cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Viesturs Boka
Politiskā darbība
1995. gadā V. Boka kandidēja 6. Saeimas vēlēšanās no Demokrātiskās partija "Saimnieks", un, lai gan sākotnēji netika ievēlēts 6. Saeimā, kļuva par Saeimas deputātu mirušā Ivara Ķezebera vietā (1997–1998). Nesekmīgi kandidējis vēl arī 7. Saeimas vēlēšanās (no tās pašas partijas) un 8. Saeimas vēlēšanās (no partijas "Latgales Gaisma").
Poči (Varakļānu pagasts)
Poči (latgaliski: Puoči) ir ciems Varakļānu novada Varakļānu pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 3,6 km no pagasta centra Kokariem, 2,7 km no novada centra Varakļāniem un 199,6 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas Varakļānu rietumu pievārtē, netālu no autoceļa A12 (Jēkabpils—Rēzekne—Ludza—Krievijas robeža (Terehova)).
Džu Jandžu
Džu Jandžu (, dzimis 1986. gada septembrī) ir Ķīnas inženieris, kosmonauts, Tautas Atbrīvošanas armijas pulkvedis.
Agrīnā dzīve un izglītība
Džu Jandžu piedzima 1986. gada septembrī Dzjansu provinces Sjuidžou Peisjaņā. Pēc vidusskolas beigšanas 2005. gada septembrī viņš iestājās Tautas atbrīvošanas armijas Aizsardzības tehnoloģiju universitātē. Tāpat kā visi studenti universitātē, arī Žu automātiski tika ieskaitīts Tautas atbrīvošanas armijas Sauszemes spēkos, lai gan viņš studēja Aerokosmiskās inženierijas raķešu projektēšanas fakultātē. 2009. gadā viņš ieguva bakalaura grādu. 2015. gadā Džu ieguva doktora grādu.
Pētnieka darbs
Pēcdoktorantūras pētnieka studijas viņš pabeidza Aizsardzības tehnoloģiju universitātē un pēc tam pievērsās pētniecībai, vispirms aerodinamikas jomā, pēc tam šķidrumu dinamikas jomā. Viņa pētniecības lauks no aviācijas bija pārgājis uz kosmonautiku. Kad 2017. gadā no Tautas atbrīvošanas armijas stratēģiskās atbalsta spēku stratēģiskās atbalsta spēku ekipējuma akadēmijas, kuras galvenā mītne atradās Huairou uz ziemeļiem no Pekinas, izveidojās Aerokosmiskās inženierijas akadēmija, viņš tajā iestājās kā asociētais profesors. Pa to laiku viņš armijā bija ieguvis pulkveža dienesta pakāpi.
Kosmonauta karjera
2018. gada 23. aprīlī Ķīnas Pilotējamo kosmisko lidojumu birojs un Ķīnas kosmonautu apmācības centrs uzsāka trešās klases kosmonautu rekrutēšanas kampaņu saistībā ar tolaik topošo Ķīnas kosmosa staciju. Atšķirībā no 1998. un 2010. gada atlases grupām tika meklēti ne tikai iznīcinātāju piloti, bet arī inženieri, kas bija nepieciešami stacijas apkopei un remontam, kā arī zinātnieki no Ķīnas pētniecības institūtiem un universitātēm, kuriem bija jāuzrauga derīgās kravas. Džu Jandžu uzreiz pieteicās brīvprātīgi. Viņš izturēja trīs posmu atlases procesu, un 2020. gada septembrī tika uzņemts Ķīnas Tautas atbrīvošanas armijas kosmonautu brigādē. 2020. gada 1. oktobrī, Ķīnas nacionālajā dienā, notika oficiālā zvēresta došanas ceremonija.
2021. gada 29. aprīlī sākās Ķīnas kosmosa stacijas būvniecība, palaižot orbītā Tianhe pamatmoduli. 2020. gada atlases grupai bija salīdzinoši maz laika, lai sagatavotos misijai — stacijas būvniecības laiks bija tikai pusotrs gads. Džu Jandžu kā inženieris galvenokārt bija atbildīgs par remontdarbiem gan kosmosa stacijas sistēmās, gan laboratorijas skapjos. Kosmonautiem bija jātrenējas baseinā, lai sagatavotos iziešanai kosmosā.
2022. gada jūnijā Džu Jandžu tika izraudzīts kosmosa kuģa Shenzhou 16 pamatapkalpē.
Pirmo kosmisko lidojumu Džu Jandžu sāka 2023. gada 30. maijā kā kosmosa kuģa Shenzhou 16 lidojuma inženieris. Kosmosa kuģis uz orbitālo staciju Tiangong nogādāja 5. ekspedīciju.
Kosmisko lidojumu kopsavilkums:
Vinnija Pūka piedzīvojumi
Vinnija Pūka piedzīvojumi (en) ir 1977. gada animācijas filma, kas balstīta uz Alana Milna grāmatu "Vinnijs Pūks". Filmas režisori ir Volfgangs Rītermans un Džons Launsberijs; Rītermans ir arī filmas producents. Galvenos tēlus angļu valodā ierunājuši Stērlings Holovejs, Džons Fīdlers, Džūniuss Metjūzs, Pols Vinčels, Hauards Moriss, Boriss Rītermans, Džons Valmslijs un Timotijs Tērners.
Animācijas filma balstīta uz trim iepriekš iznākušām īsfilmām par Vinniju Pūku: Winnie the Pooh and the Honey Tree, Winnie the Pooh and the Blustery Day un Winnie the Pooh and Tigger Too; īsfilmu materiālam tika pievienots papildu materiāls, lai visus stāstus varētu apvienot vienā, lielākā stāstā.
Piertnīki (Sakstagala pagasts)
Piertnīki (arī Pertnīki) ir ciems Sakstagala pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 224 km attālumā no Rīgas.
Autoceļš A7 (Lietuva)
Ātruma ierobežojums pārsvarā ir 90 km/h. Tas ir viens no svarīgākajiem ceļiem, kas savieno Kaļiņingradas apgabalu ar Krieviju un Baltkrieviju.
Autoceļš ietilpst Eiropas maršrutā E28.
Galvainais donis
Suga ir ierakstīta Latvijas Sarkanās grāmatas 1. kategorijā un Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Baltinavas novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Baltinavas novadā.
Elektromagnētiskā mijiedarbība
Elektromagnētiskā mijiedarbība ir fundamentāla mijiedarbība, kas realizējas ar elektromagnētiskā lauka starpniecību. Mijiedarbojas daļiņas, kam ir elektriskais lādiņš vai magnētiskais moments. Elektromagnētiskajā mijiedarbībā pastāv vairāk nezūdamības likumi: enerģijas, impulsa, impulsa momenta, lādiņa.
Šī ir aptuveni 102 reižu vājāka mijiedarbība par stipro mijiedarbību un aptuveni 1036 reižu intensīvāka par gravitācijas mijiedarbību un aptuveni 1011 reižu intensīvāka par vājo mijiedarbību.
Elektromagnētiskās mijiedarbības spēki ir dažādi makroparādībās parādošies spēki, piemēram, berzes spēks, ķīmiskā saite, elastības spēks.
Gvido Augusts
Gvido Augusts (1932) ir latviešu izcelsmes amerikāņu gleznotājs grafiķis, mākslas grāmatu un grafisku darbu iespiedējs un izdevējs, gleznu izstāžu organizētājs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1932. gada 24. maijā Kuldīgā. Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā ar ģimeni devās bēgļu gaitās uz Vāciju, 1950. gadā uz Kaliforniju ASV. Studēja mākslu Kalifornijas štata Sanhosē koledžā (San Jose State College) un Sanfrancisko Mākslas institūtā, papildinājās filmu animācijā Futhill koledžā Losaltosā. Dienēja ASV Jūras kara spēkos (1956-1958) Japānā. Pēc atgriešanās no dienesta strādāja IBM, vēlāk kā arhitektūras ilustrators. Kopš 1958. gada piedalījās mākslas izstādēs.
1959. gadā pārcēlās uz Berkliju, kur rīkoja izstādes un gleznoja abstraktus un eksperimentālus darbus – Kalifornijas Universitātes Mākslas muzeja pasūtījuma radīja virkni novatorisku plakātu par Žana Lika Godāra filmām. 1968. gadā viņš nodibināja savu kompāniju Gvido Press, kas ražoja nelielas tirāžas izdrukas, ilustrēja grāmatas, tajā skaitā Gētes un Puškina darbus. Ceļoja uz Centrālameriku, Āfriku un Eiropu, lasīja lekcijas par etnogrāfiju un mākslas vēsturi, vāca retus un vērtīgus vēstures artefaktus, vadīja vairākus labdarības fondus.
Mākslinieciskā darbība
Strādā eļļas, akrīla, sietiņspiedes un kokgriezuma tehnikās. Gleznošanas stils ekspresīvs, reāls un pusreāls. Daudzi darbi fantastiskas žanru kompozīcijas, kur mijās ironija, humors un erotika. Bieži darbos lietoti arī grafiski un plakātiski elementi. Iespaidi darbiem, liekas, gūti ceļojumos pa Meksiku, Itāliju un citur. Gvido Augustam tuva arī dažādo tautu etnogrāfija un mītoloģija, ieskaitot latviešu tautas dziesmas un pasakas.
2020. gada ziemas jaunatnes olimpiskās spēles
2020. gada ziemas jaunatnes olimpiskās spēles bija trešās ziemas jaunatnes olimpiskās spēles. Tās notika Lozannā, Šveicē, laikā no 2020. gada 9. līdz 22. janvārim. Sacensībās piedalījās 1788 sportisti no 79 valstīm. Lozanna par šo spēļu norises vietu tika izraudzīta 2015. gada 31. jūlijā. Uz spēļu rīkošanu pretendēja arī Rumānijas pilsēta Brašova. Balsojumā Lozanna saņēma 71 balsi, bet Brašova — 10.
No Latvijas šajās jaunatnes olimpiskajās spēlēs piedalījās 30 sportisti. Latvijas pārstāvji izcīnīja piecas medaļas. Zeltu izcīnīja kamaniņu braucējs Gints Bērziņš, sudraba medaļas ieguva skeletonists Elvis Veinbergs un kamaniņu divnieks Kaspars Rinks/Ardis Liepiņš, bet bronzu — meiteņu kamaniņu divnieks Viktorija Ziediņa/Selīna Elizabete Zvilna un kamaniņu stafetes komanda, kuras sastāvā bija Justīne Maskale, Gints Bērziņš un divnieks Rinks/Liepiņš.
Piertnīki (Kantinieku pagasts)
Piertnīki ir ciems Kantinieku pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 226 km attālumā no Rīgas.
Arams Hačaturjans
Arams Hačaturjans (ru; hy; dzimis, miris ) bija armēņu komponists un diriģents. Tiek uzskatīts par vienu no vadošajiem padomju komponistiem.
Mācījies Gņesinu Muzikāli pedagoģiskajā institūtā un Maskavas konservatorijā. Bijis profesors abās mācību iestādēs. Darbos apvienojis pasaules tradīcijas ar armēņu folkloru. Rakstījis baletus, simfonijas, koncertus, mūziku kino, teātrim. Viens no viņa ievērojamākajiem darbiem ir balets "Gajanē" (1942), kas ticis iestudēts arī Latvijā. Latvijā iestudēti arī citi darbi. Populāra ir arī "Zobenu deja" no baleta "Gajanē", kas ir izmantota vairākos popkultūras darbos un kurai ir tapušas vairākas kaverversijas. Par vairākiem darbiem ir saņēmis četras Staļina prēmijas un vienu PSRS Valsts prēmiju, ir arī Ļeņina prēmijas saņēmējs, 1954. gadā saņēmis PSRS tautas skatuves mākslinieka goda nosaukumu. No 1958. līdz 1962. gadam bijis PSRS Augstākās Padomes deputāts.
Francijas komūnas
Francijas komūnas (fr, — ‘kopiena’) ir Francijas administratīvā iedalījuma piektais līmenis. Tas ir Francijas zemākais administratīvais iedalījums, Francijas vecākais administratīvā iedalījuma veids, kas vēsturiski veidojies pilsētu un lauku teritorijās. Komūnu lielums var atšķirties pēc iedzīvotāju skaita, piemēram, Parīzē dzīvo vairāki miljoni iedzīvotāju, bet tajā pašā laikā ir komūnas, kur iedzīvotāju skaits ir vien daži desmiti. Komūnas tika izveidotas 1789. gadā, bet 1884. gadā tām tika piešķirta autonomitāte. Katrā komūnā ir tās vadītājs un pašvaldības padome. Neatkarīgi no iedzīvotāju skaita, komūnu vadītāju pilnvaras visur ir vienādas.
2015. gadā Francijas komūnu kopējais skaits bija 36 681, no kurām 129 bija aizjūras komūnas, bet pārējās 36 552 atrodas Francijas Eiropas daļā.
Kangs un Kodoss
Kangs un Kodoss (en) ir divi tēli animētajā seriālā "Simpsoni". Kangu ir ierunājis Harijs Šīrers, savukārt Kodosu — Dens Kastellaneta. Viņi ir citplanētieši no izdomātas planētas Rigel IV un parasti parādās vienīgi Treehouse of Horror sērijās. Duets ir parādījies vismaz vienā no katras Treehouse of Horror sērijas daļām. Viņi pirmoreiz parādījušies seriāla otrās sezonas trešajā sērijā Treehouse of Horror.
Talsu draudzes novads
Talsu draudzes novads jeb Talsu ķiršpēle (de) bija administratīva vienība Kurzemes un Zemgales hercogistes Tukuma virspilskunga iecirkņa Talsu pilskunga iecirkņa (Hauptmannschaft Talsen), vēlākā Kurzemes guberņas Talsu apriņķa (1819—1918) sastāvā.
Tagad bijušā Talsu draudzes novada teritorija ietilpst Talsu novadā.
Kroņa muižas
{| table width=99%
Ēri
Ēri (en) ir pilsēta Pensilvānijas štatā, ASV. Nosaukta Ēri ezera, kas atrodas pie pilsētas, un Amerikas pamatiedzīvotāju cilts Ēri vārdā. Ar 102 tūkstošiem iedzīvotāju šī ir ceturtā lielākā pilsēta štatā pēc Filadelfijas, Pitsburgas un Alentaunas. Ēri apgabala administratīvais centrs.
Puisāni (Varakļānu pagasts)
Puisāni ir ciems Varakļānu novada Varakļānu pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 3,2 km no pagasta centra Kokariem, 3,5 km no novada centra Varakļāniem un 204,4 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V869 (Tiltagals–Mežastrodi–Varakļāni), Strodaukas upes krastā.
1932.—1933. gada Latvijas čempionāts hokejā
1932.—1933. gada Latvijas čempionāts hokejā bija otrais oficiālais Latvijas čempionāts hokejā. Tas tika aizvadīts Rīgas un Liepājas zonās, čempioni noskaidrojot, abu zonu uzvarētājām tiekoties savā starpā. Finālspēlē Rīgas "Unions" ar 1:0 pieveica Liepājas "Olimpija", otro gadu pēc kārtas kļūstot par valsts čempioniem.
FK Haugesund
Fotballklubben Haugesund ir profesionāls Norvēģijas futbola klubs no Heugesunnas. Klubs ir dibināts 1993. gadā. Pašlaik spēlē Eliteserien, Norvēģijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada Heugesunnas stadionā, kura ietilpība ir 8754 skatītāju vietas. Kluba futbolisti ir vienreiz spēlējuši Norvēģijas kausa izcīņas finālā (2007. gadā). Labākais sasniegums līgā — 3. vieta 2013. gadā.
Andrejs Ceruks
Andrejs Ceruks (1915. gada 13. marts — 1999. gada 21. decembris) bija latviešu baptistu mācītājs, strādājis draudzēs Latvijā un Brazīlijā. Ilggadējais Brazīlijas Latviešu baptistu apvienības priekšsēdis.
Dzīvesgājums
Dzimis Saikavā sludinātāja ģimenē. Kristīts atbilstoši baptistu kristību tradīcijai 1929. gadā. Kara klausības laikā kalpojis Latvijas Armijas štāba bataljonā, kas veica arī Valsts prezidenta godasardzes pienākumus. 1937.—1940. gadā Ceruks mācījās baptistu Garīgā semināra IV sasaukumā. Garīgo darbu sāka Rīgas Mateja draudzes sludināšanas punktā Vecmīlgrāvī, kur arī iepazinās ar savu nākamo dzīvesbiedri Veltu.
Par mācītāju tika ordinēts Otrā pasaules kara laikā 1943. gadā. Latvijā kalpoja draudzēs Saikavā (1940—1943), Jēkabpilī un Krustpilī (1943—1944), 1944. gadā kādu laiku arī Semināra draudzē Rīgā.
1944. gada rudenī A. Ceruks devās bēgļu gaitās uz Zviedriju, no kurienes 1946. gadā pārcēlās uz Brazīliju. Tur Sanpaulu štatā viņš kalpoja Vārpas Centra (1946—50), Novaodesas Pirmajā (1950—63) un Novaodesas Otrajā (1968—80) draudzē. 1984. gadā viņš tika ievēlēts par Novaodesas Otrās draudzes goda mācītāju. Miris 1999. gada 21. decembrī Sanžozē dus Kampušā (Sao Jose dos Campos). Apbedīts Novaodesas kapos.
A Ceruks bija iniciators Brazīlijas latviešu baptistu draudžu ciešākam kopdarbam, ko kolēģi, citi kopienas līderi sākotnēji negribēja pieņemt. Viņš bija Misiones komitejas priekšsēdis (1950—1952) un ilggadējs Brazīlijas Latviešu baptistu apvienības priekšsēdis (1950—1960; 1967—1970; 1979—1981), tad goda priekšsēdis.
Aiva Brauna
Aiva Brauna ir latviešu dziedātāja, kas pazīstama kā rokgrupas "Sīpoli" soliste.
A. Brauna ir uzaugusi Kandavā, kur beigusi vidusskolu un mācījusies klavierspēli bērnu mūzikas skolā. 70. gados viņa iesaistījās grupā "Sīpoli", kura Tukumā pastāvēja no 1974. gada un uzplaukumu piedzīvoja, kad 1978. gadā tajā iesaistījās Mārtiņš Brauns, kurš, par spīti uzvārdam, nav A. Braunas radinieks.
Turpmākos gadus A. Brauna kopā ar Niku Matvejevu bija "Sīpolu" soliste, un viņas sniegums vairākkārt izpelnījies atzinību republikas ansambļu skatēs. 1983. gadā žurnāliste Gunta Prape rakstīja: "Aiva Brauna īsti labi laikam jūtas tikai priecīgos, roka un blūza intonācijām bagātos "grāvējos". Lai gan publikai parasti labāk patīk lēnie un klusie Aivas dziedātie "gabali". 80. gados paralēli dziedāšanai grupā A. Brauna studēja Latvijas Valsts Universitātes Svešvalodu fakultātē neklātienē. Viņa piedalījusies "Sīpolu" albumu "Sīpoli" (1985) un "Viena asins" (1987) ierakstos, bet viņas populārākā dziesma "Sīpolu" repertuārā ir M. Brauna dziesma "Daugaviņa" ar Viļa Plūdoņa dzeju, kas 1984. gada "Mikrofona" aptaujā ieguva 5. vietu. 1988. gadā "Sīpoli" piedalījās festivālā "Liepājas dzintars", kur izpildīja N. Matvejeva dziesmu ciklu "Indriķa Latvieša piezīmes uz Livonijas hronikas malām" ar Vizmas Belševicas dzeju. A. Brauna un N. Matvejevs ieguva festivāla balvas kā labākie vokālisti, bet "Sīpoli" ieguva festivāla Grand Prix.
Drīz pēc tam "Sīpoli" beidza savu pastāvēšanu, un A. Brauna pēc tam ar mūziku vairs nenodarbojās. Līdz 2022. gadam strādāja Rīgas Centra daiļamatniecības pamatskolā par angļu valodas skolotāju.
Ērihs Kestners
Emīls Ērihs Kestners (de; dzimis, miris ) bija vācu rakstnieks, dzejnieks, dramaturgs un satīrists. Visplašāk pazīstams Kestnera devums bērnu literatūrā.
Pazīstamākie darbi, vairākkārt izdoti latviski, ir "Emīls un Berlīnes zēni" (Emil und die Detektive, 1929), "Punktiņa un Antons" (Pünktchen und Anton, 1931), "Lidojošā klase" (Das Fliegende Klassenzimmer, 1933), "Divas Lotiņas" (Das doppelte Lottchen, 1949). Vairākkārt iestudēts Latvijas teātros. Pēc Kestnera darbu motīviem uzņemtas daudzas filmas.
Dzimis un bērnību pavadījis Drēzdenē. Pirmā pasaules kara laikā dienēja artilērijā. No 1919. gada studēja vēsturi, filozofiju, vācu literatūru Leipcigas Universitātē. Vēlāk studēja Rostokā un Berlīnē, kur ieguva doktora grādu. Lai nopelnītu naudu studijām, strādāja par žurnālistu prestižajā Neue Leipziger Zeitung. No 1927. gada pārcēlās uz dzīvi Berlīnē. Dzīves laiks Berlīnē līdz 1933. gadam bija ražīgākais Kestnera dzīvē. Pēc nacistu nākšanas pie varas Kestnera grāmatas tika pasludinātas par "nevāciskām" un dedzinātas 1933. gada kampaņas laikā. Kestners kā iekārtas opozicionārs un pacifists netika uzņemts oficiālajā rakstnieku organizācijā, tomēr viņš nepameta Vāciju. Pēc kara apmetās Minhenē, kur darbojās kā žurnālists un izdevējs.
Ķīnas Tautas atbrīvošanas armija
Ķīnas Tautas atbrīvošanas armija (vienkāršotā ķīniešu: 中国人民解放军) ir Ķīnas Komunistiskās partijas bruņotie spēki. Armija tika izveidota 1927. gada 1. augustā.
Tautas atbrīvošanas armija ir skaitliski lielākais militārais spēks pasaulē. Tajā ir aptuveni 2 250 000 militārpersonu (aptuveni 0,18 % no Ķīnas iedzīvotāju skaita). KTAA sastāv no sauszemes spēkiem, Jūras spēkiem, Gaisa spēkiem, Otrā artilērijas korpusa un rezerves spēkiem. Militārais dienests ir obligāts visiem vīriešiem un sievietēm, kas sasnieguši 18 gadu vecumu. Armijas rezerves karavīra vecuma ierobežojums ir 50 gadi. Kara laikā teorētiski varētu mobilizēt līdz 750 miljoniem cilvēku (neņemot vērā materiālos ierobežojumus).
Ķīnas Tautas Republika ir nosūtījusi KTAA uz dažādiem karstajiem punktiem, pildot Ķīnas kā nozīmīgas Apvienoto Nāciju Organizācijas dalībvalsts lomu. Šādas vienības parasti ietver inženieru un loģistikas vienības, kā arī bruņoto policiju, tās ir izvietotas miera uzturēšanas operācijās Libānā, Kongo Republikā, Sudānā, Kotdivuārā, Haitī, Malī un Dienvidsudānā.
Konrāds Bēkers
Konrāds Bēkers (de; dzimis, miris ) bija vācu sporta vingrotājs, divu olimpisko zelta medaļu ieguvējs 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Bēkers 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja septiņās sporta vingrošanas disciplīnās. No šīm septiņām disciplīnām viņš tikai divās izcīnīja olimpiskās medaļas, būdams Vācijas vingrošanas komandas pārstāvis, — komandu vingrošanā uz līdztekām un komandu vingrošanā uz stieņa. Savukārt visās individuālajās disciplīnās, kurās Bēkers startēja — atbalsta lēcienā, līdztekās, vingrošanas riņķis, vingrošanā uz stieņa un vingrošanā uz zirga —, viņš palika bez godalgotajām vietām.
Saldinātāji
Saldinātāji ir bezcukura saldvielas, ko kā cukura aizstājējus pievieno pārtikai saldas garšas piešķiršanai un pastiprināšanai. Saldinātājus raksturo salduma pakāpe, kas ir to sajūtamā salduma stiprums attiecināts pret saharozi, kuras salduma pakāpe pieņemta kā 1.
Pēc kaloritātes
Atkarībā no kaloritātes, saldinātājus var iedalīt saldinātājos ar mazu enerģētisko vērtību jeb mazkaloriju saldinātājos un bezkaloriju saldinātājos. Mazkaloriju saldinātāji ir pie daudzvērtīgajiem spirtiem piederošie cukurspirti (sorbīts (E420), mannīts (E421), izomalts (E953), maltīts (E965), laktīts (E966), ksilīts (E967) u.c.), kuru salduma pakāpe un enerģētiskā vērtība ir aptuveni uz pusi mazāka nekā saharozei. Šī iemesla dēļ, lai panāktu cukuram līdzvērtīgu saldumu, tie jāpievieno salīdzinoši lielā daudzumā.
Bezkaloriju saldinātājiem raksturīgs ļoti liels saldums, un dažādu saldinātāju salduma pakāpe svārstās ļoti plašās robežās, no aptuveni 30 (nātrija ciklamātam) līdz pat 37 000 (advantāmam), tāpēc līdzvērtīga salduma piešķiršanai pietiek ar pavisam nelielu bezkaloriju saldinātaju daudzumu. Tomēr arī bezkaloriju saldinātājiem ir dažādi trūkumi, piemēram, acesulfāmam K saldā garša jūtama uzreiz, taču neilgu laiku, kam seko rūgta pēcgarša, bet aspartāma radītais saldums nav jūtams uzreiz, taču ir ilgstošāks, turklāt tas ir karstumneizturīgs un nestabils skābā vidē, tādēļ bezkaloriju saldinātājus mēdz dažādi kombinēt saldinātāju maisījumos, atkarībā no saldināmā produkta un tā, lai tie papildinātu viens otra īpašības un atsvērtu trūkums.
Izmantošana
Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) Eiropas Savienībā atļāvusi izmantot šādus saldinātājus:
Saldinātājus pārtikas rūpniecībā plaši izmanto dažādu konditorejas izstrādājumu, majonēžu, mērču, sinepju, saldo ēdienu, sauso maisījumu, dzērienu (gan atspirdzinošo, gan alkoholisko) un košļājamo gumiju ražošanā, kā arī piena, augļu, dārzeņu un jūras velšu pārstrādē. Papildus tam, saldinātājus arī izmanto īpašu cukurslimniekiem paredzētu produktu ražošanā un kā galda saldinātājus.
Sukraloze
Sukraloze, kas ir parastā cukura hlora atvasinājums, ir visplašāk lietotais cukura aizstājējs pasaulē, kura salduma pakāpe ir pat līdz 600 reizēm augstāka. Tā tiek pielietota ēdienu un dzērienu saldināšanai tās unikālo īpašību dēļ — tā šķīst ūdenī neakarīgi no koncentrācijas līmeņa, kā arī to ir iespējams termiski apstrādāt, nemainot tās īpašības. Zinātnieki ir padziļināti pētījuši sukralozes ietekmi uz veselību un tā ir atzīta kā droša lietošanai uzturā visā pasaulē, jo nav novērota šīs vielas sadalīšanās organismā — pēc lietošanas tā tiek izvadīta nemainīgā stāvoklī.
Aspartāms
Izmantots kā dzērienu un medikamentu saldinātājs, aspartāms nodrošina produktiem saldu garšu, neietekmējot kaloriju daudzumu tajos. To nav iespējams izmantot termiski apstrādājamas pārtikas saldināšanai, jo tas nav karstumizturīgs. Tā nonākšana augstu temperatūru ietekmē liek tam sadalīties, tādējādi ierobežojot tā izmantošanu plašāku produktu grupās. Aspartāms ir visvairāk pārbaudītais cukura aizvietotājs mūsdienās un tā lietošana ir atzīta par drošu vairāk kā 100 dažādās valstīs.
Saharīns
Saharīns bija pirmais mākslīgi iegūtais saldinātājs, kura pirmsākumi meklējami 1879. gadā. Tas ir gandrīz 400 reizes saldāks par parasto cukuru, taču viens no tā galvenajiem trūkumiem ir rūgtā pēcgarša, īpaši to izmantojot augstās koncentrācijās, tāpēc nereti tas tiek kombinēts ar citiem mākslīgajiem saldinātājiem, lai noslēptu tā nepilnības. Pirmie pētījumi norāda uz iespējamību, ka saharīns izraisa vēzi, taču vēlāka izpēte nav spējusi apstiprināt šos apgalvojumus un saldinātājs ir atzīts par drošu gan Eiropas Savienībā, gan citos reģionos.
Ciklamāti
Sākotnēji lietoti kā zāļu saldinātāji, bet vēlāk arī kā piedeva pārtikas produktiem, ciklamāti nav tik izplatīti kā citas cukura alternatīvas, lielākoties to zemās salduma pakāpes dēļ. Bieži izmantota papildus citiem saldinātājiem, īpaši saharīnam, lai noslēptu tā nepilnības — rūgto pēcgaršu. Ciklamāta lietošana ir izpelnījusies plašas diskusijas pētnieku vidū, jo nav pilnībā skaidri tā lietošanas blakusefekti un ietekme uz veselību. Amerikas Savienotajās Valstīs tā lietošana ir aizliegta, taču Eiropas Savienība to iekļaušanu pārtikā nav ierobežojusi.
Ietekme uz veselību
Apvienotā PLO/PVO ekspertu komiteja par pārtikas piedevām (JECFA) vairākkārtīgi izvērtējusi dažādu saldinātāju zinātnisko pētījumu rezultātus un atzinusi saldinātājus par droši lietojamām pārtikas piedevām, ja tiek ievērotas noteiktās pieļaujamās devas. Eiropas Savienībā lietojamos saldinātājus apstiprina Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde, kas vajadzības gadījumā arī atkārtoti izskata to drošumu.
Mazkaloriju saldinātāju lietošana uzturā tiek uzskatīta par veselīgāku alternatīvu salīdzinājumā ar cukuru, un tam ir vairāki iemesli:
Veselīga svara uzturēšana
Mazkaloriju saldinātāji var būt veselīgāka alternatīva cukuram, jo tie nodrošina zemāku dienas laikā uzņemto kaloriju daudzumu, veicinot svara zaudēšanu, ja vienlaicīgi tiek ievērota sabalansēta un veselīga diēta. Pētījumā atzīts, ka saldinātu dzērienu, kas nesatur cukuru, lietošana uzturā nenorāda uz svara izmaiņām, salīdzinājumā ar ūdens lietošanu. Kā arī, ar vairākiem randomizētiem, kontrolētiem pētījumiem pierādīts, ka mazkaloriju saldinātāji neizraisa svara pieaugumu.
Zobu un mutes veselība
Zinātnieki pierādījuši, ka mazkaloriju saldinātāji neveicina zobu bojāšanos, jo tie spēj uzturēt zobu mineralizāciju. Saldinātāju sastāvā nav kariogēnu vielu, un pētījumos atzīts, ka cukura aizstāšana veicina zobu veselību. Kā arī, regulāri lietojot kožļājamo gumiju, kurā cukurs ir aizstāts ar ne-kariogēniem saldinātājiem, iespējams novērst kariesa veidošanos — vienu no pasaulē izplatītākajām hroniskajām zobu saslimšanām. Kožļājamā gumija ar ne-kariogēnajiem saldinātājiem veicina siekalu veidošanos un zobu mineralizācijas procesu.
Veselība un slimības
Pētījumi vēsta, ka saikne starp saldinātāju lietošanu uzturā un diabētu nav novērota, kā arī, ka mazkaloriju saldinātāji ir droši lietošanai cilvēkiem, kas cieš no diabēta vai ir pirmsdiabēta stadijā un kuriem nepieciešams samazināt uzņemto ogļhidrātu daudzumu uzturā. Saldinātāji, kā cukura alternatīva, dod iespēju šiem cilvēkiem uzturā lietot saldus ēdienus un dzērienus, neradot negatīvu ietekmi uz veselību. Papildus tam, mazkaloriju saldinātāji ļoti maz ietekmē vai vispār neietekmē glikozes līmeni asinīs, jo tie nesatur glikozes molekulu daļiņas, kurām būtu nepieciešams insulīns, lai tās tiktu absorbētas. Agrāk noritējušas diskusijas arī par saldinātāju ietekmi uz plānprātības, sirds, un citu slimību riska palielināšanu, bet līdz šim nav rasti uzticami pierādījumi, kas norādītu uz šo faktu patiesumu.
Ēšanas paradumi
Ēšanas paradumi, it īpaši bērnu vecuma grupās, ir svarīga tēma pētnieku vidū. Jaunākie pētījumi vēsta, ka cukuram piemīt atkarību izraisošas īpašības, taču saldinātāju lietošana uzturā neveicina pastiprinātu kāri pēc saldumiem. Ēdieni un dzērieni, kas satur mazkaloriju saldinātājus, spēj apmierināt kāri pēc salduma, bet neveicina tālāku cukura kāres veidošanos.
Zinātnieku vidū gan ir nevienprātība par vairāku izmantoto sintētisko saldinātāju drošumu. Pēdējos gadus ir radušās aizdomas par saharīna iespējamo kancerogēnumu, kas varētu izraisīt pūšļa vēzi. Tikmēr daļa zinātnieku to cenšas atspēkot, norādot, ka pie vainas, iespējams, ir o-toluolsulfonamīds, kas kā saharīna ražošanas starpprodukts var saglabāties nepietiekami attīrītā saharīnā. ASV Pārtikas un zāļu administrācija saharīnam ir atteikusi GRAS (Generally Recognized As Safe — 'vispārēji atzīts par drošu') statusu, iesakot to aizstāt ar citiem saldinātājiem un turpināt pētījumus par saharīna nekaitīgumu. Uz līdzīgu aizdomu pamata par iespējamo kancerogēno iedarbību GRAS statuss atņemts arī ciklamātam, kā arī ciklāmskābei un tās sāļiem. No otras puses, viens no visvairāk pārbaudītajiem sintētiskajiem saldinātajiem ir aspartāms, kura drošību Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde laika gaitā atkārtoti pārskatījusi 6 reizes (pēdējo reizi 2013. gadā), visas reizes atzīstot to par nekaitīgu. Aspartāms gan nav piemērots cilvēkiem ar retu iedzimtu slimību — fenilketonūriju, kam raksturīga nespēja sašķelt ar aspartāmu uzņemto aminoskābi fenilalanīnu. Šī iemesla dēļ tiem galda saldinātājiem, kuru sastāvā ir aspartāms, marķējumā jābūt brīdinājumam „Satur fenilalanīnu”.
Ildiko Mādla
Ildiko Mādla (hu; dzimusi Tapolcā) ir Ungārijas starptautiskā lielmeistare šahā (1986).
Biogrāfija
Vairākkārt pārstāvējusi Ungāriju Pasaules un Eiropas junioru šaha čempionātos. 1984. gadā Katovicē uzvarējusi Eiropas junioru šaha čempionātā. 1985. gadā kļuvusi par Pasaules junioru šaha vicečempioni. 1986. gadā Viļņā uzvarējusi Pasaule junioru šaha čempionātā. 1987. gadā atkārtoti uzvarējusi Eiropas junioru šaha čempionātā.
Ungārijas sieviešu šaha čempionātos izcīnījusi 11 medaļas: 4 zelta (1990, 1991, 1993, 2014), 4 sudraba (1995, 1997, 1999, 2005) un 3 bronzas (1982, 1983, 2006).
Pārstāvējusi Ungārijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1984. gadā Mādlai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 1986. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 1992. gadā viņai tika piešķirts starptautiskā vīriešu meistara (IM) nosaukums.
Kents Brokmens
Kents Brokmens (en) ir tēls animētajā seriālā "Simpsoni". Viņš ir Springfīldas lokālo ziņu vadītājs. Tēlu ir ierunājis Harijs Šīrers. Viņš pirmoreiz parādījies seriāla pirmās sezonas 12. sērijā Krusty Gets Busted.
2018.—2019. gada Pasaules kauss biatlonā
2018.—2019. gada Pasaules kauss biatlonā bija vairāku posmu biatlona sacensības, kas sākās Pokļukā, Slovēnijā, un noslēdzās  Holmenkollenē, Norvēģijā. Pasaules kausa sacensības rīko Starptautiskā Biatlona savienība. Kopumā tika aizvadīti deviņi posmi, kausa ieskaitē tika ieskaitīts arī Pasaules čempionāts, kas 2019. gada martā norisinājās Estešundā, Zviedrijā. Iepriekšējās sezonas kausa ieguvēji bija Martēns Furkads un Kaisa Mekereinena, kas nespēja aizstāvēt savus titulus.
Par pasaules kausa ieguvējiem pirmo reizi kļuva Norvēģijas biatlonists Juhanness Tīngnēss Bē un Doroteja Vīrere no Itālijas.
Selija Bodo de Mosčini
Selija Bodo de Mosčini (Celia Baudot de Moschini; dzimusi, mirusi ) bija Argentīnas šahiste, starptautiskā meistare šahā (1954).
Biogrāfija
20. gadsimta 50. un 60. gados Selija Mosčini bijusi viena no labākajām argentīniešu šahistēm. Sešas reizes uzvarējusi Argentīnas sieviešu šaha čempionātos (1953., 1957., 1958., 1962., 1963. un 1968. gada). 1954. gadā uzvarējusi Dienvidamerikas zonālajā čempionātā un ieguvusi starptautiskās meistares titulu un ceļazīmi uz 1955. gada pretendentu turnīru Maskavā, kurā starp 20 dalībniecēm ieņēma 18. vietu. 1963. gadā Fortalezā Mosčini otrreiz uzvarēja Dienvidamerikas zonālajā turnīrā. Tam sekojošajā 1964. gada pretendentu turnīrā Suhumi viņa ieņēma pēdējo 18. vietu.
Pieti
Pieti ir ciems Lizuma pagastā, Gulbenes novadā. Atrodas 169 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas vairākas apskates vietas (Lizuma vējdzirnavas, piemineklis represētajiem), pasts.
Prūde (upe)
Prūde (arī Līčupe, Prode, Prodes upīte, Prūdes upīte) ir Kreunas kreisā krasta pieteka Augšdaugavas novadā.
Iztece uz ziemeļrietumiem no Ilzes. Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Kreunā augšpus Kazimirvāles kapiem. Upe lejtecē šķērso valsts autoceļu P70 (Svente—Lietuvas robeža (Subate)). Upes krastos atrodas Prode.
Rikards
Rikards var būt:
Rijāds Mehrezs
Rijāds Mehrezs (ar, Riyāḍ Maḥraz, dzimis ) ir Alžīrijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Alžīrijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Mehrezs pārstāv Saūda Arābijas profesionālās līgas komandu Al Ahli.
1900. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula
Šajā rakstā apkopots 1900. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu skaits pa pārstāvētajām valstīm un sporta veidiem. 1900. gada vasaras olimpiskās spēles bija otrās mūsdienu olimpiskās spēles. Spēles tika rīkotas Francijas galvaspilsētā Parīzē no 1900. gada 14. maija līdz 28. oktobrim un tās bija kā daļa no 1900. gada Pasaules izstādes.
Areco
Areco ir pilsēta Itālijā, Toskānas reģionā. Tas ir Areco provinces administratīvais centrs. Areco atrodas aptuveni 80 km uz dienvidaustrumiem no Florences, Arno upes krastos. 2011. gadā pilsētā dzīvoja aptuveni 100 tūkstoši iedzīvotāju. Attīstīta tekstilrūpniecība, metālapstrāde un vīna ražošana.
1900. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula
Olimpiskajās spēlēs startēja 997 sportisti no 24 pārstāvošajām valstīm. Viņi piedalījās 19 sporta veidos, 95 disciplīnās. Pirmo reizi olimpisko spēļu vēsturē tajās startēja arī sievietes. No 24 valstīm, kas bija pārstāvētas šajās olimpiskajās spēlēs 21 valsts izcīnīja olimpiskās medaļas; papildus 19 medaļas izcīnīja komandas, kas sastāvēja no vairāku valstu pārstāvjiem (zināmas kā Jauktā komanda). Lielākā daļa no sportistiem 72% (720 no 997) bija no olimpisko spēļu rīkotājvalsts Francijas.
Rijāds Mehrezs
2014. gadā debitējis Alžīrijas izlases sastāvā, spēlēja. gada Pasaules kausa finālturnīrā.
1900. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula
Lielāko vairumu medaļas izcīnīja Francijas sportisti, kopā 102 (27 zelta, 38 sudraba un 37 bronzas) olimpiskās medaļas. Otrā medaļām bagātākā valsts šajās spēlēs bija ASV, kura izcīnīja 48 (19 zelta, 14 sudraba un 15 bronzas) olimpiskās medaļas. No visām 24 valstīm 11 valstis izcīnīja savas pirmās olimpiskās medaļas.
Areco
Areco bija apdzīvota jau 4. gadsimtā p.m.ē. Tā bija viena no etrusku lielākajām un ekonomiski attīstītākajām pilsētām. Senās Romas laikā pilsētas latīniskais nosaukums bija Arretium. Romieši šajā vietā uzcēla stratēģiski svarīgu cietoksni. Areco ir izslavēta izcilo arhitektūras pieminekļu dēļ.
1900. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula
Sākotnējās olimpiskajās spēlēs vairākās komandu sacensībās/disciplīnās piedalījās komandas kuras veidoja sportisti no vairākām valstīm. Ar atpakaļejošu datumu Starptautiskā Olimpiskā komiteja izveidoja apzīmējumu Jauktā komanda (ar valsts kodu ZZX), lai apzīmētu šīs sportistu grupas. 1900. gadsimta spēļu laikā sportisti, kas piedalījās jauktajās komandās, izcīnīja medaļas airēšanā, burāšanā, futbolā, kriketā, polo, regbijā, tenisā, vieglatlētikā, virves vilkšanā un ūdenspolo.
1900. gada olimpiskās spēles ir unikālas ar to, ka tās ir vienīgās olimpiskās spēles, kurās tika pasniegtas taisnstūrveida medaļas, kuras izstrādājis Frederiks Vernons.
Rijāds Mehrezs
Sasniegumi
Leicester City
1900. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula
Medaļu tabula pa valstīm
Šī ir pilna tabula ar 1900. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu skaitu, pamatojoties uz Starptautiskās Olimpiskās komitejas (SOK) medaļu skaitu.
Medaļas neieguva Argentīna, Haiti, Irāna un Peru.
Rijāds Mehrezs
Sasniegumi
Manchester City
Alžīrija
Individuālie sasniegumi
Puntuži
Puntuži (arī Puntiuži, Puntūži, latgaliski: Puntyuži) ir ciems Varakļānu novada Varakļānu pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 1,8 km no pagasta centra Kokariem, 1,5 km no novada centra Varakļāniem un 201,3 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas Varakļānu rietumu pievārtē.
TV3 Mini
TV3 Mini ir televīzijas kanāls Latvijā, kas izveidots 2020. gada 1. martā, aizvietojot kanālu Kanāls 2. Kanāls pieder uzņēmumam TV3 Group. Kanāls tiek pārraidīts latviešu valodā un tā programmu veido animācijas seriāli un filmas bērniem, izglītojoši raidījumi un filmas ģimenēm, kas ir orientēts bērnu auditorijai no 4 līdz 11 gadu vecumam. Kanāla populārās pārraides ir animācijas seriāli — "Cūciņa Pepa", "Pīļu stāsti", "Kika un Bobs", "Mazie kaķi".
TV3 Mini pēc konsolidētajiem datiem 2020. gada martā ir kļuvis par skatītāko bērnu kanālu visā Latvijā, sasniedzot 54% jeb 83 983 skatītāju vecumu grupā no 4 līdz 11 gadiem. Viena no bērnu iecienītākajiem pārraidēm, kas sasniedza 26 893 skatītāju, bija animācijas seriāls "Cūciņa Pepa", kuru martā parādīja 440 reižu un apmēram 44 stundas, bet vakara pasaciņu "Mazais Princis" noskatījās teju katrs ceturtais kanāla skatītājs.
TV3 Group Latvijā pieder arī citi televīzijas kanāli: TV3, TV6, 3 Plus, TV3 Life, radio Star FM un TOPradio, digitālās platformas — TV3 Play, Home3, Go3, TV3 Film, TV3 Sport, TV3 Sport 2 un portāls TV3.lv.
ASTRA 5B
ASTRA 5B ir Luksemburgā bāzēta uzņēmuma SES Astra sakaru pavadonis. Palaists 2014. gada martā. Tas nodrošina televīzijas pakalpojumus Eiropas centrālajai un austrumdaļai, NVS valstīm, kā arī Turcijai.
Pavadoni izgatavojis uzņēmums Astrium uz platformas Eurostar E3000 L bāzes. Apgādāts ar 40 Ku un 6 Ka joslas raidītājiem. Tam arī ir L joslas aparatūra Eiropas navigācijas sistēmai EGNOS.
Līgums par ASTRA 5B būvi noslēgts 2009. gadā.
ASTRA 5B tika palaists 22:04 UTC ar nesējraķeti Ariane 5ECA (lidojums V216) no Gviānas kosmiskais centra. Kopā ar to tika palaists arī Spānijas sakaru pavadonis Amazonas 4A. Kosmiskais aparāts no pēdējās pakāpes atdalījās 27 minūtes 3 sekundes pēc starta un tika ievadīts ģeostacionārajā pārejas orbītā. Ģeostacionāro orbītu tas sasniedza ar saviem dzinējiem.
Pēc orbitālo pārbaužu pabeigšanas ASTRA 5B tika izvietots punktā 31,5° austrumu garuma. 2. jūnijā tas nodots ekspluatācijā, aizvietojot ASTRA 1G.
Morra gambīts
Morra gambīts ir šaha atklātne, kas sākas ar gājieniem: '''1. e2-e4 c7-c5 2. d2-d4 c5xd4 3. c2-c3'''.
Tas pieder pie sicīliešu aizsardzības un to klasificē pie pusatklātām atklātnēm ar Šaha atklātņu enciklopēdijas kodu B21.
Vēsture
Pirmo reiz 1846. gadā Parīzē šo gambītu spēlējis Lionels Kizerickis. Bet nosaukts tas ir franču korespondencšahista Pjēra Morra vārdā, kas 1945. gadā Nīcā publicējis gambīta sīku analīzi. Augstākā līmeņa turnīros gambīts ienācis pateicoties Savelija Tartakovera, Paula Keresa, Benta Larsena un Milana Matuloviča pūlēm.
Stratēģiskā ideja
Par bandinieku baltie iegūst noturīgu iniciatīvu, un no melnajiem tiek prasīta precīza aizsardzība un pastāvīga uzmanība.
Māria Groša
Māria Groša (hu; dzimusi ) ir Ungārijas starptautiskā meistare šahā (1984).
Biogrāfija
No 1970. gadu beigām līdz 1980. gadu vidum bijusi viena no Ungārijas vadošajām šahistēm. Ungārijas sieviešu šaha čempionātos izcīnījusi 3 bronzas (1978, 1979, 1981) medaļas. 1986. gadā dalījusi 1.-2. vietu Ungārijas sieviešu šaha čempionātā, bet zaudējusi Māriai Ivankai papildu mačā par čempiones nosaukumu. 1982. gadā dalījusi 3. vietu starptautiskajā šaha turnīrā Dortmundē, bet 1985. gadā dalījusi 4. vietu Budapeštas starptautiskajā šaha turnīrā. 1986. gadā pārstāvējusi Ungārijas komandu Pasaules šaha olimpiādē un komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba medaļu. 1987. gadā piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla zonas turnīrā. Par panākumiem turnīros FIDE 1984. gadā Grošai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. 1989. gadā beigusi profesionālās šahistes karjeru.
Personīgā dzīve
Precējusies ar Ungārijas šaha lielmeistaru Zoltānu Ribli.
Pīters ten Kate
Pīters ten Kate (nl; dzimis, miris ) bija nīderlandiešu šaha problēmists.
Visu savu darba mūžu Pīters ten Kate bija Nīderlandes Nacionālās bankas Roterdamas filiāles direktors.
Šaha kompozīcija
Pīters ten Kate, kopā ar vienaudžiem Meindertu Nīmeieru un Janu Hartongu, bija pazīstamākie 20. gadsimta Nīderlandes šaha problēmisti. Savu pirmo šaha uzdevumu viņš publicēja 17 gadu vecumā. Tas bija Good Companion popularitātes periods, tādēļ viņa uzmanības centrā bija divvilči, lai gan starp viņa vairāk nekā 1000 šaha kompozīcijām vēlāk tapa arī daudzi palīgmati. Daudzus gadus Pīters ten Kate vadīja Nīderlandes šaha uzdevumu draugu savienību un no 1964. līdz 1971. gadam bija arī FIDE šaha kompozīcijas pastāvīgā komisijas (PCCC) viceprezidents.
1958. gadā viņam tika piešķirts starptautiskā tiesneša un 1973. gadā starptautiskā meistara tituls šaha kompozīcijā.
Piemērs
Uzdevuma risinājums:
Jūlija Osmaka
Jūlija Osmaka (uk; dzimusi Kijivā) ir Ukrainas starptautiskā lielmeistare šahā (2016).
Biogrāfija
Vairākkārt uzvarējusi Ukrainas junioru šaha čempionātos dažādās vecuma kategorijās: U10 (2006, 2008), U12 (2010), U16 (2013), U20 (2012, 2013). 2010. gadā uzvarējusi Pasaules junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā. Divas reizes izcīnījusi bronzas medaļas Eiropas junioru šaha čempionātos: U10 vecuma kategorijā (2008) un U12 vecuma kategorijā (2010). Ukrainas sieviešu šaha čempionātos izcīnijusi zelta (2017), sudraba (2019) un četras bronzas (2014, 2015, 2018, 2020) medaļas.
Andris Rubins
Andris Rubins (dzimis 1947. gada 19. novembrī Siguldā) ir latviešu ārsts dermatovenerologs, Latvijas Universitātes (LU) profesors. Aktīvi darbojies politikā, bijis 6. Saeimas deputāts (1995—1998).
Jūlija Osmaka
Biogrāfija
2021. gada augustā Jasos izcīnījusi 2. vietu Eiropas individuālajā šaha čempionātā sievietēm. 2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 21. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm.
Andris Rubins
Dzīves gājums
Studēja Rīgas Medicīnas institūta (RMI) Ārstniecības fakultātē (1968—1974). Pēc internatūras (1974—1975) strādāja par dermatovenerologu Ādas un venērisko slimību dispanserā (1976—1981). 1981. gadā Maskavā aizstāvēja medicīnas zinātņu kandidāta grādu, 1988. gadā medicīnas zinātņu doktora grādu ar disertāciju "Psoriāzes imunopatoģenēze un imunoterapija".
Jūlija Osmaka
Biogrāfija
Pārstāvējusi Ukrainas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Andris Rubins
Dzīves gājums
RMI Dermatoveneroloģijas katedras asistents (1982—1984), docents (1984—1988), profesors (1988—2010), Latvijas Medicīnas akadēmijas, tad Rīgas Stradiņa Universitātes (RSU) Dermatoveneroloģijas katedras vadītājs (1991—2010).
Pēc konflikta ar RSU vadību 2010. gadā pārgāja strādāt Latvijas Universitātē, ir LU Medicīnas fakultātes profesors (2011).
Jūlija Osmaka
Biogrāfija
Par panākumiem turnīros FIDE 2016. gadā Osmakai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu, bet 2017. gadā - starptautiskā meistara vīriešiem (IM) nosaukumu.
Diskvalifikācija FIDE Universiādes turnīrā
2021. gada 27. un 28. martā Jūlija Osmaka uzvarēja FIDE Pasaules Universiādes tiešsaistes sieviešu ātrā šaha čempionātā, iegūstot 4½ punktus no 5 iespējamiem. Tomēr pēc šaha spēles statistikas analīzes viņas rezultāts tika anulēts, un viņa tika diskvalificēta par iespējamu palīgierīču lietošanu šaha partijas laikā. Universiādes Fair Play (Godīgas spēles) komiteja apgalvoja, ka kopumā tika diskvalificēti 20 šahisti, taču atteicās uzrādīt katra konkrētus "krāpšanās pierādījumus". Uzreiz pēc diskvalifikācijas Jūlija Osmaka izteica vēlmi veikt melu detektora testu, lai apstrīdētu šo diskvalifikāciju, taču tas neizmainīja FIDE lēmumu.
Andris Rubins
Dzīves gājums
Ārsts ir arī A. Rubina dēls Silvestrs, kurš tāpat aktīvi darbojies politikā.
Politiskā darbība
Kandidēja 6. Saeimas vēlēšanās no Tautas kustības "Latvijai" (Zīgerista partijas) un tika ievēlēts par 6. Saeimas deputātu (1995—1998). Pēc izstāšanās no Tautas kustības "Latvijai" darbojās Tautas kopā "Brīvība". No 1998. gada Latvijas Atdzimšanas partijas dibinātājs un no 2001. gada tās priekšsēdētājs. Pēc tam vairākkārt nesekmīgi kandidējis Saeimas, Rīgas domes, Siguldas domes un Eiropas Parlamenta vēlēšanās. 12. Saeimas vēlēšanās kandidēja no Latvijas Reģionu apvienības.
13. Saeimas vēlēšanās nesekmīgi kandidēja no jaunizveidotās partiju apvienības "Latviešu Nacionālisti". Šo pašu sarakstu pārstāvēja 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās, netika ievēlēts.
2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās kandidēja uz vietu Siguldas novada domē no Latvijas Atdzimšanas partijas, taču netika ievēlēts.
1973. gada naftas krīze
Arābu valstis pārtrauca embargo 1974. gada 17. martā pēc tam, kad Izraēla izveda savus spēkus no Suecas kanāla rietumkrasta.
Sekas
Naftas krīzes ietekmē ASV, kā arī pārējās valstīs tika pieņemti taupības pasākumi. Autorūpniecība sāka izlaist ekonomiskas automašīnas. Enerģētikā sākās interese par alternatīviem enerģijas avotiem. Japāna un Francija sāka attīstīt atomenerģētiku. Daudzas valstis sāka samazināt naftas ietilpīgo rūpniecību, pārorientējoties uz citām nozarēm, piemēram, elektroniku.
Naftas deficīta apstākļos Padomju Savienībai radās iespējas palielināt naftas eksportu uz Rietumeiropu, apgūstot jaunas atradnes Kaspijas jūrā un Rietumsibīrijā (1980. gadā PSRS kļuva par lielāko naftas eksportētāju pasaulē).
Simons Daukants
Dzimis mežsarga ģimenē 3 kilometrus no Latvijas (tolaik Kurzemes hercogistes) robežas. No 1814. līdz 1816. gadam mācījās ģimnāzijā Viļņā. Studēja Viļņas un Tartu universitātēs. No 1825. līdz 1834. gadam strādāja Rīgas ģenerālgubernatora Kārļa Magnusa fon der Pālena kancelejā. No 1835. līdz 1851. gadam strādāja Krievijas Senāta Lietuvas metrikā. 1851. gadā devās pensijā. Kādu laiku dzīvoja Varņos, vēlāk pie mecenāta, ārsta Pētera Smugleviča Jaunsvirlaukā, bet dzīves pēdējos gadus dzīvoja Papilē, kur mūsdienās iekārtots Daukanta muzejs.
Daukanta vārdā nosaukts Viļņas laukums, kur atrodas Lietuvas prezidenta pils. Daukants bija attēlots uz 100 litu naudas zīmes.
Svītrainā hiēna
Svītrainā hiēna (Hyaena hyaena) ir hiēnu dzimtas (Hyaenidae) plēsējs, kas sastopams Āfrikas ziemeļos un austrumos, kā arī Tuvajos Austrumos, Kaukāzā, Centrālāzijā un Indijas subkontinentā. Tā kā savvaļā mājo mazāk kā 10 000 īpatņu, saskaņā ar Starptautiskās dabas un dabas resursu aizsardzības savienības datiem tai piešķirts gandrīz apdraudētas  sugas statuss. Neskatoties uz veiktajiem aizsardzības pasākumiem, trīs paaudžu laikā kopējā populācija samazinās par apmēram 10%.
Izplatība
Svītrainā hiēna mājo Ziemeļāfrikā, Sāhilas zonu ietverot, Āfrikas austrumos, dienvidos sasniedzot Tanzāniju. Tā sastopama arī Arābijas pussalā, Tuvajos Austrumos, ziemeļos sasniedzot Turcijas Vidusjūras piekrasti. Izplatības areāls plešas tālāk pāri Irākai, Kaukāzam (Gruzijai, Armēnijai un Azerbaidžānai), Irānai, Turkmenistānai, Uzbekistānai, Tadžikistānai, Afganistānai (izņemot Hindukuša augstākos reģionus) un Indijas subkontinentam. Mūsdienās sugas izplatība ir ļoti sadrumstalota, un veidojas daudzas nelielas, izolētas populācijas. Lielākais, nepārtrauktais izplatības areāls atrodas Etiopijā, Kenijā un Tanzānijā. Samērā liela populācija sastopama arī Indijā. Mūsdienās trūkst datu par sugas izplatību Pakistānā, Irānā un Afganistānā.
Izskats
Lai arī svītrainajai hiēnai ir masīva ķermeņa uzbūve, tā ir nedaudz mazāka un smalkāk veidota, salīdzinot ar tās tuvāko radinieci — brūno hiēnu, kā arī tās žokļi un galvaskauss ir mazāki. Tomēr sakodiens svītrainajai hiēnai, līdzīgi kā citām hiēnām, joprojām ir ļoti spēcīgs, un tā spēj bez piepūles sakost kamieļa kaulus. Tai ir īss ķermenis un proporcionāli garas kājas. Pakaļkājas ir ievērojami īsākas nekā priekškājas. Salīdzinot ar masīvo ķermeni, kājām ir arī smalka kaulu uzbūve, un tās izskatās tievas. Kakls spēcīgs, garš un ļoti kustīgs, galva masīva, purns īss un žokļi spēcīgi, aste īsa. Acis mazas, bet smailās ausis ļoti lielas, platas un novietotas augstu. Kā visām hiēnām, arī svītrainajai hiēnai ķepām ir labi attīstīti pēdu spilventiņi un spēcīgi nagi.
Abi dzimumi ir vienādi lieli. Ķermeņa garums ir 85—130 cm, astes garums 25—40 cm, augstums skaustā 60—80 cm, svars 22—55 kg, visbiežāk sverot apmēram 35 kg.
Kažoks
Svītrainajai hiēnai ir vasaras matojums un ziemas. Ziemas kažoks ir garspalvains un biezs, ar mīkstu, labi attīstītu pavilnu un ar ļoti kuplām, iespaidīgām muguras krēpēm, kuras veido raupjš, īpaši garš matojums. Akotmati ir asi un spuraini, sasniedzot 50—75 mm garumu uz sāniem, uz muguras 150—225 mm, bet uz astes 150 mm. Vasarā kažoks kļūst īsspalvains un plāns. Mīkstā pavilna izkrīt, tādēļ kažoks kļūst izteikti asspalvains. Muguras krēpes saglabājas garas arī vasarā.
Kažoks ir pelēkbrūns, muguras krēpes gaiši pelēkas vai baltas pie pamatnes un melnas vai tumši brūnas matu galos. Purns ir tumši pelēkbrūns vai melns, bet galvas virsa un vaigi ir gaišāki. Ausu aizmugures ir gandrīz melnas. Kakla priekšpusē ir liels, melns plankums, kas no zoda atdalīts ar gaišu matojumu.
Uz priekškājām ir daudzi nelieli, tumši plankumiņi un šķērsvirziena svītras. Uz sāniem ir vairākas tumšas, vertikālas svītras un plankumiņu rindas. Uz gurniem ir 3—4 tumšas, vertikālas joslas, kas pakaļkāju apakšējā daļā pamazām kļūst par šķērssvītrām. Astes gals ir melns ar baltu pavilnu.
Ģeogrāfiskās variācijas
Lai arī 2005. gadā svītrainajai hiēnai tika atcelts iedalījums 5 pasugās (H. h. hyaena, mājo Indijā, Kaukāzā, Afganistānā, Irānā, Irākā, Kirgizstānā, Nepālā, Pakistānā, Tadžikistānā, Turcijā, Turkmenistānā un Uzbekistānā, izmirusi Kazahstānā un Ķīnā; H. h. barbara, mājo Alžīrijā, Burkinafaso, Kamerūnā, Čadā, Mali, Mauritānijā, Marokā, Lībijā, Nigērijā, Nigērā un Tunisijā; H. h. dubbah, mājo Ēģiptē, Etiopijā, Kenijā, Lībijā, Somālijā, Dienvidsudānā, Sudānā, Tanzānijā un Ugandā; H. h. sultana, mājo Omānā, Saūda Arābijā, Apvienotajos Arābu Emirātos un Jemenā; H. h. syriaca, mājo Irākā, Izraēlā, Jordānijā, Sīrijā un Turcijā), tomēr starp šīm piecām ģeogrāfiskajām grupām pastāv ārējas atšķirības.