cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Džeimss Mārsdens
Savu aktiera karjeru iesācis ar epizodiskām lomām televīzijas seriālos Saved by the Bell: The New Class (1993), Touched by an Angel (1995) un Party of Five (1995). Kļuvis atpazīstams ar lomu "X-cilvēki" filmu sērijā (2000—2014). Piedalījies arī tādās filmās kā "Autoceļš Nr. 60" (2002), "Atmiņu klade" (2004), "Supermens atgriežas" (2006), "Matu laka" (2007), "Noburtā" (2007), "27 kleitas" (2008), "Kaste" (2009), "Sulainis" (The Butler, 2013), "Televīzijas dvēsele 2" (2013), "Soniks: Filma" (2020) un "Soniks 2: Filma" (2022). Piedalījies arī seriālos "Mežonīgo rietumu pasaule" (Westworld, 2016—2022) un Dead to Me (2019—2022).
Izabella Jurjeva
Izabella Jurjeva (ru), īstajā uzvārdā Ļivikova (ru, dzimusi, mirusi ) bija PSRS un Krievijas estrādes dziedātāja, dziesmu un romanču izpildītāja (alts). Krievijas Federācijas tautas māksliniece un Krievijas Federācijas Prezidenta prēmijas laureāte.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1889. gada 7. septembrī daudzbērnu ebreju ģimenē. Viņas tēvs bija teātra cepuru meistars, bet māte grimētāja.
1925. gadā apprecējās ar juristu Josifu Epšteinu, kas darbojoties ar pseidonīmu Josifs Arkadjevs kļuva par viņas pastāvīgo administratoru, kā arī sarakstīja vārdus viņas šlāgeriem "Maigi ieskaties", "Pavasara dziesmiņa", "Pirmā balle", "Tavas vēstules", "Atceries, ja mīli", "Ja vari – piedod", "Par mīlestību un draudzību" un citeim. No 1925. līdz 1926. gadam kopā ar vīru dzīvoja Francijā. 1925. gada 17. decembrī viņiem piedzima dēls, kas nodzīvoja nedaudz vairāk par gadu un nomira iedzimtās sirds slimības dēļ.
1929. gadā piedalījās čigānu romances vakarā, kas notika Maskavā. Par īpatnējo čigānu dziesmu izpildīšanu viņu nodevēja par "balto čigānieti". Par dziedātājas pastāvīgajiem koncertmeistariem kļuva Simons Kagans, Davids Aškenazi un Jevgeņijs Rohļins, 1937.–1941. gada ieraksti tika iekļautas diskā "Vecās romances un dziesmas".
Dziedātājas fonogrāfiskā debija notika 1937. gadā, 15 gadus pēc pirmās uzstāšanās. Otrā pasaules kara gados piedalījusies koncertos Karēlijas un Kaļiņinas frontē. Īpašus panākumus karavīru vidū guva dziesmas "Saša", "Kad lapas krīt", (ar Jevgeņija Rohļina mūziku), "Vecajā dārzā", "Baltā nakts".
Pēckara gados zaudēja popularitāti un tika aizmirsta. Krievijas Federācijas tautas mākslinieka goda nosaukumu viņa saņēma tikai 1992. gadā. Vēlāk tika apbalvota ar 4. pakāpes "Par nopelniem tēvijas labā" ordeni (1999).
Pēdējos dzīves gados dzīvoja Maskavā, kur mirusi 2000. gada 20. janvārī. Apbedīta Jaunajos Donas kapos.
Jurjevas liktenis ar dažādām izmaiņām kļuva par iedvesmu Mihaila Šiškina romānam Венерин волос.
Andrē Franks Zambo Angisa
Andrē Franks Zambo Angisa (fr, dzimis ) ir Kamerūnas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, pārstāv Kamerūnas futbola izlasi. Kopš 2022. gada Zambo Angisa pārstāv Itālijas A sērijas komandu Napoli.
Iepriekš Zambo Angisa ir spēlējis Francijas komanda Marseille, Anglijas komandā Fulham un Spānijas komandā Villarreal.
Kamerūnas futbola izlases sastāvā debitējis 2017. gadā. Ticis iekļauts izlases sastāvā 2022. gada FIFA Pasaules kausam.
Sasniegumi
Napoli
Jaundubeņi
Jaundubeņi ir vasarnīcu ciems Dienvidkurzemes novada Grobiņas pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidrietumos pie autoceļa P113 2,5 km no pagasta centra Dubeņiem, 7,5 km no novada centra Grobiņas un 212 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidota, administratīvi apvienojot vasarnīcu kooperatīvus Pirmos Dubeņus, Otros Dubeņus un Trešos Dubeņus.
Nemiriva
Nemiriva ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabala Vinnicas rajonā. Izvietojusies apgabala vidienē Ustjas upes krastos 46 km no apgabala centra Vinnicas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.
Vēsture
Senos laikos Nemirivas apvidū pastāvējusi senkrievu pilsēta Mirova, kas mongoļu uzbukuma laikā pilnībā nopostīta. Nemiriva dibināta 14. gadsimta beigās, bet pirmās rakstiskās liecības par to ir no 1506. gada. No 1569. gada Žečpospolitas sastāvā, bet no 1672. līdz 1699. gadam Osmaņu Impērijas sastāvā. No 1677. līdz 1679. gadam Nemiriva bija hetmaņa Jurija Hmeļnicka galvaspilsēta Osmaņu impērijas protektorātā. 1737. gadā Nemirivā notika Nemirivas kongress — Krievijas, Austrijas un Osmaņu impērijas diplomātu tikšanās par krievu-turku kara izbeigšanu. No 1793. gada miests Krievijas sastāvā. No 1923. gada rajona centrs, bet no 1924. gada — pilsētciemats. 1085. gadā Nemirivai piešķirts pilsētas statuss. Mūsdienās pilsētā vairāki būvmateriālu un pārtikas ražošanas uzņēmumi, tajā skaitā 1752. gadā celtā spirta rūpnīca. No Nemirivas cēlies stipro alkoholisko dzērienu brends Nemiroff.
Pīters Vēnings
Pīters Vēnings (nl; dzimis Harkemē, Frīzlandē) ir bijušais Nīderlandes šosejas riteņbraucējs.
Par Vēninga lielākajiem sasniegumiem uzskatāmi uzvara 2005. gada Tour de France posmā, 2011. un 2014. gada Giro d'Italia posmā un kopvērtējuma uzvara 2013. gada Tour de Pologne.
Pirms 2012. gada sezonas pievienojās  komandai.
PĒc tam, kad 2019. gada sezonas beigās tika izformēta  komanda, Vēnings 2020. gada jūnijā parakstīja līgumu ar , atgriežoties UCI Pasaules tūrē pēc četriem gadiem UCI Professional Continental līmenī. Viņa līgums pēc sezonas netika pagarināts un novembrī Vēnings paziņoja par karjeras beigām.
Grigorijs Jeļisejevs
Grigorijs Jeļisejevs ( — ) bija Latvijas krievu izcelsmes politiķis. Bijis Daugavpils domes un 3. Saeimas deputāts.
Biogrāfija
Grigorijs Jeļisejevs piedzima Kapiņu pagastā zemnieku ģimenē. Mācījās Ilūkstes skolotāju seminārā.
Sākot ar 1915. gadu piedalījās Pirmajā pasaules karā, bija Krievijas armijas virsnieks. Pēc kara iestājās Anatola Līvena vienībā, piedalījās Neatkarības karā. 1920. gadā Jeļisejevs tika ievēlēts Daugavpils pilsētas domē. 1925. gadā kļuva par domes priekšsēdētāja biedru. 1928. gadā kļuva par 3. Saeimas deputātu, pārstāvot Vecticībnieku partiju. Parlamentā darbojās līdz 1931. gadam.
Miris Rīgā.
Trē Jangs
Reifords Trē Jangs (en; dzimis Labokā, Teksasas štatā) ir amerikāņu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. 2023. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Atlantas "Hawks", kura sastāvā aizvadījis visu līdzšinējo profesionālā basketbola karjeru. 2020. gadā T. Jangs pirmo reizi izpelnījās godu piedalīties NBA Visu Zvaigžņu spēlē.
Karjera
Pēc vienas sezonas augstskolu basketbolā Oklahomas Universitātē viņš pieteicās NBA draftam. 2018. gada NBA draftā izraudzīts ar 5. numuru, spēlētāju izvēlējās Dalasas "Mavericks", bet uzreiz drafta dienā viņš (kopā ar nākamās sezonas pirmās kārtas drafta izvēli) tika aizmainīts uz Atlantas "Hawks" pret 3. drafta izvēli — slovēni Luku Dončiču, kurš vēlāk kļuva par sezonas labāko debitantu. 2018.—2019. gada sezonā debitēja NBA un sezonas noslēgumā tika iekļauts NBA debitantu simboliskajā izlasē.
Karjeras rezultatīvāko spēli aizvadījis 2020. gada 20. februārī, gūstot 50 punktus uzvarā pār Maiami "Heat" (129—124). 2022. gada 3. janvārī T. Jangs šo rezultativitātes sasniegumu pārspēja, gūstot 56 punktus un 14 rezultatīvas piespēles zaudētā spēlē pret Portlendas "Trail Blazers" (131—136).
2020. gadā T. Jangs pirmo reizi izpelnījās godu piedalīties NBA Visu Zvaigžņu spēlē.
T. Jangs ir spēlējis ASV U18 izlasē, tās sastāvā kļūstot par Amerikas čempionu 2016. gadā, kad čempionāts notika Čīlē.
Aizvilināšana (šahs)
Aizvilināšana ir taktisks paņēmiens, kurā figūra, kas spiesta pāriet uz cita lauciņa, pārtrauc izpildīt kādas svarīgas funkcijas (piemēram, citas figūras lauciņa vai līnijas aizsardzību). Aizvilināšana bieži tiek sasniegta ar upura palīdzību.
Viesturs Gailis
Viesturs Gailis (dzimis ) ir diriģents, Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijas profesors, operdziedāšanas klases vadītājs, simfoniskā orķestra diriģēšanas docētājs, Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijas operstudijas "Figaro" mākslinieciskais vadītājs.
Studijas
1986. gadā beidzis studijas Ļeņingradas Nikolaja Rimska-Korsakova Valsts konservatorijas Simfoniskā orķestra un operas diriģentu nodaļā. Studējis arī pie profesora Arvīda Jansona un profesora Marisa Jansona. 1986. gada 28. aprīlī, kārtojot valsts eksāmena pirmo daļu universitātes Lielajā aulā, diriģēja Latvijas PSR Valsts operas un baleta teātra orķestra izpildījumā simfoniskās mūzikas koncertu. Koncerta programmā izpildīja Ž. Sibēliusa Otro simfoniju Remažorā, Op. 43 (1902) un Dmitrija Šostakoviča Pirmo vijoļkoncertu laminora, Op. 77 (1947—1948). Savukārt otrajā valsts eksāmena daļā diriģēta Dž. Rosini operas "Seviļas bārddzinis" pirmizrāde Latvijas PSR Valsts operas un baleta teātrī. Pirmais patstāvīgais iestudējums tapis sadarbībā ar režisoru un scenogrāfu Falku fon Vangelīnu un kormeistaru Vilmāru Vasuli. Muzikoloģe Vija Briede pirmizrādi novērtēja sekojoši: "Ļeņingradas N. Rimska-Korsakova Valsts konservatorijas šīgada absolventam Viesturam Gailim «Seviļas bārddzinis» valsts eksāmenā bija ciets rieksts."
Sakarā ar to, ka bija izcīnījis vietu PSRS un Austrijas Jauno speciālistu apmaiņas sistēmā, Viesturs Gailis ieguva tiesības 1988. gadā desmit mēnešu garumā mācīties Vīnes Mūzikas augstskolā pie profesora Karla Esterreihera. Studijas Vīnē atviegloja studiju nosacījumi. Stipendija izmantota arī diriģenta talanta novērtējumam, proti, kā iespēja veikt dalībnieka iemaksu, lai 1988. gadā piedalītos pirmo reizi starptautiskajā diriģentu konkursā "XX gadsimta mūzika" Mircušlāgā (Štīrijā, Austrijā). Antona Vēberna Simfonijas, Op. 21 (1927—1928) un Igora Stravinska svītas "Kareivja stāsts" izpildījums sekmejās ar pirmo vietu konkursā.
Sapožņikova bērzs
Sapožņikova bērzs (la) ir bērzu dzimtas suga, kas savvaļā ir sastopama Āzijā, Tjanšana kalnos subalpīnajā joslā.
Viesturs Gailis
Diriģenta karjeras kopsavilkums
No 1976. gada līdz 1982. gadam bija Pētera Stučkas Latvijas Valsts Universitātes simfoniskā orķestra, vēlāk saukta Pētera Stučkas Latvijas Valsts Universitātes kamerorķestra atjaunotājs un mākslinieciskais vadītājs.
Sapožņikova bērzs
Apraksts
Sapožņikova bērzs ir vasarzaļš, 3—5 m augsts, plaši sazarots koks. Miza ir gluda un spoža, viegli plēkšņojas, atklājot gaišu laškrāsas slāni. Jaunie dzinumi ir viegli mataini un blīvi klāti sākumā ar tumšām, vēlāk baltām kārpiņām. Lapas ir rombiskas vai olveida rombiskas, 1,1-2,2 cm garas, ar slaidu galotni un ķīļveida pamatu, kailas vai tikai apakšpusē ar īsiem matiņiem, malas pie pamata veselas, augstāk robaini zāģzobainas. Sievišķās spurdzes taisnas, iegarenas, 1-1,2 cm garas, ar 4 mm garu kātiņu.
Viesturs Gailis
Diriģenta karjeras kopsavilkums
No 1984. gada līdz 1991. gadam bija Latvijas PSR Valsts operas un baleta teātra, vēlāk sauktas Latvijas Nacionālās operas diriģents. No 1991. gada līdz 1994. gadam bija Latvijas Nacionālās operas mākslinieciskais vadītājs un galvenais diriģents. No 1998. gada līdz 2000. gadam bija Latvijas Nacionālā simfoniskā orķestra diriģents.
Kopš 2000. gada ir Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijas operstudijas "Figaro" mākslinieciskais vadītājs un Jaunā Rīgas kamerorķestra dibinātājs un mākslinieciskais vadītājs.
Indriksons
Indriksons ("Indriķa dēls", no personvārda Indriķis; sieviešu dzimtē Indriksone) ir latviešu uzvārds, variants Heinrihsons. Līdzīgas cilmes uzvārdi sastopami arī igauņiem
Carnikavas pils
Carnikavas pils bija Carnikavas muižas kungu māja (de), celta 18. gadsimta beigās pēc arhitekta Kristofa Hāberlanda projekta. Carnikavas pils sagrauta Pirmā pasaules kara laikā, 1917. gadā, un līdz mūsdienām saglabājušās ēkas drupas zem kapsētas Carnikavas centrā.
Vēsture
Carnikavas muižas pils celta pirms 1786. gada, kad Berlīnē mira muižas īpašnieka grāfa Ernesta Reinholda fon Mengdena (1726—1798) vienīgais dēls un mantinieks Gothards Johans fon Mengdens. 1802. gadā Ernsta Reinholda fon Mengdena brāļa bērni Carnikavas pili ieķīlāja un pārdeva. 19. gadsimtā pils piederēja biologam Kristianam Panderam un viņa pēcnācējiem. No 1827. līdz 1842. gadam Carnikavas muižā K. Panders veica ievērojamus pētījumus paleontoloģijā, piemēram, viņš aprakstīja Gaujas grīvā un citur atrastos Devona perioda zivju pārakmeņojumus.
Ap 1960. gadiem PSRS okupācijas armija savāca apkārtnē kritušos padomju karavīrus un tos salika nodedzinātās pils vīna pagrabos, izveidojot brāļu kapus, kuros viņu mirstīgās atliekas atrodas vēl šodien. Muižas parks 2005. gadā atjaunots un labiekārtots. Parka vidū izstādīts 18. gadsimta 80. g. kolonnas kapitelis (valsts nozīmes mākslas pieminekli). Muižas klēts vietā 1930. gados uzcelts tautas nams "Ozolaine”. Atpūtas ielā 7 joprojām atrodas pārbūvēta muižas kalpu māja.
Pils apraksts
Pils lodžijas veida portikam bija 14 joniešu ordera kolonnas. Carnikavas pils pagalma fasādes rizalītu logu kompozīcija raksturīga Hāberlandam, smilšakmenī kaltie joniskie kolonnu kapiteļi ar lapu vītni starp volūtām atrodami citos Hāberlanda darbos, te redzams viņa iemīļotais mansarda jumts, parka pusē no kupola zāles lejup veda monumentālas kāpnes, Itālijā iemīļota, bet Livonijā gandrīz nepazīstama lieta. Apmēram 160 kvadrātmetru lielās zāles sienas klāja mākslīgais marmors, sienu plaknes bija dalītas panno laukumos, ko vidū pārtrauca aplis, bet panno augšdaļa bija rotāta ar stukā darinātu ziedu vītni. Kupola zāles sienu apdare ar korintiskiem pāra pilastriem un nišām, Latvijai neparastas bija trīs krāsnis zāles nišās — klasiskas skulptūras uz grezniem klasicisma postamentiem, kas krāsni, šo sadzīviski lietišķo telpas sastāvdaļu, pārvērta skaistā antīkā veidolā. Pilij bija izšķērdīga un grezna manēža, zirgu stallis ar parketu — plašs salons, pretī durvīm varena sofa, grīdu sedza parkets, pie sienām svečturi un skaists kroņlukturis, sienas rotā iestikloti un ierāmēti vara grebumi, galvenokārt labu meistaru darbi, it īpaši minamas [gravīru sērijas] Ridingers Manege, Pferde Raren, draiski jātnieku attēli, medību skati.
Vakra
Vakra (, al Wakra) ir pilsēta un beledījas (municipalitātes) centrs Katarā. Izvietojusies valsts austrumos Persijas līča krastā 15 km uz dienvidiem no valsts galvaspilsētas Dohas centra.
Vēsture
Pilsēta sāka attīstīties pēc Kataras neatkarības iegūšanas 1971. gadā, kad tika virzīta valsts urbānā decentralizācija, attīstot citas apdzīvotās vietas ārpus galvaspilsētas. 2008. gadā tika pieņemts Vakras pilsētas attīstības plāns, paredzot pilsētas izaugsmi līdz 600 tūkstošiem iedzīvotāju.
Sports
Vakra ir viena no 2022. gada FIFA Pasaules kausa izcīņas norises vietām — pilsētā uzbūvēts Dženūba stadions ar 40 000 skatītāju vietām.
Rades bērzs
Rades bērzs ir bērzu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Gruzijā un Krievijā. To apdraud dzīvotņu zudums.
Elbasans Rašani
Elbasans Rašani (sq; dzimis ) ir Kosovas futbolists, uzbrucējs. Kopš 2022. gada spēlē Francijas 1. līgas kluba Clermont sastāvā.
Sasniegumi
Rosenborg
Takeši Košida
Takeši Košida (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||19||0
Alekss Galčeņuks
Alekss Galčeņuks (dzimis 1994. gada 12. februārī) ir baltkrievu izcelsmes ASV hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2023) spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Našvilas "Predators" rindās.
Spēlētāja karjera
2010. gadā hokejists pievienojās Ontārio hokeja līgas kluba Sarnijas "Sting" rindām, savu pirmo OHL sezonu noslēdzot līgas rezultatīvāko spēlētāju divdesmitniekā. 2011.—12. gada sezonas ievadā Galčeņuks guva smagu traumu, kuras dēļ sezonas gaitā aizvadīja vien astoņas spēles. 2012. gada NHL draftā Galčeņuku ar kopējo trešo numuru izvēlējās Monreālas "Canadiens". 2012.—13. gada NHL sezonas lokauta laikā turpināja spēlēt "Sting" rindās, taču NHL sezonai sākoties Galčeņuks 48 spēles aizvadīja jau Monreālas "Canadiens" rindās.
2019. gadā tika aizmainīts uz Pitsburgas "Penguins", savukārt 2020. gada februārī nonāca jau Minesotas "Wild" sastāvā.
ASV hokeja izlases rindās izcīnījis bronzas medaļas 2013. gada Pasaules čempionātā. Izšķirošajās bronzas medaļas spēlē pret Somiju tieši Galčeņuks bija tas, kurš pēcspēles metienu sērijā guva uzvaru nesošos vārtus.
Bukmuižas baznīca
Bukmuižas Svētā Ludviga Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Krāslavas novada Ezernieku pagasts Ezernieku ciemā.
Vēsture
Pirmo Bukmuižas katoļu baznīcu šeit uzcēla Jānis Hilzens. Tās celtniecības laiks nav zināms, taču tā bija koka baznīca, Dagdas baznīcas filiāle. Šajā dievnamā Latgales-Piltenes bīskaps Jāzeps Dominiks Puzina atļāva noturēt Svēto Misi 1751. gada 23. augustā, par ko liecina bīskapa parakstītā atļauja, kas glabājas draudzes arhīvā. 1785. gadā grāfiene Konstance, kas bija Jāņa Hilzena sieva, dāvināja Bukmuižas baznīcai 44 desetīnas zemes, šo dāvinājumu ar savu pavēli apstiprināja Katrīna II, kas lasāms Bukmuižas draudzes hronikā. Bijuši lieli strīdi starp cara valdību un Dagdas jezuītu misiju laika periodā starp 1808. un 1817. gadu, jo cara valdība vēlējās baznīcu atdot pareizticīgajiem, mēģinot pierādīt, ka tā piederējusi uniātiem. Šajā apkārtnē patiešām dzīvojuši daudz uniātu, taču viņu baznīca atradās 7 km attālajā Vertaļovā.
Guntis Indriksons
1983. gadā pabeidzis studijas Latvijas Valsts universitātes Juridiskajā fakultātē. Laikā no 1981. līdz 1990. gadam viņš strādāja VDK Maskavā un Rīgā. 1990. gadā G. Indriksons izveidoja savu uzņēmumu grupu "Skonto" un līdz 2011. gadam bija tās ģenerāldirektors. Laikā no 1991. līdz 2012. gadam bija FK Skonto prezidents.
Bukmuižas baznīca
Vēsture
Pašreizējā mūra baznīca tika uzcelta 1830. gadā par muižkunga Ludviga Šabanska līdzekļiem prāvesta Pētera Bržozdovska darbības laikā. Baznīcu konsekrēja tajā pašā gadā, veltot to Svētā Ludviga godam.
Guntis Indriksons
Izveidojis un ilgus gadus bijis īpašnieks futbola klubam "Skonto". 1996. gadā kļuva par Latvijas Futbola federācijas prezidentu, šo amatu ieņemot līdz pat 2018. gada 27. aprīlim.
Bukmuižas baznīca
Vēsture
1928.-1944. gadā Bukmuižas draudzē par priesteri kalpojis Jāzeps Kazlass, pazīstams arī kā sabiedrisks darbinieks, literāts.
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Pašlaik draudzi apkalpo prāvests Andris Sprukts. Draudzei ir piecas kapsētas.
Draudzes lielākie svētki
Draudzes lielākie svētki un atlaidu dienas ir Triju Ķēniņu diena, Svētā Jāzepa diena, Jaunavas Marijas debesīs uzņemšanas svētki, Svētā Ludviga diena, Rožukroņa Karalienes svētki.
Tehniska informācija
Bukmuižas baznīca ir 24 metrus gara un 12 metrus plata viennavas celtne ar koka grīdu. Baznīcai ir skārda jumts. Apkārt baznīcai ir mūra žogs. Baznīcas dārza labajā stūrī atrodas mūra zvanu tornis.
Arhitektūra
Baznīca ir celta baroka stilā bez torņiem. Bukmuižas katoļu baznīca (ar žogu) ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.
Interjers
Baznīcā atrodas ērģeles lietošanas kārtībā, ir aplūkojama Dievmātes glezna, kas ir Lietuvas Šiluvas Brīnumdarītājas Dievmātes gleznas kopija. Baznīcā ir pieci altāri. Centrālajā altārī, kas finansēts arī par Ludviga Šabanska līdzekļiem, atrodas "Krustā Sistā" glezna, bet altāra augšdaļā — Svētā Ludviga glezna, sānos atrodas Jēzus Sirds un Jaunavas Marijas altāri, kuriem līdzekļus ir devis prāvests Ferdinands Smilgevics. Svētā Jāzepa un Jaunavas Marijas pastāvīgās palīdzības altāri ir ģenerāļa Feliksa Stabrovska finansēti un uzbūvēti 1902. gadā. Jaunavas Marijas pastāvīgās palīdzības altārim ir dotas speciālas pāvesta Leona XIII atlaidas. Baznīcā ir arī redzamas mākslinieka Aldzimoviča 1904. gadā Varšavā gleznotas Jēzus Sirds, Svētā Jāzepa un Kristus ciešanu gleznas.
Keta
Keta (, sel) ir upe Sibīrijā, Obas labā krasta pieteka, kas plūst cauri Rietumsibīrijas līdzenumam. Tās nosaukums cēlies no ketu tautas pašnosaukuma.
Pirmie Dubeņi
Pirmie Dubeņi (agrāk — Dubeņi 1 vai Dubeņi-1) ir Jaundubeņu ciema daļa, vēsturiski — vasarnīcu ciems Dienvidkurzemes novada Grobiņas pagastā. Atrodas pagasta dienvidrietumos daļā 2,5 km no pagasta centra Dubeņiem, 7,5 km no novada centra Grobiņas un 212 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P113. Pirmie Dubeņi kopā ar blakus esošajiem vasarnīcu kooperatīviem Otrie Dubeņi un Trešie Dubeņi administratīvi ietilpst Jaundubeņu ciemā.
Ciema apkārtnē atrodas Dubeņu karjers.
Bersants Celina
Bersants Celina (sq; dzimis ) ir Kosovas futbolists, pussargs. Kopš 2020. gada spēlē Francijas 1. līgas Dijon FCO sastāvā.
Bobrineca
Bobrineca (uk) ir pilsēta Ukrainas vidusdaļā, Kirovohradas apgabala Kropivnickas rajonā. Izvietojusies apgabala dienviddaļā 54 km no apgabala centra Kropivņickas. Pilsētas padomei pakļauti Dibrivkas, Oblankas un Šļahoves ciemi.
Vēsture
Vēstures avotos apdzīvotā vieta pirmoreiz minēta 1767. gadā kā kazaku apmetne Malijbobrineca (Малий Бобринець). 1828. gadā Bobrinecai tika piešķirts apriņķa pilsētas statuss. 20. gadsimta sākumā Bobrinecā dzīvoja 14 tūkstoši iedzīvotāju un tā bija otra lielākā apdzīvotā vieta tagadējā Kirovohradas apgabala teritorijā. Līdz 2020. gadam rajona centrs.
Tecuja Tocuka
Tecuja Tocuka (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||18||3
Džizja
Džizja (ar, latviski — 'mesli') ir vēsturisks nodokļu veids — galvasnauda, ko islāma valstīs nemusulmaņi ik gadu maksāja musulmaņu valdniekiem.
Džizjas maksāšana "garantēja mieru" nemusulmaņu kopienām. Nodevas lielums atbilda personas turīgumam, un tā tika maksāta natūrā vai naudā. Džizjas maksāšana ir aprakstīta korānā un hadītos. Vēsturiski šis nodoklis vispirms parādījās Arābu kalifātā, vēlāk to sāka ievākt arī citās musulmaņu valstīs.
18. gadsimta nogalē Osmaņu impērijā saplūdis ar haradžu.
Domopole
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P36 (Rēzekne–Gulbene), Dziļaunes upes krastā. Netālu no Dompoples atrodas vietējas nozīmes arheoloģijas piemineklis — Domopoles senkapi (Kara kapi).
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Somāļu valoda
Somāļu valoda (af-Soomaali) ir afroaziātu saimes kušītu atzara valoda. Neskatoties uz dažādiem reģionālajiem dialektiem, tā ir Somālijas oficiālā valoda un ir saprotama visā valstī. Somālijā otra oficiālā valoda ir arābu valoda, kas ir izplatīta valsts ziemeļos un piekrastes pilsētās. 1973. gadā latīņu alfabēts oficiāli tika pieņemts par somāļu valodas rakstības veidu, lai gan izplatīts ir arī arābu alfabēts. Līdz tam somāļu valoda tikpat kā nebija pierakstāma.
Pilsēta cilvēkiem
"Pilsēta cilvēkiem" ir 2016. gadā izveidota bezpeļņas apvienība, kas nodarbojas ar pilsētplānošanu un vides uzlabošanu Rīgā un citās Latvijas pilsētās.
Apvienības "Pilsēta cilvēkiem" galvenie mērķi ir veicināt cilvēkiem un transportlīdzekļiem kvalitatīvas infrastruktūras izbūvi, samazināt avārijās bojāgājušo un cietušo skaitu, kā arī nodrošināt kopējo iedzīvotāju veselības veicināšanu.
Le Havre AC
Le Havre Athletic Club, plašāk zināms kā Le Havre, ir Francijas futbola klubs no Havras. Pašlaik spēlē Francijas 1. līgā jeb Ligue 1. Mājas spēles aizvada Stade Océane stadionā, kurā ir 25 178 skatītāju vietas.
Klubs tika nodibināts 1884. gadā, bet futbola sekcija izveidota 1894. gadā. 1899. gadā Le Havre uzvarēja USFSA rīkotajā Francijas amatieru čempionātā un kļuva par pirmo Francijas čempionvienību ārpus Parīzes. Kluba lielākais panākums ir uzvara Francijas kausa izcīņā 1959. gadā. Augstākais sasniegums Ligue 1 ir trešā vieta 1950.—1951. gada sezonā. Klubs ir sešas reizes uzvarējis Francijas 2. līgā (Ligue 2).
Anakonda (filma)
"Anakonda" (en) ir 1997. gada šausmu filma, kuras režisors ir Luiss Losa. Galvenās lomas atveido Dženifere Lopesa, Ice Cube, Džons Voits, Ēriks Stolcs, Ouens Vilsons un Džonatans Haids. Filmas pirmizrāde notika.
Filmai ir iznākuši četri turpinājumi: 2004. gada filma "Anakonda 2. Nolādētās orhidejas medības", 2008. gada filma Anaconda 3: Offspring, 2009. gada filma Anacondas: Trail of Blood un 2015. gada filma Lake Placid vs. Anaconda.
National Geographic filmēšanas komandu par ķīlniekiem paņem kāds ārprātīgs mednieks, kurš vēlas sagūstīt pasaules lielāko un nāvīgāko čūsku.
Jānis Velmers
Jānis Velmers (dzimis, miršanas datums nav zināms) bija Latvijas politiķis. Bijis Latvijas Satversmes sapulces deputāts, Bezpartijisko bezzemnieku un mazsaimnieku grupas pārstāvis.
Biogrāfija
Jānis Velmers piedzima Vaives pagasta «Jukānos». Mācījies Bauskas pilsētas skolā un Pleskavas mērniecības skolā.
Velmers pabeidza Cēsu pilsētas skolu, grāmatvedības kursus Pēterburgā un lauksaimniecības kursus Cēsīs. Kā grāmatvedis piedalījies Bologojes—Pleskavas dzelzceļa būvniecībā. No 1908. līdz 1911. gadam vadījis saimniecību muižā «Lielie Kuivoči». No 1911. līdz 1917. gadam vadījis saimniecību «Ļesnaja ferma Benuā». No Latvijas SPR spēku atkāpšanās 1919. gadā līdz Satversmes sapulces sanākšanai 1920. gadā Velmers bija Cēsu apriņķa valsts zemju inspekcijas grāmatvedis.
No 1920. līdz 1922. gadam Velmers bija Latvijas Satversmes sapulces deputāts. Ievēlēts no Latviešu zemnieku savienības saraksta, 1921. gadā kopā ar vairākiem frakcijas biedriem no partijas izstājies un izveidojis Bezpartijisko bezzemnieku un mazsaimnieku grupu (vēlāko Latvijas Jaunzemnieku savienību). Pēc tam strādājis par valsts Valmieras fermas pārzini.
Anna Mārgreta
Anna Mārgreta Olsone (en, dzimusi ) ir zviedru-amerikāņu aktrise, dziedātāja un dejotāja. Saņēmusi vairākus apbalvojumus, tai skaitā piecas Zelta globusa balvas, kā arī nominēta divām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, divām Grammy balvām, Ekrāna aktieru ģildes balvai un sešām Emmy balvām, 2010. gadā saņemot to par epizodisku lomu seriālā Law & Order: Special Victims Unit.
Piedalījusies tādās filmās kā "Pilna kabata brīnumu" (Pocketful of Miracles, 1961), State Fair (1962), Bye Bye Birdie (1963), Viva Las Vegas (1964), The Cincinnati Kid (1965), Carnal Knowledge (1971), The Train Robbers (1973), Tommy (1975), Magic (1978), The Villain (1979), The Return of the Soldier (1982), Newsies (1992), Grumpy Old Me (1993), Grumpier Old Men (1995), "Katrā dotajā svētdienā" (1999), "Autoceļš Nr. 60" (2002), "Taksis" (Taxi, 2004), "Šķiršanās amerikāņu stilā" (2006), The Loss of a Teardrop Diamond (2008) un "Aiziet skaisti" (Going in Style, 2017).
Valērijs Zosts
Valērijs Zosts (1901—1960) bija pianists, Latvijas Valsts konservatorijas profesors.
Dzīvesgājums
Dzimis 1901. gada 8. augustā Pēterburgā jurista ģimenē. Mācījās Petrogradas klasiskajā ģimnāzijā. Pēc Oktobra revolūcijas 1918. gada pavasarī Valērijs kopā ar māsu Viktorinu un guvernanti Emmu Jēgeri devās uz Latviju, kur viņi apmetās pie Emmas radiniekiem Billēs.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada rudenī V. Zosts sāka strādāt par docentu Latvijas Konservatorijas klavieru katedrā, 1945. gadā viņu iecēla par speciālās klavieru fakultātes dekānu, pēc tam par speciālās klavieru katedras vadītāju, 1954. gadā par profesoru. Līdztekus viņš no 1945. gadam viņš mācīja arī E. Dārziņa speciālajā mūzikas vidusskolā un J. Mediņa mūzikas skolā. V. Zosta skolnieki E. Dārziņa speciālajā mūzikas vidusskolā bija Līvija Kalniņa (1952), Oļģerts Cintiņš (1953), Aleksandrs Kublinskis (1954); Gunta Dukāte-Čerņavska (1955), Nora Novika (1959). V. Zosta studenti Latvijas Valsts konservatorijā bija Ludmila Pudovska (1948), Elga Īgenberga (1949), Nikolajs Fedorovskis (1950), Ieva Arāja (1955), Oļģerts Cintiņš, Māris Švinka (1960), Rimma Bulle (1953), Natālija Šrēdere (1947), Jautrīte Putniņa, Sergejs Muradovs (1952), Nora Novika (1964), Silvija Heine (1961), Ella Strazdiņa (1961), Kira Lavrinoviča (1961) u. c.
Miris Rīgā 1960. gada 30. septembrī.
Iļļinci
Iļļinci ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabala Vinnicas rajonā. Izvietojusies apgabala vidienē Sobas upes krastos 65 km no apgabala centra Vinnicas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.
Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta kā Linci — diezgan liela, patstāvīgi celta apmetne, kuru Polijas karalis Kazimirs IV 1448. gadā uzdāvināja savam muižniekam Menkam par militāriem varoņdarbiem. 1757. gadā Augusts III piešķīra Iļļinciem Magdeburgas tiesības un ģerboni. No 1796. gada — pagasta centrs, no 1923. gada — rajona centrs, no 1925. gada — pilsētciemats, 1986. gadā piešķirts pilsētas statuss. Pilsētā darbojas vairāki pārtikas (piens, cukurs), būvmateriālu un metālapstrādes uzņēmumi.
Rudiks Makarjans
Rudiks Makarjans (ru; dzimis, Samche-Džavahetijā) ir Gruzijā dzimis armēņu izcelsmes Krievijas starptautiskais meistars šahā (2019).
Biogrāfija
Piedzimis Alatumana ciemā Samche-Džavahetijā. Ģimene vēlāk pārcēlusies uz dzīvi Armēnijā, bet vēl pēc gada sākusi dzīvot Maskavā. Šahu iemācījies spēlēt četru gadu vecumā. Desmit gadu vecumā pirmo reizi uzvarējis Maskavas jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā. Šo panākumu dažādās vecuma grupās atkārtojis vēl piecas reizes.
2021. gadā kvalificējies FIDE Pasaules kausa izcīņai pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā piekāpies Polijas lielmeistaram Kacperam Pjorunam ar ½:1½.
2022. gada novembrī Antaljā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā O18 vecuma grupā.
Šindži Tanaka
Šindži Tanaka (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||17||0
Anastasija Bratčikova
Anastasija Bratčikova (ru; dzimusi ) ir krievu brīvā stila cīkstone, divkārtējā Eiropas čempione, sudraba medaļas ieguvēja 2019. gada Eiropas spēlēs.
Biogrāfija
Anastasija Bratčikova ar brīvo cīņu nodarbojās kopš 2004. gada. 2008. gadā viņa kļuva par pasaules junioru čempioni. Nākamajā gadā viņa izcīnīja Eiropas junioru čempionāta zelta medaļu un pasaules čempionāta bronzas medaļu tajā pašā vecuma grupā.
Pirmajā Krievijas izlases komandā kopš 2011. gada. Sacensībās pārstāv sporta klubus: ЦЛВС (Maskavas apgabals), СДЮСШОР (Jegorjevska). Treneri - Oļegs Černovs un Jurijs Černovs.
Krievijas čempione (2010. un 2012. gadā - svara kategorija līdz 63 kg). Krievijas čempionātu medaļniece: sudraba medaļa (2011. un 2016. gadā - līdz 63 kg; 2014. gadā - līdz 69 kg) un bronzas medaļa (2013. gadā - līdz 63 kg; 2017. gadā - līdz 69 kg).
Samirs Ujkani
Samirs Ujkani (sq, dzimis ) ir Kosovas futbolists, vārtsargs. Kopš 2019. gada spēlē Itālijas A sērijas kluba Torino sastāvā.
Maokes kalni
Maokes kalni (id — ‘Sniegotie kaln]’) ir kalnu grēda Jaungvinejas salas rietumdaļā. Stiepjas ap 700 km garumā rietumu—austrumu virzienā galvenokārt Indonēzijas teritorijā, austrumos nedaudz iestiepjoties Papua-Jaungvinejā, kur Maokes kalni pāriet Bismarka grēdā. Vidējais augstums 4000—4500 m, augstākā virsotne ir Džajas kalns (4884 m vjl). Sastāv no vairākām paralēlām kalnu grēdām, lielākās no kurām ir Sudirmana grēda rietumos un Džajavidžajas grēda austrumos. Kalni veidoti no gneisiem, granītiem, smilšakmeņiem, kaļķakmeņiem, slānekļiem. Nogāzes līdz 700 m augstumam klātas ar tropu mežiem, augstāk — ozolu, kastaņu, eikaliptu meži. Virs 4400 m augstuma — klinšainas virsotnes; atsevišķās virsotnēs mēdz veidoties sniegāji un ledāji.
Otrie Dubeņi
Otrie Dubeņi (agrāk — Dubeņi 2 vai Dubeņi-2) ir Jaundubeņu ciema daļa, vēsturiski — vasarnīcu ciems Dienvidkurzemes novada Grobiņas pagastā. Atrodas pagasta dienvidrietumos daļā 2,5 km no pagasta centra Dubeņiem, 7,5 km no novada centra Grobiņas un 212 km no Rīgas.
Maokes kalni
Maokes kalni ir augstākā kalnu sistēma starp Himalajiem un Andiem.
Otrie Dubeņi
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P113. Otrie Dubeņi kopā ar blakus esošajiem vasarnīcu kooperatīviem Pirmie Dubeņi un Trešie Dubeņi administratīvi ietilpst Jaundubeņu ciemā.
Alferaki pils
Alferaki pils ir muzejs un arhitektūras piemineklis Taganrogā, Krievijā, sākotnēji turīga tirgotāja Nikolaja Alferaki nams. To 1848. gadā uzcēla arhitekts Andrejs Štakenšneiders Frunzes ielā (tolaik Katoļu iela, Католическая улица) Taganrogas centrā.
Ēka celta greznā dienvidu neobaroka stilā, to rotā portāls ar četrām korintiešu kolonnām un apmetuma veidnēm baroka stilā. Iekšpusē tika izveidotas istabas, kā arī plaša mūzikas zāle ar griestu gleznojumu.
Vēsture
Pirmais pils īpašnieks bija grieķu izcelsmes tirgotājs un namīpašnieks Nikos Alferakis, kurš dzimis Taganrogā, un viņa ģimene. Viņa laikā nams bija viens no pilsētas sabiedriskās dzīves centriem, kurā notika lepnas balles. 1863. gada jūlijā Alferaki pilī uzturējās aktieris Mihails Ščepkins. 1870. gados pēc Alferaki ģimenes bankrota pils tika pārdota grieķu tirgotājam Negropontem, kurš to kopā ar dārzu izīrēja un vēlāk pārdeva vietējai tirgotāju biedrībai. Ēku atkārtoti atvēra kā "Tirdzniecības saeimu" (Коммерческое собрание). Antons Čehovs (kā zēnu ģimnāzijas students) apmeklēja koncertus, kas tika sniegti komercklubā 1876. gadā, un vēlāk viņš pieminēja pili savos stāstos Joničs, Maska un Mana dzīve. Starp pils viesiem bijuši arī komponisti Pēteris Čaikovskis un Modests Musorgskis.
No 1918. gada februāra līdz aprīlim nams kļuva par Taganrogas padomju iestāžu atrašanās vietu. Vēlāk vācu okupācijas laikā 1918. gadā tajā atradās vācu kara slimnīca, bet 1919. gadā — pretpadomju karavadoņa Antona Deņikina mītne.
Pēc padomju varas atjaunošanas Taganrogā ēkā atkal atradās dažādas padomju iestādes. Pēc 1927. gada tajā atradās Novadpētniecības muzejs, kuru 1898. gadā bija dibinājis Antons Čehovs.
Taganrogas otrās vācu okupācijas laikā visu krievu mākslas kolekciju, kā arī 339 citus mākslas priekšmetus izlaupīja vācu okupācijas iestādes.
1966.—1971. gadā notika pils restaurācija, kuras laikā tika iznīcināti griestu gleznojumi un izgreznojumi. Pēc restaurācijas ēkas zāles bija veidotas minimālistiskā stilā un muzeja ekspozīcija bija veltīta galvenokārt ražošanas tēmām.
Muzeja kolekcija
Muzeja ekspozīcija aizņem 13 zāles. Īpaši izcils ir muzeja arheoloģiskais krājums, kas sastāv no gandrīz 80 000 priekšmetiem un veltīts galvenkārt Azovas jūras ziemeļdaļas aizvēsturei.
Muzeju kolekciju pamats tiek veidots no priekšmetiem, kas saistīti ar slavenām vēsturiskām vai mākslinieciskām personībām, ieskaitot Krievijas carus Aleksandru I un Pēteri I, dramaturgu un dzejnieku Nestoru Kukoļņiku, slaveno aktrisi Fainu Raņevsku, bērnu grāmatu autoru Ivanu Vasiļenko, romantisko komponistu Ahilleju Alferaki, ģenerāli Paulu fon Rennenkampfu, krievu heraldikas pamatlicēja Aleksandra Lakjē autentiskās personīgās mantas un daudzus citus.
Jutaka Ikeuči
Jutaka Ikeuči (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||8||0
Jāņukalns
Jāņukalns ir ciems Madonas novada Kalsnavas pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļā Svirējas krastā autoceļu V898 un V915 krustojumā 9,5 km no pagasta centra Jaunkalsnavas, 27 km no novada centra Madonas un 145 km no Rīgas. Ciemā ir veikals un baznīca, agrāk bijis tautas nams, pasts, skola. Apdzīvotā vieta izveidojusies pie kādreizējās Kalsnavas pagasta valdes, skolas un Kalsnavas Svētā apustuļa Jāņa Teologa pareizticīgo baznīcas, no kuras ieguvusi savu tagadējo nosaukumu. Baznīca ir vietējas nozīmes kultūrvēstures piemineklis.
Ivo Karlovičs
Ivo Karlovičs (Ivo Karlović, dzimis Zagrebā, Horvātijā) ir profesionāls horvātu tenisists. Karlovičs ir ieguvis 8 vienspēļu un 2 dubultspēļu ATP titulus.
Ivo Karloviča 211 cm garais augums padara viņu par vienu no garākajiem tenisistiem vēsturē.
Līdz 2012. gadam Karlovičam piederēja ātrākā serve pasaulē — 251 km/h.
Malpelo
Malpelo (es — ‘vāji [ar augāju] klātā, kailā’) ir neliela neapdzīvota saliņa Klusā okeāna rietumos. Izvietojusies ap 500 km no Dienvidamerikas piekrastes, pieder Kolumbijai un administratīvi ietilpst Valje del Kaukas departamentā. Kopā ar vairākām nelielām piekrastes saliņām veido 2,5 km² lielu dabas rezervātu, kas 2006. gadā iekļauts UNESCO pasaules mantojuma sarakstā.
Malpelo ir vulkāniskas izcelsmes okeāniska sala, kas ir vienīgā 300 km garās un 100 km platās Malpelo grēdas virsūdens daļa. Salā ir nabadzīgs augājs, bet tajā ir ievērojamas jūrasputnu kolonijas. Okeānā ap salu daudzveidīga un bagātīga ihtiofauna. Malpelo un tās apkārtne ir Klusā okeāna tropiskās daļas lielākā zvejas lieguma zona.
Sala ir neapdzīvota un vienīgie tās iemītnieki ir 6 cilvēku liels Kolumbijas Kara flotes garnizons.
Lipoveca
Lipoveca ir pilsēta Ukrainā, Vinnicas apgabala Vinnicas rajonā. Izvietojusies apgabala vidienē Sobas upes krastos 57 km no apgabala centra Vinnicas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.
Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1545. gadā kā Ajsina Verhņija (Айсин Верхній). Bo 1602. gada lietots tagadējais nosaukums, 1606. gadā Lipovecai piešķirtas Magdeburgas tiesības. No 1795. gada apriņķa pilsēta ar ģerboni. 19. gadsimta otrajā pusē atvērti divi ķieģeļcepļi, spirta rūpnīca, dzirnavas, tabakas fabrikas. 1923. gadā Lipoveca kļūst par rajona centru, 1925. gadā — par pilsētciematu. 2001. gadā Lipovecai atjaunots pilsētas statuss. Mūsdienās pilsētā vairāki pārtikas un būvmateriālu ražošanas uzņēmumi.
Timote Razafindracima
Biogrāfija
2014. gadā izcīnījis 2. vietu Eiropas Savienības jauniešu šaha čempionātā U8 vecuma grupā.
2018. gada augustā Rīgā dalījis 2.-6. vietu Eiropas jauniešu šaha čempionātā O12 vecuma grupā, bet pēc papildu rādītājiem palicis 4. vietā.
2020. gadā Francijas izlases sastāvā piedalījies FIDE tiešsaites šaha olimpiādē.
2022. gada septembrī Rumānijā ierindojies 4. vietā Pasaules jauniešu šaha čempionātā O16 vecuma grupā.
2022. gada novembrī Antaljā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā O16 vecuma grupā.
Par panākumiem turnīros FIDE 2022. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Metrowerks
Metrowerks, Inc. bija ASV programmatūras izstrādes uzņēmums. Dibināts 1985. gadā. 1999. gadā to nopirka Motorola un vēlāk integrēts uzņēmumā Freescale Semiconductor. Galvenais birojs atradās Ostinā, Teksasā.
Uzņēmums galvenais produkts bija integrētā izstrādes vide CodeWarrior. To turpina attīstīt Freescale Semiconductor.
Vēsture
1985. gadā Greg Galanos Hadsonā, Kvebekā dibināja uzņēmumu Metropolis Computer Networks. Sākotnēji uzņēmums izstrādāja programmatūru Apple Macintosh un UNIX darbstacijām. Tā pirmais produkts bija Modula-2 kompilators. 1989. gadā uzņēmuma nosaukums mainīts uz Metrowerks, Inc.
1992. gadā uzņēmums sāka veidot izstrādes rīkus Macintosh datoriem, kas darbināmi ar PowerPC procesoru, kā arī atbalstīja Motorola 68k procesorus. Šis produkts ar nosaukumu CodeWarrior izlaists 1994. gada maijā. Šim rīkam bija lieli panākumi. Metrowerks akcijas tika kotētas Toronto un Monreālas biržā. 1994. gadā tā akcijas sāka kotēt ''NASDAQ biržā. 1995. gadā uzņēmums pārcēlas uz Ostinu ASV, tuvāk mikroprocesoru ražotājiem (IBM un Motorola). Metrowerks iegādājās nelielus uzņēmumus: HiWare AG, Embedix (Lineo) un AMC.
1999. gadā ASV Motorola par 100 miljoniem USD nopirka Kanādas programmatūras uzņēmumu Metrowerks, kurš tika pievienots Motorola pusvadītāju produktu sektoram (Semiconductor Products Sector).
Acuši Učijama
Acuši Učijama (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||2||0
Grīšļu dzimta
Grīšļu dzimta (la) ir daudzgadīgu (retāk viengadīgu) lakstaugu dzimta graudzāļu rindā. Pasaulē zināmas vairāk nekā 5300-5500 sugas, kuras ir iedalītas aptuveni 90 ģintīs. Lielākā ģrīšļu dzimtas ģints ir grīšļu ģints, kurā ietilpst vairāk nekā 2000 augu sugu.
Dzimtas pārstāvji ir plaši sastopami daudzviet pasaulē, galvenokārt mērenā un subarktiskā klimata apvidos mitrās vietās. Lai gan grīšļi aug gandrīz visās vidēs, daudzi ir saistīti ar mitrājiem vai nabadzīgām augsnēm.
Latvijā ir zināmas vairāk nekā 100 grīšļu dzimtai piederošas sugas, vairākums ir diezgan biežas mitrās, atklātās vietās un ūdenstilpju piekrastē. Gandrīz visas konstatētās sugas ir vietējās (ne adventīvās) floras pārstāves.
Morfoloģija
Nereti tie ir vienmājas augi ar nodalītiem vīrišķajiem un sievišķajiem ziediem. Augi veido ceru un ložņājošus pazemes dzinumus. Stublājs parasti ir trīsšķautņains vai apaļš. Ziedi vārpiņās. Apziednis reducēts vai sarveidīgs (plēkšņveidīgs). Auglis ir riekstiņš.
Trešie Dubeņi
Trešie Dubeņi (agrāk — Dubeņi 3 vai Dubeņi-3) ir Jaundubeņu ciema daļa, vēsturiski — vasarnīcu ciems Dienvidkurzemes novada Grobiņas pagastā. Atrodas pagasta dienvidrietumos daļā 2,5 km no pagasta centra Dubeņiem, 7,5 km no novada centra Grobiņas un 212 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P113. Trešie Dubeņi kopā ar blakus esošajiem vasarnīcu kooperatīviem Otrie Dubeņi un Pirmie Dubeņi administratīvi ietilpst Jaundubeņu ciemā.
Otrais Baronu karš
Otrais Baronu Karš (1264-1267) bija pilsoņu karš Anglijā starp baroniem kurus vadīja Saimons de Montforts (Simon de Montfort) un rojālistu spēkiem, kurus vadīja princis Edvards (vēlāk Anglijas karalis Edvards I) Henrija III pakļautībā.
Baroni pret Henriju III
Daudzus gadus karalis Henrijs III vadīja savu valsti slikti. Viņš bija apprecējis Provansas grāfa meitu Eleonoru un kopā ar viņu Anglijā ieradās daudzi viņas ģimenes locekļi. Franči aizstāja Henrija III padomdevējus un sāka tērēt valsts naudu. Saasinājums notika 1258. gadā pēc vairākkārtējiem sliktas ražas gadiem, kas izraisīja badu valstī un samazināja ienākošos nodokļus. Situāciju vēl vairāk saasināja Henrija III lūgums parlamentam pēc līdzekļiem, lai apmaksātu Sicīlijas militāro misiju, kas bija paredzēta, lai ieceltu viņa dēlu Princi Edvardu Sicīlijas tronī.
Baronu vidū pieauga neapmierinātība ar Henrija III valdīšanu. Grupa baronu, ieskaitot Ričardu de Klaru (Glosteršīras grāfu) norunāja turēties kopā un pretoties karalim. Lesteras grāfs Saimons de Motforts bija tuvs draugs karalim un bija apprecējis karaļa māsu Eleanoru, bet valsts nākotne grāfam bija svarīgāka par draudzību ar karali.
1258. gada jūnijā baroni sarunāja tikšanos ar karali Henriju III Oksfordā. Kā uzticības žestu Saimons de Montforts dāvināja karalim savas pilis – Odohamu un Kenilvortu. Baroni ieradās pie Henrija III pilnībā bruņoti un piespieda viņu parakstīt "Oksfordas prozīviju". Tika izveidota padome no divdesmit četriem baroniem, kura dotu padomus karalim. Divpadsmit tās locekļi tika atlasīti no baroniem un divpadsmit no karaļa puses. Padomes darbību pārraudzīja parlaments. Gadu vēlāk ar “Vestministeras Provīziju” tika veikti grozījumi padomes darbībā.
Henrijam III vajadzēja palīdzību lai pretotos baroniem, tāpēc viņš vērsās pēc palīdzības pie Francijas karaļa Luija IX. Pēc Parīzes līguma 1259. gadā, Henrijs III piekrita atzīt, ka Anglijai nav tiesību uz zemēm Normandijā, Mainē, Anžū un Puatū, kuras zaudēja karalis Džons. Henrijam III bija atļauts paturēt valdījumus Gaskoņā un Akvitānijā ar nosacījumu, ka viņš pieņem Francijas karali kā savu pavēlnieku šajās zemēs.
1261. gadā Henrijs III vērsās pēc palīdzības pie pāvesta. Pāvests piekrita, ka Oksfordas provīzija bijusi nelikumīga un Henrijs III bijis spiests parakstīt dokumentus. Brīvs no barona uzliktajiem pienākumiem, Henrijs III savāca karaspēku un kopā ar palīgspēkiem no Francijas devās uzbrukumā pret baroniem. Lives (battle of Lewes) kaujā karali un viņa vecāko dēlu un troņmantinieku princi Edvardu, baroni saņēma gūstā un ieslodzīja cietumā.
1265. gadā Saimons de Montforts sasauca parlamentu. Pirmo reizi katra Anglijas grāfistei bija atļauts ievēlēt un nosūtīt uz parlamentu divus bruņiniekus, lai pārstāvētu savas pārvaldītās zemes.
Baroni sāka ķildoties savā starpā. Princis Edvards izbēga no gūsta un stājās rojālistu karaspēka priekšgalā. 1265. gada 4. augustā kaujā pie Īvšemas (Battle of Evesham) Saimons de Montforts tika nogalināts. 1266. gada 15. maijā kaujā pie Česterfīldas rojālisti sakāva baronu karaspēku Derbijas grāfa vadībā. Lai arī dažas pilis vēl pretojās, bet dumpis bija beidzies un karalis Henrijs III atkal pārņēma kontroli pār valsti.
Šarm eš Šeiha
Šarm eš Šeiha (ar; Sharm ash Shaykh, ) ir pilsēta Ēģiptē, viena no Ēģiptes populārākajām kūrortpilsētām. Atrodas Sīnāja pussalas dienvidos pie Sarkanās jūras. Tās iedzīvotāju skaits 2008. gadā sasniedza 35 tūkstošus. Augstākā reģistrētā temperatūra ir 46 °C, savukārt zemākā ir 5 °C.
Cisji (pilsēta)
Cisji (zh, ) ir apriņķa līmeņa municipalitāte Ķīnas austrumos. Ietilpst Džedzjanas provinces Ninbo prefektūras līmeņa municipalitātē. Izvietojusies provinces ziemeļaustrumos Austrumķīnas jūras Handžou līča krastā. Robežojas rietumos ar Jujao pilsētu, bet dienvidos — ar Ninbo pilsētas rajoniem. Pilsētas ziemeļrietumos sākas 35,6 km garais Handžou līča tilts, kas savieno Ninbo ar Šanhaju un ir viens no 10 pasaules garākajiem jūras tiltiem.
Balalaika
Balalaikai ir nedaudz izliektas trīsstūra (18. un 19. gadsimtos arī ieapaļas) formas koka korpuss ar trim stīgām un garš grifs. Tās garums ir no 600—700 milimetriem (prīmas balalaika) līdz 1,7 metriem (kontrabasa balalaika). Pieci iedalījumi uz grifa atbilst diatoniskajai skaņurindai. Otrā un trešā stīga tiek skaņota unisonā, pirmā — kvartu augstāk. Izplatīts zemnieku vidū.
Kering
Kering (sākumā Pinault S.A., pēc tam Pinault-Printemps-Redoute (PPR)) ir franču luksusa preču grupa, kura īpašumā ir vairāki zīmoli, tostarp modes nami Gucci, Yves Saint Laurent, Bottega Veneta, Balenciaga, Boucheron, Alexander McQueen. .
1963. gadā Fransuā Pino nodibināja kokmateriālu tirdzniecības uzņēmumu Pinault S.A.. 1988. gadā uzņēmums tika kotēts Parīzes biržā. 1994. gadā tas kļuva par mazumtirdzniecības konglomerātu Pinault-Printemps-Redoute (PPR), bet 2013. gadā — par luksusa preču grupu Kering. 2020. gadā grupas ieņēmumi sasniedza 13,1 miljardu eiro. Kopš 2005. gada valdes priekšsēdētājs un galvenais izpilddirektors ir uzņēmuma dibinātāja Fransuā Pino dēls Fransuā Anrī Pino.
Tilti (Grobiņas pagasts)
Tilti ir apdzīvota vieta Dienvidkurzemes novada Grobiņas pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidos Otaņķes krastā pie autoceļa P113 5,5 km no pagasta centra Dubeņiem, 14 km no novada centra Grobiņas un 219 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta veidojusies kā mežistrādes centrs — pie tilta pār Otaņķi atradušās Tiltu, Kalnišķu un Ošenieku mežniecības.
Vikipēdija maķedoniešu valodā
Vikipēdija maķedoniešu valodā ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas maķedoniešu valodas versija. Tā darbojas kopš 2003. gada. 2023. gada augustā rakstu skaits tajā bija 137 611.
Pjotrs Skarga
Pjotrs Skarga (pl, be, lt; dzimis, miris ) bija jezuīts, sludinātājs, polemists un agiogrāfs, viens no Polijas—Lietuvas kontrreformācija līderiem, pirmais Viļņas universitātes rektors, viens no Brestas baznīcas ūnijas galvenajiem ideologiem. Kopā ar jezuītu principālu Kampanu un pāvesta legātu Posevīno dibināja jezuītu kolēģijas Polockā, Rīgā un Tērbatā.
Dzīvesgājums
Dzimis Grujecā kā Pjotrs Povenskis (pl). Studēja Krakovā, Vīnē un Romā. No 1573. līdz 1584. gadam dzīvoja Viļņā. No 1574. līdz 1579. gadam šeit vadīja jezuītu kolēģiju, bet no 1579. līdz 1584. gadam bija pirmais Viļņas universitātes (la) rektors. 1588. gadā kļuva par karaļa Sigismunda III galma sludinātāju. Iestājās par Seima varas samazināšana un karaļa varas nostiprināšanu. Uzskatīja, ka valsts konsolidācijas nolūkos nepieciešams apvienot katoļu un pareizticīgos iedzīvotājus, bija viens no 1596. gada Brestas baznīcas ūnijas galvenajiem ideologiem un aktīvi piedalījās tās noslēgšanā.