cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Uzņēmums
Uzņēmums ekonomikā ir organizatoriski saimnieciska vienība, ko dibina indivīdi (fiziskas personas, juridiskas personas, reģistrētas komercsabiedrības) vai citas juridiskas personas (komersanti) uzņēmējdarbības veikšanai un peļņas gūšanai. Uzņēmuma dibināšanas galvenā jēga ir nošķirt tajā ieguldāmo mantu vai naudu, kas nepieciešama uzņēmējdarbības veikšanai, no tā dibinātāju (komersantu, dalībnieku, akcionāru) mantas. Uzņēmuma dalībnieki var no tā izstāties, tie savas daļas var nodot, pārdot vai dāvināt citiem dalībniekiem vai trešajām personām. Dalībnieka nāves gadījumā tam piederošās daļas vai akcijas manto viņa radinieki. Neatkarīgi no minētajām izmaiņām dalībnieku sastāvā uzņēmums var turpināt funkcionēt.
Uzņēmuma juridiskais statuss
Saskaņā ar Komerclikumu uzņēmuma juridiskā forma ir komercsabiedrība. Komercsabiedrības dibinātāju un dalībnieku (komersantu) uzņēmumā ieguldītā manta un naudas līdzekļi pieder uzņēmumam (komercsabiedrībai). Uzņēmums patstāvīgi uzņemas saistības, tas var sūdzēt tiesā citus uzņēmumus, indivīdus vai publiskas institūcijas. Arī pret uzņēmumu citas personas vai institūcijas var izvirzīt prasības, uzņēmumu var sūdzēt tiesā.
Katra komercsabiedrība ir jāreģistrē komercreģistrā, kurš tai izsniedz reģistrācijas apliecību. Līdzīga kārtība pastāv arī citās ekonomiski attīstītajās valstīs.
Uzņēmumu veidi
Latvijā izplatītākais uzņēmumu (komercsabiedrību) veids ir kapitālsabiedrība, kas ir divās formās – sabiedrībā ar ierobežotu atbildību (SIA) un akciju sabiedrībā (AS). SIA no organizatoriskā viedokļa ir slēgta sabiedrība, jo tās daļas pieder individuāliem komersantiem. Daļu pāreja no viena komersanta citu komersantu vai trešo personu īpašumā var notikt tikai uz šo komersantu kopēja rakstiska iesnieguma pamata ar citu SIA īpašnieku piekrišanu. Attiecīgajiem dokumentiem ir jābūt reģistrētiem komercreģistrā.
Uzņēmumi ārvalstīs
Savukārt Latvijas AS prototips Lielbritānijā ir Public Limited Company (plc), Vācijā – Aktiengesellschaft (AG), bet Francijā – Société Anonyme (SA).
Marks Mesjē
Marks Džons Daglass Mesjē (Mark Douglas Messier; dzimis Edmontonā, Albertas provincē, Kanādā) ir bijušais kanādiešu hokejists, spēlējis centra uzbrucēja pozīcijā, bijis Kanādas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā spēlējis WHA un NHL klubu sastāvos.
M. Mesjē bija pēdējais bijušais WHA spēlētājs starp aktīvajiem sportistiem un pēdējais aktīvais spēlētājs, kurš NHL spēlējis 1970. gados.
Viņš tiek uzskatīts par vienu no visu laiku izcilākajiem hokejistiem. 2007. gadā ticis uzņemts Hokeja slavas zālē.
Karjera
1979. gada NHL draftā viņu Edmontonas "Oilers" izraudzījās pirmajā kārtā ar kopējo 48. kārtas numuru. Vēl spēlējis Ņujorkas "Rangers" un Vankūveras "Canucks" klubu sastāvos. Visos trijos klubos viņš bijis komandas kapteinis. M. Mesjē kļuva par pirmo sportistu, kurš ir bijis kapteinis divās komandās, ar ko ir izcīnīts čempiontituls.
Sešas reizes izcīnījis Stenlija kausu, piecas no tām kopā ar Edmontonas klubu, vienreiz ar Ņujorkas klubu. Savas karjeras laikā spēlējis 15 NHL Visu zvaigžņu spēlēs. 1989.—1990. un 1991.—1992. gada sezonās ieguvis Harta un Lestera Pīrsona balvas, 1983.—1984. gada sezonā viņš ieguva arī Kona Smita balvu.
Karjeras laikā NHL aizvadījis 1756 spēles, gūstot 694 vārtus un izdarot 1193 rezultatīvas piespēles, kopā savācot 1887 rezultativitātes punktus. Viņš nopelnīja arī 1910 soda minūtes. Stenlija kausa izcīņas spēlēs viņš sakrājis vēl 295 punktus, tādējādi kopā karjeras laikā savācot 2182 punktus.
2005. gada 12. septembrī M. Mesjē oficiāli paziņoja par karjeras beigšanu.
Kanādas izlase
Kanādas izlases sastāvā spēlējis trijās Kanādas kausa izcīņās (1984, 1987, 1991), 1989. gada Pasaules čempionātā un 1996. gada Pasaules kausā.
Polārlapsa
Polārlapsa (Vulpes lagopus) ir lapsu ģints (Vulpes) suņu dzimtas (Canidae) plēsējs. Polārlapsa ir neliela auguma lapsa, kas apdzīvo aukstos Arktikas galējos ziemeļus, un ir bieži sastopama tundras biomā.
The Immaculate Collection
The Immaculate Collection ir amerikāņu dziedātājas Madonnas pirmais labāko dziesmu izlases albums, kuru ierakstu kompānija Sire Records izdeva 1990. gada 13. novembrī. Albumā ir iekļautas digitāli apstrādātas (QSound) labākās mūziķes dziesmas laika posmā no 1982. - 1990. gadam, kā arī divas jauna dziesma "Justify My Love" un "Rescue Me". Labāko dziesmu albums visā pasaulē uz šo brīdi (2008. gada Janvāris) ir pārdots aptuveni 28 miljonos kopiju.
Polārlapsa
Izplatība
Polārlapsa dzīvo aiz polārā loka un ir atrodama visās ziemeļu teritorijās: Grenlandē, Krievijā, Kanādā, Aļaskā un Svalbārā, kā arī Islandē un Skandināvijas ziemeļos. Kopumā polārlapsas populācijai ir labi izdzīvošanas apstākļi, izņemot Skandināviju, kur lapsas savā laikā tika intensīvi izmedītas. Skandināvijā šobrīd par spīti stingrajam medību aizliegumam polārlapsu paliek arvien mazāk. Kopumā Norvēģijā, Zviedrijā un Somijā varētu būt apmēram 120 pieaugušu polārlapsu. Arī Krievijas Mednija salā polārlapsu populācija ir zaudējusi 90%, jo starp lapsām no suņiem izplatījās ausu ērcīte. Lapsas tika ārstētas, bet joprojām ērcīte nav likvidēta.
The Immaculate Collection
1991. gada 1. janvārī tika izlaista Madonnas papildināta labāko dziesmu izlase ar nosaukumu The Royal Box. Tajā tika iekļauts VHS standarta video ar Madonnas izpildīto "Vogue", 1990. gada MTV Video balvu pasniegšanas ceremonijā, kā arī foto un plakāts.
Polārlapsa
Izplatība
Polārlapsa ir vienīgais iedzimtais plēsīgais zīdītājs Islandē. Tā Islandi ir sasniegusi pēdējā ledus laikmeta laikā, kad okeāns bija aizsalis. Polārlapsas savvaļā apdzīvo Krievijas arktiskās salas, un kontinentā tās ir sastopamas reti. Tās ir iecienīts kažokzvērs, ko audzē lapsu fermās. Kopumā polārlapsu daudzums ir diezgan mainīgs, jo tas ir atkarīgs no lemingu daudzuma. Polārlapsas labos gados var ātri atjaunot savu populāciju, bet tās bieži mirst jaunas. Polārlapsas pazaudē teritoriju arī rudajām lapsām, jo tās ir lielākas un spēcīgākas. Savvaļā vilki ir galvenie plēsēji, kas regulē rudo lapsu skaitu mežos, bet samazinoties vilku skaitam, rudo lapsu skaits ir strauji pieaudzis un sāk izplesties ziemeļu virzienā.
The Immaculate Collection
Albuma vēsture
Madonnas šo albumu ir novēlējusi savam brālim. Visu albumu, izņemot pēdējās divas dziesmas, producēja Šeps Petibone (Shep Pettibone). Atšķirībā no visām pārējām dziesmām, dziesmas "Lucky Star" vokālu Madonna pārdziedāja no jauna.
Šūpoles (filma)
Sižets
Pēc nelaimīgas mīlestības meita izjauc mātes jaunās attiecības.
The Immaculate Collection
Albuma vēsture
Albuma "The Immaculate Collection" sākotnējais nosaukums bija "Ultra Madonna", bet tajā laikā mūzikas topos parādījās jauna izpildītāja ar pseidonīmu "Ultra Nate", tādēļ ierakstu kompānija Warner Bros. atteicās no šī nosaukuma.
Polārlapsa
Izskats
Polārlapsa ir neliela lapsa, tās ķermeņa garums bez astes ir apmēram 55 cm, astes garums 31 cm, augstums skaustā apmēram 25—30 cm, svars 4—5,5 kg. Polārlapsai ziemas periodā uzaug biezs, silts kažoks, visbiezākais kažoks no visiem zīdītājiem. Polārlapsa spēj dzīvot Arktikas ziemā, kur temperatūra var noslīdēt līdz -70°C. Ķermeņa siltumu palīdz saglabāt arī zemādas tauku kārta. Ķepas polārlapsai klātas ar pūkainu, biezu vilnu, tādā veidā ķepas ir pasargātas no salšanas un netiek zaudēts arī ķermeņa siltums. Viss ķermenis kopumā ir veidots tā, lai pēc iespējas mazākas būtu virsmas caur kurām varētu zaudēt siltumu, tās nelielais ķermenis ir izteikti apaļš, tai ir īss purns un kājas, mazas, biezām pūkām klātas ausis. Izejot medībās, tās pūkainās ķepas ļauj lapsai pārvietoties pa sniega virsu. Polārlapsai ir ļoti laba dzirde, tā sadzird zem sniega vismazāko troksni. Ja lapsa kaut ko sadzird, tā ierokas dziļi sniegā, līdz medījums ir atrasts.
Polārlapsas pēc krāsas iedalās divos veidos: baltās polārlapsās un pelēkās polārlapsās jeb sudrablapsas. Polārlapsas kažoka krāsa mainās atkarībā no sezonas: baltajām polārlapsām kažoks ziemā ir balts un lapsa kļūst uz sniega gandrīz neredzama, vasarā tas ir tumši brūns ar gaišu vēderu. Sudrablapsām kažoks ziemā ir divkrāsains, pavilna koši melna, bet akota spalva dalīta divās krāsās - pamatne melna, spalvu gali sudrabaini pelēki, tonis var variēt no gaiša, silti pelēka līdz pat tumšam, zilgani pelēkam tonim, vasarā kažoks variē starp tumši brūnu un pelēku.
Alita Alkne
Alvīne Brūgāne, vēlāk Alita Alkne (dzimusi, mirusi ) bija latviešu aktrise.
Polārlapsa
Vairošanās
Lapsām ir tendence veidot monogāmus pārus. Grūsnības periods ilgst 52 dienas un, vasarai sākoties, piedzimst, 6—7 lapsēni, bet to skaits var būt līdz pat 11. Mazuļus abi vecāki audzina kopīgi. Kamēr lapsēni ir mazi, tie tiek slēpti alā, kas var būt diezgan plašs un sarežģīts alu labirints, savienojoties vairāku paaudžu apdzīvotām alām. Iepriekšējās vasaras jaunās polārlapsas mēdz palikt kopā ar vecākiem un palīdzēt audzināt jaunāko paaudzi. Lapsēni iesākumā ir tumši brūni, bet paaugoties tie iegūst balto kažoku.
Alita Alkne
Ir bijusi aktrise Jelgavas teātrī un Drāmas teātrī.
Polārlapsa
Polārlapsu sistemātika
Polārlapsai ir 5 pasugas:
Kārlis XVI Gustavs
Kārlis XVI Gustavs (Carl Gustaf Folke Hubertus, dzimis ) ir Zviedrijas karalis kopš 1973. gada 19. septembra.
Zviedrijas 1974. gada konstitucionālā reforma atņēma karalim jebkādu iespēju ietekmēt valsts procesus, jo karaļa tituls kļuva tīri reprezentatīvs. Savas valdīšanas laikā Kārlis XVI Gustavs ir piedzīvojis gan popularitātes kāpumus, gan kritumus, piemēram, pretrunīgi vērtēti bija atzinības vārdi, ko karalis veltīja Brunejas sultānam, kas izraisīja asu reakciju zviedru presē.
Karaļa vārdadiena (28. janvāris) un dzimšanas diena (30. aprīlis) tiek oficiāli atzīmēta. Starptautiski vairāk ir pazīstams kā Nobela prēmiju pasniedzējs.
U
U ir latīņu alfabēta divdesmit pirmais burts.
Imants Adermanis
Imants Adermanis (dzimis, miris ) bija latviešu aktieris, teātra režisors un pedagogs.
Biogrāfija
Imants Adermanis piedzima Rīgā, strādnieku ģimenē. Beidzis Rīgas 11. vidusskolu un Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijas teātra fakultātes nodaļu (1956). Mācījies Latvijas Valsts Universitātes filoloģijas fakultātē (1949—1952).
Strādāja Latvijas radio par diktoru (1950—1953), J. Raiņa Latvijas PSR Valsts Akadēmiskajā Dailes teātrī (1956—1958) un A. Upīša Drāmas teātrī (1958—1993) par aktieri, Latvijas Valsts Universitātes dramatiskā pulciņa vadītāju (1965—1971), pedagogu (1971—1992) un Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijas teātra katedras vadītāju (1973—1986).
Trīs reizes precējies — pirmo reizi ar kinoredaktori Ainu Adermani, otro reizi ar aktrisi Rasmu Rogu, trešo reizi ar kultūras darbinieci Laimdotu Adermani.
Kutno apriņķis
Kutno apriņķis ir apriņķis Polijā, Lodzas vojevodistes ziemeļos. Robežojas ar Lodzas vojevodistes Lovičas un Lenčicas apriņķiem, Kujāvijas-Pomožes vojevodistes Vloclavekas apriņķi, Mazovijas vojevodistes Gostiņinas apriņķi, kā arī Lielpolijas vojevodistes Kolo apriņķi.
Francs Bekenbauers
2004. gadā Pelē viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.
Burtnieku novads
Burtnieku novads bija administratīvi teritoriālās reformas gaitā izveidota pašvaldība Vidzemes ziemeļu daļā, ko veidoja 6 bijušā Valmieras un Valkas rajona pagasti. Novads izveidots 2006. gadā, apvienojot Vecates un Matīšu pagastu. 2009. gadā novadam pievienoja arī Burtnieku, Ēveles, Rencēnu un Valmieras pagastus. Novada administratīvais centrs bija Burtnieki.
Francs Bekenbauers
Bekenbauers bija vispusīgs spēlētājs, savu karjeru sāka kā pussargs, bet vēlāk spēlēja arī citās pozīcijās. Neierasti aizsardzības spēlētājam, viņam piemita augsta līmeņa bumbas pārvaldīšanas tehnika un laukuma pārredzēšanas spēja. Viņam bieži piedēvē aizsardzības pozīcijas un spēles stila libero ieviešanu modernajā futbolā.
Burtnieku novads
Burtnieku novads atradās Ziemeļvidzemē, un tas Vidzemes reģionā bija septītais lielākais novads platības ziņā. Novada robežās atradās valsts galvenais autoceļš A3 (E264) Inčukalns—Valmiera—Igaunijas robeža (Valka), kas tiek izmantots kā tranzīta ceļš pasažieru un kravas  pārvadājumiem starp Latviju un Igauniju. Burtnieku novads dienvidos robežojās ar Valmieras pilsētu, Beverīnas novadu un Kocēnu novadu. Austrumos tas robežojās ar Strenču un Valkas novadu, bet rietumos - ar Alojas novadu. Ziemeļos kaimiņi bija Mazsalacas, Rūjienas un Naukšēnu novadi.
Apdzīvotās vietas
Lielākie ciemi novadā bija Burtnieki (novada centrs), Ēvele, Košķele, Matīši, Rencēni, Valmiermuiža un Vecate.
Francs Bekenbauers
Divreiz atzīts par Eiropas Gada futbolistu, viņš aizvadīja 103 spēles Rietumvācijas izlasē un spēlēja trijos Pasaules kausa turnīros. 1974. gadā viņš ieguva Pasaules kausu, būdams komandas kapteinis un 1990. gadā to atkārtoja kā komandas galvenais treneris. No 1974. līdz 1976. gadam ar Minhenes "Bayern" klubu viņš trīs gadus pēc kārtas ieguva Eiropas kausu un Kausu ieguvēju kausu 1967. gadā. Bekenbauers ir vienīgais spēlētājs, kurš kā kapteinis ieguvis šo kausu trīsreiz. Pēc spēlētāja karjeras beigšanas viņš kļuva par kluba treneri un vēlāk par tā prezidentu. Viņš ir arī ASV Nacionālās Futbola slavas zāles biedrs.
Burtnieku novads
Pašvaldība
Burtnieku novada pašvaldība  – Burtnieku novada vietējā pārvalde, kas ir publisko tiesību subjekts un realizē atvasinātas publiskas personas funkcijas Burtnieku novada administratīvajā teritorijā. Pašvaldība tika izveidota 2009. gada 1. jūlijā. Tā apvieno sešas teritoriālās vienības - Burtnieku pagastu kā novada centru, Vecates pagastu, Matīšu pagastu, Ēveles pagastu, Rencēnu pagastu un Valmieras pagastu.
Pašvaldības iedzīvotāju pārstāvību nodrošina to ievēlēts pašvaldības lēmējorgāns - dome, kas, atbilstoši Pilsētas domes, novada domes un pagasta padomes vēlēšanu likumam, sastāv no 15 deputātiem. Viņi pieņem lēmumus, nosaka pašvaldības struktūru, lemj par autonomo funkciju un brīvprātīgo iniciatīvu īstenošanu un par kārtību, kādā nodrošina pašvaldībai deleģēto valsts pārvaldes funkciju un pārvaldes uzdevumu izpildi, izstrādā un izpilda pašvaldības budžetu. Pašvaldības dome atbilstoši kompetencei ir atbildīga par pašvaldības institūciju tiesisku darbību un finanšu līdzekļu izlietojumu.
Francs Bekenbauers
1999. gadā IFFHS rīkotajā aptaujā par Eiropas Gadsimta spēlētāju viņš ieņēma otro vietu pēc Johana Kruifa un trešo vietu aiz Pelē un Kruifa IFFHS Pasaules Gadsimta futbolista aptaujā.
Šobrīd Bekenbauers joprojām ir ietekmīga persona gan Vācijas, gan starptautiskajā futbolā. Viņš vadīja sekmīgo Vācijas pieteikumu rīkot 2006. gada Pasaules kausu un bija orgkomitejas vadītājs.
Burtnieku novads
Izglītība
Burtnieku novadā darbojas astoņas izglītības iestādes – trīs pirmsskolas izglītības iestādes (Matīši, Sienāzītis, Burtiņš), četras pamatskolas (Ēveles pamatskola, Rencēnu pamatskola, Matīšu pamatskola, Burtnieku Ausekļa pamatskola).
2012. gadā Burtnieku pagastā izveidots Burtnieku novada multifunkcionālais jaunatnes iniciatīvu centrs. No 2012. gada novadā strādā jaunatnes lietu speciāliste, kuras galvenais pienākums ir koordinēt darbu ar jaunatni novadā, veicināt sadarbību starp jauniešiem, nevalstisko sektoru, sabiedrību, kā arī īstenot jaunatnes politiku novadā.
Francs Bekenbauers
Spēlētāja karjera
Bayern Munich
Burtnieku novads
Izglītība
Kopš 2006. gada Valmieras pagasta „Rūpniekos” darbojas dienas centrs bērniem un jauniešiem. Dienas centra mērķis ir veidot bērnu un jauniešu brīvā laika pavadīšanai atbilstošu vidi, piedāvājot radošu un personību pilnveidojošu darbību sociālo un praktisko iemaņu un prasmju pilnveidošanai, balstoties uz vispārcilvēciskajām morālajām un estētiskajām vērtībām.
Sports
Burtnieku novadā ir attīstīta sporta nozare ar sakārtotu sporta infrastruktūru un dažāda profila sporta bāzēm ikvienā no pagastiem.
Francs Bekenbauers
Spēlētāja karjera
Hamburger SV
New York Cosmos
Burtnieku novads
Sports
Sporta infrastruktūras objekti ir:
Burtnieku novada tradicionālie sporta pasākumi:
Francs Bekenbauers
Spēlētāja karjera
Rietumvācija
Trenera karjera
Rietumvācija
Burtnieku novads
Kultūra
Burtnieku novadā darbojas seši kultūras nami un pašdarbības kolektīvi – tautisko deju kolektīvi, vokālie ansambļi, modes deju studija, radošā mūzikas grupa, tautas teātris, līnijdejotāju grupa, austrumu deju pulciņš, aušanas darbnīca un citi.
Novadā ir septiņas bibliotēkas, kur lasītājiem pieejams ne vien plašs grāmatu klāsts, bet arī dažāda mēroga izstādes, izglītojoši un vietējo kultūrvēsturi izzinoši pasākumi, datorapmācība, radošās  darbnīcas un citas aktivitātes.
Novadā apskatāmi dažādi muzeji un ekspozīcijas, kas ļauj izsekot notikumiem no senatnes līdz mūsdienām.
Ievērojamas vietas
Burtnieku novads ir bagāts ar kultūrvēsturiskiem un dabas objektiem. Visatpazīstamākais novada simbols ir Burtnieka ezers – ceturtais lielākais ezers Latvijā.
Francs Bekenbauers
Trenera karjera
Marseille
Bayern Munich
Bleiks Grifins
Bleiks Ostins Grifins (en; dzimis Oklahomasitijā, Oklahomas štatā, ASV) ir amerikāņu basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja pozīcijā. 2023. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Bostonas "Celtics", bet iepriekš visilgāk pārstāvējis Losandželosas "Clippers", kas viņu 2009. gada NBA draftā izraudzījās ar kopējo pirmo kārtas numuru.
Karjera
B. Grifins aizvadīja teicamu vidusskolas basketbola karjeru, Oklahomas kristīgās skolas sastāvā izcīnot četrus štata čempionu titulus pēc kārtas, visus šos gadus komandas treneris bija B. Grifina tēvs Tomijs Grifins. NCAA čempionātā viņš pārstāvēja Oklahomas Universitātes basketbola komandu "Sooners", otrajā gadā viņš tika atzīts par čempionāta labāko spēlētāju dažādos vērtējumos.
NBA
Pēc otrā gada universitātē viņš pieteicās 2009. gada NBA draftam, kur viņu Losandželosas "Clippers" izvēlējās ar pirmo kārtas numuru. Taču B. Grifins izlaida visu 2009.—2010. gada sezonu vasaras līgā gūtās ceļa traumas dēļ. Viņš debitēja NBA līgā nākamajā sezonā, piedalījās 2011. gada NBA Visu zvaigžņu spēlē un uzvarēja Visu zvaigžņu nedēļas nogales Slam-Dunk konkursā. Tāpat debijas sezonā viņu atzina par sezonas labāko debitantu.
Karjeras rezultatīvāko spēli aizvadījis 2011. gada 17. janvārī pret Indiānas "Pacers", gūstot 47 punktus.
2018. gada 29. janvārī "Clippers" savu līderi B. Grifinu aizmainīja uz Detroitas "Pistons" kopā ar Villiju Rīdu un Braisu Džonsonu pret Everiju Bredliju, Tobiasu Herisu, Bobanu Marjanoviču un divām nākotnes drafta izvēlēm. 2021. gada martā B. Grifina līgums ar "Pistons" tika izpirkts, un viņš noslēdza līgumu ar Bruklins "Nets", pievienojoties daudzajām tobrīd komandas sastāvā esošajām zvaigznēm. Spēlētājs aizvadīja "Nets" sastāvā arī sekojošo sezonu, dalot spēles laiku ar citu šīs pašas pozīcijas veterānu Lamarkusu Oldridžu.
2022. gada 3. septembrī B. Grifins kā brīvais aģents noslēdza viena gada līgumu par minimālo veterāna atalgojumu ar vienu no čempionāta favorītiem Bostonas "Celtics".
Uzbērums (filma)
"Uzbērums" ir 1970. gada Latvijas PSR televīzijas spēlfilma, kas uzņemta Rīgas Kinostudijā. Filmas režisors ir Ēriks Lācis - viņa pirmā patstāvīgā kinorežija.
Sižets
1943. gads vācu okupētās Latvijas laukos. Viens no diviem partizāniem, kuriem uzdots uzspridzināt dzelzceļa tiltu, ir smagi ievainots. Sievas iespaidā dzelzceļnieks Ozols atsakās palīdzēt ievainotajam - un tas mirst. Viņa draugs, paslēpies pie uzbēruma, jau gatavojas uzspridzināt tiltu, kad redz tā tuvumā Ozola mazo meitiņu.
Kuldīgas novads (2009—2021)
Kuldīgas novads bija administratīvā teritorija Latvijas rietumos, Kurzemes centrālajā daļā, un tajā apvienota Kuldīgas pilsēta un šādi bijušā Kuldīgas rajona 13 pagasti: Ēdoles pagasts, Gudenieku pagasts, Īvandes pagasts, Kabiles pagasts, Kurmāles pagasts, Laidu pagasts, Padures pagasts, Pelču pagasts, Rendas pagasts, Rumbas pagasts, Snēpeles pagasts, Turlavas pagasts un Vārmes pagasts. Kuldīgas novads robežojas ar Ventspils, Talsu, Kandavas, Saldus, Skrundas, Aizputes, Pāvilostas un Alsungas novadu.
Novada administratīvais centrs bija Kuldīga, kas bija arī novada vienīgā pilsēta. 2016. gadā novadā dzīvoja 24,9 tūkstoši iedzīvotāju, no kuriem 11,8 tūkstoši (47%) bija Kuldīgas iedzīvotāji.
Vēsture
Kuldīgas novads pastāv kopš. Pirms tam tā bija daļa no Kuldīgas rajona, kurā ietilpa arī mūsdienu Alsungas un Skrundas novads. Kuldīgas rajons tika izveidots 1949. gadā. No 1952. līdz 1953. gadam Kuldīgas rajons bija iekļauts Liepājas apgabalā.
No 1819. gada līdz 1949. gadam lielākā daļa Kuldīgas novada ietilpa Kuldīgas apriņķī. Ēdoles pagasts šajā laikā bija daļa no Ventspils apriņķa, bet Gudenieku pagasts, kā arī daļa no Turlavas pagasta (Klosteres pagasts) un Laidu pagasta (Valtaiķu pagasts) bija Aizputes apriņķī.
Teritoriālais iedalījums
Kuldīgas novads administratīvi sīkāk dalijās vienā pilsētā un 13 pagastos.
Gvido Zvaigzne
Gvido Zvaigzne (dzimis, miris ) bija latviešu kinooperators, viens no 1991. gada janvāra barikāžu laika upuriem.
Dzīvesgājums
Pie Rojas vidusskolas 2008. gadā viņam izveidoja piemiņas akmeni.
Apbalvojums
2010. gadā par sevišķiem nopelniem Latvijas valsts neatkarības aizstāvēšanā Gvido Zvaigzni pēc nāves apbalvoja ar Viestura ordeni un atzina par Viestura ordeņa lielkrusta komandieri. Valsts prezidents Valdis Zatlers ordeni nodeva glabāšanā viņa tuviniekiem.
Saporo
Saporo (, Sapporo-shi) ir piektā lielākā Japānas pilsēta pēc iedzīvotāju skaita, kā arī lielākā Hokaido salā. 2019. gadā tajā dzīvoja 1,96 miljoni iedzīvotāju. Saporo ir Hokaido prefektūras administratīvais centrs. Atrodas Hokaido salas dienvidrietumos, Isikari apakšprefektūrā, pie Isikari līča. Pēc platības Saporo ir trešā lielākā Japānas pilsēta. Saporo vislabāk ir zināma ar to, ka tur notika 1972. gada ziemas olimpiskās spēles, pirmās olimpiskās spēles Āzijā. Kopš 1950. gada katru gadu februārī Saporo notiek Sniega festivāls (Yuki-matsuri), kas piesaista lielu skaitu tūristu.
STS-129
STS-129 bija Space Shuttle Atlantis apgādes ekspedīcija uz Starptautisko kosmisko staciju (SKS). Stacijas lidojumu programmā šī misija apzīmēta kā ULF3. Starts notika, uz zemes atgriezās.
Saporo
Saporo administratīvi sīkāk dalās 10 pilsētas rajonos (区, ku). Tie ir Acubecu, Čuo, Higasi, Kita, Kijota, Minami, Nisi, Siroisi, Teine un Tojohira. Saporo atrodas vairākas universitātes, tajā skaitā arī Hokaido Universitāte. Tuvākā pilsētai esošā lidosta ir Čitoses lidosta. 1971. gadā tika atvērts Saporo metro. Stadionā Sapporo Dome tika aizvadītas trīs 2002. gada FIFA Pasaules kausa spēles.
STS-129
STS-129 misijas uzdevums bija nogādāt uz staciju rezerves daļas, kas izvietotas uz divām atklātām platformām ExPRESS Logistics Carrier. Veiktas trīs iziešanas kosmosā. Ar kosmoplānu uz zemes atgriezās SKS 21. ekspedīcijas dalībniece Nikole Stota.
Apkalpe
Kosmoplāna Atlantis apkalpe augšupceļā un lejupceļā: Sākotnēji ar šo misiju no stacijas bija paredzēts atgriezt uz zemi Robertu Tirsku, bet sakarā ar lidojumu aizkavēšanos tika nolemts, ka Stota atgriezīsies ar STS-129, bet Tirsks — ar Sojuz TMA-15.
Derīgā krava
Primārā Atlantis krava bija divas platformas ExPRESS Logistics Carrier ELC1 un ELC2 rezerves daļu nogādāšanai SKS. Tukšas platformas masa ir 4445 kg ar 30 m³ tilpumu. ELC1 tika pievienots pie stacijas P3 fermas Unpressurized Cargo Carrier Attachment Systems, bet ELC2 — S3 fermas augšējās kravas pievienošanas struktūras.
Uz ExPRESS Logistics Carrier-1 atradās amonjaka tvertne Ammonia Tank Assembly, akumulatoru uzlādes ierīce Battery Charge Discharge Unit, manipulatora daļa Space Station Remote Manipulator System Latching End Effector, žiroskops Control Moment Gyro, slāpekļa tvertne Nitrogen Tank Assembly, sūknis Pump Module, Plasma Contactor Unit un divus tukšus Passive Flight Releasable Attachment Mechanisms.
1. oktobris
1. oktobris ir gada 274. diena pēc Gregora kalendāra (275. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikusi 91 diena.
STS-129
Derīgā krava
Uz ExPRESS Logistics Carrier-2 atradās augstspiediena gāzes tvertne High Pressure Gas Tank, kravas konteiners Cargo Transport Container 1 (CTC-1), kas uzmontēts uz Small Adapter Plate Assembly, Mobile Transporter/Trailing Umbilical System, žiroskops Control Moment Gyro, slāpekļa tvertne Nitrogen Tank Assembly, sūknis Pump Module, Utility Transfer Assembly (UTA) Flight Support Equipment (FSE), viens tukšs Payload Passive Flight Releasable Attachment Mechanism.
Uz ELC2 atradās arī materiālu ekspozīcijas iekārta MISSE-7 eksperimentu veikšanai atklātā kosmosā. MISSE-7 sastāv no diviem portfeļa lieluma konteineriem Passive Experiment Containers (PECs): MISSE 7A un MISSE 7B. Tie tika atvērti un uzstādīti kosmonautu iziešanas kosmosā laikā. Daļa eksperimentu ir pasīvi, daļa — aktīvi, kuriem tiek pievadīta elektroenerģija un datu kanāli, ļaujot rezultātus noraidīt uz zemi. Par MISSE 7A eksperimentiem atbild ASV Jūras kara flotes Pētniecības laboratorija, bet MISSE 7A sagatavoja ASV Gaisa spēku Pētniecības laboratorija, NASA, Boeing un citi rūpnieciskie un akadēmiskie sadarbības partneri. Aptuveni vienu gadu pēc uzstādīšanas abi konteineri tiks aizvērti un atgriezti uz zemi.
Ar Atlantis tika nogādāta stacijā un uzstādīta antenas pakete S-band Antenna Sub-Assembly (SASA). Tā bija sabojājusies, un misijas STS-120 laikā 2007. gadā to nomontēja, lai uz zemes to saremontētu. Pakete paredzēta signālu pastiprināšanai, noraidīšanai un saņemšanai no translācijas pavadoņu sistēmas Tracking Data and Relay Satellite. Transportēšanas laikā SASA atradās Atlantis kravas telpas sānmalā. To uz stacijas Z1 sekcijas uzstādīja pirmās iziešanas kosmosā laikā.
1. diena, pacelšanās
19:28 — 01:28 UTC
2. diena
09:28 — 01:28 UTC
Apkalpe dienu pavadīja, pārbaudot Atlantis karstumaizsardzības plākšņu stāvokli ar manipulatoram pievienoto stieni, kam galā ir sensoru sistēma. Pēc inspekcijas stienis tika nolikts, bet manipulators satvēra paleti ExPRESS Logistics Carrier 1, kuru trešajā dienā paredzēts izcelt.
3. diena, saslēgšanās
09:28 — 01:28 UTC
16:51 UTC Atlantis pieslēdzās pie SKS pie Harmony moduļa Pressurized Mating Adapter-2. Lūkas uz staciju tika atvērtas 18:28 UTC. Nikole Stota formāli beidza dalību SKS 21. ekspedīcijā un pievienojās STS-120 apkalpei.
19:52 UTC ar kosmoplāna manipulatoru, kuru vadīja Melvins un Bresniks, tika izcelts ExPRESS Logistics Carrier 1. Tālāk to pārņēma stacijas manipulators, kuru vadīja Vilmors un Viljamss, un 21:27 UTC tas tika pievienots pie P3.
4. diena, 1. iziešana kosmosā
09:28 — 00:58 UTC
notika pirmā iziešana kosmosā, kurā piedalījās Maikls Formens un Roberts Setčers. Darbības koordinēja Bresniks, bet stacijas manipulatoru vadīja Melvins un Vilmors. Iziešana sākās 14:24 UTC. Sākumā kosmonauti no kosmoplāna kravas telpas paņēma S-joslas sakaru antenu un to uzstādīja uz fermas Z1. Pēc tam Setčers nodarbojās ar Japānas manipulatora satvērēja un mobilās transportsistēmas Mobile Base System satvērēja iesmērēšanas darbiem. Formens pa to laiku uzstādīja kabeļus antenai Destiny moduim, uz Unity moduļa nomainīja rokturi pret tādu, kuram ir skavas amonjaka caurulēm, kas būs nepieciešamas Tranquility modulim nākamgad. Viņš uz Unity veiksmīgi savienoja kabeli, ko neizdevās paveikt misijas STS-128 laikā. 18:30 kosmonauti bija pabeiguši pamatdarbus par divām stundām agrāk neka plānots. Viņi atgriezās uz slūžu kameru, lai paņemtu instrumentus, kas nepieciešami papilddarbu veikšanai. Formens arī papildināja sava skafandra skābekļa krājumus. Kosmonauti uz S3 fermas izvērsa kravas pievienošanas sistēmu Payload Attach System (PAS), ko neizdevās izdarīt iepriekšējo misiju laikā. Soreiz to izdevas paveikt ar āmura palīdzību. iziešana beidzās 21:01 UTC.
Stacijas iekšienē pa to laiku Harmony modulī kosmonauti veica sagatavošanas darbus moduļa Tranquility ierašanai.
5. diena
08:58 — 00:28 UTC
Kosmonauti nodarbojās ar mantu pārnešanu no Atlantis uz staciju, kā arī eksperimentu rezultātu iekraušanu kosmoplānā.
6. diena, 2. iziešana kosmosā
08:28 — 23:58 UTC
11:32 UTC ar Atlantis manipulatoru, kuru vadīja Melvins un Setčers, no kosmoplāna kravas telpas tika izcelta platforma ExPRESS Logistics Carrier 2. 12:12 UTC to pārņēma stacijas manipulators, kuru vadīja Viljamss un Franks de Vinne. Paleti pārnesa uz S3 segmentu, kur to piestiprināja 14:08 UTC.
Otrā iziešana kosmosā, kurā piedalījās Maikls Formens un Rendolfs Bresniks, sākās 14:31 UTC. Sākumā kosmonauti devās uz Atlantis kravas telpu, kur paņēma instrumentus. Pēc tam devās uz Columbus modui, kur uzstādīja GATOR (Grappling Adaptor to On-Orbit Railing) antenu montējumu, kas sastāv no antenas kuģu identifikācijas sistēmai un papildu amatieru radio antenu. Tad no fermas segmenta S1 uz P1 pārvietoja Floating Potential Measurement Unit, kas reģistrē elektrisko potenciālu stacijas apkārtnē. Tas bija nepieciešams, lai atbrīvotu vietu alfa magnētiskajam spektrometram. Viņi atgriezās uz slūžu kameru, un 16:58 UTC papildināja savu skafandru skābekļa krājumus. Tad devās uz S3, kur veica kravu stiprināšanas mehānismu izvēršanu. Tas tika pabeigts 17:57 UTC. Pēc tam uz fermas viņi uztādīja antenu signālu uztveršanai no skafandru ķiveru bezvadu kamerām, ko pabeidza 18:18 UTC. Tā kā visi plānotie pamatdarbi tika paveikti ātrāk nekā paredzēts, tad viņiem tika doti papilduzdevumi. 19:03 UTC kosmonauti uz S3 izvērsa vēl vienu kravu stiprināšanas mehānismu, pie kura nākamgad paredzēts piestiprināt ELC-4. Pēc tam viņi atvienoja, apskatīja, nofotografēja un vēlreiz savienoja kabeli, kuru nevarēja savienot STS-128 misijas laikā. Šis kabelis tika savienots iepriekšējā iziešanā, bet instrumentu rādījumi nebija tādi kā vajadzīgs. Visbeidzot kosmonauti uz Pressurized Mating Adaptor 1 instrumentu turētāju un pārvietoja posmainu kāju turētāju. 20:33 UTC viņi atgriezās slūžu kamerā.
7. diena
07:58 — 23:28 UTC
8. diena, 3. iziešana kosmosā
07:28 — 23:58 UTC
Trešā iziešana kosmosā, kurā piedalījās Roberts Setčers un Rendolfs Bresniks, sākās 13:24 UTC. Iziešana aizkavējās par stundu sakarā ar problēmu dzeramā ūdens ventilī Setčera skafandrā. Sākumā Setčers devās uz S3 sekciju, kur piestiprināta ELC-1 platforma. Viņš no tās noņēma skābekļa tvertni High Pressure Gas Tank (HPGT). Tad to ar stacijas manipulatoru, kuru vadīja Melvins un Vilmors, pārvietoja uz Quest moduli. Pa to laiku Bresniks devās uz Atlantis kravas telpu, kur paņēma eksperimentu bloku MISSE 7A un 7B. Viņš to pārnesa uz ECL-2 platformu, kur to arī nostiprināja, aktivēja un pārbaudīja. Tad abi kosmonauti pārvietojās uz Quest moduli, kur uzstādīja skābekļa tvertni. Papildus pamatuzdevumiem viņi no Quest demontēja pretmeteorīdu vairogus, kurus nostiprināja kravas platformā External Stowage Platform 2. Bresniks pārvietoja kāju turētājus. Setčers atlaida bultskrūvi, sagatavojot demontāžai amonjaka tvertni, kuru nomainīs misijas STS-131 laikā. Setčers uzlika izolācijas pārklājus kamerām uz mobilās servisa sistēmas un Canadarm2 galam. Pa to laiku Bresniks uzstādīja šķidruma pārslēdzēju uz P1/P3 saskatnē, pēc tam to pašu veica pie S1/S3.
Pa to laiku daži kosmonauti stacijas iekšienē nodarbojās ar iziešanas atbalstu, bet citi veica mantu pārvietošanu starp kosmoplānu un staciju. De Vinne un Melvins nomontēja un sapakoja urīna pārstrādes iekārtu Urine Processor Assembly/Distillation Assembly (UPA DA), kuru pārnesa uz Atlantis.
9. diena, atvadīšanās
06:58 — 22:28 UTC
Atlantis dzinēji tika iedarbināti uz 27 minūtēm, lai veiktu stacijas orbītas pacelšanu par 1,5 km.
17:40 UTC kosmoplāna un stacijas apkalpju locekļi sapulcējās Harmony modulī, lai atvadītos viens no otra. Atlantis apkalpei pievienojās arī Nikole Stota, kura stacijā bija pavadījusi gandrīz trīs mēnešus. Lūkas starp staciju un kosmosa kuģi tika aizvērtas 18:12 UTC.
10. diena, atvienošanās no stacijas
06:28 — 22:28 UTC
Atlantis no stacijas atvienojās 09:53 UTC. Kosmoplāns pie SKS bija pievienots 6 diennaktis 17 stundas 2 minūtes. Pēc tam tas veica tradicionālo stacijas aplidojumu. 11:36 UTC Atlantis iedarbināja dzinējus un attālinājās no SKS.
11. diena
06:28 — 21:58 UTC
Apkalpe veica kosmoplāna sistēmu pārbaudi un mantu pakošanu pirms atgriešanās uz zemes.
12. diena
06:28 — 14:44 UTC
Atlantis 11:01 UTC aizvēra kravas telpas durvis. 13:37 UTC kosmoplāna dzinēji tika iedarbināti uz 2 minūtēm 47 sekundēm, lai veiktu bremzēšanas manevru. 14:12 UTC kosmosa kuģis iegāja atmosfērā. Atlantis 14:44:23 UTC nolaidās Floridā, Kenedija kosmosa centrā, uz skrejceļa Nr. 33.
Malakas šaurums
Malakas šaurums ir jūras šaurums starp Malakas pussalu (Malaizijas rietumi) un Sumatras salu (Indonēzija). Tā garumu dažādi avoti vērtē no 800 līdz 1000 km   un tas ir izstiepts ziemeļrietumu-dienvidaustrumu virzienā. Tāpat kā Suecas un Panamas kanāls, arī Malakas šaurums ir svarīgs tirdzniecības kuģu ceļš. Tas ir galvenais ūdensceļš, kurš savieno Kluso un Indijas okeānu un līdz ar to arī Indiju, Indonēziju un Ķīnu. Gada laikā šeit iziet apmēram 50 000 kuģu, kuri pēc dažādiem datiem apkalpo 1/5 līdz 1/4 no visa pasaules kuģu kravu apjoma.
Javas seskāpsis
Javas seskāpsis (Melogale orientalis) ir sermuļu dzimtas (Mustelidae) plēsējs. Javas seskāpsis ir endēmisks Javas salai Indonēzijā. Tā ir apdraudēta suga, un Javas seskāpsis ir ierakstīts pasaules Sarkanajā grāmtā.
Kādreiz Javas seskāpsis tika uzskatīts par Birmas seskāpša (Melogale personata) pasugu, un tā zinātniskais nosaukums bija Melogale personata orientalis, tomēr ģenētiskie pētījumi ir ieviesuši korekcijas klasifikācijā, un šobrīd Javas seskāpsis ir atsevišķa suga Melogale orientalis.
Izskats un īpašības
Javas seskāpsis ir maza auguma āpsis. Tā ķermeņa garums ir 33—44 cm, astes garums 15–23 cm, svars 1—2 kg. Visas seskāpšu sugas ārēji izskatās ļoti līdzīgas, tām nedaudz atšķiras tikai melnbaltās svītras uz sejas un muguras. Tos ir grūti atšķirt pēc ārējā izskata. Seskāpsim, salīdzinot ar pārējiem āpšiem, ir slaidāks, garāks ķermenis, smalkāki kauli, bet kājas īsas kā jau sermuļu dzimtas dzīvniekam. Purns garš, smails, atgādina seska purniņu, tādēļ šie āpši ir ieguvuši savu nosaukumu. Seskāpša seja nav tik plata kā pārējiem āpšiem, tā ir konusveidīga. Aste ir gara un kupla. Ķepas platas, ar spēcīgiem nagiem, kas piemēroti zemes rakšanai. Starp pirkstiem ir daļēji attīstīta peldplēve.
Kažoks ir biezs, ar īsu matojumu. Kažoka krāsa pelēka vai pelēkbrūna. Atšķirībā no Birmas seskāpša Javas seskāpša galva ir melna ar nelieliem, baltiem laukumiņiem virs acīm un uz pieres. Pakakle un zods Javas seskāpsim ir balta, degungals un pēdu apakšas rozā. Aste tumša, ar baltu astes galu. Uz galvas sākas koša, bieza, balta svītra un, šķērsojot visu ķermeni, beidzas pie astes pamatnes. Svītra virzienā uz asti paliek arvien šaurāka un vizuāli izzūd.
Sistemātika
Javas seskāpsim ir 2 pasugas:
Jūras šaurums
Jūras šaurums ir šaura ūdens platība, josla starp divām sauszemes daļām, kas savieno divus dažādus ūdensbaseinus (jūras un okeānus), ūdenstilpes vai to daļas. Jūras šaurums ir garš, bet šaurs. Visgarākais jūras šaurums pasaulē ir Mozambikas šaurums (1760 km garš), bet visplatākais ir Dreika šaurums (820 km plats).
Kotsu Zeme
Kotsu Zeme (en) ir dabas apgabals Austrumantarktīdā, Vedela jūras austrumu krastā. Krasts ietilpst trijās teritoriālajās pretenzijās, divas no kurām daļēji pārklājas: Norvēģijas Karalienes Modas Zemē (austrumu daļa), Britu Antarktiskajā teritorijā un Argentīnas Antarktīdā. Plešas no Stenkomas-Vilsas glečera austrumos (20º00´W) līdz Filhnera šelfa ledājam (36º00´W) rietumos. Piekraste nosacīti sadalīta divos reģionos: Kērda krasts un Luitpolda krasts. Daļu Kērda krasta piekrastes klāj Branta šelfa ledājs. Zemes dienviddaļā paceļas līdz 1875 m augstā Šekltona grēda.
Krasta Zemes ziemeļaustrumu daļu 1904. gada 6. martā atklāja Skotijas Nacionālā antarktiskā ekspedīcija Viljama Brūsa vadībā un nosauca par godu tās sponsoriem Džeimsam un Endrū Kotsiem (James Coats, Andrew Coats).
Kotsu zemē darbojas divas vissezonas polārstacijas: Apvienotās Karalistes Haleja (kopš 1956. gada) un Argentīnas Belgrano II (kopš 1979. gada).
IKEA
IKEA ir Zviedrijas mājas interjera preču tirgotājs. Tam ir 422 veikali 51 pasaules valstī (uz 2018. gada augustu), vairums no tiem Eiropā, bet arī ASV, Kanādā, Āzijā un Austrālijā.
Vēsture
Uzņēmumu 1943. gadā dibināja Ingvars Kamprads 17 gadu vecumā (2013. gadā viņš bija viens no bagātākajiem cilvēkiem pasaulē). Sākotnēji tas pārdeva dažādas sīkpreces, konkurējot ar zemām cenām, bet īstā izplešanās sākās 1955. gadā, kad IKEA sāka veidot savas mēbeles. IKEA popularizēja lētas moderna dizaina mēbeles un efektīvu masveida ražošanu, kā arī nesaliktu mēbeļu tirgošanu.
2008. gadā ASV Virdžīnijas štata Denvilā tika atvērta IKEA rūpnīca, kur ražoja koka plauktus un glabāšanas sistēmas ASV un Kanādas tirgum.
2013. gada vasarā IKEA atvēra savu pirmo veikalu Lietuvā, Viļņā, kas bija pirmais IKEA iepirkšanās centrs Baltijas valstīs. 2018. gada 30. augustā tika atklāts pirmais IKEA veikals Latvijā, Rīgā, kas pagaidām ir lielākais IKEA iepirkšanās centrs Baltijas valstīs 2019. gada jūlijā IKEA paziņoja, ka gada beigās slēgs rūpnīcu ASV, jo izdevīgāk produkciju ir ražot Eiropā, kur ir lētāki izejmateriāli, un to importēt ASV.
2022. gada 25. augustā IKEA atvēra pirmo veikalu Igaunijā.
Gelderlande
Gelderlande (nl) ir viena no Nīderlandes 12 provincēm. Gelderlande robežojas ar sešām citām Nīderlandes provincēm: ar Limburgu, Ziemeļbrabanti, Dienvidholandi, Utrehtu, Flevolandi un Overeiselu, un vienu valsti - Vāciju. Provinces administratīvais centrs ir Arnema, lai gan Neimegena un Apeldorna ir lielākas pilsētas par Arnemu. 2006. gadā Gelderlandē dzīvoja 1,98 miljoni iedzīvotāju.
Firefox
Firefox (en — ‘ugunslapsa’), arī Mozilla Firefox, ir brīvā un atvērtā koda tīmekļa pārlūkprograma, kuru izstrādā un uztur Mozilla Corporation. 2011. gada septembrī to lietoja 25% pasaules interneta lietotāju. Tas padara Firefox par otru populārāko tīmekļa pārlūkprogrammu pēc Internet Explorer.
Lai lietotājs varētu apskatīt tīmekļa lappuses ar Firefox, tajā tiek lietota Gecko atklātā koda izkārtojuma programma, kas realizē gan dažus pašreizējos tīmekļa standartus, gan sniedz arī citas raksturīgās iezīmes, kuras ir paredzēts iekļaut nākamajā standartu papildinājumā.
Firefox programmā ir iekļauta cilņu pārlūkošana, vārdu pareizrakstības kļūdu labotājs, "dzīvās" grāmatzīmes (live bookmarks), lejupielādes pārvaldnieks un integrēta meklēšanas sistēma, kas izmanto lietotāja izvēlēto meklētājprogrammu. Funkcijas var pievienot, lietojot papildinājumus, kurus ir veidojuši tā sauktie trešās puses attīstītāji — lietotāji, kuriem nav tieša sakara ar Firefox veidotājiem ; paši populārākie ir AdBlock Plus (bloķē reklāmas), Video DownloadHelper (lejupielādē media failus), Firebug (rīks izstrādātājiem), Greasemonkey (weblapu modifikators), Download Statusbar (lejupielādes funkcijas) un NoScript (bloķē skriptus un spraudņus).
Firefox darbojas Microsoft Windows, OS X, Linux, un vairākās citās operētājsistēmās. Tā šobrīdējā stabilā izlaides versija ir 18.0, izdota. Firefox pirmkods ir brīvprogrammatūra, izdota ar trim licencēm: GPL/LGPL/MPL.
Vēsture
Deivs Hiats un Bleiks Ross sāka strādāt pie Firefox kā eksperimentāla Mozilla projekta atzara. Viņi uzskatīja, ka Netscape komerciālās prasības un izstrādātāju radītā iespēju pārbagātība mazināja Mozilla pārlūkprogrammas lietojamību. Viņi radīja patstāvīgu pārlūkprogrammu, ar kuru vēlējās aizstāt Mozilla Suite. Mozilla organizācija paziņoja par plāniem pievērsties Firefox un Thunderbird izstrādei, bet Mozilla Suite atstāt otrajā plānā.
Firefox projekts piedzīvoja vairākas vārda izmaiņas. Sākumā saukts Phoenix, bet tika pārdēvēts zīmola nesaskaņu dēļ ar Phoenix Technologies. Savukārt tā jaunais vārds Firebird izraisīja asu reakciju no Firebird brīvās datubāzes programmatūras projekta. Atbildot, Mozilla pamatlicēji paziņoja, ka pārlūkam vienmēr jābūt priekšā "Mozilla", lai nebūtu pārpratumu ar datubāzes programmatūru. Turpmākais spiediens no Firebird projekta lietotāju kopienas piespieda Mozilla mainīt pārlūkprogrammas nosaukumu; Mozilla Firebird kļuva par Mozilla Firefox, bieži vienkārši saukta par Firefox. Mozilla dod priekšroku saīsinājumam Fx vai fx, tomēr nosaukums tiek biežāk saīsināts kā FF.
Firefox projekts pieredzējis daudzas versijas pirms 1.0 izlaišanas. Pēc vairākām stabilitātes un drošības pārbaudēm, Mozillas pamatlicēji izdeva savu pirmo lielo atjauninājumu, Firefox versiju 1.5,. Mozilla izlaida Firefox 2. Šī versija nāca ar zīmotņu jauninājumu, papildinājumu pārvaldniekam, interfeisam, meklēšanas dziņiem, jaunu sesiju atjaunošanas iespēju, iekšējo vārdu kļūdu labotāju un aizsardzību pret pikšķerēšanu.
Kaukāzs (kalni)
Kaukāzs vai Kaukāza kalni ir kalnu sistēma starp Melno jūru un Kaspijas jūru uz Āzijas un Eiropas robežas, Kaukāza reģionā. Galvenā grēda Lielais Kaukāzs stiepjas aptuveni 1100 km garumā no Tamaņas pussalas ziemeļrietumos līdz Abšeronas pussalai dienvidaustrumos. Augstākā virsotne ir Elbruss (5642 m vjl). Nedaudz uz dienvidiem 600 km garumā stiepjas otra galvenā grēda — Mazais Kaukāzs. Lielo un Mazo Kaukāzu savieno Lihas grēda, kas atdala Kolhīdas zemieni rietumos no Kūras baseina un Kūras-Araksas zemienes austrumos. Ziemeļpusē Kaukāza kalniem piekļaujas Terekas-Kumas zemiene ziemeļaustrumos, Stavropoles augstiene ziemeļos un Kubaņas-Pieazovas zemiene ziemeļrietumos. Dienvidrietumos Kaukāza kalniem piekļaujas Armēnijas kalniene, bet dienvidaustrumos Mazā Kaukāza turpinājums ir Tališu kalni.
Kaukāza kalni izvietojušies četru valstu — Azerbaidžānas, Armēnijas, Gruzijas un Krievijas —, kā arī triju pašpasludinātu, bet starptautiski neatzītu valstu — Abhāzijas, Dienvidosetijas un Kalnu Karabahas — teritorijās. Lielākās pilsētas ir Baku, Tbilisi un Erevāna.
Kalnu grēdas
Kaukāza kalnus veido divas izteiktas kalnu grēdas — Lielais Kaukāzs un Mazais Kaukāzs, bet ir arī daudzas grēdas, kas ir vēl mazākas par Lielo un Mazo Kaukāzu. Lielais Kaukāzs ir galvenā grēda un tā stiepjas aptuveni 1100 km garumā no Tamaņas pussalas ziemeļrietumos līdz Abšeronas pussalai dienvidaustrumos. Nedaudz uz dienvidiem 600 km garumā stiepjas otra galvenā grēda — Mazais Kaukāzs. Lielo un Mazo Kaukāzu savieno Lihas grēda, kas atdala Kolhīdas zemieni rietumos no Kūras baseina un Kūras-Araksas zemienes austrumos.
Lielais Kaukāzs ģeomorfoloģiski iedalās Rietumkaukāzā (no Melnās jūras līdz Elbrusam), Centrālajā Kaukāzā (no Elbrusa līdz Kazbekam) un Austrumkaukāzā (no Kazbeka līdz Kaspijas jūrai). Ietver ass grēdas (Galvenā Kaukāza grēda, Sānu grēda), kuestu grēdas, kā arī šķērsgrēdas un atzarus (Abhāzijas grēda), ko atdala starpkalnu ieplakas.
Mazajam Kaukāzam, atšķirībā no Lielā Kaukāza, nav vienas galvenās grēdas, bet tas veidojas no vairākām saposmotām grēdām. Virzienā no rietumiem uz austrumiem tās ir Meshetijas grēda, Trialetas grēda, Somhetas grēda, Sevana grēda vai Šahdags, Murhuza grēda, Murovdags vai Mravas grēda un Karabahas grēda.
Augstākās virsotnes
Kaukāza kalnos astoņas virsotnes ir augstākas par 5000 metriem virs jūras līmeņa. Tās ir šādas:
Gorlices apriņķis
Gorlices apriņķis ir apriņķis Polijā, Mazpolijas vojevodistē. Apriņķis robežojas ar Mazpolijas vojevodistes Novi Sončas un Tarnovas apriņķiem, Piekarpatu vojevodistes Jaslo apriņķi, kā arī Slovākiju.
Koraļļu pils
Koraļļu pils (en, arī Rock Gate Park) ir megalītu piemineklis Floridā, netālu no Houmstedas (40 km uz dienvidrietumiem no Maiami), kuru izveidojis latviešu akmeņkalis Edvards Liedskalniņš. Piemineklis sastāv no vairākiem, pārsvarā koraļļu kaļķakmens, megalītiem, kuri katrs sver vairākas tonnas.
Vēsture
Koraļļu pili Edvards Liedskalniņš cēla apmēram no 1920. līdz 1940. gadam Floridasitijā kā veltījumu dzimtenē palikušajai līgavai Hermīnei Lūsis. Pats Liedskaniņš sauca līgavu par Mīļoto Sešpadsmit (Sweet Sixteen) bet amerikāņiem līgavas vārds bija Agnese Scuffs. Akmeņu pārvietošanai Liedskalniņš izmantoja pašdarinātas sviras un vinčas. No 1937. līdz 1939. gadam Liedskalniņš pārveda akmeņus uz jaunu vietu 16 km attālumā, netālu no Houmstedas. Pēc Liedskalniņa nāves 1951. gadā Koraļļu pils kļuva par tūrisma objektu. 1984. gadā tā tika iekļauta ASV Nacionālajā vēsturisko vietu reģistrā.
1986. gadā amerikāņu rokmūziķis Billijs Aidols iedvesmojoties no Koraļļu pils apmeklējuma un stāsta par Liedskalniņa līgavu, uzrakstīja dziesmu Sweet Sixteen, kuras videoklips filmēts pilī.
Ledājs
Ledājs ir ledus masa, kura radusies galvenokārt atmosfēras ietekmē, un kura lēni tek lejup sava smaguma spēka dēļ. Ledājs veidojas, sakrājoties sniegam un tam pārvēršoties ledū, kas notiek gadiem ilgi. Parasti ledāji veidojas tad, ja ir zema gaisa temperatūra un liels nokrišņu daudzums, kas visbiežāk novērojams tieši kalnos, nevis zemienēs. Tomēr, jo lielāka ir nokrišņu summa, jo augstākas temperatūras ir pieļaujamas. Tā, piemēram, nokrišņu daudzums gadā mainās no 30—50 mm Antarktīdas vidusdaļā līdz 4500 mm Patagonijas ledājos (Čīle, Argentīna), bet vasaras gaisa temperatūra ir no -40 °C Antarktīdā līdz +15 °C Centrālāzijas, Skandināvijas, Jaunzēlandes un Patagonijas ledāju galos. Ledāju lielums un atrašanās vieta uz Zemes ir mainīgi. Savulaik arī Latvijas teritoriju klājis tikpat biezs ledus, kā tagad ir Antarktīdā. Pēdējoreiz ledājs no Latvijas teritorijas atkāpās klimata sasilšanas laikā pirms 15 000 gadiem. Mūsdienās visi Zemeslodes ledāji aizņem apmēram 16 miljonus kvadrātkilometru lielu platību, jeb apmēram 11% no visas sauszemes platības. Tajos koncentrējas 25 miljoni km3 ledus — gandrīz divas trešdaļas no visa saldūdens apjoma uz Zemes.
Veidi
Ledājus klasificē pēc to morfoloģijas un uzvedības. Viens no šādiem veidiem ir šļūdoņi, glečeri jeb alpīnie ledāji. Šļūdoņi parasti veidojas kalnos, slīdot lejā pa kalnu nogāzēm un ielejām. Nonākot ielejās, to sauc arī par ieleju ledājiem. Kalnu virsotnēs veidojas ledus cepures. Ledus cepures platība nepārsniedz 50 tūkstošus km2.
Ledājus, kas ir lielāki par 50 tūkstošiem km2, sauc par ledāja vairogiem. Tos dēvē arī par kontinentālajiem ledājiem. Vienīgie mūsdienu ledāju vairogi ir Antarktīdā un Grenlandē. Šādu ledāju biezums pārsniedz vienu kilometru. Atsevišķās vietās virs tā slejas nunataki. Kontinentālajam ledājam nonāk jūrās un okeānos, veidojas šelfa ledājs. Strauji noplūstot kontinentālajiem ledājiem jūrā, veidojas ledāja mēle.
Andris Vilks (ekonomists)
Andris Vilks (dzimis ) ir latviešu ekonomists (augstāko izglītību ieguvis ģeogrāfa pasniedzēja specialitātē) un politiķis, bijis Latvijas finanšu ministrs (2010—2014). Pārstāv partiju "Vienotība" (iepriekš "Pilsoniskā savienība").
Stepiņi
Stepiņi (pareizāk Stepeņi) ir skrajciems Rēzeknes novada Mākoņkalna pagastā. Izvietojies pagasta dienvidrietumos Kaugura ziemeļrietumu krastā 12,2 km no pagasta centra Lipuškiem, 39 km no novada centra Rēzeknes un 279 km no Rīgas.
Andris Vilks (ekonomists)
Izglītība un pirmie darba gadi
Absolvējis Valkas 1. vidusskolu. No 1981. līdz 1986. gadam Vilks studēja Latvijas Valsts universitātes Ģeogrāfijas fakultātē, ieguvis ģeogrāfa pasniedzēja specialitāti. Pēc augstskolas beigšanas dažus gadus strādāja ģeoloģijas, lauksaimniecības un kartēšanas jomās valsts uzņēmumos.
1991. gadā piedalījies vadības un mārketinga kursos Dānijas pilsētā Odensē, kā arī jaunatnes organizāciju vadītāju kursos Zviedrijā un Vācijā. No 1995. līdz 2005. gadam apmeklējis dažādus banku biznesa, investīciju, finanšu analīzes, vadības un mārketinga kursus.