cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Boriss Akuņins
Apbalvojumi
2009. gadā saņēma Japānas imperatora Uzlecošās Saules ordeni.
Darbi
Erasta Fandorina piedzīvojumi.
Provinciālais detektīvs.
Maģistra piedzīvojumi (ciklā darbojas Fandorina senči un pēcteči).
Žanri (ciklā darbojas Fandorina pēcteči un senči).
Nāve brālībai.
Atsevišķas grāmatas.
Ar īsto vārdu.
Leo
LEO vai Leo var būt:
Rožē Martēns di Gārs
Rožē Martēns di Gārs (, dzimis, miris ) bija franču rakstnieks.
Madonnas albumu diskogrāfija
Albumi
Visi oficiāli izlaistie albumi un to augstākās vietas sekojošajos topos:
UMA
UMA vai UMa var būt:
Brunava
Brunava (agrāk arī Brunavišķi) ir apdzīvota vieta Bauskas novada Brunavas pagastā. Izvietojusies Mēmeles kreisajā krastā pie Kalnadruvu grāvja ietekas 16 km no novada centra Bauskas un 83 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Brunavas (Brunavišķu) muižas centra. 1933. gadā piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss. Brunavā atrodas pasts un katoļu baznīca.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Koalīcija
Koalīcija (la — 'savienība'), pazīstama arī kā alianse, ir pagaidu militāra vai politiska savienība starp divām vai vairākām personām, politiskajām partijām un valstīm kopīgai rīcībai pret kādu citu valsti vai izveidotu indivīdu un politisko partiju grupu.
Koalīcijas (militāras vai politiskas) bieži vien tiek veidotas apstākļos, kad attiecīgie indivīdi, politiskās partijas vai valstis saprot, ka nospraustos mērķus nebūs iespējams sasniegt pašu spēkiem. Līdz ar to tās parasti ir spiestas meklēt atbalstu šāda veida pagaidu kopīgās savienībās.
Sinonīmu apzīmējumi vārdam "koalīcija" ir alianse, savienība, asociācija, bloks, līga, federācija, konfederācija u.tml.
Jūras bioloģija
Jūras bioloģija (arī bioloģiskā okeanogrāfija) ir bioloģijas un okeanogrāfijas robežnozare, daļa no hidrobioloģijas. Tā ir zinātne par jūras ekosistēmām, kas pēta jūru un okeānu organismus un to ekoloģisko mijiedarbību. Par jūras bioloģiju sauc arī Pasaules okeāna bioloģisko norišu un procesu kopumu.
Romas klubs
Romas klubs ir 1968. gadā izveidota starptautiska nekomerciāla organizācija, kura apvieno zinātniekus, sabiedriskos darbiniekus, juristus un uzņēmējus no vairāk nekā 30 valstīm. Kluba mērķis — izvērtēt stāvokli ekonomikā, ekoloģijā, demogrāfijā un citās jomās, kā arī futuroloģiski noteikt nākotnes perspektīvas. Kluba dalībnieki, ņemot vērā tādus faktorus kā pasaules iedzīvotāju demogrāfiskos rādītājus, dabas resursus, kapitālieguldījumus, neatjaunojamo resursu izmantošanu, vides piesārņojumu un pārtikas preču ražošanu, izmantojot matemātisko modelēšanu, globālo pieeju un daudzfaktoru sistēmanalīzi, mēģina izveidot pasaules plānošanas principus, modelēt iespējamās attīstības alternatīvas un dot valdībām rekomendācijas problēmu risināšanai. Savos ziņojumos klubs mēģināja dot visaptverošas prognozes. Kopš XX gs. 80. gadu sākuma Romas klubs sašaurinājis pētījuma priekšmetu un pievērsies reģionu, pat atsevišķu valstu pretrunu un to pārvarēšanas ceļu analīzei, konkrētu, sabiedrībai nozīmīgu parādību un to attīstības rezultātu izpētei.
Kluba izveidošanas iniciators bija itāliešu rūpnieks Aurēlio Pečei (Aurelio Peccei, 1908—1984), «Fiat» firmas valdes loceklis.
Pētījumi
Pirmo ziņojumu „Pieauguma robežas” (Limits to Growth) 1970. gadā izveidoja Dr. D. Medouza (Masačūsetsas Tehnoloģiju institūts) vadītā pētnieku grupa. Ar datoru tika modelēti iespējamie pasaules attīstības varianti. Secinājumi nebija iepriecinoši: mūsdienu civilizācijai pastāv pieauguma limiti, kurus nosaka pati daba, un cilvēkiem, ja viņi grib izdzīvot, ir jādomā par to robežu, aiz kuras sākas neparedzamas sekas. D. Medouzs piedāvā: regulēt un stabilizēt apdzīvotības līmeni un kapitāla izaugsmi, nodrošināt nepieciešamās lauksaimniecības produkcijas ražošanu, resursu patēriņu un ekoloģiskās situācijas līdzsvarošanu. 1972. gadā pētījumu rezultāti tika izdoti grāmatā "Aiz pieauguma robežām".
Lyr
Lyr vai LYR var būt:
Romas klubs
Pētījumi
Otrajā ziņojumā „Cilvēce krustcelēs” 1974. gadā izmantoja jaunu, sarežģītu sistēmu analīzes un skaitliskās novērtēšanas metodiku, ko izveidojis Mesarovičs (Klīvlenda, ASV), un tika secināts, ka, saglabājoties pašreizējām pasaules attīstības tendencēm, kļūs neizbēgami reģionāli konflikti, kuri notiek agrāk, nekā to paredzēja pirmais ziņojums. Uzsvērts, ka izdzīvošanas stratēģija nav globālā līdzsvara sasniegšana, bet pāreja uz organisku (ierobežotu) pieaugumu, t.i., dažādu pasaules sistēmas daļu diferencētu attīstību.
Bilgoraja
Bilgoraja (pl) ir pilsēta Polijas austrumos, Ļubļinas vojevodistē, apmēram 80 km no Ukrainas robežas uz dienvidrietumiem no Zamoscas.
Ebreju rakstnieka Izraēla Džošua Zingera (Israel Joshua Singer, 1893—1944) dzimtā pilsēta. Viņa brālis bija Nobela prēmijas literatūrā laurāts Īzaks Baševiss Zingers, kurš jaunības dienas arī pavadīja šajā pilsētā.
Klistrons
Klistrons (el — 'bangot, viļņot' + elektrons) — vakuuma elektroierīce (elektronu lampa) mikroviļņu (t. sk. SAF, UHF) pastiprināšanai. Mazjaudas klistroni tiek izmantoti kā pastiprinātāji virszemes mikroviļņu komunikācijas posmiem. Lieljaudas klistronus izmanto kā izejas elektronu lampas UHF televīzijas, satelītu komunikācijas un radaru raidītājos, kā arī modernos daļiņu paātrinātājos.
Vēsture
Pirmās klistronu konstrukcijas izveidoja 1938. gadā Rasels un Zigurds Variani.
Klistronu tipi
Klistronus iedala dreifa klistronos un atstarotājklistronos (refleksklistronos).
Atstarotājklistronā izmanto tikai vienu rezonatoru, caur kuru elektronu plūsma iet divreiz, atstarojoties no speciāla atstarotājelektroda. Atstārotājklistronus lieto dažādā elektroniskā aparatūrā kā mazjaudīgus augstfrekvences ģeneratorus. Tā kā tiem ir mazs lietderības koeficients, lielas jaudas ar tiem iegūt nevar. Tos izmanto kā SAF uztvērēju heterodīnus, mēraparatūrā, mazjaudas raidītājos. Atstārotājklistroni ir konstruktīvi vienkārši, droši darbā, tiem nav vajadzīga ārēja fokusējošā sistēma un to frekvence ir elektroniski maināma. Mūsdienās atstarotājklistronus aizstāj pusvadītāju SAF ģeneratori (sk. Ganna diode).
Klistronu pielietošana
Mūsdienu sistēmās klistronus izmanto frekvencēm no simtiem MHz (UHF) līdz simtiem GHz. Tie kalpo radaros, satelītu komunikācijā un lieljaudas platjoslas komunikācijā (TV apraidē), medicīnā (apstarojošā onkoloģija) un augsto enerģiju fizikā (daļiņu paātrinātājos un eksperimentālos reaktoros). Piemēram, slavenajā Stenforda Universitātes lineārajā paātrinātājā SLAC izmanto klistronus ar izejas jaudu no 50 megavatiem (impulss) un 50 kilovatiem (vidējā jauda) 2856 MHz frekvencē. Aresibo radioteleskopam izmanto divus klistronus ar kopējo jaudu 1 MW nepārtrauktā režīmā frekvencē 2380 MHz.
Mokšu valoda
Saskaņā ar 2010. gada Krievijas tautas skaitīšanas rezultātiem Krievijas Federācijas teritorijā bija 2030 mokšu valodas pratēju. Citi avoti gan sniedz informāciju par ievērojami lielāku pratēju skaitu: aptuveni 614 000.
Kopš 2006. gada Mordovijā erzju vai mokšu valoda (atkarībā no skolotāja pieejamības) ir ieviesta kā obligāts mācību priekšmets visās skolās no 2. līdz 6. klasei pa 2 stundām nedēļā.
Valodas piemērs
Fragments no Apustuļu darbiem mokšu valodā (tekstam ir pieejami arī izrunas audiofaili) ar tulkojumu latviešu valodā.
Pivņičnazdroja
Pivņičnazdroja (, līdz 1999. gadam Pivņična (Piwniczna)) ir pilsēta Polijas dienvidos, Mazpolijas vojevodistē uz dienvidiem no Novi Sončas, pie Popradas upes, netālu no Slovākijas robežas.
Guansji Džuanu autonomais reģions
Guansji Džuanu autonomais reģions (zh, ; za) ir viens no Ķīnas 5 autonomajiem reģioniem. Province atrodas starp Ķīnas dienvidos. Robežojas ar Vjetnamu un četrām Ķīnas provincēm: Juņnaņu, Guidžou, Hunaņu un Guandunu. Dienvidos to apskalo Dienvidķīnas jūras Bakbo līcis. Autonomā reģiona administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Naņnina. 2010. gadā Guansji dzīvoja 46,03 miljoni iedzīvotāju, no kuriem 62% ir haņi, 32% — džuani, 3% — jao un 1% — miao.
Pavo
Pavo var būt:
SKS 26. ekspedīcija
'''SKS 26. ekspedīcija' ( jeb ISS-26'') bija Krievijas, ASV un Eiropas kosmonautu ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) no līdz.
Lidojuma gaita
Maiņas pieņemšana no 25. ekspedīcijas notika. Daglass Vīloks nodeva stacijas komandēšanu Skotam Kelijam.
no Baikonuras kosmodroma startēja kosmosa kuģis Sojuz TMA-20. Tas ar SKS saslēdzās 17. decembrī. Stacijā ieradās D. Kondratjevs, K. Kolmena, P. Nespoli.
Naktī no 14. uz 15. martu notika stacijas vadības nodošana SKS 27. ekspedīcijas komandierim Dmitrijam Kondratjevam.
16. martā kosmosa kuģis Sojuz TMA-01M atvienojās no stacijas un noalaidās uz zemes.
Denveras "Nuggets" (1948—1950)
Denveras "Nuggets" (en) bija profesionāls ASV basketbola klubs, kas bija bāzēts Denverā, Kolorādo štatā, ASV. Sākotnēji klubs spēlēja Nacionālajā basketbola līgā no 1948. līdz 1949. gadam. 1949.—1950. gada sezonu tas aizvadīja Nacionālajā basketbola asociācijā. Mājas spēles komanda aizvadīja Auditorium Arena arēnā. Šis bija pirmais profesionālais klubs Kolorādo štatā.
Tartāra ezers
Tartāra ezers (ar, Buhayrat ath Tharthār) ir ūdenskrātuve Irākā, 120 km ziemeļrietumos no Bagdādes. Izvietojies dabiskā ieplakā Tigras un Eifratas starpupē.
Ar īpaša dambja palīdzību pie Sāmarras pilsētas pa kanālu no Tigras upes uz Tartāra ezeru tiek novirzīts plūdu ūdens, pasargājot no plūdiem Bagdādi. Pārvads izbūvēts 1950. gados, no 1985. gada uz ezeru iespējams novadīt arī Eifratas ūdeņus. Ezers ne tikai pasargā Irākas pilsētas no plūdiem bet kalpo arī apūdeņošanai. Pirms ūdenskrātuves izveides šeit atradās mazāks ezers.
Dziļš, satur maz barības vielu, krastos rets augājs.
Tomass Hendriks Ilvess
Tomass Hendriks Ilvess (et; dzimis Stokholmā, Zviedrijā) ir bijušais Igaunijas prezidents. Iepriekš darbojies kā žurnālists un diplomāts, 1990. gados bija Igaunijas Sociāldemokrātiskās partijas līderis, vēlāk — Eiropas parlamenta deputāts. Igaunijas prezidenta amatā Ilvess darbojās kopš 2006. gada 9. oktobra, 2011. gada 29. augustā viņš tika pārvēlēts uz otro prezidentūras termiņu.
Bērnība un izglītība
Ilvess ir dzimis Stokholmā, Zviedrijā; viņa vecāki bija igauņu bēgļi. Viņš uzauga ASV, ieguva grādu psiholoģijā Kolumbijas un Pensilvānijas universitātēs.
Karjera
1996. gada decembrī Ilvess kļuva par Igaunijas ārlietu ministru, esot šajā amatā līdz 1998. gada septembrim, kad kļuva par mazās opozīcijas Zemnieku partijas vadītāju. Drīz Ilvess kļuva par Tautas partijas (reformētās Zemnieku partijas) vadītāju, kas apvienojās ar Sociāldemokrātisko partiju. 1999. gada martā viņš atkal atgriezās ārlietu ministra amatā, kurā sabija līdz 2002. gadam, kad izjuka valdošā koalīcija. Ilvess atbalstīja Igaunijas iestāšanos Eiropas Savienībā un vadīja pārrunas ar Savienību, kas noveda pie Igaunijas iestāšanās tajā 2004. gada 1. maijā. 2003. gadā Ilvess tika ievēlēts Eiroparlamentā, par pilntiesīgu tā deputātu kļūstot 2004. gada 1. maijā. Eiroparlamentā Ilvess bija Eiropas Sociālistiskās partijas sastāvā.
Prezidenta vēlēšanas
2006. gada 23. maijā Ilvesu prezidenta vēlēšanām izvirzīja Reformu partija, Tēvzemes savienība un Sociāldemokrātiskā partija. 29. augustā Ilvess bija vienīgais kandidāts prezidenta vēlēšanu otrajā un trešajā kārtā, tādējādi viņš ieguva 64 no 65 nodotajām balsīm (vēlēšanas boikotēja Centra partija un Tautas savienība). Tā kā netika sasniegtas 2/3 no Rīgikogu (Igaunijas parlamenta) deputātu balsīm, viņa kandidatūra tika pārcelta uz nākamo vēlēšanu kārtu Elektorātu asamblejā. 23. septembrī Ilvess saņēma 174 balsis Elektorātu asamblejas balsojumā un kļuva par Igaunijas ceturto prezidentu.
Ilvesa piecu gadu prezidentūras termiņš sākās 2006. gada 9. oktobrī. Pats Ilvess sacījis, ka savu darbību galvenokārt vērsīs ārpolitikā.
2011. gada 29. augustā viņš tika pārvēlēts uz otro prezidentūras termiņu.
Privātā dzīve
Ilvess ir trīs reiz precējies. Ar pirmo sievu Meriju Buloku, amerikāņu psiholoģi, ir divi bērni: dēls, 1987. gadā dzimušais Lūkass Kristjans, kurš 2009. gadā absolvēja Stenforda Universitāti, un meita Jūlija Kristīne, kas dzimusi 1992. gadā.
2004. gadā Ilvess apprecēja savu partneri — Evelīnu Intu-Lambotu, ar kuru ir meita Kadri Keiu, kas dzimusi 2003. gadā. 2015. gada 17. aprīlī Ilvess paziņoja par laulības ar Evelīnu Ilvesu šķiršanu tā paša gada 30. aprīlī, kas noticis ilgstošās nošķirtības dēļ.
2015. gada 7. decembrī Ilvess paziņoja par saderināšanos, bet 2016. gada 2. janvārī salaulājās ar latvieti Ievu Kupci. 2016. gada 28. novembrī Ievai piedzima dēls Hanss Hendriks Ilvess.
Kaķu dzimta
Kaķu dzimta (Felidae) ir plēsēju kārtas (Carnivora) kaķveidīgie (Feliformia) zīdītāji. Kaķu dzimtas plēsēji ir izteikti gaļēdāji, kas augu izcelsmes barību lieto ļoti maz vai nelieto vispār. No 13 plēsēju dzimtām tikai airkāji (Pinnipedia) ir tikpat plēsīgi kā kaķu dzimtas sugas. No pasaules 10 plēsīgākajiem dzīvniekiem lauva (Panthera leo) ieņem otro vietu, uzreiz aiz lielās baltās haizivs.
Kaķu dzimtas dzīvnieki ir sastopami gandrīz visos kontinentos, izņemot Austrāliju un Antarktīdu. Latvijā savvaļā bez savvaļas mājas kaķiem (Felis silvestris catus) dzīvo tikai viena kaķu dzimtas suga - Eirāzijas lūsis (Lynx lynx). Pēc 2005. gada uzskaites datiem Latvijā mājo 500—700 lūši. Visbiežāk tie ir sastopami Vidzemē un Kurzemē. Meža kaķis (Felis silvestris silvestris), kas sastopams Eiropas lielākajā daļā, Latvijā tāpat kā Skandināvijā nav sastopams.
Evolūcija
Pirmie kaķu dzimtas dzīvnieki dzīvoja oligocēna laikā pirms 25 miljoniem gadu Āzijā. Aizvēsturē kaķu dzimtai bija vēl trešā apakšdzimta — zobenzobu tīģeru apakšdzimta (Machairodontinae), kura apvienoja dažādas zobenzobu tīģeru sugas, no kuriem pazīstamākās ir zobenzobu tīģeru ģints (Smilodon) sugas. Aizvēsturiskie kaķveidīgie dzīvnieki kā Thylacosmilus un pseidozobenzobu tīģeri (Nimravidae), lai arī ārēji ir ļoti līdzīgi zobenzobu tīģeriem Machairodontinae, tomēr ir izdalīta atsevišķās dzimtās.
Ģenētiskie atklājumi
Visām mūsdienās dzīvojošām sugām senatnē ir bijis viens priekštecis. DNS pētījumi ir pierādījuši, ka kaķu dzimtas senākā ģints ir panteru ģints (Panthera), kurā vecākā suga ir tīģeris (Panthera tigris). Bet dzimtas jaunākā ģints ir kaķu ģints (Felis). Ir noskaidrots, ka 60% no mūsdienās dzīvojošām sugām ir izveidojušās pēdējo miljons gadu laikā. Ģenētiskie pētījumi arī pierāda, ka kaķu dzimtā ir 8 attīstības līnijas:
Izskats un īpašības
Kaķu dzimtas dzīvniekiem ķermenis ir slaids, lokans un spēcīgs, ar labi attīstītām kājām. Sugu izmēri ir ļoti dažādi. Kaķu dzimtas dzīvnieki var būt gan mazi, gan samērā lieli. Mazākais no visiem ir melnkāju kaķis (Felis nigripes), kura mātītes ķermeņa garums var būt 35 cm un svars 1 kg. Lielākais ir Amūras tīģeris (Panthera tigris altaica), kura tēviņa ķermenis var sasniegt 3,3 m un svars 300 kg.
Kāju pēdas noapaļotas un mīkstas, kaķu dzimtas dzīvnieki ir pirkstmiņi. Priekškājām — 5 pirksti, pakaļkājām — 4 pirksti. Visām sugām ir asi, stipri izliekti un ievelkami nagi. Dažām sugām nagi paliek daļēji paslēpti ķepās, piemēram, gepardam. Uzskats, ka gepards nespēj ievilkt nagus, ir maldīgs. Lai gan tā nagu ievilkšanas mehānisms darbojas tāpat kā citiem kaķiem, tam trūkst pašas ārējās ādas kārtiņas ap nagiem, tādēļ, kad gepards ir ievilcis nagus, to galiņi joprojām ir vēl ārā.<ref name="ap">O'Brien, S., D. Wildt, M. Bush (1986). "The Cheetah in Genetic Peril". Scientific American 254: 68–76. Šādi nagi kaķu dzimtā ir vēl Āzijas zvejniekkaķim (Prionailurus viverrinus), plakangalvas kaķim (Prionailurus planiceps) un Iriomotes kaķim (Prionailurus iriomotensis). Nagi parasti tiek ievilkti, kad dzīvnieks ir mierīgs un relaksēts. Kad tiek sasprindzināti pirkstu muskuļi, nagi izlien uz āru.
Kaķu dzimtas dzīvniekiem ir augstu velvēta piere un salīdzinoši ar citiem plēsējiem īss purns. Tiem ir ļoti spēcīgi žokļu muskuļi. Zobu skaits mazāks, kā citiem plēsējiem (28—30), tāpēc purns ir īss un galva izskatās ieapaļa. Izteikti plēsēju tipa zobu sistēma. Mēle pārklāta ar sīkiem, noasinātiem raga izaugumiem, kas palīdz nokasīt gaļu no kauliem un tīrīt kažoku. Aste lielākajai daļai ir gara, tā parasti ir viena trešdaļa vai puse no ķermeņa. Dažām sugām aste ir vēl garāka. Sniega leoparda (Uncia uncia) aste ir gandrīz vienā garumā ar ķermeni. Dažas sugas ir izņēmumi. Piemēram, lūšiem (Lynx) ir īsas astes.
Kažoka matojums
Krāsojums parasti ir no pelēcīga līdz rūsgani brūnam. Kažokam ir dažādi raksti, tas var būt strīpains, plankumains, punktains vai rozetveida. Dažām sugām kažoki ir vienkrāsaini bez rakstiem. Vienkrāsaina ir lauva, puma, karakals un ūdrkaķis. Vairākām sugām piemīt melānisms. Tas nozīmē, ka sugas ietvaros ir īpatņi ar melnu kažoku. Lielos kaķus, kas ir melni, parasti sauc par melnajām panterām. Visām kaķu dzimtas sugām ir melns "asaru celiņš", kas sākas pie acs kaktiņa un stiepjas virzienā uz purnu. Tas var būt samērā īss vai izteikts un garš kā gepardam. Apmatojums parasti ir īss, tomēr ziemeļu vai augstkalnu sugām tas ir samērā garš un biezs, piemēram, sniega leoparda matojums ir ļoti biezs.
Maņas
No maņu orgāniem vislabāk ir attīstīti dzirde un redze; oža ir vāja. Acis lielas, zīlītes vertikālas spraugas veidā. Kaķi ir spējīgi dzirdēt ļoti augstas frekvences skaņas — līdz 50 000 Hz (cilvēks līdz 20 000 Hz). Visiem kaķu dzimtas dzīvniekiem piemīt ģenētiska anomālija - tie nespēj sagaršot neko saldu.
Dzīvesveids
Visi kaķu dzimtas dzīvnieki, izņemot lauvu ir vientuļnieki, lai gan arī savvaļas mājas kaķi veido kolonijas. Kaķu dzimtas pārstāvjiem pārsvarā ir krēslas un nakts dzīvesveids. Apmēram trīs ceturtdaļas no visām sugām mājo mežos, un lielākā daļā spēj lieliski kāpt kokos. Tomēr kaķu dzimtas dzīvnieki ir sastopami dažādos biotopos, kalnus un tuksnešus ieskaitot. Kaķu dzimtas dzīvnieki ir pielāgojušies medījuma iegūšanai piezogoties, uzglūnot un uzbrūkot no neliela attāluma, retāk vajājot.
Neliela auguma sugas vairojas ik gadus vai pat biežāk (mājas kaķis); lielās reizi 2—3 gados. Nelielajām sugām metienā ir līdz 5—6 mazuļiem, bet lielajām 2—4 mazuļi. Tie dzimst akli un bezpalīdzīgi. Mazuļus audzina māte, tēvs rūpējas par tiem tikai retos gadījumos. Dzīves ilgums līdz 30 gadiem.
Razāzas ezers
Razāzas ezers (ar, ), arī Milha ezers (, — ‘sāls jūra’), ir liela ūdenskrātuve Irākas centrālajā daļā, 95 km dienvidrietumos no Bagdādes.
Ūdenskrātuve atrodas dabiskā ieplakā, uz kuru tiek novadīts Eifratas plūdu ūdens, novēršot Eifratas pārplūšanu tās blīvi apdzīvotajā lejtecē. Ūdenskrātuve izveidota 1970. gadu beigās. Salīdzinoši sekls ezers ar mainīgu līmeni. Tā kā ezera ūdens ir sāļš un tā līmenis mainīgs, maz piemērots rekreācijai. Ap ezeru tuksnesis, vietām krasti klinšaini. Ezera ūdens sāļums laika gaitā pieaug. Daudz salu, pussalu.
Lomu ciems
Lomu ciems bija administratīvi teritoriāla vienība Viļānu un Preiļu rajonos. 1945. gada 2. novembrī Rēzeknes apriņķa Galēnu pagastā izveidoja Lomu ciema padomi. 1949. gada 31. decembrī pēc pagasta likvidēšanas ciemu iekļāva Viļānu rajonā. 1962. gada 18. decembrī pēc Viļānu rajona likvidēšanas Lomu ciemu iekļāva Preiļu rajonā.
1954. gada 14. jūnijā Lomu ciemam pievienoja likvidēto Soboļevas ciemu.
Ciemu likvidēja 1973. gada 29. martā, tā teritoriju pievienojot Galēnu ciemam.
Gaisma (laikraksts)
Gaisma bija pirmais regulārais Latgales laikraksts latgaliešu valodā, kas radās pirmās nacionālās atmodas Latgalē sākumposmā 1905. gadā. Avīzes pirmais numurs nāca klajā 1905. gada 27. novembrī. To izdeva Pēterburgā. Laikraksta redaktors bija Francis Kemps. „Gaisma” iznāca vienu reizi nedēļā, tā apjoms bija 4 lappuses.
Laikraksta rašanās
Jau pirms drukas aizlieguma atcelšanas Francis Kemps tautiešus aicināja gatavoties latgaliešu avīzes izdošanai, pats 1903. gadā izmēģinot izdot nelegālo laikrakstu „Zvaigzne”. Atceļot drukas aizliegumu un parādoties preses brīvības aizmetņiem, viņš 1904. gadā izdeva kalendāru „Daugava”, ko drukāja Cēsīs J. Ozola drukātavā. Kalendārs kļuva pieprasīts un tautā iemīļots, tāpēc Francis Kemps nolēma ķerties pie avīzes radīšanas. Viņš sapulcināja eventuālos līdzstrādniekus un Muzikālās biedrības vadību, no kuriem guva atbalstu, bet biedrība laikraksta radīšanai bija gatava dot starta kapitālu. 1905. Gada rudenī Kemps iesniedza Iekšlietu ministrijai lūgumu atļaut izdot avīzi, ko saņēma 16. novembrī. Sākumā avīzes izdošanai problēmas sagādāja cenzūra, taču 24. novembrī stājās spēkā jauns rīkojums, paredzot vairākus atvieglojumus preses izdošanai, atceļot iepriekšējās cenzūras nepieciešamību un 1905. gada 27. novembrī iznāca avīzes pirmais numurs.
Laikraksta mērķi un mērķauditorija
Avīzes mērķauditorija bija vienkārši ļaudis – zemnieki, muižu kalpi, fabriku strādnieki, kuriem laikraksts solīja kļūt par to interešu aizstāvi, publicēt par tautas grūto dzīvi un dot zināšanas viņu apstākļu uzlabošanai.
Laikraksts „Gaisma” informēja par mērķiem, par kuriem tā cīnīsies: aizstāvēt un sargāt savu tautu, tās ticību un dzimto valodu; vest tautiešus pa miera ceļu pie lielākas skaidrības un turības; rādīt nabadzīgiem zemniekiem ceļu, kā tikt pie zemes un apgaismības; dzīvot saticībā ar visiem kaimiņiem un svešām ciltīm; neaiztikt svešu mantu; vienmēr būt par zemnieku draugu un atbalstu. „Gaisma” cēla latgaliešos nacionālo apziņu, skubinot tos uz izglītību un kopdarbību, kā arī  viešot cerību par  labākiem laikiem nākotnē.
Laikraksta darbība
Laikraksta parādīšanās daļā tautas radīja lielu sajūsmu. Taču „Gaismas” kontakta veidošana ar pārējo tautas daļu bija grūta, jo plašās zemnieku masas bija neizglītotas, tāpēc nesagatavotas lasīšanai un sadarbībai. Laikam ritot, abonentu skaits sāka palielināties, jo laikraksts bija sava laika tautas pasākums, kas bija piemērota savam laikam un apstākļiem. Avīzes raksti dziļi saviļņoja tautas gulošos spēkus, aizsākot nacionālās atmodas kustību plašākās tautas masās. Laikrakstam uzlabojās arī saikne ar lasītāju, jo redakcija sāka saņemt vēstules, kā arī paši lasītāji nāca un runāja par tautas vajadzībām.
Formāts
Lielākoties laikraksts atspoguļoja tēmas, kas skāra tautas dzīvi un centienus. Raksti bija par zemes jautājumiem, skolu un izglītības lietām, latgaliešu valodas un ticības jautājumiem un citām tēmām, aizstāvot tautas tiesības un vajadzības. Sīki tika atspoguļota 1905. gada revolūcijas gaita, tās apspiešana, muižas zemju piespiedu pārdošana zemniekiem, nodokļi un to netaisnīgā sadale, alkoholisma problēmas un atturība, tautas nākotne un Latvijas autonomija.
Laikraksta norieta laiks
Tuvojoties Krievijas Domes vēlēšanām, laikrakstā parādījās kritiski raksti. Lai arī Francis Kemps nebija sociālists, taču viņam piemita diezgan radikāli, liberāli un pastāvīgi uzskati, kuros parādījās arī sociālisma idejas. Lai arī daudzi garīdznieki Kempu pazina kā apdāvinātu cilvēku, taču pakāpeniski viņam radās domstarpības ar garīdzniecību, īpaši Franci Trasunu, ka rezultātā pret „Gaismu” nostājās poļu muižniecība un garīdzniecība. 1906. gada 6. janvārī Rēzeknē pie dekāna Franča Trasuna sapulcējušies garīdznieki nolēma, ka sabiedriskās dzīves iniciatīvu un noteicošo vārdu nevar atstāt laicīgās rokās, ka uz Domi ir jākandidē garīdzniekam, tāpēc ir nepieciešama garīdznieku vadīta avīze, bet Kempam ar "Gaismu" ir jānoiet malā. Vēlāk dažās vietās baznīca liedza laikrakstu pat abonēt un lasīt, jo latviešu garīdzniecība tajā laikā izdeva savu mēreni garīga satura laikrakstu „Sāklu”. Nelielais inteliģences pulciņš nebija spējīgs materiāli uzturēt laikrakstu, tāpēc „Gaismas” izdošana 1906. gadā tika apturēta un 15. jūnijā iznāca laikraksta „Gaisma” pēdējais, 26. numurs.
Hammārs
Hammārs () ir liels sālsezers Irākas dienvidaustrumos, paralēli Eifratai.
Ūdens līmenis ezerā mainīgs, ezers sekls. Putniem nozīmīgs mitrājs. Eitrofs ezers. Šeit dzīvo purva arābi (maadāni), daļa dzīvo uz mākslīgām, peldošām salām. Purva arābi ir etniski un kultūras ziņā izteikti atšķirīga kultūra, kas šeit eksistē jau aptuveni 5000 gadus.
1990. gados tika uzsākta Hammāra purvāju un ezera nosusināšana, kas ap 2002. gadu noveda pie Hammāra izzušanas. 2003. gadā atsākās Hammāra purvāju un ezera atjaunošana. Pašlaik ezers ir daļēji atjaunojies.
Tobas ezers
Tobas izvirdums
Tobas ezers atrodas vienā no lielākajiem krāterezeriem pasaulē. 1949. gadā holandiešu ģeologs Reins van Bemmelens secināja, ka ezera krastus veido vulkāniskas izcelsmes ieži; šajā laikā tika secināts, ka ezers atrodas sena vulkāna kalderā.
Malaizijā un Indijā, 3000 km tālu, atklāja pelnu slānīti, kura sastāvs ir līdzīgs Tobas ezera apkaimes iežu sastāvam. Šie pelni radās pirms aptuveni 71 500 gadiem, kad tagadējā Tobas ezera vietā notika grandiozs izvirdums. Šim izvirdumam piešķirts augstākais — 8. vulkāniskās eksplozivitātes indekss — "mega-kolosāls" izvirdums. Šādi izvirdumi, par laimi, cilvēces vēsturē līdz šim vēl nav notikuši. Iespējams, šis ir bijis spēcīgākais izvirdums uz Zemes pēdējo 2 miljonu gadu laikā. Izvirduma laikā kā lava izplūda ap 2000 km³ iežu un atmosfērā nokļuva ap 800 km³ pelnu. Šāds izvirdums noteikti ietekmēja visas planētas klimatu. Pat aptuveni 3000 km tālajā Indijā vietām pelnu slāņa biezums bija pat vairāk kā 6 metri. Vairākus gadus pēc izvirduma Zemes vidējā temperatūra kritās par 3—3,5 °C. Lielākā daļa dzīvības formu Dienvidaustrumu Āzijā gāja bojā, un, iespējams, uz visas planētas notika daudzu sugu izmiršana. Cilvēku ģenētikas pētījumi liecina, ka šajā laikā strauji samazinājās arī seno cilvēku skaits, samazinot mūsu sugas ģenētisko daudzveidību. Saskaņā ar Stenlija H. Embroza (Ilinoisas universitāte) hipotēzi, cilvēku skaits šajā laikā samazinājās līdz dažiem desmitiem tūkstošu.
Mūsdienu ģeoloģiskā aktivitāte
Kopš lielā Tobas izvirduma vulkāniskā aktivitāte Tobas ezera rajonā ir turpinājusies. Pēdējais izvirdums, iespējams, noticis pirms dažiem gadsimtiem. Daļa no vulkāna kalderas atkal ir piepildījusies ar magmu, izspiežot uz augšu Uluanas pussalu un Samosiras salu. Samosiras salas iežu izpēte liecina, ka kopš izvirduma šī sala ir pacelta par 450 metriem.
Ezera apkaimē notiek daudzas zemestrīces, pēdējā spēcīgākā zemestrīce notika 1987. gadā.
Kivieli
Kivieli ir pilsēta Igaunijas ziemeļaustrumos, Austrumviru apriņķī.
Pilsētas galvenais uzņēmums ir degslānekļa ķīmiskā rūpnīca. Kivieli dienvidrietumos atrodas iespaidīgas degslānekļa iegūšanas šahtas, kas šobrīd jau vairs nedarbojas, kā arī ražošanas procesā izveidojušies divi mākslīgie kalni — jaunais un vecais izdedžu kalns.
Pilsēta atrodas blakus 1870. gadā izbūvētajam Baltijas dzelzceļam un līdz ar apdzīvotas vietas rašanos šeit 1929. gadā izbūvēta Kivieli dzelzceļa stacija. Attālums līdz galvaspilsētai pa autoceļu — 144 km, bet pa dzelzceļu — 138 kilometri.
Kivieli darbojas divas skolas, viena no tām — krievu ģimnāzija.
Šobrīd pilsētā dzīvo ap 7000 iedzīvotāju. No tiem apmēram pusi sastāda krievi, bet igauņu skaits svārstās četrdesmit procentu robežās. Galvenā sociālā problēma pilsētā ir bezdarbs, kas saistīts ar rūpniecības pagrimumu. Notiek iedzīvotāju skaita samazināšanās, kuras iemesls galvenokārt ir cilvēku aizplūšana.
Visa šīs pilsētas tapšana un vēsture ir cieši saistīta ar degslānekļa iegūšanu. Šeit to ieguva jau pirms Otrā pasaules kara, bet pēc padomju okupācijas notika šī procesa paplašināšana. Tā rezultātā strādnieku ciemati strauji pieauga un veidojās lielas apdzīvotas vietas, kas pārauga pilsētās. Ciems šeit izveidojās 1922. gadā, bet par pilsētu Kivieli kļuva no 1946. gada. Tas bija saistīts ar rūpniecības attīstības programmu Padomju Savienības ziemeļrietumu reģionos. 1964. gadā tika iekļauta Kohtla-Jerves pilsētā. 1991. gadā Kivieli atkal kļuva par patstāvīgu pilsētu.
2008. gada vasaras olimpiskās spēles (5. diena)
Piektajā Pekinas olimpisko spēļu dienā sacensības norisinājās 26 sporta veidā un tika sadalīti 17 medaļu komplekti.
Sacīkšu sākumu laiki doti pēc Latvijas laika
Airēšana
Sacīkstes sākas 9:50
Badmintons
Spēles sākas 5:00 un 13:30
Bokss
Sacīkstes sākas 14:00
Burāšana
Sacīkstes sākas 7:20
Cīņas sports
Sacīkstes sākas 11:00
Daiļlēkšana
Sacīkstes sākas 9:30
Džudo
Sacīkstes sākas 7:00
Sacīkstes sākas 13:00
Futbols
Sacīkstes aizvadīs vīriešu komandas
Galda teniss
Sacīkstes sākas 5:00 un 9:30
Sacīkstes sākas 14:30
Kanoe airēšana
Sacīkstes sākas 10:00
Lauka hokejs
Spēles aizvadīs vīriešu komandas
Loka šaušana
Sacīkstes sākas 5:00 un 10:30
Paukošana
Sacīkstes sākas 5:00
Peldēšana
Sacīkstes sākas 5:00
Sacīkstes sākas 13:30
Riteņbraukšana
Sacīkstes sākas 6:30
Sacīkstes sākas 8:30
Rokasbumba
Spēles aizvadīs sieviešu komandas
Svarcelšana
Sacīkstes sāksies 5:00
Sacīkstes sāksies 10:30
Sacīkstes sāksies 14:00
Šaušana
Sacīkstes sākas 4:00
Ūdenspolo
Spēles aizvadīs sieviešu komandas
Vingrošana
Sacīkstes sākas 5:00
Volejbols
Spēles aizvadīs sieviešu komandas
Pludmales volejbols
Sacīkstes sāksies 4:00
Spēles sāksies 13:00
Skatīt arī
2008. gada vasaras olimpiskās spēles
Pekinas olimpisko spēļu kalendārs
Egberts
Egberts no Veseksas (senangļu: Ecgberht; en, miris 839. gadā) bija Veseksas karalis no 802. līdz 839. gadam. Daļa no vēsturniekiem uzskata, ka Egberts bija pirmais Anglijas karalis, jo viņa valdīšanas laikā pirmo reizi vēsturē zem viena valdnieka varas tika apvienotas vairākas teritorijas, kuras atrodas mūsdienu Anglijas teritorijā, bet pārējie reģioni atzina viņu par augstāku varu. Oficiāli Egberts tādu titulu neesot izmantojis. Pirmais šādu titulu izmantoja karalis Alfrēds Lielais.
Gondvana (polārstacija)
Gondvana ir vācu polārstacija Antarktīdā. Atrodas Terranovas līča krastā Viktorijas Zemes ziemeļos pie Rosa jūras. 1 km uz ziemeļiem atrodas Korejas stacija Čanpogo, bet līča pretējā krastā 7 km attālumā atrodas itāļu polārstacija Mariocukelli. Stacija atvērta 1983. gadā un to administrē Vācijas Zemes zinātņu un derīgo izrakteņu federālā pārvalde (BGR; Bundesanstalt für Geowissenschaften und Rohstoffe).
Stacijas zinātnisko programmu pamatā ir Gondvanas superkontinenta 180 miljonu gadu senā pagātnē notikušās sadalīšanās pētījumi. Stacija nodrošina arī lauka ekspedīcijas Viktorijas Zemē un Otsa un Džordža V krastā.
E. T. A. Hofmanis
Ernests Teodors Vilhelms Hofmanis, biežāk pazīstams pēc pseidonīma E. T. A. Hofmanis (, dzimis , miris ) bija vācu rakstnieks, komponists, jurists, mūzikas kritiķis, zīmētājs, karikatūrists. Hofmanis tiek uzskatīts par vienu no izcilākajiem vācu romantiķiem un vienu no ietekmīgākajiem XIX gs. autoriem.
Dzimis jurista ģimenē Kēnigsbergā, kur pavadījis arī bērnību. Beidza Kēnigsbergas Universitāti, vēlāk strādāja par ierēdni vairākās Prūsijas (tagad Polijas) pilsētās — Glogavā, Pozenē, Plockā. Strādāja par ierēdni Varšavā, kas tolaik bija Prūsijas sastāvā, līdz to 1806. gadā ieņēma Napoleona karaspēks un prūšu ierēdņi zaudēja darbu. Neilgu laiku padzīvojis Berlīnē, Hofmanis 1808. gadā devās uz Bambergu, kur strādāja vietējā teātrī. Šeit dzīvodams, viņš sāka gūt pirmos panākumus kā literāts. 1813.—1814. gadā strādāja par kapelmeistaru Jozefa Zekundas (Joseph Seconda) orķestrī Leipcigā un Drēzdenē (laikā, kad tur notika Drēzdenes kauja). No 1814. gada līdz savai nāvei 1822. gadā strādāja par ierēdni Berlīnē. Šajā, Berlīnes periodā, radīja daudzus no saviem pazīstamākajiem darbiem.
Hofmaņa literārajiem darbiem raksturīga ciešs reālistiskā un fantastiskā savijums, groteska un ironija. Tie atstājuši lielu ietekmi uz tādiem nozīmīgiem autoriem kā Nikolajs Gogolis, Čārlzs Dikenss, Edgars Alans Po, Francs Kafka. Latviešu literatūrā no Hofmaņa spēcīgi ietekmējies, piemēram, Marģeris Zariņš.
Nozīmīgi Hofmaņa literārie darbi ir romāni "Velna eliksīri" (Die Elixiere des Teufels, 1815—16), "Runča Mura dzīves uzskati" (Die Lebensansichten des Katers Murr, 1819—21), stāsti "Smilšu vīrs" (Der Sandmann), "Mazais Cahejs, saukts par Cinoberu" (Klein Zaches, genannt Zinnober, 1819) u.c. Plaši pazīstama ir pēc Hofmaņa stāstu motīviem veidotā Ofenbaha opera "Hofmaņa stāsti" (Les contes d'Hoffmann), kā arī Čaikovska balets "Riekskodis" (Щелкунчик) un Delība balets "Kopēlija" (Coppélia).
Loki
Loki jeb Lokijs senskandināvu mitoloģijā ir āsu cilts dievs, kura rīcība bieži ir ļaunprātīga un viltīga. Loki ir gan dievs, gan jotuns. Pēc savas dabas Loki ir jokdaris. Loki prasmīgi spēj mainīt savu ārējo izskatu un dzimumu. Loki uzskata par Odina antagonistu.
Izcelsme un ģimene
Loki ir milža Farbautija un Lauvejas dēls. Viņa sieva ir Sigina, un no tās viņam ir divi dēli — Nari un Narvi. No milzes Angrbodas Loki ir trīs bērni — dēmoniskais vilks Fenrirs, pasaules čūska Jormunganda un pazemes valstības valdniece Hēla. Pārvērties par ķēvi, Loki dzemdē arī Odina astoņkājaino zirgu Sleipniru.
Mīti
Loki saistīts ar ārkārtīgi daudziem mītiem. Pārvērties par ķēvi, viņš apmāna milzi, kurš ceļ sienas apkārt Asgardai, lai tas darbu nepabeigtu laikā un par to nesaņemtu samaksu. Kopā ar Odinu un Hēniru Loki atdzīvina pirmos cilvēkus — Asku un Emblu. Viņš arī palīdz Toram no milža Trima atgūt veseri Mjelniru. Viņš ir galvenais vainīgais Baldra nāvē.
Loki izgudrojis zvejas tīklu.
Detroitas "Falcons"
Detroitas "Falcons" (en) bija profesionāls ASV basketbola klubs, kas bija bāzēts Detroitā, Mičiganas štatā, ASV. Klubs pastāvēja tikai vienu sezonu (1946.—1947.), kuras laikā startēja Amerikas basketbola asociācijas čempionātā. Mājas spēles komanda aizvadīja Detroit Olympia arēnā.
Karels Pilaržs
Karels Pilaržs (cs; dzimis 1977. gada 23. decembrī) ir bijušais čehu hokejists, aizsargs. Karjeras laikā 90 spēles aizvadījis Nacionālās hokeja līgas klubā Toronto "Maple Leafs". Čehijas hokeja izlases sastāvā kļuvis par 2001. gada Pasaules čempionu.
Spēlētāja karjera
2004.—05. NHL sezonas lokauta laikā Pilaržs atgriezās Čehijā, sezonu aizvadot Prāgas "Sparta" rindās. Sirdskaites dēļ Pilaržs arī 2005.—06. sezonā palika "Sparta" sastāvā, kluba rindās gan aizvadot vien sešas spēles.
2006.—07. sezonā, pēc traumas sadziedēšanas, Pilaržs atgriezās Ziemeļamerikā, aizvadot 10 spēles AHL kluba Toronto "Marlies" rindās. 2007.—08. sezonā Karels kopā ar Čikāgas "Wolves" kļuva par AHL čempioniem, izcīnot Kaldera kausu.
2008.—09. sezonu Pilaržs uzsāka KHL klubā Magņitogorskas "Metallurg", taču sezonas gaitā pievienojās Prāgas "Sparta" rindām. Nākamo sezonu hokejists aizvadīja HC Lītvinovas sastāvā, taču 2010.—11. sezonā atgriezās KHL, sezonu aizvadot Maskavas "CSKA" rindās. Vēlāk spēlēja arī Popradas "Lev" un Doneckas "Donbass" rindās, taču karjeras nogalē vairākas sezonas aizvadīja Čehijas Ekstralīgā, līdz 2018. gadā noslēdza karjeru. 2014. gadā Prāgas "Sparta" sastāvā kļuva par līgas rezultatīvāko aizsargu.
Čehijas hokeja izlases sastāvā kļuvis par 2001. gada Pasaules čempionu hokejā.
Kohtla-Jerve
Kohtla-Jerve - pilsēta Igaunijas ziemeļaustrumos, Austrumviru apriņķī. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir piektā lielākā pilsēta Igaunijā.
Igauņi pilsētas iedzīvotāju vidū ir tikai apmēram 21%. Pilsēta izveidojusies degslānekļa ieguves vietās, tāpēc tā sastāv no 5 atsevišķām daļām.
Vēsture
Kohtla-Jerves attīstība cieši saistīta ar Igaunijas degslānekļa ieguves vēsturi. Kaut arī degslānekļa īpašības bija zināmas jau senatnē, tā rūpnieciska ieguve sākās tikai XX gadsimta sākumā. Pēc tam, kad tika izpētīts, ka degslānekli var izmantot par kurināmo un kā izejvielu ķīmiskajā rūpniecībā, 1916. gadā pie Jerves sākās degslānekļa ieguve. 1919. gadā tika nodibināts valsts uzņēmums degslānekļa ieguvei.
Pēc 2.pasaules kara degslānekļa ieguve strauji palielinājās. Pilsētai pievienoja apkārtējos ciemus, bet kā strādnieki ieradās cilvēki no dažādām PSRS daļām.
Pēc Igaunijas neatkarības atgūšanas degslānekļa ieguve pārdzīvo dziļu krīzi. Kohtla-Jerve ir viena no ekonomiski vissliktākā stāvoklī esošajām Igaunijas pilsētām.
Cilvēki
Kohtla-Jerve ir politiķes Kristīnas Ojulandas (Kristiina Ojuland, 1966) un šahista Lembita Olla (Lembit Oll, 1966-1999) dzimtā pilsēta.
Other Voices
Other Voices ir amerikāņu rokgrupas The Doors septītais albums. Tas ir pirmais, kas ierakstīts un izdots pēc solista Džima Morisona nāves.
Albums tika ierakstīts no 1971. gada jūnija līdz augustam un tika izdots. Ierakstu sesijas sākās Morisonam atpūšoties Francijā. Taustiņinstrumentālists Rejs Manzareks apgalvo, ka vairākas dziesmas tika izmēģinātas kopā ar Morisonu.
Albumu iedziedāja Manzareks un ģitārists Robijs Krīgers.
Kunda
Kunda ir pilsēta Igaunijas Rietumviru apriņķī. Tā atrodas pie Kundas upes ietekas Somu līcī. Pilsētā atrodas papīrfabrika (AS Estonian Cell), cementa rūpnīca un osta. Pēc 2005. gada datiem, tās iedzīvotāju skaits ir 3996.
Pie Kundas atrastas liecības vienai no senākajām apmetnēm Igaunijas teritorijā. Šeit ap 6500. gadu pirms mūsu ēras atradās kopienas, kas nodarbojās ar medīšanu un zvejošanu. No šīm apmetnēm radies Kundas kultūras nosaukums. Uz ziemeļrietumiem no tās atrodas Livonijas ordeņa Tolsburgas pils drupas.
HYLAS 2
HYLAS 2 ir Apvienotās Karalistes uzņēmuma Avanti Communications sakaru pavadonis, kas palaists 2012. gada augustā. Tas paredzēts sakaru nodrošināšanai klientiem Āfrikā, Austrumeiropā un Vidējos Austrumos.
Pavadoni izgatavojis ASV uzņēmums Orbital Sciences Corporation uz platformas Star-2.4 bāzes. Tam ir 24 Ka joslas raidītāji.
HYLAS 2 tika palaists 20:54 UTC ar nesējraķeti Ariane 5ECA (lidojums VA-208) no Gviānas kosmiskā centra kopā ar sakaru pavadoni Intelsat 20. Kopējā raķetes derīgās kravas masa bija, kas ir rekords Ariane 5ECA uz ģeostacionāro pārejas orbītu.
Ģeostacionāro orbītu tas sasniedza ar saviem dzinējiem. Sākotnēji tas tika izvietots punktā 30° austrumu garuma. Kopš 18. augustā pavadonis atrodas punktā 31° A.
Kad kosmiskajam aparātam bija pabeigtas pārbaudes un testēšana, Orbital 10. septembrī HYLAS 2 nodeva pasūtītājam Avanti. Aktīvu darbu pavadonis sāka 10. oktobrī.
15. septembris
15. septembris ir gada 258. diena (259. garajā gadā) pēc Gregora kalendāra. Līdz gada beigām ir atlikušas 107 dienas.
Vārda dienas
Gunvaldis, Gunvaris, Sandra, Sondra
Valodu politika Latvijā
Valodu politika Latvijā ir daļa no Latvijas politiskās attīstības procesa, ko regulē 2000. gada Valsts valodas likums. Valodu politikas ietvaros dažādas Latvijas Republikas iedzīvotāju interešu grupas veic darbības savu nacionālo un citu mērķu sasniegšanai. Valodu politiku Latvijā stipri ietekmē vēsturiskie notikumi vēl pirms Latvijas Republikas dibināšanas 1918. gadā.
Latīņu valodas periods
Pēc Livonijas krusta kariem 13. gadsimtā izveidotajā Livonijas Konfederācijā kā valsts valoda kalpoja latīņu valoda, kurā tika rakstīti oficiālie dokumenti un likumdošanas akti. Līdztekus tai kā starptautu saziņas valoda (lingua franca) arvien lielāku nozīmi ieguva vācu valoda un tās lejasvācu dialekts, bet zemnieku vidē kā sazināšanās valoda Livonijā dzīvojošo maztautu starpā līdz 16. gadsimtam izveidojās latviešu valoda un igauņu valoda.
Latviešu valoda kā nacionāla valoda pamazām izveidojās uz Vidzemes letgaļu valodas pamatiem vairākus gadsimtus ilgā procesā no 4 baltu cilšu — kuršu, zemgaļu, latgaļu un sēļu — valodām stiprā līvu valodas ietekmē (uzsvars uz pirmo vārda zilbi). Process paātrinājās 16. gadsimtā līdz ar latviešu literārās valodas pamatu izveidošanu un tās kļūšanu par vienu no luterāņu baznīcas dievkalpojumu valodām.
Vācu un poļu valodu periods
Inflantijas vaivadijas teritorijā latīņu valoda turpināja kalpot kā viena no trim Polijas-Lietuvas kopvalsts valsts valodām (latīņu, poļu, mazkrievu (rutēņu)) līdz pat 1697. gadam. Poļu valoda izspieda vācu valodu kā starptautu sazināšanās valoda dižciltīgo starpā, bet zemnieku starpā šiem mērķiem turpināja kalpot latgaļu valoda un rutēņu valoda, kas līdzīga mūsdienu baltkrievu valodai. Inflantijas seimikos pārsvarā lietoja poļu valodu.
Pēc astoņus mēnešus ilgušā Rīgas aplenkuma 1710. gada jūlijā tika parakstīta Vidzemes kapitulācija, kurā Vidzemes bruņniecības, Rīgas rātes un ģilžu pārstāvji parakstīja "labprātīgu padošanos" Krievijas caram Pēterim I, pretī saņemot solījumu ievērot visas 1561. gada Viļņas ūnijas līgumā paredzētās privilēģijas. Latgales teritorijā pēc iekļaušanas Krievijas Impērijā 1772. gadā tika turpināta iepriekšējā valodu politika, kuras pamatā bija Lietuvas Statūtā regulētā pašpārvaldes sistēma ar dominējošo poļu valodu.
Krievu valodas periods
Pēc 1831. gada poļu sacelšanās apspiešanas Vitebskas guberņas pārvaldē ieviesa Krievijas guberņu jurisdikciju un 1865. gadā aizliedza drukāt grāmatas ar latīņu burtiem. No 1871. līdz 1904. gadam Latgalē bija aizliegts ne tikai iespiest, bet arī izplatīt grāmatas latviešu valodā.
Sākoties Baltijas pārkrievošanas periodam, 1875. gada 25. aprīļa nolikums par luterāņu tautskolām arī Kurzemes un Vidzemes guberņās paredzēja, ka krievu valodas mācīšana draudžu un pagastu skolās būs obligāta, un tā jāievieš 5 gados. Līdztekus sāka veidot skolas, kur mācību valoda bija tikai un vienīgi krievu valoda. Kā pirmā 1868. gadā tika atvērta Rīgas Aleksandra zēnu ģimnāzija. 1889. gadā visā Latvijas teritorijā policijas un tiesu darbā kā vienīgo ieviesa krievu valodu un no 1885. līdz 1890. gadam krievu valodu visās Baltijas guberņu skolās un augstskolās ieviesa kā obligātu mācību valodu. Vienīgi tautskolās reliģiju un baznīcu dziedāšanu varēja mācīt latviski. Par Tērbatas mācību apgabala kuratoru 1890. gadā iecēla Nikolaju Lavrovski, un līdz ar jauno kuratoru Baltijā pastiprinājās pārkrievošanas tendences, mācības krievu valodā notika visos priekšmetos no pirmā mācību gada, un skolotāji, kas nespēja mācīt priekšmetus krieviski, bija jāatlaiž no darba. Par runāšanu latviski bērnus sodīja ar pazemojumu — kaklā viņiem kāra īpašu kauna zīmi, kauna dēli, soda dēli, kauna medāli, soda medāli, "plukstu", rotu, "elsiņu", kas bija jānēsā tik ilgi, kamēr sodītais nebija uzrādījis citu, kas skolā runājis tēvu valodā.
Latviešu valodas periods
1905. gada revolūcijas laikā Rīgā notika Vidzemes un Kurzemes tautskolotāju I kongress, kas pieņēma lēmumu par pāreju uz latviešu valodu kā apmācības valodu skolās, kas stiprināja Latvijas autonomijas idejas.
Statuss līdz Satversmes pieņemšanai
Pirmais dekrēts par oficiāla statusa piešķiršanu latviešu valodai "Par darīšanu valodu Latvijas oficiālajās iestādēs" tika pieņemts t.s. "Iskolata padomju Latvijā" Valkā: ''Latvijas Strādnieku, kareivju un bezzemnieku deputātu padomes Izpildu komiteja ar šo paziņo ka visās Latvijas oficiālajās iestādēs (guberņās, apriņķos, pilsētās, miestos un pagastos) lietojama latviešu valoda visās darīšanās. Cittautu valodām tiek dotas līdzīgas tiesības kā latviešu valodai visur tur, kur tas izrādās par nepieciešamu.''. Pēc Latvijas valsts pasludināšanas 1918. gadā tika pieņemts normatīvais akts, kas noteica latviešu valodas statusu: "Pagaidu nolikums par Latvijas tiesām un tiesāšanas kārtību". 1918. gada 30. decembrī Latvijas Pagaidu valdības sēdē nolemts turpmāk visus valdības rīkojumus publicēt un valsts iestāžu darbu ļaut "visās trijās vietējās valodās" (latviešu, vācu, krievu). Kad pie varas nokļuva LSPR P. Stučkas valdība, tika izdots "Latvijas padomju valdības dekrēts par oficiālos rakstos lietojamām valodām", kurā nebija noteikta latviešu valodas prioritāte.
tika pieņemti "Noteikumi par valsts ierēdņu pārbaudīšanu valsts valodas prašanā", kas noteica termiņu, kurā ierēdņiem bija jāapgūst latviešu valoda. 1932. gada 18. februārī latviešu valoda tika noteikta par Latvijas Republikas valsts valodu.
Latgaliešu valodas statuss
Latvijas Satversmes sapulce 1922. gadā apsprieda Latvijas Republikas Satversmes II daļas projektu, kura 115.pants noteica, ka "latviešu valoda ir valsts valoda". Latgales politisko partiju pārstāvji iebilda, vai ar šādu noteikumu netiks aizskartas tiesības lietot latgaliešu valodu oficiālā saziņā, tādēļ deputāts Francis Kemps iesniedza priekšlikumu, lai pants tiktu papildināts ar piebildi, ka „Latgales apgabalā par oficiālo valodu tiek atzīta latgaliešu izloksne”. Diskusijās deputāts Francis Trasuns pārstāvēja viedokli, ka Latvijā pastāv latgaliešu izloksne, kurā runā un raksta Latgalē, un baltiešu izloksne. Turpretī deputāts K.Dēķēns norādīja, ka valodas izlokšņu skaits ir lielāks, jo ir gan augšizloksne, gan vidus izloksne, gan lejas izloksne, kurās runā arī Vidzemē un Kurzemē, tādēļ aicināja iet saprašanās ceļu un par valdošo pieņemt literāro valodu. Deputāts Kārlis Skalbe norādīja, ka diskutējamā normā nav runa par izloksnēm, bet par valsts valodu, un ka nav divas valodas, bet viena latviešu valoda. Balsošanas ceļā par Latvijas Republikas Satversmes 115.panta projektu tika apstiprināta komisijas redakcija, bet F.Kempa priekšlikums noraidīts. Tomēr 1922. gada 5. aprīļa balsojumā par Satversmes II daļas pieņemšanu trešajā lasījumā tika nodotas 62 balsis par un 62 pret balsis, 6 atturējās. Pēc Satversmes sapulces kārtības ruļļa atturējušās balsis pieskaitīja "pret" balsīm, kādēļ Satversmes II daļa 1922. gadā netika pieņemta.
Šī iemesla dēļ konstitucionāli latviešu valodai tolaik valsts valodas statusa nebija, tā vietā valsts valodas statusu regulēja 1932. gada "Noteikumi par valsts valodu" un "Likums par atklātiem izziņojumiem". Latviešu valoda tika izmantota lietvedībā un valsts pārvaldē (Saeimā deputāti runāja gan latviešu (arī latgaliešu), gan krievu, gan vācu valodās, taču sēžu protokoli tika protokolēti latviešu valodā).
Pēc Ulmaņa apvērsuma Satversmes darbība tika apturēta un 1934. gadā tika pieņemti "Pārgrozījumi un papildinājumi noteikumos par valsts valodu".
Latviešu valodas kā valsts valodas statusu nostiprināja "Likums par valsts valodu".