cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jānis Ozols (virsnieks)
Pēckara dzīve
Pēc Vācijas kapitulācijas majors Ozols gūstā nepadodas, bet ar vairākiem citiem artilērijas virsniekiem pievienojas nacionālo partizānu rindām. Sadursmē ar čekas spēkiem tiek ievainots 1945. gada 3. oktobrī, arestēts un 1946. gada 10. maijā notiesāts uz 20 gadiem katorgā. Majors Jānis Ozols mirst 1947. gada 13. oktobrī Vorkutā.
Varakļānu ģerbonis
Varakļānu pilsētas ģerbonis ir viens no Varakļānu pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts.
Mazie Zeizi
Mazie Zeizi ir ciems Asūnes pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 278 km attālumā no Rīgas.
1992. gada Latvijas čempionāts šahā
1992. gada Latvijas šaha čempionāts - Latvijas 3. atklātais šaha čempionāts.
Turnīra gaita
Latvijas 1992. gada atklātais šaha čempionāts notika no 21. līdz 29. martam Rīgā, Sporta pilī. Turnīrs noritēja pēc Šveices sistēmas 9 kārtās, un tajā atkal bija dalībnieku rekordskaits - 228. Turnīra uzvarētāju nācās noskaidrot pēc koeficientu sistēmas, jo finišu vienlaicīgi sasniedza uzreiz četri dalībnieki: Sergejs Okrugins, Jurijs Šabanovs (abi - Krievija), Valērijs Žuravļovs un Jānis Daudzvārdis. Par uzvarētāju tika atzīts Okrugins, bet Žuravļovam ar Daudzvārdi bija jāspēlē 4 partiju papildus mačs par Latvijas čempiona nosaukumu. Sakarā ar to, ka Žuravļovam turnīrā bija labāks koeficients, tad viņam pietika arī ar neizšķirtu mačā. Pēc uzvarām divās pirmajās partijās Žuravļovs otro reizi kļuva Latvijas čempionu. Turnīrā tika izcīnītas arī vairākas speciālbalvas: labākā dalībniece - G. Skujiņa, labākais juniors - A. Savko, labākais seniors - V. Rakitins.
Latvijas 1992. gada atklātais šaha čempionāts sievietēm notika no 2. līdz 11. februārim Rīgā. Arī sievietēm turnīrs noritēja pēc Šveices sistēmas 9 kārtās. Tajā piedalījās 32 dalībnieces, tajā skaitā šahistes no Igaunijas, Baltkrievijas un Uzbekijas. Par uzvarētāju kļuva igauņu šahiste Tūliki Laesone, par puspunktu no viņas atpalika Anna Hāna, kas arī ieguva Latvijas čempiones nosaukumu.
Latvijas atklātā šaha čempionāta pirmo vietu rezultāti
! !! 1 !! 2 !! Punkti !! Vieta
Latvijas atklātā sieviešu šaha čempionāta rezultāti
1. Laesone T. - 7, 2. Hāna A. - 6,5, 3.-6. Skujiņa G., Dadikina A., Voronova T., Rause O. pa 6, 7. Rožlapa V. - 5,5, 8.-15. Sīpola (Līckrastiņa) A., Rubene I., Ungure L., Parfjonova O. (Uzbekija), Paune Ilze, Vēja B., Stravinska A., Blinkevičute J. (Lietuva) pa 5, 16.-21. Ratke A., Rinčuka L. (Uzbekija), Suhovera M. (Baltkrievija), Rusanova N., Drozda O. (Baltkrievija), Mubaraškina O. pa 4,5, 22.-23. Vedeņina O., Filipsone Valda pa 4, 24.-28. Vēja G., Filipsone Vaira, Ērenšteina A., Mokina V. (Baltkrievija), Bērziņa A. pa 3,5, 29.-30. Bočkāne J., Zalcmane V. pa 2,5, 31. Luckāne A. - 2, 32. Grigorjana R. - 1,5.
Dainis Stalts
Dainis Stalts (dzimis Rīgā, miris ) bija līvu tautības Latvijas folklorists un politiķis.
Dzīvesgājums
Viņa senči cēlušies no Vidzemes līviem — māte ir no Salacas, bet tēvs ir no Gaujas līviem. Viņa dēls Dāvis Stalts arī ir politiķis, bijis Rīgas domes deputāts, pašlaik (2014) Saeimas deputāts.
Izglītību ieguvis Rīgas 2. vidusskolā (beidzis 1957. gadā), Latvijas Universitātes Bioloģijas fakultātē (1957—1960) un Rīgas Lietišķās mākslas vidusskolā (beidzis 1965. gadā).
1976. gadā kopā ar Helmī Stalti dibinājis folkloras draugu kopu "Skandinieki", bija arī tās mākslinieciskais vadītājs. Bija valdes loceklis UNESCO CIOFF Latvijas nacionālajā sekcijā, kā arī starptautiskā folkloras festivāla "Baltica" mākslinieciskās padomes loceklis un svētku režisors. 1981. gadā kļuva par Latvijas Etnogrāfiskā brīvdabas muzeja galveno speciālistu folkloras jautājumos. Viņš bija aktīvs Trešās Atmodas dalībnieks.
1993. gadā tika ievēlēts 5. Saeimā no Latvijas Nacionālās neatkarības kustības saraksta. 1995. gadā kandidēja arī uz 6. Saeimu (no Latvijas Nacionālās neatkarības kustības un Latvijas Zaļās partijas saraksta), tomēr netika ievēlēts.
1997. gadā ievēlēts Rīgas domē no "Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" saraksta. 2001. gadā tika pārvēlēts domes deputāta amatā. 2001. gada aprīlī pēc Jura Sinka nāves iekļuva Saeimā, kad nolika Rīgas domes deputāta mandātu. 2005. un 2009. gadā atkārtoti ievēlēts Rīgas domē.
1995. gadā saņēmis Triju Zvaigžņu ordeni. 2000. gadā ieguvis Latvijas folkloras gada balvu, 2004. gadā — Lielo Folkloras gada Dižo balvu.
Pēc ilgstošas slimības miris.
Lauku zvirbulis
Lauku zvirbulis (Passer montanus) ir mazs, brūnganpelēks zvirbuļu dzimtas (Passeridae) putns, kas sastopams Eirāzijā, Āfrikā un Austrālijā. Izdala 9 pasugas, kas savā starpā atšķiras pavisam nedaudz.
Tā kā lauku zvirbulim ir ļoti liels izplatības areāls, tad kopumā sugai izmiršana nedraud, bet ir novērota Rietumeiropas populāciju samazināšanās, sakarā ar dažādu herbicīdu izmantošanu intensīvajā lauksaimniecībā un ziemošanas vietu — labības rugāju platību samazinājumu. Āzijas austrumos un Austrālijā lauku zvirbuli bieži uzskata par kaitīgu putnu, lai gan tas ir ļoti populārs austrumu mākslas tēls.
Izplatība
Lauku zvirbuļa dabīgais izplatības areāls aptver Eirāzijas mēreno joslu un Dienvidaustrumāziju. Tas nav sastopams tikai pašos Eirāzijas ziemeļos un plašos meža masīvos. Lai gan lielākā daļa populācijas ziemo ligzdošanas teritorijā, tomēr aukstākajos reģionos dzīvojošie lauku zvirbuļi ir migrējoši. Tas sastopams nelielā teritorijā arī Ziemeļāfrikā, Eiropā dzīvojošie lauku zvirbuļi mēdz ieklīst Marokā, Tunisijā, Ēģiptē, Alžīrijā, Turcijā un Tuvajos Austrumos Vidusjūras krastā. Tas ir introducēts Ziemeļamerikā un Austrālijā.
Āzijā lauku zvirbulis lielāko tiesu sastopams apdzīvoto vietu tuvumā, mazākās un lielākās pilsētās, bet Eiropā tas galvenokārt mājo atklātās lauku ainavās, skrajos mežos un viensētu tuvumā, pilsētas vidi atstājot savam lielākajam radiniekam — mājas zvirbulim.
Latvijā
Latvijā lauku zvirbulis ir parasts ligzdotājs un nometnieks. Tas pamatā mājo lauku apvidū, dārzos un viensētu tuvumā. Latvijā sastopama lauku zvirbuļa nominālpasuga — Passer montanus montanus.
Izskats un īpašības
Lauku zvirbulis ir neliels dziedātājputns. Tā ķermeņa garums ir 14 cm, spārnu plētums 21 cm, svars 24 g.
Lauku zvirbulis ārēji ir ļoti līdzīgs mājas zvirbulim (Passer domesticus) un līdz 1713. gadam uzskatīja, ka tā ir viena suga. To apspalvojums ir pelēkbrūns ar tumšāku, brūni-melni raibumotu muguru un spārniem, kastaņkrāsas galvu un asti, bet gaiši pelēku vēderu un krūtīm. Uz spārniem ir divas šauras, baltas šķērssvītras. Tā apkakle un vaigi ir balti, bet uz tiem labi saskatāms melns, neliels punkts, pateicoties kuram sugu ir viegli atpazīt. Melns ir arī zods, pakakle un līnija no acīm līdz knābim. Kājas ir gaiši brūnas, bet masīvais konusveida knābis svina pelēks, ziemā kļūstot gandrīz melnam. Abi dzimumi izskatās vienādi, kā arī jaunie putni izskatās līdzīgi pieaugušajiem, lai gan krāsas ir mazāk košas.
Rudenī pirms ziemas lauku zvirbuļi maina apspalvojumu, un tiem pieaug ķermeņa masa, lai gan samazinās uzkrāto tauku daudzums. Masas pieaugums veidojas tādēļ, ka pieaug asiņu un ūdens daudzums ķermenī, lai veicinātu straujāku spalvu ataugšanu. Lai arī lauku zvirbulis ir dziedātājputns, tas neizceļas ar izkoptu dziedāšanu. Tas pamatā tikai čivina, čirkst un čiepst.
Barošanās
Lauku zvirbulis ir visēdājs: galvenokārt barojas ar dažādu augu sēklām, pumpuriem, dzinumiem, ogām un ziediem, barojas arī ar dažādiem bezmugurkaulniekiem, piemēram, sienāžiem, vabolēm un zirnekļiem. Mazuļus pirmo nedēļu lauku zvirbulis baro tikai ar bezmugurkaulniekiem. Ārpus ligzdošanas sezonas lauku zvirbuļi ir draudzīgi un mēdz veidot palielus barus. Tos var bieži novērot arī jauktā barā kopā ar mājas zvirbuļiem.
Ligzdošana
Vairošanās sezona lauku zvirbulim ir no aprīļa vidus līdz augusta sākumam. Reizēm tie veido ligzdošanas kolonijas. Lauku zvirbulis nav tik agresīvs kā mājas zvirbulis un retāk sastrīdas par ligzdošanas vietām. Valda uzskats, ka lauku zvirbulis veido monogāmu pāri uz mūžu. Ligzdo koku dobumos, biezos krūmos, vārnu, žagatu ligzdās, būrīšos, ēku sienu spraugās, pajumtēs, pat balto stārķu ligzdu pamatos. Ligzda tiek būvēta no sausas zāles un izklāta ar putnu spalvām. Vienas sezonas laikā ir 2—3 perējumi. Dējumā ir 2—7 olas, kuras perē abi vecāki, lai gan perē galvenokārt mātīte. Inkubācijas periods ilgst 13—14 dienas. Mazuļi ir ligzdguļi un izšķiļas nevarīgi un bez spalvām. Pieauguša putna spalvas tiem izaug 15—20 dienu vecumā. Par mazajiem putnēniem rūpējas abi vecāki. Pirmajās dienās mātīte uzkavējas ligzdā, lai aprūpētu mazuļus. Tā galvenais ienaidnieks ir zvirbuļvanags.
Sistemātika
Lauku zvirbulim ir 9 pasugas:
Javorivas rajons
Javorivas rajons ir Ļvivas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Ļvivas apgabala Žovkvas, Horodokas un Mostiskas rajoniem, Ļvivu, kā arī Poliju.
Saulītes
Saulītes var būt:
Ģula Brejers
Ģula Brejers (hu;, Budapešta — , Bratislava) bija Ungārijas šahists.
2021. gada Jelgavas novada domes vēlēšanas
'''2021. gada Jelgavas novada domes vēlēšanas''' notika 2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Jelgavas novada domē tika ievēlēti 19 deputāti. Vēlēšanās piedalijās 9 kandidātu saraksti, kas kopā sastāvēja no 179 kandidātiem.
Ģula Brejers
Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt studiju gados. 1911. gadā piedalījies savā pirmajā starptautiskajā šaha turnīrā Ķelnē, kur ieguvis 6. vietu. 1912. gadā uzvarējis Ungārijas šaha čempionātā. Četras reizes uzvarējis Ungārijas šaha meistaru turnīros Budapeštā (1915—1917). Citi labākie rezultāti: Bādene (1914) — 4. vieta, Manheima (1914) — dalīta 4.-6. vieta, Košice (1918) — 3.-4. vieta, Berlīne (1920) — 1. vieta, Vīne (1921) — 3. vieta. Īpaši jāatzīmē uzvara Berlīnē (+6, −2, =1), kur Brejers apsteidza tādus izcilus sava laika šahistus kā Jefims Bogoļubovs, Savelijs Tartakovers, Rihards Rēti, Gēza Maroci un Zīgberts Tarrašs.
2021. gada Jelgavas novada domes vēlēšanas
Vēlēšanu norise
Jelgavas novadā atradās 20 vēlēšanu iecirkņi. Cenu pagastā varēja nobalsot Ānes kultūras namā un Branku pakalpojuma centrā, Elejas pagastā varēja nobalsot Elejas saieta namā, Glūdas pagastā varēja nobalso Dienas centrā "Zemgale" un Glūdas pagasta pārvaldē, Jaunsvirlaukas pagastā varēja nobalsot IKSC "Līdumi" un Jaunsvirlaukas pagasta administratīvajā ēkā, Kalnciema pagastā varēja nobalsot Kalnciema kultūras namā, Lielplatones pagastā varēja nobalsot Lielplatones muižā, Līvbērzes pagastā varēja nobalsot Kultūras namā "Līvbērze", Ozolnieku pagastā varēja nobalsot Ozolnieku sporta skolā, Platones pagastā varēja nobalsot Platones pagasta pārvaldē, Salgales pagastā varēja nobalsot Salgales pagasta pārvaldē, Sesavas pagastā varēja nobalsot Sesavas tautas namā, Svētes pagastā varēja nobalsot Svētes pagasta pārvaldē, Valgundes pagastā varēja nobalsot Tīreļu ārsta māja un Valgundes pagasta pārvaldē, Vilces pagastā varēja nobalsot Vilces tautas namā, Vircavas pagastā varēja nobalsot Vircavas pagasta pārvaldē un Zaļenieku pagastā varēja nobalsot Zaļenieku kultūras namā.
Ģula Brejers
Biogrāfija
1921. gadā uzstādījis pasaules rekordu simultānspēles seansā, neskatoties uz galdiņu, kad spēlējis vienlaicīgi ar 25 pretiniekiem (+15, −3, =7). Bijis arī ungāru sporta laikraksta Szellemi Sport redaktors.
2021. gada Jelgavas novada domes vēlēšanas
Vēlēšanu norise
Oficiālajā vēlēšanu dienā, sestdienā,, iecirkņi bija atvērti no pulksten 7ː00 līdz 20ː00 (LAT) , bet ikkatrā iecirknī vēlētājs varēja arī nobalsot iepriekš — gan pirmdienā, , no pulksten 16ː00 līdz 20ː00 (LAT) , gan ceturtdienā, , no pulksten 9ː00 līdz 16.00 (LAT) , gan arī piektdienā, , no pulksten 13ː00 līdz 20ː00 (LAT).
Šajā novadā balsstiesīgais vēlētājs varēja nobalsot jebkurā iecirknī, jo vēlētāju noteikšanai tika izmantoti iepriekš sastādīti vēlētāju saraksti. COVID-19 pandēmijas dēļ iecirkņos bija jāievēro dažādi epidemioloģiskās drošības pasākumi, kā, ierodoties iecirknī, bija jāvelk sejas maska, jāievēro divu metru distance no citiem cilvēkiem un jādezinficē rokas, papildus arī tika ieteikts uz vēlēšanām nākt ar savu pildspalvu.
Ģula Brejers
Biogrāfija
Šaha vēsturē tiek uzskatīts par vienu no modernās hipermodernisma skolas pamatlicējiem, kuri savās partijās atteicās no centra kontroles, lai iegūtu iniciatīvu flangos. Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Mūsdienās pazīstamākais ir viņa vārdā nosauktais spāņu atklātnes variants (1. e4 e5 2. Zf3 Zc6 3. Lb5 a6 4. La4 Zf6 5. 0-0 Le7 6. Te1 b5 7. Lb3 0-0 8. c3 d6 9. h3 Zb8 10. d4 Zbd7), kuru bieži lietojis Pasaules eksčempions šahā Boriss Spaskis un citi vadošie šahisti.
2021. gada Jelgavas novada domes vēlēšanas
Balsošanas sistēma
Latvijas Pašvaldības domes vēlēšanu likums nosaka, ka pašvaldības tiek ievēlētas vienlīdzīgās, tiešās, aizklātās, brīvās un proporcionālās vēlēšanās, piešķirot vietas partijām, kuras iegūst vismaz 5% balsu pēc Vebstera—Senlagē metodes. Vēlēšanas parasti notiek reizi četros gados, jūnija pirmajā sestdienā, bet Saeimai ir tiesības pieprasīt ārkārtas vēlēšanas. Ja notiek ārkārtas vēlēšanas un līdz iepriekšējās domes termiņa beigām ir vairāk par diviem mēnešiem, bet mazāk par diviem gadiem, tad dome tiek ievēlēta uz pagarinātu laiku — līdz aiznākamajām noteiktajām pašvaldību vēlēšanām, savukārt ja ir vairāk par diviem gadiem, tad uz saīsinātu laiku — līdz nākamajām noteiktajām pašvaldību vēlēšanām.
Novada domē tiek ievēlēti 19 deputāti, ja iedzīvotāju skaits administratīvajā teritorijā ir no 30 001 līdz 60 000 cilvēkiem.
Ģula Brejers
Biogrāfija
Pāragri miris no sirdslēkmes. Ticis apglabāts Bratislavā, bet 1987. gadā pārapbedīts Budapeštas kapsētā.
2021. gada Jelgavas novada domes vēlēšanas
Balsošanas sistēma
Tiesības piedalīties Jelgavas novada domes vēlēšanās bija Latvijas un citu Eiropas Savienības (ES) dalībvalstu pilsoņiem, sākot no 18 gadu vecuma, kuriem bija reģistrēta dzīvesvieta Jelgavas novada administratīvajā teritorijā 90 dienas pirms vēlēšanu dienas, vai kuriem Jelgavas administratīvajā teritorijā piederēja nekustamais īpašums. Lai apliecinātu vēlētāja identitāti bija jānorāda derīga ES pilsoņa pase vai personas apliecība (eID karte).
Ievēlētie deputāti
Vēlēšanu rezultāti tika uzzināti pēc visu vēlētāju balsu saskaitīšanas, un ievēlēto deputātu saraksts kļuva pieejams pēc vēlēšanu rezultātu apstiprināšanas.
Tīruma šerardija
Tīruma šerardija (Sherardia arvensis) ir augu suga rubiju dzimtas monotipiskajā Šerardiju ģintī. Savvaļā tā ir sastopama Vidusjūras reģionā un kā sējuma nezāle ir plaši izplatījusies Eiropā un mērenā klimata joslā citos kontinentos. Latvijā tā ir atrasta pārsvarā Kurzemē un Rīgas apkaimē, taču tiek uzskatīta par izzudušu nezāli.
Morfoloģija
Tīruma šerardija ir viengadīgs, 5—30 cm garš lakstaugs. Tā sakne ir vārpstveida. Stublājs ir gulošs vai pacils, ļoti zarains, sarmatains, raupjš un četršķautņains.
Lapas uz stublāja ir izvietotas mieturos pa 4 (lapas augu augšpusē pa 6). Pēc formas lapas var būt sākot no otrādi olveidīgām līdz lāpstveidīgām vai lancetiskām. Tās ir aptuveni 1—2,5 cm garas un 0,3—0,8 cm platas. Lapas plātnes mala ir raupja, skarbmataina un gals ir dzeloņsmails.
Ziedi ir izvietoti galviņveida ķekaros, pie ziedkopas pamata ir saaugušas vīkala lapas. Kauss ir ļoti īss, sešzobains, saglabājas pie augļa. Kausa zobiņi ir smaili. Ziedu vainags ir gaiši violets, četrdaļīgs un piltuvveida. Zieda sobriņš ir garš, tālu pārsniedz kausu. Auglis ir divu riekstiņu skaldauglis.
Tīruma šerardija zied jūnijā un jūlijā.
Kā tikt pie bērna
Vollijs septiņus gadus pēc notikušā saprot, ka viņš ir bijis spermas donors savai labākajai draudzenei.
Skrindu iela
Skrindu iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā Maskavas forštatē. Iela sastāv no 2 braukšanas joslām. Skrindu iela sākas pie krustojuma ar Abrenes ielu un beidzas pie krustojuma ar Rūsiņa ielu. Kopējais ielas garums ir 173 metri.
Vēsture
Skrindu iela izveidojās 1903. gadā ar nosaukumu Rodenburgas muižas iela. 1938. gadā to pārdēvēja par Skrindu ielu, 1950. gadā par Pleskavas ielu, 1991. gadā iela atguva Skrindu ielas vārdu.
Ielu savienojumi
Skrindu iela krustojas ar šādām ielām:
Sausinīki
Sausinīki var būt:
Rūsiņa iela
Rūsiņa iela var būt:
Sidorovka
Sidorovka var būt:
Mazie Zīmaiži
Mazie Zīmaiži ir ciems Kombuļu pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 278 km attālumā no Rīgas.
USA-261
USA-261 jeb X-37B OTV-4, kodētais nosaukums AFSPC-5 bija ASV uzņēmuma Boeing būvēta militāra bezpilota kosmoplāna X-37B otrā eksemplāra otrais kosmiskais lidojums. Tas orbītā palaists 2015. gada maijā; uz zemes atgriezās 2017. gada maijā.
X-37B tika palaists 15:05 UTC ar nesējraķeti Atlas V/501 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta kompleksa SLC-41. Kopā ar to palaisti nanopavadoņi ULTRASat, Lightsail-A, USS Langley, BRICSat-P, ParkinsonSat, GEARRS-2, AeroCube-8A, AeroCube-8B, OptiCube 1, OptiCube 2, OptiCube 3. Pēc ieiešanas orbītā kosmoplānam dots nosaukums USA-261
Kosmiskais aparāts palaists ASV Gaisa spēku uzdevumā. Atšķirībā no iepriekšējām reizēm, kad par kosmoplāna derīgo kravu nekas oficiāli netika vēstīts, šoreiz tika paziņots par diviem eksperimentiem: elektriskās vilces (jonu dzinēja) izmēģinājumi un materiālu eksponēšana kosmiskajā vidē. Ne orbītas parametri ne lidojuma ilgums un pārējās derīgās kravas detaļas netika atklātas.
Kosmoplāns uz zemes atgriezās 2017. gada 7. maijā. 1:45 UTC tas nolaidās uz Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas skrejceļa.
Sēlijas Sporta skola
Sēlijas Sporta skola ir profesionālas ievirzes sporta izglītības iestāde, kura īsteno bērnu un jauniešu profesionālās ievirzes programmas vispārējās fiziskās izglītības sagatavošanā, vieglatlētikā, volejbolā un futbolā. 2017./2018. mācību gadā 23 mācību grupās mācījās 336 audzēkņi un strādāja 13 treneri. . Skolas administrācijas adrese ir Viesītē, bet tai ir vairākas mācību īstenošanas vietas — futbols Viesītē, Pļaviņās, Salā un Biržos, vieglatlētika Viesītē un Ābeļos, volejbols Viesītē, Aknīstē un Zasā. Skola ir Latvijas Vieglatlētikas savienības, Latvijas Volejbola federācijas un Latvijas Futbola federācijas biedrs. Tā ir uzņemta Latvijas Sporta izglītības iestāžu direktoru padomē. Skola sadarbojas ar Viesītes Sporta klubu, kas organizē dažādas sacensības un sportiskas brīvā laika nodarbības.
Vēsture
Viesītes novada pašvaldība 2007. gadā pieņēma lēmumu par Viesītes sporta skolas dibināšanu. Skolas pirmā akreditācija notika 2008. gadā. Sākotnēji tā darbojās Viesītes vidusskolas telpās. Pakāpeniski skola paplašināja savu darbības teritoriju un 2016. gadā ieguva jaunu nosaukumu Sēlijas Sporta skola. 2016. gadā tika atklāts renovētais Viesītes stadions, ko aktīvi izmanto skolas audzēkņi. 2018. gadā Sporta skolas administrācija ieguva jaunu mājvietu Smilšu ielā, bijušās Viesītes arodvidusskolas telpās.
Lībagu iela
Lībagu iela ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Bieriņu apkaimē starp Kārļa Ulmaņa gatvi (daļā ielas garuma ved tieši tai blakus) un dzelzceļa līniju Rīga—Tukums. Lībagu iela sākas krustojumā ar Liepājas ielu un beidzas pārejot Lauteres ielā. Ielas kopējais garums ir 350 metri, tā klāta ar asfalta segumu. Lībagu ielā ir tikai savrupmāju apbūve.
Iela nosaukta Lībagu — ciema Talsu novadā — vārdā.
Ielu savienojumi
Lībagu iela ir savienota ar šādām ielām:
Kamčijas rezervāts
UNESCO biosfēras rezervātu pasaules tīkla locekļa statuss tika iegūts 1977. gadā un noņemts 2017. gadā.
Vēsture
Rezervāts tika izveidots 1951. gadā, lai aizsargātu palieņu mežu paliekas, kas kādreiz bija pārklājušas ievērojami lielāku platību. Līdz tam šī teritorija bija mežizstrādes un meliorācijas darbu objekts. Biosfēras rezervāts kā UNESCO rezervātu saraksta loceklis tika izveidots 1977. gadā, tāpat kā visi pārējie biosfēras rezervāti Bulgārijā. Rezervāta statuss tika pārskatīts 2016. gadā, atsaukts 2017. gadā un tas tika publiski paziņots 14. jūnijā.
Ģeogrāfija
Rezervāta kopplatība ir 850 ha (ar buferzonu 230 ha), apmēram 764 ha no tā ir apmežoti, citu platību ir 78,1 ha (34,5 ha pļavu, 0,4 ha kanālu, 31,7 ha purvu un tīreļu, 1,2 ha zivju dīķu bijušajos purvos u.c.), rezervāts ir 40 km garumā un sasniedz līdz 5 km platumā. Rezervātā atrodas upes piekrastes meži, nelieli purvi gar upes krastu (kuru izcelsme nereti ir no bijušajām vecupēm), aramzeme (bijušie Staroorjahovo purvi), pludmale ar smilšu kāpām un jūras līcis.
Fauna
Teritorija ir nozīmīga putnu dzīvotne, kurā mīt gandrīz 200 sugu, no kurām astoņas tiek uzskatītas par apdraudētām un ir iekļautas IUCN Sarkanajā sarakstā. Vietne ir svarīga ziemeļu gulbju ziemošanai, un tā ir svarīgākā Bulgārijas ligzdošanas vieta vidējam dzenim un Balkānu baltkakla mušķērājam (Ficedula albicollis semitorquata). Apkārtne ir arī galvenā putnu migrācijas ceļu "šaurā vieta", kur katru rudeni pārlido 60 000 vai vairāk balto stārķu. Starp citiem putniem ievērojama ir neliela mazo balto gārņu (Egretta garzetta) kolonija.
Upē ir reģistrētas divdesmit piecas zivju sugas, no kurām septiņas ir iekļautas IUCN sarkanajā sarakstā, ieskaitot savvaļas karpas (Cyprinus carpio), Knipowitschia caucasica un dienvidu deviņadatu stagaru (Pungitius platygaster).
Ir zināms, ka rezervātā dzīvo divdesmit piecas nelielu zīdītāju sugas, ieskaitot Eiropas ūdru (Lutra lutra), kas ir iekļauts Eiropas IUCN Sarkanajā sarakstā.
Vide un piesārņojums
Lielākā daļa rezervāta piesārņojuma ir saistīta ar Kamčijas upes pārslodzi un pie tās esošajiem piesārņotājiem, tomēr arī tūristu piemēslojums savulaik bija nopietna vietējo pašvaldību problēma. Galvenokārt tas notika tāpēc, ka pār upi veda tilts, kas ļāva cilvēkiem netraucēti apmeklēt rezervātu. Vēlāk tas tika nojaukts, un tūristi kļuva mazāk problemātiski, tomēr, tā kā joprojām ir iespējams šķērsot upes grīvu uz rezervāta pludmales zonu, jautājums nav pilnībā atrisināts. Turklāt krastā regulāri tiek izmesti rūpnieciskie atkritumi, no kuriem liela daļa nāk no Varnas ostas vai no tuvējā Kamčijas kūrorta.
Upes piesārņojums
Okeanoloģijas institūta un Bulgārijas Zinātņu akadēmijas 2006. gada pētījumā par ūdens kvalitāti un tā ietekmi uz Melnās jūras piekrastes zonu, ieskaitot rezervātu, secināts, ka "Uzturvielu (nitrītu un fosfātu) saturs Kamčijas upes lejtecē ne vienmēr atbilst valsts ūdens kvalitātes standartiem. Dažādu izmeklēšanas periodu datu salīdzinājums atklāj nelielu piesārņojuma mazināšanās tendenci pēdējos gados." Ievērojams piesārņotājs ir akumulatoru rūpnīca Targovištē, kas izgāž smago metālu savienojumus Kamčijas upē.
Pārpurvošanās
Cita vides problēma ir upes krastu pārpurvošanās. Saskaņā ar Pasaules savvaļas fonda datiem tās dēļ izzūd vairākas augu sugas. Pateicoties Kamčijas upes regulācijai, tā vairs neappludina mežus. Tika uzskatīts, ka pārplūšana bija vainīga pie holandiešu ošu sēnīšslimības izplatīšanās, kas nodarīja lielu postījumu gobām un ošiem.
Lauksaimnieciskais piesārņojums
Liellopu audzēšana ir otrs lielākais ūdens piesārņojuma avots un tieši ietekmē dzeramā ūdens avotus. Sakarā ar kvalitatīvu ūdens attīrīšanas iekārtu trūkumu liellopu fermās neiztīrīti notekūdeņi ietek dažādos ūdens baseinos. Tas pats attiecas uz pazemes ūdeņiem, jo nitrāti, fosfāti un cits lauksaimniecībā izmantojams mēslojums tiek izšķīdināti un lietus noskaloti, lai pēc tam parādītos ūdens baseinos un minerālūdeņu avotos. Tā kā upe tek tieši caur biosfēras rezervātu, tai ir spēcīga ietekme uz tās ekosistēmām. Tā kā upe apūdeņo visu teritorija, visu tur dzīvojošo dzīvnieku un augu izdzīvošana ir atkarīga no tās.
Kramatorska
Kramatorska ir pilsēta Ukrainas austrumos Doneckas apgabalā. Kramatorskas rajona centrs. Izvietojusies apgabala ziemeļos Kazennijtorecas upes krastos. Kopā ar piepilsētām veido Kramatorskas aglomerāciju (4199 km², 642 800 iedzīvotāju (2001) ), kurā ietilpst arī Slovjanska, Kostjantiņivka, Družkivka, Krasnijlimana un piepilsētas rajoni. Apdzīvotā vieta dibināta 1868. gadā kā ciemats pie dzelzceļa stacijas. Pilsētas tiesības kopš 1932. gada. Ievērojams dzelzceļa mezgls, mašīnbūves, metalurģijas, vieglās, pārtikas un būvmateriālu rūpniecības centrs.
Rogoviki (Silmalas pagasts)
Rogoviki ir ciems Rēzeknes novada Silmalas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 11,2 km no pagasta centra Gornicas, 34,4 km no novada centra Rēzeknes un 227,4 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V584 (Silmala—Štikāni—Saveļi).
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Rēzeknes rajonā.
Fantāzija (filma)
"Fantāzija" (en) ir 1940. gada ASV animācijas filma, kuras režisori ir Semjuels Ārmstrongs, Džeimss Algars, Bills Robertss, Pols Saterfīlds, Bens Šarpstīns, Deivids D. Hends, Hamiltons Lasks, Džims Hendlijs, Fords Bībs, T. Hī un Normans Fērgusons. Galvenos tēlus ierunājuši Leopolds Stokovskis un Dīmss Teilors. 1999. gadā filmai iznāca turpinājums "Fantāzija 2000".
Filma sastāv no 7 daļām: Toccata and Fugue in D Minor, Nutracker Suite, The Sorcerer's Apprentice, Rite of Spring, The Pastoral Symphony, Dance of the Hours un Night on Bald Mountain and Ave Maria. Visas daļas veidotas, balstoties uz kādu no klasiskās mūzikas skaņdarbiem, kas dzirdami filmā.
Nūbija
Nūbija ir sens reģions pie Nīlas upes, kas atrodas mūsdienu Sudānas ziemeļos un Ēģiptes dienvidos. Nūbiju līdz 4. gadsimtam un klasiskās ēras laikā senie ēģiptieši sauca par Kušu, senie grieķi — par Etiopiju.
Ir pastāvējušas vairākas nūbiešu karalistes, no kurām pēdējā izjuka 1504. gadā, kad Nūbija tika sadalīta starp Ēģipti un Sennaras sultanātu. Nūbija atkal kļuva par vienotu reģionu osmaņu pārvaldītajā Ēģiptē 19. gadsimtā.
Silagaiļi
Silagaiļi var būt:
Tirkmenabata
Tirkmenabata ( — ‘turkmēņu pilsēta’) ir pilsēta Turkmenistānas austrumdaļā, Lebapa vilajeta administratīvais centrs. Izvietojusies Amudarjas kreisajā krastā 620 km no valsts galvaspilsētas Ašgabatas. Otra lielākā valsts pilsēta un nozīmīgs transporta un lauksaimniecības centrs.
Vēsture
Pilsēta zināma kopš m.ē. 1.—4. gadsimta kā Āmula. Pēc vienas no versijām Amudarjas nosaukums Amu Darya nozīmē ‘Āmulas upe’. Nozīmīgs Zīda ceļa atzaru krustojums. 1221. gadā pilsēta mongoļu iebrukumā nopostīta un panīkusi. Kopš 16. gadsimta pilsēta zināma kā Čardžuja (no fa, Čahârjuy — ‘četri kanāli’). 19. gadsimtā pilsēta piederējusi Buhāras emirātam un bijusi vietvalža (beka) rezidence. 1888. gadā dažas verstis no Čardžujas pie Amudarju šķērsojošā Mervas—Samarkandas dzelzceļa tilta uzcēla jaunu pilsētu, ko dēvēja par Jauno Čardžuju un no kuras izauga tagadējā pilsēta. 1924. gadā pilsēta pārdēvēta par Ļeņinsku-Turkmensku (Ленинск-Туркменский), bet 1927. gadā — par Novijčardžuju (Новый Чарджуй). 1940. gadā pilsētu oficiāli pārdēvēja par Čardžou (Çärjew, Чәрҗев) pēc izrunas turkmēņu valodā. Kopš 1999. gada tagadējais nosaukums.
Simons Šemps
Simons Šemps (de; dzimis ) ir vācu biatlonists.
Karjera
Pasaules kausa sacensībās debitēja 2008.—2009. gada sezonā. Pirmo individuālo uzvaru izcīnīja Antholcā sprinta distancē, pirmo vietu dalot ar Itālijas biatlonistu Lūkasu Hoferu.
Pasaules čempionātos piedalās kopš 2010. gada, kad guva uzvaru jauktajā stafetē. Kopumā izcīnījis četras zelta, divas sudraba un divas bronzas godalgas. Līdz šim vienīgo reizi individuāli par pasaules čempionu kļuva 2017. gadā Hohfilcenē, uzvarot masu startu.
Izliecies par manu sievu
"Izliecies par manu sievu" (en) ir 2011. gada ASV romantiska komēdija, kuras režisors ir Deniss Dugans. Galvenās lomas atveido Dženifere Anistone, Ādams Sendlers, Niks Svardsons, Bruklina Dekere, Deivs Metjūzs, Beilija Medisona un Nikola Kidmena. Filmas pirmizrāde notika Ņujorkā.
Stigjomizīdas
Stigjomizīdas (la) ir augstāko vēžu perakarīdu virskārtas kārta (citos avotos apakškārta). Tā agrāk tika klasificēta kā šķeltkājvēžu kārtas apakškārta. Kārtā ir divas dzimtas.
Apraksts
Stigjomizīdām karapakss ir saaudzis ar priekšējiem četriem krūšu segmentiem, un dorsāli pārsedz divus vai četrus segmentus. Maksillulas endopodīts ir palpas veidā vai arī tā nav. Uz krūšu kājām nav žaunu. Pirmo krūšu kāju (žokļkāju) eksopodīts nav segmentēts, ir mazs vai arī tā vispār nav. Otro krūšu kāju (žokļkāju) eksopodīts ir labi attīstīts un posmots. Vēderkājas abiem dzimumiem ir divzaraini, taču reducēti (mazposmaini) un nekalpo par peldkājām. Trešajam līdz piektajam abdomena segmentiem apakšpusē starp pleopodiem ir šķērseniskas membrānveidīgas plātnītes, vai arī šīs plātnītes ir nelielas un savā starpā šķērseniski nesavienojas. Abos gadījumos tajos ir ieslēgti pleopodu protopodīti. Uropodu protopodīti ir dažādā mērā pagarināti par disto-mediālo izaugumu un aprīkoti ar lieliem dzelkšņiem. Katrā dzimtā ir konstatēti vai nu 4 vai arī 7 oostegītu pāri. Statocistu nav.
Sistemātika
Stigjomizīdu kārtā ir 2 dzimtas, 2 ģintis un 16 sugas.
Juhanna Matsone
{{Sportista infokaste |              vārds = Juhanna Matsone |      piktogramma_1 = Wrestling pictogram.svg |  piktogramma_1 izm = | piktogramma_1 saite = Cīņas sports |         vārds_orig = Johanna Mattsson |             attēls = |            att_izm = |           paraksts =
|        pilns vārds = |     dzimtais vārds = |             dz_dat = {{ddv|1988|5|2}} |            dz_viet = {{vieta|Zviedrija|Norbotena|Jellivāre}} |            mir_dat = |           mir_viet = |            tautība = zviedriete |        dzīvesvieta = |             garums = {{mērv|cm=169}} |              svars = {{mērv|kg=64}} |           spēlē ar = |           karj ieņ = |            iesauka = |          mājaslapa =
|         vidusskola = |            koledža = |         augstskola = |       universitāte = |         izgl iest1 = |     izgl iest1_nos = |         izgl iest2 = |     izgl iest2_nos =
|  pārstāvētā valsts = {{SWE}} |       sporta veids = Cīņas sports |              klubs = SK Wrestling (Jellivāre} |          disciplīna = Brīvā cīņa |                 poz =  |            tvēriens =  |             kar_sāk =  |            kar_beig =  |        kar_sāk_amat =  |       kar_beig_amat =  |            treneris =  |         bij_treneri =  |               trenē =  |           partneris =  |        klubs_sadaļa =  |         karj spēles =  |          karj cīņas =
|          os_dalība = 1 (2016) |         os_medaļas = |        os_lab sasn =
|           PČ_saite = |          pč_dalība = |         pč_medaļas = |        pč_lab sasn =
|             tituli = |        augst rangs = |             aģenti = |         sasniegumi = |              slavz = |            dzimums = S |           atjaunots =
|      rādīt_medaļas = jā |         headercolor = |      medaļu tabula =
Dzīvo Helsingborjā, kur strādā par treneri. Juhanna ir pazīstamās cīkstones Sofijas Matsones māsa.
Arturs Sakenfelds
Arturs Sakenfelds, arī Zakenfelds (dzimis 1895. gada 5. jūnijā, miris 1990. gada 21. oktobrī), bija uzņēmuma “Dzirnavnieks” direktors, Latvijas Republikas Finanšu ministrijas Tirdzniecības un rūpniecības departamenta direktors. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.
Bržeclava
Bržeclava (cz) ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Bržeclavas apriņķa centrs netālu no valsts robežas ar Austriju un Slovākiju pie Dijes upes.
Vēsture
Netālu no pilsētas atrodas Pohansko arheoloģijas piemineklis - ietekmīgs Lielmorāvijas valsts centrs. Mūsdienu pilsēta veidojusies ap 11. gadsimtā pili, kuru dibināja Bohēmijas kņazs Bržetislavs I. 15. gadsimtā pilsēta tika nopostīta un tika uzcelta no jauna mazliet citā vietā. 1638. gadā pili ieguva Lihtenšteinu dzimta, kuri 19. gadsimtā pili pārbūvēja par mākslīgām drupām. Ilgu laiku pilsēta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. No 1938. līdz 1945. gadam tā ietilpa Trešajā reihā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Tūrisms
Pilsētas apkaimē atrodas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā iekļautais Lednices-Valtices apvidus.
Aizkraukles slimnīca
Aizkraukles slimnīca jeb Aizkraukles medicīnas centrs atrodas Bērzu ielā 5 Aizkrauklē. Slimnīcā darbojas aprūpes nodaļa, uzņemšanas nodaļa, diagnostiskie kabineti un laboratorija. Poliklīnikā darbojas ģimenes ārstu prakses un zobārstniecība SIA "DOO".
Vēsture
Dibināta 1961. gadā kā ārstu veselības punkts, ko 1962. gadā nosauca par medicīniski—sanitāro daļu ar 33 štatu vienībām un 1000 cilvēku apkalpes zonu, un 1963. gada 21. septembrī pārveidoja par Stučkas ciemata zonālo slimnīcu ar 50 gultas vietām, bet 1967. gada 10. janvārī par Stučkas rajona slimnīcu. 1973.-1977. gadā uzbūvēja terapijas nodaļas otro stāvu, kas kļuva par bērnu nodaļu. 1979. gadā atklāja jaunu poliklīnikas ēku. 1989. gadā pārdēvēja par Aizkraukles rajona slimnīcu. 2000. gadā atvēra jaunu dzemdību nodaļu ar 10 gultas vietām, 2002. gadā izremontēja ķirurģijas korpusu, 2004. gadā pabeidza terapijas korpusa rekonstrukciju. 2004. gadā slimnīcu pārdēvēja par SIA „Aizkraukles slimnīca”.
Misāni
Misāni ir ciems Preiļu novada Aglonas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā 30 km no novada centra Preiļiem, 4 km no pagasta centra Aglonas un 236 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies Ilza ezera krastā.
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Preiļu rajonā.
Rādžnāths Singhs
Rādžnāths Singhs (hi,, dzimis ) ir Indijas politiķis, pārstāv Indijas Tautas partiju. Divreiz ir bijis Tautas partijas prezidents (2005–2009 un 2013–2014). Kopš 2019. gada maija ir Indijas aizsardzības ministrs. No 2014. līdz 2019. gadam bija Indijas iekšlietu ministrs, savukārt no 2003. līdz 2004. gadam bija lauksaimniecības ministrs, bet no 1999. līdz 2000. gada bija autotransporta un ceļu ministrs. Viņš ir viens no Indijas Tautas partijas hindutvas ideoloģijas aizstāvjiem, kur cenšas aizstāvēt hinduistu vērtības. Viņa izvirzīšanās partijas augstākajā līmenī liecina par Indijas Tautas partijas demokrātisko spēku.
Biogrāfija
Rādžnāths Singhs ir dzimis Indijas štatā Utarpradēšā, Čarnauli apgabalā, zemnieku Rāma Badana Singha un Gudžarāti Devi ģimenē. 13 gadu vecumā Rādžnāths Singhs iestājās labējā spārna Nacionālajā brīvprātīgo organizācijā (hi, saīsinājumā RSS), ar kuru bija saistīts visu turpmāko politisko karjeru. Gorakhpuras Universitātē ieguva maģistra grāfu zinātnēs fizikas sekcijā. Viņš ir strādājis kā fizikas pasniedzējs Mirzapuras koledžā. 1971. gadā apprecējās ar Savitri Singhu. Viņiem ir divi dēli un viena meita.
1972. gadā Rādžnāths Singhs kļuva par Nacionālās brīvprātīgo organizācijas (RSS) Mirzapuras pilsētas ģenerālsekretāru. 1974. gadā iesaistījās lielajā politikā kā Indijas Tautas partijas jauniešu spārna līderis. 1975. gadā valsts ārkārtas stāvokļa laikā Rādžnāths Singhs tika arestēts. Apcietinājumā viņš pavadīja 2 gadus. 1977. gadā Rādžnāths Singhs tika ievēlēts Utarpradēšas štata likumdošanas asamblejā.
No 1999. līdz 2000. gadam bija Indijas autotransporta un ceļu ministrs. No 2003. līdz 2004. gadam bija lauksaimniecības ministrs. No 2005. līdz 2009. gadam un atkārtoti no 2013. līdz 2014. gadam bija Indijas Tautas partijas prezidents. 2014. gadā kļuva par Indijas iekšlietu ministrs un šajā amatā nostrādāja līdz 2019. gada maijam, kad kļuva par Indijas aizsardzības ministru.
Silagals
Silagals var būt:
Mazieķi
Mazieķi ir ciems Mārupes novada Mārupes pagastā. Atrodas 24 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Mārtiņu ezers, viesu māja.
Javoriva
Javoriva ir rajona nozīmes pilsēta un rajona centrs Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā. Pilsētā atrodas Ukrainas armijas kara bāze (bāzējas 24. mehanizētā brigāde).
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1376. gadā. 1569. gadā tai tika piešķirtas Magdeburgas tiesības. No 14. gadsimta otrās puses ietilpa Polijā, vēlāk - Žečpospolitā.
Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.
Pēc Pirmā pasaules kara Javoriva tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, Javorivu ieņēma PSRS karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Javorivu ieņēma vācieši.
AMOS-6
AMOS-6 (he) bija Izraēlas uzņēmuma Spacecom sakaru pavadonis, kas zaudēts raķetes eksplozijā 2016. gada 1. septembrī.
Pavadonis
AMOS-6 izgatavoja uzņēmums Israel Aerospace Industries (IAI) uz platformas AMOS 4000 bāzes. Līgums ar IAI par AMOS-6 izgatavošanu noslēgts 2012. gada jūnijā. Pavadonim bija 39 Ku, 24 Ka un 2 S joslas raidītāji. To bija paredzēts ievadīt ģeostacionārajā orbītā punktā 4° rietumu garuma, kur nomainītu AMOS-2 un kalpotu sakaru nodrošināšanai klientiem Eiropā, Tuvajos Austrumos un Āfrikā.
Pavadonis pasūtītājam maksāja 200 miljonus ASV dolāru.
Raķetes eksplozija
AMOS-6 orbītā bija plānots palaist 07:00 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 v1.2 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-40.
Dažas dienas pirms starta, 1. septembrī bija plānota raķetes dzinēju standarta pārbaude, tos uz īsu brīdi iedarbinot. Degvielas uzpildīšanas laikā 13:07 UTC pie augšējās pakāpes sašķidrinātā skābekļa tvertnes notika uzliesmojums, kas izraisīja sprādzienu. Tā kā raķetei jau bija uzmontēta derīgā krava, tad arī AMOS-6 tika iznīcināts. Sprādzienā bojāts arī starta laukums.
Analizējot datus un atlūzas, secināts, ka avāriju izraisījis caurums otrās pakāpes sašķidrinātā skābekļa tvertnes kriogēnajā hēlija sistēmā.
Rašs Limbo
Rašs Limbo (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu radio sarunu šovu vadītājs un konservatīvais politiskais komentētājs, plašāk pazīstams ar savu konservatīvo sarunu radio šovu The Rush Limbaugh Show.
Silamala
Silamala var būt:
Sedan
Sedan var būt:
Punduršpics
Punduršpics jeb Pomerānijas špics ir dekoratīvās šķirnes suns, kas pieder primitīvo suņu šķirņu grupai. Kā jau nosaukums norāda, tas ir mazākais no špiciem. Mazliet lielāks ir vācu mazais špics. Vācija un vairāku citu valstu suņu klubi punduršpicu reģistrē kā vācu špica mazāko paveidu, bet ir valstis, piemēram, Lielbritānija, kas punduršpicu izdala kā atsevišķu šķirni jau no 1874. gada.
Silaraši
Silaraši var būt:
Chrysomela
Chrysomela ir lapgraužu dzimtas ģints, kurā ir aprakstītas apmēram 40 sugas. Latvijā sastopamas Chrysomela collaris, Chrysomela cuprea, Chrysomela lapponica, Chrysomela populi, Chrysomela saliceti, Chrysomela tremula un Chrysomela vigintipunctata.
Punduršpics
Vēsture
Punduršpics ir Pomerānijas reģionā (Polijas un Vācijas ziemeļos) izveidots vācu špica šķirnes paveids. Ģeogrāfiskā izcelsmes vieta ir devusi šķirnei tās otro nosaukumu - Pomerānijas špics, kas bija populārs šķirnes nosaukums Eiropā ārpus Vācijas. Pomerānija nav šķirnes vēsturiskā izcelsmes vieta, bet reģions, kur tika selekcionēti mazāka auguma špici, kurus Eiropā izmantoja aitu ganīšanai. 16. gadsimtā tie nemaz nebija tik mazi un dažus augumā varēja salīdzināt pat ar vilku špiciem, kas ir lielākie no vācu špiciem.
Punduršpicam tā vēsturiskā izcelsme ir kopīga ar pārējiem vācu špiciem. Šo suņu priekšteči bija liela auguma špicu grupas Arktikas darba suņi, kurus izmantoja kamanu vilkšanai Īslandē un Lapzemē. Tomēr špicu vēsture sniedzas daudz tālāk, līdz pat akmens laikmetam, kad visā Centrāleiropā vienīgie suņi bija špici, no kuriem laika gaitā ir atvasinājušās visas pārējās šķirnes. Var teikt, ka vācu špici ir vecākā suņu šķirne Centrāleiropā. Šo teoriju apstiprina arī arheoloģiskie izrakumi akmens laikmeta apmetnēs. Eiropas centrālajā un austrumu daļā špicveidīgi suņi dzīvoja jau pirms 5500—7000 gadiem.
Chrysomela
Ekoloģija
Šīs vaboles kāpuri ir dažādu krūmu un koku lapgrauži; par barības augiem tiem kalpo vītolu, rožu, bērzu un pabērzu dzimšu sugas. Dažas šīs ģints lapgraužu sugas tiek uzskatītas par koku stādījumu kaitēkļiem, galvenokārt vītolu un apses (piemēram, lielais apšu lapgrauzis).
Attīstīšanās
Kāpuri pirms pārejas kūniņas stadijā piestiprinās pie barības auga apakšējās virsmas, kad kāpurs ir pārvērties par kūniņu, tā paliek karājoties pie lapas. Citu sugu kāpuri kūniņas veido augsnē (piemēram, Chrysomela collaris).
Punduršpics
Izskats
Punduršpics ir maza auguma dekoratīvais suns, kura augstums skaustā ir 13—28 cm, svars 1,4—3,2 kg, ideālais svars suņiem 1,82 kg, kucēm 2—2,5 kg. Špici izceļas ar savu krāšņo, biezo apmatojumu un mīlīgo sejiņu. Špiciem ir biezs, dažnedažādu krāsu apmatojums, ko vertikāli ceļ augšā bagātīgā pavilna. Apmatojums var būt brūns, oranžs, melns, balts, krēmkrāsas, rudi-sarkans. Ir arī divkrāsaini špici: oranžs-sudrabains, melns-lāsumains, ruds-sudrabains.
Draiskais purniņš ar kustīgām, gudrām acīm un smaidīgu muti, noapaļotajām mazajām austiņām, kā arī uz muguras drosmīgi uzmestā, kuplā aste piešķir špicam pašapzinīgu izskatu.
Raksturs
Punduršpics ir modrs, temperamentīgs un kustīgs sargs, kas izceļas ar lielu drosmi. Mazā auguma dēļ tas nespēj nevienam nodarīt fizisku ļaunumu, taču pēc dabas tas ir kareivīgs un skaļš. Neskatoties uz efektīgo, šķietami nevainīgo ārējo izskatu, punduršpics nopietni jāaudzina jau no pirmajām dienām. Kā tas raksturīgs visiem primitīvo suņu šķirņu grupas pārstāvjiem, arī punduršpicam ir neatkarīga spītnieka daba. Ja ar punduršpicu nopietni nenodarbojas, tas izaug cilvēkam nepakļāvīgs. Punduršpicu ar tā izteiksmīgo sejiņu izlutināt ir ļoti viegli, taču rezultātā var iegūt neiecietīgu, pat agresīvu suni, kurš būs jāizolē, kad nāks ciemiņi un kurš pārstās riet vien tad, kad viesi būs aizgājuši. Savulaik punduršpici bija visai izplatīta šķirne, taču laika gaitā to skaits strauji samazinājās to nepakļāvības dēļ. Tomēr mūsdienās jaunās paaudzes, īpaši rudie punduršpici, psihes ziņā ir daudz līdzsvarotāki un mierīgāki.
Punduršpici ir ļoti atraktīvi un pareizi audzināti ir universāli kompanjoni: tie var nepagurstot spēlēties ar bērniem, bet ar vecākiem cilvēkiem stundām saglabāt mieru. Mazā sunīša skaistums savienojas ar asu prātu un bezgalīgu uzticību saimniekam. Punduršpica pastāvīgā neuzticība pret visu nepazīstamo, kas saistīta ar tā bezkompromisa uzticību īpašniekam, kā arī vienaldzība pret klaiņošanu un zagšanu no galda padara špicu par mājas mīluli. Izturība nelabvēlīgos laika apstākļos, spēcīgums un ilgais mūžs ir šķirnes izcilās īpašības. Lielākajam vairumam špicu ir iedzimta vēlme atnest priekšmetus, tādēļ tie vienādi centīgi atnesīs gan speciāli aizmestu rotaļlietu, gan pazudušu atslēgu vai brilles. Pateicoties stiprajai nervu sistēmai un iedzimtajai attapībai, šis suns labi sadzīvos gan ar suņu saimnieku iesācēju, gan ar profesionāli, gan ar adžiliti sportistu. Šis suns ir optimists, kurš nekad nav sadrūmis, nekad nav nobēdājies un ārkārtīgi mīl visus savas ģimenes locekļus.
Kopšana
Pateicoties īpatnajai vilnas struktūrai, kas nemēdz savelties, punduršpica kopšana neprasa īpašas rūpes – kažociņu pietiek izķemmēt reizi nedēļā. Ķepas sunītim klātas ar īsu vilnu, tāpēc pēc pastaigas pat dubļainā laikā tas tūliņ nav jāliek vannā, tikai jānoslauka pavēdere. Šīs šķirnes pārstāvji labi pacieš gan aukstumu, gan karstumu, jo kuplais kažociņš regulē ķermeņa temperatūru. Punduršpici ir piemēroti turēšanai dzīvoklī, tikai laikus tie jāsāk audzināt neizpaust savu skaļo dabu.
Maskava (upe)
Maskava (ru) ir upe Krievijas rietumos. Tek caur Maskavas apgabalu, Maskavu un Smoļenskas apgabalu. Okas upes labā krasta pieteka.
Kopējais garums — 502 km. Izteka atrodas Maskavas augstienē, tek pa līdzenumu. Ir kuģojama Maskavas pilsētā un lejāk. Svarīgs avots Maskavas ūdensapgādē. Lielākās pilsētas upes krastā ir Maskava, Možaiska, Zveņigoroda, Žukovska, Voskresenska, Kolomna.
Nosaukums
Pēc V. Toporova uzskata Maskavas upes nosaukums cēlies no tās baseina pirmiedzīvotāju baltu valodas vārda *Mask-(u)va, *Mask-ava vai *Mazg-(u)va, *Mazg-ava (līkumainā upe).
Radko Dmitrijevs
Radko Dmitrijevs (bg, — ) bija bulgāru virsnieks, dienējis Bulgārijas Karalistes un Krievijas Impērijas armijā.
Ciemene
Ciemene (arī Ciemenes ezers, Ciemenis, Sēmenes ezers) ir ezers Tukuma novada Sēmes pagasta ziemeļos, uz ziemeļaustrumiem no Brizules.
Slakteru grāvis
Slakteru grāvis (arī Slakterenes valks) ir Garūdenes labā krasta atteka Kuldīgas novadā.
Radko Dmitrijevs
Biogrāfija
Dzimis ciematā Slivenas apgabalā. 1876. gadā, kā ģimnāzists Gabrovā, piedalījies pret Osmaņu impērijas varu vērstajos Aprīļa nemieros.
Slakteru grāvis
Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Garūdenē pie Krīvu mājām. Slakteru grāvi nešķērso valsts autoceļi, tā krastos nav lielu apdzīvoto vietu.
Radko Dmitrijevs
Biogrāfija
Krievu—turku kara laikā iestājies krievu dienestā, kalpodams par tulku. Pēc Bulgārijas Karalistes pasludināšanas, Dmitrijevs 1897. gadā bija starp pirmajiem Kara akadēmijas Sofijā absolventiem. 1881. gadā paaugstināts par leitnantu, 1884. gadā, pēc Krievijas Impērijas Nikolaja kara akadēmijas absolvēšanas — par kapteini.
Dmitrijevs 1885. gadā piedalījies Serbu-bulgāru karā. 1886. gadā pievienojies prokrieviskajā valsts apvērsumā, kura rezultātā no troņa tika gāzts kņazs Aleksandrs I. Tomēr jau tajā pašā gadā bijis spiests pamest valsti pēc Stefana Stambolova vadītā pretapsvēruma. Sākotnēji apmeties Rumānijas Karalistē, bet pēc tam emigrējis uz Krievijas Impēriju, kur 10 gadus dienējis cariskajā armijā.
Dzimtenē atgriezies 1898. gadā pēc Stambolova aiziešanas, iecelts par 5. Donavas kājnieku divīzijas štāba priekšnieku. 1900. gadā paaugstināts par pulkvedi, ieceļot par Bulgārijas ģenerālštāba operatīvās daļas priekšnieku. No 1904. līdz 1907. gadam bijis ģenerālštāba priekšnieks. Komandējis Bulgārijas 3. armiju Pirmajā Balkānu karā. Otrā Balkānu kara laikā iecelts par armija komandiera vietnieku. Kara beigu posmā 1913. gadā nosūtīts uz Sanktpēterburgu pildīt vēstnieka pienākumus.
Nostājies pret bulgāru iesaistīšanos Pirmajā pasaules karā Centrālo lielvalstu pusē, tādēļ iestājies Krievijas Impērijas armijā. 1914. gadā paaugstināts par ģenerālleitnantu. Komandējis 8. armijas korpusu 1915. gada kaujās, vēlāk pārcelts komandiera amatā uz 2. un 7. Sibīrijas korpusu. No 1916. gada 20. marta 12. armijas, kurā ietilpa arī latviešu strēlnieku vienības, komandieris. Šajā amatā vadījis krievu spēkus Ziemassvētku kaujās.
1917. gada 20. jūlijā pārcelts rezervē pie Petrogradas Kara apgabala, 1918. gada 1. janvārī atvaļinājies no dienesta. Izbraucis uz Kaukāzu, lai ārstētos Kislovodskā. Tur viņu aizturēja lielinieki, kuri 1918. gada 18. oktobrī Dmitrijevam kopā ar citiem virsniekiem izpildīja nāvessodu netālu no Pjatigorskas.
Sedāna
Sedāna (fr, ) ir komūna un pilsēta Francijas ziemeļos, Grandestas reģionā, Ardēnu departamentā. 2019. gadā Sedānā dzīvoja 16,1 tūkstotis iedzīvotāju. Pilsēta atrodas 200 km uz ziemeļiem no Parīzes, 10 km no Francijas un Beļģijas robežas.
Ievērojamas personības
Sedānā dzimuši vai dzīvojuši:
Nolans Patriks
Nolans Patriks (en, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2023) Patriks pārstāv NHL klubu Vegasas "Golden Knights".
Zobens akmenī
Zobens akmenī (en) ir 1963. gada muzikāla animācijas komēdija, kas balstīta uz T. H. Vaita tāda paša nosaukuma grāmatu. Filmas režisors ir Volfgangs Rītermans. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Rikijs Sorensens, Karls Svensons, Sebastians Kabots, Normands Aldens, Marta Ventvorta un Džūniuss Metjūss.
Sižets
Pēc tam, kad nomirst Anglijas karalis, neviens netiek nosaukts par troņmantinieku, kā rezultātā Angliju sāk postīt karš. Brīnumainā kārtā kādā akmenī parādās zobens ar pareģojumu, ka tas, kurš spēs šo zobenu iegūt, kļūs par Anglijas likumīgo karali. Daudzi cenšas zobenu izvilkt no akmens, tomēr nesekmīgi. Laika gaitā zobens tiek aizmirsts, bet Anglijā iestājas Tumšie viduslaiki. Pēc vairākiem gadiem 12 gadus vecs bārenis Artūrs satiek burvi Merlinu un ar viņa palīdzību spēj izvilkt zobenu no akmens, tā kļūstot par Anglijas karali.
Ričards Šifs
Ričards Šifs (en; dzimis ) ir amerikāņu aktieris.