cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Džons Nešs
1959. gadā Nešam sāka parādīties nopietnas garīgās saslimšanas pazīmes, un viņš vairākus gadus pavadīja psihiatriskajās slimnīcās, ārstējoties no šizofrēnijas. Pēc 1970. gada viņa stāvoklis lēnām uzlabojās, ļaujot viņam atgriezties akadēmiskajā darbā 1980. gadu vidū. Neša cīņa ar slimību un atveseļošanās kļuva par pamatu Silvijas Nasaras sarakstītajai Neša biogrāfijai "Brīnišķais prāts", kā arī "filmai ar tādu pašu nosaukumu", kurā Džonu Nešu attēloja Rasels Krovs.
2015. gada 23. maijā Nešs un viņa sieva Ališija gāja bojā autoavārijā, braucot ar taksometru Ņūdžersijas apvidū.
Biogrāfija
Nešs dzimis 1928. gada 13. jūnijā Blūfīldā, nelielā Rietumvirdžīnijas pilsētā. Viņa tēvs Džons Forbs Nešs bija Appalachian Electric Power Company elektromehāniķis. Viņa māte Margareta Virdžīnija Neša pirms laulībām bija skolotāja. Viņš tika kristīts bīskapa baznīcā. Džonam bija viena jaunāka māsa Marta (dzimusi 1930. gada 16. novembrī).
Nešs apmeklēja bērnudārzu, pēc tam valsts skolu. Viņš mācījās no vecāku un vecvecāku sagādātajām grāmatām. Vidusskolas pēdējā kursa laikā Neša vecāki noorganizēja viņam iespēju apgūt padziļinātus matemātikas kursus vietējās kopienas koledžā. Viņš mācījās Kārnegija Tehnoloģiju institūtā (vēlākā Kārnegija Melona Universitāte), izmantojot Džordža Vestinghausa stipendiju. Sākotnēji ķīmijas inženierijas specialitātē, bet vēlāk pēc sava skolotāja Džona Laitona Singa ieteikuma pārgāja uz matemātiku. Pēc absolvēšanas 1948. gadā (19 gadu vecumā) gan ar bakalaura, gan maģistra grādu, Nešs saņēma stipendiju no Prinstonas Universitātes, kur turpināja matemātikas studijas.
Neša padomdevējs un bijušais Kārnegija Tehnoloģiju institūta profesors Ričards Dafins uzrakstīja rekomendācijas vēstuli Prinstonas Universitātei, izsakoties "Viņš ir matemātikas ģēnijs." Nešs tika pieņemts arī Hārvardas Universitātē. Tomēr Nešs izvēlējās Prinstonas Universitāti, jo tās matemātikas nodaļas priekšsēdētājs Solomons Levšecs piedāvāja viņam Džona Stjuarta Kenedija fonda atbalstu, pārliecinot Nešu, ka Prinstona viņu vērtē augstāk. Turklāt Nešs Prinstonu uzskatīja par labāku iespēju, jo universitāte bija tuvāk viņa ģimenei. Prinstonā viņš sāka darbu pie savas līdzsvara teorijas, vēlāk pazīstamas kā Neša līdzsvars.
Spēļu teorija
Nešs saņēma doktora grādu 1950. gadā ar 28 lappušu disertāciju par nesadarbīgām spēlēm (en).
Neša publikācijas par līdzsvara koncepciju:
Darbi matemātikā
Nešs veica novatorisku darbu reālās algebriskās ģeometrijas jomā:
Viņa darbs matemātikā ietver Neša iekļaušanas teorēmu, kas parāda, ka ikvienu abstraktu Rīmaņa daudzveidību var izometriski realizēt kā Eiklīda telpas apakšdaudzveidību. Viņš arī sniedza ievērojamu ieguldījumu nelineāru parabolisko parciālo diferenciālvienādojumu teorijā un singularitātes teorijā.
Neša biogrāfijas "Brīnišķais prāts" autore Silvija Nasara aprakstījusi, ka Nešs strādāja pie Hilberta deviņpadsmitās problēmas pierādīšanas, teorēmas, kas ietver eliptiskos parciālos diferenciālvienādojumus, un 1956. gadā piedzīvoja smagu vilšanos. Viņš uzzināja, ka itāļu matemātiķis Enio de Džordži bija publicējis pierādījumu dažus mēnešus pirms Nešs bija sasniedzis savu. Katrs izvēlējās dažādus ceļus, lai nonāktu pie saviem risinājumiem. Abi matemātiķi tikās savā starpā Ņujorkas Universitātes matemātisko zinātņu institūtā 1956. gada vasarā. Izteiktas domas, ka, ja problēmu būtu atrisinājis tikai viens, problēmas atrisinātājam būtu piešķirta Fīldsa prēmija.
2011. gadā Nacionālās drošības aģentūra deklasificēja Neša 1950. gados rakstītās vēstules, kurās viņš piedāvāja jaunu šifrēšanas — dekodēšanas mašīnu. Vēstules parādīja, ka Nešs bija paredzējis daudzus mūsdienu kriptogrāfijas jēdzienus, kuru pamatā ir aprēķinu sarežģītības pieņēmums.
Garīgā slimība
Neša garīgās slimības vispirms sāka izpausties paranojas formā. Viņa sieva vēlāk Neša izturēšanos raksturoja kā nepastāvīgu. Likās, ka Nešs tic, ka visi vīrieši, kuri valkāja sarkanas kaklsaites, bija komunisti, kuri sazvērējušies pret viņu. Viņš nosūtīja vēstules vēstniecībām Vašingtonā, DC, paziņojot, ka tie veido valdību. Neša psiholoģiskās problēmas parādījās arī viņa profesionālajā darbībā. 1959. gadā Kolumbijas Universitātē Nešs lasīja Amerikas Matemātikas biedrībā lekciju saistībā ar Rīmaņa hipotēzes pierādīšanu, taču lekcija bija nesaprotama. Kolēģi auditorijā uzreiz pamanīja, ka kaut kas nav kārtībā.
Nešs tika ievietots Makleinas slimnīcā 1959. gada aprīlī, uzturoties tur arī visu maija mēnesi. Tur viņam tika diagnosticēta paranojas šizofrēnija. Saskaņā ar Psihisko traucējumu diagnostikas un statistikas rokasgrāmatu jeb DSM, cilvēkam kurš cieš no traucējumiem, parasti dominē relatīvi stabilas, bieži paranoiskas, noturīgas pārliecības, kas ir vai nu nepatiesas, pārāk iedomātas vai nereālas, un kuras parasti pavada šķietami pieredzēta reāla uztvere par kaut ko, kas patiesībā nepastāv. Citas pazīmes, kas raksturo šo slimību, ir dzirdes un uztveres traucējumi, dzīves motivācijas trūkums un viegla klīniska depresija.
1961. gadā Nešs tika uzņemts Ņūdžersijas štata slimnīcā Trentonā. Nākamo deviņus gadus viņš periodiski pavadīja psihiatriskajās slimnīcās, kur saņēma gan neiroleptiskos medikamentus, gan insulīna šoka terapiju.
Lai gan viņš dažreiz lietoja izrakstītos medikamentus, Nešs vēlāk rakstīja, ka viņš to darījis tikai tāpēc, ka viņu piespieda. Pēc 1970. gada viņu vairs nesūtīja ārstēties slimnīcā, un viņš atteicās no turpmākiem medikamentiem. Pēc Neša teiktā, filma "Brīnišķais prāts" nepareizi parādīts, ka viņš lietojis neiroleptiskos medikamentus arī pēc slimnīcas apmeklējumiem, jo patiesībā Nešs uzreiz pārtraucis tos lietot. Šo aizrādījumu viņš izteica scenāristam, taču scenārists bija noraizējies, ka filma mudinās cilvēkus ar traucējumiem pārtraukt lietot medikamentus.
Nešs dokumentēja to, ko viņš sauca par "garīgiem traucējumiem", sākot ar 1959. gada sākuma mēnešiem, kad viņa sieva bija stāvoklī. Viņš aprakstīja procesu maiņu "no zinātniskās racionalitātes domāšanas uz personu mānijas domāšanas pazīmi, kas psihiatriski definēta kā "šizofrēnija" vai "paranoiska šizofrēnija". Nešam sevi redzēja kā ziņas nesēju vai kaut kādas īpašas funkcijas veicēju attiecībā uz atbalstītājiem un pretiniekiem un slēptajjiem sazvērniekiem, vienlaikus ar vajāšanas sajūtu un dievišķās atklāsmes pazīmju meklēšanu. Nešs pieņēma, ka viņa maldīgā domāšana ir saistīta ar laimes iztrūkumu, ar vēlmi justies svarīgam un tikt atpazītam, par viņam raksturīgo domāšanas veidu sakot: "Man nebūtu labas zinātniskas idejas, ja es būtu domājis normālāk." Viņš arī teica: "Ja es justos pilnīgi bez spiediena, es nedomāju, ka es būtu izvēlējies šo modeli". Viņš kategoriski nenošķīra šizofrēniju un bipolāriem traucējumiem. Nešs piezīmēja, ka nedzirdēja balsis līdz aptuveni 1964. gadam un vēlāk apzināti noraidīja to, ka tās dzird. Viņš arī paziņoja, ka vienmēr pret savu gribu ticis nogādāts slimnīcās. Tomēr līdz 1995. gadam, kaut arī viņš "atkal domāja racionāli zinātniekiem raksturīgajā stilā", viņš sacīja, ka jūtas ierobežotāks.
Atzīšana un vēlākā karjera
1978. gadā Nešs tika apbalvots ar Džona fon Neimaņa teorijas balvu par nesadarbošanās līdzsvara atklāšanu, ko tagad sauc par Neša līdzsvaru. Viņš 1999. gadā ieguva Leroja P. Stīla balvu.
1994. gadā viņš saņēma Nobela prēmiju ekonomikas zinātnēs (kopā ar Reinhardu Zeltenu un Džonu Harsaņi) par ieguldījumu spēļu teorijas attīstībā. 1980. gadu beigās Nešs izmantoja e-pastu, lai sazinātos ar matemātiķiem, kuri saprata, ka Neša darbs ir ļoti vērtīgs. Viņi bija daļa no grupas, kas sazinājās ar Zviedrijas Bankas Nobela prēmijas komiteju, un galvoja par Neša garīgo veselību un spēju saņemt balvu par viņa agrīno darbu.
Vēlāk Nešs iesaistījās progresīvā spēļu teorijā, kas parādīja, ka tāpat, kā viņa agrīnajā karjerā, viņš izvēlējās savu ceļu un risināmās problēmas. Laikā no 1945. līdz 1996. gadam viņš publicēja 23 zinātniskus pētījumus.
Nešs ir piedāvājis hipotēzes par garīgām slimībām. Viņš salīdzināja nedomāšanu pieņemamā veidā vai būšanu "trakam" un neiederēšanos ierastajā sociālajā funkcijā ar esamību streikā. Viņš evolucionārajā psiholoģijā attīstīja viedokļus par cilvēku daudzveidības un acīmredzami nestandarta izturēšanās potenciālo vērtību.
Nešs izstrādāja darbu par naudas lomu sabiedrībā. Izskatīja to teorēmas ietvaros, ka cilvēkus var tik lielā mērā kontrolēt un motivēt ar naudu, ka viņi, iespējams, nespēj to racionāli pamatot. Viņš kritizēja interešu grupas, kas veicina kvazidoktrīnas, kuru pamatā ir Keinsisma ekonomika, kas pieļauj manipulējamu īstermiņa inflāciju un parāda taktiku, kas galu galā grauj valūtas. Viņš ierosināja globālu rūpniecības patēriņa cenu indeksa sistēmu, kas atbalstītu "ideālās naudas" attīstību, kurai cilvēki varētu uzticēties, nevis nestabilāku "slikto naudu". Viņš atzīmēja, ka daži no viņa domāšanas aspektiem līdzinās ekonomista un politiskā filozofa Frīdriha Hajeka domāšanai par naudu un netipiskiem varas iestāžu viedokļiem.
Nešs 1999. gadā saņēma Kārnegija Melona Universitātes goda doktora grādu zinātnēs un tehnoloģijās. Viņš saņēma ekonomikas goda doktora grādu arī Neapoles Federiko II Universitātē 2003. gada 19. martā. Pēc tam saņēma Antverpenes Universitātes ekonomikas goda doktora grādu 2007. gada aprīlī. Vēlāk kļuva par Honkongas Pilsētas universitātes goda zinātņu doktoru 2011. gada 8. novembrī un bija galvenais runātājs konferencē par spēļu teoriju. Viņš bija arī produktīvs vieslektors vairākos pasaules klases pasākumos, piemēram, Vorikas ekonomikas samitā 2005. gadā Vorikas Universitātē. 2012. gadā viņš tika ievēlēts par Amerikas Matemātikas biedrības biedru. 2015. gada 19. maijā, dažas dienas pirms viņa nāves, Nešs kopā ar Luisu Nirenbergu tika apbalvotas ar Ābela prēmiju Oslo, viņu apbalvoja Norvēģijas karalis Haralds V.
Personīgā dzīve
1951. gadā Masačūsetsas Tehnoloģiju institūts (MIT) pieņēma Nešu par C.L.E. Mūra instruktoru matemātikas fakultātē. Apmēram gadu vēlāk Nešs Masačūsetsā uzsāka attiecības ar medmāsu Eleanoru Stjeru, kuru viņš satika, kad bija viņas pacients. Viņiem bija dēls Džons Deivids Stjers, bet Nešs pameta Stjeru, kad viņa pastāstīja viņam par savu grūtniecību. Filma "Brīnišķais prāts", kuras pamatā ir Neša dzīve, tika kritizēta par šī dzīves aspekta izlaišanu. Tika teikts, ka viņš viņu pameta, pamatojoties uz viņas sociālo statusu.
Neilgi pēc šķiršanās ar Stjeru, Nešs tikās ar Ališiju Lardē Lopesu-Harisoni (1933. gada 1. janvāris — 2015. gada 23. maijs), ASV pilsoni no Salvadoras. Lardē bija absolvējusi MIT, specializējusies fizikā. Viņi apprecējās 1957. gada februārī. Lai arī Nešs bija ateists, ceremonija notika bīskapa baznīcā. Viņiem bija dēls Džons Čārlzs Mārtins Nešs, kurš ieguva doktora grādu matemātikā Rutgersa Universitātē un pieaugušā vecumā arī cieta no šizofrēnijas.
1958. gadā Nešs ieguva pastāvīgu amatu MIT. Viņa pirmās garīgās slimības pazīmes bija acīmredzamas 1959. gada sākumā. Šajā laikā viņa sieva Ališija bija stāvoklī ar viņu pirmo bērnu. Viņš atkāpās no MIT matemātikas fakultātes locekļa amata 1959. gada pavasarī un viņa sieva tajā pašā gadā viņu ievietoja Maklīna slimnīcā šizofrēnijas ārstēšanai. Viņu dēls Džons Čārlzs Mārtins Nešs piedzima drīz pēc tam. Bērnam gadu netika dots vārds, jo Ališija uzskatīja, ka Nešam vajadzētu dot vārdu zēnam. Sakarā ar stresu, kas bija saistīts ar Neša slimības radītajām problēmām, Nešs un Ališija šķīrās 1963. gadā. Pēc izrakstīšanas no pēdējās slimnīcas 1970. gadā, Nešs dzīvoja Ališijas mājā. Likās, ka šī stabilitāte viņam palīdz, un viņš iemācījās apzināti atbrīvoties no paranojas maldiem. Viņš pārtrauca lietot medikamentus, atsāka strādāt Prinstonā. Viņš turpināja strādāt pie matemātikas un galu galā Nešam atļāva atkal mācīt. Deviņdesmitajos gados Ališija un Nešs atsāka attiecības, 2001. gadā apprecoties atkārtoti.
Nāve
Pēdējā dzīves posmā Nešs bija dzīvojis Ņūdžersijā. Pēc Neša nāves palikuši divi dēli — Džons Čārlzs Mārtins Nešs, kurš dzīvoja kopā ar vecākiem, un vecākais dēls Džons Stjērs.
Mantojums
Prinstonā Nešs kļuva pazīstams kā "Skaistās zāles spoks" (Prinstonas matemātikas centrs), kā ēnaina figūra, kas nakts vidū uz tāfeles skricelēja noslēpumainus vienādojumus.
Nešs pieminēts Rebekas Goldšteinas 1983. gadā sarakstītajā romānā The Mind-Body Problem, kura darbība risinās Prinstonā.
Silvijas Nasaras sarakstītā biogrāfija par Nešu "Brīnišķais prāts" tika publicēta 1998. gadā. Tā paša nosaukuma filma "Brīnišķais prāts" tika izlaista 2001. gadā, tās režisors ir Rons Hauards un galvenajā lomā ir Rasels Krovs, attēlojot Nešu. Filmma ieguva četras Kinoakadēmijas balvas, ieskaitot balvu par labāko filmu.
OKTA
OKTA AD Skopje (darbojas ar zīmolu OKTA) ir Ziemeļmaķedonijas uzņēmums, kas nodarbojas ar naftas produktu pārstrādi, izplatīšanu un pārdošanu. Ietilpst Grieķijas naftas uzņēmumu grupā Hellenic Petroleum (HELPE). Galvenais birojs atrodas Skopjē. OKTA ir viens no lielākajiem uzņēmumiem Ziemeļmaķedonijā. Tas ir lielākais naftas pārstrādes uzņēmums Balkānu reģionā.
Uzņēmums veic jēlnaftas pārstrādi ar jaudu 2,5 miljoni kubikmetru gadā. Ar zīmolu OKTA darbojas 29 degvielas uzpildes stacijas.
Vēsture
1970. gadu otrajā pusē netālu no Skopjes sākta celt valstij piederoša naftas pārstrādes rūpnīca. Tā pabeigta 1983. gadā. 1985. gadā uzņēmums reģistrēts ar nosaukumu "Darba organizācija naftas rafinērija SKOPJE".
1990. gadā uzņēmums pārveidots par akciju sabiedrību. 1995. gadā uzņēmuma nosaukums mainīts uz OKTA rafinerija na nafta a.d.p.o.. 1999. gadā Hellenic Petroleum meitas uzņēmums ''EL.P.ET. BALKANIKI S.A. kļuva par OKTA'' stratēģisko investoru.
2002. gadā atklāts naftas cauruļvads Saloniki—Skopje.
Lidotāja rēgi
"Lidotāja rēgi" (en) ir 2006. gada Apvienotās Karalistes psiholoģisks trilleris, kura režisors, scenārija autors un producents ir Kriss Darlačers. Galvenās lomas atveido Roberts Patinsons, Reičela Stirlinga un Džuliāns Sendss. Filmas pirmizrāde notika.
Royal Air Force pilots Tobijs Džags pēc negadījuma tiek piekalts ratiņkrēslam. Pēc tam, kad Tobijs tiek ievietots slimnīcā, viņš lēnām sāk zaudēt prātu.
Afrojack
Niks van de Valls (nl; dzimis ), plašāk zināms kā Afrojack, ir nīderlandiešu dīdžejs un ierakstu producents. 2012. gada DJ Mag 100 pasaules labāko dīdžeju sarakstā viņš ieņēma 9. vietu, bet pirms gada - 7. vietu. Viņa populārākā dziesma ir "Take Over Control", kurā piedalās dziedātāja Eva Simonsa un kura iekļuva 14 pasaules valstu topos. Afrojack ir piedalījies Pitbull hītā "Give Me Everything". Strādājis kopā ar tādiem izpildītājiem, kā Dāvids Geta, Hardwell, Martins Garriks un Stīvs Aoki.
Afrojack ir izlaidis 2 minialbumus un 2013. gadā laidis klajā savu pirmo studijas albumu. Viņš ir izdevis arī 9 singlus.
Miķelēni (Cesvaines pagasts)
Miķelēni ir ciems Madonas novada Cesvaines pagastā. Atrodas pagasta dienvidrietumu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
Aleksandrs (Aleksandrs Kudrjašovs)
Aleksandrs (dzimis ), pilsoniskais vārds — Aleksandrs Kudrjašovs, ir Latvijas Pareizticīgās Baznīcas garīdznieks, Rīgas un visas Latvijas metropolīts.
Dzīvesgājums
Dzimis 1939. gada 3. oktobrī Rudzētu pagasta Rudzētu ciemā (tagad Līvānu novadā). 1964. gadā beidza Daugavpils Pedagoģisko institūtu, bija skolotājs Kalupē, Biķerniekos un krievu valodas skolotājs Rīgas 4. vidusskolā. 1970. gadā Kudrjašovs strādāja restorānā "Tallina" par oficiantu.
1982. gadā Permas apgabala Ustj-Sinu (Усть-Сыны) sādžas Sv. Elijas baznīcā tika iesvētīts par priesteri, 1983. gadā iecelts par virspriesteri un Rīgas Kristus Apskaidrošanās draudzes pārzini. 1989. gadā viņš beidza Maskavas Garīgo semināru un kļuva par mūku, arhimandrītu, pēc kāda laika arī par vikāro bīskapu. Kopš 1990. gada oktobra ir Rīgas un visas Latvijas metropolīts.
2002. gadā saņēma otrās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni, 2010. gadā — I šķiras Atzinības krustu. Apbalvots ar LPB Svētā svētmocekļa Rīgas arhibīskapa Jāņa ordeņa pirmo šķiru.
Žozefs Meri
Žozefs Meri (dzimis, miris ) bija franču žurnālists, rakstnieks un dzejnieks.
Piedzimis Francijas dienvidos - Marseļā. Bijis savā laikā iecienīts rakstnieks, kas sacerējis daudz satīriskas ievirzes darbus, kā arī pamfletus par tā laika Francijas politisko iekārtu. Strādājis populārajā Parīzes žurnālā Némésis. Mūsdienās vairāk pazīstams kā Džuzepes Verdi operas "Dons Karloss" (1867) libreta autors. Arī citas Verdi operas "Kauja pie Lenjano" librets ir ietekmējies no Meri stāsta "Kauja pie Tulūzas". Sadarbojies arī ar Žaku Ofenbahu un sacerējis libretus trim komponista operetēm.
No 1836. gada līdz 1839. gadam kopā ar Luiju Šarlu de Laburdonē bijis žurnāla Le Palamède redaktors. Tas bija pasaulē pirmais preses izdevums, kas pilnībā tika veltīts šaham.
Frānsistauna
Frānsistauna (en, tn) ir pilsēta Botsvānas ziemeļaustrumos, Zimbabves pierobežā. Ar vairāk nekā 100 000 iedzīvotājiem tā ir otrā lielākā pilsēta valstī.
Pilsēta radusies 1897. gadā Dienvidāfrikas pirmā zelta drudža laikā, un mūsdienāas tās apkaimē atrodas vecas un pamestas zelta atradnes. Mūsdienās pilsētas apkaimē iegūst kobalta, vara un niķeļa rūdas.
Igaunija olimpiskajās spēlēs
Igaunija olimpiskajās spēlēs pirmo reizi piedalījās 1920. gadā, kad vasaras olimpiskās spēles tika rīkotas Beļģijas pilsētā Atverpenē. Savukārt ziemas olimpiskajās spēlēs no 1928. gada, kad tās notika Šveices pilsētā Sanktmoricā. Igaunija bija pirmā no Baltijas valstīm, kas bija pārstāvēta olimpiskajās spēlēs kā neatkarīga valsts. Igaunija līdz šim ir startējusi 13 vasaras olimpiskajās spēlēs (1920 — 1936 un 1992 — mūsdienas) un 11 ziemas olimpiskajās spēlēs (1928, 1936 un 1992 — mūsdienas). No 1900. līdz 1912. gadam Igaunijas sportisti bija iekļauti Krievijas Impērijas sastāvā. Padomju okupācijas periodā (no 1940. — 1991. gadam) Igaunijas sportisti galvenokārt startēja Padomju Savienības sastāvā. Savukārt no 1992. gada Igaunija olimpiskajās spēlēs atkal startē kā neatkarīga valsts.
Līdz šim Igaunija olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi 44 olimpiskās medaļas. Lielākā daļa, 36 medaļas ir izcīnītas vasaras olimpiskajās spēlēs, bet 8 medaļas ziemas olimpiskajās spēlēs. Medaļām bagātākās olimpiskajās spēles Igaunijai bija 1936. gada Berlīnes vasaras olimpiskās spēlēs, kad tā izcīnīja 7 medaļas (2 zelta, 2 sudraba un 3 bronzas medaļas). Igaunija ir izcīnījusi medaļas gandrīz visās vasaras olimpiskajās spēlēs, kurā tā ir piedalījusies, izņemot 1932. gada Losandželosas un 1996. gada Atlantas spēlēs. Savukārt medaļas ziemas olimpiskajās spēlēs tā ir izcīnījusi 2002. gada Soltleiksitijas, 2006. gada Turīnas, 2010. gada Vankūveras un 2022. gada Pekinas spēlēs. Kopsummā medaļas ir izcītas 9 vasaras un 2 ziemas olimpiskajos sporta veidos. No vasaras sporta veidiem visvairāk medaļu, 11 medaļas, ir izcīnītas cīņas sportā. Savukārt septiņas no astoņām ziemas olimpisko spēļu medaļām ir izcīnītas distanču slēpošanā. Distanču slēpotāji Andruss Vērpalu un Kristina Šmiguna-Vehi ir vienīgie Igaunijas sportisti, kas olimpiskajās spēlēs ir izcīnījuši 3 olimpiskās medaļas.
1980. gada Maskavas vasaras olimpisko spēļu burāšanas sacensības tika rīkotas Igaunijas galvaspilsētā Tallinā, Piritas ostas rajonā.
Medaļām bagātākie sportisti
''Šajā tabulā apkopoti tikai tie medaļnieki, kas pēc Starptautiskās olimpiskās komitejas datiem pārstāvot Igauniju ir izcīnījuši divas un vairāk olimpiskās medaļas. Pārējos sportistus skatīt uzskaitījumā.''
Karognesēji
Igaunijas sportisti, kas nesuši valsts karogu olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā.
Nacumi Hara
Nacumi Hara (ja; dzimusi ) ir bijusī japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Gvinejā
Sarakstā apkopotas tās vietas Gvinejā, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. UNESCO sarakstā no Gvinejas ir iekļautas 1 vieta (dabas objekts), savukārt 3 vietas ir iekļautas oficiālajā kandidātu sarakstā. Šī vieta ir iekļauta arī kā apdraudētais objekts, kurš tuvākajā nākotnē varētu tikt iznīcināts. Gvineja Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1979. gada 18. martā.
Betmens (1989. gada filma)
"Betmens" (en) ir 1989. gada amerikāņu supervaroņu filma, kuras režisors ir Tims Bērtons. Tā ir pirmā daļa Warner Bros. "Betmena" filmu sērijā. Galvenās lomas filmā atveido Maikls Kītons, Džeks Nikolsons, Kima Beisingere, Roberts Vāls, Pets Hingls, Billijs Dī Viljamss, Maikls Gahs un Džeks Pelenss. Filmā Betmens cīnās pret Džokeru.
Filmas pirmizrāde notika. Tā guva labus komerciālos panākumus, tās ieņēmumi mērojami vairāk nekā 400 miljonos ASV dolāru. "Betmens" saņēma vienu Amerikas Kinoakadēmijas balvu, vēl filmu nominēja Saturna balvai un Zelta globusa balvai.
Giorgijs Margvelašvili (šahists)
Biogrāfija
Vairākkārt pārstāvējis Gruziju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros labāko panākumu guvis 2004. gadā, kad uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā. Divas reizes bijis Gruzijas komandas sastāvā Pasaules jauniešu U16 šaha olimpiādēs (2003, 2006), kurās 2006. gadā izcīnījis sudraba medaļu komandu vērtējumā un bronzas medaļu individuālajā vērtējumā. 2007. gadā uzvarējis Gruzijas jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā. 2008. gadā Tbilisi izcīnījis sudraba medaļu Gruzijas šaha čempionātā. 2009. gadā uzvarējis Gruzijas jauniešu šaha čempionātā U20 vecuma grupā.
Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā dalījis pirmo vietu Tbilisi (2004), bijis otrais Sevanā (Armēnija, 2005), Stambulā (2007), Kingstonā (2010).
Par panākumiem turnīros FIDE 2006. gadā Margvelašvili piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2010. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Juliuss Heinrihs Gotlībs Šlēgelis
Dzīvesgājums
Dzimis 1739. gada 16. februārī Kēnigsbergā drēbnieka Johana Šlēgeļa un viņa sievas Marijas Elizabetes, dzimušas Hofmanes, ģimenē. No 1754. gada studēja teoloģiju Kēnigsbergas Collegium Fridericianum, 1763. gadā ieguva filozofijas maģistra grādu (Mag. phil.).
Pēc Septiņgadu kara beigām 1765. gadā pārcēlās uz dzīvi Rīgā, strādāja par Rīgas Domskolas rektoru (1765—1780) un inspektoru (1782—1790). Līdztekus 1777. gadā Erlangenes Universitātē aizstāvēja teoloģijas zinātņu doktora (Dr. theol.) grādu, bija Rīgas Doma baznīcas (1777—1780) un Rīgas Sv. Pētera baznīcas (1780—1781) diakons, vēlāk Rīgas Doma baznīcas sprediķotājs (Wochenprediger, 1780—1788) un Rīgas Sv. Pētera baznīcas virssprediķotājs (1788—1790). 1790. gadā kļuva par Zviedru Pomerānijas un Rīgenes ģenerālsuperintendentu un Greifsvaldes Universitātes prokancleru, kur tika ievēlēts par teoloģijas profesoru un Sv. Nikolaja baznīcas mācītāju. Miris 1810. gada 27. maijā Greifsvaldē.
Viņa dēls bija ārsts Johans Gotlībs Šlēgelis (1787—1851), kas 1833. gadā bija Rīgas kara hospitāļa virsārsts.
Rūdupe (ciems)
Rūdupe ir ciems Jēkabpils novada Gārsenes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 1 km no pagasta centra Gārsenes, 12 km no Aknīstes un 162 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V709.
Summa
Par summu sauc skaitli, monomu vai polinomu, kas ir iegūts saskaitīšanas rezultātā. Piemēram, izteiksmes 3 + 2 summa ir 5. Summa matemātikā parasti tiek apzīmēta ar simbolu "Σ" (grieķu alfabēta lielais burts sigma) vai "S" (no vārda "summa"). Saskaitīšanai pretējās darbības atņemšanas rezultātu sauc par starpību.
Aritmētiskās progresijas pirmo n locekļu summa
Galīgas aritmētiskās progresijas locekļu summu var aprēķināt pēc formulas:
Ģeometriskās progresijas pirmo n locekļu summa
Galīgas ģeometriskās progresijas locekļu summu var aprēķināt pēc formulas:
Bezgalīgi dilstošas ģeometriskās progresijas visu locekļu summa
Bezgalīgi dilstošas ģeometriskās progresijas visu locekļu summu var aprēķināt pēc formulas:
Austrija 1904. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Austrija piedalījās 1904. vasaras olimpiskajās spēlēs, kas norisinājās ASV pilsētā Sentluisā no 1900. gada 1. jūlija līdz 23. novembrim. Šīs bija trešās vasaras olimpiskās spēles, kurās startēja Austrijas komanda, lai gan tā bija daļa no Austroungārijas, Ungārijas dalība tiek dalīta atsevišķi.
1904. vasaras olimpiskajās spēlēs Austriju komandu veidoja tikai viens sportists Oto Vahle, kurš startēja peldēšanā un ieguva vienu olimpisko medaļu (bronzu).
Lai gan dažos avotos tiem minēts, ka komandas sastāvā bija arī vingrotājs Jūliuss Lenharts, kurš šajās olimpiskajās spēlēs izcīnīja trīs olimpiskās medaļas, viņš bija emigrējis uz ASV un pārstāvēja Filadelfijā bāzētu sporta klubu. Tādēļ viņa medaļa un dalība tiek pieskaitīta ASV.
Viljams Karvaļu
"Sporting" sastāvā aizvadījis lielāko daļu karjeras, 2015. gadā izcīnījuši Portugāles kausu. 2013. gadā debitējis Portugāles izlases sastāvā, pirmos vārtus guvis 2016. gadā spēlē pret Latviju. Tās sastāvā spēlējis un  (izcīnīts čempiontituls).
Mārcienas muiža
Mārcienas muiža (de) bija muiža Mārcienas pagasta teritorijā. 19. gadsimtā tā piederēja Tranzē un Maidelu dzimtām. Mārcienas muižas pils nodedzināta 1905. gada nemieru laikā, līdz mūsdienām nav saglabājusies.
Viljams Karvaļu
Sasniegumi
Sporting
Mārcienas muiža
Vēsture
Muiža izveidojusies Rīgas arhibīskapijas Bērzaunes draudzes novadā netālu no senākā Mārcienas pilskalna. Līdz Livonijas Konfederācijas sabrukumam muiža piederēja Tīzenhauzenu dzimtai. Pēc Zviedru Vidzemes 1680. gada muižu redukcijas tā bija Zviedrijas valsts īpašums, bet pēc Lielā Ziemeļu kara Krievijas Impērijas kroņa īpašums. 1761. gadā ķeizariene Elīzabete par nopelniem Septiņgadu karā Mārcienas muižu kopā ar Annas, Nītaures un Mores muižām piešķīra senatoram un ģenerālgubernatoram grāfam Vilhelmam Georgam fon Fermoram (1702-1771). 1785. gadā muižu iegādājās H. Fromholds. 1801. gadā muižu ieķīlāja, bet 1810. gadā par tās īpašnieku kļuva apriņķa maršals A. fon Tranzē. 1830. gadā uzcēla muižas kungu māju, kas bijusi liela trīs stāvu ēka ar velvētiem pagrabiem un kārniņu jumtu. 1873. gadam tās īpašnieks barons Juliuss fon Tranzē sadalīja un izpārdeva visus savus īpašumus. Mārcienas muižas pili 1885. gadā iegādājās Vidzemes guberņas landrāts V. fon Maidels, kas līdz 1887. gadam to lika pārbūvēt provinciāla neobaroka formās. Daļu no muižas saimniecības izpirka brāļi Jānis un Bērtulis Birņi, nodalītajam īpašumam tika dots vārds „Patmalnieki”, vēl vēlāk – „Lejas Patmalnieki”. Ap 1908. gadu Lejas Patmalniekus nopirka Johans Gotlībs Hanšmanis, kas pārbūvēja dzīvojamo ēku. Mārcienas muižas pili nodedzināja 1905. gada revolūcijas laikā, bet pēc nostāstiem pili 1918. gadā pirms tās nokļūšanas lielinieku varā esot aizdedzinājis muižas īpašnieks barons fon Maidels, kas pēc tam nošāvies.
Pēc 1920. gada zemes reformas Mārcienas muižu ar Pilskalna, Jauno un Viļuma pusmuižu sadalīja 154 vienībās 1610 ja kopplatībā, muižas centrā atradās valsts ferma, aptieka, pasta nodaļa un pienotava.
Viljams Karvaļu
Sasniegumi
Portugāle
Mārcienas muiža
Vēsture
Pēc Latvijas okupācijas 1957. gadā pie Mārcienas muižas uzbūvēja Padomju armijas kara bāzi, kurā vēlāk izveidoja slepenu bezpilota lidmašīnu vadības centru.
Mūsdienās
No Mārcienas muižas pils saglabājušās vienīgi staļļu drupas un dārzniecības māja. Savukārt Lejas Patmalniekos 1,5 km attālumā no Mārcienas ciema saglabājies vēsturiskais Patmalnieku muižas ēku komplekss – kungu nams, stallis, lopu kūts, klēts un dārza māja, saimes māja, kalve, vienīgi dzirnavas pie strauta sabombardētas Otrā pasaules kara laikā.
Dižstroķi
Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušo Dižstroķu (Groß-Strocken) muižas centru.
Smurfi
Smurfi (fr, nl) ir beļģu komiksu un televīzijas franšīze, kurā tiek stāstīts par mazu zilu radījumu kopienu, kas dzīvo sēnēm līdzīgos namiņos mežā. Smurfu radītājs un veidotājs ir beļģu komiksu mākslinieks Peijo (Peyo, īstajā vārdā Pjērs Kulifords). Pirmo reizi Smurfi parādījās 1958. gadā. Ir vairāk nekā 100 dažādu smurfu tēlu, un viņu vārdi parasti saistīti ar kādu konkrētam smurfam piemītošu rakstura iezīmi. Vēl smurfiem raksturīgs, ka tie valkā frīgiešu cepures.
Smurfu franšīzē bez komiksiem un televīzijas ietilpst arī smurfu figūriņas, ēdieni, uz kuru iepakojuma attēloti smurfi, videospēles, reklāmas un tā tālāk.
Alemaņi
Alemaņi (alemaņu: Alemanne, de; no vācu alle manner — "visi cilvēki") bija ģermāņu cilšu apvienība Augšreinā. Alemaņu valoda ir mūsdienu alemaņu dialektu pamatā.
Pirmoreiz alemaņus romieši pieminējuši 213. gadā. 260. gadā viņi iekaroja Romas provinci Agri Decumates. Vēlāk izpletās mūsdienu Elzasā un Šveices ziemeļos. 496. gadā alemaņus sakāva franku vadonis Hlodvigs I (Clovis) un iekļāva savos valdījumos.
Daļā romāņu, tjurku un irāņu valodu alemaņu vārda sakne ir pamatā Vācijas un vāciešu apzīmējumam.
2017. gada Tour of California
2017. gada Tour of California bija šosejas riteņbraukšanas daudzdienu sacensības, kuras notika no 14. līdz 30. maijam. Tā bija 12. reize, kad notika Tour of California sacensības, tās bija 22. sacensības 2017. gada UCI Pasaules tūres kalendārā un pirmā reize, kad tās iekļautas Pasaules tūres kalendārā.
Šajā sacensībās savu pirmo profesionālo uzvaru guva Jaunzēlandes sportists Džordžs Benets ('), uzvarot kopvērtējumā ar 35 sekunžu pārsvaru pār Polijas sportistu Rafalu Majku, kurš pārstāvēja ' komandu. Majka bija kopvērtējuma vadībā pēc uzvaras otrajā posmā, pārspējot Benetu, bet Beneta labākais sniegums sacensību priekšpēdējās dienas individuālajā braucienā Bigbērleikā ļāva viņam pārņemt vadību un uzvarēt. Beneta uzvara bija pirmā Jaunzēlandes sportista uzvara UCI Pasaules tūres sacensībās. Pjedestālu noslēdza vietējais braucējs,  pārstāvis Endrū Talanskis, 1 sekundi aiz Majkas.
No pārējām klasifikācijām sprinta klasifikācijā septīto reizi astoņos gados uzvarēja Majkas komandas biedrs Peters Sagans. Kolumbietis Daniels Haramiljo (') pārspēja ' Jūenu Hafmenu cīņā par klanu klasifikācijas punktoto krekliņu, bet pēdējā dienā veiktais izrāviens ļāva austrālietim Laklanam Mortonam (') atgūt balto jaunā braucēja krekliņu, ko viņš zaudēja iepriekšējā dienā ' braucējam Teo Geigenam-Hārtam. Komandu klasifikācijā uzvarēja , kuras pārstāvji Ians Bosvels un Džogīgans Hārts iekļuva pirmajā desmitniekā. Hafmens uzvarēja divos posmos, turklāt tā bija pirmā reize, kad UCI kontinentālās komandas pārstāvis uzvarējis 2017. gada UCI Pasaules tūres sacensībās.
Komandas
Tā kā sacensības bija jaunums UCI Pasaules tūres kalendārā, tika ielūgtas visas UCI WorldTeam komandas, bet dalība nebija obligāta. Gandrīz visas komandas tika paziņotas 9. martā, bet par  dalību tika paziņots nedēļā pirms sacensībām.
Sacensībās piedalījās divpadsmit no astoņpadsmit WorldTeam komandām. Piedalījās arī trīs UCI profesionālās kontinentālās komandas, kā arī divas UCI kontinentālās komandas, veidojot 17 komandu pelotonu.
Maršruts
Salīdzinot ar iepriekšējo gadu, sacensības tika saīsinātas no astoņiem uz septiņiem posmiem. Pilns sacensību maršruts tika paziņots 2017. gada 31. janvārī.
1156. gads
1156. gads bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.
Pavāri (ciems)
Pavāri ir ciems Madonas novada Cesvaines pagastā. Atrodas pagasta dienvidrietumu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V856.
Poļina Rožkova
Poļina Rožkova (dzimusi Rīgā) ir Latvijas riteņkrēslu kērlingiste, 2023. gada pasaules čempione jauktajos pāros. Piedalījusies 2022. gada vasaras Paraolimpiskajās spēlēs, kur komandas sastāvā ieguva 9. vietu. Agrāk piedalījusies arī riteņkrēslu paukošanas sacensībās ar špagu, ieskaitot 2016. gada vasaras Paraolimpiskās spēles, kur ieņēma 10. vietu.
Septiņkārtēja Latvijas čempione, līdz 2021. gadam komandās, pēc tam jauktajos pāros.
Ārpussporta notikumi
Riteņkrēslā sportiste atrodas kopš 2009. gada pēc neveiksmīga kritiena snovbordā.
2021. gadā RTU ieguvusi maģistra grādu ekonomikā. Strādā par vides pieejamības konsultanti.
2022. gadā kandidēja Saeimas vēlēšanās no partijas "Suverēnā vara", savā programmā norādot galvenokārt pilsētvides piemērošanu invalīdu vajadzībām. Partija nepārvarēja 5% barjeru. Izteikusi neapmierinātību ar to, ka viņu tautības dēļ identificē ar Krievijas agresijas un tās līdera atbalstu.
Ernests Morics
Ernests Morics (1889-1955) bija latviešu farmaceits un politiķis, Latvijas sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP) biedrs (1904). 1. un 2. Saeimas deputāts no LSDSP (1922–1928), arodbiedrību darbinieks.
Dzīvesgājums
Dzimis 1889. gada 13. martā Stendes pagastā. Studēja farmāciju, 1904. gadā iestājās LSDSP. Tautas padomes loceklis, Satversmes sapulces, 1. un 2. Saeimas deputāts. LSDSP Centrālkomitejas loceklis (1919—1931). Latvijas strādnieku slimo kasu savienības priekšsēdētājs, Latvijas Arodbiedrību Centrālā Biroja sekretārs līdz Ulmaņa apvērsumam 1934. gadā. Vācu okupācijas laikā darbojās Latvijas Centrālajā padomē. 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memorandā nodrukāts arī viņa uzvārds, bet viņa paraksts dokumentā nav.
Pēc Otrā pasaules kara beigām 1948. gada 5. aprīlī E. Moricu apcietināja un deportēja uz Sibīriju. Miris 1955. gada 13. augustā Blagoveščenskā, PSRS.
Alex Luna
Oleksandrs Tiščenko, plašāk pazīstams kā Alex Luna (uk, dzimis 1986. gada 2. martā) ir ukraiņu dziedātājs, kontrtenors.
Biogrāfija
Alex Luna 2005. gadā absolvējis Kijivas Gliera mūzikas institūtu.
2003. gadā Luna ieguva vienu no galvenajām lomām Ukrainas mūziklā "Ekvators". Viņa pirmais albums Свет Луны un trešais videoklips tika prezentēts Kijivas Rātsnamā. Pēc tam, kad Klaudio Simonetti dzirdēja Lunas balsi, viņš devās uz Kijivu, lai personīgi tiktos ar dziedātāju. Luna katru gadu uzstājas kopā ar bērnu kori ikgadējā Jaungada ballē Kijivā.
2009. gadā Luna saņēma balvu "Gada cilvēks". Viņš parādījies arī uz vairāku žurnālu vākiem (žurnāli "10 Days", "What's On", žurnāls "Gallery").
Kopš 2009. gada Alex Luna sadarbojas ar Antonu Sovu,  menedžeri talantu aģentūrā Tuaron. Šīs sadarbības rezultātā Tuaron mūzikas izdevniecība izdeva singlu Руки к небесам un turpināja pārvaldīt mākslinieka autortiesības.
2011. gada septembrī Luna piedalījās Ukrainas Veselības aizsardzības ministrijas rīkotajā kampaņā pret AIDS. Kampaņas ietvaros notikušajā pasākumā viņš kopā ar Vladu Crystal izpildīja singlu Небеса. Viņš uzstājās arī Trešajā prezidenta labdarības ballē Almati Kazahstānā un 10. AIDS Gala balles atklāšanā Berlīnē Vācijā.
Kārlis Filips Mihaels Snells
Kārlis Filips Mihaels Snells (de, 1753–1806) bija Apgaismības laikmeta vācu pedagogs un teologs. Rīgas Domskolas rektors (1780-1787), žurnāla Patriotische Unterhaltungen izdevējs (1785—1786). Nosodīja Vidzemes un Igaunijas muižnieku izturēšanos pret dzimtļaudīm, uzskatāms par Merķeļa tiešo priekšteci.
Mazstroķi
Mazstroķi ir apdzīvota vieta Dienvidkurzemes novada Vecpils pagastā. Izvietojusies pagasta austrumdaļā Lāņupes kreisajā krastā 5,5 km no pagasta centra Vecpils, 30 km no novada centra Grobiņas un 191 km no Rīgas.
Kārlis Filips Mihaels Snells
Dzīvesgājums
Dzimis 1753. gada 16. jūlijā Daksenhauzenē (Dachsenhausen) Nasavas hercogistē teologa Pētera Snella un viņa sievas Johannes Elizabetes Luīzes ģimenē. Studēja filozofiju un pedagoģiju Getingenes Universitātē (1774—1777), iegūstot maģistra grādu, līdztekus strādāja par skolotāju Gīsenes skolotāju seminārā.
1780. gadā viņš pieņēma uzaicinājumu kļūt par Rīgas Domskolas rektoru. 1781. gadā uzņemts Rīgas brīvmūrnieku ložā "Zum Schwerdt". 1785. gadā sāka izdot žurnālu "Patriotiskas sarunas" (Patriotische Unterhaltungen), no kura iznāca divas burtnīcas.
Mazstroķi
Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušo Mazstroķu (Klein-Strocken) pusmuižas centru. Netālu atrodas vecā un jaunā Stroķu kapsēta, bijusī Stroķu skola.
Kārlis Filips Mihaels Snells
Dzīvesgājums
Pēc 1790. gada Bucbahas (Butzbach) pilsētas, vēlāk Brandoberndorfas luterāņu mācītājs Hesenē. Franču revolūcijas laikā 1794. gadā publicēja grāmatu par Baltijas provincēm.
Miris 1806. gada 22. novembrī.
Harverd Dropout
Harverd Dropout ir amerikāņu repera Lil Pump otrais studijas albums, ko 2019. gada 22. februārī izdeva Tha Lights Global un Warner Records. Albums debitēja Billboard 200 septītajā vietā un saņēma pretrunīgas kritiķu atsauksmes. Tajā kā viesmākslinieki piedalās Kanje Vests, Smokepurpp, Offset un Quavo, Lil Uzi Vert, Lil Wayne, YG un 2 Chainz. Harverd Dropout ir nākamais Lil Pump albums pēc viņa 2017. gadā izdotā debijas albuma Lil Pump.
Davits Benidze
Davits Benidze (ka; dzimis ) ir Gruzijas starptautiskais lielmeistars šahā (2013).
Biogrāfija
Vairākkārt pārstāvējis Gruziju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros izcīnījis četras medaļas: zelta (2005. gadā Eiropas jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā), sudraba (2001. gadā Pasaules jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā) un divas bronzas (2004. gadā Eiropas jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā un 2009. gadā Eiropas jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā). 2006. gadā bijis Gruzijas komandas sastāvā Pasaules jauniešu U16 šaha olimpiādē, kurā izcīnījis sudraba medaļu komandu vērtējumā un bronzas medaļu individuālajā vērtējumā. 2010. gadā Cīrihē izcīnījis bronzas medaļu Pasaules studentu čempionātā.
Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Georgi Tringova memoriālā Plovdivā (2012), Kahramanmarašā (Turcija, 2013), Hatajā (2013), Bitlisā (Turcija, 2013).
Par panākumiem turnīros FIDE 2008. gadā Benidzem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2013. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Trūce
Trūce (la), arī bruka, ir iekšējo orgānu vai dziļo audu izspiešanās zem ādas, muskuļos vai ķermeņa dobumos. Trūci var radīt aizcietējums, smags fizisks darbs, grūtniecība un dzemdības, traumas un citi. Parasti trūces ārstē ķirurģiski.
Pēc Starptautiskās slimību un veselības problēmu klasifikācijas trūces ir kodētas ar kodiem no K40 līdz K46.
Buļļupe (Imulas pieteka)
Buļļupe (arī Zulpju upīte) ir Imulas kreisā krasta pieteka Saldus un Tukuma novados. Iztek no Tiruļu dīķa ziemeļos no Saldus. Tek pa Saldus pauguraini ziemeļu—ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Imulā lejpus Variebas. Lielākā pieteka ir Brancupīte (7 km, labā — agrāk bija Buļļupes sānteka 9,3 km garumā). Vidustecē uz upes uzstādināts Juku dīķis, pie kura izveidots atpūtas komplekss «Juku dzirnavas».
Vītollapu skābene
Vītollapu skābene ir skābeņu suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir Ziemeļamerikā, taču mūsdienās augs ir ievazāts arī Eiropā, tostarp Latvijā.
Apraksts
Vītollapu skābene ir daudzgadīgs, 40-100 cm garš lakstaugs ar stāvu, kailu, zarainu stublāju, kurš zarojuma vietās ir it kā lauzīts. Piezemes lapu rozetes parasti nav.
Lapas ir lancetiskas, 4-10 cm garas un 1-3,5 cm platas, tumšzaļas, mazliet spīdīgas un ādainas. Lapu mala ir gluda, gals smails vai gari nosmailots, pamats smails, un kāts ir īss. Ziedi ir izvietoti piramidālās skarās stublāja un zaru galā. Iekšējās apziedņa lapas ir sirdsveidīgas, aptuveni 0,4-0,6 cm garas un 0,3-0,5 cm platas, mala sīkzobaina vai gandrīz gluda. Kārpveidīgais izaugums uz apziedņa lapām jeb augonītis ļoti liels (aptuveni 0,3 cm garš) un ovāls. Zied jūnijā un jūlijā.
Nolaid karogu, iededz sveci
"Nolaid karogu, iededz sveci" bija medicīnas iestāžu protesta akcija, kas notika Latvijā no 2019. gada 8. novembra līdz 2019. gada 13. novembrim.
2019. gadā medicīnas nozares darbinieku algas apsolīja palielināt līdz 20%, tomēr 2019. gada 11. oktobrī Ministru kabinets apstiprināja likumu "Par vidēja termiņa budžeta ietvaru 2020., 2021. un 2022. gadam", kas paredzēja, ka 2022.gadā valsts veselības aprūpes finansējumam tiks atvēlēti 3,3% no prognozētā iekšzemes kopprodukta. Nepiekrītot šādiem rezultātiem, Latvijas Ārstu biedrība (LĀB), Latvijas Lauku ģimenes ārstu asociācija (LLĢĀA), Latvijas Veselības un sociālās aprūpes darbinieku arodbiedrība (LVSADA), Latvijas Jauno ārstu asociācija (LJĀA), Latvijas Māsu asociācija (LMA) un Latvijas Ģimenes ārstu asociācija (LĢĀA) pieņēma lēmumu sarīkot protesta akciju.
Akcija "Viena diena bez ārsta" notika 2019. gada 7. novembrī pie Saeimas ēkas. Šajā dienā medicīnas iestādes nestrādāja. Sanākušie medicīnas darbinieki ik pa laikam skaļi izkliedza saukļus, dažiem bija plakāti. Protesta sākumā pie Saeimas tika pienests zārks ar uzrakstu "politika". Latvijas mediķiem izteica atbalstu kolēģi no Lietuvas.
Protesta gaitā Saeimas priekšsēdētāja Ināra Mūrniece savā un Saeimas vārdā atvainojās par parlamenta 11. oktobrī veikto balsojumu. Pēc viņas viedokļa mediķu atalgojuma pieauguma temps neatbilst ekonomikas iespējām.
Pirms protesta akcijas Latvijas Veselības un sociālās aprūpes darbinieku arodbiedrības vadītājs Valdis Keris paziņoja, ka gadījumā, ja 2020. gada valsts budžeta projektā netiks iekļautas izmaiņas, ko pieprasa medicīnas darbinieki, viņi uzsāks parakstu vākšanu par Saeimas atlaišanu.
2020. gada budžetā medicīnas nozarei tika atvelēti 60 miljoni eiro, kas bija divreiz mazāk nekā tika apsolīts. Portālā latvija.lv tika uzsākta parakstu vākšana par 13. Saeimas atlaišanu.
2019. gada 28. novembrī mediķi rīkoja vēl vienu protesta akciju, kuraas dalībnieki neuzticējās veselības ministrei Ilzei Viņķelei un lūdza Valsts prezidentam Egilam Levitam atgriezt otrreizējai caurlūkošanai 2020. gada budžetu.
Zarnas
Zarnas ir gremošanas orgānu sistēmas daļa no kuņģa līdz anālajai atverei. Zarnas var iedalīt trīs daļās: tievajā zarnā, resnajā zarnā un taisnajā zarnā. Tievo zarnu veido divpadsmitpirkstu zarna, tukšā zarna un līkumainā zarna, bet resno zarnu veido aklā zarna, augšupejošā zarna, šķērszarna, lejupejošā zarna un S veida zarna. Kopējais zarnu garums pieaugušiem cilvēkiem ir no 7,5 līdz 9 metriem. Zarnās turpinās uzturvielu šķelšana, kas ir sākusies jau kuņģī. Caur zarnu sieniņām sašķeltās barības vielas uzsūcas asinsrites un limfātiskajā sistēmā.
Raimonds Staprāns
Raimonds Staprāns (1926) ir latviešu izcelsmes ASV gleznotājs un rakstnieks.
Dzīvesgājums
Dzimis Rīgā. Mācījās Rīgas 1. valsts ģimnāzijā. Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā kopā ar ģimeni devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur beidzis Ebenveileres latviešu ģimnāziju (1946). No 1946. gada mācījās Eslingenas Latviešu mākslas skolā.
1947. gadā pēc tēvoča izsaukuma izceļoja uz ASV. Studēja glezniecību un dramaturģiju Vašingtonas Universitātē Sietlā (1948-1952), 1950. gadā viņš sarīkoja savu pirmo personālizstādi. Turpināja maģistra studijas Kalifornijas Universitātē Bērkli (1952-1954). 1961. gadā pārcēlās uz dzīvi Ņujorkā, kur apprecējās ar Ilonu Peiču. Kopā ar sievu devās kāzu ceļojumā uz PSRS, kur nelegāli apmeklēja okupēto Latviju, nonākot konfliktā ar VDK. 1962. gadā iekārtoja studiju Sanfrancisko, rīkoja izstādes ASV un Eiropā. 1972. gadā Latvijas PSR Kultūras sakaru komiteja ar tautiešiem ārzemēs sarīkoja R. Staprāna priekšlasījumu ar personālizstādi Rīgā, taču nākamajā dienā pēc atklāšanas izstādi slēdza.
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1991. gadā Mākslas muzejā "Arsenāls" Rīgā, pēc tam 2006. gadā Latvijas Nacionālajā mākslas muzejā notika Raimonda Staprāna personālizstādes.
Daiļrade
Raimonda Staprāna glezniecības raksturošanai dažkārt izmantots apzīmējums „abstraktais reālisms”. Lai gan darbos atveidoti reāli priekšmeti, kā piemēram, krēsli, virtuves piederumi vai apelsīni, mākslinieks uzsvēris tieši krāsas un struktūras nozīmi gleznas ietvaros. Iemīļots autora motīvs ir Kalifornijas līča skati, atainojot laivas piestātnē vai risinot arhitektoniskus motīvus. Viņa darbus raksturo kompozīcijas skaidrība un lakonisms, krāsu spožums un spilgtums, panākot specifiski Kalifornijas gaismai raksturīgās krāsu nianses.
Viņa darbi iekļauti Tēlotājmākslas muzeja Sanfrancisko, Oklendas muzeja Kalifornijā, Santabarbaras Mākslas muzeja, Tēlotājmākslas muzeja Hjūstonā, Losandželosas Mākslas muzeja, Portlendas Mākslas muzeja, kā arī Valsts Mākslas muzeja Rīgā kolekcijās un privātkolekcijās.
Lugas
1950. gados sāka angliski rakstīt lugas. Latviešu valodā sarakstītas lugas:
Bolhova
Bolhova (ru) ir pilsēta Orlas apgabalā, Krievijā.
Kapučzalkšu apakšdzimta
Kapučzalkšu apakšdzimta jeb viltus kobru apakšdzimta (Pseudoxenodontinae) ir vismazākā zalkšu dzimtas (Colubridae) apakšdzimta, kas reizēm tiek izdalīta kā atsevišķa dzimta — Pseudoxenodontidae. Šajā apakšdzimtā ir apvienotas 11 sugas, kas tiek iedalītas 2 ģintīs.
Lielākā daļa šīs grupas sugu izplatītas Dienvidaustrumāzijā, viena suga sastopama Indijā, kā arī šīs apakšdzimtas sugas mājo Indonēzijas un Malaizijas salās. Par šīm sugām ir ļoti maz zināmu faktu, jo tām nav veikti pētījumi savvaļā. Raibkakla zalkši mājo kalnainos reģionos un atkarībā no sugas tas var būt līdz 1500—2500 metriem virs jūras līmeņa. Šīs apakšdzimtas zalkši galvenokārt medī vardes. Par vienu sugu — lielacu kapučzalkti (Pseudoxenodon macrops) — ir zināms, ka mātīte dēj olas.
Adzusa Ivašimidzu
Adzusa Ivašimidzu (ja; dzimusi ) ir japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Paks (pavadonis)
Paks, arī Urāns XV, ir Urāna pavadonis. Tas ir divpadsmitais pavadonis pēc kārtas, skaitot no Urāna.
Atklāšana un nosaukums
Pavadonis tika atklāts 1985. gada 30. decembrī, Voyager programmas zinātniekiem izpētot starpplanētu zondes „Voyager 2” attēlus. Tam tika piešķirts pagaidu apzīmējums S/1985 U1. Starptautiskā Astronomijas savienība pavadonim vēlāk piešķīra nosaukumu Paks. Paks ir tēls Viljama Šekspīra komēdijā „Sapnis vasaras naktī”.
Orbīta un fizikālie parametri
Paka diametrs ir apmēram 162 ± 4 km. Tā orbīta atrodas starp Peritas un Mebas orbītām. Voyager programmas zinātnieki Paku pamanīja laikus un paspēja pārprogrammēt „Voyager 2”, lai to labāk nofotografētu. Paks pēc formas ir nedaudz izstiepts sferoīds. Pavadoņa garuma pret platumu attiecība ir 0,97 ± 0,04. Paka virsma izskatās pelēka un ir izrobota ar krāteriem (lielākā krātera diametrs apmēram 45 km). Novērojumi ar Habla kosmisko teleskopu un uz Zemes esošajām observatorijām liecina par ūdens ledus esamību Paka spektrā.
Rovers
"Rovers" (en) ir 2014. gada Austrālijas drāma, kuras režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Deivids Mišods. Galvenās lomas atveido Roberts Patinsons un Gajs Pīrss. Filmas pirmizrāde notika Kannu filmu festivālā.
Desmit gadus pēc globālā ekonomiskā sabrukuma vientuļnieks Ēriks meklē vīriešus, kuri nozaga Ērika mašīnu, kas bija viņa vienīgais īpašums. Pa ceļam Ēriks satiek viena zagļa brāli Reinoldsu, un ceļojuma laikā starp abiem izveidojas negaidīta saikne.
Marsels Lebūts
Marsels Žils Anrī Lebūts (fr; dzimis, miris ) bija beļģu futbolists, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Lebūts 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja Jauktās komandas Université de Bruxelles sastāvā. Komanda futbola turnīrā izcīnīja bronzas medaļu.
Vjačeslavs Kopajevs
Vjačeslavs Kopajevs (ru; dzimis, miris ) bija krievu, pirms tam padomju šaha problēmists.
Biogrāfija
Pēc profesijas inženieris fiziķis. 1962. gadā beidzis Maskavas inženieru fizikas institūtu, ilgus gadus strādājis par vadošo inženieri Vissavienības strāvas avotu zinātniski pētnieciskā institūtā. Bijis vairāk nekā 150 izgudrojumu autors.