cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lajošs Astalošs
Biogrāfija
Pēc Pirmā pasaules kara pārcēlies uz Dienvidslāviju un lielākajos komandu šaha turnīros pārstāvējis šo valsti:
Daudzu starptautisko šaha turnīru dalībnieks, kuros labākos panākumus guvis 1918. gadā Košicē – 5. vieta, 1924. gadā Ģērā – 3. vieta, 1926. gadā Bardejovā – 3. vieta un 1927. gadā Kečkemētā – 4. vieta.
Otrā pasaules kara laikā 1942. gadā atgriezies Ungārijā. 1948. gadā beidzis aktīvās šahista gaitas un kļuvis par šaha funkcionāru.
Bijis Ungārijas šaha savienības viceprezidents un FIDE kvalifikācijas komisijas sekretārs. Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Astalošam kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. 1951. gadā kļuvis par FIDE starptautisko arbitru.
Pēc profesijas bijis filozofijas profesors un valodu skolotājs. Miris 1956. gada Ungārijas revolūcijas laikā. Godinot Aštaloša piemiņu, Ungārijā no 1958. līdz 1971. gadam notika viņa vārdā nosauktie memoriālie šaha turnīri.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Madonas novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Madonas novadā.
Atlass (kalni)
Atlass (,, Jibāl al Aţlas) ir kalnu sistēma, kas atrodas Āfrikas ziemeļrietumos un stiepjas aptuveni 2100 km garumā gar Vidusjūras piekrasti caur Marokas, Alžīrijas un Tunisijas teritorijām. Dienvidos no Atlasa atrodas Sahāras tuksnesis. Augstākā virsotne ir Tūbkals (4165 m), kas atrodas Augstā Atlasa kalnu grēdā Marokas dienvidrietumos. Atlasa kalnos galvenokārt dzīvo berberu tautas.
Lielākās kalnu grēdas, kas veido Atlasa kalnu sistēmu ir Rīfs, Augstais Atlass, Vidusatlass, Antiatlass, Sahāras Atlass, Tella Atlass un Auress.
Atlasa kalnos valda subtropu klimats, bet virs 1500 m augstuma sniegs ir 4—5 mēnešus gadā. Ziemeļu un rietumu nogāzēs līdz 800 m cietlapju meži un mūžzaļie krūmāji, līdz 1200 m — mūžzaļie meži, līdz 1700 m — jaukti mūžzaļu un vasarzaļu koku (kļava, ozols) un skujkoku meži, līdz 2200 m — Atlasa ciedru audzes. Kalnu virsotnēs pļavas un paegļi. Iekšējos, sausajos rajonos un dienvidu nogāzēs — pustuksnesis un tuksnesis. Vairāki nacionālie parki.
Amatas svīta
Amatas svīta (D3amt) ir augšdevona Frānas stāva stratigrāfiskā vienība Latvijā, kas ir izplatīta gandrīz visā valsts teritorijā, izņemot Latvijas ziemeļu un dienvidaustrumu malu. Svītas slāņu biezums svārstās no 17-45 metriem, (parasti 20-30 m.). Nosaukums veidots no Amatas upes, kuras krastos atsedzas svītas stratotipa griezums (Ainavu krauja Amatas labajā krastā pie Kārļiem). Tāpat šīs svītas atsegumi ir Lielā Ellīte, Dolomītu krauja, Stūķu iezis, Kautraka grava, Nurmižu grava, Vējupītes un Vinterstrauta krastu klintis, kā arī atsegumi Riežupes, Abavas, Ventas un Daugavas krastos. Amatas svītu (D3amt) 1951. gadā izdalīja P. Liepiņš horizonta a4 [E. Krauss, 1927., 1934.] apjomā. Svītas apakšējā robeža iet pa Gaujas svītas augšējās daļas aleirolītu un mālu kontaktu ar jaunā Amatas sedimentācijas cikla bazālajiem smilšakmeņu slāņiem. Augstāk virs bazālajiem smilšakmeņiem sāk parādīties aleirolītu slāņi, kas Latvijas dienvidos sastāda nozīmīgu svītas griezuma daļu, vai reizēm pat dominē.
Amatas smilšakmeņi ir pieskaitāmi oligomiktisko smilšu grupai, kas satur vidēji 83% kvarcu, 7,9% laukšpatu un 3,6% vizlu. Starp smagajiem akcesorajiem minerāliem visvairāk ir melnās rūdas, cirkons, leikoksens, granāts, turmalīns, staurolīts un rutils. Granulometriski smiltis ir vidēji vai sīkgraudainas. Tām ir raksturīga dzeltenīga un gaiši pelēka nokrāsa. Diezgan bieži ir sastopami arī sarkanīgi rudi smilšakmeņi. Smilšakmeņos ir daudz rupja drupu materiāla ieslēgumu. Visbiežāk tie ir aleirolītu oļi, retāk ir kvarca olīši un zivju kauli.
Amatas svītas aleirolīti maz atšķiras no senākiem aleirolītiem. Parasti tie ir sarkanīgi vai raibi. Diezgan bieži satur karbonātus, kas ir izplatīti gan nevienmērīgi, gan vienmērīgi. Šo iežu mālu frakcijā krasi dominē hidrovizla, bet kaolinīts ir izplatīts sporādiski un sastāda ne vairāk par 5-10%.
Svītas augšējā robeža teritorijas lielākajā daļā ir krasi izteikta. Tā tiek vilkta pa izskalojuma virsmu zem pļaviņu svītas sņetogoras slāņu smilšaino dolomītu vai tos faciāli nomainīto smilšakmeņu slāņa. Vienīgi republikas dienvidrietumu daļā robeža starp šīm abām stratigrāfiskajām vienībām izplūst.
Faciālais iedalījums
Amatas svītas nogulumi ir veidojušies seklā jūrā ar samazinātu ūdens sāļumu. Latvijā svītai var izdalīt divas litoloģiski faciālās zonas. Latvijas dienvidu un dienvidaustrumu daļā ir izplatīti nosacīti šelfa dziļūdens apgabala aleirītu un smilšu nogulumi. Bet uz ziemeļiem no šīs zonas, rajonā, kas robežojas ar denudācijas apgabalu, dominē seklāka ūdens nogulumu zona, kuru raksturo krass smilšakmeņu pārsvars.
Paleontoloģiskais raksturojums
Amatas svītu raksturo Asterolepis radiata izplatības zona. Tai atbilst arī divas zonas Bothriolepis prima un B. obrutschewi. Bez jau minētajam sugām svītas nogulumos ir sastopami bezžokļaiņi: Psammolepis undulata, P. livonicus, P. praecursor, P. cuneatus, P. levis. Tāpat ir zināmas bruņuzivis Plourdosteus livonicus un akantodes Devononchus concinnus. Kaulzivis pārstāv Glyptolepis baltica, Laccognathus panderi, Panderichthys sp., Eusthenopteron obrutshewi, Onychodus sp., Holoptychius sp. un Dipterus sp. Amatas svītā bezmugurkaulnieku komplekss praktiski nav zināms. Izņēmums ir reti divvākčauļu Glyptoasmussia vulgaris atradumi svītas augšējā daļā.
A. Le Coq
A. Le Coq ir Igaunijas pilsētā Tartu bāzēts uzņēmums, kas nodarbojas ar alus, sidra, bezalkoholisko dzērienu un sulu ražošanu. Pieder Somijas kompānijai Olvi.
Uzņēmums A. Le Coq & Co. dibināts Londonā 1807. gadā. 19. gadsimta otrajā pusē tas piegādāja porteri Krievijas impērijai un tās galmam. Savukārt Tartu pilsētā pirmie mūsdienīgie alus ražošanas uzņēmumi radās 1800. gadā (B. J. Heses darītava) un 1826. gadā (J. R. Šramma darītava). 1884. gadā par Šramma rūpnīcas īpašnieku kļuva Morics Frīdrihs. 1898. gadā tika uzceltas jaunas ražošanas ēkas pašreizējā vietā. Tajā pašā gadā Frīdrihs nodibināja uzņēmumu Actien-Gesellschaft der Bier- und Meth-Brauerei und Destillatur "Tivoli". 1913. gadā A. Le Coq & Co., cenšoties nostiprināties Krievijas tirgū, uzņēmumu "Tivoli" pārpirka. Pēc Pirmā pasaules kara ražošana tika atjaunota. Sākoties PSRS okupācijai, rūpnīca tika nacionalizēta. Okupācijas laikos tā saucās Tartu alus rūpnīca (Tartu Õlletehas/Тартуский пивзавод), vēlāk Tartu eksperimentālā alus darīšanas rūpnīca (Тартуский экспериментальный пивоваренный завод). Pēc Igaunijas neatkarības atjaunošanas rūpnīca tika privatizēta, bet 1997. gadā to iegādājās Somijas uzņēmums Olvi.
Manu Trigeross
Manu Trigeross (es, dzimis ) ir spāņu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā. Kopš 2012. gada Trigeross pārstāv La Liga komandu Villarreal CF.
Sofija Kinsella
Sofija Kinsella (en; dzimusi ), ir britu rakstniece. Pirmie divi romāni viņas sarakstītajā "Shopaholic" grāmatu sērijā — "The Secret Dreamworld of a Shopaholic" un "Shopaholic Abroad" — tika adaptēti 2009. gada filmā "Šopaholiķes atzīšanās". Viņas grāmatas ir tulkotas vairāk nekā 40 valodās un ir pārdoti vairāk nekā 40 miljoni eksemplāru vairāk nekā 60 valstīs.
Tālivaldis Lasmanis
Tālivaldis Lasmanis (dzimis Ķeipenē) ir latviešu aktieris.
1979. gadā Valmierā beidzis Viesturskolu. Skolas laikā apmeklējis Tautas teātri „Sprīdītis”, kur viņa pirmais aktiermeistarības skolotājs bija Zigurds Ķesteris. 1983. gadā, pēc dienesta armijā, sācis strādāt Valmieras teātrī par skatuves strādnieku, tajā pašā laikā skolojoties aktiermeistarībā pie Pētera Lūča. 1988. gadā T. Lasmanis absolvējis Latvijas Valsts Konservatorijas Teātra fakultāti.
2010. gadā ieguva Harija Liepiņa balvu. 2012. gadā kļuvis par Triju Zvaigžņu ordeņa IV šķiras virsnieku. 2010. gadā Valmieras pilsētas pašvaldība T. Lasmanim piešķīrusi apbalvojumu „Gada valmierietis 2010”.
SES-8
Pavadoni izgatavoja ASV uzņēmums Orbital Sciences Corporation (OSC) uz platformas Star-2.4 bāzes. Līgums ar OSC noslēgts 2011. gada februārī. SES-8 izmēri ir 1,75 m × 1,7 m × 1.8m. SES-8 ir 33 Ku joslas raidītāji ar diviem 2,5 x 2,7 m eliptiskiem reflektoriem. Elektroenerģiju nodrošina divi saules bateriju paneļi.
SES-8 palaišanu uzņēmums SpaceX piedāvāja ar atlaidi. Tas bija tādēļ, ka nesējraķetes versijas Falcon 9 v1.1 pirmajā startā 2014. gada septembrī, pēc pavadoņa CASSIOPE palaišanas, bija plānots iedarbināt otro pakāpi otrreiz, bet dzinējs Merlin 1D neiedarbojās. Kļūme tika noteikta un novērsta, un nākamais raķetes starts notika decembrī.
SES-8 tika palaists 22:41 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 v1.1 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-40. Tas tika ievadīts ģeostacionārajā pārejas orbītā, kas bija SpaceX raķetes pirmais lidojums uz šādu orbītu. Tas arī bija pirmais komerciālais starts no ASV kopš 2009. gada. Ģeostacionāro orbītu pavadonis sasniedza ar saviem dzinējiem.
Bristoles bērnu seksuālas izmantošanas grupējums
Bristoles bērnu seksuālās izmantošanas gredzens bija 13 vīriešu grupa, kas izdarīja seksuālus nodarījumus pret nepilngadīgām meitenēm Bristolē, Anglijas dienvidrietumos. 2014. gada novembrī viņi tika notiesāti par nodarījumiem, tostarp izvarošanu, maksāšana par seksu ar bērnu, bērnu prostitūcijas izraisīšanu vai kūdīšanu, seksuālām darbībām ar bērniem un seksuālo tirdzniecību.
SES-8
SES-8 izvietots ģeostacionārajā orbītā punktā 95° austrumu garuma, kur atrodas kopā ar pavadoni NSS-6, kurš tika palaists 2002. gadā. paziņots, ka SES-8 nodots ekspluatācijā.
Bristoles bērnu seksuālas izmantošanas grupējums
Noziegumi
Vīrieši ļaunprātīgi izmantoja un prostitūtēja savus upurus Brostolē, izmantojot viesnīcas, privātmājas, parkus un sabiedriskās tualetes. Daži no tiem bija narkotiku tirgotāji, kas tirgo heroīnu un kokaīnu, citi tika raksturoti kā "labi izglītoti vīrieši ar labām izredzēm". Tāpat kā līdzīgos seksuālās vardarbības gadījumos citās Lielbritānijas daļās, viņu upuri parasti bija "neaizsargātas baltās meitenes", kuras it kā atradās vietējās varas aprūpē. Banda piespieda meitenes nodarboties ar seksu ar nelieliem naudas maksājumiem, narkotiku un alkohola dāvanām un pārliecinot viņas, ka sekss ar daudziem vīriešiem ir daļa no "Somālijas kultūras un tradīcijām".
Policijas intervijā Saīds Zakarija divas 13 gadus vecas viena seksuālās izmantošanas gadījuma upures nosauca par "dirty slags" (tulkojumā 'netīras ielenes'), kuras zināja, ka viņu funkcija ir "sūkāt locekli un pēc tam vākties". Viņš bija nogādājis "mazu 13 gadus vecu meiteni" uz "seksa ballīti" viesnīcas istabā Bristolē, kur viņš viņu divreiz izvaroja tajā, ko tiesnesis Džulians Lamberts raksturoja kā "rupjā, bezrūpīgā un ļoti nejaukā manierē" un izmantojot "ievērojamu" spēku. Zakarija meiteni atstāja "pilnīgi pazemotu un asiņojošu". Pēc tam meiteni atkal izvaroja Jusufs Abdirazaks, kuru tiesnesis raksturoja kā rīcību "bez cilvēcības un bez jebkādas žēlības".
Reakcija Bristolē
The Guardian ziņoja, ka lieta Bristolē ir izraisījusi "milzīgas bažas" un caur tur cieši saistīto Somālijas kopienu nosūtīja "šoka viļņus". Bristoles Somālijas foruma priekšsēdētāja Muna Abdi sacīja, ka nodarījumi ir "ļauna rīcība ... pilnībā nosodīti" no komūnas puses. Bērnu labdarības organizācijas Barnardo's reģionālais direktors Hjū Šerrifs sacīja, ka šī lieta ir "aisberga redzamā daļa" un ka līdzīga seksuāla vardarbība joprojām notiek Bristolē un visā pārējā valstī. Bristoles policijā notiek aktīva izmeklēšana par līdzīga dzimuma noziegumiem, kurus izdarījuši "49 citi aizdomās turētie" no "dažādām kopienām un etniskās izcelsmes".
Atbildot uz notiesājošajiem spriedumiem, vietējais skolas direktors The Guardian speciālajā izglītības sadaļā rakstīja, kā "skolas nevar tikt galā ar bērnu seksuālās izmantošanas paisumu". Direktors pauda sašutumu par to, kā likumpārkāpēju etniskā piederība ir kaitējusi rases attiecībām Bristolē, un aprakstīja, kā mēnesi pirms sprieduma bija nepieciešams veltīt tam, lai "atkārtoti koncentrētu uzmanību rasisma apkarošanai". Direktore atzīmēja, kā jau tā "cīnījušās" kopienas ir vēl vairāk demoralizētas no "šāda mēroga lietas", un runāja par to, ka jūtas "nobijusies" par to "kas vēl tur ir".
Eiropas Gada cilvēks Latvijā
Gada Eiropas cilvēks ir apbalvojums, ko pasniedz nevalstiska organizācija Eiropas Kustība Latvijā. Šis apbalvojums izveidots 1998. gadā ar mērķi godināt cilvēku, kas pēc sabiedrības domām ir visvairāk veicinājis Eiropas integrāciju Latvijā un Latvijas integrāciju Eiropā. Konkrētā gada cilvēks tiek izvēlēts gada beigās.
Apbalvojumu saņēmuši:
Operācija "Mūru sargs"
"Mūru sargs" ir Izraēlas militārā pretterorisma operācija, kas norisinājās Gazas joslā no 2021. gada 10. līdz 21. maijam.
Notikumu gaita
Atbildot Izraēlas Aizsardzības armija veica gaisa uzlidojumus Gazas joslā, iznīcinot 140 mērķus.
10. maijā sākās Izraēlas arābu publiskas akcijas pret Izraēlas politiku, kas reizēm pārauga vardarbībā pret ebrejiem. Īpaši smaga situācija izveidojās Lodā, kurā ir liels daudzums abu tautību pārstāvju. Pilsētā 11. maijā nācās izsludināt ārkārtējo stāvokli un bloķēt nerezidentu iebraukšanu.
Naktī uz 11. maiju Hamās raidīja uz Izraēlu vairāk nekā 200 raķešu.
11. maijā Izraēlas armija sabombardēja Hanadī torni Gazas joslā, kurā atradās Hamās iestādes, kā arī vairāki uzņēmumi. Turpmāk Izraēlas armija iznīcināja vairākas celtnes Gazas joslā, kurās atradās arī ārzemju ziņu aģentūras, piemēram, Associated Press un Al Jazeera. Izraēla uzsāka rezervistu mobilizāciju armijā un robežpolicijā.
Pēc Hamās paziņojuma, 11. maijā 137 raķetes tika raidītas pa Izraēlas pilsētām Aškelonu un Ašdodu ar mērķi pārsniegt pretraķešu aizsardzības sistēmas "Dzelzs kupols" jaudu. Tāpat raķetes tika raidītas uz Telavivu un citām Izraēlas vidienes pilsētām. Pēc Izraēlas armijas datiem, 90 % raķešu "Dzelzs kupols" pārtvēra.
14. maijā Izraēlas armija ar lidmašīnām un tankiem, nevienam Izraēlas karavīram neienākot Gazas joslā, veica triecienus pa Hamās izbūvētajām tuneļu sistēmām Gazas joslā. Operācijas "Mūru sargs" gaitā Izraēlas armija uzzināja Hamās kaujinieku atrašanās vietas, izmantojot multikopterus ar mākslīgā intelekta sistēmu "Himēra". 15. maijā Hamās ar raķetēm apšaudīja Ašdodas ostu. 16. maijā turpinājās Dienvidizraēlas pilsētu apšaude.
17. maijā Izraēla apšaudīja Hamās objektus. Pēc Izraēlas armijas paziņojuma, no 17. maija pulksten 19.00 līdz 18. maija 7.00 no Gazas sektora pa Izraēlu tika raidīti ap 90 raķešu, 20 % no kurām nokrita pašā Gazas sektorā, bet pārējās pārtvēra "Dzelzs kupols".
Naktī uz 21. maiju tika panākta abu pušu vienošanās par uguns izbeigšanu.
Operācijas militārā vadība
Operāciju "Mūru sargs" vadīja Izraēlas Aizsardzības armijas Galvenā štāba priekšnieks Avivs Kohavi, Šabak vadītājs Nadavs Argamans, Dienvidu kara apgabala komandieris Eliezers Toledano, Iekšējās frontes pavēlniecības komandieris Ori Gordins, Izraēlas Gaisa spēku komandieris Amikams Norkims, Izraēlas Jūras spēku komandieris Eli Šarvits, Izraēlas militārās izlūkošanas pārvaldes komandieris Tamirs Haimans, Gazas divīzijas komandieris Nimrods Aloni.
Andoras la Veljas komunālais stadions
<mapframe text="Andoras la Veljas komunālais stadions" width=260 height=260 zoom=16 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q546027" }
Andoras la Veljas komunālais stadions (ca) ir neliels stadions Andoras galvaspilsētā Andorā la Veljā. Līdz Andoras nacionālā stadiona uzbūvēšanai 2014. gada, stadionā bāzējās Andoras futbola izlase.
2019. gada Pasaules čempionāta hokejā izlašu sastāvi
Šajā lapā ir apkopoti visu 2019. gada Pasaules čempionāta hokejā augstākās divīzijas izlašu sastāvi.
Ērika Zēla
Dzīvesgājums
Dzimusi 1902. gada 8. janvārī Rīgā fabrikanta Voldemāra Zēļa ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā bija spiesta pārcelties uz dzīvi Pēterpilī, kur 1918. gada aprīlī kā eksterns nokārtoja ģimnāzijas beigšanas eksāmenus un atgriezās Rīgā, kur 1921. gadā absolvēja arī Klasisko ģimnāziju. Studēja filozofiju Rīgas Herdera institūtā (1920—1921), Freiburgas Universitātē (1922—1928), Minhenes Universitātē (1923—1924), Kēnigsbergas Universitātē (1930) un Vīnes Universitātē (1931—1932). Kēnigsbergas Alberta Universitātē viņa aizstāvēja savu Dr. Phil. grādu par Džona Loka izziņas teoriju.
Pēc atgriešanās Rīgā Zēla Vācu Pedagoģijas Institūtā ieguva skolotājas kvalifikāciju, bet 1933. gada rudenī arī teoloģijas kandidāta nosaukumu un no 1934. gada darbojās kā Rīgas Herdera institūta profesora Kurta Štafenhāgena asistente, vēlāk privātdocente. Aizstāvēja habilitācijas darbu par uztveres problēmu antīkajā filozofijā, kura recenzenti bija Martins Heidegers un Aleksandrs Pfenders (Pfänder). 1939. gadā izceļoja uz Vāciju, pēc Otrā pasaules kara strādāja akadēmisku darbu Rietumberlīnē un nodarbojās ar rakstniecību.
Mirusi 1989. gadā Berlīnē.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Mazsalacas novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Mazsalacas novadā.
Trijēra
Izteka uz ziemeļiem no Mandas. Augštecē tek ziemeļrietumu virzienā, nesasniedzot Senflūru, pagriežas uz dienvidrietumiem. Šeit 1885. gadā tika uzbūvēts Garabī viadukts. Ietek Lo pie Antrēgas pie Trijēras.
64 (laikraksts)
«64» — laikraksta Советский спорт iknedēļas šaha un dambretes pielikums, tika izdots no 1968. gada 5. jūlija līdz 1979. gada 31. decembrim (kopā iznāca 599 numuri). 1979. gada tirāža bija 100 tūkstoš eksemplāru.
Saturs
Pielikumā publicēja partijas, materiālus par šaha un dambretes teoriju, informāciju par šaha un dambretes vēsturi, informāciju par dažādām sacensībām, rakstus par šaha kompozīciju, padomus iesācējiem un citus materiālus.
Galvenās nodaļas: un citas.
No 1980. gada nedēļas laikraksta "64" vietā sāka iznākt žurnāls 64 — Шахматное обозрение.
Latvijas Jaunzemnieku savienība
Latvijas Jaunzemnieku savienība bija politiskā partija Latvijā. To vadīja Oto Nonācs.
Jaunzemnieku savienības biedri tika ievēlēti 1. un 2. Saeimā. 1928. gadā tā rosināja apvienoties ar Latvijas Jaunsaimnieku un sīkgruntnieku partiju, taču Jaunsaimnieku partijas vadība priekšlikumu noraidīja, pamatojot to ar jaunzemnieku biežo sadarbību ar LSDSP. 3. Saeimas vēlēšanās tā paša gada oktobrī neviens no partijas biedriem netika ievēlēts. Daudzi partiju pameta, lai pievienotos Jaunsaimnieku partijai, bet viens no prominentākajiem partijas pārstāvjiem — Kristaps Bahmanis — pievienojās Progresīvajai apvienībai.
Partiju Ministru kabinetā ir pārstāvējuši Ernests Bauers, Markuss Gailītis un Arnolds Mitulis. Visi trīs bija zemkopības ministra amatā.
Waffen-SS
No teju miljona karavīru, kas dienēja Waffen-SS vienībās, aptuveni 57% nebija vācieši. Neskatoties uz to, ka organizācija atbildēja par Waffen-SS mobilizēšanas, organizācijas un citiem jautājumiem, tomēr frontē tās vienības pakļāvās Vērmahtam.
Divīzijas
1943. gada 22. oktobrī ieviesa Waffen-SS divīziju numerāciju, kas papildinājās līdz pat 1945. gada maijam:
Kara beigās 1945. gadā plānoja izveidot vēl septiņas divīzijas:
Maurīcio Malvestiti
Maurīcio Malvestiti (it; dzimis Filago) ir pašreizējais Romas Katoļu Baznīcas Lodi bīskaps.
Viņš tika ordinēts priestera kārtā, konsekrēts bīskapa kārtā un ievests amatā (ingress).
Mazinieku partija
Mazinieku partija (oficiāli — Latvijas Strādnieku sociāldemokrātu mazinieku partija) bija politiskā partija Latvijā. Tā tika dibināta 1921. gadā un likvidēta 1929. gadā. Partijas vienīgais vadītājs bija Marģers Skujenieks. Partija vairākkārt bija valdošajā koalīcijā, tās līderis Skujenieks vadīja Ministru kabinetu no 1926. līdz 1928. gadam.
Partija tika izveidota 1921. gadā, daļai biedru pametot Latvijas Sociāldemokrātisko strādnieku partiju (LSDSP). Gadu gaitā partijas biedri tika ievēlēti Saeimā, kā arī tās pārstāvji bija valdībā. Daļa no Mazinieku partijas biedriem vēlāk atgriezās LSDSP. Tikmēr Mazinieku partija pakāpeniski atkāpās no sociāldemokrātiskajām nostādnēm. Partija tika likvidēta kopsapulcē. Tās vadība izveidoja Progresīvo jaunsaimnieku apvienību un aicināja Mazinieku partijas bijušos biedrus tai pievienoties.
Priekules Ikars
Priekules Ikars ir iesauka teiksmainajam kalējam, kas 17. gadsimtā dzīvojis Korfiem piederošajā Priekules muižā un pēc Grobiņas pilskunga iecirkņa tiesas lēmuma esot pie Grobiņas pils sadedzināts uz sārta par mēģinājumu nolaisties no Priekules baznīcas torņa ar pašizgatavotiem spārniem. 2009. gadā Dailes teātris iestudēja Māras Zālītes un Ulda Marhilēviča muzikālo drāmu "Priekules Ikars" divos cēlienos.
Nostāsti
Johana Frīdriha Rekes 1805. gadā Jelgavā izdotajā izklaides žurnālā "Wöchentliche Unterhaltungen für Liebhaber deutscher Lektüre in Rußland" bija publicēts šāds notikuma apraksts: "Viņš iesāka lidojumu ar paša pagatavotiem spārniem no Priekules baznīcas torņa, kura bumbu bija uzlicis pats. Daudzu klātesošo izbrīna pavadīts, ar neticamu pārdrošību pacēlies gaisā, viņš patiesi nolidoja divas verstis līdz Knuipenes muižiņai. Te viņš nokrita un pārlauza kāju." Kalējs nodēvēts par Johansonu (Jāņa dēlu) jeb Zviedri.
Ludis Bērziņš rakstu pārtulkoja latviski un šo teiksmu pieminēja savā avīzes rakstā "Kurzemes gaisa kuģotājs priekš 200 gadiem". Antons Birkerts šo stāstu pārpublicēja grāmatā "Latviešu inteliģence savās cīņās un gaitās". 1965. gadā to rakstā "Latviešu Ikars no Priekules" vēlreiz iztirzāja D. Zilmanovičs.
Sākotnējā raksta publikācija 1805. gadā tapusi neilgi pēc fiziķa E. G. Robertsona (īstajā vārdā: Etjēns Gaspārs Robērs, Étienne-Gaspard Robert) 1804. gada augusta lidojuma aerostatā no Rīgas uz Ropažiem.
Marija Bērziņa
Marija Bērziņa (dzimusi ) ir latviešu aktrise un teātra režisore.
Džeimss Vortijs
Džeimss Edžers Vortijs (en; dzimis ) ir bijušais amerikāņu basketbolists, spēlējis vieglā uzbrucēja pozīcijā. Visu profesionāļa karjeru aizvadījis NBA kluba Losandželosas "Lakers" sastāvā.
Marija Bērziņa
Kopš 2006. gada strādā Nacionālajā teātrī. Atveidojusi Ritu seriālos Neprāta cena un UgunsGrēks.
Džeimss Vortijs
Karjera
Pēc veiksmīgas vidusskolas un universitātes karjeras viņu 1982. gada NBA draftā izraudzījās Losandželosas "Lakers". "Lakers" sastāvā viņš trīs reizes kļuva par NBA čempionu, vienreiz tika atzīts par finālsērijas vērtīgāko spēlētāju. Tāpat viņš septiņas reizes piedalījās NBA Visu zvaigžņu spēlē. Debijas sezonā tika iekļauts simboliskajā sezonas labāko debitantu izlasē, kā arī turpmākajā karjerā divas reizes viņu iekļāva līgas simboliskajā trešajā izlasē.
Marija Bērziņa
Viņas vecāki ir aktrise un tulkotāja Lenvija Sīle un aktieris Andris Bērziņš.
Galvenais loceklis
Galvenais loceklis ir vienkopas teikuma virsloceklis.
Džeimss Vortijs
Karjera
1996. gadā Dž. Vortijs tika nosaukts par vienu no 50 izcilākajiem NBA spēlētājiem, 2003. gadā viņš tika uzņemts Basketbola slavas zālē.
ASV izlase
ASV U-19 izlases sastāvā guva uzvaru 1979. gada Pasaules U-19 čempionātā.
Galvenais loceklis
Galvenais loceklis teikumā var būt izteikts ar darbības vārdu īstenības izteiksmes trešajā personā vai nenoteiksmē, deklinējamu vārdu nominatīvā, ģenitīvā, akuzatīvā (retāk citos locījumos), deklinējamu vārdu kopā ar darbības vārdu kļūt, tapt, tikt, īpašības vārdu (var būt arī saitiņa) vai apstākļa vārdu (var būt arī saitiņa).
Galvenie teikumu tipi, kuros izmanto galveno locekli, ir teikumi, kas izsaka dažādus dabas procesus, ar dzirdi, ožu, redzi uztveramas parādības, fiziskas sajūtas vai psihiskus stāvokļus, nekontrolējamus ar cilvēka eksistenci saistītus procesus. Vēl pie šiem tipiem pieder arī teikumi, kuros ir vispārināts vai nenoteikts darītājs, šajos teikumos galvenais loceklis ir ciešamajā kārtā. Pēdējā tipa teikumus varētu arī uzskatīt par divkopu teikumiem.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Mālpils novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Mālpils novadā.
Bērzāji
Bērzāji (dažkārt arī Bērzarāji) ir vasarnīcu ciems Tukuma novada Smārdes pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļā Slocenes labajā krastā 11 km no pagasta centra Smārdes un 69 km no Rīgas.
Vīze
Vīze var būt:
Spilvens
Spilvens ir mīksts gultas piederums, kas parasti tiek izmantots, lai uz tā novietotu galvu vai citu ķermeņa daļu gulēšanas vai atpūtas laikā. Spilvens var kalpot arī kā dekoratīvs priekšmets. Spilveni dažviet tiek saukti arī par ķiseniem (no de). Tie ir pildīti ar putnu dūnām, spalvām vai citiem mīkstiem materiāliem. Tos parasti pārklāj ar spilvendrānu, kas pasargā no sasmērēšanas.
Spermatozoīds
Spermatozoīds (no el — sēkla, el — dzīvība, el — veids) ir vīrišķā dzimumšūna jeb vīrišķā gameta, kas paredzēta sievišķās olšūnas jeb gametas apaugļošanai. Termins tiek lietots, lai apzīmētu sīkas, parasti kustīgas gametas organismiem, kuriem ir raksturīga oogāmija. Parasti spermatozoīdi ir daudz sīkāki par olšūnu, jo nesatur tik daudz citoplazmas un organismā tiek reproducēti vienlaicīgi lielā skaitā. Jēdzienu "spermatozoīds" būtu jāatšķir no jēdziena "sperma", jo pēdējā sastāv no sēklas šķidruma, kurā uzturas spermatozoīdi, kā arī satur nelielu daudzumu urīnkanāla epiteliālo šūnu. Reizēm kā spermatozoīda sinonīms tiek lietots spermijs. Parasti (īpaši botānikā) par spermijiem tiek saukti spermatozoīdi bez viciņām.
Salikts sakārtots teikums
Salikts sakārtots teikums ir salikts teikums, kurā ir cita no citas gramatiski neatkarīgas daļas, kas saistītas sakārtojumā. Teikuma daļas var saistīt ar sakārtojuma saikļiem (veidojas saikļa saistījums) vai bez saikļiem (bezsaikļa saistījums).
Pieturzīmju lietojums
Komats starp teikuma daļām tiek likts to atdalīšanai. Tomēr tas netiek likts, ja teikuma daļas saista saiklis un un pirmajā daļā (kaut gan retos gadījumos var atrasties citās daļās) ir kāds loceklis, kas attiecināms uz abām teikuma daļām, piemēram, "Atkal Pēteris dodas pastaigā un mēs varēsim parunāt bez viņa klātbūtnes." Komata likšana vai nelikšana šādos gadījumos var precizēt teikumā izteikto domu un parādību sakarus.
Semikols starp teikuma daļām tiek likts, ja daļas nav cieši saistītas savā starpā domu ziņā.
Hanušovce pie Topļas
Hanušovce pie Topļas ir pilsēta Slovākijas austrumos, Prešovas apgabala Vranovas pie Topļas apriņķī tradicionālajā Zemplīnas novadā pie Topļas upes.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1317. gadā. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā, pilsētas ungāriskais nosaukums ir Tapojhanušfalva. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā.
Cilvēki
Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (85,01 %), čigāni (14,27 %). Pēc reliģiskās piederības - katoļi (53,41 %), luterāņi (36,63 %), grieķu katoļi (5,19 %).
Ivars Zaikins
Ivars Zaikins (dzimis ) ir Latvijas gleznotājs. Padomju savienības laikā strādājis par mākslinieku Latvijas Nacionālā Operā, Dailes teātrī, Latvijas Nacionālā teātrī, Jauna Rīgas teātrī un citos. Ivars Zaikins darbojies plakāta mākslas un gleznošanas jomā.
Padomju savienības laikā bija trīskārtējs komunistiskās prēmijas laureāts. Piedalījies izstādēs Maskavā, Pēterburgā, Odesā un citās Savienības pilsētās. Divas reizes piedalījies Tallinas mākslas biennālē. Strādājis un izstādījis darbus kopā ar tā laika zināmākajiem māksliniekiem no Latvijas, Baltijas un citām Savienības republikām.
Mainoties ģeopolitiskai situācijai 1989-1991 gadā, kad Latvija ieguva neatkarību no Savienības, Zaikina statuss mākslas aprindās Latvijā pēkšņi mainījās. Zaikins tika nosaukts par Valsts drošības komitejas kolaborantu un ekskomunicēts no Latvijas mākslas vides - viņa darbus nepieņēma izstādēs, viņa vārdu nepieminēja mākslas izdevumos un neiekļāva mākslinieku grāmatās.
1995. gada maijā māksliniekam piedzima meita Armanda.
Tai pat laikā Zaikins turpināja gleznot savā izveidotajā glezniecības tehnikā ar saviem motīviem - jaucot uz pamata krāsas un pludinot tās kopā. Zaikina darbu motīvs ir kosmiskas ainavas ar dažādiem radījumiem. Zaikins gleznoja darbus vienu pēc otra un tos arī pats pārdeva. Šobrīd tāda veida aktivitāti Zaikins ir uzturējis jau 26 gadus un turpina gleznot. Pats Zaikins saka, ka varētu būt ap 30 000 gleznas, kuras ir pārdotas.
Līdz 2017. gadam Zaikins turpināja gleznot un regulāri pārdot savus darbus vairākiem kolekcionāriem.
Miris 2017. gada 10. jūnijā.
Lauris Bajaruns
Lauris Bajaruns (dzimis ) ir latviešu hokejists, uzbrucējs. Pašlaik (2022) Bajaruns spēlē Vācijas klubā EG Diez-Limburg.
Spēlētāja karjera
Karjeru Bajaruns sāka 2005.—06. gada sezonā Latvijas hokeja līgas kluba SK LSPA/Rīga sastāvā. Tās rindās viņš aizvadīja arī nākamās divas sezonas, savukārt 2008.—09. gada sezonā spēlēja Baltkrievijas Ekstralīgas vienībā DHK Latgale. No 2009. līdz pat 2013. gadam Bajaruns spēlēja HK Liepājas Metalurgs sastāvā.
Pēc tam, kad finansiālu iemeslu dēļ Liepājas Metalurga komanda tika izformēta, Bajaruns pievienojās Čehijas Ekstralīgas klubam HC Kladno. 2014. gada septembrī pievienojās Dānijas hokeja līgas komandai IK Rungsted, nākamo sezonu noslēdzot kā otrs komandas rezultatīvākais spēlētājs. 2016. gada vasarā pievienojās HK Liepāja rindām, taču drīz pēc tam pārcēlās uz Francijas hokeja līgas komandu HK Nica. Arī 2017.—18. gada sezonu uzsāka Liepājā, pēc 10 aizvadītām spēlēm pievienojoties Baltkrievijas Ekstralīgas vienībai Žlobinas "Metallurg".
2020.—21. gada sezonu aizvadīja Rīgas "Olimp" sastāvā. Bajaruns bija līgsa labākais vārtu guvējs un kopā ar komandu kļuva par Latvijas čempionu. Vasarā pārcēlās uz HK Mogo.
Nunivaka
Nunivaka (en, ypk) ir ASV piederoša sala Klusā okeāna ziemeļos, Beringa jūras otra lielākā sala. Administratīvi pieder Aļaskas pavalstij. Salas iedzīvotāji mīt tās vienīgajā apdzīvotajā vietā Mekorjukā salas ziemeļos un tie pieder eskimosu tautai jupikiem.
Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Beringa jūras ziemeļaustrumos, 30 km platais Etoļina šaurums to atdala no kontinenta krasta. Sala vulkāniskas izcelsmes, tās lielāko daļu aizņem ap 160 m augsts plato. Salā ir ap 60 vulkānisko pelnu konusu un 4 māri. Dominējošā ainava ir tundra. Salā ligzdo 89 sugas putnu; putnu tirgi visapkārt salai tās klinšainajos krastos. 1930.—1940. gados salā introducēti pirms tam iznīcinātie ziemeļbrieži un muskusvērši. Lielākā daļa salas teritorijas ietilpst Jukonas deltas dabas rezervātā.
Grafa
Grafa vai Grāfa var būt:
Alanjona
Izteka Lavesjēras komūnā Kantālas departamentā. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Aljē pie Ozlakombēlas Pijdedomas departamentā.
Belpošta
Belpošta (be, ru), pilns nosaukums Republikāniskais unitārais pasta sakaru uzņēmums «Belpošta» (Рэспубліканскае ўнітарнае прадпрыемства паштовай сувязі «Белпошта») ir Baltkrievijas nacionālais pasta dienests. 1949. gadā tā kļuva par Pasaules Pasta savienības biedru.
Vēsture
Pirmā pasta pakalpojumu izmantošana Baltkrievijas teritorijā hronikās minēta 885. gadā.
Kijivas Krievzemē pastāvēja atsevišķs amats — prinča ziņnesis. Kurjeri piegādāja prinča rīkojumus dažādos valsts nostūros. Dažkārt ziņojumi tika sūtīti, pašam ziņnesim iemācoties tekstu no galvas.
1793. gadā Baltkrievija kļuva par daļu no Krievijas Impērijas un pasts tika attīstīts kā daļa no Impērijas pasta dienesta. Tika izveidoti pasta rajoni, ieskaitot Minsku, Vitebsku un Mogiļevu.
Pirmā telegrāfa stacija Baltkrievijā tika aprīkota 1859. gadā Minskas un Babruiskas pasta nodaļā, savienojot tās ar telegrāfa līniju.
Hola salas
Hola salas (en) vai Pāfana (Pááfang, Pafeng) ir divu koraļļu atolu grupa Klusajā okeānā, Karolīnu salu arhipelāga centrālajā daļā. Ietilpst Mikronēzijas Federatīvo Valstu Čūkas pavalstī. Salu grupu veido divi atoli — Nomvina un Murilo, bet dažkārt tām pieskaita arī neapdzīvoto Faju salu 37 km uz rietumiem no Nomvinas. Hola salas ir viena no Čūkas pavalsts ziemeļrietumu reģiona Oksiritodas daļām, tās iedzīvotāji ir mikronēzieši, runā pāfanu valodā, kas tuva čūkiešu valodai.
Belpošta
Vēsture
Regulāri pasta pārvadājumi pa dzelzceļu tika uzsākti 1871. gadā maršrutā Minska—Maskava, Minska—Rivne, Minska—Bresta, Minska—Lubava. Pasta vagoniem bija speciāli plaukti pasta šķirošanai un glabāšanai. Pieturās tika izvietotas pastkastes sūtījumu ievietošanai.
Hola salas
Administratīvi dalās četrās municipalitātēs — Nomvina un Fananu Nomvinas atolā un Ruo un Murilo Murilo atolā.
LVtop100 aptauja
LVtop100 aptauja jeb Latvijas Simtgades labāko dziesmu TOP 100 bija Radio SWH organizēts dziesmu konkurss, kurā no 2017. gada 18. novembra līdz 2018. gada 15. maijam tautas balsojumā izveidoja 100 "Latvijas Simtgades dziesmu" sarakstu.
Hola salas
Pirmais no eiropiešiem salas 1824. gadā atklāja skotu jūrasbraucējs Bezils Hols (Basil Hall); nosauktas viņa vārdā.
LVtop100 aptauja
2018. gada 18. novembrī Latvijas Televīzija pārraidīja svētku koncertu ar LVtop100 aptaujas dziesmām, kas bija ieguvušas 1.-10. vietu.
Belpošta
Vēsture
1914. gadā mūsdienu Baltkrievijas teritorijā bija 380 sakaru komersanti.
Notēnu katoļu baznīca
<mapframe text="Notēnu katoļu baznīca" width=260 height=260 zoom=18 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q16465838" } '''Notēnu Sv. mocekles Katrīnas baznīca''' (lt) ir Romas katoļu dievnams, kas atrodas Lietuvas ziemeļrietumos, Klaipēdas apriņķa Skodas rajona pašvaldības Notēnu ciemā.
Belpošta
Vēsture
Pirms Otrā pasaules kara Baltkrievijā darbojās 2300 pasta nodaļas. Tās visas kara laikā tika iznīcinātas un pasta darbība pilnībā tika atjaunota tikai 1948. gadā.
LVtop100 aptauja
Norise
Aptaujas dalībnieki konkursam izvirzīja 1305 dziesmas, bet tautas balsojums notika par 250 populārākajām dziesmām, izmantojot individuālo facebook.com vai draugiem.lv profilu. Kopā tika saņemtas 136 779 balsis.
Rezultāti
Sākot ar 5. jūliju, katru nedēļu Radio SWH raidījumos tika atklātas piecas LVtop100 dziesmas, sākot ar 100. vietu:
Notēnu katoļu baznīca
1798. gadā Gintališķes muižnieks dāvāja zemi baznīcas būvei. 1905. gadā baznīca atjaunota, paplašināta un piebūvēti torņi. Līdz 1929. gadam, kad nodibinājās atsevišķa draudze, Notēnu baznīca bija Gintališķes draudzes filiālbaznīca. 18. gadsimta beigās baznīcā tika iebūvētas nezināma autora ērģeles. Tās vairākkārt pārbūvētas. Ērģeles un to prospekts ir Lietuvas valsts kultūras piemineklis.
Belpošta
Mūsdienās
2013. gada beigās Baltkrievijā pastāvēja 6 reģionālās filiāles, 3499 pasta nodaļas, darbinieku skaits sasniedza 27,8 tūkstošus cilvēku.
Vulkanizācija
Vulkanizācija ir ķīmiska reakcija starp sēru vai kādu piemērotu sēra savienojumu un kaučuku, kuras laikā veidojas "sēra tiltiņi" −S−S− starp polimēru makromolekulu ķēdēm, savienojot tās kopā un padarot polimēru cietāku. Reakcija ir neatgriezeniska un tās rezultātā no kaučuka veidojas gumija. Kaučuku padarot par gumiju, tā kļūst cietāka un nekūst vai nemīkstinās augstās temperatūrās.
Bukultu iela (Rīga)
Bukultu iela ir iela Rīgā, Ziemeļu rajonā, Sarkandaugavā. Bukultu iela sākas krustojumā ar Duntes ielu un beidzas krustojumā ar Ganību dambi, nekrustojot citas ielas. Ielas garums ir 1450 metri, tā ir gandrīz pilnīgi taisna un klāta ar asfalta segumu visā garumā. Iela izveidota paralēli dzelzceļa līnijai uz Rīgas ostu, šeit arī kravas stacija Ganību parks. Bukultu ielā ir gandrīz tikai saimnieciskā apbūve, vienīgā sabiedriskā celtne ir medicīnas centrs "Orto klīnika" Bukultu ielā 1A.
Iela ir nosaukta Bukultu — ciema Pierīgā, arī Rīgas daļas — vārdā.
Ielu savienojumi
Bukultu iela ir savienota ar šādām ielām:
Bilohirskas rajons
Bilohirskas rajons (uk, crh, ru) ir Krimas Autonomās Republikas administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Aluštas pilsētu un Kirovskes, Sovjetskas, Nižņohirskas, Krasnohvardijskes un Simferopoles rajonu, atrodas Krimas centrālajā daļā. Caur Bilohirskas rajonu plūst vairākas upes, uz Zujas upes atrodas Balanovskes ūdenskrātuve.
Zane Burnicka
Zane Burnicka (dzimusi Rīgā) ir latviešu aktrise.
Mācījusies Rīgas 50. vidusskolā un Rīgas 1. bērnu mūzikas skolā. Absolvējusi Latvijas Mūzikas akadēmijas Teātra un mākslas fakultāti, bijusi Daugavpils teātra aktieru kursā. Spēlējusi vairākos teātros, tai skaitā Daugavpils teātrī un Jaunajā Rīgas teātrī. Atveidojusi Rebeku seriālā "Cerību iela 21", Karīnu seriālā "UgunsGrēks", ir bijušas lomas arī seriālos "Dzīvoklis" un "Ēnu spēles".
Fizkultūriešu parāde
Fizkultūriešu parādes bija Padomju Savienībā rīkoti pasākumi, kuriem bija jāparāda padomju tautas fiziskā sagatavotība un jāpievērš iedzīvotāji fiziskajai kultūrai. Šādi pasākumi neregulāri notika dažādās padomju pilsētās (parasti stadionos), sākot ar 1919. gadu. Kopš 1931. gada augusta fizkultūriešu parādes Maskavā, Sarkanajā laukumā, šīs parādes tika rīkotas katru gadu Maskavā, Ļeņingradā un citur (pilsētu galvenajās ielās un laukumos). 1939. gadā tika ieviesta Vissavienības Fizkultūrieša diena, kopš tā fizkultūriešu parādes tika piesaistītas šai dienai, līdz Otrajam pasaules karam tā bija viena no trim svētku dienām Padomju Savienībā, kurā notika parāde (līdzās 1. maija Darba svētkiem un 7. novembra Oktobra revolūcijas dienai). Kara laikā šo parāžu nebija, pēc kara Sarkanajā laukumā tās notika 1945., 1947. un pēdējoreiz 1954. gadā. Vairāku gadu parādes ir dokumentētas, tostarp krāsainās filmās.
Jakobs Johans Hastfers
Jakobs Johans Hastfers (de, 1626—1677) bija vācbaltiešu karavīrs un valstsvīrs. Zviedru Vidzemes ģenerālgubernators (1687—1695) un feldmaršals (1690). Viņa vadībā tika veikta Vidzemes muižu redukcija.
Dzīvesgājums
Dzimis 1647. gada 11. decembrī Tallinā Kostiveres un Udevas muižnieka Evolda fon Hastfera un viņa sievas Emerencijas Veronikas, dzimušas fon Mengdenas, ģimenē. 1674. gadā viņš salaulājās ar Sigrīdu Jillenšernu no Lundhomas (Gyllenstierna af Lundholmiga, 1638—1700), 1678. gadā viņam piešķīra Kostiveres barona titulu.
1686. gadā Kārlis XI viņu iecēla par Vidzemes gubernatoru, 1687. gadā par Zviedru Vidzemes ģenerālgubernatoru, bet 1687. gadā piešķīra Gripenborgas grāfa titulu un 1690. gadā feldmaršala pakāpi. Viņa vadībā tika veikta Vidzemes muižu redukcija, kuras rezultātā Zviedrijas kroņa rokās nokļuva vairāk kā 70% no muižu zemes. Lai aizkavētu muižnieku politiskās varas sabrukumu, Vidzemes bruņniecība 1690. gadā sūtīja savu delegāciju uz Stokholmu. Viens no tās vadītājiem bija Johans Reinholds fon Patkuls, kas līdz ar citiem muižniecības vadoņiem tika tiesāts zviedru tiesā.
1690. gadā viņš panāca Gustava-Kārļa akadēmijas (Academia Gustavo-Carolina) atjaunošanu Tērbatā, ko 1695. gadā pārcēla uz Pērnavu. Miris 1695. gada 24. decembrī Rīgā.
Pols Bernardoni
Pols Bernardoni (fr, dzimis ) ir franču futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Kopš 2020. gada Bernardoni pārstāv Ligue 1 komandu Angers SCO.
Dzegūzes
Dzegūzes ir apdzīvota vieta Tukuma novada Smārdes pagastā. Izvietojusies pagasta vidusdaļā pie autoceļa V1446 1,5 km no pagasta centra Smārdes un 57 km no Rīgas, faktiski saplūdusi ar Smārdi.
Velsas princese Šarlote
Velsas princese Šarlote (en, Šarlote Elizabete Diāna (Charlotte Elizabeth Diana); dzimusi ) ir prinča Viljama un viņa sievas Katrīnas meita.
Šis ir pāra otrais bērns, kā arī Čārlza III un viņa pirmās sievas princeses Diānas otrais mazbērns. Viņai ir brāļi: 2013. gadā dzimušais Džordžs, kā arī 2018. gada 23. aprīlī dzimušais princis Luijs. Viņa ir ceturtā persona Apvienotās Karalistes monarhijas mantošanas līnijā pēc sava tēva un brāļa.
Mazulis piedzima plkst. 10.34 (pēc Latvijas laika). Piedzimšanas brīdī viņa svēra 3,71 kg.
Darens Aronovskis
Darens Aronovskis (Darren Aronofsky; dzimis Ņujorkā, ASV), ir amerikāņu kinorežisors, scenārists un producents.
Biogrāfija
Darens Aronovskis dzimis Ņujorkā skolotāju ģimenē, viņa tēvs ir Abrahams (Abe) Aronovskis, māte — Šarlote Aronovska. Viņa tēvs pasniedza ķīmiju un dabaszinātnes. Aronovska ģimene bija konservatīvi jūdaisti. Bērnību pavadījis Manhatanā. Pēc vidusskolas beigšanas sešus mēnešus ceļoja pa Tuvajiem Austrumiem, Eiropu un Gvatemalu. 1987. gadā iestājās Hārvarda Universitātē, kur apguva antropoloģiju, kino un animāciju. 1990. gadā kā kursa darbu uzņēma savu pirmo filmu Supermarket Sweep, 1991. gadā šo īsmetrāžas filmu nominēja Kino mākslas un zinātnes akadēmijas studentu balvai. Tai pašā gadā Aronovskis paguva uzņemt vēl vienu īsmetrāžas filmu Fortune Cookie. 1991. gadā viņš absolvēja Hārvarda Universitāti, iegūstot bakalaura grādu mākslā.
Gadu vēlāk Aronovskis devās uz Losandželosu, lai Amerikas Kinoinstitūta konservatorijā apgūtu režisora profesiju. Kā diplomdarbu viņš uzņēma īsmetrāžas filmu Protozoa un 1993. gadā ieguva tēlotājmākslas maģistra (M.F.A) grādu.
2000. gadā iznāca viņa otrā pilnmetrāžas filma "Rekviēms sapnim", arī šī filma ir guvusi atzinību un dažādus apbalvojumus.
Nākamās filmas uzņemšana Aronovskim bija saistīta ar dažādām problēmām. Sākotnēji filozofiski-fantastiskās filmas "Strūklaka" uzņemšanai piešķīra 75 miljonus dolāru. Bija paredzēts, ka galvenās lomas filmā spēlēs Breds Pits un Keita Blanšeta. Taču vēl pirms filmas uzņemšanas sākuma Bredam Pitam ar režisoru izraisījās radošas domstarpības, un viņš pameta projektu. Uz laiku filma "nogula plauktā". Turpināt darbu pie šīs filmas Aronovskis varēja tikai 2004. gadā, kad savu piekrišanu piedalīties deva aktieris Hjū Džekmens. Galveno sieviešu lomu piekrita tēlot režisora līgava Reičela Vaisa. Filmas budžets, salīdzinot ar sākotnējo, bija samazināts vairāk nekā 2 reizes — līdz 35 miljoniem dolāru. Kritiķu atsauksmes nebija viennozīmīgas, pārsvarā gan vērtējums bija pozitīvs. Filma atpelnīja mazāk kā pusi tajā ieguldīto līdzekļu.
2008. gada filma "Cīkstonis" Aronovskim bija veiksmīga, tā izpelnījās arī starptautisku atzinību, iegūstot galveno balvu Zelta Lauva 65. Venēcijas starptautiskajā kinofestivālā.
Aronovska 2010. gada filma "Melnais gulbis" kļuva par viņa visveiksmīgāko, atzītāko un finansiāli ienesīgāko filmu. Ar 13 miljonu dolāru budžetu tā spēja savākt gandrīz 320 miljonus dolāru. Filma demonstrēja visā pasaulē, tā ieguva Oskaru par labāko sieviešu lomu, kuru tēloja Natālija Portmane. Aronovski par šo filmu nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais režisors".
2014. gada martā iznāca Aronovska filma "Noass".
Mūziku Darena Aronovska filmām ir sarakstījis komponists Klints Mansels.
Leila Mamedbejova
Leila Mamedbejova (az; dzimusi, mirusi 1989. gadā) bija azerbaidžāņu lidotāja.
Biogrāfija
Savu pēdējo lidojumu Mamedbejova veica 1949. gadā. Līdz aiziešanai pensijā 1961. gadā viņa strādāja DOSAAF Baku filiāles priekšsēdētāja vietnieci.
Jekaterina Frolova
2004. gadā absolvējusi Sanktpēterburgas Teātra mākslas akadēmiju. Tajā pašā gadā kļuvusi par Rīgas Krievu teātra aktrisi. Pazīstama ar Jevgēņijas lomu seriālā UgunsGrēks.
Lauka magone
Lauka magone (la) ir augu suga magoņu dzimtā. Tā ir izplatīta Eiropā, vietām arī Ziemeļamerikā un Āzijā, kur tā ir dārzu un tīrumu nezāle. Latvijā suga ir nereti, bet nevienmērīgi; atsevišķi eksemplāri un grupas aug labības sējumos, sausās atmatās, nezālienēs, grants karjeros, ceļu un dzelzceļu malās.
Malārijas antigēnu noteikšanas testi
Uz antigēniem balstīti malārijas ātrās diagnostikas testi
Malārija ir ārstējama slimība, ja pacientiem ir pieejama agrīna diagnostika un ātra ārstēšana. Uz antigēniem balstītiem ātrās diagnostikas testiem (RDT) ir svarīga nozīme veselības aprūpes pakalpojumu sniegšanas iespēju perifērijā, jo daudzās lauku klīnikās nav iespējas diagnosticēt malāriju uz vietas, jo trūkst mikroskopu un apmācītu tehniķu asins materiālu izvērtēšanai. Turklāt reģionos, kur slimība nav endēmiska, laboratorijas tehnologiem ir ļoti ierobežota pieredze malārijas parazītu noteikšanā un identificēšanā. Arvien vairāk ceļotāju no mērenā klimata apgabaliem katru gadu apmeklē tropu valstis, un daudzi no viņiem atgriežas ar malārijas infekciju. RDT testi joprojām tiek uzskatīti par tradicionālās mikroskopijas papildinājumu, bet, veicot dažus uzlabojumus, tie var aizstāt mikroskopu. Testi ir vienkārši, un procedūru var veikt uz vietas lauka apstākļos. Šajos testos izmanto pirksta dūrienu vai venozās asinis, testa veikšana kopumā aizņem 15-20 minūtes, un laboratorija nav nepieciešama. Šo ātrās diagnostikas testu noteikšanas slieksnis ir 100 parazītu/µl asiņu, salīdzinot ar 5 parazītiem, ko nosaka ar biezās plēves mikroskopijas metodi.
pGluDH
Plasmodium glutamātdehidrogenāze (pGluDH), ko nogulsnē saimnieka antivielas Ņemot vērā pieaugošo Plasmodium falciparum rezistenci un hlorokvīna alternatīvu augsto cenu, arvien svarīgāka kļūst precīza diagnostika. Enzīms pGluDH nav sastopams saimnieka eritrocītos, un Picard-Maureau et al. 1975. gadā to ieteica kā Plasmodium sugas marķieru fermentu. Malārijas marķieru enzīma tests ir piemērots ikdienas darbam, un tagad tas ir standarta tests lielākajā daļā nodaļu, kas nodarbojas ar malāriju. Ir zināms, ka pGluDH klātbūtne liecina par parazītu dzīvotspēju, un ātrās diagnostikas tests, kurā pGluDH izmanto kā antigēnu, spētu atšķirt dzīvus organismus no nedzīviem. Ķīnā ir izstrādāts pilnīgs RDT ar pGluDH kā antigēnu, un pašlaik tiek veikti klīniskie izmēģinājumi. GluDH ir visur sastopami enzīmi, kas atrodas svarīgā atzarojuma punktā starp oglekļa un slāpekļa vielmaiņu. Gan no nikotīnamīda adenīna dinukleotīda (NAD) [EC 1.4.1.2], gan no nikotīnamīda adenīna dinukleotīda fosfāta (NADP) atkarīgie GluDH [EC 1.4.1.4] enzīmi ir sastopami Plasmodia; no NAD atkarīgais GluDH ir relatīvi nestabils un nav izmantojams diagnostikas mērķiem. Glutamātdehidrogenāze nodrošina oksidējamu oglekļa avotu, ko izmanto enerģijas ražošanai, kā arī reducētu elektronu nesēju NADH. Glutamāts ir galvenais aminoskābju donors citām aminoskābēm turpmākajās transaminācijas reakcijās. Glutamāta daudzējādās lomas slāpekļa līdzsvarā padara to par sliežu ceļu starp brīvo amonjaku un lielākās daļas aminoskābju aminosagrupām. Ir publicēta tā kristāliskā struktūra. GluDH aktivitāte P.vivax, P.ovale un P. malariae nav pārbaudīta, bet, ņemot vērā GluDH kā filiāles enzīma nozīmi, katrā šūnā jābūt lielai GluDH koncentrācijai. Ir labi zināms, ka fermentiem ar lielu molekulmasu (piemēram, GluDH) ir daudz izocīmu, kas ļauj atšķirt celmus (ja ir atbilstoša monoklonālā antiviela). Saimnieks ražo antivielas pret parazītisko enzīmu, kas norāda uz mazu sekvences identitāti.
Histidīnu bagāts proteīns II
Histidīniem bagāts proteīns II (HRP II) ir histidīniem un alanīniem bagāts, ūdenī šķīstošs proteīns, kas lokalizēts vairākos šūnu nodalījumos, tostarp parazīta citoplazmā. Antigēnu ekspresē tikai P. falciparum trofozoīti. HRP II no P. falciparum ir saistīts ar hemozoīna, inertas, kristāliskas ferriprotoporfirīna IX (Fe(3+)-PPIX) formas, ko ražo parazīts, biokristalizāciju. Ievērojamu daudzumu HRP II parazīts izdala saimnieka asinsritē, un antigēnu var noteikt eritrocītos, serumā, plazmā, cerebrospinālajā šķidrumā un pat urīnā kā ūdenī šķīstošu izdalītu olbaltumvielu. Šie antigēni saglabājas cirkulējošajās asinīs arī pēc tam, kad parazitēmija ir izzudusi vai ievērojami samazinājusies. Parasti pēc veiksmīgas ārstēšanas ir nepieciešamas aptuveni divas nedēļas, lai uz HRP2 balstītie testi kļūtu negatīvi, bet var paiet pat mēnesis, kas mazina to vērtību aktīvas infekcijas noteikšanā. Ziņots par kļūdaini pozitīviem mērierīces rezultātiem pacientiem ar reimatoīdā faktora pozitīvu reimatoīdo artrītu. Tā kā HRP-2 ekspresē tikai P. falciparum, šie testi sniegs negatīvus rezultātus, ja paraugos būs tikai P. vivax, P. ovale vai P. malariae; tāpēc daudzi nefalciparum malārijas gadījumi var tikt kļūdaini diagnosticēti kā malārijas negatīvi (dažiem P. falciparum celmiem arī nav HRP II). Uz pHRP2 balstītu RDT rezultātu mainīgums ir saistīts ar mērķa antigēna mainīgumu.