cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Krēmera muiža
Vēsture
1701. gada 19. (9.) jūlijā Spilves kaujas laikā zviedru karaspēks Kārļa XII vadībā izcēlās Daugavas kreisajā krastā no Krēmera muižas līdz Baltiņu mājām (Balting). 19. gadsimta beigās Krēmera muiža un Lejas Podrags atradās Bolderājas pagasta pārraudzībā un vietējie iedzīvotāji pamatā nodarbojās ar zvejniecību un strādāja ostās, lai gan pastāvēja arī vairākas nelielas lauku saimniecības. 1924. gadā agrākās Krēmera muižas teritoriju iekļāva Rīgas pilsētas administratīvajās robežās.
20. gadsimta otrajā pusē teritorijā starp Krēmeriem un Voleriem uz pļavas, kur agrāk vietējie iedzīvotāji ganīja govis, uzbēra dūņas un smiltis. 1992. gadā tika izveidots valsts nozīmes dabas liegums "Krēmeri" ar mērķi saglabāt un aizsargāt putniem nozīmīgu ligzdošanas vietu.
Volfgangs Šeible
Volfgangs Šeible (de; dzimis ) ir vācu politiķis no Vācijas Kristīgo demokrātu apvienības (CDU). No 2009. līdz 2017. gadam — Vācijas finanšu ministrs Angelas Merkelas otrajā un trešajā kabinetā. Kopš 2017. gada Volfgangs Šeible ieņem Bundestāga prezidenta amatu kā Vācijas parlamentā visilgāk kalpojošais deputāts ar vairāk nekā 45 gadu stāžu.
Bundestāga deputāts no 1972. gada. No 1984. līdz 1989. gadam bija Valsts Kancelejas vadītājs un speciālo uzdevumu ministrs Helmuta Kola valdībā. No 1989. gada līdz 1991. gadam — iekšlietu ministrs Helmuta Kola valdībā. No 1998. līdz 2000. gadam - CDU vadītājs. No 2005. līdz 2009. gadam — iekšlietu ministrs Angelas Merkeles valdībā. Šeible 1990. gadā vēlēšanu kampaņas laikā tika sašauts psihiski slima cilvēka rīkotā atentātā, tāpēc pārvietojas ratiņkrēslā.
Hairems Maksims
Sers Hairems Stīvenss Maksims (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu/britu izgudrotājs. Mūsdienās visplašāk pazīstams kā Maksima ložmetēja — pirmā pilnībā automātiskā ieroča, radītājs.
Dzimis ASV, tomēr 1881. gadā ieradās Lielbritānijā, kur apmetās uz dzīvi, un 1900. gadā kļuva par Lielbritānijas pilsoni. 1884. gadā viņš radīja savu pazīstamāko izgudrojumu — Maksima ložmetēju. Konstruējis arī peļu slazdu, inhalatoru, aparātu pulksteņu demagnetizēšanai, ugunsdzēsības signalizāciju un citas iekārtas, tai skaitā neveiksmīgu lidmašīnas dizainu. Apstrīdējis Edisona patentu uz kvēlspuldzi.
Tacuja Tanaka
Tacuja Tanaka (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||16||3
Oto Augusts Rozenbergers
Oto Augusts Rozenbergers (de; dzimis, miris ) bija Tukumā dzimis vācbaltiešu astronoms, komētu pētnieks.
Dzīvesgājums
Dzimis Tukumā ārsta Oto Kristiāna Rozenbergera un viņa sievas Magdalēnas Katrīnas, dzimušas Hamanes, ģimenē. 1811. gadā kopā ar vecākiem pārcēlās uz Kēnigsbergu. No 1819. līdz 1825. gadam studēja astronomiju Kēnigsbergas Universitātē. Bija Frīdriha Beseļa asistents Kēnigsbergas observatorijā.
1826. gadā viņu ievēlēja par Halles Universitātes ārkārtas profesoru astronomijā un lietišķajā matemātikā, bet 1831. gadā par profesoru. Rozenbergera vārdā nosaukts Mēness krāteris.
Groupama arēna
Groupama arēna (hu) ir daudzfuncionāls stadions Ungārijas galvaspilsētas Budapeštas Ferencvārošas rajonā. 2014. gadā uzceltajā stadionā ir 20 000 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada Budapeštas "Ferencvaros" futbolkomanda.
Līdz jaunā stadiona izbūvei šeit atradās 1910. gadā uzceltais un 1933. gadā pilnīgi pārbūvētais Floriāna Alberta stadions, kas bija nosaukts Floriāna Alberta vārdā 2007. gadā. Pirms tam tā nosaukums bija Ilēi ielas stadions (Üllői úti stadion). Mūsdienu stadions nosaukts sponsora, franču apdrošināšanas kompānijas Groupama vārdā.
Inese Aizstrauta
Inese Aizstrauta (dzimusi ) ir latviešu arhitekte un politiķe. Bijusi Jūrmalas domes priekšsēdētāja un vairāku Saeimas sasaukumu deputāte. Pārstāv Latvijas Zaļo partiju un Zaļo un Zemnieku savienību.
Biogrāfija
1974. gadā I. Aizstrauta absolvēja Rīgas celtniecības tehnikumu. Pēc tam studēja arhitektūru un 1984. gadā pabeidza Rīgas Politehnisko institūtu arhitektūras specialitātē. Darbojusies profesijā, no 2001. gada bijusi Jūrmalas pilsētas galvenā arhitekte.
Politiskā darbība
Jau iepriekš — 2006. gada jūnijā I. Aizstrauta tika izslēgta no partijas "Jaunais laiks", kā pamatojumu minot to, ka viņa domes sēdē balsojusi par pretrunīgi vērtētajiem Jūrmalas pilsētas attīstības plāna grozījumiem. Kopā ar I. Aizstrautu no "Jaunā laika" tika izslēgti vēl divi citi deputāti, bet partija un Jūrmalas domes priekšsēdētāja publiski apmainījās ar apvainojumiem dažādu interešu lobēšanā saistībā ar attīstības plāna grozījumiem.
2009. gadā I. Aizstrauta iestājās Latvijas Zaļajā partijā, no kuras saraksta nesekmīgi kandidēja nākamajās Jūrmalas domes vēlēšanās. Tāpat kandidēja, bet netika ievēlēta 10. Saeimas vēlēšanās no Zaļo un Zemnieku savienības (ZZS). 2011. gada vasarā, kad Andis Bērziņš tika ievēlēts par Latvijas prezidentu, atbrīvojās viņa deputāta vieta Saeimā. Tobrīd iepriekšējais prezidents Valdis Zatlers jau bija ierosinājis 10. Saeimas atlaišanu, tādēļ nākamais ZZS saraksta deputāta kandidāts Indulis Jansons atteicās strādāt Saeimā uz, iespējams, neilgu termiņu, un par Saeimas deputāti kļuva I. Aizstrauta, kas nostrādāja parlamentā līdz 11. Saeimas darba sākumam oktobrī. 11. Saeimas vēlēšanās I. Aizstrauta Saeimā atkal netika ievēlēta. Pēc deputātes darba beigām strādāja Ķekavas novada pašvaldībā par būvvaldes vadītāju.
2013. gada pašvaldību vēlēšanās I. Aizstrauta kandidēja no Latvijas Zaļās partijas saraksta uz vietu Rīgas domē, taču saraksts neguva vēlētāju atzinību. Nākamajā gadā viņa kļuva par 11. Saeimas deputāti uz laiku, kamēr no šī paša saraksta ievēlētais Jānis Dūklavs pilda ministra pienākumus Laimdotas Straujumas valdībā. 2014. gadā kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās no ZZS saraksta, taču netika ievēlēta. 2018. gada februārī ieguva Saeimas deputātes mandātu Ingmāra Līdakas vietā, kļūstot par Saeimas deputāti jau trešo reizi (vienmēr ar tā saukto "mīksto" mandātu). No Zaļo un Zemnieku savienības saraksta kandidēja arī 13. Saeimas vēlēšanās, taču netika ievēlēta.
1958.—1959. gada Eiropas kausa sezona
1958.—1959. gada Eiropas kausa sezona bija Eiropas spēcīgāka futbola klubu turnīra 4. sezona. Sezona ilga no līdz. Finālspēle norisinājās Neckarstadion stadionā Štutgartē.
Par Eiropas kausa uzvarētājiem ceturto reizi pēc kārtas kļuva Spānijas klubs Real Madrid, kas finālā uzvarēja Francijas klubu Reims ar rezultātu 2–0.
Šī bija pirmā reize, kad turnīrā piedalījās komanda no Somijas. Pirmā Grieķijas komanda, Olympiacos, izstājās no turnīra politisku iemeslu dēļ. Par turnīra rezultatīvāko spēlētāju kļuva Žists Fontēns no Reims komandas.
Ilona Dreģe
Ilona Dreģe (dzimusi Bāliņa 1956. gada 26. oktobrī) ir bijusī latviešu dziedātāja un ierēdne. Pazīstama kā kādreizējā grupu "Menuets" un "Eolika" soliste. Bijusi Latvijas Republikas Aizsardzības ministrijas darbiniece.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1956. gada 26. oktobrī latviešu pianista Ermena Bāliņa un igauņu dziedātājas Aino Lehmusas ģimenē, kas pēc viņas piedzimšanas pārcēlās uz dzīvi Rīgā. Mācījās Rīgas 49. vidusskolā un jau 9 gadu vecumā sāka uzstāties kopā ar savas skolas orķestri. Pēc uzstāšanās Latvijas Televīzijas konkursā "Ko tu proti?", Jānis Blūms viņu 1970. gadā uzaicināja pievienoties grupai Menuets. 1971. gadā grupa "Menuets" piedalījās "Liepājas Dzintarā" un ierakstīja TV filmu "Viss ir labs, kas labi beidzas". 1972. gadā viņa izpildīja Imanta Kalniņa "Dziesmu dūdieviņam".
1973. gadā I. Bāliņa pameta "Menuetu", darbojās VEF kultūras pils vokālajā studijā un uzstājās tolaik populārajās rēvijās. 1977. gadā pēc Borisa Rezņika uzaicinājuma pievienojās Latvijas filharmonijas estrādes ansamblim "Eolika". 1980. gadā Ilona Bāliņa kopā ar basistu Juri Griņevu aizgāja no "Eolikas" un sāka dziedāt Tulas filharmonijas ansamblī "Krasnije maki" (Sarkanas magones), tad kādu laiku dziedāja viesnīcas "Latvija" varietē.
Pēc apprecēšanās ar Henriku Dreģi viņa beidza dziedātājas karjeru un pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas līdz 2020. gadam jūlijam strādāja Aizsardzības ministrijā.
Yandex
Yandex N.V. (ru, ) ir Krievijas starptautiskā korporācija, kas specializējusies ar internetu saistītos produktos un pakalpojumos. Viens no galvenajiem produktiem ir meklētājprogrammas nodrošināšana. Yandex meklētājprogramma ir ļoti izplatīta Krievijā. Uzņēmums ir reģistrēts Nīderlandē, bet galvenā mītne atrodas Krievijas galvaspilsētā Maskavā. Ir biroji arī citās lielākajās Krievijas pilsētās, kā arī Minskā, Stambulā, Lucernā, Amsterdamā un Šanhajā.
Viļķi
Viļķi ir ciems Limbažu novada Skultes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Mazupītes upes krastā. Ciemats ietilpst Ziemeļvidzemes biosfēras rezervāta neitrālajā zonā.
Baltezers (Garkalnes pagasts)
Apbūve Lielā Baltezera krastā uzsākta jau pirms Pirmā pasaules kara un turpināta pēc tā, kad Ādažu pagasta teritorijā veidojies vasarnīcu ciems. 1949. gadā, likvidējot pagastu, apdzīvotā vieta sadalīta starp Ādažu un Garkalnes ciema padomēm. Baltezera intensīva attīstība notikusi 1950.—1960. gados, kad vairāku vasarnīcu ēkās atvērta bērnu tuberkulozes sanatorija un uz dienvidrietumiem no tās, izvēloties augstākās, neapplūstošās platības, izdalīti apbūves gabali individuālajai būvniecībai. 1990. gados apbūve notikusi galvenokārt jau apbūvētajās teritorijās. 2000. gados uzsākta neapbūvēto, tostarp applūstošo, ciema ziemeļu daļas teritoriju apguve. Baltezerā atrodas bērnu rehabilitācijas slimnīca «Baltezers», veselības centrs «Baltezers», viesnīca.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Pils dīķis
Pils dīķis ir mākslīga ūdenskrātuve Dienvidkurzemes novada Embūtes pagasta Embūtē uz Lankas upes.
Rokišķu rajona pašvaldība
Rokišķu rajona pašvaldība ir viena no 60 Lietuvas pašvaldībām. Atrodas vēsturiskajā Augštaitijas novada daļā, robežojas ar Zarasu rajona, Utenas rajona, Anīkšču rajona, Panevēžas rajona un Biržu rajona pašvaldībām, kā arī Latviju.
Senās Sēļu zemes daļa (Maleisine), kas līdz Melnas līguma noslēgšanai 1422. gadā atradās Livonijas ordeņa valsts sastāvā.
Ēģiptes tirgus
Ēģiptes tirgus Stambulā, Turcijā, ir viens no lielākajiem tirgiem pilsētā. Atrodas Eminēnī kvartālā Fatihas rajonā un ir otrais pazīstamākais apjumtais iepirkšanās komplekss pilsētā pēc Slēgtā tirgus.
Vēsture
Ir vairāki dokumenti, kas liek spriest, ka tirgus nosaukums vispirms bija “Jaunais tirgus” vai “Sultānes Mātes tirgus” un tikai XVIII gadsimtā tas ieguvis savu pašreizējo nosaukumu "Ēģiptes tirgus", jo tirgus ticis uzbūvēts par ieņēmumiem no osmaņu Ēģiptes vilājeta. Vārdam mısır turku valodā ir divkārša nozīme: “Ēģipte” un “kukurūza”. Tāpēc dažreiz nosaukums tiek nepareizi tulkots kā “Kukurūzas tirgus”. Tirgus bija (un joprojām ir) garšvielu tirdzniecības centrs Stambulā, lai gan pēdējos gados citu preču veikali pakāpeniski izspiež garšvielu pārdevējus. Pateicoties šai specializācijai, to dēvē arī par "Garšvielu tirgu", un pastāv arī versija, ka par Ēģiptes tirgu tas iesaukts tādēļ, ka vairums garšvielu tolaik tika piegādātas no Indijas caur Ēģipti.
Pati ēka ir Jaunās mošejas kompleksa sastāvdaļa. Ieņēmumi, kas tika gūti no veikalu īres tirgus iekšienē, tika izmantoti mošejas uzturēšanai. Tirgus ēkai ir seši ieejas vārti un "L" burta forma. Daudzie kompleksa nelielie kupoli klāti ar svinu.
Tirgus ēka ievērojami cieta 1691. un 1940. gada ugunsgrēkos. 1940.—1943. gados notika atjaunošanas darbi, kuros tika zaudētas daudzas kādreizējās detaļas. To laikā tika izbūvēts ceļš, kas fiziski atdalīja tirgu no mošejas kompleksa.
Derils Impijs
Derils Impijs (en; dzimis ) ir Dienvidāfrikas šosejas riteņbraucējs, kurš pašlaik pārstāv UCI Pasaules tūres komandu . Impijs ir vispusīgs braucējs, bet komandā ieņem gregari lomu, par savu individuālo rezultātu cīnoties vien smagos sprintos pret kalnu.
Karjera
2008.—2009. gadā pārstāvējis Dienvidāfrikas komandu , tās sastāvā 2009. gadā uzvarēja Tour of Turkey kopvērtējumā, sacensību laikā iekļūstot negadījumā, kad Teo Boss viņu iegrūda finiša zonas barjerās.
2010. gadā Impijs pievienojās . 2011. gada sezonai Impijs jau bija parakstījis līgumu ar Austrālijas komandu Pegasus, bet, komandai nesaņemot UCI licenci, viņam bija jāmeklē cita darbavieta. 2011. gadā pārstāvējis ' un ' komandu, līdz ar 2012. gada sezonas sākumu Impijs pievienojās jaunizveidotajai  komandai. Tā gada aprīlī viņš uzvarēja Basku Zemes tūres sacensību posmā, maijā ar startu Giro d'Italia debitējot Lielajās tūrēs. 2013. gadā viņš kļuva par pirmos Dienvidāfrikas pārstāvi, kas valkājis Tour de France līdera krekliņu.
2014. gada jūlijā tika paziņots, ka Impijam uzrādītas pozitīvas aizliegtās vielas Probenecid analīzes, kas ņemtas februārī Dienvidāfrikas čempionātā, sportists gan noliedza tās lietošanu ar nolūku. Augustā Impijs tika attaisnots, kad komisija pieņēma viņa skaidrojumu, ka viela viņa ķermenī nokļuvusi no aptiekā izgatavotām piesārņotām kapsulām. Atgriezies sacensībās, viņš uzvarēja Tour of Alberta daudzdienu sacensībās ar sekundes pārsvaru pateicoties uzvara pēdējā posmā, kas deva pietiekami daudz bonusa sekunžu, lai apsteigtu Tomu Dimulēnu. Impijs apstiprināja, ka ir labā formā, pāris dienas vēlāk ieņemot ceturto vietu Grand Prix Cycliste de Québec viendienas sacensībās.
2015. gadā Impijs izstājās no Tour de France pēc kritiena trešajā posmā. Viņš tika pieteikts startam Vuelta a España.
Hibakuša
Saskaņā ar likumu hibakušas statusam atbilst:
Derils Impijs
Karjera
2018. gadā Impijs uzvarēja 2018. gada UCI Pasaules tūres pirmajās sacensībās, Tour Down Under. Februārī Impijs septīto reizi uzvarēja Dienvidāfrikas čempionātā individuālajā braucienā un pirmoreiz arī grupas braucienā.
2019. gadu Impijs iesāka otro gadu pēc kārtas uzvarot Tour Down Under daudzdienu sacensībās. Impijs uzvarēja Tour de France 9. posmā, gūstot savu pirmo uzvaru kādā no Lielo tūru posmiem.
Hibakuša
Divreiz izdzīvojušie
2009. gada 24. martā Japānas valdība oficiāli atzina Cutomu Jamaguči (1916—2010) par dubultu hibakušu. Tika apstiprināts, ka Cutomu Jamaguči atradās 3 kilometrus no nulles vietas Hirosimā, komandējuma laikā, kad notika kodolsprādziens. Viņš guva nopietnus apdegumus kreisajā sānā un pavadīja nakti Hirosimā. Viņš atgriezās savā dzimtajā pilsētā Nagasaki 8. augustā, dienu pirms bumbas nomešanas Nagasaki, un, meklējot savus radiniekus, tika pakļauts radioaktīvajam starojumam. Jamaguči bija pirmais oficiāli atzītais, kurš izdzīvoja abos sprādzienos. Cutomu Jamaguči nomira 93 gadu vecumā 2010. gada 4. janvārī no kuņģa vēža.
Derils Impijs
Karjera
2020. gada augsutā tika paziņots, ka Impijs ar nākamo sezonu pievienosies  komandai, parakstot divu gadu līgumu.
Hibakuša
Upuru diskriminācija
Japānas valdība atbalsta atomsprādziena upurus, maksājot viņiem ikmēneša pabalstu un nodrošinot medicīnisko aprūpi. Taču viņi paši un viņu bērni saskaras ar nopietnām grūtībām ikdienā: viņus nelabprātāk neņem darbā, izvairās precēties, jo pastāv risks, ka bērni būs ar iedzimtām slimībām vai ģenētiskām novirzēm.
Viktors Gažīks
Viktors Gažīks (sk; dzimis Handlovā) ir Slovākijas starptautiskais lielmeistars šahā (2022).
Biogrāfija
Daudzkārtējais Slovākijas jauniešu šaha čempionātu uzvarētājs dažādās vecuma grupās. Pārstāvējis Slovākiju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielākos panākumus guvis 2010. gadā, kad Batumi uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā, un 2018. gadā Grieķijā, kad uzvarējis Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. 2009. gadā uzvarējis Eiropas jauniešu ātrā šaha čempionātā U8 vecuma grupā un Eiropas Savienības jauniešu šaha čempionātā U8 vecuma grupā.
Uzvarējis Slovākijas starptautiskos šaha turnīros Prjevidzā (2015) un Chess Masters Pieniny (2017).
Par panākumiem turnīros FIDE 2016. gadā Gažīkam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu, bet 2022. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Sipunkuli
Sipunkuli (Sipuncula) (no latīņu val. siphunculus — stabulīte) ir jūras tārpveidīgu organismu tips. Sākotnēji tika uzskatīts, ka sipunkuli ir posmtārpu pēcteči, kas rokoša dzīvesveida dēļ ir zaudējuši ķermeņa segmentāciju. Tomēr vēlākie dati liecina, ka ne pieaugušiem sipunkuliem, ne arī to attīstības gaitā nekādas metamērijas pazīmes netiek konstatētas. Līdzīgi ehiūriem tie ir primāri nesegmentēti celomiski dzīvnieki un ieņem starpstāvokli starp posmtārpiem un moluskiem.
Morfoloģija
Ķermenis plats, nesegmentēts, garumā no 1 līdz 50 cm. Tas dalās rumpī un šaurā snuķveidīgā galā ar muti un īsu taustekļu vainagu, kas spēj ievilkties rumpī. Tā kā sipunkuli ierokas dūņās, to garais, cilpveidīgais zarnu kanāls caur anālo atveri atveras ķermeņa muguras puses augšdaļā aiz mutes. Tas ļauj tiem brīvi izvadīt vidē indīgos vielmaiņas produktus. Sipunkuliem ir labi attīstīts ādas - muskuļu maiss. To ķermenī ir celoms, un atsevišķi celomiski dobumi aizpilda taustekļus, ļaujot pārnest uz ķermeņa dobumu ar taustekļu virsmu apsorbēto skābekli. Elpošanas un asinsrites sistēmu nav. Izvadorgānu sistēmu veido 1—3 metanefrīdiju pāri. Sipunkuliem ir nervu sistēma. Tie ir šķirtdzimuma organismi. Gonādas izteikti parādās tikai vairošanās periodā. Oliņas drostalojas spirālveidīgi. No tām izšķiļas kāpuri — trohofori.
Ekoloģija
Sipunkuli ir sastopami gandrīz visas jūrās, izņemot dažas iekšējās jūras ar vairāk vai mazāk atsāļotu ūdeni (piemēram, Baltijas jūra, Melnā jūra). Tie dzīvo piekrastē, ierokoties gruntī vai patveroties klinšu plaisās, citu tārpu alās, tukšos gliemežvākos u.c. Barojas ar sīkiem organismiem un to paliekām.
Paleontoloģija
Sipunkulu fosilijas, tāpat, kā citiem bezskeleta organismiem, ir retas. Ir izteikts pieņēmums, ka pie tiem attiecināmi paleozoja hiolīti, organismi ar konisku čaulu, kuras atvere tika noslēgta ar vāciņu — operkulumu. Neskatoties uz līdzību ar molusku čaulām, spriežot pēc nospiedumiem, hiolītu zarnu trakts bija cilpveidīgs, līdzīgi mūsdienu sipunkuliem. Dažām mūsdienu sipunkulu sugām vēl joprojām ir nepārkaļķota plāksnīte, t.s. anālais vairogs; iespējams, to senči spēja sekretēt īstas kaļķa čaulas.
Krokets 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — vienspēles ar divām bumbām
Vienspēles ar divām bumbām bija viena no trim kroketa disciplīnām 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika no 1900. gada 4. jūlijā (1. kārta) un 11. jūlijā (2. kārta kārta) Buloņas meža teritorijā. Tajās startēja 6 sportisti, 4 vīrieši un 2 sievietes, kuri visi bija no Francijas.
Tā kā šajā disciplīnā startēja tikai sportisti no Francijas, tad arī šīs valsts pārstāvji izcīnīja visas olimpiskās medaļas. Zelta medaļu ieguva Kretjēns Veideliks, sudraba medaļu — Moriss Viņero, bet bronzas medaļu — Žaks Sotero.
Seigo Naradzaki
Seigo Naradzaki (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Krokets 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — vienspēles ar divām bumbām
Pārstāvētās valstis un sportisti
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs kroketa sacensībās startēja 6 sportisti (4 vīrieši un 2 sievietes) no 1 valsts.
Seigo Naradzaki
Nacionālā izlase
!Kopā||77||0
Krokets 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — vienspēles ar divām bumbām
Pārstāvētās valstis un sportisti
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Gaiļi (Bērzkalnes pagasts)
Gaiļi ir ciems Balvu novada Bērzkalnes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 10 km no pagasta centra Bērzkalnes, 11 km no novada centra Balviem un 231 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P35.
Vladimirs Ladusāns
Vladimirs Ladusāns (—) bija Latvijas mākslinieks un dizaineris.
Dzimis 1938. gada 9. janvārī Brjanskas apgabalā, PSRS. Pēc Otrā Pasaules kara ģimene no bēgļu gaitām atgriezusies Latvijā. 1957. gadā absolvējis J. Rozentāla Rīgas mākslas vidusskolas (tagad PIKC NMV JRMV) mākslas pedagoģijas novirzienu. 1972. gadā absolvējis Poligrāfijas institūta Grafikas nodaļu Maskavā. Izstādēs piedalījies kopš 1968. gada. Latvijas Dizaineru savienības biedrs no 1994. gada. No 1989. gada arī Latvijas Mākslinieku savienības biedrs.
Strādājis plakātu mākslā, lietišķajā grafikā, izstrādājis grafisko dizainu un logotipus Latvijas uzņēmumiem. Īpaši izceļams veikums heraldikā. Mākslinieks ir daudzu Latvijas, piemēram, Rundāles novada, Preiļu novada, Aizkraukles novada, Ķeguma novada un Ķeguma pilsētas, Siguldas novada, Aknīstes novada, Lizuma pagasta, Birzgales pagasta, Rembates pagasta, Tomes pagasta, Allažu pagasta, Kārķu pagasta, Zvārtavas pagasta, Zlēku pagasta, Ziru pagasta, Puzes pagasta, Usmas pagasta, Vārves pagasta, Ances pagasta u.c. ģerboņu autors.
Mākslinieka darbi atrodami Madonas novadpētniecības un mākslas muzejā, Jaunpils muzejā u.c.
Imšas
Imšas ir ciems Limbažu novada Skultes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P53, Liepupes-Reiņupes kanāla krastā. Ciemata ziemeļu daļa ietilpst Ziemeļvidzemes biosfēras rezervāta neitrālajā zonā.
Barģupe
Barģupe ir Egļupes labā krasta pieteka Siguldas novadā.
Dambriedis
Dambriedis (Dama dama) ir briežu dzimtas (Cervidae) suga, kas ir vienīgā mūsdienās dzīvojošā suga dambriežu ģintī (Dama). Šajā ģintī ir arī viena izmirusi suga - Sicīlijas dambriedis (Dama carburangelensis). Dambriedim ir divas pasugas, kuras daži sistemātiķi sistematizē kā atsevišķas sugas: dambrieža nominālpasuga (D.d.dama) un Persijas dambriedis (D.d.mesopotamica). Dambriedis ir Antigvas un Barbudas nacionālais dzīvnieks.
Barģupe
Iztece — no Kaļķugravas dzirnavezera. Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Egļupē lejpus Egļupes ciema. Barģupi šķērso dzelzceļa līnija Rīga—Lugaži.
Dambriedis
Izplatība
Dambriedis ir Eirāzijas briežu suga, kura mūsdienās introducēta daudzos pasaules reģionos. Pirms pēdējā ledus laikmeta tas dzīvoja lielākajā daļā Eiropas, bet holocēna laikā tā izplatība samazinājās un dambriedis bija sastopams vairs tikai Tuvajos Austrumos un, iespējams, Vidusjūras reģionā.
Izplatības areāla austrumos — Āzijas dienvidrietumos mājo Persijas dambriedis. Pirms 17 000—10 000 gadiem dambrieži bija nozīmīgs gaļas ieguves resurs akmens laikmeta cilvēkiem Tuvajos Austrumos.
Mūsdienās introdukcijas rezultātā dambriedis atkal ir sastopams lielākajā daļā Eiropas mežu. Ar šo dzīvnieku introdukciju nodarbojās jau Senās Romas laikos, to izplatību atjaunojot Centrāleiropā un Ziemeļeiropā. Dambrieži sekmīgi introducēti arī ASV, Argentīnā, Čīlē, Dienvidāfrikā, Fidži, Jaunzēlandē, Kanādā, Peru un Urugvajā.
Kopumā dambriežu populācija nav apdraudēta, bet to skaits samazinās Turcijā. Līdz ar to visapdraudētākā ir vienīgā populācijas daļa, kuru varētu saukt par dabisko. Turcijā dambriežus apdraud pārmērīgas medības, dabiskās dzīves vides pārmaiņas un lauksaimniecības intensifikācija. Sarukušo populāciju Turcijā apdraud arī tuvradniecība.
Latvijā
Sākot no 18. gadsimta beigām, arī Latvijā tika ievesti dambrieži. Tie tika audzēti īpašos briežu dārzos, kuri 20. gadsimtā izzuda, bet 21. gadsimta sākumā briežu dārzu attīstība Latvijā ir atkal atsākusies.
Savvaļā Latvijas apstākļos dambriedis stabili neiedzīvojas. Ir liecības, ka 19. gadsimtā vairākās vietās Kurzemē dambrieži ir izkļuvuši savvaļā un Piltenes, Ēdoles mežos nelielā skaitā saglabājās līdz pat 1937. gadam. Pēc Otrā pasaules kara bija mēģinājumi dambriežus aklimatizēt Talsu MRS Andumu mežniecībā, bet nesekmīgi. Dambrieži 1974.—1975. gadā tika ievesti arī Dzelzāmura mežniecībā. Taču turpmāko trīs gadu laikā ievestie dzīvnieki pakāpeniski izzuda.
Izskats
Dambriedim kā visiem briežu dzimtas dzīvniekiem ir izteikts dzimumu dimorfisms. Dzimumus var viegli atšķirt, jo tēviņiem ir krāšņi ragi, turklāt tēviņi ir arī lielāki un masīvāki nekā mātītes. Tēviņa ķermeņa garums ir 140—160 cm, augstums skaustā 84—100 cm, svars 46—100 kg. Mātītes ķermeņa garums ir 130—150 cm, augstums skaustā 73—91 cm, svars 30—56 kg. Ļoti liels tēviņš var sasniegt 190 cm garumu, 140 cm augstumu skaustā un 150 kg svaru. Salīdzinot dambrieža pasugas, Persijas dambriedis ir daudz lielāks un masīvāks nekā nominālpasuga.
Visbiežāk sastopami pirmās grupas dambrieži, tādēļ šo krāsu mēdz saukt par dambriežu parasto kažoka krāsu, arī otrās grupas īpatņi ir sastopami samērā bieži. Retāk par pirmajām divām grupām var satikt melnos dambriežus un vēl retāk baltos.
Ragi ir tikai tēviņiem. Tie ir plati, lāpstveidīgi, atgādinot ziemeļbriežu ragus. Šādi ragi jaunajiem tēviņiem sāk augt 3 gadu vecumā. Pirmos divus gadus ragi ir vienkārši, durkļveidīgi.
Uzvedība un barība
Dambrieži veido lielus barus un tie ir pielāgojušies daudzveidīgai dzīves videi — mežiem, krūmājiem, pļavām, ganībām, lauksaimniecības sējumiem. Tas ir zālēdājs un atkarībā no gadalaika pārtiek no dažādiem augiem — zāles, zariem, mētrām, lapām, pumpuriem, jaunajiem dzimumiem, mizas. Baroties tas parasti dodas krēslas stundās — vakaros un agri no rīta, bet arī dienas vidū tie īslaicīgi ik pa laikam ganās.
Dambriežu dabīgie ienaidnieki savvaļā ir dažādi lielie plēsēji, kas dzīvo atbilstošajā izplatības areālā, piemēram, vilki, lāči un pumas.
Reprodukcija
Dambrieži dzimumgatavību sasniedz 1,5 gadu vecumā, bet tēviņi pāroties sāk apmēram 4 gadu vecumā, sasniedzot spēka gadus. Riests notiek septembrī—janvārī. Šajā laikā katrs tēviņš nostiprina savu riesta teritoriju, to iezīmējot ar nagu skrāpējumiem zemē, urīnu un raujot ar ragiem no zemes laukā augus. Savas tiesības uz iezīmēto teritoriju tas apliecina ar zemiem bauriem un rūcieniem. Šajā laikā tēviņš var pārstāt vispār baroties. Bara mātītes brīvi pārvietojas starp tēviņu teritorijām. Zemākas dominances tēviņi nespēj nostiprināt riesta teritoriju un atrodas bara ārmalā. Ja tie pietuvojas pārāk tuvu dominējošo tēviņu riestiem, tie tiek padzīti un vajāti pēc iespējas tālāk no pārošanās vietas. Lai arī tēviņi agresīvi cīnās par tiesībām pāroties, tie cits citu savaino reti. Cīņas kalpo vairāk, lai mātītēm izrādītu veiklību un spēku.
Grūsnības periods ilgst 8 mēnešus. Mauzļi dzimst pavasarī vai vasaras sākumā. Dzimst viens mazulis, kas sver 2—4,5 kg un ir apmēram 30 cm gari. Ar mātes pienu tas barojas līdz 7 mēnešu vecumam. Savu pirmo dzīves gadu tas pavada kopā ar māti. Pilnībā pieaudzis dambriedis ir 4—6 gadu vecumā mātītēm un 5—9 gadu vecumā tēviņiem. Dambrieži dzīvo 20—25 gadus.
Sistemātika
Dambriedim ir divas pasugas:
Daži sistemātiķi Persijas dambriedi sistematizē kā atsevišķu sugu - Dama mesopotamica.
Varšavas "Legia"
Varšavas "Legia" (pl) ir profesionāls futbola klubs no Varšavas Polijā.
Komandas sastāvs
Atjaunots
Operācija: Hunter Killer
"Operācija: Hunter Killer" (en) ir 2018. gada ASV asa sižeta filma, kuras režisors ir Donovans Maršs. Galvenās lomas atveido Džerards Batlers, Gērijs Oldmens, Common, Linda Karnelīni un Tobijs Stīvenss. Filmas pirmizrāde ASV notika 2018. gada 26. oktobrī, bet Latvijā – 2018. gada 23. novembrī.
Sižets
Filmas sižeta centrā ir ASV Gaisa spēku speciālā vienība un ASV zemūdenes kapteinis Džo Glāss, kuram uzdots sadarboties ar Krievijas zemūdenes apkalpi un tās kapteini Sergeju Andropovu ar mērķi glābt Krievijas prezidentu no gūsta, kurā viņš nokļuvis pēc kāda ģenerāļa sarīkotā valsts apvērsuma.
Frīdis Landovskis
Frīdis Landovskis (dzimis, miršanas datums nav zināms) bija Latvijas politiķis. Bijis 4. Saeimas deputāts, Latvijas Komunistiskās partijas biedrs.
Frīdis Landovskis piedzima. Ieguvis pamatskolas izglītību, strādājis par elektromontieri.
1931. gadā ievēlēts 4. Saeimā no Strādnieku un zemnieku partijas (Latvijas Komunistiskās partijas) saraksta. No amata vēlāk atkāpies.
Komunistu deputāta Jāņa Baloža sievas brālis.
Micuo Ogasavara
Micuo Ogasavara (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||53||7
Landsbergas cietums
Landsbergas cietums de ir labošanas iestāde Landsbergā pie Lehas, Bavārijā.
Cietums, kas atrodas pilsētas rietumdaļā, tika atklāts 1910. gadā. Cietums sastāv no četriem blokiem, kas izvietoti krusta formā, ļaujot sargiem novērot bloku koridorus, postenim atrodoties to centrā. Landsbergā tika izvietotas gan jau notiesātas personas, gan arī tādas, kas gaidīja tiesu. Turklāt cietumā bija arī cietokšņa ieslodzījuma (Festungshaft) kameras.
Landsbergas cietums ir pazīstams ar slaveniem ieslodzītajiem. 1919. gadā šeit tika ievietots grāfs Antons fon Arko-Vallijs, kurš nogalināja Bavārijas premjerministru Kurtu Eisneru. 1924. gadā cietumā tika ieslodzīti nacisti, tajā skaitā Ādolfs Hitlers, Rūdolfs Hess un citi, kurus notiesāja par piedalīšanos Alus pučā.
No 1945. līdz 1958. gadam cietums atradās Sabiedroto pārraudzībā. Tajā tika turēti kara noziedznieki, vairākiem simtiem no tiem cietumā tika izpildīts nāvessods. 1958. gadā cietums atgriezās vāciešu rokās.
Mūsdienās Landsbergas cietums ir labošanas iestāde.
Mario Dragi
Mario Dragi (it; dzimis ) ir Itālijas finansists un ekonomists. Kopš 2021. gada februāra viņš ir Itālijas premjerministrs. No 2011. līdz 2019. gadam viņš bija Eiropas Centrālās bankas (ECB) prezidents.
No 2002. gada līdz 2005. gadam Mario Dragi bija finanšu uzņēmuma Goldman Sachs viceprezidents un rīkotājdirektors. No 2006. līdz 2011. gadam viņš bija Itālijas Centrālās bankas (Banca d'Italia) pārvaldnieks. 2011. gada 1. novembrī Dragi kļuva par Eiropas Centrālās bankas prezidentu. 2019. gada 31. oktobrī beidzās viņā ECB prezidenta mandāts; viņu nomainīja Starptautiskais Valūtas fonda izpilddirektore Kristīne Lagarda.
12. februārī Dragi paziņoja sava kabineta locekļus, tostarp pārstāvjus no visām iepriekš minētajām politiskajām partijām, kā arī daudzus neatkarīgos un tehnokrātus. 13. februārī Dragi nodeva premjerministra zvērestu.
2020. gada Tour de France komandas un dalībnieki
Komandas
Tā kā Tour de France bija UCI Pasaules tūres sacensības, visas 19 UCI WorldTeam komandas tika ielūgtas, un dalība tām bija obligāta. Vēl viena komanda, , saņēma automātisku ielūgumu kā iepriekšējās sezonas labākā UCI Profesionālās kontinentālās tūres komanda. Tūres organizatori, Amaury Sport Organisation (ASO), papildus uzaicināja divas UCI Profesionālās kontinentālās komandas, kas tika nosauktas 2020. gada 7. janvārī.
Loka šaušana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — Championnat Du Monde vīriešiem
Championnat Du Monde bija viena no loka šaušanas disciplīnām 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Sacensības tika aizvadītas Vensēnas mežā 1900. gada 1. augustā. Ir zināms, ka tajā startēja 2 sportisti.
Zelta medaļu šajā disciplīnā ieguva Francijas sportists Anrī Eruēns, savukārt sudraba medaļu ieguva Beļģijas sportists Hūberts Van Inniss.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Šajās sacensībās startēja 2 sportisti no 2 valstīm.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Kurts Eisners
Kurts Eisners (de, dzimis, miris ) bija ebreju izcelsmes vācu žurnālists, teātra kritiķis un sociāldemokrāts. Pirmais Bavārijas ministru prezidents pēc monarhijas krišanas.
Viens no Novembra revolūcijas līderiem Bavārijā. Kopā ar citiem sociālistiem gāza Bavārijas karaļnamu un pasludināja Bavārijas neatkarību no pārējās Vācijas, kļūstot par pašpasludinātās valsts pirmo premjerministru. 1919. gadā, kad sociālisti cieta zaudējumu vēlēšanās, Eisneru, kurš devās paziņot par atkāpšanos no amata, nogalināja monarhists Antons fon Arko-Vallijs. Minētais incidents noveda pie Bavārijas Padomju republikas izveides.
Rīgas dome (1989—1994)
1989. gadā ievēlētā Rīgas dome bija 1989. gada Rīgas pilsētas Tautas deputātu padomes (TDP) vēlēšanās ievēlētā Rīgas pilsētas pašpārvaldes augstākā iestāde, kas darbojās līdz 1994. gada Rīgas domes vēlēšanām. Vēlēšanās Rīgas TDP tika ievēlēti 120 deputāti, no kuriem sākotnēji 77 bija Latvijas Komunistiskās partijas (LKP) biedri, bet 52 stādījās priekšā kā Latvijas Tautas frontes (LTF) atbalstītāji, bet vēlāk izveidojās LTF frakcija ar 61 deputātu un LKP frakcija ar 59 deputātiem. PSRS sabrukuma laikā izveidojās arī 11 deputātu Interfrontes frakcija, 7 deputātu Latvijas Nacionālās neatkarības kustības frakcija, kā arī demokrātisko iniciatīvu frakcija, sociāldemokrātu un strādnieku tiesību aizstāvju, vides aizsargātāju un citas mazākas frakcijas.
Rīgas pilsētas TDP vadībā norisinājās pāreja no sociālistiskās plānošanas uz tirgus ekonomiku, uzsākta pilsētas uzņēmumu privatizācija, veikta pilsētas īpašumu apzināšana.
No 1990. līdz 1992. gadam Rīgas pilsētas TDP izpildkomitejas priekšsēdētājs bija Andrejs Inkulis, savukārt Rīgas pilsētas Tautas deputātu padomes priekšsēdētājs bija no LTF saraksta ievēlētais Andris Teikmanis, kurš vēlāk kļuva par pirmo Rīgas domes priekšsēdētāju (1992—1994).
Programmatūras licence
Programmatūras licence ir lietotāja un programmatūras izstrādātāja juridiska vienošanās, kas nosaka programmatūras lietotāja tiesības un pienākumus, kā arī programmatūras izplatītāja atbildību. Programmas licence var būt ļoti atšķirīga, jo tās izstrādātājs var ņemt jau gatavus paraugus vai sastādīt to pats. Parasti licencē iekļauj informāciju par licences tipu, lietotāja izmantošanas ierobežojumiem un izplatīšanas tiesībām, kā arī izstrādātāja autortiesībām un garantijām.
Īpašniekprogrammatūras licences
Īpašniekprogrammatūra ir programmatūra, kas pieder kādai organizācijai vai indivīdam. Īpašniekprogrammatūras kods paliek tikai izstrādātāja rīcībā, citiem tas nav pieejams, tāpēc ir visai ierobežotas iespējas izpētīt, kā konkrētā programmatūra darbojas, un ieviest tajā kādas izmaiņas. Lietotājam tad nākas pieņemt izstrādātāja noteikumus, to vidū iespējamos ierobežojumus, kas ir saistīti ar programmatūras lietojumu.
Īpašniekprogrammatūru tās veidotājs var izvēlēties izplatīt bez maksas, tomēr šis modelis plaši tiek izmantots komerciālajā jomā – par programmatūras lietošanu var būt jāmaksā, t. i., jānopērk licence. Šādi īpašniekprogrammatūras piemēri ir operētājsistēmas, biroja programmatūra u. c.
Brīvā un atklātā pirmkoda programmatūras licences
Brīvā programmatūra (en) ir programmatūra, kuru kopā ar tās pirmkodu bez maksas izplata lietotājiem. Savukārt lietotāji to var lietot, modificēt un izplatīt tālāk, ja tie garantē, ka norādes uz sākotnējā izstrādājuma autora vārdu un autortiesībām netiek dzēstas vai mainītas un ka programmatūrā veiktās izmaiņas ir skaidri norādītas.
Atklātā pirmkoda programmatūra (en) ir programmatūra, kuras pirmkods (programmas teksts) ir atklāti pieejams ne tikai tās veidotājiem, bet arī lietotājiem. Parasti ir bezmaksas, un tās ļauj veikt grozījumus, izplatīšanu un komerciālu lietošanu, nemaksājot sākotnējam autoram. Pastāv arī licences ar ierobežojumiem, piemēram, ļauj mainīt pirmkodu tikai personiskai lietošanai, vai pieļauj tikai nekomerciālu izplatīšanu. Šādas programmatūras priekšrocība ir iespēja tās programmētājiem un izmantotājiem jau programmas izstrādes gaitā attīstīt un pielāgot programmu specifisku uzdevumu risināšanai. Kā atklātās pirmkoda programmatūras piemēru var minēt operētājsistēmu Linux.
Atklātā koda programmatūras veidotāji interesentiem dara zināmu arī pirmkodu – komandas, kas ir sarakstītas kādā no programmēšanas valodām un ko var transformēt mašīnkodā, kuru saprot dators. Pirmkoda pieejamība citiem ļauj programmu ne tikai attīstīt, bet arī pārliecināties, ka programmā nav iekļauta kāda nevēlama darbība, piemēram, lietotāja informācijas vākšana. Nozīmīgākie atklātā koda programmatūras piemēri top, sadarbojoties programmatūras entuziastiem vai organizācijām. Spilgtākais piemērs ir Linux, uz kura kodola pamata ir radītas neskaitāmas operētājsistēmas, kuru izstrādātāji tajās var ietvert kādas sev un saviem klientiem svarīgas specifiskas iezīmes vai iespējas. Līdzīgā kārtā eksistē arī daudzas interneta pārlūkprogrammas, kas ir balstītas uz populāro Mozilla Firefox, un no sākotnējā pārlūka tās var atšķirties gan sīkumos, gan būtiskos aspektos.
Izplatāmprogrammatūra
Izplatāmprogrammatūra (en) ir programmatūra, kuru, lai pārbaudītu tās lietojamību, izplata bez maksas. Izplatāmprogrammatūru var lejupielādēt no interneta vai arī tā var tikt izplatīta kompaktdiskos. Šāda veida programmatūra var tikt instalēta par brīvu un lietota noteiktu laiku. Lai turpinātu izmantot programmu pēc noteiktā laika perioda, ir nepieciešama reģistrācija, parasti par maksu, kas nodrošina tiesības saņemt programmas uzlabojumus un atbalstu. Lai gan šādu programmatūru var kopēt un dalīties ar to ar draugiem un kolēģiem, viņiem arī būs jāveic reģistrācija, lai to turpmāk lietotu likumīgi. Ja pēc noteiktā laika perioda programma netiek reģistrēta, tās turpmāka lietošana ir nelikumīga, un to būs jāatinstalē, kā tas piemēram ir ar arhivēšanas programmām WinZip un WinRar.
Demonstrācija
Pastāv arī tā saucamās demonstrācijas jeb izmēģinājuma (demo vai trial) versijas, kas arī lietojamas par brīvu. Tās tiek izplatītas ar nolūku iepazīstināt lietotājus ar kādas jaunas programmas iespējām. Parasti programmas demonstrācijas versija nesatur visas pilnās versijas iespējas. Ja lietotājam programma ir iepatikusies, viņš var iegādāties pilno versiju par maksu.
Komercprogrammatūra
Komercprogrammatūra ir programmatūra, kas ir jāiegādājas par maksu. Vienai un tai pašai programmatūrai var būt vairākas atšķirīgas cenas, atkarībā no tās izmantošanas mērķa, piemēram, mazāka cena izglītības iestādēm vai to iegādājoties kopā ar jaunu datortehniku. Kā komercprogrammatūras piemērus var minēt operētājsistēmu Microsoft Windows un biroja lietotņu pakotni Microsoft Office.
Adamova (Liepnas pagasts)
Adamova ir ciems Alūksnes novada Liepnas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3 km no pagasta centra Liepnas, 35 km no novada centra Alūksnes un 237 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V403, Liepnas upes krastā.
Bukulti (Garkalnes pagasts)
Bukulti ir ciems Ropažu novada Garkalnes pagastā. Izvietojies Rīgas pilsētas pierobežā pie Juglas kanāla un Lielā Baltezera rietumu krasta 3,4 km no pagasta centra Berģos 15,2 km no novada centra Ulbrokas un 15 km no Rīgas centra. Ziemeļos robežojas ar Ādažu novadu, dienvidaustrumos pa kanālu — ar Priedkalnes ciemu.
Ermens Bāliņš
Ermens Bāliņš (1933—1995) bija latviešu arhitekts un mūziķis (pianists).
Bukulti (Garkalnes pagasts)
Bukulti vēstures avotos pirmoreiz minēti 1297. gadā sakarā ar Livonijas ordeņa Ādažu (Neiermīles) pils būvniecību. Pils būves pilnīgi izzudušas, tās vieta atrodas Rīgas pilsētas robežās. 1920.—1930.gados Bukultos Ādažu pagasta lauku teritorijā, izņemot nelielu ciema veida apbūvi pie Juglas—Baltezera kanāla, bijusi izklaidus apbūve — viensētas, Ādažu mācītāja „ferma”, veikals, pasta un telegrāfa nodaļa Bukulti. 1950.—1980. gados pie kanāla izdalīti apbūves gabali vienģimenes dzīvojamo ēku būvniecībai Rīgas iedzīvotājiem. 1986.gadā tagadējā ciema teritorijas centrālajā daļā dārzkopības sabiedrībām «Baltezers» un «Dārznieks-2» ierādīta zeme 368 dārzu gabalu ierīkošanai. Kapitālu dzīvojamo ēku būvniecība uzsākusies 1990. gados, apgūstot kapitālu vienģimenes ēku būvniecībai gan apbūvētās, gan arī jaunas teritorijas visā tagadējā Bukultu ciema teritorijā. Bukultos atrodas veikals, kafejnīca, vairāki uzņēmumi.
Zaninoviča
Zaninoviča var būt:
Bukulti (Garkalnes pagasts)
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Ermens Bāliņš
Dzīvesgājums
Dzimis 1933. gadā Krievijas PFSR jurista Reinholda Bāliņa ģimenē. Pēc Otrā pasaules kara beigām kopā ar vecākiem atgriezās Latvijā, viņa tēvs bija advokāts Rīgas 1. juridiskajā konsultācijā. 1955. gadā E. Bāliņš apprecējās ar igauņu dziedātāju Aino Lehmusu, kas pēc meitas Ilonas piedzimšanas pārcēlās uz dzīvi Rīgā. Spēlēja klavieres Rīgas jūrnieku "Interkluba" džeza kvintetā, kurā bija arī saksofonists Raimonds Raubiško, trompetists Aivars Krūmiņš, kontrabasists Aivars Zītars un bundzinieks Zigurds Rezevskis.
Vēlāk studēja Rīgas Politehniskā institūta Arhitektūras fakultātē. Strādāja par Rīgas pilsētas galvenā arhitekta vietnieku, 1985. gadā piedalījās Uzvaras parka monumenta projektēšanā Rīgā.
Miris 1995. gada 16. maijā Rīgā, apglabāts Rīgas Meža kapos.
Čārlija eņģeļi (2019. gada filma)
"Čārlija eņģeļi" (en) ir 2019. gada ASV asa sižeta komēdija. Filmas režisore un scenārija autore ir Elizabete Benksa. Galvenās lomas atveido Kristena Stjuarta, Naomi Skota un Ella Balinska, kas ir jaunās paaudzes eņģeļi un strādā privātdetektīvu aģentūras Townsend Agency labā. Šī ir trešā filma "Čārlija eņģeļu" filmu sērijā un ir turpinājums Aivena Gofa un Bena Robertsa veidotajam tāda paša nosaukuma seriālam un divām iepriekšējām spēlfilmām, "Čārlija eņģeļi" (2000) un "Čārlija eņģeļi: Pilna jauda" (2003).
Filmas izstrāde tika uzsākta 2015. gada septembrī, kad Sony Pictures nolēma atsākt darbu pie filmu sērijas pēc 2011. gada televīzijas seriāla slēgšanas. Mēnesi vēlāk Elizabete Benksa pievienojās projektam kā režisore, producente un scenārija autore. Visu 2018. gadu norisinājās aktieru atlase filmai un pati Benksa arī tika apstiprināta vienai no lomām. Filmēšana sākās 2018. gada septembrī un norisinājās Vācijā un Turcijā. Filmēšanas process noslēdzās decembrī un Benksa paziņoja, ka šī filma būs turpinājums iepriekšējām daļām.
Filmas atbalstam galveno filmas skaņu celiņa dziesmu Don't Call Me Angel, Arianas Grandes, Mailijas Sairusas un Lana Del Rey izpildījumā jau izdeva 2019. gada septembrī, kam sekoja skaņu celiņa albuma un oriģinālmūzikas albuma izdošana 1. un 8. novembrī. "Čārlija eņģeļi" pirmizrāde norisinājās Austrālijā. ASV kinoteātros filmu sāka demonstrēt 15. novembrī, bet Latvijas kinoteātros — 22. novembrī. Filma saņēma dažādas kritiķu atsauksmes, tās vispasaules ienākumi ir 73,3 miljoni ASV dolāru.
Vertukšnes ielu uzskaitījums
Vertukšnes ciema ielu uzskaitījums iekļauj sevī 4 ielas, kuras atrodas Rēzeknes novada Lūznavas pagasta Vertukšnē.
Karijs (uzvārds)
Karijs var būt:
Keidži Tamada
Keidži Tamada (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||72||16
Dzīvnieks pilsētā
"Dzīvnieks pilsētā" ir "Dzelzs Vilka" 12. studijas albums. Albumā ir iekļautas 11 dziesmas.
Birzuļi
Birzuļi var būt:
Lietaina diena
"Lietainā diena" ir Latvijas animācijas filma, kas izdota 1969. gadā. Filmas režisore ir Roze Stiebra.
Kārlis Alberts
Kārlis Alberts (it; dzimis, miris ) bija Sardīnijas karalis no 1831. līdz 1849. gadam.
Jaunības dienas pavadīja Ženēvā un Francijā. Mantoja troni pēc brālēna Kārļa Feliksa nāves. 1831. gadā apspieda Džuzepes Madzīni iedvesmotos nemierus. 1848. gada 4. martā pieņēma valsts konstitūciju (t. s. Statuto Albertino), kas saglabājās līdz 1948. gadam. Neveiksmīgi cīnījās pret austriešiem Pirmajā Itālijas neatkarības karā (1848 — 1849). 1849. gada 23. martā bija spiests atteikties no troņa. Īsi pēc tam trimdā mira.
Albērvila nosaukta Kārļa Alberta vārdā.
Johans Šēnings
Johans Šēnings (, dzimis 1458. gadā, miris 1502. gadā) bija Rīgas birģermeistars 15. gadsimta sešdesmitajos gados. Rīgas arhibīskapa Tomasa Šēninga tēvs. Ietekmīgs Rīgas politikas veidotājs 16. gadsimta beigās Hanzas savienībā, Livonijas landtāgā, Krievijā un Zviedrijā.
Grāmatas ''Joh. Schöninck's grott Realbuch'' (notikumu hronika no 1486. līdz 1498. gadam) un dienasgrāmatas par Hanzas dienām 1487. gadā Lībekā autors.
Verneihene
Verneihene ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Barnimas apriņķī, uz ziemeļaustrumiem no Berlīnes.
Kuiļupe
Kuiļupe (arī Kuiļa upe, Kuiļu upe) ir Lankas kreisā satekupe Dienvidkurzemes novadā.
Izteka - no dīķiem pie Lubenieku kapiem. Tek austrumu virzienā, vidustecē pagriežoties uz ziemeļiem. Pie Embūtes izveido Lanku, satekot ar Ošķi. Upi nešķērso valsts autoceļi.
Sališu jūra
Sališu jūra (en) ir Klusajam okeānam piederīga malas jūra tā ziemeļaustrumos Ziemeļamerikas piekrastē. Apvieno starpsalu un piekrastes akvatorijas starp Vankūveras salas austrumu un dienvidu piekrasti un kontinentu. Iekļauj Huana de Fukas šaurumu, Džordžijas šaurumu, Pjūdžitsaunda līci, kā arī vairākus citus mazākus starpsalu šaurumus un līčus. Jūras rietumu robeža ir līnija starp Fleteri ragu Olimpika pussalā un Karmanas ragu Vankūveras salā. Kopējā platība ap 18 000 km2. Sališu jūras krastā atrodas Kanādas province Britu Kolumbija un ASV Vašingtonas pavalsts. Lielākās pilsētas krastos ir Sietla, Takoma un Bremertona ASV un Vankūvera un Viktorija Kanādā.
Nosaukumu 1988. gadā ieviesis Bilingemas universitātes jūras biologs Berts Vebers, lai ar vienotu nosaukumu aprakstītu visus reģiona ūdeņus. Pats nosaukums veidots asociējot ar krasta sališu indiāņiem, kas izsenis apdzivojuši šīs jūras piekrasti. 2009. gadā nosaukums oficiāli iekļauts ASV un Kanādas ģeogrāfisko nosaukumu reģistros.
Aglonas Katoļu ģimnāzija
Aglonas Katoļu ģimnāzija ir Aglonas bazilikas draudzes dibināta un uzturēta vispārējās izglītības iestāde, kura īsteno vispārējās pamatizglītības un vispārējās vidējās izglītības programmas.
Vēsture
1921. gada 5.novembrī Romas Katoļu baznīcas kūrija atvēra Aglonas vīriešu reālģimnāziju, kuru vadīja Aglonas dekāns Aloizijs Broks. Skolas vajadzībām pēc arhitekta Blankenburga projekta 1926. gadā sāka būvēt četrstāvu ēku. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 30. septembrī padomju vara slēdza skolu un ēkas konfiscēja. Pēc Otrā pasaules kara 1944. gadā to pārveidoja par vidusskolu, 1956. gadā par Aglonas internātskolu. 1961. gadā atklāja Aglonas vidusskolas pašreizējo ēku Daugavpils ielā 6 Ciriša ezera krastā. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1992. gadā Aglonas internātskolu pārdēvēja par Aglonas internātģimnāziju, kuru vadīja Andris Puzo.
1995. gada septembrī Ministru prezidents Māris Gailis un Rīgas metropolijas kūrijas arhibīskaps Jānis Pujats parakstīja vienošanos par skolas ēku nodošanu Romas katoļu baznīcai un pārveidošanu par katoļu ģimnāziju. 1995. gada 21. septembrī Latvijas Republikas Izglītības un zinātnes ministrija nodeva Romas katoļu baznīcai uz Aglonas bazilikas draudzes vārda nostiprināto nekustamo īpašumu un Aglonas internātģimnāzijas kustamo īpašumu. Tam pretojās skolas kolektīvs un skolas dibinātājs Preiļu rajona padome. 1996. gada maijā sākās tiesāšanās process, kuru 1999. gadā Aglonas internātģimnāzija zaudēja un pārcēlās uz Jaunaglonas lauksaimniecības skolas telpām.
1999. gada 8. septembrī skolas ēkā sāka darboties Aglonas Katoļu ģimnāzija.
Izglītības programmas
Skola īsteno Izglītības un zinātnes ministrijas licencētas mācību programmas:
Ēku rekonstrukcija
2014. gadā Latvijas valdība piešķīra gandrīz 44 000 eiro Aglonas Katoļu ģimnāzijas jumta remontam, bet 2015. gadā no līdzekļiem neparedzētiem gadījumiem gandrīz 200 000 eiro atvēlēja ēkas logu un durvju nomaiņai. Rekonstrukcijas rezultātā ģimnāzijas ēku kompleksu plānots pārvērst daudzfunkcionālā, kultūrizglītojošā centrā: vecajā ģimnāzijas korpusā paredzēta konferenču centra un viesnīcu kompleksa izveidošana; bijušās internātvidusskolas ēkā paredzēts izvietot Aglonas Katoļu ģimnāziju un dzīvojamo bloku pasniedzējiem, bet pārejā starp korpusiem tiks projektēta kapela, kura būs pieejama gan no konferenču centra puses, gan no ģimnāzijas puses. Pieguļošajā teritorijā ir paredzēta labiekārtota zona telšu pilsētiņas ierīkošanai, kurā būs vieta 2000 svētceļniekiem.
Strautiņš
Strautiņš var būt: