cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pjotrs Skarga
Darbi
No Skargas darbiem vispazīstamākie ir 1579. gadā izdotās "Vecās un Jaunās derības svēto dzīves" (pl), kas kļuva par poļu literatūras agrīno klasiku, kā arī 1597. gadā publicētais darbs "Seima sprediķi" (Kazania sejmowe), kurā kritizēta Polijas Seima nespēja pieņemt lēmumus un valsts reliģiskā tolerance. Darbs kļuva populārs 19. gadsimta otrajā pusē, kad poļu intelektuāļi mēģināja saprast Polijas valsts bojēejas cēloņus iepriekšējā gadsimtā. To savos darbos apcerējuši tādi autori kā Adams Mickevičs un Jans Matejko.
Vjačeslavs Plēve
Vjačeslavs fon Plēve (krievu: Вячеслав Константинович фон Плеве, 1846—1904) bija Krievijas Impērijas valstsvīrs. Senators (1884), valsts sekretārs (1895).
Plēve īstenoja Krievijas Impērijas guberņu pārkrievošanu. Ar viņa aktīvu līdzdalību tika izstrādāts jauns Somijas karaspēka iesaukšanas regulējums, izdots manifests par krievu valodas ieviešanu Senāta un reģiona administratīvo iestāžu lietvedībā, nostiprināta ģenerālgubernatora ietekme uz vietējo Senāta lietu izlemšanu.
Saskaņā ar grāfa Sergeja Vites, kurš bija Plēves politiskais konkurents, atmiņu stāstiem, Plēve par Krievijas—Japānas karu esot teicis: "Mums ir nepieciešams mazs, uzvaru nesošs karš, lai pasargātu Krieviju no revolūcijas."
Gāja bojā no bumbas, ko viņa karietē Sanktpēterburgā iemeta sociālists Jegors Sozonovs.
Borovkas katoļu baznīca
Borovkas Dievmātes Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Krāslavas novada Ūdrīšu pagasta apdzīvotā vietā Borovkā.
Vēsture
Borovkas katoļu baznīcu uzcēla Vaclovs un Kazimirs Konrads Plāteri 1811. gadā, tad tā bija kā Krāslavas draudzes filiāle līdz pat 1922. gadam.
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Pašlaik draudzi apkalpo prāvests Alberts Cimanovskis, MIC. Draudzei ir piecas kapsētas — Borovkas kapsēta, Užingoras kapsēta, Kaplavas kapsēta, Stašānu kapsēta un Muļķu kapsēta. Draudzē ir aptuveni 300 draudzes locekļi.
Draudzes svētki
Draudzes īpašās svētku dienas ir Svētā Izidora diena, Vissvētākās Jaunavas Marijas — Pastāvīgās palīdzības diena, Svētā Elija diena, sargeņģeļu piemiņas diena.
Tehniska informācija
Borovkas baznīca ir 10 metrus gara un 7 metrus plata mūra viennavas celtne ar flīžu grīdu. Baznīcai ir skārda jumts. Apkārt baznīcai ir metālkalumu žogs ar ķieģeļu mūra elementiem. Baznīcas dārza abos stūros baznīcas ieejas pusē ir divi masīvi taisnstūra zvanu torņi no akmens un sarkanu ķieģeļu mūrējuma. Labās puses tornī atrodas vecs zvans. Baznīcas dārzā atrodas liels krucifikss.
Interjers
Aplūkojami ir seni priekšmeti — galvenais altāris ar Dievmātes skulptūru, trīs biktskrēsli, Lurdas Dievmātes glezna, četras evaņģēlistu sienas freskas. Baznīcā redzama piemiņas plāksne dievnama cēlājiem.
Alkoholiskais hepatīts
Alkoholiskais hepatīts ir deģeneratīva aknu slimība, kas daudzos gadījumos var pāriet aknu cirozē. Alkoholiskais hepatīts ir viens no aknu alkoholiskās slimības pamatvariantiem, kas līdz ar alkoholisko fibrozi uzskatāms par aknu cirozes obligāto stadiju.
Lietojot iekšķīgi, 90% no uzņemtā alkohola pārvēršas (metabolizējas) aknās, veidojot acetaldehīdu — vielu, kas bojā aknu šūnas (hepatocītus). Alkohols un tā metabolīti ierosina reakciju kaskādi, kas noved līdz hepatocītu hipoksijai (skābekļa badam) un rezultātā līdz aknu šūnu nekrozei.
Alkoholiskais hepatīts ir difūzs iekaisuma process aknu audos, kas ir alkohola un tā sabrukšanas produktu toksiskas iedarbības rezultāts. Tā ir hroniska saslimšana, kura attīstās 5—7 regulāras alkohola lietošanas gadu laikā.
RTL Group
RTL Group ir Luksemburgā bāzēts plašsaziņas līdzekļu uzņēmums, kam pieder vairāk nekā 60 TV kanāli, 30 radiostacijas un 8 straumēšanas platformas 8 Eiropas valstīs (tās ir Beļģija, Francija, Horvātija, Luksemburga, Nīderlande, Spānija, Ungārija, Vācija). RTL Group ir kompānijas Bertelsmann meitas uzņēmums, kas kotējas Frankfurtes fondu biržā un ir tās indeksa MDAX sastāvdaļa.
RTL Group ražo arī saturu globālajam tirgum, tostarp televīzijas šovus un seriālus. Tai pieder tādi zīmoli kā "X Faktors", Pop Idol, Good Times, Bad Times, The Price Is Right, Family Feud un The Bill.
Džodži Jonaširo
Džodži Jonaširo (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||2||0
Frederiks Leins
Frederiks Klods Viviens Leins (en; dzimis, miris ) bija austrāliešu peldētājs, divu olimpisko zelta medaļu ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Dzīves gājums
Leinam bija tika četri gadi, kad viņu brālis izglāba no noslīgšanas Sidnejas ostā. Pēc šī incidenta Leins izlēma iemācīties peldēt. Viņš ieguva izglītību Svētā Ignācija koledžā, Sidnejas Rivervjēras rajonā. Pārspējot vairākus Austrālijas peldēšanas rekodus viņš 1899. gadā pārcēlās uz Angliju, lai tur piedalītos Anglijas čempionātā.
1900. gadā viņš startēja vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē, kur startēja divās peldēšanas disciplīnās. Abās divās disciplīnās viņš izcīnīja zelta medaļas — 200 metru brīvā stila un 200 metru šķēršļu joslas peldēšanā. Līdz ar to viņš kļuva par pirmo Austrālijas sportistu, kurš ieguvis olimpiskās medaļas peldēšanā.
Pēc olimpiskajām spēlēm Leins vēl divus gadus palika dzīvot Anglijā, strādājot juridiskajā birojā BlekpūlaBlekpūlā, kamēr viņš turpināja piedalīties peldēšanas sacensībās un labot vairākus rekordus. 1902. gada jūlijā viņš uzvarēja 100 jardu peldējumā un kļuva par pirmo personu, kurš šo distanci veica vienā minūtē. 1902. gada augustā viņš 220 jardus nopeldēja 2 minūtēts 28.6 sekundēs. Šo rezultātu 1974. gadā Starptautiskā peldēšanas federācija apstiprināka kā pirmo pasaules rekordu 200 metros. Tā paša gada oktobrī viņš 100 jardus pirmo reizi veica 59.6 sekundēs.
Amirs Rahmani
Amirs Kadri Rahmani (sq, dzimis ) ir Kosovas futbolists, aizsargs. Kopš 2020. gada Rahmani spēlē Itālijas A sērijas kluba SSC Napoli sastāvā.
Sasniegumi
Napoli
Mūžīgā pusnakts
"Mūžīgā pusnakts" (en) ir 1998. gada melnā komēdija, kas balstīta uz Džerija Stāla tāda paša nosaukuma autobiogrāfiju. Filmas režisors un scenārija autors ir Deivids Velozs. Galvenās lomas atveido Bens Stillers, Elizabete Hērlija, Marija Bello, Ouens Vilsons, Šerila Lada, Pīters Grīns un Žanīna Garofalo. Filmas pirmizrāde notika.
Filmā tiek parādīta Džerija Stāla karjera no tās pirmsākumiem līdz pat brīdim, kad Stāls guva panākumus kā komēdijseriālu scenāriju autors.
Jūlija Putinceva
Jūlija Putinceva (ru; dzimusi Maskavā) ir Krievijā dzimusi Kazahstānas tenisiste, spēlē ar labo roku. Augstāko 27. vietu vienspēlēs sasniegusi 2017. gada 6. februārī.
Pēc nesaprašanās ar Krievijas Tenisa federāciju J. Putinceva 2012. gadā pieņēma piedāvājumu turpmāk pārstāvēt Kazahstānu.
Masaru Učijama
Nacionālā izlase
!Kopā||1||0
Mareks Grehuta
Mareks Mihals Grehuta (pl, dzimis, miris ) bija Polijas dziedātājs, dziesmu autors un komponists. Tiek uzskatīts par vienu no nozīmīgājiem poļu dziesmu dzejas pārstāvjiem. Pievērsās arī progresīvajai rokmūzikai, džezrokam, simfoniskajai rokmūzikai, it īpaši darbības sākumposmā. Absolvējis Krakovas Politehnisko universitāti, iegūstot arhitekta kvalifikāciju.
Meli
Meli ir apzināti izteikts apgalvojums, kas ir pretrunā ar patiesību. Melus mēdz dēvēt arī par nepatiesību. Tie parasti veikti, lai kādu konkrētu cilvēku vai cilvēku grupu apzināti maldinātu. Melošanas iemesli var būt dažādi, piemēram, lai izvairītos no sodīšanas vai kritikas. Cilvēku, kas melo, sauc par meli. Parasti meliem ir negatīva nozīme, un līdz ar to, atkarībā no konteksta, melu izplatītājus var skart arī sociālas, juridiskas, kriminālas, reliģiskas sekas.
Melošanu var dalīt šādas grupās:
Vītiņi (Grobiņas pagasts)
Vītiņi ir apdzīvota vieta Dienvidkurzemes novada Grobiņas pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidrietumos pie autoceļa V1222 8 km no pagasta centra Dubeņiem, 8,5 km no novada centra Grobiņas un 217 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušo Grobiņas virsmežniecību un Vītiņu pusmuižu.
Po (pilsēta)
Po (fr) ir pilsēta un komūna Pireneju ziemeļdaļā, Akvitānijas reģionā, Francijā, Atlantijas Pireneju departamenta administratīvais centrs. Kopš 1464. gada tā bija arī vēsturiskās Bearnas provinces galvaspilsēta. Kopā ar citām 13 blakus komūnām tā veido Po-Pireneju komūnu aglomerāciju, kas atvieglo vietējo jautājumu risināšanu.
Pilsētā esošā 1972. gadā dibinātā augstskola Université de Pau et des Pays de l'Adour piesaista lielu skaitu studentu, kas manāmi ietekmē tās iedzīvotāju skaitu. No Po pils 1,8 km garumā Bomona parka virzienā plešas Pireneju bulvāris, no kura paveras skats uz kalniem. Alfonss de Lamartīns ir izteicies: "Po ir pasaulē skaistākais skats uz zemi, tāpat Neapolē ir skaistākais skats uz jūru".
Sports
Kopš 1930. gada Po ir kļuvusi par svarīgu pieturas punktu Tour de France riteņbraukšanas sacensību maršrutā, pateicoties savai atrašanās vietai un atbilstošajai infrastruktūrai. 2010. gadā Po rīkoja savu 63. posmu un tikai viena cita pilsēta (Bordo) bez Parīzes ir rīkojusi vairāk posmu. 2010. gada tūre Po viesojās trīsreiz: pirmoreiz braucot cauri, otrreiz kā finišs, bet trešoreiz kā starta vieta ceļā uz Col du Tourmalet kalnu pāreju. 2017. gadā Po tūri uzņems 69. reizi.
Šinobu Ikeda
Šinobu Ikeda (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||1||0
Veseta (stacija)
Veseta ir līnijas Jaunkalsnava—Veseta galastacija. Tā atrodas Aizkraukles novada Vietalvas pagastā, Vesetas grants karjera teritorijā. Stacija paredzēta tikai kravas satiksmei (grants iekraušanai). 2014. gadā no stacijas paredzēta papildu pievedceļa izbūve A/S "RAFAELLO" īpašumā esošās karjera daļas apkalpošanai.
Zušu senkapi
Zušu senkapi ir aizsargājams vietējas nozīmes arheoloģijas piemineklis Alūksnes novada Alsviķu pagastā uz dienvidaustrumiem no Karvas, netālu no autoceļu P39 (Alūksne — Ape) un V379 (Karva – Rezaka) krustojuma.
Veseta (stacija)
Vēsture
Stacija ierīkota 20. gadsimta 80. gados, kad no Jaunkalsnavas stacijas uzbūvēts atzars grants vešanai.
Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — tāllēkšana no vietas vīriešiem
Tāllēkšana no vietas vīriešiem bija viena no 23 disciplīnām, kas tika aizvadīta vieglatlētikas sacensību ietvaros 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē. Sacensības notika 1900. gada 16. jūlijā Kruakatelānā, Buloņas meža teritorijā. Tajās startēja 4 sportisti no divām valstīm.
Zelta medaļu, ar rezultātu 3.21 metri, izcīnīja ASV sportists Rejs Evrijs. Sudraba medaļu, ar rezultātu 3.135 metri, ieguva ASV sportists Ērvings Baksters. Savukārt bronzas medaļu, ar rezultātu 3.03 metri, ieguva Francijas sportists Emīls Toršbēfs.
Zelta medaļas ieguvējs Rejs Evrijs, ar rezultātu 3.21 metri, uzstādīja olimpisko rekordu šajā disciplīnā.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Augstlēkšanas sacensībās startēja 4 sportisti no 2 valstīm.
Iekavās norādīts startējošo sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Antra Stafecka
Antra Stafecka-Niedra (dzimusi Antra Stafecka ) ir latviešu dziedātāja. 2008. gadā piedalījās TV3 šovā "Koru kari" Lielvārdes Violetā kora sastāvā. 2012. gada sākumā Stafecka uzsāka dalību Televīzijas mūzikas realitātes šovā "OKartes skatuve 2". Neskatoties uz veiksmīgo sniegumu, vairākām izdotām oriģināldziesmām un vairākām uzvarām koncertos, dziedātāja veselības problēmu dēļ šovu pameta. 2012. gada aprīlī Stafecka piedalījās arī "Jaunais vilnis 2012" atlasē. 2013. gadā Antra Stafecka piedalījās Eirovīzijas dziesmu konkursa Latvijas nacionālajā atlasē "Dziesma 2013" ar dziesmu When You Are With Me, finālā ieņēma 4. vietu. 2015. gadā Antra arī piedalījās Eirovīzijas dziesmu konkursa Latvijas nacionālajā atlasē "Supernova 2015" ar dziesmu "It's The Night", bet finālā neiekļuva.
No 2013.gada uzsāka muzikālu sadarbību ar grupu "Otra Puse", izdodot pirmo singlu "Uzzīmē mani". Pēc tam seko vairākas dziesmas kā "Kopā", "Es Tev", "Tavās rokās" u.c. Notikušas vairākas kopīgas koncerttūres pa Latviju.
FC Luzern
FC Luzern ir Šveices futbola klubs no Lucernas. Dibināts 1901. gadā. Pašlaik spēlē Šveices Superlīgā. Klubs ir vienreiz kļuvis par Šveices čempioniem un divas reizes izcīnījis Šveices kausu. Mājas spēles aizvada Swissporarena stadionā.
Iecelnieki
Iecelnieki ir ciems Madonas novada Ošupes pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V843.
Informatica
Informatica Corporation ir ASV programmatūras izstrādes uzņēmums, kas sniedz datu integrācijas risinājumus. Dibināts 1993. gadā. Galvenais birojs atrodas Redvudsitijā, Kalifornijā.
Vēsture
1993. gadā Diaz Nesamoney un Gaurav Dhillon Paloalto dibināja uzņēmumu Informatica. Sākotnēji uzņēmums koncentrējās uz datu migrāciju starp platformām, kad tajā laikā notika pāreja no lieldatoriem uz klients-serveris arhitektūru. 1994. gadā izlaists pirmais produkts — OpenВridge — rīks, kas sagatavoja atbilstības starp datu modeļiem no dažādiem avotiem. 1996. gadā izlaists PowerMarts, kas izmantoja Data mart koncepciju. 1998. gadā uz PowerMarts pamata izlaists produkts datu izvilkšanai, transformēšanai un ielādei (ETL). 1998. gadā strauji pieauga ieņēmumi (gandrīz 15 reizes vairāk nekā 1996. gadā).
2006. gadā iegādāti ETL risinājumu uzņēmumi Itemfield un Similarity. 2008. gadā nopirkta Somijas mobilo telefonu ražotāja Nokia nodaļa Identity Systems, kas izstrādāja identifikācijas sistēmas. 2009. gadā nopirkts Vācijas uzņēmums Address Doctor, kas izstrādāja programmatūru adrešu informācijas apstrādei pēc noteikta formāta aptuveni 200 valstīm. 2009. gadā iegādāts uzņēmums Applimation, kas izstrādāja informācijas dzīves cikla pārvaldības risinājumus. 2010. gadā nopirkts uzņēmums Siperian, kas bija viens no trijiem līderiem Master data management risinājumos.
Informatica akcijas tika kotētas NASDAQ biržā (kods INFA). Lielākie akcionāri 2013. gada augustā bija: Janus Capital Management LLC (8,28 %), Columbia Wanger Asset Management, L.P. (5,76 %), Columbia Wanger Asset Management, LLC (5,28 %), Vanguard Group, Inc. (5,27 %). 2015. gada 7. aprīlī paziņots, ka uzņēmumu par aptuveni 5,3 miljardiem USD pērk uzņēmums, kuru kontrolē investīciju fonds Permira un CPP Investment Board. Darījums pabeigts 6. augustā. Bez tam uzņēmumi Microsoft un Salesforce Ventures piekrituši kļūt par stratēģiskajiem investoriem.
Jaunkalsnava (stacija)
No 2021. gada 1. jūnija atjaunota regulāra pasažieru satiksme caur Jaunkalsnavu līdz Gulbenei piektdienās, sestdienās un svētdienās (atpakaļ uz Rīgu divas reizes sestdienās un vienreiz svētdienās). Savukārt līdz Madonai caur Jaunkalsnavu satiksme nodrošināta katru dienu.
Vēsture
Stacija Jaunkalsnavā ierīkota reizē ar dzelzceļa līnijas Pļaviņas—Valka uzbūvēšanu. Agrāk no stacijas bija atzars līdz smilšu karjeram pie Aronas upes, kā arī šaursliežu atzars, kas beidzās pie Aiviekstes. 20. gadsimta 80. gados no stacijas uzbūvēts atzars uz Vesetas grants karjeru.
2018. gadā caur Jaunkalsnavu kursēja 2 maršruta Rīga—Gulbene—Rīga reisi — 1. septembrī uz pasākumiem "Bānīša svētki", "Bānītim 115" un izglītojošā un interaktīvā centra "Dzelzceļš un Tvaiks" atvēršana Gulbenes dzelzceļa stacijā un 1./2. jūlijā, lai atvieglotu nokļūšanu Rīgā Dziesmu un deju svētku dalībniekiem (šis reiss Jaunkalsnavā nepieturēja).
Kopš 2019. gada 8. jūnija Madonas virzienā caur Jaunkalsnavu bija izmainīts kustības saraksts — uz Madonu piektdienu vakaros, atpakaļ uz Rīgu sestdienu rītos, bet svētdienās reiss turp un atpakaļ.
2020. gadā caur Jaunkalsnavu notika 2 dīzeļvilciena Rīga—Madona—Gulbene reisi: 25. jūlijā (uz Gulbenes pilsētas svētkiem) un 5. septembrī (uz Bānīša 117. gadadienas svētkiem).
Galatija (province)
Galatija (la) bija Romas impērijas province, kas atradās Mazāzijas teritorijā (mūsdienu Turcijā), un kuru romiešu imperators Augusts Oktaviāns dibināja 25. gadā pr.Kr. Provincē tika iekļauts Galatijas apgabals un tās galvaspilsēta bija Ankira (la) (mūsdienu Ankara). Provinces robežas vairākkārtīgi tika mainītas, līdz Antonina Pija laikā izveidotās robežas saglabājās līdz Diokletiāna reformai. Galatijas province ziemeļos robežojās ar Bitīnijas un Ponta provinci, austrumos ar Kapadoķijas provinci, dienvidos ar Kilikijas provinci un ar Līkijas un Pamfīlijas provinci, bet rietumos ar Āzijas provinci.
Saskaņā ar Diokletiāna tetrarhijas reformām Galatijas ziemeļu daļa tika pievienota Paflagonijai, bet dienvidu daļa tika atvēlēta Likaonijai. 398. gadā Arkādija valdīšanas laikā palikusī Galatijas teritorija tika sadalīta Primārajā Galatijā un Sekundārajā Galatijā jeb Salutārī. Primārā Galatija aizņēma iepriekšējās provinces teritorijas ziemeļaustrumu daļu, saglabājot Ankiru, kā savu galvaspilsētu, un to pārvaldīja konsulārs. Sekundārā Galatija jeb Salutāris aizņēma vecās provinces dienvidrietumu daļu, un to pārvaldīja prezids ar rezidenci Pessinā. Abas šīs provinces tika iekļautas Pontas diocēzē. Justiniāna I valdīšanas laikā šīs provinces uz īsu brīdi no 536. līdz 548. gadam tika atjaunotas, bet 7. gadsimta otrajā pusē tās tika iekļautas jaunajā Anatolikas tēmā. Vecās provinču administrācijas pēdas saglabājās līdz 8. gadsimta sākumam.
Gābors Koša
Gābors Koša (hu; dzimis 1971. gada 31. janvārī) ir ungāru reliģiju vēsturnieks, Lorānda Ētveša universitātes Ķīnas studiju nodaļas Humanitāro zinātņu fakultātes asociētais profesors. (Ķīniešu nosaukums: Kāng Gāobǎo; tradicionālā ķīniešu: 康高寶; vienkāršotā ķīniešu: 康高宝.)
Karjera
Gābors Koša dzimis Budapeštā un ieguvis maģistra grādu angļu valodā (1995), ķīniešu valodā (1997) un reliģijas zinātnē (2011). 2006. gadā viņš aizstāvēja doktora disertāciju ar nosaukumu "Ķīniešu tekstu terminoloģiskā analīze saistībā ar maniheismu" (ungāru valodā: A manicheizmussal kapcsolatos kínai nyelvű szövegek terminológiai elemzése).
No 1999. līdz 2008. gadam viņš mācīja "Tan Kapuja" Budistu Koledžā. Kopš 2009. gada viņš strādā Lorānda Ētveša universitātes, šobrīd kā asociētais profesors.
Koša tika piešķirta Japānas Zinātnes veicināšanas biedrības (JSPS, 2008—2009) un Taivānas Chiang Ching-kuo Starptautiskās zinātnieku apmaiņas fonda pēcdoktorantūras stipendija (2010—2012). 2014.—2015. gadā viņš bija EURIAS stipendiāts Kembridžas Universitātes Mākslas, sociālo zinātņu un humanitāro zinātņu pētniecības centrā (CRASSH). 2020.—2021. gadā viņš bija Rodžers E. Kovejs (Roger E. Covey) Austrumāzijas studiju loceklis Padziļināto pētījumu institūtā (IAS, Prinstona).
Viņš ir ELTE universitātes Zīda ceļa pētniecības grupas loceklis, partneris pētnieks Austrālijas Pētniecības padomes projektā “Maniheju liturģiskie teksti un prakse no Ēģiptes līdz Ķīnai.” Viņš ir viens no Ungārijas žurnāla "Austrumāzijas studijas" redaktoriem. Kopš 2010. gada viņš ir ceturkšņa žurnāla Acta Orientalia Academiae Scientiarum Hungaricae galvenais redaktors. Viņš ir Ungārijas Zinātņu akadēmijas Orientālistikas komitejas loceklis.
4A Games
4A Games ir Maltā bāzēts Ukrainas izcelsmes datorspēļu izstrādes uzņēmums. Dibināts 2006. gadā Kijivā, vairākiem spēļu izstrādātājiem atdaloties no ukraiņu uzņēmuma GSC Game World. 2014. gadā uzņēmums pārcēla galveno mītni uz Maltu, Ukrainā paturot apakšstudiju. Pazīstams kā spēļu sērijas Metro izstrādātājs.
Essity
Essity AB ir Zviedrijas uzņēmums, kas izstrādā, ražo un izplata higiēnas un veselības produktus. Tā galvenais birojs atrodas Stokholmā. Uzņēmums dibināts 2017. gadā, atdaloties no Svenska Cellulosa Aktiebolaget SCA.
Essity akcijas tiek kotētas Nasdaq Stockholm biržā. 2021. gada decembrī lielākie kapitāldaļu turētāji bija: Industrivärden AB (10,1 %), AMF Försäkring & Fonder (8,1 %), Norges Bank Investment Management (6,4 %), MFS Investment Management (2,8 %), Swedbank Robur fonder (2,0 %).
Nosaukums Essity veidots no angļu valodas vārdiem Essentials ("būtiskais", "pirmās nepieciešamības") un Necessities ("nepieciešamības").
SCA higiēnas preču nozare
Essity priekštecis bija Zviedrijas kokapstrādes un celulozes ražošanas uzņēmums SCA, kas dibināts 1929. gadā.
SCA iegāja higiēnas produktu biznesā 1975. gadā, nopērkot higiēnas preču ražotāju Mölnlycke AB (ar zīmoliem TENA, Libresse). 1970. gadu otrajā pusē Zviedrijas celulozes un papīra rūpniecībā iestājās kritums, tādēļ tika nolemts paplašināt produkcijas klāstu, īpaši higiēnas preču jomā. 1995. gadā SCA ieguva Vācijas iepakojuma un higiēnas papīra ražotāja PWA (ar zīmolu Zewa) kapitāldaļu vairākumu (sākotnēji tas bija 75 %, bet 1997. gadā iegūti 94 %).. 1997. gadā Mölnlycke klīnisko produktu nodaļa tika pārdota uzņēmumam Nordic Capital, un kopš 1998. gada tas ir neatkarīgs uzņēmums Mölnlycke Health Care.
2001. gadā tika nopirkts Georgia-Pacific Tissue meitas uzņēmums ASV Wisconsin Tissue. 2004. gadā no International Paper nopirkts Jaunzēlandes higiēnas papīra ražotājs Carter Holt Harvey, tādējādi SCA nostiprinājās Austrālāzijas tirgū. 2007. gadā par 512 miljoniem eiro nopirktas Procter & Gamble higiēnas papīra Eiropas operācijas ar zīmolu Tempo. 2007. gadā tika nopirkta daļa Āzijas higiēnas papīra ražotāja Vinda kapitāldaļu. 2009. gadā ar Kolumbijas kopuzņēmuma starpniecību tika iegādāts Argentīnas lielākais sieviešu higiēnas produktu uzņēmums Algodonera Aconcagua.
2015. gada augustā tika paziņots, ka SCA higiēnas nozare tiks atdalīta no mežu nozares. Tika pieņemts lēmums biznesu Taivānā un Dienvidkorejā pievienot Vinda. 2016. gada 21. janvārī tika pabeigta ASV higiēnas papīra ražotāja Wausau Paper iegāde. 2016. gada 24. augustā tika paziņots, ka SCA tiks sadalīts divos atsevišķos uzņēmumos. 2016. gada decembrī SCA paziņoja, ka par 2,74 miljardiem eiro iegādāsies uzņēmumu BSN Medical, kas specializējies kompresijas terapijas, ortopēdijas un brūču kopšanas produktos; tā zīmoli: Jobst, Leukoplast, Cutimed, Delta Cast un Actimove. 2016. gadā tika pieņemts lēmums Brazīlijā būvēt jaunu ražotni urīna nesaturēšanas produktiem.
Atsevišķs uzņēmums Essity
2017. gadā tika pabeigta higiēnas un medicīnas produktu biznesa atdalīšana no SCA, jaunajam uzņēmumam dodot nosaukumu Essity. 2017. gada 15 jūnijā Essity akcijas sāka kotēt Nasdaq Stockholm biržā.
2020. gada 27. februārī Essity noslēdza līgumu par Zviedrijas medicīnas risinājumu uzņēmuma ABIGO Medical AB 75 % kapitāldaļu iegādi. 1. aprīlī tika nopirkts Nīderlandes uzņēmums Novioscan, kas izstrādājis nēsājamu ultraskaņas tehnoloģiju urīnpūšļa pārraudzībai un saturēšanas kontroles nodrošināšanai. 21. oktobrī Essity pārdeva tam piederošās 49 % Sancella Tunisia kapitāldaļas uzņēmumam Sotupa. Decembrī Essity tika iekļauts Dow Jones ilgtspējības indeksā. 2021. gada 16. februārī tika panākta vienošanās par Austrālijas kopuzņēmuma Asaleo Care 63,8 % kapitāldaļu iegādi; darījums pabeigts 1. jūlijā. 22. aprīlī tika panākta vienošanās par Essity piederošu kapitāldaļu palielināšanu Kolumbijas uzņēmumā Productos Familia S.A. no 50 % uz 95,8 %; darījums pabeigts 31. augustā. 27. aprīlī tika panākta vienošanās par uzņēmuma ABIGO Medical AB atlikušo 25 % kapitāldaļu iegādi; darījums pabeigts 2. jūlijā. 1. novembrī no Johnson & Johnson Consumer Inc. tika iegādāti profesionālā sporta teipošanas lenšu zīmoli Coach, Elastikon un Zonas, kas bija populāri ASV. 21. decembrī tika nopirkts ASV medicīnas risinājumu uzņēmums AquaCast Liner, kas specializējies ortopēdijā. 29. decembrī par 116 miljoniem ASV dolāru tika iegādāts ASV uzņēmums Hydrofera, kas piedāvā brūču aprūpes produktus.
2022. gada 2. februārī Essity iegādājās ASV slaucīšanas un tīrīšanas produktu uzņēmumu Legacy Converting, Inc. Essity kļuva par pasaules tirgus līderi higiēnas necaurlaidīgo apģērbu jomā, 7. jūlijā tika nopērkot Austrālijas uzņēmumu Modibodi (darījums pabeigts 1. augustā) un 8. jūlijā iegādājoties Kanādas uzņēmuma Knix Wear Inc. 80 % kapitāldaļu (darījums pabeigts 1. septembrī).
Essity Latvijā
Nīderlandē reģistrētais uzņēmums SCA Group Holding 2000. gada 22. augustā dibināja meitas uzņēmumu Latvijā SIA SCA Hygiene Products.
Pēc tam, kad 2017. gadā Essity atdalījās no SCA grupas un SIA SCA Hygiene Products mātes uzņēmums mainīja nosaukumu uz Essity Group Holding, 2018. gada 8. janvārī SIA SCA Hygiene Products nosaukums tika mainīts uz SIA Essity Latvia.
Latvijā Essity piedāvā produktus ar zīmoliem Libresse (sieviešu higiēnas produkti), Lotus (higiēnas papīrs), TENA (urīna nesaturēšanas produkti), TORK (profesionālas higiēnas risinājumi).
Zīmoli
Essity zīmoli:
Žīguru senkapi
Žīguru senkapi jeb Miroņu kalniņš ir aizsargājams valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis Alūksnes novada Alsviķu pagastā uz rietumiem no Alsviķiem, Bērtiņu ezera ziemeļu krastā.
Kadzuši Kimura
Kadzuši Kimura (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||54||26
Jaunlubāna
Jaunlubāna ir ciems Madonas novada Ošupes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
AMC-9
AMC-9 ir Luksemburgā bāzēta uzņēmuma SES sakaru pavadonis. Tas paredzēts sakaru nodrošināšanai Ziemeļamerikai. Orbītā palaists 2003. gada jūnijā.
Pavadoni izgatavoja uzņēmums Alcatel Space uz platformas Spacebus-3000B3 bāzes. Tam uzstādīti 24 Ku joslas un 24 C joslas raidītāji.
AMC-9 tika palaists 00:57 UTC ar nesējraķeti Proton-M/Briz-M no Baikonuras kosmodroma 200. starta laukuma 39. palaišanas iekārtas.
2017. gada 17. jūnijā aptuveni 07:27 UTC kaut kādu iemeslu dēļ ievērojami izmainījās AMC-9 orbīta un tika zaudēti sakari ar to. Pavadonis sāka dreifēt no sākotnējās pozīcijas 83,0° rietumu garuma par aptuveni 0,17 grādi dienā uz rietumiem; palielinājās arī orbītas ekscentritāte. 18. jūnijā AMC-9 klientu sakaru kanāli tika pārslēgti uz citiem pavadoņiem. 29. jūnijā pavadoņa tuvumā tika pamanīti vairāki objekti, bet nebija zināms, vai tie bija atdalījušies no AMC-9. 1. jūlijā SES izdevās atjaunot sakarus ar AMC-9, kad tas atradās 84,6° R.
Ščastja
Ščastja ir pilsēta Ukrainas austrumos, Luhanskas apgabalā, administratīvi pakļauta Luhanskas pilsēta Žovtņevijas rajona padomei. Izvietojusies apgabala vidusdaļā, Siverskijdoņecas kreisajā krastā 24 km no apgabala centra Luhanskas.
Vēsture
Apdzīvoto vietu 17. gadsimta beigās dibināja no dzimtbūšanas izbēgušie zemnieki. 1754. gadā imperatore Katrīna II zemes gar Doņecu kopā ar Ščastjas ciemu uzdāvināja savam galminiekam Grigorijam Kovaļinskim. Strauja izaugsme sākās 1953. gadā sakarā ar Vorošilovgradas TEC celtniecību. 1963. gadā Ščastjai piešķirtas pilsētas tiesības.
Valons Beriša
Sasniegumi
Red Bull Salzburg
Lazio
Antociāni
Antociāni jeb antocianīni ir augu pigmenti, kas piešķir augiem sarkano, zilo un violeto krāsu to struktūrās. Krāsainie antociānu pigmenti tiek tradicionāli izmantoti kā dabiskās ēdienu krāsvielas, un tiem piemīt antioksidējošās un baktericīdās īpašības. Šo pigmentu krāsu un stabilitāti ietekmē vides pH līmenis, gaisma, temperatūra un molekulu struktūra. Krizantemīns jeb cianidīna–3–glikozīds ir visbiežāk sastopamais antociāns augos.
Augos
Antociāni ir flavonoīdu glikozīdi, kas atrodas augu vakuolās izšķīdinātā formā. Epidermā un mezofila ārējās šūnās uzkrājoties, antociāni absorbē gaismas viļņus virs 500nm, t.i., zili zaļo un ultravioleto gaismu, novēršot fotosintēzes spēju samazināšanos (fotoinhibīciju) un pasargājot lapas no pārmērīgas gaismas.
Antociānu koncentrācijas pieaugums izraisa koku lapu krāsas maiņu rudenī.
Ietekme uz citiem organismiem
Ziedu sarkanais un purpura krāsojums antociānu ietekmē pievilina apputeksnētājus. Augļu krāsainā miza piesaista dzīvniekus, kas apēd šos augļus un izplata to sēklas.
Izmantošana
Antociānus izmanto pārtikas rūpniecībā kā dabīgas krāsvielas ar numuru E 163. Latvijas Universitātes Ģeogrāfijas un Zemes zinātņu fakultāte arī pievērsās antociānu lietošanai pārtikas rūpniecībā projekta "Smart Packaging" ietvaros, izmantojot mālus un antociānus kā vairākkārt lietojamus ēdiena derīguma termiņa indikatorus. Sensors maina krāsu no sarkanas uz zilu, parādot bakteriālā un mikrobioloģiskā piesārņojuma līmeni.
Antocianidīni
Antocianidīni ir antociānu flavonoīdu daļas jeb antociāni bez saharīdu atlikumiem. Izplatītākie antocianidīni ir cianidīns, delfinidīns, pelargonidīns, peonidīns, malvidīns un petunidīns, kas ir atrodami augļos un dārzeņos, attiecīgi, ar 50%, 12%, 12%, 12%, 7% un 7% pārsvaru:
Bikovas baznīca
Bikovas Vissvētās Jēzus Sirds Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Rēzeknes novada Gaigalavas pagasta Bikavā. Vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.
Vēsture
Pirmo Bikovas katoļu baznīcu šeit uzcēla ar muižkungu Rāmeru atbalstu 1794. gadā. Tā bija koka baznīca.
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Pašlaik draudzi apkalpo prāvests Ivars Pāvils Vīgulis. Draudzei ir divas kapsētas.
Tehniska informācija
Bikovas baznīca ir 17,10 metrus gara un 15,60 metrus plata trīsnavu celtne ar cementa flīžu grīdu. Baznīcai ir skārda jumts. Apkārt baznīcai ir mūra žogs.
Interjers
Baznīcā ir redzami trīs altāri. Lielajā jeb centrālajā altārī ir aplūkojami abu Zebedeja dēlu tēli, virs altāra redzama 1976. gadā Rīgā izgatavotā vitrāža "Crux gloriosa" (1x1,25m). Labās puses altārī redzami Svētā Jāzepa un Svētā Jāņa Kristītāja tēli, kreisās puses altārī — Svētā Pētera, Svētās Terēzes un Svētās Elizabetes tēli. Visas skulptūras izgatavotas Šauļos, to augstums ir 1 — 1,5 metri. Virs dievgalda ir aplūkojamas Svētā Miķeļa un Rožukroņa Karalienes skulptūras.
Linkolna (ASV)
Linkolna (en, ) ir pilsēta Amerikas Savienotajās Valstīs, Nebraskas štata un Lenkasteras apgabala administratīvais centrs. Tā ir otra apdzīvotākā pilsēta štatā aiz Omahas. 2018. gadā pilsētā dzīvoja 287 tūkstoši cilvēku. Atrodas Nebraskas štata dienvidaustrumos, 95 km uz dienvidrietumiem no Omahas, Soltkrīkas upes krastos.
Linkolna tika dibināta 1856. gadā kā Lenkasteras ciems. 1859. gadā tā kļuva par jaunizveidotā Lenkasteras apgabala administratīvo centru. 1869. gadā, kad tā kļuva par Nebraskas administratīvo centru, pilsētas nosaukums tika mainīts uz Linkolna par godu ASV prezidentam Abrahamam Linkolnam. 1869. gadā dibināta arī Nebraskas universitāte. Vēl Linkolnā atrodas metodistu universitāte — Nebraskas Veslejanas universitāte (Nebraska Wesleyan University). Linkolna ir nozīmīgs transporta mezgls, cauri pilsētai izbūvēta dzelzceļa līnija. Pilsētas teritorijā atrodas Linkolnas lidosta. Netālu no pilsētas ir vēl divas lidostas un aviobāze.
Linkolnā attīstīta lauksaimniecības produktu pārstrāde — miltu ražošana, gaļas pārstrāde. Attīstīta arī lauksaimniecības tehnikas būve, pārtikas rūpniecības iekārtu ražošana, elektrotehnikas gatavošana, naftas pārstrāde.
Kardināls infants Austrijas Ferdinands
Kardināls infants Austrijas Ferdinands (Don Fernando de Austria, Cardenal-Infante Fernando de España, Ferdinand von Österreich; dzimis vai, miris ) bija Spāņu Nīderlandes gubernators, Romas Katoļu baznīcas kardināls, Spānijas infants, Portugāles infants (līdz 1640. g.), Austrijas erchercogs, Toledo arhibīskaps (1619-1641. g.) un militārais komandieris Trīsdesmitgadu kara laikā.
Jaunība
Piedzima Eskorjalā netālu no Madrides, Spānijā 1609. gadā. Viņš bija Spānijas un Portugāles karaļa Felipes III un Austrijas Margaritas, kura savukārt bija imperatora Ferdinanda II māsa, dēls. Viņa vecākais brālis un māsa bija Felipe IV un Francijas karaliene Austrijas Anna.
Tā kā tēvs vēlējās, lai Ferdinands iegūtu Katoļu baznīcas amatpersonas karjeru, Ferdinands tika paaugstināts uz Spānijas primāciju 1619. gadā, kļūstot par Toledo arhibīskapu. Neilgi pēc tā kļuva par kardinālu. Ferdinands nekad netika ordinēts par priesteri.
Notikumi, kas noveda pie Nerdlingenes kaujas
1630. gadā kardināla infanta tante Izabella Klāra Eiženija plānoja, ka Ferdinands kļūtu par nākamo spāņu Nīderlandes gubernatoru pēc viņas. Lai nokļūtu uz Nīderlandi atbilstoši gubernatora manierei, stiprai armijai vajadzēja piesegt viņu. Ceļošana ar kuģi nebija iespējama, jo tas radītu risku izcelties kaujai ar holandiešu jūras kara floti tajā laikā notikušajā Astoņdesmit gadu karā, tādēļ 1633. gadā Ferdinands devās uz Dženovu, pametot savu Katalonijas gubernatora amatu, kur tika apmācīts. Viņš satikās ar armiju no Milānas plānotam gājienam caur slaveno Spāņu ceļu pāri Lombardijai, Tirolei un Švābijai, pēc tam dodoties caur Reinu uz Nīderlandi. Ferdinands plānoja nodrošināt ceļojumu ar garnizonu virknēm, un atbalstītu karaļa Ferdinanda III armiju, svaini, imperatora dēlu un mantinieku, kas vadīja imperatora armiju saskaroties ar zviedriem Trīsdesmitgadu kara laikā.
Tā kā slimības kavēja Ferdinanda ceļojumus, viņš aizsūtīja pusi savas armijas uz Rēgensburgu 1634. gada jūlijā. Ferdinands un viņa brālēns kardināls infants Ferdinands sacēlās, lai apvienotu savas armijas. Sakšu-Veimāras Bernharda un Gustava Horna Zviedrijas spēki izmisīgi centās novērst šo apvienošanos, bet nespēja panākt Ungārijas Ferdinandu. Kardināls infants šķērsoja Donavu 1634. gada augustā. Septembrī abas armijas bija spējīgas apvienoties, un apmetās Nerdlingenes dienvidos, Švābijā. Tajā laikā Nerdlingeni aizsargāja neliels zviedru garnizons. Neilgi pēc tam, Sakšu-Veimāras Bernharda un Gustava Horna armijas arī sasniedza Nerdlingeni, sagatavojot notikumus noteicošajai Nerdlingenes kaujai. Kardināls infants Ferdinands un viņa brālēns Ferdinands jau tad sagatavojās kaujai, neņemot vērā vairāk pieredzējušu ģenerāļu padomus, piemēram, imperatora ģenerāla Matiasa Galla. Bernhards un Horns arī gatavojās kaujai, bet viņi līdz šim brīdim jau bija sāncenši un nesaskaņā viens ar otru. Viņi arī novērtēja par zemu skaitliski pārāku ienaidnieku spēku dēļ kļūdainajiem ziņojumiem, kas neapsvēra vēlā hercoga Ferija Spānijas armijas pievienošanos kardinālam infantam un ticēja, ka ienaidnieku spēku skaits bija tikai 7000, nevis 21 000 kājnieku, salīdzinot ar 16 000 Zviedrijas kājnieku skaitu. Cīņas laikā viss, kas varēja noiet greizi, nogāja greizi Zviedrijas spēkiem dēļ Spānijas karaflotes aizsardzības centieniem (visvairāk baidījās no Tercio Viejos, galvenokārt no tiem, kurus komandēja Fuenklara, Idiākess un Toralto) pēc piecpadsmit zviedru uzbrukumu atgrūšanas pret Zilajiem un Dzeltenajiem Horna pulkiem Albuka kalnā, kuru viņi aizsargāja, tādā veidā abi Ferdinandi ieguva izcilu militāro uzvaru. Gustavu Hornu notvēra, Zviedru armija tika iznīcināta un atlikums, kas aizbēga uz Heilbronnu, bija tikai kādreizējās slavenās armijas ēna. Kopumā šī cīņa pierādīja, ka izvietošanas uzlabojumi, ko izveidoja Orānas Morics un vēlais Zviedrijas karalis, nesakrita.
Spāņu Nīderlande
Ungārijas karalis mēģināja pārliecināt savu brālēnu palikt un stiprināt savu varu Vācijā, bet kardināls infants Ferdinands pārvietoja savu karaspēku gandrīz nekavējoties pēc cīņas, lai dotos uz Briseli. 1634. gada beigās viņš ieradās Briselē ar visu slavu piemērotu ģenerālgubernatoram. Dēļ garīdznieku nepopularitātes Briselē, viņš mazināja savu reliģisko statusu un tā vietā uzsvēra savus pasaulīgos rangus. Ferdinands bija kvalificēts politiķis un diplomāts un žigli reformēja valdību un karaspēku. Ferdinandam sevišķi izdevās iegūt flāmu atbalstu pret Franciju.
Tomēr, viņa spēki bija slepeni ierobežoti un viņa armijas līderis tika instruēts sekot Spānijas nevis Ferdinanda pavēlei, ja bija nepieciešams. 1635. gadā Francijas armija uzbruka Namīrai, plānojot apvienoties ar Nīderlandes armiju netālu no Māstrihtas. Tomēr Nīderlandes armija vilcinājās un Francijas armija atkāpās. Vēlāk Ferdinands bija spējīgs sagūstīt Dīstu, Gohu, Genepu, Limbaurgu un Shenku. 1636. gadā Ferdinands atbrīvoja pēdējos protestantu priesterus Spāņu Nīderlandē un turpināja savu militāro ekspansiju, sagūstot Irsonu, Le Katlē un La Kapelu un nodrošinot Luksemburgu, izmantojot toreizējās moderna laikmeta armijas ierastās jauktās tautas, kas iekļāva horvātu karaspēku un sniedzoties līdz pat cietoksnim Francijā, Korbī, kas apdraudēja Parīzi.
Slavas zaudēšana
1637.gada 10.oktobrī pēc 10 mēnešu aplenkuma Orānas princis atguva Bredu, kas bija Spānijas kontrolē 12 gadus. Zaudējot Bredu, Spānijas prestižs Eiropā pasliktinājās, bet no stratēģiskā skatpunkta, Ferdinands tai pat gadā ievērojami nostiprināja Spānijas pozīciju, sagrābjot Venlo un Rūrmondu iekš Mēzā, efektīvi atņemot Māstrihtu Holandei, tādā veidā novēršot turpmākus uzbrukumus Spāņu Nīderlandei no austrumiem. Dienvidos Ferdinands zaudēja La Kapelu, Landresī un Danvileru Francijai, bet tad lika viņiem atkāpties uz Mobēžu.
1638.gadā Ferdinanda armija veiksmīgi aizsargāja Antverpeni, Sentomēru un Geldrenu no Holandes un Francijas armijām. Ferdinands panāca izšķirošu uzvaru pār Holandi Kallo kaujā jūnijā, kad viņš sagūstīja 2'500 holandiešu cietumnieku, 81 upju baržu un labu daudzumu artilēriju. Rakstot vēstuli savam brālim neilgi pēc tā, Ferdinands aprakstīja to šādi:"Vislabākā uzvara, ko jūsu Majestātes armija ir jebkad sasniegusi kopš kara sākuma ar Zemajām valstīm". Nākamajā gadā Ferdinands spēja atkal kavēt Holandes un Francijas plānus. Holandes kara flote pieveica svarīgu Spānijas floti Daunsa kaujā Anglijas piekrastē, bet tai neizdevās novērst 7'000 līdz 10'500 kājnieku karavīru izkāpšanu Denkerkas krastā. Kamēr Ferdinands jauca Orānas prinča kustību pret Hirstu, imperiāla armija grāfa Pikkolomini vadībā iznīcināja galveno Francijas armiju dienvidos Tionvilas kaujas laikā.
1640.gadā Holandes uzbrukumi pret Hilstu un Brigi tika vietējo spāņu garnizonu atvairīti. Dienvidos, pēc neveiksmīga uzbrukuma Šarlemonas cietoksnim, Živē, Francijas armija uzsāka lielu uzbrukumu Arrasai, Artuā galvaspilsētai. Ferdinands uzņēma Spānijas armijas komandu un mēģināja neveiksmīgi izjaukt Francijas līniju. Pilsēta visbeidzot padevās 9.augustā. Tās ieņemšana bija pirmā uzvara, kas bija svarīga Francijai šajā karā, cīnoties 5 gadus.
Tai pat laikā Spānijas impērija bija sliktā stāvoklī gan militāri, gan finansiāli. Kardinālam infantam tika doti pretrunīgi rīkojumi sūtīt karaspēku uz Spāniju pret Portugāles sacelšanos.
Nāve
Ferdinands saslima cīņas laikā 1641.gadā un nomira 9.novembrī Briselē 32 gadu vecumā. Iespējams, ka nāvi izraisīja nogurums un slikta veselība. Citi avoti vēsta par kuņģa čūlu, bet baumas apstiprina, ka viņš esot saindēts. Pirms nāves, Ferdinandam bija ārlaulības meita, Marija Anna Delakruā, dzimusi Briselē 1641.gadā un nomirusi kā mūķene 1715.gadā, Madridē.
Ferdinanda līķis tika atvests uz Spāniju 1643.gadā un tika izpildītas 12'000 rekviēmu mesas, atbilstoši viņa pēdējām vēlmēm. Viņu apglabāja Panteon de Infantes.
Strīdi par viņa mantinieku kā Spāņu Nīderlandes ģenerālgubernatoru iznīcināja aliansi starp Vīnes imperatoru un ar spāņu Madridi. Imperators (līdz šim kardināla infanta vecais cīņu biedrs, Ferdinands III) deva priekšroku savam brālim, Austrijas erchercogam Leopoldam Vilhelmam, kļūmīgs militārais, bet spējīgs līderis. Madride atbalstīja Austrijas Jāni jaunāko, divpadsmitgadīgo Felipes IV ārlaulības dēlu un aktrisi Mariju Kalderonu. Ārlaulības bērna inaugurācija tika aizkavēta un Spānija zaudēja kontroli pār lielu daļu Spāņu Nīderlandi turpmākajos gados pagaidu pārvaldnieka, Francisko de Melo, nekompetentas valdīšanas dēļ.
Aknu ciroze
Aknu ciroze, pēc Pasaules Veselības organizācijas apzīmējuma, ir neatgriezenisks difūzs process, kas raksturojas ar fibrozi un normālas aknu struktūras transformāciju ar mezglu veidošanos. Aknu ciroze ir vairāku hronisku aknu slimību pēdējā stadija. Aknu cirozi visbiežāk izraisa:
Etioloģija
Aknu cirozes attīstībā ir pierādīta hepatotropo vīrusu B, C, D, G, F; alkohola, dzelzs vielmaiņas procesu ģenētisko traucējumu (hemohromatozes), vara vielmaiņas traucējumu (Vilsona—Konovalova slimības), alfa1-antitripsīna trūkuma, dažu toksisku un medikamentozu vielu iedarbības, sifilisa, malārijas, tuberkulozes, žultsvadu slimības un citu faktoru ietekme. Kriptogēnas (neskaidra cēloņa) cirozes biežums ir 25-30%.
П
П (п) ir kirilicas burts. Tas visbiežāk reprezentē nebalsīgu bilabiālu eksplozīvu slēdzeni /p/. Burts "п" radies no grieķu valodas burta π (pī), agrīnajā kirilicas alfabētā "п" sauca par покои (pokoi), un numerālajā kirilicas alfabētā burta "п" vērtība ir 80.
Rakstība
Lielais burts (П) tiek rakstīts tieši tāpat kā grieķu valodas "pī" (Π) lielais burts, bet mazais burts (п) ir ar īsāku augšējo līniju rakstāms nekā mazais pī (π). Līdzīgs "п" ir cits kirilicas burts "л" (/l/), bet tas tiek rakstīts ar "āķi" pie burta pamatnes (reizēm "л" tiek rakstīts kā grieķu lambda (Λ)).
Izmantojums
"П" izmanto vairākās valodās, kurās tas reprezentē šādas skaņas:
Šajā tabulā ir parādītas izrunas katrai valodai, kurā tiek izmantots "п":
Ikeda
Ikeda ir japāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Jakovs Helmanis
Jēkabs Helmanis (dzimis, miris ) bija Latvijas ebreju izcelsmes žurnālists un politiķis. Bijis Latvijas Satversmes sapulces deputāts, "Ceire-Cion" partijas pārstāvis.
Biogrāfija
Jēkabs Helmanis dzimis Talsos nabadzīga ebreja Judeļa Helmaņa ģimenē.
No četrpadsmit gadu vecuma devās mācīties dažādās ebreju reliģiskajās skolās, arī ievērojamā Slobodkas ješivā pie Kauņas, kur iesaistījās cionisma kustībā. 1897. gadā aizbrauca studēt uz Frankfurti pie Mainas, Vācijā, pēc tam uz Marburgu, kur studēja filozofiju, bet 1910. gadā pabeidza Bernes universitāti Šveicē ar filozofijas doktora grādu. Pieslējās dažādām politiskām kustībām — no 1904. līdz 1906. gadam bija aktīvs Sociālistu revolucionāru partijas biedrs Šveicē un Vācijā. No 1912. gada dzīvoja Rīgā. Sākoties 1. pasaules karam, pārcēlās uz Maskavu, kur 1916. gadā bija viens no partijas "Ceire-Cion" dibinātājiem.
Mihals Fuliers
Mihals Fuliers (Michal Fulier; dzimis ) ir Slovākijas gaisa spēku lidotājs, pulkvedis. 1990. gadu beigās Krievijā apmācījies par kosmonautu, bet nav lidojis kosmosā.
Jakovs Helmanis
Biogrāfija
1919. gadā atgriezās Rīgā un piedalījās ebreju laikrakstu "Idishe folksshtime", "Dos folk" un "Frimorgn" izveidošanā. 1920. gadā ievēlēts Latvijas Satversmes sapulcē, pārstāvēja "Ceire-Cion" partiju. 20. gados bija viens no aktīvākajiem Eiropas mēroga kreisās cionistu partijas "Ceire-Cion" dalībniekiem, daudz ceļoja. 1939. gadā devās uz Argentīnu kā Pasaules ebreju kongresa pārstāvis Dienvidamerikā.
Miris 1950. gada 8. septembrī Buenosairesā, Argentīnā. 1952. gadā mirstīgās atliekas apglabātas Jeruzalemē.
Mihals Fuliers
1974. gadā Mihals Fuliers pabeidza vidējo kara aviācijas skolu Košicē. 1976. gadā pabeidza augstāko kara aviācijas skolu Košicē un sāka dienēt Čehoslovākijas Gaisa spēku iznīcinātāju pulkā. No 1980. līdz 1985. gadam mācījās kara lidotāju akadēmijā Košicē. Pēc tam līdz 1989. gadam bija iznīcinātāju pulka eskadriļas komandiera vietnieks. Tad līdz 1993. gadam bija Košices lidotāju akadēmijas mācību pulka lidotājs instruktors. Pēc tam līdz 1998. gadam Fuliers bija Slovākijas Gaisa spēku 33. iznīcinātājbumbvedēju eskadriļas komandieris Malackos.
Koiči Haširatani
Koiči Haširatani (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Mihals Fuliers
1998. gada 24. februārī Mihals Fuliers izgāja ārstu komisiju, lai Krievijā gatavotos kosmiskajam lidojumam Slovākijas programmas Štefánik (nosaukta slovāku astronoma, lidotāja, ģenerāļa Milana Štefānika vārdā) ietvaros. No 1998. gada marta līdz augustam viņš izgāja kosmonautu vispārējo sagatavošanas kursu. 3. augustā Ivans Bella tika oficiāli apstiprināts kosmosa kuģa Sojuz TM-29 pamatapkalpē, bet Mihals Fuliers — dublieru apkalpē. Ivans Bella kosmisko lidojumu veica 1999. gada februārī, kļūstot par Slovākijas pirmo kosmonautu. Fulieram nebija vairs izdevību doties kosmosā.
2001. gadā Mihals Fuliers iecelts par militāro atašeju Slovākijas vēstniecībā Čehijā.
Koiči Haširatani
Nacionālā izlase
!Kopā||29||3
Mālnieki (Barkavas pagasts)
Mālnieki (arī Molnīki, ) ir ciems Madonas novada Barkavas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P84.
Eduards Žukovs
Eduards Žukovs (dzimis ) ir bijušais Latvijas brīvā stila cīkstonis, Latvijas čempions svara kategorijā līdz 68 kg (1996), 1992. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.
Beidzis Daugavpils 4. vidusskolu (1989) un Daugavpils Pedagoģisko institūtu (1994).
Gnīdupe
Gnīdupe var būt:
Plosts
Plosts ir peldoša platforma, kas tiek izmantota kā transportlīdzeklis, lai pārvietotos pa ūdens virsmu. Tas arī ir vienkāršākais laivas paveids. Plosta peldspēju nodrošina, izmantojot jebkādu peldošu materiālu, kā piemēram, koku, noslēgtu mucu, ar gaisu pildītu kameru (pontonu) kombinācijas. Plostu pārvietošanai parasti neizmanto motorus. Par plostiem dēvē arī koku pludināšanas transportvienības — kopā sasaistītus baļķus. Šādu plostu gatavotājus un pludinātājus sauc par plostniekiem.
Reinkarnācija (filma)
"Reinkarnācija" (en) ir 2018. gada ASV šausmu filma, kuras režisors un scenārija autors ir Ari Asters. Filmā galvenās lomas atveido Toni Kolete, Alekss Volfs, Millija Šapiro, Enna Dauda un Gabriels Bairns.
Jans Jansons van Hārlems
Jans Jansons van Hārlems (Jan Janszoon van Haarlem; dzimis ap 1570. gadu, miris 1641. gadā vai vēlāk) jeb Reiss Murads (Reis Mourad) bija holandiešu jūrnieks un berberu pirātu (korsāru) vadonis, kas, bāzējoties Ziemeļāfrikā, darbojās lielākoties Vidusjūrā. Kopā ar citiem korsāriem viņš piedalījās neatkarīgās Salē republikas izveidē Marokā un valdīja tajā.
Par korsāru kļuva Nīderlandes neatkarības kara laikā, kad patrulēja ūdeņos pie dzimtās Hārlemas, mēģinot sagrābt spāņu kuģus. Vēlāk pameta ģimeni un pārcēlās uz Berberu krastu Ziemeļāfrikā, turpinot nodarboties ar pirātismu, kuģojot zem tāda karoga, kāds konkrētajā situācijā bija izdevīgs. 1618. gadā viņu pašu sagrāba berberu pirāti, bet Jansons pievērsās islāmam, tādējādi izvairoties no nokļūšanas verdzībā. 1619. gadā viņš kopā ar citiem berberu pirātiem (tostarp vairākiem islāmu pieņēmušiem holandiešiem) pameta Alžīrijas piekrasti, pārceļoties uz Salē ostu mūsdienu Marokā. 1624. gadā pirāti pasludināja Salē par neatkarīgu valsti, kuras patstāvību bija spiesta atzīt Maroka. Jansons tika izvēlēts par pirmo valsts prezidentu.
Reinkarnācija (filma)
Filma stāsta par Greiemu ģimeni, ar kuru pēc vecmāmiņas nāves sāk notikt neizskaidrojamas un mistiskas lietas.
Jans Jansons van Hārlems
Salē Jansons apprecējās, un arī viņa dēli kļuva par pirātiem, bet vēlāk pārcēlās uz Ziemeļameriku, kopā ar citiem holandiešiem, kas dibināja Jaunamsterdamu (Ņujorku).
Reinkarnācija (filma)
"Reinkarnācija" pirmizrāde notika Sandensas kinofestivālā, bet to izplatīja A24. "Reinkarnācija" ir Astera pirmā pilnmetrāžas filma. Filma saņēma plašu kritiķu novērtējumu, īpaši izceļot Koletes aktierspēli un Astera režiju. Jau kopš iznākšanas brīža tā tiek uzskatīta par vienu no 21. gadsimta labākajām un biedējošākajām šausmu filmām, kā arī par vienu no labākajām šausmu filmām vispār. Filmas kases ieņēmumi pārsniedza 80 miljonus ASV dolārus pie 10 miljonu budžeta un tā kļuva par A24 visu laiku pelnošāko filmu, līdz to 2022. gadā pārspēja "Viss visur vienlaikus".