cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Baltijas valstu sadarbība starpkaru periodā
Sarunas ar lielvalstīm (1925-1934)
1934. gada 20. martā PSRS piedāvāja pagarināt neuzbrukšanas līgumus uz vēl desmit gadiem. Pēc saskaņošanas ar Lietuvu un Igauniju, Latvija 28. martā atbildēja piekrītoši. Tā kā PSRS nebija Polijai izteikusi šādu piedāvājumu, poļu diplomāti centās atturēt Baltijas valstīs no līgumu pagarināšanas. Pēc veiksmīgām Polijas-PSRS sarunām, Baltijas valstis vienošanos par neuzbrukšanas līgumu pagarināšanu parakstīja Maskavā 1934. gada 4. aprīlī.
Pēc Lietuvas pievienošanās Baltijas aliansei (1934-1940)
Igaunija un Latvija 1934. gada 17. februārī noslēdza vēl ciešāku militāro aliansi un aicināja tajā piedalīties arī Lietuvu. Alianse paredzēja kopīgu pozīciju starptautiskajās konferencēs, regulāras ārlietu ministru tikšanās, kā arī kopīgas komitejas izveidošanu, kas pārraudzītu likumdošanu, politiskos un ekonomiskos jautājumus. Alianses līgums tika veidots līdzīgs 1934. gada 9. februāra Balkānu paktam un 1933. gada 16. februāra Mazās Anantes paktam.
Kamēr starp Poliju, Vāciju un PSRS pastāvēja saspīlētas attiecības, Lietuvai nebija jāuztraucas. Pēc Polijas-PSRS un Polijas-Vācijas neuzbrukšanas paktu noslēgšanas, kā arī nacistiem izrādot interese par Klaipēdas apgabala atgūšanu, Lietuva nonāca diplomātiskā izolācijā. 1934. gada 24. februārī un 25. aprīlī Lietuva izteica vēlēšanos izveidot ciešāku savienību ar Latviju un Igauniju.
1934. gada 28. martā Ļitvinovs piedāvāja Vācijas vēstniecībai, ka PSRS un Vācija kopīgi varētu sniegt garantijas Baltijas valstīm. 11. aprīlī Vācija atteicās no piedāvājuma, Baltijas valstis par šo piedāvājumu uzzināja tikai 23. aprīlī.
Ņemot vērā, ka Centrālās un Austrumeiropas kopējā drošības pakta ideja acīmredzot neīstenosies, 1934. gada 27. augustā PSRS vēstnieks Latvijā informēja, ka PSRS vairs nav iebildumu pret Latvijas, Lietuvas un Igaunijas aliansi. 29. augustā notika Baltijas konference Rīgā un jau tās pašas dienas vakarā tika panākta vienošanās par Baltijas Antantes izveidošanu.
1934. gada 12. septembrī trīs Baltijas valstis Ženēvā parakstīja Saprašanās un Sadarbības līgumu ar kuru formāli tiek izveidota Baltijas Antante. 14. novembrī tas tika ratificēts Rīgā.
Heiki Vesterinens
Heiki Vesterinens (fi; dzimis, Helsinkos) ir Somijas starptautiskais lielmeistars šahā (1975).
Heinike
Heinike var būt:
Vladimirs Nabokovs (politiķis)
Vladimirs Nabokovs (, dzimis, miris ) bija krievu jurists, publicists un politiķis. Viens no kadetu partijas līderiem. Rakstnieka Vladimira Nabokova tēvs. Pirmā pasaules kara laikā dienēja Ainažos.
Biogrāfija
Dzimis augsta valsts ierēdņa (justīcijas ministra) ģimenē. Beidzis Sanktpēterburgas universitātes Juridisko fakultāti. No 1896. līdz 1904. gadam pasniedza Imperatora Juridiskajā skolā (Императорское училище правоведения). Izvirzījās apr vienu no kadetu partijas līderiem. 1906. gadā tika ievēlēts Pirmajā valsts domē. Pēc Domes padzīšanas Nabokovs bija viens no t. s. Viborgas uzsaukuma parakstītājiem, par ko tika sodīts ar 3 mēnešiem ieslodzījumā.
Pirmā pasaules kara laikā dienēja Staraja Rusā, Ainažos, vēlāk Sanktpēterburgā. Pēc Februāra revolūcijas Nabokovs kādu laiku bija Pagaidu valdības lietu pārvaldnieks (управляющий делами). Tika ievēlēts Krievijas Satversmes sapulcē, tomēr tās darbā nepiedalījās.
Alcatel-Lucent Deutschland
Uzņēmums specializējies mazo šūnu, ātrdarbīgās optikas un mākoņtehnoloģijās, piemēram, programmatūras definētie tīkli. Aptuveni 150 pētnieku darbojas Bell Labs Štutgartē.
Vēsture
1929. gadā ASV uzņēmuma ITT Corporation 1925. gadā izveidotā Eiropas nodaļa International Standard Electric Corporation (ISE) Vācijā dibināja pārvaldītājsabiedrību Standard Elektrizitäts-Gesellschaft AG (SEG). Par tās partneri kļuva AEG ar telesakaru uzņēmumu Mix & Genest AG, kurš dibināts 1879. gadā.
1930. gadā SEG kopā ar Felten & Guilleaume (F & G) piederošo telesakaru un radiobūves uzņēmumu Süddeutsche Telefon- Apparate-, Kabel- und Drahtwerke A.G. (TeKaDe) Nirnbergā dibināja kopuzņēmumu Süddeutsche Apparatefabrik GmbH (S.A.F), lai ražotu komutācijas un sakaru iekārtas. 1933. gadā SEG izpirka S.A.F kapitāldaļas no F & G, bet TeKaDe tika atgriezta komutāciju un sakaru iekārtu izgatavošana. S.A.F turpināja ražot detaļas sakaru iekārtām: rezistorus, elektrolītiskos kondensatorus, selēna taisngriežus u.c.
1954. gadā ar SEG apvienoti meitas uzņēmumi Mix & Genest un S.A.F., kas līdz tam darbojās neatkarīgi. 1956. gadā SEG pārdēvēts par Standard Elektrik AG. Atvērta kabeļu rūpnīca. Karla Šteinbuha vadībā izstrādāts Eiropā pirmais pilnībā no tranzistoriem būvētais dators ER 56.
1958. gadā ITT savus Vācijas elektronikas uzņēmumus (Standard Elektrik, 1930. gadā nopirkto sadzīves elektronikas uzņēmumu C. Lorenz AG u.c) apvienoja vienā uzņēmumā Standard Elektrik Lorenz AG (SEL).
1961. gadā SEL ieguva vairākumu sadzīves elektronikas ražotājā Graetz, bet tas turpināja darboties neatkarīgi. 1966. gadā nopirkts Austrijas radio un televizoru ražotājs Ingelen.
1969. gadā palaistajā pirmajā Vācijas pavadonī Azur bija izmantotas SEL izgatavotās telemetrijas un sakaru iekārtas.
1983. gadā uzstādē Internationale Funkausstellung Berlin tika demonstrēts SEL izstrādāts pasaulē pirmais televizors (ITT Digivision) ar digitālo signālu apstrādi.
1988. gada 1. janvārī SEL sadzīves elektronikas bizness un daļa no elektronisko komponentu nodaļas pārdota Somijas Nokia. 2. februārī šis uzņēmums nodēvēts par Nokia Graetz GmbH. Zīmoli Schaub-Lorenz un Graetz nonāca Nokia rīcībā. Nokia pārdeva jauniegūtos sadzīves elektronikas produktus ar zīmolu ITT Nokia. Pēc gada Austrijas Ingelen rūpnīca slēgta.
1992. gadā SEL nosaukums mainīts uz Alcatel SEL AG. Tas darbojās sešos novirzienos: komutācija, pārraidīšanas sistēmas, radio sistēmas, dzelzceļu sistēmas, risinājumi aizsardzībai un biroja sakari.
Pēc Alcatel un Lucent apvienošanās uzņēmumā Alcatel-Lucent, 2007. gadā Alcatel SEL pārdēvēts par Alcatel-Lucent Deutschland AG.
Pēc Alcatel-Lucent apvienošanās ar Somijas Nokia, Alcatel-Lucent Deutschland AG kļuva par Nokia meitas uzņēmumu.
Herberts Heinike
Herberts Heinike (de; Portualegri —  Hamburga) bija Vācijas starptautiskais meistars šahā (1953).
Biogrāfija
Piedzimis bagāta vācu imigranta ģimenē Brazīlijā. 1914. gadā Heinikes ģimenes zemes īpašumi tikuši nacionalizēti un tā atgriezusies Vācijā. Beidzis ģimnāziju Erfurtē, pēc tam mācījies komerclietas un strādājis kafijas eksporta kompānijā. 1936. gadā nodibinājis pats savu eksporta kompāniju.
Septiņpadsmit reizes uzvarējis Hamburgas pilsētas šaha čempionātos un piedalījies astoņos Vācijas šaha čempionātu finālos, kur lielāko panākumu sasniedzis 1953. gadā Berlīnē, kad aiz Volfganga Uncikera ieņēmis 2. vietu. Veiksmīgi piedalījies arī starptautiskos šaha turnīros: 1939. gadā bijis 3. vietā Bādelsterē, 1941. gadā uzvarējis Grācā, bet 1949. gadā Oldenburgā kopā ar Nikolasu Rossolimo dalījis 3.-4. vietu aiz uzvarētājiem Elmāra Zemgaļa un Jefima Bogoļubova.
Pārstāvējis Vācijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1953. gadā Heinikem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Miris no miokarda infarkta.
Dens Bilzma
Dens Bilzma (dzimis 1970. gada 19. septembrī) ir amerikāņu hokeja treneris, bijušais hokejists.
2009. gadā kā Pitsburgas "Penguins" galvenais treneris izcīnīja Stenlija kausu.
Trenera karjera
Trenera karjeru Bilzma uzsāka 2004.—05. gada sezonā kā AHL komandas Sinsinati "Mighty Ducks" trenera palīgs. 2005.—06. gada sezonā viņš bija Ņujorkas "Islanders" galvenā trenera palīgs, taču tad divas sezonas strādāja par Skrentonas "Penguins" trenera palīgu. 2008.—09. gada sezonā viņš uzņēmās "Penguins" galvenā trenera funkcijas, taču sezonas vidū kļuva par Pitsburgas "Penguins" galveno treneri, kopā ar komandu izcīnot Stenlija kausu. 2010.—11. gada sezonā kā NHL labākais treneris ieguva Džeka Adamsa balvu. "Penguins" vadīja līdz 2013.—14. gada sezonas noslēgumam.
2014. gada Olimpisko spēļu turnīrā Bilzma bija ASV hokeja izlases galvenais treneris. Pēc gada bija trenera palīgs 2015. gada Pasaules čempionātā, kopā ar izlasi izcīnot bronzas medaļas.
2015. gada 28. maijā tika apstiprināts par Bufalo "Sabres" galveno treneri. Pēc divām sezonām no amata tika atbrīvots.
Silvija Skulme
Silvija Skulme (dzimusi 1950. gada 7. jūnijā Rīgā), ir pedagoģijas zinātņu doktore sporta zinātnē, bijusī sporta spēļu pedagoģe un latviešu basketboliste, kas spēlējusi saspēles vadītāja pozīcijā Rīgas TTT komandā no 1968. līdz 1977. gadam. Pēc basketbola karjeras beigām kļūst par graviera amata meistari un gravēšanas darbu eksperti.
Sasniegumi
Rīgas TTT komandas sastāvā izcīnītie tituli:
Eiropas čempionvienību kauss (pielīdzināma mūsdienu FIBA Eirolīgai)  - 7 reizes (1969-1973, 1975, 1977. gadā);
PSRS čempione - 6 reizes (1969-1971, 1975-1977. gadā);
PSRS Tautu spartakiādes čempione - 2 reizes (1971 un 1975. gadā).
Eiropas junioru čempione PSRS izlases sastāvā (1969. gadā).
PSRS starptautiskās klases sporta meistare.
Apbalvojumi
2019. gada 3. maijā Silvijai Skulmei piešķirts apbalvojums Triju Zvaigžņu ordenis (V šķiras kavalieris).
Madina Davletbajeva
Madina Davletbajeva (kk; dzimusi Tarazā ) ir Kazahstānas starptautiskā lielmeistare šahā (2016).
Biogrāfija
Pārstāvējusi Kazahstānas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2011. gadā Davletbajevai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2016. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Insara
Insara (ru, mdf, myv) ir pilsēta Mordvijas Republikā Krievijas Federācijā. Insaras rajona administratīvais centrs. 2021. gadā Insarā dzīvoja 7,9 tūkstoši iedzīvotāju.
Pilsēta atrodas Isas upes kreisajā krastā, 77 km attālumā no Saranskas. Apdzīvotā vieta dibināta ap 1648. gadu, pilsētas statuss piešķirts 1780. gadā. Insarā ir dzimuši divi pasaules līmeņa vieglatlēti — soļotāji Sergejs Kirdjapkins (2005. gada pasaules čempions 50 km soļošanā) un Sergejs Bakuļins (2010. gada bronzas medaļas ieguvējs Eiropas čempionātā 50 km soļošanā).
Vladimirs Kovaļonoks
Vladimirs Kovaļonoks (be; dzimis Baltkrievijas PSR Minskas apgabala Krupku rajona Belojes ciemā) ir baltkrievu izcelsmes padomju kosmonauts. Divkārtējs Padomju Savienības Varonis (1978, 1981). Trīs reizes apbalvots ar Ļeņina ordeni (1977, 1978, 1981).
Kovaļonoks iestājās padomju kosmosa programmā 1967. gada 5. jūlijā, Gaisa spēku 4. grupā. Viņš bija trīs kosmosa misiju komandieris — Sojuz-25 (1977), Sojuz-29/Sojuz-31 (1978), Sojuz T-4 (1981). Kopējais kosmosā pavadītais laiks — 216 diena 9 stundas 8 minūtes 40 sekundes. Veicis vienu iziešanu kosmosā, pavadot tur 2 stundas 20 minūtes.
No 1990. līdz 1992. gadam viņš bija Krievijas Aizsardzības ministrijas 30. Centrālā zinātniski pētnieciskā institūta direktors.
Ceļu satiksmes tiesību akti Latvijā
Ceļu satiksmes tiesību akti Latvijā ir viss normatīvo aktu kopums, kas regulē ceļu satiksmes dalībnieku savstarpējās attiecības. Ietvars — pirmdokuments uz kura pamata ir veidoti visi galvenie likuma varas un izpildvaras tiesību akti ir Vīnes konvencija par ceļu satiksmi. Latvijā galvenais likumdevēja (Saeima) tiesību akts ir Ceļu satiksmes likums (CSL) un izpildvaras (Ministru kabinets) tiesību akts — Ceļu satiksmes noteikumi (CSN). Bez tam ir arī citi dokumenti, t.sk. valsts kapitālsabiedrību (VAS "Ceļu satiksmes drošības direkcija" — CSDD) dokumenti, kuri regulē dažādus ar ceļu satiksmi un tiesību kārtošanu vadīt transporta līdzekli saistītos jautājumus. Tiesību akti ir pastāvīgā izmaiņu procesā, tomēr tam viss darbojas Vīnes konvencijas par ceļu satiksmi ietvarā. Ceļa zīmju dizainu un izmērus Latvijas teritorijā nosaka LVS.
Atbildība par CSN pārkāpumiem
Administratīvā atbildība par CSN pārkāpumiem smalki aprakstīta. Šeit ir visa informācija par budžetā maksājamām soda naudām atkarībā no pārkāpuma veida.
Soda punkti sākotnēji ir paredzēti, lai atturētu maksātspējīgus CSN pārkāpējus no regulāriem un sistemātiskiem pārkāpumiem. Punktus summē un pēc tam gada laikā dzēš. Tiesības var liegt uz kādu laiku, piemēram, gadu. Daļu soda punktus var arī dzēst, pārkārtojot CSDD teorijas eksāmenu. Ja eksāmenu nekārto vai tajā izkrīt, soda punktus summē klāt pie jau esošajiem.
Ja vadītājam uz kādu laiku liedz tiesības vadīt automašīnu, viņam atņem tiesības un tās iznīcina (likvidē). Kad noteiktais tiesību atņemšanas laiks paiet, CSDD nokārtojot teorētisko eksāmenu ir tiesības saņemt jaunas tiesības. Gadījumā ja vadītājs tiek pieķerts alkohola vai narkotiku reibumā tiek piemērots vesels sodu un pasākumu komplekss:
Termini
Ceļš — ir jebkura aprīkota teritorija visā platumā ieskaitot brauktuves daļas, trotuārus, apmales, sadalošās joslas un salas.
Brauktuve — ir ceļa daļa, kura paredzēta transportlīdzekļu kustībai. Ceļam var būt viena vai vairāk par vienu brauktuvi.
Sadalošā josla — ir ceļa daļa, kura atdala no blakusesošās brauktuves, un kura nav paredzēta transportlīdzekļu kustībai, apstāšanai un stāvēšanai. Sadalošās joslas var būt mākslīgi izveidotas vai uzzīmētas horizontālā apzīmējuma veidā (CSN, 920.zīm). Tā ir nepārtraukta līnija. Sadalošo joslu var būt papildus aprīkota ar barjerām, apstādījumiem u.tml. Sadalošās joslas atļauts šķērsot tikai krustojumos, apgriešanas vietās.
Žansaja Abdumalika
Žansaja Abdumalika (kk; dzimusi Almati) ir Kazahstānas starptautiskā lielmeistare šahā (2014).
Ceļu satiksmes tiesību akti Latvijā
Termini
Kustības josla — ir jebkura brauktuves garenvirziena josla, kura ir pietiekami plata automobiļa kustībai vienā rindā.
Žansaja Abdumalika
Biogrāfija
Vairākkārt pārstāvējusi Kazahstānu Pasaules junioru šaha čempionātos, kuros izcīnījusi piecas medaļas: 2 zelta (2008. gadā U8 vecuma grupā, 2011. gadā U12 vecuma grupā) un 3 sudraba (2010. gadā U10 vecuma grupā, 2012. gadā U12 vecuma grupā, 2013. gadā U20 vecuma grupā) medaļas. 2008. gadā uzvarējusi Āzijas junioru šaha čempionātā U8 vecuma grupā.
2013. gadā kopā Gulishanu Nahbajevu dalījusi pirmo vietu Kazahstānas sieviešu šaha čempionātā. Tajā pašā gadā uzvarējusi arī starptautiskajā šaha turnīrā Brno. 2014. gadā ieguvusi bronzas medaļu Āzijas sieviešu šaha ātrspēles čempionātā. 2016. gadā uzvarējusi Kazahstānas sieviešu šaha čempionātā. 2017. gada aprīlī izcīnījusi bronzas medaļu Kazahstānas sieviešu šaha čempionātā. 2017. gadā Itālijā uzvarējusi Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā meitenēm.
Ceļu satiksmes tiesību akti Latvijā
Termini
Joslu daudzumu var noteikt: Apmale — ir ceļa daļa, kura piekļaujas brauktuvei, bet tā nav paredzēta transportlīdzekļu kustībai. Apmali no brauktuves var atdalīta ar nepārtrauktu baltu līniju — CSN 920 zīm. vai ar baltu līniju ar pārtraukumiem — CSN 924. zīm. — intervāls 2x īsāks par pašu līniju. Apmale var būt arī vispār nenodalīta. Ja nodalīta ar 920 zīm., braukt, stāvēt un apstāties ir aizliegts, ja ar 924.zīm. — ir atļauts.
Ceļu satiksme (CS) ir savstarpējās attiecības, kuras rodas kustības laikā pa ceļiem, izmantojot transportlīdzekļus vai neizmantojot.
Žansaja Abdumalika
Biogrāfija
2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā uzvarējusi Padminī Routu, 2. kārtā uzvarējusi Džao Sjue, 3. kārtā uzvarējusi Jolantu Zavadzku, bet ceturtdaļfinālā zaudējusi Marijai Muzičukai.
Ceļu satiksmes tiesību akti Latvijā
Termini
CS dalībnieks — ir jebkura persona, kura atrodas uz ceļa, vai kura tieši piedalās ceļu satiksmē, izņemot ceļa strādniekus un satiksmes regulētājus, policistus dienesta pienākumu pildīšanas laikā. Tas saistīts ar to, ka pienākumu pildīšana būtu saistīta ar CSN pārkāpumiem, ja šīs personas būtu ceļu satiksmes dalībnieki tāpat kā visi pārējie. Piemēram, ceļu policists, kur pieiet pie autovadītāja no viņa sēdvietas puses — no brauktuves puses, kur gājējam doties nav atļauts. Tāpēc arī vadītājam jāpaliek mašīnā sēžot, līdz pienāks ceļu policists, pretējā gadījumā viņš, kā gājējs būs CSN pārkāpējs, vai otrs gadījums. Ceļu strādniekam jāaiztaisa uz ceļa bedre. Ja viņš būtu ceļu satiksmes dalībnieks, viņš būtu tiesīgas prasīt ierīkot gājēju pāreju līdz darba vietai. Par cik šādas situācijas nav iespējamas, tad arī iepriekšminētie darbinieki nav ceļu satiksmes dalībnieki.
Galvenais ceļš (GC) tas ir ceļš, pa kuru vadītājam ir pirmās kārtas priekšrocības kustības tiesības izvēlētajā virzienā attiecībā pret citiem satiksmes dalībniekiem. Pārējiem, kas brauc pa šķērsojošu ceļu ir jāgaida, kad transporta līdzeklis pa galveno ceļu aizbrauks garām. Braucot pa galveno ceļu vadītājam ir tiesības nogriezties pa labi, pa kreisi, braukt taisni, apgriezties braukšanai pretējā virzienā, vai veikt rotācijas braucienu ap krustojuma centru tik daudz, cik viņš uzskata par vajadzīgu.
Žansaja Abdumalika
Biogrāfija
Pārstāvējusi Kazahstānas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2011. gadā Abdumalikai piešķīra starptautiskās sieviešu meistares (WIM), bet 2014. gadā - starptautiskās sieviešu lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2021. gadā kļuvusi par starptautisko lielmeistaru (GM).
Ceļu satiksmes tiesību akti Latvijā
Termini
Kā vadītājam orientēties, ka viņš atrodas uz galvenā ceļa?
Vadītājs par to, ka viņš neregulējamos krustojumos un šaurās vietās, kur pretim braukšana ir apgrūtinoša atrodas uz galvenā ceļa var noteikt pēc četru veidu selekcionētām priekšrocības zīmēm:
201. zīmi var uzstādīt divos veidos — pirms krustojuma un aiz krustojuma. Aiz krustojuma uzstādītā zīme nozīmē transportlīdzekļiem, kuri uzbraukuši ceļam, ka visi nākamie krustojumi atrodas uz galvenā ceļa — līdz 202. ceļa zīmei, kas nozīmē GC beigas.
Ceļa galvenumu var noteikt pēc 206. un 207. ceļa zīmes. 206 zīme prasa — dot ceļu, bet 207. (STOP zīme) — bez apstāšanās braukt aizliegts. 206 zīme no otras puses ir apgāzts trijstūris ar pamatni uz augšu, kas ir vienīgā šādas formas zīme vai astoņstūris no otras puses, arī šādas formas zīme ir vienīgā, citu tamlīdzīgu nav.
Pie 206. zīmes apstāties nav obligāti, ja pa galveno ceļu netuvojas TL atšķirībā no 207.zīmes, kad jāapstājas katrreiz.
Gadījumos, kad ceļa zīmju nav, galveno ceļu nosaka pēc ceļa seguma. Vadītājs novērtē, kāds segums ir viņa ceļam un kāds ir uz šķērsojošā ceļa. Augstākas pakāpes ceļam ir priekšroka pret apakšējo (tab.): Īsais asfaltētais posms pirms krustojuma zemākas kategorijas ceļam nedod priekšrokas tiesības. Īsais posms nemaina mazāko priekšrocību. Tas vajadzīgs, lai uz tā varētu laicīgi nobremzēt un braukt nebuksējot un lai uz galvenā ceļa nesanestu dubļus, mālus.
Var gadīties situācijas, ka pie ceļa ved asfaltēts ceļš uz privātmāju un zīmes nav uzstādītas. Dienā ceļu var redzēt un novērtēt, no kāda materiāla ir ceļa virskārta, naktī nevar redzēt. Vienādi svarīgos ceļos vadītājam, kuram ir traucēklis no labās puses, tam ir jādod ceļš. Tāpēc tādos gadījumos, kad ceļa svarīgumu ir apgrūtinoši noteikt, ceļam uz privātmāju tiesību aktos noteiktajā kārtībā, pārpratumu novēršanai, ieteicams uzstādīt 206. ceļa zīmi.
Indričāni
Indričāni ir ciems Silmalas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 228 km attālumā no Rīgas.
Andrejs Ēķis
Andrejs Ēķis (dzimis ) ir latviešu uzņēmējs, kinoproducents un režisors.
Dzīvesgājums
Pēc Rīgas 5. vidusskolas (tagad — Rīgas Valsts vācu ģimnāzija) pabeigšanas strādāja Latvijas Televīzijā — vispirms kā skatuves strādnieks, vēlāk kā operators. 1993. gadā viņš uzņēma savu pirmo filmu — melno komēdiju «Ceļojums uz Tukumu».
1994. gadā Ēķis kopā ar Māri Ozoliņu un Māri Pauderu dibināja neatkarīgo televīzijas kanālu «Picca TV». Gadu vēlāk Ēķis kopā ar citām personām iegādājās televīzijas kanālu NTV-5. 1996. gadā «Picca TV» un NTV-5 apvienojums — Latvijas Neatkarīgā Televīzija (LNT) — ieguva tiesības raidīt Latvijas 3. televīzijas izplatīšanas tīklā. Ēķis kļuva par LNT ģenerāldirektoru. Kaut arī Ēķis savas daļas televīzijas kanālā oficiāli pārdeva 1999. gadā, viņš turpināja būt tā ģenerāldirektors. Ēķis bija cieši saistīts arī ar 2001. gadā izveidoto televīzijas kanālu «TV5 Rīga», taču noliedza, ka būtu tā īpašnieks. Ēķis bija LNT valdes priekšsēdētājs līdz 2012. gada jūnijam, neilgi pēc tam, kad kanālu iegādājās Modern Times Group.
Sākot ar 1999. gadu, Andrejs Ēķis bija iesaistīts uzņēmuma Kempmayer Media Limited darbībā. Šis uzņēmums noslēdza līgumu ar akciju sabiedrību «Digitālais Latvijas radio un televīzijas centrs» par ciparu televīzijas ieviešanu Latvijā. 2003. gada jūnijā Ministru kabineta sēdē tika noskaidrots, ka 53,5 miljonu ASV dolāru vērtais līgums tika noslēgts, neinformējot valdību. Tika uzsākta Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja (KNAB) izmeklēšana, un vēlāk — krimināllieta (t.s. digitalizācijas lieta). 2004. gadā Stokholmas arbitrāžas tiesa atzina līgumu par spēkā neesošu no parakstīšanas brīža. 2007. gada aprīlī Ēķim tika izvirzīta apsūdzība par krāpšanās organizēšanu liela apmērā personu grupā. Rīgas apgabaltiesa krimināllietu sāka izskatīt, un tajā tika apsūdzētas 19 personas. tiesa pasludināja Ēķi par vainīgu, piespriežot viņam 120 minimālo mēnešalgu jeb 43 200 eiro naudassodu. Pēc apelācijas Ēķa sods tika samazināts uz 95 minimālajām mēnešalgām (40 850 eiro). Augstākā tiesa atcēla šo spriedumu, un apgabaltiesai tas būs jāskata vēlreiz.
2010. gada pirmajā pusē Ēķis iesaistījās kustībā «Par Labu Latviju!», un maijā kļuva par tās vadītāju. Kustība finansēja raidījumu ciklu maija beigās un jūnija sākumā, kuros tika rakstīta tautas deklarācija. Raidījumi tika veidoti līdz 5. jūnijam, kad sākās 10. Saeimas vēlēšanu aģitācijas laiks. 12. jūnijā tika dibināta politiskā apvienība «Par Labu Latviju!», kurā apvienojās Tautas partija, «LPP/LC», vairākas reģionālās partijas un vairāki kustības «Par labu Latviju» biedri, taču Ēķis politiskajā apvienībā neiesaistījās.
Ēķis bija 2000. gada spēlfilmas «Baiga vasara» producents un viens no scenārija autoriem. Filmas režisors bija Aigars Grauba, un Ēķis un Grauba turpmākajos gados sadarbojās vairākos kino projektos — filmās «Rīgas sargi» (2007), «Sapņu komanda 1935» (2012) un «Nameja gredzens» (2018), kā arī seriālā «Viss pa jaunam!» (2019—2020). Viņš ir bijis producents arī citu režisoru veidotām filmām, tostarp Jāņa Streiča veidotajai filmai «Rūdolfa mantojums» (2010). 2010. gadu vidū Ēķis pats atsāka režisēt filmas, pievēršoties komēdijas žanram. Viņš ir bijis režisors filmām «Svingeri» (2016), «Blēži» (2018), «Klases salidojums» (2019) un «Klases salidojums 2» (2020). Viņš ir bijis režisors filmas «Svingeri» ārvalstu versijām, pielāgojot filmu Ukrainas, Igaunijas, Norvēģijas un Polijas auditorijai.
Privātā dzīve
Andrejs Ēķis 1988. gadā apprecēja Ivetu, laulībā piedzima trīs dēli. Iveta Ēķe gāja bojā negadījumā atpūtas braucienā Norvēģijā. 2013. gadā viņš apprecējās ar Dainu Gāgu, laulībā dzimis dēls.
Kosmos-2509
Kosmos-2509 (Космос-2509) ir Krievijas militārais sakaru pavadonis. Tas orbītā palaists 2015. gada septembrī. Domājams, pavadonis ir no Strela-3M (Rodnik-S) sērijas.
Kosmos-2509 tika palaists 22:00 UTC ar nesējraķeti Rokot-KM no Pļeseckas kosmodroma. Kopā ar to palaisti analoģiski pavadoņi Kosmos-2507 un Kosmos-2508.
1646. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1646. gada notikumi pašreizējās Latvijas''' teritorijā, kuras Kurzemes un Zemgales novadi atradās Kurzemes hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, kurš nebija pakļauts Kurzemes hercogistei. Vidzemes novads ietilpa zviedru Vidzemes sastāvā, kas bija Zviedrijas domīnija, bet Latgales novads poļu Vidzemes jeb Inflantijas sastāvā, kas bija Žečpospolitas province.
Kalnupe (Engures ezera pieteka)
Kalnupe (dažādos upes posmos arī Čukņupe, Ezernieku upe, Jānīšupe, Jāņupīte, Kanupe, Klankšupe, Plaušupe, Plaušupīte, Rideļupīte, Silupīte) ir Engures ezera pieteka Tukuma novadā.
Iztek - uz ziemeļaustrumiem no Lamiņiem. Stipri līkumojot un caurtekot vairākas ūdenstilpes, tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Engures ezera dienvidu galā. Caurtek Klinku dīķim, Dzirciema ezeram, Rideļu dzirnavezeram. Lielākā pieteka - Ķilmupe. Kalnupi šķērso valsts autoceļi V1436 (Brīvnieki–Dzirciems–Jēči), V1435 (Līgas–Zentene–Rideļi), P128 (Sloka—Talsi) un V1441 (Rideļi–Engure), tās krastos atrodas Kalnupes un Ezermuiža.
Ēriks Blumkvists
Ēriks Blumkvists (sv; dzimis, Stokholmā) ir Zviedrijas starptautiskais lielmeistars šahā (2013).
Biogrāfija
Daudzkārtējais Zviedrijas jauniešu šaha čempionātu dalībnieks, kurās izcīnījis sudraba (2008. gadā U18 vecuma grupā) un divas bronzas medaļas (2006. gadā – U16, 2007. gadā – U18 vecuma grupās). Pārstāvējis Zviedriju Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās.
Ludoviks Manjē
Ludoviks Manjē (fr, dzimis ) ir Šveices futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Šveices futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Manjē ir Austrijas Bundeslīgas kluba Rheindorf Altach galvenais treneris.
Ēriks Blumkvists
Biogrāfija
Divas reizes uzvarējis Zviedrijas šaha čempionātos (2016, 2019). 2014. gadā izcīnījis sudraba medaļu Zviedrijas šaha čempionātā.
Ludoviks Manjē
Šveices futbola izlasi pārstāvējis no 2000. līdz 2010. gadam. Piedalījies 2004. un 2008. gada Eiropas čempionātā, kā arī 2006. un 2010. gada FIFA Pasaules kausā.
Ēriks Blumkvists
Biogrāfija
2022. gada augustā izcīnījis 3. vietu šaha festivāla RTU Open 2022 "A" turnīrā. 2023. gada augustā izcīnījis 2. vietu šaha festivāla RTU Open 2023 "A" turnīrā.
Induļi
Induļi ir ciems Pureņu pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 268 km attālumā no Rīgas.
Ēriks Blumkvists
Biogrāfija
Pārstāvējis Zviedrijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Ludoviks Manjē
Spēlētāja karjera
Werder Bremen
Ēriks Blumkvists
Biogrāfija
Par panākumiem turnīros FIDE 2008. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2013. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Ludoviks Manjē
Spēlētāja karjera
VfB Stuttgart
Lentzāģis
Lentzāģis ir iekārta, kurā esošais zāģis izveidots kā lokana, gredzenā noslēgta metāla lente ar zobiem vienā pusē. Vēl iekārta sastāv no pamatnes, rituļiem, dzinēja, darbagalda, vadlineāla, bremzēšanas ierīces, zāģa plātnes vadierīces. Tas tiek izmantots dažādu materiālu zāģēšanai.
Laboratorijas čips
Laboratorijas čips (en jeb LOC) ir ierīce, kas apvieno vienu vai vairākas laboratorijas funkcijas vienā integrālajā shēmā (parasti saukta par mikroshēmu jeb čipu), kuras izmērs ir tikai no milimetra līdz dažiem kvadrātcentimetriem, lai panāktu automatizāciju un augstas veiktspējas skrīningu. LOC var apstrādāt ļoti mazus šķidrumu tilpumus, kas nepārsniedz pikolitrus. Laboratorijas čipi ir mikroelektromehānisko sistēmu (MEMS) ierīču apakškopa, un dažkārt tās dēvē par "mikrokopējām analīzes sistēmām" (µTAS). LOC var izmantot mikrofluīdiku, kas ir nelielu šķidrumu daudzumu fizika, manipulācija ar tiem un to izpēte. Tomēr, stingri ņemot, "laboratorija vienā mikroshēmā" parasti apzīmē viena vai vairāku laboratorijas procesu mērogošanu līdz mikroshēmas formātam, savukārt "µTAS" ir veltīta laboratorijas procesu kopējās secības integrācijai, lai veiktu ķīmisko analīzi. Termins "lab-on-a-chip" tika ieviests, kad izrādījās, ka µTAS tehnoloģijas ir izmantojamas ne tikai analīzes vajadzībām.
Vēsture
Pēc mikrotehnoloģiju izgudrošanas (~ 1954. gadā), lai realizētu integrētas pusvadītāju struktūras mikroelektronisko mikroshēmu vajadzībām, šīs uz litogrāfiju balstītās tehnoloģijas drīz vien sāka izmantot arī spiediena sensoru ražošanā (1966. gadā). Turpinot attīstīt šos parasti CMOS savietojamību ierobežojošos procesus, kļuva pieejams arī instrumentu komplekts, ar ko silīcija plāksnēs izveidot mikrometra vai zem mikrometra izmēra mehāniskas struktūras: sākās mikroelektromehānisko sistēmu (MEMS) ēra.
Liels pētniecības un komerciālās intereses pieaugums bija vērojams 90. gadu vidū, kad izrādījās, ka µTAS tehnoloģijas nodrošina interesantus instrumentus genomikas lietojumiem, piemēram, kapilārai elektroforēzei un DNS mikroshēmām. Lielu atbalstu pētniecībai sniedza arī militārie spēki, jo īpaši DARPA (Aizsardzības progresīvo pētniecības projektu aģentūra), kas izrādīja interesi par pārnēsājamām bioloģisko/ķīmisko kaujas vielu atklāšanas sistēmām. Pievienotā vērtība neaprobežojās tikai ar laboratorijas procesu integrāciju analīzei, bet arī ar atsevišķu komponentu raksturīgajām iespējām un pielietojumu citos, ar analīzi nesaistītos laboratorijas procesos. Tādējādi tika ieviests termins "lab-on-a-chip".
Lai gan LOC pielietojums joprojām ir jauns un pieticīgs, uzņēmumu un lietišķās pētniecības grupu interese pieaug dažādās jomās, piemēram, analīzē (piemēram, ķīmiskā analīze, vides monitorings, medicīniskā diagnostika un šūnu diagnostika), kā arī sintētiskajā ķīmijā (piemēram, ātrais skrīnings un mikroreaktori farmācijā). Līdztekus turpmākai lietojumu attīstībai ir paredzams, ka LOC sistēmu pētniecība tiks paplašināta, izmantojot nanotehnoloģijas, lai samazinātu arī šķidrumu apstrādes struktūru mērogošanu. Submikrometru un nanoizmēra kanāli, DNS labirinti, vienas šūnas noteikšana un analīze, kā arī nanosensori varētu kļūt iespējami, ļaujot rast jaunus veidus mijiedarbībai ar bioloģiskām sugām un lielām molekulām. Ir sarakstītas daudzas grāmatas, kurās aplūkoti dažādi šo ierīču aspekti, tostarp šķidruma transportēšana, sistēmu īpašības, sensoru metodes un bioanalītiskie lietojumi.
Priekšrocības
LOC var sniegt priekšrocības, kas ir specifiskas to lietojumam. Tipiskas priekšrocības ir šādas:
Trūkumi
Nozīmīgākie laboratoriju uz mikroshēmas trūkumi ir šādi:
sarežģītajam šķidruma iedarbināšanas tīklam nepieciešami vairāki sūkņi un savienotāji, kuru smalka kontrole ir apgrūtināta. To var pārvarēt ar rūpīgu simulāciju, iekšēju sūkni, piemēram, gaisa maisā iestrādātu mikroshēmu, vai izmantojot centrbēdzes spēku, lai :aizstātu sūknēšanu, t. i., centrbēdzes mikrofluidisko mikroshēmu. Lielākā daļa LOC ir jauni koncepcijas pierādījumi, kas vēl nav pilnībā izstrādāti plašai izmantošanai. Pirms praktiskas pielietošanas ir nepieciešams vairāk apstiprinājumu.
Globālā veselība
Tehnoloģija "laboratorija uz mikroshēmas" drīzumā var kļūt par nozīmīgu globālās veselības uzlabošanas pasākumu daļu, jo īpaši izstrādājot testēšanas ierīces, kas paredzētas veselības aprūpes punktos. Valstīs ar ierobežotiem veselības aprūpes resursiem infekcijas slimības, kas attīstītajās valstīs būtu ārstējamas, bieži vien ir nāvējošas. Dažos gadījumos nabadzīgajās veselības aprūpes klīnikās ir pieejami medikamenti noteiktas slimības ārstēšanai, bet trūkst diagnostikas rīku, lai noteiktu pacientus, kuriem šie medikamenti būtu jāsaņem. Daudzi pētnieki uzskata, ka LOC tehnoloģija var būt atslēga uz jauniem jaudīgiem diagnostikas instrumentiem. Šo pētnieku mērķis ir izveidot mikrofluidiskās mikroshēmas, kas ļaus veselības aprūpes pakalpojumu sniedzējiem slikti aprīkotās klīnikās veikt diagnostiskos testus, piemēram, mikrobioloģisko kultūru analīzes, imūnanalīzes un nukleīnskābju analīzes bez laboratorijas atbalsta.
Gulmira Dauletova
Gulmira Dauletova (kk; dzimusi Dienvidkazahstānas apgabalā) ir Kazahstānas starptautiskā meistare šahā (2007).
Laboratorijas čips
Globālās problēmas
Lai mikroshēmas varētu izmantot apgabalos ar ierobežotiem resursiem, ir jāpārvar daudzas problēmas. Attīstītajās valstīs visaugstāk novērtētās diagnostikas rīku īpašības ir ātrums, jutīgums un specifiskums, bet valstīs, kurās veselības aprūpes infrastruktūra ir mazāk attīstīta, jāņem vērā arī tādas īpašības kā lietošanas ērtums un glabāšanas laiks. Reaģentiem, kas nāk kopā ar mikroshēmu, piemēram, jābūt izstrādātiem tā, lai tie būtu efektīvi mēnešiem ilgi pat tad, ja mikroshēma netiek uzglabāta klimata kontrolētā vidē. Izvēloties materiālus un izgatavošanas paņēmienus, mikroshēmu izstrādātājiem ir jāpatur prātā arī izmaksas, mērogojamība un pārstrādājamība.
Gulmira Dauletova
Biogrāfija
Šahu iemācījusies spēlēt četru gadu vecumā. Tā kā Kizigurtas ciemā, kur Gulmira pavadīja bērnību, nebija šaha sekcijas, tad šaha turnīros sākusi piedalīties tikai divpadsmit gadu vecumā. 2001. gadā uzvarējusi Uzbekistānas junioru atklātajā šaha čempionātā. 2006. gadā uzvarējusi Āzijas junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. Par panākumiem turnīros FIDE 2007. gadā Davletbajevai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Laboratorijas čips
Globālā LOC lietojuma piemēri
Viena no ievērojamākajām un pazīstamākajām LOC ierīcēm, kas nonākusi tirgū, ir mājas grūtniecības testa komplekts, ierīce, kurā izmantota uz papīra balstīta mikrofluidikas tehnoloģija. Cita aktīva LOC pētniecības joma ir saistīta ar veidiem, kā diagnosticēt un ārstēt izplatītas infekcijas slimības, ko izraisa baktērijas, piemēram, bakteriūrija, vai vīrusi, piemēram, gripa. Bakteriūrijas (urīnceļu infekcijas) diagnosticēšanas zelta standarts ir mikrobioloģiskā kultūra. Nesen veiktajā pētījumā, kura pamatā ir tehnoloģija "laboratorija uz mikroshēmas" (Digital Dipstick), mikrobioloģiskā kultūra ir miniaturizēta mikrobioloģiskās mikrolīzes formātā, un to var izmantot veselības aprūpes punktā. Attiecībā uz vīrusu infekcijām labs piemērs ir HIV infekcijas. Šobrīd pasaulē ar HIV ir inficēti aptuveni 36,9 miljoni cilvēku, un 59 % no šiem cilvēkiem saņem pretretrovīrusu ārstēšanu. Tikai 75 % cilvēku, kas dzīvo ar HIV, zināja savu HIV statusu. CD4+ T limfocītu skaita noteikšana cilvēka asinīs ir precīzs veids, kā noteikt, vai cilvēkam ir HIV, un izsekot HIV infekcijas attīstībai. Pašlaik CD4 skaita noteikšanai zelta standarts ir plūsmas citometrija, taču plūsmas citometrija ir sarežģīta metode, kas nav pieejama lielākajā daļā jaunattīstības reģionu, jo tai nepieciešami apmācīti tehniķi un dārgs aprīkojums. Nesen šāds citometrs tika izstrādāts par 5 dolāriem. Vēl viena aktīva LOC pētniecības joma ir kontrolēta atdalīšana un sajaukšana. Šādās ierīcēs ir iespējams ātri diagnosticēt un potenciāli ārstēt slimības. Kā minēts iepriekš, liela motivācija šādu ierīču izstrādei ir tā, ka tās potenciāli var ražot par ļoti zemām izmaksām. Vēl viena pētniecības joma, kas tiek pētīta saistībā ar LOC, ir mājokļa drošība. Vēlama LOC funkcionalitāte ir gaistošo organisko savienojumu (GOS) automātiska uzraudzība. Ja šis lietojums kļūs uzticams, šīs mikroierīces varētu uzstādīt pasaules mērogā un informēt mājokļu īpašniekus par potenciāli bīstamiem savienojumiem.
Gulmira Dauletova
Biogrāfija
Pārstāvējusi Kazahstānas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Laboratorijas čips
Augu zinātnes
Laboratorijas uz mikroshēmas ierīces varētu izmantot, lai raksturotu Arabidopsis thaliana putekšņraga vadību. Konkrēti, augs uz mikroshēmas ir miniatūra ierīce, kurā varētu inkubēt putekšņu audus un olšūnas augu zinātniskajiem pētījumiem.
Kamjaņecas rajons
Kamjaņecas rajons jeb Kameņecas rajons  ir Brestas apgabala rajons Baltkrievijā. Robežojas ar Brestas apgabala Pružanu, Kobrinas, Žabinkas un Brestas rajoniem, kā arī Poliju.
Pixar Animation Studios
Pixar Animation Studios ir kinostudija, kas darbojas datoranimācijas žanrā. Atrodas Kalifornijā, ASV.
Kompānija papildus animācijas filmu ražošanai nodarbojas arī ar trīsdimensiju datoranimācijas programmatūras izstrādi. Kompānijas izstrādātā programma RenderMan ir izmantota tādu filmu kā "Titāniks", "Matrikss" un "Gredzenu pavēlnieks" izveidē.
Animācijas filmas
Pixar ir izdevusi 25 pilnmetrāžas animācijas filmas, no kurām 11 ir bijušas finansiāli veiksmīgas un kritiķu atzinīgi novērtētas:
X (filma)
X ir 2022. gada ASV šausmu filma, kuras režisors un scenārija autors ir Tajs Vests. Filmā galvenās lomas atveido Mija Gota, Dženna Ortega, Mārtins Hendersons, Britānija Snova, Ouens Kempbells, Stīvens Ure un Skots Meskudi.
Filmas darbība norisinās 1979. gadā un tā stāsta par jauniem filmu veidotājiem, kuri nolemj uzņemt pornogrāfisku filmu Teksasas laukos, taču, kad viņus pieķer gados vecie īpašuma saimnieki, aktieri uzsāk cīņu par savu dzīvību.
Filmas X pirmizrāde notika un to izplatīja A24. Filma saņēma galvenokārt pozitīvas kritiķu atsauksmes, slavējot aktierspēli. X ir pirmā tāda paša nosaukuma triloģijas filma. filmai iznāca prīkvels Pearl, taču trešā filma MaXXXine ir tapšanas procesā.
Kalipso (pavadonis)
Kalipso (el) (sākotnēji S/1980 S25) ir mazais Saturna pavadonis. Nosaukums ņemts no kādas nimfas, sengrieķu mitoloģiskā tēla vārda. Pavadoni 1980. gadā atklāja Dans Paskjū, Kennets Zeidelmans, Viljams Baums un Daglass Karijs. Kalipso kopā ar vēl vienu pavadoni Telesto ir Tētijas Trojas pavadoņi. Kalipso atrodas Lagranža punktā L5, atpaliekot no Tētijas, bet Telesto punktā L4 par 60° apsteidz to.
Fiziskie parametri
Kā daudziem citiem mazajiem Saturna pavadoņiem Kalipso ir nepareiza izstiepta forma 30 km garumā un 14 km augstumā. Pavadonim ir ļoti spilgta virsma (viena no spilgtākajām Saules sistēmā) ar ģeometrisko albedo 1.34. Uz virsmas ir skaidri redzami daži meteorītu krāteri, bet visumā Kalipso virsma ir samērā gluda, kas norāda uz to, ka tā ir klāta ar biezu sīkdispersa ledus materiāla kārtu, nogludinot pavadoņa reljefa formu kontūras. Šis biezais ledus regolīta slānis, domājams, ir veidojies Saturna E-gredzena mikrodaļiņu bombardēšanas rezultātā. Nelielā izmēra E-gredzens sastāv no sīkām ūdens ledus daļiņām, kuras uzkrājas Encelada dienvidu puslodes geizeru darbības rezultātā.
Sergejs Kirovs
Sergejs Kirovs (ru, īstajā uzvārdā Kostrikovs (ru), dzimis, miris ) bija padomju politiķis, VK(b)P Ļeņingradas komitejas vadītājs. Nogalināts atentātā. Izmantojot atentāta faktu, PSRS iesākās plašas represijas, kuru kulminācija bija 1937./38. gadā (Lielais terors).
Dzīves gājums
Dzimis nabadzīga zemnieka ģimenē. 1894. gadā kļuva par bāreni, izaudzis patversmē. Beidzis skolas dzimtajā Uržumā un Kazaņā. 1904. gadā iestājās KSDSP. Pēc Oktobra revolūcijas darbojās Krievijas dienvidos. 1919. gada 25. februārī kļuva par Astrahaņas pagaidu revolucionārās padomes vadītāju, organizēja represijas pret režīma pretiniekiem. 1920. gada 28. aprīlī Sarkanās armijas sastāvā piedalījās uzbrukumā Azerbaidžānai, kļuva par Komunistiskās partijas Kaukāza biroja CK locekli. 1923. gada aprīlī tika ievēlēts par partijas CK locekli. No 1926. gada — par VK(b)P Ļeņingradas komitejas vadītājs.
S. Kirovs kļuva par vienu no populārākājām personām PSRS. 1934. gada 1. decembrī viņu partijas Ļeņingradas organizācijas galvenajā mītnē — Smoļnijā, ar revolvera šāvienu nogalināja partijas instruktors Leonīds Nikolajevs. 25. decembrī sastādītajā pirmajā apsūdzībā kā viens no vaininiekiem tika minēts Latvijas konsuls Georgs Bisenieks − viņš esot bijis sakarnieks starp Kirova slepkavības organizētāju Ļeningradas grupu un šī atentāta īsteno plānotāju, no Padomju Savienības izraidīto Ļevu Trocki. 31. decembrī G. Bisenieks tika izraidīts no Padomju Savienības, pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā viņš tika apcietināts un 1941. gada 27. jūlijā nošauts.
Josifs Staļins un viņam lojālās aprindas S. Kirova nāvi izmantoja, lai sāktu plašas represijas PSRS. Fakti par tiešu Staļina iesaisti slepkavības plānošanā nav iegūti, kaut arī daži fakti liecina par PSRS drošības dienestu iesaisti slepkavības veicināšanā. Daļa vēsturnieku uzskata, ka slepkavība tika veikta personīgu iemeslu dēļ — Nikolajeva sieva, latviete Milda Draule esot bijusi Kirova mīļākā.
PSRS S. Kirova vārdā tika nosaukti daudzi ģeogrāfiski objekti. Rīgā okupācijas (Latvijas PSR) laikā par Kirova parku sauca Vērmanes dārzu, šeit atradās Kirova krūšutēls, bet Elizabetes ielas nosaukums bija Kirova iela.
Komrata
Komrata (ro,, gag) ir pilsēta un pašvaldība Moldovas dienvidos, Gagauzijas autonomā reģiona administratīvais centrs. 2014. gadā Komratā dzīvoja 20,1 tūkstoši iedzīvotāju. Tā ir Gagauzijas lielākā pilsēta, nozīmīgs transporta mezgls, politiskais, saimnieciskais un kultūras centrs. Pilsēta atrodas Budžakas stepes centrālajā daļā, Jalpugas upes krastos, 98 km uz dienvidiem no Moldovas galvaspilsētas Kišiņevas.
Liepājas Mūzikas, mākslas un dizaina vidusskola
PIKC Liepājas Mūzikas, mākslas un dizaina vidusskola ir Liepājas profesionālās izglītības mācību iestāde, kas izveidota 2016. gadā, tajā apvienojoties Emiļa Melngaiļa Liepājas Mūzikas skolai un Liepājas Dizaina un mākslas vidusskolai.
Kalsnavas iela (Jūrmala)
Kalsnavas iela ir iela Jūrmalā, Dzintaru apkaimē. Kalsnavas iela sākas krustojumā ar Edinburgas prospektu un beidzas krustojumā ar Mežaparka prospektu. Kopējais ielas garums ir 170 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Kalsnavas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Kalsnavas iela ir savienota ar šādām ielām:
Inikši
Inikši ir ciems Vaboles pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 210 km attālumā no Rīgas.
Dikinsons Ričardss
Dikonsons Vudrafs Ričardss jaunākais (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu ārsts un fiziologs.
1956. gadā saņēmis Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā par sirds katetrizācijas pētījumiem un pētījumiem sirds slimībās. No 1913. līdz 1917. gadam studēja Jeila Universitātē. Pēc dienesta armijā Francijā Pirmā pasaules kara laikā, 1923. gadā ieguva doktora grādu medicīnā. No 1925. gada — pasniedzējs Kolumbijas Universitātē, no 1947. gada — profesors. Sirds pētījumus kopā ar Andrē Kurnānu veica Bellevū slimnīcā Ņujorkā.
Bērlingtona
Bērlingtona (en var būt:
Konstantins Miliotis-Komnins
Konstantins Miliotis-Komnins (gr; dzimis, miris ) bija grieķu armijas virsnieks, ģenerālleitnants. Startēja 1896. gada vasaras olimpisko spēļu paukošanas sacensībās ar floreti, kā arī bija viens no 1906. gada neoficiālo olimpisko spēļu Organizēšanās komitejas locekļiem.
Biogrāfija
1941. gada 12. jūnijā viņu nogalināja vācu karavīrs ielas konfliktā Atēnās īsi pēc nacistiskās Vācijas okupācijas.
Sportista karjera
Miliotis-Komnins startēja 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Viņš bija pārstāvēts paukošanas sacensīnās ar floreti. Viņš startēja priekšsacīkšu kārtas otrajā grupā, kurā izcīnīja trešo vietu, uzvarot Georgiju Balakaki, bet zaudējot Eiženam Anrī Gravlotam un Atanasijam Vuram. Kopvērtējumā viņš ieņēma 5./6. vietu kopā ar Francijas paukotāju Anrī Delabordu.
Mucenieku dobumakmeņi
Mucenieku dobumakmeņi ir divi dobumakmeņi, kas mūsdienās saglabāšanas nolūkos atrodas Bauskas novada Ceraukstes pagasta Vēju māju pagalmā Mūsas upes labajā krastā.
Akmeņi ir pārvietoti. Otrais no tiem esot bijis Ņuku māju kūts pamatos, pēc tam kādu laiku Mucenieku māju pagalmā, bet pirmais Mucenieku mājās izmantots mājputnu ēdināšanai. Pirmais akmens ir 1,11 x 1,06 x 0,36 metrus liels. Dobums ir 24 centimetru diametrā. Tas ir 13 cm dziļš, ar 3 litru ietilpību. Otrais akmens ir 0,73 x 0,65 x 0,38 metrus liels. Dobums ir 27 centimetrus diametrā. Tas ir 12 cm dziļš, ar 3,5 litru ietilpību.
Pāvils I (pāvests)
Pāvils I (la, dzimis 700. gadā, miris ) bija Romas pāvests no līdz nāvei. Viņš tika ievēlēts par pēcteci savam brālim Stefanam II. Viņa sadarbība ar frankiem nostiprināja tikko izveidojošo Pāvesta valsti.
Pāvests Zahārijs viņu iesvētīja par diakonu. Pāvils I sava brāļa Stefana II pontifikāta laika kļuva par nozīmīgu figūru Romas kūrijā. Sava pontifikāta laikā Pāvils I nodrošināja atbalstu no franku karaļa Pipina Īsā pret Lombardijas karali Dezidēriju un Austrumromas imperatoru Konstantīnu V.
Ukrainas tautas armija
Ukrainas tautas armija (uk), saukta arī par Ukrainas nacionālo armiju vai arī aizskaroši dēvēta par Petļuriešiem (uk), bija Ukrainas Tautas Republikas armija (1917–1921). Tās bieži vien bija ātri reorganizētas bijušās Krievijas Impērijas armijas daļas vai jaunizveidoti brīvprātīgo pulki, kas vēlāk pievienojās valsts bruņotajiem spēkiem. Armijai trūka zināmas vienotības, atbilstošas vadības, lai uzturētu disciplīnu un morāli. Atšķirībā no Ukrainas Galīcijas armijas, Ukrainas tautas armijai neizdevās izveidot stabilu organizatorisko struktūru, un to pārsvarā veidoja brīvprātīgo vienības, nevis regulārās vienības.
Vēsture
Kad 1917. gada pavasarī mūsdienu Ukrainas teritorijā pie varas nāca Centrālā Rada, tai nācās nekavējoties izveidot armiju, lai aizstāvētu Ukrainu pret boļševikiem. Gandrīz visas jaunizveidotās armijas vienības tika atdalītas no Krievijas Impērijas armijas. 1917. gada 29. martā Kijivas militārajā apgabalā pēc Mikolas Mihnovska iniciatīvas tika organizēts pirmais militārais forums jeb Ukrainas militārais klubs. Arī 1917. gadā notika trīs Visukrainas militārie kongresi, kas ievēlēja savus pārstāvjus Centrālajā Radā. Pēc pirmā šāda kongresa, kas notika 1917. gada 18.–21. maijā Kijivā, tika izveidota Ukrainas Vispārējā militārā komiteja. Komiteja bija atbildīga par armijas izveidi un pārstrukturēšanu. Par komitejas vadītāju tika ievēlēts topošais pirmais ģenerālsekretārs militāro lietu jautājumos Simons Petļura.
Tolaik Centrālā Rada neuzskatīja, ka ir nepieciešama pastāvīga armija, kas būtu pastiprināta ar iesaukumu. Tā vietā tika ieviesta un 1917. gada novembrī ratificēta "Brīvo kazaku" koncepcija, kas līdzinājās milicijas definīcijai. Tikai 1917. gada decembrī, kad boļševiki iebruka Ukrainas Tautas Republikā, tika novērtēta nepieciešamība pēc regulāras pastāvīgās armijas. Jaunajā organizācijā bija paredzēts iekļaut astoņus kājnieku korpusus un četras jātnieku divīzijas. Taču šie plāni tā arī netika īstenoti, jo Rada tika gāzta apvērsumā, ko vadīja Pavlo Skoropadskis, kurš Ukrainā ieviesa Otro hetmanātu. 1918. gada 12. jūnijā tika parakstīts arī pagaidu miera līgums ar boļševikiem.
Pēc varas pārņemšanas, Hetmanāta valdība izstrādāja savus plānus par pastāvīgās armijas izveidi. Tajos bija paredzēts iekļaut 310 000 militārpersonu, kas bija sadalītas astoņos teritoriālajos korpusos, un to gada budžets bija 1,254 miljardi karbovanecu. Tomēr šī armija netika attīstīta tālāk par organizatorisko posmu, jo bija daudz disidentu kustību un hetmanāts bija ļoti nepopulārs zemnieku un pārējo civiliedzīvotāju vidū. 1918. gada novembrī Ukrainā pie varas nāca Direktorija, kas līdzi atnesa vēl vienu armijas struktūras vīziju. Šajā laikā lielākā daļa vienību vienkārši pārgāja no Hetmanāta pārvaldības uz pakļautību Direktorijai, un organizatoriskās izmaiņas bija nelielas.