cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Latvijas vācu okupācija (1941—1945)
Septembra kaujas Rīgas pievārtē
Kaujas ar jaunu sparu atsākās 14. septembrī, kad Sarkanā armija izvērsa strauju uzbrukuma operāciju Vidzemes un Zemgales teritorijā, kas tiek dēvēta par Rīgas operāciju (Рижская операция). Vidzemē uzbruka Baltijas 2. frontes un Baltijas 3. frontes armijas. Vērmahta 18. armijas vienības, tajā skaitā Latviešu leģiona 19. divīzija, atkāpās līdz Siguldas aizsardzības līnijai, kur 25. septembrī Sarkanās armijas uzbrukums tika apstādināts. 27.-29. septembrī notika Mores kaujas starp Siguldu un Nītauri. Zemgalē Sarkanās armijas 1. Baltijas frontes uzbrukums oktobra sākumā tika apstādināts pie Ķekavas un Baldones. Pēc tam, kad Sarkanā armija veica Klaipēdas uzbrukuma operāciju (Мемельская операция) no Šauļiem un 1944. gada 10. oktobrī sasniedza Baltijas jūras krastu pie Palangas, Vērmahts atkāpās no Siguldas līnijas un Sarkanā armija 13.-15. oktobrī ienāca Rīgā.
Kurzemes lielkaujas
15. oktobrī sākās Kurzemes cietokšņa kaujas, kas ilga līdz par Vācijas kapitulācijai 1945. gada 8. maijā. Sevišķi smaga bija trešā lielkauja jeb Ziemassvētku kaujas Kurzemes frontes Saldus, Vaiņodes un Dobeles sektoros. Kaujās starp Dobeli un Džūksti Sarkanās armijas sastāvā piedalījās 130. Latviešu strēlnieku korpuss ar divām divīzijām, bet Vērmahta sastāvā latviešu 19. ieroču SS grenadieru divīzija. Pēc Vērmahta kapitulācijas Vācijā, arī karaspēka grupas "Kurzeme" vadība parakstīja kapitulācijas aktu Ezerē. Kurzemes lielkaujās tika nogalināti un ievainoti vairāk kā 150 tūkstoši Vērmahta karavīru. Savukārt Sarkanā armija zaudēja 394 tūkstošus nogalināto un ievainoto, tika sašauts 2651 Sarkanās armijas tanks. Apmēram 180 tūkstoši Kurzemē sagūstīto Vērmahta karavīru nokļuva PSRS gūstekņu nometnēs.
Timpāni
Timpāni (it no el (tumpanon) — 'rokas bungas') ir sitamais instruments ar noteiktu skaņas augstumu. Timpānu veido metāla, visbiežāk kapara, misiņa vai alumīnija kausveida katls, kas pārvilkts ar ādas vai cita materiāla membrānu. Membrāna tiek nostiepta ar īpašām skrūvēm vai pedāļmehānismu, kas ļauj mainīt membrānas nospriegojumu. Tā kā viens timpāns var dot tikai vienu noteikta augstuma skaņu, tad orķestrī izmanto 2—5 timpānus, tomēr to skaits var sasniegt pat 12.
Timpānu spēlē izmanto divas ar filcu apvilktas vālītes. Izpildījumā izšķir divus galvenos atskaņošanas paņēmienus — atsevišķu sitienu un tremolo.
Notācijā timpānu partitūra tiek pierakstīta basa atslēgā zem metāla pūšamajiem instrumentiem.
Aptumsums (nozīmju atdalīšana)
Aptumsums var būt:
Grieķijas basketbola līga
A1 Ethniki (el) ir galvenais vīriešu basketbola klubu turnīrs Grieķijā, kurā tiek noteikts valsts spēcīgākais klubs. Turnīrs notiek kopš 1927. gada, pašreizējie Grieķijas čempioni ir Pirejas "Olympiacos" basketbolisti.
NanoSail-D
NanoSail-D ir NASA saules buras demonstrators, kuru izstrādāja Eimsa pētījumu centrs un Māršala kosmisko lidojumu centrs. Pirmais eksemplārs tika zaudēts nesēja kļūmes dēļ 2008. gadā. Otrais tika palaists, tas veiksmīgi izvērsa buru.
NanoSail-D starta konfigurācijā ir trīs CubeSat lieluma pavadonis ar sānu malām 30 × 10 × 10 cm un 4 kg masu. Pēc buras izvēršanas tās laukums ir 10 m³. Bura veidota no polimēra CP1, kas nav biezāks par zīdpapīru.
Pavadonis paredzēts septiņu dienu misijai zemā ģeocentriskā orbītā. Tas darbotos tik ilgi, kamēr izsīktu elektroenerģija. Viens no projekta uzdevumiem bija demonstrēt iespēju mazā konteinerā sapakot un izvērst lielu buras struktūru, kuru nākotnē varētu izmantot lielu struktūru izvēršanai kosmosā, piemēram, sakaru antenas, saules baterijas paneļi u.c.
Pirmais eksemplārs
Pirmais NanoSail-D eksemplārs tika palaists 03:34 UTC no Omelekas salas ar nesējraķeti Falcon 1 kā sekundārā krava. Divas minūtes pēc starta otrā pakāpe atdalījās, bet pirmā pakāpe sadūrās ar otro. Rezultātā raķete novirzījās no kursa un nespēja sasniegt orbītu. Raķetes otrā pakāpe ar derīgo kravu iekrita Klusajā okeānā.
Lielstraupes pils
Lielstraupes pils (de) ir viena no viduslaiku pilīm Latvijā, kas ar pārbūvēm saglabājusies līdz mūsdienām. Tā atrodas Cēsu novada Straupes pagasta Straupē. Tā ir vienīgā pils Latvijā, kas vienā korpusā apvienota ar baznīcu.
Pils kopš 13. gadsimta otrās puses piederēja Rozenu dzimtai, kas ar īsiem pārtraukumiem šeit saimniekoja līdz pat 1939. gadam.
Vēsture
Lielstraupes pils tika veidota kā Rīgas arhibīskapa vasaļa pils. Par pils būvniecības laiku tiek uzskatīts 1263. gads, taču ticamāk, ka tā celta 13. gadsimta beigās. Dokumentos pils pirmo reizi pieminēta 1310. gadā, kad to bija aplencis lietuviešu karaspēks. Pils veidolā saplūdušas viduslaiku un baroka arhitektūras formas. Pēc Lielā Ziemeļu kara starp 1723. un 1743. gadu, kad Lielstraupes muiža piederēja Vidzemes ģenerālgubernatoram grāfam Pēterim Lasī, pils ieguva mansarda jumtus, torņa barokālo noslēgumu un liekta silueta zelmiņus.
Lielstraupes pili nodedzināja 1905. gada revolūcijas laikā. Muižas īpašnieks, Krievijas Impērijas Valsts domes deputāts Hanss fon Rozens pili atjaunoja, pils atjaunošanas darbus veica arhitekta Vilhelma Bokslafa vadībā no 1906. līdz 1909. gadam. Paveiktie darbi pilī kļuva par pirmajiem zinātniskās restaurācijas piemēriem Latvijas muižu arhitektūrā.
Latvijas PSR laikā no 1949. līdz 1959. gadam bijušajā muižas pilī atradās Lielstraupes mašīnu traktoru stacijas pārvalde, mācību telpas un traktoristu kopmītnes, bet muižas stallī atradās darbnīcas. Pēc 1963. gada pils ēkās atradās Lielstraupes psihoneiroloģiskā slimnīca, kas vēlākos gados pārtapa par Straupes narkoloģisko slimnīcu, kura atradās pils telpās līdz 2018. gada 1. janvārim. Pils interjerā saglabājās ozolkoka kāpnes, durvju vērtnes un parkets, kā arī glazētu podiņu krāsnis, kas tikušas būvētas 20. gadsimta sākumā. Savukārt pils eksterjerā saglabājās tornī esošais pulkstenis, kas izgatavots no koka detaļām.
2018. gada janvārī pils pārgāja Pārgaujas novada domes īpašumā un tika atvērta apskatei. 2023. gada 16. martā Saeima pieņēma īpašu likumu, saskaņā ar kuru Lielstraupes pili un nekustamos īpašumus "Berlīne" un "Saulrīti" bez atlīdzības nodeva Cēsu novada pašvaldības īpašumā, lai nodrošinātu tās kultūrvēsturiskās vērtības saglabāšanu un aizsardzību, kā arī izmantošanu sabiedrības vajadzībām. Interesi iegūt īpašumā Lielstraupes pili izrādīja arī Rozenu dzimtas pēctecis Jakobs fon Rozens.
Baznīca
Pils komplekss ir unikāls, jo vienā no pils korpusiem atrodas pils kapela, tagad tā ir Straupes baznīca, kas ir darbojoša un piederīga Latvijas evaņģēliski luteriskajai Baznīcai.
Pils parks
Pili ieskauj parks un dīķis. Parkā aug vietējo un eksotisko koku sugas, kuru vidū ir minamas tādas sugas kā sniegāju jasmīns un balzāma baltegle. Parka tālākajā stūrī atrodas savdabīgs atsevišķs koka zvanu tornis, kas ticis būvēts 1848. gadā. Vietā, kur tagad plešas parks, 14. gadsimtā atradās Straupes pilsēta, kas 1374. gadā ieguva Rīgas tiesības, kā arī bija Hanzas savienības locekle. Taču tā 17. gadsimta karu laikā tika nopostīta un vēlāk netika atjaunota.
Parkā ir konstatēta arī viduslaiku kapsēta; tā bijusi senākā Straupes pilsētas kapsēta, kurā tika apbedīti arī 16. gadsimta mēra epidēmijas upuri, kura laikā nomira 81.5 % iedzīvotāju, bet dzīvi palika tikai 794 pilsētnieki. Kapsētā mirušos apbedīja līdz 1775. gadam, izņemot baronus un mācītājus, kurus apbedīja baznīcā. Tagad baronu kapakmeņi ir apskatāmi baznīcas dārzā.
Poēma
Poēma ir liroepikas sacerējums, kas no liriska dzejoļa atšķiras ar lielāku apjomu, tam nereti ir sižeta iezīmes.
Tradicionāli poēmas apdzied svarīgus, izšķirošus brīžus atsevišķa cilvēka, kāda sociālā slāņa vai tautas dzīvē un atspoguļo būtiskākos procesus, kas norisinās sabiedrībā un cilvēka apziņā. Plašākās pagātnes episkās dziesmas sauc par eposiem.
Latviešu poēmas
Latviešu poēmas aizsākumi meklējami 19. gadsimta otrajā pusē, kad nacionālā romantisma laikā dzejnieki sacerēja poēmas, kurās viņi vēlējās koncetrēt latviskās tradīcijas un pasaules uzskatu, tā radot pamatu latviešu nācijas identitātes apziņai. 20. gadsimta sākumā sarakstītajās Raiņa, Viļa Plūdoņa un citu autoru poēmās nozīmīgi bija sociālie motīvi. 20. gadsimta 20.-30. gados poēmas rakstīja Aleksandrs Čaks, smeldams tām vielu no Rīgas pagātnes un Latvijas brīvības cīņām. Vēsturiskas personības savās poēmās apdziedāja Edvarts Virza.
"Tobago" maina kursu
""Tobago" maina kursu" ir 1965. gada latviešu padomju spēlfilma. Filmas režisors ir Aleksandrs Leimanis. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā pēc Gunāra Cīruļa un Anatola Imermaņa tāda paša nosaukuma stāsta motīviem.
Sižets
Filmas darbība norisinās 1940. gadā padomju okupācijas laikā. Uz kuģa klāja, kas ir jūrā, atrodas kuģa saimnieks, viņš nolemj pārcelt sev piederošo īpašumu uz drošu vietu. Vērīgie matroži neļauj viņam realizēt iedomāto plānu un kuģi nogādā PSRS ostā.
Sižeta pamatā ir reāli notikumi uz kuģa "Hercogs Jēkabs", kura kapteinis izlēma mainīt kursu un no Peru pāri Klusajam okeānam doties uz Vladivostoku.
Mgļina
Mgļina — pilsēta Krievijā, Brjanskas apgabalā, Mgļinas rajona administratīvais centrs. Tajā dzīvo 8,2 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas Sudinkas upes abos krastos, 125 km uz rietumiem no Brjanskas.
Vēsture
Mgļina ir pazīstama no 1387. gada, kad tā bija Lietuvas lielkņazistes sastāvā. Iespējams, ka šajā vietā agrāk bija senkrievu pilsēta Zartija.
Jānis Klaužs
J. Klaužs ir beidzis Līvānu 1. vidusskolu. Pēc Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Mežsaimniecības fakultātes beigšanas 1977. gadā darbojies savā profesijā. Pirms politiskās darbības sākšanas bijis AS "Latvijas Valsts meži" Dienvidlatgales mežsaimniecības izpilddirektors.
Mgļina
Vēsture
No 1778. līdz 1922. gadam Mgļina bija apriņķa pilsēta Černigovas guberņā.
Jānis Klaužs
Politiskā darbība
2001. gadā no Tautas partijas ievēlēts Līvānu novada domē, kopš 2002. gada — domes priekšsēdētāja vietnieks.
2006. gadā tika ievēlēts 9. Saeimā, kur darbojās Tautas partijas frakcijā. 2010. gada martā, pēc Tautas partijas aiziešanas no Valda Dombrovska valdības presē izplatījās informācija, ka no partijas izstājās visa tās Līvānu nodaļa, kuras biedrs bija arī J. Klaužs, tomēr politiķis Saeimā turpināja darboties Tautas partijas frakcijā, lai arī atsevišķos balosjumos balsoja atšķirīgi. Tautas partijas Saeimas frakciju oficiāli J. Klaužs pameta tikai jūlijā.
2010. gada oktobrī ievēlēts 10. Saeimā no Zaļo un Zemnieku savienības (ZZS), nebūdams tajā ietilpstošo partiju biedrs. 11. Saeimas ārkārtas vēlēšanās kandidēja ar trešo numuru no ZZS saraksta Latgales vēlēšanu apgabalā un tika ievēlēts 11. Saeimā, savācot lielāko punktu skaitu. Tāpat ievēlēts 12. Saeimā no ZZS saraksta. 2018. gada rudenī kandidēja 13. Saeimas velēšanās no Zaļo un Zemnieku savienības, taču netika ievēlēts. Pēc neievēlēšanas J. Klaužs apstrīdēja vēlēšanu rezutātus tiesā, taču tiesvedībā zaudēja.
2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās ievēlēts Līvānu novada domē no ZZS saraksta. 14. Saeimas vēlēšanās kandidēja no partijas "Katram un katrai" saraksta, taču tas nepārvarēja 5% barjeru.
Klāvs — Mārtiņa dēls
"Klāvs — Mārtiņa dēls" ir 1970. gada Latvijas PSR spēlfilma, kinonovele, kas uzņemta Rīgas Kinostudijā. Filmas režisors ir Oļģerts Dunkers.
Sižets
Pēc dienesta armijā Klāvs Vīksna atgriežas savā kolhozā, kuru pēckara gados izveidoja viņa tēvs Mārtiņš. Klāvs strādā par traktoristu un laiku pa laikam strīdas gan ar līgavu, kura sapņo par pilsētnieces dzīvi, gan brāli, izteiktu karjeristu, gan ar visiem pārējiem, kuri trāpās pa ceļam.
Strīds pēc strīda, kamēr Klāvs sāk neierasties darbā, un tiek pārcelts uz laukstrādnieku brigādi. Aizskartais Klāvs dodas uz pilsētu, bet, kad atgriežas mājās, lai apbedītu māti, paliek tur uz dzīvi.
Sanktpeltene
Sanktpeltene ir pilsēta Austrijas ziemeļaustrumos, Lejasaustrijas federālās zemes administratīvais centrs. 2012. gada sākumā tajā dzīvoja aptuveni 52 tūkstoši iedzīvotāju. Pēc šī rādītāja tā ir Lejasaustrijas lielākā pilsēta un devītā lielākā valstī. Sanktpeltene atrodas Traizenes upes krastos, kas ir Donavas pieteka, un aptuveni 65 km uz rietumiem no valsts galvaspilsētas Vīnes.
Senās Romas laikos pilsētas nosaukums bija Aelium Cetium.
Balāde
Balāde ir liroepikas žanrs, sižetisks dzejas darbs, kam raksturīgs kāda varoņdarba, traģiska vai fantastiska notikuma attēlojums, spraiga darbība, dramatisks vēstījums. Dzejisks vēstījums par kādu neparastu, ārkārtēju notikumu ar traģisku izskaņu. Saistītā valodā pausti autora emocionālie pārdzīvojumi. Balādei ir lirikas jeb dzejas (noskaņa), epikas jeb prozas (vēstījums) un drāmas (dialogs, kulminācija) elementi. Viens no ievērojamākiem balāžu un poēmu autoriem latviešu literatūrā ir dzejnieks Vilis Plūdonis.
Latviešu balādes
Pazīstamākās latviešu literāro autoru balādes:
Mālpils
Mālpils ir apdzīvota vieta Vidzemē, Siguldas novada Mālpils pagasta administratīvais centrs. Izvietojusies Viduslatvijas zemienes Viduslatvijas nolaidenumā 58 km no Rīgas. Cauri ciemam tek Mergupe un Suda, uz kuras atrodas Centra dīķis. Mālpilī krustojas autoceļi Inciems—Sigulda—Ķegums (P8) un Garkalne—Alauksts (P3).
Vēsture
Mālpils senā vēsture sniedzas dzelzs laikmetā (5.—9.gs.), kad tās teritoriju apdzīvoja lībieši, apmetoties Sudas upes krastā esošajā pilskalnā, ko šodien mālpilieši dēvē par Vīnkalnu. Iespējams, ka lībieši devuši pirmo Mālpils nosaukumu Lemburga (no liv un urga — 'virsaiša upīte'). Laikā starp 1207. un 1209. gadu Zobenbrāļu ordeņa mestrs Venno pirmo zemes lēni piešķīra Mālpils novada labietim Maneģintim un viņa brāļiem. Izveidojās ordeņa vasaļa muiža, ko devēja par Idoves pili (castrum Yodeven).
Pēc 1386. gada Mergupes krastā Vācu ordenis uzbūvēja Lemburgas pili (Lemburg), kas kalpoja kā viens no Siguldas fogtejas atbalsta punktiem. Ordeņa pils sagrauta 1626. gadā poļu—zviedru karā.
Nosaukums
Senais Mālpils nosaukums "Lemburga" visticamāk cēlies no lībiešu valodas, kur lembit nozīmē ‘virsaitis’, bet urga — ‘upe’. Mālpils latviskais nosaukums, savukārt, ir kalks no vāciskā nosaukuma tiešā tulkojuma, kur Lehm nozīmē ‘māls’, bet Burg — ‘pils’.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Lukāšs Kašpars
Lukāšs Kašpars (dzimis 1985. gada 23. septembrī) ir čehu hokejists, malējais uzbrucējs. Pašlaik (2020) Kašpars spēlē Čehijas Ekstralīgas vienībā BK Mlada Boleslav.
Spēlētāja karjera
Kašpars savu profesionālā spēlētāja karjeru uzsāka 2002.—03. sezonā, kad debitēja Čehijas Ekstralīgas kluba HC Litvīnova rindās. Klubā viņš turpināja spēlēt arī nākamajā sezonā, taču tad, 2004. gada vasarā, NHL draftā viņu ar kopējo 22. numuru izvēlējas Sanhosē "Sharks" vienība, un Kašpars izvēlējās karjeru turpināt Ziemeļamerikā. 2004.—05. sezonu Kašpars vēl aizvadīja Ontario hokeja līgā, taču sākot ar 2005.—06. spēlēja Amerikas hokeja līgā. Laikposmā starp 2007. un 2009. gadu "Sharks" rindās Kašpars aizvadīja arī 16 Nacionālās hokeja līgas spēles. Lai gan 2009.—10. sezonu Kašpars vēl iesāka AHL, jau drīz vien viņš pievienojās SM līgas klubam Oulu "Karpat", kur arī aizvadīja atlikušo sezonu. 2010.—11. sezonu aizvadīja Kontinentālās hokeja līgas klubā Astanas "Baris", piedaloties arī 2011. gada Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēlē.
2012. gada vasarā hokejists pievienojās Doneckas "Donbass" rindām. Pēc "Donbass" paziņojuma par dalības atsaukšanu no līgas, 2014. gada jūlijā Kašpars pievienojās Hantimansijskas "Jugra". Sezonas vidū hokejists pārcēlās uz SM līgas vienību Oulu "Karpat", tās sastāvā kļūstot par Somijas čempionu. 2015. gada augustā pievienojās Bratislavas "Slovan".
Čehijas izlases rindās Kašpars kļuvis par 2010. gada Pasaules čempionu.
Jet
Jet ir rokgrupa no Austrālijas. Tā ir dibināta 2001. gadā. Grupa līdz šim ir pārdevusi 4 miljonus ierakstu, no kuriem 3,5 miljoni ir viņu debijas albums Get Born. Viņu līdz šim zināmākā dziesma ir debijas singls "Are You Gonna Be My Girl".
BMW
BMW (Bayerische Motoren Werke AG — "Bavārijas Motordarbnīcas") ir Vācijas uzņēmums, kas ražo automobiļus, motociklus, velosipēdus un dzinējus, un ir dibināta 1916. gada 7. martā. BMW galvenā mītne atrodas Minhenē, Bavārijā, Vācijā. Kompānijai arī pieder un ražo Mini un Rolls Royce markas automašīnas. Uzņēmumam kopumā ir 25 rūpnīcas, 13 valstīs kā Vācija, Ķīna, Dienvidāfrika, ASV, Indija, Japāna, Kanāda, Lielbritānija, Austrija, Krievija, Indonēzija, Malaizija un Ēģipte.
BMW ir viena no trijām lielākajam Vācijas luksusa automašīnu ražotājām, šajā grupā ietilpst arī Audi un Mercedes-Benz.
BMW bija oficiālais sponsors Londonas 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, sniedzot atbalstu ar 4037 BMW un Mini markas automašīnām, riteņiem un motocikliem. BMW ir arī futbola kluba Frankfurtes "Eintracht" viens no galvenajiem sponsoriem.
Rhenus
Rhenus grupas apgrozījums pārsniedz 3 miljardus EUR, tādējādi padarot to par vienu no vadošajiem loģistikas pakalpojumu uzņēmumiem Eiropā. Rhenus pieder 290 biroji dažādās valstīs un tas nodarbina 18000 cilvēku. Kompleksas piegādes iespējas un inovatīvi pakalpojumi, kam ir lielāka pievienotā vērtība, tiek sniegti četrās dažādās biznesa nozarēs:
Kontraktu loģistika
Rhenus sniedz plašu loģistikas pakalpojumu klāstu visā Eiropā, ietverot katru loģistikas aspektu. Kā uzņēmums ar senu vēsturi un akcentu uz savu iespēju izmantošanu, Rhenus, pateicoties savam loģistikas centru tīklam Eiropā, nodrošina specifiskus risinājumus klientu kravu plūsmai. Sniegtie pakalpojumi ietver vispusīgus loģistikas risinājumus sagādes, ražošanas un piegādes loģistikā. Kompānijas portfolio ietver piegādes ķēžu organizēšanu un vadīšanu, apvienojot to ar pievienotās vērtības pakalpojumiem un veicot sarežģītus uzglabāšanas uzdevumus. Rhenus sniedz īpašus pakalpojumus tādos sektoros kā rūpniecisko preču nozare, auto un transporta nozare, veselības aprūpe, patērētājpreču nozare, masu saziņas līdzekļi, tirdzniecība, biroju sistēmas un gaisa loģistika.
Kravu loģistika
Pārvadāt kravas pa visu pasauli ir milzīgs izaicinājums. Tas ietver pastāvigu jaunu maršrutu un tirgus attīstību. Rhenus ir spējīgs pilnībā izmantot katru iespēju, pārvadājot kravas pa ceļu, dzelzceļu, gaisu vai jūru. Kompānija nodarbojas ar saliktajām un pilnajām kravām, standarta un negabarītkravām, parastajām un ekspress piegādēm, iekšzemes satiksmi vai starptautisku piegādes un distribūcijas loģistiku — turklāt sniegtais servisss ietver arī sūtījuma līdzsekošanas sistēmu. Šis viss notiek kompānijas 140 birojos Eiropā un Āzijā, kā arī ar 140 partneru un aģentūru tīkla potenciālu visā pasaulē. Rhenus kravu loģistika ir daļa no System Alliance tīkla Vācijā un darbojas kopā ar citiem System Alliance Europe grupas uzņēmumiem visā pasaulē. Katru dienu uz ceļiem Rhenus nodarbina 4000 kravu automašīnas. Katru gadu kompānija pārvadā vairāk kā deviņus miljonus sūtījumu — kas ir apmēram 7.7 miljoni tonnas dažāda veidu preču.
Ostas loģistika
Rhenus ostu loģistika izstrādā koncepcijas, kas spēj pilnībā apmierināt klientu piegādes un distribūcijas vajadzības. Rhenus izveido, vada un operē efektīvu starpkontinentālu piegādes ķēdi. Kompānijai ir pašai savas iespējas jūras ostās un tālāk iekšzemē un tā pilnībā izmanto arī dzelzceļa pakalpojumus. Rhenus sniedz pilnu pakalpojumu klāstu liela apjoma, smagu kravu un iekārtu transportēšanai un uzglabāšanai. Rhenus spēj sniegt īpaši sagatavotus risinājumus, tādējādi atbrīvojot kompānijas no daudz un dažādiem pienākumiem, ieskaitot ievestās koksnes žāvēšanu un sagriešanu vai ogļu sijāšanu un jaukšanu.
Sabiedriskais transports
Kad runa ir par vietējo sabiedrisko transportu, Rhenus apvieno savas reģionālās saknes ar Eiropas pieredzi: Rhenus piedāvā pievilcīgus, zemu cenu pakalpojumus. Ja kompānija pārņem vietējo un reģionālo autobusu pakalpojumus, sabiedriskā budžeta slogs tiek atvieglots uz ilgu laiku. Tiklīdz Rhenus pārņem maršrutus, pasažieri ievēro jūtamus uzlabojumus vietējā dzelzceļa un servisa kvalitātē— sabiedrība iegūst šos uzlabojumus par to pašu cenu. Kad vietēja sabiedriskā transporta kompānija tiek privatizēta, parasti rodas ievērojamas iespējas manevrēt. Rhenus ir spējīgs pilnībā izmantot šo potenciālu, jo ir iegūta lieliska iepriekšējā pieredze citās sfērās. Tas nodrošina kompānijai iespēju attīstīt īpašus, vispiemērotākos risinājumus pasažieriem, darbiniekiem un īpašniekiem.
Atirau
Atirau (kk, vēsturiskais nosaukums Gurjeva) ir pilsēta rietumu Kazahstānā, Atirau apgabala galvaspilsēta.
Vēsture
1645. gadā pie Jaikas upes Jaroslavļas krievu tirgonis Mihails Gurjevs apmēram 50 km lejpup no iekarotās Nogaju ordas galvaspilsētas Saraičika s uzcēla koka cietoksni, nosaucot to par (burtiski Lejasjaikas cietoksnis). Cietoksni izlaupīja Jaikas kazaki, bet Gurjevu ģimene to atjaunoja, uzceļot akmens būves (1647-62). Aizsardzībai no kazaku iebrucējiem Krievijas cars Aleksejs nosūtīja strēļu garnizonu. Par spīti pūliņiem, kazaku dumpja vadonis Stepans Razins 1667. un 1668. gadā pakļāva pilsētu. Cietoksnis pakāpeniski zaudēja stratēģisko nozīmi un 1810. gadā tika nojaukts. No 1708. gada līdz 1992. gadam pilsētu sauca par Gurjevu.
Modernā pilsēta
Šodienas Atirau ir pazīstama ar naftas un zivju rūpniecību. Tajā ir 142 500 iedzīvotāji (1999. gada dati), no kuriem gandrīz 80% ir etniskie kazahi, pārējie ir krievi un citas etniskās grupas - korejieši un bulgāri.
Sports
Pilsētā bāzēta hokeja komanda Atirau "Beibarys", kas četras reizes izcīnījusi Kazahstānas čempiones titulu. Pilsētā spēlē arī basketbola komanda Atirau "Barsy" un futbola komanda FC Atyrau.
Autoceļš P32
P32 autoceļš Augšlīgatne—Skrīveri ir reģionālais Latvijas autoceļš, kas savieno autoceļu A2 Augšlīgatnē ar autoceļu A6 pie Skrīveriem. Autoceļa garums ir 74,7 km un kopš 2013. gada tas ir pilnībā klāts ar asfaltbetona segumu. Autoceļš šķērso Cēsu, Siguldas, Ogres un Aizkraukles novadus.
Vēsture
2015. gadā tika izsludināts konkurss par posma Vīciepi-Nītaure (14,0-16,9km) seguma periodisko uzturēšanu, kurā uzvarēja SIA "8CBR" par līgumcenu 90 000 EUR.
2017. gada februārī tika izsludināti divi konkursi. Pirmais par posma Lobe-Skrīveri (61,3-71,3km) pārbūvi, ar paredzamo līgumcenu 7 451 308 EUR, un otrais par posma Madliena-Lobe (47,2-60,3km) pārbūvi, ar paredzamo līgumcenu 8 941 829 EUR.
2020. gadā uzsākta tilta pār Zaubi Cēsu novada Zaubes pagastā rekonstrukcija - vecos tiltu pilnībā nojauks un tā vietā uzbūvēs jaunu monolīta dzelzsbetona tiltus ar gājēju ietvēm.
Pulavi
Pulavi - pilsēta Polijas austrumos, Ļubļinas vojevodistē uz rietumiem no Ļubļinas pie Vislas upes. Kopš 1966. gada pilsētas pievārtē darbojas liela ķīmiskā rūpnīca (Zakłady Azotowe Puławy).
Polijas vēsturē iegājusi kā Adama Kazimeža Čartoriska rezidences vieta, par kuru Pulavi kļuva 1784. gadā. Čartorisku pils kļuva par tālaika Polijas galveno intelektuālo centru un neatkarības centienu bāzi. Pēc Novembra sacelšanās sagrāves 1831. gadā pili konfiscēja Krievijas varas iestādes. 1869. gadā pilsētā nodibināja Lauksaimniecības un mežkopības skolu. Viens no pirmajiem tās studentiem bija nākamais rakstnieks Boļeslavs Pruss (Bolesław Prus). Poļu-padomju kara laikā 1920. gada 13. augustā Juzefs Pilsudskis pārcēla Polijas armijas galveno štābu no Varšavas uz Pulaviem. 18. augustā Polijas armija sāka ofensīvu Pulavu rajonā, kuras rezultātā tika aplenkts un iznīcināts 177 000 karavīru liels padomju Krievijas armijas grupējums.
Pilsētas vārdā nosaukts Marsa krāteris.
Hermanis Oberts
Hermanis Juliuss Oberts (Hermann Julius Oberth; dzimis, miris ) bija vācu fiziķis, viens no raķešbūves un kosmonautikas pamatlicējiem. Veicis pētījumus raķešu lidojuma teorijā. Devis nozīmīgu ieguldījumu raķešdzinēju attīstībā.
Biogrāfija
Oberts dzimis vāciešu ģimenē Transilvānijā, Sibiu pilsētā (tagad Rumānijā).
1912. gadā Oberts sāka studēt medicīnu Minhenē, bet, sākoties Pirmajam pasaules karam, viņš tika iesaukts armijā un kājnieku bataljonā nosūtīts uz Austrumu fronti. Pēc ievainojuma 1915. gadā viņš tika pārvietots uz sanitāro daļu hospitālī Sigošoarā.
viņš apprecējās ar Matildi Hummelu, ar kuru viņiem bija četri bērni.
1919. gadā Oberts pārcēlās uz Vāciju, lai studētu fiziku, sākumā Minhenē, bet vēlāk Getingenē.
Viņš kļuva par Kosmisko lidojumu biedrības (Verein für Raumschiffahrt) biedru, kur tika būvētas amatieru raķetes. Pirmā viņa būvētā raķete tika palaista 1929. gadā.
No 1924. līdz 1938. gadam H. Oberts strādāja par fizikas un matemātikas profesoru koledžā Rumānijas pilsētā Mediašā, arī Vīnes tehnoloģiskajā augstskolā.
1938. gadā Oberts pārcēlās uz Vāciju; 1940. gadā viņš saņēma Vācijas pilsonību. Strādāja par profesoru Drēzdenē.
No 1941. līdz 1943. gadam Hermanis Oberts bija konsultants raķešu izpētes centrā Pēnemindē; piedalījās V-2 raķetes izstrādē Vernera fon Brauna vadībā. 1943. gadā Hermanis tika pārcelts uz Reinsdorfu, kur strādāja sprāgstvielu rūpnīcās pie cietās degvielas raķešu konstruēšanas pretgaisa aizsardzībai.
1958. gadā viņš atgriezās Vācijā.
Sarta
Sarta (fr, ) ir Francijas departaments, viens no pieciem Luāras reģiona departamentiem. Sartas administratīvais centrs ir Lemāna. Departaments administratīvi tiek iedalīts trijos apgabalos (arrondissements):
Tauriņdeja
Sižets
Talantīgs cilvēks, Harijs Maurs, dzenoties pakaļ veiksmei, ir gatavs uz visu. Sekmes sporta nodarbībās un uzstāšanās muzikālajā ansamblī nesola viņam vēlamos rezultātus, un viņš pamet šīs nodarbes. Nejauši viņš iepazīstas ar Nino, slavena režisora, kas atbraucis uz Rīgu uzņemt kino, sievu. Nekaunoties Harijs izmanto savu pazīšanos, lai iegūtu lomu filmā. Pēc kāda laika Harija Maura vārds parādās uz pašu ienesīgāko filmu afišām. Bijušie kolēģi ir pārsteigti par tik veiksmīgu karjeru. Elegants kostīms un jauns ārzemju automobilis rada sajūsmu pielūdzējās. Tomēr drīzumā noskaidrojas, ka zem veiksmes lutekļa maskas slēpjas vienkāršs patmīlīgs melis.
Pulavu apriņķis
Pulavu apriņķis ir apriņķis Polijā, Ļubļinas vojevodistes ziemeļdaļā. Robežojas ar Ļubļinas vojevodistes Riku, Lubartovas, Ļubļinas un Opoles apriņķiem, kā arī Mazovijas vojevodistes Zvoleņas un Kozeņices apriņķiem.
Need for Speed III: Hot Pursuit
Need for Speed III: Hot Pursuit ir 1998. gada braukšanas videospēle, kuru izstrādāja Electronic Arts Canada un publicēja Electronic Arts. Tā ir trešā spēle Need for Speed sērijā, un tajā atgriežas policija. Hot Pursuit, tāpat kā iepriekšējās sērijas spēles, ir fokusēts uz braukšanu ar eksotiskām mašīnām, tomēr visas spēles trases atrodas Ziemeļamerikā. Tagad policijai ir vairākas taktikas kā apstādināt spēlētāju un pretiniekus.
Mašīnas
Kā jau ieprekšējās Need for Speed daļās visas mašīnas ir sadalītas trīs klasēs "A", "B", "C". Spēlē ir luksus sporta mašīnu modeļi no legālām mašīnām līdz sacensūbu modeļiem. Kamēr spēle ir mašīnas kā Ferrari un Mercedes ir arī pašu Electronic Arts dizainēta mašīna El Niño kas ir pieejama kā bonus mašīna. Interesanti ir tas ka mašīna nav pieejama policijas pakaļdzīšanās modā. Spēlē ir trīs dažādas policijas mašīnas kas ir bāzētas uz spēlē eksistējošām mašīnām.
Piezīmes
* Tikai PC versijā
** Tikai PSX versijā
*** Var braukt tikai PC versijā
Palin
Palin var būt:
Vladimirs Bagirovs
Vladimirs Bagirovs (dzimis Batumi, Gruzijā, miris  Jiveskilē, Somijā) bija starptautiskais lielmeistars šahā (no 1978. gada). Pēc izglītības inženieris mehāniķis.
Biogrāfija
Piedzimis Gruzijā armēņu — ukraiņu ģimenē. No agras bērnības līdz 1980. gadam dzīvojis Baku, pēc tam pārcēlies dzīvot uz Rīgu. Ar šahu sācis nodarboties Baku pionieru pilī, pirmais treneris bijis Surens Abramjans. Pārstāvējis sporta biedrību «Burevestņik».
1958. gadā izcīnījis PSRS sporta meistara nosaukumu, uzvarot kvalifikācijas mačā Jakovu Estrinu. Vairākkārt — 1959., 1960., 1961., 1963., 1964., 1966., 1967., 1968., 1970., 1971., 1972., 1976. gadā — izcīnījis Azerbaidžānas čempiona nosaukumu šahā. PSRS šaha čempionātos augstākais sasniegums bija 4. vieta 1960. gadā. PSRS komandas sastāvā uzvarējis Eiropas komandu čempionātā šahā Oberhauzenā 1961. gadā un Pasaules studentu komandu čempionātā 1961. un 1962. gadā. Uzvarējis starptautiskajos turnīros Džakartā 1960. gadā, Baku 1964. gadā, Batumi 1966.gadā, Maskavā 1968. gadā, Tbilisi 1971. gadā. 1963. gadā Bagirovam piešķirts starptautiskā meistara nosaukums šahā, bet 1978. gadā starptautiskā lielmeistara nosaukums.
Pēc PSRS sabrukuma šaha turnīros pārstāvējis Latviju. 1991. gada 2. atklātajā Latvijas čempionātā šahā dalījis 2.-5. vietu. Daudzus gadus spēlējis Vācijas šaha kluba «SK Zehlendorf» sastāvā. 1998. gadā uzvarējis Pasaules senioru šaha čempionātā Austrijas pilsētā Griskirhenā.
Kā treneris strādājis ar Latvijas šahistiem Mihailu Tālu, Alekseju Širovu, Aleksandru Šabalovu.
Miris no sirdslēkmes šaha turnīra laikā Somijā.
Mortal Kombat
Mortal Kombat ir Eda Būna un Džoba Tobiasa 1992. gadā izveidota cīņas datorspēļu sērija. Mortal Kombat sērija sākās ar arkāžu spēlēm, kuras pēc tam uz mājas konsolēm pārnesa Acclaim Entertainment. 2009. gada jūlijā sērija tika pārdota Warner Bros.
Sērija izcēlās ar tās digitalizētajiem spraitiem (kas atšķīrās no citām tā laika cīņu spēlēm, kurās bija ar roku zīmēti spraiti), lielu asiņu daudzumu un pretinieka piebeigšanas paņēmieniem, ko varēja veikt ievadot noteiktas pogu kombinācijas. Pati sērija ir pazīstama ar burta „K” lietošanu „C” vietā, nepareizi rakstot vārdu „combat”, vēlākajās spēlēs arī citi vārdi, kas sākas ar „C”, tiek rakstīti ar „K”.
Engures novads
Engures novads bija administratīvi teritoriālās reformas gaitā izveidota pašvaldība Zemgalē. Novads izveidots 2009. gadā, apvienojoties bijušā Tukuma rajona Engures pagastam, Smārdes pagastam un Lapmežciema novadam. Novada centrs atradās Smārdē. Pēc 2021. gada administratīvi teritoriālās reformas ietilpst Tukuma novadā.
Svidņika
Svidņika (pl) ir pilsēta Polijas austrumos, Ļubļinas vojevodistē, Ļubļinas austrumu pievārtē. XIX gadsimtā attīstījās kā kūrorts, bet kopš 1951. gada attīstījusies kā helikopteru un planieru ražošanas centrs.
Cāļus skaita rudenī
"Cāļus skaita rudenī" ir 1973. gada Latvijas PSR televīzijas spēlfilma, kas paredzēta jauniešu auditorijai. Filmas režisors ir Oļģerts Dunkers. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā.
Sižets
Jaunpilī uz mācībām lauku mehanizatoru tehnikumā sabraukuši jaunieši no visas republikas. Grupas audzinātājam Zvirbulim šis ir pirmais mācību gads. Viņam kopā ar saviem audzēkņiem būs jāiziet grūtais ceļš uz profesijas apguvi.
Pasniedzējs Dūms, pasniedzējs ar divdesmit gadu stāžu, iesaka veidot attiecības ar audzēkņiem, ievērojot stingru disciplīnu. Tāds padoms jaunajam meistaram liekas nepareizs, viņš dod priekšroku būt daudz pieļāvīgāks un pacietīgāks. Šādai pieejai par sabiedroto Zvirbulim kļūst arī vispieredzējušākais pedagogs Ieviņš.
Ikgadējās sacensībās topošie traktoristi pierāda sava audzinātāja taisnību.
Lomās
'''Epizodēs: Imants Adermanis, Ramons Kepe, Vaironis Jakāns, Egons Beseris u.c.
Andris Šķēle
Andris Šķēle (dzimis Apē) ir Latvijas uzņēmējs un bijušais politiķis. Viņš bija Latvijas Ministru prezidents laika posmā no līdz  un no  līdz. A. Šķēle bija Tautas partijas dibinātājs un priekšsēdētājs, vairāku Saeimu deputāts (pēdējā — 10. Saeimā — no apvienības "Par Labu Latviju"). A. Šķēle ir viens no pazīstamākajiem Latvijas uzņēmējiem, miljonārs un līdzās Aivaram Lembergam un Aināram Šleseram tiek uzskatīts par vienu no trim ietekmīgajiem "oligarhiem".
Karjeras sākums
Beidzis Latvijas Lauksaimniecības akadēmiju mehanizācijas specialitātē. Darboties valsts pārvaldē sācis 1990. gadā, kļūdams par lauksaimniecības ministra Daiņa Ģēgera vietnieku Ivara Godmaņa vadītajā ministru padomē. 1993. gadā, kad Augstākā padome izteica neuzticību ministram D. Ģēgerim, A. Šķēle uz laiku kļuva par lauksaimniecības ministra vietas izpildītāju. Nākamajos divos gados A. Šķēle oficiāli nedarbojās politikā, toties bija aktīvs uzņēmējdarbībā. 1994. gadā viņš bija arī Privatizācijas aģentūras ģenerāldirektora vietas izpildītājs, tomēr vairāk šis posms viņa dzīvē ievērojams ar virknes pārtikas rūpniecības nozares uzņēmumu privatizāciju un aktīvu uzņēmējdarbību šajā un citās nozarēs.
Bezpartijisks Ministru prezidents
Lielajā politikā A. Šķēles vārds pirmo reizi parādījās 1995. gadā, kad 6. Saeimā ievēlētās politiskās partijas ilgstoši nespēja vienoties un izveidot valdību. A. Šķēle tika piedāvāts kā bezpartijisks kandidāts, kas spētu apvienot partijas, un viņš tika ievēlēts par Ministru prezidentu. Valdība darbojās līdz 1997. gadam, kad A. Šķēle iesniedza Valsts prezidentam Guntim Ulmanim demisijas rakstu, jo valdībai nebija atbalsta Saeimā. Tomēr arī nākamo valdību veidot tika uzaicināts A. Šķēle un viņa 2. Ministru kabinets darbojās no līdz.
Tautas partija
Jau kopš iepriekšējās desmitgades vidus A. Šķēle ir viens no visbagātākajiem un ietekmīgākajiem cilvēkiem Latvijā. Viņš bija saistīts arī ar vairākiem skaļiem kriminālprocesiem, piemēram Digitālās televīzijas lietu un tā saukto Jūrmalgeitas skandālu 2005. gadā, tomēr visos gadījumos A. Šķēles oficiālā līdzdalība ir aprobežojusies ar liecinieka statusu.
2009. gada oktobrī, Tautas partijai esot smagā krīzē, tās kādreizējais dibinātājs paziņoja par atgriešanos aktīvā politikā un gatavību uzņemties gan partijas līdera, gan saraksta līdera 10. Saeimas vēlēšanās, gan partijas Ministru prezidenta kandidāta lomu. Tautas partijas 12. kongresā gandrīz vienprātīgi ievēlēts par tās priekšsēdētāju. 2010. gada martā Tautas partija atsauca savus ministrus no Valda Dombrovska valdības un turpmāk A. Šķēles vadībā darbojās opozīcijā "Jaunā laika" vadītajai koalīcijai.
Mediju kontrole
Tiek uzskatīts, ka 2009. gadā, kad ietekmīga britu uzņēmēju ģimene Roulendi no Bonier preses impērijas iegādājas AS "Diena" ar tai piederošo, tobrīd Latvijā ietekmīgāko laikrakstu "Diena", tipogrāfiju "Poligrāfijas grupa Mūkusala", izdevniecību "Dienas Žurnāli", "Reģionālā prese" u.c. meitas firmām, aiz darījuma patiesībā stāvējis Andris Šķēle ar kompanjoniem Aivaru Lembergu un Aināru Šleseru. Laika gaitā AS "Diena" daļas vairākkārt ir mainījušas īpašniekus. Taču, kā ļauj noprast viesnīcā "Rīdzene" fiksētās (noklausītās) sarunas starp Andri Šķēli, Aivaru Lembergu un Aināru Šleseru, šie vīri arvien kontrolējuši "Dienas" grupas uzņēmumus, lietišķi apspriežot milzīgus zaudējumus nesošā preses impērijas finansiālās stutēšanas iespējas un mehānismus, kā arī savā starpā sīksti cīnījušies par AS "Diena" daļu pārvaldību. Lai izbeigtu nemitīgos strīdiņus, kopš 2015. gada novembra šie trīs oligarhi beidzot vienojušies AS "Diena" uzņēmumus pārdalīt. Andra Šķēles uzticības personu Jāņa Maršāna un Jāņa Svārpstsona (Šķēles cilvēks Digitālgeitas afērā) pārvaldījumā nonāk SIA "Izdevniecība Dienas Žurnāli" un SIA "Dienas Bizness", bet Aivara Lemberga uzticības personas Edgara Kota rokās pilnībā nonāk SIA "Dienas mediji", pārņemot no izdevniecības "Dienas Žurnāli" žurnālu "Sestdiena".
Privātā dzīve
A. Šķēles otrā sieva ir politiķe, Tautas partijas (iepriekš "Latvijas Ceļa") biedre, bijusī Saeimas deputāte Kristiāna Lībane-Šķēle. Viņa, tāpat kā A. Šķēles meitas no pirmās laulības Anete Šķēle-Pētersone un Madara Šķēle-Dupate, ir līdzīpašniece ar A. Šķēli saistītos uzņēmumos (katra ir reģistrēta kā patiesā labuma guvēja aptuveni 40 uzņēmumos), visi ģimenes locekļi tiek iekļauti Latvijas miljonāru sarakstos. A. Šķēles ģimene dzīvo Saulkrastu novada Lilastē, īpašumā "Mākoņi".
Bīronu dzimta
Bīronu dzimta (de) ir vācbaltiešu muižnieku dzimta, no kuras nākuši divi Bīronu dinastijas hercogi Kurzemes un Zemgales hercogistes tronī. Pirmo reizi rakstītos avotos Bīrenu (Bühren) vārds atrodams 1573. gadā.
Cilvēka augums
Cilvēka augums — attālums starp galvas augšējo punktu un pēdas apakšējo punktu. Tas ir viens no galvenajiem cilvēka fiziskās attīstības rādītājiem. Cilvēka augumu ietekmē iedzimtība, ekoloģija, slimības, vecums un dzimums, kā arī piederība kādai rasei vai tautai. Piemēram, ķīniešu vidējais augums ir 164,8 cm (vīrieši) un 154,5 cm (sievietes), bet nīderlandiešu vidējais augums ir atbilstoši 184,8 cm un 168,7 cm.
Bīronu dzimta
Dzimtas vēsture
Dzimtas pirmsākumi nav zināmi, tās ciltstēvs varētu būt kāds Matīss no Bīrenes novada (tagad Lejassaksijā), kas ap 1550. gadu ieradies Livonijā. 1585. gada 14. jūnijā Klīves muižnieks Kārlis no Bīrenes (Carell von Bühren, miris 1612) saņēma no hercoga Gotharda Ketlera lēnī Timzas muižu (vēlāk vietas nosaukums mainījās, to sāka dēvēt par Kalnciema muižu). Vēl šis muižnieks dokumentos parādās sakarā ar konfliktu ar Rīgas pilsētu par tiesībām zvejot Babītes ezerā. Pēc Kārļa nāves Kalnciema muižā palika saimniekot viņa dēls Johans, kurš apprecēja Jelgavas pilsoņa meitu Annu Blunku.
Cilvēka augums
Starptautiski pieņemtie cilvēka auguma standarti
Vidējais vīrieša augums pasaulē ir 165 cm, bet sievietes - 154 cm.
Bīronu dzimta
Dzimtas vēsture
Matīss Bīrens centās panākt savas dzimtas uzņemšanu Kurzemes bruņniecības matrikulā, kas celtu tās sociālo statusu, tomēr 1634. gadā Bīreniem tika atteikta uzņemšana Kurzemes bruņniecībā. Kārlis Bīrens (1653-1734) apprecēja Katrīnu Hedvigu fon der Rābi-Tīlenu, un demobilizējās no dienesta karaļa armijā kā kornets. Bijis hercoga virsmežzinis (t.i. atbildēja par medību organizēšanu). Viņam bija trīs dēli — Kārlis, Ernests Johans un Gustavs.
Cilvēka augums
Auguma izmaiņas augot
Jaundzimušā augums 51 cm (vīrietis) un 50 cm (sieviete).
1 gada vecumā gan vīrietis gan sieviete aug par 22 cm gadā.
Bīronu dzimta
Dzimtas vēsture
Pēteris Bīrons (1724-1800) bija pēdējais Kurzemes un Zemgales hercogs. 1795. gadā pēc Kurzemes un Zemgales hercogistes aneksijas par Kurzemes hercogu senjoru Polijas-Lietuvas kopvalsts valdnieku vietā kļuva viņa tiesību un pienākumu pārmantotāji Krievijas Impērijas ķeizari. Kurzemes landtāga sēdē tika pieprasīta hercoga atteikšanās no troņa un hercogistes apvienošanās ar Krievijas Impēriju. 1795. gada 18. martā hercogs Pēteris atteicās no troņa un titula. Saņēmusi no Krievijas Impērijas ķeizarienes Katrīnas II zināmu kompensāciju par īpašumiem Kurzemē, Bīronu ģimene pārcēlās uz dzīvi savos īpašumos Rietumeiropā.
Cilvēka augums
Auguma izmaiņas augot
2 gadu vecumā gan vīrietis gan sieviete aug par 10 cm gadā.
Bīronu dzimta
Dzimtas vēsture
Ernests Johans Bīrons jaunākā dēla Kārļa Ernesta dēls Gustavs Kaliksts fon Bīrons (Gustav Kalixt von Biron, 1780.-1821.) iestājās Prūsijas armijā un piedalījās Napoleona karos. Lai panāktu viņa lojalitāti un nodrošinātos pret Bīrona iespējamajām pretenzijām uz Kurzemes troni kara apstākļos, Krievijas ķeizars Aleksandrs I Romanovs 1804. gadā Bīroniem piešķīra mantojamu kņaza titulu un 18 tūkstošus rubļu lielu gada pensiju. Kopš tā laika Bīroni vairs nelietoja hercogu titulu bet gan nedaudz kuriozo titulu "Kurzemes princis Bīrons" (Prinz Biron von Curland), kas tiek lietots arī mūsdienās, pēc analoģijas ar krievu kņazu titulu vāciskajiem ekvivalentiem.
Cilvēka augums
Auguma izmaiņas augot
3 - 4 gados gan vīrietis gan sieviete aug par 7,5 cm katru gadu.
Bīronu dzimta
Neskaidrības par izcelsmi un uzvārdu
Paši dzimtas locekļi uzskatīja, ka to saknes meklējamas Francijā. Dokumentos tas fiksēts, kad 1642. gada 21. jūlijā Kurzemes bruņniecības sēdekļa sesijā, aizstāvot savas pretenzijas uz tiesībām tikt ierakstītam bruņniecības sarakstā, Matiass Bīrens tās pamatoja ar to, ka dzimta cēlusies no Francijas, tās dižciltība ir daudz senāka par Polijas karaļa izsniegto diplomu, un parakstījās jau kā „Bīrons“ (arī 1676. gadā Karla V Bīrena bērēs tika pieminēts Karls I Bīrens, kurš „tāpat kā viņa sieva fon Overakera, nācis no Francijas“). Sākot ar 1712. gadu, dokumentos dzimtas uzvārdu sāka rakstīt gan kā „von Buhren“, gan „von Buron“, gan "von Biron".
Cilvēka augums
Auguma izmaiņas augot
5 - 7 gados gan vīrietis gan sieviete aug par 5,7 cm katru gadu.
Bīronu dzimta
Neskaidrības par izcelsmi un uzvārdu
Tas nekādi neietekmēja Kurzemes bruņniecības attieksmi, kura nevēlējās uzņemt savās rindās nesen titulu saņēmušos. Tikai 1730. gadā, Ernstam Johanam Bīronam saņemot grāfa titulu, dzimta tika uzņemta Kurzemes bruņniecībā, un arī tad kā uzņemšanas iemesli tika uzskaitīti Bīronu nopelni Kurzemes bruņniecības labā, bet ne vārda par dzimtas dižciltību un senumu.
Cilvēka augums
Auguma izmaiņas augot
7 - 10 gados vīrietis aug par 4,3 cm, bet sieviete aug par 4,5 cm katru gadu.
Bīronu dzimta
Neskaidrības par izcelsmi un uzvārdu
Dzimtas izcelsmes senums un asins tīrība bieži tika apstrīdēti, it sevišķi, sākoties politiskajām intrigām pret Ernstu Johanu Pēterburgas galmā, kad bez reālām šaubām tika mērķtiecīgi izplatīti arī izdomājumi un apmelojumi. Piemēram, ka Būreni absolūti nepamatoti piesavinājušies franču hercogu d’Bironu (fr. de Gontaut-Biron) uzvārdu, bez tam Kristofs Hermanis Manšteins (Манштейн, Кристоф Герман, 1711-1757) pat palaida baumu, ka arī ģerbonis nozagts šai dzimtai (lai gan katrs, kuram bijusi iespēja salīdzināt abu dzimtu ģerboņus, var pārliecināties, ka tajos nav ne mazākās līdzības).
Cilvēka augums
Auguma izmaiņas augot
10 - 13 gados vīrietis aug par 4,5 cm, bet sieviete aug par 5,2 cm katru gadu.
Bīronu dzimta
Neskaidrības par izcelsmi un uzvārdu
Francijas Bironiem pret iespējamo radniecību gan nebija nekādu iebildumu, piemēram, 1739. gadā pie Ernsta Johana Bīrona vērsās Krievijas Impērijas vēstnieks Parīzē kņazs Antiohs Kantemirs (Кантемир, Антиох Дмитриевич, 1708-1744), lūdzot izlīdzēt ar Sv. Andreja ordeņa piešķiršanu tā Francijas radiniekam, maršala d’Birona brāļadēlam marķīzam d’Bonakū.
Cilvēka augums
Auguma izmaiņas augot
13 - 17 gados vīrietis aug par 5,1 cm, bet sieviete aug par 3 cm katru gadu.
Bīronu dzimta
Neskaidrības par izcelsmi un uzvārdu
Kā liecina Dr. G. Vulfiuss, viņš esot pie ģenealoga F. Freitāga fon Loringhofena ar fon der Rāb-Tīlenu ciltskoku, kuru sastādījis A. Buhgolcs, un no kura izriet, ka patiesībā grāfa Ernsta Johana Bīrona māte bijusi Kalnciema muižas kalpone „no latviešiem“, par ko daudz baumojuši laikabiedru vidū.
Cilvēka augums
Auguma izmaiņas augot
17 - 19 gados vīrietis aug par 1,5 cm, bet sieviete aug par 0,5 cm katru gadu.
Bīronu dzimta
Ģerbonis
1633. gadā Polijas karalis Vladislavs IV Vāsa Bīreniem piešķīra muižnieka diplomu. Ģerboņa aprakstā uz sausa zara tupošs melns krauklis, kura knābī ir ozolzars ar trim zīlēm; ģerboņa augšdaļā — zelta kroņa krauklis starp divām zīlēm. 1638. gada 20. maijā karalis Vladislavs izsniedza diplomu, kas attiecās ne tikai uz Matiasu Bīrenu, bet jau visu dzimtu (diploms šobrīd atrodas Maskavā, Krievijas valsts Centrālajā seno aktu arhīvā, un tajā ir arī heraldiskais ģerboņa apraksts).
Cilvēka augums
Auguma izmaiņas augot
19 - 26 gados vīrietis aug par 0,5 cm katru gadu.
Vīrieši parasti aug līdz pat 26 gadiem, bet sievietes - tikai līdz 19 gadiem.
Terijs Īgltons
Terijs Īgltons (en, dzimis ) ir angļu literatūras teorētiķis un kritiķis. Viņš tiek uzskatīts par vienu no Lielbritānijas ietekmīgākajiem mūsdienu kritiķiem.
Biogrāfija
Īgltons ieguvis maģistra un doktora grādu Trinity koledžā Kembridžā.
Īgltons ir bijis angļu literatūras profesors Oksfordas Universitātē (1992-2001) un Mančestras Universitātē (līdz 2008), pašlaik ir Lankasteras universitātes profesors un Īrijas Nacionālās universitātes viesprofesors (Golvejā).
Viņš ir sarakstījis vairāk nekā 40 grāmatu, ieskaitot Literary Theory: An Introduction (1983), The Ideology of the Aesthetic (1990) un The Illusions of Postmodernism (1996). Viņš ir pazīstams kā viens no nozīmīgākajiem angļu marksistiskās literatūras kritikas pārstāvjiem.
Hannah Montana 3
Hannah Montana 3 ir trešais Disney Channel TV seriāla "Hanna Montana: Dubultā dzīve" skaņu celiņš, ko izpilda Hanna Montana. Albums tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompāniju Walt Disney Records. Albumu bija plānots izdot 2009. gada 14. jūlijā, taču nezināmu iemeslu dēļ albuma izdošana tika pārcelta. Jau pirmajā nedēļā pēc albuma izdošanas tas ierindojās Billboard 200 topa otrajā vietā.
Imanta (nozīmju atdalīšana)
Imanta var būt:
Powiat świdnicki
Powiat świdnicki (poļu valodā) ir divu Polijas apriņķu nosaukums:
Sidnejas operteātris
Sidnejas teātris atrodas Austrālijas pilsētā Sidnejā, Jaundienvidvelsas štatā. Sidnejas teātris tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma objektu sarakstā. Sidnejas operteātris ir klāts ar nelielām glazētām keramikas flīzītēm. Tā visa caurausta ar metāla trosēm, kas satur konstrukciju kopā. Ēka celta īsi pēc Otrā Pasaules kara, pabeigta 1973. gadā.
Krusttēva Toma būda
Krusttēva Toma būda (oriģinālnosaukums: Uncle Tom's Cabin) ir pret verdzību vērsts romāns, kuru uzrakstījusi amerikāņu rakstniece Henrieta Bīčere-Stova. Tas tika publicēts 1852. gadā un atstāja dziļu iespaidu uz afroamerikāņiem un verdzību Amerikas Savienotajās Valstīs. Romāns pat tiek minēts kā viens no iemesliem, kas izraisīja ASV pilsoņu karu.
Latviešu valodā romānu tulkojis Ernests Dinsbergs 1863. gadā.
Taivāna
Taivāna var būt:
Svidņikas apriņķis
Svidņikas apriņķis ir apriņķis Polijā, Ļubļinas vojevodistes centrālajā daļā. Robežojas ar Ļubļinas vojevodistes Lenčnas, Helmas, Krasnistavas un Ļubļinas apriņķiem, kā arī Ļubļinas pilsētu.
Start All Over
"Start All Over" ir amerikāņu dziedātājas Mailijas Sairusas singls no viņas dubultā studijas albuma Hannah Montana 2/Meet Miley Cyrus otrā diska: Meet Miley Cyrus. Tas tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompāniju Hollywood Records. Dziesma neguva lielus komerciālus panākumus vairākās valstīs, tai skaitā Austrālijā, Kanādā un ASV.
Autoceļš P8
P8 autoceļš Inciems—Sigulda—Ķegums ir reģionālais Latvijas autoceļš, kas savieno autoceļu Inciemā,  Siguldā un  Ķegumā. Autoceļa kopgarums ir 74,4 km un visā garumā tas ir klāts ar asfaltbetona segumu.
Vēsture
2015. gada 20. februārī tika izsludināts konkurss par autoceļa P8 posma Rembate-Ķegums (68,0-71,1km) seguma periodiskās uzturēšanas darbiem.
Elens Aiversons
Elens Ēzails Aiversons (en; dzimis Hamptonā, ASV) ir bijušais amerikāņu basketbolists, spēlējis saspēles vadītāja un uzbrūkošā aizsarga pozīcijās, ASV basketbola valstsvienības spēlētājs. 1996. gada NBA draftā viņu izraudzījās Filadelfijas "76ers" ar kopējo 1. kārtas numuru. 11 reizes ir piedalījies NBA visu zvaigžņu spēlē.
Kopā ar ASV izlasi ir izcīnījis bronzas medaļu.
2013. gadā paziņoja par karjeras beigām.
2016. gadā uzņemts Neismita basketbola slavas zālē.
Igauņu un krievu karagājiens uz Senlatviju (1223)
1223. gada Igauņu un krievu karagājiens uz Senlatviju notika 1223. gada martā un bija kā atriebības karagājiens pēc letu karagājiena uz Ugauniju, ko vadīja Ramēķis un Varigerbs un krustnešu, līvu un letu karagājiena uz Sakalu tā paša gada sākumā. Tajā piedalījās sakaliešu un ugauņu karaspēki, kuriem piebiedrojās krievu garnizoni, ko igauņi bija uzaicinājuši pie sevis sacelšanās laikā. Viņi izpostīja Imeras, Trikātas, Rozulas, Metsepoles un Turaidas novadus un nodedzināja visus šo letu un līvu novadu ciemus un katoļu baznīcas. Iebrucēji sapulcējās Lēdurgas ciemā un devās ar kara laupījumu mājup, tomēr viņus panāca letu karavadonis Ramēķis un kaujā nogalināja Vīlandes krievu garnizona vadoni Varemāru.
Arī krustneši nolēma no Rīgas doties vajāt igauņu iebrucējus. Viņiem piebiedrojās Zobenbrāļu ordeņa brāļi no Siguldas un Cēsīm un liels skaits līvu un letu karavīru. Pa Gaujas labā krasta ceļu viņi panāca igauņu karaspēku pie Imeras tilta (pāri Jumaras upei) un smagā kaujā uzvarēja tos.
2009. gada Viesītes novada domes vēlēšanas
'''2009. gada Viesītes novada domes vēlēšanas''' notika 2009. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Viesītes novada domē tika ievēlēti 13 deputāti. Vēlēšanās piedalījās 4 kandidātu saraksti, kas veidoti no 55 kandidātiem. Viesītes novads tika izveidots 2009. gada administratīvi teritoriālās reformas rezultātā, tādēļ šī novada domes vēlēšanas notika pirmoreiz. Viesītes novadā vēlēšanas notika 4 iecirkņos.