cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bjerns Vesterlunds
Bjerns kā vecākais bērns piedzima rūpnieka Torstena Vesterlunda (Torsten Westerlund) un Elizabetes Kepelas (Elisabeth Köppel) sešu bērnu ģimenē. Torstena Vesterlunda vecāki bija Helena Pensina (Helena Pentzin) un farmaceits un mūzikas izplatītājs Roberts Emils Vesterlunds (Robert Emil Westerlund), kurš no 1930. līdz 1958. gadam bija Suomen Gummitehdas izpilddirektors, kā arī Nokia un Suomen Kaapelitehdas padomes priekšsēdētājs.
1935. gadā Bjerns Vesterlunds Helsinku tehniskajā augstskolā ieguva elektroinženiera diplomu. 1936. gadā viņš sāka strādāt kabeļu ražošanas uzņēmumā Suomen Kaapelitehdas par inženieri laboratorijā. 1940. gadā viņš kļuva par inženieru nodaļas vadītāju. 1947. gadā viņš kļuva par tehnisko direktoru. 1956. gadā Vesterlunds kļuva par Suomen Kaapelitehdas izpilddirektoru, nomainot Verneru Vekmani. 1960. gadā pēc Vesterlunda ierosinājuma Suomen Kaapelitehdas tika izveidota elektronikas nodaļa. 1963. gadā viņš kļuva arī par Suomen Kaapelitehdas padomes locekli. Bez tam viņš 1960. gados bija arī Suomen Kumitehdas padomes loceklis un direktora vietnieks.
1961. gadā no 16. jūnija līdz 14. jūlijam Bjerns Vesterlunds bija bija tirdzniecības un rūpniecības ministrs, pārstāvot Zviedru tautas partiju Sukselainena valdībā. 1962. gadā Vesterlundam piešķīra Kalnu padomnieka goda tituls.
1966. gadā Vesterlunda vadībā Suomen Kaapelitehdas Ab apvienojās ar Suomen Kumitehdas Oy un Nokia Ab, izveidojot Oy Nokia Ab (tagad zināma kā Nokia Oyj). Bjerns Vesterlunds kļuva par Nokia izpilddirektoru un padomes locekli. 1977. gada aprīlī viņš atstāja izpilddirektora amatu, viņa vietā tika iecelts Kari Kairamo, kurš kopš 1972. gada bija izpilddirektora vietnieks. Pēc tam līdz 1979. gadam Vesterlunds bija Nokia padomes priekšsēdētājs.
2020. gada UEFA Čempionu līgas fināls
2020. gada UEFA Čempionu līgas fināls bija 2019.—2020. gada UEFA Čempionu līgas sezonas finālspēle. Tā notika svētdienā,, Estádio da Luz stadionā Lisabonā, Portugālē. Finālā tikās Francijas klubs Parīzes "Saint-Germain", kam tas bija pirmais UEFA Čempionu līgas vai Eiropas čempionvienību kausa fināls, un Vācijas vienība Minhenes "Bayern". Bayern komanda līdz šim bija spēlējusi 10 finālos, uzvarot piecas reizes. Spēle tika aizvadīta bez skatītājiem COVID-19 pandēmijas dēļ.
Sākotnēji finālu bija plānots aizvadīt Ataturka Olimpiskajā stadionā Stambulā, Turcijā. COVID-19 pandēmijas dēļ UEFA finālu pārcēla. UEFA izpildkomiteja nolēma visas izslēgšanas spēles, sākot no ceturtdaļfināla, aizvadīt Lisabonā. Pirmo reizi finālspēle notiks svētdienā.
Finālā ar 1:0 uzvarēja Minhenes "Bayern" futbolisti. Uzvarētāji kvalificējās 2020. gada UEFA Superkausam, kur spēlēs ar 2019.—2020. gada UEFA Eiropas līgas uzvarētājiem Sevilla.
Ceļš uz finālu
M — mājās; V — viesos, N — neitrālā laukumā.
Valdis Celms
Valdis Celms (dzimis ) ir latviešu grafikas dizainers, mākslinieks pilsētas robežzīmes uzraksta "Rīga" burtu dizaina u.c. grafisko darbu autors un Latvijas Dievturu sadraudzes dižvadonis.
Lizdēni
Lizdēni ir vidējciems Valmieras novada Rencēnu pagastā pie Buļļupes. Atrodas pie autoceļa V231 (Lizdēni—Burtnieki—Daksti—Veckārķi), netālu no autoceļa P17 (Valmiera—Rūjiena—Igaunijas robeža (Unguriņi)).
Valdis Celms
1961. gadā absolvēja Rīgas Celtniecības koledžu, bet 1970. gadā Latvijas Valsts Mākslas Akadēmijas Rūpniecības mākslas nodaļu.
2008. gadā izdota viņa monogrāfija "Latvju raksts un zīmes", bet 2016. gadā izdevniecība Lauku Avīze laida klajā viņa grāmatu "Baltu dievestības pamati" latviešu un lietuviešu valodā.
Lizdēni
1907. gadā Lizdēnu muižnieks Haralds Loudons apgredzenoja meža pīli, līdz ar to aizsākot putnu gredzenošanas praksi Latvijā un toreizējā Krievijas impērijā.
Ethereum
Ethereum ir vienādranga izkliedētās skaitļošanas platforma, balstīta uz atvērtā pirmkoda protokolu, kas izmanto publisku transakciju žurnālu (blokķēdi) un viedo līgumu. Tā nodrošina decentralizētu Tjūringa pilnīgu virtuālo mašīnu, sauktu par Ethereum Virtual Machine (EVM), kas var izpildīt skriptus, izmantojot starptautisku tīklu ar publiskajiem mezgliem. Tāpat tā nodrošina kriptonaudu, sauktu par ēteriem (ether), ko var pārsūtīt no viena konta otram, lai atmaksātu dalībnieku mezglus par izdarītajiem aprēķiniem. Ethereum ir arī iekšējais darījumu cenu noteikšanas mehānisms — gāze (gas), ko izmanto, lai mazinātu surogātpastu un piešķirtu resursus tīklam.
Vēsture
Ethereum 2013. gada beigās prezentēja Vitaliks Buterins, kriptovalūtu pētnieks un programmētājs. Platformas attīstības norisinājās ar publiskiem ziedojumiem no 2014. gada jūlija līdz augustam, kad interesenti pirka ēterus, izmantojot bitmonētas. Sistēma sāka darboties 2015. gada 30. jūlijā ar aptuveni 11,9 miljoniem ēteru.
2016. gadā The DAO organizācijas projekta bojāejas rezultātā, Ethereum sadalījās divās atšķirīgās blokķēdēs. Jaunā versija kļuva zināma kā Ethereum (ETH), bet oriģinālā versija turpināja funkcionēt kā Ethereum Classic (ETC). 2017. gadā Ethereum naudas vērtība pieauga par 13 000%.
Viedais līgums
Viedais līgums ir datorprogramma vai transakciju protokols, kas paredzēts, lai automātiski izpildītu, kontrolētu vai dokumentētu juridiski nozīmīgus notikumus un darbības saskaņā ar līguma vai vienošanās noteikumiem. Viedo līgumu mērķis ir samazināt vajadzību pēc pilnvarotiem starpniekiem, arbitrāžas un tiesību piemērošanas izmaksas, krāpšanas radītos zaudējumus, kā arī ļaunprātīgu un nejaušu izņēmumu skaitu.
Tirdzniecības automāti ir vecākā tehnoloģija, kuru var uzskatīt par viedo līgumu ekvivalentu. 2014. gada “Baltajā grāmatā” par Ethereum kriptovalūtu Bitcoin protokols ir aprakstīts kā viedā līguma koncepcijas “vājā versija”, kā to definējis datorzinātnieks, jurists un kriptogrāfs Niks Sabo. Kopš Bitcoin ieviešanas ir parādījušās vairākas kriptovalūtas, kuras atbalsta scenāriju valodas, kas nodrošina progresīvākus viedos līgumus starp nepilnvarotām pusēm.
Viedais līgums nav tas pats, kas juridiskais viedais līgums. Pēdējais ir tradicionāla dabiskajā valodā rakstīta juridiski saistoša vienošanās, kuras noteikti nosacījumi ir pierakstīti ar mašīnlasāmā koda palīdzību.
Uzlabojumu vēsture
Blokķēdes Ethereum sākotnējā alfa-versija saucās Frontier. Tās izstrādātāji negarantēja drošību. Blokķēdes Ethereum pirmā modernizācija notika 2016. gada 14. maijā, bloka augstumam esot vienādam ar 1,150,000. Jaunu protokola versiju nosauca par Homestead. Atjauninājums izslēdza no tīkla kontraktus Canary.
Tika paziņots, ka uz ieguvi balstītā tīkla aizsardzība tiek plānota vienīgi sākotnējā posmā un ka nākotnē tiek plānots pāriet vienīgi uz proof-of-stake, starpposmā izmantojot jauktu modeli. Turklāt augstas prasības pret videoatmiņu (GPU) kļuva par aizsardzības līdzekli pret specializētu procesoru (ASIC) izmantošanu ieguves procesā – 2017. gada jūlijā bija nepieciešami 2,04 Gb.
Ar atjauninājumu Metropolis: Byzantium aizsākās pāreja uz metodi Proof of Stake. Metropolis: Constantinople tika izlaists 2019. gada 28. februārī. Tas sagatavoja tīklu pārejai uz PoS-protokolu Casper un iepriekšējā ieguves modeļa atcelšanai, kas notika 2019. gada 1. ceturksnī. Nākamā modernizācija Istanbul tika plānota blokā #9069000 (tai bija jānotiek 2019. gada 4. decembrī), taču atjauninājums tika aktivēts Ethereum galvenajā tīklā 2019. gada 8. decembrī. Starp Istanbul galvenajiem uzdevumiem bija blokķēdes Ethereum un anonīmas kriptovalūtas Zcash saderības nodrošināšana, kā arī tīkla mērogojamības palielināšana pateicoties pierādījuma protokoliem ar nulles izpaušanu SNARKs un STARKs. Bez tam, atjauninājums apgrūtināja DoS-uzbrukumus tīklam pateicoties tam, ka mainījās komisijas maksa par operacionālo kodu palaišan. Istanbul sastāvēja no divām daļām, pāreja uz otro daļu – Berlin notika 2021. gada 15. aprīlī.
Marina Guseva
Marina Guseva (ru; dzimusi Frjazinā, no 2007. līdz 2013. gadam bijusi precējusies kā Romaņko (ru), no 2016. līdz 2018. gadam bijusi precējusies kā Ņečajeva (ru)) ir Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (2006).
Biogrāfija
Vairākkārt piedalījusies Krievijas junioru šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, kurās izcīnījusi zelta (2003. gadā U18 vecuma grupā) un 2 sudraba (2001. gadā U18 vecuma grupā un 2005. gadā U20 vecuma grupā - abas reizes uzvarējusi Natālija Pogoņina). Pārstāvējusi Krieviju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos, kuros lielāko panākumu guvusi 2001. gadā Eiropas junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā, izcīnot sudraba medaļu.
Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte, tajā skaitā uzvarējusi Petrozavodskā (2008) un Maskavas šaha festivāla Moscow Open blakusturnīrā (2012).
2020. gada decembrī Maskavā dalījusi 3.-6. vietu Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā. 2021. gada oktobrī Ufā palikusi 9. vietā Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā. 2022. gada septembrī Čeboksaros izcīnījusi 2. vietu Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā.
Piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas:
Pārstāvējusi Krievijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2005. gadā Gusevai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2006. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2009. gadā saņēmusi starptautiskā meistara nosaukumu vīriešiem (IM).
Pols Robinsons
Pols Viljams Robinsons (en, dzimis ) ir bijušais angļu futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā, bijušais Anglijas futbola izlases dalībnieks. Spēlējis Anglijas Premjerlīgas un Anglijas futbola līgas komandās Leeds United, Tottenham Hotspur, Blackburn Rovers un Burnley.
Karjera
16 gadu vecumā pievienojies Leeds United komandai. Kopumā Leeds United sastāvā Robinsons aizvadīja 119 spēles, no kurām 95 bija līgas spēles, un guva vienus vārtus Anglijas Līgas kausa spēlē. 2003. gadā, līdzjutēju vērtējumā, atzīts par Leeds United gada labāko spēlētāju. 2004. gadā pēc Leeds United izkrišanas uz Anglijas čempionātu, Robinsons pievienojās Tottenham Hotspur. Kopumā Tottenham Hotspur sastāvā aizvadījis 175 spēles, no kurām 137 bija Premjerlīgā, un gūstot vienus vārtus. 2008. gadā ieguvis Anglijas Līgas kausu. 2008. gadā Robinsons pārcēlās uz Blackburn Rovers. 2011. gadā Blackburn Rovers kluba līdzjutēji izvēlējās Robinsonu kā gada labāko spēlētāju. 2016. gadā Robinsons pievienojās Burnley. Robinsons aizvadīja savu pirmo Premjerlīgas spēli kopš 2012. gada. 2017. gada jūlijā paziņojis par karjeras beigām.
Sasniegumi
Individuālie sasniegumi
Tilo Kērers
Tilo Kērers (de, dzimis ) ir vācu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, Vācijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Kērers pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu West Ham United.
Sasniegumi
Paris Saint-Germain
West Ham United
Džia (filma)
"Džia" (en) ir 1997. gada biogrāfiska televīzijas filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Maikls Kristofers. Galvenās lomas atveido Andželīna Džolija, Feja Danaveja, Elizabete Mičela un Mersedesa Ruela. Filmas pirmizrāde notika.
Filma veidota par 20. gadsimta 70. gadu topmodeles Džias Karandži dzīvi no karjeras pirmsākumiem līdz pat Džias priekšlaicīgajai nāvei.
Sņihurivka
Sņihurivka (uk) ir pilsēta Ukrainas dienvidos, Mikolajivas apgabala Baštankas rajonā. Izvietojusies apgabala austrumdaļā Inhulecas upes krastā 70 km no apgabala centra Mikolajivas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.
Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1812. gadā, kad uz Inhulecas krastiem pārcēlās ieceļotāji no Mogiļevas guberņas. Lielākā ieceļotāju daļa bija no Kļimoviču apriņķa Sņigirjovkas ciema (mūsdienās Krievijas Smoļenskas apgabals), tādēļ arī jauno apmetni nosauca dzimtā ciema vārdā. Attīstījusies kā lauksaimniecības centrs un upju transporta osta (līdz 1960. gadiem). Pilsētas statuss piešķirts 1961. gadā.
Ralfs Freibergs
Ralfs Freibergs (dzimis ) ir Latvijas hokejists, aizsargs, Latvijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2023) spēlē Čehijas Ekstralīgas kluba Mountfield HK rindās.
Spēlētāja karjera
Latvijas izlasē debitēja pārbaudes spēle pret Baltkrievijas hokeja izlasi. Spēlējis arī Latvijas U-18 un U-20 hokeja izlasēs.
Piedalījies, kuru laikā viņam ir bijušas pozitīvas dopinga analīzes. Viņam tika atrasts dehidrohlormetiltestosterona vielmaiņas produkts 18-nor-17b-hidroksimetil-17a-metil-4-hlor-5b-androst-13-en-3a-ols.
2014. gada vasarā Freibergs piedalījās NHL kluba Filadelfijas "Flyers" jauno talantu nometnē.
Lindova (Marka)
Lindova (Marka) (de) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Ostprignicas-Rupīnes apriņķī 14 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Neirupīnes. Novietojusies šaurumā starp diviem ezeriem - Gūdelakezeru (Gudelacksee) un Vucezeru (Wutzsee).
Vēsture
Pilsēta izveidojusies ap 1220./1240. gadu dibināto cisterciešu sieviešu kloteri. Reformācijas laikā 1541. gadā klosteris zeme tika sekularizēta. Trīsdesmitgadu kara laikā gan Lindova, gan klosteris tika vairākkārt nopostīts. 1746. gadā apdzīvotā vieta gandrīz pilnībā nodega ugunsgrēkā. 1810. gadā Lindova ieguva pilsētas tiesības. Pēc Otrā pasaules kara atradās VDR sastāvā līdz Vācijas apvienošanai 1990. gadā.
Eiroskeptisms
Eiroskepticisms krasi palielinājās Eiropas migrantu krīzes laikā kopš 2014. gada.
Nosaukums
Daži uzskata, ka šim nosaukumam ir negatīvas konotācijas un, piemēram, par eiroskeptiķi uzskatītais Čehijas prezidents Vāclavs Klauss terminu "eiroskeptisms" un "eirooptimisms" vietā dod priekšroku apzīmējumiem "ES-reālisms" un "ES-naivums".
Eiroskeptiķu uzskati
Ass ES kritiķis ir Lielbritānijā dzīvojošais bijušais padomju disidents Vladimirs Bukovskis. 2006. gadā, pirms 2008. gada krīzes, Bukovskis izteicās, ka pārlieku lielās ekonomikas regulēšanas un birokrātijas dēļ, līdzīgi PSRS, ES ekonomika agri vai vēlu nonāks stagnācijas un vēlāk krīzes situācijā, kuras gadījumā viņš prognozēja haotisku sabrukumu, kur lielu lomu varētu spēlēt etniski jautājumi, līdzīgi kā PSRS vai Dienvidslāvijas SFR gadījumā.
Citi komentētāji 2010. gada beigās pauda viedokli, ka eirozonas krīze kalpo par lielisku ieganstu varas konsolidēšanai Briseles rokās.
Sergejs Goļicins
Sergejs Goļicins (ru; dzimis, miris ) bija Katrīnas II laika Krievijas infantērijas ģenerālis. No 1801. līdz 1803. gadam bija Baltijas ģenerālgubernators.
Dzīvesgājums
Dzimis 1749. gadā kņaza Fjodora Goļicina ģimenē. Mācījies Otrajā kadetu korpusā Sanktpēterburgā. Piedalījies krievu—turku karā (1768—1774) un krievu—turku karā (1787—1792). Koscjuško sacelšanās (1794) laikā komandēja krievu karaspēku Kurzemes hercogistē pret Tomaša Vavžecka komandētajiem spēkiem.
1798. gadā ķeizars Pāvils I Goļicinu atcēla no dienesta. Goļicins kopā ar savu sekretāru un bērnu skolotāju Ivanu Krilovu apmetās dzimtas īpašumā Zubrilovkā (tagad Penzas apgabalā). Kad 1801. gadā par ķeizaru kļuva Aleksandrs I, tika iecelts par Baltijas ģenerālgubernatoru. 1810. gadā tika iecelts par Krievijas Valsts padomes locekli.
Sergeja Goļicina kancelejā Rīgā strādāja krievu rakstnieks Ivans Krilovs. Goļicina administrācijas laikā notika Kauguru nemieri. Miris 1810. gadā pēc Piektās koalīcijas kara Ternopiļā, Ukrainā.
Kerija Anna Mosa
Kerija Anna Mosa (en, dzimusi ) ir Kanādas aktrise. Vispasaules atpazīstamību ieguvusi, attēlojot Trinitiju filmās "Matrikss" (1999), "Matrikss atjaunots" (2003), "Matrikss — Revolūcija" (2003) un "Matrikss: Atdzimšana" (2021). Piedalījusies arī Kristofera Nolana filmā "Memento" (2000), par ko saņēma Neatkarīgā gara balvu balvu kā labākā aktrise otrā plāna lomā.
Mosa ir piedalījusies tādās filmās kā Red Planet (2000), "Šokolāde" (2000), "Fido" (Fido, 2006), Snow Cake (2006), "Paranoja" (2007), Unthinkable (2010), Silent Hill: Revelation (2012) un "Pompeji" (Pompeii, 2014). Atveidojusi Džerijas Hogartas lomu Netflix seriālā "Džesika Džonsa" (2015–2019).
Gibraltāra gubernatoru uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Gibraltāra gubernatori.
Gubernatora amats tika izveidots 1704. gadā, kad teritorija bija Spānijas pakļautībā.
Ukraina 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Ukrainas olimpisko komandu veidoja 206 sportisti (87 vīrieši un 119 sievietes), kuri startēja 22 olimpiskajos sporta veidos (visi individuālie sporta veidi). Šī bija līdz šim mazākā Ukrainas komanda, kāda ir piedalījusies vasaras olimpiskajās spēlēs. Pirmo reizi kopš Ukraina piedalās vasaras olimpiskajās spēlēs tās komandā bija vairāk sieviešu nekā vīriešu sportistu. Visvairāk sportistu no Ukrainas šajās spēlēs startēja vieglatlētikā — 65 sportisti.
Šajās vašaras olimpiskajās spēlēs Ukraina izcīnīja 11 olimpiskās medaļas (2 zelta, 5 sudraba un 4 bronzas medaļas), tādejādi pēc kopējo iegūto medaļu kopskaita ierindojoties 31. vietā. Visvairāk medaļas tika izcīnītas vingrošanā. Pa divām medaļām tika izcīnīts paukošanā un smaiļošanā un kanoe airēšanā, bet pa vienai medaļai cīņas sportā, modernajā pieccīņā, šaušanā un vieglatlētikā. Vingrotājs Oļegs Verņajevs šajās spēlēs izcīnīja 2 olimpiskās medaļas (1 zelta un 1 sudraba medaļu), savukārt kanoe airētājs Jurijs Čebans, izcīnīja savu trešo olimpisko medaļu (zelta medaļu), tādējādi aizstāvot, 2012. gada Londonas spēlēs iegūto olimpiskā čempiona titulu.
2013. gada Pasaules čempionāts orientēšanās sportā
2013. gada Pasaules čempionāts orientēšanās sportā bija 30. Pasaules čempionāts orientēšanās sportā, kas notika Somijas slēpošanas kūrortā Vokati, līdzās esošajā Sotkamo un to apkārtnē no līdz. Pasaules čempionāts Somijā notika ceturto reizi. Sacensību programma bija tradicionāla: sprints, vidējā distance, garā distance un stafete.
Pasaules čempionātā piedalījās arī 9 Latvijas orientieristi. Komandas līderis Edgars Bertuks tāpat kā iepriekšējā Pasaules čempionātā kļuva par bronzas medaļas ieguvēju garajā distancē. Vidējā distancē viņam neizdevās aizstāvēt Pasaules čempiona titulu, distances beigu daļā E. Bertuks guva acs traumu, zaudēja ātrumu un finišēja 8. vietā. Veiksmīgi startēja arī Inga Dambe un Mārtiņš Sirmais — abiem 12. vieta vidējā distancē. Arī abas stafešu komandas finišēja 12. vietā.
Vīrieši
====Garā distance ====
====Sprints ====
====Stafete ====
The World Factbook
The World Factbook, pazīstams arī kā CIA World Factbook, ir uzziņu materiāls, ko veidojusi ASV Centrālā izlūkošanas pārvalde almanaha veidā apkopojot informāciju par pasaules valstīm. The World Factbook ir pieejams internetā, vēl pastāv lejupielādējama versija izmantošanai bezsaistē, ik pēc laika tiek izdota oficiālā drukātā versija.
The World Factbook materiālā ir pieejamas ziņas par 267 vienību demogrāfiju, ģeogrāfiju, saskarsmi, valdību, ekonomiku un militārismu. Šo materiālu Centrālā izlūkošanas pārvalde sagatavo ASV valdības ierēdņiem, tā stils, formāts un saturs veidots tā, lai tiktu apmierinātas viņu prasības. The World Factbook tiek bieži izmantots arī akadēmiskos nolūkos un ziņu veidošanai.
Rietumu konference (NHL)
Rietumu konference (en, fr) ir viena no divām Nacionālās hokeja līgas konferencēm. Tā tika dibināta. kad NHL komandas sadalījās divās konferencēs un četrās divīzijās.
Vikipēdija poļu valodā
Vikipēdija poļu valodā (pl) ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas poļu valodas versija. Tā darbojas kopš 2001. gada 26. septembra, 2013. gada 24. septembrī poļu valodas versija sasniedza vienu miljonu rakstu. Pēc 2014. gada oktobra datiem tajā bija vairāk kā 1,07 miljoni rakstu, bet 2020. gada janvārī vairāk nekā 1,381 miljoni rakstu un tā bija desmitā lielākā Vikipēdija pēc rakstu skaita. Pilnīgākajiem un kvalitatīvākajiem rakstiem tiek piešķirts vērtīga vai laba raksta statuss.
Katažina Nevjadoma
Katažina Nevjadoma (pl; dzimusi Limanovā) ir Polijas šosejas riteņbraucēja, pārstāv  komandu. 2016. gadā uzvarējusi Polijas čempionātā gan grupas, gan individuālajā braucienā.
2016. gada olimpiskajās spēlēs izcīnīja sesto vietu šosejas grupas braucienā.
Karjeras sākums
Nevjadoma sacensībās sāka startēt vietējā kluba WLKS Krakus BBC Czaja sastāvā un drīz kļuva par vienu no Polijas daudzsološākajiem talantiem. 2013. gadā viņa ieguva divus Polijas U-23 čempiontitulus, elites konkurencē abās sacensībās ieņemot ceturto vietu. 2013. gada Eiropas čempionātā U-23 grupā viņa ieņēma piekto vietu grupas braucienā.
Pēc šī snieguma augustā viņa saņēma piedāvājumu stažēties no profesionālās komandas . Nevjadoma piedalījās Boels Ladies Tour sacensībās, finišējot 10. vietā kopvērtējumā un uzvarot jauno braucēju klasifikācijā. Viņa tika iekļauta Polijas komandas sastāvā startam 2013. gada Pasaules čempionātā, bet nefinišēja grupas braucienā.
Ārbers Zeneli
Ārbers Zeneli (sq, dzimis ) ir Kosovas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Kosovas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Zeneli pārstāv Ligue 1 komandu Stade de Reims.
Sasniegumi
Zviedrija
Longailendas "Nets"
Longailendas "Nets" ir NBA G Līgā spēlējoša ASV profesionāla basketbola komanda, kura ir Nacionālā basketbola asociācijas (NBA) komandas Bruklinas "Nets" fārmklubs. Tā ir bāzēta Ņujorkas štata Naso apgabalā un mājas spēles aizvada Naso Veterānu memoriālajā kolizejā Juniondeilā. "Nets" kļuva par divpadsmito G Līgas komandu, kas pieder NBA komandai.
Longailendas "Nets" sastāvā ir spēlējis Rodions Kurucs, kļūstot par otro Latvijas basketbolistu pēc Dāvja Bertāna, kas spēlējis G Līgā.
Zviedru Vidzemes ģenerālgubernatoru uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Zviedru Vidzemes ģenerālgubernatori no 1622. gada līdz 1721. gadam, kad tika likvidēta Zviedru Vidzeme. Pēc tam šo amatu pildīja Krievijas valdības ieceltie Rīgas gubernatori, vēlāk Baltijas ģenerālgubernatori.
Kaķīši (Krustpils pagasts)
Ciema teritorijā atrodas privātmājas. Vienā no tām — Barkānos jeb bijušajās Strožu mājās dzīvojis Rihards Pārups (Strožs), kurš 1946. gadā bija izveidojis nacionālo partizānu grupu. Mūsdienās Kaķīšu mājās nedzīvo vietējie iedzīvotāji, bet ienācēji. Ciemam līdzās atrodas Kaķīšu mežs, kura vidusdaļā izvietojies Kaķīšu purvs. Purvs atrodas aptuveni 1 km attālumā uz dienvidrietumiem no Kaķīšiem. Netālu no Kaķīšu ciema, Spuņģēnu—Vilkukroga ceļa labajā pusē uzstādīts piemineklis 1941. gada 1. augustā Kaķīšu purvā nošauto ebreju piemiņai.
Ciema rašanās
Kaķīšu nosaukums pirmo reizi parādās 1824. gada Krustpils luterāņu baznīcas dokumentā, kas liecina, ka tā paša gada 29. jūnijā zemnieks Jānis no Kaķīšiem piedalījies Krustpils pils barona Korfa dēla kristībās. Pēc tautas skaitīšanas datiem 1897. gadā Kaķīšu sādžā dzīvojuši 10 māju saimnieki. 1906. gadā sādžai "Какить" zemes platība bijusi 93 desetīnas ar septiņām sētām, kurās dzīvojuši 50 iedzīvotāji. 1935. gadā Kaķīšos bijuši 11 saimnieki, bet 1943. gadā — 10. 1984. gadā sādžā bijušas 15 saimniecības un 28 iedzīvotāji.
2009. gadā Kaķīšos dzīvojuši 20 iedzīvotāji un ir šādas mājas: Burkāni, Dzeguzītes, Kaķīši 2, Kaķīši 4, Kaķīši, Ķieģeļkalni, Piekalnes un Kaķīši, kas nav iekļauti ciema Adrešu reģistrā. Mājām Kieģeļkalni dots šāds nosaukums, tāpēc ka agrāk šajā vietā atradies baronam Korfam piederošs ķieģeļu ceplis un ir atrasts arī ķieģelis ar barona uzvārdu.
Ektors Kupers
Ektors Rauls Kupers (es; dzimis ) ir argentīniešu futbola treneris un bijušais futbolists.
Futbolista karjeras laikā pārstāvēja tikai Argentīnas klubus, lielāko daļu karjeras aizvadīja Ferro Carril Oeste komandā, spēlējis aizsarga pozīcijā, bijis Argentīnas izlases dalībnieks.
Trenera karjera
Trenera karjeru uzsāka 1993. gadā Argentīnas klubā Huracán, kurā pirms pusotra gada bija beidzis spēlēt. No 1995. līdz 1997. gadam vadīja citu Argentīnas klubu Lanús, pēc tam pārcēlās uz Eiropu, sākot strādāt ar Spānijas klubu Mallorca. Jau savā pirmajā sezonā aizveda to līdz Spānijas Karaļa kausa finālam, kurā piekāpās Barcelona. Nākamajā sezonā sasniedza UEFA Kausu ieguvēju kausa finālu. Tajā pašā sezonā izcīnīja 3. vietu La Liga, iegūstot ceļazīmi uz UEFA Čempionu līgu.
1999. gadā sāka trenēt citu Spānijas klubu Valencia, ar ko divreiz sasniedza UEFA Čempionu līgas finālu, taču abas reizes zaudēja. No 2001. līdz 2003. gadam bija Itālijas A sērijas kluba Milānas "Internazionale" galvenais treneris. 2004. gadā atgriezās Mallorca. Karjeras turpinājumā vadīja klubus Seviljas "Real Betis" un Parma.
2008. gada augustā kļuva par Gruzijas futbola izlases galveno treneri, taču nostrādāja šajā amatā tikai nedaudz ilgāk par gadu. Vēlāk strādāja ar klubiem Grieķijā, Spānijā, Turcijā un Apvienotajos Arābu Emirātos.
tika apstiprināts par Ēģiptes futbola izlases galveno treneri un palīdzēja komandai izcīnīt 2. vietu 2017. gada Āfrikas Nāciju kausā, kā arī kvalificēties 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīram. Kupers tika atzīts par 2017. gada Āfrikas Futbola konfederācijas gada labāko treneri. Pēc Pasaules kausa finālturnīra, kurā Ēģipte neizkļuva no grupas, Kupers amatu atstāja.
Lanús
Mallorca
Valencia
Individuālie sasniegumi
Samta revolūcija
Samta revolūcija (cs) jeb Maigā revolūcija (sk) bija nevardarbīga, bez asins izliešanas, komunistiskā režīma gāšana Čehoslovākijā. Tā sākās (Starptautiskajā Studentu dienā), kad Prāgas policisti ar varu izdzenāja studentus, kuri piedalījās demonstrācijā pret vienas partijas (Čehoslovākijas Komunistu partijas) valdību. Pēc šī notikuma aizsākās vēl vairākas demonstrācijas, kuras turpinājās līdz. Pēc revolūcijas Čehoslovākijā beidzās sociālisma laiks, kas bija ildzis 41 gadu. Samta revolūcijas līderis bija Vāclavs Havels, kurš 29. decembrī kļuva par Čehoslovākijas, vēlāk Čehijas, prezidentu.
Deivids Džeimss
Deivids Bendžamins Džeimss (en, dzimis ) ir Anglijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis vārtsarga pozīcijā. Strādā arī kā futbola eksperts BT Sport.
Džeimss ir ceturtajā vietā pēc visvairāk nospēlētajām spēlēm Anglijas Premjerlīgā. Kopā Premjerlīgā aizvadījis 572 spēles. Bijis līderis Premjerlīgā par visvairāk sausajām spēlēm (196), līdz viņu apsteidza Petrs Čehs.
Karjera
Savu karjeru sācis Watford komandā. Vēlāk spēlējis jau Anglijas Premjerlīgas komandās Liverpool, Aston Villa, West Ham United, Manchester City un Portsmouth. 1995. gadā ar Liverpool izcīnījis Anglijas Līgas kausu, bet 2008. gadā ar Portsmouth FA kausu. 2010. gadā Džeimss 39 gadu vecumā kļuva par vecāko vārtsargu, kas ir spēlējis FA kausa finālā. Vēlāk spēlējis zemāku līgu komandās Bristol City un Bournemouth. 2013. gadā Džeimss pievienojās Islandes komandai ÍBV Vestmannaeyjar, kur viņš oficiāli noslēdza karjeru. 2013. gada oktobrī Džeimss kļuva par treneri Luton Town komandā, bet 2014. gadā viņš kļuva par spēlējošo treneri Indijas komandā Kerala Blasters.
2018. gadā Džeimss atgriezās Kerala Blasters komandā, šoreiz jau kā galvenais treneris.
Anglijas futbola izlases sastāvā piedalījies 53 spēlēs no 1997. līdz 2010. gadam. Bijis komandas pamatvārtsargs 2004. gada Eiropas čempionātā un 2010. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Liverpool
Portsmouth
Leonards Abramavičus
Leonards Abramavičus (lt; 1900. gads — 1960. gads Kauņa) bija Lietuvas šahists.
Biogrāfija
Pirms Otrā pasaules kara pārstāvējis Lietuvas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
1943. gada jūlijā dalījis 1.-3. vietu Lietuvas šaha čempionātā. Pēc Otrā pasaules kara piedalījies Lietuvas šaha dzīves atjaunošanā, regulāri piedalījies nozīmīgākajos turnīros. Lielāko panākumu guvis 1950. gadā Viļņā, kad dalījis pirmo vietu Lietuvas šaha čempionātā, bet zaudējis papildu mačā par čempiona nosaukumu ar 2:4. Tajā pašā gadā kā Lietuvas čempions piedalījies PSRS šaha čempionāta ceturtdaļfinālā Minskā, kur dalījis 13.-14. vietu. Pēdējo reizi Lietuvas šaha čempionāta finālā piedalījies 1957. gadā, kad izcīnījis 12. vietu.
2011. gada Beļģijas Grand Prix
2011. gada Beļģijas Grand Prix izcīņa notika 28. augustā Spā-Frankošampā. Otro dubultuzvaru sezonā izcīnīja Red Bull komanda — Sebastians Fetels un Marks Vebers —, trešajā vietā atstājot Džensonu Batonu.
Kvalifikācija
Piezīmes:
Bžegas pils
Bžegas pils jeb Silēzijas Pjastu pils (pl) atrodas Bžegā, Opoles vojevodistē, Polijas Silēzijas reģionā. Tagad pilī atrodas muzejs, tā struktūras ietver Pjastu dinastijas mauzoleju.
Ģeogrāfija
Bžegas pils atrodas uz klints uz rietumiem no Odras upes, Bžegas pilsētā pie Lejassilēzijas un Opoles vojevodistu robežas Polijas dienvidrietumos. Tā atrodas netālu no valsts autoceļa starp Namislovu un Stšelinu.
Vēsture
532. gadā kņazs Frederiks II sāka atjaunot pili renesanses stilā, iedvesmojoties no Vāvelas karaļa pils arhitektūras. Pils attīstību turpināja viņa pēctecis Ježi II. Tika uzbūvētas divas jaunas ēkas, klīnika un izveidots liels pagalms. Šajā periodā celtās papildu būves ietvēra vārtu māju, kas bija ieeja kompleksā. Pjastu kņazu krūšutēli (bistes) bija daļa no vārtu dekoriem. Dizaina izmaiņas bija no gotikas stila līdz Silēzijas renesanses arhitektūrai.
1675. gadā nomira pēdējais vīriešu kārtas Pjastu dzimtas pārstāvis Ježi IV Vilhelms, un Bžegas kņaziste nonāca Hābsburgu pakļautībā. Pēc tam pils sāka pildīt administratīvās funkcijas imperatora vietvalžiem un pamazām nonāca pagrimumā.
1741. gadā Pirmā Silēzijas kara laikā Prūsijas karaspēks pili iznīcināja, drupas izmantoja kā Prūsijas armijas noliktavu. Pēc kara pilsēta, ko vāciski sauca par Brīgu, kopā ar lielāko daļu Silēzijas no Austrijas pievienoja Prūsijai. Brīga ilgu laiku bija daļa no Prūsijas un Vācijas, līdz 1945. gadā lielākā daļa Silēzijas tika nodota Polijai, un reģionā notika gandrīz pilnīga iedzīvotāju apmaiņa.
1801. gada ugunsgrēka laikā pils cieta vēl lielākus postījumus. 1920. gadā sāka pamestās pils rekonstrukciju, bet Otrā pasaules kara laikā pils tika pamatīgi sabojāta. Pils renesanses stilā tika pārbūvēta 1966. – 1978. un 1980. – 1994. gados. Pašlaik tā kalpo kā Silēzijas Pjastu muzejs. Turklāt šeit notiek daudzi svinīgi un kultūras pasākumi, koncerti, zinātniskas sanāksmes, teātra izrādes utt.
Rolands Rikards
Dzīvesgājums
Dzimis 1942. gada 15. decembrī Rīgā. Studēja Rīgas Politehniskā institūta Būvniecības fakultātē, kuru beidza 1966. gadā. Strādāja par LZA Polimēru Mehanikas institūta zinātnisko līdztrādnieku (1968—1981), 1970. gadā Rīgā aizstāvēja tehnisko zinātņu kandidāta grādu. Vēlāk bija Rīgas Politehniskā institūta Materiālu pretestības katedras docents (1981—1986). 1983. gadā Maskavas Elektronikas mašīnbūves institūtā aizstāvēja tehnisko zinātņu doktora grādu, vēlāk bija Materiālu stiprības katedras profesors (1986—1990). No 1994. gada RTU Būvniecības fakultātes profesors, Materiālu un konstrukciju institūta direktors (2001).
Līdztekus profesora darbam 1988. gadā bija viens no Latvijas Tautas frontes RTU atbalsta grupas dibinātājiem un Latvijas Zinātnieku Savienības dibinātājiem (1988), politiskās komisijas vadītājs. Latvijas Tautas Frontes 2. un 3. kongresa delegāts, ievēlēts LTF Domē. Darbojās Rīgas pilsētas Kurzemes rajona LTF nodaļā. 1990. gadā ievēlēts Latvijas Republikas Augstākajā Padomē no Rīgas 18. vēlēšanu apgabala. Viens no deklarācijas Par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu darba grupas locekļiem. 1990. gada 4. maijā balsoja par neatkarības atjaunošanas deklarācijas pieņemšanu. Strādāja pie Latvijas Republikas pilsonības atjaunošanas likuma, Imigrācijas likuma, Konstitucionālā likuma par cilvēka un pilsoņu tiesībām un pie 5. Saeimas vēlēšanu likuma. 1993. gadā aizgāja no partiju politikas, taču līdz 1994. gadam bija tieslietu ministra Egila Levita padomnieks
Miris 2022. gada 2. februārī, 79 gadu vecumā. Par viņa nāvi paziņojumu sniedza un izteica līdzjūtību tuviniekiem Valsts prezidents Egils Levits.
Darbi
Zinātnisko pētījumu virzieni ir kompozītu un polimēru materiālu mehānika, materiālu īpašību optimizācija un identifikācija, kompozītu materiālu plīsuma mehānika, čaulu teorija, galīgo elementu metode. Vairāk nekā 300 zinātnisku darbu, to skaitā 5 monogrāfiju, autors.
Ingus Kniploks
Ingus Kniploks (dzimis Kuldīgā) ir latviešu aktieris.
Bērnību pavadījis Ēdoles pagastā. Beidzis Ogres Meža tehnikumu. 2007. gadā absolvējis Latvijas Kultūras akadēmijas Dramatiskā teātra aktieru programmu. 2009. gadā sācis strādāt Valmieras teātrī. Pirms tam strādājis Liepājas teātrī. Filmējies seriālos "Tikai nesaki man Bizu", "Svešā dzīve" un "Likteņa līdumnieki".
Martins Ternbergs
Martins Ternbergs (dzimis 1983. gada 6. augustā) ir zviedru hokejists, malējais uzbrucējs, Zviedrijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2014) Ternbergs spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Jaroslavļas "Lokomotiv" sastāvā.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Ternbergs uzsāka 2002.—03. gada sezonā, kad debitēja Zviedrijas Elitsērijas kluba HV 71 sastāvā. Jau nākamajā sezonā Martinam komandas sastāvā izdevās nostiprināties, kopā ar komandu izcīnot arī līgas čempiona titulu. 2007.—08. gada sezonā uzbrucējs bija kļuvis jau par vienu no komandas vadošajiem spēlētājiem. 2008. un 2010. gadā Ternbergs vēl divas reizes kļuva par Zviedrijas čempionu. 2010.—11. gada sezonu uzbrucējs noslēdza kā komandas rezultatīvākais spēlētājs.
2011. gada vasarā Ternbergs pievienojās KHL klubam Ņižņijnovgorodas "Torpedo", taču divus gadus vēlāk pārcēlās uz Prāgas "Lev" vienību. 2013.—14. gada sezonā kopā ar "Lev" sasniedza Gagarina kausa finālu, tajā gan septiņās spēlēs piekāpjoties Magņitogorskas "Metallurg". Pēc "Lev" dalības atsaukšanas no KHL, pārcēlās uz Jaroslavļas "Lokomotiv" rindām.
Zviedrijas hokeja izlases rindās izcīnījis zelta medaļas 2013. gada Pasaules čempionātā. Ternbergs spēlējis arī 2007., 2009. un 2011. gada Pasaules čempionātos.
Bēthovena 9. simfonija
9. simfonija ir izmantota Eiropas Savienības himnā "Oda priekam". Simfonijas pirmizrāde notika Vīnē.
Žoržs Kivjē
Žans Leopolds Nikolā Frederiks Kivjē (, pazīstams kā Žoržs Kivjē ; dzimis, miris ) bija franču dabaspētnieks un zoologs. Salīdzinošās anatomijas, biostratigrāfijas un paleontoloģijas pamatlicējs. Izvirzīja tēzi par to, ka ir dzīvnieku sugas, kas ir izmirušas.
Glāznieki (Krustpils pagasts)
Ciema teritorijā atrodas privātmājas. Netālu uz ziemeļiem izvietojies cits ciems — Glāznieksala. Satiksmi pāri Aiviekstei nodrošina tilts, kas atrodas pie Pūķiem.
Ciema rašanās
Pirmo reizi Glāznieki kā sādža Glāzneeki rakstos minēta 1885. gadā. Pēc tautas skaitīšanas datiem 1897. gadā Glāznieku sādžā dzīvojuši 9 māju saimnieki. Sādžai pieskaitīts arī mežsargs Krava Fricis. 1906. gadā sādžai "Глазниеки" zemes platība bijusi 139 desetīnas ar desmit sētām, kurās dzīvojuši 64 iedzīvotāji. 1943. gadā Glāzniekos bijuši 11 māju īpašnieki. 1984. gadā sādžā bijušas 15 saimniecības un 28 iedzīvotāji.
2009. gadā Glāzniekos dzīvojuši 32 iedzīvotāji un ir šādas mājas: Ābeles, Aires, Aleksandrs, Glāznieki 1, Glāznieki 3, Glāznieki4, Glāznieki 5, Kalniņi, Kaspari, Krasti, Krūmāji, Lejaslīči, Līči.
Gaisa mitrums
Gaisa mitrums ir ūdens tvaiku daudzums gaisā. Ūdens tvaiks ir ūdens gāzveida stāvoklis. Silts gaiss spēj saturēt vairāk ūdens tvaika, tāpēc, gaisam atdziestot, mitruma var kļūt par daudz un tas izdalīsies no gaisa tai vai citā formā. Šo stāvokli ar gaisa 100% mitrumu sauc par rasas punktu. Mitruma ietekmē rodas nokrišņi, rasa vai migla. Augsts mitruma daudzums samazina ķermeņa svīšanas efektivitāti, jo sviedri grūtāk iztvaiko no ādas; līdz ar to cilvēks var pārkarst.
Gaisa mitrumu raksturo šādi lielumi: absolūtais, relatīvais un specifiskais. Absolūtais mitrums ir ūdens tvaika masa vienā kubikmetrā gaisa. Relatīvais mitrums ir ūdens tvaika parciālspiediena attiecība pret piesātināta tvaika parciālspiedienu tajā pašā temperatūrā.
Absolūtais mitrums
Absolūtais mitrums atmosfērā svārstās no nulles līdz 30 gramiem uz kubikmetru, ja gaiss tiek piesātināts pie 30 °C.
Gaisa absolūtais mitrums, atšķirībā no relatīvā, nemainās, mainoties gaisa temperatūrai vai spiedienam, ja vien netiek sasniegts rasas punkts, kad sākas mitruma kondensācija no gaisa.
Relatīvais mitrums
Relatīvais mitrums ir ūdens tvaika parciālspiediena attiecība pret piesātināta tvaika parciālspiedienu tajā pašā temperatūrā. Relatīvo mitrumu izsaka procentos un to var aprēķināt pēc šādas formulas:
Relatīvais mitrums ir svarīgs rādītājs, ko izmanto laika prognožu noteikšanai, jo tas norāda uz nokrišņu, rasas, vai miglas iespējamību.
Mērījumi
Ir vairākas ierīces, kuras lieto, lai noteiktu un regulētu mitrumu. Ierīces, ko izmanto, lai noteiktu gaisa mitrumu, sauc par psihrometriem vai higrometriem. Mitrums tiek mērīts arī globālā mērogā, izmantojot satelītus. Šie satelīti ir spējīgi noteikt ūdens koncentrāciju troposfērā, augstumā starp 4 km un 12 km. Satelītiem, kas var izmērīt ūdens tvaiku ir sensori, kas ir jutīgi pret infrasarkano starojumu. Ūdens tvaiks īpaši absorbē un atkārtoti izstaro starojumu šajā spektra joslā.
Paukošana 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — zobens vīriešiem
Zobens vīriešiem bija viena no trim paukošanas disciplīnām, kas tika aizvadīta 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Par pirmo olimpisko čempionu šajā disciplīnā kļuva Grieķijas sportists Joannis Georgjadis. Arī sudraba medaļu izcīnīja Grieķijas sportists — Telemahs Karakals. Savukārt bronzas medaļu izcīnīja Dānijas sportists Holgers Nīlsens. Viņam šī bija viena no trim olimpiskajām medaļām, ko viņš izcīnīja 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, pārējās medaļas viņš izcīnīja šaušanā.
Šīs medaļas piešķīra Starptautiskā Olimpiskā komiteja ar atpakaļejošu datumu. Spēļu laikā uzvarētājiem tika piešķirta sudraba medaļa, bet turpmākās vietas netika apbalvotas.
Valstis
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Daiļslidošana olimpiskajās spēlēs
Daiļslidošana olimpiskajās spēlēs pirmoreiz tika iekļauta 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Bet kopš 1924. gada šis sporta veids ir kļuvis par neatņemamu ziemas olimpisko spēļu daļu. Vīriešu un sieviešu vienslidojumi, kā arī pāru slidojumi ir iekļauti sacensību programmā jau kopš pašiem pirmsākumiem. Dejas uz ledus sacensību programmā tika iekļautas tikai 1976. gadā, bet komandu sacensības — 2014. gadā. Speciālās figūras tika izpildītas tikai 1908. gada olimpiskajās spēlēs. Sinhronizētā daiļslidošana nekad nav bijusi olimpisko spēļu programmā, bet varētu tikt iekļauta kādās no turpmākajām olimpiskajām spēlēm.
Vēsture
Daiļslidošana pirmo reizi kā olimpiskais sporta veids tika iekļauta 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas togad notika Londonā, Apvienotajā Karalistē. Neskatoties uz to, ka daiļslidošana vairāk ir ziemai raksturīgs sporta veids, Starptautiskā Olimpiskā komiteja (SOK) apstiprināja tās iekļaušanu vasaras olimpisko spēļu programmā, pamatojoties uz to, ka sacensības notiks iekštelpās. Otrreiz daiļslidošana tika iekļauta 1920. gada Antverpenes spēlēs, pēc kurām tā tika neatgriezeniski pārcelta uz ziemas olimpiskajām spēlēm, kas pirmo reizi notika 1924. gadā, Šamonī, Francijā.
Londonas olimpiskajās spēlēs daiļslidošana tika pārstāvēta četrās disciplīnās — vīriešu un sieviešu vienslidojumos, vīriešu speciālajās figūrās un jauktajos pāros. Uzvarētājs speciālajās figūrās bija Krievijas Impēriju pārstāvošais Nikolajs Paņins, kas izcīnīja pirmo olimpisko zelta medaļu savas valsts vēsturē. Viņš joprojām ir vienīgais uzvarētājs šajā disciplīnā, jo tā vēlāk tika izslēgta no sacensību programmas.
Dejas uz ledus tika iekļautas oficiālajā sacensību programmā 1976. gadā, pēc tam kad tās bija iekļautas paraugdemonstrējumos Grenoblē, 1968. gadā.
Komandu sacensības pirmoreiz tika iekļautas 2014. gada Soču olimpisko spēļu programmā. Tās sastāv no divām pakāpēm: kvalifikācijas un fināla. Kvalifikācijas laikā katrai komandai ir viens vīriešu vienslidotājs, viena sieviešu vienslidotāja, viens pāris un viens deju pāris, kas izpilda savu īso programmu/deju. Pirms fināla katrai komandai ir atļauts nomainīt ne vairāk kā divus daiļslidotājus/pārus. Finālā katrs daiļslidotājs/pāris izpilda savu īso programmu/deju. Rezultāti tiek noteikti pēc finālā ieņemtajai vietai atbilstošajiem punktiem.
Dalība
Olimpisko spēļu daiļslidošanas sacensību dalībnieku skaitu nosaka Starptautiskās Olimpiskās komitejas (SOK) noteiktā kvota. Sieviešu un vīriešu vienslidojumos, katrā var būt ne vairāk par 30 dalībniekiem, 20 — pāros un 24 — dejās uz ledus.
80% vietu (24 — vīriešiem/sievietēm, 19 — deju pāriem un 16 — pāriem) dalībvalstīm tiek piešķirtas saskaņā ar iepriekšējā gada Pasaules čempionāta rezultātiem. Katru valsti var pārstāvēt ne vairāk kā trīs daiļslidotāji/pāri katrā no disciplīnām. Valstis var iegūt divas vai trīs pārstāvju vietas, atbilstoši savu daiļslidotāju izcīnītajiem punktiem. Punkti atbilst katras valsts daiļslidotāju izcīnīto vietu summai (tiek ņemti vērā divu augstāknovērtēto sportistu rezultāti, ja sportistu ir trīs). Ja valsti pārstāv tikai viens daiļslidotājs/pāris, tad šim daiļslidotājam/pārim ir jāierindojas pirmajā desmitniekā, lai nopelnītu savai valstij divas pārstāvju vietas, un pirmajā divniekā, lai nopelnītu trīs vietas. Ja valstij ir divi daiļslidotāji/komandas, šo komandu kombinētajai vietai ir jābūt ne zemākai par 13., — lai iegūtu 3 vietas, un ne zemākai par 28., — lai iegūtu divas vietas. Atlikušās vietas tiek piešķirtas vienam daiļslidotājam/pārim katrai no valstīm, kurām nav izdevies iegūt vairākas vietas, atbilstoši šo valstu daiļslidotāju izcīnītajām vietām pasaules čempionātā.
Pēc pasaules čempionāta valstis, kas nav kvalificējušās kādā no disciplīnām, iegūst vēl vienu iespēju kvalificēties kādā no rudenī notiekošā starptautiskā čempionātā (parasti Nebelhorna trofejā), kas norisinās pirms olimpiskajām spēlēm. Sešas vietas ir pieejamas vīriešu vienslidojumos, sešas — arī sieviešu vienslidojumos, četras — pāros un piecas — dejās uz ledus. Atsevišķās olimpiskajās spēlēs rīkotājvalsts automātiski iegūst tiesības deleģēt vienu savu pārstāvi katrā no disciplīnām, piemēram, 1994. gadā, 2010. gadā, un 2018. gadā, ja ir sasniegti minimālie rezultāti. Ja valsts iegūst kādu vietu, būdama rīkotājvalsts, tad ir pieejama vēl viena brīva vieta kvalifikācijas sezonā rudenī.
Valsti pārstāvošo daiļslidotāju atlase ir katras valsts attiecīgo sporta iestāžu pārziņā. Vairums valstu balstās uz savu nacionālo čempionātu rezultātiem, bet dažas ņem vērā arī citus kritērijus, kā, piemēram, iegūto vietu Eiropas vai Četru kontinentu čempionātā.
Medaļu tabula
Tabulā iekļauti arī 2018. gada olimpisko spēļu rezultāti.
Dalībvalstis
Tabulā norādīts daiļslidotāju skaits, ko katra dalībvalsts bija deleģējusi dalībai sacensībās.
Januss Johansons
Januss Johansons (et; dzimis Rīgā) ir igauņu izcelsmes latviešu aktieris.
1974. gadā beidzis Rīgas 6.vidusskolu. 1978. gadā absolvējis LVK Teātra fakultāti un sācis strādāt Valmieras teātrī. Filmējies "Sapņu komanda 1935", "Literātu tiesa", "Sala" un "Parāds mīlestībā", tāpat atveidojis Elmāru seriālā "Tikai nesaki man Bizu".
2017. gada 18. novembrī apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeņa 5. šķiru un iecelts par ordeņa kavalieri.
Ziņu pratība
Ziņu pratība (en) ir sīkāks iedalījums medijpratībai, tā ir spēja izmantot kritiskās domāšanas un medijpratības prasmes, lai spriestu par ziņu uzticamību neatkarīgi no tās formāta, proti, tā ir atrodama laikrakstā, televīzijā, radio vai kādā citā sociālo mediju platformā.
Aktualitāte
Līdz ar jaunu komunikācijas līdzekļu tehnoloģiju parādīšanos, cilvēkiem mūsdienās ir iespēja ne tikai patērēt, bet arī veidot, dalīties un kritizēt sociālajos medijos pieejamo informāciju. Ziņu pratība ietver virkni būtisku prasmju, kuras ir nepieciešamas, lai dzīvotu un strādātu 21. gadsimta sabiedrībā. Interneta tehnoloģiju un mobilo sakaru rīku parādīšanās ir pārveidojusi vecos medijus un ieviesusi jaunu jēdzienu – "jaunie mediji". Šis termins ir attiecināms uz visiem ar tehnoloģiju balstītiem sociālajiem medijiem un to platformām, kurās jebkuri ziņojumi ir digitāli kodēti un tos var izplatīt ikviens lietotājs. Drukāto mediju apraide ir aizstāta ar tiešsaistes publikācijām dažādos interneta medijos. Šī brīvā un ērtā piekļuve ļauj lietotājiem publicēt sev vēlamu saturu un popularizēt savus ideoloģiskos un politiskos uzskatus. Šī attīstība ir izjaukusi robežas starp informācijas sūtītāju un saņēmēju. Jaunu mediju pieaugums ir radījis nepieciešamību apgūt jaunas prasmes, kuras tiek dēvētas par jauno mediju lietotprasmi jeb ziņu pratību. Tradicionālā medijpratība tiek skaidrota kā izglītošana par mediju pamatprincipiem un to patērēšanu. Sākoties jaunai mediju attīstībai, šis jēdziens ir ticis paplašināts, iekļaujot tādas prasmes, kā satura radīšana un tā apmaiņa ar citiem lietotājiem.
Ziņu pratības nepieciešamība
Studentu kritiskās domāšanas prasmju attīstīšana tiek uzskatīta par ļoti nozīmīgu izglītības mērķi daudzās pasaules sabiedrībās, jo tiek uzskatīts, ka tas veicina tādas daudzveidīgas īpašības kā demokrātija un personiskā attīstība. Neskatoties uz kritiskās domāšanas kā izglītības mērķa nozīmi, pētnieku aprindām ir bijušas nopietnas problēmas.
Mūsdienās politiskie procesi arvien vairāk tiek ietekmēti ar dažādiem paņēmieniem interneta medijos, kurus bieži vien nav iespējams atšķirt no reālās informācijas. Nespēja kritiski izvērtēt informāciju var novest pie dezinformācijas, kuru var izmantot propagandai, sabiedrības šķelšanai un tās uzskatu mainīšanai, ko pierāda arī 2016. gada ASV prezidenta vēlēšanas.
Viltus ziņu ietekme
Viltus ziņas (en) tiek izmantotas arī kā politisks ierocis, kas vairs neapdraud tikai atsevišķas personas, bet gan visu nāciju kā kopumu. Sabiedrības dezinformācija ir viegls un efektīvs veids, kā manipulēt ar cilvēkiem un neapzināti iekodēt viedokli un nostāju dažādos jautājumos, kāds ir nepieciešams viltus ziņu veidotājiem. Visbiežāk tiek publicēti raksti ar „kliedzošiem” virsrakstiem par sabiedrībai sasāpējušām jomām – politiku, veselību un Latvijas nākotni, lai savāktu pēc iespējas vairāk "klikšķu". Šādi temati sabiedrībai bieži vien liekas saistoši, jo gandrīz katram ir bijusi saskarsme ar negodīgu politiķu darbību vai spekulācijām par Latvijas nākotni, tāpēc sabiedrība šo informāciju mēdz uztvert par patiesu, jo paši arī līdzīgi domā. Viltus ziņu veidotāji ar nodomu publicē šādas ziņas, jo ir pārliecināti, ka tās iegūs popularitāti un tādējādi varēs nopelnīt, kaut vai paši bieži vien nepiekrīt rakstos sniegtajai informācijai. Šāda sabiedrības maldināšana nodara milzīgu kaitējumu, kas nav konstatējams uzreiz, tāpēc ir svarīgi būt izglītotam ziņu pratības jomā un spēt kritiski izvērtēt sociālajos medijos pieejamo informāciju