cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
54 (skaitlis)
Romiešu skaitļu sistēmā 54 tiek pierakstīts šādi — LIV, bet binārajā skaitīšanas sistēmā piecdesmit četri ir 1101102, oktālajā skaitīšanas sistēmā — 668 un heksadecimālajā skaitīšanas sistēmā — 3616. Piecdesmit četri ir pāra skaitlis.
Ķīmisko elementu periodiskajā tabulā piecdesmit ceturtais ir ksenona (Xe) atomskaitlis. Tas ir Argentīnas starptautiskais tālsarunu kods. Āfrikā ir 54 valstis. Merta un Mozele ir Francijas piecdesmit ceturtais departaments.
Marsa izpēte
Marsa izpēte ir svarīga Visuma izpētes daļa, kuras uzdevums ir izpētīt Marsu un tajā aktīvi ir iesaistījušās ASV, AAE, Eiropas Savienība, Indija, Japāna, Krievijas Federācija un Ķīnas Tautas Republika. Kopš 1960. gada ir palaistas vairākas starpplanētu zondes, nepilotējamie kosmosa kuģi un pašgājēji.
Sākotnēji tika palaistas tikai starpplanētu zondes, tagad uz Marsu sūta arī robotus, kas spēj pārvietoties pa Marsa virsmu. Tā kā Marsa virsmas temperatūra naktīs noslīd līdz pat mīnus 80 grādiem, bet dienā reti kad pārsniedz mīnus 20 grādus, ātri vien nolietojas elektronika, bet saules bateriju paneļus drīz vien noklāj atmosfēras putekļi, neļaujot nodrošināt iekārtu ar enerģiju.
Senākie novērojumi
1609. gadā iznāca Johannesa Keplera grāmata Astronomia Nova (Jaunā astronomija), kurā viņš uz dāņu astronoma Tiho Brahes novērojumu pamata secināja, ka Marsa orbīta nav vis apļveida, bet gan elipse, kuras vienā fokusā atrodas Saule.
Izpēte ar kosmiskajiem aparātiem
Tabula ar starpplanētu zondu startiem (arī neveiksmīgiem) uz Marsu:
Ārējās saites
Mars (Planet)
Benksa
Benksa var būt:
Mitišči
Mitišči (, IPA: ) ir otra lielākā pilsēta Maskavas apgabalā, Krievijā. Atrodas Jauzas upes krastos pie Maskavas ziemeļaustrumu robežas, tiem cauri ved Jaroslavļas šoseja (Krievijas federālais autoceļš M8). Mitišču rajona centrs un viens no apgabala lielākajiem industriālajiem centriem. Slaveni ar Krievijā pirmo 18. gs. pēc Katrīnas II pavēles uzbūvēto akveduktu, kas nodrošināja Maskavas kremli ar ūdeni.
Sports
Mitiščos bāzēts Kontinentālās hokeja līgas klubs Mitišču "Atlant", kā arī tā jauniešu klubs Mitišču "Atlanti", kas spēlē Jaunatnes hokeja līgā. Abas komandas savas mājas spēles aizvada Mitišču arēnā, kurā arī tika aizvadītas daļa no 2007. gada Pasaules čempionāta hokejā spēlēm.
Rīgas pašvaldības vadītājs
Rīgas pašvaldības vadītājs, arī Rīgas domes vadītājs un Rīgas mērs, ir Rīgas pilsētas vadītājs.
Vēsture
Pirmo Rīgas pašvaldību jeb Rīgas rāti izveidoja pēc 1225. gada, kad Rīga ieguva Visbijas pilsētas tiesības. Sākumā rātē uz vienu gadu ievēlēja 12 locekļus, kurus sauca par konsuliem vai rātskungiem, bet vēlāk pati rāte ievēlēja savus locekļus uz mūžu. Krievijas ķeizariene Katrīna II 1786. gadā Rīgā uz īsu laiku ieveda Krievijas pašvaldību likumus, pēc kura pilsētas iedzīvotāju kopsapulce reizi trīs gados ievēlēja pilsētas galvu, birģermeistarus un rātskungus. Pāvils I 1796. gadā atjaunoja iepriekšējo kārtību. 1878. gadā tika izveidota Rīgas dome un par pirmo tās vadītāju 1890. gadā kļuva Ludvigs Vilhelms Kerkoviuss.
Dažādos laikos šī amata nosaukums bija arī Rīgas pilsētas galva (1890 — 1917, 1919 — 1936), Rīgas pilsētas priekšnieks vai Rīgas pilsētas pārvaldes priekšnieks (1917 — 1919), Rīgas strādnieku deputātu padomes priekšsēdētājs (1919), Rīgas lielvecākais (1936 — 1940), Rīgas pilsētas komisāriskais oberbirģermeistars (1941 — 1944), Rīgas pilsētas darbaļaužu deputātu padomes izpildkomitejas priekšsēdētājs un Rīgas pilsētas Tautas deputātu padomes izpildkomitejas (1944 — 1990) priekšsēdētājs un Rīgas pilsētas Tautas deputātu padomes priekšsēdētājs (1990 — 1992).
Kopš 1992. gada amata nosaukums ir Rīgas domes priekšsēdētājs.
Rīgas pašvaldības vadītāji
Skatīt arī: Rīgas pašvaldības vadītāju uzskaitījums
Velsas korgijs pembroks
Velsas korgijs pembroks ir mazākais no ganu suņiem. Pamatā tas tiek lietots liellopu ganīšanai, bet var strādāt arī ar aitām, pīlēm un zosīm. Stenlija Korena suņu inteliģences tabulā Velsas korgijs pembroks ieņem 11. vietu un tiek uzskatīts par izcilu darba suni.
Pasaulē šķirne ir ieguvusi slavu kā karalienes Elizabetes II suns. Karalienei piederēja pieci Velsas korgiji pembroki, un tā bija karalienes mīļākā šķirne.
Augums
Pembroka augstums skaustā ir 25—30 cm, ķermeņa garums 30—38 cm, svars tēviņiem 12 kg, mātītēm 11 kg. Velsas korgiju pembroku var viegli pārbarot, ja saimnieks neseko līdzi ēdiena daudzumam un ja suns nav pietiekami nodarbināts.
Kažoks un tā krāsa
Pembrokam ir dubults kažoks, apakšējais ir ļoti mīksts un biezs, tas kalpo siltumam, virsējais ir raupjāks, tas aizsargā suni pret mitrumu. Pembroks visu laiku met apakšējo apspalvojumu, tādēļ, ja tas dzīvo telpās, to katru dienu vajadzētu izķemmēt. Virsējais apspalvojums tiek mainīts 2x gadā. Kucēm mēdz nomainīties kažoks arī pēc kucēnu zīdīšanas, pēc meklēšanās vai pēc sterilizācijas. Daudzi korgiju saimnieki uzskata, ka laba barība mazina spalvu nomešanas intensitāti. Reizēm pembrokiem mēdz būt garspalvaini kažoki. Šķirnes izstādēs šāds suns tiek brāķēts, tomēr garspalvainie korgiji ir tikpat mīļi, atlētiski, strādīgi un draudzīgi kā īsspalvainie suņi.
Vēsture
Leģenda vēsta, ka Velsas korgijs pembroks ir feju suns, un fejas to lietoja ratu vilkšanai, lopu ganīšanai, un feju karavīri tos apsedloja jāšanai. Tā tumšākās krāsas laukumu uz pembroka muguras sauc par feju sedliem. Cita leģenda vēsta, ka Anglijā kādreiz dzīvojuši elfi, rūķi un fejas. Rūķi esot bijuši tik neganti un taisījuši visādus nedarbus kā skolas bērni, ka fejas reiz apskaitās un pārvērta tos par saviem jājamzirdziņiem. Sunīšu ausis bijušas tik lielas, lai pie tām jājot varētu pieturēties. Kad Velsā ieradušies cilvēki, fejas suņus atstājušas kā dāvanu.
Velsā pembroks tika lietots kā ganu suns, ģimenes suns un fermas sargs. Pastāv uzskats, ka šī šķirne pastāvējusi jau 10. gadsimtā. Nav zināms, vai šķirne cēlusies no zviedru senā ganu suņa valhunda, ko vikingi ir ieveduši Pembrokšīrā, vai Velsas korgijs pembroks ir pēctecis kādam no špicveidīgajiem suņiem, ko uz Velsu atveduši flāmu audēji. Pastāv arī uzskats, ka Velsas korgiju pembroku uz Velsu atveda ķelti jau 1200 gadā pirms mūsu ēras. Vārds "korgijs" ķeltu valodā nozīmē "suns". Lai arī kāda būtu šīs šķirnes patiesā izcelsme, tā ir attīstīta Velsas zemnieku fermās Pembrokšīras novadā.
Kopš Lielbritānijā Velsas korgijs pembroks tiek atzīts par tīršķirnes suni, un 1934. gadā tas tiek nodalīts no Velsas korgija kardigana. Šajos pašos gados arī ASV abas šķirnes tiek atzītas kā divas atsevišķas šķirnes.
Gāndhīnagara
Gāndhīnagara (gu, en) ir pilsēta Indijas rietumos, Gudžarātas štata galvaspilsēta. Izvietojusies štata austrumos Sābarmatī upes krastos 23 km uz ziemeļiem no štata lielākās pilsētas Amdāvādas. Pilsēta dibināta 1964. gadā ar mērķi uzbūvēt jaunu galvaspilsētu 1960. gadā izveidotajam Gudžarātas štatam. Nosaukta par godu Mahātmam Gandijam.
Grīziņkalns (parks)
Grīziņkalna parks ir parks Rīgā, Latgales priekšpilsētā, 10,45 hektāru platībā, kuru ierobežo Pērnavas, Ata un Jāņa Asara iela.
Parkā aug 16 vietējās un 62 introducētās koku un krūmu sugas — Ledebūra lapegle, kalnu un melnā priede, Darmštates priedes, arī papīra bērzs, Tatārijas kļava un citi.
Ievērojamākais objekts ir piemineklis 1905. gada revolūcijas pret Krievijas carismu cīnītājiem.
Vēsture
19. gadsimta otrajā pusē izveidojās Pērnavas iela, apkaimē aktīvi sāka būvēt nelielas rūpnīcas un darbnīcas, rūpnīcu strādniekiem dzīvojamās mājas, un pilsētas valde ieinteresējās par Grīziņkalnu — vienu no augstākajām smilšu kāpām šajā apvidū (24 m virs jūras līmeņa). 1885. gadā pilsētas attīstības būvplānā tika paredzēts šo kāpu labiekārtot par iedzīvotāju atpūtas zonu. 1902. gadā Rīgas dārzu direktoram un ainavu arhitektam Georgam Kūfaltam uzdeva izstrādāt Grīziņkalna apzaļumošanas projektu, īpašu vietu atvēlot atrakciju laukumam un restorānam. Daļu no topošā parka iznomāja Šampētera alus darītavas īpašniekam Fricim Šindleram, kuram pēc līguma 3 mēnešu laikā bija jāuzbūvē restorānu un vasaras teātri, jāierīko deju grīdu un kalna galā jāuzceļ kafejnīcu ar skatu torni (pirmais tika iekārtots restorāns — īpašnieks gluži vienkārši atveda un piemēroja tā vajadzībām savas alus darītavas paviljonu no Rīgas 700 gadu jubilejas izstādes t.s. putnu pļavas pie Strēlnieku dārza. Jau pašā sākumā tā teritorija sadalījās divās daļās: lejas jeb izpriecu daļā ar atrakcijām, deju laukumu un koncertzāli un augšējā — apstādījumu daļā. 1903. gadā teritorija tika pieslēgta pilsētas ūdensvadam, ierīkoti ceļi un celiņi, savesta melnzeme. Balagānu laukumā griezās karuseļi, uzstājās zobenu rijēji un akrobāti, rādīja kustīgās bildes (kino) un vakaros deju grīda bija pārpildīta ar apkaimes strādnieku puišiem un meičām. Solīdākai publikai bija teātris "Apollo" ar 600 skatītāju vietām un ziemas restorāns.
Nākamajā apbūves kārtā bija ieplānots izbūvēt kalna galā pēdējo terasi ar 65 pēdas augstu skatu torni, mākslīgām pilsdrupām, kurā iekārtot kafejnīcu un vīna pagrabu. Šos plānus apturēja 1905. gada revolūcija. Tā kā tuvējā apkaimē dzīvoja lielāko tiesu tikai strādnieki, Grīziņkalna parks kļuva par tādu kā dumpinieku centru un lielāko pulcēšanās vietu. Vispārējā streika laikā te sapulcējās vairāk nekā 100 000 cilvēku un runas visās Rīgā lietotajās valodās skanēja no 30 tribīnēm vienlaikus.
1906. gadā teātrī sāka darboties latviešu aktieru trupa, no kuras nākuši daudzi vēlāk slaveni aktieri un režisori, piemēram, Tija Banga, Alfrēds Amtmanis-Briedītis, Mirdza Šmithene, Milda Brehmane—Štengele un citi. 1911. gadā parka labiekārtošana tika pabeigta un tur norisinājās plaša Krievijas Impērijas rūpniecības un tirdzniecības izstāde. Iecerēto pilsdrupu un skatu torņa vietā uzcēla "gliemežnīcas" tipa estrādi, kur 2 reizes nedēļā notika brīvkoncerti.
1917. gadā Krievijas Impērijas armijai atstājot Rīgu, tika nodedzinātas visas būves parkā (vienīgā no sendienu būvēm, kas saglabājusi savas aprises līdz mūsdienām, ir 1903. gadā celtā dārznieka māja), bet pats parks turpmākajos gados aizauga. Grīziņkalna parka atjaunošanu Rīgas dārzu direktora A. Zeidaka vadībā pabeidza tikai 1930. gadā — šajā laikā parks ieguva savu terasveidīgo plānojumu. Par centrālo dominanti kļuva lielās kāpnes, kas saglabājušās līdz mūsdienām. Savukārt terasēs, kur pirms Pirmā pasaules kara atradās izpriecu būves, ierīkoja rozāriju un bērnu rotaļu laukumu, peldbaseinu un bradājamo baseinu. Ziemā ierīkoja kamaniņu un slēpotāju trases.
1930. gadā Grīziņkalna parku pārdēvēja par '''1905. gada parku'''.
Parks pilnībā rekonstruēts 2015. gadā.
Operētājsistēma
Operētājsistēma (OS) ir programmatūras kopums, kas ir atbildīgs par datora aparatūras tiešu kontroli un vadību, kā arī par tādām pamatdarbībām kā lietojumprogrammatūras darbināšanu. Operētājsistēma ir vitāli svarīga sistēmprogrammatūras daļa.
Agrīnie datori tika veidoti, lai veiktu virkni atsevišķu uzdevumu, kā piemēram, kalkulators. Operētājsistēmas pamatfunkcijas tika izstrādātas 1950. gados, piemēram, pastāvīgā monitora funkcija, kas automātiski pēc kārtas palaida dažādas programmas, lai paātrinātu apstrādi. Operētājsistēmas to modernajās un sarežģītākajās formās nepastāvēja līdz 60. gadu sākumam.
Operētājsistēma ir pirmais programmatūras slānis, kas tiek ielādēts datora atmiņā pēc tā iedarbināšanas. Tā kā tas ir pirmais programmatūras slānis, visa pārējā programmatūra, kas tiek ielādēta pēc tam, ir no tā atkarīga un izmanto tās sniegtos pamatservisus. Starp šiem pamatservisiem minami pieeja diskiem, atmiņas pārvaldīšana, daudzuzdevumu režīma vadība un lietotāja saskarne. Tā kā tie ir pamatservisi, kurus nodrošina operētājsistēmas, tad nav vajadzības tos ieviest no jauna katrā lietojumprogrammā. Kods, kurš nodrošina šos pamatservisus, tiek saukts par operētājsistēmas kodolu jeb kerneli.
Operētājsistēmu veidi
Izšķir šādus operētājsistēmu veidus:
Viena un tā pati operētājsistēma var piederēt pie vairākiem veidiem.
Funkcijas
Operētājsistēmu funkcijas:
MS-DOS
MS-DOS ir kompānijas Microsoft DOS implementācija, kas bija pirmā plaši lietotā operētājsistēma IBM PC saimes datoros. Tās pirmā versija tika izlaista 1981. gadā, un tai sekoja vairākas jaunas versijas, līdz Microsoft pārtrauca tās izstrādi 1995. gadā. Tas bija pamatprodukts, kas ļāva Microsoft izaugt no programmēšanas valodu kompānijas līdz plaša spektra programmatūras izstrādes kompānijai.
Versijas
Savas DOS versijas izlaida gan Microsoft, gan IBM. Microsoft savas versijas izlaida zem nosaukuma "MS-DOS", savukārt IBM - zem nosaukuma "PC-DOS".
Elizabete Benksa
Elizabete Benksa (en; dzimusi Elizabete Irēna Mišela (en) Pitsfīldā, Masačūsetsas štatā, ASV) ir amerikāņu aktrise. Pazīstamākās filmas, kurās ir filmējusies E. Benksa, ir "Noteikti, varbūt" (2008), "Zaks un Miri taisa porno" (2008), "W." (2008), "Noķer mani, ja vari" (2002), "Paraugdžeki" ( 2008), "Karstā amerikāņu vasara" (2001), "Iepazīstieties, Deivs" (2008), "Nelūgtie" (2009) un "Zirnekļcilvēka" filmu sērija. Režisore un scenārija autore filmām "Čārlija eņģeļi" un "Kokaīna lācis" (2023). Tāpat ir pazīstama ar filmēšanos TV seriālā "Dakterīši".
Sovvaļnīks
Sovvaļnīks (no latgaliešu valodas — 'palaidnis' ) ir grupas Borowa MC ģitārista Ingara Gusāna 2008. gadā izveidots smagā roka soloprojekts.
Dziesmu vārdu pamatā tiek ņemti dažādu latgaliešu dzejnieku latgaliešu valodā sarakstītu dzejoļu teksti. 2009. gada viņš izdeva savu debijas albumu Sūpluok (no latgaliešu — 'blakus'). Tajā pašā gadā Sovvaļnīku uzaicināja piedalīties Leuvardenā notiekošajā Nīderlandes starptautiskajā mazākumtautību mūziķu festivālā Liet International 2009. Lai Sovvaļnīks varētu uzstāties, tika pieaicināts taustiņinstrumentālists Gints Stankevičs, ģitārists Māris Lovniks un bundzinieks Raitis Auksmuksts, un viņi festivālā izpildīja dziesmu „Pats sevī dzeivs”.
Starpvietņu skriptošana
Starpvietņu skriptošana (en), arī XSS, ir datoru drošības ievainojamību paveids, kas, visbiežāk, skar tīmekļa lietojumprogrammas.
Uzbrucējs izmanto XSS, lai iemānītu sevis izveidotu skriptu gala lietotājam. Tā kā lietotāja pārlūkprogramma uzskata, ka skripts ir saņemts no uzticama informācijas avota un tai nav nekādas iespējas uzzināt, to ka skriptam nedrīkst uzticēties, programma palaidīs skriptu, tādējādi nodrošinot tam piekļuvi jebkurām lietotāja sīkdatnēm (cookies), sesiju datiem un citai informācijai, kuru lietotāja pārlūkprogrammā izmanto tīmekļa lapā. Ar šādu skriptu palīdzību iespējams pārrakstīt HTML lapas saturu.
XSS piemērs
Tīmekļa lapa, kurai kā parametrs tiek nodots kāda cilvēka vārds vai iesauka, lai apsveiktu to dzimšanas dienā:
http://example.lv/happy_birthday.php?name=Bob
Atverot šo adresi, lietotājam parādās uzraksts "Happy birthday, Bob", kas HTML valodā izskatās šādi:
Happy birthday, Bob
http://example.lv/happy_birthday.php?name= Bob
lapas saturs pārvērtīsies par:
Šajā gadījumā tiek injicēta HTML font birka, kas pati par sevi neko ļaunu lietotājam nenodara, bet font taga vietā iespējams ievietot script birku, ar kuras palīdzību lapā var ievietot JavaScript kodu.
DOS
Akronīms DOS tiek lietots, lai apzīmētu disku operacionālās sistēmas, kas ir datoru operacionālās sistēmas, kas nodrošina datu nesējos esošu failu sistēmu abstrakciju.
DOS IBM PC savietojamos datoros
Pamatā ar terminu DOS apzīmē IBM PC savietojamo datoriem radīto operacionālo sistēmu saimi, kas ietver PC-DOS, MS-DOS, DR-DOS, FreeDOS, OpenDOS, PTS-DOS un citas sistēmas. No tām vispopulārākā ir MS-DOS sistēma.
Poruka iela (Madona)
Poruka iela ir viena no Madonas centrālajām ielām. Tā atrodas starp Saules ielu un Blaumaņa ielu. Iela ir tikai pārsimts metrus gara, tomēr tajā atrodas vairākas vēsturiskas celtnes, kurās izvietotas arī daudzas institūcijas un pakalpojumu sniegšanas uzņēmumi, kā arī Madonas Maiznieka maizes ceptuve.
UEFA Intertoto kauss
UEFA Intertoto kauss bija vasaras futbola sacensības Eiropas klubiem, kuri nebija kvalificējušies diviem citiem nozīmīgajiem UEFA turnīriem, Čempionu Līgai vai UEFA kausam. Pēdējoreiz turnīrs notika 2008. gadā. Komandas, kas līdz šim būtu kvalificējušās Intertoto kausam, no šī brīža piedalās UEFA Eiropas līgas turnīrā.
Turnīru dibināja 1961./62. gada sezonā, bet tikai 1995. gadā tā organizēšanu pārņēma UEFA.
Katram klubam, kurš vēlējās piedalīties, bija īpaši tam jāpiesakās un sezonas beigās klubs ar augstāko pozīciju vietējās līgas tabulā iekļuva šajās sacensībās. Klubam nebija obligāti jābūt tieši aiz komandām, kuras bija kvalificējušās citiem UEFA turnīriem. Ja klubs šajā pozīcijā nepieteicās, tā vietā tikai izvēlēts pirmais klubs, kurš turnīram bija pieteicies.
Cielaviņas armija
Sižets
Filmas varoņi ir pusaudži, kuri kopā ar pieaugušajiem piedalās pilsoņu karā Sarkanās armijas pusē. Pilsētā, ko ieņēmušas Kolčaka bandas, briest sacelšanās, bet pēkšņi, baltajiem par pārsteigumu, no sliedēm noskrien ešelons, un atbildību par šo atgadījumu uzņemas "Cielaviņas armija". Kolčakieši domā, ka tie ir boļševiki, bet pagrīdnieku vadonis Platais par tādu armiju neko nezina. Noskaidrojas, ka draudīgā organizācija sastāv no trim puišiem-klaidoņiem: krievu zēna ar iesauku Cielaviņa, latvieša Mikas un čigāna.
Lomās
Epizodēs:
Cīrava
Cīrava ir apdzīvota vieta Dienvidkurzemes novada Cīravas pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pagasta centrā Durbes upes krastos pie Rudītes, Cepļupes un Dubeņas ietekas tajā. Cīravā atrodas pagasta administrācija, arodskola, bērnudārzs, kultūras nams, bibliotēka, ambulance, luterāņu baznīca, sporta laukums, lidlauks, dzirnavas. Atrodas 30 km attālumā no novada centra Grobiņas, 15 km attālumā no tuvākās pilsētas Aizputes un 194 km no Rīgas.
Vēsture
19. gadsimta pirmajā pusē Cīravā mācītājs bija Johans Kristaps Volters, kurš ar muižnieku atbalstu Cīravā 1832. gadā ierīkoja skolu. Skolā sagatavoja skolotājus Kurzemes tautskolām, un tā uzskatāma par Irlavas skolotāju semināra pirmsākumu. Tajā mācījās vēlākie skolotāji Andrejs Spāģis, Ernests Dinsbergs un citi.
Agrārās reformas gaitā Cīravas muiža (Zierau) ar pusmuižām tika sadalīta 55 jaunsaimniecībās. Muižas centrs tika nodots Meža skolai un virsmežniecībai. Meža skola pilī darbojas līdz 1953. gadam, tad pilī sāka darboties mehanizācijas skola. Pašlaik Cīravas muižas pils ir privātpersonu īpašumā un samērā bēdīgā stāvoklī.
Pēc bāzu līguma nosacījumiem PSRS karaspēka kontingents 1939. gadā Cīravā uzsāka kara lidlauka būvi. Otrā pasaules kara laikā lidlauku līdz pat 1945. gada 4.-5. maijam izmantoja vācu Luftwaffe. Cīravas lidlauks atrodas 2 kilometrus no ciema. Vairākus km uz dienvidaustrumiem no Cīravas muižas atradās 1900. gadā atklātās šaursliežu Liepājas—Aizputes dzelzceļa līnijas pieturas punkts "Cīrava", kas slēgts 1964. gadā.
Tradīcijas
1881. gadā dibinātajās Cīravas ūdensdzirnavās biedrība "Citaabra" veido Jauniešu neformālās izglītības centru ar koncertzāli, izstāžu zāli, kultūras un mākslas centru, deju zāli un mākslinieku rezidenču centru. Katru gadu 21. jūnijā notiek Cīravas Saulgriežu svētki.
Zdravko Kuzmanovičs
Zdravko Kuzmanovičs (dzimis ) ir Šveicē dzimis bijušais serbu futbola pussargs. Ir spēlējis Serbijas izlasē.
Jūlijs Dievkociņš
Jūlijs Dievkociņš (dzimis, Aronas pagastā, miris , Biržu pagastā) bija latviešu dzejnieks, bērnu rakstnieks, skolotājs un revolucionārs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1879. gadā kalpa, vēlāk mūrnieka ģimenē. Mācījās Lauteres pagasta skolā, tad Vestienas draudze un Bērzaunes draudzes skolās, pēc tam Valkas skolotāju seminārā (1895–1899). Strādāja par skolotāju Litenē (1899–1902), Rīgā (1902–1903), Lielzalvē (1903-1906). Dzejnieks dzīvi interesējās par pedagoģijas jautājumiem un par iespējamām skolu reformām. Viņš vadīja bērniem veltīto nodaļu žurnālā „Jaunības draugs”.
1905. gada revolūcijas laikā Jūlijs organizēja vietējo skolotāju sanāksmes, bija rīcības komitejas loceklis, piedalījās kā delegāts skolotāju sanāksmēs Rīgā. 1905. gada rudenī mītiņā pie Lielzalves skolas viņš nolasīja „Latvijas pagastu skolu reformu projektu”. 1906. gadā, sākoties soda ekspedīcijām, viņu apcietināja un aizveda uz Neretu. 1906. gada februārī viņu nošāva ceļā no Neretas uz Jēkabpili pie Biržu pagasta mežsarga mājām. Apbedīts Zalves (Lielzalves) kapos.
Literārais darbs
Jūlijs Dievkociņš bija viens no pirmajiem, pievērsa lielu vērību bērnu un jaunatnes literatūras izdošanai. Viņa dzejoļi, sākot ar 1898. gadu, iespiesti laikrakstos "Dienas Lapa" (redaktors Jānis Pliekšāns), "Baltijas Vēstnesis" u.c. izdevumos. No 1903. gada vadīja žurnāla "Jaunības Draugs" bērniem veltīto nodaļu.
Vemblija stadions
<mapframe text="Vemblija stadions" width=260 height=260 zoom=16 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q128468" } Vemblija stadions (Wembley Stadium) ir futbola stadions Vemblijas rajonā, Londonā, Anglijā. Stadions tika atklāts 2007. gadā, stadiona ietilpība ir 90 000 sēdvietu (otrs lielākais stadions Eiropā un lielākais Apvienotajā Karalistē). Vemblija stadions ir Eiropas futbola asociāciju savienības (UEFA) elites stadions, un ir uzņēmis vairākas augsta līmeņa starptautiskās spēles, ieskaitot Anglijas futbola izlases spēles.
Jūlijs Dievkociņš
Literārais darbs
Sakopojis darbus bērniem krājumos "Mazi stāstiņi maniem mazajiem draugiem" (sērija, 1899-1901), "Bērnu pasaule" (1902), "Rīta miglas tēli" (1903) u.c. Vienīgais dzejoļu krājums "Ugunsziedi" (1907) iznāca pēc autora nāves. Dzejā izpaužas optimistiska pārliecība par taisnības uzvaru, romantiski sapņi par nākotnes uzvaru, bet tajā ir arī daudz skumju motīvu par vientulību, par zaudētam cerībām un nelaimīgu mīlestību un tamlīdzīgi. Rakstījis arī īsās prozas un publicistikas darbus, galvenokārt stāstiņus bērniem. Tulkojis A.Puškina, M. Ļermontova, M. Gorkija, L. Andrejeva u.c. autoru darbus, kā arī interesējās par krievu rakstnieku darbu izdošanu. Izlase "Ak, dibināsim sev dzimteni" (1980).
- Fragments no dzejoļu krājuma "Ugunsziedi"
Joda nitrīds
Joda nitrīds (I3N vai NI3) ir joda un slāpekļa binārais savienojums. Parasti joda nitrīda molekulai ir pievienojusies viena vai vairākas amonjaka molekulas (tas ir adukta tipa savienojums). Joda nitrīds biežāk tiek saukts par slāpekļa trijodīdu, taču šis nosaukums nav pareizs no ķīmijas viedokļa, jo slāpeklis ir elektronegatīvāks par jodu. Joda nitrīdu dēvē arī par sprāgstošo jodu tā lielās eksplozivitātes dēļ. Joda nitrīds ir tumšbrūna, gandrīz melna cieta viela, kas nešķīst aukstā ūdenī (ar karstu ūdeni reaģē).
Vēsture
Joda nitrīda un amonjaka aduktu pirmais aprakstīja Bernards Kurtuā (Bernard Courtois) 1812. gadā, bet pareizu formulu noteica Silberrads 1905. gadā.
Iegūšana
Sprāgstošais jods veidojas, amonjaka ūdens šķīdumam (ožamajam spirtam) reaģējot ar kristālisku jodu (var izmantot arī medicīnisko joda tinktūru):
3I2 + 5NH3 → I3N·NH3 + 3NH4I
Lai atdalītu amonija jodīdu un neizreaģējušo jodu, iegūto vielu skalo ar etilspirtu un pēc tam vēlreiz ar ūdeni.
Tīru joda nitrīdu bez amonjaka klātbūtnes var iegūt, bora nitrīdam reaģējot ar joda fluorīdu trihlorfluormetāna vidē –30 °C temperatūrā.
Īpašības
Mitrs joda nitrīds ir samērā stabils un lēnām sadalās atsevišķos elementos. Turpretī izžuvusi viela ir ārkārtīgi nestabila un sadalās ar sprādzienu, izdaloties violetiem joda tvaikiem. Filtrpapīrs, uz kura joda nitrīds tiek žāvēts, parasti tiek saplēsts gabalos.
Joda nitrīda un amonjaka adukts sadalās saskaņā ar vienādojumu:
Joda nitrīda eksploziju var izraisīt pat alfa daļiņu vai kodolu skaldīšanās produktu iedarbība - tā ir vienīgā zināmā šādas jutības sprāgstviela.
Joda nitrīda lielā nestabilitāte izskaidrojama ar sevišķi spēcīgo un enerģētiski izdevīgo trīskāršo saiti slāpekļa divatomu molekulā, kura veidojas, tam sadaloties.
Izmantošana
Sprāgstošo jodu dažreiz izmanto ķīmiskiem demonstrējumiem, lai ilustrētu sprāgstvielu īpašības, tomēr ar to jāapietas uzmanīgi un nedrīkst izmantot lielus daudzumus. Jāņem vērā, ka joda nitrīds atstāj violetus traipus uz priekšmetiem vai grīdas (tos parasti izdodas notīrīt ar nātrija tiosulfāta šķīdumu). Nekādā gadījumā nedrīkst joda nitrīdu žāvēt stikla traukos vai uz stikla virsmas, lai eksplozijas gadījumā nesavainotos ar lauskām.
Sprāgstošais jods literatūrā
Roberta Heinleina fantastiskajā romānā "Farnhema dzimtas īpašums" (Farnham's Freehold; latviski nav tulkots) sprāgstošo jodu izmanto kā sprāgstvielu, ko var iegūt no medicīniskajā aptieciņā atrodamām "izejvielām".
1897. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1897. gada notikumi Latvijas vēsturē'''. Vidzemes, Latgales, Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes tolaik atradās Krievijas Impērijas sastāvā (Kurzemes, Vidzemes un Vitebskas guberņā).
FreeDOS
Paši izstrādātāji min trīs mērķus, kādiem var izmantot FreeDOS sistēmu :
Vairāki datoru ražotāji izmanto FreeDOS kā noklusējuma operētājsistēmu jaunos datoros. FreeDOS tiek instalēts Dell n-sērijas klēpjdatoros, arī HP datoros un citu firmu ražojumos.
Latvijas Republikas Finanšu ministrija
Latvijas Republikas Finanšu ministrija ir vadošā valsts pārvaldes iestāde finanšu nozarē. Tās galvenie uzdevumi ir izstrādāt finanšu politiku, organizēt un koordinēt finanšu politikas īstenošanu un veikt citas ārējos normatīvajos aktos noteiktās funkcijas. Finanšu ministriju politiskā līmenī vada finanšu ministrs. Pirmais Latvijas Pagaidu valdības finanšu ministrs bija Kārlis Puriņš (1918—1919). Par Latvijas Republikas Finanšu ministrijas dibināšanas dienu tiek uzskatīts, kad Tautas padome apstiprināja Latvijas Pagaidu valdības pilnvaras.
Ministrijas ēkas vēsture
Finanšu ministrija atrodas tai īpaši būvētā ēkā Smilšu ielā 1 Vecrīgā. Jaunceltnes projektu konkursā 1936. gadā pirmo vietu ieguva arhitekts Aleksandrs Klinklāvs, kuram uzticēja projekta galīgo izstrādi un darbu vadīšanu. Būvdarbi ilga no 1937. līdz 1940. gadam un līdz Otrā pasaules kara sākumam tā arī netika pabeigti, lai gan daļējā lietošanā ēku nodeva 1940. gada.
Emilija Osmenta
Emilija Džordana Osmenta (en; dzimusi Losandželosā, Kalifornijas štatā, ASV) ir amerikāņu aktrise, dziedātāja un dziesmu autore. Aktrises karjeru sāka ar dažādām lomām bērnībā vairākos TV seriālos, pēc tam filmējās "Spiegu bērni 2: Zaudēto sapņu sala" (2002) un "Spiegu Bērni 3D: Spēle Beigusies" (2003). Tāpat viņa filmējās Emmy balvai nominētajā Disney Channel komēdijseriālā "Hanna Montana" un filmā "Hanna Montana" (2009).
Izdevusi vienu studijas albumu Fight or Flight (2010). Pirmo albuma singlu Let's Be Friends prezentēts 2010. gada 7. jūnijā. 2009. gada 27. oktobrī izdeva EP ierakstu All the Right Wrongs.
Viņas brālis Heilijs Džoels Osments arī ir aktieris.
Kristaps Valters (basketbolists)
Kristaps Valters (dzimis Rīgā) ir bijušais latviešu basketbolists, spēlēja saspēles vadītāja pozīcijā, Latvijas basketbola izlases dalībnieks. Pēc spēlētāja karjeras beigām strādājis arī par basketbola treneri gan profesionālā komandā ("Valmiera/Ordo"), gan jauniešu basketbolā.
K. Valtera tēvs Valdis Valters ir bijis basketbolists, treneris un basketbola funkcionārs. Basketbolists bijis arī brālis Sandis Valters, abi brāļi vienlaikus bijuši nacionālās izlases sastāvā.
Karjera
Skolas gados trenējies tēva vadītajā Valtera basketbola skolā, profesionālo basketbolista karjeru K. Valters uzsāka 1998. gadā "Brocēni/LMT" komandā, kuras treneris bija V. Valters. Jau otrajā sezonā "Brocēnos" viņš kļuva par vienu no kluba līderiem.
2000. gadā K. Valters devās uz savu pirmo ārzemju klubu, pievienojoties Turcijas Antaljas "Muratpasa". Pēc sezonas Turcijā, 2001. gadā K. Valters atgriezās Latvijā, kur noslēdza līgumu ar jaunizveidoto Rīgas "Skonto", pavadot tajā divas sezonas. 2003. gadā K. Valters piedalījās NBA Vasaras līgas turnīros Klīvlendas "Cavaliers" sastāvā. Rudenī viņš atkal devās spēlēt uz ārzemēm, šoreiz uz Grieķijas klubu Atēnu "Panionios". Grieķijā viņš ilgi nepalika, jo jau tā paša gada decembrī atgriezās "Skonto" sastāvā, kurā arī pabeidza sezonu. Laika posmā no 2004. līdz 2006. gadam K. Valters pārstāvēja Vācijas klubu Oldenburgas "EWE Baskets". Tad viņš pārcēlās uz Itāliju, kur Udīnes "Snaidero" komandas sastāvā aizvadīja 2006.—2007. gada sezonu. 2007. gada vasarā K. Valters noslēdza līgumu ar citu itāļu klubu Skafati "Legea", taču traumas dēļ tā arī nepievienojās "Legea" klubam. Tā paša gada novembrī viņš devās uz Krievijas Superlīgas klubu Ļubercu "Triumf", kurā noslēdza 2007.—2008. gada sezonu.
2008. gada vasarā K. Valters parakstīja līgumu ar Spānijas līgas klubu Fuenlavradas "Baloncesto". Gadu vēlāk viņš kļuva par citas Spānijas komandas Badalonas "Joventut" spēlētāju, bet 2010. gada augustā atkal atgriezās "Baloncesto". Tās sastāvā viņš aizvadīja 2010.—2011. gada sezonu. Pēc šīs sezonas noslēguma K. Valters parakstīja līgumu ar citu Liga ACB klubu Malagas "Unicaja".
2012. gada septembrī K. Valters parakstīja līgumu ar Vācijas klubu Ārtlandes "Dragons", tādējādi atgriežoties Bundeslīgā, kā arī ULEB kausa izcīņā. Šī kluba sastāvā viņš aizvadīja divus mēnešus, pēc tam atgriežoties Spānijas ACB līgas klubā Fuenlavradas "Baloncesto". Pēc 2012.—2013. gada sezonas K. Valters pārtrauca līgumattiecības ar klubu. 2013. gada jūlijā pievienojās Turcijas klubam TED Ankara Kolejliler. No 2014. līdz 2016. gadam spēlēja citā Turcijas klubā Ankaras "Türk Telekom".
2017. gada februārī, izlaidis sezonas pirmo daļu, K. Valters pievienojās Latvijas Basketbola līgas klubam "Valmiera/Ordo", taču pēc aizvadītām divām spēlēm paziņoja par karjeras beigām veselības problēmu dēļ.
Latvijas izlase
K. Valters ir spēlējis visu vecumu Latvijas jaunatnes izlasēs. 1998. gadā, būdams Latvijas U-18 izlases pamata saspēles vadītājs, viņš palīdzēja komandai iegūt 4. vietu Eiropas čempionātā. Ar vidēji spēlē gūtiem 14,9 punktiem viņš bija viens no izlases līderiem. Nākamajā gadā K. Valters Latvijas izlases sastāvā Pasaules U-19 čempionātā izcīnīja 9. vietu. Kopā ar U-20 izlasi viņš nespēja kvalificēties 2000. gada Eiropas čempionātam, bet kvalifikācijas turnīrā bija izlases rezultatīvākais spēlētājs ar vidēji spēlē gūtiem 17 punktiem.
Latvijas pieaugušo izlases sastāvā K. Valters debitēja 2001. gadā, kad piedalījās Eiropas čempionātā. Tajā viņš vidēji spēlē laukumā pavadīja 14,7 minūtes un guva 6,8 punktus. Tāpat viņš startēja 2003. (17,7 minūtes, 3,3 punkti) un 2005. gada Eiropas čempionātos (19 minūtes, 11 punkti). 2006. gadā K. Valters palīdzēja izlasei iekļūt 2007. gada Eiropas čempionātā, taču pašā finālturnīrā traumas dēļ nevarēja piedalīties.
K. Valters piedalījās 2009. gada Eiropas čempionātā, pēc kura tika diskvalificēts uz trim gadiem par disciplīnas neievērošanu. Izlases gatavošanās un starts čempionātā bija saistīts ar dažādiem skandāliem, sistemātisku disciplīnas neievērošanu un sportiskā režīma pārkāpumiem. Viens no galvenajiem šo notikumu dalībniekiem bija arī K. Valters. Pēc šī čempionāta vairākiem tā dēvētās "tusētāju paaudzes" spēlētājiem Latvijas Basketbola savienība piesprieda dažādu termiņu diskvalifikāciju startiem valsts izlasē. Tai skaitā diskvalifikāciju uz trim gadiem saņēma arī K. Valters. Pēc šī notikuma K. Valters paziņoja, ka izlasē vairs nespēlēšot. 2011. gada novembrī K. Valters atklāja, ka labprāt vēlētos atgriezties izlasē. 2012. gada pavasarī LBS valde izskatīja iespēju samazināt diskvalifikācijas termiņu, lai spēlētājs varētu piedalīties 2013. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas turnīrā. Tomēr Valters vairs nenospēlēja nevienu spēli Latvijas izlases kreklā līdz pat spēlētāja karjeras beigām.
Trenera karjera
Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri, 2017. gada vasarā apstiprināts par LBL kluba "Valmiera/Ordo" galveno treneri. Pēc tam aptuveni gadu nodzīvojis Francijas pilsētā Ansī, bet 2019. gada vasarā atgriezies Latvijā un sācis strādāt par bērnu un jauniešu basketbola treneri.
Privātā dzīve
No 2006. līdz 2011. gadam K. Valters bija precējies ar stilisti Signi Valteri, viņiem ir kopīga meita un dēls. Pēc tam bijis laulībā ar Džeinu Ansoni-Valteri, laulībā dzimušas trīs meitas, šķīrušies 2017. gadā.
2006. gada Jaunais Vilnis
5. starptautiskais jauno izpildītāju konkurss "Jaunais Vilnis" norisinājās 2006. gadā laikposmā no līdz. Konkursā piedalījās 16 dalībnieki no 14 valstīm. Konkurss norisinājās Dzintaru koncertzālē, Jūrmalā. Latviju konkursā pārstāvēja daugavpiliete Žanna Blagoveščenska. Konkursā uzvarēja ASV pārstāve Anželīna La Rouza. bija īpaši Raimonda Paula jubilejai veltīts koncerts, kurā piedalījās slavenas estrādes zvaigznes. Allas Pugačovas simpātiju balvu ieguva Jukebox no Krievijas, Jūrmalas domes balvu ieguva Jūlija Valējeva, arī no Krievijas, bet skatītāju simpātijas izpelnījās "D-Side" no Īrijas. Šis konkurss ir arī pirmais, kurā pirmajās 3 vietās nav pārstāvju no Krievijas. Latvijas pārstāve Žanna Blagoveščenska ierindojās 7. vietā.
Latvijas Republikas Iekšlietu ministrija
Latvijas Republikas Iekšlietu ministrija ir vadošā valsts pārvaldes iestāde iekšlietu nozarē. Tās galvenie uzdevumi ir izstrādāt un kopīgi ar tiesu varas, valsts pārvaldes un pašvaldību iestādēm īstenot vienotu politiku noziedzības apkarošanas, sabiedriskās kārtības un drošības aizsardzības, personas tiesību un likumīgo interešu aizsardzības, robežsardzes, migrācijas, ugunsdrošības, glābšanas un civilās aizsardzības jautājumos. Iekšlietu ministriju politiskā līmenī vada iekšlietu ministrs.
Iekšlietu ministrija tika izveidota 1918. gadā.
Mūkupurvs (apkaime)
Mūkupurvs ir Rīgas pilsētas apkaime Pārdaugavā, Zemgales priekšpilsētā. Mūkupurva apkaime atrodas Rīgas R daļā. Tā robežojas ar Beberbeķu, Zolitūdes un Pleskodāles apkaimēm, kā arī Mārupes novada Mārupes pagastu, kas piekļaujas Mūkupurva apkaimes D daļai. Mūkupurva apkaimes robežas ir paralēla līnija Beberbeķu 5. līnijai, Krotes iela, līnija gar dzīvojamo masīvu, pilsētas robeža (Babītes iela, Kalnciema iela) un Kārļa Ulmaņa gatve.
Mūkupurva apkaimes kopējā platība ir 4,515 km², kas ir tikai nedaudz mazāk par vidējo Rīgas apkaimju platības rādītāju. Pašreiz šī apkaime ir ļoti mazattīstīta Rīgas teritorija, bet, spriežot pēc tās novietojuma un konfigurācijas, tā perspektīvā var tikt izveidota un funkcionēt kā vienota apkaime. Pa perimetru Mūkupurva apkaimes robežas garums ir 10 293 metri. Mūkupurva apkaimes D daļa, kas ir arī Rīgas pilsētas robeža, pieguļ Starptautiskās lidostas "Rīga" teritorijai.
Miķeļtornis
Miķeļtornis, arī Miķeļbāka, jeb lībiešu valodā Pize (Pizā) ir ciems Baltijas jūras piekrastē pie Irbes šauruma, Kurzemes ziemeļos, Ventspils novada Tārgales pagastā. 1,5 km uz dienvidiem no ciema iet reģionālais autoceļš P124 (Ventspils—Kolka). Attālums līdz Ventspilij 43 km, līdz Rīgai — 188 km.
Miķeļtornis ir viens no 12 Ziemeļkurzemes lībiešu zvejniekciemiem. Līvi šeit vēl 1930. gados veidoja kopienu ar savu valodu, dzīvesveidu un tradīcijām, tomēr vēlākajos gadu desmitos tie ir gandrīz pilnībā pārlatviskojušies.
Adukts
Adukts ( — 'pievest, pievadīt') ir divu vai vairāku dažādu vielu molekulu savstarpējas saistīšanās produkts. Parasti par aduktiem dēvē savienojumus, kas veidoti no vielām, kuru molekulās ir "piesātinātas" iespējamās vērtības. Veidojoties aduktiem no atsevišķām vielām, nekad nerodas citi reakcijas produkti.
Adukti viegli veidojas starp Lūisa skābēm un Lūisa bāzēm. Par aduktiem var uzskatīt arī diēnu sintēzes reakcijas produktus.
Abenakijīts-(Ce)
Abenakijīts-(Ce) (angliski Abenakiite-(Ce), nodēvēts minerāla atrašanas areālā dzīvojošās abenaki indiāņu cilts (pieder algonkinu cilšu grupai) vārdā). Vāji radioaktīvs (663 Bq/g). Atrasts sodalīta sienītā. Satur 29,51% retzemju metālu.
Minerāls atklāts 1994. gadā.
Atradnes
Līdz šim atrasts viens 1 x 2 mm liels kristāls, atradne: Kanāda, Kvebeka, Rūvilas (Rouville) grāfiste, Mon Senhilēra, Pudretas (Poudrette) karjers.
Lata piemiņas monētas
Lata piemiņas monētas ir latu monētas, kas kaltas ierobežotā tirāžā kā veltījums kādam notikumam, simbolam vai tēlam. Šīs monētas var izmantot kā maksāšanas līdzekli, tomēr parasti tās apgrozībā nenonāk, jo to vērtība ir lielāka par nominālvērtību. Tās parasti izgatavo no zelta, sudraba, citiem dārgmetāliem īpaši augstā kaluma kvalitātē. Pirmās jubilejas monētas (ar 2 latu, 10 latu un 100 latu nominālvērtību) tika izlaistas 1993. gada novembrī, atzīmējot Latvijas Republikas neatkarības 75. gadadienu. Šīm monētām vēlāk tika noteikts apgrozības monētu statuss. Tāpat kā visas Latvijas mūsdienu apgrozības monētas, tās tiek kaltas dažādās ārvalstīs.
Vilhelms Ķuze
Vilhelms Ķuze (1875 - 1941) bija latviešu skolotājs un uzņēmējs, viens no Latvijas lielākajiem ražotājiem, saldumu fabrikas "A/S Ķuze" īpašnieks. Savu produkciju (50 veidu biskvītu un piparkūku, 65 veidu šokolādi, 150 veidu konfekšu, 25 veidu vafeļu, 30 veidu kafijas u.c.) uzņēmums eksportēja uz Eiropas, Ziemeļamerikas, Āfrikas, Āzijas valstīm un Austrāliju. Kopumā 1935 gadā "A./S. Ķuze" eksportēja 485 tonnas 500 dažādu veidu saldumu.
Biogrāfija
Dzimis 1875. gada 13. septembrī (pēc vecā stila 6. septembrī) Jaunpils (Zaubes) pagasta "Iņģēnu" mājās Kārļa Ķuzes un viņa sievas Annas ģimenē. Skolas gaitas sāka 1885. gadā vietējā draudzes skolā, 1888. gadā pārgāja uz Nītaures ministrijas skolu. 1890. gadā iestājās Cēsu pilsētas skolā. 1892. gadā sāka strādāt par palīgskolotāju Jaunpils (Zaubes) draudzes skolā un pēc gada ieguva skolotāja diplomu, no 1894. gada strādāja par palīgskolotāju Baižkalna pagasta skolā.
1897. gadā Baižkalna pagasta skolu slēdza un Ķuze pārcēlās uz Rīgu, kur sāka strādāt darbarīku fabrikā "Otto Erbe" kā algu aprēķināšanas darbinieks, korespondents, ceļojošs aģents utt. 1901. gadā apprecējās ar Olgu Zeltiņu. Pēc 1905. gada revolūcijas 1906. gadā sāka darboties kā uzņēmējs, par lētu maksu ar visiem parādiem nopērkot koka namu Laboratorijas ielā 7, kur atvēra pārtikas veikalu. Veikalā tirgoja viņa sieva un sievasmāte, bet pats turpināja strādāt Erbes fabrikā. Veikals izputēja un Ķuze bija spiests māju pārdot. 1910. gadā viņš noīrēja telpas Avotu ielā 16, kur atvēra maiznīcu un konditoreju.
1912. gadā viņš nopirka namu Krāsotāju ielā 25, kur uzbūvēja darbnīcas, tvaika cepamo krāsni un ierīkoja nelielu konfekšu ražotni. 1913. gadā Ķuzes uzņēmumā strādāja 60 cilvēki un viņa īpašumā bija četri veikali. Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1915. gadā fabriku lika evakuēt uz Krieviju. Ķuze strādāja Maskavas uzņēmumā "Centrosojuz", nodibināja savu uzņēmumu "Sokol", kurā sāka eikaliptu-mentola un iesala konfekšu ražošanu. Cukura trūkuma dēļ viņš bija spiests konfekšu ražošanu pārtraukt un sākt ražot zābaksmēru. Pēc Oktobra revolūcijas Ķuze sāka ražot un pārdot parafīna sveces un vārīt ziepes.
1920. gada rudenī Ķuze ar ģimeni atgriezās Rīgā. Tajā pašā gadā atjaunoja darbu Krāsotāju ielas biskvītu ceptuvē, 1922. gadā atjaunoja konfekšu un karameļu ražošanu. 1923. sāka celt jaunu fabriku un atvēra veikalu Brīvības ielā 13. 1930. gadā sāka kafijas ražošanu, 1933. gadā ierīkoja piena kondensēšanas nodaļu. 1934. gadā uzcēla jaunu fabrikas ēku Artilērijas ielā 55. 1935. gadā pārorganizēja uzņēmumu par akciju sabiedrību "A./S. Ķuze" ar pamatkapitālu 1 200 000 Ls.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 17. jūnijā "A/S Ķuze" fabriku un veikalus nacionalizēja, uzņēmumu pārdēvēja par cepumu (biskvītu) fabriku "17. jūnijs". Karameļu izgatavošanu turpināja fabrika "Uzvara", bet šokolādes ražošanu nodeva fabrikai "Laima".
1860. gads
1860. bija garais gads, kas sākās svētdienā.
Vilhelms Ķuze
Biogrāfija
V. Ķuzi ar ģimeni 1941. gada 14. jūnijā izsūtīja uz PSRS Gulaga nometni Usoļlagu, kur viņš 1941. gada 4. oktobrī mira. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1990. gadā "17. jūniju" pārdēvēja par "Staburadzi". 2004. gadā Jēkaba ielā uzņēmējs, politiķa Māra Gulbja tēvs Māris atvēra kafejnīcu un saldumu veikalu "V. Ķuze".
Ķuze bija precējies ar Olgu Ķuzi (dz. Zeltiņa, dzimusi 1881. gadā, mirusi pēc slimības.1938. gadā). Laulībā piedzima divas meitas – Erna (laulībā - Veidemane, mirusi 1946. gadā Baireitā, Vācijā) un Velta (1906-1980, laulībā - Muške), kas no izsūtījuma atgriezusies Latvijā 1956. gadā.
Ražojumi
Starp V. Ķuzes ražojumiem bija biskvīti „Vārpu vainags”, „Launadziņš”, „Imanta”, „Tālavas maisījums”, šokolādes „Kaķu mēlītes”, „Luxus”, „Brazilriekstu šokolāde”, „Skaistā Latvija”, pastilas „Koknese”, konfekšu šķirnes skārda kastītēs „Tūtiņas”, „Kastaņi”, „Ķirši spirtā”, „Pomeranču miziņas”, „Kokosa dadzīši”, karameles „Vēžu kakliņi”, „Bonza”, „Taurenītis”, „Jumis”, „Garausītis”, „Zaļā līdaciņa”, „Ražas svētība” un citas. Savu produkciju viņš eksportēja uz ASV, Lielbritāniju, Franciju, Zviedriju, Nīderlandi, Ēģipti, vairākām Āzijas valstīm un Austrāliju.
CA Osasuna
Club Atlético Osasuna, plašāk pazīstams vienkārši kā CA Osasuna, ir Spānijas futbola klubs no Pamplonas Navarras autonomajā apgabalā. Klubs ir dibināts 1920. gadā, pašlaik spēlē Spānijas Pirmajā divīzijā jeb La Liga. Mājas spēles aizvada El Sadar stadionā, kurā ir 19 800 vietu. Nosaukums Osasuna aizgūts no basku valodas vārda ar nozīmi "veselība".
Augstākais sasniegums Spānijas čempionātos — divreiz iegūta 4. vieta 1990.–1991. un 2005.–2006. gada sezonās. Komanda ir vienreiz spēlējusi Spānijas Karaļa kausa finālā. 2006. gadā spēlēja UEFA Čempionu līgas kvalifikācijā, taču 3. kvalifikācijas kārtā piekāpās Vācijas klubam Hamburger SV un grupu turnīrā neiekļuva.
Ivars Timermanis
Ivars Timermanis (dzimis Bauskā) ir bijušais latviešu basketbolists, spēlējis uzbrucēja pozīcijā, bijis Latvijas basketbola izlases dalībnieks.
Karjera
Profesionālā basketbolista karjeru uzsāka 1999. gadā, kad viņš sāka spēlēt Gulbenes "Buku" sastāvā. 2002. gadā I. Timermanis pārcēlās uz Rīgu, kur pievienojās "Barons/LU" komandai, kurā pavadīja vienu sezonu. Laika posmā no 2003. līdz 2007. gadam I. Timermanis pārstāvēja BK "Ventspils", kura sastāvā kļuva par trīskārtēju LBL čempionu. 2007. gadā I. Timermanis pārcēlās uz Vācijas Bundeslīgas komandu Brēmerhāfenes "Eisbären", kurā pavadīja 2 sezonas. No 2009. gada rudens līdz 2011. gada sākumam pārstāvēja LBL komandu BK Barons/LMT. 2011. gada martā pārgāja uz Igaunijas līgas klubu Rakveres "Tarvas". Tā sastāvā nospēlēja līdz 2012. gadam, kad oktobrī viņš pārgāja uz Rumānijas Ploeštī "CSU Asesoft". 2013.—2014. gada sezonas sākumu aizvadījis Ukrainas klubā Čerkasu "Mavpi", pēc nemieru Ukrainā sākuma pievienojies "Liepāja/Triobet" klubam.
2014. gada septembrī paziņoja par karjeras beigšanu.
Latvijas izlase
Latvijas izlases sastāvā debitēja 2003. gada 28. jūnija spēlē pret Igaunijas izlasi. Latvijas basketbola izlases sastāvā I. Timermanis vienreiz ir piedalījies Eiropas čempionāta finālturnīrā. Tas notika 2005. gadā Serbijā un Melnkalnē, kad Latvijas izlase izcīnīja 14. vietu, I. Timermanim vidēji spēlē laukumā pavadot 15,3 minūtes un gūstot 5,7 punktus. Gan 2007., gan 2008. gadā I. Timermanis atteicās no dalības izlasē.
Muhameds Ikbāls
Pēc studijām Anglijā un Vācijā, Ikbāls izveidoja jurista praksi, bet galvenokārt koncentrējās akadēmisku rakstu rakstīšanai par politiku, ekonomiku, vēsturi, filozofiju un reliģiju. Vēl vairāk viņš kļuva pazīstams savas dzejas dēļ; ievērojamākie viņa dzejas darbi ir Asrar-e-Khudi, Rumuz-e-Bekhudi un Bang-e-Dara.
Biogrāfija
Muhameds Ikbāls ir dzimis Silkotā pārtikušā kašmīriešu izcelsmes ģimenē. Studējis filozofiju, angļu literatūru Valdības koledžas universitātē Lahorā. No 1907. gada studēja Lielbritānijā, Kembridžas Universitātē. Studiju laikā iesaistījās indiešu musulmaņu politiskās organizācijās.
1908. gadā atgriezās Indijā, strādāja par juristu un pasniedzēju Lahorā. Kļuva par Muhameda Ali Džinnas tuvu sabiedroto un vienu no Musulmaņu līgas līderiem. 1930. gadā pirmais izvirzīja tēzi par to, ka Indijas musulmaņiem būtu vajadzīgs dibināt atsevišķu valsti. Pretēji Džinnam, kurš bija sekulāras valsts piekritējs, Ikbāls uzskatīja, ka valsti nepieciešams veidot uz islāma pamatiem. 1930. gadā publicēja lekciju sakopojumu The Reconstruction of Religious Thought in Islam (Reliģiskās domas rekonstrukcija islāmā), kurā pamatoja savus uzskatus.
Miris 1938. gadā, apglabāts mauzolejā Lahorā. Tiek godināts kā Pakistānas nacionālais dzejnieks. Muhameda Ikbāla dzimšanas diena - 9. novembris, Pakistānā ir valsts svētki.
Jēkabmiesta apriņķa skola
Jēkabpils apriņķa skola bija viena no Jēkabpils skolām.
Pēc trim gadiem, 1808. gadā skola kļuva valsts īpašums, mācības — krievu valodā. Neskatoties uz to, pilsētniekiem bija jāmaksā alga — 120 dālderus gadā krievu valodas skolotājam.
1820. gadā valsts uzcēla jaunu ēku klasicisma stilā apriņķa skolai (tagad Pasta iela 1), ēkas arhitekts O. Hūns.
Skolā tika uzņemti tikai zēni, kas sanāca no plašas apkārtnes pēc draudžu un pagasta skolu beigšanas. Skolnieku skaits nebija liels, jo maz bija turīgu saimnieku, kas spēja segt skolas izdevumus saviem dēliem. Lielākoties skolnieki bija cara valdības ierēdņu un turīgu tirgotāju bērni. Skola audzināja paklausību Krievijas Impērijai.
Skola pastāvēja līdz Pirmajam pasaules karam. Šobrīd skolas ēkā atrodas Jēkabpils Agrobiznesa koledža.
Blāvā briežvabole
Blāvā briežvabole (Dorcus parallelipipedus) ir vaboļu suga no briežvaboļu dzimtas. Sastopama arī Latvijā, oficiāli aizsargājama suga Latvijas teritorijā.
Rafaels Benitess
Rafaels "Rafa" Benitess Maudess (dzimis Madridē, Spānijā) ir spāņu futbola treneris un bijušais spēlētājs. Līdz 2022. gadam bija Anglijas Premjerlīgas komandas Everton galvenais treneris. Kopš 2023. gada ir La liga kluba Bigo "Celta" galvenais treneris.
Gulbenes Baltā pils
Gulbenes Baltā pils ir neorenesanses stilā celta Vecgulbenes muižas pils Brīvības ielā 14 Gulbenē. Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.
Blāvā briežvabole
Apraksts
Garums: tēviņš no 22 līdz 32 mm garš, bet mātīte no 16 līdz 23 mm.
Gulbenes Baltā pils
Vēsture
Vecgulbenes muižas kungu māja, saukta par Balto pili, celta romiešu villas stilā. Tās centrālo daļu uzbūvēja 1763. gadā. 1859. gadā Heinrihs Johans Gotlībs fon Volfs ēkas centrālajam korpusam lika piebūvēt vienstāva sānu korpusus un četrstāvu torni ar skatu laukumu augšā, kā arī divstāvu torni ar iebrauktuvi. Pili rotāja daudzi skulpturāli veidojumi un skulptūras, kā arī mākslinieciskiem ornamentiem rotāti metālkalumi. Ap 1895. gadu uzstādīja pieminekli Vacijas kancleram Bismarkam. 1905. gada revolūcijas laikā pili nodedzināja, ugunsgrēks iznīcināja lielo torni un daļu interjera. Pili atjaunoja, taču ne sākotnējā izskatā. Pēc 1920. gada agrārās reformas pili atsavināja tās īpašniekam un nodeva 7. Siguldas kājnieku pulka štāba rīcībā. Sarkanās armijas uzbrukuma laikā Otrā pasaules kara laikā pili 1944. gada augustā daļēji sagrāva,. Latvijas PSR gados pili pārvaldīja Padomju armija, kas tajā iekārtoja dzīvokļus. Ēka arvien vairāk tika nolaista, kaut 1970. gadu beigās pilij piešķīra republikas nozīmes arhitektūras pieminekļa statusu.
Blāvā briežvabole
Ekoloģija
Suga sastopama Eiropas jaukto koku un platlapju mežos. Kāpuri barojas ar sapuvušu gobas (Ulmus), ozola (Quercus), kļavas (Acer), papeles (Populus), liepas (Tilia) un bērza (Betula) koksni.