cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Latvijas saimniecība
Izmaiņas pēc iestāšanās Eiropas Savienībā (sākot ar 2004. gadu)
Visstraujāk no krīzes atkopās eksportējošie uzņēmumi, kas nebija atkarīgi no iekšzemes pieprasījuma, un kuri saņēma pastiprinātu valdības atbalstu. No 2010. gada sākuma sāka uzlaboties visi galvenie Latvijas tautsaimniecības rādītāji. IKP kritums gada sākumā ievērojami samazinājās un 3.ceturksnī jau tika reģistrēts pirmais IKP pieaugums (+2,9%) pēc deviņu ceturkšņu krituma. Nodokļu ieņēmumi sāka pārsniegt plānotos apjomus. Izaugsmes dzinējspēks bija eksports, kas 2010. gadā pieauga par 30% un ražošana, kas, pateicoties tam pašam eksportam un nelielam iekšzemes pieprasījuma kāpumam, pieauga par 14%. Galvenās eksporta preces bija koksne, koka un metāla izstrādājumi, tekstils. 2012. gada 1.ceturksnī Latvija turpināja uzrādīt teicamu IKP izaugsmi (+6,9%), kas bija vislabākais rādītājs ES valstu vidū, un kurš balstījās uz eksportu un pamazām augošu iekšējo patēriņu.
Neskatoties uz 2007.—2010. gada globālās finanšu krīzes radītajām sekām Latvijas ekonomikā, pievienošanās ES ļāva Latvijas uzņēmējiem daudz aktīvāk un plašāk apgūt ne tikai Eiropas, bet arī pasaules tirgus, vienlaicīgi arī integrējot Latviju globālajos tirdzniecības ceļos. Pieauga gan importa, gan eksporta apjomi. Eksports uz Eiropas valstīm kopš iestāšanās ES pieauga vairāk nekā 3 reizes, kamēr importa apjoms dubultojās. Vairāk nekā desmitkārtīgi auga Latvijas eksports uz Āfrikas un Āzijas valstīm. Tā 2004. gadā Latvijas kopējais eksports bija 3 059 213 tūkstoši eiro, 2014. gadā 9 871 057 tūkstoši eiro.
2014.-2020. gada ES fondu plānošanas periodā Latvijas attīstībā plānoja investēt 4,4 miljardus eiro. 2016. gadā turpinājās vai sākās tādas ES fondu aktivitātes kā Jaunu produktu ieviešana ražošanā (atbalsts iekārtu iegādei), Starptautiskās konkurētspējas veicināšana (nacionālie stendi, t. sk., ārējo tirgu apgūšana (dalība izstādēs)), Nodarbināto apmācības, Kompetences centri, Biznesa inkubatori un Daudzdzīvokļu māju siltināšana.
Salīdzinot ar pirmsiestāšanās periodu, būtiski saruka starpība starp Latviju un Eiropas Savienību, rēķinot IKP uz vienu iedzīvotāju. Ja 2004. gadā Latvijas IKP uz vienu iedzīvotāju bija 46,5% no ES vidējā līmeņa, tad 2015. gadā 64%. Nozīmīgi pieauga algas, ja 2004. gadā vidējā neto alga bija 214 eiro, tad 2015. gadā 606 eiro.
Toties 2022. gadā mēneša vidējā bruto darba samaksa Latvijā par pilnas slodzes darbu sasniedza 1373 eiro, samaksa par vienu nostrādāto stundu pirms nodokļu nomaksas pieauga no 8,54 eiro 2021. gadā līdz 9,10 eiro 2022. gadā. Vidējā neto darba samaksa (aprēķināta, izmantojot darba vietā piemērojamos darba nodokļus) bija 1006 eiro jeb 73,3% no bruto algas.
Eindhovenas Tehniskā universitāte
Eindhovenas Tehniskā universitāte (en, nl jeb TU/e) ir 1956. gadā dibināta tehniskā universitāte Nīderlandes pilsētā Eindhovenā, valsts dienvidos. 2019. gada QS pasaules universitāšu reitingā atzīta par 99. labāko pasaulē, 34. labāko Eiropā un 3. labāko Nīderlandē.
Mācības notiek angļu un nīderlandiešu valodā. Universitātē ietilpst 9 fakultātes. Mācības notiek 16 bakalaura specialitātēs un 25 maģistrantūras specialitātēs. Bijušo un esošo pasniedzēju un studentu vidū minami matemātiķis Nikolāss Governs de Breijns (Nicolaas Govert de Bruijn), datorzinātnieks Edsgers Deikstra (Edsger Dijkstra), inženieris Kīss Šauhamers Imminks (Kees Schouhamer Immink), programmētājs Vītse Venema (Wietse Venema).
Emersons Mnangagva
Emersons Dambudzo Mnangagva (Emmerson Dambudzo Mnangagwa, dzimis ) ir Zimbabves politiķis, Zimbabves prezidents kopš 2017. gada 24. novembra. Mnangagva bija iepriekšējā prezidenta Roberta Mugabes tuvs sabiedrotais, bija pirmais viceprezidents no 2014. gada līdz 2017. gada 6. novembrim, kad viņu atlaida. Atlaišana izraisīja militāru apvērsumu, pēc kura 21. novembrī R. Mugabe atkāpās. Trīs dienas pēc tam Emersonu Mnangagvu iecēla prezidenta amatā.
Maksims Bosiss
Maksims Žans Marsels Bosiss (fr, dzimis ) ir bijušais Francijas futbolists un futbola treneris, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Francijas futbola izlases dalībnieks.
Lielāko daļu spēlētāja karjeras pavadījis Francijas komandā FC Nantes, kur viņš palīdzēja komandai izcīnīt trīs Francijas 1. līgas titulus un vienu Francijas kausu.
Francijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1976. līdz 1986. gadam. Kopumā nospēlējis 76 spēles, kuru laikā guvis vienus vārtus. Ar izlasi uzvarējis 1984. gada Eiropas čempionātā. Piedalījies 1978., 1982. un 1986. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Nantes
Francija
Edsons Alvaress
Edsons Alvaress (es; dzimis ) ir Meksikas futbolists, aizsargs, Meksikas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada spēlē Anglijas Premjerlīgas komandu West Ham United.
Mecingene
Mecingene (de) ir pilsēta Švābijā, administratīvi Bādenā-Virtembergā, Vācijas dienvidos, aptuveni 30 kilometrus uz dienvidiem no Štutgartes. Tajā ir ap 22 000 iedzīvotāju.
Joans Petru Kulianu
Joans Petru Kulianu (ro, dzimis, miris ) bija rumāņu reliģijas un kultūras pētnieks, filozofs, politiskais esejists un īso stāstu rakstnieks. No 1988. gada līdz savai nāvei pasniedza reliģijas vēsturi Čikāgas Universitātē, iepriekš studēja Rumānijas kultūru Groningenas Universitātē.
Ajvars
Ajvars (sr, sh, mk, bg, bs) ir uz sarkanajiem pipariem bāzēts ēdiens, kuru izmanto kā piedevu citiem ēdieniem. To veido sacepot sarkanos piparus un sajaucot iegūto masu ar eļļu. Šāda pārtikas piedeva raksturīga Balkānu valstīm. Ajvars ir zināms arī ar nosaukumiem Serbijas salāti un Serbijas dārzeņu kaviārs.
Mecingene
Vēsture
Pilsēta pirmoreiz dokumentos minēta 1075. gadā. Vīnkopības nozares attīstības rezultātā 17. gadsimtā šī pilsēta kļuva samērā bagāta.
Trīsdesmitgadu kara laikā pilsēta tika izpostīta un drīz pēc tam divas trešdaļas iedzīvotāju gāja bojā mēra epidēmijā.
Joans Petru Kulianu
Bija gnosticisma un Renesanses maģijas eksperts. Viņu mācīja Mirča Eliade, no kura vēlāk Kulianu norobežojās. Publicēja fundamentālu darbu par okultisma, Erosa, maģijas, fizikas un vēstures savstarpējo saistību.
Nogalināts 1991. gadā. Tiek pieļauts ka viņu noslepkavoja dēļ kritiskā skatījuma uz Rumānijas nacionālo politiku. Dažas no Rumānijas labējām politiskajām partijām nosvinēja viņa slepkavību.
Mecingene
Vēsture
Industrializācijas periodā Mecingenē tika uzbūvētas vairākas tekstilfabrikas. 1859. gadā Mecingene ar dzelzceļa līniju tika savienota ar Štutgarti caur Tībingeni.
Rūpnīcas autleti
Mūsdienās Mecingene ir plašāk pazīstama ar saviem rūpnīcas autletiem, kas piesaista pircējus no visas valsts un arī pārējās Eiropas. Pilsētā joprojām atrodas šeit dibinātā uzņēmuma Hugo Boss galvenā mītne un tas bija pirmais uzņēmums, kas šeit izveidoja savu rūpnīcas autletu. Tam sekoja arī citi uzņēmumu (kā Burberry, Reebok, JOOP!, Strenesse, Escada, Bally, Puma, Nike, Adidas, Tommy Hilfiger un citi), piedāvājot daļu savas produkcijas par ievērojami pazeminātām cenām. Šobrīd šeit atrodas vairāk kā 80 tā saukto "autletu".
Sadraudzības pilsētas
Mecingenes sadraudzības pilsētas ir:
Edsons Alvaress
Sasniegumi
Ajax
Meksika
Klostera iela (Rīga)
Klostera iela ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Klostera iela sākas krustojumā ar Arsenāla ielu (pie Pils laukuma un Mazās Pils ielas) un beidzas krustojumā ar Jēkaba ielu. Ielas garums ir 180 metri, tā ir klāta ar bruģa segumu. Kā jau raksturīgs vecpilsētai, Klostera ielā ir blīva apbūve. Tajā nav atļauta autotransporta satiksme.
Klostera ielā atrodas Svētās Marijas Magdalēnas katoļu baznīca un klosteris (Klostera ielā 4) un Svētā Jēkaba katoļu katedrāle (Klostera iela 2), kā arī Latvijas Republikas Saeimas nams (Jēkaba ielā 11).
Vēsture
Klostera iela izveidojās 16. gadsimta otrajā pusē.Nosaukums saistīts ar Sv. Marijas Magdalēnas cisterciešu klosteri (vēlāk jezuītu), kas šeit atradies jau no 13. gadsimta.
1925. gadā daļu no Klostera ielas pārsauca par Saeimas laukumu. 1941. gadā tā kļuva par Muzeja ielu. No 1942. līdz 1944. gadam daļu ielas sauca par Klostera ielu, bet otro daļu — par Bruņniecības laukumu. 1944. gadā visu ielu nosauca par Muzeju ielu. 1950. gadā tā bija Vēstures iela, bet 1990. gadā atguva nosaukumu Klostera iela.
Ielu savienojumi
Klostera iela ir savienota ar šādām ielām:
Jurijs Razuvajevs
Jurijs Razuvajevs (ru;, Maskava — , Maskava) bija PSRS un Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (1976).
Biogrāfija
1971. gadā Viļņā dalījis 1.-2. vietu PSRS jauno meistaru turnīrā. Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs. 1979. gadā dalījis 1.-4. vietu Dubnā, kā arī uzvarējis Akibas Rubinšteina memoriālā Polaņicazdrojā, apsteidzot Miroslavu Filipu. 1987. gadā dalījis 1.-4. vietu (kopā ar Mihailu Tālu un Aivaru Gipsli) starptautiskajā šaha turnīrā Jūrmalā.
Sekmīgi piedalījies dažādās šaha komandu sacensībās. 1971. gadā ar simtprocentīgu rezultātu - 7 punkti no 7 iespējamiem PSRS komandas sastāvā uzvarējis Pasaules studentu komandu šaha čempionātā. 1984. gadā PSRS un pārējās Pasaules šaha mačā Londonā aizvietojis saslimušo Tigranu Petrosjanu un pie 8. galdiņa nospēlējis neizšķirti 2:2 ar Robertu Hībneru. Trīs reizes uzvarējis PSRS komandu kausa izcīņā (1964, 1974, 1976). 1976. un 1979. gadā sporta biedrības "Burevestnik" komandas sastāvā uzvarējis Eiropas klubu komandu šaha čempionātos.
Bijis talantīgs šaha pedagogs. Daudz darba ieguldījis Pasaules šaha eksčempiona Mihaila Botviņņika šaha skolā, bijis Pasaules šaha čempionu Anatolija Karpova un Aleksandras Kosteņukas treneris. No 1999. gada līdz 2009. gadam trenējis Itālijas vīriešu šaha izlasi.
Vaibiņa
Vaibiņa ir Aiviekstes kreisā krasta pieteka Madonas novadā.
Tek ziemeļaustrumu virzienā, novadot uz Aivieksti Ozolsalas purva ūdeņus. Ietek Aiviekstē lejpus Stalīdzāniem. Lielākā pieteka — Kaķene. Vaibiņu šķērso valsts autoceļš V903 (Mūrnieki—Gaigalieši). Upes krastos atrodas Veczeltiņi.
Staņislavs Bulaks-Balahovičs
Staņislavs Bulaks-Balahovičs (,, 1883-1940) bija baltkrievu izcelsmes Krievijas impērijas, Krievijas Ziemeļrietumu armijas, vēlāk Polijas armijas virsnieks. Krievijas pilsoņu kara laikā paaugstināts par ģenerālmajoru (1919), Baltkrievijas Tautas Republikas armijas virspavēlnieks.
Dzīvesgājums
Dzimis 1883. gada 10. februārī Vidžu (Відзы) miestā pie Braslavas Kauņas guberņā muižas pavāra Nikodima Balahoviča un viņa sievas Juzefas ģimenē. Mācījās Novoaleksandrovskas (Zarasu) pilsētas skolā, pēc tam Pēterburgas Sv. Staņislava poļu privātģimnāzijā. Strādājis lauksaimniecībā (1902-1903), tad par grāmatvedi dzelzceļa būvē (1903-1904) un Plātera-Zīberga Lužskas (Городец-Лужский) muižas pārvaldnieku Disnas apriņķī.
Pirmā pasaules kara sākumā 1914. gadā dienēja Kurzemes 2. leibulānu pulkā (Курляндский 2-й лейб-уланский полк), vēlāk 12. armijas 2. kavalērijas divīzijas īpašajā vienībā. 1917. gada janvārī paaugstināts par poručiku. Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas bija Sarkanās armijas 1. partizānu kavalērijas pulka (Лужский 1-ый конный партизанский полк), vēlāk 3. kavalērijas pulka (3-й Петрогадский кавалерийский полк) komandieris.
Igaunijas brīvības cīņu laikā 1918. gada novembrī iestājās krievu baltgvardu Atsevišķajā Pleskavas korpusā, vēlāk Ziemeļu armijas Atsevišķajā korpusā. Pēc Gdovas ieņemšanas 1919. gada maijā paaugstināts par pulkvedi, pēc Pleskavas ieņemšanas 25. maijā viņu iecēla par pilsētas komendantu un jūnijā paaugstināja par ģenerālmajoru. Pēc Krievijas Ziemeļrietumu armijas sagrāves 1919. gada 1. novembrī iestājās Igaunijas armijas 2. divīzijā. Pēc Igaunijas-Krievijas pamiera noslēgšanas viņa vienība 1920. gada 2. janvārī apmetās Alūksnē. Latgales atbrīvošanas operācijas laikā 1920. gada janvāra beigās vērsās Polijas diplomātiskajā pārstāvniecībā Rīgā ar piedāvājumu stāties Polijas militārajā dienestā. 4. un 5. martā no Vecgulbenes dzelzceļa stacijas divos ešelonos Bulaka-Balahoviča vienība tika pārvesta uz Daugavpili. Marta vidū viņš tālāk devās uz Brestļitovsku, kur izveidoja kavalērijas divīziju, kas pēc 21. jūnija iesaistījās Poļu-padomju kara kaujās pret lieliniekiem. 1920. gada oktobrī komandēja Baltkrievijas Tautas republikas armijas atsevišķo vienību (Отдельный отряд войск Белорусской Народной Республики), 14. novembrī viņš sevi pasludināja par Baltkrievijas tautas armijas atamanu. 1920. gada novembra vidū kaujās pie Moziras cieta smagu sakāvi. Pēc 1920. gada pamiera līguma nosacījumiem 5. decembrī Bulaka-Balahoviča vienība tika izformēta un internēta.
1921. gadā viņš dienēja Polijas armijas ģenerālštābā, 1922. gadā demobilizējās un nodarbojās ar kokrūpniecību, rakstīja grāmatas. 1939. gada Polijas kampaņas laikā organizēja zemessargu vienību Varšavas aizstāvēšanas kaujās 1939. gada septembrī. Nošauts 1940. gada 10. maijā sadursmē ar vācu patruļu Varšavā.
SES-2
SES-2 ir Nīderlandē bāzētās kompānijas SES World Skies sakaru pavadonis. Kosmisko aparātu palaida ar nesējraķeti Ariane 5 kopā ar citu pavadoni Arabsat-5C. SES-2 sniedz sakaru pakalpojumus ASV teritorijā un Karību reģionā. To izgatavojusi kompānija Orbital Sciences Corporation.
2007. gadā kompānija SES AMERICOM noslēdza līgumu ar Orbital Sciences Corporation par piecu pavadoņu AMC būvi. Pirmo divu palaišana bija paredzēta 2009. gadā. Pirmā nosaukums bija AMC-5R, otrā — AMC-1R. 2008. gada aprīlī bez šiem diviem sāka izgatavot rezerves pavadoni. 2010. gadā, pēc SES AMERICOM apvienošanās ar SES NEW SKIES  kā kompānija SES World Skies, trīs pavadoņi tika pārdēvēti par SES-2, SES-1 un SES-3. SES-3 kosmosā devās ātrāk par SES-2.
SES-2 tika palaists 21:38 UTC ar nesējraķeti Ariane 5ECA no Gviānas kosmiskā centra ELA-3 starta laukuma. Kopā ar to startēja arī Saūda Arābijas sakaru pavadonis Arabsat-5C. Arabsat-5C no augšējās pakāpes atdalījās pirmais 27 minūtes pēc starta, un pēc 8 minūtēm atdalījās SES-2.
SES-2 atradīsies ģeostacionārajā orbītā punktā 87° rietumu garuma nomainīs nokalpojušo pavadoni AMC-3, kurš tika palaists 1997. gadā.
Pavadonis izgatavots uz platformas Star-2.4 bāzes. Tā izmēri ir 1,75 m × 1,7 m × 1.8m. SES-3 ir 24 C joslas un 24 Ku joslas raidītāji ar diviem 2,3 m diametra reflektoriem. Elektroenerģiju nodrošina divi saules bateriju paneļi.
Pavadonī uzstādīta arī Gaisa spēku eksperimentāla ierīce Commercially Hosted Infrared Payload (CHIRP), kas paredzēta infrasarkano datu vākšanai un sensoru izmēģināšanai. Šādus sensorus var izmantot raķešu startu detektēšanai, izlūkošanai. Tie ļautu uzlabot instrumentus ar vienkāršāku konstrukciju. CHIRP integrēšana, palaišana un apkalpošana izmaksājusi 82,5 miljonus USD.
Maksimiliāns I Jozefs
Dzimis Pfalcas-Cveikbrikenes pfalcgrāfa un hercoga Frīdriha Mihaela ģimenē. 1795. gadā mantoja Cveibrikeni, līdz ar bezbērnu Kārļa Teodora nāvi 1799. gadā kļuva par Kūpfalcas un Bavārijas kūrfirstu un Jīlihas-Bergas hercogu.
Ārpolitikā orientējās uz Napoleonu un piedalījās karos Napoleona pusē. 1805. gadā ar Francijas atbalstu Bavārija kļuva ar karalisti, un Maksimiliāns I Jozefs - par tās pirmo karali. 1813. gada oktobrī Maksimiliāns I Jozefs pārgāja Napoleona pretinieku koalīcijas pusē, tomēr saglabāja karaļa titulu. Maksimiliāna I Jozefa valdīšanas laikā valstīs notika plaša baznīcas īpašumu sekularizācija.
Kozuliški
Kozuliški ir ciems Mākoņkalna pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 282 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkaimē atrodas vietējās nozīmes arheoloģiskais piemineklis - Zundu senkapi.
Vadims Miščuks
Vadims Miščuks (dzimis ) ir Latvijas hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2018) Miščuks spēlē Norvēģijas 1. divīzijas klubā Furuset Ishockey sastāvā.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Miščuks sāka 2009.—10. gada sezonā Latvijas hokeja līgas vienībā HK Liepājas Metalurgs, tās sastāvā aizvadot četras spēles. Kluba sistēmā Miščuks turpināja spēlēt līdz 2013. gadam, kad komanda tika izformēta. No 2013. līdz 2015. gadam spēlēja MHL B līgas klubos Kišinevas "Platina" un Viļņas "Žalgiris", taču tad pievienojās Latvijas čempionāta komandai HK Liepāja. Tās rindās nākamajā sezonā kļuva par Latvijas čempionu un ieguva līgas labākā vārtsarga titulu.
Māris Locs
Māris Locs (dzimis Valmierā) ir latviešu ceļotājs, amatieris-vēsturnieks, novadpētnieks un fotogrāfs. Daudzus gadus ar velosipēdu apceļojis Latviju, fotografējot un pētot dažādas vēstures liecības. Bijušas daudzas personālizstādes.
Dzīvesgājums
Dzimis Valmierā. Mācījies Valmierā un Mālpils sovhoztehnikumā.
1991. gadā sarīkota pirmā M. Loca personālizstāde "Latvijas Atbrīvošanas cīņās kritušo karavīru apbedījumu vietas". Vēlākajos gados ievērību guvis ar fotogrāfijām, kas attēlo dažādas Latvijas vietas agrāk (lielākoties 20. gadsimta 20. un 30. gados) un tagad, mūsdienās. Lielākoties ceļo ar velosipēdu, pa Latvijas ceļiem veicis vairāk nekā 200 000 kilometru. Pārdzīvojis smagu satiksmes negadījumu, kad viņam uztriekusies automašīna. Pēc tam ieguvis invaliditāti, taču turpinājis iesākto Latvijas apceļošanas un izpētes darbu.
Dara Toresa
Dara Toresa (en; dzimusi ) ir bijusī amerikāņu peldētāja.
Piedalījusies piecās Olimpiskajās spēlēs (1984, 1988, 1992, 2000, 2008), kopumā izcīnījusi 12 medaļas, visvairāk — 2000. gadā Sidnejā. 1984. gadā Losandželosā kļuva par čempioni ASV komandas sastāvā 4x100 m brīvā stila stafetē. 1988. gadā Seulā izcīnīja sudraba medaļu 4x100 m stafetē un bronzas medaļu 4x100 m brīvā stila stafetē. 1992. gadā Barselonā izcīnīja otro zelta medaļu (4x100 m brīvā stila stafete). 2000. gadā Sidnejā izcīnīja zeltu 4x100 m brīvā stila stafetē un 4x100 m stafetē, kā arī trīs bronzas — 50 un 100 m brīvajā stilā un 100 m tauriņstilā. 2008. gadā Pekinā izcīnīja trīs sudraba medaļas — 50 m brīvajā stilā, kā arī 4x100 m brīvā stila stafetē un 4x100 m stafetē.
Izcīnījusi sudraba medaļu 1986. gada Pasaules čempionātā garajā baseinā 4x100 m brīvā stila stafetē. D. Toresai ir piederējis pasaules rekords 50 m brīvā stila peldējumā garajā baseinā.
2012. gadā pēc nekvalificēšanās Londonā viņa paziņoja par karjeras beigšanu.
Katalāna skaitļi
Kombinatorikā Katalāna skaitļi veido naturālu skaitļu virkni, kas sastopama dažādās skaitīšanas problēmās, bieži ietverot rekursīvi definētus objektus. Tie nosaukti par godu beļģu matemātiķim Eiženam Šarlam Katalānam (Eugène Charles Catalan, 1814–1894).
n-to Katalāna skaitli var izteikt tieši, izmantojot binomiālos koeficientus:
Īpašības
Katalāna skaitļus Cn var aprēķināt arī pēc citas formulas: kas ir ekvivalenti augstākminētai formulai, jo. Tas parāda, ka Cn ir vesels skaitlis, kas nav acīmredzams no pirmās dotās formulas.
Katalāna skaitļiem izpildās rekurenta sakarība vēl vairāk, Tas ir tāpēc, ka jo izvēloties n skaitļus no kopas ar 2n skaitļiem var vienā vienīgā veidā sadalīt 2 daļās: izvēloties i skaitļus no pirmiem n skaitļiem un tad izvēloties n-i skaitļus no atlikušajiem n skaitļiem.
Tie arī apmierina sakarības: kas var būt efektīvāks veids, kā tos izrēķināt.
Asimptotiski Katalāna skaitļi aug kā
Rodolfo Kardoso
Rodolfo Tans Kardoso (en; Filipīnas —  Kesonsitija) bija Filipīnu starptautiskais meistars šahā (1957).
Biogrāfija
1956. gadā uzvarējis Filipīnu junioru šaha čempionātā. 1957. gadā Toronto ieņēmis 5. vietu Pasaules junioru šaha čempionātā. Tajā pašā gadā nospēlējis astoņu partiju maču ar Bobiju Fišeru, kuru zaudējis ar 2:6 (+1, =2, -5). 1958. gadā Manilā uzvarējis Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla zonas turnīrā, apsteidzot Austrāliju pārstāvošo otrās vietas ieguvēju Kārli Ozolu, un starpzonu turnīrā Dienvidslāvijā palicis 19. vietā, lai gan nospēlējis neizšķirti ar turnīrā uzvarētāju Mihailu Tālu un pēdējā kārtā uzvarējis Dāvidu Bronšteinu, liedzot tam turpināt cīņu par Pasaules šaha čempiona nosaukumu. Divas reizes (1958, 1963) uzvarējis Filipīnu šaha čempionātā.
Pārstāvējis Filipīnu komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1957. gadā Kardoso piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Bijis pirmais Āzijas šahists, kas saņēmis šo nosaukumu.
Miris no sirds nepietiekamības Manilas kardioloģijas centrā.
Vēju iela (Jūrmala)
Vēju iela ir iela Jūrmalā, Vaivaru apkaimē. Vēju iela sākas pie Vaivaru pludmales un beidzas krustojumā ar Asaru prospektu. Kopējais ielas garums ir 450 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Vēju ielā satiksmes kustība norit vienā joslā un ielai ir vienvirziena posms no Asaru prospekta līdz Kāpu ielai. Blakus Vēju ielai atrodas Nacionālais Rehabilitācijas Centrs „Vaivari“. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Vēju iela ir savienota ar šādām ielām:
Sanoma
Sanoma Oyj ir Somijas plašsaziņas līdzekļu grupa, viena no lielākajām Ziemeļvalstīs. Galvenais birojs atrodas Helsinkos. Dibināta 1999. gadā.
Sanoma darbojas Somijā, Nīderlandē, Beļģijā, Polijā un Zviedrijā. Tā pārvalda dažādus plašsaziņas līdzekļus, sākot no drukātiem laikrakstiem un žurnāliem, līdz ciparu medijiem, radio un televīzijai. Sanoma piedāvā arī mācību risinājumus skolniekiem un skolotājiem.
Sanoma grupa sastāv no divām stratēģiskām biznesa vienībām: Sanoma Media Finland un Sanoma Learning.
Kopš 1999. gada Sanoma Oyj akcijas tiek kotētas Nasdaq Helsinki biržā; līdz 2013. gadam ietilpa OMX Helsinki 25 indeksā. Lielākie akcionāri ir Ātoss Erko (Aatos Erkko) un citi Erko ģimenes locekļi.
Vēsture
1999. gada 1. maijā tika izveidots uzņēmums SanomaWSOY Oyj, apvienojoties laikrakstu izdevniecībai Sanoma Oy, grāmatu izdevniecībai Werner Söderström Oyj (WSOY), žurnālu izdevniecībai Helsinki Media Oy un investīciju sabiedrībai Oy Devarda Ab.
2001. gadā SanomaWSOY no Nīderlandes plašsaziņas līdzekļu grupas VNU (Verenigde Nederlandse Uitgeverijen) iegādājās žurnālu izdevniecību CIG, tādējādi nostiprinoties Nīderlandes un Beļģijas tirgū. 2003. gadā SanomaWSOY tika pievienots drukāto izdevumu tirgotājs Rautakirja. 2004. gadā tika iegādāts Nīderlandes un Beļģijas mācību literatūras izdevējs Malmberg Investments B.V.. 2005. gadā Sanoma iegādājās Nīderlandes izdevniecību grupu Independent Media Holding B.V. ar tā meitas uzņēmumiem (IMH Group); to pārdēvēja par Sanoma Independent Media (SIM) un darbojas galvenokārt Krievijā un Ukrainā. 2008. gada 1. oktobrī SanomaWSOY Oyj mainīja nosaukumu uz Sanoma Oyj, tajā pašā laikā Sanoma Oy pārdēvējot par Sanoma News Oy, SanomaWSOY Education & Books — par Sanoma Learning & Literature, SWelcom — par Sanoma Entertainment, Rautakirja nodaļu — par Sanoma Trade.
2010. gadā Sanoma pārdeva kabeļtelevīzijas operatoru Welho telesakaru grupai DNA, iegūstot 21 % tās akciju. 2010. gadā piecas vietējās avīzes tika pārdotas Länsi-Savo grupai. 2011. gada martā Sanoma kinoteātru uzņēmumu Finnkino pārdeva Zviedrijas privātā kapitāla investīciju uzņēmumam Ratos. Aprīlī Sanoma pārdeva preses izplatīšanas un kiosku biznesu Rumānijā, ka arī kiosku biznesu Krievijā. Oktobrī tika pabeigta vispārējās literatūras izdevēja WSOY pārdošana Zviedrijas uzņēmumam Bonnier. Septembrī Sanoma gāmatnīcu bizness tika pārdots Somijas uzņēmumam Otavalle. 2011. gada vasarā Sanoma no ProSiebenSat.1 Media AG par 1,225 miljardiem EUR nopirka SBS televīzijas kanālus Beļģijā un Nīderlandē. Nīderlandē SBS (TV kanāli SBS6, Net 5 un Veronica, kā arī Veronica žurnāls) tika iegādāts kopīgi ar Talpa Media: 67 % tā kapitāldaļu ieguva Sanoma un 33 % — Talpa. Beļģijā (nīderlandiešu valodas TV kanāli VT4 un VijfTV) Sanoma kooperējās ar mediju holdingu De Vijver. No Bonnier tika nopirkti mācību literatūras izdevēji: Somijas Tammi Oppimateriaalit un Zviedrijas Bonnier Utbildning. 2012. gada februārī Sanoma vienojās pārdot tai piederošās 21,11 % DNA akcijas DNA grupas lielākajiem akcionāriem. Martā Sanoma vienojās pārdot tai piederošo grāmatu loģistikas uzņēmumu Porvoon Kirjakeskus Oy uzņēmumam Bonnier Books Finland Oy. 5. martā Sanoma vienojās pārdot kiosku tīklu R-Kioski (darbojas Somijā, Igaunijā un Lietuvā) Norvēģijas Reitan grupai; pārdots arī Rautakirja zīmols. 2013. gada 1. februārī Sanoma izkrita no OMX Helsinki 25 indeksa, tās vietā iekļuva pakošanas materiālu ražotājs Huhtamäki. 2013. gada oktobrī tika pieņemts reorganizācijas plāns, jo jaunās tehnoloģijas bija fundamentāli izmainījušas plašsaziņas līdzekļu lietotāju uzvedību. Tika nolemts koncentrēties uz tirgiem un jomām, kurās Sanoma bija stabilas pozīcijas (Somija, Nīderlande un mācību risinājumi).
2015. gadā Sanoma izgāja no Austrumeiropas tirgus; tika likvidēta nodaļa Sanoma Media Russia and CEE. 2016. gada 1. jūnijā tika iegādāta Nīderlandes naudas atmaksas mārketinga uzņēmuma Scoupy kontrolpakete un uzņēmums Kortingisleuk.nl. 2017. gada 19. jūlijā Sanoma piederošā Nīderlandes TV biznesa SBS Broadcasting B.V. 67 % kapitāldaļu tika pārdoti uzņēmumam Talpa Holding. 2018. gada pavasarī Sanoma no uzņēmuma N.C.D. Production grupas iegādājās tiesības uz daudziem Somijas festivāliem un citiem pasākumiem; pasākumu organizēšanai tika izveidots uzņēmums Nelonen Media Live, kurā Sanoma piederēja 60 % kapitāldaļu, un N.C.D. Production — 40 %. 2018. gada 26. jūnijā Sanoma īpašumtiesības Nīderlandes uzņēmumā Scoupy palielināja no 72 līdz 95 procentiem. 29. jūnijā tika pabeigta Beļģijas sieviešu žurnālu biznesa pārdošana uzņemumam Roularta Media Group. 2018. gada novembrī Sanoma paziņoja, ka iegādāsies mūzikas izdevniecības Kaiku Entertainment kapitāldaļas. Decembrī Sanoma paziņoja, ka pērk Nīderlandes mācību risinājumu nodrošinātāju Iddink; 2019. gada 13. septembrī darījums tika pabeigts. 2019. gada augustā Sanoma paziņoja, ka iegādāsies uzņēmumus Businessradio Finland Oy un Kevyt Kanava Oy; septembra sākumā to pārvaldītie radio kanāli tike iekļauti Nelonen Media. Oktobrī uzņēmumam ePrice Oy tika pārdoto interneta veikali Huuto.net un Hintaseuranta.fi. 2019. gada 18. novembrī tika iegādāta Nīderlandes sociālo zinātņu izglītības izdevējsabiedrība Essener. 5. decembrī Sanoma no investīciju fonda EQT iegādājās starptautisku mācību platformas nodrošinātāju itslearning. 10. decembrī Sanoma vienojās biznesa nodaļu Sanoma Media Netherlands pārdot Nīderlandes un Beļģijas mediju uzņēmumam DPG Media; darījums pabeigts 2020. gada 20. aprīlī.
2020. gada 11. februārī Sanoma par 115 miljoniem eiro iegādājās Alma Media reģionālo ziņu mediju biznesu, tai skaitā Alma Manu poligrāfijas biznesu; 19. martā šo darījumu atļāva Somijas Konkurences un patērētāju aizsardzības iestāde, un darījums tika pabeigts 30. aprīlī. 16. jūlijā Oikotie tiešsaistes sludinājumu bizness par 185 miljoniem eiro tika pārdots Norvēģijas uzņēmumam Schibsted. 19. oktobrī tika paziņots, ka Sanoma no uzņēmuma Promotora de Informaciones (Grupo Prisa) iegādājās Spānijas K-12 mācību materiālu izdevēju Santillana; darījums pabeigts 31. decembrī. 2021. gada 1. jūnijā Sanoma palielināja daļu pasākumu organizēšanas uzņēmumā Nelonen Media Live no 60 % līdz 100 %. 2022. gada 3. janvārī Media Finland Oy laikrakstu tipogrāfiju Savon Paino Varkausā pārdeva uzņēmumam Keskisuomalainen. 7. jūnijā tika paziņots, ka Sanoma iegādāsies Pearson K-12 mācību satura biznesu Itālijā un eksāmenu sagatavošanas biznesu Vācijā; darījums pabeigts 31. augustā.
Sanoma Latvijā
1999. gadā Rautakirja Oyj, kas piederēja SanomaWSOY, kļuva par līdzīpašnieku Norvēģijas Narvesen piederošajā preses izplatīšanas un tirdzniecības uzņēmumā SIA Narvesen Baltija, kas Latvijā darbojās kopš 1997. gada.
2001. gada janvārī Rautakirja (tai piederošais Finnkino Oy ar 90 % daļas Latvijas uzņēmumā SIA Baltic Cinema) un Somijas tirdzniecības ķēdes uzņēmums Stockmann vienojās Rīgā uzcelt tirdzniecības kompleksu ar 14 kino zālēm. 2001. gadā Narvesen Baltija iegādājās preses mazumtirdzniecības tīkla SIA Preses Apvienība 98 % akciju. Septembrī Rautakirja palielināja tās daļu Narvesen Baltija no 35 līdz 50 %.
2002. gada maijā uzņēmumā Preses serviss tika nodalīta vairumtirdzniecība un loģistika, un uz loģistikas nodaļas bāzes izveidots uzņēmums SIA NB Loģistika. Turpmāk tas nodarbojās tikai ar preses vairumtirdzniecību un piegādi. 2004. gadā NB Loģistika mainīja nosaukumu uz SIA Preses Serviss.
2003. gada oktobrī Rīgā tika atklāts Stockmann iepirkšanās un izklaides komplekss ar kinoteātru grupā Forum Cinema ietilpstošu daudzzāļu kinoteātri Coca Cola Plaza (tagad Kino Citadele). 2004. gadā Finnkino iegādājās Igaunijas uzņēmumu AS V&K Holding, kuram piederēja Latvijas uzņēmums SIA V&K Holding, kas nodarbojās ar video un DVD filmu izplatīšanu un nomāšanu. Vēlāk V&K Holding tika pārdēvēts par Forum Cinemas Home Entertainment. 2006. gada 21. martā" SIA Baltic Cinema mainīja nosaukumu uz SIA Forum Cinemas. 2007. gada 2. aprīlī Forum Cinemas Home Entertainment iegādājās Latvijas uzņēmumu Baltic Audio & Video, kuram piederēja 20 audioierakstu un video filmu pārdošanas un nomas veikali, galvenokārt Rīgā. 2008. gada februārī Finnkino iegādājās SIA Forum Cinemas mazākuma kapitāla daļas, kļūsot par vienīgo tā īpašnieku. 2008. gada 21. februārī Lavijā reģistrēts Sanoma meitas uzņēmums SIA Sanoma Latvia.
2011. gada martā Sanoma Trade meitas uzņēmumu Finnkino pārdeva Zviedrijas uzņēmumam Ratos, līdz ar to Latvijas SIA Forum Cinemas pārgāja Ratos īpašumā. Maijā Rautakirja Oyj pārdeva tai piederošo 37 % SIA Stockmann centrs kapitāldaļu SIA Forum Cinemas.
2011. gada oktobrī Norvēģijas uzņēmums Reitan Servicehandel, kam piederēja 50 % SIA Narvesen Baltija kapitāldaļu, iegādājās atlikušos 50 % no Sanoma trade.
2011. gada septembrī Sanoma no SIA Lattelecom BPO, SIA Lattelecom meitasuzņēmuma, iegādājās interneta portālu Apollo. SIA Sanoma Latvia pirms tam jau piederēja automobiļu portāls Auto24.lv. 2014. gada 28. martā paziņots, ka Sanoma Latvia pārdevusi portālu Apollo Latvijā reģistrētam uzņēmumam SIA TV NET, kas piederēja Igaunijas holdingam AS Eesti Meedia.
Embūtes draudzes novads
Embūtes draudzes novads bija administratīva vienība Piltenes apgabalā, pēc 1818. gada Kurzemes guberņas Aizputes pilskunga iecirknī, vēlāk Aizputes apriņķī un Liepājas apriņķī.
Mūsdienās Embūtes draudzes novada teritorija iekļauta Dienvidkurzemes novada Embūtes, Vaiņodes un Priekules pagastos, Kuldīgas novada Nīkrāces pagastā un Saldus novada Nīgrandes pagastā.
Izveide
1560. gadā Dānijas karalis Fridrihs II atpirka Kurzemes bīskapa tiesības uz Embūti par labu savam jaunākajam brālim Magnusam. 1585. gadā Dānija pilnībā atteicās no bijušās Kurzemes bīskapijas teritorijas par labu Polijai-Lietuvai. 1617. gadā Embūte nokļuva Piltenes apgabala sastāvā. 1684. gadā iesvētīta Embūtes mūra baznīca.
Muižas Embūtes draudzes novadā (1841)
{| table width=99%
Līdija
Līdija (grc, la tr) bija valsts Mazāzijā pie Egejas jūras, kas pastāvēja no 12. gadsimta p. m. ē. līdz 546. gadam p. m. ē. Pēc Līdijas sabrukuma tās teritorijā izveidojās Mīnoja. Mūsdienās šī teritorija atrodas Turcijā. Blakus, Hermas kreisajā krastā atradās Magnisija (tagad Manisa), Sipila ziemeļu nogāzē. Gigejas ezera krastā vēl joprojām var manīt pilskalnu paliekas un apbedījumus, no Efesas gāja lielceļš uz Līdijas galvaspilsētu Sardiem. Visā valsts teritorijā atradās auglīgas lauksaimniecības zemes. Valsts bija bagāta ar zirgiem, labu vīnu, safrānu, cinku un citiem metāliem, jo īpaši zeltu, kas tika iegūts daudzajās Līdijas zelta raktuvēs.
Ņikita Mihalkovs
Ņikita Mihalkovs (ru; dzimis Maskavā, PSRS) ir padomju / krievu kinorežisors, aktieris, scenārists un kinoproducents. Kopš 1998. gada Krievijas Kinematogrāfistu savienības priekšsēdētājs.
Dzīvesgājums
Ņikita Mihalkovs kļuva plaši pazīstams 18 gadu vecumā pēc vienas no galvenajām lomām Georgija Danelijas filmā "Es soļoju pa Maskavu" (1963). 1963. gadā iestājās B. Ščukina vārdā nosauktajā Teātra institūtā, bet 1966. gadā pārgāja uz režisoru fakultāti Vissavienības Valsts kinematogrāfijas institūtā (ВГИК), mācījās pie Mihaila Romma. Pēc institūta absolvēšanas viņš 1972. gadā sāka militāro dienestu PSRS kara flotē Kamčatkā.
Mihalkovs kā aktieris piedalījās gan savās, gan citu režisoru filmās filmās. Viņš tēloja lomas Andreja Mihalkova-Končalovska filmā "Sibiriāde" (Сибириада, 1979), Eldara Rjazanova filmās "Stacija diviem" (1982) un "Cietsirdīgā romance" (1984), kā arī piedalījās Igora Masļeņikova TV filmā "Bāskervillu suns" (Приключения Шерлока Холмса и доктора Ватсона: Собака Баскервилей, 1981).
Režisora karjera
Pirmo savu filmu "Savējais starp svešiem, svešs starp savējiem" (Свой среди чужих, чужой среди своих) Mihalkovs uzņēma 1974. gadā. Tam sekoja plašu ievērību ieguvušas filmas "Mīlas verdzene" (Раба любви, 1976), "Nepabeigts skaņdarbs mehāniskajām klavierēm" (Неоконченная пьеса для механического пианино, 1977), "Pieci vakari" (Пять вечеров, 1978), "Oblomovs" (Несколько дней из жизни И. И. Обломова, 1979), "Radinieki" (Родня, 1981), "Bez liecniekiem" (Без свидетелей, 1983). 1987. gadā Mihalkovs uzņēma filmu "Melnās acis" (Очи чёрные) ar itāļu aktieri Marčello Mastrojanni galvenajā lomā.
Starptautiski pazīstams kļuva ar savu otro režisēto filmu "Mīlas verdzene", 1991. gadā uzņemtā filma "Urga – mīlestības teritorija" (Урга — территория любви) ieguva Zelta lauvas balvu Venēcijas kinofestivālā, kā arī bija nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā filma svešvalodā". Līdzīgus panākumus guva arī viņa 2007. gada filma "12", saņemot Venēcijas kinofestivāla balvu un "Oskara" nomināciju.
1994. gada filma "Saules nogurdinātie" (Утомлённые солнцем) apbalvota gan ar Kannu kinofestivāla lielo balvu Grand Prix, gan arī ar Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā filma svešvalodā". Izmantojot gūtos panākumus, Mihalkovs nodrošināja līdzekļus jaunam projektam un 1998. gadā uzņēma lielbudžeta filmu "Sibīrijas bārddzinis" (Сибирский цирюльник). Par šo filmu tās veidotāji saņēma Krievijas Federācijas valsts prēmiju literatūras un mākslas jomā.
Ņikita Mihalkovs publiski atbalstīja Krievijas 2022. gada iebrukumu Ukrainā un drīz pēc iebrukuma paziņoja, ka Ukraina esot izstrādājusi bioloģisko ieroču programmu pret Krieviju.
Kozuļi
Kozuļi ir ciems Rušonas pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 215 km attālumā no Rīgas.
Helmārs Rudzītis
1939. gadā absolvējis Latvijas Universitātes Tautsaimniecības un tiesību zinātņu fakultāti. 1926. gadā Rudzītis dibinājis grāmatu apgādu "Grāmatu draugs", savukārt 1931. gadā — skaņuplašu uzņēmumu Bellacord Electro.
Konstantīns Počs
Konstantīns Počs (dzimis, miris ) bija latviešu fiziķis, konstruktors.
Helmārs Rudzītis
1944. gadā emigrējis uz Vāciju, kur trīs gadus izdevis žurnālu "Laiks" (1946—1949), pēc tam pārcēlies uz dzīvi ASV, kur atkārtoti izdevis laikrakstu "Laiks". 1951. gadā tika atjaunota apgāda "Grāmatu draugs" darbība.
Stefans Savičs
Sasniegumi
BSK Borča
Uāza
Uāza (fr) ir Francijas departaments, viens no trim Pikardijas reģiona departamentiem. Tas ir viens no pirmajiem 83 departamentiem, kas tika izveidoti franču revolūcijas laikā 1790. gada 4. martā. Departaments nosaukts Uāzas upes vārdā. Uāzas administratīvais centrs ir Bovē. Departaments administratīvi ir sadalīts četros apgabalos (arrondissements):
Helmārs Rudzītis
1995. gadā Rudzītis ticis apbalvots ar piektās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.
Stefans Savičs
Sasniegumi
Manchester City
Individuālie sasniegumi
Moldovas pasts
Moldovas pasts ir valsts pasta pakalpojumu sniedzējs Moldovā. MP ir 1146 pasta nodaļas Moldovas teritorijā.
19. gadsimts
Pēc 1806.—1812. gada krievu—turku kara un Moldovas pašreizējās pamatteritorijas pievienošanas Krievijas Impērijai tās gubernators, moldāvu bajārs Skarlats Sturdza deva tiesības organizēt pasta nodaļu. 1818. gadā, izveidojoties Besarābijas guberņai, provinciālā nodaļa Kišiņevā ar pasta stacijām pārējā tās teritorijā kļuva par guberņas pasta iestādi. 1850. gadā guberņā bija 50 pasta staciju. Kopš 1854. gada sāka iznākt vietējā prese, kuru arī izplatīja pasts. Pēc Krimas kara dienvidu Besarābija (mūsdienās sadalīta starp Moldovu un Ukrainu) tika nodota Moldovas kņazistei un vēlāk Rumānijai, tomēr to līdz 1859. gadam turpināja apkalpot Kišiņeva. Privāto korespondenci piegādāja policijas izsūtāmie kā gabaldarbu, kas bieži radīja grūtības.
Apičhatpons Vīrasethakuls
Apičhatpons Vīrasethakuls (th; Apichatpong Weerasethakul, dzimis ) ir Taizemes kinorežisors, scenārists un producents.
Strādājot ārpus Taizemes kinostudiju sistēmas, Vīrasethakuls ir režisējis vairākas neatkarīgās pilnmetrāžas filmas un īsfilmas. Viņa režisētā filma "Tēvocis Bunmī, kas var atcerēties savas iepriekšējās dzīves" (Uncle Boonmee Who Can Recall His Past Lives, 2010) saņēma Zelta palmas zaru 2010. gada Kannu kinofestivālā, filma Tropical Malady (2004) saņēma 2004. gadā saņēma festivāla žūrijas balvu, savukārt Blissfully Yours (2002) saņēma augstāko apbalvojumu Un Certain Regard sadaļā. Syndromes and a Century (2006) kļuva par pirmo taizemiešu filmu, kas piedalījās Venēcijas kinofestivālā. Cemetery of Splendour (2015) izrādīja 2015. gada Kannu kinofestivāla Un Certain Regard sadaļā. 2021. gadā režisējis pirmo filmu angļu valodā, Memoria, ar Tildu Svintoni galvenajā lomā.
Pilsētu meži
Pilsētas mežs ir mežs vai koku grupa, kas aug urbanizētās teritorijās vai to apkārtnē. Pilsētu meži ļauj cilvēkiem, kas dzīvo pilsētās, izzināt dabu un būt tai tuvāk, pilsētu mežos cilvēki pastaigājas, atpūšas kopā ar ģimenēm, sporto utt. Pilsētu meži pilda sociālās un rekreācijas funkcijas, kā arī no tiem pilsētām ir virkne ekoloģisko, klimatisko un estētisko ieguvumu.
Mūsdienu pilsēta attīstās ekopilsētas (eco-polis) virzienā, kur dabiskā, ekonomiskā un sociālā vide ir cieši savstarpēji saistītas. Ekopilsētas modeļa pamatprincipi: pilsēta jāapsaimnieko ekonomiski atbildīgi, lai neradītu zaudējumus nākamo paaudžu labklājībai, kā arī saglabājot bioloģisko, ainavisko un rekreācijas iespēju daudzveidību, neaizmirstot to, ka mežam ir jābūt brīvi pieejamam jebkuram ieinteresētam lietotājam.
Pilsētas mežu sociālā funkcija
Pilsētu meži ietekmē cilvēku ikdienu un dzīvesveidu. Pilsētu mežos cilvēks var apmierināt savas rekreācijas vajadzības — var iet pastaigās, braukt ar riteni, slēpot, doties piknikos, ogot, sēņot utt. Cilvēki novērtē iespēju atpūsties pie dabas, paliekot pilsētas ietvaros. Pilsētas iedzīvotājs dabisku apvidu var atrast pilsētas mežā, jo tam ir liela sociālā ietilpība uz hektāru — ja mežā vienlaikus ir daudzi cilvēki, nerodas pūļa sajūta, un cilvēks par pavadīt laiku pats ar sevi. Sociālās un ekoloģiskās funkcijas pilsētas mežos ir sarežģītas, jo no vienas puses dabiskas vides novērtēšana var palielināt atbalstu ekoloģiskiem mērķiem, taču no otras puses, palielināta rekreācijas iespēju izmantošana var apdraudēt augus, dzīvniekus un pat trauslas ekosistēmas. No rekreācijas viedokļa, cilvēkiem ir patīkamāk atrasties dabiskos mežos, kuros ir dažāda vecuma koki un daudzveidīgs sugu sastāvs. Dabiskie meži veido daudzveidīgas ainavas, kas palielina rekreācijas vērtību mežā.
Klimatiskās un ekoloģiskās funkcijas
Pilsētas mežs ir ļoti nozīmīgs, lai uzlabotu vides apstākļus un saglabātu bioloģisko daudzveidību pilsētā. Sakarā ar industriālo revolūciju gaiss pilsētās ir bijis ļoti piesārņots. Pateicoties gaisa attīrīšanas instrumentu attīstībai ir izdevies samazināt gaisa piesārņojumu pilsētās, taču šī problēma ir vēl joprojām ir aktuāla, jo palielinās automašīnu skaits, kas piesārņo gaisu ar izplūdes gāzēm. Koki veiksmīgi samazina sēra dioksīda un slāpekļa koncentrāciju gaisā, kā arī īpaši labi filtrē putekļus. Koki ir arī visefektīvākais veids kā samazināt pārkaršanu pilsētvidē.
Estētiskās priekšrocības
Pilsētu meži dod pilsētai zaļāku un dabiskāku izskatu, tādējādi uzlabojot ainavu pilsētā. Pilsētas mežu estētika izpaužas tādā veidā, ka pilsētu iedzīvotāji redz dažādas krāsas, struktūras, formas un biezuma meža veģetāciju. Mežs „lauž” lielus, vienmērīgus ainavas laukumus, kā arī nodrošina priekšplānu un fonu ainavai. Mežaudze ne vienmēr izskatās vienāda. Tās izskats mainās atkarībā no laikapstākļiem, diennakts stundas un gadalaika.
Moldovas pasts
19. gadsimts
Ar 1865. gadu tika apvienotas Besarābijas pasta un telegrāfa iestādes. Pēc Krievijas 1869. gada teritoriālās reformas trijos no septiņiem Besarābijas apriņķiem — Orgejevas, Soroku un Jasu — tika izveidotas vietējā pasta iestādes ar savām pastmarkām, no kurām visilgāk pastāvēja Orgejevas apriņķa kopienas pasts — no 1872. līdz 1914. gadam.
Konstantīns Počs
Biogrāfija
1940. gadā absolvējis Latvijas Universitātes Matemātikas un dabaszinātņu fakultāti ar maģistra grādu ģeoloģijā. Pēc tam līdz 1944. gadam strādājis Rēzeknes Valsts komercskolā un ģimnāzijā par fizikas skolotāju un ķīmijas lektoru, kad ticis iesaukts latviešu leģionā. Pēc gada Počs nokļuva Hencenas nometnē, kur 1945. gadā nodibinājis Hencenas latviešu ģimnāziju, līdz 1947. gadam bijis arī tās direktors. 1945. gadā absolvējis Getingenes Universitāti.
Vasijas strauts
Vasijas strauts (arī Varijas strauts, augštecē Baranauka) ir Lisiņas kreisā krasta pieteka Madonas novadā, uz austrumiem no Barkavas.
Tek dienvidu virzienā, ietek Lisiņā pie Barkavas ozolu audzes. Lielākā pieteka - Jāņakrusta strauts. Augštecē šķērso valsts autoceļu V843 (Barkava–Lubāna). Pie Vasijas strauta atrodas Akmeņsala.
Konstantīns Počs
Biogrāfija
1958. gadā pārcēlies uz dzīvi ASV. 1961. gadā pabeidzis Teksasas Universitāti, kur studējis atmosfēras fiziku. No 1958. līdz 1961. gadam bijis vecākais inženieris uzņēmumā CBS Electronics Lovelā, pēc tam līdz 1962. gadam strādājis Klevaira elektronikas firmas Volthemā par vecāko inženieri.
1962. gadā sāka strādāt par fiziķi, raķešu konstruktoru, projektu koordinatoru un programmas vadītāju, kā arī konsultantu ASV Gaisa spēku un Pasaules telpas pētniecības laboratorijā (Aerospace Instrumentation and Meteorology Division, Air Force Cambridge Research Laboratory) Bostonā.
Počs ir sastādījis aptuveni 50 zinātniski pētnieciskus projektus un publikācijas. Viņš ir viens no militāro brīdinājumu un kontroles aparatūras AWACS izgudrotājiem.
Moldovas pasts
20. gadsimts
1918. gadā, Besarābijai pievienojoties Rumānijai, attiecīgi mainījās arī pasta darbības organizācija. 1927. gadā Rumānijas pastu sadalīja 10 reģionālās pārvaldēs, viena no kurām atradās Kišiņevā. Vairums pasta sūtījumu pa valsti tika piegādāti ar vilcieniem.
1944. gadā Otrā pasaules kara laikā Besarābijā kā Moldāvijas PSR tika atjaunota PSRS kontrole. 1945. gadā Kišiņevā tika izveidota sakarnieku arodskola ar ap 200 skolniekiem. 1950. gados par galveno piegādes līdzekli starp pilsētām bija kļuvis autotransports, lai gan tika izmantots arī dzelzceļš un pat aviācija. Vietējie pastnieki bieži pārvietojās ar divriteņiem,— tā, 1960. gadā pastniekiem bija izsniegti 1700 divriteņi.
Mūsdienu Moldovas pasta izveide
PSRS sabrukšanas periodā PSRS, vēlāk — Krievijas armija atdalīja no Moldāvijas PSR tās austrumdaļu — Transnistriju, kura pašlaik saglabā faktisku neatkarību no Moldovas un neietilpst tās pasta sistēmā. Tomēr tā lieto Moldovas pastmarkas sūtījumiem uz ārpasauli, jo Vispasaules Pasta savienība neatzīst Transnistrijas neatkarību.
1991. gadā Moldova atdalījās no PSRS, sākotnēji saglabājot veco pasta struktūru.
Moldovas pasts kā organizācija tika radīts 1993. gada aprīlī, pēc Sakaru un informācijas tehnoloģiju ministrijas rīkojuma sadalot telekomunikāciju sektoru apkalpojošās valsts organizācijas. Tomēr jau pirms tam, 1992. gada beigās Moldovas pasts kļuva par Vispasaules pasta savienības locekli.
Austrumslāvu valodas
Austrumslāvu valodas ir viens no slāvu valodu atzariem. Šīs valodu grupas valodas izplatītas Austrumeiropā, Ziemeļāzijā. Pēc pratēju skaita lielākās austrumslāvu valodas ir krievu valoda, ukraiņu valoda un baltkrievu valoda. Dažkārt atsevišķi tiek izdalīta arī rusīnu valoda, kas citos avotos atkal tiek uzskatīta par ukraiņu valodas dialektu. Uzskata, ka austrumslāvu valodas ir cēlušās no senaustrumslāvu valodas.
Āņi
Āņi ir ciems Ādažu novada Ādažu pagastā, izvietojies pagasta austrumdaļā, 12 km no novada un pagasta centra Ādažiem un 32 km no Rīgas. Caur Āņiem iet vietējais autoceļš V50.
Ciems atrodas Gaujas kreisajā krastā, iepretim citam pagasta ciemam Iļķenei. Kādreiz uz Gaujas darbojusies Iļķenes pārceltuve.
2016. gadā nodibināta iedzīvotāju biedrība "Āņu ciems".
English Rose
English Rose ir grupas Fleetwood Mac labāko dziesmu izlase. Tā tika izdota ASV 1969. gada janvārī. English Rose tika iekļautas sešas dziesmas no albuma Mr. Wonderful (1., 3., 5., 6., 8. un 11. dziesma), trīs Lielbritānijas singlu B puses ( 2., 7., un 12. dziesma), divas līdz tam neizdotas dziesmas (9. un 10. dziesma) un viena ārpus šīs dziesmu izlases neizdota kompozīcija (4. dziesma). English Rose tika izdota dažus mēnešus pirms dziesmu izlases The Pious Bird of Good Omen izlaišanas Lielbritānijā. Uz albuma vāka ir attēlots grupas dalībnieks Miks Flītvuds, kurš pārģērbies par sievieti.
Papuasijas lorikets
Papuasijas lorikets (Charmosyna papou) ir papagaiļveidīgo kārtas putns, kas sastopams Jaungvinejā. Šai sugai raksturīga sarkanā un melnā melanistiskā krāsu fāze. Tās gadījumā sarkano spalvu vietā ir melnās.
Populācijas kopējais daudzums nav zināms, taču suga ir diezgan parasta visā savā izplatības areālā.
Izskats
Papuasijas lori ķermeņa garums ir 25 cm, svars 90—115 grami.
Apspalvojums pamatā sarkans tumši zaļš. Raibo ietērpu papildina melnie, dažādu nokrāsu zilie un dzeltenie toņi. Knābis oranži sarkans.
Ligzdošana
Perējumā parasti 2 olas. Perēšanas ilgums 26—27 dienas. Putnēni apspalvojas pēc 8—9 nedēļām.
Barība
Pārtiek no nektāra, ziediem, augļiem, ogām, sēkliņām, iespējams, arī nelieliem kukaiņiem un to kāpuriem.
Sistemātika
Papuasijas loriketam ir četras pasugas:
Kozuļņi
Kozuļņi ir ciems Stabulnieku pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 222 km attālumā no Rīgas.
Huanfrans
Huanfrans (dzimis ) ir Spānijas futbolists, aizsargs, Spānijas futbola izlases dalībnieks.
Talasēmija
Talasēmija ir ģenētiski noteikti globīna ķēžu sintēzes traucējumi. Talasēmijas sindromi apvieno vairākas slimības, jo ir iespējami vairāku veidu globīna ķēžu sintēzes traucējumi. Visu talasēmiju gadījumā mainīta globīna sintēze, kas rada bojātus eritrocītus — šie eritrocīti iet bojā kaulu smadzenēs, izraisot dažādas pakāpes hemolīzi. Talasēmijai ir divi tipi — alfa un bēta. Alfa talasēmija — ja gēnos ir līdz četrām mutācijām. Tā sastopama Āfrikā un Āzijā. Bēta talasēmiju var izraisīt līdz 200 gēnu mutācijas, to sastop daudz biežāk nekā alfa talasēmiju un tā vairāk raksturīga Vidējiem Austrumiem, Āzijai, Āfrikai. Ja ir vidēji smaga vai smaga anēmija eritrocītu lizēšanās dēļ, jālemj par eritrocītu masas pārliešanu.
Huanfrans
Sasniegumi
Espanyol
Vecciska
Vecciska ir Vecmalmutas kreisā krasta pieteka Madonas novadā, dabas lieguma Lubāna mitrāja teritorijā. Tā ir pilnībā kanalizēta vecā Ciskas upes gultne. Mūsdienās Ciskas upe ietek Īdeņas kanālā.
BELINTERSAT-1
BELINTERSAT-1 ir Baltkrievijas sakaru pavadonis. Ģeostacionārajā orbītā palaists 2016. gada janvārī. Projektu pārvalda Baltkrievijas Nacionālā pavadoņu sakaru un apraides sistēma Belintersat.
Kosmisko aparātu izgatavojusi Ķīnas Kosmosa tehnoloģiju akadēmija uz platformas DHF-4 bāzes. Sakaru aparatūru piegādāja Francijas Thales Alenia Space. Pavadonis apgādāts ar 18 Ku joslas un 20 C joslas raidītajiem. Divus Ku joslas raidītājus izmantos Baltkrievijas valsts vajadzībām, astoņus raidītājus (7 C joslas un 1 Ku joslas) nodoti Ķīnas pusei, un tie tiek marketēti ar nosaukumu Zhongxing 15 jeb ChinaSat 15. Pārējie raidītāji tiks iznomāti Eiropas, Azijas un Afrikas sakaru operatoriem.