cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hakuna matata
Hakuna matata ir svahili valodas frāze no Austrumāfrikas, kas nozīmē "nav nepatikšanu" vai "nav problēmu". Vārda hakuna aptuvenā nozīme ir "šeit nav", bet matata apzīmē nepatikšanas, raizes vai problēmas. Frāze ir guvusi lielu popularitāti, jo izmantota Walt Disney Animation Studios filmā "Karalis Lauva". Filmā, pēc kuras motīviem tapis arī Brodvejas mūzikls, ir arī dziesma ar šādu nosaukumu, kurā frāzi tulko kā "bez raizēm". Dziesmu bieži atskaņo kūrortos, viesnīcās un citās ar tūrisma industriju saistītās vietās. Kad The Walt Disney Company 2018. gadā reģistrēja frāzi kā oficiālu preču zīmi ASV, tas izraisīja plašu ažiotāžu Austrumāfrikā un sašutumu to personu, kurām svahili ir dzimtā valoda, vidū.
Jambo Bwana
1982. gadā "Them Mushrooms" — mūzikas grupa no Kenijas — izlaida dziesmu "Jambo Bwana" svahili valodā (nosaukums tulkojas kā "Hallo, Mister"), kas izmanto frāzi "Hakuna matata" piedziedājumā. Dziesmu sarakstījis grupas vadītājs Džons Katana.
HNK Gorica
HNK Gorica ir Horvātijas futbola klubs no Velika Goricas. Klubs ir dibināts 2009. gadā, apvienojoties klubiem NK Radnik un NK Polet Buševec. Pašlaik spēlē Horvātijas futbola čempionāta augstākajā līmenī — Pirmajā līgā (Prva HNL). Mājas spēles komanda aizvada Velika Goricas pilsētas stadionā.
Hakuna matata
Jambo — Hakuna Matata
Gadu pēc "Them Mushrooms" sarakstītās dziesmas iznākšanas vācu grupa "Boney M." izlaida minētās dziesmas versiju angļu valodā ar nosaukumu "Jambo — Hakuna Matata". Singlu bija paredzēts iekļaut grupas septītajā, beznosaukuma albumā, kura izlaišana tika plānota 1983. gada rudenī, bet sakarā ar sliktajiem dziesmas reitingiem (tā bija 48. Vācijas topā), dziesma galu galā netika iekļauta albumā, dziesmu pilnībā pārstrādāja un izlaida tikai 1984. gada maijā ar nosaukumu "Ten Thousand Lightyears".
HNK Gorica
2011. gadā klubs uzvarēja Horvātijas Otrajā līgā, taču nesaņēma licenci dalībai Pirmajā līgā. 2018. gadā HNK Gorica vēlreiz uzvarēja Otrajā līgā un 2018.—2019. gada sezonā debitēja Pirmajā līgā, ierindojoties 5. vietā.
Hakuna matata
Dziesma no filmas "Karalis Lauva"
1994. gadā Walt Disney Animation Studios animācijas filma „Karalis Lauva” nopelnīja frāzei starptautisku slavu. Tai bija nozīmīga loma sižetā un dziesma ar tādu pašu nosaukumu. Filmā surikats Timons un kārpcūka Pumba stāsta lauvēnam Simbam, ka viņam vajadzētu aizmirst savu uztraucošo pagātni un dzīvot ar skatu nākotnē. Dziesmai ir Eltona Džona mūzika un Tima Raisa, kurš atrada frāzi kādā svahili sarunvalodas vārdnīcā, vārdi. 1995. gadā to nominēja ASV kinoakadēmijas balvai labākās dziesmas kategorijā. Amerikas Kinoinstitūts to atzina par 99. labāko dziesmu kino mūzikas vēsturē savā 100 labāko kino mūzikas darbu sarakstā.
Daina Gudzinevičūte
Daina Gudzinevičūte (dzimusi ) ir bijusī Lietuvas sportiste, olimpiskā čempione stenda šaušanā, no 2012. gada Lietuvas Nacionālās Olimpiskās komitejas prezidente, Eiropas Olimpiskās komitejas (EOK) Dzimumu līdztiesības komisijas priekšsēdētāja.
Sportista karjera
Kopš 1986. gada Lietuvas šaušanas komandas dalībniece. Sasniegusi un uzlabojusi 9 Lietuvas rekordus. 1988.-1989. gadā PSRS izlases komandas dalībniece. 1988. gadā uzvarēja Eiropas čempionāta individuālās un komandas sacensībās (PSRS komandā). 1996. gada olimpiskās spēlēs Atlantā ieņēma desmito vietu dubletu tranšejas stenda šaušanā.
Šaušana tranšeju stendā olimpiskajās spēlēs ir iekļauta kopš 2000. gada olimpiskām spēlēm Sidnejā. Šajā disciplīnā Daina Gudzinevičūte sašāva kvalifikācijas kārtā  71 no 75, finālā 22 no 25 mērķiem. Ar kopējo punktu skaitu 93 punkti viņa ieguva pirmo vietu un šis rezultāts kļuva par šī šaušanas veida olimpisko pirmrekordu.
Acizzia uncatoides
Acizzia uncatoides ir lapblusiņu suga. Sastopama Austrālijā, Jaunzēlandē, Dienvidamerikā (Čīlē, Kolumbijā), Meksikā, ASV (Kalifornijā un Havajās), Ziemeļāfrikā (Alžīrā), Eiropā (Portugālē, Francijā, Itālijā, Sicīlijā, Spānijā, Maltā, Kanāriju salās, Lielbritānijas salā) un Dienvidrietumāzijā (Lībijā, Izraēlā).
Acizzia uncatoides lapblusiņas attīstās uz dažādām akāciju sugām, tajā skaitā Acacia baileyana, Acacia confusa, Acacia dealbata, Acacia floribunda, Acacia koa, Acacia koaia, Acacia ligulata, Acacia longifolia, Acacia melanoxylon, Acacia rivalis, Acacia saligna, Acacia verniciflua, un uz Albizia (Albizia julibrissin un Albizia lophantha).
2019. gada Pasaules čempionāts hokejā junioriem
2019. gada Pasaules čempionāts hokejā junioriem norisinājās no līdz  Vankūverā, Kanādā. Spēles tika aizvadītas Rogers Arena un Save-On-Foods Memorial Centre. Šis bija jau 43. oficiālais Pasaules čempionāts hokejā junioriem.
Vietu sadalījums un statistika
{| style="float:right;"
Roberts Bordens
Sers Roberts Bordens (en; dzimis, miris ) bija Kanādas politiķis un advokāts kurš vislabāk pazīstams kā Kanādas vadītājs Pirmā pasaules kara laikā. Viņš ieņēma Kanādas premjerministra amatu no 1911. līdz 1920. gadam.
Pauls Kalniņš (ķīmiķis)
Pauls Kalniņš (1886-1955) bija latviešu ķīmiķis, Latvijas Universitātes Ķīmijas fakultātes privātdocents (1930), profesors (1940).
Dzīvesgājums
Dzimis 1886. gada 1. februārī Pāles pagasta Kalnakrogā amatnieka un tirgotāja ģimenē. Mācījās Ķirbižu pamatskolā (1893–1896), Millera privātajā reālskolā Rīgā (1897–1898) un N. Mironova komercskolā Rīgā (1898–1904). Studēja Rīgas Politehniskā institūta Būvinženieru nodaļā (1904–1906), 1905. gada revolūcijas laikā devās uz ārzemē, kur turpinājas studijas Cīrihes universitātes Dabaszinātņu fakultātē (1906–1907) un Karlsrūes Tehniskās augstskolas Ķīmijas fakultātē (1907–1914). 1909. gadā īslaicīgi strādājis kopā ar vēlāko Nobela prēmijas laureātu Frīdrihu Bergiusu (1884–1949).
Pēc Brīvības cīņu beigām atgriezās Latvijā, no 1920. gada sāka strādāt Latvijas Augstskolas Ķīmijas fakultātē par asistentu, tad par Latvijas Universitātes vecāko asistentu (1925). 1928. gadā P. Kalniņš Cīrihes Universitātē aizstāvēja zinātņu doktora disertāciju par Pērkina reakcijas mehānismu, 1930. gadā viņu ievēlēja par privātdocentu. Lasīja lekcijas par heterociklisko savienojumu ķīmiju, stereoķīmiju un cukuriem. 1938. gadā Latvijas Universitātē aizstāvēja otro doktora disertāciju „Pētījumi ciklobutāna un ciklopropēna rindā”. Profesora nosaukumu P. Kalniņam piešķīra tikai 1940. gadā, viens no viņa subasistentiem šajā laikā bija Solomons Hillers.
Pēc Otrā pasaules kara beigām līdztekus darbam universitātē profesors P. Kalniņš strādāja arī Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas Mežsaimniecības problēmu institūtā (1946-1955).
Apes iela (Jūrmala)
Ielu savienojumi
Apes iela ir savienota ar šādām ielām:
Pauls Kalniņš (ķīmiķis)
Dzīvesgājums
Miris 1955. gada 10. decembrī Rīgā.
Boksitogorska
Boksitogorska ir pilsēta Krievijā, rajona centrs Ļeņingradas apgabalā.
Vēsture
Dibināta 1929. gadā ar nosaukumu Boksiti (Бокситы) kā boksītu atradnes strādnieku ciemats un attīstījās ap alumīnija oksīda rūpnīcu. Otrā pasaules kara laikā rūpniecības uzņēmumus evakuēja, bet pilsētā atradās līdz pat 22 dažādiem kara hospitāļiem.
Ekonomika
Pilsētā atrodas kompānijas Rusal alumīnija oksīda rūpnīca (Русал Бокситогорский Глинозём).
Cilvēki
Boksitogorska ir matemātiķa Mihaila Gromova dzimtā pilsēta.
Cīruļupīte
Cīruļupīte var būt:
Sosnovijbora
Sosnovijbora ir pilsēta Krievijā, Ļeņingradas apgabalā, Baltijas jūras Somu līča krastā. Tā kā pilsētā koncentrēti slepeni ražošanas un pētniecības objekti, piekļuve tai ir ierobežota.
Ekonomika
Pilsētā atrodas Ļeņingradas AES un Optoelektronikas iekārtu ražošanas ZPI (НИИ оптико-электронного приборостроения). Šeit atrodas arī atomkuģu un atomzemūdeņu kodoliekārtu pētniecības institūts un radioaktīvo atkritumu poligons.
Cilvēki
Sosnovijbora ir riteņbraucēja Pāvela Bruta (Павел Александрович Брутт, 1982) un biatlonista Dmitrija Mališko (Дмитрий Владимирович Малышко, 1987) dzimtā pilsēta.
1210. gads
1210. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.
Keisijs Mitelštats
Keisijs Mitelštats (1998. gada 22. novembrī) ir ASV hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2019) spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Bufalo "Sabres" sastāvā.
Dejas balva
Dejas balva ir Latvijā augstākais apbalvojums profesionālajā dejas mākslā. Balvu piešķir klasiskajā dejā (baletā), laikmetīgajā dejā, mūsdienu dejā, skatuviskajā tautas dejā, par sasniegumiem jauniestudējumu, uzvedumu un dejas notikumu radīšanā, kā arī pedagoģiskajā un pētnieciskajā darbā. Balvas žūriju un pasniegšanu organizē Latvijas dejas informācijas centrs. Apbalvošana norisinās reizi divos gados un balvas tiek pasniegtas četrpadsmit kategorijās. Balvas žūrijas sastāv no deviņiem tās locekļiem.
Keisijs Mitelštats
Spēlētāja karjera
2017.—18. gada sezonā Mitelštats uzsāka spēlēt NCAA čempionātā, taču 2018. gada martā lēma pārtraukt koledžas karjeru, noslēdzot trīs gadu līgumu ar NHL vienību Bufalo "Sabres", kas iepriekšējā vasarā viņu bija izvēlējusies NHl draftā. Savu NHL debiju "Sabres" rindās Mitelštats piedzīvoja 29. martā. 2017.—18. gada sezonā NHL kopumā aizvadīja sešas spēles, tajās atzīmējoties ar pieciem punktiem.
Pikaļova
Pikaļova ir pilsēta Krievijā, Ļeņingradas apgabalā.
Keisijs Mitelštats
Spēlētāja karjera
2018. gada Pasaules čempionātā junioriem Mitelštats kļuva par visa turnīra rezultatīvāko spēlētāju un ieguva arī vērtīgākā spēlētāja balvu. Kopā ar ASV izlasi uzbrucējs izcīnīja bronzas medaļas.
Franka Bateliča
Franka Bateliča (hr; dzimusi Rijekā, Horvātijā) ir horvātu dziedātāja, dziesmu autore un balss akrise. Franka piedalījās 2018. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Lisabonā, Portugālē, pārstāvot Horvātiju ar dziesmu Crazy. Savā pusfinālā viņa ieguva 17. vietu, kas neļāva viņai kvalificēties finālam.
Pikaļova
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1620. gadā. Attīstījusies ap 1947. gadā celto cementa rūpnīcu. 2008. gadā Pikaļova nokļuva masu mediju uzmanībā, jo pilsētā tika slēgti faktiski visi rūpniecības uzņēmumi - gan cementa, gan alumīnija oksīda rūpnīca. Notika iedzīvotāju protesta akcijas un situācijā nācās iejaukties toreizējam Krievijas premjeram Vladimiram Putinam. Putins personīgi ieradās pilsētā un pieprasīja rūpnīcas īpašniekam Oļegam Deripaskam veikt strādnieku algas parāda atmaksu, kas tika izdarīts.
Ekonomika
Pilsētā atrodas kompānijas "Eurocement group" cementa rūpnīca un krāsainās metalurģijas uzņēmums (Пикалевское объединение Глинозем).
NK Varaždin (2012)
NK Varaždin ir Horvātijas futbola klubs no Varaždinas. Pašlaik spēlē Horvātijas futbola čempionāta augstākajā līmenī — Pirmajā līgā (Prva HNL). Mājas spēles komanda aizvada Andželko Herjaveca stadionā.
Ostrovas apriņķis (Pleskavas guberņa)
Ostrovas apriņķis bija viens no Krievijas impērijas, vēlāk Krievijas PFSR Pleskavas guberņas administratīvajām vienībām (1772—1927). Tas robežojās ar Pleskavas guberņas Pleskavas, Porhovas, Novorževas un Opočkas apriņķiem, kā arī ar Vitebskas guberņas Ludzas apriņķi, vēlāk Latvijas Republikas Jaunlatgales apriņķi. Apriņķa pilsēta bija Ostrova.
Vēsture
Līdz 13. gadsimtam Ostrovas apriņķa teritorija bija Novgorodas zemes rietumu daļa, kas robežojās ar letgaļu Atzeles zemi. Pēc Adzeles dalīšanas 1224. gadā tās austrumu daļa kļuva par Rīgas arhibīskapijas daļu. 1431. gadā Pleskavas karaspēks iebruka Augšpils apvidū un uzbūvēja tur labi nocietinātu cietoksni Višgorodu (Вышгородок). 1461.-1464. gadā, izmantojot Livonijas iekšējās nesaskaņas, Pleskava ieņēma papildu robežnovadus. 1500. gadā sākās Krievijas—Livonijas—Lietuvas karš, kurā Livonijas Konfederācijas karaspēks mestra Pletenberga vadībā 7. septembrī ieņēma Ostrovas cietoksni, bet 1502. gada 27. augustā aplenca Pleskavas kremli un uzvarēja Kaujā pie Smoļinas. 1510. gadā Ostrovas apriņķi pakļāva Maskavijas valsts. Livonijas kara laikā to ieņēma Stefana Batorija karaspēks, bet pēc Jamas Zapoļskas miera līguma atdeva Krievijai.
Ostrovas apriņķi Pleskavas provinces sastāvā izveidoja 1719. gadā, 1860. gadā caur to tika uzbūvēta dzelzceļa līnija Pēterburga—Varšava. Pēc Latvijas—Krievijas miera līguma 1920. gadā Otrovas apriņķa trīs pierobežas pagasti tika iekļauti Latvijas Jaunlatgales apriņķī. Apriņķi likvidēja 1927. gadā un izveidoja Ostrovas rajonu.
Etniskais sastāvs
Pēc 1897. gada tautskaites datiem Ostrovas apriņķī dzīvoja:
Persiku laputs
Persiku laputs ir laputu suga.
Taksonomija
Persiku laputi pirmo reizi aprakstījis Sulcers (Sulzer) 1776. gadā darbā Aphis persicae.
Apraksts
Pieaugušas bezspārnu partenoģenētiskās mātītes ir ar ovālu ķermeni, kas sasniedz 1,2—2,1 mm garumā; ķermeņa krāsa ļoti variē — balti zaļš, bāli dzelteni zaļš, pelēcīgi brūns, zaļš, tumši zaļš, rozā vai sarkans. Formām, kas dzīvo uz īstās tabakas, vēl vairāk variē ķermeņa nokrāsa, tās var būt gan gaiši dzeltenas, gan gandrīz melnas.
Platgalvju apakškārta
Platgalvju apakškārta (Cottoidei) ir viena no asarveidīgo zivju (Perciformes) apakškārtām, kas apvieno 6 infrakārtas un 25 zivju dzimtas. Tās sastopamas gan jūrā, gan saldūdens tilpēs ziemeļu puslodes mērenajā un arktiskajā joslā. Pazīstamākās ir lucīši un stagari.
Kopīgās īpašības
Platgalvju apakškārtas zivis ir nelielas vai vidēji lielas. Tās galvenokārt ir bez zvīņām, daudzām sugām ķermeni kā bruņas sedz kaula plātnītes vai dzeloņi.
Sistemātika
Platgalvju apakškārta (Cottoidei)
Skotijas karaliste
Skotijas karaliste, līdz 1286. gadam saukta par Albas karalisti, bija skotu karaļvalsts Lielbritānijas salas ziemeļos, kas pastāvēja no 843. līdz 1707. gadam, kad pēc tās pievienošanas Anglijas karalistei izveidojās Lielbritānijas karaliste. To pārvaldīja vairākām dinastijām piederīgi Skotijas karaļi.
Vēsture
Par Skotijas valsts izveidotāju uzskata Kenetu Makalpinu (Coinneach mac Ailpein, 810—858), kam vikingu laiku sākumā 843. gadā izdevās kļūt par piktu ķēniņu. Karaļu kronēšanas vieta un pirmā valsts galvaspilsēta līdz apmēram 1070. gadam bija Skone, tad līdz apmēram 1440. gadam Danfermlina, vēlāk Edinburga. Albas karalis Dāvids I 12. gadsimta vidū kļuva par Anglijas karaļa Henrija II Plantageneta sabiedroto. 1263. gadā karalis Aleksandrs III Dankelds atvairīja Norvēģijas karaļa Hākona IV iebrukumu, kura valdījumā tolaik bija salas Skotijas rietumu piekrastē. 1266. gadā Norvēģijas karalis Magnuss V atdeva Skotijai Hebridu salas un Menas salu.
Anglijas karalis Edvards I 1296. gadā centās pilnīgi pakļaut Skotiju un tika iesaukts par "Skotu veseri" (Hammer of the Scots). Pirmais Skotijas neatkarības karš ilga līdz 1357. gadam, kura laikā Roberts Brūss cīnījās pret Anglijas karali un viņa sabiedrotajiem. 1309. gadā Roberts Brūss Sentendrūsā sasauca Skotijas parlamentu. 1314. gada 24. jūnijā notika Bannokbernes kauja, kurā skoti smagi sakāva angļus Edvarda II vadībā un nodrošināja Skotijas karalistes eksistenci. Pēc šīs uzvaras skoti sāka uzbrukumus Ziemeļanglijas teritorijā. 1324. gadā pāvests Jānis XXII atzina Robertu Brūsu par Skotijas karali, bet 1328. gadā tika noslēgts miera līgums ar Angliju.
Spāņu Nīderlande
Spāņu Nīderlande ir apvienojošs nosaukums vairākām Svētās Romas impērijas zemēm, kas atradās personālūnijā ar Spānijas karalisti. Teritorijas apvienoja lielāko daļu no mūsdienu Beļģijas, Luksemburgas un Nīderlandes, kā arī nelielas Vācijas un Francijas teritorijas ar galvaspilsētu Briselē.
Pēc pēdējās Burgundiešu dinastijas pārstāves nāves 1482. gadā, Burgundijas Nīderlandes zemes mantoja austriešu Hābsburgu dinastija. Pēc imperatora Kārļa V atteikšanās no troņa 1556. gadā, šīs zemes nonāca spāņu Hābsburgu pakļautībā. Pēc 1568. gadā sākušās protestantu sacelšanās, ziemeļu daļa 1581. gadā izveidoja neatkarīgu Holandes Republiku, pārējai katoļu apdzīvotajai teritorijas daļai paliekot Spānijas pakļautībā. 17. gadsimta otrajā pusē šeit bieži iebruka Francija, anektējot pierobežas zemes. 1714. gadā, Spānijas mantojuma kara rezultātā šī teritorija atkal pārgāja Austrijas Hābsburgu varā, radot Austrijas Nīderlandi.
PSRS Augstākā Padome
PSRS Augstākā Padome bija PSRS parlaments, kam formāli piederēja augstākā likumdošanas vara. Tam bija tiesības veikt izmaiņas valsts konstitūcijā, ievēlēt Prezidiju (kura priekšsēdētājs bija formālais PSRS valsts galva), apstiprināt PSRS Ministru Padomi un iecelt ģenerālprokuroru. Vienpartijas komunistiskajā diktatūrā, Augstākā Padome bija pilnībā padota PSKP Politbirojam un bez iebildumiem apstiprināja visus tā lēmumus.
Darbība
Augstākā Padome aizvietoja iepriekš pastāvējušo PSRS Padomju kongresu un PSRS Centrālo izpildkomiteju. Vēlēšanās vēlētājiem piedāvāja kandidātus no vienīgā komunistu un bezpartejisko saraksta. Augstākā Padome uz pirmo sēdi sanāca 1938. gada 12. janvārī pēc 1936. gada "Staļina konstitūcijas" pieņemšanas un beidza pastāvēt 1989. gadā, Gorbačova konstitucionālo izmaiņu laikā, pārveidojoties par Tautas deputātu kongresu, kas turpināja darbu līdz PSRS sabrukumam. 1991. gada 26. decembrī tās augstākā palāta — Republiku Padome pieņēma deklarāciju, kas oficiāli pārtrauca PSRS pastāvēšanu.
Parlamentam bija divas palātas — Tautību padome un Savienības padome, kurās deputātus sākotnēji ievēlēja uz četriem gadiem, bet pēc 1977. gada "Brežņeva konstitūcijas" pieņemšanas, jau uz pieciem. Savienības padomē ievēlēja vienu deputātu no katriem 300 000 iedzīvotāju. Tautību padomē ievēlēja 32 deputātus no katras padomju republikas, 11 deputātus no katras autonomās republikas, 5 no katra autonomā apgabala un 1 no katra autonomā apvidus, neatkarīgi no iedzīvotāju skaita. Kopējais deputātu skats bija ap 1500. Augstākās Padomes nenozīmīgumu padomju sistēmā demonstrēja tas, ka tās deputāti parasti tikās tikai divreiz gadā, lai divu dienu ilgās sapulcēs apstiprinātu visus iesniegtos priekšlikumus.
Prezidija priekšsēdētāji
Mihails Kaļiņins (1938—1946), Nikolajs Šverņiks (1946—1953), Kliments Vorošilovs (1953—1960), Leonīds Brežņevs (1960—1964), Anastass Mikojans (1964—1965), Nikolajs Podgornijs (1965—1977), Leonīds Brežņevs (1977—1982), Jurijs Andropovs (1982—1984), Konstantīns Čerņenko (1984—1985), Andrejs Gromiko (1985—1988), Mihails Gorbačovs (1988—1989).
Augstākās Padomes sasaukumi
1. sasaukums (1938—1946), 2. sasaukums (1946—1950), 3. sasaukums (1950—1954), 4. sasaukums (1954—1958), 5. sasaukums (1958—1962), 6. sasaukums (1962—1966), 7. sasaukums (1966—1970), 8. sasaukums (1970—1974), 9. sasaukums (1974—1979), 10. sasaukums (1979—1984), 11. sasaukums (1984—1989).
Cīruļupīte (Lāčupītes pieteka)
Cīruļupīte ir Lāčupītes labā krasta pieteka Jēkabpils novadā.
Iztece - uz dienvidaustrumiem no Ancenes. Tek ziemeļu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Lāčupītē uz ziemeļaustrumiem no Rubeņiem. Upi šķērso valsts autoceļi V822 (Vilkupe – Bebrene) un P72 (Ilūkste (Virsaiši) — Bebrene — Birži). Upes vidustecē - Ģevrānu Velna akmens.
Aleksandrs Pšezdzeckis
Aleksandrs Pšezdzeckis (pl; dzimis ap 1665. gadu, miris 1733./1734. gadā) bija Žečpospolitas valsts darbinieks, Inflantijas kastelāns no 1726. līdz 1733. gadam.
Dzimis Upītes stolnika Kšištofa Pšezdzecka ģimenē. Vairākkārt piedalījās diplomātiskās misijās Krievijas caristē. Piedalījās 1704. gada Narvas līguma sarunās. Vēlāk diplomātiskā misijā Saksijā. Dēli piedalījās Tarnogrodas konfederācījā.
Oļegs Šļahovs
Oļegs Šļahovs (dzimis Rīgā) ir bijušais Latvijas daiļslidotājs, kas  pārī ar Jeļenu Berežnaju (Krievijas sportiste, kurai citas saistības ar Latviju nebija) izcīnīja 8. vietu.
Mācījās Rīgas 18. vidusskolā, studēja Maskavas apgabala Fiziskās kultūras institūtā. Trenera Mihaila Dreija vadībā 1993. gada pasaules daiļslidošanas čempionātā pāru slidojumā O. Šļahovs kopā ar J. Berežnaju ieguva 14. vietu, 1994. un 1995. gadā 7. vietu. Eiropas daiļslidošanas čempionātā viņi 1993. un 1994. gadā ieguva 8. vietu, 1995. gadā 5. vietu.
1995. gadā viņi uzvarēja Trophée de France sacensībās, bet 1996. gada janvārī O. Šļahovs treniņa laikā Rīgā trāpīja savai partnerei ar slidu pa galvu, un J. Berežnaja pēc traumas uz laiku bija paralizēta un nespēja runāt.
1997. gada pasaules daiļslidošanas čempionātā viņš uzstājās kopā ar Jeļenu Sirohvatovu un ieguva tikai 20. vietu. Pēc tam pārtrauca sportista karjeru un nodarbojās ar uzņēmējdarbību.
Kārlis Šūmanis
Kārlis Šūmanis (de; dzimis, miris ) bija vāciešu cīkstonis, vingrotājs, vieglatlēts un svarcēlājs, četrkārtējs 1896. gada vasaras olimpisko spēļu čempions.
1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Kārlis Šūmanis piedalījās četros dažādos sporta veidos — cīņas sportā, svarcelšanā, vieglatlētikā un vingrošanā. Piedaloties šajās olimpiskajās spēlēs, viņš kļuva par visproduktīvāko sportistu uzvarēto sacensību skaita ziņā, bet medaļu skaita ziņā viņš bija otrais aiz sava tautieša Hermaņa Veingārtnera. Olimpiskajās spēlēs viņš izcīnīja vienu zelta medaļu cīņas sportā un trīs zelta medaļas vingrošanā.
10. un 11. aprīlī viņš startēja cīņas sportā, grieķu-romiešu cīņā. Kurp pirmajā cīņā ātri izvarēja britu Lonsestonu Eliotu. Pusfināla kārtā viņam pretinieku nebija, līdz ar to viņš uzreiz startēja fināla kārtā. Šajā cīņā viņa pretinieks bija grieķis Georgijs Cits; cīņa ieilga un tā turpinājās nākamajā dienā, 11. aprīlī. Nākamajā rītā Šūmanis ātri vien uzvarēja Citu un ieguva savu pirmo olimpisko zelta medaļu šajās spēlēs.
Vingrošanā viņš startēja 7 disciplīnās, no kurām divās viņš bija Vācijas vingrošanas komandas pārstāvis. No visām septiņām disciplīnām trijās — atbalsta lēciens, komandu sacensības uz līdztekām un komandu sacensībās uz vingrošanas stieņa — viņš izcīnīja zelta medaļas. Savukārt pārējās četrās disciplīnās — līdztekās, vingrošanas riņķos, vingrošanā uz stieņa un vingrošanā uz zirga viņš godalgotās vietas neieguva.
Vieglatlētikā Šūmanis startēja trijās disciplīnās. Tāllēkšanā viņš ar rezultātu 5 metri un 70 centimetri ieguva 8. vietu no deviņiem sportistiem. Bet pārējās disciplīnās, trīssoļlēkšanā un lodes grūšanā, viņa iegūtais rezultāts nav zināms.
Svarcelšanā viņš startēja abrocīgajā grūšanā, kur paceļot 90.0 kilogramus ieguva dalīto 4./5. vietu kopā ar grieķu svarcēlāju Georgiju Papasideri.
Olga Ripakova
Karjeru sākusi septiņcīņā, pēc tam specializējusies tāllēkšanā, pašlaik pārsvarā startē trīssoļlēkšanā. Trīs reizes piedalījusies olimpiskajās spēlēs. Trīssoļlēkšanā 2012. gadā Londonā izcīnījusi zelta medaļu, savukārt pēc četriem gadiem Riodežaneiro — bronzas medaļu. Ir vairākkārtēja Āzijas spēļu medaļniece (trīs reizes bijusi čempione), vienu sudraba un divas bronzas medaļas izcīnījusi Pasaules čempionātā.
Adamsu ģimene (1991. gada filma)
"Adamsu ģimene" (en) ir 1991. gada melnā komēdija, kuras režisors ir Berijs Sonenfīlds. Galvenās lomas atveido Andželika Hjūstone, Rauls Hulija, Kristofers Loids, Kristīna Riči un Džimijs Vorkmens. Filmas pirmizrāde notika. 1993. gadā filmai iznāca turpinājums "Adamsu ģimenes dārgumi".
Blēžu grupa, kas plāno apkrāpt ekscentrisku ģimeni, tajā iesūta līdzdalībnieku, kas uzdodas par ģimenes sen pazudušo tēvoci.
Portugāles karaliste
Valsts aizsākumi meklējami 9. gadsimtā, kad Rekonkistas laikā izveidojas Portugāles grāfiste, kas atradās Astūrijas karalistes pakļautībā. 1097. gadā Portugāles grāfiste iekļāvās Leonas karalistē.
1139. gada 26. jūlijā Alfonso I pasludināja sevi par karali. 1143. gadā viņa karaļa titulu atzina Leonas karaliste. 1179. gadā Portugāles karalistes neatkarību atzina arī Romas pāvests. Līdz 1385. gadam valdīja Alfonsu dinastija, kurai sekoja tai radniecīgā Avisu dinastija. No 1580. līdz 1640. gadam Portugāle zaudēja neatkarību, atrodoties personālūnijā ar Spāniju. Pēc neatkarības atgūšanas, Portugālē valdīja Bragansas dinastija. Valsts starptautiskā ietekme šajā laikā bija zaudēta, taču tai joprojām piederēja vērtīgā Brazīlijas kolonija. Pēc Brazīlijas Impērijas neatkarības pasludināšanas, Portugāle 19. gadsimtā centās atgūt koloniālo varenību, paplašinot savas kolonijas Angolā un Mozambikā.
Palasta iela (Rīga)
Palasta iela ir iela Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Bīskapa gāti un Herdera laukumu, un beidzas krustojumā ar Jaunielu. Ielas nosaukums ir saistīts ar Pēterim I uzdāvināto ēku, kuru nosauca par palastu, tādēļ sākotnēji latviešu valodā iela tika saukta par Palejas ielu. 1920. gados tā ieguva tagadējo nosaukumu.
Egils Bojārs
Egils Bojārs (dzimis Līvānos) ir bijušais latviešu bobslejists. Bija stūmējs Sanda Prūša ekipāžā, Latvijas čempions divniekā (1994).
Vēlāk bija vairākkārtējs Latvijas čempions un rekordists svaru bumbu celšanā. Pēc Daugavpils Universitātes beigšanas nodarbojās ar uzņēmējdarbību.
Strazds (uzvārds)
Strazds (sieviešu dzimtē Strazda; pamazināmajā formā Strazdiņš) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Aleksandra Elbakjana
Aleksandra Elbakjana (ru; dzimusi ) ir kazahu datorprogrammētāja.
Žurnāls Nature Elbakjanu nosauca par vienu no desmit cilvēkiem 2016. gadā, kas bija zīmīgi zinātnē. Ars Technica viņu ir salīdzinājuši ar Āronu Švarcu, The New York Times — ar Edvardu Snoudenu.
Dzirnavupīte (Lāčupītes pieteka)
Dzirnavupīte (arī Asare, Ašare) ir Lāčupītes kreisā krasta pieteka Jēkabpils novadā.
Iztece - uz ziemeļiem no Ancenes. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Lāčupītē pie Izabelinas. Upi šķērso valsts autoceļš P72 (Ilūkste (Virsaiši) — Bebrene — Birži). Tās krastos atrodas Rubeņi.
Pažaisles klosteris
Pažaisles klosteris (lt) ir klosteris Lietuvas pilsētas Kauņas austrumu nomalē, Kauņas jūras pussalā.
Klosteri 1662. gadā nodibināja Lietuvas lielkņazistes lielkanclers Kristups Zigmants Pacs kamaldoliešu mūkiem. Baroka stila klostera celtniecība turpinājās līdz 1674. gadam un atkal atsākās 1712. gadā. 1812. gada karā klosteris tika izmantots kā franču karaspēka zirgu staļļi. Pēc Novembra sacelšanās sakāves klosteris tika nodots pareizticīgo baznīcai, kura šeit ierīkoja Požajskas klosteri (Пожайский Успенский мужской монастырь). Pēc Lietuvas valsts nodibināšanās klosteri atdeva atpakaļ katoļiem. PSRS okupācijas laikos, pēc Otrā pasaules kara, klosteri lietoja kā arhīvu, vēlāk psihiatrisko klīniku, bet 1966. gadā šeit ierīkoja koncertzāli. 1990. gadā klostera komplekss tika atdots katoļu baznīcai.
Batcecega Sorondzonboldīna
Soronzonboldina Batcecega (mn; dzimusi ) ir mongoļu brīvā stila cīkstone, Āzijas un Pasaules čempione, 2012. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvēja.
Biogrāfija
2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Londonā Soronzonboldina Batcecega astotdaļfinālā uzvarēja Dienvidāfrikas cīkstoni Silviju Datiju, ceturtdaļfinālā Latvijas pārstāvi Anastasiju Grigorjevu, bet pusfinālā zaudēja japānietei Kaori Ičo. Tomēr pēc uzvaras gandarījuma cīņā pret kanādieti Martinu Digrenjē viņa ieguva bronzas medaļu.
2013. gada pasaules čempionātā Budapeštā Soronzonboldina Batcecega pusfinālā uzvarēja Anastasiju Bratčikovu no Krievijas, bet finālā zaudēja Kaori Ičo un tika apbalvota ar sudraba medaļu. 2015. gada pasaules čempionātā Lasvegasā Soronzonboldina Batcecega izcīnīja zelta medaļu. Astotdaļfinālā viņa pieveica kanādieti Toniju Verbīku, ceturdaļfinālā — brazīlieti Žoīsi Silvu, pusfinālā - japānieti Ajako Sjodu un finālcīņā bija pārāka pār 2012. gada pasaules čempioni, ķīnieti Džanu Laņu.
Ģermānisms
Ģermānisms jeb vācisms ir aizguvums no vācu valodas (piemēram, augšvācu, lejasvācu valodas vai tās dialektiem). Plašākā nozīmē par ģermānismiem sauc aizguvumus no jebkuras ģermāņu valodas.
Latviešu valodā
Latviešu valodā aizguvumi no vācu valodas ieplūda pēc vācu krustnešu iebrukuma Latvijas teritorijā un vietējo tautu pakļaušanu 12. gadsimta beigās un 13. gadsimtā, kā arī vāciešu politisko un saimniecisko varu pēc tam izveidotajā Livonijā. Latviešu valodas ģermānismi veido divus slāņus: 12.—16. gadsimta un 16.—19. gadsimta slāni. Senākajā aizguvumu slānī ietilpst tie vārdi, kas aizgūti no viduslejasvācu valodas, savukārt jaunākā slāņa aizguvumi ir no jaunaugšvācu valodas. Tomēr arī pēc 16. gadsimta lejasvācu aizguvumi nav pilnībā pārstājuši ieplūst latviešu valodā. Lai arī lejasvācu valoda ap 1600. gadu Livonijā zaudēja savu oficiālo nozīmi, tā vēl aptuveni divus gadsimtus turpināja pastāvēt kā sarunvaloda.
Adamsu ģimenes dārgumi
"Adamsu ģimenes dārgumi" (en) ir 1993. gada komēdija, kuras režisors ir Berijs Sonenfīlds. Galvenās lomas atveido Andželika Hjūstone, Rauls Hulija, Kristofers Loids, Kristīna Riči, Džimijs Vorkmens, Kerola Keina un Džoana Kjūsaka. Filmas pirmizrāde notika. Filma ir turpinājums 1991. gada filmai "Adamsu ģimene".
Ģermānisms
Latviešu valodā
Pie mūsdienu valodā sastopamajiem ģermānismiem var pieskatīt tādus vārdus kā aisbergs (de), amats, baļķis (Balke), bikses (Büxe vai bükse), birka, bīdelēt, bomis (Bōm), blašķe (Flasche), bleķis (Blech), bumbieris, brilles (Brille), būvēt, dambis, deniņi, dienests (Dienst), dīķis (Teich), dubults (Doppel), elle (Hölle), etiķis (Essig), ēvele (Hövel), flīģelis (Flügel), garnele (Garnele), glazūra (Glasur), glāze (Glas), kaste (Kasten), kungs (Kuning), klucis (vidusaugšvācu: Kloz), krūze (Krug), krogs (viduslejvācu: Krõgh vai vidusholandiešu: Kroegh), kleita (Kleid), kurvis, ķēde (dāņu: Keden, vācu: Kette), ķēķis (Küche), ķieģelis (Ziegel), ķirsis (Kirsche), lukturis, mērķis (Marke), panna (Pfanne), pīpe (Pipe), pudele (Buddel), plāksteris, redeles (Reddel), rēķināt, spainis (Span(n)), stārķis (Storch), sīpols (sipol), strēmele, smēķēt (Smeken), smēre (Smiere), spēle (Spiel), stunda (Stunde), šķūnis (Schuppen), šlipse (Schlips), smuks (dāņu: Smuk), šmuce (Schmutz), šņabis (Schnaps), tapa, telts (Telt vai Zelt), vērts (Wert), zāģis (Säge), zēns (Söhn), ziepes (Seife), zvērests. Arī latviešu valodā visbiežāk lietotais saiklis „un” ir paņemts no vācu „und”, aizstājot saitiņu „ir”, kas ar šādu nozīmi vēl joprojām pastāv mūsdienu lietuviešu valodā.
Tikmēr no tā sauktajiem zviedru laikiem, kad no 17. gadsimta līdz 18. gadsimta sākumam daļa Latvijas teritorijas atradās Zviedrijas karalistes pakļautībā, latviešu valodā no ziemeļģermāņu valodu saimes pārstāvošās zviedru valodas ienākuši vārdi, kā skurstenis (skorsten), skola (skolan), ūtrupe (sv), kā arī vairāki tirdzniecības preču nosaukumi, piemēram, nagla (sennorvēģu: nagli), pipars (sennorvēģu: pipir) siļķe (sv), tabaka (sv).
Aldis Intlers
Aldis Intlers (dzimis Liepājā, miris ) bija latviešu bobslejists. Latvijas čempions divniekā (1992). Piedalījās divās ziemas olimpiskajās spēlēs (1992, 1994). 1994. gada Lillehammeres ziemas olimpiskajās spēlēs ieguva 10. vietu Zinta Ekmaņa vadītajā divnieku ekipāžā.
Adamsu ģimenes dārgumi
Adamsu ģimene cenšas izglābt tēvoci Festeru no viņa jaunās mīlestības, naudas kārās Debijas.
Aldis Intlers
Sporta karjera
A. Intlers līdz 1983. gadam mācījās Murjāņu sporta skolā. Viņa bobsleja treneri bija Rihards Kotāns un Jānis Skrastiņš.
1989. gada Pasaules bobsleja čempionātā ieguva 3. vietu divniekā Jāņa Ķipura ekipāžā un 8. vietu četriniekā, bet tā paša gada Eiropas čempionātā 7. vietu divniekā un 8. vietu četriniekā.
1993. gada FIBT Pasaules čempionātā ieguva 8. vietu divniekā un 17. vietu četriniekā, bet 1993. gada Eiropas čempionātā — 5. vietu divniekā.
Zinta Ekmaņa ekipāžā bobsleja divniekos ieguva 10. vietu, bet četriniekos bija 13. vietā.
Gāja bojā autokatastrofā Liepājas rajonā 1994. gada 28. augustā.
Šļāktuvīte
Šļāktuvīte (la) ir evolūcijas gaitā pārveidojusies žaunu sprauga rajām, lielai haizivju daļai, kā arī dažām primitīvām izmirušo zivju formām, kas atrodas aiz dzīvnieku acīm. Kalpo ūdens iesūkšanai, kas pa speciālu kanālu nokļūst žaunās, lai tajā esošo skābekli varētu izmantot elpošanai. Īpaši uz grunts dzīvojošas sugas iesūc ūdeni gandrīz tikai caur šļāktuvītēm, jo caur muti žaunās iekļūtu daudz smilšu un detrīta. Tādēļ rajām šļāktuvītes atrodas uz muguras.
Četras kāzas un vienas bēres
"Četras kāzas un vienas bēres" (en) ir 1994. gada romantiska komēdija, kuras režisors ir Maiks Ņūels. Galvenās lomas atveido Hjū Grānts, Endija Makdauela, Kristīna Skota Tomasa, Džeimss Flīts, Saimons Kallovs, Džons Hanna, Šarlote Koulmena, Deivids Bouvers, Korīns Redgreivs un Rovans Atkinsons. Filmas pirmizrāde notika Sandensas kinofestivālā.
Zvērināts vecpuisis, kurš laika gaitā apmeklē četras dažādas kāzas, kā arī bēres, saprot, ka, iespējams, ir atradis savu īsto mīlestību.
Tālis Freimanis
Tālis Freimanis (dzimis 1946. gadā) ir latviešu basketbolists, finansists un luterāņu mācītājs. Viņš ir bija bankrotējušās "Bankas Baltija" prezidents, par savu lomu bankrotā sodīts ar cietumsodu.
Dzīvesgājums
Tālis Freimanis ir dzimis 1946. gadā Liepājā Friča Freimaņa ģimenē. Mācījās Liepājas 5. vidusskolā, bērnībā trenējies paukošanā, peldēšanā, vieglatlētikā, futbolā un basketbolā. Basketbolā ātri guvis panākumus, un pēc iekļaušanas Latvijas PSR skolēnu basketbola izlasē turpināja mācības Rīgā. Astoņas sezonas T. Freimanis spēlēja Rīgas ASK basketbola komandā, aizvadīja 74 spēles Latvijas PSR izlasē un vairāk nekā 10 spēļu PSRS otrajā izlasē.
1972. gadā pārgāja spēlēt Ķekavas komandas sastāvā, studēja LVU Tirdzniecības un finanšu fakultātē, pēc kuras beigšanas strādāja par LVU docentu un Ekonomistu plānošanas institūta līdzstrādnieku. Papildinājās Maskavas Finanšu institūtā, aizstāvēja ekonomikas zinātņu kandidāta disertāciju un 1987. gadā kopā ar Vilni Ādamsonu publicēja mācību grāmatu "Tirgus cenas un to veidošanās".
Latvijas neatkarības atjaunošanas periodā T. Freimanis bija akciju sabiedrības RAF valdes priekšsēdētāja vietnieks. 1993. gadā Aleksandrs Lavents viņu uzaicināja kļūt par "Banka Baltija" prezidentu. Banka piedāvāja augstas procentu likmes noguldījumiem latos, tādējādi rēķinoties ar lata vērtības mazināšanos. Kad šī prognoze nerealizējās, bankas reālais vadītājs A. Lavents piešķīra vairākus fiktīvus kredītus, tādējādi iztukšojot tās kasi un novedot pie maksātnespējas 1995. gada maijā. Pēc bankas kraha T. Freimanis nonāca uz apsūdzēto sola, turpinot darboties Latgales tautsaimniecības pētīšanas institūtā. 1996. gadā viņam, Laventam un vairākiem citiem bijušajiem "Bankas Baltija" darbiniekiem tika izvirzītas apsūdzības, krimināllieta tika nodota tiesai 1997. gada jūnijā. 1998. gada rudenī apsūdzētajiem tika mainīts drošības līdzeklis — viņi tika apcietināti.
2009. gadā T. Freimanis Rīgas pilsētas Centra rajona tiesā iesniedza prasību pret Latvijas valsti Tieslietu ministrijas personā par kopumā 100 000 latu morālā kaitējuma atlīdzības piedziņu, jo apcietinājumā viņš pavadījis par trim gadiem ilgāku laiku, nekā bijis galīgais viņam noteiktais sods. Apcietinājumā pavadītais laiks viņam nodarījis smagu morālo kaitējumu, kā arī liedzis pašattīstības iespējas, turklāt, būdams ekonomikas zinātņu doktors, pēc "Bankas Baltija" lietas beigām viņš tā arī nav varējis atrast darbu specialitātē, kā arī valsts maksātā pensija aprēķināta, ieskaitot aprēķinā laiku, ko viņš pavadījis apcietinājumā. Rīgas pilsētas Centra rajona tiesa uzdeva piedzīt no Tieslietu ministrijas 3500 latu morālā kaitējuma atlīdzību, kā arī valsts nodevu un ar lietas vešanu saistītos izdevumus.
2017. gadā Tālis Freimanis nokārtoja eksāmenu Lutera Akadēmijas Teoloģijas nodaļā un tika iesvētīts par Rīgas Jaunās Sv. Ģertrūdes evaņģēliski luteriskās draudzes evaņģēlistu. 2020. gada 14. augustā Latvijas Evaņģēliski luteriskā baznīca T. Freimani ordinēja palīgmācītāja pakāpē. Viņš turpināja kalpot Rīgas Jaunajā Sv. Ģertrūdes draudzē.
Dženifere Kapriati
Dženifera Kapriati (en; dzimusi Ņujorkā, ASV) ir bijusī amerikāņu tenisiste. Trīs reizes uzvarējusi Grand Slam un izcīnījusi zelta medaļu 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. 17 nedēļas bijusi WTA ranga līdere.
2012. gadā uzņemta Starptautiskajā tenisa slavas zālē.
Kauņas Miķeļa katoļu baznīca
<mapframe text="Kauņas Miķeļa katoļu baznīca" width=260 height=260 zoom=18 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q3325" } '''Kauņas Sv. Erceņģeļa Miķeļa baznīca''' (lt) ir Romas Katoļu baznīca, kas atrodas Lietuvas pilsētas Kauņas centrālajā daļā. Pārdala Kauņas Brīvības aleju divās nevienlīdzīgās daļās.
Banīca neobizantiskā stilā celta 19. gadsimta beigās kā pareizticīgo katedrāle (ru) Kauņas cietokšņa militārpersonām. Nodibinoties Lietuvas valstij, baznīca tika nodota katoļiem un kļuva par Lietuvas armijas Kauņas garnizona baznīcu. PSRS okupācijas gados tā kalpoja par izstāžu zāli. 1990. gadā katoļu baznīca ēku atguva.
Sputnik (ziņu aģentūra)
Sputnik (no ru — 'pavadonis'; agrāk Golos Rossii un RIA Novosti) ir ziņu aģentūra, ko izveidojusi Krievijas Federācijas valdībai piederošā aģentūra Rossiya Segodnya. Tās galvenā mītne atrodas Maskavā, ar filiālēm Vašingtonā, Kairā, Pekinā, Parīzē, Berlīnē, Londonā un Edinburgā. Portāls paredzēts ārvalstu auditorijai, un tajā tiek publicēti raksti par pasaules politiku un ekonomiku.
Kritika
2016. gadā Drošības policija atzina aģentūru Sputnik par Krievijas propagandas izplatītāju. 2019. gada jūlijā Lietuvas Radio un televīzijas komisija bloķēja pieeju ziņu portālam Sputnik.lt par Lrt.lt materiālu neatļautu pārpublicēšanu.
Reinis Straume
Reinis Straume (dzimis 1988. gada 4. oktobrī Rīgā) ir latviešu mūziķis, grupas Double Faced Eels dalībnieks. Uzstājas arī ar pseidonīmu RAUM.
2018. gadā piedalījās TV3 šova "X Faktors" 2. sezonā un iekļuva 12 finālistu starpā. Šovu pameta 4. tiešraidē.
Straume kā mūziķis un dziesmu un tekstu autors darbojies arī grupās Disfunk un New Old.
Mitotiskais indekss
Mitotiskais indekss ir kādas populācijas šūnu, kurām notiek mitoze, skaita un tās pašas populācijas kopējā šūnu daudzuma attiecība.
Mērķis
Mitotiskais indekss ir nepieciešams šūnu attīstības mērīšanai. Tas ir svarīgs faktors, ar kura palīdzību var progonozēt gan vispārējo dzīves ilgumu, gan lielākās daļas vēža veidu reakciju uz ķīmijterapiju. Indekss var zaudēt savas progonozes spējas attiecībā uz vecāka gadagājuma populācijām.
Mitotiskais indekss funkcionē arī kā mērījums, kas nosaka šūnu, kam notiek mitoze, procentuālo daudzumu populācijā. Paaugstināts mitotiskais indekss norāda uz aktīvāku šūnu dalīšanos, kas raksturīgs, piemēram, vēža šūnām. Indekss var būt paaugstināts arī dzīvei nepieciešamos procesu laikā, piemēram, normālas augu vai dzīvnieku augšanas laikā, kā arī audiem atjaunojoties pēc traumas.
Lāčupīte (Eglonas pieteka)
Lāčupīte (arī Cīruline, Cīruļupīte, Lācupes upe, Līčupe) ir Eglonas labā krasta pieteka Jēkabpils novadā.
Iztece - uz ziemeļiem no Ancenes. Tek ziemeļu-ziemeļaustrumu virzienā. Lielākās pietekas - Cīruļupīte, Dzirnavupīte. Ietek Eglonā uz ziemeļrietumiem no Izabelinas. Upi šķērso valsts autoceļš P72 (Ilūkste (Virsaiši) — Bebrene — Birži) un V801 (Rubeņi – Dunava). Pie autoceļa P72 tilta pār Lāčupīti atrodas Rubeņu baznīca.
1. Dejas balva
1. Dejas balvas tika pasniegtas Mihaila Čehova Rīgas Krievu teātrī, Rīgā. Dejas balvu rīko Latvijas Dejas informācijas centrs sadarbībā ar Kultūras ministriju. Balvu pasniedza par izciliem sasniegumiem 2017. un 2018. gadā. Katrs laureāts saņēma mākslinieces Gintas Grūbes veidotu statueti un naudas balvu 1000 eiro apmērā, bet mūža balvas saņēmējs – 1500 eiro.
Balvas pasniegšanas ceremoniju veidoja režisore Krista Burāne, horeogrāfes Aleksandra Astreina, Guna Trukšāne, Anete Vanceviča un Agnese Bordjukova, muzikālā noformējuma mākslinieks DJ Monsta, scenogrāfe, kostīmu māksliniece Pamela Butāne, video māksliniece Rūta Pakalne un citi.
Mūža balvu dejas mākslā saņēma horeogrāfs un dejas pedagogs Uldis Šteins.
Žūrija
Žūrijas komisija sastāvēja no baleta ekspertiem Guntas Bāliņas, Mariana Butkeviča un Regīnas Kaupužas, kas bija arī žūrijas komisijas priekšsēdētāja, laikmetīgās dejas ekspertiem Ramonas Galkinas un Andra Kačanovska, skatuviskās tautas dejas ekspertiem Ginta Baumaņa un Aldas Skrastiņas, un mūsdienu dejas ekspertiem Ingas Raudingas un Gunta Spridzāna.
Laureātu un nominantu saraksts
Treknrakstā izcelts kategorijas laureāts.
Portāla lsm.lv skatītāju balsojumā par labāko lielās formas izrādi tika atzīts deju lieluzvedums "Abas Malas" (horeogrāfi: Dace Adviljone, Liene Grava, Raimonds Martinovs un Gints Baumanis), savukārt skatītāju balvu kā mazās formas izrāde ieguva balets "Karmena" (horeogrāfe: Milana Komarova).
Friča Brīvzemnieka iela (Jūrmala)
Friča Brīvzemnieka iela ir iela Jūrmalā, Jaundubultu un Dubultu apkaimēs. Friča Brīvzemnieka iela sākas krustojumā ar Strēlnieku prospektu un beidzas ar strupceļu netālu no dzelzceļa. Kopējais ielas garums ir 550 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Friča Brīvzemnieka ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Friča Brīvzemnieka iela ir savienota ar šādām ielām:
Labais dēls
"Labais dēls" (en) ir 1993. gada psiholoģisks trilleris, kura režisors un viens no producentiem ir Džozefs Rūbens. Galvenās lomas atveido Makolijs Kalkins, Elaidža Vuds, Vendija Krūsone, Deivids Morss un Žaklīna Brūksa. Filmas pirmizrāde notika.
Divpadsmitgadīgais Marks Evanss nesen zaudējis māti. Marka tēvam Džekam jādodas uz Tokiju komandējumā, tāpēc viņš dēlu atstāj pie tantes un tēvoča, kuriem ir Marka vecuma dēls Henrijs. Laika gaitā Marks ievēro, ka Henrijs arvien vairāk izrāda vardarbīgas un psihopātiskas rakstura īpašības.
Fabrikas iela (Jūrmala)
Fabrikas iela ir iela Jūrmalā, Slokas apkaimē. Fabrikas iela sākas krustojumā ar Kokles ielu un beidzas ar strupceļu 7 metrus aiz krustojuma ar Dzērvju ielu. Kopējais ielas garums ir 145 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Fabrikas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Fabrikas iela ir savienota ar šādām ielām:
Anna Gomisa
Anna Gomisa (fr; dzimusi ) ir bijusī franču brīvā stila cīkstone, 2004. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvēja, četrkārtīgā Pasaules un Eiropas čempione.
Spirāliskais vārstulis
Spirāliskais vārstulis ir gremošanas sistēmas orgāns, kas raksturīgs vairākām zivju un apaļmutnieku kārtām. Tā ir viduszarnā spirāliski savīta iekšēja kroka (līdz 40 vai pat 45 vijumiem).
Spirāliskais vārstulis pārsvarā ir reliktām zivīm: skrimšļzivīm (haizivīm, rajām un himērām), bet no kaulzivīm — daivspurzivīm. Neliels spirāliskais vārstulis ir arī apaļmutniekiem, kaut arī vāji attīstīts. Nenozīmīga rudimenta veidā tas ir sastopams arī dažām siļķveidīgajām.
Īpaši attīstīts tas ir haizivīm un rajām. Šo zivju zarnas ir nelielas. Tā 3 metrus garām haizivīm zarnas garums ir 2,7 m (cilvēkam apmēram 8 m), bet spirāliskais vārstulis būtiski palielina barības uzsūkšanas virsmu. Bez tam šis orgāns būtiski palēnina barības pārvietošanos zarnā, attiecīgi palielinot barības vielu uzsūkšanās laiku. Haizivīm un rajām parasti kuņģis praktiski uzreiz pāriet spirāliskajā vārstulī, kurš, savukārt, tālāk savienots ar taisno zarnu. Spēcīgi attīstīts spirāliskais vārstulis ir viena no raksturīgākajām haizivju un raju anatomiskajām īpatnībām.
Anna Gomisa
Karjera
Pasaules čempionātos Anna Gomisa ieguva četras zelta (1993. gadā gaiļa, 1996. gadā spalvas, 1997. un 1999. gadā vieglajā svarā), divas sudraba (1994. gadā gaiļa, 1998. gadā spalvas svarā) un divas bronzas medaļas (1995. gadā vieglajā, 2010. gadā spalvas svarā).
Annas Gomisas medaļu pūrā arī deviņas Eiropas čempionātā medaļas (4 zelta, 1 sudraba un 4 bronzas), kuras viņa izcīnīja laika posmā no 1993. līdz 2007. gadam arī trīs dažādās svara kategorijās. 2001. gadā viņa ieguva bronzas medaļu Vidusjūras spēlēs, bet četrus gadus vēlāk kļuva arī par šo spēļu čempioni.
1999. gadā Annu Gomisu FILA izvirzīja balvai "Gada labākā sieviešu cīkstone" un 2009. gadā uzņēma savā Slavas zālē.
Moldova olimpiskajās spēlēs
Moldova olimpiskajās spēlēs piedalās kopš 1994. gada, kad tā pirmo reizi piedalījās ziemas olimpiskajās spēlēs, kas notika Albērvilā. Pirmās vasaras olimpiskās spēles, kurās piedalījās Moldova notika 1996. gadā Atlantā. Kopš tā laika Moldova ir piedalījusies gan visās ziemas olimpiskajās spēlēs, gan visās vasaras olimpiskajās spēlēs.
Līdz 1994. gadam Moldovas sportisti ir startējuši citu valstu sastāvā olimpiskajās spēlēs — Krievijas Impērijas (1990—1912), Rumānijas (1924—1936), Padomju Savienības (1952—1988) un Apvienotās komandas (1992) sastāvos.
Līdz šim Moldovas atlēti olimpiskajās spēlēs ir izcīnījuši 6 olimpiskās medaļas, visas vasaras olimpiskajās spēlēs.
Ziemas olimpiskās spēles
• — startēja viens un tas pats sportists vairākos sporta veidos.
Karognesēji
Karognesēji, kas nesuši karogus olimpisko spēļu atklāšanas ceromonijās
Harilajs Vasilaks
Harilajs Vasilaks (el; dzimis 1875. gadā, miris ) bija grieķu vieglatlēts un pirmais, kurš uzvarēja maratona distancē. Viņš izcīnīja arī sudraba medaļu 1896. gada vasaras olimpisko spēļu maratona distancē.
Jaunība
Harilajs Vasilaks dzimis Grieķijas pilsētā Pirejā. Viņs tēvs Mihaels Vasilaks bija no Mani apgabala un dienēja armijā. Viņš bija vecākais no trim brāļiem un māsām, un četrpadsmit gadu vecumā nomira viņa tēvs. Harilajs studēja tieslietas Atēnu Universitātē un strādāja Atēnu pirmās instances tiesā. Viņš ir bijis sporta kluba Panellinios loceklis, kurā nodarbojās ar skriešanu.
1896. gada 22. martā Grieķijā notika pirmās modernās Panhelleniskās spēles. Spēļu galvenais mērķis bija atlasīt komandu, kas tajā pašā gadā vēlāk sacentīsies pirmajās mūsdienu olimpiskajās spēlēs. Visi dalībnieki bija Grieķijas sporta klubu dalībnieki. Vasilakam bija reputācija kā spēcīgam garu distanču skrējējam. Viņš uzvarēja maratona skrējienā ar laiku 3 stundas un 18 minūtes.
1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Vasilaks bija viens no septiņpadsmit sportistiem, kas startēja olimpiskajā maratona distacē 1896. gada 10. aprīlī. Viņš finišēja otrajā vietā aiz sava tautieša Spiridona Luisa ar laiku 3 stundas 6 minūtes un 3 sekundes un bija viens no deviņiem sportistiem, kas veica pilno distanci. Abās sacensībās tajā laikā maratona distance bija 40 kilometri, nevis tagadējais standarts 42.195 kilometri.
Citas aktivitātes
Pēc Olimpiskajām spēlēm Vasilaks palīdzēja organizēt sacensības Grieķijā, kā arī tajās startēja. 1900. gadā viņš uzvarējā pirmajās Grieķijas 1000 metru soļošanas sacensībās un piedalījās vairākās sacīkstēs no 1900. līdz 1906. gadam.
Vasilaks studēja tiesības un kļuva par muitas direktoru Grieķijas Finanšu ministrijā. Viņš bija slavens ar savu godīgumu. 1960. gadā Grieķijas karalis Pāvils viņam piešķīra Fēniksa ordeņa zelta krustu. Ikgadējās maratona sacensībās Olimpijā piemin Vasilaku.
Viņš nomira 1964. gada 1. decembrī Grieķijas galvaspilsētā Atēnās.
Ulvis Bērziņš
Ulvis Bērziņš (dzimis ) ir Latvijas futbolists, uzbrucējs. Kopš 2019. gada spēlē Latvijas futbola 1. līgas kluba FK Smiltene/BJSS sastāvā.
Irānas futbola čempionāta Pirmā divīzija
Irānas futbola čempionāta Pirmā divīzija (fa) jeb Persian Gulf Pro League ir Irānas augstākā līga futbolā.
Visvairāk titulu (15) tajā ir izcīnījusi FK Perspolis.
Mario Maslačs
Mario Maslačs (dzimis ) ir Serbijas futbolists, aizsargs. Kopš 2021. gada spēlē Indonēzijas kluba PSS Sleman sastāvā.
Nurmuižas pils
Nurmuižas pils (Nurmhusen) ir bijusī Livonijas ordeņa vasaļa pils Laucienē, kas celta 16. gadsimta otrajā pusē. Līdz 1920. gada zemes reformai pils piederēja Firksu dzimtai. Tas ir lielākais muižas komplekss, kas saglabājies līdz mūsdienām un šobrid atrodas Talsu novada Laucienes pagastā.