cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Baleta dejotājs
Apmācība un tehnika
Baletdejotāji parasti sāk trenēties no 6 līdz 8 gadu vecuma (sievietēm) un no 5 līdz 7 gadu vecumam (vīrieši), ja viņi vēlas uzstāties profesionāli. Apmācības nebeidzas, kad baletdejotājus darbā pieņem kāda profesionāla kompānija. Viņiem sešas dienas nedēļā jāapmeklē baleta nodarbības, lai viņi spētu sevi noturēt lieliskā fiziskā formā un būtu informēti. Balets ir stingra mākslas forma, un dejotājam jābūt ļoti atlētiskam un lokanam.
Arion
Arion ir meža kailgliemežu dzimtas (Arionidae) ģints. Lielākā daļa ģints sugu sastopamas Ibērijas pussalā.
Baleta dejotājs
Apmācība un tehnika
Baletdejotāji nodarbības sāk pie barre — koka stieņa, kas iet gar baleta studijas sienām. Dejotāji izmanto stieni, lai atbalstītu sevi vingrinājumu laikā. darbs pie stieņa ir paredzēts ķermeņa sasilšanai un muskuļu izstiepšanai, lai sagatavotos darbam, kad viņi veic vingrinājumus bez stieņa. Treniņi zāles vidū sākas ar lēnākiem vingrinājumiem, pakāpeniski atīstoties līdz ātrākiem vingrinājumiem un lielākām kustībām. Beigās baleta dejotāji praktizē lielus lēcienus pa grīdu, ko sauc par grande allegro.
Arion
Šīs ģints indivīdiem vienas sugas ietvaros var būt atšķirīga krāsa, tāpēc sugas ārēji vienu no otras ir grūti atšķirt. Katra gliemeža individuālo krāsu ietekmē arī tā diēta. Ar kuģiem veicot starptautiskus augu vai sēņu pārvadājumus, ģints gliemeži bieži nokļūst ārpus savā dabiskā areāla, kļūstot par invazīvām sugām.
Baleta dejotājs
Apmācība un tehnika
Baleta dejotāji ir pakļauti traumām, jo viņi pastāvīgi rada slodzi un stresu ķermenim un kājām. Baletdejotāju mērķis ir panākt, lai fiziski nogurdinošā horeogrāfija no malas šķistu vienkārša un gracioza. Baletdejotāji palielina savainošanās risku, ja viņi sāk trenēties pirms desmit gadu vecuma. Tomēr ir daudzi baletdejotāji, kas sāk dejot tieši no 6 līdz 8 gadiem.
Arion
Sugas
Ģintij pieder aptuveni 40 sugas, kuras izdala četrās apakšģintīs. Vairākas sugas sastopamas arī Latvijā — joslainais kailgliemezis (Arion ater), dzeltensvītras kailgliemezis (Arion fasciatus), dārza kailgliemezis (Arion hortensis), rūsganais kailgliemezis (Arion subfuscus).
Baleta dejotājs
Apmācība un tehnika
Baletdejotāja ķermeņa augšdaļai ir nosliece uz traumām, jo horeogrāfijas un vingrinājumu dēļ viņiem jāpieliek liela enerģija muguras un gurnu stiepšanai. Muguras liekšana izraisa mugurkaula saspiešanos, padarot to neaizsargātu pret ievainojumiem, piemēram, spazmām (krampjiem) un saspiestiem nerviem. Kāju izstiepšana un turēšana gaisā, kamēr gurni atrodas izvērstā stāvoklī, gurnus sabojā. Šādi bojājumi ietver sastiepumus, dažādus lūzumus un kaulu blīvuma samazināšanos.
Traumas ir raksturīgas baletdejotājiem, jo balets sastāv no ķermeņa novietošanas nedabiskā stāvoklī. Viena no šādām pozīcijām ir pirmā pozīcija, kurā papēži ir novietoti kopā un kāju pirksti ir vērsti uz āru. Ja pirmā pozīcija tiek veikta nepareizi, tā var izraisīt ceļu problēmas, tomēr, to pareizi veicot (izvēršot gurnus, nevis ceļgalus) ir iespējams palielināt elastību un samazināt spiedienu uz ceļgaliem. Nepareizi novietoti ceļgali var izraisīt meniska plīsumu un mežģījumus, jo ir viegli ļaut ceļgaliem slīdēt uz priekšu, kamēr tie ir pagriezti pirmajā pozīcijā.
Arion
Sugas
Atsevišķu sugu sastopamība Latvijā ir iespējama — lielā kailgliemeža, dārzeņu kailgliemeža (Arion distinctus), mazā kailgliemeža (Arion intermedius), Spānijas kailgliemeža (Arion lusitanicus), sidrabpelēkā kailgliemeža (Arion silvaticus).
Baleta dejotājs
Apmācība un tehnika
Baletdejotāja pēdām ir nosliece uz lūzumiem un citiem bojājumiem. Nepareizi nolaižoties (nevis caur pēdu, ar saliektiem ceļiem) no lēkšanas un daudz dejojot puantēs, var palielināties kaulu lūzumu un novājinātu potīšu risks, ja skolotājs un students nepievērš tam uzmanību un neuzmanās. Tendonīts ir izplatīta sieviešu baletdejotāju slimība, jo, strādājot puantēs, viņu potītes ļoti smagi strādā. Nepareiza piezemēšanās no lēcieniem var izraisīt apakšstilbu šķembas — tā laikā muskulis atdalās no kaula.
Arion
Sugas
Dažas no ģints sugām ir:
Baleta dejotājs
Apmācība un tehnika
Darbs klasēs tiek izmantots, lai labotu visus sliktos ieradumus, kas varētu izraisīt ievainojumus. Ja baletdejotājs ir pareizi apmācīts, dejotājs samazina savu ievainojumu risku. Daudzi baletdejotāji pievēršas stiepšanās vingrinājumiem, pilatēm, jogai, kardio treniņiem un peldēšanai. Šādā veidā, palielinot ķermeņa izturību, pildot daudzveidīgus vingrinājumus, ir iespējams samazināt ievainojumu risku. Neskatoties uz to, ievainojumi ir izplatīta parādība arī izrāžu laikā. Lielākā daļa ievainojumu parādās tikai vēlāk baletdejotāja dzīvē pēc gadiem ilgas nepārtrauktas slodzes.
Tituli
Tradicionāli baleta dejotājiem tiek izmantoti nosaukumi, kas raksturo dzimumu. Franču valodā vīriešu baletdejotājus dēvē par danseur, bet sievietes — par danseuse. Itāļu valodā ballerina ir sieviete, kurai parasti ir galvenais tituls baleta trupā ; tituls vienlīdzīgiem vīriešiem ir ballerino. Itāļu valodā vīriešu dejotāju kopējais termins ir danzatore, bet sieviešu dejotājas — danzatrice.
Šie termini tiek reti izmantoti latviski. Latviski vīriešus, kas nodarbojas ar baletu, ir pieņemts saukt par baletdejotājiem, bet sievietes — par baletdejotājām. Tomēr var novērot, ka cilvēki bieži sauc visa veida baletdejotājas par balerīnām, pat neapzinoties, ka oriģināli šis ir bijis titula nosaukums, kuru nopelnīja tikai augstākās klases dejotājas.
Vēl pagājušā gadsimta piecdesmitajos gados balerīna bija galvenā baletdejotāju sieviešu dejotāja, kura arī bija ļoti veiksmīga baleta starptautiskajā pasaulē, it īpaši ārpus savas kompānijas/trupas; sievietes dejotājas, kuras dejoja baletu, toreiz sauca par danseuses vai vienkārši baletdejotājām. Balerīna bija kritiska balva, kas tika piešķirta relatīvi mazai daļai no dejotājām, nedaudz līdzīga operas titulētajam dīvām. Šī termina vīriešu valodas versija ir danseur noble (franču valodā). Tomēr kopš 60. gadiem šis termins ir zaudējis šo godpilno nozīmi un tiek lietots arī sievietēm, kuras ir baletdejotājas.
Oriģināli (itāliski) termini ballerino (vīriešu dejotājs, parasti baletā) un balerīna nenozīmē pieredzējušus un novērtētus dejotājus. Tie drīzāk nozīmē cilvēku, kas dejo baletu. Itāļu valodas termini, kas izsaka pieredzējušu sieviešu baletdejotāju, ir prima balerīna un prima ballerina assoluta (franču valodas vārds étoile šajā nozīmē tiek izmantots Scala baleta kompānijā Milānā, bet Parīzes operas baletā tam ir atšķirīga nozīme). Danzatore (vīrietis) un danzatrice (sieviete) ir vispārīgi termini itāļu valodā, lai apzīmētu dejotājus.
Terminu balerīna dažreiz lieto, lai apzīmētu labi apmācītu un ļoti veiksmīgu klasiskā baleta dejotāju. Šādos gadījumos tam ir augsta novērtējuma nozīme, kas izrāda izcilu talantu un veikumu.
Hierarhiski nosaukumi
Daudzi terminu “balerīna” lieto nepareizi, bieži to lietojot, lai aprakstītu jebkuru baleta studenti vai dejotāju. Kādreiz balerīna bija pakāpe, ko piešķīra tikai visizcilākajām sieviešu solistēm.
Sievietes
Vairāk vai mazāk, atkarībā no avota, klasifikācija sievietēm — no augstākās līdz zemākajai — bija:
Vīrieši
Vīriešu statusi bija:
Dejotāji, kas tiek identificēti kā viesmākslinieki, parasti ir tie, kuri ir sasnieguši augstu vietu ar savu pašmāju kompāniju un pēc tam nodarbojas ar dejām citās baleta kompānijās visā pasaulē, parasti izpildot galveno lomu. Parasti viņi ir galvenie dejotāji vai solisti ar savu mājas trupu, bet, uzstājoties kopā ar citu kompāniju, viņiem tiek piešķirts viesmākslinieka nosaukums.
Prima ballerina assoluta
prima ballerina assoluta status jeb rangs bija sākotnēji cēlies no agrīnā romantisma baleta itāļu baletmeistariem un tas tika pasniegts balerīnai, kuru uzskatīja par īpaši talantīgu, kas pārsniedz citu vadošo balerīnu līmeni. Nosaukums mūsdienās tiek izmantots ļoti reti, un tā lietojums parasti ir simbolisks, atzīmējot ievērojamo karjeru. Tāpēc to parasti uzskata par goda un cieņas apliecinājumu, nevis par aktīvu rangu.
Santusa
Santusa ir pilsēta Brazīlijas dienvidaustrumos, Sanpaulu štatā, 72 km uz dienvidiem no Sanpaulu pilsētas. Tā ir viena no lielākajām Brazīlijas ostas pilsētām. 2010. gadā pilsētā dzīvoja aptuveni 420 tūkstoši iedzīvotāju, bet tās aglomerācijā — 1,5 miljoni.
Obrava
Obrava (arī Obrova) ir ciems Jaungulbenes pagastā, Gulbenes novadā. Atrodas 202 km attālumā no Rīgas.
Juliuss Ailio
Juliuss Edvards Ailio (Julius Edvard Ailio, līdz 1897. gadam Akss, Axe; dzimis, miris ) bija Somijas arheologs, sociāldemokrātu politiķis. Bijis Senāta loceklis un Parlamenta deputāts. Pētījis vairākas nozīmīgas akmens laikmeta apmetnes.
Juliusa vecāki bija Johans Akss un Johanna Aksa, aprūpes māsu skolotāja. 1897. gadā Juliuss nomainīja uzvārdu no Akss uz Ailio.
1909. gadā Juliuss Ailio Helsinku universitātē ieguva filozofijas licenciāta grādu. No 1910. līdz 1926. gadam viņš Helsinku universitātē bija arheoloģijas docents. 1920. gadā viņš kļuva par Nacionālā muzeja Senās vēstures nodaļas vadītāju. Ailio 1922. gadā aizstāvēja disertāciju par akmens laikmetu Krievijā.
Pēc tam, kad tika gāzts Krievijas imperators, 1917. gada 26. martā sociāldemokrāta Oskari Tokoi vadībā izveidots jauns Senāts (valdība), kurā Ailio, arī sociāldemokrāts, ieguva Iekšlietu nodaļas vadītāja vietnieka posteni. Augustā no Senāta atkapās visi sociāldemokrāti, arī Ailio. No 1919. gada 1. aprīļa līdz 1922. gada 4. septembrim Ailio bija Eduskuntas deputāts, pārstāvot sociāldemokrātus. Otrreiz viņš parlamentā bija no 1924. līdz 1933. gadam. 1926. un 1927. gadā Juliuss Ailio bija izglītības ministrs Tannera ministru kabinetā.
Betafence
Betafence ir Beļģijas multinacionāla korporācija, kas izstrādā un pārdod žogus, vārtus un gabionus. Kompānija ražo produktus gan privātmājām, gan industriāliem objektiem un būvlaukumiem. Betafence produkti tiek pārdoti vairāk kā 100 valstīs un uzņēmumā strādā aptuveni 2000 darbinieku. 2011. gadā produkti tiek ražoti 12 valstīs: Beļģijā, Francijā, Apvienotajā Karalistē, Vācijā, Itālijā, Spānijā, Polijā, DĀR, Ķīnā, Turcijā un ASV.
Betafence ir viena no lielākajām kompānijām nožogojuma sistēmu ražošanas jomā. Kompānija regulāri patentē jaunus risinājumus nožogojuma jomā. Betafence kompānijas sauklis ir: "Aizsargāt svarīgāko, kas Jums ir".
Vēsture
Dibināta 1880. gadā. Pirmsākumos kompānija nodarbojās ar metāla izstrādājumu veidošanu un to pārklāšanu ar dažādām vielām, lai iegūtu dažādas papildu īpašības. Peļņa 2008. gadā sasniedza 500 miljonus eiro, padarot to par vienu no lielākajām nožogojuma ražotājfirmām pasaulē. Baltijas valstīs 2008. gadā apgrozījums sasniedza 5,43 miljonus eiro.
Mājai
Mājokļa nožogošanai Betafence piedāvā Bekafor un Pantanet žogu sērijas. Dārzu un pagalmu dekoratīvai nožogošanai Betafence piedāvā Luxursus un Luxanet žogus un arī gabionus.
Rūpniecības uzņēmumiem
Speciāli rūpniecības uzņēmumiem ir izstrādāta žogu sērija Nylofor 2D/2D Super, kā arī Securifor. Betafence ražo arī paaugstinātas izturības žogus, kas paredzēti īpaši aizsargājamiem objektiem, pie šādiem žogiem var pieskaitīt Fortinet un ArmorGuard.
Lauksaimniekiem
Lielu teritoriju nožogošanai Betafence piedāvā žogus Ursus. Tie speciāli veidoti, lai nožogotu pļavas, ganības, mežus, lauksaimniecības un medību teritorijas.
Daugavpils novada ciemu uzskaitījums
Šajā uzskatījumā apkopoti Daugavpils novada ciemi pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. Daugavpils novads sastāv no Ambeļu, Biķernieku, Demenes, Dubnas, Kalkūnes, Kalupes, Laucesas, Līksnas, Maļinovas, Medumu, Naujenes, Nīcgales, Salienas, Skrudalienas, Sventes, Tabores, Vaboles, Vecsalienas un Višķu pagastiem. Pēc LĢIA datiem Daugavpils novada teritorijā atrodas 663 ciemi (649 ciemi pašlaik pastāv, bet 14 ciemi ir daļēji izzuduši).
Uzskatījumā ir iekļauti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši.
Ambeļu pagasts
Ambeļu pagasta centrs atrodas Ambeļos. Ambeļi pagastā atrodas 49 ciemi, no tiem 1 vidējciems un 48 skrajciemi.
Biķernieku pagasts
Biķenieku pagastā centrs atrodas Biķerniekos. Biķernieku pagastā atrodas 28 ciemi, no tiem 2 vidējciemi, 1 mazciems un 25 skrajciemi.
Demenes pagasts
Demenes pagasta centrs atrodas Demenē. Demenes pagastā atrodas 55 ciemi, no tiem 4 vidējciemi. 6 mazciemi un 45 skrajciemi.
Dubnas pagasts
Dubnas pagasta centrs atrodas Dubnā. Dubnas pagastā atrodas 37 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 2 mazciemi un 34 skrajciemi.
Kalkūnes pagasts
Kalkūnes pagasta centrs atrodas Kalkūnos. Kalkūnes pagastā atrodas 22 ciemi, no tiem 1 lielciems, 3 vidējciemi, 3 mazciemi, 10 skrajciemi un 5 vasarnīcu ciemi.
Kalupes pagasts
Kalupes pagasta centrs atrodas Kalupē. Kalupes pagastā atrodas 46 ciemi, no tiem 1 lielciems, 1 vidējciems, 4 mazciemi un 40 skrajciemi.
Laucesas pagasts
Laucesas pagasta centrs atrodas Mirnijā. Laucesas pagastā atrodas 25 ciemi, no tiem 3 vidējciemi, 4 mazciemi, 16 skrajciemi un 2 vasarnīcu ciemi.
Maļinovas pagasts
Maļinovas pagasta centrs atrodas Maļinovā. Maļinovas pagastā atrodas 25 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 1 mazciems, 21 skrajciems un 2 vasarnīcu ciemi.
Medumu pagasts
Medumu pagasta centrs atrodas Medumos. Medumu pagastā atrodas 28 ciemi, no tiem 1 lielciems, 3 mazciemi, 22 skrajciemi un 1 vasarnīcu ciems.
Naujenes pagasts
Naujenes pagasta centrs atrodas Naujenē. Naujenes pagastā atrodas 58 ciemi, no tiem 3 lielciemi, 2 vidējciemi, 1 mazciems, 49 skrajciemi un 3 vasarnīcu ciemi.
Nīcgales pagasts
Nīcgales pagasta centrs atrodas Nīcgalē. Nīcgales pagastā atrodas 23 ciemi, no tiem 1 lielciems, 1 mazciems un 21 skrajciems.
Salienas pagasts
Salienas pagasta centrs atrodas Salienā. Salienas pagastā atrodas 14 ciemi, no tiem 3 vidējciemi, 6 mazciemi un 5 skrajciemi.
Skrudalienas pagasts
Skrudalienas pagasta centrs atrodas Silenē. Skrudalienas pagastā atrodas 19 ciemi, no tiem 1 lielciems, 1 vidējciems, 8 mazciemi un 9 skrajciemi.
Sventes pagasts
Sventes pagasta centrs atrodas Sventē. Sventes pagastā atrodas 42 ciemi, no tiem 1 lielciems, 4 mazciemi, 26 skrajciemi un 11 vasarnīcu ciemi.
Tabores pagasts
Tabores pagasta centrs atrodas Taborē. Tabores pagastā atrodas 29 ciemi, no tiem 2 vidējciemi, 4 mazciemi, 19 skrajciemi un 4 vasarnīcu ciemi.
Melleņu gari
"Melleņu gari" ir 2016. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisore ir Astra Zoldnere.
Daugavpils novada ciemu uzskaitījums
Vecsalienas pagasts
Vecsalienas pagasta centrs atrodas Červonkā. Vecsalienas pagastā atrodas 12 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 3 mazciemi un 8 skrajciemi.
Ivars Kivlāns
Ivars Kivlāns (dzimis Rīgā) ir Latvijas zinātnieks un bijušais šahists.
Biogrāfija
Šahu sācis spēlēt vienpadsmit gadu vecumā. Trenera Alfrēda Akmentiņa audzēknis. 1967. gadā izpildījis PSRS sporta meistarkandidāta normu. No 1966. līdz 1969. gadam bijis Latvijas skolēnu spartakiādes uzvarētājs. 1970. gadā Viļņā tikai piecpadsmit gadu vecumā uzvarējis PSRS skolēnu šaha čempionātā. Pēc gada Rīgā šajā turnīrā dalījis 4.-6. vietu. 1971. gadā kļuvis par PSRS Bruņoto spēku junioru čempionu šahā. Divas reizes bijis labākais Latvijas junioru šaha čempionātos (1975, 1977). 1977. gadā kļuvis par Rīgas pilsētas šaha čempionāta 2. vietas ieguvēju. 1978. gadā izcīnījis savu lielāko panākumu Latvijas šaha čempionātā, ierindojoties 4. vietā, un ieņēmis 2. vietu Rīgas atklātajā šaha čempionātā aiz Alvja Vītoliņa, apsteidzot Jāni Klovānu, Juzefu Petkēviču, Anatolu Šmitu, Edvīnu Ķeņģi un Zigurdu Lanku. Par šiem panākumiem Kivlānam piešķirts PSRS sporta meistara šahā nosaukums. Pārstāvējis Latvijas komandu PSRS komandu čempionātos (1969, 1972), kur 1969. gadā izcīnījis 3. vietu pie sava galdiņa. 1974. gadā pārstāvējis sporta biedrības Daugava komandu PSRS kausa izcīņā šahā. Latvijas komandu čempionātā šahā sekmīgi pārstāvējis Rīgas Politehniskā institūta (tagad Rīgas Tehniskā universitāte) komandu, kuras sastāvā 2 reizes (1978, 1980) kļuvis par šo sacensību uzvarētāju, bet vienu reizi (1977) bijis otrais. ￼
Beidzis Rīgas Politehnisko institūtu. Pēc profesijas ir inženieris matemātiķis. 1977 gadā apprecējies ar Latvijas šahisti Valdu Kalniņu, laulībā dzimušas trīs meitas, kurām šaha spēle speciāli netika mācīta. Sākot ar 1980. gadu pirmo pusi vairāk laika veltījis savai profesionālajai darbībai un šaha turnīros piedalījies reti. Rīgas Tehniskās universitātes docents un vairāku zinātnisko darbu autors.
2021. gada UAE Tour
2021. gada UAE Tour bija šosejas riteņbraukšanas daudzdienu sacensības, kas notika no 21. līdz 27. februārim Apvienotajos Arābu Emirātos. Tā bija trešā reize, kad notikušas UAE Tour sacensības un tās bija pirmās sacensības 2021. gada UCI Pasaules tūres kalendārā.
Sacensību kopvērtējumā uzvarēja Slovēnijas sportists Tadejs Pogačars ().
COVID-19 pandēmijas ietekme
Pirms otrā posma no sacensībām izstājās  komanda, jo vienam no tās darbiniekiem tika konstatētas pozitīvas COVID-19 analīzes. Komandu pārstāvošais Matjē van der Pūls bija uzvarējis sacensību pirmajā posmā.
Komandas
Tā kā UAE Tour bija UCI Pasaules tūres sacensības, visas 19 UCI WorldTeam komandas tika ielūgtas. Papildus tika uzaicināta iepriekšējās sezonas spēcīgākā UCI profesionālā komanda — , veidojot 20 komandu pelotonu.
Omnibusa iela
Omnibusa iela ir iela Jūrmalā, Majoru apkaimē. Omnibusa iela sākas krustojumā ar Jūras ielu un beidzas krustojumā ar Lienes ielu. Kopējais ielas garums ir 350 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Omnibusa ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Strazdumuiža
Strazdumuiža (de) bija muiža Biķernieku draudzes novadā, tagad Juglas apkaimē Rīgā, no kuras saglabājušās vairākas koka ēkas un Strazdumuižas parks. Muižas ēkas izmanto Latvijas Neredzīgo biedrība.
Vēsture
Šī Rīgas patrimoniālā apgabala muiža rakstītos avotos pirmoreiz minēta 1528. gadā, kad tā dēvēta par Thoravestenhof pēc tās īpašnieka Arenda cur Avesta (Arend thor Avest) uzvārda. Vēlāk tās nosaukums mainījies uz Trastenhof, Strassenhof un Strasdenhof. Viņa pēcnācējiem muiža piederēja līdz 17. gs. vidum. Jau 1510. gadā šajā teritorijā Rīgas rāte Klāvam Ramiņam ierādīja nomājamu zemes gabalu, kurā viņa ģimene saimniekoja vairākā paaudzēs. Vēlāk šeit dzīvoja Sīvelbeinu dzimta, kura 1680. gadā to atdeva rentē Odiņiem — latviešu zemnieku un zvejnieku dzimtai. 17. gadsimtā tā bija privāta dzimtmuiža, kurai piederēja zemnieku Odiņu un Kūlas sētas ar zemi. Odiņa saimnieka lietošanā bija ap astoņas pūrvietas, Kūlas saimniekam — ap septiņas pūrvietas zemes. Kūla un Odiņš nodarbojās ar zveju Juglas un Ķīšezerā; pārdeva alu un degvīnu Juglas ezera krastos atpūtā izbraukušajiem Rīgas iedzīvotājiem. Abi zemnieki deva naturālās nodevas Strazdumuižas īpašniekam (tai skaitā arī vienu tūkstoti žāvētu ķīšu katrs) un pildīja klaušu darbus, apstrādādami Strazdumuižas nelielos tīrumus.
1741. gadā muižu nopirka Oto Frīdrihs Budbergs, kas paplašināja muižas teritoriju un uzcēla jaunas ēkas. No 1764. līdz 1781. gadam šeit saimniekoja Budberga dēls gleznotājs Voldemārs Dītrihs fon Budbergs (1740—1784). 1770. gadā viņš uzcēla jauno kungu māju, kas saglabājusies līdz mūsdienām. 1781. gadā (1774 ) par muižas īpašnieku kļuva Lielās ģildes vecākais, namnieks, tirgotājs Hermanis Fromholds (Hermann Fromhold). Pēc viņa nāves par īpašnieci kļuva viņa dzīvesbiedre Doroteja Elizabete fon Fromholda, kam par godu ap muižu izveidoto angļu stila parku sauca par "Dorotejas līksmi". Šai laikā Strazdmuižas apkārtni vairākos zīmējumos attēlojis Johans Kristofs Broce.
1801. gadā muižu nopirka tirgotājs Foortrams, bet 1803. gadā par muižas īpašnieku kļuva policijas apriņķa priekšnieks Bērenss fon Rautenfelds. Jauno īpašnieku satrauca tas, ka rudeņos no Biķeru ielas (tagadēja Juglas iela) nāca augļu zagļi. 1805. gadā Odiņiem lika uzcelt namiņu dārzniekam, kas veica dārza sarga pienākumus (ēka saglabājusies līdz mūsdienām). No 1816. gada par muižas īpašnieku kļuva rātskungs Georgs Ludvigs Štopelbergs (Georg Ludwig Stoppelberg (1768—1829)). 1837. gadā Strazdumuižu īpašumā ieguva Rīgas rūpnieks Johans Teodors Pihlaus, kas te uzcēla kokvilnas vērpšanas un krāsošanas manufaktūru, daļēji nolīdzinot Ērgļu kalnus un izliekot no savas mājas Odiņu zemnieku.
Pēc Teodora Pihlava un vēlāk arī viņa sievas Annas Ģertrūdes nāves 1872. gadā muižu faktiski pārņēma jaunākais dēls Teodors Eduards Pihlavs (1830—1901). 1770. gadā celto muižas ēku pārbūvēja daudz greznāku. Tajā ēkas daļā, kas vērsta ar skatu uz Juglas ezeru, iebūvēja verandu ar ārkārtīgi greznu foajē. Juglas ezera krastā atradās laivu piestātne. Saviesīgo vakaru laikā kungi mēdza vizināt dāmas ar laivām pa ezeru. 1880. gada vasarā tika izveidota terase Juglas ezera krastā par godu Teodora 50. gadu jubilejai. Johans Teodors Pihlavs savam vecākajam dēlam Reinholdam Ludvigam Pihlavam (1816—1881) kāzās 1845. gadā dāvināja zemes gabalu. 1881. gadā, pēc Reinholda Ludviga nāves šie īpašumi pārgāja sievas Johannas Karolīnes īpašumā. Johannas Karolīnes meitas uzvārds bija Krēgere un iespējams, ka tam ir saistība ar blakus esošo Krēgera muižu. Johanna Karolīna šīs ēkas — villu, ērbērģi un dārznieka namiņu dāvināja neredzīgo biedrībai. Viņa bija nopietni slima un vecumdienās dāvināja biedrībai prāvu naudas summu un vienojās, ka šī biedrība rūpēsies par viņu līdz pēdējai dzīves stundai.
1890. gadā Teodors Eduards Pihlavs tekstilfabriku, ko tautā sauc par Strazdumuižas manufaktūru, pārdeva angļu akciju sabiedrībai, sev paturot Strazdumuižas parku, Dorotejas prieka mežiņu un muižiņu. 1920. gados vandālisms spieda publikai slēgt bijušo Dorotejas lustūzi.
Apraksts
J. K. Broce zīmējumam "Trastena vai Torvesta muižas, parasti to sauc par Strazdumuižu, skats pie Juglas ezera 1779. gadā" pievienojis aprakstu, kurā atgādina, ka zīmējums "ņemts no kādas nelaiķa barona Voldemāra Dītriha fon Budberga skices" un vēsta, ka šeit ir viņa bijusī dzīvesvieta, "kurā viņš pavadīja kā filozofs savas dzīves lielāko daļu, baudīdams spirgto dabu un klusos mājas priekus, un pildīja savus kristieša un cilvēku drauga pienākumus". Pēc pievienotā apraksta zīmējumā iespējams notiekt Kūlu un Odiņu aptuveno atrašanās vietu. Odiņi atrodas vēlāk uzbūvētās Strazdumuižas manufaktūras teritorijā, bet Kūlas — Juglas ezera līča — Veģu kakta — dienvidu krastā, tagadējā Neredzīgo ciematā. Tekstā minēts, ka V. D. Budbergs muižu "pārdevis tirgotājam Hermanim fon Fromholdam".
Zīmējumā Broce attēlojis muižas ēku, kas atrodas tuvu ezera krastam pretstatā tagad redzamajai muižas ēka, kas no ezera ir attālu.(?) Citā tekstā J. K. Broce piemin, ka muiža tagad piederot H. Fromholda atraitnei Dorotejai fon Fromholdei.
Bioloģiskie pigmenti
Bioloģiskie pigmenti jeb biohromi (no el, bios — 'dzīvība' un χρῶμα, hromos — 'krāsa') ir tādi dzīvo organismu audos dabīgi esoši organiskie savienojumi, kuriem piemīt selektīva krāsu absorbcija.
Augu pigmenti
Augiem piemīt spēja saistīt gaismas enerģiju, jo tie sintezē piemērotus pigmentus. Pastāv četras pigmentu grupas: hlorofili, karotinoīdi, fikobilīni un antociāni. Pigmentiem ir ļoti svarīga loma fotosintēzes norisē. Hloroplasti ir visnozīmīgākās plastīdas augu šūnā. Pigmenti veido apmēram 10% no hloroplastu sausnas.
Hlorofils
Hlorofils ir zaļš pigments, kas redzamās gaismas spektrā absorbē sarkano un violeti zilo spektra daļu. Nosaka augu zaļo krāsu. Pēc ķīmiskās uzbūves hlorofili ir tetrapirolu kompleksi. Starp pirola gredzeniem molekulā atrodas magnija atoms. Molekulu uzbūve ir līdzīga porfirīna struktūrai. Pastāv divi veidi augos: hlorofils a un hlorofils b, bet kopumā līdz šim noteikti pieci hlorofila tipi
Karotinoīdi
Karotinoīdi ir sarkanas, oranžas vai dzeltenas krāsas pigmenti, kas absorbē zilo un violeti zilo spektra daļu. Pēc ķīmiskās uzbūves tetraterpēni vai tetraterpenoīdi. Pilda vairākas svarīgas funkcijas: fotosintēzes procesā palielina gaismas daudzumu, ko absorbē fotosintēzes pigmenti, novērš fotooksidatīvo kaitējumu. Cilvēku organismā darbojas kā antioksidanti. Pigmentus iedala divas grupās: ksantofilos un karotīnos. Augos visizplatītākie no šiem pigmentiem ir ß-karotīns (oranžs pigments), luteīns (dzeltenais pigments) un likopēns (sarkanais pigments).
Antociāni
Antociāni ir flavonoīdu pigmenti, visizplatītākie augu valstī. Pēc ķīmiskās uzbūves — glikozīdi. Piešķir augiem zilu vai sarkanu krāsu, atkarībā no vides pH. Šķīst ūdenī. Fotosintēzē antociāni nepiedalās. Augu lapās antociāni sintezējas, ja hlorofila daudzums samazinās. Antociāniem liela nozīme ir zemā temperatūrā. Ar antociāniem absorbēta gaismas enerģija pārvēršas siltumā un palīdz sasildīt lapas. Ir novērots, ka antociānu uzkrāšanos veicina ne tikai zema temperatūra, bet arī ievainojumi, traucējumi minerālās barošanās procesā un dažu minerālvielu trūkums.
Fikobilīni
Sarkanie un zili pigmenti, sastopami sārtajās un zilzaļajās aļģēs. Absorbē zaļo un dzelteno gaismas spektru. Pēc ķīmiskās uzbūves — pirolu gredzenu ķēde. Pastāv kompleksā ar ūdeni šķīstošām olbaltumvielām — fikobiliproteīni. Aļģēs visvairāk sastopami ir sarkanie fikoeritrīni un zilie fikocianīni. Fikoeritrīnu un fikocianīnu attiecība ir atkarīga no gaismas spektrālā sastāva ūdenī. Pastāv četri fikobilīnu veidi: sarkanais fikoeritrobilīns, oranžais fikourobilīns, zilie fikoviolobilīns un fikocianobilīns.
Trenči
Trenči ir ciems Mārupes novada Babītes pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļā Babītes ezera dienvidu krasta pie autoceļa A9 12 km no pagasta centra Piņķiem, 22 km no novada centra Mārupes un 33 km no Rīgas. Pie Trenčiem atrodas «Lāču» maizes ceptuve, kafejnīca un veikals.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Perpetuum Ritmico
Perpetuum Ritmico ir profesionāls, pastāvīgi koncertējošs sitaminstrumentu ansamblis no Latvijas, kas aktīvi darbojas kopš 2014. gada. Ansamblis ir uzstājies teju visās Latvijas lielākajās koncertzālēs, kā arī koncertējis Lietuvā, Igaunijā un Vācijā. Perpetuum Ritmico ir sadarbojies ar Latvijas Nacionālo simfonisko orķestri un kamerorķestri Sinfonietta Rīga. 2017. gadā ansamblis Perpetuum Ritmico tika nominēts Latvijas Lielajai Mūzikas balvai kategorijā “Gada koncerts”. 2019.gadā iegūta Spēlmaņu nakts nominācija par gada muzikālo partitūru bērnu izrādei “Salātlapiņa”, konkursā "JVLMA labākais studentu kameransamblis” kategorijā A — dueti, iegūta 1.vieta.
Visi ansambļa mūziķi Mikus Bāliņš, Elvijs Endelis, Guntars Freibergs un Ernests Mediņš ir koncertējoši sitaminstrumentālisti, kas savu izglītību veidojuši kā Latvijā, tā ārzemēs. Savos priekšnesumos Perpetuum Ritmico izmanto dažādas mūzikas stilistikas iezīmes, sākot no tautas mūzikas un populārās mūzikas ietekmes, līdz pat izteiktam avangardam, tādējādi veidojot savdabīgu crossover izpildījuma stilu.
Koncertprogrammas
1. “Pirmsākums - Genesis” ir radītas oriģinālmūzikas performance, kas ir sitamo instrumentu izpildījumā. Koncertprogrammas galvenais uzbūves princips ir nemitīga kustība un attīstība no pašas performances sākuma līdz pat pēdējā akorda izskaņai. Tā satur septiņas nosacītas daļas, (skaņdarbus), kuras nav atdalāmas, bet gan atskaņojamas secīgā kārtībā.
2. „Pasaules ritmi” ir koncertprogramma, kas ietver ritmu, dažādus skaņdarbus un populāru melodiju aranžijas no tādām pasaules daļām kā Dienvidamerika, Ziemeļamerika, Āfrika, Āzija un arī Eiropa.
3.“Hispanico” ir koncertprogramma, kas veidota balstoties uz spāņu un latīņamerikāņu mūzikas un dejas tradīcijām. Unikālas sitaminstrumentu mūzikas aranžijas papildinās tradicionālās dejas krāšņos tērpos. Programmā iekļauti tādu slavenu komponistu darbi kā Arturs Maskats, Paco de Lucia, Žoržs Bizē, Astor Piazzolla u.c. Koncertprogrammas mākslinieciskās idejas autors Ernests Mediņš speciāli šim uzvedumamn padziļināti pētījis spāņu mūzikas ritmiskos zīmējumus, kā rezultātā radītas un programmā iekļautas brīnišķīgas
deju aranžijas sitaminstrumentiem, kā arī jaundarbi.
4.“Svētpavasaris” ir koncertprogramma, kurā Perpetuum Ritmico klausītājam piedāvā doties ceļojumā starp mītisko un garīgo. Koncertprogrammas ideja ir drosmīga — tā apvieno divus pretpolus, divus komponistus, kuru mūzika ir diametrāli pretēja kā tehniskajā realizācijā, tā arī noskaņā. Skaļā, bieži pat agresīvā Igora Stravinska mūzika sastop trauslo, caurspīdīgo Arvo Pērta skanējumu.
5. “Minimālās eksplozijas”  koncertprogramma ir veidota, balstoties gan uz šī mūzikas žanra slavenāko komponistu darbiem, iespēja dzirdēt pasaulslavenu komponistu Steve Reich, Julia Wolfe un John Cage darbus, kā arī mūsu latviešu komponistus — Kristu Auznieku, Andri Dzenīti un Jachin Pousson. Ir ideāli piemērota klausītājiem, kas ir gatavi ieklausīties visniansētākajās izpildījuma detaļās un ir motivēti klausīties mūziku ar izteikti tēlainu pieeju.
Fredriks Idestams
Fredriks Idestams dzimis Tyrväntö, netālu no Tamperes, metalurģijas uzņēmēja Gustafa Idestama ģimenē. Pēc tēva nāves 1851. gadā Fredriku adoptēja tēvocis.
Fredriks Idestams izmācījās par kalrūpniecības inženieri. Vācijā Kalnu akadēmijā (Bergakademie) Freibergā no 1863. līdz 1864. gadam Idestams apguva metālapstrādes zinības. Viņam bija paredzēts inženiera darbs Somijas kalnrūpniecības padomē.
Beidzot studijas, ceļā uz mājām viņš iegriezās kādā celulozes fabrikā Harca kalnos. Tajā bija ieviesta Heinriha Feltera (Heinrich Voelter) nesen izstrādāta tehnoloģija, kā papīru iegūt no koksnes, jo līdz šim papīru ražoja no lupatām. Tajā Fredriks Idestams ieraudzīja jaunu komerciālu iespēju, jo Somijā bija lieli koksnes resursi un pieprasījums pēc papīra auga. Viņš mainīja savus karjeras plānus. Atgriežoties Somijā, Velteram Vācijā tika pasūtītas iekārtas. 1865. gada 12. maijā Senāts deva atļauju, un šī diena tiek uzskatīta par Nokia dibināšanu. Celulozes fabrika Tamperē pie Tammerkoski kanāla darbu sāka 1866. gadā. Idestams Somijā nebija pirmais šajā jomā. Farmaceits Ahatess Tunebergs nelielu celulozes rūpnīcu Viborgā bija uzcēlis jau 1860. gadā, bet tur tehnoloģija nebija tik laba kā Veltera, un drīz fabrika iznīka. 1967. gadā Idestams ar iegūto celulozi piedalījās Parīzes izstādē, kur ieguva bronzas medaļu. Zelta medaļu tajā ieguva Felters par savu celulozes fabriku.
1868. gadā Idestams uzbūvēja otru fabriku pie Nokias pilsētas Nokianvirtas upes krastā, kura bija bagātāka ar ūdens resursiem. 1871. gadā Idestams kopā ar savu draugu valstsvīru Leo Mēšelinu (Leo Mechelin) izveidoja akciju sabiedrību Aktiebolag Nokia. Drīz visas aktivitātes bija pārceltas uz Nokiu. Nokias muiža un Nokias krāces, kuras bija iegādājies Mēšelins, kopā ar Idestama fabrikām tika apvienotas jaunajā uzņēmumā. Idestamam piederēja vairāk nekā puse Nokia kapitāldaļu. Idestams nodarbojās ar uzņēmuma vadīšanu, bet Mēšelins palīdzēja kapitāla piesaistīšanā. Uzņēmums attīstījās Idestama vadībā. 1880. gadā uzstādīta pirmā papīra mašīna. 1885. gadā celuloze sākta iegūt sulfītu procesā
Pēc Fredrika Idestama iniciatīvas un viņa vadībā tika dibinātas papīra rūpniecības organizācijas: kartona asociācija 1874. gadā, celulozes asociācija 1875. gadā un papīra asociācija 1892. gadā. Tie bija karteļi, lai sadalītu svarīgāko tirgu — Krieviju un novērstu savstarpēju konkurenci. Idestams bija papīra asociācijas priekšsēdētājs un galvenais vadītājs līdz 1903. gadam. Viņš Nokia vadību atstāja 1896. gadā. Fredrika Idestama vietā par vadītāju tika iecelts viņa meitas vīrs Gustafs Fogelholms (Gustaf Fogelholm), bet padomes priekšsēdētājs bija Leo Mēšelins.
Fredriks Idestams 1865. gadā apprecējās ar Mariju Rosinu Kroku (Maria Rosina Krook). Viņu bērni: Gertrude (Gertrud, dzimusi 1865. gadā), Elna Marija (Elna Maria, dzimusi 1867. gadā), Karina Sofija (Karin Sofia, dzimusi 1869. gadā), Valborga (Walborg, dzimusi 1870. gadā), Ingrida Elizabete (Ingrid Elisabeth, dzimusi 1872. gadā) un Martha Johanna (Martha Johanna, dzimusi 1875. gadā).
Obrezi
Obrezi ir ciems Saunas pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 220 km attālumā no Rīgas.
Zoja Geraskina
Zoja Geraskina (dzimusi ) ir Latvijas krievu gleznotāja, grafiķe, mākslas pasniedzēja, Latvijas Mākslinieku Savienības biedre no 1985.gada.
Mākslinieciskās darbības pirmsākumi
Zoja piedzima 1954 .gada 6. maijā Rīgā vecticībnieku Pavlovsku ģimenē un pēc senās tradīcijas ieguva tā svētā vārdu, kas baznīcas kalendārā ierakstīts bērna dzimšanas dienā. Vārds Zoja grieķu valodā nozīmē dzīvība. Zojas māte Nadežda Stepanova (1917-1991) cēlusies no vecticībnieku dzimtas. No tās Zojas raksturā likta neatlaidība un kāre pēc zināšanām, raksta mākslas pētniece Inga Bunkše.
Zojas tēvs Dmitrijs Geraskins bija muitnieks no Rjazaņas. Nadežda un Dmitrijs iepazinās Liepājā, kur Nadežda strādāja zivju kombinātā. Tēvs no 1947.gada strādāja Sahalīnā, pēc tam Rīgā, bet pēc atvaļināšanās no dienesta, 1960.-70. gados strādāja Rīgas Centrāltirgus zivju paviljona direktora amatā.
Ģimenē māte runāja krieviski, ar draudzenēm latviski, tāpēc Zoja no bērnības apguva abas valodas, bet no vācbaltiešu auklītes Mērijas Albingas arī vācu valodu. Zojai patika grāmatas, īpaši sērija "Ievērojamu cilvēku dzīve". Jau bērnībā viņa uzzināja par mākslinieku van Goga, Gogēna, Modiljāni dzīvi. Meitenei ļoti patika zīmēt, savu pirmo akvareli viņa uzgleznoja 2 gadu vecumā, bet māte viņai bija iecerējusi mūziķes karjeru. Skolas gados meitene zīmēja katru brīvu brīdi.
Pēc pirmā kursa Zoja atklāja akvareļa burvību. Interesi par to pamudināja mākslinieks un mākslas zinātnieks, Mākslinieku savienības akvarelistu apakšsekcijas priekšsēdētājs Romis Bēms. Līdzās klusajai dabai, ainavai, portretam Bēms mudināja pievērsties figurālo kompozīciju risinājumiem. Jaunās mākslinieces gleznoja uz liela izmēra lapām un pārsteidza pasniedzējus un kritiķus. Vēl studējot, Zoja Geraskina kļuva par Vissavienības akvarelistu izstādes dalībnieci Maskavā.
Krāsas spēks
Geraskina sāka gleznot, pateicoties Indulim Zariņam, kurš viņai deva rekomendāciju uz Mākslinieku savienību ar vārdiem: "Apsoliet, ka sāksiet gleznot. Krāsas iemācīt tāpat nevar, vai nu sanāks vai nē."
Zojai dabiski tuva ir franču modernistu māksla. Vēl Indulis Zariņš teica, ka nevar gleznot bez emocijām, remdenība nogalina.
"Zojas gleznās krāsai ir dzīvības spēks. Krāsa ir enerģija, kustība, ritms, kas nāk no gleznotājas sirds un uzrunā skatītāju... Gaisma Zojas darbos lietota kā krāsa, nevis formas modelēšanas līdzeklis," - raksta Inga Bunkše.
Vairāki Geraskinas gleznu cikli radusies kultūras vēstures ietekmē. Danaja, Leda, Eiropa - tās ir sievietes, kuras vieno sengrieķu dieva Zeva kaislība pret viņām. Cikls Zelta ēzelis ir iedvesmots no Apuleja grāmatas. Top vairākas gleznas Vecās un Jaunās Derības iespaidā.
Dalība izstādēs
Zoja Geraskina sākusi piedalīties izstādēs Latvijā 1980.gadā, bet citur PSRS - no 1981. gada ("Zemes jaunība", Centrālā izstāžu zāle Manež, Maskava, Krievija). No tā briža viņa piedalījās izstādēs katru gadu. Kopā to bija ap 100, Latvijā un ārzemēs.
Pirmā Zojas Geraskinas personālizstāde notika 1983.gadā Republikas kinoamatieru biedrības klubā, Rīgā. 1997.gadā mākslinieces personālizstāde ārzemēs tika organizēta Dānijas pilsētā Olborgā. Andresa Liltorpa (Dānija) kolekcijā ir vairāk nekā divdesmit Zojas Geraskinas gleznu.
Pārsvarā Geraskina piedāvā skatītājiem tematiskās gleznas, bet 2016. gadā Rīgas Domē pirmo reizē notika viņas darbības retrospektīva, kurai tika arī sagatavots darbu katalogs un viņas mākslas darbu un dzīves apskats. Abu pasākumu iedvesmotājs un mecenāts bija uzņēmējs Juris Savickis.
Bartina
Bartina (tr) ir pilsēta Turcijas ziemeļos, Bartinas ila administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta. Pilsēta atrodas Bartinas un tās pietekas Gekirmakas krastos 10 km no Melnās jūras piekrastes un 290 km no valsts galvaspilsētas Ankaras.
Vēsture
Pilsēta zināma kā Parteniosa (Παρθένιος) kopš 1200. gada p.m.ē. Dažādos laikos to apdzīvojuši heti, frīģieši, kimmērieši, līdieši, grieķi un persieši. Vēlākos laikos bijusi daļa no Romas un Bizantijas impērijām, bet 11. gadsimtā nonāca seldžuku varā, līdz 1392. gadā to iekaroja Osmaņu impērija.
Ingūna Butāne
Ingūna Butāne ir latviešu modele.
Ingūnu atklāja Women Management aģenti no Milānas, kad tie bija ieradušies Latvijā uz modes skati. Viņa nepieņēma Women Management piedāvājumu, jo gribēja pabeigt interjera dizaina studijas. Pēc pabeigšanas viņa devās uz Maskavu, bet vēlāk uz Ņujorku uzsākt savu karjeru.
Viņa ir bijusi reklāmas seja vairākos modes uzņēmumos, kā Armani, Dolce & Gabbana, L'Oréal un Marc Jacobs. 2005., 2007. un 2008. gadā viņa piedalījās Victoria's Secret modes šovā.
Jānis Zarumba
Jānis Rūdolfs Zarumba ( Rīga — Rīga ) bija Latvijas sportists.
Biogrāfija
Pēc Rīgas pilsētas 4. ģimnāzijas beigšanas (1926) divus gadus mācījies Latvijas Universitātes Matemātikas fakultātē (1928-1929) un apliecinājis sevi kā ļoti daudzpusīgu sportistu. Bijis pazīstams ar savu prasmi runāt un asprātībām. Vairākus gadus sargājis sporta kluba "Universitātes Sports" pirmās futbola komandas vārtus. 1933. gadā Turīnā bijis Latvijas studentu futbola izlases vārtsargs Pasaules studentu spēlēs. Labās spēles un uzvārdu sakritības dēļ Itālijas līdzjutēji Zarumbu iesaukuši par "Zamoru" — tā laika labākā Spānijas vārtsarga Rikardo Zamoras vārdā. Tāpat bijis basketbolists Latvijas Universitātes klubā "Gongs", kā arī piedalījies šaha un bridža turnīros. Bijis arī aktīvs sporta organizators. 1933. gadā ievēlēts Latvijas Šaha savienības valdē, bet 1935. un 1937. gados Latvijas Basketbola savienības revīzijas komisijā. 1930. gados strādājis pamatdarbā par Latvijas kara invalīdu savienības grāmatvedi.
Otrā pasaules kara laikā devies bēgļu gaitās, taču Vācijā nokļuvis Padomju okupācijas zonā un 1945. gadā no Rostokas atgriezies Rīgā. 1950. gados bijis Krustpils cukura fabrikas galvenais grāmatvedis. Pēckara Padomju Latvijā Zarumbas brīvdomīgais raksturs bija par iemeslu vairākkārtējām represijām no padomju varas iestāžu puses. Viņa pēdējais arests 1957. gadā 1. aprīlī notika tikai dienu pēc Latvijas šaha čempionāta finālturnīra beigām un beidzās ar tiesas piespriestu trīs gadu ieslodzījumu soda nometnēs par pretpadomju propagandu un aģitāciju. 1959. gadā atbrīvots un atgriezies Rīgā. Mūža pēdējos gados strādājis par naktssargu un vairs nav piedalījies šaha turnīros. Miris no smadzeņu triekas. Apglabāts Rīgas Meža kapos.
Gvaranu valoda
Gvaranu valoda (Avañe'ẽ) ir tupu saimes valoda. Gvaranu valodu galvenokārt lieto gvarani, un tā ir pēc pratēju skaita lielākā tupu saimes valoda. Gvaranu valoda ir viena no divām Paragvajas valsts valodām, kā arī Argentīnas provinces Korjentesas oficiālā valodā. Brazīlijā tai ir piešķirts reģionālās valodas statuss. Gvaranu valoda ir arī viena no trim ekonomiskās un politiskās savienības Mercosur oficiālajām valodām.
Jaunavas tornis
Jaunavas tornis (az) ir 12. gadsimta piemineklis Baku, Azerbaidžānā.
Viens no Azerbaidžānas populārākajiem objektiem. Kopā ar Širvanšahu pili iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. 20. gadsimta 60. gados tornī ierīkots muzejs par Baku vēsturi, 21. gadsimta muzeja izveidē piedalījušies arī Latvijas pārstāvji. Gandrīz 30 metrus augsts. Vēsturiski izmantots pilsētas aizsardzībai.
Orhideju iela (Jūrmala)
Orhideju iela ir iela Jūrmalā, Kūdras apkaimē. Orhideju iela sākas krustojumā ar Kaņiera ielu un beidzas krustojumā ar Tīreļa ielu. Kopējais ielas garums ir 140 metri. Orhideju ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Manī mīt
"Manī mīt" latviešu repera Skuteļa albums. Tematika ir ļoti daudzveidīga – sākot ar mākslinieka iekšējām cīņām ar sevi un dažāda veida atkarībām līdz pat mistiskiem aprakstiem par psihiatriskajām slimnīcām un kosmosa kuģu avārijām.
Albuma informācija
Albumā ir 15 kompozīcijas, kā vienīgais viesmākslinieks piedalās Edavārdi (PKI).
Par albuma muzikālo pusi galvenokārt parūpējies ansis (PKI). Vairākas „Manī mīt” dziesmas producēja vēl viens PKI dalībnieks – 181h.
Krievijas separātistu spēki Donbasā
Krievijas separātistu spēkus Donbasā var iedalīt:
Separātisti Ukrainas austrumos saņem tiešu materiālu atbalstu no Krievijas. Tieši Ukrainā Krievija pirmo reizi pilnībā izmēģināja savu "hibrīdkara" koncepciju.
Alberto Tomba
Alberto Tomba (it; dzimis ) ir bijušais itāļu kalnu slēpotājs, viens no titulētākajiem sportistiem kalnu slēpošanas vēsturē.
Piedalījies četrās ziemas olimpiskajās spēlēs. Kopumā izcīnījis piecas medaļas, no kurām trīs ir zelta, veiksmīgākās Olimpiskās spēles viņam bija 1988. gadā Kalgari, kad kļuva par čempionu slalomā un milzu slalomā. Ar panākumiem startējis Pasaules kausā, kur izcīnījis 50 uzvaras atsevišķos posmos — tas ir trešais labākais rādītājs pēc zviedra Ingemara Stēnmarka (86 uzvaras) un austrieša Hermaņa Maiera (54 uzvaras). 1995. gadā Tomba uzvarēja Pasaules kausa izcīņas kopvērtējumā, vēl ir ieguvis astoņus Mazos Kristāla globusus atsevišķās disciplīnās. Pasaules čempionātos ir uzvarējis divas reizes (abas — 1996. gadā), kā arī izcīnījis divas bronzas medaļas.
Davenport
Davenport var būt:
Obročnaja Statja
Obročnaja Statja ir ciems Kalniešu pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 280 km attālumā no Rīgas.
Obsenieki
Obsenieki ir ciems Barkavas pagastā, Madonas novadā. Atrodas 181 km attālumā no Rīgas.
Ošu iela (Jūrmala)
Ošu iela ir iela Jūrmalā, Dzintaru apkaimē. Ošu iela sākas krustojumā ar Emīlijas ielu un beidzas ar strupceļu. Kopējais ielas garums ir 290 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Ošu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve. Ošu ielā atrodas Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centra laboratorija.
Šķērsti
Škērsti ir ciems Alūksnes novada Ziemera pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 7 km no pagasta centra Māriņkalna, 4 km no novada centra Alūksnes un 202 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V383.
Otas iela (Jūrmala)
Otas iela ir iela Jūrmalā, Slokas apkaimē. Otas iela sākas krustojumā ar Atbalss ielu un beidzas pie dzelzceļa. Kopējais ielas garums ir 65 metri, tai nav seguma. Otas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Frīdrihs Šlēgelis
Kārlis Vilhelms Frīdrihs fon Šlēgelis (de, dzimis, miris ) bija vācu dzejnieks, literatūrkritiķis, filozofs, filologs un indologs. Kopā ar brāli Augustu Vilhelmu Šlēgeli bija viens no Jēnas romantisma līderiem un romantisma kustības pamatlicējiem. Kopā ar brāli 1798. gadā nodibināja Athenaeum, ap kuru pulcējās vācu romantisma pārstāvji.
Kā lingvists Frīdrihs Šlēgelis bija indoeiropiešu pētniecības un salīdzinošās lingvistikas pionieris un valodu morfoloģiskās tipoloģijas ieviesējs.
Jaunības dienās būdams ateists un radikālis, dzīves otrajā pusē pievērsās katolismam, darbojās Klēmensa fon Meterniha dienestā. Frīdrihs Šlēgelis pirmajās laulībās bija precējies ar Karolīni Bēmeri. Vēlāk Karolīne kļuva par filozofa Frīdriha Šellinga sievu, bet Frīdrihs Šlēgelis apprecējās ar Mozesa Mendelszona vecāko meitu Doroteju.
Frīdrihs Šlēgelis studēja Getingenē un Drēzdenē. Darbojies Jēnā, Berlīne, Parīzē, Vīnē.
17. šaha olimpiāde
17. šaha olimpiāde notika no 1966. gada 25. oktobra līdz 20. novembrim Kubas galvaspilsētā Havanā.
Olimpiādes galvenais tiesnesis bija starptautiskais tiesnesis Jaroslavs Šaitars (Čehoslovākija).
Priekšsacīkstes
Sacensībās piedalījās 52 valstu komandas. Komandas tika sadalītas septiņās grupās, septiņas vai astoņas komandās katrā. No katras grupas divas labākās iekļuva "A" finālā, nākamās divas "B" finālā, piektā un sestā vieta "C" finālā, bet atlikušās "D" finālā. Priekšsacīkšu rezultāti starp komandām netika pārnesti uz finālu, tāpēc komandas, kas kvalificējās vienā fināla grupa no vienas priekšsacīkšu grupas, šīs olimpiādes turnīros mērojās spēkiem savā starpā divreiz. Visas komandas gan priekšsacīkšu grupās un finālos spēlēja katra ar katru pēc apļa sistēmas. Priekšsacīkšu rezultāti bija šādi:
"A" fināls
Pirmo vietu un zelta medaļas ieguva PSRS komanda. Sudraba medaļas, pateicoties galvenokārt Fišera sniegumam, saņēma amerikāņu šahisti. Trešās vietas pretendenti Ungārijas un Dienvidslāvijas komandas noslēdza finālturnīru ar vienādu iegūto komandas dalībnieku punktu summu (P) un vienādiem komandas punktiem (KP). Arī savstarpējā spēlē bija noslēgusies neizšķirti, tāpēc bronzas medaļu likteni par labu ungāriem izšķīra Bergera koeficients (BK). !V||Komanda||1||2||3||4||5||6||7||8||9||10||11||12||13||14||P||KP||BK||+||=||-
"B" fināls
15. Nīderlande, 16. Polija, 17. Austrija, 18. Šveice, 19. Izraēla, 20. Somija, 21. Anglija, 22. Kolumbija, 23. Kanāda, 24. Zviedrija, 25. Beļģija, 26. Francija, 27. Indonēzija, 28. Skotija.
"C" fināls
29. Itālija, 30. Mongolija, 31. Filipīnas, 32. Grieķija, 33. Urugvaja, 34. Tunisija, 35. Turcija, 36. Venecuēla 37. Portugāle 38. Čīle 39. Ekvadora, 40. Īrija, 41. Puertoriko, 42. Luksemburga.
"D" fināls
43. Dienvidāfrika, 44. Meksika, 45. Bolīvija, 46. Monako, 47. Maroka, 48. Nikaragva, 49. Panama, 50. Libāna, 51. Kipra, 52. Honkonga.
Labākie pie galdiņiem
!Galdiņs, Vieta||Vārds, Uzvārds||Valsts||Grupa||Rezultāts||Partijas||Procenti
1. vieta — PSRS
PSRS komandā pie 3. galdiņa spēlēja rīdzinieks Mihails Tāls.
PSRS komandas dalībnieku rezultāti apkopoti nākamā tabulā:
Iekšmērs
Iekšmērs ir mērlīdzeklis urbuma diametra mērīšanai. Tas var būt urbuma diametra kontroles līdzeklis, ar kuru nenosaka reālo izmēru, bet, izmantojot fiksētu caurejošo un necaurejošo izmēru, nosaka atbilstību noteiktajām robežnovirzēm, šim mērķim iekšmēru izmanto līdzās robežkalibra tapai lielu diametru urbumiem. Mikrometriskais iekšmērs jeb cauruļveida iekšējais mikrometrs ir mikrometrisks mērinstruments, kura mērījumu precizitāte ir tāda pati kā mikrometram. Atšķirībā no iekšējā mikrometra, mērījumos ar trubveida iekšējo mikrometru tiek ievērots Abes princips. Teleskopiskais jeb indikatora iekšmērs tiek izmantots kopā ar mērgalvu jeb indikatoru, noskaidrojot urbuma diametra novirzi no uzdotā nominālizmēra (Abes princips netiek ievērots).
Emilija Dešanela
Emilija Erina Dešanela (Emily Erin Deschanel, izrunā: ; dzimusi Losandželosā, Kalifornijas štatā, ASV) ir amerikāņu aktrise un televīzijas producente. Viņa vislabāk pazīstama ar Temperances Brenanas lomu seriālā "Nozieguma skelets".
Viņas tēvs ir Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominētais kinematogrāfs un režisors Kalebs Dešanels, māte — aktrise Mērija Džo Dešanela. Viņas jaunākā māsa ir aktrise, modele, dziesmu autore un mūziķe Zoja Dešanela. Emilijas vecvectēvs ir 11. Francijas prezidents Pols Dešanels.
Kino debitējusi 1994. gada filmā It Could Happen to You. Viņas otra nozīmīgā loma bija 2002. gada filmā Rose Red. 2005. gadā Emilija Dešanela debitēja Fox seriālā "Nozieguma skelets", kurā attēlo antropoloģi Temperancu Brenanu, kas sadarbojas ar FIB īpašo aģentu. Par lomu seriālā viņa tikusi nominēta Satellite un Teen Choice balvām.
1973. gads kosmonautikā
Šeit apkopoti 1973. gada nozīmīgākie notikumi kosmonautikā.
Papeete
Papeetes ostā regulāri piestāj kruīza kuģi.
Atvašu svētliepas
Atvašu svētliepas ir sena kulta vieta, valsts nozīmes arheoloģiskais piemineklis Gulbenes novada Beļavas pagastā uz ziemeļrietumiem no Beļavas.