cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rīgas Melnais balzams
Vēsture
Populāra leģenda vēsta, ka Kunces balzams esot sekmīgi lietots Krievijas impērijas ķeizarienes Katrīnas II vēdergraižu ārstēšanai viņas vizītes laikā Rīgā 1789. gadā. Pēc tam viņa likusi piegādāt šo ārstniecisko dzērienu Pēterburgas galmam. Sākotnējā Kunces balzama receptei bijis cits sastāvs, tajā bijušas pat 32 dažādas drogas, tostarp lavandas ziedi, rozmarīns, salvija, diļļu sēklas un kanēļa miza, alkohola saturs nepārsniedza 16%, bet gadsimtu gaitā receptūra mainījās. Ļeļuhina fabrika cieta zaudējumus pēc Katrīnas II nāves 1796. gadā, kad balzama tirdzniecību Krievijas impērijas robežās atļāva tikai aptiekās. 1808. gadā uzņēmumu likvidēja, Ļeļuhina namu 1813. gadā iegādājās kaņepju kulstītājs Mārtiņš Slava.
Rūpniecisko "Rīgas Melno zāļu Kuncena balzama" ražošanu 1847. gadā atsāka Alberts Volfšmits, kas izmainīja sākotnējo recepti un palielināja alkohola saturu līdz 45%. 1860. gadā "Rīgas Melnais balzams" saņēma sudraba medaļu izstādē Pēterburgā. Pēc neatkarīgas Latvijas valsts izveides vairākas Rīgas alkoholisko dzērienu fabrikas ražoja "īsto" melno zāļu balzamu pēc oriģinālās Kunces (Kuncena) receptūras, gan arī pēc modificētas receptūras: Vācbaltiešu izceļošanas laikā 1939. gadā balzama meistari, kas tā izgatavošanas recepti glabāja noslēpumā, aizbrauca no Latvijas un Rīgas melnā balzama ražošana apstājās.
Tomēr 1950. gadā pārtikas tehnoloģei Maigai Podračniecei izdevās atjaunot zudušo Rīgas Melnā balzama receptūru un tā ražošanu atsāka tagadējā "Latvijas balzamā". 1976. gadā rūpnīcā saražotā balzama daudzums sasniedza 1 miljonu dekalitru gadā. 2006. gadā Rīgas Melnais balzams ieguva Grand Prix starptautiskajā pārtikas nozares izstādē Prodexpo Maskavā, bet 2008. gadā Riga Black balsam Cream ieguva sudraba godalgu The Drinks Business organizētajā konkursā dizaina un iepakojuma kategorijā. Arī 2011. gadā "Rīgas Melnais balzams" un "Balzams ar upeņu garšu" saņēma godalgas starptautiskos konkursos.
Braila raksta esperanto alfabēts
Esperanto valodā ir īpašs Braila alfabēts. Kopš 1920. gada tiek izdots esperanto braila žurnāls Aŭroro, bet kopš 1904. gada cits žurnāls Esperanta Ligilo.
Alfabēts
Braila pamata alfabēts tiek papildināts ar diakritiskajiem burtiem. Cirkumflekss tiek atzīmēts, pievienojot 6. punktu (apakšā pa labi) pamata burtiem: ĉ,  ĝ,  ĥ,  ĵ,  ŝ. Tāpēc burtam ĵ ir tāda pati forma kā neizmantotajam franču/angļu Braila burtam w; lai w ierakstītu svešvalodas vārdā, tiek pievienots 3. punkts: w (skatīt nākamo sadaļu). Esperanto ŭ tiek veidots, atspoguļojot u, lai 1. punkts kļūtu par 4. punktu: ŭ. Alfabēts tādējādi ir šāds.
Kontraktētajam Braila rakstam esperanto valodā ir ierobežots pielietojums.
Citvalodu burtu transkribēšana
Līdzās svešajiem latīņu valodas burtiem q, w, x, y ir speciāli burti patskaņiem ar umlautu, kas sastopami vācu valodā ä, ö, ü:
Papildu akcentētos burtus citās valodās apstrādā atsevišķas Braila šūnas diakritiskajām zīmēm. Tām nav divpusējas atbilstības ar druku:
Šīs konvencijas tiek izmantotas svešvārdiem, kas pielāgoti esperanto Braila rakstam. Nepielāgotu tekstu citā Braila alfabētā norāda kods.
Pieturzīmes
Esperanto pēdiņas ir ļoti atšķirīgas, un tās mēdz ievērot tās valsts konvencijas, kurā teksts ir publicēts. Drukāšanai Braila rakstā tas nav svarīgi.
Skaitļi
Lai skaitļos grupētu ciparus, izmanto apostrofu/saīsinājuma punktu, līdzīgi kā komatu angļu valodā. Gan drukātajā, gan Braila esperanto rakstā valodā komats tiek izmantots kā decimālzīme, tāpēc:
Formatēšana
Lielie burti ir apzīmēti tikai īpašvārdiem. Tie netiek izmantoti teikuma sākumā.
Lai veidotu uzsvērumu (treknrakstā vai kursīvā), katram vārdam izmanto, ja tie ir viens līdz trīs vārdi. Garākam tekstam ir divi formāti: vai nu kols ir pirms vienkāršās uzsvēruma zīmes, un pirms pēdējā uzsvērtā vārda tiek ievietota vēl viena zīme, vai arī zīme  tiek novietota pirms un pēc uzsvērtā teksta.
Kontraktētajā Braila rakstā (2. pakāpe) lielajiem burtiem tiek izmantota cita zīme (6. punkts). Tāpat kā lielākajā daļā Braila raksta ortogrāfiju, arī īpašvārdi netiek kontraktēti un vārdiem, kuru priekšā ir šī zīme, esperanto Braila rakstā neveic kontrakciju.
Close to You
Close to You ir amerikāņu popgrupas The Carpenters otrais albums. Tas tika ierakstīts no 1969. gada līdz 1970. gada un izdots 15. maijs. Tas bija 2. vietā Billboard 200 pārdotāko albumu topā un ieguva zelta statusu.
Konda
Konda jeb Kondijas kņaziste  bija mansu apdzīvotās teritorijas nosaukums Kondas upes baseinā 16. gadsimtā, sākumā Pelimas valsts sastāvdaļa. Galvenā apdzīvotā vieta bija Kartauža (Картауж, Кондинский городок), bet nodevas jeb jasaks Krievijas cariem tika maksātas Toboļskā. Tagad Hantu-mansu autonomā apvidus-Jugras daļa Irtišas un Obas kreisajā krastā.
Vēsture
Pēc tam, kad Krievijas cars Ivans IV sagrāva Sibīrijas hanisti, viņš savam titulam pirms nāves 1584. gadā pievienoja arī "Jugras lielkņaza, Obdoras, Kondas kņaza un visas Sibīrijas zemes un Ziemeļu puses pavēlnieka" (великiй князь Югорскiй, князь Обдорскiй, Кондинскiй и всея Сибирскiе земли и Сђверныя страны повелитель) nosaukumu, bet pēc hana Kučuma un viņa dēla hana Ali uzveikšanas 1607. gadā Boriss Godunovs un viņa pēcteči sāka lietot Sibīrijas cara (Царь Сибирскiй) titulu. Kondijas kņazu ģerboni iekļāva Krievijas Impērijas ģerbonī.
Pēdējo Kondijas valdnieku Agaju krievi pakļāva 1594. gadā. Kondijas karavadonis (murza) Četirko 1609. gadā sāka sacelšanos, ko apspieda krievu Pelimas vaivads Isļeņevs (Петр Исленев). Pēc 1618. gada notika Kondijas iedzīvotāju kristīšana, bet saglabājās spēcīga šamanisma ietekme.
Ignācijs Leongs
Ignācijs Leongs (en; dzimis ) ir Singapūras FIDE meistars šahā.
Biogrāfija
Pazīstams kā Āzijas šaha dzīves organizators. Starptautiskās šaha federācijas (FIDE) ģenerālsekretārs un ASEAN valstu šaha konfederācijas prezidents, kā arī FIDE attīstības komisijas vadītājs. FIDE starptautiskais tiesnesis (1979), FIDE vecākais treneris (2004), FIDE starptautiskais sacensību organizators (1995). Tāpat ir ASEAN šaha akadēmijas direktors. 2002. gadā paziņojis par savu lēmumu balotēties uz FIDE prezidenta amatu, taču vēlāk atsaucis savu kandidatūru par labu Kirsanam Iļumžinovam.
Pārstāvējis Singapūras komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Puma (uzņēmums)
Puma SE ir Vācijas sporta apģērbu, sporta piederumu, apavu un sporta inventāra izstrādātājs un ražotajs. Uzņēmumu 1948. gadā dibināja Rūdolfs Daslers. Puma ir trešais pieprasītākais sporta apģērbu zīmols pasaulē.
Juno
Juno var būt:
Mio My Mio
Mio My Mio (sv; ru) ir zviedru dueta Gemini dziesma 1987. gada filmai Mio in the Land of Faraway. Dziesmas autori ir Benni Andešons un Bjērns Ulveuss, bijušie grupas ABBA dalībnieki. Dziesma tika ierakstīta angļu, zviedru un krievu valodā.
1987. un 1988. gadā CBS Records izdeva Mio in the Land of Faraway oficiālo skaņu celiņu LP un CD formātā ar Mio My Mio tā sastāvā.
1987. gadā dziesma tika izpildīta divas reizes Zviedrijas televīzijas šovā Jacobs Stege. Pirmajā reizē tika izpildīta zviedru valodas versija, bet otrajā reizē, kas bija šova īpašā sērija, tika izpildīta angļu valodas versija. Šī īpašā sērija tika uzņemta Maskavā, un tajā piedalījās arī Krievijas popzvaigzne Alla Pugačova un zviedru grupa Europe.
1988. gada februārī krievu valodas versija tika izdota kā zils flexi-disc singls kopā ar žurnāla Kругозор februāra izdevumu. Krievu skaņuplatē izdotā versija bija mono formātā un arī tā bija miksēta citādāk nekā angļu un zviedru versijas, jo flauta, kas abās versijās skanēja pēc katra teikuma dziesmas pantos, šajā versijā nebija iekļauta.
Karina Glenmarka, dziesmas soliste, šo dziesmu izpildīja 1998. gadā ABBA repertuāram veltītos koncertos ar nosaukumu Fran Waterloo to Duvemala. Koncertu nosaukums ir vārdu spēle, kas nozīmē gan "No Vaterlo līdz Duvemolai", gan "No Waterloo (populāras ABBA dziesmas) līdz Duvemolai (Benni un Bjērna mūzikla "Kristīna no Duvemalas" norises vietai)".
Panākumi dziesmu sarakstos
Singls bija Svensktoppen dziesmu topā sešas nedēļas, sasniedzot trešo vietu.
Stadio San Paolo
Stadio Diego Armando Maradona ir futbola stadions Neapolē, Itālijā. Stadionā ir 60 240 skatītāju vietas. Šeit savas mājas spēles aizvada Itālijas futbola čempionāta A sērijas klubs SSC Napoli. Stadions ir atvērts. Šeit ir noticis 1990. gada FIFA Pasaules kauss, 1968. gada un 1980. gada Eiropas čempionāts futbolā, kā arī 1960. gada vasaras olimpiskās spēles.
Tirānas "Partizani"
Tirānas "Partizani" ir Albānijas futbola klubs no Tirānas. Tas ir dibināts 1946. gadā. Pašlaik spēlē Albānijas Superlīgā. Komanda ir izcīnījusi 16 Albānijas čempiontitulus un 15 reizes uzvarējusi Albānijas kausa izcīņā.
Junona
Junona, arī Jūnona romiešu mitoloģijā ir debesu dieviete, Saturna meita, Jupitera māsa un sieva, Marsa un Vulkāna māte. Sengrieķu mitoloģijā Junonas ekvivalents ir Hēra. Kā Romas un Romas impērijas aizgādne viņa tiek saukta arī par Regina ("karalieni"). Kopā ar Jupiteru un Minervu romiešu mitoloģijā veido triādi.
Astronomijā šīs dievietes vārdā ir nosaukts asteroīds Jūnona.
Oļegs Šišļaņņikovs
Oļegs Šišļaņņikovs (dzimis ) ir Latvijas hokejists, uzbrucējs. Pašlaik (2017) spēlē Alpu hokeja līgas vienībā Kitzbüheler EC.
Spēlētāja karjera
Karjeru uzbrucējs sāka 2012.—13. gada sezonā, kuru aizvadīja Latvijas čempionāta komandā SK Rīga 17. Nākamajā sezonā spēlēja Rīgas "Dinamo Juniors" sastāvā, taču tad spēlēja Jūrmalas HASC un Ogre/Sāga 18 rindās. 2015.—16. gada sezonu aizvadīja MHL klubā HK Rīga. 2016.—17. gada sezonā HS Rīga sastāvā kļuva par Latvijas čempionāta otru rezultatīvāko spēlētāju un piedalījās arī līgas Zvaigžņu spēlē. Šišļaņņikovs saņēma līgas labākā uzbrucēja titulu.
2017. gada vasarā pievienojās Alpu hokeja līgas komandai Kitzbüheler EC.
2016. gadā Latvijas hokeja izlases rindās spēlējis Pasaules čempionātā junioriem.
Vans (zīmols)
Vans ir 1966. gadā izveidots ASV apģērbu, piederumu un apavu zīmols.
Krāmera papagailis
Sugas latīniskais nosaukums ir par godu austriešu 18. gadsimta naturālistam Vilhelmam Krāmeram.
Izskats
Apspalvojums spilgti zaļš. Aste gara un smaila, augšpuse zilganzaļa. Knābis spilgti sarkans. Tēviņa raksturīgākā pazīme ir melns un rožaini sārts gredzens ap kaklu, kas izveidojas trīs gadu vecumā. Garums 38 - 42 cm, no tiem astes garums 25 cm.
Izplatība
Krāmera papagaiļa dabiskā vide ir Āfrikas un Āzijas zemieņu tropu reģioni, Himalaju kalnu pakājē šie putni sastopami līdz apmēram 1600 metriem virs jūras līmeņa. Nelielas populācijas dzīvo Lielbritānijā, Nīderlandē, Beļģijā, Vācijā, Francijā, Itālijā, Spānijā, Portugālē un citviet Rietumeiropā, pārsvarā lielajās pilsētās, kā arī Savienotajās Valstīs, Izraēlā, Austrālijā, Turcijā, Japānā, Dienvidāfrikā.
Dzīvesveids
Dod priekšroku skrajiem, nevis bieziem mežiem. Sastopams arī ēku tuvumā pilsētās, kur ceļ ligzdas parkos. Ja neatrod atbilstošus lapu kokus, ligzdo pamestās mājās, drupās vai pat plaisās mūru sienās. Šīs sugas spēju pielāgoties apstākļiem apstiprina Eiropā savvaļā dzīvojošās populācijas — tās izveidojuši brīvībā izbēguši putni.
Krāmera papagailis bieži apvienojas baros, lai justos drošāk. Barā ir vieglāk pamanīt briesmas, un nereti aizsargāties. Piemēram, ja gaisā pēkšņi parādās vanags vai kāds cits plēsējs, papagaiļu bars, enerģiski vēzējot spārnus un spalgi kliedzot, cenšas padzīt svešinieku. Vakaros pirms aizmigšanas papagaiļi apvienojas baros, kuros var būt pat vairāki simti putnu.
Dzīves ilgums vairāk par 10 gadiem.
Barība
Krāmera papagailis ir ļoti izturīgs lidotājs, taču visbiežāk uzturas nelielā teritorijā, ja atrod tajā pietiekami daudz augļu un sēklu. Tāpat izmanto uzturā pumpurus, riekstus, dārzeņus un ogas.
Šie putni dodas baroties vairākas stundas pēc saullēkta. Bieži augļu vākšanas laikā sastopas ar pērtiķiem, taču, tā kā ēd augļus, kas atrodas zara galā, nerada pērtiķiem konkurenci.
Bieži apskrubina ziedlapas, lai piekļūtu nektāram, kas ir zieda kausiņā. Sausajos reģionos, kur trūkst barības, izmanto to pilnībā. Ogu pietur ar kāju pie knābja, apgrauž mīkstumu, pēc tam izknābā sēklas. Savukārt vietās, kur ir barības pārpilnība, Krāmera papagaiļi parasti uzvedas ļoti "nesaimnieciski"— katrā ogā ieknābj divas trīs reizes, pēc tam nomet zemē.
Ļoti ciena saldus augļus, kas aug kokos, piemēram, vīģes un dateles. Augļu dārzi šim putnam ir īsta paradīze. Dārznieki uzskata gredzenkakla papagaili par kaitnieku arī tādēļ, ka šie putni apskrubina saasnojušos augus.
Vairošanās
Dzimumgatavību 2 gadu vecumā. Sāk meklēt partneri ilgi pirms ligzdošanas sākuma. Pāri parasti paliek kopām visu mūžu. Ligzdošanas perioda sākumā putni parasti izvairās no citiem putniem un uzturas sava dobuma tuvumā.
Riesta laikā tēviņš, lai iepatiktos partnerei, vairākas dienas iztaisnojies staigā pa zaru. Mātīte gatavību pāroties izrāda, nekustīgi sēžot ar nolaistiem spārniem. Abi partneri viens otru tīra ar knābi. Tēviņš mātītei nes dažādus gardumus, bet mātīte klusu čiepst.
Mātīte parasti izdēj četras baltas olas, bet visbiežāk izdodas izaudzē tikai divus putnēnus. Pārējie kļūst par upuri čūskām vai plēsīgiem putniem. Abi vecāki rūpējas par pēcnācējiem pat tad, kad mazuļi jau prot lidot.
Žaks Adamārs
Žaks Solomons Adamārs (, dzimis, miris ) bija ebreju izcelsmes franču matemātiķis. Devis ieguldījumu skaitļu teorijā, kompleksajā analīzē, diferenciālģeometrijā un matemātiskās fizikas vienādojumos.
Krāmera papagailis
Vairošanās
Vecāki sāk barot savus putnēnus, pirms tie pilnībā atbrīvojušies no čaumalas. Saviem pēcnācējiem nes barību trīs reizes dienā. Putnēnus baro tieši no guzas — ar mīkstām, nedaudz sagremotām sēklām.
Jaunie putnēni kļūst patstāvīgi tikai pēc apmēram sešiem mēnešiem, kad tiem izaug pieaugušu putnu spalvas.
Sistemātika
Krāmera papagailim ir četras pasugas, divas Āfrikas un divas Āzijas;
Āfrikas un Āzijas pasugām tuvi radniecisks ir Maurīcijas gredzenkakla papagailis (Psittacula echo), kas iespējams būtu klasificējams kā Krāmera pasuga.
Aizsardzība
Šīs sugas populācija ir nemainīga vai pat nedaudz palielinās.
Gludā muskulatūra
Gludā muskulatūra ir sarauties spējīgi ķermeņa audi, kuri atšķirībā no šķērssvītrotās muskulatūras neveido tai raksturīgos sarkomērus.
Gludā muskulatūra bezmugurkaulniekiem un mugurkaulniekiem
Dažiem bezmugurkaulniekiem gludie muskuļi veido visu ķermeņa muskulatūru. Mugurkaulniekiem tie atrodas iekšējo orgānu apvalkos (zarnām, asinsvadiem, elpvadiem, dzimuma un izvadorgāniem, kā arī daudziem dziedzeriem). Gludo muskuļu šūnas bezmugurkaulniekiem ir dažādas pēc formas un uzbūves. Mugurkaulniekiem pārsvarā tās ir vārpstveidīgas, ļoti izstieptas, ar nūjiņveida kodolu, 50—250 µm garas (grūsnu dzīvnieku dzemdē līdz 500 µm), klātas ar saistaudu šķiedrām, veidojot blīvu futlāri.
Saraušanās materiāls
Saraušanās materiāls ir protofibrillas, kas parasti atrodas citoplazmā izolēti. Tikai dažiem dzīvniekiem tās ir sakopotas kūlīšos — miofibrillās. Gludajos muskuļos ir atrastas visas trīs saraušanās olbaltumvielas — aktīns, miozīns un tropomiozīns. Pārsvarā ir sastopami viena veida protofibrillas (diameterā ap 100 µm).
Gludo muskuļu atšķirības
Ir noskaidrots, ka gludie muskuļi ir dažādas izcelsmes audu grupa, kas apvienoti pēc vienas funkcionālas īpašības — spējas sarauties. Tādējādi bezmugurkaulniekiem gludie muskuļi attīstās no mezodermas lapiņām un celomiskā epitēlija. Mugurkaulniekiem siekalu, sviedru un piena dziedzeru gludie muskuļi veidojas no epidermas, bet iekšējo orgānu gludie muskuļi no mezenhīmas utt. Blakus esošās gludo muskuļu šūnas savienojas savā starpā ar izaugumiem tā, ka to membrānas saskaras. Peļu zarnu trakta muskuļiem kontakta zona sastāda 5% no šūnas membrānas virsmas. Šeit, domājams, notiek kairinājuma pārnese no šūnas uz šūnu.
Gludo muskuļu saraušanās
Atšķirībā no šķērssvītrotās muskulatūras, gludajiem muskuļiem ir raksturīga lēna saraušanās, spēja ilgi atrasties saspringtā stāvoklī, patērējot salīdzinoši maz enerģijas, un nenogurt. Gludo muskuļu kustības inervācija realizējas ar veģetatīvās nervu sistēmas šūnu izaugumiem, bet jūtīguma inervācija ar muguras ganglija šūnu izaugumiem. Ne katrai gludo muskuļu šūnai ir specializēts nervu gals.
Loviss Korints
Loviss Korints (dzimis, miris ) bija vācu gleznotājs un grafiķis. Līdz ar Maksi Lībermani ir viens no redzamākajiem vācu impresionistiem, kaut arī Korinta mūža beigu darbus varētu definēt kā impresionisma un ekspresionisma sintēzi.
Dzimis Austrumprūsijā, amatnieka ģimenē. Gleznošanu mācījies Kēnigsbergā, Minhenē un Parīzē. Kā mākslinieks darbojies Minhenē un Berlīnē. 1902. gadā ierīkoja darbnīcas Berlīnē un apprecējās ar savu modeli Šarloti Bērendi. 1911. gadā piedzīvoja insultu, kļuva daļēji paralizēts. 1919. gadā uzcēla māju pie Valhenzē ezera Bavārijā. Miris ceļojuma laikā Nīderlandē.
EDSAC
EDSAC (en) bija pirmā britu skaitļojamā mašīna. Iekārta tika uzbūvēta Kembridžas Universitātes matemātikas laboratorijā. To veica Moriss Vilkes un viņa komanda. Šis bija tikai otrais elektroniski digitālais dators, kurš varēja uzglabāt programmatūru, kurš nonāca regulārā lietošanā.
Vēlāk šo projektu atbalstīja J. Lyons & Co. Ltd., Britu kompānija, kas izstrādāja pirmo komerciāli izmantojamo datoru LEO I, kas tika balstīts uz EDSAC dizaina. Darbs pie EDSAC sākās 1947. gadā, pirmās programmas tika palaistas 1949. gada 6. maijā, kad dators aprēķināja kvadrātu tabulu un pirmskaitļu rindu. EDSAC 1 pārtrauca izmantot 1958. gada 11. jūlijā, kad to aizvietoja EDSAC 2, kas tika izmantots līdz 1965. gadam.
Fizikālās komponentes
Tiklīdz EDSAC bija gatavs, to sāka izmantot universitātes pētījumiem. Tas izmantoja dzīvsudraba aizkaves līnijas kā atmiņu. Strāvas patēriņš bija 11kW. Cikla laiks bija 1,5 ms visām vienkāršajām funkcijām, bet 6 ms reizināšanas funkcijām. Datu ievade bija izmantojot 5 caurumu pārklāto lentu un izvadei tika izmantots teleprinteris.
Magnētiskās lentes rakstītājs tika pievienots 1952. gadā, bet tas nestrādāja pietiekami veiksmīgi, lai tam būtu kāda reāla izmantošanas iespēja.
Līdz 1952. gadam pieejamā galvenā atmiņa (darbībām un datiem), bija 512 18-bit vārdi. Aizkaves līnijas tika izkārtotas divās baterijās, kas deva 512 vārdus katra. Otrā baterija tika ieviesta 1952. gadā. Pilnā 1024 vārdu līnija, nebija pieejama līdz 1955. gadam, līdz tam bija jāiztiek ar 800 vārdu līnijām.
Atmiņa un darbības
EDSAC galvenā atmiņa sastāvēja no 1024 vietām, bet sākotnēji tika ievietotas tikai 512. Katra saturēja 18 bitus, bet maksimālie biti nebija pieejami laika nobīdes dēļ, tāpēc tika izmantoti tikai 17 biti. Darbība sastāvēja no 5 bitu instrukcijas koda, viena brīvā bita, 10 bitu atmiņas adreses, un garuma bita, kas kontrolēja, vai darbība izmantoja 17 bitus vai 35 bitus (divi apvienoti vārdi).
Sākotnēji EDSAC izmantoja divkomponentu bināros kodus. Kodi bija vai nu 17 bitu (1 vārds) vai 35 bitu (2 vārdi). Neparasti, reizināšanas darbības tika veidotas, lai skaitļus uztvertu kā fiksētu skaitļu frakciju intervālā −1 ≤ x < 1. Reizināšanas darbības varēja veikt ar divām 35 bitu līnijām vienlaicīgi.
Pieejamās darbības bija:
Klīversala
Klīversala (de) ir bijusī sala Daugavas lejtecē pie upes kreisā pamatkrasta tagadējā Āgenskalna apkaimē. Tā pastāvēja no 13. līdz 19. gadsimtam un aizņēma teritoriju starp tagadējo Āgenskalna līci un Kīleveina grāvi aiz dzelzceļa uzbēruma. Tās garums bija 0,9 km, platums 0,4 km, augstums 2,5 m.
Tagad seno Daugavas pamatkrastu pie Klīversalas iezīmē Raņķa dambis.
Vēsture
Klīversala kā atsevišķa sala starp Ķīpsalu un Mūkusalu zināma no 1248. gada, kad tā piederēja Rīgas domkapitulam. 16. gadsimtā daļa salas atradās cisterciešu sieviešu klostera īpašumā. Tai iepretī Daugavas pamatkrastā 17. gadsimtā tika izbūvēta Kobrona skansts. Zviedru Vidzemes laikā salu iznomāja tirgonim D. Klīveram kokmateriālu noliktavas ierīkošanai, no kā cēlies salas nosaukums. 17. gadsimtā uzsērējumi Klīversalas tuvumā radīja Mazo Klīversalu un Kārķu salu, kas 18. gadsimtā saplūda ar Klīversalu un izveidoja Lielo Klīversalu. 1764. gadā caur Lielo Klīversalu uzbūvēja jaunu lielceļu uz Kurzemes hercogistes galvaspilsētu Jelgavu. 1773. gadā skolotājs K. Mancelis Klīversalā atvēra skolu. Salā darbojās mastu šķirotāji, strūgu īpašnieki un strūdzinieki, ar Daugavas labo krastu to savienoja plosta tilts.
Inženieris Gustavs Emanuēls fon Veismanis 1764.—1782. gadā vadīja Daugavas dambja būvēšanu, vienā virknē tika savienotas sešas salas: Bieķensala, Mūkusala, Lielā Klīversala, Burkānu sala, Mazā Klīversala un Ķīpsala. 1785. vai 1786. gada pavasara palos Daugava pārrāva salas savienojošo dambi starp Lielo Klīversalu un Burkānu salu, izveidojot Āgenskalna līci.
19. gadsimta vidū tika uzbūvēts Raņķa dambis un aizbērtas attekas, kas salu norobežoja no purvainajām pļavām tagadējā Uzvaras parkā. 1883. gadā uzcēla Rīgas jūrskolas ēku, ko 1920.—1944. gadā sauca par K. Valdemāra Rīgas jūrskolu. Latvijas PSR laikā Āgenskalna līča krastā uzcēla eksperimentālo kuģu mehānisko rūpnīcu, pedagoģijas skolu un viesnīcu "Daugava".
Nacionālais vēstures piemineklis
Nacionālais vēstures piemineklis (en, NHL) ir ēka, objekts vai struktūra, ko ASV federālā valdība atzinusi par vēsturiski nozīmīgu.
No vairāk nekā 85 tūkstošiem Nacionālajā vēsturisko vietu reģistrā iekļautajiem objektiem vienīgi apmēram 2500 ir tikuši atzīti par nacionālajiem vēstures pieminekļiem. Nacionālā vēstures pieminekļa statuss tiek piešķirts kopš 1960. gada, visi šajā sarakstā iekļautie pieminekļi tiek automātiski iekļauti Nacionālajā vēsturisko vietu reģistrā.
Apmēram pusei objektu īpašnieki ir privāti. Gandrīz 25% visu objektu atrodas trijos štatos: Pensilvānijā, Masačūsetsā un Ņujorkā. Katrā no šiem trim štatiem ir viena pilsēta, kurā iekļauto objektu skaits ir lielāks nekā 40 ASV štatiem: Bostona, Filadelfija un Ņujorka. Ņujorkā iekļauto objektu skaits ir lielāks nekā 45 ASV štatos.
Carpenters (albums)
Carpenters ir amerikāņu rokgrupas The Carpenters trešais albums. Tas tika ierakstīts no 1970. gada līdz 1971. gada un izdots 14. maijs.
Līvbērzes stacija
Līvbērzes stacija (agrāk arī Lielaiskrogs) ir apdzīvota vieta Jelgavas novada Līvbērzes pagastā. Izvietojusies pagasta rietumdaļā pie autoceļa P98 2 km no pagasta centra Līvbērzes, 18 km no novada domes Jelgavā un 67 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pēc 1904. gada pie dzelzceļa līnijā Tukums II—Jelgava izbūvētās Līvbērzes stacijas. Netālu esošā Līvbērzes Svētā Jāzepa Romas katoļu baznīca ir valsts nozīmes kultūrvēstures piemineklis.
Dagunova (Šķilbēnu pagasts)
Dagunova ir ciems Viļakas novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļos 5,5 km no pagasta centra Rekovas, 15,4 km no novada centra Viļakas un 252,5 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem, Ludumkas upes krastos. Uz ziemeļiem no ciema atrodas Medņevas pagasta ciems ar šādu pašu nosaukumu - Dagunova.
Albrehts II
Albrehts II var būt:
Gavi arka
Gavi arka (it) ir senās Romas triumfa arka Veronā, Itālijā. Arku 1. gadsimta pirmajā pusē cēlis Lūcijs Vitrūvijs Cerdone, domājams, Vitrūvija māceklis, par godu Gavi dzimtai, kas tajā laikā Veronā bija visietekmīgākā. 1805. gadā, Napoleona armijai iebrūkot Itālijā, arka tika izjaukta, lai nodrošinātu franču karaspēka vezumu caurbraukšanu. 1930. gadā arka tika atjaunota no saglabātā materiāla netālu no savas sākotnējās atrašanās vietas.
Arkai ir viens laidums, fasāde ir greznota ar puskolonnām, bet aile ar dekoratīvu frīzi. Zem arkas ir saglabājies seno romiešu ceļa bazalta bruģis.
Vēsture
Gavi arkas celtniecība bija uzticēta arhitektam Vitrūvijam Cerdonem un uzcelta 1. gadsimta pirmajā pusē Augusta valdīšanas beigās vai Tiberija valdīšanas sākumā. Gavi arka bija uzcelta uz "Via Postumia" romiešu ceļa, netālu no vietas, kur tas savienojas ar "Via Gallica" ceļu, apmēram 500 metrus no Porta Borsari vārtiem. Vieta, kur tā tika uzstādīta, veidoja ainavisku fonu pie izejas no pilsētas, norobežojot pilsētas ceļa galveno asi. Bet no lauku puses tās fonu veidoja pilsētas mūri un San Petro monumentālā paugura panorāma ar romiešu Pilsonisko teātri un pagānisko templi.
Sākotnēji būdama kā izolēts piemineklis, tā vēlāk tika iekļauta pilsētas aizsargmūrī, kas gāja gar Adigetto ieleju, un tādējādi tika izmantota par pilsētas vārtiem, sauktiem Sandzeno vārti. Ar laiku piemineklis jau tik tālu bija sabojājies, ka viduslaikos pamatne gandrīz pilnībā atradās zem ielas līmeņa, bet 16. gadsimtā daži nami bija uzcelti iepretī arkai.
1805. gadā Napoleona okupācijas laikā franču kara inženieri demontēja pieminekli, bet blokus novietoja arēnas ejās. Luidži Trecca, Ferdinando Albertolli, Džuzeppe Barbjeri, Gaetano Pinali, Bartolomeo Džuliari un pat Luidži Negrelli (Suecas kanāla dizainers) strādāja pie šī Veronas pieminekļa rekonstrukcijas, taču neviens projekts tā arī netika pabeigts. Tikai 1932. gadā, pateicoties Antonio Avena (Veronas pilsoniskā muzeja direktors) vadītās pilsētas administrācijas pūlēm, piemineklis pēc Andrea Palladio projekta tika atjaunots. Piemineklis tika pārkomponēts daļēji anastilozē, daļēji integrējot zaļajā zonā blakus Kastelvečo pilij.
2011. gadā sāktajos arheoloģiskajos izrakumos Gavi arkas pašreizējā atrašanās vietā izveidojās Kastelvečo laukums, bet atklātā mozaīkas grīda tika nodota Kastelvečo muzejam.
Apraksts
Arka veidota divu paralēlu frontonu veidā, kas sānos savienoti ar divām mazākām arkām. Pieminekļa augstums sastāda 12,69 metrus, garāko malu garums 10,96 metri, īsāko 6,02 metri. Lielākā eja ir 8,40 x 3,48 metrus liela, bet mazākā — 5,50 х 2,65 metrus. Abos lielajos frontonos ir četras nišas 2,50 metrus augstas, 0,98 metrus platas un 0,68 metrus dziļas, kurās atradās četru Gavi dzimtas pārstāvju skulptūras (tagad zudušas). Zem šīm nišām ir saglabājušies šo Gavi dzimtas locekļu vārdi: C[aio] Gavio Strabone, M[arco] Gavio Macrone un Gavia, bet ceturtais vārds ir nozaudēts. Griesti ir kessona veida, tādēļ nav tipisko romiešu arku cilindriskās velves, kas liek domāt par klasiskās romiešu arkas un helēnistiskā tetrapilona sajaukumu.
Arkas celtniecībā izmantotais baltais akmens ir pilnīgi izbalējis Veronas sārtais amonītu marmors, kas visdrīzāk uz Veronu pa Adidžes upi bija attransportēts no Valpoličellas.
Arhitekts
Arkas arhitekts bija atstājis savu uzrakstu viena pilastra iekšējā pusē, kas ir rets gadījums. Uzraksts "L. VITRVVIVS. L. CERDO ARCHITECTVS" var tikt tulkots kā arhitekts Lūcijs Vitrūvijs Cerdone. Vārds Cerdone nozīmē grieķu vergu, kuru ir atbrīvojis Romas pilsonis. Pateicīgais Vitrūvijs var pieminēt Marku Vitrūviju Pollionu, romiešu arhitektu, kas pazīstams ar savu traktātu "De architectura libri decem", kaut arī tas nav pilnībā apstiprināms.
Pormalis
Pormalis (sieviešu dzimtē Pormale) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Beidou G1
Beidou G1 (zh 北斗G1; zināms arī kā Beidou DW 3) ir Ķīnas navigācijas sistēmas Beidou otrās paaudzes pavadonis, kas palaists 2010. gada janvārī ģeostacionārajā orbītā.
Beidou G1 starts sākotnēji bija plānots 2009. gadā, bet problēmas ar Beidou 1D un Beidou G2 lika pārcelt startu uz nākamo gadu, lai pilnveidotu kosmisko aparātu.
Beidou G1 tika palaists 16:12 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 3C (sērijas numurs Y6) no Sjičanas pavadoņu palaišanas centra. Šis bija pirmais Chang Zheng 3 raķešu saimes starts pēc 2009. gada augusta avārijas ar Palapa-D pavadoni.
Beidou G1 ģeostacionāro orbītu sasniedza ar saviem dzinējiem un sākotnēji atradās punktā 160° austrumu garuma; martā to pārvietoja uz 144,5° A. Vēlāk tas bija pārvietojies uz pozīciju 140°.
New Balance
New Balance ir 1906. gadā izveidots ASV apavu un sporta inventāra zīmols. New Balance ir viens no pieprasītākajiem apavu zīmoliem ASV un Lielbritānijā.
Somijas zviedru tautas partija
Somijas zviedru tautas partija (sv, fi) ir liberāli centriska politiskā partija Somijā, kas pārstāv zviedru etniskās minoritātes intereses. Dibināta 1906. gadā. Partija bijusi valdībā no 1979. līdz 2015. gadam, koalīcijā ar parlamenta centriski labējām un centriski kreisajām partijām.
Rubeņi (Līvbērzes pagasts)
Rubeņi ir apdzīvota vieta Jelgavas novada Līvbērzes pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidrietumos pie autoceļa V1076 3 km no pagasta centra Līvbērzes, 17 km no novada domes Jelgavā un 72 km no Rīgas.
Havjers Očoa de Ečagvens
Havjers Očoa de Ečagvens (es; dzimis Vitorijā) ir basku tautības Spānijas starptautiskais meistars šahā (1981).
Biogrāfija
1974. gadā uzvarējis Spānijas junioru šaha čempionātā. 1989. gadā uzvarējis Spānijas šaha čempionātā. Tajā pašā gadā uzvarējis arī starptautiskajā šaha turnīrā Andorā. 1993. gadā kļuvis par Spānijas šaha čempionāta sudraba laureātu. Pārstāvējis Spānijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 5 reizes (1976, 1982-1988) un individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1984) medaļu. Par panākumiem turnīros FIDE 1981. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Bijis Spānijas šaha federācijas prezidents.
Ņina Hruškova-Belska
Ņina Hruškova-Belska (cs); Novočerkaska —  Prāga) bija Čehoslovākijas starptautiskā meistare šahā (1950), daudzkārtējā Čehoslovākijas sieviešu šaha čempione.
Biogrāfija
No 1940. gadu beigām līdz 1950. gadu beigām bijusi viena no vadošajām Čehoslovākijas šahistēm. Otrā pasaules kara laikā divas reizes uzvarējusi Bohēmijas un Morāvijas protektorāta sieviešu šaha čempionātos (1943, 1944). Pēc kara piecas reizes uzvarējusi Čehoslovākijas sieviešu šaha čempionātos (1946, 1948, 1952, 1953, 1956). . Piedalījusies 1949.—50. gada Pasaules čempionātā šahā sievietēm Maskavā, kurā dalījusi 12.-14. vietu kopā ar Gizelu Greseri un Monu Meju Karfu (uzvarēja Ludmila Rudenko). Piedalījusies arī 1952. gada pretendentu turnīrā šahā sievietēm Maskavā, kurā ierindojusies 13. vietā (uzvarēja Jeļizaveta Bikova). Ņina Hruškova-Belska pārstāvējusi Čehoslovākiju sieviešu šaha olimpiādē 1957. gadā Emenā 1. sieviešu šaha olimpiādē pie 1. galdiņa (+5, =1, -5). Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. 1956. gadā saņēmusi arī FIDE starptautiskā arbitra (IA) nosaukumu. Trīs reizes bijusi galvenā tiesnese mačos par Pasaules sieviešu šaha čempiones nosaukumu (1962, 1965, 1969), kā arī 1962. gada pretendentu turnīrā šahā sievietēm.
Marčello Lipi
Marčello Romeo Lipi (it, dzimis ) ir bijušais Itālijas futbolists un futbola treneris, spēlējis libero pozīcijā. Divas reizes bijis Itālijas futbola izlases galvenais treneris. Lipi vadībā Itālijas izlase izcīnīja uzvaru 2006. gada FIFA Pasaules kausā.
Lipi tiek uzskatīts par vienu no labākajiem un veiksmīgākajiem futbola treneriem vēsturē. 2007. gadā žurnāls The Times iekļāva viņu 50 visu laiku labāko treneru sarakstā. Savas karjeras laikā viņš izcīnīja vienu FIFA Pasaules kausu, piecus Itālijas A sērijas titulus, trīs Ķīnas Superlīgas titulus, vienu Coppa Italia, vienu Ķīnas FA kausu, četrus Supercoppa Italiana, vienu UEFA Čempionu līgas trofeju, vienu AFC Čempionu līgas trofeju, UEFA Superkausu un Starpkontinentālo kausu.
1996. un 1998. gadā Starptautiskā Futbola vēstures un statistikas federācija Lipi atzina par gada labāko treneri, bet 2006. gadā par labāko izlašu treneri.
Trenera karjera
Juventus
Mandala
Mandala hinduismā un budismā ir garīgs, rituālisks simbols un reizēm mākslas darbs, kas apzīmē Visumu. Mandala ir sanskrita termins, kas burtiskā tulkojumā nozīmē ‘aplis’.
Albrehts II Hābsburgs
Albrehts II (de); dzimis, miris ), bija Austrijas hercogistes hercogs no 1404. gada līdz nāvei 1439. gadā, ko izraisīja dizentērija, ar ko viņš bija saslimis karā pret turkiem Serbijas teritorijā. Pirmais no Hābsburgiem, kuram ar karu un diplomātijas palīdzību izdevās koncentrēt savās rokās varu pār Austriju, Ungārijas karalisti (karalis no 1437. gada) un Bohēmijas karalisti (karalis no 1438. gada). 1438. gadā ievēlēts par Romiešu karali tomēr mira vēl pirms oficiālās kronēšanas ceremonijas.
Mandala
XIV Dalailama skaidro, ka mandala ir svarīga tantriskā budisma sastāvdaļa. Mandalas tibetiešiem ir svētas un ar lielu simbolisko nozīme. Vēsturiski liels skaits mandalu ir saistīts ar tantriskajām praksēm, kurās adepti pa tiešo no skolotāja saņēma slepenās mācības. Mūsdienās šis slepenības plīvurs vairumā gadījumu ir zudis, rezultātā radot lavīnveidīgu daudzumu ar kļūdainiem un spekulatīviem mandalas skaidrojumiem un praksēm Rietumos. XIV Dalailama aicina visus mandalas interesentus izmanot autentiskus avotus, lai izvairītos no pārpratumiem un kļūdām saistībā ar mandalām.
Marčello Lipi
Trenera karjera
Itālija
Albrehts II Hābsburgs
Albrehta II laikā Bohēmijā izvērsās Husītu kari. 1420 un 1421. gadā Austrijā notika plašas represijas pret ebrejiem. Pēkšņi miris karagājiena laikā pret turkiem.
Čārlzs Pīrss
Čārlzs Senderss Pīrss (Charles Sanders Peirce; dzimis, miris ) bija amerikāņu matemātiķis, filozofs, semiotiķis un loģiķis. Lai arī pēc izglītības Pīrss bija ķīmiķis un 30 gadus darbojās kā zinātnieks, patlaban viņu uzskata par filozofu. Ļoti nozīmīgs ir Pīrsa ieguldījums semiotikas attīstībā, tāpat arī pētniecības metodoloģijā, zinātnes filozofijā, epistemoloģijā un metafizikā. Pīrsu uzskata par modernās semiotikas iedibinātāju. Vācu filozofs Kārlis Oto Apels Pīrsu nosaucis par "amerikāņu filozofijas Kantu".
Pīrsa uzvārdu oriģinālvalodā izrunā "Pērss", taču latviešu valodā viņš tradicionāli tiek dēvēts par Pīrsu.
Nokia 5100
Nokia 5100 ir GSM mobilais telefons, kuru ražoja Nokia. Tā ražošana tika uzsākta 2003. gadā, par tā izlaišanu tika paziņots jau 2002. gadā, bet šobrīd šī mobilā telefona ražošana ir pārtraukta. Tam ir iebūvēts stereo FM radio. Nokia 5100 ir Tri-Band ierīce, kas spēj darboties līdz 300 h miega režīmā.
Tas tika pārdots kā ierīce lietošanai brīvā dabā, tādēļ tam ir gumijas korpuss, kas nodrošina aizsardzību pret mitrumu, triecieniem un putekļiem. Tam ir vairākas funkcijas kā, piemēram, termometrs, lukturītis, kaloriju skaitītājs un skaļuma mērītājs (dB). Telefons ir pieejams gaiši zilā, tumši pelēkā, zaļā un oranžā krāsā, kā arī tam ir nomaināmi Xpress-on-Shells korpusi.
Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 2500 metru šķēršļu skrējiens vīriešiem
Zelta medaļu šajā disciplīnā, ar rezultātu 7:34.4 minūtes, ieguva Kanādas sportists Džordžs Ortons. Šī bija pirmā olimpiskā zelta medaļa Kanādai olimpiskajās spēlēs. Sudraba medaļu, ar rezultātu 7:38.0 minūtes, izcīnīja Lielbritānijas sportists Sidnijs Robinsons. Savukārt bronzas medaļu izcīnīja Francijas sportists Žans Šastanjē. Visi šīs disciplīnas medaļnieki startēja arī 4000 metri šķēršļu skrējienā. Sidnijs Robinsons bija vienīgais, kurš olimpiskās medaļas izcīnīja gan 2500 metru, gan 4000 metru šķēršļu skrējiena disciplīnās.
Olimpisko rekordu šajā disciplīnā uzstādīja Kanādas sportists Džordžs Ortons, viņa rezultāts bija 4 minūtes un 34.4 sekundes.
Dubļova
Dubļova ir ciems Viļakas novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos 6 km no pagasta centra Rekovas, 24,6 km no novada centra Viļakas un 250,1 km no Rīgas.
Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 2500 metru šķēršļu skrējiens vīriešiem
Pārstāvētās valstis un sportisti
2500 metru šķēršļu skrējiena sacensībās startēja 6 sportisti no 6 valstīm.
Iekavās norādīts startējošo sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Dubļova
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem, Krakupes krastos.
Filipīniešu valoda
Filipīniešu valoda (Pilipino,, vai Wikang Filipino) ir tagalu valodas literārā valoda. Tā ir viena no divām Filipīnu oficiālajām valodām.
Nokia 3100
Nokia 3100 ir Nokia trīsjoslu GSM mobilais telefons ar Series 40 programmatūras platformu. Telefons ražošanā nonāca 2003. gada trešajā ceturksnī, un tā mērķauditorija ir jaunieši.
3100 tika izstrādāts, par pamatu ņemot Nokia 6100, un kļuva par pēcteci Nokia 3510i.
Telefons ir aprīkots ar 128x128 pikseļu izšķirtspējas pasīvo krāsu displeju (4096 krāsas), Java MIDP 1.0, XHTML, un WAP pārlūku, GPRS, Pop-Port savienojamību un litija jonu akumulatoru. Tas var arī atskaņot polifoniskās MIDI melodijas, un izmantot tās kā zvana signālus.
Ir iznākuši vairāki 3100 varianti. Nokia 3100b ir paredzēts Amerikas GSM tīkliem, bet 3105 ir paredzēts CDMA tīkliem.
ASICS
ASICS ir multinacionāls Japānas uzņēmums, kas nodarbojas ar sporta apavu, apģērbu un inventāra ražošanu. Uzņēmuma nosaukums ir akronīms no latīņu valodas frāzes anima sana in corpore sano, kas tulkojumā nozīmē "Veselīga dvēsele, veselīgā ķermenī". Uzņēmumu 1949. gada 1. septembrī izveidoja Kihačiro Onitsukas.
Georgijs Papasideris
Georgijs Papasideris (el) bija grieķu vieglatlēts un svarcēlājs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks un olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs.
1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Papasideris 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja divos sporta veidos — vieglatlētikā un svarcelšanā.
Vieglatlētikā viņš startēja lodes grūšanas disciplīnā. Ar rezultātu 10 metri un 36 centimetri viņš ieguva trešo vietu un bronzas medaļu, zaudējot ASV sportistam Robertam Garetam (zelta medaļa) un savam tautietim Miltiadim Guskam (sudraba medaļa).
Svarcelšanā viņš startēja abrocīgajā grūšanā un ieņēma dalītu 4./5. vietu, kopā ar Vācijas sportistu Kārli Šūmani, ar rezultātu 90 kilogrami.
Olimpisko spēļu laikā trešās vietas ieguvējs netika apbalvots, Starptautiskā Olimpiskā komiteja viņam bronzas medaļu piešķīra vēlāk, ar atpakaļejošu datumu.
Ainārs Dimants
Ainārs Dimants (dzimis Aucē) ir latviešu žurnālists un mediju pētnieks, valsts un sabiedrisks darbinieks. Profesors Rīgas Stradiņa universitātes Komunikācijas fakultātē (kopš 2020).
Dzīves gājums
Dzimis Aucē 1966. gadā agronoma un ekonomistes grāmatvedes trīs bērnu ģimenē.
Pēc Popervāles pamatskolas (1976) un Valdemārpils vidusskolas beigšanas (1984) studējis žurnālistiku Latvijas Universitātē (komunikācijas zinātnes maģistrs 1996) un M. Lomonosova Maskavas Valsts universitātē (žurnālista diploms ar izcilību 1990).
Berlīnes Brīvajā universitātē (Freie Universität Berlin) ieguvis Dr. phil. grādu (magna cum laude) komunikācijas un politikas zinātnēs (2003).
Kargopole
Kargopole (ru) ir pilsēta Krievijas Eiropas daļas ziemeļos, Arhangeļskas apgabala dienvidrietumos pie Oņegas upes, 3 kilometrus no tās iztekas no Lačas ezera. Senākā Arhangeļskas apgabala pilsēta. Tradicionāls tautas daiļamatu centrs (Kargopoles rotaļlietas).
Ainārs Dimants
Darbība politikā
Latvijas Tautas frontes 1. un 2. kongresa delegāts (1988, 1989). Viens no Eiropas Kustības Latvijā dibinātājiem un pirmais viceprezidents (1997), prezidents un pirmsreferenduma informācijas kampaņas vadītājs (1999–2003), Starptautiskās Eiropas Kustības valdes (Steering Committee – Comité directeur) loceklis (2002–2005).
Kargopole
Vēsture
Rakstos Kargopole zināma no 1146. gada, no 14. gadsimta minēta kā pilsēta. No 14. līdz 15. gadsimtam — Novgorodas republikas sastāvā, 15. gadsimta beigās iekļāvās Maskavas lielkņazistē. No 15. līdz 17. gadsimtam Kargopole bija ievērojama tirdzniecības pilsēta, kas savienoja Krievijas centrālo daļu ar tolaik vienīgo Krievijas ostu — Arhangeļsku. 18. gadsimtā, līdz ar Sanktpēterburgas nodibināšanu, Kargopoles nozīme samazinājās. No 19. gadsimta otrās puses Kargopoles apkaime kļuva slavena kā vieta, kur labi saglabājušās folkloras tradīcijas.
Ainārs Dimants
Darbība politikā
A. Dimants ir "Kustības Par!" dibinātājbiedrs (kopš 2017), no apvienības "Attīstībai/Par!" kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās Kurzemes apgabalā ar 4. numuru (2018), paceļoties uz 3. vietu sarakstā. Līdzīgi kandidēja 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās Latvijā tās pašas apvienības sarakstā ar 6. numuru, paceļoties uz 5. vietu sarakstā.
Kargopole
Cilvēki
Kargopole ir Krievu Aļaskas pirmā pārvaldnieka Aleksandra Baranova (Александр Андреевич Баранов, 1746—1819) dzimtā pilsēta. 1608. gadā Kargopolē ar nāvi tika sodīts sacelšanās vadītājs Ivans Bolotņikovs. 1938. gadā Kargopolē izsūtījumā mira Latvijā dzimušais šahists Mihails Platovs.
Ainārs Dimants
Darbība žurnālistikā un pētniecībā
10 gadu vecumā mājās izdod ar roku rakstītu avīzi "Mūsu Saule" (1976), Valdemārpils vidusskolas gados laikraksta "Pionieris" jaunais korespondents (1978), ilggadējs skolēnu jaunrades nometnes "Aicinājums" (kopš 1978; pēc piedalīšanas "Nesmēķētāju biedrībā" kopā ar nometnes žurnālistikas sekcijas vadītāju Lailu Pakalniņu [Brunovsku] Valmierā [1981] uz nākamo "Aicinājumu" vairs nav aicināts, publicēšanās aprauta) un jauno žurnālistu skolas "Noruna" dalībnieks (kopš 1980). Strādā žurnālistikā (kopš 1990) – no korespondenta Maskavā (1990–1992) un politiskā komentētāja (1992–1997) līdz galvenajam redaktoram ("Diena", Latvijas Televīzija, "Lauku Avīze" u. c.). Žurnāla "Akadēmiskā Dzīve" galvenais redaktors (kopš 2006).
Vācijas Bundestāga (1992), Hamburgas Žurnālistu skolas (Henri - Nannen - Schule) (1993), Konrāda Adenauera fonda (1994), Frīdriha Eberta fonda (1995), Hansa Zeidela fonda (1996), "Volkswagen" fonda (2000), Valsts kultūrkapitāla fonda (2017/2018) stipendiāts.
Docētājs un pētnieks (kopš 1993 Latvijas Universitātē, Rīgas Stradiņa universitātē, Vidzemes Augstskolā, Mediju institūtā), komunikācijas zinātnes katedru vadītājs Rīgas Stradiņa universitātē (1998–2002) un Biznesa augstskolā "Turība" (2005–2012), viesprofesors Berlīnes, Minhenes un Vīnes universitātēs.
Latvijas Zinātnes padomes eksperts komunikācijas zinātnē (kopš 2011). Vairāku nacionālu un starptautisku pētījumu projektu vadītājs un dalībnieks.
Pētniecības nolūkos ar Fulbraita stipendiju studējis Džordžijas Universitātē (2008–2009), ar Vācijas Akadēmiskās apmaiņas dienesta DAAD stipendiju - Dortmundes Universitātē (2011).
Latvijas Žurnālistu savienības valdes priekšsēdētājs (2007) un Nacionālās elektronisko plašsaziņas līdzekļu padomes (NEPLP) priekšsēdētājs (2012–2015, loceklis 2012–2017).
Akadēmiskās vienības "Austrums" biedrs (kopš 1989), vairāku starptautisko zinātnes asociāciju un žurnālu redkolēģiju loceklis. Tulkotājs no vācu valodas.
Vairāku starptautiski citētu zinātnisku publikāciju,            žurnālistikai un kultūrsociālajai vēsturei veltītu grāmatu autors     un sastādītājs.
Biznesa augstskolas "Turība" profesors komunikācijas teorijā (kopš 2012, asociētais profesors kopš 2006, abos gadījumos ievēlēts Latvijas Universitātes nozares profesoru padomē), komunikācijas zinātnes doktora studiju programmas "Komunikācijas vadība" direktors (2007–2020) un Promocijas padomes komunikācijas zinātnē priekšsēdētājs (kopš 2012).
Eiropas Žurnālistikas observatorijas (EJO – European Journalism Observatory) latviešu un krievu portālu zinātniskais vadītājs (https://lv.ejo-online.eu; https://ru.ejo.ch), vadošais pētnieks Latvijas Universitātes Filozofijas un socioloģijas institūtā (kopš 2010).
A Song for You
A Song for You ir amerikāņu popgrupas The Carpenters ceturtais albums. Albums izdots 1972. gada 22. jūnijā. Pēc Ričarda Kārpentera teiktā, dziesma A Song for You bija iecerēta kā konceptuāls albums (savā veidā) ar nosaukumu melodiju, kas ievada un noslēdz komplektu, un ar grāmatu iekļautajām izlasēm, kas ietver "dziesmu".
Linda Rudene
Linda Rudene (dzimusi 1993. gada 13. februārī Madonā) ir latviešu dramaturģe.
Studējusi dramaturģiju Latvijas Kultūras akadēmijā, "Drāmas un teksta studiju" apakšprogrammā, ko absolvējusi 2018. gadā. 2021. gadā absolvējusi Latvijas Kultūras akadēmijas maģistra programmu "Audiovizuālā un skatuves māksla", dramaturģijas specializācijā.
Dramaturģija
Teātros iestudētie dramaturģijas darbi:
Antidaļiņa
Dažām daļiņām nav antidaļiņu, jeb, precīzāk, to antidaļiņas pilnīgi sakrīt ar pašām daļiņām. Tādas daļiņas ir fotoni, gravitoni, neitrālie pioni, eta un ro mezons, kvarkoniji, Higsa bozons, Z-bozons. Šādas daļiņas sauc par patiesi neitrālām daļiņām.
Elektriski neitrālas daļiņas var arī nesakrist ar savām antidaļiņām (piemēram, neitronam, neitrīno, neitrālajam kaonam ir savas antidaļiņas).
Antidaļiņas un daļiņas savā starpā iedarbojas, rodoties citām daļiņām (sk. anihilācija).
Parathormons
Parathormons ir peptīdhormons, kas sastāv no 84 aminoskābēm un tā galvenā funkcija ir kalcija līmeņa regulācija asinīs. To sekretē epitēlijķermenīšu galvenās šūnas reaģējot uz zemu kalcija līmeni asinīs. Asinīs cirkulējošais parathormons, piesaistoties parathormona receptoram 1, kurš atrodas nierēs un kaulos, dažās minūtēs palielina kalcija līmeni. Kaulos parathormons palielina osteoklastu — kaulu noārdošo šūnu aktivitāti, un izraisa kalcija atbrīvošanos no kauliem vienas līdz divu stundu laikā, bet nierēs paaugstina kalcija reabsorbciju un samazina tā izdali ar urīnu. Parathormona receptors 2 atrodas centrālajā nervu sistēmā, sēkliniekos un placentā. Ilgstošāka parathormona iedarbība stimulē enzīma 1α-hidrolāzes aktivitāti nierēs, veicinot aktīvā D vitamīna (kalcitriola) sintēzi, kas paaugstina kalcija uzsūkšanos tievajās zarnās un kalcija apriti kaulos vairāku dienu garumā. Parathormonam pussabrukšanas laiks ir 4 minūtes, tā molekulārā masa ir 9.4 kDa.
Mesto Albrehtice
Mesto Albrehtice (cz) ir pilsēta Čehijā, Morāvijas-Silēzijas apgabala Bruntālas apriņķī, netālu no Polijas robežas.
Aalesunds FK
Aalesunds Fotballklubb ir profesionāls Norvēģijas futbola klubs no Olesunnas. Klubs ir dibināts 1914. gadā. Pašlaik spēlē Eliteserien, Norvēģijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada Color Line stadionā, kura ietilpība ir 10 778 vietas. Kluba futbolisti ir divas reizes ieguvuši Norvēģijas kausu — 2009. un 2011. gadā.
Mesto Albrehtice
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1377. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā, tās vāciskais nosaukums bija Olbersdorfa (de). No 1918. gada — Čehoslovākijas sastāvā. No 1938. līdz 1945. gadam kā Sudetu apgabala daļa atradās Vācijā. Pēc Otrā pasaules kara — atkal Čehoslovākijā. Pamatojoties uz Beneša dekrētiem, pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti. Kopš 1993. gada — Čehijas sastāvā.
Jānis Ezeriņš (ģenerālis)
Jānis Ezeriņš (dzimis, miris ) bija Latvijas Bruņoto spēku ģenerālis.
Dzīvesgājums
Dzimis Cēsu apriņķa Praulienas pagasta Skubos kučiera ģimenē. Beidzis Lazdonas draudzes skolu, 1913. gadā pabeidzis Rīgas mērnieku kursus un strādājis par mērnieka palīgu Gostiņos. No 1915. gada 27. marta dien Krievijas Impērijas armijas 171. rezerves bataljonā. 1916. gada 25. jūlijā beidzis Ziemeļu frontes kara skolu Gatčinā kā praporščiks. No 1916. gada dien latviešu strēlnieku pulkos, vēlāk 79. Sibīrijas strēlnieku pulkā. Pēc Oktobra revolūcijas atbrīvots no dienesta, apcietināts, taču izbēdzis un atgriezies Latvijā.