cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ventspils
Venti
Venti ir nemonetārs norēķināšanās līdzeklis Ventspilī. Venti ir vietējā naudas vienība, kas sniedz privilēģijas, apmeklējot dažādas aktīvās atpūtas un izklaides vietas, tūrisma objektus un kafejnīcas Ventspilī. Uz visām ventu naudas zīmēm ir attēlotas govis, kuras savulaik veidojuši ievērojamākie Latvijas mākslinieki starptautiskajam mākslas un mecenātisma projektam "Ventspils Govju parāde 2002". Uz ventiem attēlotās govis ir izvietotas Ventspils pilsētvidē un joprojām ir tūristu iecienīti apmeklēšanas objekti.
Sadraudzības pilsētas
Ventspilij ir sadraudzības līgumi ar šādām pilsētām:
Tēls kultūrā
Krievu dzejnieks Antons Ņečajevs Ventspils pilsētai veltījis dzejoļu ciklu "Dzintara mākonis".
Skrillex
Sonijs Džons Mūrs (en, dzimis ), plašāk pazīstams ar pseidonīmu Skrillex, ir amerikāņu elektroniskās mūzikas mūziķis, dīdžejs un dziedātājs.
Mūrs ir bijušais grupas From First to Last līderis. 2007. gada rudenī viņš devās savā pirmajā tūrē Team Sleep Tour kā solomūziķis kopā ar Team Sleep, Strata un Monster in the Machine. Pēc jaunās grupas sastāva savākšanas viņš apceļoja Ziemeļameriku Alternative Press Tour ietvaros, atbalstot grupas All Time Low un The Rocket Summer. 2008. gadā Mūrs kopā ar producentu Noa Šeinu uzsāka debijas albuma Bells ierakstīšanu. Mūrs veiksmīgi ir remiksējis Lady Gaga, Benny Benassi, Bruno Mars un citu mūziķu hitus. Sadarbojies ar grupām Kaskade, DubKill un Korn. 2011. gadā viņu nominēja Grammy balvai piecās kategorijās, tajā skaitā arī kategorijā "Labākais jaunais izpildītājs".
Džeimss V Stjuarts
Džeimss V, arī Jakobs V un Džeikobs V (en vai en, dzimis, miris ) bija Skotijas karalis no 1513. līdz 1542. gadam.
Džeimsa tituli:
Džons Čērčils
Džons Čērčils (en, dzimis, miris ) bija Anglijas karavīrs un valstsvīrs, kalpoja pieciem dažādiem monarhiem 17. gadsimta beigās un 18. gadsimta sākumā. Viņš sevi izcili pierādīja Karā par Spānijas mantojumu. Viņš tiek minēts kā viens no izcilākajiem karavadoņiem Anglijas vēsturē. Savu nopelnu dēļ viņam tika "radīts" un piešķirts pirmā Marlboro hercoga tituls (Duke of Marlborough).
Bros Music
Bros Music ir Centrāleiropas ierakstu kompānija, kura pilnībā pieder "Sony BMG Music Entertainment" un kuras galvenā mītne atrodas Vācijā. Kompānija savu darbību uzsāka 1993. gadā. Slavenākie mūziķi, kuri ir sadarbojušies ar "Bros Music": Koā ar "Bros Music" ir sadarbojušies tādi pazīstami mākslinieki kā E-Rotic, Mārja Kivi, Bad Boys Blue, Gracia, Kriss Normans, Virus Incorporation un igauņu mūzikas grupa "Vanilla Ninja", ar kuru kompānija sadarbojās laikposmā no 2004. gada vidus līdz 2005. gada beigām, kad grupai radās domstarpības ar Bros Music.
Muhameds Ali Reda
Muhameds Ali Reda (dzimis Kairā, Ēģiptē) ir Ēģiptes bokseris, kas 2004. gada Vasaras olimpiskajās spēlēs piedalījās smagsvara klasē (pāri 92 kg) un ieguva sudraba medaļu.
Sansevastjanas klasika
Sansevastjanas klasika (eu; es ir šosejas riteņbraukšanas sacensības, kuras katru gadu kopš 1981. gada notiek Sansevastjanas apkaimē Spānijā. Tās tradicionāli tiek uzskatītas par kalnu braucēju sacensībām un tajās vairākkārt ir uzvarējuši Lielo tūru kopvērtējuma favorīti.
Sansevastjanas klasika ir atpazīstama ar saviem jūras krasta skatiem un vējaino, nelīdzeno sacensību maršrutu, kurš dod priekšrocības agresīva braukšanas stila piekritējiem. Šībrīža sacensību trases garums ir aptuveni 227 kilometri un iekļauj smago Alto de Jaizkibel kāpumu pie 200 kilometru atzīmes. Tas parasti ir sacensību izšķirošais punkts. Līdz 2004. gadam tās bija septītās sacensības UCI Pasaules kausā, bet tagad ir daļa no UCI Pasaules tūres kalendāra.
Maikls Keriks
Pārstāvēja Anglijas Premjerlīgas klubu Manchester United. Līdz 2011. gada aprīlim viņš ir aizvadījis vairāk nekā 300 spēles Premjerlīgā un 50 UEFA Čempionu līgā. Karjeru futbolists uzsāka 1997. gadā West Ham United sastāvā. Kopā ar Manchester United ir izcīnījis trīs Premjerlīgas čempiontitulus (2006–07, 2007–08, 2008–09), kā arī 2007.—2008. gada sezonā triumfēja Čempionu līgā.
Anglijas izlases sastāvā ir spēlējis 2006. un 2010. gada FIFA Pasaules kausa izcīņas finālturnīros. Izlasē aizvadījis 34 spēles, kurās nav guvis vārtus. Sezonas 2017-2018 beigās pabeigs savu futbolista karjeru.
Sasniegumi
West Ham United
Manchester United
Zabalotje (nozīmju atdalīšana)
Zabalotje var būt:
Namībija
Namībija, oficiāli Namībijas Republika (Republic of Namibia), ir valsts Āfrikas dienvidrietumu piekrastē pie Atlantijas okeāna. Tā robežojas ar Zambiju un Angolu ziemeļos, Botsvānu austrumos un ar Dienvidāfriku austrumos un dienvidos. Lai gan tā nerobežojas ar Zimbabvi, Zambezi upe, kas veido robežu starp Botsvānu un Zambiju, atdala abu valstu teritorijas. Tā ieguva neatkarību no Dienvidāfrikas 1990. gada 21. martā pēc Namībijas Neatkarības kara. Tās galvaspilsēta un lielākā pilsēta ir Vindhuka. Namībija ir Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) un Dienvidāfrikas Attīstības kopienas (SADC), Āfrikas Savienības (ĀS), un Nāciju Sadraudzības locekle. 2020. gadā tajā dzīvoja 2 550 226 iedzīvotāji.
Namībiju senos laikos apdzīvoja bušmeņi, damari un namakva, un ap 14. gadsimtu tajā imigrēja arī bantu valodās runājošie iedzīvotāji. 1884. gadā teritorija kļuva par Vācijas Impērijas protektorātu un palika par vācu koloniju līdz Pirmā pasaules kara beigām. 1920. gadā Tautu Savienība nodeva valsti kā mandātu (Dienvidrietumu Āfrika) Dienvidāfrikai, kura tajā ieviesa savus likumus un, sākot no 1948. gada, tās aparteīda politiku.
Tomass Hērens
Tomass Hērens (vācu: Thomas Hoeren; dzimis 1961. gada 22. augustā Dinslakenā, Vācijā) ir vācu tiesībzinātnieks, kas specializējas informācijas un mediju tiesībās.
Biogrāfija
No 1996. gada aprīļa Tomass Hērens ir Diseldorfas augstākās federālās tiesas (vācu: OLG Düsseldorf) tiesnesis. 1997. gadā viņš saņēma piedāvājumu vadīt Vestfālenes Vilhema universitātes Juridiskās fakultātes Informācijas tiesību un juridiskās informātika katedru Minsterē, un vienlaikus viņš darbojas kā pētnieks turienes Eiropas informācijas sistēmu pētnieciskajā centrā (angļu: European Research Center for Information Systems). Viņš ir tiesīgs pasniegt civiltiesības, komerctiesības, civilprocesa tiesības un juridisko informātiku.
Līdz 1997. gadam Tomass Hērens bija Eiropas Komisijas/XIII Ģenerāldirektorāta „Juridiski konsultatīvās padomes informācijas tehnoloģijas jautājumos” (angļu: Legal Advisory Board on Information Technology) juridiskais padomdevējs, kā arī Eiropas Komisijas Intelektuālā īpašuma speciālistu grupas (angļu: Task Force Group on Intellectual Property) loceklis. Viņš ir Vācijas tīkla informācijas centra (saīsin. DENIC) zinātniskās padomes loceklis, kā arī St. Gallenas universitātes Informācijas tiesību zinātniski pētnieciskā centra uzraudzības padomes loceklis. No 1997. gada Tomass Hērens vada Informācijas, telekomunikāciju un mediju tiesību institūtu.
No 2000. gada jūnija Tomass Hērens strādā Pasaules intelektuālā īpašuma organizācijā (saīsin. WIPO) Domēnu vārdu paneļa locekļa (angļu: Domain Name Panelist) statusā. Papildus tam no 2004. gada viņš ir Oksfordas Interneta institūta/Balliolas koledžas zinātniskais līdzstrādnieks, UNESCO Vācijas nacionālās komisijas Ekspertu komitejas komunikāciju jomā loceklis, Augstskolu rektoru apvienības (vācu: Hochschulrektorenkonferenz) darba grupas „Jaunie mediji” loceklis, Vācijas Rūpnieciskā īpašuma un autortiesību apvienības Autortiesību un izdevēju tiesību ekspertu komisijas loceklis.
Tomass Hērens dzīvo Šteinfurtē. Viņš ir precējis, un viņam ir divi bērni. Papildus savai pamatdarbībai Tomass Hērens darbojas kā neatkarīgs fotogrāfs.
Apbalvojumi
2006: Balva tehniskās komunikācijas izpētes jomā (vācu: Forschungspreis Technische Kommunikation)
FK Auda
FK Auda ir Latvijas futbola klubs no Ķekavas, kas pašlaik spēlē Virslīgā. Klubs dibināts 1969. gadā kā zvejnieku kolhoza "9. maijs" futbola komanda. Savu pašreizējo nosaukumu ieguvis 1991. gadā no paju sabiedrības "Auda", kas izveidojusies kolhoza "9. maijs" vietā. 2005. gadā klubs no Rīgas pārcēlās uz Ķekavu, kur ir speciāli šim klubam uzbūvēts stadions, kas ieguvis "Audas" nosaukumu.
2022. gadā klubs izcīnīja Latvijas kausu.
Aivars Drupass
Aivars Drupass (, Rīga — 1999. gads) bija latviešu futbola uzbrucējs, kurš aizvadījis 3 spēles Latvijas futbola izlasē.
Spēlētāja karjera
Spēlētāja karjeras sākumā trenējies pie Gunāra Ulmaņa un spēlējis komandā "Radiotehniķis". 1981./1982. gadā 18 gadu vecumā viņš pievienojās FK Daugava Rīga komandai. Sava pirmajā sezonā Daugavas sastāvā viņš nospēlēja tikai vienu spēli. Tā kā viņam bija jādien PSRS armijā, vairākus gadus Drupass spēlēja armijas klubos Habarovskas "SKA" un Maskavas "CSKA", bet 1986. gadā atgriezās Daugavas sastāvā (6 vārti 33 spēlēs). Karjeru "Daugavā" tās noslēgumā aizēnoja daudzās gūtās traumas (ieskaitot divus smadzeņu satricinājumus), kuras 1990. gadu sākumā draudēja ar invaliditātes iegūšanu un neļāva spēlēt bez pretsāpju līdzekļiem.
1991. gadā viņš nospēlēja vienu sezonu Ukrainā, Ļvivas "Karpatos", kur tolaik spēlēja arī Raimonds Laizāns. 1992. gadā Drupass aizvadīja divas spēles FC Skonto rindās, kļūstot par Latvijas čempionu, bet 1993. gadā sāka spēlēt Zviedrijā, kur arī noslēdza spēlētāja karjeru. Drupass aizvadīja arī trīs spēles Latvijas izlases rindās (ieskaitot pirmo spēli pēc Latvijas neatkarības atgūšanas), gūstot vienus vārtus draudzības spēlē pret Maltas izlasi.
Nāve
Drupass mira 1999. gada vasarā 35 gadu vecumā dēļ ilgstošas, smagas slimības.
Bēta sabrukšana
Bēta sabrukšana ir atoma kodola radioaktīvās sabrukšanas veids, kurā tiek izsviesta bēta daļiņa — elektrons vai pozitrons. Šajā procesā kodola masa gandrīz nemainās, bet kodola lādiņš izmainās par vienu vienību, tādēļ rodas tāda elementa atoma kodols, kurš periodiskajā sistēmā atrodas par 1 vietu tuvāk tās beigām (elektrona izsviešanas gadījumā) vai sākumam (pozitrona izsviešanas gadījumā). Elektrona izsviešanu vienmēr pavada neitrīno (precīzāk — elektronu antineitrīno) izstarošana, bet pozitrona izsviešanu — elektronu neitrīno izstarošana. Tā kā pozitrons ir antidaļiņa elektronam, tas ļoti ātri anihilējas, radot divus (retāk 3) gamma kvantus.
Pie bēta sabrukšanas pieskaita arī elektrona satveršanu, kurā tiek izstarots tikai neitrīno, bet kodola lādiņš samazinās par vienu vienību.
Bēta sabrukšana raksturīga tādu izotopu kodoliem, kam ir liels protonu vai neitronu pārsvars. Bēta sabrukšanu nosaka vājā mijiedarbība. Piemēram, β− sabrukšanā vājā mijiedarbība, kuras nesējs ir W− bozons, pārvērš neitronu par protonu, elektronu un antineitrīno:
Savukārt β+ sabrukšanas procesā no protona rodas neitrons, pozitrons un neitrīno:
No vienādojumiem redzams, ka neitrons ir nestabila daļiņa, kas var pati no sevis sabrukt, bet protons iesaistās bēta sabrukšanā tikai tad, ja tiek nodrošināta papildu enerģija.
Mega Raiena
Margereta Mērija Emilija Ena Raiena (en; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise un producente.
Mazezers
Mazezers var būt:
Mega Raiena
Aktrises karjeru uzsākusi 1981. gadā ar dažādām mazām lomām. 1980. gadu vidū sākusi filmēties vairākās finansiāli veiksmīgās filmās kā otrā plāna aktrise, savukārt ar lomu 1989. gada romantiskajā komēdijā "Kad Harijs satika Salliju" (When Harry Met Sally...) kļuva plašāk pazīstama un tika nominēta Zelta globusa balvai. Pēc tam filmējās vairākās romantiskajās filmās, tai skaitā "Bezmiegs Sietlā", "Franču skūpsts" (French Kiss), "Mīlestības atkarība" (Addicted to Love), "Eņģeļu pilsēta" (City of Angels), "Tev pienācis pasts" (You've Got Mail), "Griezumā".
Nīderlande
Nīderlande (nl, izrunā: ) ir valsts Rietumeiropā, daļa no Nīderlandes Karalistes. To ziemeļos un rietumos apskalo Ziemeļjūra, austrumos tā robežojas ar Vāciju, bet dienvidos ar Beļģiju. Nīderlandes kopējā platība ir 41 543 km² un to ietekmē mērenās joslas klimats. Ziemeļos atrodas uz ļoti zemi novietotas zemes, bet virzoties uz valsts austrumiem un dienvidiem, reljefs kļūst augstāks, līdz pašos dienvidos sasniedz 150 līdz 320 metru augstumu. Nīderlandi regulāri apdraud plūdi, jo aptuveni puse no valsts teritorijas atrodas zem jūras līmeņa. Nīderlande ar 16 856 620 iedzīvotājiem ir septītā lielākā Eiropas Savienības dalībvalsts.
Nīderlandē ir parlamentāra demokrātija un konstitucionālā monarhija, kas sastāv no 12 provincēm. Galvaspilsēta un lielākā pilsēta ir Amsterdama, bet valsts valdība atrodas Hāgā. Lai gan tā ir viena no mazākajām valstīm Eiropā, tai vienmēr ir bijusi nozīmīga loma Eiropas dzīvē. Kopā ar Beļģiju un Luksemburgu, Nīderlande veido tā saukto Beniluksa ekonomisko savienību. Nīderlande 1952. gadā kļuva par Eiropas Kopienas (EC) dibinātājvalsti. Eiropas Kopiena 1993. gadā kļuva par Eiropas Savienību. Nīderlande kopš 1985. gada ir daļa no Šengenas zonas, un 1999. gadā tajā tika ieviesta Eiropas valūta eiro.
Nīderlande bieži tiek saukta par Holandi, lai gan patiesībā šis termins attiecas tikai uz divām Nīderlandes provincēm: uz Ziemeļholandi un Dienvidholandi.
Vēsture
Otrā pasaules kara laikā Nīderlandi 1940. gada maijā okupēja Vācijas karaspēks. Pēckara gados Nīderlande nostiprināja kontaktus ar kaimiņvalstīm un iekļāvās Beniluksa savienībā. 1949. gadā Nīderlande bija 12 NATO dibinātāju vidū, bet 1958. gadā bija viena no Eiropas Ekonomikas kopienas dibinātājām.
Ģeogrāfija
Nīderlande atrodas Rietumeiropā, Viduseiropas līdzenuma rietumos. Ziemeļos un rietumos to apskalo Ziemeļjūra. Tās teritorija aizņem 41 543 km², sastāv no 33 893 km² sauszemes un 7 650 km² ar ūdeni klātas virsmas. Tā pēc platības ir 134. lielākā valsts pasaulē un 31. lielākā valsts Eiropā. Nīderlandes dienvidu un austrumu daļa atrodas augstāk virs jūras līmeņa, austrumos ir paugurains reljefs. Pašos dienvidos virsa paceļas 150–320 m augstumā, turpat atrodas arī valsts augstākā virsotne un Vālsbergas augstiene ar augstumu līdz 321 metriem virs jūras līmeņa (tikai par 10 metriem augstāka nekā Gaiziņkalns).
Liela daļa no valsts teritorijas tika iegūta, nosusinot jūru. Apmēram puse valsts teritorijas, kur dzīvo ap 60% valsts iedzīvotāju, atrodas zem jūras līmeņa. Vēl 1/3 teritorijas atrodas līdz 1 m virs jūras līmeņa. Nīderlande tulkojumā nozīmē "zema zeme". Krasta līnijas kopējais garums ir 451 kilometrs.
Nīderlandi var sadalīt divās daļās — ziemeļos atrodas ļoti zemu novietotas zemes, no kurām liela daļa ir Reinas un Māsas upju deltas. Jūras krastā ir smilšu kāpu josla līdz 405 km platumā un līdz 60 m augstumā, kuras kopā ar veselu dambju un slūžu sistēmu aizsargā valsts teritoriju no applūšanas. Zemākā vieta zem jūras līmeņa ar -6,76m ir Zuidplastpolders, kas atrodas valsts rietumu daļā. Virzoties uz ziemeļiem, augstums virs jūras līmeņa pakāpeniski samazinās līdz pat Ziemeļjūras krastiem ziemeļrietumos.
Nīderlandes teritorijā atrodas dažu lielu upju, kā Reinas, Māsas un Seldas, ietekas, kuras veido lielu deltu. Upes ir ūdeņiem bagātas visu gadu, to gultnes ir iztaisnotas un savienotas ar daudziem kanāliem, bet notece ir noregulēta. Saneši noved pie tā, ka upju ūdens līmenis lēnām paaugstinās un pastāv liels plūdu risks.
Valstī ir divdesmit nacionālie parki un simtiem citu dabas rezervātu un liegumu ar ezeriem, mežiem, kāpām un citiem biotopiem. 1871. gadā tika izcirsts pēdējais dabiskais Nīderlandes mežs, tāpēc šodien redzamie koki ir stādīti mākslīgi un lielākā daļa no tiem pat nenāk no Nīderlandes. Par valsts nacionālo putnu atzīta melnā puskuitala.
Klimats
Nīderlandē valdošais vējš ir dienvidrietumu, tāpēc teritorijā valda mērens jūras klimats, kam raksturīgas vēsas vasaras un maigas ziemas. Vidējā gada gaisa temperatūra valstī ir 10 °C. Jūlija vidējā temperatūra svārstās no 16 °C līdz 17 °C, janvārī temperatūra svārstās ap +2 °C. Dažreiz, kad šeit nokļūst anticikloni no Austrumeiropas, krīt sniegs, temperatūra noslīd zem nulles un kanālos var izveidoties ledus sega. Gada nokrišņu daudzums ir ap 800 mm.
Administratīvais iedalījums
Nīderlande iedalās 12 administratīvajās provincēs, kas tālāk iedalās 458 municipalitātēs. Nīderlandē ir tādas provinces kā Dienvidholande, Drente, Flevolande, Frīzlande, Gelderlande, Groningena, Limburga, Overeisela, Utrehta, Zēlande, Ziemeļbrabante un Ziemeļholande. Nīderlandei pieder arī divas aizjūras teritorijas - Nīderlandes Antiļu salas un Aruba Karību jūrā.
Valdība
Nīderlande ir konstitucionālā monarhija ar parlamentu (Staten Generaal), kuru veido divas palātas: Nīderlandes senāts (75 locekļi) un Nīderlandes apakšpalāta (150 locekļi). Senāta locekļus ievēl netiešās velēšanās, un viņiem ir ierobežotas pilnvaras. Apakšpalātas locekļus ievēl vispārējās vēlēšanās. Abu palātu locekļi tiek ievēlēti uz četriem gadiem.
Valsts galva ir monarhs, pašlaik karalis Vilems Aleksandrs, bet valdības galva ir premjerministrs, kopš 2010. gada 14. oktobra Marks Rite.
Demogrāfija
Nīderlandē dzīvo 16 miljoni iedzīvotāju. Līdz ar to tā ir desmitā lielākā valsts Eiropā un 64. lielākā valsts pasaulē pēc iedzīvotāju skaita. No 1900. līdz 1950. gadam iedzīvotāju skaits pieauga no 5,1 līdz 10 miljoniem, bet no 1951. līdz 2000. gadam iedzīvotāju skaits pieauga no 10 līdz 16 miljoniem iedzīvotājiem. Pēc 2013. gada datiem vidējais dzīves ilgums ir 81 gads. Vidējais dzīves ilgums sievietēm ir 83 gadi, bet vīriešiem 79 gadi. Uz katriem 1000 iedzīvotājiem ir divdesmit imigranti.
Valsts iedzīvotāju sastāvs etniskajā ziņā ir dažāds. Lielāko daļu veido etniskie nīderlandieši. No atlikušajiem iedzīvotājiem vairums ir ieceļotāji no Indonēzijas, Marokas, Surinamas un Turcijas. Pēc 2005. gada datiem holandieši veido 80,9 % no kopējās populācijas, bet lielākās mazākumtautības ir indonēzieši 2,4%, vācieši 2,4%, turki 2,2%, surinamieši 2 %, marokāņi 1,9%, bet citas tautības veido 8,2 %. Nīderlandieši ir garākie cilvēki pasaulē, vīriešu vidējais garums ir 1,81 metri, bet sieviešu 1,67 metri. Cilvēki dienvidos ir vidēji par diviem centimetriem īsāki nekā ziemeļos. Kaut gan valsts valoda ir nīderlandiešu valoda, valsts ir ļoti starptautiska, tikpat kā ikviens tās iedzīvotājs brīvi pārvalda un var sazināties angļu valodā.
Nīderlandē ir vairākas lielas pilsētas, kā Amsterdama, Roterdama, Hāga, Utrehta un Eindhovena. Šīs pašas pilsētas ap sevi veido arī lielākās valsts aglomerācijas. 67% no iedzīvotājiem dzīvo pilsētās.
Reliģija
No kopējā iedzīvotāju skaita 39% pieder kādai reliģijai, no tiem tikai apmēram 5,6% regulāri apmeklē baznīcu. Pēc 2010. gadā veiktās aptaujas 28 % no aptaujātajiem respondentiem tic, ka pastāv Dievs. 39 % tic ka ir kaut kas līdzīgs Dievam, bet 30 % netic nekādai gara vai Dieva esamībai. Pēc 2005. gada datiem 51,3% nepieder nevienai reliģijai, 24,6% pieder pie katoļiem, 14,8% pie protestantiem, 5,8% pie islāma, 1,4% pie hinduisma, 1,2% pie budisma un 0,9% pie citas reliģijas.
Tautsaimniecība
Nozīmīgākās tautsaimniecības nozares ir pārtikas pārstrāde, ķīmiskā rūpniecība, naftas pārstrādes rūpniecība, elektriskā un elektroniskā aprīkojuma ražošana. Tai ir attīstīta lauksaimniecības nozare, un valsts ir plaši pazīstama ar saviem augiem un grieztajiem ziediem. Roterdamas osta ir visnoslogotākā osta visā Eiropā. Tā apkalpo milzīgas iekšzemes teritorijas, tostarp Vāciju un Centrāleiropu.
Kultūra
Nīderlande ir vairāku slavenu gleznotāju dzimtene. No tiem slavenākie ir Rembrants, Johanness Vermērs, Jans Stēns, Vinsents van Gogs un Pīts Mondrians.
Sports
Vispopulārākais sporta veids Nīderlandē ir futbols. Nīderlandes futbola izlase trīs reizes ir spēlējusi Pasaules kausa finālā (1974., 1978. un 2010. gadā). Visas trīs reizes tā piekāpās saviem pretiniekiem. Dažādus Eiropas futbola kausus ir ieguvuši šādi nīderlandiešu futbola klubi: Amsterdamas "Ajax", Roterdamas "Feyenoord" un PSV Eindhoven. Slavenākie nīderlandiešu futbolisti ir Johans Kruifs, Marko van Bastens, Rūds Gullits, Deniss Bergkamps, Patriks Kleiverts un Rūds van Nistelrojs.
Nākamie populārākie sporta veidi ir lauka hokejs un volejbols. No individuālajiem sporta veidiem vispopulārākie ir teniss, vingrošana un golfs.
Nīderlandes sportisti vasaras olimpiskajās spēlēs ir ieguvuši 230 medaļas, bet ziemas olimpiskajās spēlēs — 78 medaļas.
Eiropas čempionāta 2012 kvalifikācija — G grupa
2012. gada Eiropas čempionāta futbolā kvalifikācijas G grupas rezultāti.
Akrēcija
Akrēcija ir process, kurā zvaigzne vai cits debess ķermenis uzkrāj vielu no apkārtējās vides. Visbiežāk akrēcija novērojama ciešās binārās sistēmās, kurās viela pārplūst no vienas zvaigznes uz otru, izveidojot ap zvaigzni akrēcijas disku.
Džonnišs Markišs Di Souza
Džonnišs Markišs Di Souza (, dzimis ) ir brazīliešu futbolists. 2010. gadā vasaras transfēru periodā pārnāca uz SK Liepājas Metalurgs. Līgums tika noslēgts līdz LMT Virslīgas 2010.gada sezonas beigām. Pirms tam viņš ir spēlējis Brazīlijā, Itālijā un Slovēnijā.
EMI
EMI (Electric & Musical Industries Ltd.) ir britu ierakstu kompānija, kura savu darbību sāka 1931. gadā. Tā ir viena no 4 lielākajām ierakstu kompānijām pasaulē. Kompānijai pieder arī EMI Music Publishing, kura ir bāzēta Ņujorkā.
ZYX Music
ZYX Music ir Vācijas ierakstu kompānija, kura savu darbību sāka 1971. gadā. Kompānijas dibinātājs ir Bernhards Mikulskijs. Kompānijas agrākais nosaukums bija Pop-Import Bernhard Mikulski līdz 1992. gadam, kad kompāniju pārdēvēja tās pašreizējā nosaukumā ZYX Music. Kompānijas galvenie žanri bija disko un hausmūzika.
Feimanka
Upes raksturojums
Iztek no Feimaņu ezera ziemeļrietumu daļas. Izteka tiek regulēta ar slūžām. Tek pa Feimaņu pauguraine un Jersikas līdzenumu. Pie Šķilteriem augšpus Preiļupes ietekas Feimankas ūdenskrātuve (11,5 ha). Ietek Dubnā pie Rožupes.
Zabolotje (Silmalas pagasts)
Zabolotje ir skrajciems Rēzeknes novada Silmalas pagastā. Ciems atrodas austrumos no Zabolotjes pūra, netālu no Tiskādiem. Zabolotje šķērso vietējais autoceļš Tiskādi—Kruki—Riebiņi (V553), kā arī sākas ceļš uz Maltas Trūpiem (V598).
19. augusts
19. augusts ir gada 231. diena pēc Gregora kalendāra (232. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 134 dienas.
Vārda dienas
Imanta, Melānija
Neapliekamais minimums
Iedzīvotāju ienākuma nodokļa kontekstā tiek aplūkots maksātāja gada neapliekamais minimums, kas praksē tiek sadalīts pa mēnešiem (pieņemot, ka algas parasti maksā pa mēnešiem).
Likme mūsdienu Lavijā
Saskaņā ar likuma "Par iedzīvotāju ienākuma nodokli" 12.panta pirmo daļu un 13.panta pirmās daļas 1.punktu. Sākot ar 2011. gada 1. janvāri, mēneša neapliekamais minimums ir 45Ls. Atvieglojums par apgādājamu personu ir — 70 Ls.
1346. gads
1346. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā. Eiropas vēsturē tas ir zināms kā vēlo Viduslaiku laiks. Lai arī Simtgadu karš sākās 1337. gadā, faktiski tas sākās 1346. gadā, jo abām pusēm — gan frančiem, gan angļiem — trūka līdzekļu, lai uzsāktu reālu karu.
Kuritiba
Kuritiba (pt, ) ir pilsēta Brazīlijas dienvidos, Paranas štata administratīvais centrs. Tā ir astotā lielākā valsts pilsēta pēc iedzīvotāju skaita, un lielākā Dienvidu reģionā. 2018. gadā tajā dzīvoja 1,9 miljoni iedzīvotāju. Kuritibas aglomerācijā ietilpst vēl 26 pašvaldības, un kopā ar tām iedzīvotāju skaits sasniedz 3,2 miljonus, kļūstot par septīto lielāko aglomerāciju Brazīlijā.
Pilsēta atrodas plakankalnē, aptuveni 900 metrus virs jūras līmeņa, vairāk nekā 110 km no Atlantijas okeāna, 1390 km uz dienvidiem no valsts galvaspilsētas Braziljas. Pilsētu 1693. gadā dibināja portugāļu kolonizatori (bandeirantes). 1853. gadā tika izveidota Paranas provinces, atdalot to no Sanpaulu provinces, un Kuritiba kļuva par provinces administratīvo centru. Kopš tā laika pilsēta, kas pazīstama ar plašajām ielām, piedzīvoja strauju izaugsmi, ko pastiprināja daudzu Eiropas imigrantu ierašanās 19. gadsimtā, galvenokārt tie bija vācieši, poļi, ukraiņi un itāļi. Tieši tāpēc Kuritibā mūsdienās izpaužas kultūras daudzveidība.
Cediņa
Cediņa ir pilsēta Polijas ziemeļrietumos, Rietumpomožes vojevodistē uz dienvidiem no Ščecinas, netālu no Odras upes. Netālu no pilsētas sākas Oderas-Hāfelas kanāls.
Līdz Otrā pasaules kara beigām pilsēta atradās Vācijā, un tās vāciskais nosaukums bija Cēdene. Pēc Otrā pasaules kara pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti, bet vietā ieradās poļi no PSRS ieņemtajiem Polijas apgabaliem.
Pirmās vēsturē zināmās kaujas ar poļu piedalīšanos - Cediņas kaujas (972. gadā) vieta, kuras rezultātā poļi Meško I vadībā pirmoreiz vēsturē ieguva piekļuvi pie Odras upes.
Upene
Melnā upene ir daudzgadīgs, līdz 1,5 m augsts ērkšķogu dzimtas krūms. Diezgan bieži sastopams savvaļā mitros mežos, krūmājos, upju krastmalās. Bieži audzē dārzos. Dzinumi ar matiņiem, sākumā bāli, bet uz vasaras beigām jau brūngani. Lapas pamīšus, vienkāršas, 5 - 10 cm garas un platas, trīsdaivainas vai retāk piecdaivainas, blāvas, virspusē kailas, tumši zaļas, apakšpusē gaišākas, gar dzīslām ar matiņiem un ar dzelteniem punktveida dziedzerīšiem, lapas mala divkārt rupji zobaina. Zied maijā un jūnijā. Ziedi sakopoti līdz 8 cm garos ķekaros, katrā ķekarā 5 - 10 ziedi, pie zieda kāta pamata viena vai divas mazākas ovālas vai lancetiskas pieziedlapas. Ziedi 0,7 - 0,9 cm gari, violeti vai sārti pelēki. Kauss zvanveida, klāts ar sveķu dziedzerīšiem, spilvains. Kauslapas 5, garenas, strupas, atliekušās, divreiz garākas par vainaglapām. Vainaglapas 5, saaugušas. Putekšņlapas 5, apmēram tikpat garas, kā kauslapas. Sēklotne vidēja, kaila vai spilvaina. Irbulis ar 2 drīksnām. Auglis - melna, retāk brūngana vai zaļgana oga. Tā ir pamatsuga gandrīz visām upeņu kultūras šķirnēm. Ogas satur C vitamīnu, A provitamīnu (karotīnu), B1 vitamīnu, P vitamīnu. Upenēs C vitamīna ir 5 reizes vairāk nekā zemenēs un apmēram 5 - 8 reizes vairāk nekā citrusaugu augļos. Pumpuri un ziedi satur 0,75% ēteriskās eļļas. Lapas izmanto dārzeņu konservēšanai. Tautas medicīnā lapu novārījumu lieto reimatisma ārstēšanai un arī kā diurētisku un sviedrējošu līdzekli.
Sastāvs
100 g upeņu satur
Sum 41
Sum 41 ir Kanādas rokgrupa no Ajaksas, Ontārio, dibināta 1996. gadā. Grupas sastāvā ietilpst Deriks Viblijs (vokālists, ģitāra, taustiņinstrumenti), Džeisons Makeslins (basģitāra, bekvokāls), Stīvs Jočs (sitaminstrumenti, bekvokāls).
Kopš 1999. gadā parakstīja kontraktu ar izdevējkompāniju Island Records, grupa ir ierakstījusi 6 studiju albumus, vienu koncertalbumu (kurš iznāca zem diviem nosaukumiem), divus DVD ar priekšnesumu koncertā un vairāk kā 18 singlus. Kopā ir pārdots vairāk kā 10 miljoni albumu kopijas. Līdz šim veiksmīgākais grupas albums ir All Killer No Filler, kurš trīsreiz ir ieguvis platīna statusu Kanādā un vienreiz ASV. Šajā albumā ir iekļauts arī singls Fat Lip, kurš ir bijis Billboard Modern Rock topa pirmajā vietā. Cits singls In Too Deep šajā hītparādē ir ieguvis tikai 10. vietu.
"Sum 41" ir raksturīgas garas koncertturnejas, kuras ilgst pat ilgāk nekā gadu, un šajā laikā tā sniedz vairāk nekā 300 rokkoncertus.
Vācijas rokmūzika
Vācijas rokmūzika ir rokmūzika, kas ir izveidojusies Vācijā, dziedāta galvenokārt vācu valodā.
Vēsture
Vācijā rokmūzikas skatuve radās 1960. gadu beigās. Kopš tā laika no Vācijas ir nākuši daudzi inovatīvi un pasaules mērogā ietekmīgi rokmūzikas izpildītāji dažādos Vācijā populāros žanros: krautrokā, jaunajā vilnī, smagajā metālā, pankrokā un industriālajā mūzikā.
Lai arī rokenrols radās jau 1940. gados ASV un tas izplatījās visā pasaulē no 1956. gada, neskatoties uz amerikāņu mūzikas popularitāti toreizējā Rietumvācijā, sākotnēji bija ļoti maz vietējo rokmūzikas izpildītāju. Par galveno iemeslu tam var minēt 2. pasaules karu, kas pēcokupācijas apstākļos bremzēja vācu mūzikas attīstību.
Galvenie Vācijā izveidotie mūzikas žanri un kustības:
Ēriks Jēkabsons (politiķis)
Ēriks Jēkabsons (dzimis ) ir latviešu luterāņu mācītājs, politiķis, drošības eksperts un bijušais Latvijas Republikas iekšlietu ministrs.
Izglītība
Beidzis Rīgas Industriālo politehnikumu un ieguvis mēbeļu ražošanas specializētā galdnieka specialitāti. No 1978. līdz 1980. gadam dienējis padomju armijā, pēc tam studējis Latvijas Valsts fiziskās kultūras institūtā. Dzīvojot ASV, Jēkabsons ieguvis teoloģijas maģistra grādu Čikāgas Universitātē.
Baznīca
1983. gadā Ē. Jēkabsons kristīts un kopš tā laika sāka aktīvi darboties baznīcā. Studējis luterāņu seminārā, pēc kura beigšanas 1986. gadā ordinēts par luterāņu mācītāju. Jēkabsons kalpoja Mežaparka, Katlakalna un Olaines baznīcās. 1987. gadā savas reliģiskās pārliecības dēļ, Valsts drošības komitejas vajāts, viņš bija spiests kopā ar ģimeni pamest valsti, vienlaikus šķiroties arī no PSRS pilsonības.
Devies uz ASV. Tur 13 gadus strādājis par luterāņu mācītāju. Jēkabsons lasījis lekcijas, referātus ASV baznīcās, koledžās un universitātēs, kā arī televīzijā un konferencēs.
Darbība LPP
2001. gadā atgriezies Latvijā. Drīz pēc tam iesaistījies politikā, Latvijas Pirmās partijas dibināšanas kongresā ievēlēts par tās vadītāju. Togad arī ievēlēts 8. Saeimā. 2004. gada martā kļuvis par iekšlietu ministru Emša valdībā. Palicis amatā arī pēc valdības krišanas, darbojies Kalvīša 1. kabinetā. No amata atkāpies, par vienu no iemesliem minot ministrijas budžeta problēmas.
pameta partiju pēc tam, kad tās valde paziņoja par vēlmi apspriest Jēkabsona izteikumus par to, ka "LPP ir kļuvusi Aināra Šlesera partiju". 9. Saeimas vēlēšanās nekandidēja.
Pēc partijas pamešanas
2008. gada vasarā ieguvis amatu Latvijas Gaisa satiksmē, kļūstot par atbildīgo par drošības politiku. Gadu vēlāk šo darbu pametis. 2010. gadā kļuvis par partijas Visu Latvijai padomdevēju, sniedzot padomus politikas un drošības jautājumos. Jēkabsons tobrīd arī pieļāva iespēju iestāties šajā partijā, tomēr nekandidēja 10. Saeimas vēlēšanās.
Šobrīd Ē.Jēkabsons ir organizācijas Cultural Bridges International prezidents (kopš 2006. gada janvāra). Papildus tam, kopš 2014. gada novembra, Ē.Jēkabsons ir starptautiska stratēģisko konsultāciju uzņēmuma Grieboski Global Strategies vadošais konsultants, specializējoties jautājumos, kas saistīti ar miera uzturēšanu, konfliktu risināšanu, globālo un nacionālo drošību, kā arī ģeopolitiku. Tāpat, kopš 2014. gada septembra Ē.Jēkabsons ir starptautiskās biznesa inteliģences un riska menedžmenta asociācijas Alphom Group vecākais konsultants kopš 2013. gada jūlija Ē.Jēkabsons ir starptautiskās kompānijas UST Global stratēģiskais konsultants, līdzdarbojoties dažādos korporatīvās sociālās atbildības projektos, kas saistīti ar miera nodrošināšanu un konfliktu risināšanu.
Privātā dzīve
Pirmoreiz apprecējies un šķīries, pirms kļuvis par iekšlietu ministru, laulībā piedzimuši trīs dēli. Vēlāk ārpus laulības piedzimis vēl viens dēls. apprecējies ar Natāliju. Pāris šķīries.
Gundars Daudze
Gundars Daudze (dzimis Rīgā) ir latviešu ārsts un politiķis. 2007.—2010. gadā bija 9. Saeimas priekšsēdētājs, bet 10. Saeimā un 12. Saeimā — Saeimas priekšsēdētāja biedrs. Bijis ievēlēts arī sekojošajos Saeimas sasaukumos, šobrīd 14. Saeimas deputāts. Vadīja Valsts prezidenta Andra Bērziņa kanceleju. Pārstāv politisko apvienību Zaļo un Zemnieku savienība un tajā ietilpstošo partiju "Latvijai un Ventspilij".
Biogrāfija
G. Daudze dzimis Rīgā, medicīnas studentu ģimenē. Pēc Rīgas Medicīnas institūta beigšanas vecāki tika nosūtīti strādāt Talsos, kur pagāja daļa viņa bērnības. Mācījies Talsu 2. astoņgadīgajā skolā, bet 1975. gadā, kad tēvam Romualdam Daudzem piedāvāts nodaļas vadītāja amats Rīgas pilsētas 4. slimnīcā, ģimene pārcēlās atpakaļ uz Rīgu. Rīgā G. Daudze 1983. gadā absolvēja 49. vidusskolu. Tai pašā gadā viņš iestājās Rīgas Medicīnas institūta Pediatrijas fakultātē, ko absolvēja 1989. gadā. Gadu turpinājis studijas internatūrā, viņš ieguva ārsta anesteziologa-reanimatologa specialitāti.
Paralēli studijām G. Daudze strādāja Gaiļezera slimnīcas reanimācijas nodaļā par medbrāli, bet pēc studiju beigšanas tika nosūtīts darbā uz Ventspils slimnīcu, kur strādāja anestezioloģijas un intensīvās terapijas nodaļā par ārstu anesteziologu—reanimatologu. 1996. gadā G. Daudze tika iecelts par Ventspils slimnīcas galveno ārstu, bet pēc slimnīcas reorganizācijas kļuva par SIA "Ventspils slimnīca" valdes locekli, joprojām turpinot ārsta praksi.
G. Daudzes dzīvesbiedre ir Marika Daudze, ģimenē ir divas meitas. Brīvajā laikā nodarbojas ar burāšanu.
Politiskā darbība
1997. gadā G. Daudze sācis darbu Ventspils pilsētas domē kā Veselības aizsardzības komisijas priekšsēdētāja vietnieks. 2001. gadā viņš iestājas politiskajā partijā "Latvijai un Ventspilij" un kļuva par tās valdes locekli. 2005. gada pašvaldību vēlēšanās G. Daudze tika ievēlēts par Ventspils domes deputātu.
2006. gadā 9. Saeimas vēlēšanās no Zaļo un Zemnieku savienības saraksta, kurā piedalījās arī "Latvijai un Ventspilij", G. Daudze tika ievēlēts 9. Saeimā. Tā paša gada novembrī G. Daudze kļuva par Labklājības ministrijas parlamentāro sekretāru, bet pēc Induļa Emša atkāpšanās no amata G. Daudze tika ievēlēts par Saeimas priekšsēdētāju. Pēc ievēlēšanas par valsts otro augstāko amatpersonu G. Daudze atstāja Ventspils slimnīcas galvenā ārsta amatu, tomēr turpināja dežūras slimnīcā, lai nezaudētu ārsta kvalifikāciju.
Lī Džonstons
Lī Džonstons (en; dzimis, Vitbi, Apvienotajā Karalistē) ir angļu bobslejists, kurš sacenšas kopš 1995. gada. Viņš ir piedalījies trijās ziemas olimpiskajās spēlēs un sasniedzis savus labākos rezultātus 2002. gadā, kad divniekos viņš ieguva 10. vietu, bet četriniekos — 14. vietu. FIBT pasaules čempionātos Džonstona labākais sasniegums ir 5. vieta.
Dzintari (stacija)
Dzintari ir dzelzceļa pieturas punkts Jūrmalā, līnijā Torņakalns—Tukums II. Dzintaros pietur visi Tukuma virziena elektrovilcieni (izņemot rīta ekspresreisu no Tukuma). uzsākta stacijas modernizācija. 2015. gada 4. decembrī jaunās paaugstinātās platformas nodotas pagaidu ekspluatācijā. Stacijā darbojas biļešu kase.
Vēsture
Dzintaru stacija atvērta reizē ar Tukuma dzelzceļa atklāšanu 1877. gadā. Sākumā tā saucās Edinburga, par godu Edinburgas hercogienei Marijai, kas bija Krievijas ķeizara Aleksandra II meita. 1907. gadā pārdēvēta par Edinburgu II, jo starp to un Bulduriem tika ierīkota papildu pietura Edinburga I (vēlāk tā pārdēvēta par Avotiem). Par Dzintariem stacija saucas no 1929. gada. 1964. gadā, likvidējot Avotu pieturu, Dzintari pārvietoti nedaudz Rīgas virzienā. Tagadējā stacijas ēka uzbūvēta 1980. gadā.
Lī Džonstons
Džonstons ir pazīstams pateicoties saviem priekšnesumiem pēc labiem braucieniem. Džonstons mēdz uzmest salto, ja otrajā braucienā ir spējis apsteigt vairākus konkurentus, bet dažkārt viņš nodejo breikdansu. Lī Džonstona brālis Karls ir bijušais bobsleja stūmējs.
Gundars Daudze
Politiskā darbība
Politiskajā darbībā Daudze kritizēts par aicinājumu vēlētājiem nepiedalīties referendumā par grozījumiem Satversmē. Saeimas opozīcija, politologi un mediji apšaubījuši G. Daudzes izpratni par politiku.
2010. gada oktobrī ievēlēts 10. Saeimā no Zaļo un Zemnieku savienības saraksta. Zaudēja Saeimas priekšsēdētāja amatu (par 10. Saeimas priekšsēdētāju ievēlēja Solvitu Āboltiņu), tomēr saglabāja vietu Saeimas prezidijā, kļūdams par Saeimas priekšsēdētājas biedru.
Pēc Andra Bērziņa ievēlēšanas par Valsts prezidentu viņš izvēlējās G. Daudzi par prezidenta kancelejas vadītāju. G. Daudze nolika Saeimas deputāta mandātu. 2014. gadā kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās, tika ievēlēts 12. Saeimā, kur pildīja Saeimas priekšsēdētājas biedra pienākumus. 2018. gada rudenī ievēlēts 13. Saeimā no Zaļo un Zemnieku savienības, tāpat iekļūšanai parlamentā pietiekošu vēlētāju atbalstu saņēma arī 2022. gada Saeimas vēlēšanās un darbojas 14. Saeimā.
Kārķu pagasts
Kārķu pagasts ir viena no Valkas novada administratīvajām teritorijām tā rietumos. Robežojas ar sava novada Ērģemes pagastu un Valmieras novada Naukšēnu un Ēveles pagastiem.
Daba
Pagasts atrodas Tālavas zemienes Burtnieku līdzenumā, neliela daļa dienvidaustrumos — Ērģemes paugurainē. Augstākais punkts — 100,9 m (pie Vēveriem).
Ezeri
Bezdibenis, Bremmes ezers, Cepšu ezers, Jāngložu ezers, Pelēdas ezers, Purgaiļu ezers, Trūdis.
Vēsture
1919. gada oktobra sarunās par militārās palīdzības sniegšanu pret Bermonta armijas uzbrukumu Rīgai Igaunijas valdība ierosināja Kārķu pagasta iekļaušanu Igaunijas teritorijā, kam Latvijas valdība nepiekrita. Pēc Latvijas—Igaunijas robežas līguma parakstīšanas pagasts palika Latvijas teritorijā.
1935. gadā Valkas apriņķa Kārķu pagasta platība bija 120,5 km² un tajā dzīvoja 1660 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Kārķu un Sedas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Valkas rajona Kārķu ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Sedas ciemu, 1960. gadā pievienoja Ērģemes ciema padomju saimniecības «Smertes» teritoriju, bet 1979. gadā daļu teritorijas pievienoja Ērģemes ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Kārķu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Valkas novadā.
Muižas rentes mājas
Mājas, kuras atrodas austrumu virzienā uz Veckārķiem, ir senās muižas rentes mājas: "Zīles", "Brieži", "Vāveres", "Kazuļi" u.c. Tās ir tiesas protokolu grāmatā minētas jau 19. gs. sākumā. Līdz ar dzimtbūšanas atcelšanu muižnieks nav pārdevis "Vāveru" māju, jo tā bija tuvu muižas zemei. Daļa no šīm mājām pēc Pirmā pasaules kara tika sadalītas bijušajiem rentniekiem. "Smuikas" un "Stimperi" piederējuši Ķemeru baronam. Tikai gadsimta beigās zemnieki izpirkuši māju un ieguvuši to dzimtas īpašumā.
Veckārķu muižas un Jaunkārķu muižas mājas
Mājas gar Veckārķu-Piksāru ceļu 19. gs. piederēja Veckārķu muižai. Tikai 2 mājas — "Kurmīši" un "Acītes" bija Turnas mežsargam. Gar Kārķu-Valkas ceļu ir daudz vecu māju no muižu laikiem - Naglas, Irbītes, Bāliņi, Šaujas, Ārnikas piederēja Veckārķu muižai, bet Strazdi, Šalderi, Krieviņi — Jaunkārķu muižai. Baliņas, Čiekurkalni, Smilgas, Ezerlīči, Mierkalni, Līčupes, Ērgļi uzcelti 20. gadsimta 20-tos gados, kad muižu zemi sadalīja bijušajiem kalpiem.
Veckārķu-Piksāru ceļš
19. gs. sākumā vietu, kur iet Veckārķu-Piksāru ceļš, klāja biezs mežs. 19.gs. barons iedalīja to zemniekiem, lai tie iekārtotu un uzceltu ēkas. Zemi visvairāk saņēma muižas kalpi, kas dzīvoja muižā un apkalpoja muižnieku — kučieri, pavāres, istabmeitas, zirgu un lopu puiši utt. Tiem zemniekiem, kuri uzņēmās šo darbu, nevajadzēja 12 gadus maksāt muižai renti.
Tā sāka iekārtot Jundzīšus, Vītolus, Andriņus, Kūliņus, Briežupes, Cēsiniekus, Liepkalnus, Mauriņus. Mājas tika dalītas gadu desmitiem, jo nevarēja tik ātri atrast uzņēmīgus cilvēkus. Lielākai daļai māju vārdi cēlušies no vietējiem apstākļiem. Vītolu māju apkārtnē augušii daudzi vītolu, bet pie Lazdu mājām lazdas.
Netālu no Briežupēm bijusi maza upīte, te dzīvojis daudz briežu. Bet Jungu mājas nosaukums radies citādi. Netālu no vietas, kur uzcelta māja, bijusi maza pļaviņa ar avotu. Tā saukta par "jung" (vāciski — jauno) pļaviņu. Līdz ar to māja guvusi šādu nosaukumu. Pēc Pirmā pasaules kara māju karte izmainījās. Māja tika sadalīta rentniekiem.
Mājas kolhoza laikos
1949. gadā, kad nodibinājās kolhozs, atkal notika izmaiņas. Uzcēla jaunu liellopu fermu Pētersonos. Tajā pašā laikā daudzas mājas un kūtis bija pakļautas likteņa varai.
Rentnieku un graudnieku mājas
Gar Kārķu-Rūjienas ceļu ir būvētas muižas rentnieku mājas: Vecsalas, Kalnsalas, Salaskalēji, Oldiņi, bet Dzērvītes un Labāti bija graudnieku mājas.
No muižas izpirktas mājas
No muižas izpirktas šādas mājas: Lūķi, Ķikuti, Jendavas, Bauskas, Bērtuļi, Ķikškalni, Reines, Liģsalas. Uz šodienu mājas ir pārveidotas. Māju izpirkšanas laikā te ienākušas vairākas igauņu ģimenes.
20.gs. 20-to gadu mājas
Pārējās šīs apkārtnes mājas - Gulbji, Kļavas, Dravnieki, Kārkliņi, Celmiņ], Virsaiši, Egļulaīni, Roņi, Dambīši tika uzceltas 1920.-to gadu sākumā.
Capitol Records
Capitol Records ir ASV ierakstu kompānija, kura savu darbību sāka 1942. gadā. Kompānijas dibinātāji bija Džonijs Mercers un Badijs deSilva. Vēlāk kompāniju nopirka EMI. Kompānija ir bāzēta Holivudā, ASV. Ar kompāniju ir sadarbojusies pasaulslavenā grupa The Beatles.
Antropovas ciems
Antropovas ciems bija Rēzeknes rajona administratīvi teritoriāla vienība tā dienvidrietumos. 1945. gada 2. novembrī Rēzeknes apriņķa Kaunatas pagastā izveidoja Antropovas ciema padomi. 1949. gada 31. decembrī, pēc pagasta likvidēšanas, ciemu iekļāva Rēzeknes rajonā. Ciemu likvidēja 1954. gada 14. jūnijā, tā teritoriju pievienojot Dubuļu ciemam.
Zemais bērzs
Zemais bērzs (Betula humilis Schrank) ir bērzu dzimtas krūms. Latvijā diezgan reti sastopams. Ierakstīts Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā.
Apraksts
Tas ir līdz 3 m garš, vasarzaļš krūms. Miza brūna. Lapas veselas, olveidīgas ar nevienādi zobainu malu. Pamats ķīļveidīgs. Vienmājas augi ar viendzimuma ziediem spurdzēs. Zied, lapām plaukstot, aprīlī, maijā. Augļu spurdzes stāvas, līdz 15 mm īsas. Auglis - spārnains riekstiņš.
Biotopi
Aug mitrās un krūmainās pļavās, zāļu purvos, mežos kūdras augsnēs.
Izplatība
Zemais bērzs aug dažviet Eiropā un Āzijā, īpaši Rietumeiropā kā arī Alpu malā.
Launkalnes pagasts
Launkalnes pagasts ir viena no Smiltenes novada administratīvajām teritorijām tā dienviddaļā. Robežojas ar sava novada Smiltenes pilsētu un Brantu, Smiltenes, Bilskas, Palsmanes, Variņu, Raunas un Drustu pagastiem un Cēsu novada Dzērbenes pagastu.
Ezeri
Pagastā atrodas 16 ezeri un lielākie no tiem ir Lizdoles ezers, Niedrājs un Spicieris
Purvi
Pagastā atrodas 10 dažāda lieluma purvi, bet lielākais no tiem ir Krievu purvs.
Vēsture
1935. gadā Cēsu apriņķa Launkalnes pagasta (līdz 1925. gadam Brantu pagasts) platība bija 70,78 km² un tajā dzīvoja 1186 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Brantu un Launkalnes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Tagadējā Launkalnes pagasta teritoriālā attīstība sākas ar 1945. gadā Valkas apriņķa Smiltenes pagastā izveidoto Cērtenes ciemu. Cērtenes ciems ietilpis Smiltenes (1949-1959) un Valkas (pēc 1959. gada) rajonos. Cērtenes ciemam 1951. gadā pievienoja Niedrāju ciema Vorošilova kolhoza teritoriju. 1968. gadā Cērtenes ciemu pārdēvēja par Launkalnes ciemu. 1979. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Palsmanes ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Launkalnes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Smiltenes novadā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc OSP un CSP datiem.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Silva, Launkalne (pagasta centrs), Rauziņa, Mežmuiža, Krūklanti, Liedulieši, Lībāni, Dāmi, Saltupi.
Saimniecība
Launkalnes pagastā atrodas Somijas Stora Enso Oyj meitas uzņēmuma AS Stora Enso Latvija kokzāģētava.
SIA Strenču mežrūpniecības saimniecība nodarbojas ar mežizstrādi, mežsaimniecību un kokapstrādi.
Igaunijas AS Graanul Invest meitasuzņēmums SIA Graanul Invest ražo koksnes granulas. Tam pagastā ir arī koģenerācijas stacija, kuras iekārtas piegādājis Somijas uzņēmums MW Power (Metso meitas uzņēmums).
Landrāts
Landrāts (de — 'zemes padomnieks' vai 'zemes padome') var būt:
Pirmais angļu-afgāņu karš
Pirmais angļu-afgāņu karš norisinājās starp Afganistānu un Britu impēriju no 1839. līdz 1842. gadam. Šis karš iezīmēja vienu no vissmagākajiem triecieniem britu varai šajā reģionā.
Kara cēloņi
19. gadsimta pirmajā pusē sākās sāncensība starp Krievijas un Britu impērijām par ietekmi un teritorijām Vidusāzijā - tā saucamā Lielā spēle. Krievijas teritorija strauji paplašinājās Britu Indijas virzienā, tādēļ briti, lai apturētu iespējamo krievu iebrukumu Indijā, nolēma iegūt kontroli pār Afganistānu un tās kalnu pārejām pirms tās sasniedz krievi.
1837. gadā persiešu karaspēks, krievu iedrošināts, aplenca Herātas pilsētu Afganistānas rietumos. 1838. gadā Afganistānā reizē uzturējās Britu Indijas sūtnis Aleksandrs Bērnss, kura uzdevums bija noslēgt savienību ar valdnieku Dostu Muhammedu, un krievu sūtnis Ivans Vitkevičs ar līdzīgu uzdevumu. Dosts Muhammeds principiāli piekrita savienībai ar britiem, taču Indijas vicekaralis lords Džordžs Oklends atteicās vērsties pret britu sabiedrotajiem un afgāņu senajiem ienaidniekiem sikhiem, līdz ar to britu-afgāņu savienība netika noslēgta. 1838. gada aprīlī Aleksandrs Bērnss, kura diplomātiskais uzdevums bija izgāzies, pameta Afganistānas galvaspilsētu Kabulu.
Arī krievu aģentam Ivanam Vitkevičam neizdevās īstenot savu uzdevumu - nodevis ziņojumu Ārlietu ministrijai Sanktpēterburgā, viņš atgriezās savā viesnīcas numurā, kur viņu vēlāk atrada mirušu. Oficiālā versija bija pašnāvība, bet patiesie nāves apstākļi joprojām nav noskaidroti. Visi viņa dokumenti un pieraksti par Afganistānu bija pazuduši.
Atgriezies Indijā, Bērnss uzzināja, ka briti jau gatavojās iebrukumam Afganistānā. Tieši šādam gadījumam viņi jau divdesmit gadus greznā pansijā uzturēja bijušo afgāņu valdnieku šahu Šudžu. Tagad briti nolēma gāzt Dostu Muhammedu un viņa vietā kā savu marioneti iecelt šahu Šudžu.
Britu iebrukums
1838. gada decembrī no Pendžābas Britu Indijā ģenerāļa Džona Kīna vadībā izgāja britu armija, ko veidoja Bengālijas kontingents (ap 9600 vīru), Bombejas kontingents (ap 5600 vīru) un šaha Šudžas personīgā armija (ap 6000 algotņu). Karaspēku pavadīja ap 38 000 indiešu kalpotāju un 30 000 kamieļu. Nākamā gada sākumā briti šķērsoja Bolāna pāreju - šauru 90 km garu aizu un aprīlī sasniedza Kandahāru, kuras valdnieki - daži no Dosta Muhammeda brāļiem - nekavējoties bēga. Atstājuši Kandahāras aizsardzībai vienu divīziju, briti devās ziemeļaustrumu virzienā uz Kabulu. Jūnija beigās tie sasniedza Gaznī pilsētu, kuras cietoksni ieskāva vareni mūri. Piekukuļojot kādu afgāni, briti uzzināja cietokšņa vājāko vietu un, 23. jūlija rītausmā to uzspridzinājuši, iebruka pilsētā un to ieņēma. Uzzinājis par Gaznī krišanu, Dosts Muhammeds aizbēga no Kabulas uz kalniem ieskauto Bāmijānu. 7. augustā briti sasniedza Kabulu, ko bez lielām pūlēm ieņēma.
Afganistānas okupācija
Izpildījusi savu uzdevumu Afganistānā, liela daļa armijas 1839. gada beigās tika atsaukta uz Indiju. Atpakaļceļā uz Indiju Bombejas kontingents ieņēma beludžu Kalātas cietoksni un nogalināja tā valdnieku, tādējādi atriebjoties beludžiem, par biežajiem uzbrukumiem britu konvojiem. Jau pavisam drīz kļuva redzams, ka šahs Šudža nespēj iegūt savu ļaužu cieņu, turklāt arvien pieauga naids pret svešzemniekiem, kas nodrošināja viņa atrašanos tronī. To saprata arī pats šahs Šudža un, zinādams, ka briti netaisās Afganistānā palikt mūžīgi, sāka slepus sev meklēt sabiedrotos vietējo cilšu vadoņu vidū.
Tikmēr britu pozīcijas Afganistānā sāka vājināt arī Herātas vezīrs Jārs Muhammeds, kurš risināja slepenas sarunas ar persiešiem. Dienvidos sākās beludžu sacelšanās, apgrūtinot britu komunikāciju ar dienvidu teritorijām, bet pēc sikhu vadoņa Randžita Singha nāves briti zaudēja savus sabiedrotos sikhus, kuri tagad sāka kūdīt afgāņus uz sacelšanos. Savukārt Afganistānas ziemeļos jaunu karaspēku bija sapulcinājis Dosts Muhammeds. Pēc dažām sadursmēm viņš tomēr padevās britu gūstā un vēlāk tika izmitināts tajā pašā savrupmājā, kur agrāk uzturējās šahs Šudža, saņemdams arī dāsnu pabalstu.