cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ilze Jansone
Biogrāfija
Publicēts garstāsts "Viņpus stikla" (2006), romāns "Insomnia" (2010), stāstu krājums "Umurkumurs jeb ardievas feminismam" (2013) un romāns "Vienīgais" (2015). LU ieguvusi teoloģijas zinātņu doktora grādu. Publicējusi rakstus par reliģijas jautājumiem un mūsdienu literatūru. No 2013. līdz 2016. gadam piedalījusies rakstu krājuma "Dzimtes konstruēšana" veidošanā. Sastādījusi rakstu krājumu "Nācijas hronikas" (kopā ar D. Hanovu un P. Daiju, 2014).
Jaunsaules katoļu baznīca
Jaunsaules Svētā Konrāda Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Jelgavas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Bauskas novada Skaistkalnes pagastā, netālu no Jaunsaules ciema.
Vēsture
Kapsētas vajadzībām Jaunsaulē katoļiem piešķīra zemes gabalu pie luterāņu kapsētas. 1937. gadā Skaistkalnes kapucīni nolēma uz piešķirtās zemes uzcelt mūra baznīcu ar dzīvokli sargam. Tā paša gada vasarā kapucīnu tēvi Jāzeps Tilmanis un Meinards Kļaviņš, asistējot kapucīnu kleriķiem, iesvētīja pamatus. Jaunajai draudzei dievnama celšanas laikā dievkalpojumus noturēja privātās telpās. Līdz Otrajam Pasaules karam tika uzcelti baznīcas mūri, ieliktas sijas un uzlikts jumts. 1947. gadā draudzē sāka kalpot tēvs Jēkabs Jermacāns no Skaistkalnes baznīcas, kurš pabeidza būvdarbus, samazinot platību dzīvoklim un atstājot šķērssienu aiz altāra tikai kāpnēm, kas veda uz otro stāvu. 1947. gada 19. novembrī dievnamu iesvētīja prāvests Jermacāns, klātesot prāvestam Kļaviņam, veltot to Svētā Konrāda godam un aizbildniecībai.
Eksterjers
Baznīca ir cementa ķieģeļu mūra celtne, 9 metrus gara, 5,9 metrus plata ēka ar cinkotā skārda jumtu bez torņiem. Galvenās ieejas priekšā piebūvēts vējtveris. Ieejas durvis no gala un sakristejas. Abos baznīcas sānos ir 5 logi un sakristejā viens logs. Dievnama priekšā ir tikai metāla vārti, žoga nav.
Interjers
Tā ir vienas navas telpa ar koka grīdu un griestiem, kas segti lēzeni. Galvenā ieeja ir caur vējtveri, caur ko nonāk lūgšanu zālē. Virs ieejas atrodas kora telpa ar harmoniju. Presbitērija vienā pusē ir sakristeja, bet otrā kāpnes, kas ved uz plebāniju. Presbitēriju no lūgšanu zāles atdala koka dievgalds. Vienīgais altāris atrodas centrā pie presbitērija gala sienas. Tas, tāpat kā svečturi ir veidoti modernisma stilā pēc beļģu parauga.
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Jelgavas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Romualds Baļčūns. Jaunsaules draudzi nodibināja 1937. gadā. Tai piederīgi ir katoļi, kas dzīvo Vecsaules pagastā un tā apkārtnē. Dievkalpojumi notiek divas reizes mēnesī. Draudzei ir Jaunsaules kapsēta.
Gludspiedums
Gludspiedums jeb gludspiede ir poligrāfisks attēlu un teksta iespieduma veids.
Gludspiedums ir tāds iespieduma veids, kurā iespiežamie un neiespiežamie iespiedformas elementi atrodas vienā plaknē. Tāpēc šajā veidā izmanto ūdens un taukainās vielas — krāsas īpašību savstarpējās attiecības jeb nesavienojamību. Iespiežamie elementi pieņem taukainu krāsu, bet neiespiežamie elementi pieņem ūdeni. Iespiešanas procesā iespiedformu pārmaiņus mitrina ar ūdeni un uzklāj krāsu. Attēlu iegūst, pie iespiedformas piespiežot papīru. Zīmējumu izstrādā ar litogrāfijas krītu vai tušu uz īpašas šķirnes kaļķakmens plātnes. To fiksē, viegli iekodinot ar atšķaidītu skābi un specifiski apstrādājot. Iespiedformu pēc tam samitrina ar ūdeni, ko neiezīmētie laukumi aiztur. Uzklāj eļļainu krāsu, kas pieķeras tikai zīmējumam, kamēr mitrie laukumi to atgrūž. Novilkums, tāpat kā citās grafikas tehnikās, tiek iegūts spoguļattēlā.
Pie gludspieduma paveidiem pieder: litogrāfija, ofsetspiede un fototipija.
Ziemeļsāmu valoda
Ziemeļsāmu valoda (davvisámegiella) ir somugru saimes sāmu valodu grupas valoda, ko prot lielākā daļa sāmu tautas. Tā ir pratēju skaita ziņā vislielākā sāmu valoda. Ziemeļsāmu valodu prot ap 15 000—25 000 cilvēku, no kuriem ap 2000 dzīvo Somijā, bet 5000—6000 — Zviedrijā. Norvēģijā Finnmarkas filkē, kur dzīvo lielākā daļa valodas pratēju, ziemeļsāmu valodai ir oficiālas valodas statuss.
Lozdova (Malnavas pagasts)
Lozdova ir ciems Malnavas pagastā, Kārsavas novadā. Atrodas 279 km attālumā no Rīgas.
Kārlis Šmits
Kārlis Šmits var būt:
Ansels Kaugers
Ansels Kaugers ir latviešu dramaturgs, scenārists un mūziķis. Ieguvis bakalaura grādu dramaturģijā Laura Gundara kursā. Rakstījis mūziku filmām, darbojies grupā "Suņa stunda". Grupa izveidota 2004. gadā sanākot kopā Latvijas Kultūras akadēmijas dramaturģijas kursa studentiem — Jānim Kalvem, Jānim Lācim, Andrim Gaujam. Scenārija autors divām īsfilmām Desmit rozā minūtes (2007) un Kust (2007).
2005. gadā A. Kaugers saņāma Latvijas Literatūras gada balvu kā labākais debitants par lugu Artis klusē, Alise klusē.
PNC Arena
PNC Arena ir daudzfunkcionāla arēna Roli, Ziemeļkarolīnā, ASV. Arēna tika atklāta. Arēnā savas mājas spēles aizvada NHL komanda Karolīnas "Hurricanes".
Jānis Mileika
Mileika var būt:
Blidiņes dabas parks
Blidiņes dabas parks ir dabas parks Bosnijā un Hercegovinā, kas izveidots 1995. gada 30. aprīlī. Tas atrodas Dināru Alpu centrā un ir nozīmīgs hidroģeoloģiskais rezervāts Bosnijas un Hercegovinas Dināru karsta apvidū ar ievērojamu kultūrvēsturisko mantojumu. To veido Dināru Alpu kalni, Dugopoļes plato, Blidiņes ezers, Grabovicas ieleja un citi dabas objekti ar karstam raksturīgām iezīmēm.
Ģeogrāfija un hidroloģija
Šo atklāto un neauglīgo ieleju iepriekšējo divu ledus laikmetu laikā izveidoja Čvrsnica kalna kūstošie ledāji. 1,150–1,300 metru augstumā, starp Čvrsnica un Vrana kalniem atrodas plašs plato ar kopējo platību 364 km². Lai arī ģeomorfoloģiski tas ir viens vesels plato, tas ir sadalīts divos ģeogrāfiski un topogrāfiski atšķirīgos apgabalos: zemākajā dienvidu daļā, kas atrodas ap Blidiņes ezeru, un augstākajā ziemeļu plato daļā, kur atrodas Dugopoļes līdzenums, kas administratīvi sadalīts starp četrām pašvaldībām: Posušjes, Tomislavgradas, Mostaras un Jablanicas.
Virzoties no ziemeļiem un Doļankas upes puses, plato atklājas ar Dugopoļes līdzenumu tā augšējā galā un ved uz dienvidiem starp Vranu ziemeļu-ziemeļrietumu pusē ar tā augstāko virsotni 2074 metru augstumā un dienvidu-dienvidaustrumu virzienā Čvrsnica kalnu ar augstāko virsotni Pločno 2228 metru augstumā vjl. Plakuma tālākajā, dienvidu-dienvidaustrumu galā aiz Blidiņes ezera atrodas Čabuļas kalns ar augstāko virsotni 1786 metri. Uz austrumiem aiz Čvrsnica ir Grabovicas ieleja, kas stiepjas līdz Neretvas upei un tās aizai.
Grabovicas ieleja
Grabovicas ieleja ar nelielo Grabovicas strautu ir īpašs rezervāts parkā, dziļi iespiedies Čvrsnicā, tas veido dziļu kanjonu starp stāvajām un nelīdzenajām kalna klintīm. Ielejā atrodas divi mazi ciemati Gorņagrabovica un Doņagrabovica. Grabovicas jumpravas leģenda stāsta par vietējā gana meitu, kura, kā stāsta, atraidījusi vietējo muižnieku un tas viņu nogalinājis, lai neatdotu citam.
Blidiņes ezers
Svarīgākās parka hidroģeoloģiskās iezīmes ir alpīnais Blidiņes ezers, kas ir lielākais šāda tipa ezers Bosnijā un Hercegovinā. Blidiņes ezera gultnes rašanās ir tiešs ledāja atkāpšanās rezultāts, taču saskaņā ar Poklečani apvidus dokumentiem, ezers ir arī cilvēku darbību sekas. Saskaņā ar šiem dokumentiem ezers ir mākslīgs dīķis, un tas ticis izveidots 19. gadsimta beigās. Lai nezaudētu ūdeni, kas aizplūda caur pazemi, vietējie iedzīvotāji un liellopu audzētāji aizsprostoja noteces ar zariem un māliem, lai ūdens nevarētu atrast ceļu pazemē. Bloķētajā teritorijā izveidojās ezers. Tā virsmas laukums svārstās no 2,5 līdz 6 km², vidējais dziļums ir 1,9 m, augstums 1,184 m vjl.
Flora un fauna
Dažām akmeņainajām un šķietami nedzīvajām nogāzēm pretstats ir nogāzes ar bieziem priežu mežiem, ieskaitot endēmiskās gaišas mizas priedes pie Masnalukas, kuras sauc par Pinus leucodermis (Bosnijas priedēm) jeb Pinus heldreichii (Heldreiha priedēm). Trīs sugu savvaļas mārsili un desmitiem savvaļas ziedu pavasarī un vasarā noklāj ieleju un nogāzes.
Vēsture, arheoloģija un kultūra
Visā ielejā ir atrodami viduslaiku Bosnijas un Hercegovinas monumentāli smagie akmens kapu pieminekļi — stečaki. Nav skaidrs, cik ilgi šeit ir pastāvējušas cilvēku apmetnes, jo pētījumi tika sākti tikai nesen, kad Blidiņe saņēma dabas parka statusu. Ilīriešu kapu un romiešu ceļu atliekas liecina, ka Blidiņe ir apmetušies vismaz pirms 2500 gadiem. Lielā Dugopoļes nekropole norāda, ka slāvu viļņi, kas reģionā ienāca 7. gadsimtā, arī šo teritoriju ātri padarīja par savu mājvietu.
Tūrisms
"Mijata Tomiča haiduku republika" ir pašpasludināta izdomāta mikronācija Blidiņes dabas parka vidū, kuru dibinājis tūrisma uzņēmējs Vinko Vukoja-Lastvičs, viņa sieva Albina un meita Marija, kura ir pašreizējā "Republikas prezidente" kopš 2019. gada marta. "Valsts" tika radīta konfliktu dēļ, pie kuriem noveda teritorijas piederības nesakārtotība starp dažādām pašvaldībām.
Varkaļu iela (Jūrmala)
Varkaļu iela ir iela Jūrmalā, Majoru apkaimē. Varkaļu iela sākas no Lielupes un beidzas krustojumā ar Turaidas ielu. Kopējais ielas garums ir 250 metri. Varkaļu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Varkaļu iela ir savienota ar šādām ielām:
Agra (Drabešu pagasts)
Agra jeb Lācīši ir ciems Cēsu novada Drabešu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumu daļā, Cēsu pievārtē.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P14.
Skrīveru dendroloģiskais parks
Skrīveru dendroloģiskais parks ir parks Aizkraukles novada, Skrīveru pagastā, ko 19. gadsimta beigās iekārtoja Skrīveru muižas īpašnieks Maksis fon Siverss un Valters fon Engelharts. Skrīveru dendroloģiskais parks kopā ar svešzemju koku stādījumiem aizņem 392 ha, tajā sastopamas apmēram 300 introducētās koku un krūmu sugas, 30 no tām ir ievērojami retumi Eiropas mērogā. Kopš 1977. gada 17 ha lielais Skrīveru dendrārijs ir aizsargājams dabas objekts.
Vēsture
Pirmos stādījumus savā dendrārijā M. fon Siverss sāka veidot 1891. gada pavasarī. Viņa sākotnējā iecere bija vienā parkā reprezentēt ziemeļu puslodes mērenā klimata joslas kokaugus, izvietojot tos 19 floristiskajos apgabalos (Vidusāzijas, Kolhīdas un Tališa, Rietumeiropas, Eirāzijas stepju, Kaukāza, Danūbijas (Donavas lejteces un Balkānu), Eiropas kalnu, Ziemeļeiropas, Himalaju, Vidusāzijas kalnu, Sibīrijas, Ķīnas, Japānas, Amūras (ieskaitot Sahalīnu un Mandžūrijas lielāko daļu), Kanādas, Ziemeļamerikas pacifiskais (Klusā okeāna piekrastes) apgabals, Ziemeļamerikas prēriju un Ziemeļamerikas atlantiskais). Līdz Pirmā pasaules kara sākumam 1914. gadā parkā bija izvietotas 590 koku sugas. Sadarbībā ar Vācu dendroloģisko biedrību Siverss 1899.–1900. gadā organizēja un finansēja K. Ludlova ekspedīciju Britu Kolumbijas (Rietumkanādas) kokaugu sēklu vākšanai Freizeras upes baseinā.
Nelabvēlīgās ziemas, karus un citus postījumus pārcietušas apmēram puse no sākotnēji iestādītajām sugām. Saglabājušās Baltijā reti kultivētās sugas kā Kanādas cukurkļava, Amerikas dižskābardis, alkšņlapu mikromele, Daglasa vilkābele un citas, kas regulāri ražo sēklas.
Ūteja
Ūteja (no, ) ir sala Tīrifjūrena ezerā, Hūles komūnā, Buskeru filkē, Norvēģijā. Tā ir 10,6 hektārus liela, atrodas 500 metrus no krasta, 38 km attālumā no valsts galvaspilsētas Oslo.
Sala pieder Norvēģijas Darba partijas jauniešu nodaļai, kas te katru gadu rīko vasaras nometnes. Ūteja bija viena no 2011. gada terorista uzbrukuma Norvēģijā notikuma vietām, šeit Annešs Bērings Breivīks nogalināja 69 cilvēkus.
Kalnu slēpošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — kombinācija vīriešiem
Kombinācija vīriešiem bija viena no 11 disciplīnām kalnu slēpošanā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Akmens slēpošanas trasē (nobrauciens) un Ledus upes slēpošanas trasē (slaloms) Nacionālajā kalnu slēpošanas centrā, Pekinā. Sacensībās kopā bija pārstāvēti 27 sportisti no 17 valstīm.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Sieviešu sloupstaila sacensībās startēja 27 sportisti no 17 valstīm.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Strija
Strija ir apgabala nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā, Karpatu piekalnēs pie Strijas upes. Dzelzceļa mezgls. Autobusu ražotne Стрый-Авто. Pie pilsētas kara aviācijas bāze.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1385. gadā. Ietilpa Žečpospolitā. Atrazdamies pie ceļa, kas veda pār Karpatu kalniem, pilsēta savu uzplaukumu piedzīvoja 17. gadsimtā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.
Pēc Otrā pasaules kara lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika padzīti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Pēc kara līdz 1991. gadam Strija bija Ukrainas PSR sastāvā.
Leonarduss Narduss
Leonarduss Narduss (nl, arī Leo Narduss (nl), līdz 1911. gadam bijis Leonarduss Salomons (nl); Utrehta —  El Marsa) bija ebreju izcelsmes Nīderlandes mākslinieks, mākslas priekšmetu tirgotājs, sporta mecenāts, paukotājs un šahists.
Strija
Cilvēki
Strija ir poļu ceļotāja Kazimeža Novaka (Kazimierz Nowak, 1897-1937) un grieķu katoļu arhibīskapa Svjatoslava Ševčuka (Святосла́в Шевчу́к, 1970) dzimtā pilsēta.
Leonarduss Narduss
Biogrāfija
Piedzimis antikvaritāta tirgotāja ģimenē. Mācījies Amsterdamas Karaliskajā mākslas akadēmijā. Apceļojis Spāniju, Itāliju, Ēģipti, Senegālu, Alžīrīju un Tunisiju. No 1894. gada pārdevis Nīderlandes Renesanses mākslas darbus ASV. 1904. gadā Parīzē apprecējies, laulībā piedzimušas divas meitas. 1911. gadā oficiāli nomainījis savu uzvārdu uz Narduss, kopš tā laika nereti viņu saukuši par Leo Nardusu.
Strija
Cilvēki
20. gadsimta divdesmitajos gados Strijas skolā mācījās ukraiņu nacionālists Stepans Bandera (Степан Андрійович Бандера, 1909-1959), bet trīsdesmitajos gados šeit armijā dienēja poļu komunists Edvards Gereks (Edward Gierek, 1913-2001). Otrā pasaules kara laika sākumā armijas daļā Strijā dienēja krievu ieroču konstruktors Mihails Kalašņikovs (Михаил Тимофеевич Калашников, 1919).
Leonarduss Narduss
Biogrāfija
Ar pseidonīmu Salomonsons piedalījies 1912. gada Vasaras Olimpiskajās spēles un Nīderlandes izlases sastāvā izcīnījis bronzas medaļu paukošanas komandu sacensībās ar špagu. Tāpat aizrāvies ar šahu un finansiāli atbalstījis dažus no sava laika vadošajiem šahistiem. Tieši Nardusa atbalsts palīdzējis Davidam Janovskim un Frenkam Māršalam sarīkot mačus par Pasaules šaha čempiona nosaukumu ar toreizējo Pasaules šaha čempionu Emanuelu Laskeru. Saglabājušies arī Nardusa zīmētie Māršala un Laskera portreti.
Sākoties Pirmajam pasaules karam atgriezies Nīderlandē, bet 1921. gadā izšķīries un pārcēlies dzīvot uz toreizējo Franču Tunisiju. Viņa savāktā mākslas darbu kolekcija, kurā bija Rembranta, Rubensa, Halsa un Velaskesa darbi palika Nīderlandē, jo Ziemeļāfrikas klimats varēja būt kaitīgs vecmeistaru gleznām. 1940. gadā, kad Otrā pasaules kara laikā Nīderlandi okupēja Trešais Reihs, Nardusa kolekcija tika konfiscēta kā ebreju īpašums un pārdota izsolē.
Kevins Heiss
Kevins Heiss (en, dzimis ) ir ASV hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2018) Heiss pārstāv NHL komandu Ņujorkas "Rangers".
ASV hokeja izlases sastāvā spēlējis divos Pasaules čempionātos.
Imants Strads
Imants Strads (dzimis 1978. gada 10. janvārī Rīgā) ir latviešu teātra un kino aktieris.
Biogrāfija
Māte — Nacionālā teātra aktrise Maiga Sika, tēvs — kultūras darbinieks un kādreizējais Latvijas Nacionālās operas direktors Gatis Strads.
Mācījies Rīgas 11. vidusskolā (vēlāk Rīgas Franču licejs) no 1985. līdz 1996. gadam. 1996. gadā iestājās Liepājas teātra 5. studijā, ko pabeidza 1999. gadā. Paralēli studijām piedalījās  Liepājas teātra izrādēs "Lilioms", "Nebrauc tik dikti", "Eiridīke", "Hamlets", "Ienesīga vieta" u.c. Bez tam iesaistījās arī Valmieras Drāmas teātra izrādēs.
No 1999. gada strādāja Valmieras Drāmas teātrī par štata aktieri. 2005. gadā dibināja humora apvienību "Žerāri", ar kuru koncertēja Latvijā, būdams apvienības producents, režisors un aktieris. Imants Strads ir dibinājis radošo apvienību "Valmieras kinostudija”, kurā producē un iestudē izrādes bērniem. 2013. gadā apbalvots ar apbalvojumu "Gada Valmierietis".
2019. gadā sāka piedalīties Dailes teātra izrādēs, bet 2020. gadā kļuva par šī teātra aktieri.
Papildus darbam teātrī Imants Strads filmējies daudzās Rīgas Kinostudijas filmās, vairākos televīzijas seriālos, kā arī piedalījies Krievijas, ASV un Indijas filmās. Imants Strads darbojies arī filmu un reklāmu ierunāšanā un dublēšanā.
Francis Ksavers Volfgangs Mocarts
Francis Ksavers Volfgangs Mocarts (dzimis, miris ) bija austriešu komponists, pianists un mūzikas pedagogs. Volfganga Amadeja Mocarta un Konstances Mocartes jaunākais bērns, dzimis piecus mēnešus pirms tēva nāves. Nosaukts par godu tēva skolniekam Francim Ksaveram Zismairam (Franz Xaver Süssmayr).
Imants Strads
Biogrāfija
Imants Strads bijis izvirzīts Latvijas teātra "Spēlmaņu nakts" balvai kategorijā "Gada jaunais skatuves mākslinieks", bet trīs reizes — kategorijā "Gada aktieris".
Ivanovi – Ivanovi
"Ivanovi – Ivanovi" (ru) ir 2017. gada Krievijas situācijkomēdiju seriāls, kura autori ir Vitālijs Šļapo, Aleksejs Mihnovičs un Aleksejs Tatarenko. Tā pirmizrāde notika 2017. gada 16. oktobrī televīzijas kanālā СТС. Šobrīd ir izveidotas 5 sezonas un 103 sērijas.
Francis Ksavers Volfgangs Mocarts
Dzimis Vīnē, ieguvis muzikālo izglītību pie Antonio Saljeri, Johana Nepomuka Hummela. Jau agrā bērnībā muzicējis koncertos. Darbojās kā profesionāls mūziķis, gūdams mērenus panākumus. No 1808. līdz 1838. gadam darbojās galvenokārt Ļvivā un tās apkārtnē. 1838. gadā pārcēlās uz Vīni, vēlāk Zalcburgu, kur bija Mocarteuma kapelmeistars. Miris Karslbādē, kur arī apglabāts. Mūžu pavadīja neprecējies un bez bērniem.
Ivanovi – Ivanovi
Seriāls ir par divām ģimenēm ar vienādiem uzvārdiem, kas atklāj, ka pirms sešpadsmit gadiem viņu bērni tika samainīti vietām dzemdību namā. Galvenās lomas tajā attēlo Aleksejs Lukins, Sergejs Burunovs, Anastasija Florinska, Semjons Treskunovs, Mihails Truhins, Anna Ukolova un Jurijs Ickovs. Seriāls tiek rādīts arī Latvijā un rādija TV3 nakts stundās, un TV3 Plus.
2018. gadā aktrisi Annu Ukolovu apbalvoja ar ТЭФИ balvu par lomu šajā seriālā.
Virgas iela (Jūrmala)
Virgas iela ir iela Jūrmalā, Dubultu apkaimē. Virgas iela sākas krustojumā ar Slokas ielu un beidzas krustojumā ar Dzeldas ielu. Kopējais ielas garums ir 240 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Virgas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Augšogres pazeminājums
Augšogres pazeminājums ir dabas apgabals Vidzemes augstienes dienvidrietumos. Stiepjas ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā gar Ogres upes ieleju un turpinās kā Viduslatvijas nolaidenums. Atdala Piebalgas pauguraini ziemeļos no Vestienas pauguraines dienvidos.
Ģeoloģija
Augšogres pazeminājums ir glaciotektonisku ieplaku virkne, kam pamatā atrodas līdzena, 95—110 m vjl augsta subkvartārā virsa, kuru veido galvenokārt augšdevona karbonātieži. Pamatiežus sedz ap 100 m bieza kvartāra nogulumu sega, kas veidojas galvenokārt no augšējā un vidējā pleistocēna morēnas. Bieži to klāj smilts un grants slāņi, virs kuriem pazeminājuma rietumu daļā atrodas 3—5 m biezi limnoglaciālo mālu un aleirītu nogulumi. Pazeminājuma teritorijā ir vairākas smilts un grants atradnes.
Reljefs
Reljefā dominē viļņots fluvioglaciāls līdzenums ar atsevišķām kēmu pauguru un glaciokarsta ieplaku grupām. Samērā lielu teritorijas daļu aizņem pārpurvotas ieplakas un purvi.
Pazeminājuma centrālais elements ir Ogres upes ieleja. Austrumu daļā līdz Piterāniem tai raksturīga palienes tipa ieleja, kur plakanajos līdzenuma posmos, purvos un purvainās ieplakās tā vāji izteikta. Paliene zema, tā saplūst ar apkārtējo reljefu. Upei šķērsojot pauguru vai pacēlumu joslas, veidojas šaura, erozīva, 5—10 m dziļa ieleja ar akumulācijas palieni. Rietumu daļā ielejas dziļums palielinās līdz 15 m, upe līkumo starp limnokēmu vai morēnu pauguriem.
Klimats
Augšogres pazeminājumam ir Vidzemes augstienei raksturīgs klimats. Gada vidējā temperatūra 4,7—4,8 °C, janvāra — –7 °C, jūlija — 16,5 °C. Bezsala periods 120 dienas, nokrišņu daudzums — 800 mm gadā, rietumu un centrālajā daļā 650—700 mm.
Dabas aizsardzība
Daļa Augšogres pazeminājuma lejpus Ērgļiem ietilpst Ogres ielejas dabas parkā. Pastāv arī Palšu purva un Jumurdas ezera dabas liegumi.
Durbes upīte
Izteka – uz dienvidiem no Kokapuzes. Tek austrumu virzienā. Vidustecē caurtek Apšenieku dīķi. Vidustecē upi šķērso dzelzceļa līnija Jelgava—Liepāja.
Lubauši (Olaines pagasts)
Lubauši ir ciems Olaines pagastā, Olaines novadā. Atrodas 19 km attālumā no Rīgas.
Hieronims Hodkevičs
Hieronims Hodkevičs (pl, lt, be; dzimis ap 1510. gadu, miris 1561. gadā) bija Lietuvas lielkņazistes valsts darbinieks. Traķu kastelāns no 1544. līdz 1549. gadam, Viļņas kastelāns no 1559. līdz 1561. gadam un Žemaitijas stārasts no 1545. gadam līdz savai nāvei 1561. gadā.
Lielā ežgalvīte
Lielā ežgalvīte ir Eirāzijā sastopama vilkvālīšu dzimtas augu suga (pēc APG III sistēmas) ar cirkumpolāru izplatības areālu. Sugai nodala vairākas pasugas. Latvijā lielā ežgalvīte ir sastopama visā valsts teritorijā, biežāk valsts dienvidaustrumos.
Atsevišķi eksemplāri un nelielas grupas upju un ezeru piekrastes seklūdenī, retāk aizaugošās vecupēs un grāvjos.
Apraksts
Lielā ežgalvīte ir daudzgadīgs, 70-150 cm garš lakstaugs ar stāvu, ziedkopā zarojošu stublāju. Lapas ir veselas, lineāras, 30-60 cm garas un 1,5-2,5 cm platas. Lapai ir gluda mala, īsi smails vai strups gals, makstveida pamats, apakšpuse ar acīm redzamu šķautni. Apziedņa lapas ir biezas, tumšas. Ziedkopā uz zariem apakšdaļā sievišķo, augšdaļā vīrišķo ziedu galviņas. Raksturīgs otrādi piramidāls auglis (0,5-0,8 cm garš), gala knābis (irbuļa palieka) īss, līks. Sēkla liela, aizņem telpu līdz augļa pašai virsotnei. Zied jūnijā un jūlijā.
Ļoti līdzīga sīkaugļu ežgalīvei (Sparganium microcarpum) un necilajai ežgalvītei (Sparganium neglectum). Droši atšķirama tikai pēc augļa formas. Lielajai ežgalvītei auglis ir otrādi piramidāls (ne šauri vārpstveidīgs ar iežmaugu apmēram vidusdaļā vai olveidīgs ar taisnu knābi). Bez tam sīkaugļu ežgalvītei uz zariem ziedu galviņu ir salīdzinoši daudz vairāk, un tās ir sīkākas (šo atšķirības pazīmi gan nevar uzskatīt par drošu).
Pasugas
Pasugu morfoloģiskās atšķirības izpaužas galvenokārt augļa formā.
Hugo Salmela
Hugo Salmela bija viens no galvenajiem Tamperes aizsardzības organizatoriem. 16. martā sākās Balto uzbrukums, un 25. martā pilsēta bija pilnībā aplenkta. Sarkanie izmisīgi pretojās, gaidot palīdzību no ārpuses.
28. martā Hugo Salmela tika ievainots Sarkano štābā, sprāgstot rokas granātu kastei. Tās pašas dienas vakarā Salmela mira. Negadījumā vainīgs bija Kustā Salminens, kuram nejauši kastē iekrita aktivizēta granāta. Sprādzienā gāja bojā daudzi štāba virsnieki. Kustā Salminens izdzīvoja, bet viņš bija zaudējis kājas.
Burtnieki (Tārgales pagasts)
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa P122 (Ventspils—Piltene), Ventas upes kreisajā krastā.
1994. gada FIFA Pasaules kausa komandu sastāvi
Rakstā uzskaitīti visu 1994. gada FIFA Pasaules kausa dalībvalstu komandu sastāvi. Gala sastāvi komandām bija jāpaziņo līdz 1994. gada 16. jūnijam.
🇺🇸 [[united states national football team|united states]]
Treneris: Bora Milutinovičs
🇷🇴 [[romania national football team|romania]]
Treneris: Angels Jordenesku
Treneris: Rojs Hodžsons
🇧🇷 [[brazil national football team|brazil]]
Treneris: Karlušs Albertu Parreira
🇨🇲 [[cameroon national football team|cameroon]]
Treneris: Anrī Mišels
Treneris: Tomijs Svensons
🇧🇴 [[bolivia national football team|bolivia]]
Treneris: Havjers Askargorta
🇰🇷 [[south korea national football team|south korea]]
Treneris: Kims Ho
🇪🇸 [[spain national football team|spain]]
Treneris: Havjers Klemente
🇩🇪 [[germany national football team|germany]]
Treneris: Berti Fogtss
🇦🇷 [[argentina national football team|argentina]]
Treneris: Alfio Basils
🇧🇬 [[bulgaria national football team|bulgaria]]
Treneris: Dimiters Penevs
Treneris: Alketas Panagulis
🇳🇬 [[nigeria national football team|nigeria]]
Treneris: Klemenss Vesterhofs
🇮🇹 [[italy national football team|italy]]
Treneris: Arrigo Saki
Treneris: Džeks Čārltons
🇲🇽 [[mexico national football team|mexico]]
Treneris: Migels Mehia Barons
🇧🇪 [[belgium national football team|belgium]]
Treneris: Pauls van Himsts
Treneris: Horhe Solari
Tītiņi
Tītiņi jeb grozgalvji (Jynx) ir dzilnu dzimtas (Picidae) putnu ģints, kas ir vienīgā tītiņu apakšdzimtā (Jynginae). Šajā ģintī apvienotas 2 dzilnveidīgo putnu sugas, kas sastopamas tikai Vecajā Pasaulē — Eirāzijā un Āfrikā. Latvijā sastopama Eirāzijas tītiņu ģints suga — tītiņš (Jynx torquilla).
Kopīgās īpašības
Līdzīgi kā citiem dzilnveidīgajiem putniem tītiņiem ir lielas galvas, garas mēles un pēdas ar 4 pirkstiem, no kuriem malējie pirksti vērsti uz aizmuguri, bet vidējie uz priekšu. Tomēr atšķirībā no dzilnu apakšdzimtas sugām tiem nav stīvo astes spalvu, kuras dzeņi un dzilnas izmanto, lai atspiestos, kamēr atrodas uz koka stumbra. Tītiņi tādēļ uzturas koku zaros biežāk, nekā uz koku stumbriem. Arī to knābji ir īsāki un nav piemēroti cietu koku kalšanai vai dobumu izveidošanai.
Abām tītiņu sugām ir brūni raibumots apspalvojums, kas tiem palīdz saplūst ar apkārtējo vidi. Savu nosaukumu — grozgalvji — šie putniņi ieguvuši tadēļ, ka spēj pagriezt savas galvas par gandrīz 180°, bet grozot uz abām pusēm tas var redzēt gandrīz visus 360°. Ja tos iztraucē perēšanas laikā, tītiņi kā čūskas groza galvu un šņāc.
Sistemātika
Tītiņu ģints (Jynx)
Klaipēdas iela (Liepāja)
Klaipēdas iela ir iela Liepājā, kas atrodas Vecliepājas apkaimē un Dienvidrietumu rajonā. Iela sākas krustojumā ar Jūrmalas ielu, Kuršu ielu un Ezera ielu, bet beidzas pie Liepājas dienvidu robežas. Ielas garums ir ap un to pilnībā klāj asfaltbetons. No ielas sākuma līdz Uliha ielai kustība norit vienā virzienā, bet tālāk kustība norit divos virzienos. Caur to kursē 1. tramvajs, kā arī 6. autobusa 6.a un 11. autobusa 11a, 25. maršruti. Ielas apbūve sastāv no savrupmājām un daudzdzīvokļu mājām.
Klaipēdas ielā 83 atrodas Liepājas Centrālie kapi, bet Klaipēdas ielā 150 atrodas Liepājas Dienvidu kapsēta.
Kullervo Manners
Kullervo Ahilless Manners (Kullervo Achilles Manner, dzimis 1880. gada 12. oktobrī, miris 1939. gada 15. janvārī) bija somu žurnālists, politiķis. Bijis Eduskuntas deputāts, Somijas sociāldemokrātiskās partijas (SDP) priekšsēdētājs. Somijas pilsoņu kara laikā bijis Somijas tautas pilnvaroto padomes priekšsēdētājs. Vēlāk PSRS vadījis Somijas komunistisko partiju (SKP).
Dzīvesgājums
Kullervo Manners dzimis mācītāja ģimenē Kokemeki. Pēc universitātes absolvēšanas 1900. gadā strādāja par žurnālistu laikrakstā Porvo. 1905. gadā iestājās Somijas sociāldemokrātiskajā partijā. 1906. gadā Porvo izveidoja laikrakstu Työläinen ("darbaļaudis") un kļuva par tā galveno redaktoru. No 1910. līdz 1914. gadam un 1917. gadā bija Eduskuntas deputāts no Ūsimā vēlēšanu apgabala, pārstāvot sociāldemokrātisko partiju. Manners bija izcils orators.
Pēc tam, kad 1916. gada parlamenta vēlēšanās sociāldemokrāti ieguva vairākumu, 1917. gada pavasarī Kullervo Manners tika ievēlēts par Eduskuntas priekšsēdētāju. Pirms tam viņš jau bija kļuvis par SDP priekšsēdētāju, nomainot Mati Pāsivuori. Mannera vadībā 1917. gada jūlijā tika pieņemts likums, kas Somijas lielkņazistes iekšpolitiskos jautājumos par augstāko varas nesēju pasludināja Eduskuntu. Tas izraisīja Krievijas pagaidu valdības neapmierinātību, un parlaments tika atlaists. Kullervo Manners ar to nesamierinājās, un aicināja deputātus pulcēties 29. augustā, bet krievu žandarmi neielaida tos sēžu telpā. Lai gan vēlāk rudenī "Mannera Eduskunta" demonstratīvi sapulcējās, tika nolemts piedalīties jaunajās vēlēšanās. 1917. gada oktobra sākumā notika jaunas Eduskuntu vēlēšanās, kurās sociāldemokrāti palika mazākumā. Sociāldemokrāti ar to nespēja samierināties un paziņoja, ka "Mannera Eduskunta" arī turpmāk paliek vienīgā likumīgā. Kullervo Manners pārgāja no parlamentārās cīņas uz revolucionāro.
Sākoties Somijas pilsoņu karam, 1918. gada 28. janvārī Kullervo Manners tika iecelts par pašpasludinātās Somijas tautas pilnvaroto padomes priekšsēdētāju. 10. aprīlī Manners kļuva arī par Sarkanās gvardes virspavēlnieku, iegūstot diktotoriskas pilvaras. Viņam nebija bruņoto spēku vadīšanas pieredzes, un Sarkanie karu zaudēja. 1918. gada 25. aprīlī Manners un citi Tautas pilnvaroto padomes locekļi aizbēga uz Padomju Krieviju.
1918. gada augustā Kullervo Manners bija viens no Somijas komunistiskās partijas dibinātājiem. 1920. gadā viņš kļuva par SKP priekšsēdētāju, nomainot Irju Sirolu, un Kominternes izpildkomitejas locekli. Manners sacentās ar Oto Kūsinenu par partijas līniju un vadību. Sākotnēji viņš šajā iekšpartijas cīņā uzvarēja, bet 1930. gados situācija mainījās, kad Somijā aktivizējās antikomunistiskā Lapua kustība un līdz ar to tika kritizēta komunistu partijas vadība. 1934. gada maijā Manneru atstādināja no partijas vadības. Viņš vēl neilgi strādāja Kominternē, līdz viņu izslēdza no partijas un 1935. gada jūlijā arestēja. Manneram piesprieda 10 gadu cietumsodu, apsūdzot viņu "slepenā savienībā ar somu fašistiem". Kullervo Manners tika nosūtīts uz Uhtpečlag nometni Čibju ciemā (tagad Uhta) Komi republikā. Kullervo Manners mira 1939. gada 15. janvārī no tuberkulozes.
Oficiāli reabilitēts 1962. gadā.
Vaiņodes iela (Liepāja)
Vaiņodes iela ir iela Liepājā, kas atrodas Dienvidrietumu rajonā, Ezerkrasta un Vecliepājas apkaimēs. Vaiņodes iela sākas izejā pie pludmales, bet beidzas krustojumā ar Daugavas ielu un Reiņu meža ielu. Ielas garums ir ap un to pilnībā klāj asfaltbetons. Kustība pa Vaiņodes ielu notiek abos virzienos un caur to kursē 6. autobusa maršruts. Ielas apbūve sastāv no daudzdzīvokļu ēkām un savrupmājām.
Truskaveca
Truskaveca ir apgabala nozīmes kūrortpilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā, Karpatu piekalnēs, netālu no Drohobičas. Minerālūdens atradnes. Pie pilsētas speciālā ekonomiskā zona.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1469. gadā. Ietilpa Žečpospolitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā. Kā kūrortpilsēta sāka attīstīties no 1827. gada.
Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, Truskavecu ieņēma PSRS karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Truskavecu ieņēma vācieši. Pilsēta tika iekļauta Ģenerālgubernatūras sastāvā.
Pēc Otrā pasaules kara lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika padzīti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Pēc kara līdz 1991. gadam Truskaveca bija Ukrainas PSR sastāvā.
Argentīnas administratīvais iedalījums
Argentīnas adminstratīvo iedalījumu veido 23 provinces un 1 autonomā pilsēta, kas ir apvienotas 7 reģionos. Administratīvais iedalījums ir veidots saskaņā ar Argentīnas konstitūciju. Pašreizējais administratīvais iedalījums pastāv kopš 1990. gada. Visas provinces sīkāk ir iedalītas 378 departamentos. Pēc platības lielākā province ir Buenosairesas province (307 571 km²), bet mazākā — Tjerra del Fuego province (21 263 km²). Savukārt pēc iedzīvotāju skaita vislielākā province ir Buenosairesas province (15 625 084 iedzīvotāji), bet mazākā — Tjerra del Fuego province (127 205 iedzīvotāji).
Intelsat 34
Intelsat 34 (IS-34) ir Luksemburgā bāzēta uzņēmuma Intelsat sakaru pavadonis, kas paredzēts sakaru nodrošināšanai Amerikā un Eiropā. Ģeostacionārā orbītā palaists 2015. gada augustā.
Pavadoni izgatavojis ASV uzņēmums SSL. Tam uzstādīti 24 C joslas un 24 Ku joslas raidītāji. Intelsat 34 tika gatavots, lai aizvietotu Intelsat 27, kurš zaudēts 2013. gadā nesējraķetes avārijā.
Intelsat 34 tika palaists 20:34 UTC no Gviānas kosmiskā centra ar nesējraķeti Ariane 5ECA kopā ar Eiropas sakaru pavadoni Eutelsat 8 West B.
Intelsat 34 izvietots ģeostacionārajā orbītā punktā 55,5° rietumu (304,5° austrumu) garuma. Tas aizvietoja resursus iztērējušos pavadoņus Galaxy 11 un Intelsat 805.
Vaidelotes iela (Jūrmala)
Vaidelotes iela ir iela Jūrmalā, Lielupes apkaimē. Vaidelotes iela sākas krustojumā ar Bulduru prospektu un beidzas krustojumā ar Meža prospektu. Kopējais ielas garums ir 120 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Vaidelotes ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Tikpat kā stāvoklī
"Tikpat kā stāvoklī" (en) ir 2009. gada ASV romantiska komēdija, kuras režisore ir Lara Šapiro. Galvenās lomas filmā atveido Lindsija Loena, Lūks Kirbijs, Bridžita Mendlere, Kriss Parnels, Šerila Hainsa un Kevins Kovaiss. Filmas pirmizrāde notika.
Jauna sieviete izliekas, ka ir stāvoklī, lai viņu neatlaistu no darba.
Lubgaņi
Lubgaņi ir ciems Ezernieku pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 293 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Plataču ezers, Stībreiša ezers , Samaneits , Dubuleits.
Abhāzijas un Dienvidosetijas tiesiskais statuss
Abhāzijas un Dienvidosetijas starptautiskā atzīšana notiek kopš 2008. gada 28. augusta, kad Krievijas Federācija kā 1. valsts atzina Abhāzijas un Dienvidosetijas neatkarību no Gruzijas. Abhāzijas neatkarību ir atzinušas tikai 10 ANO valstis, 3 ANO neietilpstošās valstis, kā arī 3 autonomijas, bet Dienvidosetijas neatkarību ir atzinušas tikai 9 ANO valstis, 3 ANO neietilpstošās valstis, kā arī 3 autonomijas. Pārējās valstis šīs teritorijas uzskata par Gruzijas neatņemamu sastāvdaļu. Savukārt, Gruzija neatzīst Abhāzijas un Dienvidosetijas neatkarību, jo uzskata, ka abas neatzītās teritorijas ir Krievijas okupēta teritorija. Abhāzija un Dienvidosetija atzīst viena otras neatkarību.
Balduīns I
Balduīns I (fr); dzimis 1058. gadā, miris ) bija Flandrijas izcelsmes krusta karotājs, Pirmā krusta kara līdera Gotfrīda de Bujona brālis. No 1100. līdz 1118. gadam bija Jeruzalemes karalis, valdīšanas laikā nostiprināja valsti un tās robežas, nodrošinot turpmāko 200 gadu krustnešu valdīšanu Palestīnā un Sīrijā.
Kals Pītersens
Kalvins Luiss Pītersens (en, dzimis ) ir ASV hokejists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Pašlaik (2023) spēlē NHL kluba Filadelfijas "Flyers" sastāvā. No 2018. gada līdz 2023. gadam Pītersens pārstāvēja NHL komandu Losandželosas "Kings". 2013. gada NHL draftā Pītersenu ar kopējo 129. numuru piektajā kārtā izvēlējās Bufalo "Sabres".
Losandželosas "Kings" sastāvā debitējis NHL. 2023. gada 6. jūnijā Kings aizmainīja Pītersenu uz Filadelfijas Flyers trīs komandu maiņas darījuma ietvaros, kurā piedalījās arī Kolumbusas Blue Jackets komanda.
Disepšenailenda
Disepšenailenda (en) vai Bāze B (Base B) ir bijusī britu polārstacija Antarktīdā. Izvietota Disepšenas salā Dienvidšetlendas salu arhipelāgā un bija pirmā pastāvīgi apdzīvotā cilvēku apmetne Antarktikā.
1944. gada 3. februārī britu militārās operācijas “Tabarin” ietvaros bijušās norvēģu kompānijas Hvalfangerselskabet Hektor A/S vaļu mednieku stacijas ēkās tika izveidota militārā atbalsta bāze. Pēc kara beigām bāze tika nodota Folklenda Salu Teritoriju dienesta (tagadējais Britu Antarktiskais dienests) pārziņā un tajā tika organizētas zinātnisko pētījumu programmas. Galvenās pētījumu jomas bija ģeoloģija un meteoroloģija. Pie stacijas tika izbūvēts lidlauks un tā tika izmantota kā atbalsta punkts aviācijas operācijām reģionā.
Pēc 1967. gada 5. decembra vulkāna izvirduma stacija tika evakuēta. 1968. gada 4. decembrī personāls atgriezās stacijā, bet 1969. gada 21. februārī pēc atkārtota izvirduma stacija atkal tika evakuēta, bet 23. februārī tā tika pamesta. No 1990. līdz 1992. gadam Britu Antarktiskais dienests stacijas teritorijā veica uzkopšanas darbus un 1995. gada 19. maijā britu polārstacijai un norvēģu vaļu mednieku bāzei tika piešķirts aizsargājama vēstures pieminekļa Nr. 71 statuss.
Igaunijas iekļaušana PSRS
Marionešu valdības veidošana
Jiri Uluotsa valdība iesniedza atlūgumu 17. jūnijā, taču turpināja darbu līdz jaunas valdības izveidošanai. Petss uzdeva ģenerālim Laidoneram izveidot jaunu valdību, kas nenotika padomu pretestības dēļ. 19. jūnijā 8.00 ar vilcienu Tallinā ieradās PSRS emisārs, Ļeņingradas kompartijas vadītājs un Politibiroja loceklis Ždanovs. Tiekoties ar Prezidentu Petsu, Ždanovs informēja, ka tiks izveidota padomju specdienestu aģenta un avangarda rakstnieka Varesa-Barbarusa vadīta valdība. Prezidenta ieteiktie ministru kandidāti tika noraidīti.
Vienlaikus Ždanovs lika PSRS vēstniecības tirdzniecības padomniekam Bočkarjovam sarīkot „tautas demonstrācijas”, kas aicinātu uz varas maiņu.
21. jūnija demonstrācija
21. jūnija 10.00 sākās mītiņš Tallinas Brīvības laukumā. Šīs dienas notikumi Igaunijas PSR tika saukti par Jūnija revolūciju, mūsdienu Igaunijā par Jūnija apvērsumu. Mītiņā piedalījās 4-5000 cilvēki, no kuriem daudzi bija civilā ģērbti cilvēki no padomju kara bāzēm. Demonstrantus apsargāja padomju bruņumašīnas un kareivji. Pēc uzrunām un Internacionāles nodziedāšanas demonstranti devās uz Toompea vecpilsētas rajonu, kur atradās Prezidenta pils Kadriorgs. Petss un Laidoners no pils balkona uzrunāja demonstrantus, kas pieprasīja jaunu valdību, politieslodzīto atbrīvošanu un brīvas arodbiedrības. Daļa demonstrantu padomju kopā ar padomju militārpersonām devās uz Centrālcietumu, kur 15.00 tika atbrīvoti 27 politieslodzītie. Demonstranti ieņēma arī Domkalna pili, valdības laikraksta tipogrāfiju un radio raidstaciju. 18.00 vakarā no Garā Hermaņa torņa tika novilkts Igaunijas valsts karogs un uzvilkts sarkanais. 22.15 pa radio tika paziņots par Varesa valdības izveidošanu. Valdības manifesta teksts iepriekš tika saskaņots ar padomju vēstniecību.
Turpmāk, līdz savam arestam 30. jūlijā Petss atradās faktiskā mājas arestā Kadriorgā, taču turpināja parakstīt gandrīz 200 okupācijas marionešu valdības sagatavotos likumus. 22. jūnijā ar Prezidenta pavēli Johans Laidoners tika atbrīvots no armijas virspavēlnieka amata un demobilizēts.
Varesa valdība
Sākotnēji valdība izveidojās šādā sastāvā.
24. jūnijā Varess uzstājās ar radio runu. „Mēs esam uzvarējuši. Mēs zinām, ka kopš dažām dienām mēs veidojam vēsturi. Mēs esam krievu revolūcijas bērni. Vēsture ir ierādījusi mūsu vietu starp citām tautām blakus mums draudzīgai Padomju Savienībai.”
24. jūnijā Tallinā notiekošā strādnieku sapulcē jaunais Ārlietu ministrs Andresens noliedz, ka varu Igaunijā pārņēmusi Sarkanā armija, vai ka varu turpmāk kontrolēs krievu un ebreju izcelsmes iedzīvotāji. Valdība neplānojot ieviest padomju iekārtu, tas esot atkarīgs no šķiru cīņas tālākās attīstības.
Varesa valdība 28. jūnijā pieņem lēmumu par Igaunijas-Latvijas 1923. gada 1. novembra militārās savienības līguma un 1934. gada 17. februāra savienības līgumu anulēšanu, jo tie esot pretrunā ar PSRS noslēgto Savstarpējās palīdzības paktu. Armijas komandieris Jonsons izteicās, ka šie līgumi vairs nav vajadzīgi, jo visas garantijas Igaunijas drošībai tagad sniedz lielais austrumu kaimiņš. 28. jūnijā arī tiek izbeigta līdz šim vienīgās legālās partijas Tēvijas savienības, Igaunijas aizsargu organizācijas Kaitseliit un jaunatnes organizācijas darbība. 4. jūlijā tiek izdots rīkojums par politisko vadītāju „poļitruku” institūcijas ieviešanu armijā.
Sebastians Predls
Sebastians Predls (de, dzimis ) ir austriešu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2021) Predls pārstāv Itālijas Serie A komandu Udinese Calcio un Austrijas futbola izlasi.
Igaunijas iekļaušana PSRS
Varesa valdība
5. jūlijā atcelts 1918. gada rīkojums par Komunistiskās partijas aizliegšanu. Sāk iznākt laikraksts Kommunist. Jūlija sākumā Izglītības ministrija sāk strādāt pie tā, lai visās igauņu skolās sāktu mācīt krievu valodu.
Sebastians Predls
Austrijas futbola izlases sastāvā Predls ir spēlējis 2008. un 2016. gada Eiropas čempionātā.
Igaunijas iekļaušana PSRS
Nebrīvās vēlēšanas
Ždanovs Tallinu atstāja 25. jūnijā, taču atkal atgriezās 2. jūlijā, lai pārraudzītu vēlēšanu rīkošanu. Prezidents Petss piedalījās Varesa valdības sēdē tikai vienu reizi, 5. jūlijā, kad parakstīja rīkojumu par parlamenta apakšpalātas ārkārtas vēlēšanām un augšpalātas atlaišanu. 5. jūlijā tika paziņots, ka 14. un 15. jūlijā, pārkāpjot 1937. gada Konstitūciju un Vēlēšanu likumu, notiks parlamenta apakšpalātas vēlēšanas.
Lai traucētu opozīcijai, likumā paredzētās 35 dienas kandidātu izvirzīšanai tika saīsinātas uz 3. Neatkarīgi no padomju kontroles izdevās izveidot vēl vienu sarakstu ar 78 kandidātiem uz 80 parlamenta vietām. Tā atbalstam dažās dienās tika savākti 6000 paraksti. Pārsteigta par šādu pavērsienu, Varesa valdība 9. jūlijā pieņēma lēmumu vēlēšanu sarakstos neiekļaut nevienu Darbaļaužu sarakstam opozīcijā esošu kandidātu. Vienīgais atļautais opozīcijas pārstāvis palika zemnieks no Rāsiku, Jiri Rajurs-Līvaks (Jüri-Rajur Liivak), kuram izdevās izvairīties no aresta pirms vēlēšanām. Viņu arestēja pēc tām, taču 1955. gadā reabilitēja un viņš nodzīvoja līdz 2000. gadam.
Vēlēšanas notika 14. un 15. jūlijā. Vienīgais oficiāli atļautais bija Igaunijas Darbaļaužu līgas saraksts, kas 6. jūlijā publicēja savu priekšvēlēšanu programmu. Tajā bija daudz solījumu strādniekiem un zemniekiem, taču nekas par padomju varu vai pievienošanos PSRS. Padomju organizētais Darbaļaužu līgas saraksta vēlēšanu manifesta teksts tika sagatavots PSRS vēstniecībā un saskaņots ar Maskavu.
Vēlēšanu rezultāti tika paziņoti 18. jūlijā. Uz zināmu rezultātu viltošanu norāda kaut vai tas, ka Londonas laikrakstos vēlēšanu rezultāti tika nodrukāti pirms to paziņošanas Igaunijā. Tajās esot piedalījušies 84,1% no balsstiesīgajiem vēlētājiem un 92,8% esot nobalsojuši par Darbaļaužu līgas sarakstu. Vācu okupācijas laikā, 1942. gada maijā igauņi izpētīja saglabājušos vēlēšanu dokumentus un neatrada pierādījumus apjomīgiem vēlēšanu viltojumiem. Rezultāts tika panākts ar masīvu propagandas kampaņu, iebiedēšanu un vēlēšanu programmu, kas solīja visu visiem. Vēlēšanu dienā laikraksts Rahva Hääl rakstīja, ka tikai tautas ienaidnieki paliek mājās vēlēšanu dienā.
21. jūlijā jaunievēlētā Igaunijas parlamenta apakšpalāta savā pirmajā sēdē pieņēma lēmumu par padomju varas nodibināšanu un Igaunijas PSR izveidošanu. 22. jūlijā no amata tika atbrīvot Petss, Prezidenta pienākumu uzņēmās Varess, kurš saglabāja arī premjerminstra amatu un tika pieņemta deklarācija par Igaunijas PSR iestāšanos PSRS. 23. jūlijā parlaments pieņēma lēmumu par banku un lielo rūpniecības uzņēmumu nacionalizāciju. Izveidoja komisiju jaunas konstitūcijas izstrādāšanai. Varesa valdība nolika pilnvaras, taču parlaments tai izteica uzticību un tā turpināja darbu līdz Igaunijas pārvaldes sistēmas pilnīgai pārveidošanai pēc PSRS republikas modeļa.
Tika izveidota komisija 21 cilvēka sastāvā, kam jādodas uz Maskavu lūgt Igaunijas PSR uzņemšanu PSRS. 1940. gada 6. augustā PSRS Augstākā Padome savā 7. sesijā pieņēma lēmumu par Igaunijas PSR uzņemšanu PSRS.
Jau 3. augustā Igaunijas valdība pieņem lēmumu par pāreju uz Maskavas laiku pusnaktī no 5. uz 6. augustu.
Kā pirmos Igaunijas PSR uzdevumus Varess augusta sākumā minēja Narvas HES būvi, kanāla izveidi starp Peipusa ezeru un Pērnavas līci, Narvas tekstilfabrikā strādājošo skaita palielināšanu no 2000 uz 12 000 strādnieku, kā arī zemes reformas veikšanu.
Sarkanais terors
Petss ar ģimeni tika arestēts 30. jūlijā un deportēts uz Baškīriju. Armijas komandieris Laidoners tika deportēts uz Krieviju jau jūlija vidū, vēl pirms Igaunijas pievienošanas PSRS.
6. augustā, lai samazinātu trimdas valdības veidošanas iespēju, pieņemts likums par valsts nodevējiem, kas attiecās uz valsts ierēdņiem (pamatā diplomātiem) kuri nav atgriezušies Igaunijā. Tie uzskatāmi par nodevējiem, sodāmi ar nāvi un viņu īpašumi konfiscējami. Viņu Igaunijā palikušās ģimenes tiek arestētas uz vienu gadu un viņu īpašumi konfiscējami.
1940. gada otrajā pusgadā tika arestēti vismaz 1082 cilvēki. Bojā gāja 10 brīvās Igaunijas premjerministri, 68 pēdējā parlamenta deputāti, no kuriem 36 tika nošauti. Tikai vienam premjerministram un 28 pēdējā parlamenta deputātiem kara beigās izdevās aizbēgt uz rietumiem.
Tukuma iela (Liepāja)
Tukuma iela ir iela Liepājā, kas atrodas Dienvidrietumu rajonā un Vecliepājas apkaimē. Tukuma iela sākas krustojumā ar Klaipēdas ielu, bet beidzas krustojumā ar Ganību ielu. Ielas garums ir ap 675 m un to pilnībā klāj asfaltbetons. Kustība pa Tukuma ielu norit abos virzienos un caur to kursē 1. tramvajs. Ielas apbūve sastāv no savrupmājām.
Amatciems
Amatciems ir ciems Cēsu novada Drabešu pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā.
Luidži Di Bjadžo
Luidži Di Bjadžo (it, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.
Savu karjeru sācis Lazio vienībā, kur gan viņš nospēlēja tikai vienu spēli Serie A čempionātā. Vēlāk spēlējis Itālijas zemāko līgu klubos Monza un Foggia. 1995. gadā pievienojies AS Roma komandai, kur viņš pavadīja piecas sezonas. Vēlāk četrus gadus spēlējis Inter Milan komandā, bet vēlāk Brescia komandā. Savu karjeru noslēdzis 2007. gadā Ascoli komandā.
Būšnieki
Būšnieki ir ciems Ventspils novada Tārgales pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā 17 km no pagasta centra Tārgales, 13 km no novada centra Ventspils un 187,6 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļu P77 (Ventspils—Dundaga) un P124 (Ventspils—Kolka), pie Klāņu-Būšnieku kanāla ietekas Būšnieku ezerā.
Luidži Di Bjadžo
Itālijas futbola izlases sastāvā nospēlējis 31 maču un guvis 2 vārtus. Piedalījies 1998. un 2002. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2000. gada Eiropas čempionātā.
Pēc spēlētāja karjeras beigām strādājis par Itālijas U20 un U21 izlases galveno treneri. 2018. gada februārī viņš tika apstiprināts par Itālijas izlases pagaidu treneri. Vadījis izlasi divās pārbaudes spēlēs, līdz viņu nomainīja Roberto Mančīni.
Jukija Araširo
Jukija Araširo (ja; dzimis Išigaki) ir Japānas šosejas riteņbraucējs, šobrīd pārstāv UCI ProTeam komandu . Lielāko dalu karjeras pavadījis Eiropas komandās, galvenokārt braucot ar mērķi palīdzēt komandas līderiem. J. Araširo startējis arī treka riteņbraukšanas sacensībās, bez ievērojamiem panākumiem.
Karjera
2005. gadā viņš kļuva par Japānas U23 čempionu individuālajā un grupas braucienā. Japānas čempionātā grupas braucienā Araširo uzvarējis divreiz — 2007. un 2013. gadā. Izcīnījis arī divas medaļas Āzijas čempionātā grupas braucienā — 2011. gadā Taizemē kļuva par čempionu, bet 2016. gadā Japānā izcīnīta sudraba medaļa.