cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lūpas šķeltne un aukslēju šķeltne
Lūpas šķeltne un aukslēju šķeltne ir iedzimta aukslēju anomālija, viduslīnijā nesaaugot simetriskajiem aukslēju aizmetņiem, kā rezultātā netiek nodalīts mutes un deguna dobums. Sejas šķeltnes ir viena no izplatītākajām iedzimtajām anomālijām, kas bērnam var izraisīt estētiskus un funkcionālus traucējumus. Latvijā uz 700—800 jaundzimušajiem dzimst vidēji viens bērns ar šķeltni.
Bandžarmasina
Vēsture
Pilsēta ir vēsturisks bandžaru kultūras centrs, Bandžaras sultanāta galvaspilsēta kopš 16. gadsimta. 17. gadsimtā Nīderlandes Austrumindijas kompānija sāka kontrolēt galveno Bandžaras eksportpreci muskatriekstu. Otrā pasaules kara laikā pilsētu okupēja Japāna, bet 1945. gada septembrī to atbrīvoja Austrālijas karaspēks. Pēc Indonēzijas neatkarības nodibināšanās 4 gadus turpinājās Kalimantānas pretošanās cīņas, un īsu laiku pilsēta bija Lielās Dajakas federācijas galvaspilsēta. 1950. gadā Bandžarmasina kļuva par jaundibinātās Dienvidkalimantānas provinces galvaspilsētu (zaudēja statusu 2022. gadā, kad galvaspilsētu oficiāli pārcēla uz Bandžarbaru).
Druīds
Druīds bija priesteris ķeltu apdzīvotājās teritorijās (mūsdienās — Īrija, Lielbritānija, daļa Francijas) dzelzs laikmeta Eiropā.
Heinrihs VI
Heinrihs VI (la, de, scn; dzimis 1165. gada novembrī, miris ) bija Svētās Romas impērijas imperatora Frīdriha I otrais dēls. Vācijas karalis no 1190. gada, imperators no 1191. gada un Sicīlijas karalis no 1194. gada.
Druīds
Lielākoties ziņas par druīdiem ir saglabājušās sengrieķu un seno romiešu rakstītajos avotos. Druīdi baudīja augstu sociālo statusu ķeltu zemēs. Viņiem piedēvēja dzīvu cilvēku upurēšanas rituālus, reinkarnācijas ideju praktizēšanu, varoņteiku un maģisku poēmu pārzināšanu. Pie britiem un īriem druīdi agri zaudēja savu dzejnieku lomu, jo to vietā nāca bardi. IV—V gadsimtā, kad ķeltu zemēs izplatījās kristietība, druīdi nonivelējās līdz lauku ārstu, pūšļotāju statusam. Gallijā druīdisms tika iznīcināts krietni agrāk (I—II gadsimtā), jo šajās zemēs iebrukušie romieši apspieda druīdus un to praktizētos kultus.
Heinrihs VI
Jau četru gadu vecumā Āhenē kronēts par Vācijas karali. Kļuva par pretendentu uz Sicīlijas karalistes troni apprecot Sicīlijas karaļa Rožēra II meitu Konstanci. Saņemot milzīgu izpirkuma maksu par Ričarda I Lauvassirds atbrīvošanu, konsolidēja varu Sicīlijas karalistē. Heinriham VI tomēr neizdevās panākt, lai Vācijas tronis kļūtu par mantojamu.
Salietis
Salietis var būt:
Smiltenes novads
Smiltenes novads ir Latvijas 2021. gada administratīvi teritoriālās reformas gaitā 2021. gada 1. jūlijā izveidota Latvijas pašvaldība, kurā tika apvienots agrākais Smiltenes novads, Apes novads un Raunas novads. Robežojas rietumos ar Cēsu novadu, dienvidos ar Gulbenes novadu, austrumos ar Alūksnes novadu un ziemeļos ar Valmieras un Valkas novadiem, kā arī Igaunijas Valgas un Veru apriņķiem. Novada centrs atrodas Smiltenes pilsētā.
Mišela Eikersa
Mišela Anna Eikersa (en, dzimusi ) ir bijusī ASV futboliste, spēlē pussardzes pozīcijā. ASV sieviešu futbola izlases sastāvā spēlējusi trīs FIFA Pasaules kausos, divos no tiem, 1991. un 1999. gadā, izcīnot pirmo vietu. 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja pirmo vietu. 2002. gadā Eikersa tika atzīta par FIFA gadsimta labāko futbolisti. 2004. gadā Eikersa un Mija Hemma bija vienīgās sievietes, kas tika iekļautas FIFA 100 sarakstā.
Smiltenes novads
Teritoriālais iedalījums
Apes pagasts, Apes pilsēta, Bilskas pagasts, Blomes pagasts, Brantu pagasts, Drustu pagasts, Gaujienas pagasts, Grundzāles pagasts, Launkalnes pagasts, Palsmanes pagasts, Raunas pagasts, Smiltenes pagasts, Smiltenes pilsēta, Trapenes pagasts, Variņu pagasts un Virešu pagasts.
Daba
Vidējā temperatūra: -7 ° C janvārī, +16,5 ° C jūlijā. Nokrišņu daudzums 650—750 mm gadā, ar minimumu vidusdaļā.
Upes
Novads pilnībā ietilpst Gaujas baseinā. Lielākās upes — Gauja un tās pietekas:
Ūdenstilpes
Lielu ezeru novadā nav, augstienēs daudz nelielu ezeriņu, tai skaitā Juveris (0,8 km²) un Lizdoles ezers (0,5 km²).
Dabas aizsardzība
Novada centrā Gaujas apkaimē atrodas aizsargājamo ainavu apvidus Ziemeļgauja (tai skaitā Virešu dabas liegums). Ziemeļos dabas liegumi Melnsalas purvs, Sloku purvs, Lepuru purvs, Tetersalas meži, Melnupes meži, rietumos Raunas Staburags, vidusdaļā Mežole, Launkalne, Rauza un Šepka, austrumos daļa no Veclaicenes aizsargājamo ainavu apvidus.
Vēsture
Senatnē novadā jaukti dzīvojušas baltu un somugru ciltis, 10. gadsimtā tās pamatā bija latgaļi un igauņi. Vēlāk sāka iezīmēties latgaļu pārsvars. 13. gadsimta sākumā novada teritorijas lielākā daļa bija pakļauta Tālavai Gaujas kreisajā krastā un Atzelei labajā, paša novada teritorijā lielu pārvaldes centru nebija.
Pēc iekarotās Livonijas sadalīšanas novada dienvidi un rietumi nonāca Rīgas arhibīskapijas pakļautībā, ziemeļi un austrumi — Livonijas ordeņa pakļautībā. Ordeņa komtura pils bija Gaujienā, bīskapa pilis — Smiltenē un Raunā.
Labradoras pīle
Labradoras pīle (Camptorhynchus labradorius) ir izmirusi pīļu dzimtas (Anatidae) pīle, kas kādreiz bija sastopama Ziemeļamerikas ziemeļaustrumos. Labradoras pīle bija pirmā Ziemeļamerikas endēmiskā putnu suga, kas izmira pēc Kolumba ierašanās Amerikā. Tā bija reti sastopams putns jau pirms eiropiešu apmešanās šajā zemē un izmira drīz pēc kolonistu ierašanās (pēdējā Labradoras pīle tika nošauta 1878. gadā ).
Smiltenes novads
Vēsture
Livonijas kara rezultātā novads nokļuva Polijas-Lietuvas kopvalsts kontrolē kā Pārdaugavas Livonijas hercogistes daļa. Pēc ilgstoša kara 1629. gadā Zviedrija ar miera līgumu apstiprināja savas tiesības uz tās iekaroto Vidzemi.
Labradoras pīle
Informācija par Labradoras pīli ir ļoti skopa, tomēr daži fakti ir zināmi. Iemesli, kādēļ suga izmira, nav līdz galam izprasti, tādēļ Labradoras pīli uzskata par visnoslēpumaināko Ziemeļamerikas ūdensputnu sugu. Mūsdienās pasaules dabas muzejos glabājas 55 Labradoras pīles eksemplāri.
Smiltenes novads
Vēsture
Pēc Lielā Ziemeļu kara 1721. gadā novads nonāca Krievijas Impērijas kontrolē un ietilpa Vidzemes guberņas Valkas apriņķī.
Labradoras pīle
Labradoras pīle bija vienīgā suga Labradoras pīļu ģintī (Camptorhynchus). Zinātniskais nosaukums Camptorhynchus labradorius atvasināts no grieķu valodas un latviski nozīmē "mīksts" (kamptos), knābis (rhunkhos) un "no Labradoras" ( labradorius).
Izplatība
Labradoras pīle mājoja Ziemeļamerikas ziemeļaustrumos (ASV un Kanādā ). Vasaras mēnešus, visticamākais, tā pavadīja Labradorā, bet ziemas mēnešus gar Česapīka līča krastiem. Ligzdošanas areāls dabā šai sugai nekad netika atrasts, līdz ar to nav zināmi nedz ligzdošanas ieradumi, nedz dējuma lielums, nedz olu izskats. Iespējams, ligzdošanas areāls atradās Labradorā un Sentlorensa līča salās. Muzeju eksponātos ir dažas olas, kuras tiek piedēvētas Labradoras pīlei, bet to DNS izpēte apliecināja, ka neviena no šīm olām nepieder Labradoras pīlei.
Izskats
Sugai piemita dzimumu dimorfisms, un mātīti varēja viegli atšķirt no tēviņa. Mātīte bija pelēkbrūni raibumota ar baltu spārnu spoguli, atgādinot jūras pīli. Tās zods un pakakle gaišāki. Tēviņš melnbalts, atgādinot pūkpīli. Galva, kakls un krūšu augšējā daļa balti, arī spārni balti ar melnām primārajām lidspalvām. Uz galvas melna, ovāla josla, atgādinot cepurīti, ap kaklu šaura, melna "apkaklīte", nodalot kaklu no krūtīm, ķermenis melns. Melnās spalvas varēja būt arī tumši brūnas. Vaigi pūkaini, līdzīgi pūkpīlēm. Knābis melns vai brūnimelns, ap nāsīm oranžīgi dzeltens. Kājas melnas. Acis sarkanas vai oranžas.
Ciklopentāns
Ciklopentāns (C5H10) ir bezkrāsains, ūdenī nešķīstošs šķidrums ar savdabīgu smaržu. Neierobežoti jaucas ar etanolu un ēteri. Ciklobutāns pieder pie cikloalkāniem. Ciklopentāns ir viegli uzliesmojošs.
Labradoras pīle
Izmiršana
Labradoras pīle vienmēr ir bijusi reti sastopams ūdensputns, ļoti uzmanīgs un bailīgs, tādēļ pārmērīga putna medīšana nevarētu būt iemesls sugas izmiršanai. Iemesli Labradoras pīles izzušanai nav izprasti, bet viena no hipotēzēm ir dabas un vides izmaiņas, un pieņēmums, ka šīs pīles barības ziņā ir bijušas ļoti izvēlīgas un specifiskas, tādējādi nespējot piemēroties šīm izmaiņām, kas nāca līdz ar eiropiešu ierašanos. Šo hipotēzi netiešā veidā atbalsta Labradoras pīles knābis, kas malās ir neparasti elastīgs un mīksts.
Ciklopentāns
Molekulas uzbūve
Ciklopentāna molekulai ir saliekta piecstūra forma (molekula nav planāra). Divi oglekļa atomi vienmēr ir izvirzīti no pārējo triju atomu plaknes. Var būt divas ciklopentāna konformācijas, kas viegli pāriet viena otrā. Divaizvietotiem ciklopentāniem iespējama telpiskā izomērija, jo aizvietotāji var novietoties vienā pusē vai abās pusēs ciklam.
Labradoras pīle
Izmiršana
Labradoras pīles populācija strauji samazinājās 1840. gados, un pēdējie pīles eksemplāri tika iegūti 1870. gados. 1875. gadā Labradoras pīle tika nomedīta Longailendas salas piekrastes ūdeņos, bet pēdējā reize, kad tika nomedīta šī suga, bija 1878. gadā Elmairas tuvumā.
Ciklopentāns
Atrašanās dabā
Ciklopentāns atrodams dažu veidu naftā un to var iegūt no naftas pārstrādes produktiem.
Ežupe (Pedeles pieteka)
Ežupe (Igaunijā Keveroja (et)) ir Pedeles kreisā krasta pieteka Igaunijā un Valkas novadā.
Ciklopentāns
Ķīmiskās īpašības
Ciklopentānam raksturīgas parastās alkānu reakcijas, piemēram, aizvietošanās reakcijas pēc brīvo radikāļu mehānisma.
Ežupe (Pedeles pieteka)
Iztek no grāvju sistēmas meža masīvā Igaunijā. Tek dienvidrietumu virzienā. Lejtecē veido Igaunijas un Latvijas robežu. Ietek Pedelē pie valsts robežas. Upi nešķērso valsts autoceļi, tās krastos nav lielu apdzīvoto vietu.
Zamuels Bodens
Zamuels Bodens (en;, Kingstona pie Hallas — , Londona) bija Lielbritānijas šahists.
Biogrāfija
Bijis viens no 19. gadsimta spēcīgākajiem Anglijas šaha meistariem. Piedalījies vairākos šaha turnīros, bet 1858. gadā zaudējis maču ASV šahistam Polam Morfijam ar 2½:7½ (+1, =3, -6). 1853. gadā partijā pret R. Šulderu pieteicis oriģinālu matu ar diviem laidņiem, kas vēlāk ieguvis nosaukumu "Bodena mats". 1851. gadā anonīmi publicējis grāmatu A Popular Introduction to the Study and Practice of Chess ("Ievads šaha spēles izpētē un praksē"), kura bijusi populārā sava laika šahistu aprindās. Devis arī nozīmīgu ieguldījumu tādu atklātņu kā karaļa gambīts un Filidora aizsardzība teorijas attīstībā.
Višhoroda
Višhoroda (uk) ir pilsēta Ukrainā, Kijivas apgabala Višhorodas rajona centrs. Izvietojusies uz ziemeļiem no valsts galvaspilsētas Kijivas Dņepras kreisajā krastā pie Kijivas ūdenskrātuves.
Azartspēles (filma)
"Azartspēles" (en, zināma arī kā Deception) ir 2000. gada ASV krimināltrillera filma, kuras režisors ir Džons Frankenheimers. Galvenās lomas filmā atveido Bens Afleks, Gērijs Sinīzs, Šarlīze Terona, Deniss Farina, Džeimss Freins, Donals Logs un Klerenss Viljamss III. Filmas pirmizrāde notika.
Izbijis krāpnieks Rūdijs pieņem sava mirušā kameras biedra Nika identitāti, lai sāktu tikties ar Nika draudzeni. Drīz vien Rūdijs saprot, ka viņš pret paša gribu tiek iesaistīts kazino aplaupīšanā.
Varānu dzimta
Varānu dzimta (Varanidae) ir glodeņveidīgo infrakārtas (Anguimorpha) viena no zvīņrāpuļu dzimtām, kas apvieno 73 mūsdienās dzīvojošas sugas, kuras visas pieder pie vienas varānu ģints (Varanus). Varānu dzimtā ik pa laikam atklāj kādu jaunu sugu. Šiem atklājumiem ir divi iemesli: pirmais ir jaunāko ģenētisko pētījumu atklājumi, kas liek pārvērtēt esošo sistemātiku un kādu no pasugām izdalīt kā sugu, bet otrais iemsls ir tāds, ka pētnieki apgūst arvien jaunas, varānu pētniekiem līdz šim neapgūtas teritorijas. Varānu tuvākie mūsdienās dzīvojošie radinieki ir glodenes un indzobķirzakas.
Sistemātikas diskusijas
Varānu dzimtā ir vairākas izmirušo sugu ģintis, par kuru izdalīšanu kā atsevišķas ģintis vai apvienošanu ar varānu ģinti trūkst datu, vai arī ģintis būtu jāizdala atsevišķā dzimtā. Pastāv vairākas alternatīvas sistemātikas, kurās ģinšu skaits varānu dzimtā ir atšķirīgs. Turklāt viena no zinātnieku grupām 2008. gada sistemātikā (Conrad, Rieppel & Grande, 2008) varānu dzimtu ir likvidējusi, varānu ģinti iedalot varānveidīgo kladā (Platynota).
Vairāki sistemātiķi uzskata, ka varānu dzimtai piederīgas ir arī čūskķirzakas (Lanthanotus), savukārt citi sistemātiķi tās izdala atsevišķā dzimtā.
Mira Arojo
Mira Arojo (bg; dzimusi 1977. gada 11. jūlijā) ir bulgāru mūziķe, zināma, kā sekundārā vokāliste, viena no elektroniskās mūzikas grupas Ladytron taustiņinstrumentālistēm un dziesmu autorēm, kā arī diskžokeja. Viņa raksta un dzied dziesmas grupā Ladytron bulgāru valodā un angļu valodā. Pirms kļūt par profesionālu mūziķi, Arojo studēja Oksfordas Universitātes Ģenētikas fakultātē, kur ieguva doktora grādu.
Biogrāfija
Mira Arojo piedzima 1977. gadā Sofijā, Bulgārijā un ir bulgāru ebreju izcelsmes. Arojo pārcēlās ar savu ģimeni uz Izraēlu, kad viņai bija 10 gadu, pēc tam uz Angliju.
Pirmais muzikālais instruments, ko Arojo spēlēja, bija ģitāra. Kad viņa bija jaunāka, viņa spēlēja akordeonu. Lai arī viņas vecāki bija piesardzīgi attiecībā uz viņas lēmumu tiekties pēc mūzikas, Arojo vecāki tomēr bija atbalstoši un cienīja viņas lēmumu.
Zinātniskā karjera
Pabeidzot savu bakalaura izglītību, Arojo turpināja pēcdiploma pētījumus ģenētikā; viņa bija Dr. Fila. studente molekulārās ģenētikas nodaļā, bioķīmijas katedrā Oksfordas Universitātē, kur viņas pasniedzēji bija Dr. Fransuā Ksavjē Bars un profesors Deivids J. Šerats. 2003. gadā bioķīmijas katedra norādīja, ka Arojo bija pēcdiploma ģenētiķis un atzina viņas mūzikas grupas otro albumu Light & Magic.
Pretēji saviem apgalvojumiem, ka viņa ieguva doktora grādu ap 2002. gadu (tomēr tika arī apgalvots, ka vēl 2008. gadā viņa joprojām bija doktora grāda kandidāts), Arojo pameta zinātni un savu doktorantūras programmu pirms tās pabeigšanas un absolvēšanas. Intervijā The Sunday Mail viņa paskaidroja:"Mums visiem bija darbs, kad sākām Ladytron, tad pamazām mēs pametām tos. Es biju ģenētiķis, kas apguva doktorantūru un sapratu, ka laboratorijas darbs nav domāts man. Mēs darbojāmies Ladytron tai pat laikā un es izbaudīju to vairāk. Tas bija vienkāršāk un daudz jautrāk." Vēlākā intervijā, kad tika jautāts:"Acīmredzot jūs tikāt uzņemti kā doktorants Oksfordā. Izskatās pēc ļoti prestiža posta. Vai jums ir bijušas šaubas par akadēmijas pamešanu dēļ Ladytron?" Arojo atbildēja:"Jā. Pirmos trīs gadus būdama muzikālajā grupā Ladytron, es izvērtēju abus variantus, kamēr kļuva acīmredzams, ka es varētu kompromitēt abus, ja es turpinātu tā darīt. Es biju jauna un toreiz man bija daudz aizraujošāk ceļot pa pasauli, spēlējot mūziku."
Muzikālā karjera
1999. gada vasarā Liverpūles producenti un diskžokeji - Daniels Hants un Rubens Vū, iepazinās ar studentēm - Helēnu Marniju (caur vairākiem diskžokeju koncertiem) un Miru Arojo (caur savstarpēju draugu). Tā, kā visiem bija līdzīgas intereses mūzikā, viņi izveidojas elektroniskās mūzikas grupu Ladytron tajā pašā gadā. Kopš tā laika Arojo ir grupas sekundārā dziedātāja, kā arī spēlē sintezatorus un piedalās dziesmu vārdu rakstīšanā.
Arojo sadarbojās arī ar indīpopa grupu The Projects. Dziesmā "Don't Eat Meat" Mira bija vokāliste. Vēl viņa sadarbojās ar John Foxx & The Maths dziesmai "Watching a Building on Fire".
Personīgā dzīve
Arojo ir precējusies ar fotogrāfu Hariju Hardiju kopš 2010. gada. 2011. gadā tika paziņots, ka Arojo palika stāvoklī. Tiešām, 2012. gada 23. februārī Arojo dzemdēja meitu ar vārdu Noa. Pašlaik viņa dzīvo Londonā.
Arojo is pescetariāte un dzīvnieku tiesību aizstāve.
Arojo interesējas par arhitektūru un prezentēja 15 minūšu īsu filmu ar virsrakstu The Folly, kura ir par "vecas dāmas kotedžu, kurai jāpielāgojas attālinātajai apkārtnei, viņai arvien novecojot".
Instrumenti
Kad Ladytron uzstājas, Mira Arojo spēlē sintezatorus un dažreiz dzied. Viņas primārais sintezators ir Korg MS-20, kuru viņa izmanto kopš grupas pirmsākumiem.
Grupai uzstājoties, Arojo spēlēja šādus instrumentus:
Albuma Witching Hour tūres sākumā, Ladytron mēdza saviem četriem identiskajiem sintezatoriem Korg MS2000B dot savus nosaukumus, lai tos vieglāk varētu uzstādīt uz skatuves. Miras sintezatora nosaukums bija Babilonija.
Reihstāgs
Reihstāgs var būt:
Mikrofona aptauja 1987
1987. gada Mikrofona aptaujā par populārākās dziesmas statusu sacentās 59 dziesmas. Aptaujā pārliecinoši uzvarēja brāļu Āra un Saulcera Ziemeļu komponētā un dziedātā "Uzsniga sniedziņš balts" - kā informēja raidījuma veidotāji, par šo dziesmu bijuši saņemti 28 procenti skatītāju balsu, savukārt otrās vietas ieguvēja "Gandrīz tautasdziesma" saņēmusi 7 procentus, bet trešās vietas ieguvēja "Mežā" - 5 procentus. Aptaujā pirmoreiz piedalījās grupa "Pērkons", kura tikai togad atkal bija oficiāli atļauta, un debitēja otrajā vietā. Kā atmodas priekšvēstnesis izskanēja "Opus" kopā ar draugiem dziedātā "Sena kalpu dziesma".
Togad mainījās aptaujas balsu skaitīšanas principi: klausītāju vēstuļu vietā tika skaitītas anketas, tika ieviesta punktu sistēma, turklāt balsot bija iespējams arī noslēguma koncerta laikā. Tādēļ beigās "Uzsniga sniedziņš balts" saņēma 127 219 punktus.
Populārākās dziesmas apkopotas skaņuplatē "Mikrofons '87".
Aptaujā iesniegto dziesmu saraksts
1. A. Kukule un V. Lapčenoks, "Atvadas"
2. "Vaidava", "Dzimtenei"
3. V. Burakovs-Zemgals, "Zilais kalns"
4. K. Dimiters, "Visa pasaule tepat līdzās"
5. "Dzeltenie pastnieki", "Jaunais gads"
6. "Odis", "Jaunais gads"
7. "Jumprava", "Tālu aizgāja"
8. J. Hiršs, H. Ozols, "Lūgums"
10. "Turaidas Roze", "Mežā"
11. "Turaidas Roze", "Rīta serenāde"
12. "Eolika", "Mana dziesma lielā pasaulē"
14. "Pērkons", "Gandrīz tautasdziesma"
15. E. Liepiņš un "Ārprāts-88", "Maija ziedīte"
16. R. Trence, "Mana dziesma"
17. "Opus", "Sena kalpu dziesma"
18. M. Vilcāne, "Skumjas"
19. "Sīpoli", "Nekas nenotiek"
20. E. Vītols, "Pēdējā nakts"
21. "Remix", "Likteņlīnijas"
24. V. Lapčenoks, "Dzimtās vietas"
25. "Saime", "Princesīte"
26. Ž. Siksna, "Svētīgā zeme"
27. "Tukums-3", "Novēlējums"
28. "Eolika", "Daugava"
29. M. Krievkalne, "Šūpuļa dziesma mātei"
30. TREO vokālais ansamblis, "Tā katru nakti"
32. Ž. Siksna, "Šūpoles"
33. R. Trence, "Dārza valsis"
34. Ž. Siksna, "Atgriezies"
35. "Neptūns", "Romance"
36. "Metronoms", "Nāk nakts"
37. "Opus Pro", "Svētuguns"
38. "Credo", "Baltais zilonis"
39. A. Kukule, "Maza, maza meitenīte"
40. Ā. un S. Ziemeļi, "Uzsniga sniedziņš balts"
41. "Mīlas metronoms", "Daugaviņas maliņā"
42. R. Trence, "Paklausies"
43. U. Roze, "Rīgas kanāls"
44. V. Lapčenoks, "Biķernieku trase"
45. "Pērkons", "Neatvadīsimies"
46. "Ferrum", "Dzērvenīte"
47. "Zodiaks", "Vējš"
48. "Ornaments", "Ziņģe"
49. Ž. Siksna, "Skatiens no malas"
50. H. Sīmanis, "Atziņa"
51. "Remix", "Mēmele"
52. "Krasts", "Pēc pusnakts"
54. A. Sirmais un "Laiks", "Astoņas neļķes"
55. "Elpa", "Gan es tevi izauklēšu"
57. "Krasts", "Tēvam"
58. "Jauns mēness", "Nemanot"
59. "Reģions", "Pustrīs"
Kalifornijas jūras pīle
Kalifornijas jūras pīle (Chendytes lawi) ir izmirusi, aizvēsturiska pīļu dzimtas (Anatidae) nelidojoša jūras pīle. Tā ir bijusi plaši izplatīta pleistocēna epohā un holocēna epohas sākumā Ziemeļamerikas rietumkrastā: Kalifornijas krastos, Čenela salās un, iespējams, Oregonas krastos. Kalifornijas jūras pīle izmira 450.—250. gados pirms mūsu ēras. Tā ir vienīgā zināmā suga Kalifornijas pīļu ģintī (Chendytes). Tās tuvākie radinieki ir pūkpīles.
Izmiršana
Visticamākais, suga izmira pārāk intensīvu medību dēļ, taču izdzīvošanas spējas ietekmēja arī vides izmaiņas. Pīles tūkstošiem gadu lieliski jutās neapdzīvotajās Čenela salās, kurās nebija arī sauszemes plēsēju. Cilvēku ierašanās un apmešanās salās pirms 13 000 gadiem izmainīja drošo vidi. Ne tikai uzsākās nekontrolētas medības, bet līdz ar cilvēkiem ieradās plēsēji. Putni bija spiesti pamest vecās, drošās ligzdošanas vietas un apmesties mazākās salās.
Izskats un īpašības
Kalifornijas jūras pīle ir bijis liels ūdensputns. To augumā var salīdzināt ar Kanādas zosi, kuras ķermeņa garums var sasniegt 110 cm, svars 5,5 kg. Tipiska zoss ļoti labi jūtas uz sauszemes un labi staigā, bet slikti nirst. Tai ir slaida ķermeņa uzbūve un gurnu anatomija ļauj tai nostāties samērā vertikāli, uzlabojot spējas staigāt. Tomēr Kalifornijas jūras pīlei ir atšķirīga anatomija, līdzīga jūras pīlēm, kas liecina par lieliskām niršanas spējām. Tādēļ šo sugu sauc arī par nirējzosi.
Mikrofona aptauja 1985
1985. gada Mikrofona aptaujā piedalījās 30 dziesmas, par tām kopā nobalsoja 59 473 klausītāju. Par gada populārāko dziesmu kļuva Zigmara Liepiņa dziesma ar tautasdziesmas vārdiem, kas daudziem klausītājiem saistās ar tābrīža latviešu jaunekļu piespiedu dienestu padomju armijā Afganistānā ("Zibsnī zvaigznes aiz Daugavas"). Mirdza Zīvere kļuva par aptaujas pirmās vietas ieguvēju jau ceturto reizi (arī 1978., 1979. un 1984. gadā). Šis bija arī "Eolikas" triumfa gads ar divām dziesmām aptaujas pirmajā pieciniekā, kā arī ļoti veiksmīgs "Jumpravas" debijas gads: kopā ar Žoržu Siksnu dalīta 3. vieta ("Par rozēm") un 7. vieta ("Mākonis"). Pirmo un pēdējo reizi aptaujas noslēguma koncerts notika Latvijas Televīzijas jaunajā studijā Zaķusalā. Šī gada dziesmas netika izdotas skaņuplatē.
Mikrofona aptaujas 1985. gada populārākās dziesmas:
Kūzas Nikolaja universitāte
Kūzas Nikolaja universitāte, bieži izmanto abreviatūru UNICUSANO, ir privāta universitāte, kas 2006. gadā dibināta Itālijas galvaspilsētā Romā. Universitāte ir nosaukta Romas katoļu kardināla, zinātnieka un astronoma Kūzas Nikolaja vārdā. Universitāti veido četras fakultātes, kurās var apgūt pedagoģiju, tieslietas, ekonomiku un politoloģiju. Kopš 2010. gada universitātes rektors ir Džovanni Puoti (Giovanni Puoti). No 2006. līdz 2010. gadam rektors bija Sebastiāno Skarčella (Sebastiano Scarcella).
Asarveidīgās
Asarveidīgās jeb asarveidīgās zivis (Perciformes) ir īsto kaulzivju (Teleostei) kārta, kas pieder dzelkņstarzivju divīzijai (Acanthopterygii). 2016. gadā, balstoties uz ģenētiskajiem pētījumiem, kārtai tika veikta nozīmīga revīzija, to padarot monofilētisku. Saskaņā ar jauno sistemātiku kārta apvieno 61 zivju dzimtu, kas tiek iedalītas 9 apakškārtās.
Kopējās iezīmes
Asarveidīgajām zivīm galvenā, kopējā pazīme ir muguras spuras un anālā spuras, kas sadalītas divās daļās. Priekšdējai spuras daļai ir asi stari, aizmugurējai mīksti. Abas daļas var būt dalēji savienotas vai pilnībā atdalītas. Vēdera spurām ir viens ass stars un līdz skaitā pieciem mīksti stari. Šīs spuras asarveidīgajām zivīm novietotas izteikti uz priekšu — zem zoda vai vēdera. Zvīņas parasti ir ktenoidālas, lai gan reizēm tās ir gludas.
Speilukolns
Speilukolns (arī Spilukalns) ir ciems Svariņu pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 279 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Speilukolna ezers, Loceitis.
Zaļie/Eiropas Brīvā apvienība
Zaļo/EBA grupa, tika izveidota pēc 1999. gada 5. Eiropas Parlamenta vēlēšanām, tagad tā sastāv no piecām atsevišķām Eiropas politiskām partijām, lielākā no tām Eiropas Zaļā partija (EGP) un daļa no Eiropas Brīvās apvienības (EBA) un mazāka Eiropas Pirātu partija (EPP), Volt Europa (Volt) un daļa no Animal Politics EU (APEU). EBA sastāv no partijām, kas pārstāv bezvalstnieku valstis, reģionālās un mazākumtautību politiskās intereses. Grupa kopumā ir ierobežojusi savu dalību ar progresīvām partijām. Šīm Eiropas partijām pievienojas EP deputāti no nepiederošām nacionālajām partijām, tostarp Nīderlandes Eiropa Transparent (2004–2009) un Zviedrijas (2009–2014), Vācijas (2014–) un Čehijas (2019–) Pirātu partijas.
Kur ir mans autiņš, vecīt?
"Kur ir mans autiņš, vecīt?" (en) ir 2000. gada komēdija, kuras režisors ir Denijs Leiners. Galvenās lomas filmā atveido Eštons Kučers, Šons Viljams Skots, Kristija Svansona, Dženifere Gārnere un Marla Sokolova. Filmas pirmizrāde notika.
Džese un Česters ir divi labākie draugi. Kādu rītu viņi pamostas ar smagām paģirām un nekādām atmiņām par iepriekšējo nakti. Kad abi iziet no mājas, viņi saprot, ka Džeses mašīna ir pazudusi. Tā kā mašīnā atradās dāvanas Džeses un Čestera draudzenēm kopā būšanas jubilejā, abi dodas meklēt pazudušo mašīnu.
Humpoleca
Humpoleca (cz) ir pilsēta Čehijā, Visočinas apgabala Pelhržimovas apriņķī.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz 1178. gadā. No 13. līdz 15. gadsimtam apkārtnē ieguva sudrabu, vēlāk pazīstama kā audumu ražošanas centrs, maksimumu sasniedzot 19. gadsimtā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Cilvēki
Humpoleca ir antropologa Aleša Hrdličkas (Aleš Hrdlička, 1869—1943) un dzejnieka Ivana Marina Jirousa (Ivan Martin Jirous, 1944—2011) dzimtā pilsēta.
Derventvoters
<mapframe text="Derventvoters" width=290 height=290 zoom=12 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q934551" }
Derventvoters (en vai ) ir ezers Apvienotajā Karalistē, Anglijas ziemeļrietumos, Kambrijas ceremoniālajā grāfistē. Viens no lielākajiem ezeriem Leikdistriktas nacionālā parka teritorijā.
Ezers ir populāra atpūtas vieta ar ievērojamu ainavisku vērtību. Ezerā vairākas salas, lielākā no tām ir Svētā Herberta sala, nosaukta 7. gadsimta svētā vārdā, kas tajā bija apmeties. Salu atļauts apmeklēt 5 dienas gadā. Ezers, iespējams, ir pēdējā vietu, kurā dzīvo lašu dzimtas sīgu ģints zivs Coregonus vandesius.
Tautas Balss (1921—1922)
"Tautas Balss" bija dienas laikraksts latviešu valodā. Laikraksts iznāca no 1921. līdz 1922. gadam, sešas reizes nedēļā. To izdeva akciju sabiedrība "Tauta".
Žurnāla atbildīgais redaktors bija Gustavs Reinhards.
Kaičupe
Kaičupe (arī Kaicupe, Kalčupe, Igaunijā Ujuste (et)) ir Gaujas labā krasta pieteka Igaunijā un Valkas novadā.
Iztek no Kīviti ezera Igaunijā. Tek rietumu virzienā. Lielākā pieteka Latvijā - Bebrupe. Ietek Gaujā pie Beku mājām. Latvijas teritorijā upi šķērso valsts autoceļš P23 (Valka—Vireši), Latvijā tās krastos nav lielu apdzīvoto vietu.
Difija-Helmana atslēgu apmaiņa
Difija-Helmana atslēgu apmaiņa jeb DH ir kriptogrāfisks algoritms/protokols (jo tur ir iesaistītas vismaz 2 puses) simetrisko atslēgu apmaiņai (ģenerēšanai) izmantojot nedrošu (kuru noklausās) kanālu. Šī metode pirmo reizi tika publicēta 1976. gadā.
Darbība
Pēc tam no saņemtajiem datiem aprēķina: s šajā gadījumā ir simetriskā atslēga vai slepeni dati no kuriem iegūst simetrisko atslēgu.
Ja datu kanālu ne tikai noklausās, bet var arī izmainīt, tad vidū var ierīkot 2 atsevišķas sesijas uz abiem galiem un dabūt atšifrētos datus no turienes. Šo ievainojamību var novērst autentificējot vienu vai abus galus (piem., TLS gadījumā parametri P,G stāv serverī un tas katrai klienta sesijai ģenerē savu X,Y un pie ServerHello nosūta P,G,Y parakstītus ar servera sertifikāta privāto atslēgu (parasti tā ir RSA atslēga), tā kā, ja parakstītos datus pa vidu izmainītu, tie vairs neatbilstu servera sertifikāta un tādejādi šo jaukšanos pa vidu varētu pamanīt.)
Lai arī plašāk lietotajos DH pielietojumos (TLS, SSH un līdzīgi) gandrīz vienmēr katrai jaunai sesijai ģenerē jaunus (X,Y), ir iespējams arī variants, kad atslēgu (X,Y) uzģenerē vienreiz un lieto daudzām sesijām. Šādā gadījumā publisko atslēgu (P,G,Y) var ielikt sertifikātā (kopā ar citiem datiem) un to sertifikātu var parakstīt kāds CA. TLS_DH_RSA un TLS_DH_DSS ciphersuites lieto sertifikātus ar šādu atslēgu. Tādā gadījumā, izveidojot sesiju, otrs gals (klients) uzģenerē savu atslēgu pāri un aizsūta savu publisko atslēgu (kā parasti). Vēl, ja šajā gadījumā lieto klienta autentifikāciju, klienta sertifikāts arī var saturēt statisku DH publisko atslēgu. (Tai gan ir jābūt bāzētai uz tiem pašiem parametriem (P.G) kā serverim). TLS šajā gadījumā vienmēr aprēķinās vienu un to pašu slepeno simetriskās atslēgas komponentu. Šis ir vienīgais TLS klienta autentifikācijas gadījums, kad klients neko neparaksta. DH tādejādi var būt ar:
Piemērs
Šajā piemērā ir lietoti mazi skaitļi, tie ir pārāk mazi lai nodrošinātu reālu drošību, bet tie ir vienkārši aprēķināmi. Darbības principi nemainās.
Parametri: P=23, G=5;
galā "a" izvēlas Xa=6 un aprēķina Ya:
galā "b" izvēlas Xb=15 un apreķina Yb:
gals "a" aizsūta galam "b" savu Ya (8), gals "b" aizsūta galam "a" savu Yb (19)
gals "a" aprēķina s:
gals "b" aprēķina s:
Ja kādam ir pieejami abi X (Xa un Xb), s var sarēķināt arī šādi:
Operāciju x mod y garā (bet vienkāršā) veidā ar kalkulatoru var sarēķināt arī šādi: x/y --> būs kaut kāds skaitlis z,nnn, nnn ignorē, sarēķina x-y*z, kas ir dalīšanas atlikums, tas arī ir rezultāts.
Tallinfilm
"Tallinfilm" (et) — līdz 1991. gadam padomju, pēc Igaunijas neatkarības atgūšanas — Igaunijas spēlfilmu, dokumentālo filmu un animācijas filmu kinostudija. Likvidēta 2001. gadā.
Kinostudijas vēsture
Kinostudija Tallinā tika dibināta 1940. gadā pēc Igaunijas pievienošanas PSRS uz 1940. gadā nacionalizētās studijas "Eesti Kultuurfilm" bāzes. Sākotnēji tā bija kinohroniku un dokumentālo filmu studija. Otrā pasaules kara laikā tā nedarbojās, kinohronikas tika veidotas studijās "Ļenfilm" un "Mosfilm".
No 1941. gada — Igaunijas kinohroniku studija, no 1947. gada — Tallinas kinostudija.
Kinostudijas direktori
== Studijā uzņemtās spēlfilmasundefined ==
Spēlesķeiri
Spēlesķeiri ir ciems Turku pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 172 km attālumā no Rīgas.
Augusts Ķešāns
Augusts Ķešāns (1881-1954) bija latviešu ķīmiķis, Latvijas Universitātes profesors. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem. Viens no latviešu valodas ķīmijas terminoloģijas radītājiem.
Dzīvesgājums
Dzimis 1881. gada 27. oktobrī Mores pagasta Peļņu mājās lauku amatnieka Dāvida Ķešāna ģimenē. Mācījās Mālpils pagastskolā un Rīgas Pētera I reālskolā (1896-1902). Piepelnījās ar privātstundām, kādu laiku strādāja kancelejā. Studēja Rīgas Politehniskā institūta Ķīmijas nodaļā (1903-1913), kur vēlāk strādāja par asistentu, Pirmā pasaules kara laikā evakuējās uz Ukrainu. 1919. gadā Augusts Ķešāns atgriezās Rīgā un turpināja strādāt par asistentu Latvijas Universitātes Ķīmijas fakultātē. 1926. gadā ievēlēts par privātdocentu, pēc doktora disertācijas "Pētījumi par mangāna un kobalta borātiem" aizstāvēšanas par docentu, lasīja lekcijas neorganiskajā ķīmijā. 1933. gadā Augusts Ķešāns kļuva par profesoru un Ķīmijas fakultātes dekānu, strādāja par žurnāla "Ķīmijas apskats" redaktoru. Kad 1944. gada rudenī universitātes rektora pienākumu izpildītājs inženierzinātnieks Vilhelms Burkēvics pameta Latviju, Universitātes vadību viņš uzticēja ķīmijas profesoram A. Ķešānam. Pēc Otrā pasaules kara 1945. gadā sāka nodarboties ar bora savienojumu pētīšanu, 1946. gadā sāka vadīt Latvijas Zinātņu akadēmijas Ķīmijas institūta Neorganiskās ķīmijas laboratoriju. Miris 1954. gada 10. aprīlī, apglabāts Pirmajos Meža kapos.
Saūds
Saūds var būt:
Krimas apgabals (PSRS)
Krimas apgabals (ukraiņu: Кримска область) bija PSRS administratīva vienība, kas pastāvēja no 1945. līdz 1991. gadam. No 1945. līdz 1954. gadam tā ietilpa KPFSR sastāvā, bet no 1954. līdz 1991. gadam — Ukrainas PSR sastāvā. Administratīvais centrs bija Simferopole.
Vēsture
Pēc krimas tatāru deportācijas 1944. gada 18.-20. maijā, 1945. gadā tika likvidēta Krimas Autonomā Padomju Sociālistiskā Republika. 1945. gada 30. jūnijā autonomijas vietā tika izveidots Krimas apgabals.
1954. gada 19. februārī PSRS Augstākās Padomes prezidijs izdeva dekrētu par Krimas apgabalu nodošanu no KPFSR Ukrainas PSR.
1991. gada 20. janvārī Krimas apgabalā notika referendums par Krimas APSR atjaunošanu, kas bija pirmais plebiscīts PSRS vēsturē. Par Krimas Autonomās Padomju Sociālistiskās Republikas atjaunošanu nobalsoja 1 343 855 cilvēki jeb 93,26 % no visiem balsstiesīgajiem.
1991. gada 2. februārī Ukrainas PSR Augstākā padome pieņēma likumu "par Krimas ASR atjaunošanu Ukrainas PSR sastāvā, tika atjaunota Krimas APSR.
Sēklas pūslītis
Sēklas pūslītis (la) ir vīriešu pāra orgāns, kas atrodas aiz urīnpūšļa. Sēklas pūslīši ir nelielas sēklas krātuves, kas saistītas gan ar sēklas kanāliņiem, gan ar urīna izvadkanāla prostatas daļu.
Funkcija
Ražo viskozu bāzisku sekrētu ar fruktozi, kas veido 65% no spermas daudzuma. Fruktoze nepieciešama spermatozoīdu katabolismam. Lipofuscīna granulas no mirušajām epitēlija šūnām var dot sekrētam iedzeltenu krāsu.
Sentinel-1A
Sentinel-1A ir Eiropas Kosmosa aģentūras un EUMETSAT organizācijas Zemes tālizpētes pavadonis, daļa no Copernicus programmas. Ar to tiek novērots jūras ledus, naftas plankumi, jūras vēji un viļņi, zemes izmantošanas izmaiņas, zemes deformācijas, plūdu un zemestrīču postījumi. Pavadonis orbītā tika palaists 2014. gada aprīlī.
Kosmisko aparātu izgatavoja uzņēmums Thales Alenia Space uz platformas Prima bāzes. Tam ir uzstādīts C joslas sintezētās apertūras radars, kas darbojas 5,405 GHz frekvencē.
Lidojuma gaita
Sentinel-1A tika palaists 21:02 UTC ar Krievijas nesējraķeti Sojuz-ST/Fregat-MT no Gviānas kosmiskā centra Franču Gviānā.
2014. gada 6. oktobrī tika sākta Sentinel-1A ekspluatācija.
Sentinel-1A 2014. gadā tika izmantots retranslācijas sistēmas European Data Relay System izmēģināšanai, datus pa optisko kanālu sūtot uz pavadoni Alphasat.
Sāmuelsons
Sāmuelsons (sv — 'Sāmuela dēls', no personvārda Sāmuels (Samuel); sieviešu dzimtē Sāmuelsona ) ir zviedru cilmes uzvārds, kam citās ģermāņu valodās sastopami līdzīgi uzvārdi ar tādu pašu cilmi — Semjuelsons (en) un Sāmuelsens (da). Cilvēki ar šo uzvārdu:
Šeibelis
Šeibelis var būt:
Lee-Enfield
Lee-Enfield' vai Enfield ir ar aizslēgu darbināma, ar magazīnu darbināma atkārtotas šaušanas šautene, kas 20. gadsimta pirmajā pusē kalpoja kā galvenais Britu impērijas un Sadraudzības militāro spēku šaujamierocis un bija Lielbritānijas armijas šautene. standarta šautene no tās oficiālās pieņemšanas 1895. gadā līdz 1957. gadam. Pirmā pasaules kara versijas bieži tiek sauktas par "SMLE", kas ir saīsinājums no kopējā "Short, Magazine, Lee-Enfield" varianta.
Durklis
Šautenei līdzi nāk durklis ar dunča veida asmeni, kura rokturis izgatavots no koka. Asmens garums 430 mm. Durklis ir piestiprināts pie masīva apakšstobra stiprinājuma (nevis pie stobra), lietots atsevišķi no šautenes, sver 510 g, apvalks tam ir 205 g. Vēlākajās modifikācijās varēja izmantot arī adatas veida durkli.
Vīķu purvs
Vīķu purvs ir dabas liegums Dobeles novada Lielauces pagastā. Ietver Lielauces ezeru ar apkārtni un no tā dienvidos esošo Vīķu purvu. Vīķu purvs ir aizsargājama teritorija no 1977. gada. 1987. gadā pārveidota par dzērvenāju liegumu, 1999. gadā liegumam pievienots ezers ar piekrastes mežu, 2003. gadā, vadoties no ornitoloģiskiem apsvērumiem, pievienotas papildu mežu teritorijas. Pašlaik liegums galvenokārt aizsargātu migrējošos (sējas zoss) un ligzdojošos (ziemeļu gulbis, cekuldūkuris) ūdensputnus. Pavisam kopā teritorijā konstatētas 24 Latvijas vai Eiropas Savienības līmenī nozīmīgas putnu sugas. Liegumā sastopami Latvijā aizsargājami biotopi — hāru ezers, kam raksturīgs dzidrs ūdens, maz izšķīdušo minerālvielu un bagātīgs zemūdens augājs, ko veido mieturaļģes, nogāžu un gravu meži, kā arī pārejas purvi un slīkšņas ar aizsargājamiem augiem, kas šajā vietā ir izcili Zemgales un Latvijas mērogā. Natura 2000 teritorija.
Bandeira
Bandeira (pt) ir 2892 metrus augsts kalns Brazīlijas dienvidaustrumos, uz Espiritu Santu un Minasžeraisas štatu robežas. Tā ir Brazīlijas trešā augstākā virsotne. Līdz 1965. gadam tika uzskatīta par valsts augstāko punktu, līdz tika nomērīts Neblinas un 31. Marta kalna augstums. Ir nostāsts, ka kalna nosaukums ("Karoga kalns") radies no tā, ka Brazīlijas imperators Pedru II licis kalna virsotnē ierīkot karoga mastu.
Spičkova
Spičkova ir ciems Lazdulejas pagastā, Balvu novadā. Atrodas 238 km attālumā no Rīgas.
Sforca
Sforca var būt:
Franko Barēzi
Franko Barēzi (it, dzimis ) ir bijušais Itālijas futbolists un futbola treneris. Spēlēja aizsarga pozīcijā. Visu savu karjeru Barēzi pavadīja AC Milan komandā, 15 gadus esot arī komandas kapteinis. Kopā ar Milānas komandu Barēzi ieguva sešus Serie A titulus, trīs UEFA Čempionu līgas titulus un divus UEFA Superkausus.
Itālijas futbola izlases sastāvā Barēzi ir spēlējis 1980. un 1988. gada Eiropas čempionātā, kā arī trīs FIFA Pasaules kausos, 1982. gadā izcīnot čempionu titulu.
Franko vecākais brālis Džuzepe Barēzi arī bija futbolists.
Sasniegumi
Milan
Individuālie sasniegumi
Detaija sala
Detaija sala (en, fr) ir ap 850 m gara un līdz 350 m plata klinšaina saliņa Antarktīdas piekrastē. Izvietojusies pie ieejas Lalemāna fjordā 3,5 km uz ziemeļrietumiem no lielākās Andresena salas Lubē krastā. Sala izstiepta ziemeļu—dienvidu virzienā; krasta līnija stipri izrobota, piekrastē vairākas nelielas saliņas.
Salu atklāja franču antarktiskā ekspedīcija (1908—1910) Žana Batista Šarko vadībā un nosauca par godu Puntaarenasas iedzīvotājam, vaļu medību kompānijas Sociedad Ballenera Magallanes īpašniekam M. Detaijam (M. Detaille), kurš palīdzēja ar ekspedīcijas apgādi Disepšenas salā. Salas atkārtoti nokartēja britu ekspedīcija 1956. gadā un visu salu grupu nosauca par Lenta salām (Lent Islands). No 1956. līdz 1959. gadam salā darbojās britu polārstacija Detaijailenda.
Krimas Autonomā Padomju Sociālistiskā Republika
Krimas Autonomā Padomju Sociālistiskā Republika (krimas tatāru: Qırım Muhtar Sotsialist Şuralar Cumhuriyeti) bija autonoma republika Krimas pussalas teritorijā, kas pastāvēja no 1921. gada 18. oktobra līdz 1945. gada 30. jūnijam un no 1991. gada 12. februāra līdz 1992. gada 26. februārim.
Vēsture
Krimas Autonomā Sociālistiskā Padomju Republika tika izveidota 1921. gada 18. oktobrī KPFSR sastāvā, vēlāk pārdēvēta par Krimas Autonomo Padomju Sociālistisko Republiku saskaņā ar 1936. gada PSRS, KPFSR un 1937. gada Krimas APSR konstitūcijām.
1945. gada 30. jūnijā šo autonomo republiku pārveidoja par Krimas apgabalu, kas 1954. gada 26. aprīlī tika nodota Ukrainas PSR sastāvā. 1991. gada 12. februārī autonomija tika atjaunota kā Ukrainas PSR sastāvdaļa (no 1991. gada 24. augusta neatkarīga Ukraina), 1992. gada 26. februārī tā tika pārdēvēta par Krimas Republiku, bet 1994. gada 21. septembrī par Krimas Autonomo Republiku.
Detaille
Detaille var būt:
Ivankiva
Ivankiva  ir pilsētciemats Ukrainas Kijivas apgabalā. Izvietojies Teterivas upes krastā 80 km uz ziemeļrietumiem no galvaspilsētas Kijivas. Administratīvi pakļauts Višhorodas rajonam.
Vēsture
Senatnē Ivankiva tika saukta par Trudinovu. Kopš 1589. gada saukta vietējā muižnieka Ivana Proskuras vārdā. Pēc pievienošanas Krievijai 1793. gadā Ivankiva kļuva par pagasta miestu. Pēc Čornobiļas AES katastrofas 1986. gadā Ivankiva kļuva par Pripjatas evakuēto iedzīvotāju sākotnējo pieņemšanas vietu. Līdz 2020. gada reformai bija rajona centrs.
Todors Živkovs
Todors Hristovs Živkovs (bg; dzimis, miris ) komunistiskās Bulgārijas (Bulgārijas Tautas republikas) faktiskais valsts vadītājs no 1954. līdz 1989. gadam. Būdams viens no PSRS valdībai vislojālākajiem valstu vadītājiem, palika amatā 35 gadus. Šajā laikā valstī tika nodrošināta stabilitāte, tomēr uzkrājās ekonomiskas un sociālas problēmas. 1965. gadā tika novērsts apvērsuma mēģimājums, kura rezultātā būtu nodibinājies konservatīvāks, Ķīnai draudzīgāks režīms. 1984. gadā Živkova valdība sāka kampaņu par Bulgārijas turku asimilāciju, spiežot tos bulgarizēt uzvārdus. 1989. gadā Bulgārija pēkšņi atļāva turkiem izbraukt no valsts un 3 mēnešos no valsts izbrauca 300 000 cilvēku. Tas nostādīja Bulgāriju sarežģītā ārpolitiskā situācijā un 1989. gada novembrī Živkovs bija spiests atkāpties no amata, bet pēc mēneša Bulgārijas Komunistiskā partijas zaudēja varas monopolu.
Spirgini
Spirgini ir ciems Kaunatas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 277 km attālumā no Rīgas.
Autonoma republika
Autonoma republika ir administratīvā iedalījuma forma, kas ir līdzīga provincei vai štatam. Ievērojams skaits autonomo republiku atrodas pēcpadomju valstīs, bet lielākā daļa no tām ir daļa no Krievijas. Daudzas no šīm republikām tika izveidotas padomju laikā kā Autonomās padomju sociālistiskās republikas jeb APSR.
Sniķers
Sniķers, arī Sniķeris (vaclatviešu valodā: galdnieks, kokgriezējs, apvidvārds: šņukuris ) var būt:
Solo
Solo (no — "viens pats")  var būt:
Deep Blue
Deep Blue bija IBM kompānijas radītais šaha superdators.
Vēsture
Deep Blue bija pirmais dators, kas uzvarēja pasaules čempionu šahā. Tika organizēti divi mači ar Gariju Kasparovu. 1996. gada februārī Filadelfijā Kasparovs bija pārāks ar 4:2, bet atbildes mačā 1997. gada maijā Ņujorkā viņš zaudēja ar 2½:3½.
Šiem mačiem bija liela ietekme uz Kasparova dibinātās Profesionālā šaha asociācijas likteni, jo 1996. gadā tā zaudēja savu galveno sponsoru kompāniju Intel sakarā ar Kasparova lēmumu spēlēt maču pret viņu tiešo konkurentu radīto superdatoru, un tas vēlāk noveda pie asociācijas faktiskas izjukšanas.
Tehniskais raksturojums
Deep Blue bija IBM superdatora klāsteris RS/6000 SP. Tajā bija uzstādīti 480 šaha procesoru un 30 procesoru P2SC. Katrā no 30 mezgliem bija 4 GB diska atmiņas. Katrs speciālais šaha procesors varēja apskatīt no 2 līdz 2,5 miljonu šaha pozīciju sekundē. Deep Blue programmas nodrošinājums bija uzrakstīts C valodā un strādāja AIX 4.2 operāciju sistēmā. 1997. gadā Deep Blue bija 259. vietā starp visas pasaules superdatoriem.
Straubergs
Straubergs var būt:
Cucuri
Cucuri var būt:
Karulas nacionālais parks
<mapframe text="Karulas nacionālais parks" width=300 height=300 zoom=10 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q1751660" }
Karulas nacionālais parks atrodas Karulas augstienē, kas ir 5—8 km plata pakalnu drumlinu josla. Tie izveidojušies ledāju pārvietošanās laikā. Starp drumliniem izvietojušies purvi, purvaini meži un ezeri. Kopumā Karulas nacionālajā parkā ir 60 sekli un dūņaini ezeri, kas ir lieliska mājvieta daudziem augiem. Nacionālā parka augstākā virsotne ir Torņa kalns (Tornimägi) — 137 m virs jūras līmeņa.
Vitālijs Sorokins
Vitālijs Sorokins bija Latvijas ģeologs, ģeoloģijas un mineraloģijas zinātņu kandidāts (1972), ģeoloģijas zinātņu doktors (1993), Latvijas Universitātes vies-asociētais profesors. Pētīja Galvenā devona lauka karbonātiskās frānas stratigrāfiju.
Dzīves gājums
Vitālijs Sorokins dzimis 1936. gada 3. decembrī Kalnu Altaja autonomajā apgabalā, Maimas-Čergačaka ciemā (mūsdienās Maima), Krievijas Federācijā ceļu būves inženiera Semjona Sorokina ģimenē. Šajā laikā viņš ar ģimeni bija norīkots uz Kalnu Altaju ceļu būvdarbos. Pēc Otrā pasaules kara ģimene pārcēlās uz Latviju. Tajā laikā jauno Vitāliju interesēja ģeoloģija un viņš savu akmeņu kolekciju parādīja ģeologam Jānim Grestem. Greste vēl vairāk pamudināja Vitāliju pievērsties ģeoloģijai, un pēc skolas pabeigšanas viņš iestājās Maskavas ģeoloģiskās izpētes institūtā, kuru beidza 1959. gadā kā ģeoloģijas un derīgo izrakteņu izpētes kalnu inženieris, ģeologs.
No 1960. gada jūnija sāka strādāt Ģeoloģijas institūtā inženiera amatā, bet 1961. gadā jau tika izdota pirmā publikācija (par frānas stāva Daugavas svītas skalojuma brekčijām). Pēc Dabas un vēstures kalendāra izveidošanas sākās Sorokina sadarbība ar tās redakciju, un sākot ar 1963. gada laidumu, viņš tur publicēja dažādus populārzinatniskus rakstus par ģeoloģijas tēmām latviešu valodā. Par aktīvu dalību zinātniskajā un sabiedriskajā dzīvē Sorokins tika apbalvots ar nozīmēm «Dzīļu pētniecības izcilnieks» (1967. g.) un «Jaunajam ražošanas pirmrindniekam», kā arī ar dažādiem goda rakstiem. 1972. gadā Maskavas ģeoloģiskās izpētes institūtā aizstāvēja zinātņu kandidāta disertāciju par tēmu: «Galvenā devona lauka rietumdaļas apakšējās un vidusfrānas baseinu attīstības etapi (Pļaviņu-Sņežas laiks)». Tad viņš tika paaugstināts no vecākā inženiera un ieņēma jaunākā zinātniskā līdzstrādnieka amatu. Vēlāk viņu paaugstināja līdz vecākajam zinātniskajam līdzstrādniekam.
Sorokins pētīja devona (frānas stāva) litoloģiju un stratigrāfiju. Svarīgākās publikācijas un atskaites bija veltītas sedimentācijas procesu periodiskuma jautājumiem un Austrumeiropas platformas ziemeļrietumu baseinu dažādu fāciju nogulumu savietošanas, stratigrāfijas, paleoģeogrāfijas un paleoekoloģijas pētījumu metodikas izstrādāšanai. 1974. gadā Sorokins sagatavoja un nodeva publicēšanai monogrāfiju "Vēlā devona frānas laikmeta Krievijas platformas ziemeļrietumu attīstības etapi" (krievu val.). Sorokins bija Baltijas RSSK atbildīgais redaktors, Baltijas reģionālās starpresoru stratigrāfiskās komisijas devona un karbona sekcijas priekšsēdētājs, uzstājās ar atskaitēm vissavienības un reģionālajās sapulcēs, konferencēs, semināros u.c. ģeoloģiskajos pasākumos.