiem dendroloģiskajiem parkiem Baltijā. Alūksnes parks bija pirmā vieta Vidzemē, kur auga sarkanā kļava, amorfa, pundurmandele, kokžņaudzējs, koluteja, kizils un citas svešzemju koku sugas.
Vēsture
Pateicībā par līdzdalību 1741. gada valsts apvērsumā Krievijas Impērijas ķeizariene Elizabete Alūksnes muižu piešķīra valsts kancleram grāfam Mihailam Voroncovam. Jau 1744. gadā viņš to pārdeva Oto Hermanim fon Fītinghofam, kurš bija spilgta personība Latvijas kultūras vēsturē - Pēterburgas Medicīnas kolēģijas direktors, senators un slepenpadomnieks.
Viņš lika no 1793. līdz 1794. gadam Alūksnes ezera krastā uzbūvēt Alūksnes Veco pili jeb Ezermalas pili klasicisma stilā, kas labi saglabājusies līdz mūsdienām. Muižu mantoja viņa dēls Kristofs Burhards fon Fītinghofs, kas bija ķeizara Pāvila I kambarkungs un galma maršals. Pēc Burharda vēlmes tika sākta Alūksnes parka pārveide pēc Pēterburgas laikā iemīļotā Pavlovskas pils parka parauga.
Viņa dēla Aleksandra fon Fītinghofa laikā uzcēla jaunu muižas kungu māju, ko dēvēja par Alūksnes Jauno pili. Fītinghofu dzimtai Alūksnes pils piederēja līdz pat 1920. gada agrārajai reformai. 1918. gadā pils pēdējais saimnieks barons Arnolds fon Fītinghofs devās uz Vāciju un paņēma līdzi daļu pils iekārtojuma un mākslas darbu. No 1921. gada līdz Latvijas okupācijai 1940. gadā Alūksnes Jaunajā pilī bija izvietots 7. Siguldas kājnieku pulks.
Mārtiņš Raitums
Mārtiņš Raitums (dzimis Talsos) ir bijušais latviešu hokejists, vārtsargs, Latvijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā lielāko daļu spēlējis dažādos Latvijas un Kazahstānas klubos, piecas reizes kļūstot par Latvijas, bet divas reizes arī par Kazahstānas čempionu. Latvijas izlases sastāvā piedalījies piecos pasaules čempionātos.
Karjera
M. Raitums HK Rīga 2000 sastāvā ir kļuvis par četrkārtējo Latvijas čempionu.
2007. gada jūlija beigās Liepājā M. Raitums iesaistījās kautiņā, kurā pats guva galvaskausa pamatnes lūzumu, tādējādi izlaižot lielu daļu regulārās sezonas. 2008. gada 8. decembri M. Raitums stājās Liepājas tiesas priekšā apsūdzībā par huligānismu, viņam tika piespriests divu gadu nosacīts cietumsods.
2010. gadā M. Raitums pievienojās Kazahstānas klubam Atirau "Beibaris". 2010.—2011. gada sezonā viņš kļuva par Kazahstānas čempionu, kā arī tika atzīts par čempionāta vērtīgāko spēlētāju. Par čempionu kļuva arī nākamajā sezonā.
2015—2016. gada sezonā Raitums spēlēja Anglijas hokeja premjerlīgas vienībā Hallas "Pirates", taču tad kopā ar HK Kurbads izcīnīja Latvijas čempiona titulu.
Latvijas izlase
M. Raitums Latvijas hokeja izlases sastāvā piedalījies trijos Pasaules čempionātos junioriem, kā arī 2005., 2006., 2007., 2010. un 2011. gada Pasaules čempionātos. Pirmoreiz M. Raitums laukumā izgāja 2006. gada Pasaules čempionātā, kad tiks uzmainīts Sergeja Naumova vietā un ielaida 8 ripas spēlē pret Kanādas izlasi. Otrā reize bija 2010. gadā, kad M. Raitums atkal nospēlēja otro spēles pusi pret Kanādu, ielaižot divus vārtus.
Baltijas ledus ezers
Baltijas ledus ezers bija auksts saldūdens baseins tagadējās Baltijas jūras ieplakas dienvidu un centrālajā daļā, kas izveidojās pēdējā ledus laikmeta beigās no Ziemeļeiropas ledāja kušanas ūdeņiem un pastāvēja pleistocēna epohas noslēgumā (pirms aptuveni 13 000—10 300 gadiem).
Gotye
Vūters "Vollijs" De Bekers (Wouter "Wally" De Backer; dzimis ), pazīstams kā Gotye, ir beļģu-austrāliešu mūziķis un dziesmu autors. Viņa balss ir tikusi salīdzināta ar tādu mūziķu kā Pītera Geibriela, Fila Kolinsa un Sting balsīm. Viņš patstāvīgi ir ierakstījis trīs studijas albumus, tāpat viņš ir Melburnā bāzētā indīpopa trio The Basics dalībnieks. Gotye 2011. gada singls Somebody That I Used to Know sasniedza Billboard Hot 100 topa pirmo vietu. Mūziķis ir saņēmis trīs Grammy un piecas ARIA Music Awards balvas.
Baltijas ledus ezers
Izveidošanās un izzušana
Ledus ezers izveidojās aptuveni pirms 13 000 gadu un, ledājam kūstot, pakāpeniski izpletās uz ziemeļiem. Milzu ezera ūdens līmenis tolaik bija apmēram 40 m virs toreizējā okeāna ūdens līmeņa. Pirms aptuveni 11 200 gadiem ūdens izlauzās gar ledāja malu, kur tagadējās Zviedrijas vidusdaļā atrodas lielie ezeri Mēlarens, Veterns un Vēnerns. Pirms aptuveni 10 800 gadiem atkal kļuva aukstāks un ledājs atkal noslēdza savienojumu ar Atlantijas okeānu. Ūdens līmenis ledus ezerā paaugstinājās aptuveni par 25 metriem un izlauzās pāri tagadējam Ēresundam. Kad pirms 10 500 gadiem klimats atkal kļuva siltāks un ledājs atkāpās, ezera ūdens atkal sāka noplūst cauri Zviedrijas lielajiem ezeriem un beidzot izlīdzinājās ar okeāna līmeni.
Cauri jūras šaurumiem ieplūda sāļāks ūdens un izveidojās Joldijas jūra.
Revolver (dziesma)
"Revolver" ir ASV mūziķes Madonnas otrais singls no 2009. gadā izdotā trešā labāko dziesmu albuma Celebration. Singla oriģinālajā versijā Madonna to izpildīja kopā ar amerikāņu reperi Lil' Wayne, bet oficiālā singla versija būs šīs dziesmas remiks, kura autors ir slavenais diskžokejs Dāvids Geta: Madonna vs. David Guetta - Revolver (One Love Remix). Dziesmas teksta autori ir Madonna, Karlos Beitijs, Stīvens Beitijs, Dveins Kārters, Džastins Franks un Brendons Kičens, bet producenti Madonna un Frank E.
Singls oficiāli tika izdots 2009. gada 14. decembrī, kad Apvienotajā Karalistē tas tika izdots ciparu lejupielādes formātā.
Arnolds Zommerfelds
Arnolds Zommerfelds (de, dzimis, miris ) bija vācu fiziķis un matemātiķis. Zinātniskie darbi kvantu mehānikā, matemātikā un fizikā. Papildinājis Bora atoma uzbūves teoriju: izstrādājis elektronu eliptisko orbītu kvantu teoriju.
Oļegs Deņisovs
Oļegs Deņisovs (dzimis ) ir krievu tautības Latvijas ārsts un politiķis. Bijis vairāku Saeimas sasaukumu deputāts. Pārstāv partiju "Alternative", iepriekš daudzus gadus bijis Latvijas Sociālistiskās partijas biedrs.
Biogrāfija
Absolvējis Rīgas 27. vidusskolu un Rīgas Medicīnas institūtu ķirurga specialitātē (1990. gadā). No 1992. gada strādājis Bulduru slimnīcā, 1995. gadā kļuvis par uzņēmuma "Medicīnas koledža" ģenerāldirektoru. Precējies, ir dēls
2011. gada sākumā TV3 raidījums "Nekā personīga" ziņoja, ka O. Deņisovs, vairs nebūdams Saeimas deputāts, neatļauti izmantojis Saeimas autobāzes dežūrauto pakalpojumus, lai nokļūtu no starptautiskās lidostas "Rīga" uz Rīgas centru. O. Deņisovs raidījuma apgalvojumus noliedza.
Politiskā darbība
1995. gadā O. Deņisovs tika ievēlēts 6. Saeimā no Latvijas Sociālistiskās partijas saraksta, darbojies frakcijā "Līdztiesība", pēc tam vairākkārt nomainījis frakcijas (paliekot tomēr LSP biedrs) un mandāta nolikšanas brīdī bija pie frakcijām nepiederošs deputāts. 1998. gadā ievēlēts 7. Saeimā no Tautas saskaņas partijas saraksta, Saeimā pārstāvēja apvienības "Par cilvēka tiesībām vienotā Latvijā" (PCTVL) frakciju. 2002. gadā ievēlēts 8. Saeimā no apvienības PCTVL saraksta. Pēc PCTVL frakcijas sadalīšanās 2003. gadā darbojās Latvijas Sociālistiskās partijas frakcijā. 2006. gadā veiksmīgi kanidējis arī 9. Saeimas vēlēšanās, ievēlēts 9. Saeimā no apvienības "Saskaņas Centrs" saraksta. Šai laikā O. Deņisovs vienu reizi piedalījies arī Eiropas Parlamenta vēlēšanās, kur netika ievēlēts 2004. gadā no LSP saraksta.
2013. gadā iesaistījies jaunizveidotajā partijā "Alternative" un ir tās kandidāts 2013. gada pašvaldību vēlēšanās uz vietu Rīgas domē.
Meistars un Margarita
"Meistars un Margarita" ir krievu rakstnieka Mihaila Bulgakova pazīstamākais darbs; tas tiek uzskatīts par vienu no izcilākajiem 20. gadsimta romāniem.
Romāna tapšana
Romāns tapis laikā no 1928. gada līdz autora nāvei 1940. gadā. Darba publicēšana PSRS nebija iespējama: tajā ironiski bija atspoguļotas dažādas laikmetam raksturīgas negatīvas parādības PSRS (sociālās problēmas, Staļina režīms, tā īstenotās represijas un to sekas utt.). Tekstu Bulgakovs turpinājis pilnveidot gandrīz līdz pat nāvei (pēdējās izmaiņas tika izdarītas divas nedēļas pirms viņa nāves).
Baidoties no represijām, kas saistītas ar romānā pausto ironisko skatu uz padomju sistēmu, Bulgakovs 1930. gadā sadedzinājis uzrakstīto manuskriptu, taču vēlāk atsācis darbu pie romāna. Iespējams, šo notikumu rezultātā romānā tika iekļauta slavenā frāze "manuskripti nedeg!".
Romāns pirmoreiz — stipri cenzētā formā — publicēts padomju žurnālā "Moskva" 1966.-1967. gadā. 1969. gadā Frankfurtē pie Mainas izdeva romāna nesaīsināto versiju un tam pievienoja atzīmes par padomju cenzūras svītroto. Pēc tam arī PSRS 1973. gadā tika izdots romāna pilnais variants. Latviešu valodā romānu Ojāra Vācieša tulkojumā izdeva 1978. gadā, pēc tam bija vairāki atkārtoti izdevumi.
Sižets
Romāna darbība vienlaikus risinās divos laikos: Jēzus Kristus laika Jeruzalemē, kur autora interpretācijā atainoti bībeliskie notikumi ar Kristus krustā sišanu un 1930. gadu Maskavā, kad tur ierodas sātans ar savu svītu. Romāna galvenais vadmotīvs ir Meistara un Margaritas mīlestība.
Margaritas prototips
Margaritas prototips, iespējams, ir Mihaila Bulgakova trešā sieva Jeļena (1893—1970). Viņa bija dzimusi Rīgā kā Jeļena Nirenberga, pirmajā laulībā pieņēma uzvārdu Ņejolova (1918), otrajā – Šilovska (1921), bet trešajā – Bulgakova (1932). Bērnību pavadījusi jūgendstila namā, kas atrodas Elizabetes un Vīlandes ielas stūrī.
SETI (programma)
SETI (no en — "Ārpuszemes saprāta meklēšana") ir kopīgs nosaukums cilvēku aktivitātēm saprātīgas ārpuszemes dzīvības meklēšanā. SETI projekti izmanto zinātniskas metodes, lai meklētu elektromagnētiskus sūtījumus no tālu planētu civilizācijām. Sākotnējos SETI projektus finansēja ASV valdība, bet pēdējā laikā primārais finansējums nāk no privātiem avotiem.
Saprātīgu civilizāciju meklēšana balstās uz pieņēmumu (Dreika vienādojums), ka Visumā planētu ir tik daudz, ka noteikti ir tādas, uz kurām ir attīstījusies dzīvība. Starp tām varētu būt planētas, uz kurām ir evolucionējušas saprātīgas būtnes, un kādas civilizācijas varētu sasniegt tādu tehnoloģisku līmeni, kurā tiek izmantoti radiosakari. Tādā gadījumā mēs varētu uztvert to radiosignālu fonu vai mērķtiecīgi sūtītus signālus.
Logaritms
Logaritms ir matemātiska operācija, kas ir pretēja kāpināšanai (ja grib atgūt kāpinātāju). Skaitļa x logaritms pie bāzes b ir tāds skaitlis n, ka bn = x un to pieraksta šādi:
SETI (programma)
Līdz šim SETI projekti nav atraduši pierādījumus ārpuszemes civilizāciju eksistencei.
Logaritms
Piemēram,
Skaitlis b (logaritma bāze) un skaitlis x var būt kā veseli, tā daļskaitļi, bet tiem ir jābūt pozitīviem, lai logaritmi būtu reāli skaitļi (nevis imagināri). Paši logaritmi var būt gan pozitīvi (ja skaitļi ir lielāki par 1), gan negatīvi (ja skaitļi ir starp 0 un 1). Ja par logaritmu bāzēm ņem skaitļus, kas ir lielāki par 1, tad lielākajam skaitlim ir arī lielākais logaritms.
Bāzes
Visizplatītākās logaritma bāzes ir 10, 2 un matemātiskā konstante e ≈ 2,71828 18284 59045 23536 02874 71352.
Muhanga
Muhanga (pirms 2006. gada — Gitarama) ir otra lielākā pilsēta Ruandā. pilsētā dzīvoja 87 613 iedzīvotāji.
Logaritms
Citi apzīmējumi
Naturālo logaritmu logex īsuma dēļ apzīmē ar ln x. Līdzīgi ir arī ar decimālo logaritmu log10(x), ko īsuma dēļ apzīmē ar lg(x).
Bāzu maiņa
Ļoti svarīga logaritmu īpašība ir tā, ka logaritmu ar bāzi b var atrast, to izsakot par logaritmu dalījumu ar citu bāzi k:
Lielākoties tas ir svarīgi un ērti matemātiskajām ierīcēm (tajā skaitā kalkulatoriem), jo tajos visizplatītākie logaritmi ir ar bāzēm e (ln) un 10 (lg). Tas nozīmē to, ka var izteikt kā.
Logaritmu izmantošana
Logaritmu izmantošana ir lietderīga tajos uzdevumos, vienādojumos, kur pakāpe ir nezināma. Logaritmi ir viegli atvasināmi, tādēļ tos daudz lieto integrāļu risināšanā. Logaritms ir viena no trim svarīgākajām darbībām. bn = x vienādojumā b var izteikt ar sakni, n ar logaritmu un x ar pakāpi.
Vieglāki logaritmu aprēķini
Zinot to, ka logaritma rezultāts ir pakāpe, mēs varam koncentrēties uz pakāpju īpašībām, t. i., ja bāzes ir vienādas, tad noteiktas darbības var veikt šādi:
Īpašības
Logaritmu aprēķināšanai agrāk lietoja tabulas un logaritmiskos lineālus, taču ar kabatas kalkulatoru ieviešanu šo rīku izmantošana vairs nav aktuāla.
Annas rags
Annas rags (en) ir zemesrags Enderbiju Zemes ziemeļos, Austrumantarktīdā. Annas ragu 1929. gada 7. decembrī lidmašīnas pārlidojumā nofotografēla norvēģu polārpētnieks Jalmars Rīsers-Larsens, kurš šeit izkāpa krastā tā paša gada 22. decembrī, pacēla Norvēģijas karogu un pasludināja piekrasti par Norvēģijas īpašumu. Rīsers-Larsens nebija informēts, ka jau iepriekš Norvēģijas valdība jau bija atzinusi Apvienotās Karalistes pretenziju uz Enderbiju Zemi, tādēļ šī pretenzija tika denonsēta.
Vēlāk, Rīseram-Larsenam tiekoties ar tajā pašā laikā rīkotās britu-austrāliešu ekspedīcijas vadītāju Daglasu Mosonu, tika secināts, ka Annas rags ir vieta, kuru novērojis britu kapteinis Džons Bisko Enderbiju Zemes atklāšanas ekspedīcijas laikā 1931. gada februārī un ko nosaucis savas sievas vārdā. Kalnam, kas paceļas uzreiz aiz zemesraga, tika piešķirts Bisko kalna nosaukums.
2007. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas
2007. gada Latvijas Valsts prezidenta vēlēšanas notika 2007. gada 31. maijā, un tajās tika ievēlēts 7. Latvijas Valsts prezidents Valdis Zatlers. Kā paredz Satversme, prezidentu ievēlēja 9. Saeima. Iesākumā bija paredzēts, ka vēlēšanas notiks 6. jūnijā, taču 21. maijā Saeima pārcēla šo datumu.
Vēlēšanu noteikumi
Prezidenta vēlēšanu pirmajā kārtā Saeimā pārstāvētās partijas izvirza savus prezidenta amata kandidātus. Lai kandidāts tiktu ievēlēts, par viņu jānobalso vismaz 51 no 100 Saeimas deputātiem. Ja pirmajā kārtā neviens no kandidātiem nav saņēmis vajadzīgo balsu skaitu, tad notiek atkārtota balsošana. Ja arī pēc otrās reizes netiek noskaidrots uzvarētājs, ar katru nākamo kārtu no vēlēšanām tiek izslēgts kandidāts, kurš iepriekšējā kārtā ieguvis vismazāk balsu. Ja arī pēdējā kārtā, kurā palikuši 2 kandidāti, neviens no viņiem nesaņem vismaz 51 balsi, notiek jaunas vēlēšanas, kurās tiek izvirzīti jauni vai arī jau bijušie kandidāti.
Kandidāti
Kā pirmie savu prezidenta amata kandidātu jau pirms 9. Saeimas vēlēšanām izvirzīja Jaunais laiks, izvēloties Sandru Kalnieti. 2007. gada aprīlī Tautas partija šajā amatā izvirzīja Māri Riekstiņu, savukārt 12. maijā Latvijas Pirmās partijas/Latvijas ceļa apvienība izvēlējās Kārinu Pētersoni.
Tā kā Saeimas valdošā koalīcija (Tautas partija, ZZS, LPP/LC un TB/LNNK) nespēja vienoties par kopēju kāda vienas partijas izvirzīta kandidāta atbalstīšanu, 22. maijā tika atsauktas Riekstiņa un Pētersones kandidatūras, bet prezidenta amatam koalīcija izvirzīja Valdi Zatleru. 24. maijā Saskaņas centrs izvirzīja prezidenta amatam bijušo Satversmes tiesas priekšsēdētāju Aivaru Endziņu, un JL kandidāte S. Kalniete atsauca savu kandidatūru viņam par labu. Tādējādi oficiāli tika izvirzīti divi prezidenta amata kandidāti: Valdis Zatlers un Aivars Endziņš.
Vēlēšanu norise
Valsts prezidenta vēlēšanas norisinājās 31. maijā. Jau pirms vēlēšanām pie Saeimas ēkas pulcējās gan Endziņa, gan Zatlera atbalstītāji. Plkst. 9 sākās Saeimas debates, kas bija pirmās debates Latvijas vēsturē pirms prezidenta vēlēšanām. Pēc plkst. 10 sākās balsošana. Pirms plkst. 11 tika apkopoti rezultāti.
Par Valdi Zatleru bija balsojuši 58 deputāti, savukārt par Aivaru Endziņu - 39. Balsošana bija aizklāta; atbalstu Zatleram publiski pauda visas valdošās koalīcijas partijas (kopā 58 deputāti), savukārt Endziņam - visas opozīcijas partijas (kopā 41 deputāts).
Par 7. Latvijas Valsts prezidentu tika ievēlēts Valdis Zatlers.
Veselības apdrošināšana
Veselības apdrošināšana ir viens no apdrošināšanas veidiem. Šajā apdrošināšanas veidā apdrošina iedzīvotāju veselību jeb saslimšanas risku. Apdrošināšanas veikšanu šai gadījumā nosaka jeb sekmē vēlme samazināt izdevumus saslimšanas gadījumā.
Obligātā un brīvprātīgā veselības apdrošināšana
Veselības apdrošināšana var būt gan obligāta, gan brīvprātīga. Lielā daļā Eiropas valstu ir obligātā veselības apdrošināšana jeb sociālā veselības apdrošināšana (national health insurance, gesätzliche krankenversicherung) visiem algotu darbu strādājošajiem. Atsevišķās valstīs veselību obligāti jāapdrošina tikai tiem iedzīvotājiem, kuru ienākumi nepārsniedz noteiktu līmeni. Iedzīvotājiem, kuru ienākumi ir lielāki par šo noteikto līmeni, apdrošināšana ir brīvprātīga.
Latvijā strādājošajiem iedzīvotājiem veselības apdrošināšana ir obligāta, atbilstoši likumam "Par valsts sociālo apdrošināšanu", un drīkst papildus apdrošināties brīvprātīgi, taču šobrīd apdrošināšanas sabiedrības piedāvā tikai kolektīvu apdrošināšanu. Privātpersonas veselību Latvijā apdrošināt nevar, jo šādu pakalpojumu apdrošinātāji nepiedāvā.
Obligātās un brīvprātīgās veselības apdrošināšanas atšķirības
Obligātajai veselības apdrošināšanai tā saucamajās sociālās veselības apdrošināšanas valstīs ir pakļauti visi noteiktu grupu iedzīvotāji. Apdrošināšanas prēmiju maksā gan pats iedzīvotājs, gan arī tā darba devējs. Brīvprātīgo veselības apdrošināšanu var izvēlēties iedzīvotāji ar augstu ienākumu līmeni- šajā gadījumā nav ierobežots apdrošināto iedzīvotāju loks.