cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Plisunka
Plisunka (arī Plusona) ir Zilupes kreisā krasta pieteka Ludzas novadā. Iztek no Plisūna ezera Istras pagastā. Dažkārt par Plisunkas augšteci tiek uzskatīts Zeiļovas strauts (sākas no Zeiļovas ezera). Tek austrumu virzienā pa mežainu apvidu. pa ceļam uzņem Ilza un Pintu ezeru ūdeņus. Ietek Zilupē pie Kausas pilskalna. 0,2 km no ietekas uzņem lielākās pietekas Patmalīšu upes ūdeņus. Plisunku šķērso autoceļš P52, lielākā apdzīvotā vieta krastos — Šuškova.
Matīass Veinhandls
Matīass Veinhandls (dzimis Lungbijā) ir bijušais zviedru hokejists, labās malas uzbrucējs, Zviedrijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 182 spēles Nacionālās hokeja līgas klubos Ņujorkas "Islanders" un Minesotas "Wild", Zviedrijas izlases rindās izcīnījs trīs Pasaules čempionātu bronzas medaļas.
Spēlētāja karjera
Savulaik pa divām sezonām hokejists ir aizvadījis NHL klubu Ņujorkas "Islanders" un Minesotas "Wild" rindās.
Veinhandls ir piedalījies 2010. gada Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēlē, divas reizes atzīts arī par mēneša labāko KHL uzbrucēju.
2013.—14. gada sezonās traumas dēļ nevienu spēli neaizvadīja, un 2014. gada aprīļa nogalē paziņojas par spēlētāja karjeras beigšanu.
Rīgas Starptautiskā autoosta
Rīgas Starptautiskā autoosta ir Latvijas lielākā autoosta, kas atrodas tās galvaspilsētas Rīgas centrā, Prāgas ielā 1, starp Rīgas Pilsētas kanālu un uz uzbēruma esošo dzelzceļa sliežu klātni. Autoostai ir 33 platformas, kurās pienāk un no kurām atiet autobusi uz visām lielākajām Latvijas pilsētām un nozīmīgākajām vietām, kā arī uz vairākām Eiropas pilsētām. Netālu atrodas Rīgas Pasažieru stacija un Centrāltirgus.
Vēsturiski fakti
Autoostas ēka tika nodota ekspluatācijā 1964. gada 21. jūlijā. Autoostas kompleksa sākotnējais projekts tika izstrādāts kādreizējā projektēšanas institūtā "Latgiprogorstroj" ( "Латгипрогорстрой" ) no 1960. līdz 1962. gadam.
Kopš Latvijas neatkarības atgūšanas radās nepieciešamība veidot Rīgas autoostas darbību atbilstoši galvaspilsētas statusam, kas ļautu apkalpot ne tikai vietējos un reģionālos, bet arī starptautiskos reisus. Līdz 1997. gadam objekts bija iekļauts Valsts autobusu firmas "Nordeka" sastāvā, taču 1997. gada 11. septembrī ar Latvijas Privatizācijas Aģentūras (LPA) Valdes lēmumu tika nolemts autoostu un tās ēkas pārveidot par privatizējamu valsts akciju sabiedrību "Rīgas starptautiskā autoosta".
2000. gadā tika pabeigta autoostas privatizācija, pārveidojot to par publisku akciju sabiedrību. 2016. gadā AS “Rīgas starptautiskā autoosta” lielākie akcionāri bija SIA “Rīgas ACS” (49,99% akciju), Sergejs Serdjukovs (25,41%), SIA “KG tehnoloģijas” (10,32%). 2016. gadā Rīgas starptautiskās autoostas pakalpojumus izmantoja vairāk nekā 1,7 miljoni pasažieru, vidēji dienā autoosta apkalpoja 430 autobusu reisu, no tiem 350 bija iekšzemes un 80 starptautiskie reisi.
Vietējie
Populārākie reisi:
Starptautiskie
Populārākie reisi:
Teorēma
Teorēma (, theórein — ‘apdomāt’, ‘aplūkot’) matemātikā ir apgalvojums, kas ir pierādīts, balstoties uz aksiomām. Parasti teorēmu veido premisa un secinājums. Vispārīgā formā teorēma tiek formulēta šādi: "ja (notiek kaut kas), tad (notiek tas un tas)".
Lietuvas Zemnieku un Zaļo savienība
Lietuvas Zemnieku un Zaļo savienība (lt, LVŽS; iepriekš Lietuvas zemnieku tautinieku savienība, lt, LVLS) ir agrāra politiska partija Lietuvā. Tās vadītājs ir Ramūns Karbauskis.
Izveidojusies 2006. gada februārī, mainot nosaukumu divu partiju koalīcijai. 2005. gada Seima vēlēšanās tie startēja ar nosaukumu Zemnieku un Jaunās demokrātijas partijas savienība (Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos), un sastāvēja no divām partijām — Lietuvas zemnieku partijas (Lietuvos valstiečių partija) un Jaunās demokrātijas partijas (Naujosios demokratijos partija). Tobrīd partijas līdere bij pirmā neatkarīgās Lietuvas premjere Kazimiera Prunskiene.
Temnurus temnurus
Temnurus temnurus ir viena no koku žagatu sugām un vienīgā suga Temnurus ģintī. Ģeogrāfisko variāciju nav.
Izplatība
Sastopama Birmas, Kambodžas, Ķīnas, Laosas, Taizemes un Vjetnamas tropu un subtropu mežos. Uzturas mūžzaļos, sausos platlapu koku mežos, zemienēs vai zemos kalnos līdz 1500 m virs jūras līmeņa. Kā visas koku žagatas, tā ļoti reti nolaižas uz zemes, savu dzīvi galvenokārt pavadot augstu koku zaros.
Izskats un īpašības
Temnurus temnurus ir neliels vārnu dzimtas putns ar ļoti garu asti. Ķermeņa garums 32—35 cm, svars 138 g. Žagata ir viscauri melna, knābi un kājas ieskaitot. Tā ir viegli atpazīstama pēc savas garās astes; astes spalvu gali spurojas uz augšu, atgādinot sprūdratu vai zāģa zobus.
Pavlovs
Pavlovs (krievu un bg, no personvārda Pavlo (Павло́); sieviešu dzimtē Pavlova (Па́влова)) ir krievu un bulgāru cilmes uzvārds, kam ukraiņu valodā sastopams līdzīgs uzvārds ar tādu pašu cilmi — Pavlivs (uk). Cilvēki ar šo uzvārdu:
Temnurus temnurus
Izskats un īpašības
Par Temnurus temnurus ieradumiem zināms ļoti maz. Tā barojas ar dažādiem kukaiņiem un citiem bezmugurkaulniekiem. Ligzdošanas sezona ilgst no aprīļa līdz jūnijam. Ligzdo pa atsevišķiem pāriem. Ligzda sekla platforma, kas sakrauta no žagariem.
Moderators (internets)
Moderators (no la — 'pārvaldnieks') ir interneta resursu (tērzētavu, forumu vai datorspēļu) lietotājs ar papildu privilēģijām. Viņiem mēdz būt vairāk privilēģiju nekā parastajiem lietotājiem, bet mazāk nekā administratoriem. Moderatora pienākumos parasti ietilpst uzraudzīt, vai lietotāji ievēro noteikumus.
Osečna
Osečna (pl) ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz ziemeļaustrumiem no Lešno.
Rakstos pirmoreiz minēta 1393. gadā. Polijas Otrajā dalīšanā 1793. gadā pilsēta nokļuva Prūsijā, bet pēc Versaļas līguma nosacījumiem tā atkal iekļāvās Polijas teritorijā.
Hubilajs
Hubilajs (dzimis, miris ) bija Mongoļu impērijas lielhans (kagans), Juaņu dinastijas un Juaņu impērijas dibinātājs.
Hubilajs bija Čingishana mazdēls. 1279. gadā viņš pabeidza Ķīnas iekarošanu un pasludināja sevi par imperatoru, izveidojot Juaņu impēriju ar galvaspilsētu Hanbaliku (mūslaiku Pekinu). Nesekmīgi bija viņa karagājieni uz Japānu, Vjetnamu, Birmu un Javu. Hubilajs mainīja līdzšinējos priekšstatus par mongoļu valsts struktūru, veica virkni reformu, izveidoja spēcīgu ierēdniecību, viņa laikā lielu ietekmi guva budisms.
Hubilaja laikā izveidojās pirmie kontakti ar Eiropu, daudzus gadus galmā dzīvoja venēciešu tirgotājs un ceļotājs Marko Polo.
Felipe Kalderons
Felipe de Hesuss Kalderons Inohosa (dzimis Morelijā) ir bijušais Meksikas prezidents. Viņš amatā stājās uz sešu gadu termiņu bez tiesībām tikt pārvēlētam, 2012. gadā viņu amatā nomainīja Enrike Penja Njeto. Viņš pārstāv Nacionālo Rīcības partiju (PAN), konservatīvako no trijām lielākajām Meksikas politiskajām partijām, kura atbalsta brīvā tirgus reformas ka izaugsmes sasniegšanas līdzekli.
GOCE
GOCE (Gravity Field and Steady-State Ocean Circulation Explorer) bija Eiropas Kosmosa aģentūras pavadonis, kurš paredzēts Zemes gravitācijas un okeānu straumju izpētei. GOCE tika palaists 2009. gada martā. Darbību beidza 2013. gada novembrī.
Ridzina
Ridzina - pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz dienvidaustrumiem no Lešno. Pazīstama arī kā "poļu baroka pērle". Pilsēta, precīzāk Ridzinas pils, bija Polijas karaļa Staņislava Leščiņska rezidences pilsēta viņa valdīšanas laikā no 1706. līdz 1709. gadam. Ridzinas pils arī mūsdienās ir viens no greznākajiem piļu kompleksiem Polijā.
GOCE
GOCE iegūtie dati deva jaunu informāciju par bīstamiem vulkāniskajiem apgabaliem un ļāva gūt jaunu izpratni par okeānu uzvedību. Okeānu izpēte ir arī bija galvenais misijas uzdevums. Apvienojot gravitācijas datus ar informāciju par jūras līmeņu augstumu (šos datus vāca citi satelīti), zinātnieki spēja izsekot okeānu ģeostrofisko straumju virzienu un ātrumu. GOCE zemā orbīta un instrumentu augstā precizitāte ļaus precizēt Zemes ģeoīdu.
Kosmiskā aparāta bultveida forma un nelielie spārni stabilizēja to lidojumā, jo 270 km augstumā virs zemes, kur atradās GOCE orbīta, vēl sastopams retināts gaiss. GOCE bija aprīkots arī ar jonu dzinēju, kurš kompensēja berzes radītos ātruma zudumus un uzturēja nepieciešamo orbītu.
Mērinstrumenti
GOCE bija aprīkots ar Elektrostatisko gravitācijas gradiometru (EGG), kurš paredzēts gravitācijas mērīšanai. EGG sastāvēja no trim pāriem īpaši jūtīgu akselerometru, kuri izkārtoti trijās dimensijās, lai varētu konstatēt sīkākās gravitācijas izmaiņas, pavadonim lidojot orbītā apkārt Zemei.
Uz pavadoņa atradās arī GPS sistēma precīzai kosmiskā aparāta atrašanās vietas noteikšanai. GOCE bija aprīkots arī ar kompensācijas sistēmu, lai novērstu jebkādu negravitācijas spēku iedarbību uz aparātu. Tam arī bija retroreflektors, lai būtu iespējams satelītam sekot ar lāzeriem no zemes.
Zemessīļi
Zemessīļi (Podoces) ir viena no vārnu dzimtas (Corvidae) ģintīm, kas apvieno 4 sugas. Zemessīļi dzīvo Centrālāzijas pustuksnešos, Mongolijas Gobi tuksnesi ieskaitot. Zemessīlis ir piemērojies dzīvei uz zemes un ļoti reti ielaižas kādā krūmā vai kokā. Visas sugas ir nometnieki.
GOCE
Enerģija
Enerģiju GOCE ražoja fiksēti saules bateriju paneļi ar kopējo jaudu 1300 W.
Zemessīļi
Izskats un īpašības
Zemessīļiem ir spēcīgas kājas, kas ir piemērotas ātrai skriešanai, kā arī spēcīgie nagi tos notur uz dažādām klinšu un akmeņu radzēm arī ar kājām gaisā. Lai arī zemessīļi var lidot, tie priekšroku dod skriešanai. Salīdzinoši ar citiem vārnu dzimtas putniem, to lidojumi ir īsi un zemi. Ligzda tiek iekārtota krūmos, diezgan tuvu zemei.
GOCE
Enerģija
GOCE aprīkots ar jonu dzinēju, kurš virzīja kosmisko aparātu uz priekšu, izgrūžot ksenona jonus ar ātrumu 40 km/s. Jonu dzinējs ar divas sprauslām bija izvietots pavadoņa pakaļgalā. Dzinējs spēja attīstīt 1 — 20 mN lielu vilci. Nepieciešamo vilces spēku aparāts regulēja automātiski, pēc nepieciešamības. GOCE misija bija paredzēta tik ilgam laikam, līdz beigtos ksenona krājumi. Misiju sākot, pavadonī atradās 40 kg ksenona, kura pietiktu apmēram 20 mēnešiem.
Zemessīļi
Izskats un īpašības
To ķermeņi ir 24—30 cm gari. Spārni īsi un noapaļoti. Apspalvojums visām sugām ir pelēks vai pelēkbrūns, spārni un aste melni. Zemessīļiem ir izliekti, biezi knābji, kas piemēroti rakšanai un augsnes uzirdināšanai. Galvenokārt tie barojas ar kukaiņiem un sēklām.
GOCE
Lidojums
GOCE tika palaists 2009. gada 17. martā 14:21 UTC no Pļeseckas kosmodroma ar Krievijas nesējraķeti Rokot-KM. Sākotnēji pavadonis atradās 280 km augstā orbītā.
2010. gada februārī sabojājās zinātniskās informācijas apstrādes datora procesors A. Darbību izdevās atjaunot, pārslēdzoties uz rezerves procesoru B. Otrreiz dators sabojājās 18. jūlijā. Šoreiz nedarbojās saite starp B procesoru un moduli, kas sagatavo telemetriju noraidīšanai uz zemi. Tādējādi nebija iespējams nosūtīt zinātniskos datus. Inženieri, augšuplādējot programmatūras ielāpus, cerēja daļēji atjaunot A procesora darbību, lai caur to varētu sūtīt telemetriju, bet B procesoru izmantot datu apstrādei. Citas sistēmas darbojas normāli. 7. septembrī ESA paziņoja, ka izdevies atjaunot sakaru kanāla darbību. Kad notika kļūme, kosmiskais aparāts tika pacelts par 7 km augstākā orbītā, kur to varēja vieglāk uzturēt. Pēc problēmu atrisināšanas GOCE tika atgriezts darba orbītā. Par to tika paziņots 29. septembrī.
Zinātniskā misija sākotnēji bija plānota līdz 2011. gada aprīlim, bet, tā kā Saules aktivitātes dēļ degvielas patēriņš bija mazāks, 2010. gada novembrī to pagarināja līdz 2012. gada beigām.
2012. gada augustā GOCE bija pabeigusi primāro misiju un tā orbītu (255 km) sāka pazemināt. 235 km augstu orbītu bija plānots sasniegt 2013. gada februārī, un tas ļaus iegūt precīzākus datus par okeānu dinamiku.
2013. gada 21. oktobrī ksenona degvielas krājumi pilnībā bija iztukšoti. GOCE iegāja zemes atmosfērā un sadega laikā no 10. novembra 22:50 UTC līdz 11. novembra 00:50 UTC. Pēdējais radiosignāls no tā tika saņemts 10. novembrī 22:42 zemes stacijā Antarktīdā, kad tas bija 120 km augstumā.
Nintendo
Nintendo (任天堂株式会社) ir starptautisks uzņēmums, ko 1889. gada 23. septembrī dibināja Fusadžiro Jamauči, un tā atrodas Kioto, Japāna. Sākumā tā ražoja ar roku taisītas hanafuda kārtis. 1963. gadā uzņēmumam jau bija arī citi peļņas avoti, piemēram, takšu kompānija un viesnīca. Ar laiku Nintendo sāka ražot datorspēles un šobrīd ir viens no ietekmīgākajiem nozares uzņēmumiem, kā arī ar tirgus vērtību vairāk nekā 85 miljardu ASV dolāru apmērā — Japānas trešais dārgākais uzņēmums. Saskaņā ar Nintendo Touch! Generations mājaslapu, vārds "Nintendo" tulkojas kā "Atstāj veiksmi debesu ziņā".
Ivans Pavlovs
Ivans Pavlovs (, dzimis, miris ) bija krievu fiziologs un psihologs. Viņam 1904. gadā piešķīra Nobela prēmiju medicīnā par gremošanas sistēmas pētījumiem. Pavlovs ir plašāk zināms kā pirmais, kas aprakstījis nosacījuma refleksa fenomenu.
Dzīvesgājums
Dzimis 1849. gadā Rjazaņā. Mācījās Rjazaņas garīdznieku seminārā, bet to pameta un iestājās Pēterburgas universitātē, lai studētu dabaszinātnes. 1879. gadā viņš saņēma doktora grādu.
1890. gados Pavlovs pētīja suņu barības trakta funkcijas, ķirurģiski pārveidojot siekalu dziedzerus, lai varētu savākt, mērīt un analizēt siekalas un pētīt, kādu ietekmi uz tām atstāja pārtika dažādos apstākļos. Viņš novēroja, ka suņi siekalojās jau pirms pārtika ar čili pulveri tika nogādāta līdz viņu mutēm un savus pētījumus veltīja, lai aprakstītu šo parādību, ko pats sauca par "psihisko sekrēciju".
Viņš izlēma, ka tas ir daudz interesantāk par siekalu ķīmiskā sastāva pētīšanu, un mainīja savu pētījumu mērķi, veicot daudz līdzīgu eksperimentu, kuros viņš mainīja stimulēšanas veidu pirms ēdiena pasniegšanas. Viņš nodefinēja pamatlikumus, kas noteica to, kā radās un pazuda "nosacījuma refleksi" — atbilde uz kairinājumu, tādi kā siekalošanās, kas notika, tikai balstoties uz dzīvnieka iepriekšējo pieredzi. Šie eksperimenti notika laika 1890. un 1900. gados un rietumu zinātniekiem kļuva pieejami ar tulkojumu un individuālo kontaktu palīdzību. Angļu valodā tie pirmoreiz tika publicēti grāmatā, kas iznāca 1927. gadā.
Pavlovu atzina un atbalstīja padomju valdība, un viņš varēja turpināt savus pētījumus arī PSRS laikā. Viņš guva Ļeņina atzinību un tika godināts kā Nobela prēmijas laureāts. Turpmākajā darbā viņš interesējās par iespējām izmantot nosacījumus, lai izveidotu neirozes izraisīšanas eksperimentālo modeli.
Pēc Sergeja Kirova slepkavības 1934. gadā Pavlovs uzrakstīja vairākas vēstules Molotovam, kritizējot masveida nāves sodu izpildes Lielā terora laikā, lūdzot mainīt lēmumus saistībā ar dažiem cilvēkiem, ko viņš personīgi pazina.
Eksistenciālisms
Eksistenciālisms (no la — 'pastāvēšana') ir filozofisks domāšanas virziens, kur galvenā uzmanība tiek veltīta tam, kā cilvēks kaut ko izlemj pasaulē, kuru nevar ar prātu izprast. Pievēršas tādām problēmām kā cilvēka eksistences jēgai, viņa attiecībām ar dzīvi un nāvi, gribas brīvībai, determinismam un citām lietām. Nereti par eksistenciālisma filozofijas aizsācēju tiek uzskatīts dāņu filozofs Sērens Kirkegors. Vēl ievērojami eksistenciālisma filozofi ir Žans Pols Sartrs, Simona de Bovuāra, Albērs Kamī un Gabriels Marsels (Gabriel Marcel).
Breidvika
Breidvika ir ap 45 km plats līcis (ledus osta) Princeses Ranhillas krastā Antarktīdā. Izvietojies Rīsera-Larsena jūras piekrastē. Veidojas divām ledāju plūsmām apliecot piekrastes pussalu. Krasta līnija mainīga, to veido Karaļa Boduēna šelfa ledāja fronte. Līcis iestiepjas ledājā līdz pat 20 km. Breidviku pēc Larsa Kristensena 1936.-1937. gadu ekspedīcijas aerofotomateriāliem nokartēja norvēģu kartogrāfi un aprakstoši nosauca to par 'plašo līci'.
No 1958. gada līdz 1967. gadam ar pārtraukumiem līča dienvidu krastā darbojās Beļģijas polārstacija Ruāboduēna.
Wir sind Helden
Wir sind Helden (no de ‘Mēs esam varoņi’) bija Vācijas poproka mūzikas grupa. Vācijā viņi tiek saukti arī vienkārši par "varoņiem" (vācu — die Helden).
Grupas vēsture
Sākotnēji, pēc singla "Guten Tag" izlaišanas, grupa bija pazīstama tikai Berlīnē. Lielāku popularitāti tā ieguva, kad singls "Guten Tag" iekļuva Vācijas singlu topā 2002. gadā, kā arī pēc Judītes uzstāšanās Vācijas televīzijā — Haralda Šmita šovā. Albums "Die Reklamation" (tulk. Reklamācija jeb Sūdzība) 2003. gadā iekļuva Vācijas albumu topā uzreiz sasniedzot 6. vietu. Vēlāk pozīciju izdevās uzlabot, albumam nokļūstot 2. vietā. Šis albums ir viens no visvairāk pirktajiem albumiem Vācijā 2003. un 2004. gadā. Otrais albums "Von hier an blind" (tulk. No šī brīža akli) nedēļu pēc tā iznākšanas jau ieņēma Vācijas un Austrijas albumu topu pirmo vietu. "Varoņi" ir iedziedājuši vairākas dziesmas arī franču un japāņu valodās, tādējādi cenšoties iegūt popularitāti arī ārpus Vācijas.
2012. gada aprīlī grupa paziņoja, ka pārtrauc darbību uz nenoteiktu laiku.
Mūzikas stils
Pirmais albums — "Die Reklamation" — tiek bieži raksturots kā nenopietns "party" albums, kuram, neskatoties uz iegūto kulta statusu, trūkst individualitātes. Pretējo grupai izdevās pierādīt ar otro albumu, kurā ir vairāk saklausāmas ģitāras. Ja pirmais albums lielākoties balstās uz Judītes iesākto karjeru un uz viņas muzikālo gaumi, tad otrais ir visiem grupas dalībnieku kopīgs veikums.
Rīgas Centrāltirgus
Centrāltirgus ir centrālais un lielākais Rīgas tirgus. Atrodas pilsētas centrā, Maskavas forštatē, uz dienvidiem no pilsētas kanāla (Kārļa baseina), pretim Rīgas Starptautiskajai autoostai. No citām pusēm to ierobežo Maskavas, Gogoļa un Turgeņeva ielas.
Mūsdienās tirgus ir iecienīta iepirkšanās vieta, kā arī interesanta apskates vieta tūristiem. Tas vēl joprojām ir viens no lielākajiem tirgus laukumiem Eiropas pilsētu centros, tā platība 2002. gadā bija 72 300 m2. Aptuvenais tirgus apmeklētāju skaits svārstās no 40 000 līdz 160 000 dienā.
Pašlaik notiek diskusijas par tirgus iespējamo attīstību un tā izskatu nākotnē.
Vēsture
Kopš viduslaikiem galvenais Rīgas tirgus atradās Daugavmalā. Jau 1909. gadā Rīgas pilsētas vadība izteica nepieciešamību par Centrālā tirgus ierīkošanu, tomēr šie plāni tā arī netika realizēti līdz Latvijas neatkarības pirmajiem gadiem.
Rīgas dome pieņēma lēmumu par centrālā pilsētas pārtikas tirgus ierīkošanu un celtniecību. Par jaunā tirgus "krusttēvu" uzskatāms Rīgas pilsētas valdes tirdzniecības daļas vadītājs Klāvs Lorencs. Tirgus projekts tika izstrādāts pilsētas arhitekta Pāvila Dreimaņa vadībā (inženieri V. Isajevs un G. Tolstojs, kā arī arhitekts P. Pavlovs). Tika pieņemts lēmums par tirgus ierīkošanu, no valdības atpērkot Pirmā pasaules kara ķeizariskās Vācijas armijas Kurzemē Vaiņodes dirižabļu lidostā atstātos gaisakuģu (cepelīnu) angārus, kuri ir kļuvuši par Rīgas Centrāltirgus galveno simbolu. Sākotnēji bija iecerēts cepelīnu angārus (katra angāra augstums bija 37,4 m, platums — 47,2 m, garums — 240 m) kā tirgus paviljonus saglabāt to oriģinālā izskatā, bet tie neatbilda moderna tirgus sanitārajām prasībām — lielais augstums radītu plašas temperatūras svārstības un trūktu nepieciešamā aprīkojuma tik liela tilpuma apsildīšanai un saimnieciskai ekspluatācijai, tādēļ nolēma izmantot tikai angāru augšējās, noslēdzošās fermu daļas, pašas celtnes ceļot no mūra un dzelzsbetona (par angāru konstrukcijām Rīgas pilsēta samaksāja Valsts mantu uzņemšanas komisijai nepilnus Latvijas rubļu). Zem paviljoniem izveidotas plašas preču glabāšanas noliktavas ar saldētavām un pazemes tuneļiem.
1926. gadā izrādījās, ka projektā nepieciešams veikt vairākus grozījumus un papildinājumus, kas pārsniedza iepriekš paredzētos izdevumus un būvdarbus pārtrauca. Tirgus celtniecība tika atsākta tikai 1928. gada pavasarī un pabeigta 1930. gada rudenī — 2. novembrī tirgu svinīgi nodeva ekspluatācijā. Vēl pirms tirdzinieku ievākšanās divos paviljonos no 26. aprīļa līdz 5. maijam sarīkoja 3. starptautisko automobiļu izstādi gadatirgu. Gaišie un plašie angāri tolaik bija vienīgās viegli iebraucamās platības Rīgā. Drīz pēc tam, no 10. līdz 12. maijam, paviljonos notika Latvijas mednieku biedrības rīkota izstāde. Telpas izmantoja arī politikai — 1930. gada 6. un 13. aprīlī tur noturēja LSDSP masu sanāksmes; 18. maijā Strādnieku—zemnieku frakcijas sapulci. Pārtikas tirdzniecība Centrāltirgū sākās  — tas bija tajā laikā lielākais un modernākais tirgus Eiropā.
Padomju okupācija Centrāltirgus darbu būtiski skart nepaspēja. Savukārt Trešā reiha okupācijas režīma laikā tirdzniecība notika ļoti ierobežotos daudzumos un no — tikai ar kartītēm. Aizsākās tirgus teritorijas sakārtošana izmantošanai atbilstoši kara laikam. Divus Daugavai tuvāk stāvošos paviljonus pārveidoja par vērmahta 726. apgādes vienības automašīnu dzinēju remontdarbnīcu, bet aiz pagaidu sētas iekārtoja malkas uzglabāšanas laukumu Adam Opel vajadzībām. Pēc padomju armijas ienākšanas Centrāltirgus pakāpeniski atguva tirdzniecības vietas statusu. 1949. gadā to pārdēvēja par Centrālo kolhozu tirgu, ko padomju prese slavēja kā labāko tirgu Padomju Savienībā. 1961. gada statistika liecina, ka tirgū gadā pārdeva līdz tonnām gaļas,  litriem piena, ap  olu, vairāk nekā  tonnām kartupeļu, pāri par  tonnām dārzeņu un gandrīz  tonnas augļu. Pircēju skaits darba dienās svārstījās no līdz, bet brīvdienās un pirmssvētku dienās sasniedza 100 000.
ar Latvijas PSR Ministru Padomes lēmumu Centrālā kolhozu tirgus paviljonu kompleksu pasludināja par valsts nozīmes kultūras pieminekli.
1998. gadā tirgus teritorija, veidojot ar vecpilsētu vienu veselumu, iekļāvās UNESCO "Pasaules mantojuma" sarakstā.
atklāja rekonstruēto Gastronomijas paviljonu, kas bija slēgts kopš 2016. gada rudens. Gastronomijas paviljona remonts izmaksājis apmēram 1,7 miljonus eiro.
Pārtikas tehnoloģija
Pārtikas tehnoloģija ir pārtikas zinātnes nozare, kas atbild par pārtikas ražošanas un apstrādes tehnoloģiskajām norisēm, kā arī tajās iegūto pārtikas produktu sastāvu un kvalitāti.
Vēsture
Par pirmo sasniegumu pārtikas tehnoloģijā var uzskatīt Nikolā Apēra 1810. gadā izstrādāto konservēšanas metodi. Tobrīd gan to tā nesauca un Apērs īsti neizprata metodes darbības principus, tomēr konservēšanai ir bijusi milzīga ietekme uz pārtikas saglabāšanas tehnoloģiju.
Līna Šterna
Līna Šterna (angliski un vāciski: Lina Stern; krieviski: Лина Соломоновна Штерн; dzimusi 1878. gadā Liepājā; mirusi 1968. gadā Maskavā) bija ebreju izcelsmes fizioloģe.
Dzīvesgājums
Pēc Liepājas ģimnāzijas beigšanas nesekmīgi mēģināja iestāties Rīgas Politehniskajā institūtā, 1898. gadā turpināja studijas Ženēvas universitātē Šveicē, vēlāk bija bioķīmijas profesore Ženēvā, pētīja šūnas elpošanas ciklu, centrālās nervu sistēmas fizioloģiju, miega traucējumus, endokrīno sistēmu, kā pirmā 1921. gadā aprakstīja hematoencefālisko barjeru.
1925. gadā pārcēlās uz dzīvi PSRS, turpināja strādāt fizioloģijas pētījumu laukā Maskavas 2. medicīnas institūtā. Otrā Pasaules kara laikā izveidoja PSRS penicilīna ražotni un darbojās Ebreju Antifašistiskajā komitejā. 1948. gadā Šternu apsūdzēja kosmopolītismā, 1952. gadā viņai piesprieda 3,5 gadus ilgu ieslodzījumu Gulagā ar sekojošu piecu gadu izsūtījumu.
Vecgulbenes pagasts
Vecgulbenes pagasts bija viena no Madonas apriņķa (līdz 1924. gadam Valkas apriņķa) pašvaldībām tā ziemeļaustrumos. Ietvēra no visām pusēm Gulbenes pilsētu, kā arī robežojās ar Madonas apriņķa Beļavas, Stāmerienas, Jaungulbenes un Galgauskas pagastiem, Valkas apriņķa Lejasciema pagastu un Abrenes apriņķa Rugāju pagastu. Pagasta valde atradās Gulbenes pilsētā.
Vēsture
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1945. gada 1. augustā pagastā izveidoja Ozolkalna, Stradu un Vecgulbenes ciema padomes. 1947. gada 16. oktobrī pagastu iekļāva jaunizveidotajā Gulbenes apriņķī Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Gulbenes rajonā. Mūsdienās Vecgulbenes pagasta teritorija iekļauta galvenokārt Gulbenes novada Beļavas un Stradu pagastos un nelielas teritorijas Gulbenes pilsētā un Galgauskas un Daukstu pagastos.
Edvards Elgars
Sers Edvards Viljams Elgars, Pirmais baronets (en, dzimis, miris ) bija angļu komponists.
Dzīvesgājums
Dzimis 1857. gadā Vusteras pievārtē klavierskaņotāja un nošu veikala īpašnieka ģimenē. Pretēji valdošajam reliģijai - anglikānismam, Elgars bija katoļticīgs, jo neilgi pirms dzimšanas māte bija pārgājusi šajā konfesijā. Astoņu gadu vecumā Elgaram tika pasniegtas mūzikas stundas, tomēr viņš nekad neieguva formālu akadēmisku mūzikas izglītību, lielā mērā attīstīdamies kā autodidakts. Elgars cerēja doties uz Leipcigas konservatoriju, tomēr tēvs nebija spējīgs to viņam finansiāli nodrošināt. Tā vietā 1872. gadā Elgars sāka strādāt par vietējā advokāta palīgu, tomēr drīz šo darbu pameta un pievērsās muzicēšanai, piedalīdamies mūzikas aktivitātēs Vusterā un Birmingemā. Pirmajos ārzemju ceļojumos 1880. gadā Elgars apmeklēja Parīzi un 1882. gadā - Leipcigu.
Divdesmit deviņu gadu vecumā Elgars apprecējās ar astoņus gadus vecāko ģenerāļa meitu Karolainu Elisu Robertsu, kura kļuva par Elgara sekretāri un palīdzi. Elisas iedrošināta Elgari pārcēlās uz Londonu, lai būtu tuvāk muzikālās dzīves norisēm, tomēr viņa kompozīcijas netika īpaši novērtētas. Elgara slava pamazām auga, līdz 20. gadsimta pašā sākumā, pateicoties tādām kompozīcijām kā variācijas orķestrim "Enigma" (Enigma Variations, 1898–1899) un oratorijai "Gerontija sapnis" (The Dream of Gerontius, 1900), Elgars kļuva par atzītu komponistu. Plaši pazīstama kļuva arī Elgara patriotiskā dziesma "Land of Hope and Glory" (1902), kas kļuva par neoficiālo Anglijas himnu.
1904. gadā Elgars tika iecelts bruņinieka kārtā, pārcēlās uz dzīvi Herefordas pievārtē, kur nodzīvoja līdz 1911. gadam, kad pārcēlās atpakaļ uz Londonu. Pirmā pasaules kara beigās Elgars sāka dzīvot Fitlvortā, Vestsaseksā. Pēc Pirmā pasaules kara Elgars piedzīvoja savas mūzikas popularitātes kritumu. 1920. gadā nomira Elgara sieva. 1923. gadā viņš pārcēlās atpakaļ uz dzimto Vusteršīru. Miris 1934. gadā.
Vējavas pagasts
Vējavas pagasts bija viena no Madonas apriņķa (līdz 1924. gadam Cēsu apriņķa) pašvaldībām tā rietumdaļā. Robežojās ar Madonas apriņķa Lubejas, Viesienas un Vestienas pagastiem, kā arī Cēsu apriņķa Jumurdas un Vecpiebalgas pagastiem. Pagasta valde atradās Vējavā.
Vēsture
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1945. gada 1. augustā pagastā izveidoja Vējavas ciema padomi. Ciema padomi likvidēja 1947. gada 18. novembrī, bet atjaunoja līdz ar pagasta likvidēšanu 1949. gada 31. decembrī, ciemu iekļaujot Ērgļu rajonā. Mūsdienās Vējavas pagasta teritorija iekļauta Madonas novada Jumurdas pagastā.
European Hit Radio Top 40 Nr. 1 (2009)
European Hit Radio Top 40 ir Latvijas nacionālās apraides radiostacijas European Hit Radio iknedēļas populārāko dziesmu saraksts, kas tiek veidots apkopojot klausītāju balsojuma rezultātus EHR mājas lapā internetā vai e-pastā. Šajā rakstā ir apkopots to dziesmu saraksts, kas 2009. gadā Latvijas radiostacijas European Hit Radio iknedēļas populārāko 40 dziesmu sarakstā Top 40 ieguva 1. vietu.
Programmas maiņas dēļ kopš 2009. gada 13. februāra EHR Top 40 tika atskaņots piektdienas pēcpusdienā plkst. 17.00 ar atkārtojumu svētdienā plkst. 10.00 no rīta. Iepriekš "European Hit Radio Top 40" tika atskaņots katru svētdienu plkst. 10.00.
Top 40 sastādīšanas princips
European Hit Radio Top 40 tiek sastādīts, pamatojoties uz klausītāju balsojuma rezultātiem, kas ik nedēļu tiek apkopoti raidījumā "European Hit Radio Top 40". Topa veidošanas procesā piedalās visas dziesmas, par kurām ir balsots European Hit Radio mājas lapā — sadaļās Top 5 / Top 9 un Top 40, Padomdevēju aptaujā un ar e-pasta starpniecību. Neatkarīgi no tā, kādā veidā ir balsots par dziesmām, visas balsis, pēc noteikta algoritma, tiek summētas kopā, veidojot European Hit Radio klausītāju 40 populārāko dziesmu sarakstu, kas ēterā skan katru piektdienu plkst. 17.00, ar atkārtojumu svētdienā plkst. 10.00.
Balsošanas iespējas
Balsot par dziesmām var vairākos veidos:
European Hit Radio mājas lapā, sadaļās Top 5 / Top 9 un Top 40, ir iespējams nobalsot par trijām dziesmām, savukārt reģistrējoties kā European Hit Radio Padomdevējam, katru nedēļu uz lietotāja norādīto e-pasta adresi tiek nosūtīts 40 dziesmu saraksts, kurā katra no dziesmām ir jānovērtē ar atzīmi no 1 līdz 5 (1 ir zemākais vērtējums, kas nozīmēs, ka dziesma pavisam nepatīk, 5 — augstākais vērtējums, kas nozīmēs, ka dziesma ļoti patīk). Jāatzīmē, vai dziesma ir pazīstama vai nē, kā arī jāatzīmē, vai dziesma jau ir apnikusi vai nē. Papildus šīm izvēlnēm, katrai dziesmai ir iespējams noklausies tās fragmentu, uzklikšķinot uz linka. Pēc dziesmu vērtēšanas papildus ir jāatbild uz 2 aptaujas jautājumiem par dažādām tēmām. Lai gan Padomdevēju aptaujas ir angļu valodā, tomēr atbildēt uz jautājumiem var arī latviešu valodā.
Elgars
Elgars var būt:
Ferrari (nozīmju atdalīšana)
Ferrari jeb Ferrāri ir itāļu uzvārds, kas tulkojumā nozīmē "kalējs".
Mērtona
Mērtona ir viens no 33 Londonas administratīvajiem rajoniem, Dienvidrietumlondonā. 73% no iedzīvotājiem ir baltie. Mērtona tika izveidota 1965. gadā. Vimbldonas tenisa čempionāts katru gadu notiek Mērtonas rajonā, Vimbldonā.
Turcijas basketbola līga
Turcijas basketbola līga (tr), pazīstama arī pēc abreviatūras TBL, ir vadošā basketbola līga Turcijā. Vēl līga ir pazīstama ar nosaukumu Turcijas basketbola premjerlīga (tr). Līgas uzvarētājs iegūst arī Turcijas čempiona titulu. Līga tika dibināta un čempionāts tika sākts ar 1968.—1969. gada sezonas. Pašlaik čempionātā piedalās 16 vienības. Veiksmīgākā komanda čempionāta vēsturē ir Efes Pilsen, kas ir izcīnījis 15 titulus.
Integrālis
Integrālis (no la) ir viens no svarīgākajiem matemātiskās analīzes jēdzieniem. Funkcijas integrālis ir summas jēdziena paplašinājums. Integrāļa noteikšanu sauc par integrēšanu. To parasti izmanto, lai atrastu daudzuma vērtības, piemēram, laukumu, tilpumu, masu, pārvietojumu u.c., kad ir dots šī lieluma izmaiņu ātrums attiecībā pret citu lielumu (vieta, laiks u.c.).
Piemēram, lai noteiktu laukumu starp divām līknēm, kas ierobežotas ar divām robežtaisnēm, jānosaka funkcijas integrālis, kas rāda divu funkciju vērtību atšķirību starp šīm robežām.
Ir vairāki integrēšanas veidi, kas atšķiras tehniskās detaļās, tomēr tās visas ir savietojamas, t.i., veicot integrēšanu ar jebkurām divām metodēm, tās dos vienu un to pašu rezultātu.
Ar integrēšanu bieži saprot arī diferencēšanai pretēju operāciju.
Vēsture
Pirmo integrāļa definīciju deva Bernhards Rīmanis 1854. gadā (skatīt Rīmaņa integrālis).
Integrāļa zīmi ieviesa Leibnics 17. gadsimtā. Šis simbols ir veidots no burta S, kas ir saīsinājums no la.
Kazahstāna
Vēsture
1465. gadā Nogaju orda pilnībā atdalījās no Mongoļu impērijas un izveidoja plašu Kazahu hanisti (1465—1731).
1920. gadā visu Kazahstānu iekaroja Sarkanā armija un tā sākumā ietilpa Kirgīzu ASPR ar galvaspilsētu Orenburgā (1920-1925) un Turkestānā (1920-1924), vēlāk Kazaku ASPR sastāvā ar galvaspilsētu Kizilordā (1925-1929), tad Almati (1929-1936). 1936. gadā izveidoja Kazahijas PSR (1936-1991).
Pēc 1991. gada augusta puča mēģinājuma Maskavā un sekojošā PSRS sabrukuma Kazahstāna 1991. gada 16. decembrī paziņoja par savu neatkarību. Nursultana Nazarbajeva vadībā, kurš pie varas nāca 1989. gadā kā Kazahstānas Komunistiskās partijas vadītājs un 1991. gadā tika ievēlēts par prezidentu, Kazahstāna virzījās tirgus ekonomikas virzienā. Kopš 2000. gada notika stabila ekonomiska izaugsme, galvenokārt apjomīgas naftas, dabasgāzes un derīgo izrakteņu ieguves rezultātā. 2019. gadā valsts prezidents N. Nazarbajevs paziņoja par atkāpšanos no sava amata, tomēr viņš saglabāja lielu ietekmi arī turpmākajos gados.
2022. gada 2. janvārī daudzās Kazahstānas pilsētās sākās protesti pret dabasgāzes cenu celšanos, 5. janvārī Kazahstānas prezidents Kasims Tokajevs pieņēma valdības atkāpšanos.
Ģeogrāfija
Kazahstāna ir 9. lielākā valsts pasaulē ar platību 2,7 miljoni kvadrātkilometru un lielākā valsts pasaulē bez jūras robežas. Robežu kopgarums ir 6846 kilometri ar Krieviju, 2203 kilometri ar Uzbekistānu, 1533 kilometri ar Ķīnu, 1051 kilometrs ar Kirgizstānu un 379 kilometri ar Turkmenistānu. Lielākās pilsētas ir Astana, Almati, Karaghandi, Šimkenta, Atirau un Ustjkamenogorska. Lai arī galvenokārt Kazahstāna atrodas Āzijā, neliela valsts daļa ģeogrāfiski atrodas uz rietumiem no Urāliem Austrumeiropā.
Klimats ir kontinentāls, ar siltām vasarām un aukstām ziemām. Nokrišņu daudzums mainās starp auglīgiem un neauglīgiem apstākļiem.
Kazahstānā atrodas Baikonuras kosmodroms, kurš atrodas Krievijas Federālās Kosmiskās aģentūras pārvaldē.
VIA VT
VIA VT ir VIA Technologies izstrādāta x86 virtualizācijas tehnoloģija, kas ļauj uz viena datora vienlaicīgi droši un efektīvi darbināt vairākas operētājsistēmas.
VIA VT tehnoloģijā tiek izmantotas Intel Corporation izstrādātās vmx virtualizācijas instrukcijas, taču pārējā funkcionalitāte ir VIA izstrādāta.
VIA VT atbalsta četras dažādas virtuālo mašīnu realizācijas.
Atbilstoši VIA Technologies izplatītajai informācijai, VIA Nano X2 saimes procesoros tiek izmantota vmx instrukcijas un kāda atsevišķa VIA-VT virtualizācijas tehnoloģija.
Augusts Vinnigs
Augusts Vinnigs (de, dzimis, miris ) bija vācu politiķis un arodbiedrību darbinieks. Kā Vācijas ģenerālpilnvarotais Baltijas zemēs Latvijas brīvības cīņu laikā viņš Vācijas valdības uzdevumā 1918. gada 26. novembrī parakstīja Vinniga notu, ar kuru atzina Latvijas Pagaidu valdību. Tā rezultātā oficiāli tika pārtraukti vācbaltiešu aristokrātu centieni veidot Baltijas hercogisti un tās Reģentu padome nolika savas pilnvaras.
Dzīvesgājums
Vinnigs dzimis 1878. gadā Blankenburgā (tagad — Saksija-Anhalte) divpadsmit bērnu ģimenē, no 1892. līdz 1895. gadam mācījās mūrnieka amatu. Kā mūrnieku zellis viņš piedalījās streikos, tika apcietināts.
1904. gadā viņš kļuva par arodbiedrību avīzes galveno redaktoru. 1910. gadā Vinnigs organizēja lielu būvstrādnieku streiku un 1912. gadā kļuva par Vācijas būvstrādnieku arodbiedrības vadītāju. Pirmā pasaules kara laikā pieslējās "nacionālā sociālisma idejai".
Neilgi pēc Novembra revolūcijas sociāldemokrātiskā Vācijas valdība 1918. gada 15. novembrī Augustu Vinnigu iecēla par Impērijas ģenerālpilnvaroto Baltijas zemēs (Der Generalbevollmächtigte des Reichs für die Baltischen Lande), vienlaikus viņš bija arī Austrumprūsijas un Rietumprūsijas komisārs (Reichs- und pr. Staatskommissar für Ost- und Westpreußen).
26. novembrī viņš Vācijas impērijas vārdā parakstīja Latvijas Pagaidu valdības atzīšanas paziņojumu (t.s. "Vinniga notu"). Tomēr, lai piespiestu Latvijas Republikas valdību ievērot vācbaltiešu prasības pēc plašākas pārstāvniecības, Vinnings kavēja vācu karaspēka izvešanu no Latvijas un atbalstīja brīvprātīgo korpusu veidošanu (Freikorps). Pēc Baltijas atstāšanas Vinnigs turpināja aktīvi darboties Vācijas Sociāldemokrātiskajā partijā un kļuva par Austrumprūsijas virsprezidentu (Oberpräsident von Ostpreußen). 1920. gadā viņš atbalstīja Kapa puču, tādēļ pēc tā sakāves zaudēja savu amatu un tika izslēgts no sociāldemokrātiskās partijas un arodbiedrības.
1922. gadā Vinnigs sāka vēstures un ģeogrāfijas studijas Berlīnes Humbolta universitātē, publicēja autobiogrāfiskas atmiņas un sāka nodarboties ar rakstniecību. Pēc tam, kad pie varas nāca Nacionālsociālistiskā vācu strādnieku partija, viņš pieslējās kristīgi demokrātisko uzskatu pārstāvjiem, kas 1945. gadā nodibināja Vācijas Kristīgi Demokrātisko partiju. Pēc Otrā Pasaules kara Vinnigs dzīvoja Vācijas Federatīvajā Republikā un 1955. gadā tika apbalvots ar VFR Nopelnu ordeni.
Miris 1956. gada 3. novembrī Bādnauheimā.
Franks Gordons
Biogrāfija
Dzimis Rīgā. Mācījies Rīgas Franču licejā. 1941. gada 28. jūnijā Gordons kopā ar ģimeni dodas bēgļu gaitās uz Padomju Krieviju. 1945. gada 3. aprīlī viņi atgriezās Latvijā. No 1945. līdz 1957. gadam Gordons strādāja Latvijas Telegrāfa aģentūrā un no 1957. līdz 1971. gadam vakara laikrakstā "Rīgas Balss" kā tulkotājs un feļetonists starptautiskajā nodaļā. 1959. gadā absolvējis M. Lomonosova Maskavas Valsts universitātes Žurnālistikas fakultāti.
Pēc ilgstošām grūtībām 1972. gadā Gordonam izdevās izbraukt no PSRS uz Izraēlu. No 1973. līdz 1984. gadam viņš strādāja Telavivas laikrakstā "Nasha Strana" un no 1985. līdz 2000. gadam Telavivas vācu valodā iznākošajā dienas laikrakstā "Israel Nachrichten".
Daudzu publikāciju autors trimdas latviešu periodikā. Gordons iztulkoja Aleksandra Solžeņicina darbu "GULAGa arhipelāgs" latviešu valodā. 1974. gadā izdevniecība "Grāmatu Draugs" Ņujorkā izdeva Gordona grāmatu "Lokanums un spīts". Sarakstījis arī grāmatu "Latvians and Jews", kas vēlāk tika izdota latviešu valodā ar nosaukumu "Latvieši un žīdi". Uzstājies ar lekcijām Ziemeļamerikā un Austrālijā. Pēc Latvijas valstiskuma atjaunošanas viņa raksti tiek publicēti arī Latvijas laikrakstos, piemēram, "Latvijas Avīzē". 1998. gadā Gordonu apbalvoja ar Triju Zvaigžņu ordeni (IV šķiras).
Morning Musume
Morning Musume (ja) ir japāņu popmūzikas grupa. Ir arī zinama kā «Momusu» (モー娘. ).
Baltais vizbulis
Baltais vizbulis ir daudzgadīgs gundegu dzimtas lakstaugs.
Augums neliels 10 — 20 cm. Saknenis ložņājošs. Sakneņa krāsa no iedzeltena līdz tumši brūnam. Stublājs stāvs, parasti kails vai klāts ar sīkiem matiņiem. Apakšējā lapa ir vai nu staraini šķelta, vai tās nav vispār. Augšējās lapas ir trīs, uz 1-2 cm gariem kātiem, sakārtotas mieturī, stublāja augšdaļā. Parasti ir viens balts zieds stublāja augšdaļā. Zieda lielums 1 — 2 cm. Zied pavasarī pirms lapkoku saplaukšanas (no aprīļa līdz jūnijam).
Latvijā ir izplatīts visā teritorijā. Aug mežos, skrajos krūmājos un gravu nogāzēs. Izmanto arī kā dekoratīvu augu apstādījumos. Augs ir indīgs. Satur anemonolu, kuram sadaloties rodas anemonīns.
Siguldas viduslaiku pils
Siguldas viduslaiku pils (la, de) ir viduslaiku pils Siguldā, Gaujas senlejas kreisajā krastā, pilsētas ziemeļaustrumu daļā. Celta Zobenbrāļu ordeņa mestra Venno laikā starp 1207. un 1209. gadu. Tā bija viena no pirmajām četrām konventa mītnēm, no 1432. gada kalpoja par Livonijas ordeņa landmaršala mītni. Livonijas kara laikā Siguldas pils bija Livonijas hercogistes pārvaldnieka jeb "Livonijas hetmaņa" Jāņa Hodkeviča rezidence (1566—1578).
Līdz mūsdienām saglabājušās pilsdrupas, 1960. — 1980. gados pilsdrupās bija veikta ziemeļu torņa un kapelas mūru konservēšana. Pils teritorijā vairākas reizes tika veikti arheoloģiskie izrakumi. Valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis un valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.
Vēsture
Pēc Līvzemes dalīšanas līguma 1207. gadā līvu Satezeles zemes Gaujas kreisajā krastā zemes ieguva Zobenbrāļu ordenis. Indriķa hronikā minēts, ka 1212. gadā pils bijusi jau uzcelta, bet Atskaņu hronikā minēts, ka pils celta ordeņa mestra Venno laikā (1207—1209). Pils tika izmantota par ordeņbrāļu atbalsta punktu uzbrukumam Sateseles pili (1,5 km uz ziemeļaustrumiem no ordeņa pils). Siguldas pils kalpoja Gaujas ūdensceļa kontrolei, kā arī pretspēkam bīskapam piederošajai Turaidas pilij Gaujas labajā krastā. 1224. gadā pili apmeklēja pāvesta legāts Vilhelms no Modenas. Viņš šeit dibināja baznīcu un draudzi.
14. gadsimtā pie pils izveidojās apmetne, kurā 1434. gadā melngalvjiem izlēņoja krogu (gar Siguldu gāja ceļš no Rīgas uz Cēsīm un tālāk uz Tērbatu un Pleskavu). Kopš 1432. gada pils bija Livonijas landmaršalu rezidence. No 1239. līdz 1432. gadam pilī dzīvojuši 10 Siguldas komturi, no 1422. līdz 1559. gadam šeit uzturējās 12 fogti, kā arī vairākas landmaršalam pakļautās amatpersonas. No 1560. gada šeit divus gadus atkal uzturējās komturi. Pēc 1451. gada revīzijas datiem pilī dzīvojuši 12 bruņinieki, 3 priesteri, un 3 pusbrāļi.
Siguldas ordeņa pils cieta Livonijas kara sākumā. 1566. gadā, kad tika nodibinēta Livonijas hercogiste Lietuvas lielkņazistes sastāvā, Siguldas pils kļuva par tās pārvaldnieka jeb "Livonijas hetmaņa" Jāņa Hodkeviča rezidenci (1566—1578). 1582. gada Jamas Zapoļskas miera līgumā tā nodēvēta par Siguldas pilsnovada citadeli. Siguldas pilsnovads kļuva Livonijas hercogistes Cēsu vaivadijas stārastiju. 1582. un 1590. gados poļi veica pils ēku revīziju. Poļu-zviedru kara laikā (1601—1629) pils un pilsēta tika smagi izpostīti. 1625. gadā Zviedrijas karalis Siguldu uzdāvināja Aksela Uksenšērnas jaunākajam brālim Gabrielam, taču pēc muižu redukcijas tā viņam tika atsavināta. 1680. gadā tika izgatavots Siguldas pils plāns (glabājas Stokholmas kara arhīvā). Pēc Lielā Ziemeļu kara nopostītā pils tika pamesta.
1737. gadā Krievijas ķeizariene Anna pili uzdāvināja feldmaršalam Lasī. 1765. gadā Siguldas pilsmuižu ieguva Rīgas ģenerālgubernatotrs Džordžs Brauns, kura meita apprecējās ar Mihaelu fon der Borhu. Savukārt viņu meita Olga 1867. gadā apprecējās ar kņazu Dmitriju Kropotkinu, kurš ārējai priekšpilij ierīkoja vārtus ar gadskaitli (1867) un iekšējās priekšpils vārtu tornī izveidoja Borhu dzimtas ģerboni. Tad tika veikti arī mūru nostiprināšanas darbi, kuru laikā tika izveidotas divas pseidogotiskas arkas. 1878.—1881. gadā ārējās priekšpils teritorijā tika uzcelta jaunā pils. 1922. gadā Siguldas muižas centrs tika piešķirts Latvijas rakstnieku un žurnālistu arodbiedrībai. Otrajam pasaules karam beidzoties, pils atradās smagā stāvoklī. 1962. gadā tika veikta ziemeļu torņa konservācija, savukārt, kapitula zāles un kapelas telpu konservācijas un restaurācijas darbi tika veikti tikai pēc desmit gadiem. 1987.—1988. gados pils teritorijā N. Treija vadībā tika veikti arheoloģiskie izrakumi. Arheoloģiskā izpēte turpinājās arī 1997. un 2000. gados.
Annija Leibovica
Anna Lū "Annija" Leibovica (en; dzimusi ) ir amerikāņu portretu fotogrāfe, kuras stilu nosaka cieša sadarbība starp fotogrāfi un fotografējamo subjektu.
Siguldas viduslaiku pils
Vēsture
2011. gadā uzsākts un 2012. gadā sekmīgi īstenots Eiropas Savienības līdzfinansēts projekts „Siguldas pilsdrupu rekonstrukcija un infrastruktūras pielāgošana tūrisma produkta attīstībai”. Tas ļāvis pilsdrupu vidi rekonstruēt un kvalitatīvi pilnveidot, iekļaut tūrisma maršrutos un veicināt tā atpazīstamību pasaulē kā unikālu ekoloģiski tīras vides un kultūrvēstures apvienojumu. Ikvienam ir iespēja uzkāpt Dienvidu un Ziemeļu torņos, kas līdz šim nebija pieejami, pastaigāties pa mūra sienām, izbaudīt senatnīguma auru un ainavas, kas paveras no torņa uz Gaujas senieleju un pārējiem pilsētbūvniecības pieminekļa vēsturiskajiem centriem.
1280. gads
1280. gads bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.
Bruno Albats
Bruno Albats ( Grenoblē, Francijā — ) ir latviešu jurists, tiesībnieks un sabiedriskais darbinieks. Latvijas ārlietu ministra Hermaņa Albata dēls. 1934.gadā beidzis Latvijas Universitātes tieslietu zinātņu fakultāti ar mag. iur. grādu. No 1933.gada strādājis Rīgas apgabaltiesā kā tiesu amata kandidāts. Kopš 1935.gada strādājis par papildu miertiesnesi Liepājas apgabaltiesā. Kopš 1939.gada līdz Latvijas okupācijai bija miertiesnesis Rīgas apriņķa Skrīveros. 1944.gadā devies trimdā uz Vāciju, bet vēlāk uz ASV. Bijis Amerikas Latviešu Apvienības ģenerālsekretārs.
Sokolovskis
Sokolovskis var būt:
Aglomerācija (nozīmju atdalīšana)
Aglomerācija ( — 'uzkrāt, pievienot') var būt:
Langa
Langa, vecupes daļā saukta arī Veclanga un Garupe, sākotnējais nosaukums Ilgupe (Elge Uppe), ir Ķīšezera pieteka Rīgā un Ādažu novadā. Pirms Mīlgrāvja kanāla izrakšanas 13. gadsimtā Langa novadīja Ķīšezera ūdeņus Gaujā, upe ietecēja Gaujā vēl 18. gadsimta beigās. Tagad ūdens plūsma ir pretēja. Senā upes gultne divās vietās (rietumos no Carnikavas un rietumos no Garciema) aizbērta ar ceļojošajām kāpām. Vecupes daļa starp Garciemu un Carnikavu (saukta arī par Garupi) savāc apkārtējo polderu ūdeņus un pa Eimura kanālu tiek novadīta jūrā. Vecupes posmu uz ziemeļaustrumiem no Eimura kanāla dēvē par Veclangu, tāpat tiek saukts īsais vecupes ziemeļu virzienā tekošais posms no Garciema rietumpuses līdz Eimura kanālam. Upes funkcijas pildošā daļa sākas Eimura polderī, caur kuru tekošais Langas kanāls kartēs reizēm arī tiek saukts par Langu, un ietek Ķīšezerā pie Trīsciema. Ūdens līmenis upē parasti ir zemāks par jūras līmeni. Mazūdens periodos upe stāvoša. Vējuzplūdos var tecēt pretējā virzienā — no Ķīšezera.
Lielākās apdzīvotās vietas krastos: Kalngale, Garciems un Garupe. Upi šķērso autoceļš P1 un Rīgas—Skultes dzelzceļa līnija.
Samuraji
Samuraji (ja; arī busi 武士 — 'karavīrs') bija profesionāla karavīru kārta viduslaiku Japānā.
Apzīmējums "samurajs" atvasināts no darbības vārda "saburau" — "sargāt, kalpot". Sākotnēji apzīmēja tikai bruņotus imperatora kalpus, bet laika gaitā tie izvērtās par atsevišķu kārtu, līdzīgu bruņiniekiem viduslaiku Eiropā. Samurajiem ir īpašs uzvedības un goda kodekss, ko sauc par Bušido. Par spīti reālajai ietekmei, samuraji vienmēr sabiedrības kārtu hierarhijā atradās zemāk par aristokrātiju:
Izcelsme
Jēdziens parādās VII—VIII gs, līdz ar valsts centralizācijas procesu. Imperatora armijas kodols, ko sākotnēji komplektēja no pietiekami turīgu dzimtu pārstāvjiem (karavīram pašam sevi vajadzēja nodrošināt ar bruņojumu un zirgu), kuri mācēja jāt ar zirgu un šaut ar loku. Varas iestādes tos katru nodrošināja ar uzturu un diviem bruņotiem kalpiem. Ap X gs. daudzi no šiem karavīriem bija izveidojuši gandrīz autonomus bruņotus formējumus — samuraju klanus. No klanu vadoņiem (daimjo) imperators rekrutēja provinču gubernatorus.
Katra šāda samuraju klana iekšienē attīstījās strikti noteikta hierarhija, disciplīna un militarizēts dzīvesveids. Arī samuraju klanu savstarpējās attiecības noteica vasaļattiecību hierarhija — vājākie, mazākie klani bija lielāko, dižciltīgāko klanu (vairāku samuraju klanus — piemēram, Taira, Minamoto — saistīja asinsradniecības saites ar imperatora ģimeni) vasaļi, bet visi klani bija imperatora vasaļi. Vienīgais samuraju uzdevums bija kalpot savam klanam karā un vingrināties kaujas prasmēs miera laikā.
Provinces bija pusautonomas, centrālā vara bija vāja, pašās provincēs liela ietekme bija vietējiem samuraju klaniem un dzimtām. Līdz ar to visai regulāras un izplatītas bija samuraju klanu savstarpējās sadursmes, ienaids, cīņa par ietekmi un teritorijām.
Ietekme
1160. gadā Kijomori (1118—1181) no Taira klana iecēla par sangi — "imperatora padomnieku" Lielajā valsts padomē — pirmo reizi Japānas vēsturē samurajs izpelnījās tik augstu rangu valsts pārvaldē. 1167. gadā viņš kļuva par premjerministru, koncentrējot savās rokās visu reālo varu valstī.