cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Homer's Phobia
Darbs pie sērijas
Sākotnējā sērijas koncepcija izveidojās no Džordža Meijera uzrakstītajām idejām. Scenārija rakstīšana tika uzticēta Ronam Hodžam, to balstot uz vienu no Dž. Meijera idejām Bart the homo. Ideja uzaicināt Džonu Votersu kā viesmākslinieku radās neilgi pēc tam. Vairāki personāla darbinieki bija Dž. Votersa darbu fani. Izpildproducenti Bils Ouklijs un Džošs Veinšteins plānoja viņu uzaicināt ierunāt tēlu sērijā ar nosaukumu Lisa and Camp. Sērijas režisors bija Maiks B. Andersons, The Gold Coast Bulletin viņš izteicās, ka pēc scenārija izlasīšanas viņš bijis apburts gan no iespējamajām vizuālajām iespējamībām, gan arī tāpēc, ka viņaprāt, sižets esot bijis pieklājīgs.
Jēzus dzimšanas baznīca
Baznīcas projektu pasūtījis Romas imperators Konstantīns I un viņa māte Helēna 327. gadā. Baznīca tika būvēta vietā, kas tradicionāli tiek uzskatīta par Jēzus dzimšanas vietu. Baznīcas celtniecība tika pabeigta 339. gadā. Samariešu sacelšanās laikā 6. gadsimtā tika nodedzināta. Jauno baziliku uzbūvēja 565. gadā imperatora Justiniāna I laikā. Kopš otrās baznīcas uzcelšanas tai ir veikti dažādi papildinājumi, tai skaitā izveidoti zvanu torņi. Nozīmīgs reliģisks objekts gan kristiešiem, gan musulmaņiem.
Monocīti
Monocīti ir viens no leikocītu jeb balto asins šūnu veidiem. Monocīti ir lielākie leikocīti. Tie pieder pie nespecifiskās imūnās sistēmas daļas visiem mugurkaulniekiem, ieskaitot zīdītājus (arī cilvēkus), putnus, rāpuļus un zivis. Monocītiem ir amēbveida forma un to citoplazma ir bagāta ar dažādām granulām. To kodols ir pupveida un nesegmentēts, tādēļ monocītus pieskaita pie mononukleārajiem leikocītiem. Monocīti veido 2-10% no visiem leikocītiem cilvēka ķermenī. To galvenā funkcija ir imunitātes nodrošināšana. Saņemot iekaisuma signālmolekulas, tie virzās uz iekaisuma perēkli (8-12h) un diferencējas lielākoties par makrofāgiem un dendrītiskajām šūnām. Puse no monocītiem atrodas liesā.
Uzbūve
Monocītu diametrs ir 18-20 µm. Kodola forma visbiežāk ir pupveida. Kodols satur, galvenokārt, eihromatīnu tāpēc monocītu kodols ir gaišāks par pārējo leikocītu kodolu, un vienā kodola pusē parasti ir dziļš iespiedums, kurā ir Goldži komplekss ar lielu transportpūslīšu daudzumu un centriolas. Citoplazmā ir daudz brīvo ribosomu un lizosomu. Histoloģiskajos preperātos ar hematoksilīnu un eozīnu monocītiem ir bazofila citoplazma.
Mēmeles iela (Jūrmala)
Mēmeles iela ir iela Jūrmalā, Pumpuru apkaimē. Mēmeles iela sākas krustojumā ar Strēlnieku prospekts un beidzas krustojumā ar Poruka prospektu. Kopējais ielas garums ir 140 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Mēmeles ielā satiksmes kustība norit vienā joslā.
Monocīti
Funkcija
Uztverot dažādas signālmolekulas, piemēram, leikotriēnu B4, monocīti virzās cauri kapilāru sienai uz iekaisuma perēkli, kur pārvēršas par aktīviem makrofāgiem. Šī pārveršanās arī ir vienīgā monocītu funkcija. Asinīs monocīti pavada ne vairāk kā 3 dienas.
Monocīti var pārversties vairākos makrofāgu paveidos:
1)      makrofāgi – pārsvarā atrodas saistaudos
2)      osteoklasti – atrodas kaulaudos, veidojās saplūstos vairākiem Mo. Tie piedalās kaula augšanas un noārdīšanas procesos.
3)      Kupfera šūnas – atrodas aknās.
4)      Mikrogliocīti – atrodas centrālajā nervu sistēmā
Visas šīs šūnas apvieno monocītu-makrofāgu sistēmā.
Makrofāgi
Monocītiem pārveršoties par makrofāgiem, palielinās šūnu izmērs, lizosomu, graudainā endoplazmatiskā tīkla un Goldži kompleksa izmēri, kā arī uz plazmolemmas parādas daudz receptoru. No kuriem svarīgākie ir MHC-I un MHC-II.
Makrofāgu funkcijas ir fagocitoze, bioloģiski aktīvo vielu sekrēcija un antigēnu prezentēšana limfocītiem, lai tādējādi vēlāk veidotu antivielas un imūnreakcija sastopoties atkārtoti ar antigēnu notiktu straujāk.
Ķēdaiņu rajona pašvaldība
Ķēdaiņu rajona pašvaldība ir viena no 60 Lietuvas pašvaldībām. Atrodas vēsturiskajā Augštaitijas novadā. Tā robežojas ar Radvilišķu rajona, Panevēžas rajona, Ukmerģes rajona, Jonavas rajona, Kauņas rajona un Raseiņu rajona pašvaldībām.
Brazīlijas Impērija
Brazīlijas Impērija pastāvēja no 1822. līdz 1889. gadam mūsdienu Brazīlijas un Urugvajas teritorijās. Impērija bija parlamentāra konstitucionālā monarhija, kurā valdīja imperatori Pedru I un Pedru II.
Kaķumētra
Īstā kaķumētra ir lūpziežu dzimtas ārstniecības augs. Tas dabiski savvaļā ir audzis Eiropas dienvidrietumos un Āzijas dienvidos, bet mūsdienās ir ieviests un izplatījies arī citur pasaulē, tai skaitā Ziemeļeiropā, Jaunzēlandē un Ziemeļamerikā.
Brazīlijas Impērija
Atšķirībā no citām jaunajām Latīņamerikas valstīm, Brazīlijai 19. gadsimta vidus bija politiskas stabilitātes, ekonomikas attīstības un konstitucionālu brīvību laiks. Vienlaikus, valstī līdz pat 1888. gada 13. maijam pastāvēja verdzība.
Kaķumētra
Augs satur terpenoīdu nepetalaktonu, no kā izgatavo kaķumētras ēterisko eļļu. Nepetalaktons spēcīgi iedarbojas uz lielu daļu kaķu, piesaistot tos un izmainot to uzvedību, nonākot saskarē ar to. Cilvēki kaķumētru izmanto kulinārijā, dzer tās zāļu tēju vai to smēķē viegli nomierinošā efekta dēļ.
Brazīlijas Impērija
Pedru I, 1822-1831
Pēc karaļa Žoao VI atgriešanās Portugāles parlaments pieņēma vairākus lēmumus, kas samazināja Brazīlijas privilēģijas, atkal pazemināja to līdz kolonijas statusam un pavēlēja princim Pedru atgriezties Portugālē. Pedru, kas bija atstāts Brazīlijā kā reģents, 1822. gada sākumā izveidoja savu valdību un parlamentu un 1822. gada 7. septembrī pasludināja neatkarību. 1822. gada 12. oktobrī viņš kļuva par pirmo Brazīlijas imperatoru Pedru I un oficiāli tika kronēts 1. decembrī. 1824. gadā tika pieņemta konstitūcija. Līdz 1824. gada martam turpinājās Brazīlijas Neatkarības karš ar Portugālei lojālajām karaspēka daļām. 1824. gadā ASV atzina Brazīlijas neatkarību, 1825. gadā to izdarīja arī Portugāle.
Jaunā valsts izcīnīja vairākus iekšējos un ārējos konfliktus. Satrauktas par varas koncentrēšanos Pedru I rokās, vairākas ziemeļu provinces izveidoja republikānisku Ekvatora Konfederāciju (Confederação do Equador), ko izdevās sakaut. 1825. gada sākumā sākās Argentīnas-Brazīlijas Sisplatīnas karš par strīdīgo Sisplatīnas provinci, kas beidzās 1828. gadā ar zaudējumu un neatkarīgas Urugvajas izveidošanu.
1826. gadā Pedru I mantoja arī Portugāles troni, taču viņš no tā atteicās par labu savai meitai. 1828. gadā Portugāles troni sagrāba Pedru I jaunākais brālis Migels. 1831. gada 7. aprīlī Pedru I atteicās no Brazīlijas troņa un armijas vadībā devās uz Portugāli, lai tronī atjaunotu savu meitu Mariju II.
Reģentūra, 1831-1840
Brazīlijas troni mantoja Pedru I piecus gadus vecais dēlēns Pedru II. Līdz viņa pilngadībai tikai izveidota nestabila reģentūra, kas bija pakļauta parlamentam. Līdz 1835. gadam reģentūru veidoja trīs reģentu triumvirāts, vēlāk bija tikai viens reģents. Šajā laikā, lai nomierinātu reģionus, tiem tika dota lielāka autonomija, kas noveda pie vēl lielākiem nemieriem tajos. Valstī iestājās politiska nestabilitāte, kas beidzās tikai pēc 14 gadus vecā Pedru II pasludināšanas par pilngadīgu 1840. gada 23. julijā.
Pedru II, 1840-1889
Brazīlijas vergturu saimniecību galvenais eksporta produkts bija cukurs. Ekonomiski aktīvajā valstī sāka ieceļot aizvien vairāk imigrantu no Eiropas. Pedru II valdīšanas laikā valsts iedzīvotāju skaits palielinājās no 4 līdz 14 miljoniem iedzīvotāju. Dzelzceļa līniju kopgarums sasniedza 8000 km.
Sanidis
Sanidis (gr) bija grieķu sporta šāvējs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.
1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Sanidis 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja 25 metru šaušanā ar militāro pistoli. Diemžēl viņš šajā disciplīnā nefinišēja un izstājās.
Alpīrbaha
Alpīrbaha (de) ir pilsēta Freidenštates rajonā, Karlsrūes apgabalā, Bādenē-Virtembergā, Vācijā. Tā atrodas 13 km uz dienvidiem no Freidenštates.
Zaļās dzilnas
Zaļās dzilnas (Picus) ir dzilnu dzimtas (Picidae) ģints, kas apvieno 13 mūsdienās dzīvojošas sugas. Tās sastopamas Eirāzijā un Ziemeļāfrikā. Zaļās dzilnas ir tipiski meža putni, kas barojas un ligzdo kokos, ar aso knābi izcērtot stumbros dobumus. Latvijā sastopamas 2 dzilnu ģints sugas: pelēkā dzilna (Picus canus) un zaļā dzilna (Picus viridis).
Izskats un īpašības
Zaļās dzilnas ir vidēji lieli putni un tām uz muguras ir raksturīgs sūnu zaļš apspalvojums, bet uz galvas sarkana "cepurīte". Lielākajai daļai sugu zaļi ir arī spārni, bet dažām sugām, piemēram, sarkanspārnu dzilnai spārni ir sarkani. Daudzām sugām ir cekuls. Lielākās zaļo dzilnu ģintī ir zvīņotā dzilna (Picus squamatus) un zaļā dzilna, abu sugu lielāko īpatņu ķermeņa garums ir 36 cm, svars 250 g. Viena no mazākajām ir sarkanspārnu dzilna (Picus puniceus), kuru ķermeņa garums ir apmēram 25 cm. Zaļo dzilnu ģints putniem ir liela galva, stīva aste un gara mēle. Salīdzinot ar citiem dzilnveidīgajiem putniem, to knābis ir vājāks un zaļās dzilnas kaļ tikai mīkstu koku.
Uzvedība
Zaļās dzilnas meža veselībai ir ļoti nozīmīgi un vērtīgi putni, tie barojas ar kukaiņiem, kurus atrod koku stumbros, ar aso knābi izcērtot nelielu caurumu un ar garo mēli tos izvelkot pat no vismazākajām spraugām. Dažas sugas ir specializējušās skudru un termītu ķeršanā. Ir sugas, kas barojas arī ar augļiem un citu putnu olām. Šīs grupas sugas uzturas arī atklātākās vietās, reizēm barojoties uz zemes, rakņājoties skudru pūžņos un termītu mājās. Ligzdai tiek izcirsts lielāks un plašāks dobums. Zaļās dzilnas ir iecienījušas mirušus vai slimus kokus. Olas kā visiem dzilnu dzimtas putniem ir baltā krāsā. Šīs ģints sugām ir raksturīgi katrā vairošanās sezonā izkalt jaunu ligzdošanas dobumu, tādējādi to pamestajos dobumos citus gadus ligzdo citu sugu putni vai apmetas mazie zīdītāji, kas dzīvo kokos. Zaļās dzilnas sit pa koku stumbriem arī, lai savstarpēji sazinātos.
Sistemātika
Zaļo dzilnu ģints (Picus)
Kannadu valoda
Kannadu valoda (ಕನ್ನಡ, izrunā: ) ir dravīdu saimes valoda un oficiālā valoda Indijas štatā Karnātakā. Kannadu valodā runā kannadi arī citos Indijas štatos. Aptuveni 38 miljoni cilvēkiem kannadu valodā ir dzimtā valoda, bet kopējais valodas pratēju skaits tiek lēsts ap 51 miljonu. 2008. gadā Indijas valdība piešķīra kannadu valodai klasiskās valodas statusu.
Kannadu valoda ir otra vecākā no četrām lielajām dravīdu valodu saimes valodām pēc rakstiskajām tradīcijām. Vecākie rakstiskie materiāli, kas sarakstīti kannadu valodā, ir datēti ar 450. gadu. Kannadu rakstība ir ļoti līdzīga telugu valodas rakstībai.
Grantiņš
Grantiņš (sieviešu dzimtē Grantiņa) ir latviešu cilmes uzvārds, kas radies no vārda „grants” pamazināmās formas vai vietvārda Grantiņi. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Glamočas cietoksnis
Glamočas cietoksnis (bs) ir Osmaņu impērijas viduslaiku cietoksnis, kas atrodas Staretina kalna ziemeļu nogāzē virs Glamočas pilsētas Bosnijā un Hercegovinā. Cietokšņa celtniecība sākās 14. gadsimtā. Mūsdienās cietokšņa drupas ir atzītas par Bosnijas un Hercegovinas nacionālo pieminekli.
Dirks Galuba
Dirks Galuba (de; dzimis ) ir vācu aktieris un balss aktieris.
Biogrāfija
Galuba ir precējies trīs reizes, pēdējoreiz kopš 2019. gada aprīļa ar itālieti. Viņam nav bērnu un viņš dzīvo netālu no Minhenes.
Glamočas cietoksnis
Vēsture
1833. gadā tika uzskaitīts, ka cietoksnī atradās 11 lielgabali, no kuriem 4 bija bojāti, daudz munīcijas un svina, un klētī graudi. Tas laikam bija labā stāvoklī, jo nebija to cietokšņu sarakstā, no kuriem ekonomijas dēļ būtu jāatsakās. Cietokšņa iekšpusē atradās kapteiņa Čiriča ģimenes nams un munīcijas ēka. Nocietinājums tika pamests 1851. gadā un daļēji nojaukts 1882. gadā.
Dirks Galuba
Karjera
Pirmo reizi uzstājās uz skatuves Bohumas teātrī. Tam sekoja pastāvīgas teātra lomas Heidelbergas pilsētas teātrī un uz Hanzas pilsētas Lībekas skatuvēm līdz 1974. gadam. Viņa kinolomas šajā laikā bija Ferdinands filmā "Kabals un mīlestība", Orsino filmā “Ko gribēsiet” un templietis filmā "Natans Gudrais". 1981./1982. gadā viņš kopā ar Mariju Šellu piedalījās Ferdinanda Bruknera lugā Elizabete fon Anglija.
Krumpāni (Krāslavas pagasts)
Krumpāni ir ciems Krāslavas pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 274 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Osvas ezers. Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi ciema apkārtnē: Lejas Krumpānu senkapi.
Glamočas cietoksnis
Apraksts
Nocietinājuma formu noteica reljefs, uz kura tas tika uzbūvēts, uz plato zema koniska kalna virsotnē. Tas sastāv no augšējā cietokšņa un staļļa zem tā.
Augšējais cietoksnis aizņem visu salīdzinoši šauro plato 62 m garumā un aptuveni 20 m platumā. Plato no trim pusēm robežojas ar stāvām īsām nogāzēm. Augšējā cietoksnī ir viens bastions vispieejamākajā daļā, t.i. dienvidaustrumu galā, perimetra vaļņi ziemeļu un dienvidu pusē ar daļēji izvirzītiem torņiem un ziemeļaustrumu valnis, pie kura atrodas mošejas un dažu ēku paliekas. Septiņstūra bastiona pamatnē atrodas apaļš viduslaiku galvenais tornis, kas vēlāk pārveidots par daudzstūrainu bastionu 9 m diametrā. Daļēji izvirzītie torņi, pa vienam ziemeļu un dienvidu vaļņos, kuru sienas ir aptuveni 6 m garas, jau bija pielāgoti šaujamieročiem. Ieeja augšējā cietoksnī (1,4 m platumā) bija uz ziemeļu vaļņa, apmēram 15 m uz austrumiem no bastiona. Zem tās atradās vēl viens atsevišķs vārtu tornis. Ziemeļaustrumu galā bija uzceltas divas ēkas, kuras atdala 1,5 m plata eja. Ziemeļaustrumu stūrī atrodas ēkas pēdējās atliekas 10x9 m platībā, kas novietotas gar valni. Ēkas dienvidaustrumu sienā ir divas lielgabalu atveres. Atveres ir izliektas, 1,4 m platas.
Ozolpils
Ozolpils ir skrajciems Tukuma novada Smārdes pagastā. Izvietojies pagasta dienvidos pie autoceļa A10 (E22) 6,7 km attālumā no pagasta centra Smārdes un 57 km no Rīgas.
Dirks Galuba
Karjera
Kopš 1969. gada Galuba ir pieprasīts filmu un televīzijas aktieris. Turklāt viņam ir bijušas daudzas lomas televīzijas seriālos, piemēram, "Mit Leib und Seele", "Die Schwarzwaldklinik", "In allerfreund", "Ein Fall für Zwei", "Der Alte", "SOKO 5113", "Der Bulle von Tölz" un Stīvena Spīlberga producētajā vēsturiskajā miniseriālā "Band of Brothers".
Ozolpils
Apdzīvotā vieta veidojusies ap vēsturisko Ozolu muižu (Gut Eichendorf). Uz 1972. gada 1. janvāri Ozolpils bija Smārdes ciema padomes centrs, bet vēlāk arī Ozolpils ciema centrs.
Glamočas cietoksnis
Pašreizējais stāvoklis
1930. gados tika novērtēts, ka mūri ir saglabājušies maz, no bastiona ārējā veidņa palikuši tikai daži akmeņi. Daļēji izvirzītie torņi uz perimetra vaļņiem atrodami tikai pamatnē. Trešais tornis zem ieejas pilsētā ir atpazīstams pēc celšanas vietas un padziļinājuma laukā. Perimetra sienu virszemes daļas vietām ir grūti saskatāmas, virszemes paliekas tikko sasniedz vienu metru. Apakšējā staļļa vaļņu atliekas ir grūti atpazīstamas un tikai vietām. Piemineklis kopumā ir apdraudētā stāvoklī.
Dirks Galuba
Karjera
Galuba kopš 2005. gada septembra atveido viesnīcas vadītāju Verneru Zālfeldu seriālā "Mīlas viesulis", piedalījies 3703 epizodēs (uz 2023. gada februāri).
Balss aktieris
Galuba kā balss aktieris piedalījies filmās "I Spy", "Road Trip" un "The Agency - Im Fadenkreuz der C.I.A.". Kādu laiku ierunājis arī animācijas filmu varoņu Drederika Tatuma un Resnā Tonija balsi animācijas filmā "Simpsoni".
Bētlemes zvaigzne
Bētlemes zvaigzne kristīgajā tradīcijā atklāja austrumu gudrajiem, ka ir dzimis Jēzus Kristus un vēlāk aizveda viņus uz Bētlemi. Šī zvaigzne tiek pieminēta vienīgi Mateja evaņģēlijā izklāstītajā Jēzus dzimšanas stāstā.
Saskaņā ar Mateja evaņģēliju austrumu gudrie satiek Jūdejas Hērodu un prasa viņam, kur ir dzimis Jūdu ķēniņš. Hērods, pamatojoties uz Mihas grāmatas 5. nodaļā izteikto pravietojumu, atbild gudrajiem, ka ķēniņš ir dzimis Bētlemē. Zvaigzne ved viņus līdz Jēzus dzimšanas vietai pilsētā, kur gudrie to pielūdz un dāvā dāvanas. Vēlāk, saņēmuši norādījumus neatgriezties pie Hēroda, austrumu gudrie atgriezās mājās pa citu ceļu.
Daudzi kristieši uzskata šo zvaigzni par brīnumainu zīmi, lai atzīmētu Kristus (vai mesijas) dzimšanu. Daži teologi uzskata, ka zvaigzne piepilda Skaitļu grāmatā (Skaitļu 24:17) izteikto pravietojumu. Astronomi ir vairakas reizes centušies sasaistīt zvaigzni ar neparastiem astronomiskiem notikumiem.
Austrumu gudro ceļojums rietumu kristietībā tiek atzīmēts Zvaigznes dienā 6. janvārī.
Agnese Bule
Agnese Bule (dzimusi ) ir latviešu māksliniece.
Sociālā un mākslas projekta "Latviešu sapnis" autore. Biedrības "RAD-DAR" valdes priekšsēdētāja. Latvijas Dizaineru savienības biedre no 2019. gada. Latviešu Mākslinieku savienības biedre no 1999. gada. 01.05.2018.- 30.12.2021. Jūrmalas Muzeja filiāles Bulduru Izstāžu nama vadītāja. No 02.04.2012. - 30.04.2018. Jūrmalas Kultūras centra filiāles "Mākslinieku nams" vadītāja. No 2012.-2022. gadam organizē izstādes gan Jūrmalas, gan citu pilsētu māksliniekiem. Izstāžu "JĀ/NEatkarība", "Gada Nedarbs", "Marināde" konceptu autore. 2015. gadā ieguvusi Jūrmalas Gada balvu kultūrā "Par izciliem sasniegumiem Latvijas un starptautiskajos konkursos".
Mencu iela (Jūrmala)
Mencu iela ir iela Jūrmalā, Kaugurciema apkaimē. Mencu iela sākas krustojumā ar Murdu ielu un beidzas krustojumā ar Kaugurciema ielu. Kopējais ielas garums ir 115 metri. Mencu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā.
Brazīlijas lielieplaka
Brazīlijas lielieplaka ir zemūdens lielieplaka Atlantijas okeāna dienviddaļā. Izvietojusies starp Dienvidamerikas kontinenta šelfu rietumos, Dienvidatlantijas grēdu ziemeļos un austrumos un Riugrandi augstieni dienvidos. Garums ziemeļu—dienvidu virzienā ap 3000 km, lielākais dziļums — 6697 metru. Gultnē globigerīnu dūņas rietumos un sarkanais māls austrumos.
Dzidra Rinkule-Zemzare
Biogrāfija
Tēvs bijis poligrāfists un tirdzniecības strādnieks, māte — skolotāja, brālis — gleznotājs un rakstnieks Uldis Zemzars. Dzidra Zemzare 1942. gadā iestājusies LVU Filoloģijas fakultātes Baltu valodu nodaļā, tomēr 1948. gadā no universitātes izstājusies. Pēc Otrā pasaules kara kļuva par skolotāju Rīgas Jūrmalas 3.pamatskolā, vēlāk strādāja Rīgas 21.vidusskolā un Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolā.
Redrivera
Redrivera (en) ir upe ASV. Tā ir Misisipi pieteka. Upe sākas Hermonas apgabalā, Oklahomā. Tās garums ir 2190 km. Upes baseins ir 169 890 km2. Upe plūst caur Oklahomas, Teksasas, Ārkanzasas un Luiziānas štatiem. Lielākā pilsēta upes krastos ir Šrīvporta.
Dzidra Rinkule-Zemzare
Biogrāfija
Par grāmatu "Dzīvais koks" (1982) saņēmusi Pastariņa prēmiju.
Dzidra Rinkule-Zemzare bijusi Rīgas zoodārza zilonītes Zuzannas (Zuzītes) "krustmāmiņa", aktīvi piedalījusies līdzekļu vākšanā Zuzes atpirkšanai no Maskavas zoodārza. 1992. gadā tika izdots viņas stāstu krājums "Zuzīte".
Bijusi precējusies, dēls — Jānis.
Klepus
Klepus jeb klepošana ir reflektoriska darbība, kuras rezultātā caur mutes dobumu ar spēcīgu grūdienu izplūst gaiss. To bieži pavada klepum raksturīgs skaļš troksnis. Klepu izraisa gļotādas kairinājums elpceļos, piemēram, krēpas. Ciešot no augšējo elpceļu infekcijām, šķidrums no deguna kanāliem caur rīkli nokļūst plaušās, tādējādi izraisot klepošanu. Klepošana bieži ir viens no simptomiem dažādām slimībām. Šķaudīšana, kas ir līdzīga reflektoriska darbība, no klepošanas atšķiras ar to, ka šķavu gadījumā tiek kairināta deguna dobuma gļotāda.
Krupi
Krupi ir ciems Audriņu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 242 km attālumā no Rīgas.
Bolt
Bolt (līdz 2019. gadam Taxify) ir Igaunijas uzņēmuma Bolt Technology OÜ transporta pakalpojumu un preču piegādes zīmols. Uzņēmums ir dibināts 2013. gadā. Tā galvenais birojs atrodas Tallinā.
Uzņēmums izstrādā un piedāvā Bolt mobilo lietotni, kas ļauj izsaukt taksometru vai privātu autovadītāju. Tiek piedāvāti izmantošanai arī koplietošanas motocikli un elektriskie skūteri. Uzņēmums attīsta arī ēdienu piegādes pakalpojumu Bolt Food un 15 minūšu pārtikas preču piegādes pakalpojumu Bolt Market.
2020. gada beigās Bolt darbojās vairāk nekā 200 pilsētās 40 valstīs. Uzņēmumam ir 50 miljoni lietotāju visā pasaulē.
Vēsture
2013. gadā 19 gadu vecs igauņu students Markuss Villigs (Markus Villig) izveidoja programmatūras platformu mTakso, kas no mobilās lietotnes ļautu izsaukt taksometrus vai privātus vedējus. Viņš sākumā personīgi pierunāja pirmos 50 autovadītājus reģistrēties viņa platformā. Markuss kopā ar brāli Martinu un Oliveru Leisalu dibināja jaunuzņēmumu, kas 2013. gada 7. februārī ar nosaukumu mTakso OÜ tika reģistrēts uzņēmumu reģistrā. Pakalpojums tika palaists 2013. gada augustā. 2014. gadā pakalpojumam tika izdomāts jauns nosaukums taxify; 24. janvārī uzņēmumu pārdēvēja par Taxify OÜ. 2014. gadā taxify sāka izmantot ārpus Igaunijas: Rīgā un Viļņā.
2017. gadā Taxify sāka piedāvāt pakalpojumus Londonā, iegādājoties vietējo taksometru uzņēmumu, bet drīz pārtrauca pakalpojumu pašvaldības institūcijas Transport for London pretdarbības dēļ. 2017. gadā Taxify sāka darboties Parīzē un Lisabonā. 2017. gadā Ķīnas taksometru iznomāšanas uzņēmums Didi Chuxing veica investīciju, kas mērāma astoņu ciparu ASV dolāru summā. 2018. maijā investoru grupa Vācijas autobūvētāja Daimler vadībā par 151 miljonu eiro iegādājās daļu Taxify kapitāldaļu.
2018. gada maijā Taxify klientu skaits sasniedza 10 miljonus. 2018. gada septembrī Taxify Parīzē sāka piedāvāt elektrisko skūteru iznomāšanas pakalpojumus ar zīmolu Bolt.
2019. gada 7. martā tika paziņots, ka Taxify zīmola nosaukums tiek mainīts uz Bolt. 2019. gada jūnijā Bolt atjaunoja darbību Londonā ar reģistrētiem vadītājiem. 2019. gada 12. jūlijā Taxify OÜ tika pārdēvēts par Bolt Technology OÜ. 2019. gada 21. augustā Bolt Tallinā sāka ēdienu piegādes pakalpojumu Bolt Food. 2020. gada janvārī Rīgā kļuva pieejams ēdienu pasūtīšanas pakalpojums. Pēc tam šo pakalpojumu sāka piedāvāt arī citās Eiropas un Āfrikas pilsētās.
2020. gada 12. janvārī Bolt pārtrauca darbību Somijā, jo tur nozares regulējums un tirgus apstākļi ierobežoja uzņēmuma plānoto izaugsmi paredzamā nākotnē. 2020. gada maijā Bolt ieguva 100 miljonu eiro investīcijas no investīciju pārvaldnieka Naya Capital Management. 2020. gada decembrī uzņēmums saņēma 150 miljonu eiro investīcijas no riska kapitāla fonda, ko vadīja D1 Capital Partners ar Darsana Capital Partners dalību. 2021. gada martā Bolt no World Bank Group locekļa IFC ieguva 20 miljonus eiro turpmākai paplašināšanai topošajos tirgos. Pēc šīs finansējuma piesaistes uzņēmums tika novērtēts vairāk nekā 2 miljardu eiro apmērā. 2021. gada augustā Bolt ieguva investīcijas 600 miljonu eiro apmērā no jauniem investoriem Sequoia Capital, Tekne un Ghisallo, kā arī no līdzšinējiem investoriem G Squared, D1 Capital un Naya, palielinot uzņēmuma novērtējumu līdz vairāk nekā 4 miljardiem eiro. 2022. gada janvārī Bolt piesaistīja finansējumu 628 miljonu eiro apmērā no Sequoia Capital un Fidelity Management and Research Company LLC, piedaloties Whale Rock, Owl Rock, D1, G Squared, Tekne, Ghisallo un citiem investoriem, tādējādi uzņēmuma novērtējumam sasniedzot 7,4 miljardus eiro. 2022. gada 8. septembrī Bolt vienojās ar finanšu tehnoloģiju uzņēmumu ESTO par kreditēšanas pakalpojuma Bolt Pay Later izmantošanu ESTO sadarbības partneru veikalos.
1657. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1657. gada notikumi Latvijā''', kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, kurš nebija pakļauts Kurzemes hercogistei. Vidzemes vēsturiskā zeme bija Zviedru Vidzemes sastāvā, bet Latgales vēsturiskā zeme Poļu Vidzemes jeb Inflantijas sastāvā. Turpinājās Otrais Ziemeļu karš.
Notikumi
1657. gada 9. jūnijā kaujā pie Valkas zviedru karaspēks uzvarēja 8000 vīru stipro krievu armiju un saņēma gūstā tās karavadoni Matveju Šeremetjevu.
Pēc Viļņas pamiera noslēgšanas ar Krieviju 1657. gada 24. oktobrī Lietuvas lielkņazistes karaspēks hetmaņa Vincenta Goševska (lt) vadībā lejpus Koknesei šķērsoja Daugavu un iebruka Zviedru Vidzemes teritorijā. Līdz 27. oktobrim tika ieņemtas Raunas, Cēsu un Valmieras pilis, tika iecelta jauna pašpārvalde, kuras sastāvā bija arī vēlāk niknākā zviedru pretinieka Johana Reinholda Patkula tēvs. Tomēr Lietuvas karaspēks cieta sakāvi pie Pērnavas un nespēja ieņemt Kobronskansti pie Rīgas tās Pārdaugavas pusē.
Ventspils Svētā Krusta Romas katoļu baznīca
Ventspils Svētā Krusta Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Liepājas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Ventspilī. Adrese: Jūras iela 32.
Eksterjers
Dievnams ir mūra celtne, 30 metrus gara un 13 metrus plata ēka, kas būvēta doriešu stilā. Ēkas sienas ir apmestas un krāsotas, tās jumts ir klāts ar cinkoto skārdu. Nav torņu. Ieejas daļā atrodas izvirzīts portiks. Baznīcu ieskauj dārzs, ko noslēdz mūra stabiņos koka latiņu žogs. Apkārt dievnamam atrodas kapsēta, kuru izmantoja līdz Otrajam pasaules karam.
Interjers
Tā ir 21 metru gara telpa līdz presbitērijam ar koka grīdu un griestiem, kas ir taisni segti un apmesti. Griesti balstās uz 6 pīlāriem. Virs ieejas ir kora telpas ar ērģelēm. Lūgšanu zālē ir augsti soli dievlūdzējiem. Ir viena sakristeja, kur glabājas liturģiskās drēbes un trauki. Baznīcā bija trīs altāri. Galveno jeb centrālo altāri ieslēdz divas kolonnas, tajā ir krusts, kuram abās pusēs ir Svētā Jāzepa un Svētā Staņislava Kostkas statujas. Agrāk bija vēl sānu altāri ar Jēzus Sirds un Svētā Kazimira gleznām, kā arī altāris ar Jaunavas Marijas statuju Svētā Pētera un Jaunavas Marijas Nemitīgās Palīdzības gleznām, no kurām pēdējo atveda no svētvietas Romā. Šī glezna ir valsts nozīmes mākslas piemineklis, restaurēta 2007. gadā un atstāta dievnamā, tāpat aplūkojama ir Dievmātes Pasludināšanas glezna. Viens sānu altāris ir pārvests uz Kandavas baznīcu.
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Liepājas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Juris Krisūns OSPPE. Ventspils draudze sākusi veidoties 19. gadsimta sākumā, uzceļot koka kapelu, bet nodibinājās 1898. gadā, uzceļot pašreizējo dievnamu. Dievkalpojumi baznīcā notiek katru dienu, tie tiek noturēti latviešu un poļu valodās. Darbojas Svētdienas skola, kursi laulātajiem, Marijas leģions un harizmātiskā kopiena "Klints".
Draudzes lielākie svētki un atlaidas
Draudzes lielākie svētki ir Svēto apustuļu Pētera un Pāvila diena, Jaunavas Marijas debesīs uzņemšanas diena, Svētā Krusta paaugstināšanas svētki — 40 stundas, Jaunavas Marijas bezvainīgās ieņemšanas diena.
Bilance
Bilance ir finanšu pārskata perioda beigās kontu formā sastādīts uzņēmuma valdījumā esošā īpašuma (aktīvu) un kapitāla (pasīvu) pretstatījums. Bilancē aktīvu kopējai vērtībai ir jābūt vai ir vēlams būt vienādai ar pasīvu kopējo vērtību.
Bilance tiek sastādīta ik gadu noteiktā laikā (parasti fiskālā gada beigās). Bilance bieži tiek raksturota kā uzņēmuma tā brīža finansiālās situācijas momentuzņēmums. Bilanci izmanto, piemēram, investori (lai zinātu, vai ieguldīt uzņēmumā), bankas (lai zinātu, vai piešķirt uzņēmumam aizdevumu), rēķinot bankrota prognozi utt.
Sauthemptona (sala)
Ģeogrāfija
Atrodas Kanādas Arktiskā arhipelāga dianvidaustrumu daļā starp Hudzona līci dienvidos un Foksa baseinu ziemeļos. Foksa šaurums ziemeļaustrumos to šķir no Bafina salas, Frozena šaurums ziemeļrietumos — no Melvila pussalas, Rosvelkoma šaurums rietumos — no kontinenta krasta. Dienvidos Fišera un Evansa šaurumi salu atdala no mazākās Kotsa salas. Salas krasti stipri izroboti ar līčiem un pussalām. Salas ziemeļaustrumu daļu aizņem līdz 625 m augsti Porsilda kalni, pārējā saļas daļā zemiene vai paugurlīdzenums. Ainavā valda tundra un arktiskais tuksnesis. Divas teritorijas salas dienvidaustrumos un dienvidrietumos ir noteiktas kā putniem nozīmīga vieta.
Vēsture
Sauthemptonas sala, tāpat, kā dienvidos esošā Kotsa sala, tiek uzskatīta par pēdējo vietu, kur vēl 20. gadsimta sākumā mituši arktiskās Dorsetas kultūras pārstāvji sallirmiuti. Visi salas iedzīvotāji izmira 1902.—1903. gada vaļu mednieku ievazātā kuņģa un zarnu trakta slimības epidēmijā. Vēlākie pētījumi, kā arī inuitu nostāsti liecina, ka salas iedzīvotāju valoda un sadzīves paražas ievērojami atšķīrās no apkārtējo inuitu valodas un paražām. Mūsdienu iedzīvotāji pārcēlās uz salu 20. gadsimta sākumā galvenokārt no Naujātas un Česterfīldinletas rietumos no salas, bet vēlāk arī no Bafina salas. Mūsdienās vienīgā salas pastāvīgi apdzīvotā vieta ir Koralhārbora dienvidu krastā.
Pirmais no eiropiešiem salu 1613. gadā apmeklēja velsiešu jūrasbraucējs Tomass Batons (Thomas Button). Nosaukta par godu Henrijam Rotslijam (Henry Wriothesley), 3. Sauthemptonas grāfam. Sauthemptonas vārds sākotnēji bija piešķirts vienam salas zemesragam, bet vēlāk transformējās uz pašu salu.
Hamza Matlūtī
Hamza Matlūtī (ar; dzimis ) ir Tunisijas futbolists, aizsargs, Tunisijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2016. gada spēlē Tunisijas Ligue 1 kluba CS Sfaxien sastāvā.
Džons Viklifs
Džons Viklifs (en; dzimis 1331. gadā, miris 1384. gada 31. decembrī) bija angļu teologs, sholastikas filozofs un Oksfordas Universitātes pasniedzējs. Viklifs tiek uzskatīts par pirmo baznīcas reformatoru.
Biogrāfija
Džons Viklifs dzimis Hipsvelas ciemā, Jorkšīrā. Sākotnējo izglītību ieguvis netālu no savas mājvietas, Viklifs iestājās Oksfordas Universitātē, kur ieguva teoloģijas bakalaura un vēlāk (1372) arī doktora grādu. 1377. gadā pāvests Gregors XI izdeva bullu, kurā nosodīja Viklifa mācību. Tālākās represijas pārtrauca Gregora XI nāve 1378. gadā. 1380. gadā Viklifu izslēdza no universitātes mācībspēku sastāva. 1382. gadā Kenteberijas arhibīskapa sasauktā sinode nolādēja Viklifa 24 tēzes. 10 tēzes tika atzītas par ķecerībām, 14 - par maldiem.
1384. gada 28. decembrī Viklifu piemeklēja insults un viņš nomira trīs dienas vēlāk. 1415. gada 4. maijā Konstancas koncilā Viklifu pasludināja par ķeceri un viņa darbus aizliedza. Viņa mirstīgās atliekas tika izraktas un sadedzinātas.
Galvenā mācība
Viklifs aizstāvēja viedokli, ka vienīgi kristīgā baznīca ir izredzēto draudze un hierarhiskajai vadībai (pāvestiem, kardināliem) nedrīkst būt tiesisku pretenziju uz vadību šajā baznīcā. Viņš arī uzskatīja, ka baznīcas imunitāte pret pasaulīgās valdības kontroli un aizrādījumiem ir amorāla pozīcija, tādējādi atsakoties no pāvesta virsvaldības.
Vadoties no filozofiskiem apsvērumiem, Viklifs noraidīja baznīcas mācību par transsubstanciāciju - dogmu, kas bija formulēta 1215. gada Laterāna koncilā, par to, ka maizes un vīna substances eiharistijā tiek iznīcinātas un to vietā nāk Kristus miesas un asins substances. Viņš uzskatīja, ka šāda iznīcināšana nevar norisināties, jo arī maize un vīns ir Dieva radītas substances.
Gaildorfa
Gaildorfa (de) ir pilsēta Švābišas Halles rajonā, Štutgartes apgabalā, Bādenē-Virtembergā, Vācijā. Tā atrodas 13 km uz dienvidiem no Švābišas Halles.
Vasku iela
Vasku iela var būt:
Krišjānis Zeļģis
Krišjānis Zeļģis (dzimis 1985. gada 22. jūlijā Talsos) ir latviešu dzejnieks.
Biogrāfija
Studējis Latvijas Universitātes Ģeogrāfijas un Zemes zinātņu fakultātē, kur ieguvis bakalaura grādu dabaszinātnē. Strādā par aldari alus darītavā "Malduguns". Dzejas publikācijas kopš 2003. gada. Debijas dzejoļu krājums "Visas tās lietas" (2010) bijis nominēts laikraksta "Diena" gada balvai kultūrā. Atdzejojis Aleksandra Meņšikova krājumu "17 dzejoļi" (2014, kopā ar Ivaru Šteinbergu). 2015. gadā 25 eksemplāru tirāžā izdota neliela Zeļģa dzejas burtnīca "Mīļākie". Zeļģa dzeju krievu valodā atdzejojis Semjons Haņins un Jeļena Glazova. Par stāstu Vectēvs 2016. gadā saņēmis Prozas lasījumu veicināšanas balvu. Dzeja iekļauta divos dzejas diskos — "Dzejas piegrieztne" (2011) un "Robežstūmējs" (2013). Zeļģa grāmata "Zvēri" ir tulkota angļu valodā un izdota izdevniecībā Parthian books 2018. gada aprīlī ar nosaukumu "Beasts". Tajā pašā gadā "Zvēri" tika tulkoti un izdoti katalāņu valodā ar nosaukumu "Bèsties". Izdevējs Curbet Edicions. Darbojies arī kā vizuālais un performanču mākslinieks, 2016. gadā piedalījies grupas izstādē "Omega 3", Igaunijā, Mostē. Ar performancēm piedalījies Eiropas dzejas festivālos Londonā, Mančestrā, Noridžā, Viļņā. 2018. gadā Latvijas Nacionālajā teātrī iestudēta dejas izrāde "Visas manas vājības ir tavas lūpas" pēc A. Vigula, K. Zeļģa un J. Tomaša dzejas motīviem. Izdevniecībā Neputns 2020. gadā izdnācis dzejoļu krājums "Skaistuma klātbūtne", savukārt 2021. gada novembrī izdevniecībā Valters Dakša nāk klajā grāmata "Pieaugušie" ar parafrāzēm par Kārļa Vērdiņa tāda paša nosaukuma krājumu.
Matiass Zēgers
Matiass Zēgers (Mathias Seger; dzimis 1977. gada 17. oktobrī) ir bijušais šveiciešu hokejists, aizsargs, Šveices hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 22 sezonas Šveices hokeja līgā, 19 no tām — Cīrihes "Lions" sastāvā. Kopā ar "Lions" kļuvis par seškārtēju Šveices čempionu, 12 gadus bijis komandas kapteinis. Šveices hokeja izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļas 2013. gada pasaules čempionātā. Kopumā spēlējis 16 pasaules čempionātos un četrās olimpiskajās spēlēs.
Spēlētāja karjera
Jau sākot ar 2006.—07. gada sezonu Zēgers sāka pildīt "Lions" kapteiņa funkcijas. 2008. gadā kopā ar klubu izcīnīja vēl vienu līgas čempiones titulu. 2009.—10. gada sezonā Zēgers bija līgas rezultatīvākais aizsargs. 2012., 2014. un 2018. gadā Zēgeram kopā ar "Lions" vēl trīs reizes izdevās izcīnīt Šveices čempiona titulu. 2018. gada aprīlī hokejists paziņoja par karjeras beigšanu. 2020. gadā uzņemts IIHF Slavas Zālē.
Šveices hokeja izlases rindās izcīnījis sudraba medaļas 2013. gada Pasaules čempionātā.
Pacuris
Pacuris (gr) bija grieķu sporta šāvējs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.
1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Pacuris 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja 25 metru šaušanā ar militāro pistoli. Diemžēl viņa iegūtais rezultāts precīzi nav zināms, viņš varētu būt ieņēmis 6. līdz 13. vietu.
Pumpēni (Lietuva)
Pumpēni (lt) ir Lietuvas mazpilsēta jeb miests (lt) Panevēžas apriņķa Pasvales rajonā, seņūnijas un seņūnaitijas centrs. Tā atrodas pie autoceļa Via Baltica (Lietuvas teritorijā: A10 Panevēža—Latvijas robeža), 40 kilometrus uz dienvidiem no Latvijas robežas, 26 km uz ziemeļiem no Panevēžas un 14 km uz dienvidiem no Pasvales, Istras upītes abos krastos. Saskaņā ar 2011. gada tautas skaitīšanu tajā dzīvoja 855 cilvēki.
Miestā ir 1818. gadā celta baznīca, bijušā karmelītu klostera ēka, ģimnāzija, bibliotēka, pasts, ambulance, bijušās vējdzirnavas (valsts tehnikas piemineklis).
Vēsture
Apdzīvota vieta pirmoreiz pieminēta 1556. gadā un attīstījās līdz ar karmelītu klostera izveidi 17. gadsimtā. Pirmā baznīca Pumpēnos uzcelta, pēc vienas versijas, ne vēlāk kā 1638. gadā, jo ar šo gadu marķēts viens no tās zvaniem, vai 1665. gadā. 1770. gadā koka klosteris nodega, un 1797. gadā tas atkārtojās, 1827. gadā tika uzbūvēta vienstāva ķieģeļu ēka.
1782. gadā tika atvērta draudzes skola. 1792. gadā miests saņēma Magdeburgas pilsētas tiesības.
17. gadsimta vidū Pumpēnos sāka apmesties arī ebreji, izveidojot tur vienu no vecākajām viņu apmetnēm Lietuvā. 19. gadsimta sākumā ebrejus apvainoja rituālā kristiešu zēna slepkavībā, un rabīns, lai glābtu citus nepamatoti aizdomās turamos, pieteicās par vainīgo un tika dzīvs sadedzināts.
Pēc 1831. gada poļu sacelšanās apspiešanas Krievijas valdība atņēma klosterim piederošo Baņoņu muižu un slēdza klosteri.
Pilsētiņa vairākkārt cieta ugunsgrēkos — 1846., 1856., 1881. and 1915. gadā.
1897.—1898. gadā pilsētā no 1480 iedzīvotājiem 67% bija ebreji, bija ebreju skola un divas nabagmājas. Smago ekonomisko apstākļu dēļ daudzi jaunieši emigrēja, galvenokārt uz Dienvidāfriku.
Pēc Pirmā pasaules kara Pumpēni bija smagi cietuši, daudzas mājas bija nodedzinātas. Pēc kara bēgļu atgriešanās sekoja jauns to emigrācijas vilnis uz karā necietušajiem kontinentiem.
1919. gadā teritoriālās reformas rezultātā Pumpēni kļuva par pagasta centru Pasvales apriņķī. Starpkaru periodā tie tika saukti par Pumpeniem (lt). 1923. gadā Pumpenos bija 110 mājas un 1139 iedzīvotāji, no tiem 33% ebreju. 1924. gadā no sarkanajiem ķieģeļiem tika uzceltas 12 m augstas vējdzirnavas. 1939. gadā iedzīvotāju skaits sasniedza 1400. Bija 2 ādas darbnīcas, 3 zāģētavas, elektrostacija, ķieģeļnīca, sierotava.
1941. gada jūlijā visi pilsētas ebreji tika sadzīti geto un 26. augustā nogalināti.
Pēc Otrā pasaules kara padomju okupācijas gados no 1946. līdz 1953. gadam Pumpēnos un to apkaimē tika veiktas lielas masu deportācijas, no pagasta tika izsūtīti ap 400 cilvēku. Šajā laikā apkaimē darbojās Lietuvas partizānu Aļģimanta kara apriņķa Zaļā komanda Vītauta Česnakaviča, vēlāk Jona Janiševiča vadībā.
1659. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1659. gada notikumi Latvijā''', kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, kurš nebija pakļauts Kurzemes hercogistei. Vidzemes vēsturiskā zeme bija Zviedru Vidzemes sastāvā, bet Latgales vēsturiskā zeme Poļu Vidzemes jeb Inflantijas sastāvā. Turpinājās Otrais Ziemeļu karš.
Notikumi
1659. gada 9. oktobrī zviedru sagūstīto Kurzemes un Zemgales hercogu Jēkabu un viņa ģimeni no Jelgavas pārveda uz Rīgu, bet 1659. gada 9. augustā deportēja uz Ivangorodas cietoksni Ingrijas rietumos. Šajā laikā Nīderlande, kas bija pieteikusi karu Zviedrijai, ieņēma Kurzemes hercogistei piederošo Tobago koloniju, bet zviedru uzpirktie pirāti ieņēma Jēkaba fortu Gambijā. Roberta Duglasa komandētā Zviedrijas armija okupēja Zemgali un daļu Kurzemes līdz 1659. gada beigām, kad tos piespieda atkāpties lietuviešu karaspēks kopā ar latviešu zemessargiem. Zviedru Jelgavas pils garnizons kapitulēja tikai 1660. gada janvārī.
Ziemassvētku pamiers
Ziemassvētku pamiers (de, fr) bija plaši izplatīts, bet neoficiāls pamiers Pirmā pasaules kara Rietumu frontē ap 1914. gada Ziemassvētkiem.
Nedēļā pirms svētkiem vācu un britu karavīri šķērsoja tranšejas, lai apsveiktu viens otru un parunātos. Vairākās vietās abu pušu karavīri Ziemassvētku vakarā vai Ziemassvētku dienā apmainījās ar suvenīriem un ēdienu. Bija kopīgas apbedīšanas ceremonijas, ieslodzīto apmaiņas darījumi, vairākas tikšanās beidzās ar korāļu dziedāšanu. Karavīri spēlēja futbolu cits ar citu. Tomēr mierīgā uzvedība nebija sastopama visur, dažās vietās kaujas netika pārtrauktas. Dažas vienības saglabāja pamieru arī nākamajā gadā, tomēr tas nebija tik plaši izplatīts kā 1914. gadā, daļēji augsto komandieru skaidro pavēļu, kas aizliedza brālību, dēļ. 1916. gadā neizdevās "noslēgt" pamieru, jo bija strauji pieaugusi karadarbība.
Vidrižu iela
Vidrižu iela var būt:
Zikas vīruss
Zikas vīruss ir viens no Flaviviridae dzimtas vīrusiem, kas izplatās ar Aedes ģints odu starpniecību un tiek nodots arī seksuāli transmisīvā ceļā. Cilvēkiem Zikas vīruss izraisa vieglu drudzi, ko neuzskata par dzīvībai bīstamu. To sauc par Zikas drudzi vai Zikas slimību. Pasaulē satraukumu radījusi atrastā saistība, ka grūtniecības laikā ar Zikas slimību inficētajām mātēm dzimst bērni ar mikrocefāliju.
Biežākie Zikas vīrusa infekcijas simptomi ir mērenas galvassāpes, masalveida izsitumi, drudzis, konjunktivīts un locītavu sāpes, ko parasti ārstē ar paracetamolu. Nav reģistrēts neviens nāves gadījums vīrusa dēļ.
Amēbas
Amēbas (Amoeba) ir mikroskopisku vienšūnas organismu ģints, kas ietilpst Amoebidae dzimtā. Agrāk amēbas tika klasificētas sarkodīnvicaiņu tipā sakņkāju virsklasē, bet pašlaik speciālisti sliecas tās izdalīt atsevišķā Amoebozoa tipā. Amēbu ārējais izskats pastāvīgi mainās, jo nepārtraukti veidojas pseidopodijas (māņkājiņas), ar kuru palīdzību tās pārvietojas. Amēbu veido viena šūna, kuru no ārpuses ierobežo membrāna un tās iekšpusē atrodas citoplazma, kurā ir visi amēbām nepieciešamie organoīdi. Tās vairojas mitozes procesā, bezdzimumiski.
Mūsdienās, kā vienu no eikariotisko šūnu pārstāvjiem, pēta amēbu, kurai nav mitohondriju, bet ir endosimbiotiskas aerobas baktērijas un tai ir iespējams oksidatīvs metabolisms.
Viktors Meļņičenko
Viktors Meļņičenko (uk; dzimis, miris ) bija ukraiņu, pirms tam padomju, šaha problēmists un žurnālists.
1963. gadā beidzis Odesas Universitāti, 1976. gadā Ukrainas Komunistiskās partijas Augstāko partijas skolas žurnālistikas nodaļu.
Šaha kompozīcija
Ar kompozīciju nodarbojies no 1956. gada. Publicējis vairāk nekā 300 šaha kompozīcijas, galvenokārt divvilčus un trīsvilčus. Astoņu PSRS individuālo čempionātu dalībnieks, 14. čempionāta (1978) uzvarētājs un 18. čempionāta (1986) sudraba medaļas ieguvējs divvilču žanrā, seškārtējs PSRS Bruņoto spēku čempions, četrkārtējs Ukrainas čempions. PSRS sporta meistars šaha kompozīcijā (1971).
No 1984. gada starptautiskais tiesnesis un no 1989. gada starptautiskais meistars šaha kompozīcijā.
Piemērs
Lai tuvinātu šaha kompozīciju praktiskam šaham, dažreiz savos uzdevumos Viktors Meļņičenko izmantoja šaha partijās redzētus motīvus.
Partija Tāls — Portišs (diagramma Nr. 1) ierosināja viņu izveidot šādu trīsvilci (diagramma Nr.2).
Kokneses novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Kokneses novada pašvaldības vadītāji. Kokneses novads tika izveidots 2009. gada 1. jūlijā, apvienojot Bebru, Iršu un Kokneses pagastiem.
Uzskaitījums
{{legend| #BA55D3| Tautas partija, Pilsoniskā savienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #FFE4B5| Tautas partija, Latvijas Zaļā partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #ADFF2F| Latvijas Zaļā partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #99CC33| Vienotība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #FFDE00| Latvijas attīstībai |border=1px solid #AAAAAA}}
Oskars Jankus
Oskars Eduards Jankus ( — ) bija Latvijas politiķis. Bijis 3. un 4. Saeimas deputāts, Latvijas Komunistiskās partijas biedrs.
Biogrāfija
Oskars Jankus piedzima Liepājā. Nav ieguvis augstāko izglītību.
1928. gadā ievēlēts 3. Saeimā no Strādnieku un zemnieku partijas (Latvijas Komunistiskās partijas) saraksta. Liepājas apgabaltiesa viņam piesprieda 4 gadus cietumā par šķiru naida sludināšanu, taču Jankus sodu tā arī neizcieta. 1931. gadā ievēlēts 4. Saeimā. Ilgu laiku neapmeklēja sēdes, jo bija slims ar tuberkulozi. 1932. gada oktobrī no mandāta atteicies. Devies uz PSRS.
arestēts par dalību "pretpadomiskā trockiskā teroristu organizācijā". viņam piespriests un izpildīts nāvessods nošaujot. Apglabāts masu kapā Maskavas Donas kapsētā. ar PSRS Augstākās Padomes Kara kolēģijas lēmumu reabilitēts.
Jānis Macītis
Jānis Macītis (1913-1940) bija latviešu karavīrs robežsargs. Viens no Masļenku robežincidentā kritušajiem latviešu robežsargiem.
Biogrāfija
Jānis Macītis ir dzimis 1913. gada 11. jūnijā Skrundā. 1935-1936. gadā dienējis Latvijas armijā, 2. Ventspils kājnieku pulkā. Beidzis pulka sakaru kursus. 1939. gada septembrī iekļuvis Latvijas rezerves armijas iesaucamo sarakstos un iekļauts 3. Jelgavas kājnieku pulka ložmetēju rotā. Tā paša gada novembrī atvaļināts.
1940. gada 8. maijā uzsācis dienestu Robežsargu brigādes 3. Abrenes bataljona 1. rotas 2. sardzē. Dienesta vieta: Augšpils pagasta Masļenkos. Kritis sadursmē ar NKVD uzbrucējiem 1940. gada 15. jūnija rītausmā. Apbedīts Kuldīgas apriņķa Sātiņu kapsētā.
Masļenku robežincidents
Jānis Macītis, atrodoties apgaitā, bija pirmais kurš pamanīja Ludzas upi šķērsojušos uzbrucējus. Visticamāk, viņš rīkojās saskaņā ar instrukciju un skaļi uzsauca pārkāpējiem. Tajā brīdī viens no uzbrucējiem izšāva kārtu no automātiskā ieroča Macīša virzienā un viņš tika smagi ievainots. Par spīti smagajam ievainojumam Macītis bija mēģinājis sasniegt sardzes ēku, bet tumsā uzkāpa vienam no uzbrucēju izliktajiem granātu saišķiem, kas bija izvietoti ap ēku. Eksplozijā viņam tika norauta pēda.
Krusti (Kantinieku pagasts)
Krusti ir ciems Kantinieku pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 237 km attālumā no Rīgas.
Vāveres iela
Vāveres iela var būt:
Aktīvi
Aktīvi ir termins grāmatvedībā, kas raksturo ekonomiskos līdzekļus. Aktīvi ir resursi, kurus uzņēmums ieguvis savā īpašumā iepriekšējas darbības rezultātā un kurus uzņēmumam ir iespējams izmantot nākotnē, lai turpinātu ekonomisko darbību. Aktīvi iekļauj, piemēram, uzņēmuma inventāru, ēkas un zemes gabalus, aizdevumus citiem uzņēmumiem, nepabeigto un gatavo ražojumu krājumus un rezerves, skaidras naudas uzkrājumus utt.
Džordžīno Veinaldums
Džordžīno Veinaldums (dzimis ) ir Nīderlandes futbolists, pussargs, Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada spēlē Itālijas A sērijas kluba AS Roma sastāvā.
Sasniegumi
Feyenoord
PSV Eindhoven
Liverpool
Paris Saint-Germain
AS Roma
Garezers
Garezers var būt:
Pasaules U-17 čempionāts basketbolā sievietēm
Pasaules čempionāts basketbolā sieviešu U-17 izlasēm ir basketbola turnīrs Pasaules sieviešu basketbola izlasēm, kuru sastāvā ir 17 gadus vecas un jaunākas basketbolistes. Čempionāts notiek kopš 2010. gada un tiek organizēts ik pēc diviem gadiem.
2016. gada Pasaules čempionātam ir kvalificējusies arī Latvijas izlase.
1661. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1661. gada notikumi Latvijā''', kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, kurš no 1661. gada 25. februāra bija personālūnijā ar Kurzemes un Zemgales hercogu, saglabājot savu autonomiju, statūtus, landtāgu un tiesu. Vidzemes vēsturiskā zeme bija Zviedru Vidzemes sastāvā, bet Latgales vēsturiskā zeme Poļu Vidzemes jeb Inflantijas sastāvā. 1661. gada 21. jūnijā parakstītais Kardisas miera līgums pārtrauca karu starp Zviedriju un Krieviju, līdz ar to beidzās Otrais Ziemeļu karš.
Cīņa
Cīņa var būt:
1944. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona
Komandas
Salīdzinot ar 1943. gada sezonu, Virslīgas komandu sastāvā notika būtiskas pārmaiņas. Reģionu meistarvienību turnīra rezultātā vēl 1943. gada rudenī vietu Virslīgā atguva Daugavieši, pārspējot Cēsu SB futbolistus. . Pēdējo divu vietu īpašniecēm — LDzB un Jelgavas SB bija jāpiedalās kvalifikācijas turnīrā. Jelgavas komanda no dalības atteicās, bet LDzB jau pirmajā atlases kārtā zaudēja Auseklis. Kvalifikācijas turnīrā uzvarēja un vietu Virslīgā izcīnīja Ausekļa komanda. Visubeidzot, ar vadības lēmumu vietu virslīgā ieguva vācu karavīru vienība Lure.
Turnīra gaita
Virslīgas turnīrs sākās maija sākumā, ātri izkristalizējoties līderu grupai: ASK, RFK un Olimpijai. RFK savstarpējā spēlē uzvarēja divu iepriekšējo gadu čempioni ASK ar 3:1, kamēr pret Olimpiju Klubam nācās samierināties ar zaudējumu 0:3 (tiesa, faktiski tika nospēlētas tikai 45 minūtes, pēc kurām pie šāda rezultāta lietus dēļ spēle tika pārtraukta). Kara dēļ neizdevās pabeigt pat pirmo turnīra riņķi. Sešās aizvadītajās spēlēs ar 10 vārtu guvumiem atzīmējās ASK uzbrucējs Reinholds Riekstiņš.
Kajaks (nozīmju atdalīšana)
Kajaks var būt:
Kroņu iela
Kroņu iela var būt:
Fazānu iela
Fazānu iela var būt:
Raiskuma iela
Raiskuma iela var būt:
Londonas tilts
<mapframe text="Londonas tilts" width=260 height=260 zoom=16 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q130206" }
Londonas tilts (en) ir nosaukums vairākiem tiltiem dažādos laika posmos pāri Temzai, kas savienoja Londonas Sitiju ar Sautvorku. Pašreizējais Londonas tilts tika atklāts. Nākamais tilts lejpus pa Temzas straumi ir Tauera tilts, bet augšup pa straumi atrodas Kenonstrītas dzelzceļa tilts (Cannon Street Railway Bridge).
Uz tilta un tā apkārtnē divas reizes ir bijuši teroristu uzbrukumi — 2017. gadā gāja bojā 11 cilvēki (3 no tiem bija uzbrucēji), bet 2019. gada uzbrukumā gāja bojā 3 cilvēki (viens no tiem bija terorists).