cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Latvijas—Polijas robeža
Izveidošanās vēsture
Poļu-padomju kara laikā 1919. gada augusta beigās Polijas armija ieņēma Kurzemes guberņas Ilūkstes apriņķa sešus pagastus un Grīvas pilsētu, iekļaujot Braslavas apriņķī. Kad 1920. gada 4. jūlijā sākās Sarkanās armijas uzbrukums, Polijas armijas apakšgrupa “Dzwina” 5. jūlijā atkāpās no okupētās Ilūkstes apriņķa teritorijas un Daugavpils. Tajā pašā dienā to ieņēma Latvijas bruņotie spēki. Kad Polija 1920. gada rudenī okupēja Viļņas apgabalu, poļu 3. Leģionu divīzijas uzbrukums apstājās pie Latvijas robežas.
Nenoteikts stāvoklis robežas jautājumā saglabājās līdz 1929. gada februārim, kad Rīgā noslēdza Latvijas un Polijas tirdzniecības un kuģniecības līgumu, kā arī protokolu par robežas iezīmēšanu dabā un vienošanās par tiešu dzelzceļa satiksmi starp Latviju un Poliju.
Pēc Polijas okupācijas
Polijas kampaņas laikā 1939. gada 7. septembrī Latvijas Republikas Iekšlietu ministrija izdeva rīkojumu pastiprināt Robežsargu brigādi Ilūkstes apriņķī ar vietējiem aizsargiem. Pēc Sarkanās armijas iebrukuma Polijā tās pašas dienas vakarā Latvijas robežu pārgāja pirmie poļu militārie un civilie bēgļi, 17. septembrī pārtrauca dzelzceļa satiksmi starp stacijām Zemgale un Turmanti. 18. septembrī robežas apsardzību Zemgales stacijas rajonā pārņēma karaspēka vienības no Daugavpils garnizona 10. Aizputes kājnieku pulka un Jātnieku pulka. Kopumā Latvijā internēja vairāk nekā 1500 poļu militārpersonu, patvērumu rada arī 300-400 privāto bēgļu. 20. septembrī bēgļu masveida pieplūdums pāri robežai beidzās.
21. septembra rītā pāri Drūjai pārlidoja padomju lidmašīna, bet pēc pāris stundām iebrauca Sarkanās armijas vienība ar 38 automašīnām. 22. septembrī Sarkanā armija okupēja Turmantu staciju, virs ēkas pacēla PSRS karogu. 6. oktobrī ieviesa Latvijas-PSRS robežas pierobežas kustības nolikumu un sāka Robežsargu brigādes 5. Krāslavas bataljona formēšanu. Latvijas—Polijas robeža kļuva par Latvijas-PSRS robežas daļu.
Minerāls
Minerāls ir savienojums, kas veidojies dabiskos fizikāli ķīmiskajos procesos un kuram piemīt noteikts ķīmiskais sastāvs un kristāliskā struktūra. Minerāli veido Zemes garozu, iežus, rūdas, meteorītus. Minerāli var sastāvēt no tīriem ķīmiskajiem elementiem un vienkāršiem sāļiem līdz ļoti sarežģīta sastāva silikātiem ar tūkstošiem apzināto paveidu un formu. Organiskos savienojumus parasti neuzskata par minerāliem. Ar minerālu izpēti nodarbojas mineraloģija.
Minerāla definīcija un jaunu minerālu reģistrēšana
Lai vielu uzskatītu par "īstu" minerālu, tai jābūt cietai un ar kristālisku struktūru. Tai jābūt neorganiskai (šeit pastāv izņēmumi), dabiski sastopamai, homogēnai vielai ar noteiktu ķīmisko sastāvu. Minerālu sistēmās ķīmiskais sastāvs var nedaudz svārstīties, pārejot no viena minerālu sistēmas minerāla uz citu. Piemēram, plagioklazu laukšpati veido nepārtrauktu sēriju no ar nātriju bagātā albīta (NaAlSi3O8) līdz ar kalciju bagāto anortītu (CaAl2Si2O8) ar vēl četriem atsevišķi izdalītiem minerāliem starp abiem šiem savienojumiem. Minerāliem līdzīgas vielas, kas pilnībā neatbilst augstāk minētajiem kritērijiem, nereti tiek dēvētas par mineraloīdiem. Pārējās dabā sastopamās vielas ir neminerāli.
Kristāliskā struktūra ir atomu vai jonu izvietojums noteiktā ģeometriskā kārtībā, tādējādi veidojot minerāla struktūru. Izdala 14 galvenos kristālisko režģu veidus — atomu izkārtojuma veidus trijās dimensijās. Šos 14 veidus dēvē par "Brevē režģiem" ("Bravais lattices"). Katrs no šiem režģa veidiem pieder vienai no sešām kristālu sistēmām. Visas patlaban atzītās kristālu struktūras iekļaujas vienā vai otrā no Brevē režģiem un vienā no kristālu sistēmām. Kristālu struktūra balstās uz atomu vai jonu izkārtojumu, kas bieži izpaužas stingri ģeometriskā kristāla formā. Taču, pat ja minerāla graudiņi ir pārāk mazi, lai tos saskatītu ar neapbruņotu aci jeb vai tiem ir neregulāra forma, iekšējais atomu un jonu izkārtojums vienmēr precīzi atbilst noteiktai kristāliskajai struktūrai. Šo struktūru var noteikt ar rentgena staru difrakcijas metodi.
Vairākiem minerāliem var būt vienāds ķīmiskais sastāvs bet atšķirīga kristāliskā struktūra — šādus minerālus dēvē par polimorfiem minerāliem. Piemēram, gan pirīts, gan markazīts ir dzelzs sulfīdi, taču atšķiras abu minerālu atomu izkārtojums. Nereti minerāliem var būt atšķirīgs ķīmiskais sastāvs, bet tiem ir vienāda kristāliskā struktūra: piemēram, halītam (sastāv no nātrija un hlora), galenītam (sastāv no svina un sēra) un periklazam (sastāv no magnija un skābekļa) ir vienāda — kubiska kristāliskā struktūra.
Jaunatklātus minerālus reģistrē un nodēvē Starptautiskā mineraloģijas asociācija. Saskaņā ar šīs institūcijas datiem pašlaik ir zināmi vairāk kā 4,000 minerāli. Ik gadus atklāj dažus desmitus jaunu minerālu un dažus agrāk reģistrētos "izsvītro" no minerālu saraksta — pierāda, ka šāds minerāls neeksistē. Tikai ap 150 minerālus var uzskatīt par "izplatītiem", vēl ap 50 ir "samērā bieži sastopami", pārējie — "reti" vai "ļoti reti". Salīdzinoši nelielo minerālu skaitu ģeologi skaidro šādi:
Minerāli un ieži
Iezis ir viena vai vairāku minerālu sakopojums, kurš var saturēt arī organiskas atliekas. Nereti ieži sastāv lielākoties no viena minerāla. Piemēram, kaļķakmens ir nogulumiezis kas sastāv gandrīz tikai no viena minerāla — kalcīta. Citi ieži satur vairākus minerālus. Daži minerāli — piemēram kvarcs, vizla vai laukšpats ir sastopami daudzu iežu sastāvā, savukārt citi ieži sastāv no retiem minerāliem un ir atrodami tikai vienā vietā pasaulē. Vairāk nekā puse zināmo minerālu ir tik reti, ka tie ir atrasti tikai atsevišķos paraugos, daudzi minerāli ir atrasti tikai vienreiz, pat kā viens mazs graudiņš.
Minerālu klasifikācija
Pastāv daudzi minerālu klasifikācijas veidi. Visbiežāk izmantotās klasifikāciju sistēmas grupē minerālus pēc to ķīmiskā sastāva un kristāliskās struktūras — taču arī uz šiem principiem balstās vairākas vienlīdz populāras minerālu klasifikācijas sistēmas.
Jau kopš 19. gadsimta vidus minerālus klasificē pēc to ķīmiskā sastāva. Pēc šīs sistēmas minerālus iedala klasēs pēc dominējošā anjona vai anjona grupas (piem. halīdi, oksīdi, sulfīdi). Šāds minerālu iedalījums ir pietiekami labi pamatots, jo anjons nosaka lielāko daļu minerāla īpašību. Piemēram, karbonātu minerāliem savā starpā ir lielāka līdzība nekā vara minerāliem (varš ir katjons). Bez tam minerāliem ar vienu un to pašu anjonu ir lielāka iespēja tikt atrastiem līdzīgā ģeoloģiskajā vidē. Neorganiskos savienojumus arī klasificē pēc šī principa un vienota klasifikācijas pieeja ļauj labāk apvienot ķīmijas un mineraloģijas zinātņu metodiku. Pēc ķīmiskā sastāva minerālus iedala minerālu klasēs.
Ķīmiskais sastāvs vien var būt nepietiekams minerālu klasifikācijai — nepieciešams analizēt arī minerāla kristālu uzbūvi un grupēt minerālus ar līdzīgu uzbūvi. Minerālu klasifikācijas kristaloķīmiskos pamatus izstrādāja britu fiziķis Lourenss Bregs un norvēģu mineralogs Viktors Morics Goldšmits, kuri nodarbojās ar silikātu minerālu pētījumiem. Tieši lielajai silikātu minerālu klasei bija visvairāk nepieciešams smalkāks iedalījums un kristāliskās struktūras pētījumi ļāva to pamatoti izdarīt, balstoties uz SiO4 tetraedronu topoloģiju. Pēc kristāliskās uzbūves minerālus iedala minerālu apakšklasēs, taču šādu iedalījumu parasti izmanto tikai silikātu minerāliem
Mūsdienās visbiežāk izmanto trīs minerālu klasifikācijas sistēmas — Štrunca minerālu klasifikācijas sistēmu, veco Danas minerālu klasifikācijas sistēmu un detālo jauno Danas minerālu klasifikācijas sistēmu (1997). Vikipēdijā biežāk tiek izmantota Štrunca minerālu klasifikācijas sistēma, kas nozīmīgās zinātnes institūcijās šobrīd tiek uzskatīta par vadošo.
Mogelņica
Mogelņica (pl) ir pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē uz dienvidrietumiem no Grujecas.
Rišards Kriņickis
Rišards Kriņickis (, dzimis ) ir poļu dzejnieks, tulkotājs, izdevējs, "nenaivā reālisma" pārstāvis. Pieder pie "Jaunā Viļņa" paaudzes.
Bērnība un izglītība
Rišards Kriņickis dzimis Sanktvalentīnā (Lejasaustrijā netālu no Lincas) darba nometnē Lager Winberg, kur bija izsūtīti viņa vecāki. Pēc kara, dzejnieka tēvs uz diviem gadiem tika iesaukts Sarkanajā armijā, bet viņa māte atgriezās atgūtajā saimniecībā, kas atradās 20 km no Gožovas. Pabeidzis Gožovas Velkopolskas 2. liceju. 1961. gadā ieguvis bakalauru poļu valodas studijās Adama Mickēviča Universitātē Poznaņā.
Dzejnieks
Rišards Kriņickis kā dzejnieks debitēja 1964. gadā ar saviem dzejoļiem Poznaņas klubā Od Nowa. Pirmais iespiestais dzejolis "Wczasowstąpienie" 1966. gadā tika publicēts iknedēļas izdevumā Pomorze. Pirmais dzejoļu krājums "Akt urodzenia" (lv) tika izdots 1969. gadā. 1968. gadā autors izveidoja ciklu "Pęd pogoni, pęd ucieczki" (lv). Rišarda Kriņicka agrīnie dzejoļi guva iedvesmu avangardiskajā mākslā. Rišards Kriņickis 1972. un 1973. gadā strādāja žurnāla "Students" redakcijā Krakovā, ap kuru lielā mērā pulcējas "Jaunā viļņa" paaudze, ko bija izraisījusi Prāgas pavasara noskaņojumi, kam bija arī liela nozīme mākslinieku viedoklī, aktivitātēs un pieredzē. 1975. gadā, Rišards Kriņickis parakstīja "Memorial 59", paužot protestu par ierosinātajām izmaiņām Polijas Tautas Republikas konstitūcijā, kā rezultātā ieguva drukāšanas aizliegumu līdz 1980. gadam. No 1977. līdz 1981. gadam dzejnieks darbojās cenzūras apstākļos izdevumā Zapis, kur no 1978. gada viņš bija redkolēģijas loceklis. Dzejoļi un vācu dzejas tulkojumi publicēti trimdas žurnālos Zeszytach Literackich (Parīze, 1984-1989), Pulsie (Londona, 1985), Poglądach (Berlīne, 1998). Viņš bija līdzredaktors pagrīdes žurnālam Obserwator Wielkopolski (1982—1988)
Tulkojumi
Rišards Kriņickis pamatā tulko dzeju no vācu valodas. Viņš ir tulkojis tādu dzejnieku darbus kā Bertolts Brehts, Gotfrīds Benns, Pauls Cēlans, Rainers Kunce un Nelija Zaksa.
Izdevniecība
Rišards Kriņickis 1988. gadā Poznaņā nodibināja izdevniecību Wydawnictwa a5, kurā kopš 1991. gada darbojas kopā ar sievu Kristīni Kriņicku. Pašlaik šis izdevniecība atrodas Krakovā, kur dzejnieks dzīvo. Kopš 1993. gada izdevniecība izdod sēriju "A5 Biblioteka Poetycka". Izdevniecība galvenokārt izdod mūsdienu poļu dzeju.
Balvas un sasniegumi
Rišards Kriņickis ir ieguvis vairākas gan poļu, gan ārvalstu prestižas literārās balvas.
Latvijas—Igaunijas robeža
Latvijas—Igaunijas robeža ir Eiropas Savienības iekšējā robeža, kas mūsdienās ir 343 km gara.
Robežas izveidošana
Balstoties uz šķīrējtiesas spriedumu, 1920. gada 19. oktobrī Rīgā parakstīja Latvijas un Igaunijas līgumu par robežu noteikšanu dabā un pieņēma instrukciju jauktajai robežkomisijai. 1923. gada 1. novembra papildlīgumā noteikta robežas austrumu daļa starp teritorijām, kuras Latvija un Igaunija bija ieguvusi no Krievijas. Igaunija atteicās no agrākās Lauru kolonijas dienvidu daļas ar jauktu krievu un latviešu etnisko sastāvu par labu Latvijai.
1927. gada 30. martā parakstīja robežas aprakstu, kas bija 375 km gara ar 442 robežpunktiem, numurētiem no Latvijas, Igaunijas un PSRS saskares punkta austrumos līdz Rīgas līcim pie Ainažiem rietumos.
Teritoriālās pretenzijas
Robežas nospraušanā atsevišķu Valmieras un Valkas apriņķu teritoriju piederība vienai vai otrai valstij bija strīdīga. Kā piemēram Igaunija izvirzīja pretenzijas uz Api, Veclaiceni, Valku un tās tuvāko apkārtni, Lodes, Ipiķu pagastiem un Ainažiem ar tuvāko apkārtni. No minētajām teritorijām Igaunijai tika piešķirta lielākā Valkas pilsētas daļa (Valga), Cores pagasts (et:Sooru vald) un Plātera pagasts (Laatre vald).
Savukārt Latvijā iekļāva lielāko daļu no Jaunrozes pagasta (et) no bijušā Veravas apriņķa. Ainažos veiktajā tautas nobalsošanā vairums iedzīvotāju balsoja par pievienošanos Latvijai. Latvija pretendēja uz Kaģjerves pagastu (et:Kaagjärve vald) un vēl dažām nelielām teritorijām, kā arī Roņu salu, bet 1923. gadā no pretenzijām uz Roņu salu atteicās, lai izveidotu militāro aliansi ar Igauniju.
Mūsdienu robeža
Mūsdienās Latvijas un Igaunijas robeža ir saīsinājusies par 32 km, jo 1944. gadā PSRS nelikumīgi atdalīja no abām valstīm attiecīgi Abrenes un Petseru apgabalus.
Latvijas—Igaunijas robežas atjaunošanu uzsāka 1992. gadā un pabeidza 1999. gadā. Tā iezīmēta ar 442 robežstabiem.
Robežkontrole
Pēc Igaunijas un Latvijas pievienošanās ES 2004. gadā robežkontroli atcēla, bet īslaicīgi atjaunoja COVID-19 pandēmijas laikā un pēc Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā.
FC Jūrmala
FC Jūrmala bija 2008. gadā dibināts Latvijas futbola klubs no Jūrmalas. 2014. gadā "FC Jūrmala" palika pēdējā vietā Virslīgā un bija spiests to atstāt. Finansiālu problēmu dēļ klubs nolēma nestartēt 1. līgā un 2015. gada 31. martā Latvijas Futbola federācijas kongresā klubs tika izslēgts no LFF.
Komandas sastāvs
Atjaunots :
Thits Kuangs Diks
Thits Kuangs Diks (vi, dzimis 1897. gadā, miris ) bija budistu mūks no Vjetnamas, kurš veica aizdedzināšanos, kas bija daļa no budistu protestiem pret Ngo Diņ Zjemas režīmu. Viņa klosteris atradās Hues pilsētas, bijušās Vjetnamas galvaspilsētas, nomalē. Automašīna, ar kuru viņš devās uz aizdedzināšanās vietu, mūsdienās ir izstādīta pie klostera vispārīgai tūristu apskatei. Pēc Kuanga Dika nāves viņa mirstīgās atliekas tika kremētas. Leģenda stāsta, ka viņa sirds nesadega, bet gan tikai apdega, tāpēc viņš tika pasludināts par svēto.
Sulfāti
Iegūšana
Sulfātus var iegūt, metāliem vai to savienojumiem reaģējot ar sērskābi, vai, atsevišķos gadījumos, ar citiem sulfātiem. Sulfāti var veidoties arī, oksidējoties sulfītiem (sērpaskābes sāļiem).
Bezūdens sulfātus iegūst, sēra trioksīdam reaģējot ar atbilstošajiem hlorīdiem neūdens vidēs, kā šķidrā SO2 vai sulfurilhlorīdā:
Sulfāti bieži vien ir ķīmiskās rūpniecības atkritumi, jo tie veidojas neitralizācijas reakcijās ar sērskābi.
1379. gads
1379. gads (MCCCLXXIX) bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.
European Border Breakers Award
European Border Breakers Award (saīsināti EBBA) ir ikgadējs mūzikas apbalvojums, kas tiek piešķirts desmit jaunajiem izpildītājiem vai mūziķu grupām, par gūtajiem panākumiem, ar savu iepriekšējā gadā pirmo starptautiski izlaisto mūzikas albumu uzrunājot klausītājus ārpus pašu valsts. "European Border Breakers" balvu ieguvēju vidū ir Adele, Tokio Hotel, Afrojack, The Script, The Baseballs, Zaz, Luke Lī, Milow, Keitija Melua, Demians Raiss, Karo Emeralda, Stromae un Mumford & Sons.
Baltspārnu žagata
Savu zinātnisko nosaukumu tā ieguvusi par godu putna atklājējam Džonam Vaithedam.
European Border Breakers Award
Organizatoriskā puse
EBBA balvas piešķir Eiropas Komisija, tās ir Eiropas Savienības balvas. Atlasi un apbalvošanas ceremoniju rīko Noorderslag Foundation — organizācija, kuras uzdevums ir veicināt Eiropas popmūzikas apriti.
Baltspārnu žagata
Izplatība
Mājo subtropu un tropu mūžzaļajos mežos gan zemienēs, gan kalnos līdz 1400 m virs jūras līmeņa. Uzturas mežmalās, upju krastos un krauju malās. Pacieš mērenu mežu retināšanu, bet ne izciršanu.
European Border Breakers Award
Uzvarētāju atlase
“European Borders Breaker” balvai nominētos izpildītājus un grupas izraugās pēc šādiem kritērijiem:
Baltspārnu žagata
Izskats
Baltspārnu žagata ir vidēji liels vārnu dzimtas putns, tās ķermeņa garums, asti ieskaitot, ir 45—46 cm, svars ap 200 g.
European Border Breakers Award
Publikas simpātiju balva
Kopš 2010. gada ir iespējams nobalsot internetā par to, kurš EBBA balvas ieguvējs saņems publikas simpātiju balvu (papildus “īstajai” balvai). Pirmais uzvarētājs izrādījās beļģu dziedātājs un dziesmu autors Milow. 2011. gadā šo balvu ieguva vācu rokenrola grupa The Baseballs.
Baltspārnu žagata
Izskats
Apspalvojums melns vai tumši brūns uz muguras, galvas un kakla aizmugures. Uz spārniem balti laukumi, arī garās astes lidspalvu gali un virsaste balti. Pavēdere gaišāk pelēka. Knābis oranžs. Jaunie putni gaišāki un pelēcīgāki. To knābis un acis ir pelēkas.
European Border Breakers Award
Šovs
Kopš 2009. gada apbalvošanas ceremonija notiek ik gadu janvārī Eurosonic Noorderslag festivāla laikā Nīderlandes pilsētā Groningenā. Pasākumu vada mūziķis un BBC raidījumu vadītājs Jools Holland. Šova laikā (un arī pašā festivālā) EBBA laureāti uzstājas tiešajā ēterā. Īpašo viesu statusā uzstājas iepriekšējo gadu uzvarētāji. Ceremoniju ieraksta Nīderlandes valsts televīzijas kanāls NOS/NTR, un to pārraida NET3. Koncertu ik gadu pārraida vairākos Eiropas televīzijas kanālos.
Baltspārnu žagata
Uzvedība un barība
Baltspārnu žagata ir ļoti sabiedriska, uzturas grupās, kurās ir 20—25 īpatņi (gan pieaugušie, gan jaunie putni). Bars ir ļoti aktīvs, visu laiku pārvietojas barības meklējumos. Baltspārnu žagata ir visēdāja un barojas gan ar bezmugurkaulniekiem, gan augļiem.
European Border Breakers Award
Pirmsākumi
EBBA balvu piešķiršanas tradīciju Eiropas Komisija aizsāka 2004. gadā. Mērķis ir sekmēt popmūzikas repertuāra pārrobežu apriti un izcelt Eiropas mūzikas lielo daudzveidību. “European Border Breakers” balvas saņem atbalstu no Eiropas Savienības programmas “Kultūra”, kas cenšas veicināt mākslinieku un kultūras darbinieku pārrobežu mobilitāti, sekmēt kultūras un mākslas darbu starptautisko apriti un veicināt starpkultūru dialogu.
Baltspārnu žagata
Uzvedība un barība
Par ligzdošanas ieradumiem zināmi tikai daži fakti. Raksturīga kooperatīva ligzdošana — ligzdojošajam pārim ir vairāki palīgi, kas palīdz audzināt mazuļus. Ligzda tiek būvēta, izmantojot vīteņaugu stīgas un saknītes. Dējumā apmēram 6 gaiši zilzaļas olas ar brūniem raibumiņiem.
European Border Breakers Award
EBBA balvu ieguvēji 2012. gadā
Publikas simpātiju balva: Selah Sue
Baltspārnu žagata
Sistemātika
Baltspārnu žagatai ir 2 pasugas:
European Border Breakers Award
EBBA balvu ieguvēji 2011. gadā
Publikas simpātiju balva: The Baseballs
EBBA balvu ieguvēji 2010. gadā
Publikas simpātiju balva: Milow
Medūzas plosts
Medūzas plosts ir franču romantisma gleznotāja Teodora Žeriko glezna.
Šīs gleznas sižets balstīts uz patiesu notikumu 1816. gadā, kad pēc Francijas fregates „Medūza” uzskriešanas uz sēkļa, apmēram četrus kilometrus no Rietumāfrikas krastiem, glābšanas laivu trūkuma dēļ daļa apkalpes — ap 150 cilvēku — tika evakuēta uz no kuģa detaļām pagatavota plosta. Sākumā glābšanas laivas mēģināja vilkt plostu līdz, tomēr drīz glābšanas laivās esošie nolēma, ka vilkt plostu būs pārāk sarežģīti un, pārcirtuši virvi, pameta uz plosta esošos bez pārtikas un ūdens. Uz plosta palikušie sāka cīnīties savā starpā, galu galā dzīvi palika piecpadsmit cilvēku, no kuriem pieci drīz pēc izglābšanas mira. Kad par notikušo uzzināja Francijā sākās liels skandāls, jo kuģa kapteinis bija noskaņots pret Napoleonu. Stāsts par šo nelaimes gadījumu iespaidoja toreiz 25 gadus veco Žeriko, kurš gleznā atainojis mirkli, kad, īsi pirms izglābšanas, uz plosta vēl izdzīvojušie pamana tālumā kuģi un mēģina pievērst tā uzmanību, taču tas atkal pazūd. Glezna tapusi 1818.-1819. gadā, tā ir lielformāta (491 × 717 cm) eļļas gleznojums.
Pontijas ozols
Pontijas ozols (la) ir daudzgadīgs dižskābaržu dzimtas koks. Šis ozols savvaļā aug Turcijas ziemeļaustrumos un Kaukāza rietumdaļā. Aug kalnos augstumā no 1300 m līdz 2100 m.
Dažreiz tiek audzēts Eiropas ziemeļdaļā kā krāšņumkoks.
ECCO
ECCO ir dāņu apavu kompānija, kuru 1963. gadā dibināja Karl Toosbuy. Visu pastāvēšanas laiku uzņēmums ir palicis uzticīgs tā dibinātāja K.Toosbuy devīzei "ECCO - shoes for life". (Latviski: "Apavi visai dzīvei!"). Katru gadu ECCO piedāvā jauna dizaina apavus ar uzlabotu izgatavošanas tehnoloģiju. Kā arī ECCO jaunums ir sporta kolekcijas apavi, kas domāti cilvēkiem ar aktīvu dzīvesveidu.
Organizācija
Jau no pašas kompānijas izveidošanas 1963. gadā Bredebro pilsētiņā Dānijas dienvidrietumos ECCO īpašnieki un vadītāji ir bijuši Tosbiju ģimene. Šodien Hannija Tosbija Kaspšaka (Hanni Toosbuy Kasprzak), Birtes un Karla Tosbiju (Birte and Karl Toosbuy) ir vienīgā ECCO īpašniece un Uzraudzības padomes priekšsēdētāja. Viņas dzīvesbiedrs Dīters Kaspšaks (Dieter Kasprzak) ir kompānijas prezidents. ECCO paļaujas uz trīs galveno elementu - zīmola, produkta un koncepcijas attīstības, ražošanas un pārdošanas – pilnveidošanu. Lēmumus pieņem tur, kur notiek aktīva darbība. Kompānijas ECCO ikdienas darbu vada 11 spēcīgas apakšvienības: pieci pārdošanas reģioni, piecas ražošanas vienības un viena ādas pārstrādes vienība. Katrai vienībai ir sava vadība, uzraudzības padome, budžets un finansu atskaites. ECCO galvenais birojs ir atbildīgs par zīmola, produkta un koncepcijas attīstību, kā arī par centrālajām grupas funkcijām, tādām kā loģistika, informācijas tehnoloģijas, finanses, nodokļu vadība un juridiskā nodaļa. Bez tam galvenais birojs nodrošina atbalstu atsevišķajām vienībām un to kontroli.
ECCO apavu veikali
Šobrīd ECCO apavi ir pieejami visā pasaulē, un tie ir kļuvuši par vienu no vadošajiem apavu ražotāju zīmoliem. Sākot ar 1995.gadu līdz pat šodienai Baltijas valstīs ir atvērti desmit ECCO apavu veikali: Latvijā - Rīgas centrā Krišjāņa Barona ielā 31, tirdzniecības centros "MOLS", "ALFA", "DOMINA", "SPICE" un "GALERIJA CENTRS". Lietuvā pirmais ECCO veikals tika atvērts Viļņā, 2002.gadā. Tam sekoja ECCO veikali Kauņā un Klaipēdā. Šie veikali atrodas tirdzniecības centros "Akropolis". Igaunijas ECCO veikals tirdzniecības centrā "Ülemiste" darbojas kopš 2004.gada, savukārt 2007.gada rudenī tika atvērts otrais ECCO veikals tirdzniecības centrā "ROTERMANNI".
Kosova Lacka
Kosova Lacka (pl) - pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē uz ziemeļiem no Sokolovas Podlaskas.
Zutis
Zutis jeb Eiropas zutis (Anguilla anguilla) ir saldūdens zušu dzimtas (Anguillidae) Eiropā un Āzijas rietumos dzīvojoša zivju suga. Tā ir aizsargājama, un tās populācija mūsdienās ir kritiski mazskaitlīga. Sugas izdzīvošanu apdraud intensīva zvejniecība, dažādi parazīti, upju aizsprosti, kas traucē zušiem pārvietoties, un Atlantijas okeāna Golfa straumes dabiskās svārstības, kā arī vispārēja ūdens piesārņotība.
2017. gadā zutis pasludināts par gada dzīvnieku Latvijā.
Izskats
Zutis ārēji atgādina čūsku, jo tam ir garš ķermenis. Tas izņēmuma gadījumos var sasniegt 1,5 m garumu, lai gan parasti ir 60—80 cm garš un reti pārsniedz 1 metru. Zuša ķermeni klāj sīkas, smalkas un mīkstas zvīņas, tādējādi tas izskatās kails. Tam ir liela, smaila galva un mute ar sīkiem zobiem, kas vērsti uz priekšu. To muguras spura, kas sākas tālu aiz nelielajām krūšu spurām, nepārtrauktā līnijā savienojas smailā astes galā ar anālo spuru.
Vairošanās
Nebrīvē Eiropas zutis var nodzīvot ilgu mūžu. Ir zināms Zviedrijā dzīvojošs zutis, kas tika ielaists akvārijā 1859. gadā, zinātnieki šo pašu zuti izpētīja 2008. gadā. Tas joprojām bija dzīvs, tā garums bija 53,5 cm, un tam bija īpaši lielas acis.
Jaunas sugas — leptocefala atklāšana
Nedaudz vēlākā laikā atklājās, ka zuši diezgan ilgi spēj nodzīvot bez ūdens, ja vien apkārtējā vide ir mitra. No tā cēlās nostāsts, ka zuši pa naktīm nākot ārā no upēm. Zuši krastā medījot kukaiņus un sliekas. Zušu pastaigas neradīja lielus strīdus, jo visi zinātnieki šim novērojumam piekrita. Toties par zušu vairošanos bija liela neziņa, un katrs zinātnieks izstrādāja savu zuša vairošanās versiju.
1856. gadā itāļu dabas pētnieks Kaci noķēra nelielu jūras zivtiņu. Tās ārējais izskats bija ļoti interesants. Ja vairākas šāda veida zivtiņas ieliek akvārijā ar sāļu ūdeni, tad, pavirši skatoties, liekas, ka akvārijs ir tukšs. Ieskatoties rūpīgāk, var redzēt peldam sīkus melnu actiņu pārus. Ilgāk novērojot, var saskatīt ūdeņainas ēnas, kuras kā astes velkas pakaļ acu pāriem. Izņemot šo zivtiņu no ūdens, tā izskatās pēc lielas, plānas, caurspīdīgas stikla lauru lapas. Zivi uzliekot uz avīzes vai grāmatas lapas, ir ļoti viegli lasīt tai cauri tekstu.
Dr. Kaci ņēma studēt literatūru, lai varētu noteikt šīs zivtiņas sugu, bet diemžēl neko neatrada, tad šis zinātnieks pats šo zivtiņu aprakstīja. Pēc zinātnes tradīcijām Kaci tai piešķīra nosaukumu Leptocephalus brevirostris.
Leptocefali un stikla zuši
Divi itāļu ihtiologi Grasi un Kalandručio izlasīja Kaci aprakstu un nolēma leptocefalu izpētīt sīkāk. Zinātnieki saķēra vairākus īpatņus Mesīnas apkārtnē un tos ievietoja akvārijā, lai novērotu. Zivtiņas peldēja, ēda un izskatījās pilnīgi veselas, tās ķermeņu daļas, kuras bija saredzamas. Bet zivtiņu ķermeņi kļuva arvien mazāki.
Abi itāļu ihtiologi nosprieda, ka pieaudzis zutis ikrus nērš jūras dibenā un, iespējams, tur arī iet bojā, jo neviens nekad nav redzējis, ka pieauguši zuši no jūras iepeldētu upju grīvās un dotos augšup pret straumi. No ikriem izveidojas kāpuri, kurus Dr. Kaci kļūdaini uzskatīja par jaunu sugu. Mazuļi paliek jūras dziļumā, līdz pārvēršas vai gatavojas pārvērsties par jauniem zušiem. Pēc attīstīšanās jaunie zuši peld uz mazāk sāļiem ūdeņiem un visbeidzot uz upēm.
Ihtiologi uzskata, ka zušu kāpuri ir tik reti sastopami tādēļ, ka tie dzīvo lielā dziļumā, pie pašas jūras gultnes. Grasi un Kalandručio vienkārši palaimējās šos eksemplārus noķert, jo jūras straume Mesīnas šaurumā dziļumu iemītniekus bieži vien uznes virspusē.
500 asu līnija
Novērojot leptocefalu uz melna fona, ihtiologi ievēroja, ka ķermenis sastāv no daudziem segmentiem. Tika pieņemts, ka segmentu skaits varētu atbilst pieauguša zuša mugurkaula skriemeļu skaitam, un šis pieņēmums vēlāk tika pierādīts. Zinātnieki pacietīgi saskaitīja leptocefala segmentu skaitu un salīdzināja to ar pieauguša zuša skriemeļu skaitu.
Dānijas Karaliskās zvejniecības ministrijas uzdevumā 1904.gadā Atlantijā starp Islandi un Fēru salām uz tvaikoņa „Thor” strādāja dāņu biologs Johanness Šmits. Izmetot tīklus jūrā, viņš noķēra vienu no caurspīdīgajām „lauru lapām”, kuras bija popularizējuši itāļu zinātnieki. Dr. Šmits bija sajūsmā, ka leptocefals nezināmu, bet, domājams, interesantu iemeslu dēļ atradās tuvu ūdens virsmai. Vēlāk tāda pašas caurspīdīgas zivtiņas ķērās tīklos arī citos Atlantijas rajonos.
Rietumeiropas jūras kartēs redzama līnija, kuras dziļums sasniedz aptuveni vienu kilometru. Jūrnieki savā valodā šo līniju sauc par „500 asu līniju”. Uz rietumiem no šīs joslas atrodas Atlantijas bezdibeņi, bet uz austrumiem seklas jūras. Šmits ievēroja, ka šīs līnijas rajonā vasaras beigās sapulcējas 75 mm garie leptocefali. Tur tiem sākas tādas pārvērtības, par kurām rakstīja Grassi un Kalandručio. Nākamajā pavasarī tie kļūst par stikla zušiem un peld uz Eiropas upju grīvām.
Pēc novērojumiem Šmits atklāja, ka zuši savu ceļojumu sāk no Sargasu jūras, kura nepelnīti nosaukta par kuģu kapsētu, jo kuģi tajā apvidū nespēj pārvietoties pa biezu, pūstošu ūdens augu kamolu. Patiesībā šie ūdensaugi ir īpašas ūdenszāles, kuras aug tikai Atlantijas okeāna rajonā dienvidu platuma siltajos ūdeņos. Jūrai ir ovāla forma. Ziemeļu-dienvidu virzienā tās garums ir 1850 km, bet austrumu-rietumu virzienā tā sasniedz apmēram 3700 km. Okeānu straumes, īpaši Golfa straume aizķer jūras ūdeņus, un jūras ūdens nepārtraukti griežas ap savu asi. Šis griešanās centrs atrodas dienvidaustrumos dažu simtu kilometru attālumā no Bermudu salām, kas atrodas Sargasu jūras malā. „Krasta līnija” pārvietojas līdz ar gadalaiku maiņu, jo mainās ūdenszāļu daudzums.
Zušu mazuļu ceļojums
1913. gadā ar mazu šoneri „Margarita” ceļā devās ekspedīcija, kuras uzdevums bija izpētīt zušu ceļu līdz nārsta vietai. Šmits un viņa palīgi novēroja, jo tālāk viņi pārvietojas pa Golfa straumi, jo sīkāki bija noķertie leptocefali. Ekspedīcija noteica precīzu nārsta vietu, un nārstošanas vieta bija Sargasu jūras rajonā. Pēc pusgada pētniecības ekspedīciju nācās apturēt, jo sākās Pirmais pasaules karš.
Pēc pārvērtībām jaunie zuši iepeld saldūdeņos un dodas augšup pa upēm. Pirmajos trijos dzīves gados pirms pārvērtībām zušu mazuļi pārvietojas apmēram 1000 jūdžu gadā, pārsvarā peldot pa Golfa straumi.
Arī Amerikas upēs mītošie Amerikas zuši (Anguilla rostrata) ikrus nērš Sargasu jūrā, tikai citā rajonā. To nārsta vieta ir tuvāk Amerikas krastiem, bet arī tie gadā pārvar 1000 jūdžu attālumu, bet šajā laikā tie sasniedz tikai 65 mm garumu. Vairāk laika nav vajadzīgs, jo upju grīvas, kur tie pavada savas dzīves lielāko daļu, atrodas daudz tuvāk.
1928. līdz 1930. gadā notika vēl viena pētniecības ekspedīcija, kurā tika nozvejots leptocefals, apmēram 300 m dziļumā Āfrikas galējā dienvidu punkta tuvumā. Noķertais leptocefals bija 184 cm garš. Ja šis mazulis būtu audzis tādā pašā proporcijā kā mums zināmie zuši, tad tā garums iznāktu apmēram vairāk par 20 m.
Zutis zivsaimniecībā
Zušus gastronomijā izmanto visās Eiropas valstīs, un to pagatavošanai ir neskaitāmas receptes. Tos pārdod svaigā veidā vai sagatavotus (kūpinātus, marinētus, dažādās mērcēs gabaliņos, filejas veidā, konservos vai saldētā veidā).
Burtnieks (nozīmju atdalīšana)
Burtnieks var būt:
Izlaiduma cepure
Izlaiduma cepure ir četrkantaina melna cepure, ko studenti valkā izlaidumos kopā ar mantiju.
Sinotibetiešu valodas
Sinotibetiešu valodas ir valodu saime, kurā ir apvienotas aptuveni 250 valodas, kurās galvenokārt runā Austrumāzijā, Dienvidaustrumāzijā un Dienvidāzijā. Tā ir otra lielākā valodu saime pēc runātāju skaita aiz indoeiropiešu valodu saimes.
No sinotibetiešu valodām vislielākais valodu atzars pēc runājošo skaita ir ķīniešu valodas (vairāk nekā 1,3 miljardi). No tām lielākās ir mandarīnu valoda (aptuveni 1,1 miljards), vu valoda (~77 miljoni), jue valoda (~56 miljoni), miņnaņu valoda (~47 miljoni) un sjanu valoda (~36 miljoni). Lielākās valodas, kas nepieder pie ķīniešu valodām, ir birmiešu valoda (~42 miljoni), tibetiešu valoda (~6 miljoni) un Sičuaņas ji valoda (~2 miljoni).
21st Century Breakdown
21st Century Breakdown (lv) ir amerikāņu pankroka grupas Green Day astotais studijas albums. Šī ir grupas otrā rokopera, pirmā bija American Idiot. Tāpat šis ir pirmais grupas albums, kā producents ir Bačs Vigs. Green Day uzsāka darbu pie albuma 2006. gada janvārī, kad grupas līderis Billijs Džo Ārmstrongs sarakstīja 45 dziesmas līdz 2007. gada oktobrim, taču grupa nesāka darbu studijā ar Vigu līdz pat 2008. gada janvārim. Albuma dziesmu sacerēšānas un ierakstīšanas process ilga 4 gadus četrās Kalifornijas studijās, darbs pie albuma tika pabeigts 2009. gada aprīlī.
Žils Verns
Žils Gabriels Verns (fr; dzimis, miris ) bija franču rakstnieks, viens no zinātniskās fantastikas literatūras aizsācējiem. Viņš ir uzrakstījis vairāk nekā simt romānu, kā arī lugas, īsos stāstus, vēsturiskus un ceļojumu aprakstus. Verna darbi tulkoti vairāk nekā 140 valodās, kas viņu padara par visvairāk tulkoto rakstnieku visā pasaulē.
21st Century Breakdown
Šis albums sasniedza visaugstākās vietas daudzu valstu topos visā grupas vēsturē, tai skaitā Billboard 200, Eiropas albumu Top 100 un Apvienotās Karalistes albumu topā. Tāpat grupa par albumu saņēma 2009. gada Grammy balvu kategorijā "labākais roka albums". Līdz 2010. gada decembrim albums ASV ticis pārdots 1 005 000 kopijās, visā pasaulē tas ir ticis pārdots vairāk nekā 3,5 miljonos kopiju.
Albuma ierakstīšanas process
Green Day dalībnieki sāka darbu pie jauna albuma izdošanas 2006. gada janvārī pēc grupas septītajam albumam American Idiot veltītās koncerttūres beigšanās 2005. gadā. Grupas līderis Billijs Džo Ārmstrongs 2006. gada sākumā noteica, ka viņi sāks darbu mierīgi, jo tikai tādā veidā ir iespējams saņemt iedvesmu jaunam ierakstam. Grupa neizpauda nekādu informāciju par albuma dziesmu sacerēšanu un ierakstīšanu līdz pat 2007. gada oktobrim, kad B. Dž. Ārmstrongs intervijā Rolling Stone izteicās, ka grupa ir sacerējusi apmēram 45 dziesmas. Grupas dalībnieki savā mēģinājumu studijā Oklendā, Kalifornijas štatā, strādāja pie albuma pamatkoncepcijas. Tāpat viņiem bija maz ideju par albuma muzikālo tēmu un stilu, taču solists uzsvēra, ka viņš vēloties iedziļināties sevī un saprast, kas viņš ir un ko viņš jūt šajā mirklī. Tāpat viņš atzina, ka vairākās dziesmas ir sacerētas uz klavierēm, nevis ģitāras.
Žils Verns
Populārākie rakstnieka piedzīvojumu romāni ir "Piecas nedēļas gaisa balonā" (1863), "Ceļojums uz Zemes centru" (1864), "Kapteiņa Granta bērni" (1868), "Ceļojums ap Mēnesi" (1869), "20 000 ljē pa jūras dzelmi" (1870), "Astoņdesmit dienās ap zemeslodi" (1873) u.c. Daudzus gadus pēc Žila Verna nāves tika atrasts romāna "Parīze XX gadsimtā" (1863) manuskripts.
21st Century Breakdown
Albuma ierakstīšanas process
Green Day darbu pie albuma ierakstīšanas sāka 2008. gada janvārī, vēlāk viņi apstiprināja, ka sadarbojas ar producentu Baču Vigu. Kopā ar B. Vigu albums tika ierakstīts visa 2008. un 2009. gada sākuma laikā četrās studijās: Ocean Way Recording (Holivuda, Kalifornija), Studio 880 (Oklenda, Kalifornija), Jel Studios (Ņūportbīča, Kalifornija) un Costa Mesa Studios (Kostamesa, Kalifornija). Labākai iedvesmai atrašanās Oklendā laikā viņi nopirka lētu fonogrāfu no Amoeba Music un klausījās vinila plašu ierakstus, tai skaitā grupu The Beat un The Plimsouls albumus. Ārmstrongs atzina, ka ir ietekmējies no The Kinks dalībnieka Reja Devisa, The Pretty Things albuma S.F. Sorrow, The Doors albumiem The Doors un Strange Days, kā arī Meta Lofa albuma Bat Out of Hell. Bundzinieks Tre Cool pieminēja, ka Ārmstrongs ir ietekmējies arī no Edija Kohrana un The Creation.
Ārmstrongs rakstot dziesmas savā mājas studijā strādāja arī pie The Who grupas mini-operas A Quick One While He's Away kaverversijas. Albuma rakstīšanas starplaikā Green Day ierakstīja dziesmas kaverversiju. Vigs atzīmēja, ka neapmierinātība dažreiz aizkavēja darbu pie albuma ierakstīšanas. Ārmstrongs neatklāja dziesmu vārdus pārējiem grupas dalībniekiem un apzināti jauca savu demo ierakstu, lai viņa balss būtu zemāka un tādējādi pārējiem dalībniekiem nesaprotamāka. Tas turpinājās līdz 2008. gada beigām, kad viņš izlēma skaļi norunāt visu dziesmu vārdus pārējiem grupas dalībniekiem un albuma producentam. Grupas dalībnieki pabeidza darbu pie albuma ierakstīšanas 2009. gada aprīļa sākumā un apgalvoja, ka tā izdošana novestu pie "pēcdzemdību stresa".
Žils Verns
Ceļš uz slavu
Licejā rakstnieks studēja latīņu valodu, bet kad viņam palika 20 gadu, tēvs puisi nosūtīja uz Parīzi mācīties par juristu. Šī profesija Verniem bija mantota. Taču Žils sapņoja par rakstnieka karjeru. Viņš iepazinās ar Aleksandriem Dimā (ar jaunāko viņi kļuva par labiem draugiem, bet vecākais palīdzēja uzsākt rakstnieka karjeru) un aizrāvās ar teātri, sāka sacerēt komiskas vodeviļas. Verns iedvesmojās arī no Viktora Igo.
Paralēli Verns strādāja par žurnālistu, rakstot piezīmes par zinātniski-populārām tēmām. Tā sākās viņa radošā karjera. Pēc tam rakstnieks sāka veidot interesantu zinātnisku faktu kartotēku (vēlāk tā kļuva par pamatīgu piezīmju un avīžu izgriezumu kolekciju). Pēcāk no tās izveidojās romāns "Piecas nedēļas gaisa balonā", kuru 1863. gada janvārī nopublicēja tā laika slavenais izdevējs Pjērs-Žils Hetcels. Šī grāmata guva negaidītus panākumus. Pēc līguma, ko Verns noslēdza ar viņu, topošajam rakstniekam bija jāsaraksta trīs romāni gadā.
21st Century Breakdown
Albuma tematika un kompozīcija
21st Century Breakdown turpina American Idiot albumā iesākto rokoperu stilu. Albums ir sadalīts trijos cēlienos: Heroes and Cons, Charlatans and Saints un Horseshoes and Handgrenades, tā tiek ierakstīta Detroitā, Mičiganas štatā. Albuma galvenie tēli ir gados jauns pāris Kristians un Glorija, kuri dzīvo mūsdienu ASV, viņiem ir jāsadzīvo ar bijušā ASV prezidenta Džordža V. Buša pieņemto lēmumu sekām. Bundzinieks Maiks Dērnts salīdzināja attiecības šajā albuma ar Brūsa Springstīna albumā Born to Run esošajām, atzīmējot, ka tematika nav ļoti līdzīga, bet tomēr tuva. Daudzas albuma dziesmas ir no Ārmstronga personīgās dzīves, par to liecina arī tas, ka viņš dzied pirmajā personā par jūtu uzplūdiem un atriebību dziesmās Before the Lobotomy, Christian's Inferno un Peacemaker. Žurnāls Rolling Stone atzīmēja, ka šis ir visemocionālākais un vispersoniskākais ieraksts, ko Ārmstrongs ir sacerējis.
Albuma pirmās dziesmas ievadvārdi "Dzimis Niksonā, es uzaugu ellē" (Born into Nixon, I was raised in hell) atsaucas uz Ārmstronga dzimšanas gadu (1972) un teksts "Mēs esam 2013. gada izlaiduma klase" atsaucas uz to, ka Ārmstronga vecākais dēls Džozefs beigs vidusskolu 2013. gadā. M. Dērnts ir izteicis minējumu, ka dziesma Last of the American Girls ir par Ārmstronga sievu Adriennu, par kuru pats Ārmstrongs ir atzinis, ka viņa ir nelokāma savā ticībā un neatkāpjas no tās. Ārmstrongs izceļ savu neizdevušos bērnību — viņš uzauga kopā ar 5 brāļiem un māsām un pēc tēva nāves viņu māte iztikas nopelnīšanai strādāja oficiantes darbu naktsmaiņās — tie bija iemesli albumā izrādītajā neapmierinātībai. Dziesma East Jesus Nowhere pārmet fundamentāliskākajai reliģijai, tā tika sarakstīta pēc tam, kad Ārmstrongs apmeklēja baznīcu, kur tika kristīts kāda drauga bērns.
Muzikālā ziņā 21st Century Breakdown ir līdzīgs American Idiot ietvertajam pankroka stilam, taču daudzi kritiķi atzinīgi novērtēja Green Day tradicionālās skaņas izaugsmi pēdējo piecu gadu laikā kopš pēdējā izdotā ieraksta.
Žils Verns
Ceļš uz slavu
Verna dažas nākamās grāmatas arī kļuva ļoti populāras un tās savu slavu nav zaudējušas arī mūsdienās. 1864. gadā sarakstītajā grāmatā "Ceļojums uz Zemes centru" viņš smalki apraksta zinātnieku un pētnieku grupas piedzīvojumus, kad tie nolaižas Islandes vulkāna krāterī un atklāj pazemes pasauli. "Kapteiņa Haterasa piedzīvojumi Ziemeļpolā" (1866) atklāj ekspedīcijas uz Ziemeļpolu norisi. Savā darbā "No Zemes uz Mēnesi" (1865) un tā turpinājumā "Ceļojums ap Mēnesi" (1870) Verns stāsta par laiku, kad Amerikā plosās pilsoņu karš. Rakstnieks apraksta divu amerikāņu un francūža piedzīvojumus, kad tie nokļūst ārpus Zemes gravitācijas, pateicoties artilērijas šāviņam.
21st Century Breakdown
Albuma izdošana un reklamēšana
Green Day paziņoja albuma nosaukumu un informāciju par to, ka albums sastāvēs no trim daļām: Heroes and Cons, Charlatans and Saints un Horseshoes and Handgrenades. grupas mājaslapā tika ievietots albuma reklāmas rullītis. tika nosaukts albuma starptautiskās izdošanas datums. 2009. gada aprīļa sākumā Green Day televīzijā prezentēja dziesmu Know Your Enemy, viena dziesmas daļa tika izmantota kā 2009. gada NCAA vīriešu basketbola turnīra ievaddziesma. Pirmoreiz albums pilnā garumā tika atskaņots akustiskajā versijā 2009. gada aprīlī vairākos Kalifornijas klubu šovos. Katra koncerta apmeklētāji saņēma programmu ar visu dziesmu vārdiem. Albuma pirmais singls Know Your Enemy tika izdots un videoklipa pasaules pirmizrāde notika  MTV UK mājaslapā.