cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jākobs Florentīns Lundbergs
Dzīves gājums
Kopš 1835. gada viņš bija Sēlpils diecēzes prāvests, no 1838. gada Latviešu literārās biedrības vadītājs. Kopā ar Līventālu viņš nodibināja grāmatu apgādu un nodarbojās ar to izplatīšanu latviešu zemniekiem. Lielākā daļa no Lundberga rakstiem tika publicēti laikrakstā "Latviešu Avīzes" un "Latviešu Ļaužu Darbā", vēlāk apkopoti divās grāmatās — "Dažādu vecu un jaunu rakstu krājums" un "Stāstu dziesmas". Lundbergs savos tulkojumos centās lietot tautā parastos teicienus un vārdus.
Miris 1858. gada 2.(14.) jūnijā Biržos. Pie Biržu baznīcas viņam un Ansim Liventālam uzstādīts piemiņas akmens.
Balvu novads (2009—2021)
Balvu novads (ltg) bija pašvaldība Latgalē. Novadā bija iekļauta Balvu pilsēta un 10 bijušā Balvu rajona pagasti.
Pēc 2021. gada Administratīvi teritoriālās reformas novadā iekļauts Baltinavas pagasts, Balvu pagasts, Balvi, Bērzkalnes pagasts, Bērzpils pagasts, Briežuciema pagasts, Krišjāņu pagasts, Kubulu pagasts, Kupravas pagasts, Lazdukalna pagasts, Lazdulejas pagasts, Medņevas pagasts, Rugāju pagasts, Susāju pagasts, Šķilbēnu pagasts, Tilžas pagasts, Vectilžas pagasts, Vecumu pagasts, Viļaka, Vīksnas pagasts un Žīguru pagasts.
Vēsture
Līdz 1224. gada Tālavas un Adzeles dalīšanai mūsdienu Balvu novada teritorijā atradās Adzeles zemes Abrenes (Abrene) un Purnavas (Pornuwe) pilsnovadi. 13.-16. gadsimtā tas atradās Rīgas arhibīskapijas Marienhauzenas pilsnovada sastāvā. Kad 1549. gadā Kokneses soģis Gotarts Neils tika apvainots vecās zemes grāmatas nenodošanā, nodokļu slēpšanā, zemnieku mantas atņemšanā un prettiesiskā zemes lietošanā, viņa taisnošanās pierakstā pieminēta Purnava, Bērzene un Balvi (Balbe). 1551. gada 3. martā Rīgas arhibīskaps Vilhelms izlēņoja zemi pie Balvu ezera bruņiniekam Hansam Meihsneram. Pieminēts arī vecais un jaunais Balvu ceļš, Balvu ezers, pie kura atrodas akmens ar iezīmētu krustu, un Bolupe. 17.-18. gadsimtā novada teritorijā atradās Inflantijas vaivadijas Viļakas stārastijas Balvu gals, 19. gadsimtā tas ietilpa Vitebskas guberņas Ludzas apriņķa teritorijā. Līdz 1920. gada zemes reformai novadā atradās Balvu, Biržu, Bonifacovas, Domopoles, Ludvinovas, Ruskulovas, Vecpils, Zosuļu un citu muižu zemes. Pēc Latvijas valsts izveides Balvu novada teritorija atradās Jaunlatgales apriņķī (1924-1938), Abrenes apriņķī (1938-1945), Viļakas apriņķī (1945-1949), tad Balvu rajonā (1949—2009).
Britu Virdžīnas
Britu Virdžīnas ir Apvienotās Karalistes aizjūras teritorija Karību reģionā, austrumos no Puertoriko. Visa teritorija atrodas Virdžīnu salu austrumos. Salu rietumos atrodas ASV Virdžīnas.
Britu Virdžīnu lielākās salas pēc iedzīvotāju skaita ir Tortola, Virdžingorda, Anegada un Jostvandaika.
Tomass Johans Zēbeks
Tomass Johans Zēbeks ( – ) bija vācbaltiešu fiziķis, kas 1821. gadā pirmais aprakstīja termoelektrisko efektu ("Zēbeka efektu").
Dzīvesgājums
Tomass Zēbeks ir dzimis 1770. gada 9. aprīlī bagāta Tallinas tirgotāja ģimenē. Pēc vietējās skolas beigšanas tēvs viņu nosūtīja studēt medicīnu uz Berlīnes un Getingenes universitātēm. Pēc ārsta eksāmenu nokārtošanas Zēbeks palika strādāt kā praktizējošs ārsts Getingenē, tomēr nolēma papildus studēt dabaszinātnes Jēnas, Baireitas un Nirnbergas universitātēs. 1795. gadā viņš apprecējās ar Prūsijas galma padomnieka meitu Juliānu Amāliju Ulriki Boiē (Boyé) un līdz 1812. gadam kā ārsts un privātzinātnieks pārsvarā dzīvoja Baireitā, kur Gētes iespaidā nodarbojās ar krāsu teoriju.
1810. gadā viņš atklāja mitra sudraba oksīda spēju mainīt krāsu pie apstarošanas ar dažādas krāsas gaismu, kas uzskatāms par vienu no fotogrāfijas principiem. 1818. gadā viņš aprakstīja cukura šķīduma spēju mainīt gaismas polarizācijas plakni.
Pēc tam viņš pārcēlās uz Berlīni, kur pētīja dzelzs un tērauda magnētismu Berlīnes universitātes laboratorijā un bija Prūsijas zinātņu akadēmijas loceklis. 1821. gadā Zēbeks pirmais aprakstīja termoelektrisko efektu, kas plašāk pazīstams kā "Peltjē-Zēbeka efekts" (Peltier–Seebeck). 1823. gadā viņš publicēja savu galveno darbu par metālu un rūdu magnētisko polarizāciju pie dažādām temperatūrām - termoelektrisko spriegumu rindu.
U218 Singles
U218 Singles ir īru rogrupas U2 labāko dziesmu izlases albums, kuru izdeva 2006. gada 17. novembrī.
Kamieļi
Kamieļi, kamieļu ģints (Camelus) ir viena no kamieļu dzimtas (Camelidae) ģintīm, kas pieder pārnadžu kārtai (Artiodactyla). Šajā ģintī ietilpst 5 sugas, no kurām mūsdienās ir sastopamas tikai divas: vienkupra kamielis jeb dromedārs un divkupru kamielis jeb baktriāns. Abas sugas ir domesticētas un tiek plaši audzētas, lai iegūtu pienu, gaļu un, lai tos izmantotu kā darba spēku. Karstajos klimatiskajos apstākļos, kādos dzīvo kamieļi, ar pieticīgiem un nabadzīgiem barības resursiem kamieļi ražo daudz vairāk piena nekā tradicionālie piensaimniecības mājdzīvnieki. Ir sistemātiķi, Starptautisko dabas un dabas resursu aizsardzības savienību (en) ieskaitot, kas izdala trešo mūsdienās dzīvojošo kamieļu sugu — savvaļas divkupru kamieli (Camelus ferus), tā kā tam ir diezgan būtiskas atšķirības no domesticētā divkupru kamieļa.
Izskats un īpašības
Kamielis var ilgstoši iztikt bez dzeršanas. To nodrošina kamieļa īpašā fizioloģija. Tā sarkanajiem asinsķermeņīšiem ir ovāla forma, parasti visiem ir apaļa forma. Šāda forma nodrošina eritrocītu spēju plūst arī defidrētos asinsvados, kā arī tie ir ļoti izturīgi pie mainīgajiem šķidruma daudzumiem asinsvados. Kamielis vienā reizē var izdzert 100—150 litrus ūdens. Ovālas formas eritrocīti nav sastopamai vairāk nevienam zīdītājam, bet tādi ir rāpuļiem, putniem un zivīm.
Kamieļa mute, lūpas un mēle ir piemērotas asu, dzeloņainu tuksnešu augu ēšanai. Tam ir arī garas skropstas un ausu spalvas, kas pasargā acis un ausis pret smiltīm. Turklāt skropstām ir divas kārtas, kas ir ļoti nozīmīgi acu aizsardzībai smilšu vētrā. Bet, lai aizsargātu elpvadus no smiltīm, kamielim ir ronim līdzīgas nāsis, kuras tas spēj noslēgt. Pēdas ir platas un piemērotas iešanai pa smiltīm, tādējādi kamielis tajās negrimst.
Termoregulācija
Kamieļiem ir lieliska termoregulācija, tie spēj izturēt ļoti augstas ķermeņa temperatūras, kas citus dzīvniekus nogalinātu. Kamieļa ķermeņa temperatūra nakts laikā ir 34 °C, bet dienas laikā 41 °C. Tikai tad, ja tā ķermeņa temperatūra kļūst vēl augstāka, kamielis sāk svīst. Ļoti bieži augšējo ķermeņa temperatūra kamielis dienas laikā nemaz nesasniedz, tādējādi tas var nesvīst nemaz. Turklāt svīstot kamielis patērē ļoti maz ķermeņa šķidruma. Salīdzinot ar citiem dzīvniekiem, kamielis spēj izdzīvot pie lieliem ķermeņa masas zudumiem svīstot. Parasti kritiskā robeža dzīvnieka ķermeņa masas zudumiem (atūdeņošanās) ir 15% no kopējās masas, kamielim tie ir 20—25 %, turklāt kamieļa asinsrite joprojām ir funkcionējoša pie 25% šķidruma zaudējuma. Kamieļa biezais kažoks atstaro saules siltumu. Un tā garās kājas tur kamieli pietiekami augstu gaisā, tālāk no karstajām smiltīm.
Uzvedība
Kamielis ir ātrs dzīvnieks. Tas īsās distancēs var skriet ar 65 km/h bet garajās distancēs tas ilgstoši var uzturēt ātrumu 40 km/h Vienkupra kamielis ir augstāks un ātrāks nekā divkupru kamielis. Ejot ar jātnieku un mantām, vienkupra kamieļa ātrums ir 13—14,5 km/h, bet divkupru kamieļa ātrums 4 km/h. Kamielis spēj arī peldēt, turklāt to dara ļoti labi, lai gan to bez iemesla nedara. Ir novērots, kā kamielis pārpeld Nīlas upi. Peldot no ūdens ārā ir tikai galva.
Konstantinova
Konstantinova ir ciems Krāslavas novada Konstantinovas pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pagasta dienviddaļā pie autoceļa Dagda—Auleja, 30 km no novada centra Krāslavas un 267 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Konstantinovas muiža s (Konstantinowo) centru. Izaugusi padomju gados kā Iskras ciema padomes un padomju saimniecības «Iskra» ciemats. Konstantinovā atrodas pagasta pārvalde, sākumskola, tautas nams, bibliotēka, feldšeru un vecmāšu punkts, Krūmāju pasta nodaļa, veikals, katoļu baznīca.
20.gadsimta 30.gados Konstantinovā darbojās Dagdas lauksaimniecības skola (1956.gadā pārdēvēta par Dagdas lauksaimniecības tehnikumu). 1970.gadā tehnikumu slēdza.
Titurgas ezers
Titurgas ezers (arī Mulkalna ezers, Tīturgas ezers) ir aizaugošs caurteces brūnūdens ezers Ķekavas novada Baložu pilsētas teritorijā Medema purva austrumu malā. Krasti zemi, kūdraini, grūti pieejami. Dibens dūņains, sapropelis 3,5 - 4,0 m biezā slānī. 20. gadsimta 80. gadu beigās ezers iztīrīts (izsūknētas dūņas un sapropelis). Ietek viens grāvis, iztek Titurga uz Sauso Daugavu. Kūdras purva ūdeņi apvadīti apkārt ezeram. Makrofīti: niedres, meldri, grīšļi, sfagni, kalmes. Mīt rauda, līdaka, līnis, karūsa. Ligzdo ūdensputni.
Durbes kauja
Durbes kauja bija viena no izšķirošākajām kaujām Ziemeļu krusta karos (12.-14. gs), kurā žemaišu un kuršu karaspēki sakāva krustnešus un viņu tābrīža sabiedrotos prūšus.
Priekšvēsture
Lietuvas dižkunigaitijas valdnieks Mindaugs 1251. gadā pieņēma kristietību un 1253. gadā tika kronēts par Lietuvas karali. Viņš dāvināja Vācu ordenim Livonijā par solīto palīdzību cīņā pret žemaišu kunigaiti Vikintu visas nepakļāvīgās žemaišu zemes. 1259. gadā žemaiši atkal iebruka Kursā un sakāva Kuldīgas komtura karaspēku kaujā pie Skodas. Šī žemaišu panākuma iedvesmotas, pret krustnešu virskundzību sacēlās Zemgale un Kursas dienvidi, un Livonijas ordeņa mestrs Burhards no Hornhūzenes organizēja plašu karagājienu uz žemaišu aplenkto Georgenburgas pili. Viņa karaspēkā ietilpa ne tikai Livonijas ordeņbrāļi un viņu kuršu un igauņu vasaļi, bet arī Dāņu Igaunijas bruņinieki un krusta karotāji no vācu zemēm. Pie Mēmelburgas šī armija apvienojās ar Vācu ordeņa Prūsijas atzara landmaršala Heinriha Botela spēkiem, kuros bez bruņiniekiem bija arī prūšu vasaļi. Par armijas kopējo lielumu drošu ziņu nav, taču lēš, ka tas varētu būt bijis ap 8000 vīru, no kuriem gan tikai pāris simti bijuši ordeņbrāļi un citi bruņinieki.
Kad pienāca ziņas, ka žemaišu karaspēks (Tranaiša vadībā?) ir iebrucis Kursā, apvienotā krusta karotāju karaspēka sapulcē nolēma uzbrukt žemaišiem un atņemt kara laupījumu. Pēc Dusburgas Pētera hronikas apraksta kurši lūguši, lai žemaišu sagūstītās sievas un bērni pēc kaujas tiktu bez kādiem nosacījumiem atdoti kuršiem. Pret to iebilduši prūšu un igauņu karotāji, uzskatīdami, ka šie gūstekņi ir kara laupījums, kas līdzvērtīgi sadalāms starp uzvarētājiem.
Kaujas norise
Kauja notika 1260. gada 13. jūlijā muklājā pie Durbes viduslaiku pils. Kaujai sākoties, kuršu karavīri pārgāja pretinieka pusē un uzbruka krustnešiem no aizmugures. Pēc Atskaņu hronikas ziņām gan kuršu, gan igauņu karavīri atteicās piedalīties kaujā vācu pusē. Ordeņa karaspēks tika pilnīgi sakauts, cīņā krita gan Livonijas ordeņa mestrs Burhards fon Hornhūzens, gan Vācu ordeņa landmaršals Heinrihs Botels un apmēram 150 bruņinieki. Pēc kaujas krustnešu karaspēka atliekas, cauri mežiem slapstoties, atgriezās savās pilīs.
Sekas
Pēc Durbes kaujas sākās plaša kuršu sacelšanās un prūšu (Sembas, Nātangas, Vārmes zemes) sacelšanās, kuru militāri atbalstīja lietuvieši un žemaiši. Tikai vairāku gadu desmitu laikā līdz 1290. gadam Vācu ordenim izdevās daļēji atgūt zaudētās zemes. Tomēr pēc sakāves tika zaudēta Kursas un Zemgales dienvidu daļa (Ceklis, Silene, Rakte), kas savienoja ordeņa Livonijas daļu ar Prūsijas daļu. Livonijas ordeņa pils Mēmelē (Pilsāts), tagadējā Klaipēda, integrējās ordeņa Prūsijas daļā.
Peldēšana 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 200 metri kompleksajā stilā sievietēm
Sacīkstes 200 metru peldēšanā kompleksajā stilā sievietēm notika no 11. līdz 13. augustam. Sacīkstēm kvalificējās 39 sportistes. Zelta medaļu izcīnija Austrālijas peldētāja Stefanija Raisa.
Priekšsacīkstes
Priekšsacīkstes tika aizvadītas 5 grupās. 16 labāko rezultātu uzstādītājas kvalificējās pusfinālam.
Pusfināls
Pusfināli tika aizvadīti divās grupās. 8 labāko rezultātu uzstādītājas kvalificējās finālam.
Alkoholisms
Alkoholisms ir slimīga tieksme, kurai raksturīga bieža un nekontrolējama alkohola lietošana. Alkoholisma gadījumā alkoholiskos dzērienus cilvēks lieto, neskatoties uz veselības problēmām vai arī nepatīkamām sociālajām sekām.
Alkoholismam raksturīgi divi veidi: pārmērīgi bieža alkohola lietošana (psiholoģiskais pieradums jeb psiholoģiskā atkarība) un pēc tam sekojošā fiziskā atkarība no alkohola (narkomānijas forma). Alkoholisma attīstība ir ļoti atkarīga no vecuma, kurā alkoholu sāk lietot (jaunākiem cilvēkiem risks ir būtiski lielāks), alkohola apjoma un no tā, cik bieži alkohols tiek patērēts, kā arī no dažiem individuāliem faktoriem un organisma īpatnībām. Dažiem cilvēkiem ar alkoholismu saslimt ir lielāks risks, jo tas ir atkarīgs no sociālās vides, garīgās veselības stāvokļa un stresa. Alkoholisms var būt arī iedzimts, ja māte grūtniecības laikā lieto alkoholu.
Medicīniskā definīcija
ASV medicīnas žurnāls alkoholismu definē kā "hronisku slimību, kuru raksturo pārlieku liela alkohola lietošana, atkarība no alkohola un alkohola lietošana neskatoties uz tā izraisītajām sekām un traucētu domāšanu."
Mežaparka Lielā estrāde
Mežaparka Lielā estrāde (arī Dziesmu svētku estrāde) ir kultūrvēsturiska būve Rīgas Mežaparkā. Kopš 1955. gada tā ir pastāvīga Latvijas dziesmu svētku pasākumu norises vieta. 2022. gadā atklāja rekonstruēto Mežaparka estrādi "Sidraba birzs".
Vēsture
Estrādes atrašanās vieta izvēlēta praktisku iemeslu dēļ, jo Mežaparka Lielās estrādes izvietojums pilsētbūvniecības kontekstā ir uzskatāms par veiksmīgu un ērtu. Mežaparka Lielā estrāde uzbūvēta pēc arhitekta V. Šņitņikova plāna 1955. gadā (pēc citas informācijas ekspluatācijā estrāde tika nodota 1954. gadā) un kā lielu pasākumu un koncertu norises vieta 10 tūkstošiem dziedātāju un 30 tūkstošiem klausītāju. Laika gaitā notika vairākas pārbūves un papildinājumi.
Rekonstrukcija
2007. gadā notika Mežaparka Lielās estrādes rekonstrukcijas metu konkurss, par kura uzvarētāju kļuva arhitektu Jura Pogas un Austra Mailīša kopprojekts “Sidraba birzs”. Atjaunotās Mežaparka Lielās estrādes arhitektoniskās koncepcijas idejas pamats ir latviešu tautasdziesmas, kas stāsta par dabas un cilvēka mijiedarbību. Koncepcijas pamatā ir vairāku simbolu kopums: KALNS, KOKS, BIRZS, LAPAS, LAPOTNE, kas veido estrādes koptēlu un telpisko uzbūvi, asociatīvi attēlojot latviešu tautasdziesmās apdziedāto latvisko ainavu un dzīves gudrību. ”Caur sidraba birzi gāju – ne zariņa nenolauzu…”.
Estrādes rekonstrukcija notika divās kārtās. 2018. gadā īstenoja projekta pirmo kārtu ar skatītāju zonas pārbūvi, paplašinot to līdz vismaz sēdvietām, ko iespējams transformēt par aptuveni  stāvvietām, kā arī izbūvējot apakšzemes daļu ar labierīcībām, ēdināšanas un tirdzniecības vietām.
Rekonstrukcijas otro kārtu sākotnēji bija plānots realizēt līdz 2023. gadam un arī to sadalīt divos posmos — pirmo posmu bija plānots pabeigt līdz XII Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētkiem, kam bija jānorisinās estrādē, bet COVID-19 pandēmijas ierobežojumu sakarā tika mainīts to formāts.
Lielās estrādes pamatos iemūrēja kapsulu ar vēstījumu nākamajām paaudzēm, pabeidza estrādes rekonstrukcijas darbus. Šie pārbūves darbi saņēma 2021. gada Latvijas Arhitektūras gada balvu.
Otro posmu pabeidza 2022. gadā, pielāgojot to nākamajiem Dziesmu un deju svētkiem. Pēc vērienīgās rekonstrukcijas Mežaparka estrādes teritorija paplašinājās no aptuveni 92 000 kvadrātmetriem līdz vairāk nekā 146 400 kvadrātmetriem. Skatītāju lauka platība ir 22 tūkstoši kvadrātmetru, bet Mežaparka Lielās estrādes skatītāju laukumā izbūvēja pārvietojamās sēdvietas 30 557 skatītājiem, savukārt stāvvietās iespējams uzņemt līdz pat 50 000 skatītāju. Koru tribīnēs iespējams uzstāties līdz 16 000 dziedātāju.
Mežaparka Lielo estrādi kopš 2021. gada vasaras apsaimnieko “Ziemeļrīgas kultūras apvienība”, kuras sastāvā ietilpst arī VEF Kultūras pils un kultūras pils “Ziemeļblāzma”, veidojot Rīgas ziemeļu daļas kultūras dzīvi. Mežaparka estrādes ēkā ir plašas iekštelpas piecos stāvos: akustiska koncertzāle ar 500 skatītāju vietām un plašu aizskatuves zonu ar modernām grimētavām; izstāžu zāle; 3 semināru/konferenču telpas 50 – 240 apmeklētājiem; paviljons semināriem un saviesīgiem pasākumiem.
Mežaparka Lielās estrādes paviljonu atklāja 2022. gada 5. maijā. Šeit izvietoti visu iepriekš būvēto Dziesmu svētku estrāžu maketi, sākot ar pašu pirmo – 1873. gada estrādi.
Mežaparka Lielās estrādes rekonstrukcijas laikā skatītāju ērtībām izbūvēja pergolu (no latīņu valodas tulkojot – ēnaina lapene). Tā ir unikāla dzelzsbetona konstrukcija ar dekoratīvu koka pārsegumu, kas atrodas zem lielā skatītāju lauka. Šeit ir plašas labierīcības svētku apmeklētājiem, kā arī tirdzniecības un ēdināšanas zona 2 stāvos.
Lielākie pasākumi
1989. gada jūnijā estrādē uzstājās trimdas latviešu grupa "Čikāgas piecīši", sapulcinot no 50 000 līdz 100 000 klausītāju.
estrādē norisinājās Prāta Vētras koncerttūres Tur kaut kam ir jābūt noslēguma koncerts, kuru klātienē apmeklēja ap 45 000 cilvēku. Plaši apmeklēti Prāta Vētras koncerti Mežaparkā notika arī 2005. un 2012. gadā.
Mežaparka lielajā estrādē uzstājās popzvaigzne Lady Gaga ar The Born This Way Ball koncertu. Koncertu apmeklēja aptuveni 20 000 cilvēku. Kopā ar Lady Gaga estrādē uzstājas The Darkness un Lady Starlight.
2022. gadā estrādē uzstājās grupa Imagine Dragons, kurā pulcējās ap 50 000 klausītāju. Tajā pašā gadā notika grupas “Prāta Vētra” koncerts “Gads bez kalendāra”.
2023. gada 18. maijā estrādē notika mūzikas konkursa Eirovīzija uzvarētāju — itāļu rokgrupas Måneskin koncerts.
Neatkarība
Neatkarība ir stāvoklis, kad valstij, tautai vai organizācijai ir pašnoteikšanās, pašpārvalde, tā nav citas, augstākas varas pakļautībā. Neatkarības iegūšana bieži nozīmē veiksmīgi izcīnītu atdalīšanos, un tāpēc tiek svinēta. Neatkarības iegūšanas datums parasti ir datums, kopš kura valsts ir suverēna, bet var arī nozīmēt kādu nozīmīgu datumu nācijas veidošanā — dibināšanu, apvienošanu, vai būtisku valsts varas maiņu. Šajā datumā parasti ir neatkarības diena.
Ar neatkarību saprot arī patstāvību, piemēram, persona neatrodas citu pakļautībā, pati pieņem lēmumus. Tiesvedībā neatkarība ir viens no tiesnešu darbības principiem. Tas nozīmē, ka tiesneši lemjot lietas balstās tikai uz likumu, faktiskajiem lietas apstākļiem un personisko pārliecību, nepieļaujot iejaukšanos no malas. Tiesību aktos noteiktas šī principa garantijas, kā arī atbildība par attiecīgā principa pārkāpšanu.
Suverenitāte
Saistībā ar valsts neatkarību tiek lietots juridisks jēdziens ‘suverenitāte’. Pasaulē ir aptuveni 200 suverēnas valstis. Precīzs skaits nav noteikts, jo dažas valstis nav pilnībā starptautiski atzītas. Apvienoto Nāciju Organizācijā ir 193 dalībvalstis. ANO dalībvalsts nav Vatikāns un vēl vairākas valstis, kuru statuss ir nenoteikts, diskutabls, piemēram, Kosova, kuru Latvija ir starptautiski atzinusi, bet citas valstis nav atzinušas.
Neatkarīgām valstīm raksturīga ir pašpārvalde, zeme un iedzīvotāji, kas šajā zemē dzīvo. Pašpārvalde neatkarīgi no citām valstīm pieņem lēmumus, kas attiecas uz konkrētas valsts iedzīvotājiem.
Autonomija
Vairākām zemēm, teritorijām ir noteikta autonomija, kas paredz daļēju neatkarību un līdz ar to noteiktās sfēras var lēmumus pieņemt paši. Autonomās zemēs likumi var atšķirties no pārējās valsts likumiem.
Patstāvība
Personas vai organizācijas patstāvība lielā mērā ir atkarīga no brīvības. Jo lielāka brīvība tiek dota, jo lielākas iespējas personai, organizācijai pieņemt lēmumus, neatkarīgi no citiem. Lēmumu pieņemšanu lielā mērā ietekmē likumdošanas vara. Neatkarība tiek skaidrota arī kā darbība, kuru neietekmē apkārtējā vide, sabiedrība, tās domas.
Neatkarība zinātnē
Zinātnē par neatkarību sauc kāda lieluma nesaistību ar citu lielumu vai stāvokli. Neatkarīgais lielums ir tāds parametrs, kuru pētījumā vai eksperimentā maina, lai pētītu kādu citu lielumu, parādību vai procesu.
Sublimācija (fizika)
Sublimācija ir vielas pāreja no cietās fāzes tieši gāzveida fāzē, apejot šķidro fāzi. Sublimācija ir fāžu pāreja, kas notiek temperatūrās un spiedienos, kas ir mazāki par trīskāršo punktu. Lielākā daļa cietvielu, paaugstinot temperatūru, atmosfēras spiedienā izkūst (pāriet šķidrā fāzē). Pazeminot sublimējušas vielas tvaiku temperatūru, notiek desublimācija — vielas pāreja atpakaļ cietajā fāzē. Sublimāciju lieto vielu attīrīšanai, jo piemaisījumi bieži vien nesublimējas. Ledus sublimāciju vakuumā lieto sublimācijas žāvēšanai. Šādos apstākļos var panākt lielu žāvēšanas ātrumu zemās temperatūrās (var strauji izžāvēt karstumneizturīgas vielas).
Sublimācija kā vielu attīrīšanas metode
Sublimāciju var izmantot tādu vielu attīrīšanai, kuras karsējot no cietās fāzes nepāriet šķidrumā, bet uzreiz tvaika fāzē. Var teikt, ka sublimācija ir process, kurā sasildīta kristāliska viela pāriet tvaika stāvoklī, un dzesējot tvaiks uz aukstas virsmas veido kristālus. Metodi var lietot tajos gadījumos, kad piemaisījumu gaistamība atšķiras no vielas gaistamības. Sublimācijas procesā parasti ir maz zudumu, var iegūt iznākumus virs 95%. Izmanto galvenokārt laboratorijās un attīra vielu daudzumus līdz 10 g. Galvenais uzdevums kvalitatīva rezultāta iegūšanai ir efektīva dzesēšana. Sublimācijai izmanto dažādas iekārtas, no kurām visvienkāršākā sastāv no vārglāzes un piltuves. Tā kā piltuvi dzesēt nevar, tad lieto arī dažādas speciālas iekārtas, kas nodrošina dzesēšanu.
Mīlestības tiltiņš (Jēkabpils)
Mīlestības tiltiņš ir viens no Jēkabpils tiltiem, kas atrodas Daugavas labajā pusē, vēsturiski Krustpilī, netālu no Krustpils luterāņu baznīcas, Rīgas ielā 211a.
Mīlestības tiltiņš ir mūra gājēju tilts pār Donaviņas upi (agrākais nosaukums Dzirnupīte). Tas ir būvēts 19. gadsimta beigās ka vienlaiduma dolomīta mūra loka tilts. Tilts ir industriālā mantojuma piemineklis.
Aizsardzība
Mīlestības tiltiņš ir iekļauts aizsargājamo kultūras pieminekļu sarakstā kā pašvaldības nozīmes kulturvēsturisks objekts industriālo objektu sadaļā.
2007. gada referendums par valsts drošības likumiem
Referendums par valsts drošības likumiem notika.
2007. gada 8. janvārī A. Kalvīša vadītais Ministru kabinets Satversmes 81. panta kārtībā pieņēma un Saeima 1. martā apstiprināja grozījumus Nacionālās drošības likuma un Valsts drošības iestāžu likumā. Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga 10. martā apturēja likumu publicēšanu. Satversmes tiesā tika iesniegts 20 Saeimas SC un JL deputātu pieteikums par grozījumu Nacionālās drošības likumā atbilstību Satversmei.
Parakstu vākšanu par referendumu atbalstīja JL, SC, PCTVL, LSDSP, "Dzimtene", "Visu Latvijai!" un Eiroskeptiķi.
29. martā Saeima atcēla grozījumus.
Laikā no 3. aprīļa līdz 2. maijam tika savākti 211 252 paraksti par Nacionālās drošības likuma grozījumu izvērtēšanu referendumā, bet par Valsts drošības iestāžu likuma grozījumiem — 211 194 paraksti. Referenduma rīkošanai bija nepieciešami 149 064 jeb 10% balsstiesīgo pilsoņu paraksti. CVK nolēma, ka referendums notiks 7. jūlijā. 12. jūnijā Satvesmes tiesa izbeidza tiesvedību lietā sakarā ar to, ka apstrīdētā norma, kā arī Satversmes 81. pants, zaudēja spēku.
Lai tautas nobalsošana tiktu atzīta par notikušu, tajā vajadzētu piedalīties 453 730 balsotājiem (pusei no tiem, kas piedalījās 9. Saeimas vēlēšanās). Referendumā piedalījās aptuveni 338 000 pilsoņu, no tiem apmēram 96% balsoja par likumu grozījumu atcelšanu.
Tunelis-caurbrauktuve (Jēkabpils)
Tunelis, kura garums ir 43,04 metri, ir vienīgā saglabājusies būve, kas tika celta 20. gadsimta trīsdesmitajos gados vienlaicīgi ar Krustpils—Jēkabpils tiltu, kurš Otrā Pasaules kara laikā tika uzspridzināts.
Tunelis ir viena no retajām monolīta dzelzsbetona paraboliskas formas būvēm Latvijā. Tā caurbrauktuves segums ir saglabājis sākotnējo klājumu — bruģi.
Fārsa
Fārsas ostāns (fa, Fārs, jeb, Pārs) ir Irānas ostāns un vēsturiskais apgabals, kas atrodas valsts dienvidu daļā Zāgrosa grēdas dienviddaļā. Ostāna administratīvais centrs ir Šīrāza, lielākās pilsētas — Šīrāza (1565 572), Marvdašta (148 858), Džahroma (141 634), Fasa (110 825), Kāzerūna (96 683), Sadra (91 863), Dārāba (70 232), Fīrūzābāda (65 417), Lāra (62 045) un Ābāde (59 116).
Useins Bolts
Useins Bolts (en; dzimis Trelonijā, Jamaikā) ir jamaikiešu vieglatlēts — sprinteris, pasaules rekordists 100 m un 200 m sprinta distancēs, kā arī īsā sprinta stafetē. Kopā Olimpiskajās spēlēs un Pasaules čempionātos U. Bolts ir izcīnījis 16 zelta medaļas, kas padara viņu par vienu no veiksmīgākajiem vieglatlētiem vēsturē.
Fārsa
Fārsas ostāns ir vēsturiskā persiešu un persiešu valodas dzimtene. Latīņu valodas atveidojums Persia cēlies no šī apvidus senpersiešu nosaukuma Pārsa vai Pārsuaša.
Useins Bolts
2008. gada Pekinas Olimpiskajās spēlēs viņš kļuva par trīskārtēju Olimpisko spēļu čempionu, ar jauniem pasaules rekordiem uzvarot gan 100 m, gan 200 m sprintā, kā arī Jamaikas izlases sastāvā uzvarot 4x100 m stafetē. Medaļa stafetē gan tika zaudēta pēc vairākiem gadiem, kad komandas biedra Nestas Kārtera analīzēs tika konstatēts dopings. Arī pēc četriem gadiem Londonā guva uzvaru 100 m un 200 m sprinta distancēs un stafetē.
Karjera
Starptautisko karjeru sācis 2002. gadā, kad 17 gadu vecumā izcīnīja divas sudraba medaļas Pasaules junioru čempionātā Kingstonā. 2003. gadā Šerbrūkā viņš kļuva par pasaules jauniešu čempionu 200 m distancē, uzvarēdams ar rezultātu 20,40 sekundes. 2004. gadā savu personisko rekordu šai distancē viņš uzlaboja jau līdz 19,93 s, labodams pasaules rekordu junioriem. 2007. gada Jamaikas čempionātā U. Boltam izdevās labot 36 gadus veco nacionālo rekordu, sasniedzot 19,75 sekundes un šai pat gadā sākās U. Bolta spožo panākumu sērija lielākajās starptautiskajās sacīkstēs: Pasaules čempionātā Osakā 200 m distancē viņš piekāpās vien Taisonam Gejam, iegūstot sudraba medaļu. Nākamajos gados sekoja Olimpiskās spēles Pekinā un Pasaules čempionāts Berlīnē, kur visas īsā sprinta zelta medaļas nonāca Jamaikas sprintera īpašumā, pie tam ar pasaules rekordu labojumiem. 2008. gada Pekinas Olimpiskajās spēlēs viņš kļuva par trīskārtēju Olimpisko spēļu čempionu, ar jauniem pasaules rekordiem uzvarot gan 100 m, gan 200 m sprintā, kā arī Jamaikas izlases sastāvā uzvarot 4x100 m stafetē. Medaļa stafetē gan tika zaudēta pēc vairākiem gadiem, kad komandas biedra Nestas Kārtera analīzēs tika konstatēts dopings.
Kilimandžāro
Kilimandžāro un tam pakājē esošie meži ir iekļauti Kilimandžāro nacionālajā parkā, kas tika izveidots 1973. gadā. 1987. gadā parks tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Vidēji ik gadu parku apmeklē ap 40 tūkstošiem tūristu.
Eiropieši Kilimandžāro masīvu pirmo reizi ieraudzīja 1848. gadā, kad to sasniedza vācu misionāri Johaness Rebmans un Johans Ludvigs Krapfs. 1889. gadā Kilimandžāro augstākajā punktā Kibo virsotnē pirmo reizi uzkāpa vācu ģeogrāfs Hanss Meiers un austriešu alpīnists Ludvigs Purčellers. Virsotne ir salīdzinoši viegli sasniedzama. Tajā ir uzkāpuši arī vairāki latviešu alpīnisti.
Etimoloģija
Par spīti tam, ka daudz ir pētīta Kilimandžāro nosaukuma izcelsme, pārliecība par to, kā tas ir radies un ko precīzi nozīmē, nav. Viena no versijām skaidro, ka vulkāna nosaukums ir radies no vārda, ko izmanto vietējās ciltis. Kilimandžāro pakājē dzīvojošo džagu vārdu krājumā nav viena noteikta nozīme šim vārdam, bet ja vārdu ‘Kilimandžāro’ sadala divās daļās, tad kilima nozīmē ‘neiespējams’, ‘grūts’, bet ‘-džāro’ varētu būt radies no vārdiem termsnjaare, kas nozīme ‘putns’, vai jyaro, kas nozīmē ‘karavāna’. Līdz ar to aptuvenais Kilimandžāro tulkojums varētu būt ‘tas, kas nav iespējams putniem’ vai ‘tas, ko nevar sasniegt ar karavānu’.
Otra versija piedāvā meklēt kalna nosaukuma izcelsmi svahili valodā. Svahili vārds kilima nozīmē ‘mazs kalns’ vai ‘pakalns’. Savukārt nosaukuma otras daļas ‘-ndžaro’ izcelsme nav skaidra. Tiek pieļauts, ka tas ir džagu vārds (stāstīts iepriekšējā rindkopā) un līdz ar to tulkojumā varētu nozīmēt ‘karavānu kalns’, ar domu, ka savulaik ceļotāji piestājuši pie kalna, lai iegūtu svaigu ūdeni no kalnā esošā sniega.
Stružānu pagasts
Stružānu pagasts ir Rēzeknes novada teritoriāla vienība tā ziemeļos. Robežojas ziemeļrietumos ar Gaigalavas pagastu, ziemeļaustrumos-austrumos ar Nautrēnu pagastu, dienvidos ar Dricānu pagastu. Pagasta centrs atrodas Strūžānos.
Daba
Pagasts atrodas Austrumlatvijas zemienes Adzeles pacēlumā. Gandrīz visu teritoriju aizņem Stružānu purvs (kopplatība 4723 ha, kopējie kūdras krājumi 51,3 mlj m³).
Vēsture
1945. gadā Rēzeknes apriņķa Dricēnu pagastā izveidoja Pelsiņu ciema padomi. Pelsiņu ciems ietilpis Viļānu (1949-1957) un Rēzeknes (pēc 1957. gada) rajonos. 1954. gadā Pelsiņu ciemam pievienoja likvidēto Taunagas ciemu. 1957. gadā Stružānu purva dienvidu malā sāka būvēt ciematu kūdras fabrikas (sāka darboties 1963. gadā) strādniekiem, ko nosauca par Strūžāniem (vēsturiskais Strūžānu ciems atrodas Gaigalavas pagastā purva ziemeļu malā). 1971. gadā Pelsiņu ciema padomju saimniecības «Dricēni» teritoriju ar tā centru Pelsiņiem (Piļcini) pievienoja Dricēnu ciemam, bet ciemu pārdēvēja par Stružānu ciemu. Stružānu ciemam 1981. gadā pievienoja daļu Gaigalavas pagasta teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Stružānu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Rēzeknes novadā.
Apdzīvotās vietas
Stružānu pagasta teritorijā ir 7 apdzīvotas vietas.
Saimniecība
Padomju laikos Stružānos atvēra kūdras fabriku, kas strādāja līdz 1990. gadu sākumam. Tagad fabrikas darbība tika atjaunota.
Izglītība un kultūra
Pagastā darbojas Jaunstrūžānu sākumskola, kultūras nams, bibliotēka.
Raimonda Paula dziesmas
Šajā uzskaitījumā apkopotas latviešu komponista Raimonda Paula dziesmas. Norādīti dziesmu vārdu autori.
Heinrihs fon Heimburgs
Heinrihs no Heimburgas jeb Heimburgas Indriķis (vācu: Heinrich von Heimburg, latīņu: Henricus ab Heimborch, Henricus de Hanenberg) bija Livonijas ordeņa mestrs 1245.-1246. gadā.
Riteņbraukšana 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — individuālais brauciens sievietēm
2008. gada vasaras olimpisko spēļu sieviešu individuālajā braucienā šosejā notika 13. augustā Pekinas šosejas trasē. Zelta medaļu izcīnija Lielbritānijas riteņbraucēja Kristīna Armstronga. Kopā sacīkstēs piedalījās 25 riteņbraucēja.
Sergejs Žoltoks
Sergejs Žoltoks (dzimis Rīgā, miris  Minskā, Baltkrievijā) bija Latvijas hokejists, spēlēja centra uzbrucēja pozīcijā. Viņš 10 sezonas spēlējis NHL klubos Našvilas "Predators", Minesotas "Wild", Edmontonas "Oilers", Otavas "Senators", Monreālas "Canadiens" un Bostonas "Bruins".
Spēlētāja karjera
PSRS hokeja izlases sastāvā viņš piedalījies 1991. gada Pasaules čempionātā junioriem un 1990. gada Eiropas čempionātā junioriem. PSRS izlases sastāvā viņš uzsāka arī 1992. gada Pasaules čempionātu junioriem, bet turnīra laikā savienība izjuka, tādēļ izlase tika pārsaukta par NVS hokeja izlasi. Tā kā izlasē spēlēja arī S. Žoltoks un Sandis Ozoliņš, kuri nāca no Latvijas, kas nebija NVS biedre, tad vairākas izlases iesniedza protestus, bet tie tika noraidīti. Latvijas hokeja izlases sastāvā viņš piedalījies 6 Pasaules čempionātos.
Nāve
Sergejs Žoltoks mira Minskā, Baltkrievijā, kad Baltkrievijas hokeja līgas ietvaros savā starpā tikās S. Žoltoka pārstāvētā HK Rīga 2000 un Minskas "Dinamo". S. Žoltoks, dodoties uz rezervistu soliņu, pa ceļam nokrita un spēlētājs tika nogādāts slimnīcā, kur mira.
Hormozgāna
Hormozgānas ostāns (fa) ir viens no 31 Irānas ostāniem, Irānas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienībām. Izvietojusies valsts dienvidaustrumos Hormūza jūrasšauruma krastā, aizņem Kešmas salu un citas mazākas salas šaurumā un Persijas līcī. Robežojas austrumos ar Sīstānu un Beludžistānu, ziemeļos — ar Fārsas un Kermānas ostāniem, rietumos — ar Būšehras ostānu. Administratīvais centrs ir Bandarabāsa, lielākās pilsētas ir Bandarabāsa (526 648), Mīnāba (73 170) un Kešma (40 678).
Dītrihs fon Grīningens
Dītrihs no Grīningenas vai Greningas Ditriķis (., Theodorus à Gronen) bija Livonijas ordeņa vicemestrs (1239.—1241.) un mestrs (1242.—1245.VII), Vācu ordeņa mestra vietnieks (1245) un sūtnis pie Romas pāvesta, Livonijas un Prūsijas mestrs (1249—1254) un vēlāk Vācu ordeņa mestrs (1254—1256), pēc tam atkārtoti Prūsijas mestrs (1258).
Dzīves gājums
1245. gadā Livonijas ordeņa komturu sapulce nolēma viņu sūtīt uz Svēto zemi pie Vācu ordeņa lielmestra, kas viņu iecēla par savu vietnieku un sūtni Romā. No 1249.—1254. gadam viņš kalpoja kā Vācu ordeņa Prūsijas zemes mestrs. 1254. gadā Dītrihs vadīja Vācu ordeņa sūtniecību pie Romas pāvesta Inocenta IV, kur viņš panāca pāvesta bullas izdošanu prūšu zemes Bārtas un Galindas kristīšanas atbalstam. No 1254. līdz 1256. gadam Dītrihs bija Vācu ordeņa mestrs Vācijā. 1254. gada decembrī viņš panca izlīgumu ar Rīgas arhibīskapu, Sāmsalas, Kurzemes un Tērbatas bīskapiem. No 1258. gada atkārtoti Prūsijas mestrs.
Petrovičs
Petrovičs (hr, sr, no personvārda Petrovs; sieviešu dzimtē Petroviča) ir serbhorvātu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Sīstāna un Beludžistāna
Sīstānas un Beludžistānas ostāns (fa, Ostân-e Sistân o Balučestân; bal, Sistân o Balučestân) ir Irānas ostāns, Irānas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. Atrodas valsts dienvidaustrumos, Afganistānas un Pakistānas pierobežā. Lielākā daļa iedzīvotāju ir beludži. Pēc Horasānas sadalīšanas ir lielākais Irānas ostāns. Galvaspilsēta — Zāhedāna. Lielākās pilsētas ir Zāhedāna (587 730), Zābola (134 950), Īrānšahra (113 750) un Čāhbahāra (106 739)
Dzīves līmenis
Pašreiz Sīstāna un Beludžistāna ir vismazāk attīstītais Irānas ostāns. Tādēļ valsts vadība adaptē vairākas reģiona attīstības programmas, tajā skaitā infrastruktūras modernizāciju un vairāku ražošanas uzņēmumu celtniecību.
Apvienotās Karalistes himna
„Dievs, sargi karali” (en) vai „Dievs, sargi karalieni” (God Save the Queen), ja par Apvienotās Karalistes monarhu kļūst sieviete, ir Apvienotās Karalistes un Jaunzēlandes valsts himna. Tā ir arī vairāku Nāciju Sadraudzības valstu, kā Antigvas un Barbudas, Austrālijas, Bahamu, Belizas, Grenādas, Jamaikas, Kanādas, Sentkitsas un Nevisas un Tuvalu karaliskā himna. Himnas vārdu un mūzikas autori nav zināmi.
Spiediens
Spiediens ir perpendikulārs spēks, kas iedarbojas uz virsmas laukuma vienību. SI spiedienu mēra ņūtonos uz kvadrātmetru jeb paskālos. 1 Pa = 1N/m2. Parasti spiedienu mēra arī atmosfērās, kas ir apmēram Zemes atmosfēras spiediens jūras līmenī, kura vērtība ir 101325 Pa. Plaši lieto arī citas spiediena mērvienības.
Tabula
Spiedienu var mērīt attiecībā pret spiedienu, kas atbilst absolūtam vakuumam, vai arī no līmeņa, kas atbilst atmosfēras spiedienam. Mērot pret vakuumu, iegūst absolūto spiedienu. Mērot spiedienu virs 1 atmosfēras, iegūst virsspiedienu. Spiedienu mēra ar manometriem vai barometriem, kuri parasti rāda virsspiedienu.
Andreass no Felves
Andreass no Felves (la, de), otrajā valdīšanas periodā biežāk dēvēts par Andreasu no Štīrijas (vācu: Andreas von Stirland) vai Andreasu Štuklandu (latīņu: Andreas a Stucklant, Andreas à Stockland), bija Livonijas ordeņa mestrs divas reizes (1240.-41. un 1248.-53.). Vēsturiski pazīstams kā labs diplomāts un sarunu vedējs.
Viņa valdīšanas pirmajā periodā ordenis iekaroja Pleskavas zemi un mēģināja to pakļaut Romas pāvesta virsvarai, otrajā periodā panāca Lietuvas dižkunigaiša Mindauga kristīšanos un veica viņa kronēšanas ceremoniju.
Dzīvesgājums
Dzimis Felvē (tagad Felbenes ciems Zalcburgas zemē Austrijā), cēlies no Zalcburgas bīskapijas ministeriāliem. Jaunībā iestājās Vācu ordenī. 1240. gadā tika pirmo reizi izvēlēts par ordeņa Livonijas provinces mestru, mēģināja iekarot Pleskavas zemi. Pēc 1242. gada sakāves Ledus kaujā vedis miera sarunas ar Novgorodas kņazu Aleksandru Ņevski. Kā ordeņa mestra vietas izpildītājs 1243. gada 1. oktobrī kopā ar Rīgas, Sāmsalas un Tērbatas bīskapiem noslēdza Livonijas Konfederācijas līgumu.
Džērvisa sala
Džērvisa sala ir neapdzīvota koraļļu sala Klusā okeāna centrālajā daļā Laina salās. Statistiski šī sala ietilpst ASV Mazajās Aizjūras Salās. Atklāta 1821. gadā, nosaukta atklājēju kuģa Eliza Francis īpašnieku vārdā.
Aleksejs Ļeonovs
Aleksejs Ļeonovs (Алексей Архипович Леонов, dzimis, miris ) bija PSRS kosmonauts, lidotājs. Viņš bija pirmais cilvēks, kas izgājis atklātā kosmosā.
Ļeonovs ir gleznojis kosmosa tēmas; daudzi darbi radīti kopā ar mākslinieku Andreju Sokolovu.
Dzīvesgājums
Aleksejs Ļeonovs piedzima 1934. gadā kā devītais bērns desmit bērnu ģimenē. Tēvu Arhipu Ļeonovu represēja staļiniskajās represijās 1936., 1937. un 1938. gadā, par konfliktu ar kolhoza priekšsēdētāju bez tiesas ieslodzīja, ģimeni izlika no mājām un mantu izlaupīja kā "tautas ienaidnieka" ģimenes locekļiem, tēvu 1939. gadā palīdzēja reabilitēt viņa dienesta biedrs latviešu strēlnieku pulkā Ludzišs. Sākumā ģimene dzīvoja Ļistvjankas ciemā Tisuļsakas rajonā (tagad Kemerovas apgabalā). 1938. gadā viņš kopā ar māti devās uz Kemerovu. 1948. gadā ģimene pārcēlās uz Kaļiņingradu pie tēva.
1955. gadā Ļeonovs pabeidza 10. Kara aviācijas lidotāju pirmsapmācības skolu Kremenčugā. 1957. gadā pabeidza Čugujevas kara aviācijas lidotāju skolu un dienēja par lidotāju Kijivas kara apgabalā. 1959. gada decembrī viņš tika nosūtīts uz Vāciju, kur bija vecākais lidotājs izlūkošanas aviācijas pulkā.
Kosmiskie lidojumi
No 1967. līdz 1970. gadam Ļeonovs gatavojās Mēness lidojumiem. bija paredzēts kosmosa kuģa 7K-L1 starts ar nesējraķeti Proton, lai veiktu Mēness aplidojumu un atgriešanos uz Zemi, pirms to izdarītu ASV ar Apollo 8. A. Ļeonovs bija iekļauts pirmajā šī kuģa apkalpē. Lidojums tika atcelts, jo iepriekšējie bezpilota kuģu un nesējraķešu lidojumi bija pilnībā vai daļēji neveiksmīgi. Viņš gatavojās arī izkāpšanai uz Mēness. Pēc tam, kad amerikāņi pirmie izkāpa uz Mēness un PSRS Mēness programmas raķetes un kosmosa kuģi piedzīvoja neveiksmes, šī programma tika atcelta.
1970. gadā A. Ļeonovs sāka gatavoties kā orbitālās stacijas Saljut-1 (DOS-1) otrās ekspedīcijas komandieris. Viņš bija arī komandiera dublieris pirmajai ekspedīcijai Sojuz-10, kas startēja. Viņam kopā ar Valēriju Kubasovu un Pjotru Kolodinu vajadzēja startēt otrajā ekspedīcijā Sojuz-11 1971. gada jūnijā, bet divas dienas pirms starta viņu vietā apstiprināja dublējošo apkalpi, jo Kubasovam tika atklāti aptumšojumi plaušās. Tad Ļeonovs tika apstiprināts Sojuz-12 apkalpē kopā ar Nikolaju Rukavišņikovu un Pjotru Kolodinu. Viņiem vajadzēja startēt 20. jūlijā. Diemžēl Sojuz-11 nolaižamais aparāts, atgriežoties uz zemi, dehermetizējās un tā apkalpe gāja bojā, tāpēc nākamie lidojumi tika atcelti.
1971. gada oktobrī Ļeonovs kopā ar Valēriju Kubasovu sāka gatavoties orbitālās stacijas DOS-2 pirmajai ekspedīcijai. Lidojums tika atcelts pēc tam, kad nesējraķetes Proton avārijas dēļ stacija tika zaudēta.
1972. gada augustā Ļeonovs kā komandieris kopā ar Valēriju Kubasovu gatavojās kosmosa kuģa 7K-T Nr. 34 autonomam lidojumam, lai izmēģinātu jaunos skafandrus Sokol-K. Vēlāk viņu lidojums tika atcelts, un kosmosa kuģi palaida bez cilvēkiem.
1972. gada oktobrī Ļeonovs kopā ar Valēriju Kubasovu sāka gatavoties orbitālās stacijas DOS-3 pirmajai ekspedīcijai. Lidojums tika atcelts pēc tam, kad tūlīt pēc starta stacijas (nosaukta par Kosmos-557) vadības sistēma nebija kontrolējama un tā pēc 11 dienām nogāja no orbītas.
1973. gada maijā Ļeonovs kopā ar Valēriju Kubasovu sāka gatavoties Apollo — Sojuz programmai. startēja Sojuz-19, kura apkalpe bija A. Ļeonovs un V. Kubasovs. 17. jūlijā Sojuz-19 saslēdzās ar ASV kosmosa kuģi Apollo, un abu valstu apkalpes satikās.
Nīla
Nīla (, An Nīl; seno ēģiptiešu: Iteru vai Ḥ'pī, koptu: P(h)iaro) ir upe Āfrikas ziemeļaustrumos, to uzskata par garāko upi pasaulē. Savā 6852 km garajā tecējumā uz Vidusjūru tā šķērso septiņu valstu teritoriju un ir šūpulis vienai no pirmajām senajām civilizācijām — Senajai Ēģiptei. Nosaukums «Nīla» cēlies no grieķu valodas vārda Neilos (Νειλος) — ‘upes ieleja’.
Aleksejs Ļeonovs
Kosmiskie lidojumi
No 1976. gada Ļeonovs bija kosmonautu nodaļas komandieris. 1982. gadā viņš atstāja kosmonautu nodaļu un tika iecelts par Kosmonautu sagatavošanas centra priekšnieka pirmo vietnieku lidojumu un kosmiskās sagatavošanas jautājumos.
Nīla
Ģeogrāfija
Sākas Gikizi kalna pakājē kalnienē uz Ruandas un Burundi robežas kā Luvironzas upe, kas ir Ruvuvu pieteka, kas savukārt ietek Viktorijas ezera lielākajā pietekā Kagerā. Lejpus Viktorijas ezera, kas ilgu laiku tika uzskatīts par Nīlas sākumu, līdz pat satekai ar no Tanas ezera Etiopijā tekošo Zilo Nīlu, kas reizēm tiek uzskatīta par Nīlas otro izteku, upes nosaukums ir Baltā Nīla. Lejpus Atbaras ietekas pēdējos 3120 km Nīla tek pa pustuksnesi un tuksnesi, kur tai nav nevienas pietekas.
Aleksejs Ļeonovs
Kosmiskie lidojumi
1991. gada septembrī Ļeonovs atstāja Kosmonautu sagatavošanas centru un 1992. gada martā atvaļinājās no aktīvā dienesta.
Nīla
Ģeogrāfija
Nīla ir pietiekami plata upe kuģošanai, taču vēl nesen tas nebija iespējams daudzo krāču dēļ. Pēc Asuānas aizsprosta uzcelšanas krāces atrodas dziļi zem ūdens. 110 m augstais aizsprosts veido milzīgu 500 km garu ūdenskrātuvi — Nāsera ezeru.
Aleksejs Ļeonovs
Kosmiskie lidojumi
Aleksejs Ļeonovs nomira. Apglabāts Federālajā kara memoriālajā kapsētā (FVMK) Mitiščos (ru) Maskavas apgabalā, Krievijā netālu no centrālās alejas, pa kreisi no galvenā pieminekļa - māte, kas apraud savu dēlu.
Nīla
Ģeogrāfija
Nīlas delta ir viena no lielākajām upju deltām pasaulē, kura stiepjas gar Vidusjūras piekrasti 240 km garumā no Aleksandrijas rietumos līdz Portsaīdai austrumos. Pēc platības (24 000 km2) tā ir aptuveni tikpat liela, cik Krimas pussala.
Vēsture
Nīlas ziemeļdaļa plūst cauri tuksnesim, no Sudānas uz Ēģipti, kuras civilizācija vienmēr bijusi atkarīga no Nīlas — vairums tās pilsētu, iedzīvotāju un vēsturisko apmetņu atrodas Nīlas ielejā.
Nīlas regulārie plūdi radīja lieliskus apstākļus lauksaimniecībai tās ielejā, tāpēc Nīla bija šūpulis spēcīgai civilizācijai Senajā Ēģiptē.
Nīlas ieleju veido viegli izskalojami ieži, tāpēc upe nes sev līdzi daudz sīku iežu daļiņu, pa ceļam tos sasmalcinot vēl vairāk un pārvēršot dūņās. Tās nogulsnējas upes lejtecē, kur veidojas auglīga augsne.
2009. gada Ludzas novada domes vēlēšanas
'''2009. gada Ludzas novada domes vēlēšanas''' notika 2009. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Ludzas novada domē tika ievēlēti 15 deputāti. Vēlēšanās piedalījās 5 kandidātu saraksti, kas veidoti no 77 kandidātiem. Ludzas novads tika izveidots administratīvi teritoriālās reformas rezultātā, tādēļ šī novada domes vēlēšanas notika pirmoreiz. Ludzas novadā vēlēšanas notika 13 iecirkņos.
Vēlēšanās visvairāk balsu ieguva Saskaņas centrs (32,95%), bet kopā novada domē iekļuva 4 no 5 sarakstiem. Ludzas novada domes vēlēšanās piedalījās 6 307 vēlētāji jeb 52,73% no balsstiesīgajiem. No vēlēšanu aploksnēm derīgas bija 6 279, bet savu balsi par kādu no sarakstiem atdeva 6 192 vēlētāji.
Svētā Katrīna
Svētā Katrīna var būt:
Elisa
Elisa Oyj ir Somijas telesakaru uzņēmums. Dibināts 1882. gadā un līdz 2000. gadam bija zināms kā HPY. Galvenais birojs atrodas Helsinkos.
Elisa darbojas Somijā un Igaunijā fiksēto un mobilo sakaru jomā, kā arī ir interneta un televīzijas pakalpojumu sniedzējs. Elisa sadarbojas ar Vodafone un Telenor.
Elisa Oyj akcijas tiek kotētas Helsinku biržā un ietilpst OMX Helsinki 25 indeksā. Lielākie akciju turētāji (2018. gada jūnijā) ir Solidium Oy (10,04 %), Varma pensiju fonds (3,10 %), Ilmarinen pensiju fonds (1,75 %).
Vēsture
1882. gada 6. jūnijā telegrāfa inženieris Daniels Vadens (Daniel Wadén) dibināja Helsinku telefona asociāciju (Helsingin puhelinyhdistys). Sākotnēji tika apkalpoti 56 abonenti, dekādes beigās to skaits sasniedza 1600, bet 1900. gadā — 9000. 1920. gados tika ieviestas automātiskās telefona centrāles. 1930. gados HPY nopirka vairākus telefona sakaru uzņēmumus.
1958. gadā asociācijas tīkls ģeogrāfiski sasniedza pašreizējo tīkla lielumu. 1960. gadā abonentu skaits sasniedza 143 000. 1970. gados HPY sāka izvērst televīzijas kabeļtīklu.
1982. gadā sākta ciparu centrāļu uzstādīšana. 1983. gadā sākti X.25 pakešdatu pakalpojumi. 1984. gadā HPY sāka optiskā kabeļtīkla izbūvi. 1985. gadā HPY piedalījās datu pārraides uzņēmuma Oy Datatie Ab dibināšanā. 1986. gadā sākts E-pasta pakalpojums ELISA (ELektronInen SAnomanvälitys), kas izmantoja X.400 protokolu. 1986. gadā dibināts meitas uzņēmums Comptel, kas bija atbildīgs par programmatūras izstrādāšanu sakaru iekārtām. 1988. gadā HPY kopā ar citiem Finnet dalībniekiem dibināja uzņēmumu Oy Radiolinja Ab, lai izveidotu mobilo GSM tīklu. 1994. gadā HPY sāka piedāvāt Kolumbus interneta pakalpojumus.
1994. gadā notika Helsinku telefona asociācijas galveno operāciju privatizācija, un asociācijas paspārnē izveidots uzņēmums Helsingin Puhelin Oyj ("Helsinku telefons"). 1997. gada 25. novembrī Helsingin Puhelin akcijas sāka kotēt Helsinku biržā. 1998. gada jūnijā Helsinku telefona asociācija mainīja statusu uz kooperatīvu (Helsingin puhelinosuuskunta). 1998. gadā HPY ieguva Radiolinja un FinnetCom kontrolpaketi. 1999. gada 11. maijā Helsinku telefona kooperatīvs tika pārveidots par kapitālsabiedrību HPY Holding Oyj, un kooperatīva locekļi kļuva par uzņēmuma akciju turētājiem. 1999. gada 1. jūlijā HPY Holding iekļuva Helsinku biržas galvenajā sarakstā.
2000. gada 1. jūlijā HPY Holding un Helsingin Puhelin apvienojās, izveidojot uzņēmumu Elisa Communications Oyj. 2001. gadā uzņēmums tika pārstrukturēts: tīkla uzturēšana tika atdalīta no pakalpojumu sniegšanas, izveidojot meitas uzņēmumu Elisa Networks. Tika iegūts vairākums uzņēmumā SOON Communications. 2003. gada 11. aprīlī uzņēmuma nosaukums tika mainīts uz Elisa Oyj. Tika veikta ne pamatdarbības pārstrukturizācija un pārdoti 50 % tīkla izstrādes un konsultāciju uzņēmumā EPStar. Oktobrī tika nolemts līdz 2004. gada 1. jūlijam apvienot mātes uzņēmumā visus Elisa pilnība piederošos meitas uzņēmumus (Radiolinja, ElisaCom, Riihimäen Puhelin) un to apakšuzņēmumus, kā arī Elisa Networks un Soon Net. 2003. gadā tika pilnībā iegūti uzņēmumi Riihimäen Puhelin un Heltel.
2013. gadā Elisa iegādājās uzņēmumus PPO Yhtiöt, Kymen Puhelin un Telekarelia. 2016. gadā no Anvia nopirkts telesakaru, IT un tīmekļa mitināšanas bizness, kā arī daļa televīzijas biznesa. 2017. gadā Igaunijā iegādāti uzņēmumi ES Starman un Santa Monica Networks.
Kermānas ostāns
Kermānas ostāns ir devītais lielākais ostāns Irānā pēc iedzīvotāju skaita un otrais lielākais Irānas ostāns pēc platības. Lielākās pilsētas ir Kermāna (537 718, administratīvais centrs), Sīrdžāna (199 704), Rafsandžāna (161 909), Džīrofta (130 429) un Bama (127 396).
Salvis Mētra
Salvis Mētra (dzimis Saldū) ir bijušais latviešu basketbolists, spēlēja uzbrūkošā aizsarga pozīcijā. Pēc karjeras beigām — uzņēmējs un sporta organizators. Jau spēlētāja karjeras laikā attīstījis basketbola ekipējuma veikalu "Pro Basketball", kur darbojas kā menedžeris un līdzīpašnieks. S. Mētra ir izcīnījis Latvijas Basketbola līgas (LBL) čempionu titulu 2007. gadā Rīgas ASK sastāvā.