cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Deins Kaņepējs
Personīgā dzīve
2011. gadā saņēmis apbalvojumu "Gada varonis" par cita slīkstoša sportista izglābšanu triatlona sacensību laikā.
Saimons Beikers
Saimons Lukass Beikers (en, dzimis ) ir Austrālijas aktieris un režisors.
Vislabāk pazīstams ar lomu CBS seriālos "Mentālists" (The Mentalist, 2008—2015) un The Guardian (2001—2004). Piedalījies arī tādās filmās kā "Losandželosa konfidenciāli" (1997), Ride with the Devil (1999), Red Planet (2000), "Miroņu zeme" (Land of the Dead, 2005), "Aplis 2" (The Ring Two, 2005), "Sātans Pradas brunčos" (2006), "Slepkava manī" (2010), "Riska robeža" (2011), "Trakais pirmais gads" (I Give It a Year, 2013).
Samanta Smita (aktrise)
Samanta A. "Sema" Smita (en; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, kas tēlo Mēriju Vinčesteri seriālā Supernatural. Viņa atveidojusi lomas arī seriālos Rizzoli & Isles, "Draugi" un "Noziedzīgie prāti", kā arī filmās "Džerijs Magvairs" un "Transformeri". Samanta Smita karjeru sāka kā tīņu iecienīta modele.
Barbara Hunde
Barbara Hunde (de; dzimusi Darmštatē) ir Vācijā dzimusi starptautiskā lielmeistare šahā (1982), kas no 1991. gada pārstāv Šveici.
Biogrāfija
No 1975. līdz 1978. gadam četras reizes pēc kārtas uzvarējusi Vācijas Federatīvās Republikas junioru šaha čempionātos. Vairākkārt piedalījusies Vācijas Federatīvās Republikas sieviešu šaha čempionātos, kuros trīs reizes kļuvusi par uzvarētāju (1978, 1982, 1984).
Divas reizes piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīros: 1979. gadā ierindojusies 14. vietā, bet 1982. gadā bijusi tuvu iekļūšanai pretendentu trijniekā, dalot 4.-5. vietu.
Daudzu starptautisko sieviešu šaha turnīru laureāte, tajā skaitā uzvarējusi turnīros Bīlē (1977), Veikanzē (1980) un Belgradā (1982). Par panākumiem turnīros FIDE 1979. gadā Hundai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 1982. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Kopš 1991. gada šaha turnīros pārstāv Šveici. 1993. gadā uzvarējusi Šveices sieviešu šaha čempionātā.
Pārstāvējusi Vācijas Federatīvās Republikas un Šveices komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
Šidzuo Mijama
Šidzuo Mijama (ja) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||2||0
Austrumu burunduks
Izplatība
Austrumu burundukam ir plašs izplatības areāls, kura ziemeļu mala Kanādā plešas no Saskačevanas provinces dienvidaustrumiem līdz Jaunskotijai.
Pārsvarā apdzīvo gaišus, atklātus lapkoku mežus un krūmainus biotopus, ar daudziem kritušiem kokiem, lieliem akmeņiem un klinšu kraujām un gravām. Galvenokārt uzturas dižskābaržu un kļavu mežos, bet mājo arī skujkoku mežos. No purvainām vietām izvairās.
Izskats
Austrumu burunduks ir maza, svītraina vavere ar kuplu asti un garām, noapaļotām austiņām. Tomēr tas ir lielākais burunduks visā burunduku ģintī. Ķermeņa garums (bez astes) ir 11,5—18,5 cm, astes garums 7—11,5 cm, svars 66—150 g.
Kažoka matojums atkarībā no pasugas variē no sarkanīgi brūnas līdz pelēkbrūnai. Muguras lejasdaļa koši ruda vai dzeltenbrūna (bez svītrām). Pavēdere krēmīgi balta. Uz muguras 5 tumši brūnas svītras, kas beidzas pie muguras lejasdaļas. Uz sāniem starp divam malējām tumšajām svītrām ir šauras, krēmīgi baltas svītras, bet starp vidējo muguras svītru un blakus esošajām tumšajām svītrām ir nedaudz platākas pelēkbrūnas svītras.
Arī uz sejas ap acīm ir gaišas un tumšas svītras. Aste nedaudz saplacināta, ar tumšu matojumu, proporcionāli īsāka nekā citiem burundukiem. Priekškājām četri pirksti, bet pakaļkājām — pieci. Austrumu burundukam kā visiem burundukiem ir lieli vaigu maisi, kuros tas pārnes barību uz savām pazemes noliktavām.
Ieradumi
Austrumu burunduks ir aktīvs dienas laikā, visaktīvākais no rīta un pēcpusdienā. Kaut arī burunduks veikli kāpelē pa kokiem un krūmiem, meklējot un vācot barību, pārsvarā tas dzīvo uz zemes un pa mežu pārvietojas pa pastāvīgām trasēm un taciņām. Pazemē burunduks veido plašus un sarežģītus alu labirintus. Parasti tie atrodas zem kritušiem un vēja izrautiem kokiem, lieliem akmeņiem, liela koka saknēm vai ēkas pamatiem.
Dzīvnieks nemitīgi veido arvien jaunas ejas. Labirintu sistēma sastāv no daudzām ejām, kambariem un tai ir vairākas ieejas (ap 5 cm diametrā ). Pie ieejas nekad nav izraktās zemes kaudzes, tās burunduks aiznes prom un vienmērīgi izbārsta alas tuvumā vai izmanto, lai aizbērtu ciet vecu, nevajadzīgu ieeju. Lielākajā no kambariem, kas atrodas labirintas pašā vidū (ap 30 cm diametrā ), tiek ierīkota migā, kas izklāta ar salauztām vai sakošļātām lapām. Citos kamabaros burunduks noglabā barības rezerves. Retos gadījumos novērots, ka austrumu burunduks mazuļu migu ir ierīkojis koka dobumā. Alās burunduks slēpjas no čūskām, lapsām, lūšiem, plēsīgajiem putniem un citiem plēsējiem. Bieži vien ejas sasniedz pat 10 metru garumu.
Teritorija
Kopumā austrumu burunduks ir teritoriāls vienpatis, kas īpaši aktīvi un agresīvi no citiem burundukiem sargā savu alu sistēmu un teritoriju ap ieeju (15—25 m ). Katra īpatņa teritorijas lielums atkarībā no gadalaika un pieejamās barības resursiem ir mainīgs (800—6000 m²). Teritorija vislielākā ir agri pavasarī un agri rudenī. Pieaugušam, nobriedušam tēviņam teritorija ir lielāka kā citiem burundukiem. Vietās, kur ir ierobežoti ūdens resursi, teritorijas arī ir lielākas. Reizēm austrumu burunduks veic klejojumus ārpus savas mājas teritorijas.
Ziemošana
No oktobra līdz februārim vai martam (atkarībā no izplatības reģiona) burunduks sava pazemes migā guļ, ieslīdzis ziemas miegā. Sirds ritms palēlinās un ķermeņa temperatūra pazeminās. Tā kā rudens periodā tas nevis uzkrāj tauku rezerves, bet barību pazemes kamabaros, tad burunduks periodiski pamostas un dodas uz savām noliktavām baroties, tad atkal dodas gulēt. Reizēm siltās dienās tas iziet ari pastaigā pa tuvāko apkārtni. Aktivitāte ziemā ir atkarīga no īpatņa — viens lielāko daļu ziemas noguļ, cits biežāk ir aktīvs. Tēviņi parasti pavasara aktivitāti uzsāk agrāk nekā mātītes, lai gan auksts pavasaris var rosināt tēviņus atgriezties savās migās turpināt gulēt.
Barība
Austrumu burunduks nav īpaši izvēlīgs barības ziņā, un tā ēdienkarte ir ļoti daudzveidīga. Pārtiek galvenokārt no visdažādākajām sēklām, riekstiem, zīlēm, mīkstiem augļiem vai ogām un sēnēm. Austrumu burunduks barojas arī ar gliemežiem, kukaiņiem, sliekām, putnu olām un putnēniem. Vasaras beigās un rudenī burunduks uz savām pazemes noliktavām ar vaigu maisu palīdzību pārnes lielu daudzumu sauso barību — riekstus un sēklas, veidojot krājumus ziemai. Barība tiek slēpta arī nelielās iedobēs, kas izraktas ārpus galvenās alu sistēmas. Tās tiek iezīmētas ar sekrētu, lai vēlāk varētu atrast.
Vairošanās
Austrumu burunduki ir poligāmi — gan mātītes sapārojas ar vairākiem tēviņiem, gan tēviņi ar vairākām mātītēm. Kad mātīte ir gatava pāroties, tā skaļi, ar čirkstošu skaņu sauc tēviņus. Pārošanās notiek mātītes teritorijā. Vidēji tēviņi ceļo apmēram 170 m, lai nokļūtu līdz mātītei. Pāris izšķiras uzreiz pēc pārošanās. Par mazuļiem rūpējas tikai mātīte. Mazuļu metieni parasti ir divas reizes gadā: pirmo reizi — no marta vidus līdz aprīļa sākumam, otro — no jūlija vidus līdz augusta vidum.
Grūsnības periods ilgst 31—35 dienas. Pazemes migā piedzimst 2—15 kaili, nevarīgi un akli mazuļi (visbiežāk 3—5). Metiena lielums atkarīgs no iespējamā barības daudzuma un mātītes vecuma. Piedzimstot mazulis sver apmēram 3 g. Māte mazuļus zīda ar pienu apmēram 40 dienas. Pēc tam mātīte atstāj migu mazuļiem, sev iekārtojot citu migu. Jaunie burunduki kļūst patstāvīgi apmēram 2 mēnešu vecumā, tad tie pamet midzeni un izklīst tuvākajā apkārtnē, meklējot savu teritoriju. Jaunajiem burundukiem līdz ziemai jāiekārto sava miga un jāuzkrāj barības rezerves. Tēviņi aizklejo tālāk no dzimtās alas nekā mātītes. Jauno mātīšu teritorijas bieži pārklājas ar mātes teritoriju.
Sasniedzot 3 mēnešu vecumā burunduks ir pieauguša īpatņa lielumā. Dažas mātītes, kas dzimušas pavasarī, vasaras beigās sapārojas un tām ir pirmie mazuļi, bet lielākā daļa jauno burunduku pirmo reizi pārojas nākamajā pavasarī. Austrumu burunduka dzīves ilgums savvaļā 2—3 gadi, nebrīvē 5—8 gadi.
Aizsardzība
Sugai nav nepieciešama īpaša aizsardzība, jo burunduku skaits daudzviet ir ļoti liels. Labprāt apmetas uz dzīvi cilvēku apdzīvotos reģionos. To ir viegli pieradināt un tam ir visas īpašības, lai kļūtu par mājdzīvnieku. Pārsvarā cilvēki ar burunduku sadzīvo labi, taču, kolīdz lieli dzīvnieku bari rada ievērojamus saimnieciskos zaudējumus, cilvēki cenšas ierobežot to skaitu.
Klasifikācija
Austrumu burundukam ir 11 pasugas:
223. kilometrs
223. kilometrs ir blokpostenis (ceļa postenis) līnijā Krustpils—Rēzekne II pie Rēzeknes pilsētas robežas. Postenis atrodas savienojošās līnijas uz Rēzeknes I staciju atzarošanās vietā (Rēzeknes II stacijas ieejas pārmija Nr. 702). Ceļa postenī nav nekādu būvju, vilcieni tajā nepietur.
Vēsture
Atzars izbūvēts 1937. gadā Rēzeknes dzelzceļa mezgla rekonstrukcijas laikā.
Miķelis Pankoks
Miķelis Pankoks (Veckupšu Miķis) (dzimis, miris ) bija latviešu zvejnieks, galdnieks un koktēlnieks - autodidakts.
Dzīvesgājums
Dzimis Jūrmalciemā, zvejnieku ģimenē. Pēc atgriešanās dzimtajā ciemā no Latvijas brīvības cīņām un karadienesta, pievērsās koktēlniecībai. Dzīvoja askētiski, vientulībā. No 1925.gada piedalījās izstādēs (pirmā izstāde — Nīcas baznīckrogā). Vairāk nekā 500 mākslas tēlu autors. Otrā pasaules kara laikā devās trimdā. 1944. gadā nokļuva Vācijā. Līdz 1950. gadam uzturējās bēgļu nometnē Forarlbergā. No 1951. gada — psihiatriskajā slimnīcā, tomēr arī tur veidoja savus darbus.
73 (skaitlis)
73 (septiņdesmit trīs) ir naturāls skaitlis, kas veselo skaitļu rindā atrodas starp 72 un 74. Gada septiņdesmit trešā diena ir 14. marts (garajā gadā 13. marts).
Miķelis Pankoks
Dzīvesgājums
Visplašākā darbu kolekcija — Liepājas muzejā. Darbi eksponēti arī Šveicē.
73 (skaitlis)
Romiešu skaitļu sistēmā septiņdesmit trīs tiek pierakstīts šādi — LXXIII, bet binārajā skaitīšanas sistēmā septiņdesmit trīs ir 10010012, oktālajā skaitīšanas sistēmā — 1118 un heksadecimālajā skaitīšanas sistēmā — 4916. Septiņdesmit trīs ir nepāra skaitlis un arī pirmskaitlis.
Miķelis Pankoks
Dzīvesgājums
Par Miķeli Pankoku režisors Rodrigo Rikards 1993. gadā radīja dokumentālo filmu "Miķelis Pankoks. Fantāzijas Miglāji".
Staļvira Oršuša
Staļvira Oršuša (ru; dzimusi ) ir Krievijas brīvā stila cīkstone, trīskārtējā Eiropas čempione, Krievijas Nopelniem bagātā sporta meistare.
Biogrāfija
Staļvira Oršuša ar cīņas sportu sāka nodarboties 2005. gadā 12 gadu vecumā dzimtajā Ulanudē (Burjatija), kur dzīvoja un mācījās Ulanudes 4. vidusskolā. Viņas pirmā trenere bija Viktorija Koževņikova. Valsts izlases dalībniece kopš 2014. gada.
2018. gadā finālā uzveicot Baltkrievijas sportisti Vanesu Kaladzinsku Staļvira Oršuša pirmo reizi kļuva par Eiropas čempioni.
Staļvira 2019. gada vasarā kļuva par Minskā notikušo 2. Eiropas spēļu sieviešu brīvās cīņas bronzas medaļnieci. Tai pašā gadā no 14. līdz 22. septembrim Nursultanā (Kazahstāna) viņa piedalījās arī pasaules čempionātā, kur ieņēma 11. vietu.
2020. gada februārī Itālijas galvaspilsētā Romā svara kategorijā līdz 53 kg Staļvira cīņā par bronzas medaļu pārspēja sportisti no Polijas Katažinu Kravčiku un izcīnīja Eiropas čempionāta bronzas medaļu.
2021. gada aprīlī Polijas galvaspilsētā Varšavā notikušajā Eiropas čempionātā Staļvira Oršuša trešo reizi Eiropas čempionātos izcīnīja zelta medaļu. Finālā viņa uzveica Polijas sportisti Roksanu Zasinu.
Rihards Bečers
Rihards Bečers (dzimis 2003. gada 9. septembrī, Jelgavā) ir Latvijas futbola uzbrucējs. Futbolista gaitas sācis FK Jelgava jauniešu komandā. 2020. gadā ar Albatroz SC/FS Jelgava komandu ieguva 1. vietu Latvijas 2. līgas čempionātā. 2022. gadā ar ''FS Jelgava komandu ieguva 1. vietu Optibet nākotnes līgas čempionātā. Rihards Bečers 23 spēlēs guva 13 vārtus kļūstot par komandas rezultatīvāko spēlētāju. 2023. gadā FS Jelgava sastāvā piedzīvoja savu debiju Latvijas futbola Virslīgā.''
__INDEX__
Teides urga
Teides urga ir Teiļupītes kreisā krasta pieteka Siguldas novadā.
Tek dienvidu-dienvidaustrumu virzienā. Ietek Teiļupītē netālu no tās ietekas Sudā. Teides urgu nešķērso valsts autoceļi.
Tošio Hirabajaši
Tošio Hirabajaši (ja) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||2||0
Noslēpumainais vilciens
"Noslēpumainais vilciens" (en) ir 1989. gada ASV komēdijdrāmas antoloģijas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Džims Džārmušs. Filmā galvenās lomas atveido Juki Kudo, Masatoši Nagase, Džejs Hokinss, Sinke Lī, Nikoleta Braski, Elizabete Brako, Džo Strummers, Riks Eviless un Stīvs Bušemi.
Filma ir sadalīta trīs daļās: Far from Yokohama stāsta par jaunu japāņu pāri, kuri ierodas Memfisā kulturālā svētceļojumā, A Ghost stāsta par itāļu atraitni, kura pa nakti iestrēgusi pilsētā, bet Lost in Space stāsta par tikko šķīrušos bez darba esošu angli un viņa biedru neveiksmēm. Stāstus saista nolaista viesnīca, Elvisa Preslija dziesma Blue Moon un ieroča šāviens.
"Noslēpumainais vilciens" pirmizrāde notika Kannu kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta palmas zaru. Džārmušs festivālā saņēma balvu par labāko māksliniecisko sniegumu. Kritiķi filmu vērtēja pārsvarā pozitīvi, slavējot filmas struktūru, humoru un varoņus, bet kritizēja par to, ka tā nav pietiekami aizrautīga.
Šaušana 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 25 metri ar militāro pistoli vīriešiem
25 metru šaušana ar militāro pistoli vīriešiem bija viena piecām šaušanas disciplīnām un viena no trim disciplīnām ar pistoli, kas bija iekļauta 1896. gada vasaras olimpisko spēļu programmā.
Zelta medaļu izcīnīja ASV sportists Džons Peins. Viņa brālis Samners Peins izcīnīja sudraba medaļu, bet bronzas medaļu izcīnīja Grieķijas sportists Nikolajs Morakis.
Valstis
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Aleksandrs Kalverts
Aleksandrs Kalverts (en; dzimis ) ir kanādiešu aktieris, kurš galvenokārt ir zināms kā Džeka Klaina, Lucifera dēla, kā arī dēmona Belfagora lomas atveidotājs seriālā Supernatural. Tēlojis arī citos seriālos un filmās, ieskaitot The Troop, To Be Fat like Me un The Dead Zone, atveidojis jauno Džastinu komēdijā Kickin' It Old Skool. Seriālā Arrow tēloja Loniju Meičinu (kuru arī sauca par Anarkiju).
Stīvs Zāns
Stīvens Džeimss Zāns (en, dzimis ) ir amerikāņu aktieris un komiķis.
Attēlojis lomas tādās filmās kā "Patiesība kož" (Reality Bites, 1994), "Mijkrēslis" (Crimson Tide, 1995), "Lai ko tu darītu" (That Thing You Do!, 1996), "Tev pienācis pasts" (1998), "Ārpus redzesloka" (1998), "Mazais Stjuarts" (1999), "Bīstamais izpriecu brauciens" (Joy Ride, 2001), "Mašīnas un zēni" (2001), "Tēti rīkojas" (Daddy Day Care, 2003), Shattered Glass (2003), "Runā" (2004), "Sahāra" (Sahara, 2005), "Izglābšanās" (Rescue Dawn, 2006), "Ideālā izglābšanās" (2009), "Grega dienasgrāmata" (2010), "Dalasas pircēju klubs" (2011), The Ridiculous 6 (2015), "Labais dinozaurs" (2015), "Kapteinis Fantastika" (2016), "Karš par Pērtiķu planētu" (2017), "Kur palikusi Bernadeta?" (Where'd You Go, Bernadette, 2019) un Your Place or Mine (2023).
Peters Velitss
Peters Velitss (sk; dzimis Bratislavā) ir bijušais Slovākijas šosejas riteņbraucējs.
Viņa karjeras lielākie sasniegumi ir uzvara 2007. gada Pasaules čempionāta U23 grupas braucienā, viena uzvara 2010. gada Vuelta a España posmā (piešķirta pēc Ezekiela Moskeras diskvalifikācijas) un 2012. gada Tour of Oman kopvērtējumā.
Petera dvīņubrālis Martins Velitss pārstāv , līdz 2013. gadam abi brāļi brauca vienā komandā.
Ventspils Valsts 1. ģimnāzija
'''Ventspils Valsts 1. ģimnāzija (saīsinājumā VV1Ģ''') ir vecākā vidusskola Ventspilī, dibināta. Ģimnāzijas ēka ir vietējās nozīmes arhitektūras piemineklis (aizsardzības nr.8951), ēkas arhitektūrā izmantotas neogotikas formas.
Vēsture
No 1911. līdz 1912. gadam uzcēla Ventspils sieviešu ģimnāzijas ēku. 1918. gada 9. decembrī ēkā nodibināja Ventspils astoņgadīgo skolu, ko vēlāk pārveidoja par Ventspils Valsts vidusskolu, bet 1929. gadā par Ventspils Valsts ģimnāziju. Pēc Latvijas okupācijas ģimnāzijai vairākkārtīgi mainīja nosaukumus — Ventspils vidusskola, '''Ventspils 5. pilnā vidusskola, Ventspils 1. vidusskola, J.Fabriciusa Ventspils 1. vidusskola'''.
1996. gada 21. novembrī skola ieguva '''Ventspils 1. ģimnāzijas''' nosaukumu. 2015. gada 1. septembrī skola kļuva par Ventspils Valsts 1. ģimnāziju (MK rīkojums Nr. 468 no 31.08.2015.).
Sasniegumi
Ventspils Valsts 1. ģimnāzija ir vienmēr atvērta inovatīvām idejām, taču galvenais uzdevums vienmēr ir skolēnu zināšanu kvalitātes nodrošināšana Ģimnāzijai ir augstas prasības mācību darba kvalitātei. Centralizēto eksāmenu rezultāti vienmēr ir par 18—20 % augstāki nekā vidējie valstī, darbā ar talantīgajiem bērniem VV1Ģ atrodas Latvijas skolu topa augšdaļā. Apmēram 90% absolventu katru gadu turpina mācības dažādās augstskolās. Skolēni savu erudīciju un zināšanas labi parāda mācību priekšmetu olimpiādēs pilsētā un valstī, ar panākumiem piedalās konkursos un skatēs. Kopš pilsētā iedibināta tradīcija nominācijās "Gada skolēns" un "Gada skolotājs" sveikt labākos skolēnus un skolotājus, Ventspils 1. ģimnāzijas absolventi un pedagogi vienmēr bijuši to vidū.
Ievērojami skolas absolventi
Skola var lepoties ar māksliniekiem Alisi Zvirbuli, Andreju Šulcu, Jāni Straumi, Guntu Kalseri, Sandru Sileviču. Kā veiksmīgus uzņēmējus sevi pierādījuši absolventi Uldis Pumpurs, Igors Skoks, Jānis un Nauris Berķi, Ivars Sormulis u.c.
Platlapu cinna
Platlapu cinna (la) ir graudzāļu dzimtas suga ar cirkumpolāru izplatības areālu ziemeļaustrumu Eiropā, Āzijā un Ziemeļamerikā.
Ventspils Valsts 1. ģimnāzija
Ievērojami skolas absolventi
Nozīmīgu ieguldījumu medicīnas attīstībā un tuberkulozes slimnieku ārstēšanā savulaik Ventspilī sniedza ārstu dinastijas pārstāvis Andrejs Pornieks. Ģimenes ārsts Pauls Princis ir Latvijas Ģimenes ārstu asociācijas valdes loceklis. Absolvents Igors Iesalnieks strādā par ķirurgu Vācijā, periodiski konsultē mediķus Latvijā, savukārt Ģirts Šalms, asoc.prof, ir Latvijā pazīstams mutes, sejas un žokļa ķirurgs. Ārsta profesiju izvēlējušies daudzi skolas absolventi – kā zināmākie Ieva Ozola, Gita Rancane, Ģirts Štekerhofs, Zanda Riekstiņa, Andris Akmentiņš, Ringolds Jaunbelzējs u.c.
Platlapu cinna
Suga Latvijā ir sastopama reti, galvenokārt nelielā apvidū valsts ZA daļā, kur savrupas punktveida atradnes sasniedz Jēkabpils rajona ziemeļdaļu. Suga Latvijā sasniedz izplatības DR robežu. Ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 3. kategorijā.
Ventspils Valsts 1. ģimnāzija
Ievērojami skolas absolventi
Kopš ģimnāzijas dibināšanas nozīmīga vieta tās dzīvē atvēlēta arī sportam, par ko liecina daudzie apbalvojumi, kas šobrīd glabājas slavas vitrīnās. Absolventu vidū ir tādi pazīstami sportisti kā Māris Grīva, Andris Zvans, Gatis Gūts, Ēriks Rags, Lauma Grīva, Jānis Strēlnieks, Andrejs Gražulis, Ansis Brūns, Mārtiņš Meiers u.c.
Platlapu cinna
Apraksts
Platlapu cinna ir daudzgadīgs, 70-160 cm garš lakstaugs, kuram piemīt patīkama smarža. Augs veido skraju ceru un tam ir garš, ložņājošs saknenis. Stiebrs ir kails, stāvs, skarā lokveidīgi nokarens. Lapas (arī maksts) bez matiņiem, raupjas, 0,8-1,8 cm platas. Mēlīte diezgan gara (līdz 1 cm) un strupa. Ziedi ir izvietoti garā skarā ar nokareniem zariem (zaru garums var sasniegt līdz 30 cm). Skara ir mīksta, zaru pušķi blīvi, vārpojums bagātīgs. Katrā pušķī parasti ir 4-9 zari. Katrā vārpiņā ir 1 divdzimumu zieds. Ziedā ir tikai 1 putekšņlapa. Vārpiņas 0,2-0,4 cm garas, to plēksnes ar īsiem matiņiem un 1 dzīslu. Ārējā zieda plēksne ar šķautni, 3 dzīslām, galā divzobaina un ar īsu, taisnu akotu, kas ārpusē nav redzams. Ārējās zieda plēksnes saaugums pie pamata ar vārpiņas ass posma pamatdaļu - kalluss - īss un kails. Auglis ir sīks (ap 0,2 cm garš) grauds. Zied jūlija beigās un augustā.
Ventspils Valsts 1. ģimnāzija
Ārpusklases nodarbības un interešu pulciņi
Gandrīz 100 gadu laikā skolā izveidojušās noturīgas tradīcijas. Visos skolas pastāvēšanas gados īpaši liela nozīme tikusi piešķirta mūzikai. Kopš 1968. gada skolas mūzikas kolektīvi vienmēr ir bijuši skolēnu Dziesmu svētku laureātu pulkā.
Ģimnāzijā darbojas pūtēju orķestris, 7. — 9. klašu meiteņu koris un jauktais koris. Skolai ir teātra tradīcijas — ar pārtraukumiem tas darbojies kopš 20. gadsimta 20. gadiem, un mūsdienās atjaunotais skolas teātris ik gadu iestudē kādu jaunu izrādi. No 2016. gada atjaunots skolēnu debašu klubs 11. un 12. klasei.
Skolas sabiedriskās dzīves veidošanā darbojas skolēnu pašpārvalde.
Dalība starptautiskos projektos
Skola ir īstenojusi dažādus starptautiskus projektus: 2008. gadā projekts "Jo dziesmas vieno", kas tapis sadarbībā ar čehu skolēniem, tika atzīts par labāko skolu projektu Eiropā mobilitātes Comenius ietvaros, savukārt 2011. —2013. gada Comenius programmas skolu sadarbības projekts “Dzīves kultūra” saņēmis visaugstāko novērtējumu valstī. Pašlaik ģimnāzija strādā pie Erasmus+ un Nordplus projektu izstrādes kopā ar partnerskolām Eiropā.
Beikers
Beikers (en) var būt:
Teiļupīte
Teiļupīte (arī Jūdažu upe) ir Sudas labā krasta pieteka Siguldas novadā.
Izteka - no Jūdažu ezera. Tek dienvidu virzienā. Ietek Sudā pie Lejasjaunzemju mājām.
Aleksandrs Birznieks (diplomāts)
Aleksandrs Heinrihs Birznieks (1882—1951) bija latviešu skolotājs un diplomāts. Latvijas ģenerālkonsuls Ļeņingradā (1925—1930) un Dancigas brīvpilsētā.
Dzīvesgājums
Dzimis 1882. gada 19. novembrī Olainē lauksaimnieka Kriša Birznieka un viņa sievas Marijas ģimenē. Mācījās Nikolaja ģimnāzijā, studēja Maskavas Universitātes vēstures un filoloģijas fakultātē, ko absolvēja 1910. gadā. Studentu korporācijas "Fraternitas Lettica" filistrs. Strādāja par skolotāju Ārensburgas pilsētas skolā Sāmsalā (1910), Luda Bērziņa ģimnāzijā Dubultos (1911) un privātģimnāzijā Gomeļā (1912), vēlāk Lodzas (1913), Lomžas valsts ģimnāzijā (1914), kas Pirmā pasaules kara laikā tika evakuēta uz Ribinskas, vēlāk uz Tambovas pilsētu Krievijā.
1920. gadā A. Birznieks atgriezās Latvijā. Ārlietu ministrs Zigfrīds Meierovics 1920. gada 15. decembrī viņu iecēla par pirmo sekretāru resora austrumu valstu nodaļā, 1921. gada 14. martā par šīs nodaļas vadītāju. 1923. gada augustā A. Birznieks kļuva par padomnieku Latvijas sūtniecībā Maskavā, 1925. gada 22. oktobrī par ģenerālkonsulu Ļeņingradā. 1927. gada 5. jūlijā Pēterpils Jēzus baznīcas mācītājs J.Zālītis salaulāja A. Birznieku ar, kā teikts latviski rakstītajā laulības apliecībā, jaunavu, pareizticīgu Helēnu Aleksandra m. Bek-Melik Tangijevu. 1930. gada 16. jūlijā A. Birznieku pārcēla par ģenerālkonsulu uz Dancigu. Pēc Polijas kampaņas 1939. gada oktobrī un Dancigas brīvpilsētas inkorporācijas 1940. gada 26. janvārī viņu atcēla no amata. No piedāvājuma kļūt par pilnvaroto lietvedi Buenosairesā viņš atteicās. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 23. novembrī Latvijas PSR Tautas komisāru padome Birznieku atbrīvoja no amata ārlietu resora likvidācijas dēļ.
Līdz 1945. gadam Birznieks dzīvoja Dancigā, pēc kara beigām dzīvoja protestantu baznīcas patversmē Kannās, pēc tam Lekrezo (Sonas un Luāras departamentā). Miris 1951. gada 26. martā.
Minjonas dziesma
Minjonas dziesma ir apzīmējums Johana Volfganga fon Gētes darba "Vilhelma Meistera mācību gadi" (Wilhelm Meisters Lehrjahre) varones – Minjonas – dziesmām. Tās uzskata par ievērojamākajiem Gētes dzejoļiem, kas iedvesmojušas daudzus 19. gadsimta komponistus kā Ludvigu van Bēthovenu, Ferencu Listu, Robertu Šūmani, Pēteri Čaikovski, Hugo Volfu un Franci Šūbertu.
Orientācijas noteikšana un vadība
Orientācijas noteikšana ir process, kura rezultātā tiek noteikta kāda objekta orientācija relatīvi pret tā iekšējo atskaites rāmi vai citu vienību (citu objektu vai lauku)'''. Orientācijas vadība''' ir šī objekta orientācijas manipulēšana.
Minjonas dziesma
Kennst du das Land, wo die Zitronen blühn?
„Kennst du das Land, wo die Zitronen blühn?” atrodams darba "Vilhelma Meistera mācību gadi" 3. grāmatas 1. nodaļā. Šeit Minjona apdzied savu dzimteni Itāliju. Pastāv ieskats, ka dziedājumā ir garīgs motīvs, tiekšanās uz Ēdenes dārzu un aicinājums Vilhelmam iepazīt pasaules krāšņu. Šai Minjonas dziesmai ir apzināti vairāk kā 60 dažādi muzikālie skanējumi, tostarp, Ludviga van Bēthovena, Franča Šūberta, Roberta Šūmaņa, Pētera Čaikovska, Antona Rubinšteina, Šarla Guno.
Orientācijas noteikšana un vadība
Lai vadītu kāda transportlīdzekļa orientāciju, ir nepieciešams izmantot sensorus, lai noteiktu tā pašreizējo orientāciju, devējus, lai šo orientāciju izmainītu, kā arī algoritmus, lai vadītu devējus, balstoties uz (1) sensoru mērījumiem un (2) vēlamo orientāciju.
Minjonas dziesma
Nur wer die Sehnsucht kennt
"Nur wer die Sehnsucht kennt" atrodams darba "Vilhelma Meistera mācību gadi" 4. grāmatas 11. nodaļā. Šīs Minjonas dziesmas muzikālais skanējums meklējams Pētera Čaikovska daiļradē: "Нет, только тот, кто знал" (Op. 6, Nr. 6, 1869, Ļeva Meja atdzejojums). Pēteris Čaikovskis šo romanci veltīja Aleksandrai (Aļinai) Hvostovai (Александра (Алина) Александровна Хвостова) (studiju biedrene, kontralts), par kuras balsi bija sajūsmā. Atbistoši Antoņinas Čaikovskas (Miļukovas) atmiņām Pēteris Čaikovskis esot tik ļoti steidzies dalīties savā sacerējumā, ka esot iedevis novērtēt savai mūzai notis ar tik tikko nožuvušu tinti. Aleksandrai Hvostovai neesot iepatikusies romance, tādēļ viņa esot vēsi pateikusies, tomēr plānotajā koncertā to nav izpildījusi. Šāda rīcība esot ļoti aizskārusi Pēteri Čaikovski, tādēļ viņš esot kļuvis vēss savā turpmākajā saziņā ar Aleksandru Hvostovu. Pat tas apstāklis, ka vēlāk Aleksandra Hvostova esot šo romani izpildījusi ikkatrā koncertā, kas izsauca sajūsminātas skatītāju ovācijas, neesot mainījis Pētera Čaikovska attieksmi.
Orientācijas noteikšana un vadība
Ievads
Parasti kosmosa kuģa orientāciju dažādu iemeslu dēļ ir nepieciešams stabilizēt un vadīt. Dažreiz tas ir nepieciešams, lai noturētu lidaparāta komunikācijas antenu Zemes virzienā, lai spētu nodrošināt komumikāciju. Dažreiz, lai veiktu zinātniskos eksperimentus, lai vērstu saules paneļus pret sauli un jutīgus sensorus prom no saules virziena.
Minjonas dziesma
Nur wer die Sehnsucht kennt
Pētera Čaikovska romance bijusi arī iedvesmas avots mākslas filmai "None But the Lonely Heart" (1944), kur atskaņota Artura Vestbruka atdzejojumā.
Orientācijas noteikšana un vadība
Relatīvie orientācijas noteikšanas sensori
Ir vairāki sensori, kas kā rezultātu izvada atbilstošo orientācijas izmaiņas ātrumu. Lai izmantotu šos sensorus, ir nepieciešams zināt sākotnējo objekta orientāciju. Šī tipa sensoriem piemīt trokšņainība, taču to var labot, izmantojot absolūtos orientācijas noteikšanas sensorus.
Žiroskops
Žiroskops ir ierīce, kas spēj mērīt rotāciju trīsdimensionālā laukā, neizmantojot citu ārējo objektu mērīšanu. Klasiskais žiroskops sastāv no rotējoša masas gabala, taču ir arī lāzera žiroskopi, kas izmanto gaismas atstarošanās principus, kā arī citu veidu žiroskopi.
Absolūtie orientācijas noteikšanas sensori
Šī sensoru grupa mēra pozīciju vai orientāciju laukiem, objektiem vai citām īpašībām ārpus lidaparāta.
Horizonta sensors
Horizonta sensors ir optiskais instruments, kas uztver gaismu no Zemes atmosfēras 'loka', tas ir, Zemes horizonta. Bieži tiek izmantota termālā-infrasarkanā mērīšana, kas mēra atmosfēras siltuma attiecību pret kosmiskā fona siltumu. Šis sensors nodrošina orientācijas mērījumus attiecībā pret Zemi divās ortogonālās asīs. Tas mēdz būt neprecīzāks par sensoriem, kas balstīti uz zvaigžņu vērošanu. Dažreiz šis sensors tiek saukts arī par Zemes sensoru.
Saules sensors
Saules sensors ir ierīce, kas uztver Saules virzienu. Var tikt izstrādāts kā vienkāršas saules šūnas, vai arī sarežģīti - kā vadāms teleskops. Tas, kuru sensoru labāk izmantot, ir atkarīgs no misijas.
Zvaigžņu sekotājs
Zvaigžņu sekotājs ir optiskais instruments, kas mēra zvaigžņu pozīcijas, izmantojot fotošūnas vai arī kameru.
Magnetometrs
Magnetometrs ir ierīce, kas izjūt magnētiskā lauka spēku, un, kad tiek izmantots trīs-asu konfigurācijā, arī magnētiskā lauka stiprumu.
Algoritmi
Vadības algoritmi ir datorprogrammas, kas saņem datus no ierīces sensoriem un iegūst/aprēķina pareizās komandas priekš devējiem, lai pagrieztu ierīci vēlamajā orientācijā. Algoritmi var būt gan ļoti vienkārši, gan sarežģīti, atkarībā no misijas sarežģītības. Parasti, orientācijas vadības algoritmi ir daļa no programmatūras, kas tiek atskaņota uz iekārtas, kas saņem komandas no bāzes stacijas un formatē datu telemetriju sūtīšanai uz bāzes staciju.
Izpildierīces jeb aktuatori
Lidaparāta orientācija var tikt vadīta ar dažādu ierīču un metožu palīdzību.
Reaktīvie dzinēji
Vernjera reaktīvie dzinēji ir visbiežāk izmantotie aktuatori. Dzinējiem ir jābūt izkārtotiem tā, lai visa sistēma nodrošinātu stabilizāciju visās 3 asīs. Katrai asij parasti tiek izmantoti vismaz divi reaktīvie dzinēji, lai griezes momentu veidotu kā pāris. Galvenais reaktīvo dzinēju izmantošanas ierobežojums ir tas, ka tie izmanto degvielu, kā arī mehāniskais dzinēju nolietojums. Degvielas efektīvu izmantošanu lidaparāta orientācijas noteikšanas un vadības sistēmā nosaka specifiskais impulss un mazākais griezes momenta impulss, ko tas spēj radīt (tas nosaka to, cik bieži reaktīvajiem dzinējiem ir jāieslēdzas, lai nodrošinātu precīzu vadību). Reaktīvie dzinēji ir jāslēdz iekšā vienā virzienā, lai sāktu rotāciju pa vienu asi, un vienu reizi pretējā virzienā, lai saglabātu jauno orientāciju. Reaktīvo dzinēju sistēmas ir bijušas izmantotas lielākajā daļā kosmosa kuģu ar cilvēku apkalpi, tai skaitā, Vostok, Mercury, Gemini, Apollo, Soyuz, Space Shuttle.
Lai minimizētu degvielas izmantošanu misijā, var tikt izmantoti citu veidu dzinēji, piemēram, mazi jonu dzinēji, kas paātrina jonizētas gāzes elektriski, izmantojot elektroenerģiju, kas iegūta no saules šūnām.
Rotācijas stabilizācija
Lai stabilizētu orientāciju vienā asī, var iegriezt visu lidojošo objektu. Šo metodi bieži izmanto, lai stabilizētu pēdējo nesējraķetes posmu. Visu kosmisko aparātu, kopā ar pievienoto raķetes motoru iegriež raķetes griezes momenta vektora virzienā. Kad vēlamā orbīta ir sasniegta, kosmiskā aparāta rotāciju ir iespējams samazināt, vai arī atstāt griežoties, ja nepieciešams.
Impulsu diski
Impulsu diski ir rotori, kas elektromotora vadīti griežas pretēji vēlamajam objekta griešanās virzienam. Tā kā impulsu diski aizņem tikai nelielu daļu no lidaparāta masas, ar tiem iespējams veikt precīzu vadību. Lai spētu vadīt orientāciju visās trīs asīs, nepieciešams izmantot vismaz 3 impulsa diskus, lai gan biežāk tiek izmantoti vairāki gadījumam, ja kāds pārstāj savu darbību.
Saules vēja buras
Nelielas saules buras var tikt izmantotas, lai veiktu nelielus kosmiskā aparāta orientācijas vadības un ātruma manevrus. Šī metode ļauj veikt ilgtermiņa degvielas ekonomiju.
Minjonas dziesma
Heiß mich nicht reden, heiß mich
"Heiß mich nicht reden, heiß mich atrodams darba" "Vilhelma Meistera mācību gadi" 5. grāmatas 16. nodaļā. Šai Minjonas dziesmai ir apzināti vismaz 20 dažādi muzikālie skanējumi, tostarp, Franča Šūberta, Roberta Šūmaņa, Pētera Čaikovska, Hugo Volfa, Antona Rubinšteina. Pazīstamāko muzikālo ietvaru radījis Francis Šūberts.
Latviešu ieguldījums
Atdzejojumi latviešu valodā saskārās ar grūtībām. Par ievērības cienīgiem uzskata divu dziesmu atdzejojumus: "Heiss mich nicht reden" Jēkaba Lautenbaha-Jūsmiņa tulkojumā (1880) un "Kennst du das Land, wo die Zitronen blühn?" Rūdolfa Blaumaņa atdzejojumā (1899). "Kennst du das Land, wo die Zitronen blühn?" atdzejojumu izmantojis Emīls Dārziņš, 1900. gadā komponējot jauktā kora dziesmu "Minjona". Emīls Dārziņš pielāgojis atdzejojumu skaņdarba vajadzībām. 1977. gadā Viesturs Gailis pārlicis dziesmu sieviešu korim, veltot to paša 1975. gadā dibinātajam un 1977. gadā vārdu Minjona ieguvušajam Pētera Stučkas Latvijas Valsts Universitātes sieviešu korim.
2012. gadā Latviešu valodā pirmo reizi izdots J. V. Gētes klasiskais romāns "Vilhelma Meistara mācību gadi". Grāmatu no vācu valodas tulkojis Jānis Krūmiņš. Visas Minjonas dziesmas tagad ir lasāmas jaunā, mūsdienīgā tulkojumā.
'''Minjonas dziesmas "Kennst du das Land, wo die Zitronen blühn?" atdzejojums'''
Starp tumšām lapām zeltoranžas tvīkst,
Pūš vējiņš maigais, mirdz zilais debessloks,
Stāv mirte klusu, augsti lauru koks.
To zemi zini?
Spīd viņa zāle, laistās istabas;
Tur manī noskatās dažs marmortēls:
"Tu nabags bērns, kāds tev(im) liktens žēls!"
To namu zini?
Mans sargātājs, turp manas ilgas skrien.
Tik tikko mūlis miglā teku redz;
Pa alām pūķu vecais dzimums mīt,
Brūk klints, un strauts pār viņu kŗākdams krīt.
To kalnu zini?
2018.—2019. gada Pasaules kauss skeletonā
2018.—2019. gada Pasaules kauss skeletonā bija vairāku skeletona sacensību notikums. 2018.—2019. gada Pasaules kausā skeletonā notika 8 sacensības. Pasaules kauss sākās 2018. gada 8. decembrī. Pirmais posms notika Siguldā. Savukārt sezona noslēdzās 2019. gada 24. februārī Kalgarī. Pasaules kausu organizēja Starptautiskā bobsleja un skeletona federācija (IBSF), kura organizē arī Pasaules kausu bobslejā. Pasaules kausa galvenais sponsors ir BMW.
Minjonas dziesma
Latviešu ieguldījums
Iet mūsu ceļš! Tēvs turpu dosimies!
2018.—2019. gada Pasaules kauss skeletonā
Posmi un kalendārs
Izsludinātais Starptautiskā bobsleja un skeletona federācijas kalendārs.
Pārāk spēcīga sniega dēļ tika atcelts 4. Pasaules kausa posms Kēnigszē, kas bija plānots paralēli arī kā Eiropas čempionāts. Eiropas čempionāts tika aizvadīts nākamajā posmā Īglsā, bet atceltā Pasaules kausa posma vietā tika aizvadīts papildus posms Kalgari trasē 22. februārī.
Deniss Harmašs
Deniss Harmašs (uk, dzimis ) ir Ukrainas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Ukrainas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2007. gada Harmašs pārstāv Ukrainas Premjerlīgas komandu Kijivas "Dinamo".
Savu karjeru 2007. gadā sācis Ukrainas Premjerlīgas komandā Kijivas "Dinamo". 2020. gadā Harmašs tika izīrēts Turcijas Superlīgas komandai Çaykur Rizespor.
Ukrainas futbola izlases sastāvā debitējis 2011. gadā. Piedalījies 2012. un 2016. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Dynamo Kyiv
Secu Savagata
Secu Savagata (ja) bija japāņu futbolists, bijušais Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||2||0
Kaires ciems
Kaires ciems, arī Kairuciems, ir apdzīvota vieta Kurzemes dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Nīcas pagastā uz dienvidiem no Liepājas, pie autoceļa V1231 (Klampji — Jūrmalciems).
Retroperitoneālā telpa
Retroperitoneālā telpa (lat. spatium retroperitoneale) ir anatomiska telpa vēdera dobumā, kas ir nodalīta ar vēderplēves aizmugurējo daļu un vēdera dobuma izklājumu (fascia endoabdominalis). Tā stiepjas no diafragmas līdz mazajam iegurnim.
Anatomija
Retroperitoneālā telpa iekļauj sevī nieres ar urīnvadiem, virsnieres, aizkuņģa dziedzeri, divpadsmitpirkstu zarnas lejupejošo un horizontālo daļu, augšupejošo (colon ascendens) un lejupejošo (colon descendens) zarnu, aortas vēdera daļu, apakšējo dobo vēnu ar tās atzarojumiem, nepāra (v.azygos) un pusnepāra (v.hemiazygos) vēnas, simpātiskie stumbri (truncus sympathicus), veģetatīvie nervu pinumi, jostas pinuma (plexus lumbalis) atzari, limfātiskie mezgli, krūšu limfvada (ductus thoracicus) sākums. Retroperitoneālās telpas orgāni ir klāti ar taukšūnām.
Fascijas sadala retroperitoneālo telpu nodalījumos. Pie nieru ārējās malas retroperitoneālā fascija (fascia retroperitonealis) dalās priekšnieru (fascia prerenalis) un aiznieru (fascia retrorenalis) fascijās. Priekšnieru fascija apliec nieri no priekšas un savienojas ar aortas un apakšējās dobās vēnas fasciālajiem futlāriem, aizstiepjoties uz pretējo pusi. Aiznieru fascija saplūst ar vēdera dobuma fasciju (Fascia endoabdominalis), pārklājot diafragmas kājiņu (pl. crura) un lielo jostas muskuli (m. psoas major). Nieres tauku kapsula atrodas starp retroperitoneālās fascijas plēvēm, turpinoties gar urīnvadiem. Zarnu tauku slānis atrodas starp retroperitoneālo fasciju un augšupejošās un lejupejošās zarnas aizmugurējām virsmām. Nepāra mediālā telpa iekļauj maģistrālos asinsvadus: aortas vēdera daļu, apakšējo dobo vēnu ar atzariem, kas izvietoti blakus nerviem un limfātiskajiem mezgliem.
Umerupīte
Tek dienvidaustrumu virzienā. Ietek Teiļupītē pie Tilgaļu mājām. Umerupīti šķērso valsts autoceļš P8 (Inciems—Sigulda—Ķegums).
Kenya Airways
Kenya Airways Ltd., pazīstama kā Kenya Airways, ir Kenijas nacionālā lidsabiedrība. Dibināta 1977. gadā pēc lidsabiedrības East African Airways izformēšanas.
Uzņēmuma galvenā mītne atrodas Kenijas galvaspilsētā Nairobi, bet galvenā bāze — Džomo Keniatas starptautiskajā lidostā. Līdz 1995. gadam aviokompānija piederēja Kenijas valstij. 1996. gadā tā tika privatizēta. 2022. gadā tā pieder Kenijas valstij (48,9 %), banku konsorcijam (38,1 %), lidsabiedrībai KLM (7,8 %), bet pārējās uzņēmuma daļas — citiem privātiem investoriem. Uzņēmuma akcijas tiek tirgotas Nairobi, Dāresalāmas un Ugandas biržās.
Mihails Platovs
Mihails Platovs (ru; dzimis, miris 1938. gada augustā vai septembrī) bija Rīgā dzimis krievu šaha problēmists.
Dzīves gājums
Dzimis Rīgā tirgotāja ģimenē. 1900. gadā beidzis ģimnāziju. Iestājies Rīgas politehniskā institūtā un 1906. gadā, to beidzot, ieguvis inženiera—tehnologa specialitāti. Pirmā pasaules kara laikā evakuējies uz Krieviju. 1930. gados strādājis par vadošo inženieri kādā Serpuhovas rūpnīcā. Lielā terora laikā 1937. gada naktī uz 4. oktobri arestēts un notiesāts uz 10 gadiem. Izsūtīts uz Kargopoles gulagu Arhangeļskas apgabalā, kur 1938. gada augusta beigās vai septembrī miris.
Šaha kompozīcija
Kopš 1903.gada publicējis vairāk nekā 200 etīdes, vairākumam no tām līdzautors ir brālis Vasilijs (1881—1952). Konkursos brāļi piedalījušies reti, ieguvuši tikai 30 atzinības, tai skaitā 4 pirmās godalgas.
Tims Allens
Timotijs Allens Diks (en, dzimis ) ir amerikāņu aktieris un komiķis.
Allens vislabāk pazīstams atveidojot galvenās lomas ABC situāciju komēdijā Home Improvement (1991—1999) un ABC/Fox situāciju komēdijā "Pēdējais īstais vīrs" (2011—2021). Ieskaņojis Baza Gaismasgada lomu filmu sērijā "Rotaļlietu stāsts", par ko saņēmis Annie Awards balvu.
Piedalījies arī tādās filmās kā Tropical Snow (1988), "Santa Klauss" (The Santa Clause, 1994), "Galaktikas meklējumos" (1999), Joe Somebody (2001), "Plušķis" (2006), Zoom (2006), "Mežonīgais četrinieks" (Wild Hogs, 2007), The Six Wives of Henry Lefay (2009) un Crazy on the Outside (2010).
Šaušana 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 25 metri ātršaušanā ar pistoli vīriešiem
25 metru ātršaušana ar pistoli vīriešiem bija viena no piecām šaušanas disciplīnām, kas bija iekļauta 1896. gada vasaras olimpisko spēļu programmā.
Sacensības notika 11. aprīlī Kalitejas šaušanas poligonā Skopeftirionā. Šajās sacensībās piedalījās 4 sportisti no 3 valstīm. Sacensībās varēja izmantot tikai 45 kalibra pistoli, līdz ar to no sacensībām tika diskvalificēti ASV sportisti brāļi Peini. Peini atteicās izmantot grieķu piedāvātās pistoles.
Par pirmo olimpisko čempionu šajā disciplīnā kļuva Grieķijas sportists Joannis Frangudis. Arī sudraba medaļu izcīnīja Grieķijas sportists Georgijs Orfanidis. Savukārt bronzas medaļu izcīnīja Dānijas sportists Holgers Nīlsens.
Šīs medaļas piešķīra Starptautiskā Olimpiskā komiteja ar atpakaļejošu datumu; Spēļu laikā uzvarētājiem tika piešķirta sudraba medaļa, bet turpmākās vietas netika apbalvotas.
Valstis
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Abi gali balti, viducis zaļš
"Abi gali balti, viducis zaļš" ir Latvijas animācijas filma, kas izdota 1977. gadā. Filmas režisors ir Ansis Bērziņš.
Sižets
Animācijas filma veidota kā muzikāls stāsts par gadalaikiem.
Meijermuiža
Meijermuiža ir ciems Cēsu novada Drabešu pagastā, Cēsu pievārtē, uz dienvidiem no Cīrulīšiem, 11 km no pagasta pārvaldes «Ausmās», 3 km no novada centra Cēsīm un 89 km no Rīgas. Vēsturiskais Līvu pagasta centrs.
Kikudzo Kisaka
Kikudzo Kisaka (ja) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Bezslavītes
Bezslavītes (la) ir augu ģints bezslavīšu dzimtā, kurai pieder daudzgadīgi lakstaugi. Ģintī ir klasificētas četras sugas:
Kikudzo Kisaka
Nacionālā izlase
!Kopā||2||0
Jošio Fudživara
Jošio Fudživara (ja) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||1||0
Troškūni
Troškūni ir pilsēta Lietuvā uz ziemeļrietumiem no Anīkščiem. Otrā mazākā Lietuvas pilsēta (pēc iedzīvotāju skaita Lietuvā vismazākā ir Panemune).
Apdzīvotā vieta dibināta 1696. gadā kā bernardiešu baznīca un klosteris. Mūsdienās pilsētā ir bernardiešu starptautiskais jaunatnes centrs.
Ketrīna Ņūtona
Ketrīna Lova Ņūtona (en; dzimisi ) ir amerikāņu aktrise. Labāk zināma dēļ viņas lomām kā Luīza Brūksa komēdijseriālā Gary Unmarried, Ebigeila Karlsone mistērijas-drāmas seriālā Big Little Lies, un Elija Presmana drāmas seriālā The Society. Viņa arī ir zināma kā vecākā Klēra Novaka seriālā Supernatural un Džounija Klārka seriālā Halt and Catch Fire. Arī atveidoja galveno lomu kā Aleksa Nelsona filmā “Paranormalā aktivitāte 4” un 2020. gadā viņa tēloja galveno lomu labi novērtētajā šausmu-komēdijas filmā Freaky, kurā tēloja kopā ar Vinsu Vonu.
Ziloņi un zaķi
"Ziloņi un zaķi" ir Latvijas animācijas filma, kas izdota 1973. gadā. Filmas režisors ir Ansis Bērziņš.
Sižets
Animācijas filma izsmej huligānus, kā arī tos, kuri pret sabiedriskās kārtības traucētājiem izturas pasīvi.
Rēzeknes 3. vidusskola
'''Rēzeknes 3. vidusskola''' ir vispārizglītojoša skola Rēzeknē. Tā atrodas pilsētas centrā, 18. novembra ielā 33. 2016./17. mācību gadā mācības uzsāka 445 izglītojamie, strādāja 49 pedagogi, no tiem seši - interešu izglītībā.
Vēsture
Skolas ēka uzcelta 1923. gadā, un šeit atradās latviešu ģimnāzija, kas pastāvēja līdz 1943. gadam. Otrā pasaules kara laikā, no 1943. līdz 1944. gadam, ēkā atradās vācu armijas hospitālis. 1944. gada Rēzeknes bombardēšanas laikā celtne tika sagrauta. Ēka tika atjaunota īsi pirms 1949./50. mācību gada sākuma, un darbu šeit uzsāka Rēzeknes septiņgadīgā skola ar krievu mācībvalodu. No 1955. gada, saskaņā ar Tautas izglītības nodaļas rīkojumu, septiņgadīgā skola tika pārveidota par Rēzeknes 3. vidusskolu. 1958. gadā notika pirmais skolas izlaidums. 1973. gadā tika pabeigta trīsstāvu piebūve, kurā tika izvietoti mācību kabineti un sporta zāle.
Tradīcijas
Skolā tiek organizēti tradicionāli pasākumi:
Cita svarīga informācija
Lai attīstītu skolēnu intereses un spējas pētīt Latvijas dabas un sociālo vidi, skolā tiek īstenota skolēnu zinātniski pētnieciskā darbība. Pirmā vidusskolas skolēnu zinātniskā konference notika 1998. gadā. Kopš 2011. gada pētnieciskajā darbībā iesaistījušies arī pamatskolas skolēni (7.-8. kl.). 2015./16. mācību gadā aizstāvēti 83 pētnieciskie darbi. Katru gadu skolēni veiksmīgi piedalās reģionālajā zinātniskajā konferencē: 2016. gadā viens skolēns ar savu darbu ieguva III vietu un viens - atzinību. Skolā notiek tehniskās grafikas stundas. Katru gadu tiek īstenota 12. klašu skolēnu projektu aizstāvēšana. Skolas bērni piedalās dažāda līmeņa konkursos: Latvenergo, Ķengurs, “Pazīsti savu organismu” u.c.
Vasaras brīvdienās skola organizē nometni "Dzīves skola", atsevišķi zēniem un meitenēm, kuras mērķis - sagatavot skolēnus pieaugušo cilvēku dzīvei.
Viljams Šetners
Viljams Šetners (en, dzimis ) ir kanādiešu aktieris, rakstnieks, producents un režisors. Viņš, tēlojot kapteini Džeimsu T. Kirku televīzijas seriālā un filmu sērijā "Zvaigžņu ceļš", kļuva par kultūras ikonu. Šetners ir uzrakstījis arī vairākas grāmatas par šī tēla atveidošanu un piedalīšanos "Zvaigžņu ceļa" franšīzē, kā arī zinātniskās fantastikas grāmatu sēriju TekWar.
2004. gadā Viljams Šetners saņēma Zelta globusa balvu nominācijā "Labākais otrā plāna aktieris miniseriālā vai televīzijas filmā" par tēlojumu seriālā Boston Legal. 2004. gadā un 2005. gadā saņēma Emmy balvu par tēlojumu attiecīgi seriālā The Practice un Boston Legal.
1989. gadā Šetners kā kinorežisors saņēma Zelta avenes balvu par filmas "Zvaigžņu ceļš V: Pēdējā robeža" uzņemšanu.
2021. gada 13. oktobrī Viljams Šetners 90 gadu vecumā ar vēl četriem kosmiskajiem tūristiem devās suborbitālā lidojumā ar raķeti New Shepard.
Heweliusz
BRITE-PL2 ir daļa no starptautiskās BRIght-star Target Explorer (BRITE) programmas. Kosmiskā aparāta platforma izgatavota Toronto universitātē uz Generic Nanosatellite Bus bāzes. Tas ir kuba formā ar izmēriem 200 × 200 × 200 mm un masu 7 kg. Lem apgādāts ar augstas izšķirtspējas lādiņsaites matricu, ar kuru paredzēts veikt fotometriskus novērojumus zvaigznēm ar redzamo spožumu virs 4,0 sarkanajā spektrā.
Heweliusz kā sekundārā krava Zemes tālizpētes pavadonim Gaofen 2 tika palaists 03:15:05 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 4B no Taijuaņas kosmiskā centra Ķīnā.
Pirmais BRITE sērijas Polijas pavadonis Lem orbītā palaists 2013. gada novembrī.
Mihails Tjufjakins
Mihails Tjufjakins (ru; miris ) bija Krievijas caristes vojevoda cara Ivana IV laikā, tai skaitā piedalījās Livonijas karā Latvijas teritorijā.
Kvando
Kvando (en) ir 731 kilometrus gara Zambezi upes pieteka Āfrikas dienvidos.
Mihails Tjufjakins
Dienēja Vjazmā, Rževā, Kararačevā, Starodubā, Dankovā.
Kvando
Sākas Bijes plakankalnē Angolā. Pamatā tek dienvidaustrumu virzienā. Vidustecē veido Angolas - Zambijas, bet lejtecē, Kaprivi joslā, veido Namībijas - Botsvānas robežu. Upei ievērojamas ūdens svārstības atkarībā no sezonas. Lejtecē Kvando upes ūdeņi baro Liņati purvus un lielākā daļa no ūdens Zambezi nemaz nesasniedz. Upes tecējumā izveidoti seši nacionālie parki.
Mihails Tjufjakins
Livonijas kara laikā 1573. gadā bija labās rokas otrais vojevoda. 1574. gada - vojevoda Paidē, piedalījās uzbrukumā Pērnavai. 1575. gadā Pērnavas otrais vojevoda. 1578. gadā piedalījās Peltsamā ieņemšanā. Cēsu kaujā, atšķirībā no vairuma krievu vojevodu, nakts aizsegā nebēga no kaujas lauka un krita kaujā.