cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gustavs Manteifelis
Dzīvesgājums
Lūgšanu grāmatu drukāšana pārgāja uz ārzemēm, un tās kontrabandas ceļā ieveda un izplatīja Latgales latviešiem. Visvairāk pārdrukāta tika Manteifeļa «Pilniga lyugszonu gromota». Šī grāmata ir bijusi arī mācības grāmata, ābece visiem Latgales latviešiem līdz latīņu drukas aizlieguma atcelšanai 1905. gadā. No 1888. gada Manteifelis bija Krakovas zinātņu akadēmijas Mākslas vēstures pētniecības komisijas loceklis. 1889. gadā viņam pasniegts Leipcigas etnogrāfiskā muzeja goda diploms par atbalstu folkloras pētniecībā. Viņš piedalījās un uzstājās daudzos zinātniskos kongresos. Gustavs Manteifelis miris 1916. gada 24. aprīlī Bonifacovas muižā netālu no Balviem.
Kauja pie Rumbulas (1200)
Pamiera laikā krustneši nocietinājās Salaspilī un bīskaps Alberts sūtīja divus kuģus pēc papildspēkiem uz Daugavgrīvu, kuriem bija jāatved uz viņa jauno rezidences vietu amata simbols - bīskapa krēsls. Pēc Rumbulas krāču šķērsošanas līvu karavīri uzbruka kuģiem un sagrāba vienu to tiem. Tad līvu karaspēks aplenca Salaspili, taču nespēja to ieņemt. Pēc tam, kad pilī aplenktajiem palīgā ieradās frīzu karavīri, līvi nolēma slēgt mieru ar bīskapu Albertu un no jauna kristīties.
Pēc miera līguma noteikumiem Turaidas un Daugavas līvu vecākie bija spiesti dot ķīlniekus un ierādīt bīskapam Albertam vietu jaunas rezidences celšanai pie Rīgas ezera (Rīdzenes upes ietekas Daugavā). Pēc tam bīskaps nosūtīja Turaidas priesteri Teoderihu uz Romu pēc jaunas krusta kara bullas.
Gustavs Manteifelis
Piemiņa
1937. gadā Latgales Skolotāju centrālā biedrība uz G. Manteifeļa kapa pie Dricānu baznīcas uzlika piemiņas plāksni „Latvīšu draugam”. 1981. gada 13. augustā Manteifeļu dzimtas piederīgie no Polijas un Latvijas katoļu baznīcas pārstāvji uzstādīja pieminekli ar uzrakstu latīņu valodā — „Vēsturniekam un etnogrāfam”.
Devums
Gustavs Manteifelis Rēzeknes un Dricānu apkārtnē pats savācis un publicējis ap 170 tautasdziesmu, sastādījis Inflantijas latviešu un par Inflantijas latviešiem rakstīto grāmatu bibliogrāfiju, publicējis vairāk kā 300 rakstu, galvenokārt poļu un vācu valodā par Baltijas, īpaši Latvijas un Latgales vēstures, kultūrvēstures, ģeogrāfijas u.c. jautājumiem. Gustava Manteifeļa interešu lokā ietilpušas daudzas mākslas un zinātnes nozares — folklora, tautas tradīcijas, vēsture un baznīcas vēsture, māksla, literatūra (ieskaitot bibliogrāfiju), mūzika, kompozīcija, valodniecība, etnogrāfija. Viņš sacerējis un komponējis arī reliģiska satura dziesmas. Viņam tiek pieskaitīta tāda Latgalē populāra un katrā latgaliešu ģimenē 20. gs. pirmajā pusē dziedāta baznīcas dziesma kā "Krissim nyu ceļūs mes pazemeigi" u.c. Liela daļa no viņa atstātā mantojuma ir garīga satura rakstniecībā.
Loģika
Loģika (, logiké — ‘pareizi domāt’) ir zinātne par intelektuālās izziņas formām, metodem un to savstarpējām likumsakarībām. Būtībā loģika ir zinātne par domāšanu, kura nodarbojas ar domāšanas veidu un likumu pētīšanu. Loģika ļauj pamatot savu viedokli un nenonākt pretrunās pašam ar sevi. Viens no loģikas svarīgākajiem uzdevumiem ir iemācīt apzināti izmantot loģikas likumus un domāšanas formas. Tā ļauj izprast jēdzienus un izdarīt spriedumus un secinājumus.
Loģiskie spriedumi un elementi ir atrodami visās zinātņu nozarēs.
Matemātiskā loģika
Matemātiskā loģika ir vairāku citu zinātņu nozaru pamatā, piemēram, teorētiskas datorzinātnes un filozofiskās loģikas pamatā. Matemātiskajā loģikā pēta matemātisko pierādījumu formas, formālās valodas izteikumus un operācijas ar izteikumiem. Matemātiskā loģika apvieno vienā disciplīnā matemātiku un loģiku, aprakstot pareizai domāšanai raksturīgās formālās kārtulas.
Filozofiskā loģika
Filozofiskā loģika ir akcentēta uz loģikas filozofiskajiem aspektiem. Tajā tiek apskatīti tādi jautājumi kā, piemēram, vai patiesība ir absolūta, vai tā tomēr ir atkarīga no prāta un uztveres.
Loģikas vēsture
Tiek uzskatīts, ka loģika radās pirms aptuveni trīs tūkstošiem gadu. Līdz ar to tā ir viena no senākajām zinātnēm. Lielā mērā loģika ir bijusi saistīta ar filozofiju. Līdz 19. gadsimtam loģika bija filozofijas sastāvdaļa. Tikai 20. gadsimtā tā kļuva par patstāvīgu zinātni. Loģika kļuva ne tikai par zinātni, bet arī kļuva par izziņas, darbības un komunikācijas organonu.
Starp sengrieķu filozofiem, kas lika pamatus antīkās pasaules loģikai, bija Pitagors, Zēnons Elejietis, megarieši, īpaši Eubulīds, Sokrats un Platons. Liels devums Rietumu pasaules loģikas attīstībā bija arī vēlāk dzīvojošajam sengrieķu filozofam Aristotelim.
Loģikā izmantotie simboli
Loģikā plaši tiek izmantoti dažādi simboli. Šeit ir uzskaitīti izplatītākie no tiem.
Dokupīte
Dokupīte ir neliela upīte Madonas novada Dzelzavas pagastā. Tā iztek no Bakanu ezera dienviddaļas un pēc 2 km tecējuma ietek Liedes upē.
Braiens Līčs
Braiens Līčs (dzimis 1968. gada 3. martā) ir bijušais ASV hokejists, aizsargs, ASV hokeja izlases spēlētājs. Savas karjeras laikā aizvadīja 18 sezonas Nacionālajā hokeja līgā, no kurām 17 — Ņujorkas "Rangers". 1994. gadā izcīnījis Stenlija kausu, divas reizes kā līgas labākais aizsargs ieguvis arī Džeimsa Norisa balvu, 2009. gadā uzņemts Hokeja slavas zālē.
Spēlētāja karjera
Ņujorkas "Rangers" rindās Līčs debitēja 1987.—88. gada sezonā, taču nākamajā gadā, nostiprinoties komandas sastāvā, kā līgas labākais debitants ieguva arī Kaldera balvu. 1992. gadā Līčs ieguva Džeimsa Norisa balvu.
1993.—94. gada sezonā "Rangers" ar Līču sastāvā izcīnīja Stenlija kausu, Līčam iegūstot arī Kona Smita balvu. No 1997. līdz 2000. gadam Līčs bija "Rangers" komandas kapteinis.
2003.—04. gada sezonas izskaņā Līčs tika aizmainīts uz Toronto "Maple Leafs". 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā hokejists nespēlēja, taču 2005.—06. gada sezonu aizvadīja Bostonas "Bruins" rindās, pēc sezonas noslēdzot arī sava profesionālā spēlētāja karjeru.
ASV hokeja izlases rindās spēlējis 1988., 1998. un 2002. gada olimpisko spēļu turnīros, 2002. gadā izcīnot sudrabu, kā arī divos Pasaules čempionātos un abās Pasaules kausa izcīņās.
Leklērs
Leklērs var būt:
Inbox.lv ledus halle
Inbox.lv ledus halle ir ledus halle netālu no Piņķiem, Latvijā. Tajā ir aptuveni 1000 sēdvietu.
Līdz 2008. gada 15. martam halle tika saukta par Siemens ledus halli.
Nadja Komeneči
Nadja Elena Komeneči (ro, ; dzimusi Onešti, Rumānijā) ir bijusī rumāņu vingrotāja, pieckārtējā olimpiskā čempione.
Vingrošanā sākusi trenēties sešu gadu vecumā. Pirmoreiz sacensībās viņa startēja 1972. gadā, taču starptautiskās sacensībās viņa pirmoreiz piedalījās 1975. gadā. Divas reizes piedalījusies Olimpiskajās spēlēs. 1976. gadā Monreālā kļuva par pirmo vingrotāju, kas no tiesnešiem saņēmusi maksimālo vērtējumu (10 balles). Tā kā rezultātu tablo izgatavotājam Omega SA pirms sacensībām tika apstiprināts, ka rezultāts nevar sastāvēt no četriem cipariem (perfektais 10,00 nav iespējams), Komeneči rezultāts tika parādīts kā 1,00, kas sākotnēji izraisīja samulsumu arēnā. Kopumā Olimpiskajās spēlēs izcīnījusi piecas zelta, trīs sudraba un vienu bronzas medaļu. Vēl divas reizes kļuvusi par pasaules čempioni, deviņas — par Eiropas čempioni.
Viņa ir viena no populārākajām vingrotājām pasaulē. 2000. gadā Laureus World Sports Academy atzina Komeneči par vienu no 20. gadsimta izcilākajām sportistēm.
Metjū Morisons
Metjū Morisons (en; dzimis ) ir amerikāņu aktieris, dejotājs, mūziķis, dziedātājs, dziesmu autors.
Karjeru sācis 1998. gadā ar lomu Brodvejas mūziklā Footloose. Viņš ir pazīstams ar vairākām lomām Brodvejas izrādēs, kā arī ar Villa Šustera lomu Fox seriālā "Radīti skatuvei". Par V. Šustera attēlošanu ir saņēmis Satellite balvu kā labākais komēdijseriālu aktieris 2009. gadā, tāpat bijis nominēts vairākām balvām par šo lomu (Primetime Emmy Award, Zelta globusa balva, People's Choice balva). Vēl ir filmējies tādās filmās kā "Kas gaidāms, kad gaidāms bērns" un "Mūzika un vārdi" (Music and Lyrics).
Sovetizācija
Sovetizācija (ru) jeb padomiskošana bija Padomju Savienībai raksturīgo politiskās, saimnieciskās un sabiedriskās dzīves iezīmju un pārvaldes metožu izplatīšana (nereti varmācīga) no PSRS atkarīgajās teritorijās un valstīs. Tā skāra visas dzīves jomas.
Sovetizācija Latvijā
Jau 1940. gada 22. jūlijā Tautas Saeima pasludināja, ka zeme ir tautas īpašums. Tas nozīmēja pilnīgu zemes īpašuma nacionalizāciju. Bijušie saimnieki zemi saņēma lietošanā, ja tās platība nepārsniedza 30 ha, zemi virs 30 hektāriem bez atlīdzības ieskaitīja valsts zemes fondā. Steigā īstenotās padomju agrārās reformas gaitā zemi piešķīra bezzemniekiem un pavisam sīkajām — līdz 10 ha saimniecībām. Daudzi jaunie sīksaimnieki kļuva par dedzīgiem padomju varas atbalstītājiem. 1941. gada pavasarī sāka mašīnu un zirgu iznomāšanas punktu (MZIP) izveidi un šim nolūkam katrā pagastā nacionalizēja vienu zemnieku "lielsaimniecību" ar visu inventāru.
Pārmaiņām lauksaimniecībā drīz sekoja banku, kredītiestāžu, lielo un vidējo tirdzniecības, rūpniecības un transporta uzņēmumu nacionalizācija un konfiskācija. Lielākie uzņēmumi, piemēram, VEF un "Vairogs", nokļuva tiešā Maskavas pārraudzībā.
Iedzīvotājiem atņēma naudas iekrājumus, vērtspapīrus, privātos īres namus, bet 1941. gada pavasarī nacionalizēja arī sīkuzņēmumus. Tika sagrauta Latvijas finanšu sistēma. 1940. gada novembrī līdzās latam par maksāšanas līdzekli kļuva rublis, bet 1941. gada martā latu vispār izņēma no apgrozības. Latvijas pilsoņi, gatavojoties vissliktākajam, sāka masveidā izpirkt jebkuras preces.
Pēc 1940. gada 5. augusta varas iestādes turpināja pārveidot Latvijas pilsonisko sabiedrību pēc totalitārās iekārtas parauga. Visas dzīves jomas tika pakļautas komunistiskajai ideoloģijai.
Neatkarīgās Latvijas sarkanbaltsarkano karogu un valsts himnu aizliedza. Valsts simbolus un iestāžu nosaukumus nomainīja, lai Latvija ārēji līdzinātos citām Padomju Savienības republikām. Ministrijas pārdēvēja par tautas komisariātiem, bet pašus ministrus sauca par tautas komisāriem. Arī privātajā dzīvē ideoloģija uzspieda pārmaiņas. Aizliedza uzrunas formas "kungs" un "kundze", jo tās atgādinot viena cilvēka kundzību pār otru. To vietā bija jālieto visu cilvēku vienlīdzību apstiprinošākas uzrunas formas "pilsonis" un "pilsone" vai starp komunistu partijas locekļiem — "biedrs" un "biedrene" jeb "biedre".
Okupācijas iestādes asi vērsās pret reliģiju. Valsts bez atlīdzības pārņēma baznīcas un draudžu īpašumus.
Skolās mainīja mācību programmas, lai audzinātu nevis brīvi domājošus, bet ideoloģijai un valsts varai paklausīgus totalitārās sabiedrības locekļus.
Dažādas neatkarīgās Latvijas jaunatnes organizācijas — skautus, gaidas, mazpulkus, studentu apvienības un citas — slēdza. To vietā darbu sāka PSRS komunistiskās bērnu un jauniešu organizācijas. Arī koru, sporta klubu un pulciņu darbība tika pārveidota, lai pāraudzinātu bērnus komunisma garā.
Maksims Talbo
Spēlētāja karjera
Profesionālā spēlētāja karjeru Talbo uzsāka 2005.—06. gada sezonā, kad debitēja NHL, aizvadot 48 spēles Pitsburgas "Penguins" sastāvā. Jau nākamajā sezonā hokejistam "Penguins" sastāvā izdevās nostiprināties, 2008.—09. gada sezonā kopā ar klubu izcīnot Stenlija kausu, kā arī gūstot sērijas izšķirošos vārtus. 2011. gada vasarā Talbo kā brīvais aģents pievienojās Filadelfijas "Flyers" vienībai, taču 2013.—14. gada sezonas vidū tika aizmainīts uz Kolorādo "Avalanche" rindām. Nākamās sezonas noslēgumā tika aizmainīts uz Bostonas "Bruins", tās rindās spēlējot līdz pat 2015.—16. gada sezonas noslēgumam.
2016. gada vasarā pārcēlās uz KHL, pievienojoties Jaroslavļas "Lokomotiv" rindām. 2018.—19. gada sezonu aizvadīja Omskas "Avangard" rindās, pēc sezonas beigām paziņojot par karjeras beigšanu.
Šepetovo
Šepetovo ir pilsēta Polijas ziemeļaustrumos, Podlases vojevodistē, uz dienvidiem no Visokes Mazoveckes.
Apiņupīte
Apiņupīte ir upe Madonas novadā. Tek caur Cesvaines pagastam un daļa upes arī caur Dzelzavas pagastam. Iztek no Kaulacezera Cesvaines pilsētas lauku teritorijā. Tek cauri Lūšu ezeram uz Cesvaines pilsētas lauku teritorijas un Dzelzavas pagasta robežas. Starp Pļaviņu-Gulbenes (P37) ceļu uz dzelzceļa līniju Pļaviņas—Gulbene ietek Kujas upē.
Bakans
Bakans (arī Bakanu ezers, Bakānu ezers, Kroņu-Bakanu ezers, Bokanu ezers) ir ezers Madonas novada Dzelzavas pagastā. Ezera platība 7,6 ha. Ezera ziemeļos tajā ietek Pelnupīte, bet dienvidos iztek Dokupīte, kas tek uz Liedi. Ezers atrodas blakus Pļaviņu - Gulbenes (P37) ceļam. Bakans ir iecienīta atpūtas vieta. Ezera ziemeļos, pie Pelnupītes ietekas ezerā, atrodas peldvieta.
Vēsture
Ezera austrumu piekrastē uz zemūdens paugura ir senas ezermītnes vieta — valsts nozīmes arheoloģiskais piemineklis, ezermītne atklāta 1930. gados. Arheologs Jānis Apals šeit saskatījis ļoti senu apmetni, veselu nogrimušu ezerpili. Iepretī kādreizējai ezerpilij krastā atradās Sniķeru mājas, vienā no tām, sauktā par "Ezerkalniem", dzīvoja ezera sargs. 1863. gadā šajās mājās dzimis vēlākais tautskolotājs, dzejnieks un tulkotājs Andrejs Kažoks. 1971. gadā netālu no ezera uzbūvēja Garzaku govju fermu.
Teika
Par ezera rašanos vēsta tradicionālā latviešu tautas teika:
Tajā laikā kad ezeri lidojuši un meklējuši savu vietu, māte un meita velējušas veļu. Tad nācis pa gaisu milzīgs zili melns mākonis, šņākdams un briesmīgi rūkdams. Meita nobijusies un teikusi: "Tas nu gan nāk tik briesmīgs kā tāds bakans". Tikko meitene pēdējo vārdu pateikusi, tā mākonis gāzies lejā un apkārtnes pļavas un mājiņa palikusi zem ūdens. Meitene bija uzminējusi ezera vārdu.
Laščova
Laščova - pilsēta Polijas austrumos, Ļubļinas vojevodistē, uz austrumiem no Tomašovas Lubelskas.
Vārdnīca
Vārdnīca ir grāmata, kurā alfabētiskā secībā ir sakārtoti kādas valodas vārdi un doti to tulkojums citā valodā, skaidrojums, izruna un cita informācija. Eksistē arī tādas vārdnīcas, kurās šie vārdi tajā pašā valodā ir paskaidroti, ko tie nozīmē. Šādas vārdnīcas sauc par skaidrojošām vārdnīcām, savukārt, ja ir norādīti citi vārdi ar līdzīgu nozīmi, to sauc par sinonīmu vārdnīcu.
Attīstoties internetam, ir parādījušās arī virtuālās jeb tiešsaistes vārdnīcas.
Vēsture
Pasaulē par vienu no vecākajām vārdnīcām var uzskatīt Eblā (mūsdienu Sīrijas teritorijā) atrasto māla plāksnīšu krājumu, kurā ap 1500 ebliešu raksta zīmēm ir iztulkoti šumeru valodā.
Kaulacezers
Kaulacezers (arī Oša ezers, Kaulacu ezers, Kaulača ezers) ir ezers Madonas novada Cesvaines pagastā. Ezera platība 7 ha. Ezers atrodas blakus valsts 2. šķiras autoceļam V848, netālu no Kārklu māju kopas. No ezera iztek Apiņupīte, kas tek uz Kuju. Ezerā ir peldvieta.
1470. gads
1470. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.
Silvestrs Stallone
Maikls Silvestrs Gardencio Stallone (en, ; dzimis ), saukts par Slaju Stalloni (en), ir amerikāņu aktieris, režisors un scenāriju autors.
Laika posmā no 1970. līdz 1990. gadiem filmas ar Stallones piedalīšanos bija vienas no ienesīgākajām pasaulē un viņš pats kļuva par mačisma un Holivudas spriedzes filmu varoņu ikonu. Viņš ir tēlojis divas raksturlomas, kuras ir kļuvušas par amerikāņu kultūras simboliem: Rokiju Balboa, bokseri, kurš ne vienmēr būdams favorīts, cīnījās par slavu un mīlestību, un Džonu Rembo, drosmīgu kareivi, kurš specializējies vardarbīgās glābšanas un atriebes misijās. "Rokija" un "Rembo" filmu sērijas kopā ar citām komerciāli veiksmīgām filmām palīdzēja viņam kļūt par vienu no populārākajām kino zvaigznēm 1980. gados.
Pazīstamākās filmas
Starp vairāk kā 70 filmām, kurās Stallone tēlojis, ir arī tādas filmas kā No Place to Hide (1970), The Lord's of Flatbush (1974), Death Race 2000 (1975), F.I.S.T (1978), Nighthawks (1981), Victory (1981), "Kobra" (Cobra, 1986), "Ieslodzītais" (Lock Up, 1989), "Tango un Kešs" (Tango & Cash, 1989), "Oskars" (Oscar, 1991), "Stāt, mana māte šaus!" (Stop! Or My Mom Will Shoot, 1992), Cliffhanger (1993), "Cilvēks iznīcinātājs" (Demolition Man, 1993), "Slepkavas" (Assassins, 1995), Cop Land (1997), "Atriebjot Andželo" (Avenging Angelo, 2002), "Rokijs Balboa" (2006), "Neiznīcināmie" (The Expendables, 2010), "Neiznīcināmie 2" (The Expendables 2, 2012), "Bēgšanas plāns" (Escape Plan, 2013), "Veču revanšs" (Grudge Match, 2013), "Neiznīcināmie 3" (The Expendables 3, 2014), "Krīds: Rokija mantojums" (Creed, 2015), "Račets un Klanks" (Ratchet & Clank, 2016), "Galaktikas sargi: 2. daļa" (Guardians of the Galaxy Vol. 2, 2017), "Krīds II" (Creed II, 2018).
Apbalvojumi
Par filmu "Rokijs" (1976) Stallone tika nominēts gan kā aktieris, gan kā scenārists Amerikas Kinoakadēmijas balvai, Zelta globusa balvai un BAFTA kino balvai. Stallones filma "Rokijs" ir iekļauta ASV Nacionālajā filmu reģistrā, kā arī tās kino ruļļi atrodas Smitsona muzejā. Stallone Rokija sērijās izmantoja Filadelfijas Mākslas muzeja galveno ieeju un tā rezultātā tā ieguva nosaukumu "Rokija kāpnes". Kāpņu labajā pusē atrodas Rokija statuja ar uzvaroši paceltām rokām ar boksa cimdiem. Par ieguldījumu boksā kā filmas "Rokijs" scenārists un galvenā varoņa tēlotājs, Stallone 2010. gadā tika uzņemts Starptautiskajā boksa slavas zālē. Ar mainīgiem panākumiem Stallone turpināja filmēties filmu sērijā "Rokijs". Par Rokija Balboa lomu septītajā sērijas filmā "Krīds: Rokija mantojums" (Creed, 2015) Stallone saņēma Zelta globusa balvu par otrā plāna lomu, kā arī trešo reizi tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai.
1984. gadā Stallonem piešķīra zvaigzni Holivudas Slavas alejā. 1992. gadā viņš saņēma Cēzara goda balvu (Honorary César).
Tomēr bieži Stallonem bijušas arī neveiksmīgas lomas. Viņam ir rekordliels Zelta avenes balvas nomināciju skaits — 31, no kurām balva piešķirta 10 reizes.
Vasko Rosi
Vasko Rosi (, dzimis Zokā, Modenas provincē) ir itāļu mūziķis, dziedātājs, dziesmu un tekstu autors. Vasko savas trīsdesmit gadu karjeras laikā ir publicējis 25 albumus, kas kopumā apkopo vairāk nekā 150 dziesmas, kā arī vairākas grāmatas, dziesmu vārdus un mūziku citiem izpildītājiem. Ar vairāk nekā trīsdesmit miljoniem pārdoto eksemplāru ir viens no visveiksmīgākajiem un populārākajiem itāļu dziedātājiem.
Labāko dziesmu izlases (neoficiālās)
Svarīgākās neoficiālās izlases ir:
Lerijs Ādlers
Lorenss Sesils Ādlers (dzimis, miris ), zināms arī kā Lerijs Ādlers (Larry Adler), bija amerikāņu mūziķis, kas tiek uzskatīts par vienu no talantīgākajiem mutes harmoniku spēlētājiem. Pats viņš uzskata, ka tās ir saucamas par mutes ērģelēm.
Lai arī 50 sava garā mūža gadus Lerijs nodzīvoja Anglijā, viņš piedzima ASV, Mērilendas štata Baltimoras pilsētā 1914. gada 10. februārī nepavisam ne mūziķu ģimenē. Tomēr jau no agras jaunības viņš apmeklēja muzikālus pasākumus, piemēram, Sergeja Rahmaņinova vieskoncertus. Viņš uzsāka dziedāt un trenēties mutes harmoniku spēlē pēc dzirdes, galvenokārt — klausoties iemīļotos fonogrāfa ierakstus. Kādu laiku viņš apguva arī klavierspēli Pībodijas konservatorijā, bet no tās tika izslēgts par skaņdarba Yes, We Have No Bananas izpildīšanu.
Pēc uzvaras štata mutes harmoniku spēlmaņu sacīkstēs 1927. gadā ar rezultātu 99,9 (tiesnesis to paskaidroja: "Neviens nav perfekts."), viņš aizbēga uz Ņujorku. Tur Larijs spēlēja kinoteātros starp izrādēm.
Ādlera lielais brīdis pienāca 1934. gadā, kad viņu ievēroja Anglijas vadošais impresārijs Čārlzs Kohrans. Larijs tika uzaicināts uz Vestendas rēviju Streamline, kur guva lielus panākumus, un 1937. gadā rēvija Tune Inn tika izveidota tieši viņam. 1939. gadā viņš atgriezās ASV, kur, uzstājoties kopā ar Čikāgas Sieviešu simfonisko orķestri, viņš ieguva atzinību kā klasiskās mūzikas izpildītājs. ASV viņš uzturējās līdz par 1949. gadam, kad aukstā kara apstākļos bija spiests to pamest savas politiskās pārliecības dēļ. Viņš atgriezās Anglijā, kur komponēja mūziku filmām, televīzijas programmām, parādījās televīzijā, radio, kabarē, sniedza solokoncertus. 1994. gadā, piedaloties Sting, Eltonam Džonam, Šērai un citiem pazīstamiem mūziķiem, Ādlers izdeva albumu ar Džordža Gēršvina dziesmām, un, iekļūstot Lielbritānijas mūzikas topos, reizē iekļuva arī Ginesa rekordu grāmatā kā vecākais cilvēks, kas to paveicis.
Krievijas Konstitucionālā tiesa
Krievijas Federācijas Konstitucionālā tiesa - tiesu sistēmas institūcija, kas īsteno konstitucionālo kontroli pār Krievijā spēkā esošajiem likumiem un noteikumiem. Krievijas Federācijas Konstitucionālās tiesas pilnvaras, formācijas kārtību un darbību reglamentē Krievijas Federācijas Konstitūcija un Federālais konstitucionālais likums "Par Krievijas Federācijas Konstitucionālo tiesu". Konstitucionālā tiesa sastāv no 19 tiesnešiem. Saskaņā ar Krievijas Federācijas Konstitūciju, Konstitucionālā tiesa ir viens no trim valsts varas pamatbalstiem, tomēr praktiski tā pilnībā ir atkarīga no izpildvaras.
2005. gada decembrī Krievijas Valsts dome pieņēma lēmumu par Krievijas Federācijas Konstitucionālās tiesas pārcelšanu no Maskavas uz Sanktpēterburgu.
Krievijas Federācijas Konstitucionālās tiesas pilnvaras
Krievijas Federācijas Konstitucionālā tiesa:
Matss Hummelss
Matss Julians Hummelss (de, ; dzimis ) ir vācu futbolists, spēlē centra aizsarga pozīcijā, Vācijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) pārstāv Vācijas Bundeslīgas klubu Dortmundes "Borussia".
Visu karjeru aizvadījis Vācijā. Sākumā bijis Minhenes "Bayern" kluba sistēmā (līdz 2009. gadam), pēc tam nokļuva Dortmundes "Borussia", kur "Bayern" viņu sākotnēji izīrēja. Dortmundes kluba sastāvā divas reizes kļuvis par Vācijas čempionu, tāpat sasniedzis 2013. gada Čempionu līgas finālu.
Vācijas izlasē spēlē kopš 2010. gada. Tās sastāvā sasniedza pusfinālu, kā arī uzvarēja.
Sasniegumi
Borussia Dortmund
Bayern Munich
Vācija
Arturs Apinis
Arturs Apinis (dzimis, miris ) bija latviešu grafiķis. LPSR valsts ģerboņa autors.
Biogrāfija
1932. gadā beidza Latvijas Mākslas akadēmiju, kur mācījās pie Riharda Zariņa. No 1928. līdz 1943. gadam strādāja Valsts papīru spiestuvē. No 1944. gada — pasniedzējs Mākslas akadēmijā. No 1947. gada — katedras vadītājs, no 1963. gada — profesors. Izstādēs piedalījās no 1928. gada. Stājgrafikas, lietišķās grafikas un grāmatu grafikas meistars. Strādājis galvenokārt oforta, kā arī litogrāfijas un zīmējuma tehnikā. Zīmējis diplomus, goda rakstus un pastmarkas. LPSR valsts ģerboņa autors.
1964. gadā ieguvis LPSR Nopelniem bagātā mākslas darbinieka goda nosaukumu. 1974. gadā kļuvis par Latvijas PSR Tautas mākslinieku.
Precējies ar Rutu Apini (Cielēnu) (1922. gada 1. oktobris - 2014. gada 4. februāris). Bērni: llze Lejzemniece (Apine) (dz. 1955. gada 14. oktobris), Arturs Apinis (1957. gada 9. jūlijs—2013. gada 6. decembris). Mazbērni: Eduards Apinis (1978), Mārtiņš Lejzemnieks (1983). ML dēls: Viktors Lejzemnieks (2006), MMM: Angēlija Apine (2019).
Darbi
Nozīmīgākie darbi grāmatu grafikā:
Antigvas un Barbudas karogs
Ķīlis apzīmē uzvaru pār koloniālismu. Sarkanā krāsa simbolizē iedzīvotāju darba sparu, melnā - viņu afrikānisko izcelsmi, zilā - jūru un cerību, baltā - smiltis, bet uzlēcošā saule - jauna laikmeta sākumu.
13. augusts
13. augusts ir gada 225. diena pēc Gregora kalendāra (226. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 140 dienas.
Vārda dienas
Elvīra, Rēzija, Velga
Ebliešu valoda
Ebliešu valoda ir izmirusi valoda, kura piederējusi semītu valodu saimei. Šajā valodā 3. gadu tūkstotīt p.m.ē. runāja Eblā — antīkā pilsētā, kura atradās mūsdienu Sīrijas valsts teritorijā.
1974. gadā Eblā tika atrastas māla plāksnītes, kurā teksts sākotnēji bija rakstīts nezināmā ķīļu raksta formā, ko nodēvēja par ebliešu rakstu. Par laimi tika atrasts senatnes rakstvežu izveidots krājums ar vietējā dialekta vārdu tulkojumu šumeru valodā. Šajā sarakstā bija ap 1500 vārdu, un tas uzskatāms par vienu no pasaules vecākajām vārdnīcām.
Atsauces un piezīmes
aizmetnis
Bekšu ciems
Bekšu ciems bija Rēzeknes rajona administratīvi teritoriāla vienība tā rietumos. 1945. gada 2. novembrī Rēzeknes apriņķa Ozolaines pagastā izveidoja Bekšu ciema padomi. 1949. gada 31. decembrī pēc pagasta likvidēšanas ciemu iekļāva Rēzeknes rajonā. Ciemu likvidēja 1954. gada 14. jūnijā, tā teritoriju pievienojot Ozolaines ciemam.
Liezēris
Liezēris (arī Liezēres ezers, Liezeres ezers) ir ezers Madonas novada Liezēres pagastā. No ezera iztek Kujas upe. Ezeram ir viena 0,2 ha liela sala. Gultne ir dūņaina, mālaina, ezera krasti ir slīpi. Ezerā aug kalmes, niedres, meldri, parīss, lēpes, ūdensrozes, spožās un skaujošās glīvenes, elodejas. Ezerā mīt asari, agrāk bijuši arī zuši un vēži. Ezerā ieplūst neattīrīti notekūdeņi.
Pēc Otrā pasaules kara uz Kujas upes ierīkota spēkstacija — ūdens līmenis ezerā cēlās. 1969. gadā, padziļinot Kujas upi, ūdens līmenis ezerā tika pazemināts par 1 m zem normālā. Pavasaros reizēm ūdens līmenis ceļas apmēram par 1 m.
Ezermītne
1915. gadā uz salas atrasta neolīta ezermītne. 1964. gadā to izpētīja Jānis Apals.
Korše
Korše — pilsēta Polijas ziemeļaustrumos, Varmijas-Mazūrijas vojevodistē, uz dienvidrietumiem no Kentšinas. Līdz 1945. gadam Koršene (Korschen) Vācijas (Austrumprūsijas) sastāvā.
Pēc Otrā pasaules kara, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, Korše iekļāvās Polijā, bet vācu iedzīvotāji no pilsētas tika padzīti.
Confessions Remixed
Remiksu albumu sastādīja producents Stjuarts Praiss, kurš tad arī bija visu dziesmu remiksu autors ar dažādiem pseidonīmiem: "Paper Faces", "SDP", "Man with Guitar", "Jacques Lu Cont" un "Thin White Duke". "The Paper Faces" remiksu dziesmai "Let It Will Be" Madonna izpildīja 2005. gadā albuma Confessions On A Dance Floor promo tūres laikā, kā arī Confessions Tour ietvaros. Vairāki remiksi no šī albuma tika iekļauti arī studijas albuma CD singlos.
Edgars Davidss
Edgars Stīvens Davidss (nl; dzimis ) ir bijušais Surinamā dzimis Nīderlandes futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, Nīderlandes futbola izlases bijušais dalībnieks un treneris. Kopš (2022) ir Nīderlandes izlases galvenā trenera asistents.
Profesionāļa karjeru uzsāka Nīderlandes klubā Ajax, pēc tam pārstāvējis tādus klubus kā Milan, Juventus, Barcelona, Internazionale, Tottenham Hotspur un atgriezās Ajax sastāvā. 2010. gadā viņš parakstīja līgumu ar Anglijas klubu Crystal Palace, kura sastāvā spēlēja vien pāris mēnešus.
Ajax sastāvā viņš trīs reizes triumfēja Nīderlandes futbola Goda divīzijā (Eredivisie) un Juventus sastāvā — trīs reizes Itālijas futbola čempionāta A sērijā (Serie A). 2004. gadā Pelē viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.
Karjeras statistika
136||21||12||0||colspan="2"|-||11||1||159||22 192||8||38||5||colspan="2"|-||56||2||286||15 18||1||colspan="2"|-||colspan="2"|-||colspan="2"|-||18||1 46||1||colspan="2"|-||4||0||1||0||51||1 392||31||50||5||4||0||68||3||514||39
Sasniegumi
Juventus
Inter Milan
Individuālie sasniegumi
Zeltiņu pagasts
Zeltiņu pagasts ir viena no Alūksnes novada administratīvajām teritorijām tā dienvidos. Robežojas ar sava novada Ilzenes, Alsviķu un Kalncempju pagastiem, kā arī Gulbenes novada Beļavas un Lejasciema pagastiem.
Upes
Bružupīte, Medņupe, Melnupe.
Ezeri
Ķiploku ezers, Pātražs, Sudalezers.
Vēsture
Valkas apriņķa Alūksnes draudzes novada Zeltiņu pagasts (Seltinghof), domājams, izveidots 1866. gadā. 1935. gadā tā platība bija 53,7 km² un tajā dzīvoja 986 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Melnupes un Zeltiņu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Zeltiņu ciems ietilpis Alūksnes apriņķī (1946—1949) un Apes (1949—1956), Alūksnes (1956-1962; pēc 1967. gada) un Gulbenes (1962—1967) rajonos. 1954. gadā Zeltiņu ciemam pievienoja likvidēto Melnupes ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Zeltiņu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Alūksnes novadā.
Zeltiņu Evaņģēliski luteriskā baznīca
Pirmo reizi dokumentos baznīca Zeltiņos pieminēts 1668. gadā. 1725. gadā Ziemeļu kara laikā nodegušā dievnama vietā uzcēla koka guļbaļķu baznīcu. 1826. gadā pēc arhitekta F.Zīgeļa projekta uzcelta mūsdienās esošā mūra baznīca. Padomju varas gados baznīcu brutāli izpostīja — nogāza troni, sadauzīja un metāllūžņos nodeva zvanu, izpostīja iekštelpas, sazāģēja solus un dievnamā iekārtoja minerālmēslu un lopbarības noliktavu. Zeltiņu baznīca ir padomju laikā visvairāk cietusī baznīca Alūksnes novadā. Pēc Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanas draudze uzsāka dievnama atjaunošanu. 1995. gadā daļēji atjaunotajā baznīcā notika pirmais dievkalpojums. 1996. gadā dievnama 170. gada jubilejas svinības notika jau atjaunotā baznīcā.
Kapliča
Zeltiņu kapos atrodas 1869. gadā celtā Zeltiņu kapliča ar īpašu arhitektūras konstrukciju – Zvana krēslu (izgatavots 1795. gadā). Kapliča ir netēstu baļķu guļbūve ar kvadrātveida zvana tornīti un teltsveida četrslīpņu jumtu. No 2019. gada kapliča slēgta sliktā stāvokļa dēļ. 2022. gadā Nacionālā kultūras mantojuma pārvade Sakrālā mantojuma finansēšanas programmas ietvaros piešķīra finansējumu būvprojekta izstrādei kapličas pārvietošanai uz Ķekavas kapsētu.
Piemineklis Pirmā pasaules karā un Latvijas atbrīvošanas cīņās kritušajiem
1923. gada 13.maijā Zeltiņu kapos atklāja pieminekli Pirmā pasaules karā un Latvijas neatkarības karā kritušo Zeltiņu pagasta iedzīvotāju piemiņai. 3,75 m augsto granīta obelisku veidojis Alūksnes akmeņkalis J.Stilbe par Sieviešu palīdzības korpusa Zeltiņu–Ilzenes nodaļas savāktajiem līdzekļiem.
Raķešu bāze
Spilgta Aukstā kara liecība ir padomju armijas raķešu bāze, kura Zeltiņos darbojās no 1961. līdz 1989.gadam. Mūsdienās bāzes teritorija ir tūrisma objekts un vieta uzņēmējdarbībai – bāzes teritorijā atrodas "KRK Vidzeme" kokogļu ražotne.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSp datiem.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Zeltiņi (pagasta centrs), Aizpurieši, Joškas, Kundrati, Medņi, Micpapi, Vilki.
Saimniecība
Zeltiņu pagastā atrodas lielākais kokogļu ražošanas uzņēmums Baltijā — „KRK Vidzeme”. Uzņēmuma ražošanas iekārtas būvētas pēc J. Zandersona Latvijas Koksnes ķīmijas institūtā 1999. gadā veidotā tehnoloģiskā projekta. 2012. gadā uzņēmums „KRK Vidzeme” izveidoja premium kategorijas kokogļu zīmolu “Marienburg”.
Transports
Vairākas reizes dienā uz Zeltiņiem kursē autobusi no Alūksnes, Rīgas un citām Vidzemes pilsētām.
Izglītība
1683. gadā Alūksnes draudzes mācītājs Ernsts Gliks Zeltiņos nodibināja pirmo latviešu skolu Vidzemē. Ziemeļu kara laikā skolas ēku nodedzināja. Ar jaunas baznīcas uzcelšanu skolas darbs kļuva organizētāks. Liela loma izglītības darbā bija brāļu draudzēm. 1823. gadā Zeltiņu draudzes skolu pārcēla uz Dukulieni Ilzenes muižas robežās un kā draudzes skola tā darbojās līdz Latvijas valsts nodibināšanai. No 1919. gada līdz 1924. gadam skola darbojās kā Zeltiņu-Ilzenes II pakāpes pamatskola.
1868. gadā jaunā skolas ēkā darbu sāka Zeltiņu pagastskola (sākumā divas nodaļas, vēlāk 2—4 klases). 1924. gadā šo skolu apvienoja ar Zeltiņu-Ilzenes II pakāpes pamatskolu. Mainoties skolas nosaukumiem (1944./45.g. Zeltiņu pagasta nepilnā vidusskola, 1946-1949 Zeltiņu septiņklasīgā skola, 1950-1960 Zeltiņu septiņgadīgā skola, 1961-1988 Zeltiņu astoņgadīgā skola, 1989-1991 Zeltiņu deviņgadīgā skola, 1992-2009 Zeltiņu pamatskola) Zeltiņu pamatskola darbojās līdz 2009. gadam.
No 2007. gada skolas telpās darbojas Zeltiņu pagasta vēstures krātuve. Zeltiņu vēstures krātuvē izveidota novadniekam Edgaram Liepiņam veltīta ekspozīcija “Ziemeļu zvaigzne”.
EURES
EURES jeb European Employment Services ir Eiropas valstu Nodarbinātības dienestu tīkls, kura galvenais uzdevums ir veicināt darba spēka mobilitāti starp Eiropas Savienības/Eiropas Ekonomikas Zonas valstīm.
EURES misija ir atbalstīt Eiropas valstu darbaspēka brīvu pārvietošanos. EURES uzdevumi:
Nozīmīgākie EURES dalībnieki un partneri:
Āzija
Āzija ir pasaules lielākā kontinenta Eirāzijas austrumu daļa. Āzija aizņem 29,4% no Zemes sauszemes platības. Āzijā dzīvo vairāk nekā 60% pasaules iedzīvotāju.
Āzija plešas no Arktikas līdz ekvatoram. Liela daļa Āzijas - tuksneši un Tibetas kalniene ziemeļos no Himalaju kalniem - ir neauglīga. Vienlaikus Āzijā atrodas daudzi no auglīgākajiem līdzenumiem pasaulē Mekongas, Indas, Eifratas un citu upju ielejās. Vairākās no šīm upju ielejām veidojušās pirmās civilizācijas pasaulē.
Ģeogrāfiskais stāvoklis
Āzija ir pēc platības lielākais un kalnainākais sauszemes apgabals. Tā ir daļa no pasaules lielākā kontinenta – Eirāzijas. Iespējams, ka tieši tāpēc daudzu valstu ģeogrāfi Āziju un Eiropu uzskata par atsevišķiem kontinentiem.
Ziemeļu ledus okeāna piekraste
Āzijas Z krasti ir izroboti. Šeit atrodas četras seklas malas jūras – Barenca, Karas, Laptevu, Austrumsibīrijas un Čukču jūra. Tās atdalītas ar arhipelāgiem – Novaja Zemļa, Severnaja Zemļa, Jaunsibīrijas salas. Beringa jūras šaurums (šaurākajā vietā 85 km plats) šķir Āziju no Ziemeļamerikas kontinenta. Lielāko daļu okeāna visu gadu klāj vairāk nekā 2,5 m biezs ledus. Tikai vasaras beigās gar piekrasti atbrīvojas ceļš kuģošanai. Starp peldošajiem ledus laukiem vietām redzami lāsmeņi – no ledus brīva ūdens virsma, kas diametrā sasniedz pat 150 - 300 km.
Norvēģu pētnieka Fritjofa Nansena vadītā kuģa Fram ekspedīcija 19. gadsimta beigās apstiprināja pieņēmumu, ka Ziemeļu ledus okeāna baseinā ledus okeāna straumju un vēju ietekmē pārvietojas jeb dreifē. Labi izteikts ir paisums un bēgums (ūdenslīmeņa svārstības sasniedz 4 – 6 m). Ziemeļu ledus okeānā ieplūst daudz saldūdens, ko ienes lielās Sibīrijas upes - Oba, Jeņiseja, Ļena un citas. Tāpēc arī ūdens sāļums šī okeāna jūrās ir krietni vien mazāks nekā pārējās jūrās. Plašais kontinentālais sēklis (kontinenta turpinājums zem ūdens) jeb šelfs ir labvēlīga planktona attīstības vieta, kas savukārt pievilina zivis un citus dzīvniekus (roņus, valzirgus, vaļus, baltos lāčus, polārlapsas, putnus).
Klusā okeāna piekraste
Āzijas A un DA krasti ir ļoti izroboti. Gar kontinentu stiepjas salu loki - Kuriļu salas, Japānas salas, Filipīnu salas. Šeit atrodas arī viens no pasaulē lielākajiem arhipelāgiem - Lielās Zunda un Mazās Zunda salas (kopā tās sauc par Malajas arhipelāgu). Krastus apskalo malas jūras - Beringa, Ohotskas, Japāņu, Dzeltenā, Austrumķīnas, Dienvidķīnas jūra. Daudz ir pussalu. Lielākās no tām ir Indoķīnas, Malakas, Kamčatkas un Korejas pussalas.
Indijas okeāna piekraste
Āzijas D daļas krasta līniju veido 2 lielas pussalas - Arābijas un Indostānas pussalas, kuras apskalo Arābijas jūras un Bengālijas līča ūdeņi. Lielākā sala ir Šrilanka. No Āfrikas kontinenta Āziju šķir Suecas kanāls un viena no siltākajām un sāļākajām jūrām pasaulē - Sarkanā jūra. Pasaules saimniecībā liela nozīme ir Persijas līcim, no kura transportē apmēram ceturto daļu pasaules naftas produktu.
Āzija kā pasaules daļa
Nereti Āziju dēvē par kontinentu, tomēr Āzijas un Eiropas robeža iet pār lielām un daudzveidīgām sauszemes platībām, tāpēc šāds iedalījums no ģeogrāfijas un ģeoloģijas viedokļa nav pamatots. Āzijas lielais izmērs un lielā ģeogrāfiskā, kultūras, ģeoloģijas un bioloģiskā daudzveidība neļauj to uzskatīt arī par atsevišķu subkontinentu, tāpēc tās apzīmēšanai tiek lietots mazāk konkrētais termins - "pasaules daļa".
Uzskats par Āziju un Eiropu kā par diviem atsevišķiem kontinentiem veidojies antīkajā periodā, pārmantots viduslaikos un pastāv joprojām, jo īpaši Rietumeiropā un ASV.
Āzijas kontinentās daļas galējie punkti ir Babas rags rietumos, Čeļuskina rags ziemeļos, Dežņova rags austrumos un Piai rags dienvidos.
Eiropiešu ekspedīcijas uz Āziju
No 1271. līdz 1295. gadam tirdzniecības misijā uz Ķīnu devās Venēcijas tirgotājs Marko Polo. Portugālis Fernans Magelāns savā ceļojumā apkārt pasaulei 1521. gadā sasniedza Filipīnu salas, kur kādā sadursmē ar vietējiem viņš tika nogalināts. 19. gadsimta sākumā šveicietis Johans Burkharts apceļoja Arābijas pussalu un apmeklēja Mekas svētvietu. Anglis Džordžs Everests 19. gadsimta vidū veica Himalaju kalnu topogrāfisko uzmērīšanu. 1865. gadā augstākajai pasaules virsotnei angļi piešķīra Everesta vārdu. Zviedrs Nils Nordenšelds 19. gadsimta beigās pirmais izbrauca pa Ziemeļaustrumu jūrasceļu. Ziemeļu Ledus okeāna dabas apstākļus pētīja arī norvēģi Ruals Amundsens un Fritjofs Nansens.
Krievijas ekspansija
Pēc Tvera kņaza rīkojuma tirgotājs Afanasijs Ņikitins no 1466. līdz 1472. gadam apceļoja Indiju, tikai 19. gadsimta sākumā atrada viņa ceļojumu pierakstus "Ceļojums pāri trim jūrām". 1581. gadā kazaku atamans Jermaks iekaroja Sibīrijas hanistii. 1648. gadā kazaks Fedots Popovs sasniedza Kamčatkas pussalu, bet Semjons Dežņovs Sibīrijas austrumu galējo zemesragu. Krievijas flotē dienējošais dāņu jūrnieks Vituss Berings 1728. gadā sasniedza Aļaskas krastus.
19. gadsimtā Apvienotā Karaliste un Krievijas Impērija pakļāva lielāko daļu no Centrālāzijas ("Lielā spēle"). Krievu ģeogrāfs Pjotrs Semjonovs pētīja Tjanšana kalnus. Nikolajs Prževaļskis veica četrus ceļojumus uz Mongolijas un Ķīnas rietumu daļām, taču nesasniedza Tibetas galvaspilsētu.
Radivojs Koračs
Radivojs Koračs (sr; dzimis Samborā, Dienvidslāvijā, miris  Sarajevā, Dienvidslāvijā) bija Dienvidslāvijas basketbolists, spēlēja centra pozīcijā, Dienvidslāvijas basketbola izlases dalībnieks.
Eiropas čempionvienību kausa izcīņas spēlē 1964.-65. gada sezonas pirmās kārtas spēlē pret Zviedijas čempioniem "Alvik" viņš guva 99 punktus, spēles beigu rezultāts bija 155-57.
Kopā ar Dienvidslāvijas basketbola izlasi izcīnījis Olimpiskās sudraba medaļu 1968. gadā, divreiz bijis otrais Pasaules čempionātā.
Radivojs mira autoavārijā netālu no Sarajevas. 1971. gadā FIBA viņa piemiņai veltīja Korača kausa izcīņas turnīru Eiropas valstu basketbola klubiem, kas tika izcīnīts līdz pat 2002. gadam. Taču Dienvidslāvijas basketbola federācija noteica, ka Dienvidslāvijā nenotiks basketbola spēles 2. jūnijā. Pēc Korača kausa izcīņas beigām Eiropā Serbijas un Melnkalnes basketbola federācija nosauca savas valsts kausa izcīņu par Radivoja Korača kausa izcīņas turnīru. Viņš tika uzņemts FIBA slavas zālē 2007. gadā.
Radivojs Koračs ticis iekļauts 50 izcilāko Eirolīgas spēlētāju un darbinieku vidū.
Augkopība
Augkopība ir lauksaimniecības pamatnozare, kurā nodarbojas ar dažādu gan pārtikā, gan arī lopkopībā, rūpniecībā un citās saimniecības nozarēs izmantojamu kultūraugu audzēšanu. Pasaules nozīmīgākās augkopības kultūras ir kukurūza, kvieši, rīsi, sojas pupas, kartupeļi un kokvilna. Svarīgs augkopības produkts ir siens. Lai gan termins „augkopība” visbiežāk attiecas uz augiem, tas var attiekties uz sugām no citām bioloģiskajām valstīm, piemēram, sēnēm (atmatenēm, šitake) un aļģēm. Dažu sugu aļģes tiek audzētas, lai gan tās pārsvarā iegūst savvaļā. Mikroorganismu kultivēšanu, ja tiem ir saimnieciska nozīme, bieži pieskaita pie augkopības. No mikrobiem parasti neražo pārtiku, bet tos izmanto, lai ražotu pārtikas produktus. Piemēram, baktērijas tiek izmantotas, lai no piena ražotu jogurtu.
Simple Plan
Simple Plan ir Kanādas poppanka grupa, kas tika dibināta Monreālā, Kvebekā 1999. gadā. Pašlaik (2010) grupas dalībnieki ir Pjērs Buvjē, Dāvids Derosjē, Džefs Stinko, Sebastjens Lefēvrs un Čaks Komo, šādā sastāva grupa darbojas kopš dibināšanas brīža. Grupa ir izdevusi četrus studijas albumus — No Pads, No Helmets...Just Balls (2002), Still Not Getting Any... (2004), Simple Plan (2008) un Get Your Heart On! (2011) —, kā arī divus koncertalbumus: Live in Japan 2002 (2003) un MTV Hard Rock Live (2005).
Grupas izveide (1999—2002)
1999. gadā tika dibināta grupa Reset, ar ko arī tika dibināta grupa Simple Plan. Reset dalībnieki bija draugi Pjērs Buvjē, Čaks Komo, Filips un Adrians Vaits. Reset kopā ar tādām grupām kā MXPX, Ten Foot Pole un Face to Face koncertēja Kanādā, taču vienīgi Reset spēja gūt popalaritāti. Šajā pašā gadā arī tika izdots debijas albums No Worries, neilgi pēc tam Č. Komo pameta grupu, lai pievērstos izglītībai. Divus gadus vēlāk viņš sastapa Džefu Stinko un S. Lefēvru, kuri bija citu grupu dalībnieki, un nolēma dibināt savu grupu. Tikmēr Reset izlaida savu otro disku No Limits. 1999. gada beigās grupas Sugar Ray koncertā atkal satikās Č. Komo un P. Buvjē. Pjērs pameta Reset un pievienojās Č. Komo muzikālajam projektam. Dāvids Derosjē Reset aizvietoja Buvjē, taču arī viņš pameta to pēc sešiem mēnešiem. Tas ļāva Pjēram kļūt par Simple Plan vadošo vokālistu.
Grupas nosaukuma vēsture ir neskaidra, taču grupas dalībnieki jokot izsakās, ka spēlēšana grupā ir vienkāršs plāns (en), kā izvairīties no "īsta" darba iegūšanas. Taču visticamāk grupas nosaukums ir ņemts no filmas "Vienkāršs plāns" (A Simple Plan) nosaukuma.
No Pads, No Helmets...Just Balls (2002—2004)
2002. gadā Simple Plan laida klajā savu debijas studijas albumu No Pads, No Helmets...Just Balls. No albuma tika izdoti četri singli: "I'm Just a Kid", "I'd Do Anything", "Addicted" un "Perfect". Diska nosaukums atdarina vienu regbija izteicienu: "Nekādu polsteru, nekādu aizsargcepuru, tikai bumbas." (en) Grupas dalībnieki apgalvo, ka viņu mērķis ir dziedāt tīru poppanku.
Oriģinālajā albuma izdevumā, kas tika izdots ASV, ir 12 dziesmas. Pagarinātajā un citu valstu izdevumā dziesmu skaits ir atšķirīgs, piemēram, ASV izdevumā kā papildu dziesmas bija "Grow Up" un "My Christmas List", taču Apvienotās Karalistes izdevumā papildu 12 oriģinālā albuma dziesmām ir papildu dziesmas "One By One" un "American Jesus" (grupas Bad Religion dziesmas kaverversijas koncertversija), kā arī videoklipi dziesmām "I'd Do Anything" un "I'm Just a Kid".
Tāpat albuma ierakstā piedalījās divu citu poppanka grupu mūziķi: dziesmas "I'd Do Anything" ierakstā piedalījās grupas Blink-182 dalībnieks Marks Hopuss un dziesmā "You Don't Mean Anything"ir dzirdams Good Charlotte dalībnieka Džoela Madena vokāls.
2002. gadā, kad tika izdots albums, grupa piedalījās vairāk nekā 300 šovos, iekļuva Alternatīvajā jauno mākslinieku topā un izpārdeva visas biļetes uz tūres koncertu Japānā. 2003. gadā Simple Plan bija Avrilas Lavinjas koncerttūres "Try To Shut Me Up" iesildītājmākslinieki. Tāpat viņi bija iesildītājmākslinieki Green Day un Good Charlotte koncertiem.
Templis
Templis jeb svētnīca ir celtne, kas paredzēta reliģiskām vai garīgām aktivitātēm, tas ir, lūgšanas, upurēšanas un cita veida pasākumiem. Tā, piemēram, kristietībā galvenie tempļi tiek saukti par baznīcām, islāmā — par mošejām, bet jūdaismā — par sinagogām.
Kopsavilkums
Jēdziens "templis" ir aizgūts no latīņu valodas vārda templum, kas pirmo reizi parādījās ap 6. gadsimtu p.m.ē., lai tādējādi apzīmētu ikvienu seno romiešu reliģisko celtni. Mūsdienās ar to visbiežāk apzīmē konstrukciju, kas paredzēta reliģiskām vai garīgām aktivitātēm kā, piemēram, lūgšanām, dievu pielūgsmei, meditācijai vai upurēšanai.
Pēc atsevišķu arheologu domām, senākais templis ar nosaukumu Gobekli Tepe, kas sevī galvenokārt ietver mākslīgi apstrādātu megalītisku akmens bluķu izkārtojumu plašā teritorijā, ir atrodams mūsdienu Turcijas dienvidaustrumu daļā, apmēram, 10 kilometru attālumā no Šanliurfas un tiek datēts ar 9000. gadu p.m.ē. Savukārt lielākais tempļa komplekss, kas sevī ietver vairāk kā tūkstoš dažādas celtnes un aizņem aptuveni 160 hektāru lielu platību, ir Ankorvats, kas atrodas mūsdienu Kambodžā un tika uzcelts 12. gadsimtā.
Tempļiem kā galvenajiem reliģiskās darbības centriem bija būtiska loma gandrīz ikvienas seno laiku civilizācijas sabiedrībā, kur tie visdažādākajās formās bija atrodami Senajā Divupē, Senajā Ēģiptē, Senajā Grieķijā, Senajā Romā, Senajā Ķīnā, Senajā Indijā, kā arī seno Amerikas civilizāciju sastāvā. Pēc kristietības nostiprināšanās mūsu ēras pirmajos gadsimtos vārds "templis" pakāpeniski tika aizstāts ar citiem svētnīcas apzīmējumiem kā "baznīca" un "katedrāle", lai tādējādi to vairāk saistītu tieši ar pagānisko kultūru, kas netika uzlūkota kā kristietības sastāvdaļa. Šī iemesla dēļ mūsdienu kristietībā galvenās svētnīcas tiek sauktas par baznīcām, islāmā — par mošejām, bet jūdaismā — par sinagogām.
Davids
Davids var būt:
Literatūra
Literatūra (no la — 'burts') jeb rakstniecība ir viss cilvēces uzrakstītais tekstu kopums ar māksliniecisku vai sabiedrisku nozīmi. Literatūra tiek iedalīta daiļliteratūrā, zinātniskajā literatūrā un publicistikā. Šaurākā nozīmē jēdziens "literatūra" apzīmē mākslas veidu — daiļliteratūru.
Literatūras pirmsākumi
Literatūras pirmsākumi meklējami mutvārdu mitoloģijas un folkloras tradīcijās. Par pirmo zināmo literāro darbu tradicionāli uzskata babiloniešu "Poēmu par Gilgamešu" (ap 3. g.t. p.m.ē.). 5.—2. gs. p.m.ē. Indijā pierakstīts eposs "Rāmājana", bet ap 5. gs. p.m.ē. — otrs lielākais eposs literatūras vēsturē "Mahābhārata" (tajā ir aptuveni 2,5 miljoni vārdu).
Rietumu literatūras sākumi datējami ar 8. gs. p.m.ē., kad Senajā Grieķijā dzimst antīkā literatūra. Šajā laikā tapuši Homēram piedēvētie eposi "Iliāda" un "Odiseja" un Hēsioda eposi "Teogonija" un "Darbi un dienas". Antīkā literatūra uzskatāma par visas Rietumu literatūras pamatu - neviena no nacionālajām Eiropas literatūrām nav veidojusies bez antīkās literatūras ietekmes. Sākotnēji gan lielāka loma ir romiešu literatūrai, kas, jāatzīst, bieži tikai atdarina sengrieķu literatūru.
Daiļliteratūras veidi
Vēsturiski izveidojušies četri literatūras pamatveidi:
Hidrīdi
Hidrīdi ( - ūdens) ir ūdeņraža binārie savienojumi ar tādiem elementiem, kas ievērojami mazāk elektronegatīvi par to. Hidrīdos ūdeņraža oksidēšanas pakāpe ir -1. Dažreiz par hidrīdiem nepareizi dēvē visus ūdeņraža bināros savienojumus. Ūdeņraža izotopu (protija, deitērija un tritija) veidotos hidrīdus dēvē attiecīgi par protīdiem, deiterīdiem un tritīdiem (sk. litija deiterīds).
Jonu hidrīdi
Jonu hidrīdi ir ūdeņraža savienojumi ar sārmu un sārmzemju metāliem, piemēram, kāliju (KH) vai kalciju (CaH2). Tiem ir sāļu raksturs - jonu hidrīdi ir baltas, cietas vielas ar kristālisku struktūru un augstu kušanas temperatūru. Izkausētā veidā tiem piemīt liela elektrovadītspēja un tos var elektrolizēt (ūdeņradis izdalās uz anoda). Jonu hidrīdi daudzējādā ziņā līdzīgi halogenīdiem, piemēram, sārmu metālu hidrīdiem ir NaCl tipa kristāliskā struktūra. Pēc ķīmiskajām īpašībām jonu hidrīdi ir bāziski savienojumi (reaģējot ar ūdeni, dod sārmus).
Literatūra
Daiļliteratūras veidi
Dzeja parasti ir rakstīta saistītā valodā, tai raksturīgs dalījums rindās, valodas ritmiskums, subjektīvu pārdzīvojumu paudums, biežs un daudzveidīgs mākslinieciskās izteiksmes līdzekļu un retorisko figūru izmantojums. Pastāv dažādi mēģinājumi klasificēt dzeju, taču neviens no tiem nespēj aptvert dzeju pilnībā. Dzeju var mēģināt klasificēt pēc tās tematikas (filosofiskā, meditatīvā, liriskā dzeja u.tml.), pēc vārsmojuma (metriskā, toniskā, sillabiskā, sillabotoniskā dzeja, brīvās vārsmas, verlibrs), strofikas, formas (t.s. tradicionālās formas ir, piemēram, epigramma, elēģija, idille, oda u.c.) un citādi. Tā kā 20. un 21. gadsimta literatūrā lielākoties vērojama atteikšanās no tradicionālu formu, vārsmojuma un strofikas izmantošanas, šī laika dzejas klasifikācija pēc šādiem principiem ļoti bieži ir neiespējama.
Hidrīdi
Kovalentie hidrīdi
Atšķirībā no hidrīdiem ar jonu saiti, elementu, kas ir vairāk elektronegatīvi (tomēr ar zemāku elektronegativitāti nekā ūdeņradim), hidrīdi ir ar kovalento saiti (piemēram, SiH4 vai B2H6). Tie ir skābi savienojumi (hidrolizējoties veido skābes).