cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Roshen
Vēsture
2013. gada jūlijā Roshen bija iesaistīta tā saucamajā "Šokolādes karā" starp Ukrainu un Krieviju. Krievija bija centusies Ukrainu iesaistīt NVS Muitas savienībā, bet Ukrainas prezidentam Viktoram Janukovičam bija pasliktinājušās attiecības ar Krievijas prezidentu Vladimiru Putinu. Kad Ukraina sāka sarunas par asociācijas līgumu ar Eiropas Savienību, Krievija nolēma parādīt problēmas, ar kurām Ukraina saskarsies, ja neiekļausies Muitas savienībā. 11. jūlijā Krievijas patērētāju tiesību uzraudzības dienests Rospotrebnadzor paziņoja par pretenzijām pret Roshen konfekšu kvalitāti. Iespējams, šis uzņēmums tika izvēlēts par grēkāzi, jo Roshen kontrolēja rietumnieciski noskaņotais Augstākās Radas deputāts Petro Porošenko, kā arī ukraiņi uzskatīja Roshen par simbolisku valsts vizītkarti. 29. jūlijā Krievija aizliedza Roshen produkcijas importu, motivējot to ar it kā produkcijā atrasto kancerogēno benzpirēnu. Citas NVS valstis arī veica Roshen produkcijas pārbaudes, bet tās nekā neatļauta neatklāja. Sakarā ar eksporta kritumu 2014. gada februārī Mariupoles konditorejas fabrika pārtrauca ražošanu.
Pēc Eiromaidana notikumiem un Krimas aneksijas krasi pasliktinājās Ukrainas un Krievijas attiecības. 2014. gada 14. martā tiesa Maskavā pēc Krievijas holdinga uzņēmuma Ob'jedinjonnyje konditery ierosināja krimināllietu pret Roshen meitas uzņēmumu Krievijā, uzliekot arestu uz tā naudas līdzekļiem. Bez tam uzņēmumu sāka pārbaudīt Federālais nodokļu dienests, Federālais muitas dienests, Valsts darba inspekcija, Federālais ekoloģiskās, tehnoloģiskās un atomuzraudzības dienests, kā arī Federālais antomonopola dienests. Līdz ar to Roshen darbība Krievijā tika paralizēta. 19. martā Krievijas policija ieņēma Ļipeckas konditorejas fabriku. Februārī tika pārtraukta ražošana Mariupoles konditorejas fabrikā, un maijā nolemts likvidēt meitas uzņēmumu ZAT Mariupol'ska konditets'ka fabrika.
Netu (futbolists)
Norbertu Murara Netu (pt, dzimis ) ir Brazīlijas futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, bijis Brazīlijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Netu pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu AFC Bournemouth.
Savu karjeru iesācis Brazīlijas komandā Kuritibas "Atletico Paranaense" un vēlāk spēlējis Itālijas komandā Fiorentina. 2015. gadā pievienojies Juventus, kur viņš divās sezonās divas reizes kļuva par Itālijas A sērijas uzvarētāju, esot otrajam vārtsargam aiz Džanluidži Bufona. Esot pamatvārtsargam, ieguvis divus Itālijas kausus. Vēlāk bijis Spānijas kluba Valencia pamatvārtsargs un Barcelona rezerves vārtsargs. 2022. gadā pievienojies Anglijas Premjerlīgas komandai AFC Bournemouth.
Sasniegumi
Juventus
Valencia
Barcelona
Brazīlija
Rindām auga ozoliņi
Rindām auga ozoliņi ir latviešu tautasdziesma Jurjānu Andreja apdarē, kas pirmo reizi atskaņota Sestajos latvju vispārējos dziesmu svētkos 1926. gadā.
Tautasdziesmas harmonizējums jauktajam korim sacerēts 1914. gadā. Autors tajā jau konsekventi turējies diatonisma robežās, un, kaut pati melodija nav no krāšņākām, atsevišķi etnogrāfiskie paņēmieni, piemēram, viscaur izturētie ērģeļpunkti vidus balsis, darbam piešķir diezgan dzīvu un reizē īpatnu arhaisku noskaņu.
Ilūkstes novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Ilūkstes novada pašvaldības vadītāji. Ilūkstes novads tika izveidots 2003. gada 21. oktobrī ar Ministru Kabineta lēmumu. 2003. gadā Ilūkstes novadu veidoja Ilūkstes pilsēta, Bebrenes, Pilskalnes un Šēderes pagasti, savukārt 2008. gadā novadam tika pievienota Subates pilsēta ar lauku teritoriju, Eglaines un Dvietes pagasti.
Hosē Iskjerdo
Hosē Iskjerdo (en; dzimis ) ir Kolumbijas futbolists, pussargs, Kolumbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2017. gada spēlē Anglijas Premjerlīgas kluba Brighton & Hove Albion F.C. sastāvā.
Sasniegumi
Club Brugge
Ārciems
Ārciems ir ciems Pāles pagastā, Limbažu novadā. Atrodas 103 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Ārciema parks, Ārciema dzirnavu ezers.
Vēsture
Apdzīvotā vieta veidojusies ap Ārciema muižas centru Umurgas draudzes novadā. Muižas vāciskais nosaukums cēlies no lībiešu valodas, bet Ārciema vietvārds veidojies, latviskojot lībiešu vārdu kull ("ciems"). 15. un 16. gadsimt dokumentos Ārciema muižas nosaukums rakstīts kā Arculle, Erkell, Erzkuell. Zviedru Vidzemes laikā 1630. gadā tā pieminēta kā patstāvīgs zemes īpašums, kura īpašnieki bijuši Tīzenhauzeni, no 1740. gada tā piederēja Mengdenu dzimtai, no 1828. gada Mellīnu dzimtai. 1911. gadā vairākus kilometrus uz ziemeļiem no muižas centra atklāja šaursliežu dzelzceļa līnijas Ainaži—Valmiera—Smiltene vilcienu izmaiņas punktu Erkull, ko 1919. gadā pārdēvēja par Ārciemu. 1920. gada zemes reformas laikā muižu atsavināja tās pēdējam īpašniekam Berndam Mellīnam un muižas zemi 1814 ha kopplatībā sadalīja 101 vienībā.
1939. gada vasarā pēc Dikļu dziesmu svētkiem Valsts prezidents Kārlis Ulmanis apmeklēja Ārciema dzirnavas, kas tolaik piederēja ādu lieltirgotājam Čakaram, kurš ēkās bija ierīkojis liestu un koka tupeļu zoļu fabriku. 1977. gadā vilcienu kustību caur Ārciema staciju pārtrauca.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Muižas parks
Ārciema parks stādīts laika posmā starp 1902. un 1914. gadu. Tas ir ainavu parks dzirnavezera krastā – 8,1ha liels, ar 21 vietējo un 37 svešzemju koku un krūmu sugām. Savdabīgākās ir pelēkais valrieksts, Sibīrijas baltegle, Tatārijas kļava, parastais etiķkoks, sarkanais plūškoks u. c. Parka reljefs ir līdzens, viegli nolaidens pret ezeru. Stādījumu pamatā daudz liepu, kā arī ozols, kļava, vīksna un osis. Parkā ir dižozols (apkārtmērs 6,7 m) un veca, efektīva izskata Kanādas egle, kas iestādīta viena pati paaugstinātā vietā. Padomju okupācijas laikā galvenā laucē bija sporta laukums un tur notika arī zaļumballes. No muižas ēkām saglabājusies 19.gadsimtā celtā klēts.
Parkā atrodas 1930. gados celtais tautas nams, kas pēc Otrā pasaules kara izmantots kā kolhoza kantoris, pasts un kultūras nams.
Sergejs Seņins
Sergejs Seņins (dzimis ) ir bijušais Latvijas hokejists, malējais uzbrucējs. Latvijas hokeja izlases rindās spēlējis 2002. gada Olimpiskajās spēlēs, kā arī vairākos Pasaules čempionātos.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Seņins sāka 1990.—91. gada sezonā, kad aizvadīja divas spēles PSRS čempionātā Rīgas "Dinamo" sastāvā. Nākamajās sezonās uzbrucējs spēlēja Starptautiskās hokeja līgas kluba Rīgas "Pārdaugava" sastāvā.
Dūķi
Dūķi ir ciems Smiltenes novada Drustu pagastā. Apdzīvotā vieta atrodas pagasta dienvidaustrumu daļā, Dūķa ezera krastā, pie autoceļa P29.
2016. gada laikapstākļi Latvijā
Šajā rakstā ir apkopoti '''2016. gada laikapstākļi Latvijā. 2016. gada vidējā gaisa temperatūra bija +7,1 °C, kas ir par 1,5 °C virs klimatiskās references perioda vidējās gaisa temperatūras, kļūstot par 11. siltāko gadu ilggadīgo datu rindā un 6. siltāko gadu 21. gadsimtā. Piemēram, 2014. gada vidējā gaisa temperatūra bija +7,4 °C, bet 2015.gada vidējā gaisa temperatūra Latvijā sasniedza +7,8 °C un bija augstākā kopš meteoroloģisko novērojumu sākuma 1923.gadā. Gada vidējās gaisa temperatūras norma jeb ilggadējais vidējais rādītājs ir +5,9 grādi. Pēdējais vēsais gads bija 2010.gads - tā vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija +5,6 grādi. Nokrišņu summa Latvijā vidēji 2016.gadā sasniegusi aptuveni 740 milimetru, kas ir vairāk par normu (667 milimetri) un krietni vairāk nekā 2015. gadā (600 milimetru). 2014. gadā nokrišņu daudzums Latvijā vidēji bija 725 milimetri. Starp pēdējiem gadiem mitrākais bijis 2010. gads (855 milimetri), sausākais - 2006. gads (530 milimetru). 2016. gada pavasaris bija viens no siltākajiem novērojumu vēsturē, vasaras vidējā gaisa temperatūra bija tuvu normai, savukārt rudens bija vēsākais kopš 2010. gada. Zemākā gaisa temperatūra bija -30,9 °C 8. janvārī Ainažos, savukārt augstākā gaisa temperatūra reģistrēta 25. jūnijā Jelgavā: +32,8 °C.
Gada raksturojums pa mēnešiem
Ar vidējo gaisa temperatūru -7,1°C '''2016. gada janvāris''' ir par 3,9°C aukstāks par ilggadīgo normu. 2016. gada janvāris ilggadīgajā gada pirmo mēnešu datu rindā ir ierindojies aukstāko 23. vietā. Janvāris Latvijā iesākas ar stabilu salu un ziemas apstākļiem. Kopumā bija 25 dienas ar vidējo gaisa temperatūru zemāku par 0°C un 11 dienas ar vidējo temperatūru zemāku par -10°C. Turklāt 8. janvārī Rūjienas novērojumu stacijā tika uzstādīts arī jauns minimālais temperatūras rekords: -30,6°C. Janvāra trešās dekādes izskaņā, Latvijā ieplūstot siltāka gaisa masām, vairākās novērojumu stacijās tika pārspēti 28. janvāra maksimālās temperatūras rekordi. Kopumā mēnesis bija salīdzinoši saulains, jo saules spīdēšanas ilgums bija 53,7 % augstāks par normu. Kopējais nokrišņu daudzums janvārī vidēji bija 52,1 mm, kas ir par 4% vairāk par ilggadīgo normu. Pēc nokrišņu teritoriālā sadalījuma, vairāk nokrišņu bija valsts austrumu daļā un Kurzemes ziemeļrietumu piekrastē. Mēneša izskaņā sniegu nomainīja slapjš sniegs un lietus. Janvārī sniega sega tika konstatēta visās novērojumu stacijās. Visbiezākā sniega sega 51 cm - tika novērota mēneša otrajā dekādē Vičakos, Ventspils novadā.Intensīva un ilgstoša snigšana sākās mēneša pirmajā dekādē, kad virs akvatorijas veidojas gubu-lietus mākoņi, ko veicināja vēji no Baltijas jūras puses un auksta gaisa masas ieplūde. Vienmērīga sniega sega turpināja veidoties līdz pat 28. janvārim. Visintensīvākā puteņošana novērota Salacgrīvā un Kolkā. Mēneša izskaņā, gaisa temperatūrai paaugstinoties, sniegs bija nokusis gandrīz visā valstī. Vidējais vēja ātrums janvārī bija pārsvarā lēns: 4,1 m/s, kas ir par 1,1 m/s mazāks par normu. Janvāra trešajā dekādē Latvijas teritoriju šķērsoja vairāki cikloni, kas daudzviet sasniedza arī vētras spēku. Līdz ar brāzmainajiem rietumu puses vējiem, 28. janvārī maksimālās vēja brāzmas tika novērotas Daugavgrīvā un Liepājas ostā 25 m/s. Kopumā visās novērojumu stacijās mēneša gaitā tika fiksēta migla. Visvairāk dienas ar miglu bija Rucavā, kur tā tika novērota 5 dienas. Sarma bijusi Kurzemes dienvidrietumu piekrastē, valsts centrālajā daļā. Visvairāk dienu ar apledojumu bijis valsts centrālajā daļā, kur tas novērotas 2 dienas. Apledojums bijis arī Ziemeļvidzemes piekrastē un valsts austrumu, dienvidaustrumu daļā.
Tucker Sno-Cat
Tucker Sno-Cat ir ar kāpurķēdēm aprīkots visurgājējs transportlīdzeklis, kas paredzēts ekspluatācijai sniega apstākļos šķēršļotā apvidū. Ražo Amerikas Savienoto Valstu kompānija Tucker Sno-Cat Corporation Medfordā, Oregonas pavalstī. No citiem līdzīga tipa sniega visurgājējiem atšķiras ar četrām neatkarīgām kāpurķēžu moduļu piekarēm. Tiek izmantoti transportam, sniega blietēšanai, sniega novākšanai, slēpošanas trašu ierīkošanai, glābšanas darbos u.c. Plaši izmantoti izpētes darbos Arktikā un Antarktikā.
2016. gada laikapstākļi Latvijā
Gada raksturojums pa mēnešiem
Ar vidējo gaisa temperatūru +1,1°C '''2016. gada februāris''' ir par 4,8°C siltāks par ilggadīgo normu. Kopumā februāris bijis silts un nokrišņiem bagāts mēnesis, 5 no mēneša 29 dienām Latvijā bija uzstadīti vairāki siltuma rekordi. Sevišķi rekordiem bagāta diena bijusi 10. februāris, kad 11 novērojumu stacijās bija uzstadīti maksimālās gaisa temperatūras rekordi (to skaitā Ventspils, Pāvilosta, Liepāja, Stende, Dobele, Bauska, Rīga, Skulte, Ainaži un Rūjiena). Februāra 1. dekāde kļuva par 4. siltāko Latvijas novērojumu vēsturē. Vidēja gaisa temperatūra kopumā Latvijā februāra 1. dekādē bija +2,5°C, kas ir par 6,5°C virs normas. Saules spīdēšanas ilgums bija par 17% virs normas, bet vidējais vēja ātrums bija par 0,8 m/s mazāks par normu. Arī februāra 2. dekāde un 3. dekāde bija siltāks par normu un nokrišņu daudzums bijis krietni virs normas. Kopumā februāris Latvijā bijis nokrišņiem bagāts mēnesis, vidējais nokrišņu daudzums valstī ir 66 mm, kas ir lielāks par ilggadīgo normu (175% no normas). Nokrišņu norma februārī ir aptuveni 37 mm. Vismazāk nokrišņu februārī bija Kuldīgā, kur ir tikai 12 mm nokrišņu, savukārt vislielākais nokrišņu daudzums fiksēts Salacgrīvā: 187 mm. Rīgā februārī bija 47 mm nokrišņu. Biežāk februārī pūta brāzmaini vēji, visstiprākais vējš Latvijā fiksēts 2. februārī Liepājā (23 m/s).
Ar vidējo gaisa temperatūru +1,1°C '''2016. gada marts''' ir par 1,3°C virs ilggadīgo normas. Kopumā Latvijā marts bijis siltāks un sausāks par normu. Marta 1. dekāde bija kopumā siltāks par normu, vairāk nokrišņu 1. dekādē bija Vidzemē un Latgalē, sausākais laiks bija valsts centrālajos rajonos un Kurzemē. Vēji 1. dekādē bija mierīgi (vējš ne pūta ātrak par 12 m/s). Marta 2. dekāde gaisa temperatūra jau bijusi tuvu normai, bet vietām Vidzemē pat zem normas. Nokrišņu daudzums bijis liels Latgalē un vietām Vidzemē, mazāk nokrišņu 2. dekādē bija valsts centrālajā daļā (tostarp Rīgā). Vējš 2. dekādē kļūva nedaudz stiprāks, visspēcīgak vējš pūta 18. martā Ventspilī un Rīgas ziemeļu daļā (Daugavgrīvā), kad vēja brāzmas sasniedza 21 m/s. Marta 3. dekāde Latvijā bija kopumā silta, visvēsāks bija Latgalē. Marta nogalē vietām Latvijā bija pārspēti siltuma rekordi. 29. martā bija uzstadīti siltuma rekordi 3 novērojumu stacijās (Ventspils, Skultes un Ainažu novērojumu stacijās), kad daudzviet gaisa temperatūra paaugstinājās virs +10 grādiem. Savukārt 30. martā Rīgā un vietām Zemgalē fiksēts pērkona negaiss, kas kļuva par pirmo negaisu 2016. gadā. Kopumā marts sausāks par normu, vidējais nokrišņu daudzums sasniedza gandrīz 26 mm (mēneša norma 40,6 mm).
Ar vidējo gaisa temperatūru +13,7°C '''2016. gada maijs''' ir par 2,3°C virs ilggadīgo normas. Maija mēnesī laika apstākļi bija diezgan kontrastaini. Mēneša 1. dekāde bija sausa un silta, vidēja gaisa temperatūra Latvijā vidēji bija 3,4°C virs normas, Rūjienā pat 4,5°C. Dekādes beigās tika pārspēti arī divi diennakts maksimālās temperatūras rekordi. Nokrišņi bija tikai valsts austrumu daļā, bet lielākoties nolija tikai 15-20% no dekādes normas, izņemot Lubānu, kurā nolija 50% no dekādes normas. Maija 2. dekāde pretstatā pirmājai bija vēsāka mitrāka. Vidējā diennakts gaisa temperatūra Latvijā bija 0,1°C virs normas, atsevišķās stacijās novirzes bija no -0,8°C līdz +0,8°C. Dekādes otrājā daļā Rēzeknē tika pārspēts arī diennakts minimālās gaisa temperatūras rekords. Ja valsts austrumu daļā nokrišņu bija apmēram tikpat cik pirmājā dekādē, tad rietumu daļā nokrišņu daudzums bija līdz pat 485% no dekādes normas. 3. dekāde bija līdzīga pirmājai. Diennakts vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija 3,6°C virs normas, bet Ventspilī pat 5°C virs normas. Mēneša pēdējās dienās bija vērojams vasarīgs karstums un 30. un 31. maijā tika pārspēti ne tikai maksimālās gaisa temperatūras rekordi konkrētās stacijām, bet arī Latvijai. Nokrišņu bija maz, un tie lielākoties bija lokāli. Ilgstoša sausuma rezultātā visā valstī bija augsta ugunsbīstamība, bet Vidzemē, pat sevišķi augsta ugunsbīstamība. Svārīgākie skaitļi par maija mēnesi: visaugstākā gaisa temperatūra bija Ventspilī (+31,0°C); viszemākā temperatūra Vičākos (-2,5°C); vislielākais nokrišņu daudzums bija Rucavā (63,2 mm); vismazākais nokrišņu daudzums fiksēts Alūksnē (6 mm).
Ar vidējo gaisa temperatūru +16,2°C '''2016. gada jūnijs''' ir par 1,5°C virs ilggadīgo normas. Jūnija mēnesis iesākās ar karstumu, un pirmajās mēneša dienās tika pārspēti vairāki maksimālās gaisa temperatūras rekordi. Mēneša pirmās dekādes vidū kļuva vēsāks un līdz mēneša vidum vidējā gaisa temperatūra bija zem normas un dažviet Latvijā gaisa temperatūra noslīdēja līdz 0...+3°C, un bija novērojamas salnas. Mēneša otrajā pusē gaisa temperatūra bija virs normas, bet no 23. jūnija līdz 26. jūnijam Latvijā valdīja karstums, kura laikā tika pārspēti vairāki maksimālās gaisa temperatūras rekordi. Kopējais nokrišņu daudzums jūnijā bija aptuveni tikpat cik mēneša norma. Visstiprākie nokrišņi bija 10. jūnijā, kad dažviet Kurzemē nolija gandrīz puse no mēnešu normas, 21. jūnijā, kad visstiprākie nokrišņi bija valsts centrālajos rajonos un Rīgā, kā arī naktī uz 27. jūniju dažviet Vidzemē nolija virs 30 mm nokrišņu, Priekuļos pat 63 mm. Visstiprākās vēja brāzmas jūnijā saistāmas ar negaisiem, kuru laikā vairākas reizes vēja brāzmas pārsniegušas 20 m/s. Visspēcīgākās vēja brāzmas (23 m/s) bija novērotas 18. jūnijā Rūjienā un 26. jūnijā Priekuļos. Jūnijs skaitļos: mēneša vidējā gaisa temperatūra: +16,2°C (1,5°C virs normas); mēneša kopējais nokrišņu daudzums: 78,4 mm (102% no normas); mēneša maksimālā temperatūra: +32,8°C (25.06. Jelgavā); mēneša minimālā temperatūra: 0,0°C (06.06. Zosēnos); atkārtoti 2 diennakts maksimālās gaisa temperatūras rekordi un viens minimālās gaisa temperatūras rekords, kopumā pārspēti 46 diennakts maksimālās gaisa temperatūras un 6 minimālās gaisa temperatūras rekordi, kā arī pārspēti 14 dekādes un 4 mēneša maksimālās gaisa temperatūras rekordi.
Ar vidējo gaisa temperatūru +18,1°C '''2016. gada jūlijs''' ir par 0,7°C virs ilggadīgo normas. Mēneša maksimālā gaisa temperatūra +29,9°C 2. jūlijā tika novērota Daugavpilī un Jelgavā, bet minimālā gaisa temperatūra +7,2°C – 20. jūlijā Stendē. Jūlija sākumā turpinājās karstums, kas Latvijā bija jau no jūnija trešās dekādes sākuma, un 2. jūlijā 4 novērojumu stacijās tika pārspēti maksimālās gaisa temperatūras rekordi - Bauskā: +29,0°C, Jelgavā: +29,9°C, Liepājā: +29,5°C un Saldū: +28,2°C. Atlikušajā mēneša daļā gaisa temperatūra bija tuvu normai. Jūlijs bijis nokrišņiem bagāts un nebija neviena diena, kad kaut kur Latvijā nebūtu lijis. Kopējais nokrišņu daudzums Latvijā sasniedzis 105,2 mm, kas ir 37% virs mēneša normas (76,9 mm). Visvairāk nolija Sīļos 226,1 mm, kur 7. jūlijā nolija 81 mm, kas ir jauns šīs novērojumu stacijas diennakts maksimālā nokrišņu daudzuma rekords, bet vismazāk nokrišņu bija Salacgrīvā – 24,4 mm. Bieži tika novēroti arī pērkona negaisi, kuru laikā bija stipri nokrišņi un arī krusa. Savukārt visstiprākās vēja brāzmas (19 m/s) tika novērotas 28. jūlijā Rēzeknē. Jūlija 1. dekādē vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija 17.2°C, kas ir 0.3°C virs dekādes normas. Dekādes maksimālā gaisa temperatūra 29.9°C 2. jūlijā tika novērota Daugavpilī un Jelgavā, bet minimālā gaisa temperatūra 9.0°C – 10. jūlijā Ainažos. Kopējais nokrišņu daudzums Latvijā jūlija 1. dekādē bija 47.5 mm, kas ir 233% no dekādes normas (20.4 mm). Visvairāk nolija Sīļos, kur 7. jūlijā nolija 81 mm un dekādē kopumā 148.3 mm, bet vismazāk nokrišņu bija Pāvilostā – 10.5 mm. Visstiprākās vēja brāzmas (18 m/s) tika novērotas 2. jūlijā Liepājā un 7. jūlijā Saldū. Jūlija 2. dekādē vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija 17.4°C, kas ir 0.2°C zem dekādes normas. Dekādes maksimālā gaisa temperatūra 24.9°C 11. jūlijā tika novērota Jelgavā un Mērsragā, bet minimālā gaisa temperatūra 7.2°C – 20. jūlijā Stendē. Kopējais nokrišņu daudzums Latvijā jūlija 2. dekādē bija 24.8 mm, kas ir 90% no dekādes normas (27.6 mm). Visvairāk nolija Priekuļos 55.6 mm, bet vismazāk nokrišņu bija Sīļos: 9.6 mm. Visstiprākās vēja brāzmas (18 m/s) tika novērotas 15. jūlijā Kolkā un 19. jūlijā Saldū. Jūlija 3. dekādē vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija +19,3°C, kas ir 1,7°C virs dekādes normas. Dekādes maksimālā gaisa temperatūra +28,9°C 26. jūlijā tika novērota Bauskā un Dobelē, bet minimālā gaisa temperatūra +9,4°C – 31. jūlijā Mērsragā. Kopējais nokrišņu daudzums Latvijā jūlija 3. dekādē bija 32,9 mm, kas ir 14% virs dekādes normas (28,9 mm). Visvairāk nolija Daugavpilī 92,0 mm, bet vismazāk nokrišņu bija Salacgrīvā, kur novērotas tikai nokrišņu pēdas, jeb mazāk par 0,1 mm. Visstiprākās vēja brāzmas (19 m/s) tika novērotas 28. jūlijā Rēzeknē.
Ar vidējo gaisa temperatūru +13,1°C '''2016. gada septembris''' ir par 1,4°C virs ilggadīgo normas. Mēneša maksimālā un minimālā gaisa temperatūra tika novērota Daugavpilī, attiecīgi, +26,0°C 11. septembrī un -0,1°C – 26. septembrī. Kopējais nokrišņu daudzums septembrī Latvijā sasniedza 21,5 mm, kas ir 68% zem mēneša normas (66,3 mm), tādējādi šī gada septembris ir kļuvis par 2. sausāko septembri ilggadīgo datu rindā, sausāk ir bijis tikai 1949. gadā, kad vidēji Latvijā nolija 9,2 mm. Visvairāk nokrišņu nolija Gulbenē 41,5 mm, bet vismazāk nokrišņu bija Ainažos – 4,2 mm. Visstiprākās vēja brāzmas (21,2 m/s) tika novērotas 30. septembrī Ventspilī. Septembra 1. dekādē vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija +15,4°C, kas ir 2,1°C virs dekādes normas. Dekādes maksimālā gaisa temperatūra +25,9°C 9. septembrī tika novērota Dobelē, bet minimālā gaisa temperatūra +3,5°C – 9. septembrī Zosēnos. Kopējais nokrišņu daudzums Latvijā septembra 1. dekādē bija 8,8 mm, kas ir 64% zem dekādes normas (24,2 mm). Visvairāk nolija Gulbenē 20,5 mm, bet vismazāk nokrišņu bija Lubānā – 3,7 mm. Visstiprākās vēja brāzmas (15,6 m/s) tika novērotas 7. septembrī Kolkā. Septembra 2. dekādē vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija +12,6°C, kas ir 1,2°C virs dekādes normas. Dekādes maksimālā gaisa temperatūra +26,0°C 11. septembrī tika novērota Daugavpilī, bet minimālā gaisa temperatūra +1,3°C – 15. septembrī Rūjienā un 20. septembrī Zosēnos. Kopējais nokrišņu daudzums Latvijā septembra 2. dekādē bija 0,6 mm, kas ir 97% zem dekādes normas (20,0 mm). Visvairāk nolija Pāvilostā 4,1 mm, bet 13 novērojumu stacijās nokrišņi netika novēroti vai arī tie bija mazāk nekā 0,1 mm. Visstiprākās vēja brāzmas (10,4 m/s) tika novērotas 12. septembrī Kolkā un 16. septembrī Kolkā un Dobelē. Septembra 3. dekādē vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija +11,2°C, kas ir 0,7°C virs dekādes normas. Dekādes maksimālā gaisa temperatūra +18,7°C 27. septembrī tika novērota Dobelē, bet minimālā gaisa temperatūra -0,1°C – 26. septembrī Daugavpilī. Kopējais nokrišņu daudzums Latvijā septembra 3. dekādē bija 12,2 mm, kas ir 45% zem dekādes normas (22,1 mm). Visvairāk nolija Liepājā 23,2 mm, bet vismazāk nokrišņu bija Ainažos, kur septembra 3. dekādē nokrišņi netika novēroti. Visstiprākās vēja brāzmas (21,2 m/s) tika novērotas 30. septembrī Ventspilī.
Ar vidējo gaisa temperatūru +4,9°C '''2016. gada oktobris''' ir par 1,9°C zem ilggadīgo normas. Mēneša maksimālā gaisa temperatūra +19,7°C 2. oktobrī tika novērota Daugavpilī, bet minimālā gaisa temperatūra -6,2°C tika novērota 13. oktobrī Daugavpilī un Zosēnos. Mēneša vidū tika uzstādīti divi jauni diennakts minimālās gaisa temperatūras rekordi: 13. oktobrī Mērsragā bija -5,0°C, bet 17. oktobrī Kolkā bija -2,5°C. Kopējais nokrišņu daudzums oktobrī Latvijā sasniedza 59,0 mm, kas ir 18% zem ilggadīgās mēneša normas (72,2 mm). Visvairāk nokrišņu nolija Gulbenē - 95,0 mm, bet vismazāk nokrišņu bija Salacgrīvā – 20,2 mm. Visstiprākās vēja brāzmas (21 m/s) tika novērotas 4. oktobrī Kolkā un 5. oktobrī Mērsragā. Oktobra 1. dekādē vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija +8,3°C, kas ir 0,6°C zem dekādes normas. Dekādes maksimālā gaisa temperatūra +19,7°C 2. oktobrī tika novērota Daugavpilī, bet minimālā gaisa temperatūra -0,5°C – 10. oktobrī Zosēnos. Kopējais nokrišņu daudzums Latvijā oktobra 1. dekādē bija 26 mm, kas ir 9% virs dekādes normas (24,2 mm). Visvairāk nolija Bauskā 55,3 mm, bet vismazāk nokrišņu bija Salacgrīvā – 3,4 mm. Visstiprākās vēja brāzmas (21 m/s) tika novērotas 4. oktobrī Kolkā un 5. oktobrī Mērsragā. Oktobra 2. dekādē vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija +2,6°C, kas ir 4,1°C zem dekādes normas. Dekādes maksimālā gaisa temperatūra +10,8°C 17. oktobrī tika novērota Ventspilī, bet minimālā gaisa temperatūra -6,2°C – 13. oktobrī Daugavpilī un Zosēnos. Kopējais nokrišņu daudzums Latvijā oktobra 2. dekādē bija 0,1 mm, kas ir 99% zem dekādes normas (22,6 mm). Visvairāk nolija Alūksnē un Ventspilī 0,3 mm, bet 20 novērojumu stacijās nokrišņi netika novēroti vai arī tie bija mazāk nekā 0,1 mm. Visstiprākās vēja brāzmas (15 m/s) tika novērotas 15. oktobrī Kolkā. Oktobra 3. dekādē vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija +3,8°C, kas ir 1,2°C zem dekādes normas. Dekādes maksimālā gaisa temperatūra +11,3°C 28. oktobrī tika novērota Mērsragā, bet minimālā gaisa temperatūra -4,2°C – 21. oktobrī Rēzeknē. Kopējais nokrišņu daudzums Latvijā oktobra 3. dekādē bija 32,9 mm, kas ir 28% virs dekādes normas (22,1 mm). Visvairāk nolija Gulbenē 58,6 mm, bet vismazāk nokrišņu bija Ainažos, kur oktobra 3. dekādē nokrišņi netika novēroti. Visstiprākās vēja brāzmas (20 m/s) tika novērotas 23., 24. oktobrī Kolkā.
Ar vidējo gaisa temperatūru +0,8°C '''2016. gada novembris''' ir par 0,8°C zem ilggadīgo normas. Mēneša maksimālā gaisa temperatūra +10,6°C 21. novembrī tika novērota Ventspilī, bet minimālā gaisa temperatūra -16,8°C tika novērota 29. novembrī Jelgavā. Mēneša laikā tika atkārtots viens un uzstādīti desmit jauni diennakts minimālās gaisa temperatūras rekordi, kā arī jauns diennakts un 3. dekādes maksimālās gaisa temperatūras rekords 21. novembrī Ventspilī. Kopējais nokrišņu daudzums novembrī Latvijā sasniedza 77,9 mm, kas ir 27% virs mēneša normas (61,3 mm). Visvairāk nokrišņu nolija Siguldā - 109,4 mm, bet vismazāk nokrišņu bija Rēzeknē – 44,3 mm. Visstiprākās vēja brāzmas (21,3 m/s) tika novērotas 28. novembrī Kolkā. Novembra 1. dekādē vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija -1,6°C, kas ir 4,8°C zem dekādes normas. Dekādes maksimālā gaisa temperatūra +8,0oC 1. novembrī tika novērota Liepājā, bet minimālā gaisa temperatūra -14,3°C – 10. novembrī Ainažos, kas ir arī jauns šīs diennakts minimālās gaisa temperatūras rekords Ainažu novērojumu stacijā. Kopumā šajā dekādē tika pārspēti 7 diennakts minimālās gaisa temperatūras rekordi. Kopējais nokrišņu daudzums Latvijā novembra 1. dekādē bija 22,1 mm, kas ir 6% virs dekādes normas (20,9 mm). Visvairāk nokrišņu bija Ventspilī – 45,2 mm, bet vismazāk nokrišņu - Rēzeknē (9,2 mm). Visbiezākā sniega sega (25 cm) šajā dekādē tika novērota 6. novembrī Rīgā. Visstiprākās vēja brāzmas (23 m/s) tika novērotas 1. novembrī Kolkā. Novembra 2. dekādē vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija +2,1°C, kas ir 0,7°C virs dekādes normas. Dekādes maksimālā gaisa temperatūra +9,6°C 18. novembrī tika novērota Pāvilostā, bet minimālā gaisa temperatūra -13,2°C – 12. novembrī Ainažos, kas ir arī jauns šīs diennakts minimālās gaisa temperatūras rekords Ainažu novērojumu stacijā. Kopumā šajā dekādē tika pārspēti 2 diennakts minimālās gaisa temperatūras rekordi. Kopējais nokrišņu daudzums Latvijā novembra 2. dekādē bija 37,7 mm, kas ir 84% virs dekādes normas (20,5 mm). Visvairāk nokrišņu bija Lubānā – 66,5 mm, bet vismazāk nokrišņu - Piedrujā (11,2 mm). Visbiezākā sniega sega (22 cm) šajā dekādē tika novērota 16. novembrī Alūksnē. Visstiprākās vēja brāzmas (17,7 m/s) tika novērotas 18. novembrī Liepājā. Novembra 3. dekādē vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija +1,8°C, kas ir 1,6°C virs dekādes normas. Dekādes maksimālā gaisa temperatūra +10,6°C 21. novembrī tika novērota Ventspilī, bet minimālā gaisa temperatūra -16,8°C – 29. novembrī Jelgavā, kas ir atkārtots šīs diennakts minimālās gaisa temperatūras rekords Jelgavas novērojumu stacijā. Šajā dekādē tika pārspēts arī 1 diennakts minimālās gaisa temperatūras rekords un 1 dekādes un 1 diennakts maksimālās gaisa temperatūras rekords. Kopējais nokrišņu daudzums Latvijā novembra 3. dekādē bija 18,2 mm, kas ir 9% zem dekādes normas (19,9 mm). Visvairāk nokrišņu bija Siguldā – 36,8 mm, bet vismazāk nokrišņu - Saldū (9,2 mm). Visbiezākā sniega sega (17 cm) šajā dekādē tika novērota 29. novembrī Kalnciemā. Visstiprākās vēja brāzmas (21,3 m/s) tika novērotas 28. novembrī Kolkā.
Janvāris
Kopumā ar sniegu un salu bagāts janvāris. Visaukstākā gaisa temperatūra bija janvāra sākumā, kad tā noslīdēja zem -30 grādiem. Daudzviet izveidojās pāstāvīga sniega sega, piemēram, Vičakos izveidojās pat pusmetru bieza sniega sega. Tas bija visaukstākais un ar sniegu bāgātakais janvāris pēdējos gados. Tikai janvāra beigās gaisa temperatūra sasniedza +3..+5 grādus un dažviet sākās atkusnis, kas pēdējos gados bijusi bieža pārādība.
Februāris
Februāris sākās ar nepastāvīgiem laikapstākļiem. Šajās dienās bija gan siltums, kas nesa lietu un brāzmainu vēju, gan vēss laiks ar slapju sniegu un sniegu.
Marts
Martā bija dažas aukstas dienas ar gaisa temperatūru zem -10 grādiem, daudzviet Latvijā arī sniga un martā gaitā bija visai bieza sniega sega. Tikai marta vidū gaisa temperatūra sasniedza +10 grādus.
Aprīlis
Visai nepastāvīgs aprīlis ar krasām gaisa temperatūram. Aprīļa sākumā tika pārspēti daži siltuma rekordi, bet mēneša izskaņā bija reģistrēts pat slapjš sniegs. Kopumā visai nokrišņiem bagāts aprīlis.
Maijs
Kopumā ļoti sauss, silts un saulains maijs. Visvairāk nokrišņu bija no 13. maijā līdz 15. maijam, kad vietām nolija gandrīz mēneša norma. Maijā bija arī dažas karstas dienas, kad gaisa temperatūra sasniedza +27 grādu un vairāk.
Jūnijs
Jūnijā vidējā gaisa temperatūra bija +16,2 grādi, kas ir 1,5 grādus virs normas. Lai gan mēneša sākums bija samērā vēss - gaisa temperatūra agros rītos vietām noslīdēja līdz 0..+3 grādiem, mēneša noslēgums bija karsts un jūnija pēdējās dienās tika laboti vairāki karstuma rekordi. Viskarstākais jūnijs bija Jelgavā 25. jūnijā, kad gaiss sakarsa līdz +32,8 grādiem. Mēneša kopējais nokrišņu daudzums bija nedaudz virs normas: 102% no mēneša normas. Lielākais nokrišņu daudzums fiksēts 10. jūnijā, kad dažviet Kurzemē nolija gandrīz puse no mēneša normas, savukārt naktī uz 27. jūniju Vidzemē nokrišņu daudzums pārsniedza 30 mm, Priekuļos vien tie bija 63 mm. Vairākas reizes maksimālās vēja brāzmas pārsniedza ātrumu virs 20 m/s. Spēcīgākās brāzmas fiksētas 18. jūnijā Rūjienā un 26. jūnija Priekuļos, kur brāzmu spēks sasniedza 23 m/s lielu ātrumu.
Jūlijs
Jūlijā vidējā gaisa temperetūra Latvijā bija +18,1°C, kas ir 0,7°C virs dekādes normas. Mēneša maksimālā gaisa temperatūra +29,9°C 2. jūlija tika novērota Daugavpilī un Jelgavā, bet minimālā temperatūra +7,2°C - 20. jūlijā Stendē. Jūlijs bijis nokrišņiem bagāts un nebija neviena diena, kad kaut kur Latvijā nebūtu lijis. Kopējais nokrišņu daudzums Latvijā sasniedzis 105,2 mm jeb 37% virs mēneša normas (76,9 mm). Visvairāk nolija Sīļos 226,1 mm, kur 7. jūlijā nolija 81 mm, kas ir jauns šīs novērojumu stacijas diennakts maksimālā nokrišņu daudzuma rekords, bet vismazāk nokrišņu bija Salacgrīva - 24,4 mm.
Augusts
Augustā vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija +16,5°C, kas ir tikpat cik augusta mēneša norma. Mēneša maksimālā gaisa temperatūra +28,6°C 21. augustā tika novērota Bauskā, bet minimālā gaisa temperatūra +4,7°C – 12. augustā Mērsragā. Augusta pirmajās divās dekādēs vidējā gaisa temperatūra bija aptuveni grādu līdz divus zemāka par normu un tika pārspēti vai atkārtoti pāris minimālās temperatūras rekordi - 11.augustā Mērsragā: +6,3°C, 12. augustā Alūksnē un Rūjienā bija +5,8°C, kas Alūksnē ir jauns, bet Rūjienā atkārtots rekords. Augusta trešajā dekādē gaisa temperatūra Latvijā paaugstinājās un bija vidēji 2,4°C virs dekādes normas, kā arī tika pārspēti 3 maksimālās temperatūras rekordi - 21. augustā Ainažos: +27,8°C, 26. augustā Kolkā un Mērsragā, attiecīgi +27,5°C un +27,7°C. Augusts līdzīgi jūlijam bija nokrišņiem bagāts un kopš 23. jūnija nav vēl bijusi neviena diena, kad Latvijā nebūtu bijuši nokrišņi, bet 24. augusts bija pirmā sausā diena (diena, kad nevienā novērojumu stacijā nokrišņu daudzums nepārsniedz 1 mm) kopš 28. jūnija. Kopējais nokrišņu daudzums augustā Latvijā sasniedza 128,5 mm, kas ir 67% virs mēneša normas (77,1 mm), tādējādi šī gada augusts ir kļuvis par 10. nokrišņiem bagātāko augustu ilggadīgo datu rindā. Visvairāk nokrišņu nolija Skultē 250,7 mm, bet vismazāk nokrišņu bija Rēzeknē – 49,9 mm. Visstiprākās vēja brāzmas (18 m/s) tika novērotas 15. augustā Pāvilostā.
Septembris
Septembra vidējā gaisa temperatūra sasniedza +13,1 grādu, kas ir nedaudz siltāks par normu, taču septembris bijis krietni sausāks par klimatisko normu. Zemākā gaisa temperatūra fiksēta 26. septembra rītā, kad Daugavpilī gaiss atdzisa līdz -0,1 grādam, savukārt siltākais laiks bija 11. septembrī Bauskā, gaiss iesila līdz +26,5 grādiem. Vidējāis nokrišņu daudzums valstī bija 19 mm, padarot to par sausāko mēnesi šogad un par vienu no sausākajiem septembriem Latvijas meteoroloģisko novērojumu vēsturē. Vissausākais laiks septembrī bija 1949. gadā, kad vidēji valstī nolija tikai 9 mm.
Oktobris
Oktobrī vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija +4,9°C, kas ir 1,9°C zem mēneša normas. Mēneša maksimālā gaisa temperatūra +19,7°C 2. oktobrī tika novērota Daugavpilī, bet minimālā gaisa temperatūra -6,2°C tika novērota 13. oktobrī Daugavpilī un Zosēnos. Mēneša vidū tika uzstādīti divi jauni diennakts minimālās gaisa temperatūras rekordi: 13. oktobrī Mērsragā bija -5,0°C, bet 17. oktobrī Kolkā bija -2,5°C. Kopējais nokrišņu daudzums oktobrī Latvijā sasniedza 59,0 mm, kas ir 18% zem mēneša normas (72,2 mm). Visvairāk nokrišņu nolija Gulbenē 95,0 mm, bet vismazāk nokrišņu bija Salacgrīvā – 20,2 mm. Visstiprākās vēja brāzmas (21 m/s) tika novērotas 4. oktobrī Kolkā un 5. oktobrī Mērsragā.
Novembris
Vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija +0,8 grādi, kas ir aptuveni grādu zemāka par klimatisko normu. Zemākā gaisa temperatūra 29. un 30. novembrī tika fiksēta Bauskā, kur tā sasniedz -13,6 grādus, savukārt 21. novembrī Ventspilī gaiss iesila līdz +10,6 grādiem. Vidējais nokrišņu daudzums Latvijā sasniedz 78 mm, kas vairāk par mēneša normu (61 mm). Visvairāk nokrišņu bijis Lubānā: 105 mm, bet sausāka vieta valstī ir Piedruja: 47 mm nokrišņu. Novembris bijis arī neparasti sniegots mēnesis, bieži bija novērota snigšana. Biezākā sniega sega mēneša sākumā izveidojās Rīgā: 25 cm.
Laikapstākļu statistika Rīgā
Gaisa temperatūras absolūtais mēneša minimums, maksimums (°C) un mēneša vidējā temperatūra, kā arī tās novirze no ilggadējās novērojumu normas. Mēneša nokrišņu summa (mm), nokrišņu summa pa dekādēm un vienas diennakts nokrišņu maksimums.
Dati no Rīgas centra meteoroloģiskās novērojumu stacijas.
Gaisa temperatūras fakti Rīgā
Dienas zemākā gaisa temperatūra un nakts augstākā gaisa temperatūra Rīgā. Dati no Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centra meteoroloģiskās novērojumu stacijas "Rīga-Universitāte".
Zemākā gaisa temperatūra dienā:
Augstākā gaisa temperatūra naktī:
B hepatīts
B hepatīts ir infekcijas slimība, kas ietekmē aknas. Izraisa B hepatīta vīruss (HBV). Viens no pieciem zināmajiem hepatītiem (kopā ar A, C, D, E hepatītu).
Hepatīts var izraisīt gan akūtas, gan hroniskas infekcijas. Daudziem cilvēkiem sākotnējā infekcijas stadijā nav simptomu. Dažiem cilvēkiem ir vemšana, dzelte, nogurums, tumšs urīns, vēdersāpes. Bieži vien šie simptomi ilgst pāris nedēļu, nāve sākotnējā infekcijas stadijā iestājas reti. Laika periods no infekcijas līdz pirmo simptomu parādīšanās brīdim var ilgt no 30 līdz 180 dienām. Lielākajai daļai cilvēku, kam ir hronisks B hepatīts, nav simptomu, tomēr ar laiku var attīstīties aknu vēzis un ciroze. Šo komplikāciju rezultātā mirst 15—25% cilvēku, kam ir hroniskā slimība.
Ar B hepatītu ir visvieglāk inficēties no visiem hepatītiem. Vīruss izplatās ar asiņu starpniecību, seksuāli transmisīvā ceļā (dzimumkontaktos) un vertikālās transmisijas ceļā (no inficētas grūtnieces auglim vai dzemdību laikā). Inficēšanās ap dzimšanas brīdi vai kontakts ar cita cilvēka asinīm bērnībā ir biežākie slimības cēloņi tajās vietās, kur slimība izplatīta. Vietās, kur slimības izplatība ir neliela, visbiežāk inficējas dzimumakta vai intravenozo narkotiku lietošanas ceļā. Pie riska faktoriem pieder arī darbs veselības nozarē, asins pārliešana, dialīze, dzīvošana kopā ar inficētu personu, ceļošana valstīs, kur slimība ir izplatīta. 20. gadsimta 80. gados bieži B hepatītu izraisīja tetovēšana un akupunktūra, tomēr šie faktori sterilizēšanas uzlabošanas ietekmē ir mazāk izplatīti mūsdienās. B hepatīta vīruss nevar izplatīties no dalīšanās ar ēšanas piederumiem, roku turēšanas kopā (ar citu cilvēku), skūpstīšanās, apskaušanās, klepošanas, šķaudīšanas un bērna barošanas ar krūti. Infekciju var diagnosticēt 30—60 dienu laikā pēc inficēšanās.
Pasargāt sevi no slimības var vakcinējoties. Pasaules Veselības organizācija iesaka vakcinēties dzīves pirmajā dienā, ja vien tas ir iespējams. Pilnīgai aizsardzībai ir nepieciešamas vēl divas vai trīs vakcinācijas reizes. 2006. gadā vakcīna pret B hepatītu bija 180 valstu nacionālajās programmās. Tiek ieteikts arī pārbaudīt asinis pirms asins pārliešanas, lietot prezervatīvus infekcijas novēršanai. Sākotnējās infekcijas periodā ārstēšana balstās uz cilvēkam esošajiem simptomiem. Cilvēkiem, kam attīstās hroniska slimība, var palīdzēt pretvīrusu medikamenti. Cirozes gadījumā dažkārt tiek veikta aknu transplantācija.
Apmēram trešā daļa pasaules iedzīvotāju inficējas ar B hepatītu kādā dzīves posmā, 240—350 miljoniem cilvēku ir hroniska infekcija. Ik gadu no B hepatīta mirst vairāk nekā 750 tūkstoši cilvēku, no kuriem aptuveni 300 tūkstoši mirst no aknu vēža. Slimība mūsdienās ir izplatīta vienīgi Austrumāzijā un Subsahāras Āfrikā, kur 5—10% pieaugušo ir hroniska slimība; savukārt Eiropā un Ziemeļamerikā — 1%. Sākotnēji bija pazīstams kā seruma hepatīts. Slimība var ietekmēt arī citus hominoīdus.
Mindelezers
<mapframe text="Mindelezers" width=300 height=300 zoom=13 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q1772785" }
Mindelezers (de) ir ezers Vācijas dienvidos, uz rietumiem no Bodenezera.
Kopš 1938. gada Mindelezers ir dabas liegums (Naturschutzgebiet). 1976. gadā Mindelezers kopā ar Volmatingenes niedrāju tika iekļauts Rāmsaras konvencijas aizsargājamo vietu sarakstā.
Zvērs (Atklāsmes grāmata)
Zvērs (Koinē Grieķu: Θηρίον, Thērion) var attiekties uz vienu no diviem Jāņa atklāsmes grāmatā aprakstītajiem zvēriem.
Pirmais zvērs iznāk "no jūras", un pūķis viņam piešķir autoritāti un spēku. Šis pirmais zvērs sākotnēji ir minēts Atklāsmes grāmatā 11:7 kā iznācis no bezdibeņa. Viņa izskats ir sīki aprakstīts Atklāsmes grāmatā 13:1–10, un daži noslēpumi, kas slēpjas aiz viņa parādīšanās, ir atklāti Atklāsmes grāmatā 17:7–18.
Otrais zvērs nāk "no zemes" un liek visām zemes tautām pielūgt pirmo zvēru. Otrais zvērs ir saistīts ar Atklāsmes 13:11–18 viltus pravieti.
Abi zvēri ir saskaņoti ar pūķi, opozīcijā pret Dievu. Viņi vajā "svētos" un tos, kas "nepielūdz [jūras] zvēra tēlu" un ietekmē zemes ķēniņus pulcēties Armagedona kaujai. Abus zvērus uzvar Kristus un iemet uguns ezerā, kas minēts Atklāsmes grāmatā 19:18–20.
C hepatīts
C hepatīts ir infekcijas slimība, kas galvenokārt skar aknas. Izraisa C hepatīta vīruss (HCV). Viens no pieciem zināmajiem hepatītiem (kopā ar A, B, D, E hepatītu).
Infekcijai bieži vien neseko simptomi, hroniskas infekcijas rezultātā var rasties ciroze, kas parasti parādās pēc vairākiem gadiem. Dažos gadījumos pacientiem ar cirozi var rasties arī aknu mazspēja, aknu vēzis, dzīvībai bīstami barības vada un kuņģa varikozie vēnu paplašinājumi. Vīruss galvenokārt izplatās ar inficētu asiņu starpniecību (intravenozo narkotiku lietošana, slikti sterilizēts medicīniskais aprīkojums, transfūzija).
Hvara (sala)
<mapframe text="Hvara" width=280 height=280 zoom=8 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q5993" }
Hvara (hr) ir Horvātijai piederoša sala Adrijas jūrā. Senākie nosaukumi - grieķiski Pharos, itāliski Lesina. Atrodas uz dienvidiem no Bračas salas, Centrālās Dalmācijas piekrastē. 2001. gadā salas iedzīvotāju skaits bija 11 100.
Vēsture
Hvara apdzīvota jau vismaz 5000 gadus, kopš agrīnā Neolīta. Šī laikmeta arheoloģiskās paliekas atrastas netālu no mūsdienu Jelsas. Iespējams, ka lielākā šo iedzīvotāju apmetne bija Pitve. Vēlākā salas iedzīvotāju kultūra saistīta ar Ilīriešiem. 385.g.p.m.ē. sengrieķu kolonisti tagadējās Hvaras pilsētas teritorijā nodibināja Dimos koloniju, bet Stari Gradas vietā - Pharos koloniju. Vēlāk grieķu nodibina kolonija arī Jelsā. Salā atrodas Stari Gradas līdzenums, UNESCO Pasaules mantojuma objekts. Stari Gradas kolonija ir lielākā un svarīgākā līdz pat 13.gs. beigām, kad Hvara kļūst par salas centru.
Āstere
Āstere ir ciems Viļķenes pagastā, Limbažu novadā. Atrodas 106 km attālumā no Rīgas.
Hvara (sala)
Vēsture
235.g.p.m.ē. Ilīriešu valdnieks Agrons no kontinentālās piekrastes iekaro salu, bet viņa pēcteci Demētriju 219.g.p.m.ē. padzen Romas Republikas karaspēks, kas turpmāk valda salā.
Āstere
Ciema apkārtnē atrodas Āsteres parks, Āsteres ezers.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Hvara (sala)
Vēsture
Romas impērijas pēdējos gadsimtos Hvarā ienāk kristietība, par ko liecina 1957. gadā Stari Gradā atrastas 5.-6. gadsimtā celtas kristiešu baptistērija drupas. Sabrūkot Romas impērijai, piekrastes salas un Dalmācijas svarīgākos tirdzniecības punktus turpina kontrolēt romiešu izcelsmes iedzīvotāji un garīdzniecība, tādējādi tās paliek saistītas ar Romas pāvestu, lai arī reģionu 535. gadā pakļauj Austrumromas impērijas valdnieks Justiniāns I. Tālākā Bizantijas vara reģionā nestabili turpinās līdz pat 1102. gadam.
Mūsu ēras 7.gs. Hvarā iebrūk un apmetas slāvu kolonisti. Turpmākajos gadsimtos Hvara atradās Horvātijas karalistes, Ungārijas karalistes, Venēcijas republikas, Francijas pirmās impērijas, Austroungārijas un Dienvidslāvijas ietekmē vai pakļautībā.
870. gadā Hvaru atkal iekaro Bizantijas karaspēks, taču to atvelk ap 886. gadu. 10.gs. vidū sāk nostiprināties Horvātijas karaliste, kas fragmentāri kontrolē arī Dalmācijas piekrasti. Horvātijas pakļautībā Hvara nonāk 11.gs. vidū. 1102. gadā Hvara kļūst par Horvātijas un Ungārijas karaļa Kālmāna valsts daļu.1145. gadā Dalmācijas piekrasti un salas uz īsu laiku iekaro Venēcija, taču varu šeit drīz atgūst Horvātijas un Ungārijas karalis Bēla III Ārpāds.
Venēcieši atgriežas 1278. gadā, jo salinieki lūdz viņu aizstāvību pret Omišas pilsētā bāzētajiem jūras pirātiem. Administratīvais centrs tiek pārcelts no Stari Gradas salas ziemeļos uz dienvidu piekrastē esošo Hvaru, kur venēcieši arī sāk būvēt pilsētas nocietinājumus. Ap 1289. gadu ir pabeigta venēciešu gubernatora pils Hvarā. 1331. gadā Hvaras pilsēta iegūst municipālās pašpārvaldes tiesības.
1358. gadā Hvaru uz apmēram 20 gadiem atkal pakļauj Ungārijas karaliste, kurai seko Bosnijas valdnieka Tvrtko I varas posms. 1389. gadā turku uzvara pār serbiem Kosovas kaujā iezīmē pieaugošus draudus no jaunās Osmaņu impērijas, taču Dalmācijas piekrastei un Hvarai izdodas izvairīties no turkiem. 1420. gadā Hvaru atkārtoti iekaro Venēcijas republika, kuras vara turpinās līdz 1797. gadam.
Venēciešu valstī Hvarai ir svarīgas tirdzniecības un kara ostas loma, jo tā atrodas pusceļā starp Venēciju un Korfu salu. Tiek uzlabota ostas infrastruktūra. 1479. gadā pabeigta Venēcijas gubernatora pils pārbūve. Venēcijas varas gadsimti atstājuši redzamu ietekmi uz vietējo baznīcu arhitektūru. 1461. gadā sākas Franciskāņu klostera celtniecība. 16.gs. vidū sākas Sv. Stepana katedrāles paplašināšanas un pārbūves darbi. No 1531. līdz 1551. gadam notiek jauna venēciešu cietokšņa celtniecība Hvarā. Ilgi gaidītais uzbrukums nāk 1571. gadā, kad Osmaņu impērijas karaspēks uzbrūk Hvarai, nopostot daudzas ēkas Hvarā, Stari Gradā un Vrboskā. Pēc turku padzīšanas Hvaras ostā no 1579. līdz 1611. gadam tiek izbūvēts arsenāls.
Venēciešu oligarhiskais varas modelis izraisa plašu vietējo iedzīvotāju sacelšanos no 1510. līdz 1514. gadam, un atkal no 1610. līdz 1612. gadam.
Pēc Austerlicas kaujas, no 1806. līdz 1812. gadam Hvara ietilpst Napoleona I franču impērijā. No 1812. līdz 1814. gadam Hvaru okupē Lielbritānijas karaspēks, bet pēc tam tā atgriežas Hābsburgu kontrolē līdz 1918. gadam. 1858. gadā šeit izveido Horvātijas vecāko metereoloģisko staciju. Hābsburgu varas laikā tiek pārbūvētas un paplašinātas ostas, celtas bākas.
Pēc Austroungārijas sabrukuma, Hvaru 1919. gadā okupē Itālijas Karaliste, taču 1922. gadā Hvara nonāk Serbu, horvātu un slovēņu karalistes sastāvā.
1941. gada aprīlī Dienvidslāviju sagrauj nacistiskā Vācija, Dalmācijas piekrastes reģioni, tai skaitā Hvara, nonāk fašistiskās Itālijas okupācijā līdz 1943. gada vasarai. Hvaru uz laiku iekaro nacistu armija, bet 1944. gadā tā nonāk Tito vadītās partizānu armijas kontrolē un kļūst par jaunizveidotās sociālistiskās Dienvidslāvijas daļu.
1991. gadā, sākoties Horvātijas karam, 1991. gada jūlijā Dienvidslāvijas armijas spēki uzbrūk salai un augustā sāk salas blokādi. Sākas dažādu pārtikas produktu trūkums, nav pieejami medicīnas pakalpojumi. Pēc vairāku dienvidslāvu kuģu nogremdēšanas, 1991. gada 3. decembrī flote pamet Sučurajas piekrastes ūdeņus. Karam turpinoties, pieauga bēgļu plūsma no kontinentālās Horvātijas. Bēgļi tiek izvietoti tūristu pamestajās viesnīcās. 1992. gada augustā ANO misija fiksē, ka salā apmetušies 3727 kara bēgļi un 624 no mājām padzītas personas. Karam beidzoties, lielas pūles tiek pieliktas veiksmīgai starptautiskā tūrisma atjaunošanai.
Valentīns Maculēvičs
Valentīns Maculēvičs (dzimis ) ir Latvijas teātra režisors.
Dzīvesgājums
Dzimis Rīgā. Studēja Latvijas Valsts konservatorijas teātra fakultātē, 1977. gadā absolvēja Maskavas Lunačarska Teātra mākslas institūta režijas fakultāti un sāka strādāt par Valmieras teātra režisoru. 1981. gadā iestudēja Paula Putniņa lugu "Uzticības saldā nasta", kuras izrādīšanu Latvijas PSR varas orgāni aizliedza. No 1982. līdz 1983. gadam papildinājās Maskavas Dramatiskajā teātrī, no 1983. līdz 1992. gadam bija Valmieras teātra režisors inscenētājs. Atmodas kustības laikā 1988. gadā iestudēja Raiņa lugu "Daugava" kā poētisku mūziklu ar Mārtiņa Brauna mūziku.
Vēlāk bija Jaunatnes teātra aktieru trupas mākslinieciskais vadītājs (1992—1996), tad Daugavpils teātra mākslinieciskais vadītājs (1996—2001) un direktors (2000—2001). Pēc 2001. gada darbojās kā neatkarīgais režisors, pēc 2005. gada bija politiskā teātra Pro et Contra mākslinieciskais vadītājs un režisors, tad Liepājas teātra režisors (2007—2008).
Abāss II
Abāss II Hilmi bejs jeb Abāss Hilmi pašā (dzimis, miris ) bija pēdējais Ēģiptes hedīvs no 1892. līdz 1914. gadam.
Miris Šveicē.
Oto Grotevols
Oto Grotevols (de, dzimis, miris ) bija VDR pirmais premjerministrs no 1949. gada līdz savai nāvei 1964. gadā.
No Pirmā pasaules kara laika darbojās sociāldemokrātiskajā kustībā. 1925. gadā tika ievēlēts Reihstāgā. Pēc Otrā pasaules kara izvirzījās par Vācijas PSRS okupācijas zonas Vācijas Sociāldemokrātiskās partijas līderi. 1946. gada 21. aprīlī Sociāldemokrātiskā partija apvienojās ar padomju zonas Vācijas Komunistisko partiju, izveidojot VDR valdošo Vācijas Sociālistiskās Vienības partiju. 1949. gada kļuva par VDR premjerministru, tomēr faktiskā vara atradās partijas ģenerālsekretāra Valtera Ulbrihta rokās.
Babilonas netikle
Lielā Bābele, plašāk pazīstama kā Bābeles (Babilonas) netikle, attiecas gan uz simbolisku sievietes tēlu, gan uz ļaunuma vietu, kas minēta Bībeles Jāņa atklāsmes grāmatā. Tās pilnaiss nosaukums ir minēts atklāsmē 17 (5. pantā) kā "Noslēpums, lielā Babilona, visas zemes netiklības un netīrības māte" (transliterācija: mystērion, Babylōn hē megalē, hē mētēr tōn pornōn kai tōn bdelygmatōn tēs gēs). Atklāsmes grāmatā 17 (18. pants) teikts, ka sieviete patiesībā ir "lielās pilsētas, kas valda pār zemes ķēniņiem", atveidojums.
Rakstu vietas no Atklāsmes
Atklāsmes grāmatas "lielā netikle" ir aprakstīta 17. nodaļā: