cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Magdalēna Neinere
2008.—2009. gada Pasaules kausa sezona
Neinerei turpinājās neveiksmju sērija arī 2009. gada Pasaules čempionātā, kur viņa sirga ar saaukstēšanos un daudziem neprecīziem šāvieniem. Sprintā M. Neinere finišēja 8. vietā, kur viņa nokrita nobrauciena nogāzē, un iedzīšanā viņa finišēja 11. vietā. Kārtējo reizi viņa nestartēja 20 km individuālajā distancē un saaukstēšanās dēļ viņa nepiedalījās jauktajā stafetē. Savu vienīgo medaļu Phjončhanā viņa ieguva kopā ar Martinu Beku, Andrea Henkeli un Kati Vilhelmu dāmu stafetē, kur tika izcīnīta 2. vieta. Pēdējā čempionāta dienā masu startā viņa ierindojās 7. vietā.
Tirza (stacija)
Vēsture
Staciju slēdza kopā ar visu līniju (Ieriķi—Gulbene—Abrene) ap 1999. gadu. PSRS laikā no stacijas uzbūvēts atzars uz raķešu karaspēka daļas Nr. 89502 pārkraušanas laukumu. Tirzas stacijā bija 3 sliežu ceļi, pirms slēgšanas vairs tikai divi. 2009. gadā sliedes demontētas.
Magdalēna Neinere
2008.—2009. gada Pasaules kausa sezona
Olimpiskajā sagatavošanās posmā Vankūverā 2009. gada martā Neinere ieguva 2008.—2009. gada Pasaules kausa individuālās distances uzvarētājas titulu, lai arī nebija uzvarējusi nevienā sezonas posmā šajā distancē. Kopā ar Vācijas komandu viņa uzvarēja stafetes sacensībās un bija otrā sprinta distancē par 0,7 sekundēm atpaliekot no zviedrietes Helenas Junsones. Sezonas noslēgumā Hantimansijskā Neinere uzvarēja iedzīšanas distancē, tā bija viņas 14. individuālā uzvara. Sezonas kopvērtējumā viņa ierindojās 4. vietā, par ko bija ļoti sarūgtināta.
Edvīns van der Sārs
Karjera
Kopā ar Nīderlandes izlasi ir spēlējis daudzu turnīru finālturnīros. Taču izlasē viņš debitēja spēlē pret Baltkrievijas izlasi. Savā 37. dzimšanas dienā (2007. gada 29. oktobrī) viņš intervijā atzina, ka beigs savu karjeru izlasē pēc 2008. gada Eiropas čempionāta beigām. Taču pēc Euro 2008 beigām izlases jaunais galvenais treneris Berts van Marvijks pierunāja van der Sāru aizvadīt dažas spēles 2010. gada FIFA kausa izcīņas kvalifikācijā, sakarā ar izlases vārtsargu traumām. Van der Sārs piekrita un veiksmīgi nospēlēja Nīderlandes izlases sastāvā. Spēlē pret Norvēģijas izlasi viņš kārtējo reizi spēlē neielaida nevienus vārtus un paziņoja par izlases karjeras beigšanu. Van der Sārs Nīderlandes izlases sastāvā ir aizvadījis 130 spēles.
Magdalēna Neinere
2008.—2009. gada Pasaules kausa sezona
Pēc sezonas M. Neinere atzina, ka šī sezona ir bijusi grūta tieši psiholoģiski un dažubrīd viņa nopietni apsvērusi domu par aiziešanu no lielā sporta. Vasaras laikā viņa centās stiprināt savu psiholoģisko noturību un cik vien iespējams centās izvairīties no intervijām un citas parādīšanās masu medijos.
Edvīns van der Sārs
Sasniegumi
Ajax
Magdalēna Neinere
2009.—2010. gada Pasaules kausa sezona
2009. gada septembrī Neinere pirmo reizi startēja Pasaules čempionātā vasaras biatlonā, kas norisinājās Oberhofā. Lai arī M. Neinere nevēlējās pārtraukt treniņprocesu un piedalīties sacensībās, kur sportisti slēpju vietā izmanto skrituļslidas, viņa sekmīgi piedalījās čempionātā. M. Neinere kļuva par trīskārtējo Pasaules čempioni sprintā, iedzīšanā un jauktajā stafetē. 2009.-10. gada Pasaules kausa sezonas pirmos posmos 2009. gada decembrī Neinerei nācās izlaist saaukstēšanās dēļ. M. Neinere atgriezās apritē Hohfilcenes posmā, taču vēl nebija atguvusies no slimības un visās distancēs neiekļuva labāko divdesmitniekā. Pirmie posmi, kuros Neinere bija uz goda pjedestāla, bija Pokļukas posms, kur viņa bija trešā sprintā un otrā iedzīšanā. Tādējādi M. Neinere kvalificējās Olimpiskajām spēlēm Vācijas sastāvā.
Edvīns van der Sārs
Sasniegumi
Juventus
Fulham
Magdalēna Neinere
2009.—2010. gada Pasaules kausa sezona
2010. gada janvārī neilgi pirms Oberhofas posma sacensībām sprintā Neinere savainoja muguru iesildīšanās laikā un bija spiesta atteikties no dalības distancē. Viņa veiksmīgi atgriezās Rūpoldingas posmā, kur gan sprintā, gan masu startā M. Neinere izcīnīja trešo vietu. Savā pirmajā startā sezonā stafetē viņa veica 2 soda apļus, kā rezultātā Vācijas vienība ierindojās 4. vietā. Pēdējā posmā pirms 2010. gada Vankūveras Olimpiādes Antholcā, kad nestartēja dažas spēcīgas vācietes konkurentes, M. Neinere uzvarēja divās distancēs — 20 km individuālajā distancē un sprintā —, kas kopumā viņai bija 16. uzvara Pasaules kausa posmu distancēs. Vēl viņa finišēja otrā iedzīšanas distancē, kas bija viņas septītais goda pjedestāls pēc kārtas.
Edvīns van der Sārs
Sasniegumi
Manchester United
Individuālie sasniegumi
Magdalēna Neinere
2009.—2010. gada Pasaules kausa sezona
Pēdējos trīs sezonas posmos pēc Vankūveras Olimpiskajām spēlēm M. Neinere nostiprināja savu pozīciju Pasaules kausa kopvērtējumā. Visās deviņās distancēs, kurās Neinere startēja, viņa iekļuva pirmajā desmitniekā. Posmā Kontiolahti viņa bija otrā jauktajā stafetē un iedzīšanā, taču sprintā M. Neinere sasniedza 5. vietu. Sekojošajā posmā Oslo viņa ierindojās 3. vietā masu startā, 6. vietā sprintā un 8. vietā — iedzīšanā. Sezonas noslēguma sacensībās Hantimansijskā M. Neinere sasniedza 8. vietu sprintā un uzvarēja masu startā. Tāpat viņa uzvarēja jauktajā stafetē, kas vienlaikus bija 2010. gada Pasaules čempionāts. Jauktā stafete bija vienīgā čempionāta distance. Sezonas kopvērtējumā viņa otrreiz uzvarēja un ieguva Lielo Zelta Globusu, tāpat viņa ieguva Mazos Zelta Globusus par uzvarām iedzīšanas un masu starta distanču kopvērtējumos. 20 km klasiskā biatlona distances kopvērtējumā viņa ierindojās 6. vietā.
2010.—2011. gada Pasaules kausa sezona
Vasarā M. Neinere vairākkārt atzina, ka nespēj rast motivāciju turpināt trenēties gaidāmajai sezona, ja jau 23 gadu vecumā ir izcīnīti visi iespējamie tituli. Taču viņa apsolīja startēt vismaz līdz 2012. gada Pasaules čempionātam, kas norisināsies Rūpoldingā. 2010. gada decembrī viņa saaukstējās, tā izlaižot Pasaules kausa pirmo posmu Estešundā otro gadu pēc kārtas. Sezonu viņa uzsāka ar otro posmu, kas norisinājās Hohfilcenē, tajā izcīnīja divas 7. vietas, kā arī Vācijas komandas sastāvā uzvarēja stafetē. Pokļukā notikušajā trešajā posmā viņa izcīnīja uzvaru sprintā, kaut arī šautuvē nesašāva divus mērķus. Tā bija vācietes 20. uzvara karjerā.
2011. gada janvārī notikušajos posmos viņa sasniedza dažādus rezultātus. M. Neinere ierindojās pirmajā trijniekā sprinta distancēs Oberhofā (2. vieta) un Rūpoldingā (3. vieta). Tāpat viņa startēja Oberhofas posma stafetes sacensībās Vācijas izlases sastāvā. Tajā tika iegūta 6. vieta, kas bija izlases sliktākais rezultāts kopš 2005. gada. Nākamajos startos viņa guva sliktākos panākumus pēdējo 13 mēnešu laikā, finišējot 16. vietā Rūpoldingas 20 km distancē, tas pārtrauca viņas 24 pēc kārtas esošu iekļūšanu pirmajā desmitniekā, tai skaitā 15 goda pjedestāli un sešas uzvaras. Pasaules kausa posmā Antholcā viņa atkal cīnījās ar slimību. M. Neinere piedalījās vienīgi posma noslēdzošajā sacīkstē masu startā, kur ieņēma 6. vietu.
Februārī ASV notikušajos Pasaules kausa posmos M. Neinere atkal bija pie labas veselības un uzrādīja labākus rezultātus: viņas sliktākais rezultāts bija 6. vieta. Preskailā, Meinas štatā, viņa guva uzvaru jauktajā stafetē Vācijas komandas sastāvā. Nedēļu vēlāk Fortkentā notikušajā posmā vācu biatloniste visos trijos startos ierindojās kādā no goda pjedestāla pozīcijām. Sprintā viņa izcīnīja trešo vietu, iedzīšanā — 2. vietu, masu startā viņa guva savu 21. uzvaru individuālajās distancēs. Tā bija pēdējā sacīkste pirms 2011. gada Pasaules čempionāta. Labie rezultāti ļāva viņai pakāpties uz 5. vietu Pasaules kausa kopvērtējumā.
Sezonas noslēguma posms norisinājās Oslo, Norvēģijā. Pirmajā distancē (sprints) viņa guva savu 24. uzvaru Pasaules kausa posmu distancēs individuālajās distancēs, kas ļāva viņai pakāpties uz 2. vietu Pasaules kausa kopvērtējumā. Taču pirms priekšpēdējās distances viņa saaukstējās, tādējādi to izlaižot, kas vācietei vairs neļāva cīnīties par uzvaru Pasaules kausa kopvērtējumā. Divkārtējā Pasaules kausa ieguvēja 2010.—2011. gada sezonas kopvērtējumā ierindojās 5. vietā, par Lielā Kristāla globusa ieguvēju pirmoreiz karjerā kļuva somu biatloniste Kaisa Mekereinena.
2011.—2012. gada Pasaules kausa sezona
Pirms 2011.—2012. gada sezonas M. Neinere vairākkārt norādīja, ka tā varētu būt viņas pēdējā Pasaules kausa sezona. Sezonas pirmajā posmā Estešundā sportiste uzsāka ar uzvaru sprintā, pārspējot norvēģieti Tūru Bergeri par 0,2 sekundēm, tādējādi gūstot savu 25. uzvaru Pasaules kausa posmos. M. Neinere izcīnīja divas trešās vietas (individuālā distance un iedzīšana), pēc pirmā posma esot Pasaules kausa kopvērtējuma izcīņas līdere. Pēc spekulāciju pieaugšanas par karjeras beigām, M. Neinere paziņoja par karjeras beigšanu pēc 2011.—2012. gada sezonas beigām. Arī sezonas otrajā posmā Hohfilcenē viņa startēja veiksmīgi, gūdama uzvaru sprintā un ierindojoties 3. vietā iedzīšanā. Taču stafetē tika iegūta vienīgi 6. vieta. Pirmoreiz ārpus pirmā trijnieka individuālajā distancē viņa bija Hohfilcenes otrajā posmā (sākotnēji tika paredzēts, ka posms tika aizvadīts Ansī, Francijā, taču tas tika pārcelts uz Hohfilceni sniega trūkuma dēļ) sprinta distancē, kurā viņa finišēja 4. vietā. Nākamajā (iedzīšanas) distancē M. Neinere nesašāva 6 mērķus un ierindojās 12. vietā.
Sezonas ceturtajā posmā Oberhofā M. Neinere izcīnīja uzvaru sprintā un masu startā, taču piedzīvoja neveiksmi stafetē. M. Neinere bija Vācijas komandas ceturtā posma veicēja. Pirms pēdējās šautuves viņa atradās vadībā, taču tajā nesašāva nevienu no pieciem mērķiem, kā arī divas rezerves patronas netika šautas precīzi, kopumā viņai bija jāveic četri soda apļi. M. Neinere finišēja 4. vietā, 1:49 minūtes aiz stafetes uzvarētājas Krievijas komandas. Nākamajā posmā Nove Mesto sportiste turpināja uzrādīt labus rezultātus — tika ieņemta trešā vieta individuālajā distancē un sprintā, savukārt iedzīšanā viņa bija septītajā vietā.
Sezonas sestajā posmā Antholcā vāciete turpināja palielināt savu pārsvaru pār konkurentēm Pasaules kausa kopējā ieskaitē. Vispirms viņa 7,5 km sprintā izcīnīja uzvaru, pēc tam Vācijas sieviešu izlases sastāvā ieņēma 6. vietu stafetē (pati Neinere nesašāva vienu mērķi un izmantoja piecas rezerves patronas) un noslēdzošajā Antholcas posma distancē masu startā ieņēma 3. vietu, no uzvarētājas D. Domračevas atpaliekot par 32,1 sekundi. Pēc sestā posma Neinere kopumā bija savākusi 696 punktus, par 60 punktiem apsteidzot baltkrievieti Domračevu. Septītajā posmā Oslo, Norvēģijā, Neinere izcīnīja savu 30. un 31. uzvaru Pasaules kausa posmos. Vispirms viņa uzvarēja sprintā, pēc tam bija nepārspēta arī iedzīšanas distancē. Masu startā viņa nepiedalījās. Pēdējais Pasaules kausa posms pirms Pasaules čempionāta tika aizvadīts Kontiolahti, Somijā. Tajā vāciete abās individuālajās distancēs ierindojās pirmajā trijniekā — sprintā tika gūta kārtējā uzvara, savukārt iedzīšanā — izcīnīta otrā vieta.
2012. gada Pasaules čempionāts norisinājās Rūpoldingā, Vācijā, laikā no 1. līdz 13. martam. Pirms čempionāta vāciete izteica vēlmi izcīnīt sešas medaļas Pasaules čempionātā. Čempionāta pirmajā distancē jauktajā stafetē M. Neinere veica otro posmu, šautuvēs viņa izmantoja trīs rezerves patronas. Kaut arī pēc M. Neineres veiktā posma Vācija atradās vadībā, taču distances otrajā pusē tika zaudēts Slovēnijas un Norvēģijas kvartetiem un tika izcīnīta bronzas medaļa. Šī bija M. Neineres pirmā izcīnītā bronzas medaļa Pasaules čempionātos. Nākamajā distancē sprintā M. Neinere bija galvenā favorīte, jo 2011.—2012. gada sezonā bija uzvarējusi sešās no astoņām sprinta sacensībām. Viņa arī pārliecinoši uzvarēja, tādējādi izcīnot 11. zelta medaļu Pasaules čempionātos, kas ir lielākais skaits starp sportistēm biatlona vēsturē (iepriekšējais rekords bija 10 zelta medaļas, ko, pārstāvot PSRS, savulaik izcīnījusi Jeļena Golovina). Nākamajā dienā notikušajā iedzīšanā M. Neinere izcīnīja savu ceturto sudraba medaļu Pasaules čempionātu vēsturē, pirmo reizi par pasaules čempioni kļuvušajai D. Domračevai zaudējot 25 sekundes. 15 km individuālajā distancē M. Neinere pieļāva sešas kļūdas šautuvēs un ierindojās 23. vietā. Čempionāta priekšpēdējā sacīkstē M. Neinere tika iekļauta startam 4x6 km sieviešu stafetē. Pati sportiste veica otro posmu, kurā pieļāva sešas kļūdas šautuvēs un slēpoja vienu soda apli, kas arī bija vienīgais soda aplis Vācijas stafetes komandai. Vācija izcīnīja zelta medaļu, par 28,5 sekundēm apsteidzot Francijas izlasi. Karjeru Pasaules čempionātos vāciete noslēdza ar startu 12,5 km garajā distancē ar kopēju startu. Tajā M. Neinere nesašāva sešus mērķus un ierindojās 10. vietā. Karjeru Pasaules čempionātos viņa pabeidza ar 17 medaļām, no kurām 11 ir augstākā kaluma. Pirms sezonas noslēdzošā posma Hantimansijskā M. Neinere Lielā kristāla globusa kopvērtējumā saglabāja pirmo vietu ar 1093 punktiem, par 32 punktiem apsteidzot D. Domračevu.
Pasaules kausa pēdējo posmu Hantimansijskā Neinere iesāka ar uzvaru sprintā, savukārt sekojošajā iedzīšanā viņa ar piecām kļūdām šautuvē ieņēma 4. vietu, tādējādi nodrošinot uzvaru Pasaules kausa kopvērtējumā. Savā pēdējā Pasaules kausa distancē (masu startā) vāciete stāvus šaušanā pieļāva sešas kļūdas un ieņēma 6. vietu. Pasaules kausa kopvērtējumā viņa otrās vietas ieguvēju D. Domračevu par 28 punktiem. Vēl Neinere izcīnīja Mazo kristāla globusu sprintā, kur viņa guva astoņas uzvaras desmit sprinta sacensībās.
Varēna
Pēc 1920. gada atradās Polijas okupētā Viļņas apgabala teritorijā, pēc Otrā pasaules kara 1946. gadā 2000 poļu no Varēnas tika piespiesti pārcelties uz Poliju.
Cilvēki
Uz ziemeļiem no pilsētas, Senoji Varēnā 1875. gadā dzimis lietuviešu komponists un gleznotājs Mikalojs Konstantīns Čurļonis (Mikalojus Konstantinas Čiurlionis).
Magdalēna Neinere
Slēpošana
M. Neinere ir viena no ātrākajām distanču slēpotājām biatlonā. 66 Pasaules kausa distancē no 151 (44%) viņa uzstādījusi ātrāko laiku distancē, taču 77% gadījumu M. Neinere bijusi starp trim ātrākajām sportistēm trasē.
Trijās reizēs no kopējām 32 uzvarām M. Neinere bija spiesta slēpot trīs papildu soda apļus, salīdzinot ar otrās vietas ieguvējas spēlotiem soda apļiem, taču tas viņai nav traucējis svinēt uzvaru sacīkstē. Tas ir noticis 2007. gada Pasaules čempionāta iedzīšanas distancē, 2008. gada Pasaules čempionāta masu startā un 2009. gadā Rūpoldingas Pasaules kausa posmā iedzīšanas distancē. 2008. gada martā viņa finišēja otrā Pasaules kausa posma masu startā Krievijas pilsētā Hantimansijskā, kaut arī slēpoja 5 soda apļus. M. Neinere 2007. gadā izcīnīja 3. vietu Oberhofā iedzīšanas distancē neskatoties uz 6 kļūdām šautuvē un tikpat noslēpotiem soda apļiem. Savā pirmajā uzvarā Pasaules kausa posmos individuālajā 15 km distancē 2010. gada janvārī viņa kompensēja pazaudētās divas minūtes šaušanā ar labo slēpošanu.
Šaušana
M. Neineres šaušanas precizitāte visā karjerā bija 78%. Šaušanā guļus viņa ir sašāvusi 88% mērķu, taču šaušanā stāvus — 67%. Šaušanā guļus M. Neinere uzrādīja vidējus rezultātus, taču rezultāti šaušanā stāvus ir salīdzinoši zemi salīdzinājumā ar citām Pasaules kausa līderēm.
2005.—2006. gada debijas sezonā uzrādītā 78% precizitāte šaušanā ir viņas labākais rezultāts sezonu kopvērtējumā. Taču savā pirmajā pilnajā Pasaules kausa 2006.—2007. gada sezonā viņas precizitāte šaušanā samazinājās par 4% līdz 74%. Lai arī 2008.—2009. gada sezonā viņa uzlaboja savu statistiku šaušanā līdz 76%, taču šajā rādītājā viņa ierindojās 78. vietā starp visām biatlonistēm, kas startēja šajā sezonā (kopumā bija 113 biatlonistes). M. Neinere 2007.—2008. gada sezonā ieguva Pasaules kausu ar vissliktāko šaušanas precizitāti, ar kuru kāda biatloniste ir uzvarējusi Pasaules kausa kopvērtējumā. M. Neinere uzvaras sezonā sašāva tikai 73% mērķu, kas ir par apmēram 10% mazāk kā iepriekšējo sezonu uzvarētājām: Andrea Henkelei (84%), Kati Vilhelmai (87%) un Sandrinai Baijī (81%). Stāvus šaušanā M. Neinere savu labāko karjeras rezultātu sasniedza 2008.—2009. gada sezonā, kad viņa sašāva 66% mērķu, kaut arī attiecīgās sezonas Pasaules kausa ieguvēja Helena Junsone sašāva par 26% vairāk mērķu.
M. Neineres šaušanas izpildījums ir regulārs diskusiju temats Vācijas medijos. Visu laiku viņa negribīgi ir atbildējusi uz žurnālistu uzdotajiem jautājumiem par šaušanu. M. Neinere vienmēr apgalvojusi, ka viņas neveiksmīgā šaušana stāvus ir psiholoģiskās nesagatotības, nevis tehniskās sagatavotības vaina, kaut arī treniņos uzrādītie rezultāti neatpaliek no treniņbiedru rezultātiem. 2008. gadā M. Neinere trenējās pie bundesvēra šaušanas trenera un bijušā lielā kalibra pasaules čempiona Rudija Krenna un pēc tam nedaudz mainīja stāju šaujot. Kopš 2009. gada viņa regulāri strādā ar psihologu, kurš palīdz viņai psiholoģiski būt gatavai mērķu sašaušanai. Viņas stāvus šaušanas precizitāte ir uzlabojusies no 60% līdz 75% laikposmā no 2008. līdz 2011. gadam. Dažu distanču laikā viņa lieto ausu aizbāžņus, lai varētu labāk sakoncentrēties šaušanai. Parasti M. Neineres neveiksmīgākā disciplīna ir 20 km klasiskā biatlona distance, kur par katru kļūdu šautuvē tiek piešķirta soda minūte nevis soda aplis.
Privātā dzīve
M. Neinere kopš dzimšanas dzīvo nelielā Bavārijas pilsētiņā Valgavā, kurā kopumā dzīvo ap 1400 iedzīvotāju. 2007. gadā viņa nopirka savas vecmammas māju Valgavā, kur pašlaik dzīvo personīgajā dzīvoklī. M. Neinere spēlē čellu, viņai pieder enduro motocikls, tāpat viņai patīk kalnu riteņbraukšana, pārgājieni un peldēšana, ar ko viņa labprāt nodarbojas, kad biatlona sezonā ir pārtraukums.
M. Neinerei bija divu gadu ilgas attiecības ar bijušo austriešu biatlonistu Francu Perveinu, kuru viņa satika 2006. gada Pasaules čempionātā junioriem. Līdz pat 2009. gada rudenim viņai bija romantiskas attiecības ar Vācijas Slēpošanas asociācijas priekšnieku Bjornu Veisheitu, kas ilga 19 mēnešus. 2009. gada decembrī viņa paziņoja, ka satiekas ar bijušo skolas laika draugu Jozefu Holceru no dzimtās Valgavas. Pāris salaulājās 2014. gada martā. Laulībā dzimusi meita Verēna Anna (2014) un dēls Jozefs Valentīns (2016).
Sabiedriskā dzīve
Biatlons ir populārākais ziemas sporta veids Vācijā. Katrs Pasaules kausa posms tiek translēts Vācijas TV tiešraidē un janvāra Pasaules kausa posmus Oberhofā, Rūpoldingā un Antholcā parasti vēro ap pieciem miljoniem skatītāju. Pēc trim izcīnītajiem Pasaules čempiones tituliem 2007. gadā Neinere ir kļuvusi par vienu no Vācijas populārākajām sportistēm. Pirmo divu panākumu bagāto sezonu laikā viņa parakstīja vairākus sadarbības līgumus un saņēma vairākus apbalvojumus. Neineres popularitāte pieauga pēc veiksmīgā starta 2010. gada Olimpiskajās spēlēs. Masu starta distanci, kur M. Neinere izcīnīja zelta medaļu, noskatījās 9,75 miljoni TV skatītāju (31,5 % tirgus daļas), šī bija visvairāk skatītā spēļu programma Vācijā.
2007. un 2008. gadā M. Neinere ieguva balvu kā gada labākā biatloniste, kuras uzvarētāju nosaka visu Pasaules kausa komandu treneri. Tāpat viņa 2007. un 2008. gadā ieguva Vācijas slēpošanas asociācijas lielāko apbalvojumu "Zelta slēpotājs" (de). 2007.—2008. gada Pasaules kausa sezonā viņa ieguva sezonas labākās biatlonistes balvu Forum Nordicum vērtējumā, apsteidzot norvēģu biatlonistus Ūli Einaru Bjerndālenu un Emīlu Hegli Svensenu. 2007. gada decembrī M. Neinere tika atzīta par 2007. gada Vācijas labāko sportisti, taču gadu vēlāk piekāpās šajā balsojumā Olimpisko zelta medaļu īpašniecēm Britai Štefenai un Britai Heidemannai. 2010. gadā viņu par labāko Vācijas sportisti atzina laikraksts Sport Bild.
M. Neineres interese par adīšanu vienmēr ir bijis apspriedes objekts Vācijas medijos. Viņa uztur adīšanas mājaslapu, kur ir pieejama detalizēta adīšanas instrukcija un ir pieejams adīšanas blogs. M. Neinere parasti savu adīšanas inventāru ņem līdzi ceļojumos un uz Pasaules kausa posmiem, lai atslābinātos un atpūstos. 2007. gadā viņa noraidīja piedāvājumu pozēt kailai žurnāla Playboy vācu versijai. Viņa ir vēstnese 2011. gada Pasaules kausa izcīņai futbolā sievietēm, kas notika Vācijā, kā arī bija aizbildnes grupas locekle Minhenes vēlmei rīkot 2018. gada ziemas olimpiskās spēlēs.
Olimpiskās spēles
Neinere ir izcīnījusi 2 zelta un 1 sudraba medaļu ziemas olimpiskajās spēlēs. Savās pirmajās Olimpiskajās spēlēs 2010. gadā, kas norisinājās Vankūverā, Kanādā, viņa izcīnīja zeltu iedzīšanas un masu starta distancēs. Taču Olimpiādes pirmajā, sprinta, distancē viņa ieguva sudraba medaļu. Pēc iegūtajām medaļām viņa izlēma nestartēt stafetes sacensībās.
Pasaules čempionāts
M. Neinere ar izcīnītām 17 medaļām (divpadsmit zelta, četrām sudraba un vienas bronzas) ir visu laiku visvairāk medaļas izcīnījusī biatloniste Pasaules čempionāta vēsturē. Savā pirmajā Pasaules čempionātā 2007. gadā Antholcā viņa kļuva par trīskārtēju čempioni (sprintā, iedzīšanā un stafetē). Arī gadu vēlāk Pasaules čempionātā Estešundā viņa uzvarēja trīs distancēs (masu startā, dāmu un jauktajā stafetē). 2009. gada Pasaules čempionātā Phjončhanā M. Neinere neizcīnīja nevienu titulu, augstākais sasniegums viņai bija sudrabs kopā ar Vācijas sieviešu komandu stafetē. 2010. gada čempionāta vienīgajā distancē — jauktajā stafetē — M. Neinere izcīnīja zelta medaļu. 2011. gada čempionātā viņa kļuva par čempioni trijās distancēs, kā arī izcīnīja divas sudraba medaļas. Karjeras pēdējā Pasaules čempionātā 2012. gadā M. Neinere izcīnīja visu trīs kalumu medaļas — divi zelti, viens sudrabs un viena bronza.
Pasaules kausa kopvērtējums
Savā pirmajā Pasaules kausu sezonā Neinere startēja 10 distancēs un kopvērtējumā ierindojās 34. vietā. Savā pirmajā pilnajā Pasaules kausu sezonā 2006.—2007. gadā viņa kļuva par pastāvīgu Vācijas komandas dalībnieci un sezonu beidza 4. vietā. 2007.—2008. gada sezonā M. Neinere ieguva uzvarētājas titulu, tāpat viņa uzvarēja sprinta un masu starta distanču kopvērtējumos. 2008.—2009. gada sezonā Neinere ierindojās 4. vietā, izcīnot biatlona klasiskās 20 km distances kopvērtējuma uzvarētājas titulu. 2009.—2010. gada sezonā M. Neinere otrreiz uzvarēja kopvērtējumā, vēl uzvarot iedzīšanā un masu startā. 2010.—2011. gada sezonā viņa izcīnīja Mazo kristāla globusu sprintā, savukārt kopvērtējumā ierindojās 5. vietā. 2011.—2012. gada sezonā M. Neinere trešoreiz karjerā izcīnīja Lielo kristāla globusu, kā arī palika nepārspēta sprinta distances ieskaitē. Septiņu sezonu laikā viņa ir ieguvusi katrā disciplīnā vismaz pa vienam čempiones titulam.
Pasaules junioru čempionāts
Neinere ir ieguvusi septiņas zelta un četras sudraba Pasaules junioru čempionātā. Katrā stafešu distancē, kurā M. Neinere piedalījās, viņa ir ieguvusi kādu medaļu. 2004. gada Pasaules junioru čempionātā Neinere izcīnīja divas zelta medaļas sprintā un stafetē. Gadu vēlāk viņa izcīnīja zeltu sprintā, taču 2006. gadā viņa atkal izcīnīja divus čempiontitulus iedzīšanā un stafešu sacīkstē. 2007. gada čempionātā viņa nepiedalījās, jo veiksmīgi startēja 2007. gada Pasaules čempionātā pieaugušajiem. M. Neinere atgriezās junioru čempionātā 2008. gadā, kur ieguva vēl divas zelta medaļas sprintā un iedzīšanas distancē.
Lenču pagasts
Lenču pagasts bija viena no Cēsu apriņķa pašvaldībām tā ziemeļdaļā, Gaujas labajā krastā. Robežojās ar Cēsu apriņķa Liepas, Priekuļu, Cēsu, Raiskuma un Kūduma pagastiem, kā arī Valmieras apriņķa Vaidavas pagastu. Pagasta valde atradās 3,5 km un dienvidaustrumiem no Lenčiem.
Vēsture
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1935. gadā pagasta platība bija 71 km² un tajā bija 752 iedzīvotāji. 1945. gada 8. oktobrī pagastā izveidoja Lenču un Strīķu ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Cēsu rajonā. Mūsdienās Lenču pagasta teritorija iekļauta Cēsu novada Raiskuma pagastā.
Dārznīcas pilskalns
Dārznīcas pilskalns ir pilskalns Madonas novada Aronas pagasta Viesienā. Neapšaubāmi, ka tagadējais nosaukums ir radies samērā nesen, tomēr pilskalna senais nosaukums nav precīzi zināms. Tiek uzskatīts, ka pilskalnā līdz 13. gadsimtam atradās Negestes pils (la), saukta arī par Nigasti, jo dažus kilometrus uz ziemeļiem atradušās Nigestes mājas, kas tagad nojauktas. Ernests Brastiņš grāmatā “Latvijas pilskalni” raksta, ka blakus Dārznīcas kalnam ir bijis Pupu krogs.
Valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis, apstiprināts ar Kultūras Ministrijas 29.10.1998 rīkojumu Nr.128 kā Valsts aizsardzības objekts Nr.: 1633. "Dārznīcas kalns - pilskalns".
Raksturojums
[Dārznīcas kalns atrodas apmēram vienu kilometru no bijušās Viesienas muižas. Tas ir ap 30 metrus augsts, iegarens paugurs ar dabiski stāvām dienvidu, rietumu un ziemeļrietumu nogāzēm. Augšdaļā pilskalna nogāzes mākslīgi izveidotas stāvākas un ziemeļaustrumu pusē plakuma aizsardzībai izveidoti 3 grāvji un vaļņi. Pilskalna plakums ir slīps, ap 110 metrus garš un 40-50 metrus plats. 1920. gados daļa kultūrslāņa norakta un pilskalna plakumā ierīkots deju laukums, kuru līdzinot, atrasti dažādi metāla priekšmeti. Mēģinājuma rakums devis lauskas, akmeņus, kaulus un nelielu bronzas spirālīti. Kā pilskalns reģistrēts 20. gadsimta sākumā.
Teikas
Tautas teikas stāsta, ka kalnā ir nogrimusi pils un laiku pa laikam tajā parādoties avots. Tikko vedot otru cilvēku līdzi, avotiņu vairs neredzot. Reiz kāds iespraudis avotiņā žagaru un tad vedis draugu rādīt. Žagars bijis, bet avotiņu neredzējuši.
Cita teika stāsta zemi, ko no lejas kalngalā ar cepurēm sanesuši karavīri. Vēl cita teika stāsta, ka pilskalna terases izveidotas zviedru laikos, lai kalnā varētu uzvest lielgabalus.
Stimulanti
Stimulanti ir psihotropās vielas, kas rada īslaicīgus garīgās un/vai fiziskās labsajūtas uzlabojumus. Visbiežāk tie izpaužas kā paaugstināta modrība, izturība un bezmiegs. Stimulantu iedarbība ir saistāma ar CNS aktivitātes paaugstināšanos, tie bieži tiek skatīti pretstatā depresantiem, kas savukārt samazina CNS aktivitāti, veicinot mieru un miegu.
Stimulantus izplata kā recepšu zāles, un tie ir ļoti izplatīti nelegālajā tirdzniecībā. Pazīstamākie stimulanti ir kofeīns, metilfenidāts, kokaīns, amfetamīns un metamfetamīns.
Blakusiedarbība
Abstinence izpaužas ar vājumu un salauztības sajūtu, sākas un pastiprinās miegainība dienā un bezmiegs naktī. Smaga astēnija reizēm kombinējas ar pašnāvības domām. Hroniska intoksikācija rada spēku izsīkumu, veģetatīvus traucējumus, novājēšānu un personības izmaiņas.
Like A Prayer
Like A Prayer ir amerikāņu dziedātājas Madonnas ceturtais studijas albums, kuru ierakstu kompānija Sire Records izdeva 1989. gada 21. martā. Uz šo brīdi (2011. gada Aprīlis) kopumā pasaulē ir pārdoti aptuveni vairāk kā 18 miljoni albuma kopiju.
Albuma vēsture
Albums tiek uzskatīts par tā laika vispilnīgāko un interesantāko Madonnas studijas albumu. Tajā iekļauti gan roka, popa, soulmūzikas skaņas kā arī fanka elementi. Ietekmīgais mūzikas žurnāls "Rolling Stone" izteicās par albumu Like A Prayer, ka tas esot "...tik tuvu mākslai, cik vien popmūzika to spēj" ( "...as close to art as pop music gets").
Albums tika ierakstīts 1988. gadā un pie tā strādāja jau zināmi producenti Patriks Leonards un Stefans Brejs. Viena dziesma tika ierakstīta kopā ar R&B mūziķi Prince. Albumā tika iekļautas pāris dziesmas, kurās Madonna pirmo reizi atklāti runā par savas mātes nāvi (dziesma "Promise To Try"). Mūziķe šo albumu novēlēja savai mātei "...kura iemācīja mani lūgt" ("my mother who taught me to pray"). Dziesma "Till Death Do Us Part" tika veltīta viņas vīram Šonam Pennam kā liecību izirušajai laulībai.
Jamaika
Jamaika (en) ir salu valsts Karību jūrā. Šī sala atrodas 145 km uz dienvidiem no Kubas.
Ģeogrāfija un klimats
Jamaikā, tāpat kā citās Karību reģiona salās ir labas pludmales, tomēr liela daļa teritorijas ir kalnaina. Ziemeļrietumos izveidojušies kaļķakmens skrausti un plato ar daudzām ieplakām un kritenēm. Austrumos reljefs ir augstāks, un te atrodas vienīgā kalnu grēda, saukta par Blūmauntiniem. Blūmauntina smaile ir augstākā virsotne visā Karību reģionā.
Starp dažādām sauszemes, ūdens un jūras ekosistēmām ir sausi un mitri kaļķakmens meži, tropu meži, piekrastes meži, mitrāji, alas, upes, jūras dobes un koraļļu rifi. Jamaikas valdība par aizsargājamām teritorijām pasludināja Kokpitas apgabalu, Helsšīras kalnus un Līču meža rezervātu. 1992. gadā Montego līcī izveidoja Jamaikas pirmo jūras parku, kas aptver gandrīz 15 kvadrātkilometrus (5,8 sq mi). 1999. gadā izveidoja Portlendas līča aizsargājamo teritoriju.
Klimats Jamaikā ir tropisks, karsts un mitrs, lai gan lielāki iekšzemes reģioni ir mērenāki. [51] Daži dienvidu krasta reģioni,piemēram, Liguanea līdzenums un Pedro Plains, ir relatīvi sausi lietus ēnu apgabali.
Lietus ir sezonāls, galvenokārt oktobrī un maijā, lai gan pērkona negaisi vasaras mēnešos var nest stipras lietusgāzes no jūnija līdz septembrim. Vidējais gada nokrišņu daudzums visā salā ir aptuveni 82 collas (2100 mm). Vasarā Jamaiku sasniedz viesuļvētras, īpaši 1951., 1988., 2004. un 2007. gadā. Zemestrīces nodarījušas nopietnus postījumus divdesmit gadu laikā — 1692. un 1907. gadā.
Reljefs un upes
Iekšējie kalni un plates aizņem daudz Jamaikas garuma, un gandrīz puse no salas virsmas - vairāk nekā 1000 pēdu (300 metri) ir virs jūras līmeņa. Visskarbākā topogrāfija un augstākais pacēlums ir austrumos,kur Zilie kalni paceļas līdz 7402 pēdām (2256 metri) pie Zilās kalna virsotnes (salas augstākais punkts). Sauso kalnu kalni un Kockpitas apgabals, reģions, kas aptver 500 kvadrātjūdžu (1300 kvadrātkilometri) rietumu Jamaikā. Dons Figuerero, Santa Krūza un Maija Dienas kalni ir lielas ainavas dienvidrietumos. Piekrastes līdzenumi lielā mērā aptver salu, un lielākie kalnu līdzenumi atrodas dienvidos.
Vairāk nekā puse salas virsmas ir pārklāta ar baltu kaļķakmeni, zem kura ir dzeltenais kaļķakmens, vecākās metamorfiskās klintis (kompaktie ieži,ko veido karstums un spiediens), un igneozi ieži (veidojas izkausēta materiāla dzesēšanai). Daudzu kalnu rajonu seklās augsnes ir īpaši jutīgas pret eroziju. Piekrastes līdzenumos ir dziļas augsnes, kas galvenokārt sastāv no dziļūdens un māliem, un pārējie māli aptver ielejas grīdas.
Flora un fauna
Sala ir slavena ar savām daudzveidīgajām ekosistēmām, tostarp elfu mežiem uz augstākajām virsotnēm, lietus mežiem ielejās, savannās un sausajos smilšainajos apgabalos, kuros spēj izdzīvot tikai kaktusi un citi ksenofobiski augi. Jamaikas augu dzīve gadsimtu gaitā ir ievērojami mainījusies. Sala bija pilnībā apmežota 15. gadsimtā,izņemot mazos lauksaimniecības klajumus, bet Eiropas kolonisti izcirta lielos koku masīvus celtniecības vajadzībām un izveidoja līdzenumus,savannās un kalnu nogāzēs, augu audzēšanai. Viņi ieviesa arī daudzus jaunus augus, tostarp cukurniedres, banānus un citruskokus.
Jamaikas dzīvnieku dzīve, kas raksturīga Karību jūras reģionam, ietver ļoti daudzveidīgus savvaļas dzīvniekus ar daudzām endēmiskām sugām,kas citur nav atrastas uz zemes. Tāpat kā citās okeāna salās,sauszemes zīdītāji pārsvarā ir sikspārņi. Vienīgais, kas nav sikspārņu dzimtais zīdītājs Jamaikā, ir Jamaikas hutia, kas pazīstams kā Konuss. Bieži sastopami arī ieviestie zīdītāji, piemēram, mežacūkas un mazais Āzijas monogs. Jamaika ir mājvieta arī aptuveni 50 rāpuļu sugām [55],no kurām lielākā ir amerikāņu krokodils; tomēr tā ir sastopama tikai Melnajā upē un dažās citās teritorijās. Tādas ķirzakas kā anoles, iguānas un čūskas, piemēram, skrituļi un Jamaikas boa (lielākā čūska uz salas), ir bieži sastopamas Kokpitas apgabalā. Neviena no Jamaikas astoņām dzimto čūsku sugām nav indīga.
Iedzīvotāji
Jamaikā dzīvo apmēram 3 000 000 cilvēku, bet sala ir tikai 10 991km2 liela. Lielākā daļa iedzīvotāju ir melnādainie.
Ekonomika
Zemienes lielākoties izmanto lauksaimniecībai, un galvenā lauksaimniecības kultūra ir cukurniedres. 2000. gadā Jamaika saražoja 2,5 miljonus tonnu jēlcukura. Lauksaimniecībā nodarbināta apmēram piektdaļa darbspējīgo iedzīvotāju. Derīgo izrakteņu ieguve ir viena no svarīgākajām nozarēm. Salā tiek turēts vairāk nekā 440 000 kazu un tikpat daudz liellopu. Boksītus jeb alumīnija rūdu salā iegūst kopš 1950. gadiem. Alumīnija rūda un tās produkti veido vairāk nekā 60% no Jamaikas eksporta kopapjoma. Arī tūrisms ir ļoti svarīga nozare Jamaikā - 2001. gadā salu apmeklēja 1,5 miljoni tūristu.
Jamaikas ekonomika lielā mērā ir atkarīga no ārzemēs dzīvojošo iedzīvotāju investīcijām un atbalsta, 2014. gadā šie emigrantu naudas pārvedumi veidoja 16,3% no IKP.
Sports
Jamaikā populārākā ir skriešana. No Jamaikas nākuši daudzi slaveni skrējēji kā Useins Bolts, Asafa Pauels, Šellija Anna Freizere, Melānija Vokere un citi. Jamaikā ir labi attīstīts arī futbols. Valsts futbola izlase ir piedalījusies Pasaules kausa finālturnīrā.
Malta (Maltas pagasts)
Maltā atrodas Rēzeknes novada pašvaldības pakļautībā esošā Maltas speciālā internātpamatskola.
Nosaukuma izcelsme
Nosaukuma 'Malta' izcelsme nav skaidri dokumentēta - iespējams, tā saistāma ar darbības vārdu 'malt'.
Pirmsākumi
Maltas pirmsākumi saistās ar Rozentovas muižu, ziņas par kuru atrodamas XVI gadsimtā. Pēc dažu īpašnieku maiņas 1784. gada ģenerālmērīšanas laikā muižā bija 23 ciemi, 76 sētas. Zemnieki kungam apstrādāja 200 desetīnas zemes, vīrieši nodarbojās arī ar dravniecību, bet sievietes ar aušanu.
Pēdējie muižas īpašnieki, Bogomoleca ģimene, nodibināja tur linu pārstrādes fabriku un pienotavu, kas aizsākās ar muižnieka Filipa Mihaila Bogomoļeca 1897.gada 17.oktobra lūgumu Vitebskas guberņas valdei par piena sildīšanas un piena izstādājumu ražotnes ar diviem tvaika katliem ierīkošanu. Pienotava ieguva patentētu nosaukumu "Rozentovo" un ražoja piena produktus, tai skaitā dažādu šķirņu sierus. Firma saņēma balvas par kvalitāti Londonā, Sankt-Pēterburgā, Varšavā, Dvinskā.
Dzelzceļš un ciema attīstība
1836. gadā caur tagadējās Maltas teritoriju tika izbūvēts Pēterburgas — Varšavas lielceļš, bet vēlāk — 1861.gadā — atklāta Pēterburgas—Varšavas dzelzceļa līnija ar dzelzceļa staciju Antonopole. Virzoties no netālās Rozentovas muižas uz jaunuzbūvetās dzelzceļa stacijas pusi, veidojās jauna apdzīvota vieta — Borovaja, kura, pateicoties izdevīgajam novietojumam četru ceļu krustojumā un dzelzceļa malā, drīz kļuva par galveno apkārtnes tirdzniecības vietu.
1873.g. pagasta namā tika nodibināta Rozentovas pirmā tautskola.
Kara noziegumi
1941.g. jūlijā Maltā izveidojās pašaizsardzības grupa aizsarga Haralda Puntuļa vadībā.
Saskaņā ar vietējo iedzīvotāju liecībām, jau jūlija sākumā Puntulis un viņa zonderkomanda nogalināja Baldas mežā visus Silmalas ciemata ebrejus. Uzreiz pēc tam slepkavas iebruka Riebiņos, kur Puntulis deva norādījumus saviem padotajiem: visus ebrejus ir jānošauj. Pēc nošaušanas notika svinīgas vakariņas par godu veiksmīgajai akcijai — par to stāstīja traģēdijas dalibnieks Jāzeps Basankovičs.
Pēc tam Puntulis ar palīgu Drozdovski organizēja masu slepkavības Maltā. Pēc sākotnējā rīkojuma nošaušanas sarakstā netika iekļauti turīgie ebreji, lai vispirms varētu atņemt viņiem mantu, rotaslietas un citas vērtības, un tikai pēc tam nogalinātu.
Maltas policisti piedalījas masu šaušanā Ančupānu kalnos, kur tika nogalināti vairāki tūkstoši cilvēku, tajā skaitā visi Audriņu sādžas iedzīvotāji.
Padomju okupācijas gados
Maltas izaugsmē nozīmīgi bija 20.gadsimta 50.—60. gadi, īpaši laiks no 1950. līdz 1959. gadam, kad Malta bija rajona centrs. Šajā laikā notika intensīva celtniecība — tika atjaunots kultūras nams (celts 1939.gadā kā Aizsargu nams), uzcelta pienotava, rūpniecības kombināts, slimnīca un skola. Līdz 1976. gadam ciemā tika uzceltas 332 individuālās mājās.
Kultūras pieminekļi
Ciema teritorijā ir viens valsts nozīmes un četri vietējās nozīmes arhitektūras pieminekļi.
Valsts nozīmes piemineklis
Rozentovas (Maltas) Svētā Krusta Pagodināšanas Romas katoļu baznīca ir koka celtne ar vienu torni. Dievnamu cēlis muižnieks Antonijs Juzefs fon Felkerzams laikā no 1780. līdz 1782.gadam. Drīz baznīca izrādījās par mazu lielajai draudzei, kas kā atsevišķa tika nodalīta 1801.gadā. 1842. gadā baznīca pagarināta pirmoreiz, bet 1906. gadā, ar Rozentovas muižas īpašnieku Bogomelecu atbalstu, tā pagarināta vēlreiz. Baznīcā ir saglabājušies savdabīgi feretroni (pārvietojami altārīši).
Vietējās nozīmes pieminekļi
Rozentovas (Maltas) katoļu baznīcas Zvanu tornis
Maltas (Borovkas) vecticībnieku kopienas lūgšanu nams. Dievnama celtniecība sākta 1931.gadā, to cēlis būvuzņēmējs A.Gruncevičs.
Maltas (Rozentovas) Visusvēto pareizticīgo baznīca. Tā celta 1928.gadā kā neliela koka guļbūve pie pareizticīgo kapsētas.
Maltas zirgu pasta stacija, Celta 19.gadsimta vidū, ir senākā Maltas ēka, kura saglabājusies līdz mūsu dienām.
Mārciņa
Mārciņa var būt:
Latvijas Rallija čempionāts
Latvijas Rallija čempionāts ir Latvijas autorallija čempionāts. 2010. gadā čempiona tituli tika izcīnīti trīs klasēs. 2011. gadā Latvijas Rallija čempionāts risinājās septiņos posmos, viens no kuriem notika Lietuvā, bet pārējie seši Latvijā. Čempioni tika noskaidroti klasēs N4, A+ un 2WD.
Braiens Kempbels
Braiens Kempbels (dzimis 1979. gada 23. maijā) ir bijušais kanādiešu hokejists, aizsargs. Karjeras laikā aizvadījis 17 sezonas un 1082 spēles Nacionālās hokeja līgas klubos Bufalo "Sabres", Sanhosē "Sharks", Čikāgas "Blackhawks" un Floridas "Panthers". 2010. gadā kopā ar "Blackhawks" izcīnīja Stenlija kausu. Kanādas izlases rindās spēlējis 2013. gada Pasaules čempionātā.
Spēlētāja karjera
Pēc četrām Ontārio hokeja līgā pavadītām sezonām, Kempbels savu profesionāļa karjeru uzsāka 1999.—2000. gada sezonā, kad debitēja NHL klubā Bufalo "Sabres", lielāko sezonas daļu gan aizvadot tās AHL fārmklubā Ročesteras "Americans". "Sabres" rindās Kempbelam nostiprināties izdevās vien 2002.—03. gada sezonā. 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā Kempbels spēlēja SM līgas klubā Helsinku "Jokerit", taču pēc tam atgriezās "Sabres" rindās. 2007.—08. gada sezonas otrajā pusē Kempbels tika aizmainīts uz Sanhosē "Sharks", tās sastāvā noslēdzot sezonu.
2008. gada vasarā Kempbels noslēdza astoņus gadus ilgu līgumu ar Čikāgas "Blackhawks" vienību, savu pirmo sezonu komandas rindās noslēdzot ar 52 rezultativitātes punktiem. Tā bija Kempbela rezultatīvākā sezona NHL. 2009.—10. gada sezonā kopā ar komandu aizsargs izcīnīja Stenlija kausu. 2011. gada vasarā hokejists tika aizmainīts uz Floridas "Panthers" vienību. "Panthers" rindās Kempbels kļuva par kapteiņa palīgu un vienu no komandas vadošajiem aizsargiem. "Panthers" hokejists aizvadīja piecas sezonas, līdz 2016. gada vasarā kļuva par brīvo aģentu un noslēdza viena gada līgumu ar Čikāgas "Blackhawks". Pēc sezonas beigām Kempbels paziņoja par karjeras noslēgšanu.
Vilkavišķi
Vilkavišķi (lt) ir pilsēta un pašvaldības centrs Lietuvas dienvidrietumos uz rietumiem no Marijampoles. Pilsēta izveidojusies divu upju — Saimenes un Vilkavas satekā.
Pilsētas tiesības Vilkavišķiem 1670. gadā piešķīra Polijas karalis Jans II Kazimirs. Pēc Polijas dalīšanām Vilkavišķi iekļāvās Prūsijā, pēc Napoleona kariem — Krievijā.
Vilkavišķos dzimusi lietuviešu aktrise Aiste Diržūte. Uz dienvidiem no pilsētas, Ožkabaļu ciemā dzimis lietuviešu atmodas darbinieks Jons Basanavičs (1851—1927), bet uz austrumiem no pilsētas — Paežeru ciemā dzimis Lietuvas valsts himnas „Tautiskā dziesma” autors Vincs Kudirka (1858—1899).
Ziedonis Čevers
Ziedonis Čevers (dzimis ) ir bijušais latviešu politiķis, bijis Demokrātiskās partijas "Saimnieks" vadītājs, Latvijas Ministru prezidenta biedrs un Latvijas iekšlietu ministrs divās valdībās.
Padomju laiki
Z. Čevers ir dzimis 1960. gadā. 1978. gadā viņš pabeidza Rīgas 8. vidusskolu, bet 1982. gadā absolvēja Latvijas Fiziskās kultūras institūtu fiziskās audzināšanas specialitātē. Bijis džudo treneris.
Padomju laikā aktīvi darbojies Komjaunatnē (iestājies 1981. gadā) un PSKP, bijis Komjaunatnes Rīgas Kirova rajona (tagad Centra rajons) Pirmais sekretārs 1987. gadā un pilsētas komitejas Pirmais sekretārs 1988. un 1989. gadā.
1989. gadā Z. Čevers nesekmīgi kandidēja PSRS tautas deputātu padomes vēlēšanās. 1991. gadā viņš kļuva par Rīgas pilsētas Iekšlietu pārvaldes priekšnieka vietnieku, Augusta puča laikā nostājies Latvijas Augstākās padomes pusē. Šajā laikā darbojies Latvijas Tautas frontē.
Godmaņa valdība un Rīgas dome
Pēc tam, kad Aloizs Vaznis atkāpās no amata, Z. Čevers 1991. gada novembrī kļuva par iekšlietu ministru Ivara Godmaņa valdībā. Līdz ar Valda Birkava Ministru kabineta apstiprināšanu zaudējis amatu.
1994. gadā Z. Čevers nodibināja partiju "Saimnieks", kļuva par tās priekšsēdētāju un tika ievēlēts Rīgas domē.
Demokrātiskā partija "Saimnieks"
apvienojās Z. Čevera vadītā partija "Saimnieks" un Demokrātiskā Centra partija, izveidojot Demokrātisko partiju "Saimnieks" (DPS), par kuras priekšsēdētāju kļuva Z. Čevers. 6. Saeimas vēlēšanās DPS ieguva 15,15% balsu un 18 vietas parlamentā. Pēc tam, kad Saeimā netika apstiprināta Māra Grīnblata valdība, par premjera kandidātu tika virzīts Z. Čevers. Saeimas balsojuma pirmajā kārtā par viņa valdību nobalsoja 50 deputāti, tāpēc tika rīkota pārbalsošana. Otrajā kārtā par balsoja 49 deputāti, tādējādi valdību neapstiprinot. Vēlāk par Ministru prezidentu kļuva Andris Šķēle. Šķēles 1. Ministru kabinetā Z. Čevers ieņēma Ministru prezidenta biedra vietu. 1996. gadā pēc nesaskaņām ar A. Šķēli viņš amatu atstāja.
1997. gadā darbu sākušajā Guntara Krasta valdībā Z. Čevers vēlreiz ieņēma iekšlietu ministra vietu. "Saimnieks" atsauca partijas locekļus no valdības, un Z. Čevers izteica gatavību veidot nākamo valdību. G. Krasta Ministru kabinets izturēja uzticības balsojumu un Z. Čevers atkāpās no DPS priekšsēdetāja amata, tomēr jauns priekšsēdētājs netika ievēlēts un Z. Čevers palika amatā. 7. Saeimas vēlēšanās DPS ieguva tikai 1,6% balsu, līdz ar to partija neiekļuva Saeimā. Pēc neveiksmes vēlēšanās Z. Čevers vēlreiz atkāpās no partijas vadītāja amata. Par jauno partijas priekšsēdētāju tika ievēlēts Andris Ameriks.
DPS pamešana un turpmākie gadi
Z. Čevers un Ēriks Zunda pameta partiju pēc tam, kad tika izteikts nodoms to pārdēvēt par Latvijas Demokrātisko partiju un noteikt sociāldemokrātisku ievirzi. Šajā pašā gadā viņš bija Valsts prezidenta Gunta Ulmaņa ārštata padomnieku integrācijas un drošības jautājumos. 2001. gaadā Z. Čevers bija Rīgas domes priekšsēdētāja Gundara Bojāra padomnieks.
Pēc vairākiem gadiem ārpus aktīvās politikas Z. Čevers paziņoja par nodomu atgriezties politikā 2002. gada sākumā. tika dibināta Latvijas Brīvības partija, un viņš kļuva par vienu no partijas biedriem. Par premjerministres kandidāti tika izvirzīta Raita Karnīte. Centrālā vēlēšanu komisija sākotnēji nepieņēma partijas sarakstu. Partija 8. Saeimas vēlēšanās ieguva tikai 0,2% balsu un neiekļuva Saeimā. Brīvības partijas darbību apturēja, bet to likvidēja. Kopš tā laika Z. Čevers politikā nav darbojies.
Saistība ar Ventspils tranzītbiznesa privatizāciju
Izmeklējot Ventspils tranzītuzņēmumu maksājumus ārzonu firmām, kuru patiesie labuma guvēji izrādījās ar partijām vai politiķiem saistīti cilvēki, konstatēts, ka naudas saņēmēju vidū bija arī Z. Čevera sieva Margarita. Konstatētas arī citas iespējami koruptīvas saiknes ar Z. Čeveru. Tomēr kriminālprocess pret iesaistītajām personām tika izbeigts.
Braiens Rafalskis
Braiens Rafalskis (dzimis 1973. gada 28. septembrī) ir bijušais poļu izcelsmes amerikāņu hokejists, aizsargs, kurš savas profesionālās karjeras laikā aizvadīja 11 sezonas NHL, kļūstot par trīskārtējo Stenlija kausa čempionu.
Naso
Naso ir Bahamu galvaspilsēta, kā arī valsts lielākā pilsēta. Tā atrodas Ņūprovidensas salā valsts ziemeļrietumu daļā. 2008. gadā Naso dzīvoja aptuveni 260 tūkstoši iedzīvotāju. Uz turieni regulāri dodas daudz tūristu. Tas ir viens no slavenākajiem tūrisma centriem pasaulē. Naso ostas tuvumā atrodas pludmales, daudzveidīga tropu flora, tādēļ šī vieta ir iesaukta par Paradise Island (Paradīzes salu).
Braiens Rafalskis
Spēlētāja karjera
Rafalskis profesionāļa karjeru uzsāka pēc studijām Viskonsinas universitātē, 1995.—96. gada sezonā spēlējot Zviedrijas Elitsērijas klubā Brynäs IF. Jau nākamajā sezonā aizsargs spēlēja SM līgas vienībā HPK, taču tad divas sezonas aizvadīja Helsinku HIFK rindās. 1997. un 1999. gadā Rafalskis izcīnīja līgas labākā aizsarga balvu.
Naso
Pilsēta tika dibināta 1656. gadā ar nosaukumu Charles Towne (par godu Anglijas karalim). 1694. gadā tajā iebruka spāņi, kuri to nopostīja. Gadu vēlāk pilsēta tika atjaunota un tai bija dots arī jauns nosaukums - Naso.
Braiens Rafalskis
Spēlētāja karjera
1999. gada maijā Rafalskis noslēdza līgumu ar NHL vienību Ņūdžersijas "Devils", jau savā pirmajā sezonā kopā ar klubu izcīnot Stenlija kausu. "Devils" sastāvā Rafalskis spēlēja kopā vienā pārī ar komandas kapteini Skotu Stīvensu. 2002.—03. gada sezonā Rafalskis palīdzēja izcīnīt "Devils" jau otro Stenlija kausa titulu trīs gadu laikā.
2007. gada vasarā hokejists pievienojās Detroitas "Red Wings" vienībai, 2007.—08. gada sezonā kļūstot jau par trīskārtēju Stenlija kausa čempionu. Pēc 2010.—11. gada sezonas noslēguma hokejists paziņoja par karjeras beigšanu.
ASV hokeja izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļas 2002. un 2010. gada olimpiskajās spēlēs.
Džanni Morbidelli
Džanni Morbidelli (dzimis, Pesaro, Itālijā) ir bijušais Formula 1 pilots.
Viņš debitēja 1990. gadā, Scuderia Italia komandā, tomēr piedalījās tikai pirmajās divās sacīkšu nedēļas nogalēs. Viņš vēl atgriezās uz pēdējām divām sacīkstēm ar Minardi. Tā iemesls bija viņa Formula 3000 karjera. 1990. gadā viņš aizvadīja pilnu sezonu. Gandrīz visas sacīkstes viņš nobrauca ar Minardi. Vēlāk viņu izsauca uz Scuderia Ferrari sakarā ar Alēna Prosta savainojumu un šajā komandā viņš nobrauca sezonas pēdējo sacīksti. Turklāt, viņš izcīnīja puspunktu par sesto vietu. Tas bija iespējams pateicoties faktam, ka sacīksti apstādināja un pabeidza pirms paredzētās pusdistances. Šādā veidā viņš kļuva par nedalītas kopvērtējuma 24. vietas īpašnieku. 1992. gadā Džanni brauca tikai Minardi. Viņa labākais rezultāts bija 7. vieta Brazīlijā, bet sliktākais - nekvalificēšanās Ungārijas GP. Pēc gada bez braukšanas Morbidelli atgriezās kā Footwork pilots un tur pavadīja nepilnas divas sezonas. Savā pēdējā sacīkstē šajā komandā viņš izcīnīja 3. vietu, visu laiku labāko rezultātu šai komandai. 1997. gadā viņš nobrauca vien dažas sacīkstes kā rezerves pilots un tas beidza viņa F1 karjeru. Kopš tā laika viņš ir piedalījies dažādās salonautomobiļu sacīkstēs, tostarp BTCC, ETCC un WTCC.
Ložņu gundega
Ložņu gundega (Ranunculus repens) ir daudzgadīgs Gundegu dzimtas lakstaugs.
Timotijs Makvejs
Timotijs Džeimss Makvejs (en; dzimis 1968. gada 23. aprīlī, miris 2001. gada 11. jūnijā) bija ASV armijas veterāns un apsargs, kas veica spridzināšanu Alfrēda P. Mareja ēkā Oklahomsitijā, atriebjoties, viņaprāt, tirāniskajai federālajai valdībai. Sprādzienā tika nogalināti 168 iedzīvotāji, un tas bija lielākais terorakts ASV līdz 2001. gada 11. septembra uzbrukumiem. Timotijs Makvejs tika sodīts ar nāvessodu, veicot nāvējošu injekciju 2001. gada 11. jūnijā.
Ložņu gundega
Izplatība
Suga sastopama visā Eiropā. Latvijā ir izplatīts visā valsts teritorijā. Aug pārmitrās pļavās, aizaugušos grāvjos, mitrās un atklātās vietās mežos.