cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
VI Vispārējie latviešu Dziesmu svētki
Kopkori veidoja 6526 dziedātāji no 157 koriem, kas bija līdz tam vislielākais latviešu dziesmu svētku dalībnieku skaits. Svētkos uzstājās arī apvienotais kara orķestris, ko veidoja 16 orķestri ar apmēram 350 dalībniekiem. Sestie dziesmu svētki bija pēdējie, kuros bija pārstāvēta vokāli - instrumentālā mūzika, jo turpmāko vispārējo dziesmu svētku programmās ietilpa vairs vienīgi kora darbi.
Svētku sagatavošana
Tērpu sekcijas vadību uzņēmās Jūlijs Madernieks, taču viņa oriģinālajiem projektiem jau sākumā radās daudz pretinieku. Par komisijas vadītāju kļuva Ansis Cīrulis, kas izstrādāja savus paraugus, apvienojot atsevišķus etnogrāfiskus elementus ar jaunlaiku formām, bet pret tiem cēlās Riharda Zariņa iebildumi.
Pārlabotos zīmējumus 17 novadu tautastērpiem iespieda pastkaršu formātā 10 000 metienā un izsūtīja koriem ar rīcības komitejas piezīmi, ka "dziedātājas var pagatavot arī pašas savus apģērbus pēc sava apgabala krāsām un audumiem".
Lielās zvīņastlidvāveres
Lielās zvīņastlidvāveres (Anomalurus) ir viena no zvīņastlidvāveru dzimtas (Anomaluridae) ģintīm, kas apvieno 4 grauzēju sugas. Tā ir vienīgā ģints lielo zvīņastlidvāveru apakšdzimtā (Anomalurinae). Lielās zvīņastlidvāveres mājo Rietumāfrikas un Centrālās Āfrikas lietusmežos.
VI Vispārējie latviešu Dziesmu svētki
Svētku estrāde
Brīvdabas svētku estrāde bija celta pēc Latvijas Universitātes docenta arhitekta Paula Kundziņa projekta Esplanādes laukumā. Plānotā lielā klausītāju skaita dēļ viņš atteicās slēgtas svētku ēkas, tās vietā projektējot svētku estrādi dziedātājiem un sēdvietas klausītājiem. Amfiteātrāla sektora veidā celtā estrāde Valdemāra ielas pusē, ar Olava komercskolu un mākslas muzeju aizmugurē, bija projektēta 9000 dziedātājiem. Estrādes garums bija 95, dziļums — 29 m, un tās grīda bija sadalīta kāpnēs, kuru kopgarums sasniedza 3000 m. Kundziņa celtne bija latviskā stilā, tomēr tiešā skaņu viļņa centrālā joma nāca krietni pāri klausītāju galvām. Zem estrādes izbūvēja telpas dziedātāju novietošanai lietus gadījumā un atsevišķu bufeti, kamēr sānu iebūvēs iekārtoja administrācijas biroju un sanitāro punktu. Esplanādes malās atradās 15 citas sīkākas būves dažādām citām vajadzībām. Klausītāju solu kopgarums bija ap 15 km, un tajos varēja apsēdināt 31 100 personu, papildus bija vēl arī 9000 stāvvietas. Lai novērstu publikas sastrēgumu, Esplanādi sadalīja vairākos sektoros ar atsevišķām ieejām. Pēc cenām sēdvietas sadalīja 4 grupās, kam nāca klāt vēl stāvvietas.
Lielās zvīņastlidvāveres
Kopīgās īpašības
Kā jau ģints nosaukums norāda, lielās zvīņastlidvāveres ir liela auguma, salīdzinoši smagi grauzēji ar garu, apmatotu asti, kuras galā ir kupls pušķis.
VI Vispārējie latviešu Dziesmu svētki
Atklāšana
Svētku gājiens pa Rīgas ielām VI dziesmu svētkos nenotika, un dziedātāji sapulcējās Esplanādes laukumā. Pirmajam koncertam bij pārdotas 29 106 ieejas biļetes, kam nāca klāt ap 1000 goda viesu, tā ka šo koncertu noklausījās ap 30 000 cilvēku.
Lielās zvīņastlidvāveres
Kopīgās īpašības
Kā visām zvīņastlidvāverēm astes apakšdaļā pie pamatnes ir divas rindas cieši viena otrai blakus augošas skrimšļainas, smailas plātnītes. Pie elkoņiem aug gari, skrimšļaini pieši, kas planēšanas laikā papildus balsta membrānu.
VI Vispārējie latviešu Dziesmu svētki
Atklāšana
Uz prezidenta aicinājumu 6500 balsu lielais koris un tūkstošiem klausītāju nodziedāja Latvijas valsts himnu, ko vadīja sirmais dziesmu svētku goda virsdiriģents Vīgneru Ernests. Tālāk sekoja ārzemju valstsvīru apsveikumu nolasīšana, pēc kam otrs goda virsdiriģents Pāvuls Jurjāns nodiriģēja himnu "Ak Jeruzaleme, modies", ar ko sākās pirmā koncerta sākuma daļa.
Programma
Sesto latviešu dziesmu svētku programma bija pirmā, kas iepretī iepriekšējo dziesmu svētku programmām sastāvēja vienīgi no latviešu komponistu darbiem un atšķiras ar lielāku oriģināldarbu skaitu.
Lielās zvīņastlidvāveres
Uzvedība
Zvīņastlidvāveres ir aktīvas nakts laikā, gaišo diennakts laiku pavadot koka dobumā. Galvenokārt barojas ar augu izcelsmes barību: lapām, ziediem un augļiem. Nelielos daudzumos barojas arī ar kukaiņiem. Meklējot barību, mēdz klejot, bet ne tālāk par 6 km no migas. No koka uz koku lec planējot, līdzīgi kā lidvāveres izplešot ādas kroku. Ar astes palīdzību spēj lidojumam mainīt virzienu. Parasti uzturas pa pāriem.
Sistemātika
Lielo zvīņastlidvāveru apakšdzimta (Anomalurinae)
VI Vispārējie latviešu Dziesmu svētki
19. jūnijā
I. daļa: Dievs, svētī Latviju (Baumaņu Kārlis), Ak Jeruzaleme, modies (Jurjānu Andrejs), Motete (Oskars Šepskis), Mūsu Tēvs debesīs (Em. Melngailis), Iz 137. Dāvida dziesmas (Alfr. Kalniņš) II. daļa: Gaismas pils (J. Vītols), Birstaliņa (J. Zālītis), Senatne (Em. Dārziņš), Daba un dvēsele (Em. Melngailis), Rožu dārzs (Em. Melngailis), Bārenītes slavināšana (Em. Melngailis),
III. daļa: Mūžam zili (Em. Dārziņš), Vīrs, kam vara (Em. Melngailis), Bij man vienas rozes dēļ (Em. Melngailis), Latvju himna (Alfr. Kalniņš), Brīvība (Alfr. Kalniņš), Beverīnas dziedonis (J. Vītols), Ej, saulīte (P. Jurjāns), Aiz upītes es uzaugu (Jurjānu Andr.), Līgo dziesmas (Vīgneru Ernests).
20. jūnijā
I. daļa: Biķeris miroņu salā (J. Zālītis), Sapņu tālumā (Em. Dārziņš), Beverīnas dziedonis (J. Vītols), Dzimtenē (Alfr. Kalniņš), Rāmavas ozols (Alfr. Kalniņš), Karogs (J. Vītols), Pūt, vējiņi (Jurjānu Andr.), Rindām auga ozoliņi (Jurjānu Andr.)
III. daļa: Dzērājpuisis bēdājās (Em. Melngailis), Man māmiņa piesacīja (Em. Melngailis), Bārenītes slavināšana (Em. Melngailis), Līgo dziesmas (P. Jurjāns).
21. jūnijā
I. daļa: Rāmavas ozols (Alfr. Kalniņš), Daba un dvēsele (Em. Melngailis), Biķeris miroņu salā (J. Zālītis), Karogs (J. Vītols),
II. daļa: Jāņu nakts (Jāz. Mediņš), Līgsmošana (Alfr. Kalniņš), Tā vēsma (J. Zālītis),
III. daļa: No atzīšanas koka (J. Vītols), Lauztās priedes (H. Ore), Darbs un dziesma (Alfr. Kalniņš).
Komplementārā un alternatīvā medicīna
Komplementārā un alternatīvā medicīna jeb papildinošā un alternatīvā medicīna ir apkopojošs nosaukums diagnostikas un ārstniecības metodēm, kas atšķiras no Rietumu valstīs tradicionāli pieņemtajām biomedicīnas metodēm, tādēļ reizumis tā tiek saukta par nekonvencionālo vai netradicionālo medicīnu. Globalizācijas apstākļos pieaug tendence integrēt biomedicīnas metodes ar komplementārās un alternatīvās medicīnas metodēm, veidojot jaunu izpratni par integratīvo medicīnu jeb holistisko medicīnu.
Raksturojums
Galvenās atšķirības starp tradicionālo Rietumu biomedicīnu un komplementāro un alternatīvo medicīnu:
Iedalījums
ASV Nacionālie Veselības Institūti (National Institutes of Health) komplementārās un alternatīvās medicīnas metodes iedala četros atšķirīgos paveidos:
Pie komplementārās un alternatīvās medicīnas pieder arī paralēli Rietumu biomedicīnai vēsturiski attīstījušās Austrumu medicīnas sistēmas kā ājurvēda, tradicionālā Ķīnas medicīna, Tibetas medicīna, kā arī jaunākas sistēmas kā homeopātija, naturopātija.
Kritika
Komplementārās un alternatīvās medicīnas pretinieki apgalvo, ka tās efektivitāte un drošums nav pierādāmi ar nejaušinātiem, dubultakliem un placebo kontrolētiem zinātniskiem pētījumiem.
Ģirts Dzelde
Ģirts Dzelde (dzimis ) ir bijušais profesionālais Latvijas tenisists, bijis arī Latvijas Deivisa kausa komandas kapteinis. Savu augstāko vietu vienspēļu ATP rangā (273.) viņš sasniedza 1991. gada 29. jūlijā, bet dubultspēlēs (108.) 1993. gada 4. oktobrī. Dzeldem karjeras laikā neizdevās uzvarēt nevienā ATP līmeņa vienspēļu vai dubultspēļu turnīrā, bet trijos ATP dubultspēļu turnīros viņš iekļuva finālā.
No 1993. līdz 2000. gadam Dzelde piedalījās 17 Deivisa kausa izspēlēs, pārstāvot Latviju, vienspēlēs sasniedzot rezultātu 16–11, bet dubultspēlēs 10–6.
Pēc karjeras beigām strādāja par treneri Vācijā.
Autoceļš R258 (Krievija)
Autoceļš R258 "Baikāls" (Автодорога Р-258 «Байка́л») ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš Sibīrijā, kas ved cauri Irkutskas apgabalam, Burjatijai un Aizbaikāla novadam. Trases Irkutska - Babuškina (314 km) - Ulanude (447 km) - Čita garums ir aptuveni 1113 km. Autoceļu uzbūvēja no 1970. līdz 1981. gadam kā militāri stratēģisku objektu gar PSRS robežu. Tas ir autoceļa R255 "Sibīrija" turpinājums un daļa no Āzijas automaģistrāles AH6 (Asian Highway 6). Līdz 2018. gada 1. janvārim autoceļam lietoja arī M55 apzīmējumu. No tā atzarojas divi autoceļi, kas ved līdz Mongolijas robežai — А333 (Тунки́нский тракт) un А340 (Кяхтинский тракт, daļa no Āzijas automaģistrāles AH3 cauri Kjahtai un Ulanbatorai līdz Ķīnas austrumu daļai).
Aleksandru Joans Kuza
Aleksandru Joans Kuza (ro, dzimis, miris ) bija pirmais apvienotās Rumānijas valdnieks (domnitor) no 1862. līdz 1866. gadam.
Dzimis isparaviņika un fanariotes ģimenē. Studēja Parīzē, Pāvijā un Boloņā. Piedalījās neveiksmīgajā 1848. gada revolūcijā Moldāvijā, par ko tika arestēts un ieslodzīts. 1858. gadā kļuva par Moldāvijas kara ministru. 1859. gadā tika ievēlēts par Valahijas un Moldāvijas hospodaru, apvienojot personālūnijā abas kņazistes.
Valdīšanas laikā kopā ar valdības vadītāju Mihailu Kogelničjanu veica radikālas reformas, modernizējot Rumānijas valsti. Tika sekularizēti pareizticīgās baznīcas zemes īpašumi, veikta valsts pārvaldes reforma, pieņemts civil- un kriminālkodekss, veikta izglītības reforma. Tika nodibinātas universitātes Bukarestē un Jasos. Daļēji veiksmīgā zemes reforma, atbrīvojot zemniekus, noskaņoja pret Aleksandru Joanu Kuzu plašus muižnieku slāņus. 1866. gadā Kuza tika piespiests atteikties no varas un pamest valsti.
Dūņas
Dūņas ir smalkgraudains, mīksts, organogēns drupiezis, kas sastāv no minerālo un organisko vielu maisījuma, kas nogulsnējas ūdenstilpju dibenā.
Dūņas ir gitija kuras sastāvā ir 90-95% ūdens. Palielinoties gitijas nogulumu biezumam un blīvumam, samazinās ūdens daudzums, kas tad arī atšķir dūņas no gitijas. Dūņas ir pirmā gitijas nogulumu stadija. Atkarībā no piejaukumiem var izšķirt dažādus gitijas veidus. Latvijā tiek lietoti abi termini saldūdens organogēno nogulumu apzīmējumam — gitija vai sapropelis. Tomēr pastāv nozīmīga atšķirība ko katrs termins nozīmē. Akadēmiskā vidē iesaka lietot gitija, lai apzīmētu ezera organogēnos nogulumus. Sapropelis plašāk tiek lietots okeanogrāfijā, lai apzīmētu organogēnu nogulumu slāņus, kuri uzkrājušies bezskābekļa apstākļos. Latvijā zinātnieki pilnībā nav vienojušies par šo terminu lietošanu, ko varētu skaidrot ar PSRS okupācijas gados iesakņoto terminoloģijas lietojumu.
Jūru un kontinentālo ūdenstilpju (ezeru, dīķu) dibenā ir izplatītas dūņas, kas sastāv no smalkgraudainiem erodēto iežu (terigēniem, kaļķainiem, pelītiskiem, aleirītiskiem, aleirītiski-pelītiskiem) produktiem un no mikroskopiska organiskā detrīta, t.i. sīko jūras organismu (diatomejas, radiolārijas, foraminīferas, pteropodi) čauliņām un skeletu paliekām. Vēl ir vulkāniskās dūņas, kas bagātinātas ar vulkāniskajiem pelniem. Dūņas ir saistītu nogulumiežu veidošanās sākumstadija. Vēlāk diaģenēzes procesā dūņas sablīvējas, veidojot cietu iezi.
Reizēm dūņas ir bagātinātas ar organiskām vielām (sapropelis jeb gitija), kuru sadalīšanās var radīt sērūdeņraža piesārņojumu vai pūšanas procesu attīstību (pūstošās dūņas). Organogēnas dūņas tiek izmantotas lauksaimniecībā kā mēslojums vai komposts. Dažus dūņu veidus (ezeru, dīķu, lagūnu) izmanto arī mājdzīvnieku minerālajai piebarošanai, kā arī medicīnā (ārstnieciskās dūņas).
Lielmežnieki (Bērzkalnes pagasts)
Lielmežnieki (ltg) ir ciems Balvu novada Bērzkalnes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 1 km no pagasta centra Bērzkalnes, 7 km no novada centra Balviem un 227 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P46 (Dubļeva–Cērpene).
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Vītne
Vītne ir uz rotācijas ķermeņiem esošu spirālē izvietotu izciļņu un rievu kopums.
Vītņu iedalījumi
Iedalījums pēc novietojuma uz rotācijas ķermeņa:
Iedalījums pēc vītnes virsmas kustības:
Iedalījums pēc parametru mērvienības:
Iedalījums pēc profila:
Iedalījums pēc virsmas, uz kuras atrodas vītne:
Iedalījums pēc izmantojuma:
Vītnes parametru noteikšana
Parasti visas vītnes, izņemot vītnes ar taisnstūra profilu, ir standartizētas. Vītnes ārējo vai iekšejo diametru mēra ar bīdmēru. Vītnes soli nosaka ar vītņmēru komplektu, kas ir sakopoti metāla šabloni ar zāģveida izgriezumiem. Atrodot to šablonu, kura zobi cieši ieguļas vītnes rievās, no šī šablona nolasāmais skaitlis norāda vītnes soļa lielumu milimetros. Lielām vītnēm soli var vienkārši izmērīt ar lineālu. Vēl vītnes soli var noteikt pēc tā nospieduma uz papīra.
Lielais ķēriens
"Lielais ķēriens" (en) ir 1998. gada asa sižeta komēdija, kuras režisors ir Če-Kirks Vongs. Galvenās lomas atveido Marks Volbergs, Lū Daimonds Filipss, Kristīna Eplgeita, Eiverijs Brukss, Bokīms Vūdbains un Antonio Sabato jaunākais. Filmas pirmizrāde notika.
Melvins Smailijs ir gangsteris, kurš ir eksperts savā darbības jomā, tomēr romantisko attiecību ziņā viņam neveicas. Kādu dienu Melvins iemīlas savā upurī, kuru viņš nolaupa, tādējādi sagriežot savu pasauli kājām gaisā.
Daisuke Ičikava
Daisuke Ičikava (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Rezerves policisti
Rezerves policisti (en) ir 2010. gada ASV asa sižeta kinokomēdija, kuras režisors, kā arī viens no producentiem un scenārija autoriem ir Ādams Makejs. Galvenās lomas filmā atveido Vills Ferels, Marks Volbergs, Eva Mendesa, Maikls Kītons, Stīvs Kūgans, Rejs Stīvensons, Semjuels Džeksons un Dveins Džonsons. Filmas pirmizrāde notika Ņujorkā.
1955.—1956. gada Eiropas kausa sezona
1955.—1956. gada Eiropas kausa sezona bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 1. sezona. Sezona ilga no līdz. Finālspēle norisinājās Parc des Princes stadionā Parīzē.
Rezerves policisti
Divi nesaderīgi Ņujorkas detektīvi Alens un Terijs tiek pie iespējas kļūt tādiem pašiem kā pilsētas labākajiem policistiem, kurus abi dievina, tomēr lietas gluži nenotiek tā, kā Alens un Terijs plānojuši.
1955.—1956. gada Eiropas kausa sezona
Par Eiropas kausa uzvarētājiem kļuva Spānijas klubs Real Madrid, kas finālā uzvarēja Francijas klubu Stade de Reims ar rezultātu 4—3.
Aivars Ozoliņš
Aivars Ozoliņš (dzimis Dagdā) ir latviešu rakstnieks un žurnālists.
Biogrāfija
A. Ozoliņš dzimis Dagdā. 1975. gadā beidzis Krāslavas 1. vidusskolu. No 1975. līdz 1980. gadam studējis Latvijas Valsts universitātes Svešvalodu fakultātē.
No 1990. līdz 1992. gadam bijis laikraksta "Diena" ārzemju ziņu nodaļas vadītājs, no 1992. līdz 1993. gadam laikraksta korespondents Vašingtonā, no 1993. līdz 2009. gadam tās politiskais komentētājs. A. Ozoliņa komentāri izceļas ar tēlainu izteiksmes veidu un kategorisku nostāju politiskos jautājumos.
2009. gadā, kad laikraksts mainīja īpašniekus un tā jauno īpašnieku vārdi tika slēpti, Ozoliņš kopā ar citiem domubiedriem laikrakstu atstāja un 2010. gadā nodibināja žurnālu "Ir", kurā raksta politikai veltītas slejas.
1980. gadu beigās un 1990. gadu sākumā Ozoliņš kļuva pazīstams kā viens no spilgtākajiem postmodernisma pārstāvjiem latviešu prozā. No 1987. līdz 1991. gadam viņš publicēja īsprozu, kurā dominēja intelektuālas spēles ar valodu un literārām klišejām, atainotas groteskas un absurdas situācijas. Viņa pirmā publikācija bija 1986. gadā sarakstītā garstāsta "Gandrīz simts" publikācija turpinājumos jaundibinātajā žurnālā "Avots" 1987. gadā, tai sekoja citas publikācijas. "Gandrīz simts" pēc diviem gadiem iznāca atsevišķā grāmatā kopā ar citas jaunās paaudzes rakstnieces Evas Rubenes stāstu "Sapnīši".
A. Ozoliņš nedaudz darbojies arī kā tulkotājs, periodikā publicējis amerikāņu rakstnieku Donalda Bartelma un Patrīcijas Haismites stāstu tulkojumus.
1991. gada grāmata "Dukts" uzskatāma par vienu no latviešu postmodernās literatūras spilgtākajiem paraugiem, tai veltītas daudzas literatūrkritiskas apceres. Pēc šīs grāmatas pabeigšanas A. Ozoliņš vēl publicēja darbu "Pasaka Nr. 13" žurnālā "Grāmata". Kopš 1991. gada Ozoliņš prozu vairs nav publicējis. Viņš ir Latvijas Rakstnieku savienības biedrs (1992). Viņa darbi publicēti krievu, angļu un zviedru tulkojumos.
2021. gadā apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeņa III (komandiera) šķiru.
Autoceļš R298 (Krievija)
Autoceļš R298 (Автодорога Р298) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno Kurskas un Voroņežas (220 km) pilsētas, tālāk turpinās līdz savienojumam ar autoceļu R22 pie Borisogļebskas. Trases garums ir 442 km, tā ir daļa no Eiropas maģistrāles E38.
Autoceļš R297 (Krievija)
Autoceļš R297 "Amūra" (Автодорога Р-297 «Аму́р») ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš Tālajos Austrumos, kas ved cauri Aizbaikāla novadam, Amūras apgabalam, Ebreju autonomajam apgabalam un Habarovskas novadam. Trases Čita - Belogorska (Amūras apgabals) - Habarovska garums ir 2165 km. Autoceļu ar vairākiem pārtraukumiem būvēja no 1977. līdz 2004. gadam kā militāri stratēģisku objektu, bet asfaltēšanu pabeidza tikai pēc 2010. gada. Tas ir autoceļa R258 "Baikāls" turpinājums un daļa no Āzijas automaģistrāles AH30 (Asian Highway 30). Līdz 2011. gada 31. decembrim autoceļam lietoja arī M58 apzīmējumu.
Ātrāk
Ātrāk (en) ir 2010. gada asa sižeta filma, kuras režisors ir Džordžs Tilmans jaunākais. Galvenās lomas filmā atveido Dveins Džonsons un Billijs Bobs Torntons. Filmas pirmizrāde notika.
Bijušais notiesātais Džeimss Kalens jeb "Vadītājs" pirms desmit gadiem piedalījās banku aplaupīšanā, kas beidzās ar "Vadītāja" brāļa nāvi. Nu "Vadītājs" ir iznācis no cietuma un vēlas sava brāļa nāvi atriebt.
1948. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieku uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti 1948. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieki. Šīs bija V ziemas olimpiskās spēles. Tās notika pēc 8 gadu pārtraukuma, kad Otrā pasaules kara laikā tika atceltas 1940. gada Saporo un 1944. gada Kortīnas d'Ampeco ziemas olimpiskās spēles. 1948. gada ziemas olimpiskās spēles notika Šveices pilsētā Sanktmoricā, šajā pašā vietā bija notikušas arī 1928. gada ziemas olimpiskās spēles. Piektās ziemas olimpiskās spēles notika līdz 8. februārim. Tajās kopumā piedalījās 669 sportisti no 28 dažādām Nacionālajām Olimpiskajām komitejām (NOK). Medaļas tika sadalītas 22 disciplīnās, 9 sporta veidos.
Salīdzinot ar iepriekšējām 1936. gada ziemas olimpiskajām spēlēm to programma tika labota, papildinot to ar skeletonu vīriešiem. Šis sporta veids pirmo reizi parādījās 1928. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Bet turpmāk līdz par 2002. gada olimpiskajām spēlēm tas nebija iekļauts programmā. Santmoricā kā demonstrācijas sporta veidi tika iekļauti militārā patruļa un ziemas pentatlons. Tā bija ceturtā reize, kad militārā patruļa bija kā demonstrācijas sporta veids. 1948. gada Olimpiskajās spēlēs sacentās gan vīrieši, gan sievietes, kuras piedalījās kalnu slēpošanā un daiļslidošanā.
Autoceļš R297 (Krievija)
Belogorskā no tā atzarojas Āzijas autoceļš AH 31, kas cauri Blagoveščenskai ved līdz Daliaņai Ķīnas austrumu daļā.
1948. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieku uzskaitījums
Kopumā šajās Olimpiskajās spēlēs medaļas izcīnīja 123 sportisti. Norvēģijas, Zviedrijas un Šveices sportisti ieguva visvairāk olimpisko medaļu — katras valsts pārstāvji pa 10. No 28 NOK medaļas ieguva 13 NOK, no kurām 10 NOK ieguva vismaz vienu zelta medaļu. Šajās spēlēs nepiedalījās Japānas un Vācijas sportisti, kas netika uzaicināti ne uz 1948. gada ziemas olimpiskajām spēlēm, ne uz 1948. gada vasaras olimpiskajām spēlēm Londonā, kā nesenā Otrā pasaules kara agresori. Padomju Savienība, kas līdz 1951. gadam nebija SOK sastāvā, atteicās piedalīties.
Zviedrijas sportisti atkārtoja savus panākumus distanču slēpošanas 18 kilometru disciplīnā, iegūstot visas trīs olimpiskās medaļas vīriešu konkurencē un trīs zelta medaļas, kas bija pieejamas šajā sporta veidā. Kanādas pusaudze Barbara Anna Skota kļuva par pirmo kanādieti, kas izcīnījusi olimpisko zelta medaļu daiļslidošanā, to pašu izdarīja arī amerikānis Diks Batons. Franču kalnu slēpotājs Anrī Oreiljē ieguva visvairāk medaļu — 3.
Medaļu līderi
Norādīti sportisti, kuri ieguva visvairāk medaļas.
Fukuokas lidosta (Vjetnama)
Fukuokas starptautiskā lidosta (vi) ir lidosta, kas atrodas Vjetnamas lielākajā salā Fukuokā. Tā apkalpo Ziondonas un Anthojas pilsētas. 2012. gada novembrī tās celtniecība tika pabeigta. Tā atrodas 10 km no bijušās Fukuokas lidostas. Tā tika atklāta 2012. gada 2. decembrī. Pagaidām lidosta galvenokārt tiek izmantota lidojumiem tikai valsts teritorijā. Lidostā ir viens skrejceļš, un tā garums ir 3000 metri. Regulāri lidojumi tiek veikti uz Hanoju, Hošiminu, Kontho un Žaķzu.
Bernhards fon Bīlovs
Bernhards Heinrihs Kārlis Martīns fon Bīlovs (dzimis, miris ) bija Vācijas reihskanclers un Prūsijas premjerministrs no 1900. līdz 1909. gadam. Pirms tam no 1897. līdz 1900. gadam bija Vācijas Ārlietu ministrijas Valsts sekretārs.
Dzimis Holšteinā Dānijas un Vācijas valsts darbinieka ģimenē. Piedalījies Francijas—Prūsijas karā, pēc kura iestājās Vācijas diplomātiskajā dienestā. No 1876. gada strādāja vēstniecībā Parīzē, no 1884. gada - Sanktpēterburgā, no 1888. gada - Vācijas vēstnieks Bukarestē, no 1894. gada - vēstnieks Romā. 1897. gadā iecelts par Ārlietu ministrijas Valsts sekretāru, bet 1900. gadā - par Vācijas kancleru.
Īlenknābju dzimta
Īlenknābju dzimta (Recurvirostridae) ir tārtiņveidīgo kārtas (Charadriiformes) dzimta, kas pieder pie bridējputnu apakškārtas. Tā apvieno 7 mūsdienās dzīvojošas putnu sugas, kas tiek iedalītas 3 ģintīs. Tās ir sastopamas gandrīz visos kontinentos, izņemot Antarktīdu un dažas attālas okeānu salas. Dažām sugām ir ļoti plaša izplatība, bet citām neliela. Lielākā sugu dažādība sastopama Austrālāzijā. Vienas sugas — melnā garstilbja (Himantopus novaezelandiae) — izdzīvošana Jaunzēlandē ir kritiski apdraudēta dēļ no Eiropas ievestajiem plēsējiem (kaķiem un žurkām) un hibridizācijas ar parasto garstilbi.
Latvijā reizēm var novērot 2 īlenknābju dzimtas sugas: avozetu (Recurvirostra avosetta) un garstilbi (Himantopus himantopus). Abas sugas Latvijā ir retas ieceļotājas. Garstilbim līdz šim bijuši tikai divi novērojumi, toties avozeta novērota biežāk, tās novērojumi datēti, sākot ar 1900. gadu.
Izskats
Īlenknābju dzimtas sugas ir vidēji lieli putni ar ļoti garām, tievām kājām, relatīvi nelielu galvu un gariem, smailiem knābjiem, kas var būt gan taisni (garstilbjiem), gan uzliekti uz augšu (avozetām). To ķermeņa garums ir 33—51 cm, svars 136—461 g. Lielākā dzimtā ir Amerikas avozeta (Recurvirostra americana), kuras ķermeņa garums var sasniegt 51 cm, svars 461 g. Mazākais dzimtā ir melnkakla garstilbis (Himantopus himantopus mexicanus), kura mazāko īpatņu ķermeņa garums ir 33 cm, svars 136 g. Abi dzimumi izskatās vienādi, tomēr tēviņi ir nedaudz lielāki nekā mātītes. Pēdas avozetām un Austrālijas garstilbim ir pleznotas, pēdējais ļoti labi peld, bet pārējiem garstilbjiem peldplēves attīstījušās daļēji. Lielākajai daļai šo putnu ir melnbalts apspalvojums, dažām sugām ir brūni cekuli, galvas, kakli vai krūtis.
Ieradumi
Īlenknābju dzimtas putni barojas ar dažādiem ūdens bezmugurkaulniekiem, piemēram, moluskiem, vēžveidīgajiem, kukaiņu kāpuriem un posmtārpiem. Tie barojas arī ar kurkuļiem un nelielām zivtiņām.
Šīs grupas putni ligzdo uz zemes, seklā iedobē, ūdentilpnes tuvumā, bieži retinātās kolonijās. Ligzdošanas teritorija tiek agresīvi apsargāta un ienaidnieki tiek padzīti ar lielu enerģiju un troksni. Putni veido monogāmus pārus, kas turas kopā vismaz uz vienu sezonu. Dējumā ir 3—4 gaišas olas, perē abi vecāki. Putnēni ir ligzdbēgļi un drīz pēc izšķilšanās pamet ligzdu un seko saviem vecākiem.
Sistemātika
Īlenknābju dzimta (Recurvirostridae)
Blagojevgrada
Blagojevgrada (bg) ir pilsēta Bulgārijas dienvidrietumos, Blagojevgradas apgabala administratīvais centrs. Atrodas Strumas upes ielejā, kur Strumā ietek Bistricas upe. 2018. gadā Blagojevgradā dzīvoja 69,2 tūkstoši iedzīvotāju. Cauri pilsētai iet nozīmīgs autoceļš un dzelzceļa līnija no Sofijas uz Atēnām.
Šeit atradās senā trāķiešu apmetne Skaptopara (Scaptopara). Laikā, kad pilsēta atradās Osmaņu impērijas pakļautībā, tās nosaukums bija Džumaja. Pēc tam līdz 1950. gadam pilsētas nosaukums bija Gornadžumaja (Горна Джумая). 1950. gadā pilsēta tika pārsaukta bulgāru sociāldemokrātiskās partijas izveidotāja Dimitara Blagojeva vārdā.
Spēlmaņu nakts 2012/2013
Spēlmaņu nakts 2012/2013 teātra balvu pasniegšanas ceremonija bija tradicionāli paredzēta — Eduarda Smiļģa dzimšanas dienā. Tā tika atcelta pēc Zolitūdes traģēdijas izsludināto sēru dēļ. Ceremonijas vietā balvu pasniegšana notika šaurā lokā, piedaloties balvu pasniedzējiem, saņēmējiem un teātru vadības pārstāvjiem. Balvas — Skatuves naglas tika pasniegtas 17 kategorijās. Papildus tika pasniegtas arī 3 skatītāju simpātiju balvas un Latvijas Dramaturgu ģildes speciālbalva "Pazudušais dēls". Balvas par mūža ieguldījumu teātra mākslā tika pasniegtas aktrisei Ligitai Dēvicai un aktierim un režisoram Laimonim Siliņam.
Žūrija
Jauniestudējumus valsts un nevalstiskajos teātros vērtēja deviņu profesionāļu žūrija:
Nominācijas un laureāti
Žūrijas izvirzītie pretendenti 17 nominācijās tika paziņoti. Pretendentus nominācijā "Gada sasniegums laikmetīgajā dejā" izvirzīja Latvijas profesionālās mūsdienu dejas horeogrāfu asociācija, nominācijā "Gada sasniegums baleta mākslā" — Latvijas Nacionālā opera un Latvijas Profesionālā Baleta asociācija.
Piez.: Pie nominācijām uzskaitīti visi izvirzītie pretendenti; laureāti izcelti treknrakstā.
Gada gaismu un video mākslinieks
Gaismu mākslinieki: Video mākslinieki:
Ukrainas Nacionālā Savienība
Ukrainas Nacionālā Savienība (UNS) ir nacionālistu organizācija Ukrainā.
Vēsture
Kustības Ukrainas Nacionālā Savienība tika nodibināta 2009. gada 19. decembris, Нarkivā. Tās pirmais vadītājs bija Oļegs Goltvjanskis. Partija agresīvi uzstājas pret homoseksuālisma propagandu. 2011. un 2012. gadā kustības biedri vairākkārt iesaistījās ielu kaujās ar krievu nacionālistiem dažādās Ukrainas vietās. 2012. gada 25. maijā tiesa piesprieda Oļegam Goltvjanskim brīvības atņemšanu un par organizācijas vadītāju kļuva Vitālijs Krivošejevs. Periodā no 2012. līdz 2013. gadam organizācijas biedri veica vairākas pret krieviem vērstas akcijas. 2013. gada 27. aprīlī organizācijas kongresā tika paziņots par sociāli nacionālistiskas partijas izveidi. 2013. un 2014. gadā organizācijas biedri piedalījās Eiromaidana protesta kustībā. 2014. un 2015. UNS cīnītāji piedalījās Donbasa karā. Šo vienību sauca "Pechersk". 2015. gadā Oļegs Goltvjanskis tika ievēlēts Ļubotinas pilsētas domē.
Vārīne
Vārīne ir pilsēta Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā uz dienvidaustrumiem no Vismāras, ezeru ielokā.
Andželo Teilors
Andželo Teilors (en; dzimis Olbani, Džordžijas štatā, ASV) ir amerikāņu vieglatlēts, startē 400 m barjerskrējiena un 400 m distancēs.
Karjera
1998. gadā A. Teilors izcīnīja NCAA čempiona titulu. Viņa pirmais starts lielākajās starptautiskajās sacensībās bija dalība 1999. gada Pasaules čempionātā.
Olimpiskajās spēlēs ir izcīnījis trīs zelta (2000. gadā Sidnejā un 2008. gadā Pekinā 400 m barjerskrējienā un 2008. gadā arī 4x400 m stafetē) un vienu sudraba medaļu ( 4x400 m stafetē). Arī 2000. gada Olimpiādē Sidnejā ASV izlase uzvarēja 4x400 m stafetē, taču vēlāk Antonio Petigrū atzinās dopinga lietošanā, tāpēc komanda tika diskvalificēta un medaļas atņemtas. Līdzīgi arī divas Pasaules čempionātu zelta medaļas stafetē A. Teilors ir zaudējis A. Petigrū diskvalifikācijas dēļ.
Vēlākajos Pasaules čempionātos ir izcīnījis un saglabājis vēl trīs zelta medaļas (2007. gadā Osakā, 2009. gadā Berlīnē un 2011. gadā Tegu, visas 4x400 m stafetē). Viņa labākais sasniegums 400 m distancē bez barjerām ir bronzas medaļa 2007. gada Pasaules čempionātā.
Tomokadzu Mjodžins
Nacionālā izlase
!Kopā||26||3
Ķīšu senkapi
Ķīšu senkapi ir vietējas nozīmes aizsargājams arheoloģijas piemineklis Kuldīgas novada Alsungas pagasta dienvidaustrumos, Zvirgzdu ezera rietumu krastā.
Alvins un burunduki: Turpīkstinājums
"Alvins un burunduki: Turpīkstinājums" (en) ir 2009. gada ģimenes filma, kuras režisore ir Betija Tomasa. Galvenās lomas ierunājuši Džastins Longs, Metjū Grejs Gablers, Džese Makartnijs, Eimija Polere, Anna Ferisa, Kristīna Eplgeita, kamēr galvenās cilvēku lomas atveido Zaharijs Levi, Deivids Kross un Džeisons Lī. Filmas pirmizrāde notika.
Filma ir turpinājums 2007. gada filmai "Alvins un burunduki". 2011. gadā filmai iznāca turpinājums "Alvins un burunduki. Aizburājuši", savukārt 2015. gadā filmai iznāca otrs turpinājums "Alvins un burunduki: Diženais burunduļojums".
Šajā filmā trīs burunduki, Alvins, Teodors un Saimons, cenšas tikt galā ar spiedienu skolā, slavenību statusu, kā arī stāties pretī konkurentiem: burunduku meiteņu mūzikas grupai The Chipettes.
Egļupe (Allažu pagasts)
Egļupe ir vasarnīcu ciems Siguldas novada Allažu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumu daļā 8,1 km no pagasta centra Allažiem, 14,7 km no novada centra Siguldas un 49,7 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta novietojusies uz dienvidaustrumiem no Egļupes pieturas punkta dzelzceļa līnijā Rīga—Lugaži un saplūdusi ar tāda paša nosaukuma vasarnīcu ciemu Inčukalna pagastā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Tulkotāji
"Tulkotāji" (fr) ir 2019. gada Francijas trillera filma, kuras režisors ir Režiss Ronisārs. Filmā galvenās lomas atveido Lambērs Vilsons, Alekss Louters un Olga Kuriļenko.
Filma stāsta par deviņiem tulkotājiem, kurus sapulcina vienuviet greznā bunkurā, lai viņi iztulkotu populāras triloģijas pēdējo grāmatu savā valodā. Viss noiet greizi, kad pirmās 10 grāmatas lapaspuses tiek nopludinātas internetā.
Filmas "Tulkotāji" pirmizrāde notika. Filma saņēma pārsvarā pozitīvas kritiķu atsauksmes.
Kuitalas
Kuitalas (Numenius) ir sloku dzimtas (Scolopacidae) tārtiņveidīgo putnu ģints, kas apvieno 9 sugas. Zinātniskais nosaukums Numenius atvasināts no sengrieķu valodas (noumenios) un latviski nozīmē "jauns mēness", atspoguļojot izliekto putna knābi, kas atgādina jauna mēness sirpi.
Izplatība
Kuitalas sastopamas gandrīz visā pasaulē, izņemot Antarktīdu. Lielākā daļa kuitalu sugu ir gājputni. Tās ligzdo ziemeļu reģionos (Arktikā, Subarktikā, kā arī mērenajā joslā), bet ziemo dienvidos (tropos un Dienvidu puslodes mērenajā joslā). Kuitalas, atkarībā no sugas, ligzdo Eiropā, Īriju, Britu salas un Islandi ieskaitot, Sibīrijā, Krievijas Tālajos Austrumos un Ziemeļamerikā, ziemo Āfrikā, Dienvidaustrumāzijā, Austrālāzijā un Dienvidamerikā.
Latvijā
Latvijā sastopamas divas kuitalu sugas: kuitala (Numenius arquata) un lietuvainis (Numenius phaeopus). 1926. gada rudenī Vecgulbenē tikusi nošauta, iespējams, tievknābja kuitala (Numenius tenuirostris), kas mūsdienās, iespējams, ir izmirusi. Tā kā šis gadījums nav uzskatāms par pārliecinoši pierādītu — iegūtais eksemplārs nav saglabājies, noteikšanas pazīmju apraksts nav publicēts, taksidermista putnu noteikšanas prasmes arī nav zināmas —, tad suga izslēgta no Latvijas putnu saraksta.
Izskats un īpašības
Kuitalas ir liela auguma bridējputni ar garu, uz leju noliektu knābi un garām kājām. To apspalvojums ir brūni, pelēki raibumots, ar gaišu vēderu un zemasti. Kuitalām ļoti līdzīgas ir puskuitalas, kuras visvieglāk atšķirt pēc knābjiem. Pēdējām knābis ir taisns vai viegli uzliekts uz augšu. Lielākā ģintī ir lielā kuitala (Numenius madagascariensis), kuras ķermeņa garums var sasniegt 66 cm, svars 1350 g. Par lielo kuitalu, lai arī īsāka (57 cm ), tomēr smagāka ir kuitala (Numenius arquata), kuras mātīte var svērt 1,36 kg, bet tēviņš 1,1 kg.
Kuitalas barojas, ar garo knābi iztaustot dūņas vai ļoti mīkstus dubļus un meklējot ūdens tārpus un citus bezmugurkaulniekus, vēžveidīgos ieskaitot.
Kadzujuki Toda
Kadzujuki Toda (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||20||1
Invincible (filma)
Invincible ir 2006. gada ASV sporta drāma, kuras režisors ir Ēriksons Kors. Galvenās lomas filmā atveido Marks Volbergs, Gregs Kinnīrs, Elizabete Benksa un Maikls Hejss. Filmas pirmizrāde notika.
Autoceļš V551
V551 autoceļš Bratova—Lūznava—Vertukšņa ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno autoceļu P55 Treuhos caur Bratovu, Ismeriem un Skradeļiem ar autoceļu A13 (E262) Vertukšnē. Autoceļš ir 17,4 km garš un klāts ar asfaltbetona un grants segumu. Ceļš šķērso Rēzeknes novada Čornajas un Lūznavas pagastus.
Jānis Kristītājs (glezna)
Svētais Jānis Kristītājs ir itāļu renesanses gleznotāja Leonardo da Vinči eļļas krāsas glezna uz valrieksta koka. Tā, visticamāk, pabeigta laika posmā no 1513. līdz 1516. gadam un to uzskata par Leonardo pēdējo gleznu. Gleznas oriģinālie izmēri bija 69 × 57 cm. Tā šobrīd atrodas Luvras muzejā Parīzē, Francjā.
Temats
Darbā attēlots Svētais Jānis Kristītājs vienatnē. Izmantojot chiaroscuro tehniku, tēls šķietami parādās no ēnaina fona. Svētais Jānis ģērbies kažokādās, viņam ir gari, cirtaini mati un viņš smaida tādā pašā veidā kā Leonardo slavenā Mona Liza. Kreisajā rokā viņš tur niedru krustu, kamēr viņa labā roka norāda uz debesīm, kā Svētā Anna Leonardo darbā "Jaunava un bērns ar Svēto Annu un Jāni Kristītāju". Saskaņā ar vācu vēsturnieku Franku Zelneru, Leonardo izmantotā sfumato tehnika "atspoguļo attēla reliģisko saturu" un ka "maigās ēnas iekrāso subjekta ādas toņus ar ļoti mīkstu, delikātu izskatu, kas gandrīz ir androgīns un novedis pie šī attēlojuma interpretācijas kā Leonardo homoerotiskās pieredzes izpausmes."
Kenets Klārks apgalvojis, ka priekš Leonardo, Svētais Jānis attēlojis "mūžīgo jautājuma zīmi, radīšanas mīklu" un atzīmējis "neveiklības" sajūtu, ko rada glezna. Pols Barolskis piemetina, ka: "Attēlotā Svētā Jāņa iznākšana no tumsas ir gandrīz šokējoši tuva skatītājam, Leonardo pastiprina neskaidrību starp garu un miesu. Leonardo tēla grācija, kam piemīt satraucoši erotisks lādiņš, tomēr izpaužas arī garīgajā nozīmē, uz kuru atsaucas Svētais Jānis, kad viņš runā par Dieva žēlastības pilnību."
Radīšanas laiks
"Jāņa Kristītāja" tapšanas laiks ir diskutabls. To Leonardo darbnīcā Clos Lucé redzējis Antonio de Beatiss; viņa dienasgrāmatas ieraksts datēts ar 1517. gada 17. oktobri.
Tradicionāli glezna tiek uzskatīta par pēdējo mākslinieka gleznoto un datēta ar 1513.—1516., gadu; Leonardo sfumato tehnika tiek uzskatīta kā sasniegusi savu virsotni. Tomēr daļa ekspertu salīdzinājuši Svētā Jāņa roku ar līdzīgu audzēkņa darbu Codex Atlanticus, datējot gleznas tapšanu ar aptuveni 1509. gadu.
Ietekme
Pirms šī darba Jānis Kristītājs tradicionāli tika attēlots kā izkāmējis askētiķis. Leonardo inovatīvais attēlojums ietekmēja Rafaēla darbnīcu; vairāki Jāņa Kristītāja portreti, kas gleznoti ap 1517.—1518. gadu un piedēvēti Rafaēlam un Džulio Romano, attēlo līdzīgi jauneklīgu svēto izolētā ainā ar spēcīgu kontrastu starp tumšo fonu un izgaismoto tēlu.
Leonardeski mākslinieku grupa radījusi vairākas kopija un variācijas par šo gleznu.
Sadska
Sadska (cz) ir pilsēta Čehijā, Centrālčehijas apgabala Nimburkas apriņķī.
Rakstos pirmoreiz minēta 993. gadā. 1526. gadā Podebradi iekļāvās Hābsburgu impērijas sastāvā. 1785. gadā tai tika piešķirtas pilsētas tiesības. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Kenets Teilors
Kenets Teilors (nl, dzimis ) ir nīderlandiešu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Teilors pārstāv Nīderlandes Eredivisie komandu Ajax.
Nīderlandes futbola izlases rindās debitējis 2022. gadā. Piedalījies 2022. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Ajax
Jasuhiro Hato
Jasuhiro Hato (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||15||0
Džūlio Andreoti
Džūlio Andreoti (it,, dzimis , miris ) bija Itālijas politiķis un valstsvīrs, Itālijas premjerministrs (1972–1973, 1976–1979, 1989–1992), kā arī partijas “Kristīgā demokrātija” vadītājs. Viņš ir bijis arī Itālijas iekšlietu, ārlietu un aizsardzības ministrs. 1991. gada Andreoti kļuva par mūža senatoru. Andreoti ir vainots sakaros ar mafiju, viņu apsūdzēja arī žurnālista slepkavības pasūtīšanā.
Padomju un nacistisko režīmu slavinošo objektu nojaukšana Latvijā
Padomju un nacistisko režīmu slavinošo objektu nojaukšana Latvijā ir daļa no totalitāro režīmu slavinošo objektu demontāžas, kas sākās 20. gadsimtā un pastiprinājās pēc Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā. Demontāža neattiecas uz pieminekļiem karavīru brāļu kapos, Sarkanās armijas karavīru kapu uzturēšanu regulē 2007. gada 18. decembrī parakstītā Latvijas Republikas valdības un Krievijas Federācijas valdības vienošanās par Latvijas apbedījumu statusu Krievijas Federācijas teritorijā un Krievijas apbedījumu statusu Latvijas Republikas teritorijā.
Priekšvēsture
Pēc Otrā pasaules kara beigām 1940. gadu beigās un 1950. gados būvētie tehniski un mākslinieciski nekvalitatīvie padomju pieminekļi nonāca bēdīgā stāvoklī, un tos bija spiesti demontēt jau Latvijas PSR laikā. Ar Sarkano armiju saistītie monumenti pēc Latvijas neatkarības atgūšanas netika iekļauti valsts aizsargājamo kultūras pieminekļu sarakstā, un tika demontēti gandrīz 60 Ļeņina pieminekļi un pieminekļi latviešu komunistiem un padomju karavīriem:
Rīgas Pieminekļu padome vismaz divas reizes skatīja jautājumu par Uzvaras parka pieminekļa Pārdaugavā nojaukšanu vai tēlu pārvietošanu, apspriesta arī ideja to “demilitarizēt”, no ansambļa aizvācot karavīru figūras un atstājot tikai mātes tēlu. Pēc Putina kļūšanas par Krievijas prezidentu krievu identitātes pārinterpretēšana piešķīra jaunu saturu arī Rīgas monumentam, kas sāka kalpot par ērtu vietu manifestāciju rīkošanai, jo spēj izteikt politiskās prasības.
Pēc Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā
2022. gada 22. aprīlī Ogres novada pašvaldības dome nolēma demontēt piecus Ogres novada administratīvajā teritorijā esošos 1944. gada Latvijas padomju okupācijas piemiņas akmeņus, 26. aprīlī Madlienas pagastā novāca laukakmeni ar uzrakstu "1944. gada 26. septembrī padomju armija atbrīvoja Madlienu no vācu fašistiskajiem iebrucējiem". 29. aprīlī Ādažos pie Kadagas tilta demontēja pieminekli Sarkanās armijas 374. divīzijas 1242. pulkam, kas 1944. gadā piedalījās Rīgas ieņemšanā.
Vasilis Dimitriadis
Vasilis Dimitriadis (gr; dzimis ) ir Beļģijā dzimis bijušais Grieķijas kalnu slēpotājs, ko uzskatīja pa par visu laiku labāko grieķu kalnu slēpotāju līdz lielākus panākumus sasniedza Aleksandrs Ginnis.
Bēkēščaba
Bēkēščaba (hu, ), agrāk zināma arī kā Čaba (Csaba) vai Naģčaba (Nagy-Csaba), ir pilsēta Ungārijas dienvidaustrumos, Bēkēšas meģes administratīvais centrs. 2019. gadā Bēkēščabā dzīvoja 59,0 tūkstoši iedzīvotāju.
Vasilis Dimitriadis
Pārstāvējis savu valsti četrās olimpiskajās spēlēs: 1998, 2002, 2006 un 2010. Augstākā izcīnītā vieta — 23. vieta slalomā 2006. gada olimpiādē Turīnā.
Padomju un nacistisko režīmu slavinošo objektu nojaukšana Latvijā
Pēc Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā
2022. gada 12. maijā 13. Saeima nobalsoja par grozījumiem likumā "Par 1994. gada 30. aprīlī Maskavā parakstītajiem Latvijas Republikas un Krievijas Federācijas līgumiem". Grozījumi paredzēja apturēt "Krievijas Federācijas valdības un Latvijas Republikas valdības vienošanās par Latvijas Republikas teritorijā dzīvojošo Krievijas Federācijas militāro pensionāru un viņu ģimenes locekļu sociālo aizsardzību" 13. pantu par to, ka Latvija nodrošinās padomju memoriālo būvju saglabāšanu. 26. maijā Jēkabpils novada pašvaldība atbalstīja lēmumu par padomju pieminekļu demontāžu Rīgas ielā.
23. jūnijā stājās spēkā likums "Par padomju un nacistisko režīmu slavinošu objektu eksponēšanas aizliegumu un to demontāžu Latvijas Republikas teritorijā", saskaņā ar kuru publiskajā ārtelpā, publiskajā būvē vai publiskas personas iekštelpā, izņemot akreditētus muzejus, aizliegts eksponēt pieminekļus, piemiņas zīmes, piemiņas plāksnes, piemiņas vietas, arhitektoniskus vai mākslinieciskus veidojumus un citus objektus, kas izvietoti Latvijas teritorijā kopš 1940. gada un atbilst vismaz vienam no noteiktajiem kritērijiem – tie slavina PSRS vai nacistiskās Vācijas okupācijas varu, ar to saistītu notikumu vai personu, tie slavina totalitārismu, vardarbību, militāru agresiju, karu un kara ideoloģiju vai arī tie ietver padomju varas vai nacisma simbolus.
Frenks Hili
Frenks Hili (en; dzimis, miris ) bija britu šahists un šaha problēmists.
Padomju un nacistisko režīmu slavinošo objektu nojaukšana Latvijā
Pēc Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā
Ekspertu komisija izvērtēja 162 objektus visā Latvijā un 69 no tiem atzina par demontējamiem, neskaitot monumentu "Padomju Latvijas un Rīgas atbrīvotājiem no vācu fašistiskajiem iebrucējiem", kura demontāža jau bija noteikta iepriekš. Nacionālā kultūras mantojuma pārvalde pavēstīja, ka 21 gadījumā būtu jāsaglabā to fragmenti kā laika un mākslas liecības. 14. jūlijā Ministru Kabinets atbalstīja 69 padomju un nacistisko režīmu slavinošu pieminekļu, piemiņas zīmju, piemiņas vietu un citu objektu demontāžu 23 pašvaldību teritorijās:
Frenks Hili
Šaha kompozīcija
Savu pirmo uzdevumu publicējis 1853. gadā. Jau pēc trīs gadiem viņš kļuva par pirmā starptautiskā konkursa The Era (Londona, 1856) 2. godalgas ieguvēju. Nākamos gados sekoja panākumi trijos nacionālajos konkursos, kas bija pieskaņoti Lielbritānijas šaha asociācijas kongresiem. Viņš ieguva pirmo godalgu kongresos Mančestrā (1857), Birmingemā (1858) un otro — Kembridžā (1860). 1961. gadā F. Hili guva savu lielāko panākumu, iegūdams 1. godalgu Lielbritānijas Šaha asociācijas kongresam veltītā starptautiskā konkursā Bristolē un atstājot aiz sevis daudzu starptautisko konkursu laureātu austriešu problēmistu K. Baieru. Kopumā Hili publicējis vairāk nekā 350 šaha uzdevumus, 200 no tiem apkopoti 1866 gadā izdotajā grāmatā.
Uzdevuma piemērs
Kā piemērs dots populārs Hili uzdevums no paketes, kas tika apbalvota ar 1. godalgu Bristoles kongresā 1861. gadā.
Makss Peins
Makss Peins (en) ir 2008. gada ASV asa sižeta trilleris, kas balstīts uz tāda paša nosaukuma videospēlēm. Filmas režisors un viens no producentiem ir Džons Mūrs. Galvenās lomas filmā atveido Marks Volbergs, Mila Kūnisa, Bo Bridžess, Ludacris, Kriss O'Donels un Nellija Furtado. Filmas pirmizrāde notika.
Ņujorkā satiekas policijas detektīvs, kura ģimene tika nogalināta sazvērestības rezultātā, un slepkava, kura vēlas atriebt māsas nāvi. Abi vēlas atrisināt slepkavību virkni Ņujorkā, tomēr abiem pa pēdām dosies arī policisti, mafija un nežēlīga korporācija.
Frenks Hili
Uzdevuma piemērs
Uzdevuma risinājums: Pirmā gājiena vienīgais mērķis — atbrīvot līniju dāmai 3. gājienā. Tāda ideja, līnijas atbrīvošana, ieguva Bristoles tēma nosaukumu.
Padomju un nacistisko režīmu slavinošo objektu nojaukšana Latvijā
Daugavpils un Rēzeknes domju pretošanās valdības lēmumiem
Daugavpils dome cerēja saglabāt divus padomju okupāciju cildinošus pieminekļus - pieminekli Slavas skvērā un pie 18. novembra un Vasarnīcu ielas krustojuma. Tā vērsās Satversmes tiesā, jo likums par padomju režīmu slavinošu objektu demontāžu iejaucas pašvaldības iekšējās lietās, tērējot to līdzekļus pieminekļu nojaukšanai. 14. septembrī Satversmes tiesa nolēma Daugavpils domes prasību neskatīt, tomēr Daugavpils dome 27. septembrī no jauna vērsās ar prasību Satversmes tiesā.
Oktobra sākumā rīkotajā konkursā noskaidrojās, ka SIA "Zeļļi Z" bija gatavs demontāžu veikt par 57 000 eiro Daugavpils domes sākotnēji aplēsto 350 000 eiro vietā. Tomēr 13. oktobrī deviņi Daugavpils domes deputāti no 15 nobalsoja arī pret šādas summas piešķiršanu konkursa uzvarētājam.
Par spīti vietvaras pretestībai 30. oktobra vakarā Valsts policija pārtrauca piekļuvi abiem Sarkano armiju cildinošajiem pieminekļiem 18. novembra ielā un Slavas skvērā Tautas ielā. Pirms demontāžas aizvāca dienas laikā sanestos ziedus un sveces. 360. strēlnieku divīzijas pieminekli 18. novembra ielas malā demontēja bez starpgadījumiem, bet Slavas skvēra pieminekļa demontāžas laikā pie tā sanākušie protestētāji sāka svilpt un lamāties. Pēc pulksten vieniem sākās pieminekļa bareljefa demontāža, vēlāk nogāza arī pieminekļa smaili.
Pie norobežotās teritorijas naktī uzkavējās ap 200 cilvēku, kas dažādos veidos pauda neapmierinātību, tostarp svilpjot, izsaucot rupjus saukļus. Kopumā par nodarījumiem sāka 37 administratīvā pārkāpuma procesus: 15 par nepakļaušanos policijas darbinieku likumīgajām prasībām; 13 par atrašanos alkohola reibuma stāvoklī publiskā vietā; trīs par sīko huligānismu; trīs par militārās agresijas slavinošu kara dziesmu atskaņošanu un dziedāšanu publiskā vietā; vienu par militāro agresiju slavinošu un kara attaisnojošu saukli publiskā vietā; vienu par bezpilota gaisa kuģu lidojumu noteikumu pārkāpšanu; vienu par alkohola lietošanu publiskā vietā. Uzsāka arī vienu kriminālprocesu par mantas bojāšanu. 8. novembrī kļuva zināms, ka Valsts drošības dienests (VDD) bija uzaicinājis Daugavpils valstspilsētas mēru Andreju Elksniņu uz paskaidrojuma sniegšanu saistībā ar viņa izteikumu, ka Krima ir Krievijas Federācijas sastāvā. Savukārt Rēzeknes mērs Aleksandrs Bartaševičs nosauca pieminekļu demontāžu par barbarismu, tomēr aicināja saviem atbalstītājiem neprovocēt policiju un uzvesties ar pašcieņu. Viņš izteica bažas par plaisu sabiedrībā, kas augot ļoti strauji, un teica, ka nespēj apturēt pieminekļu zaimošanu, bet viņa sirdī esot pateicība vectēviem par viņu varoņdarbiem cīņā pret fašismu. Tāpat viņš izteicās, ka krievi pašlaik Latvijā tiekot pakļauti ļoti stipram spiedienam tikai tāpēc, ka viņi ir krievi:
"Mēs, Latvijas krievi, neesam vainīgi pie tā, kas notiek Ukrainā un dziļi pārdzīvojam par šī kara upuriem, kur abās pusēs iet bojā slāvi. Tā mums visiem ir traģēdija, mēs gribam mieru gan Ukrainai, gan Krievijai pēc iespējas ātrāk."
9. novembra rītā Rēzeknē pie pilsētas autoostas nojauca 1976. gadā atklāto Sarkanās armijas pieminekli, kuru nodeva Latvijas Okupācijas muzejam.
Krievijas valdības protesti
10. novembrī pēc okupācijas pieminekļu nojaukšanas Daugavpilī un Rēzeknē Krievijas Ārlietu ministrija izsauca Latvijas vēstnieku Krievijā Māri Riekstiņu un izteica protestu pret Latvijas valsts vandalisma politiku, brīdinot, ka varētu spert "asimetriskus" atbildes soļus. Krievijas Ārlietu ministrijas paziņojumā bija teikts: