cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lindstrēma pussala
Lindstrēma pussala (en) ir ap 40 km gara un no 12 līdz 20 km plata pussala Kanādas ziemeļos. Administratīvi ietilpst Nunavutas teritorijas Kikiktālukas reģionā. Izvietojusies Elsmīra salas dienvidos pie Džonsa šauruma starp Grisfjordu austrumos un Hārborfjordu rietumos. Izstiepta ziemeļu—dienvidu virzienā. Reljefs paugurains, ainavā valda arktiskais tuksnesis.
1953. gada vasarā Augstās Arktikas pārcelšanās kampaņas ietvaros pussalas piekrastē tika nometinātas vairākas inuitu ģimenes, izveidojot pirmo pastāvīgo apdzīvoto vietu salā kopš Mazā ledus laikmeta sākuma 16. gadsimtā, kad inuiti salu pameta. 1961. gadā inuiti tika pārvietoti uz jauno ciematu Grisfjordu fjorda austrumu krastā.
Luiss Leons Sančess
Luiss Leons Sančess Hils (es; dzimis Mulā) ir profesionāls Spānijas šosejas riteņbraucējs, kurš pārstāv UCI ProTeam komandu .
Sančesa karjeras lielākie sasniegumi ir uzvara 2009. gada Parīze—Nica kopvērtējumā, 2005. gada Tour Down Under kopvērtējumā, kā arī viendienas Sansevastjanas klasikas sacensībās 2010. un 2012. gadā. Viņš uzvarējis 4 Tour de France posmos, kā arī četras reizes Spānijas čempionātā individuālajā braucienā, bet 2020. gadā arī grupas braucienā. Sančess ir individuālā brauciena speciālists, bet karjeras laikā kļuva arī par labu kalnu posmu braucēju.
Sasniegumi lielajās tūrēs
Piezīme: IZST — izstājās
Pūhovas apriņķis
Pūhovas apriņķis ir Slovākijas Trenčīnas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Trenčīnas apgabala Považska Bistricas un Ilavas apriņķiem, kā arī Čehiju.
Pūhovas apriņķa Dolne Kočkovces pagastā dzimis futbolists Jozefs Hovanecs (Jozef Chovanec, 1960).
Riks Raits
Ričards Viljams Raits (en; - ) bija angļu rokmūziķis, komponists, dziedātājs un viens no grupas Pink Floyd dalībniekiem. Grupā viņš bija klusākais un noslēgtākais dalībnieks, bet ar savu minimālistisko un melodisko taustiņinstrumentu spēles stilu personificēja grupas skaņu. Bieži Raits izpildīja arī vokālus Pink Floyd dziesmās - atzīstamākās viņa vokālās partijas dzirdamas dziesmās Time, Us and Them, Wearing the Inside Out, Echoes, Summer '68 un Astronomy Domine. Par viņa kā komponista labākajām dziesmām bieži ir atzītas The Great Gig in the Sky un Us and Them. 1979. gada beigās Raits sastrīdējās ar toreizējo Pink Floyd līderi Rodžeru Votersu un pameta grupu. 1987. gadā viņš, kā studijas mūziķis, tika pieaicināts albuma A Momentary Lapse of Reason ierakstam, bet 1994. gadā, pirms albuma The Division Bell ierakstīšanas viņš atkal kļuva par pilntiesīgu Pink Floyd dalībnieku. Portāla Digital dreamdoor topā Raits ir atzīts par 5. visu laiku labāko roka taustiņinstrumentālistu.
Bērnība
Ričards Raits uzauga Hačendā, Ziemeļlondonā. Lai gan viņa tēvs bija biologs, jaunais Ričards jau 12 gadu vecumā pašmācības ceļā bija apguvis ģitāras, klavieru un trompetes spēles, un apmeklēja privātstundas mūzikas teorijā un kompozīcijā Ērika Gildera mūzikas skolā.
Studijas un Pink Floyd
Par spīti pastiprinātajai interesei par mūziku, brīdī, kad bija laiks iestāties augstskolā, Raits nebija īsti pārliecināts, ko apgūt, taču beigās 1962. gadā iestājās Vestminsteras Universitātē, kur apguva arhitektūru. Tur viņš iepazinās ar Rodžeru Votersu un Niku Meisonu, un sāka spēlēt viņu grupā, ko dažbrīd sauca Sigma 6, bet dažbrīd arī The Abdabs un The Screaming Abdabs. Lai arī Meisons un Voterss bija labi studenti, Raitu arhitektūra diez ko neaizrāva, tādēļ pēc kāda laika viņš pameta šīs studijas un iestājās Londonas Mūzikas Koledžā, tādējādi kļūstot par vienīgo Pink Floyd mūziķi, kas ieguvis īslaicīgu profesionālu mūziķa izglītību.
Kad grupai pievienojās Sids Barets, tā mainīja nosaukumu uz Pink Floyd. Lai gan toreizējais grupas līderis Barets bija galvenais dziesmu autors, arī Raita kompozīcijas veidoja svarīgu grupas koptēla daļu. Bieži viņš izpildīja arī solo vokālus - Astronomy Domine un Matilda Mother ir tikai daži no atzīstamākajiem piemēriem. Kad Barets 1968. gadā pameta grupu un viņa vietā nāca Bareta un Votersa bērnības draugs - ģitārists Deivids Gilmors, Raits kļuva par auglīgāko grupas dziesmu autoru - kā singli tika izdotas viņa dziesmas It Would Be So Nice un Paint Box, un arī grupas otrajā albumā A Saucerful of Secrets atrodamas divas viņa dziesmas.
Nākamajos gados, kad grupa mainīja savu muzicēšanas stilu, Raits sarakstīja arvien mazāk dziesmu, taču vēl joprojām Raits bieži izpildīja vokālus - kad tika atklāta harmoniska saskaņa starp Raita un Gilmora balsīm, šis dziedājuma veids tika izmantots daudzās dziesmās.
Pink Floyd komerciāli veiksmīgākajā albumā - 1973. gada The Dark Side of the Moon - ir divas Raita dziesmas, kas bieži, gan no kritiķu, gan klausītāju puses, atzītas par autora labākajām. The Great Gig in the Sky ir sākotnēji instrumentāla kompozīcija, kas pāraug grandiozā progresīvā roka stila dziesmā ar viesvokālistes Klēras Torijas auriem, bet Us and Them ir muzikāli maiga dziesma ar Gilmora vokāliem, kas vairākas reizes piedzīvo skaļu kulmināciju.
Raits ir nākamā albuma Wish You Were Here dziesmas Shine On You Crazy Diamond līdzautors, bet Animals kļūst par pirmo albumu, kura dziesmu sacerēšanā viņš nav piedalījies.
1978. gadā Raits izdod savu pirmo soloalbumu - Wet Dream. Tas piedzīvo nelielu komerciālu veiksmi, bet 1979. gadā, pēc vairākus gadus ilguša strīda ar Rodžeru Votersu, viņš grupu atstāj. 80. gadu sākumā, albuma The Wall tūrē viņš piedalās kā sesiju mūziķis, bet 1983. gadā Pink Floyd ieraksta albumu The Final Cut - vienīgo grupas albumu, kura ierakstā Raits nav piedalījies.
80. gadi un atgriešanās Pink Floyd
1984. gadā Raits izveidoja muzikālu duetu kopā ar Deivu Harisu, kas tika nosaukts par Zee. Viņi izdeva tikai vienu albumu, Identity, kas piedzīvoja komerciālu izgāšanos un ļoti negatīvus kritiķu vērtējumus. Pēc Votersa aiziešanas 1985. gadā, Raits, kā sesiju mūziķis, palīdzēja ierakstīt Pink Floyd albumu A Momentary Lapse of Reason, piedalījās arī šī albuma koncerttūrē, bet 1994. gadā atgriezās grupā un, kā pilntiesīgs Pink Floyd mūziķis, palīdzēja ierakstīt albumu The Division Bell. Raits dzirdams un redzams arī koncerta videoierakstā un koncerta audioierakstā P*U*L*S*E.
Vēlākie gadi
1996. gadā Raits izdod savu otro un pēdējo solo albumu Broken China, kas gūst labas kritiķu atsauksmes, un tajā piedalījās arī Šaineda O'Konora, Pino Palladino un Dominiks Millers. Stilistiski albums bija ļoti līdzīgs Pink Floyd pēdējam albumam The Division Bell.
2005. gada 2. jūlijā uz festivāla Live 8 skatuves Londonā notika pirmais Votersa, Gilmora, Raita un Meisona kopīgais koncerts kopš 1981. gada, un tā arī bija pēdējā reize, kad visi četri (Pēc-Bareta perioda) Pink Floyd mūziķi spēlēja kopā.
2006. gadā Raits piedalījās Deivida Gilmora soloalbuma On An Island ierakstā, pēc tam arī albuma koncertierakstos - videoierakstā Remember That Night un audio un videoierakstā Live in Gdańsk. Koncerttūrē Raits spēlēja arī uz sava klasiskā instrumenta - Hammond elektroērģelēm un izpildīja vokālus tādās dziesmās kā Echoes, Time, Comfortably Numb, Wearing the Inside Out, Astronomy Domine un Arnold Layne. 2006. gada 4. jūlijā Raits kopā ar Gilmoru un Meisonu piedalījās koncertfilmas P*U*L*S*E DVD versijas pirmizrādē. Pēc tam notika arī intervijas, un, kad Raitam vaicāja par uzstāšanos, viņš atbildēja:
Raita pēdējā vokālā uzstāšanās bija Sida Bareta piemiņas koncertā 2007. gada 10. maijā ,kurā viņš kopā ar Deividu Gilmoru un Niku Meisonu izpildīja Arnold Layne, bet pēdējā uzstāšanās bija 2007. gada 6. septembrī, Gilmora videoieraksta Remember That Night prezentācijā.
Nāve
Raits mira no neatklātas vēža formas, savās mājās, 2008. gada 15. septembrī, 65 gadu vecumā. Līdz nāves brīdim viņš bija strādājis pie jauna soloalbuma, kas būtu sastāvējis no vairākām instrumentālām kompozīcijām.
Piemiņa
Deivids Gilmors ir teicis:
Niks Meisons intervijā žurnālam Entertainment Weekly teica:
Voterss izplatīja šādu paziņojumu:
2008. gada 23. septembrī Deivids Gilmors izpildīja dziesmu Remember a Day - Raita kompozīciju no Pink Floyd otrā albuma A Saucerful of Secrets - televīzijas pārraidē Later... With Jools Holland kā piemiņu Raitam. Intervijā, vēlāk, tajā pašā vakarā, Gilmors stāstīja, ka Raits bija plānojis piedalīties šajā pārraidē kopā ar viņu, bet bija atsūtījis īsziņu ,pāris nedēļas pirms nāves, paziņojot, ka viņš ir slims un nevarēs piedalīties. Tas bija pirmais šīs dziesmas koncertizpildījums, ko izpildījis kāds no bijušajiem Pink Floyd dalībniekiem.
2008. gada 15. septembrī, Raita nāves dienā, Eltons Džons, izpildot koncertā dziesmu Believe, veltīja to Raitam.
Personīgā dzīve
Raits pirmo reizi apprecējās 1965. gadā, ar savu draudzeni Džuljetu Geilu. Viņiem bija divi bērni, Gala un Džeimijs, taču 1982. gadā viņi izšķīrās. Viņa otro sievu Franku viņš apprecēja 1984. gadā, bet arī viņi 1990. gadā izšķīrās. Savu trešo un pēdējo sievu Mildredu "Milliju" Hobsu, kurai veltīts Raita otrais soloalbums Broken China, viņš apprecēja 1995. gadā, viņiem bija arī dēls, Bens, un viņu laulība beidzās 2007. gadā, lai gan viņi nepaspēja oficiāli šķirties. 1996. gadā Raita meita Gala apprecēja Gaju Pretu, sesiju mūziķi, kurš spēlēja basģitāru Pink Floyd pēc Rodžera Votersa aiziešanas. Savas dzīves pēdējos gadus viņš dzīvoja Francijā un reizēm pavadīja laiku savā jahtā, Virdžīnu salās.
Muzikālās ietekmes
Raita klavierspēles stils apkopoja džeza, neoklasiskās un eksperimentālās mūzikas ietekmes, kuras papildināja vienkāršās harmoniskās struktūras, kas raksturīgas Rodžera Votersa un Deivida Gilmora vairāk blūza un folka stila veidotajās kompozīcijās. Kā taustiņinstrumentālists viņš vairāk bija ieinteresēts katru dziesmu papildināt ar viņam raksturīgām ērģeļu un sintezatoru partijām. Pretēji viņa laikabiedriem Rikam Veikmenam, Tonijam Benksam un Kītam Emersonam, Raits taustiņinstrumentu solo spēlēja reti, taču noteikti jāpiemin solo tādās dziesmās kā Atom Heart Mother, Echoes, Any Colour You Like, Shine On You Crazy Diamond, Welcome to the Machine, Dogs, Run Like Hell un Keep Talking. Viņam raksturīgas bija nedaudz spocīgās, atmosfēriskās skaņu tekstūras, gluži kā Echoes ievadā, dziesmas Careful with That Axe, Eugene koncertversijās, Any Colour You Like un Shine On You Crazy Diamond klavieru solo.
Aprīkojums
Pink Floyd darbības sākumā Raita galvenais skatuves instruments bija Farfisa ērģeles, kamēr studijā bez tām viņš bieži lietoja arī Hammond ērģeles un klasiskās klavieres. Neilgu brīdi, 1969. gadā, Raits dažos ierakstos un koncertos izmantoja arī vibrofonu, bet Rodžera Votersa dziesmā Biding My Time (kas gan pieejama tikai izlasē Relics) viņš spēlēja pat trombonu. Sida Bareta periodā Raits nostiprināja savu uzticību Farfisa ērģelēm, tās papildinot ar Binson Echorec atbalss efektu, tādējādi iegūstot īpatnējo skaņu, kas grupai ļāva pielāgoties psihedēliskā roka stilam. Tādās dziesmās kā See-Saw, Atom Heart Mother un Sysyphus viņš izmantoja arī melotronu. Pēc tam viņš uz skatuves regulāri sāka izmantot Hammond ērģeles, pēc Echoes iekļaušanas koncertprogrammā, viņš spēlēja arī flīģeli. Septiņdesmitajos gados, The Dark Side of the Moon, Wish You Were Here, Animals un The Wall koncerttūrēs Farfisa ērģeles vairs netika izmantotas, taču aprīkojumam tika pievienoti vairāki modernāki taustiņinstrumenti, ieskaitot Fender Rhodes, Wurlitzer un Hohner elektriskās klavieres, VCS 3 analogais sintezators, Minimoog un Prophet 5 sintezatori. Kopš 1987. gada Raits koncertos visbiežāk izmantoja Kurzweil digitālos sintezatorus, ar kuriem viņš varēja viegli atdarināt savu agrāko instrumentu skaņu, lai arī koncertaprīkojumā palika viņa iecienītās Hammond C-3 ērģeles, kuras gan bija "portatīvajā" versijā (tām tika noņemts nevajadzīgais svars un tās tika veidotas kompaktākā veidā). Lai gan vienmēr Raits tiek pieminēts kā taustiņinstrumentālists, viņš bija arī vērā ņemams multiinstrumentālists - viņš spēlējis vijoli, čellu, basģitāru, ģitāru, saksofonu, bungas un vēl vairākus citus - grupā The Sigma 6, kas vēlāk pārtapa par Pink Floyd Raits vispār bija pastāvīgs ritma ģitārists.
Kovāča
Kovāča (hu vai Kovács; vīriešu dzimtē Kovāčs) ir ungāru uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Reģenerācija
Reģenerācija (la ― atjaunošana, atjaunošanās) ir organismu spēja atjaunot audus, orgānus vai ķermeņa daļas. Jaunie audi var būt tādi paši kā zaudētie, vai arī brūci aizpilda atšķirīgi rētaudi. Dažreiz no mākslīgi atdalītas ķermeņa daļas spēj atjaunoties viss organisms. Šādu reģenerāciju biežāk var novērot vienkāršas uzbūves dzīvniekiem, piemēram, zarndobumaiņiem un plakantārpiem, kuri spēj bezdzimumiski vairoties ar dalīšanās vai fragmentēšanās paņēmieniem. Augiem tā ir bieži sastopama un tiek izmantota veģetatīvai pavairošanai ar atsevišķām augu daļām.
Fizioloģiskā reģenerācija
Jebkura organisma dzīves laikā notiek fizioloģiska reģenerācija, kas nav saistīta ar ķermeņa daļas bojājumu vai zaudēšanu traumas rezultātā. Organisms dzīvo ilgāk nekā atsevišķas tā šūnas. Savukārt, šūnas mūžs ir garāks nekā tās uzbūvē esošajiem organoīdiem. Novecojušās sastāvdaļas tiek iznīcinātas, bet citas rodas no jauna. Arī pēc šūnu dalīšanās tajās ir nepieciešams atjaunot trūkstošos organoīdus.
Dažas šūnas saglabā spēju dalīties, bet citas specializējas noteiktu funkciju veikšanai. Epitēlijaudi norobežo organismu no ārvides un ir pakļauti temperatūras svārstībām, mehāniskai un ķīmiskai vides ietekmei, tāpēc šūnas ātri noveco un tiek nomainītas, daloties nespecializētām cilmes šūnām. Dzīves laikā epitēlijaudu fizioloģiskā reģenerācija pavājinās.
Dažādu audu atjaunošanās ātrums ir atšķirīgs. Piemēram, kaulaudu pilnīga nomaiņa notiek aptuveni 10 gadu laikā. Visus kaulus klāj kaula plēve, kuras iekšpusē atrodas osteoblasti ― šūnas, kuru dalīšanās nodrošina augšanu resnumā, kā arī reģenerāciju lūzuma gadījumā. Nervu šūnas ir dinamiskas, tajās nepārtraukti notiek organoīdu nomaiņa. Diennaktī atjaunojas apmēram trešdaļa no šūnas olbaltumvielām. Funkcionālas slodzes laikā, kā arī organismam novecojot, atjaunošanās procesi kļūst lēnāki. Ja fizioloģiskā reģenerācija nav iespējama ― piemēram, skābekļa vai glikozes deficīta gadījumā trūkst vajadzīgās enerģijas ―, nervu šūnās sākas neatgriezeniskas izmaiņas, un tās iet bojā. Augstās specializācijas dēļ nervu šūnas nevar dalīties, bet to spēj neiroglijas zvaigžņveida šūnas ― astrocīti, kas izdala vairākus nervu augšanas faktorus un vajadzības gadījumā var izveidot arī jaunus neironus. Pieaugušiem organismiem šis process notiek lēni, tāpēc ilgu laiku pastāvēja uzskats, ka nervu šūnas nevar atjaunoties vispār.
Sirds muskuļšūnas dalās tikai embrionālās attīstības laikā, pēc piedzimšanas to skaits vairāk nepalielinās. Turpmākās dzīves laikā atjaunošanās procesi, līdzīgi kā neironiem, notiek šūnu iekšpusē. Šūnu organoīdi ― lizosomas ― noārda novecojušās struktūras, bet to vietā rodas jaunas. Turpretī gludo muskuļaudu šūnas var mitotiski dalīties vai veidoties no mazdiferencētām šūnām iekšējo orgānu sienu reģenerācijas laikā.
Reģenerācijas molekulārie pamati
Daudzšūnu organismu šūnām nepieciešams nodrošināt savstarpēji saskaņotu darbību, lai spētu reaģēt uz apkārt notiekošām izmaiņām. Informācija tiek nodota ar īpašu signālmolekulu palīdzību. Tie ir dažādi hormoni un šūnu augšanas faktori, kas ietekmē šūnu dalīšanos, augšanu, diferencēšanos noteiktu funkciju veikšanai un citus procesus. Ir zināmi vairāk nekā 80 augšanas faktori, daži no tiem darbojas kompleksi. Šūnas tālākais liktenis atkarīgs no signālmolekulu ietekmes variācijām. Diferencēšanās ir pārvēršanās no cilmes šūnas par noteikta tipa audu šūnu, kurai daļa gēnu vairs nav aktīvi. Turpmāk, atbilstoši aktīvajos gēnos iekodētajai informācijai, šūnā veidojas specifiskas olbaltumvielas, var mainīties tās forma un veidoties organoīdi, kādu nav citu audu šūnās. Bieži diferencēšanās rezultātā šūnas nespēj dalīties. Noteiktos apstākļos, piemēram, ievainojuma gadījumā, tās var zaudēt iepriekšējo specializāciju (dediferencēties) un atsākt dalīšanos, kamēr sasniegts vajadzīgais šūnu skaits. Pēc tam seko diferencēšanās par audiem, kas aizvieto bojātos. Piemēram, irdenie saistaudi aizpilda ne tikai citu saistaudu, bet arī muskuļaudu bojājumus un veido rētaudus. Rētas var traucēt orgāna pamatdarbam.
Veiksmīga reģenerācija nevarētu notikt bez fagocītu darbības, kas iznīcina bojātās šūnas un brūcē iekļuvušos mikroorganismus. Pie fagocītiem pieder neitrofilie leikocīti, monocīti un audu makrofāgi. Tās ir audos pārvietoties spējīgas šūnas, kas uztver mikroorganismu un bojāto šūnu izdalīto vielu kairinājumu un dodas kairinātāja virzienā (pozitīvā hemotakse). Pēc tam organismam nevēlamie objekti tiek iekļauti fagocītu šūnās un ar enzīmu palīdzību sagremoti.
Reģenerācija dzīvniekiem
Vairākām dzīvnieku sugām ir raksturīga spēja reģenerēt zaudētās ķermeņa daļas, bet pavisam nedaudzi var ataudzēt visu ķermeni no neliela fragmenta. Bojāto orgānu reģenerācija biežāk notiek bezmugurkaulniekiem, un ir pieņemts uzskatīt, ka līdz ar organisma uzbūves organizācijas paaugstināšanos šī spēja tiek zaudēta. Tomēr tā nav likumsakarība. Piemēram, veltņtārpiem reģenerācija nenotiek, bet par tiem daudz attīstītākajiem vēžveidīgajiem ir bieži sastopama. Arī radniecīgām organismu grupām tā nav vienādā mērā izteikta.
Posmkāji
Krabji un citi vēžveidīgie var zaudēt locekļus, ja uzbrucējs tos satver aiz spīles vai kājas. Trūkstošo ķermeņa daļu iespējams ataudzēt tikai pēc ķermeņa ārējā skeleta ― hitīna apvalka nomaiņas. Parasti apvalka maiņa ir hormonu regulēts process, kad tas sāk traucēt dzīvnieka augšanai, bet nepieciešamība izaudzēt zaudēto locekli var stimulēt priekšlaicīgu ķermeņa segas novilkšanos. Atjaunotā kāja ir īsāka par iepriekšējo, jo uzreiz netiek izaudzēti visi tās posmi. Tie pakāpeniski veidojas pēc turpmākajām ķermeņa segas maiņām.
Tārpi
Daudzsartārpu un mazsartārpu klases dzīvniekiem ir labi attīstītas reģenerācijas spējas. Ja ķermenis ir šķērsvirzienā sadalīts divās daļās, daudzām slieku sugām no atdalītā priekšgala reģenerējas jauns īpatnis. Saraujoties gredzeniskajai muskulatūrai, ķermenis apkārt brūcei tiek saspiests un novērš infekcijas iekļūšanu. Ir zināmas vairākas posmtārpu sugas (Lumbriculus variegatus, Enchytraeus u. c.), kurām līdzīgā gadījumā var reģenerēties abas pārrautās ķermeņa puses, un izveidojas divi dzīvnieki. Savukārt, dēlēm reģenerācija nav novērota.
Plakantārpi var sevi atjaunot no nelielas ķermeņa daļas. Dažas sugas vairojas bezdzimumiski, atkārtoti šķērseniski daloties. Sākumā izveidojas iežmauga, parādās jaunu orgānu aizmetņi un pēc pilnīgas atdalīšanās reģenerējas divi dzīvnieki. Reģenerācijas procesa pētījumiem 20. gs. sākumā daudz tika izmantoti plakantārpi planārijas. Eksperimentāli pierādīts, ka no mazas daļiņas, kas sastāv no aptuveni 10 000 šūnām, 1—2 nedēļu laikā var izveidoties jauns dzīvnieks. Dzīvnieka galva vienmēr veidojas fragmenta priekšējā galā, bet aste ― uz pretējo pusi. Eksperimenti gan ar tārpiem, gan zarndobumaiņiem parāda, ka šādu polaritāti jeb spēju ķermeņa pretējos galos attīstīt anatomiski un morfoloģiski dažādus orgānus izraisa atšķirīgā vielmaiņas (bioķīmiskā) aktivitāte organisma šūnās. Ķermeņa priekšgalā tā ir lielāka, bet virzienā uz aizmuguri pakāpeniski samazinās. Reģenerācijas laikā dzīvnieka galva (zarndobumaiņiem apikālais gals ― mute ar taustekļiem) veidojas tajā fragmenta daļā, kur vielmaiņas aktivitāte ir lielāka.
Zarndobumaiņi
Zarndobumaiņu ārējā šūnu slānī starp epitēlijmuskuļšūnām atrodas nediferencētu šūnu grupas ― starpšūnas. Parasti no tām veidojas dzeļšūnas, kuras pēc izmantošanas aizsardzībai vai barības ieguvei nākas nomainīt pret jaunām. Ja dzīvnieks ir zaudējis kādu ķermeņa daļu, piemēram, taustekli, tad no starpšūnām rodas visi zarndobumaiņu šūnu veidi. Polipiem tās piedalās pumpurošanās procesā. Tā kā starpšūnu grupas ir izkaisītas pa visu ķermeni, jebkurā ektodermas vietā paņemts fragments var reģenerēt jaunu organismu. Šo īpašību dažreiz izmanto hidru mākslīgai pavairošanai akvārijos, lai nodrošinātu barību zivju mazuļiem.
Adatādaiņi
Audu reģenerācija labi zināma jūraszvaigznēm, jūras gurķiem un jūras ežiem. Jūraszvaigznes ataudzē norautos starus, bet dažas sugas var no viena stara reģenerēt visu dzīvnieku. Piemēram, Linckia pati sadalās atsevišķos staros un reģenerējas spontāni. Biežāk reģenerēšanās notiek tad, ja dzīvniekam saglabājusies mute un ir iespējams nodrošināt atjaunošanās procesam nepieciešamo enerģiju. Citi adatādaiņi var atjaunot iekšējos orgānus.
Kad adatādaiņu reģenerācija vēl nebija noskaidrota, austeru audzētāji mēģināja pasargāt ražu no plēsīgajām jūraszvaigznēm, tās iznīcinot. Šai nolūkā no ūdens izvilktās jūraszvaigznes pārgrieza un iemeta atpakaļ jūrā. Diemžēl rezultāts bija pretējs gaidītajam.
Abinieki
Pētījumi par ekstremitāšu reģenerāciju dažādiem dzīvniekiem datēti jau kopš 18. gadsimta. Ņemot vērā, ka šī spēja mugurkaulniekiem ir reti sastopama, bet būtu ļoti noderīga medicīnā, zinātnieki cenšas noskaidrot procesa fizioloģisko mehānismu. Pētnieki uzskata, ka no visiem četrkājainajiem dzīvniekiem reģenerācija vislabāk ir izteikta tritoniem un salamandrām. Tie var pilnīgi atjaunot savas ekstremitātes, asti, žokļus un acs tīkleni. Vispirms šūnas brūces vietā dediferencējas (zaudē specializāciju), pēc tam sākas audu veidošanās līdzīgi kā embrionālās attīstības laikā. Pēc 1—2 stundām jau ir izveidojies brūces epitēlijs, bet epidermas šūnas turpina migrēt uz ievainojuma vietu, radot sabiezējumu. Turpmākajās dienās izveidotajos audos notiek pārmaiņas, gēni aktivējas tāpat kā embrija ekstremitāšu veidošanās laikā. Vispirms noformējas ekstremitātes distālais gals (plauksta vai pēda), pēc tam pārējās daļas. Kustību neironi, muskuļi un asinsvadi aug kopā ar ekstremitāti un atjauno savienojumus, kas bija pirms amputācijas. Laiks, kas vajadzīgs šim procesam, mainās atkarībā no dzīvnieka vecuma, sākot no aptuveni mēneša līdz apmēram trim mēnešiem pieaugušajiem, pēc tam ekstremitāte kļūst pilnībā funkcionāla.
Austrālijas Reģeneratīvās medicīnas institūta pētnieki 2013. gadā publicēja pētījuma rezultātus par makrofāgu svarīgo lomu reģenerācijas procesā. Ja pirmo 24 stundu laikā pēc ekstremitātes zaudēšanas salamandrai sistēmiski tika traucēta makrofāgu darbība, brūcei radās rētaudi, bet ekstremitātes atjaunošanās nenotika. Reģeneratīvo spēju dzīvniekam varēja atjaunot tikai pēc šo imūnšūnu mākslīgas papildināšanas, pirms tam noņemot jau izveidotos rētaudus. Zinātnieki uzskata, ka atjaunojošas vides veicināšana var palīdzēt reģenerēt bojātās ķermeņa daļas arī pieaugušiem zīdītājiem.
Meksikas aksolotls visu mūžu saglabā kāpuru uzbūves pazīmes un izcilas reģenerācijas spējas. Šiem dzīvniekiem neveidojas rētaudi, bet atjaunojas ekstremitātes, aste, bojāti acs un sirds audi, pat smadzeņu daļas. Pētot aksolotlu reģenerāciju, zinātnieki cenšas noskaidrot signālu ceļus un faktorus, kas regulē šo procesu, lai iegūtās zināšanas nākotnē varētu izmantot medicīnā.
Rāpuļi
Rāpuļiem visvairāk ir pētīta ķirzaku spēja briesmu gadījumā nomest asti un tai sekojošā reģenerācija. Šo parādību sauc par autotomiju. Daudzām sugām atdalītais astes gals turpina kustēties, novēršot plēsēja uzmanību no bēgošā dzīvnieka. Tas mēdz būt arī spilgtākā krāsā nekā pārējais ķermenis, lai uzbrucējs censtos satvert tieši asti, nevis ķirzakas galvu. Atšķirībā no salamandrām, kuras var reģenerēt identisku asti, ķirzakām tā parasti ir īsāka par iepriekšējo un satur skrimšļus, nevis atjaunotus kaula skriemeļus. Arī reģenerētā orgāna ādas krāsa un struktūra atšķiras no sākotnējā izskata. Dažādām sugām astes atjaunošanās var ilgt dažas nedēļas vai mēnešus.
Astes autotomija ļauj izvairīties no plēsējiem, bet vienlaikus rada problēmas. Reģenerācijas laikā tiek tērēti organisma resursi un pazeminās imunitāte, tāpēc dzīvnieks vairāk cieš no parazītu ietekmes un slimībām, kas saīsina viņa mūžu. Arī organisma augšana kļūst lēnāka. Daudzām sugām reģenerācijas laikā ir samazināta aktivitāte, tādējādi tiek taupīta enerģija. Sugas ar augstu konkurences un agresijas līmeni (piemēram, dažas iguānas) mēdz sist ar asti saviem pretiniekiem. Tāpēc astes trūkums pazemina dzīvnieka dominējošo stāvokli, reizēm arī pārošanās iespējas.
Čūskām astes atjaunošanās nav novērota, bet bezkāju ķirzaku sugām tā ir raksturīga. Reģenerācija notiek ļoti lēni.
Reģenerācija augiem
Augiem gan augšanu, gan zaudēto orgānu atjaunošanu nodrošina veidotājaudi jeb meristēmas. Meristēmas var būt aktīvas, t. i. tajās notiek šūnu dalīšanās, vai arī atrasties ilgstošā miera stāvoklī. Piemēram, daļa no stumbra sāndzinumus veidojošiem pumpuriem var neizplaukt gadiem ilgi. Šādi snaudošie pumpuri sāk attīstīties tikai pēc tam, kad gājuši bojā citi, virs tā esošie pumpuri. Šī īpašība tiek izmantota augkopībā, apgriežot dzīvžogus vai veidojot koku vainagus.
Daļa no veidotājaudu šūnām diferencējas un iegūst jaunas, atšķirīgas īpašības, bet zaudē spēju dalīties. Tomēr atsevišķi šūnu veidi noteiktos apstākļos šo spēju var atkal atgūt dediferenciācijas rezultātā. Šādi piemēri dabā ir piesakņu veidošanās dažu augu stumbriem vai dzinuma pumpuru attīstība uz saknēm. Daudz retāk sastopama jaunu orgānu rašanās uz auga lapām. To var novērot begonijām, kas lapas dzīslas griezuma vietā izveido gan saknes, gan virszemes dzinumu. Savukārt, dažām kalanhoju sugām, piemēram, Degremona kalanhojai, uz lapas malām veidojas mikroaugi, kas pēc tam atdalās.
Vienas un tās pašas šūnas var izveidot gan zara jauno dzinumu, gan piesaknes, taču rezultāts nav nejaušs, jo augiem piemīt daudzšūnu organismiem raksturīgā polaritāte. Tas nozīmē, ka zara spraudenim ir fizioloģiski atšķirīgs augšējais un apakšējais gals. Ja augsnē tiks ievietota spraudeņa fizioloģiskā augšdaļa, saknes tai neveidosies.
Parasti ievainojumu dzīšanu un audu reģenerēšanos veic parenhīmas šūnas, jo tās ir vismazāk specializētas un salīdzinoši viegli var atgūt dalīšanās spēju. Vispirms dalīšanās rezultātā rodas nediferencētu šūnu grupa jeb kalluss, kas augšanas hormonu ietekmē pārveidojas par specializētiem audiem. Pateicoties reģenerācijai, ir iespējama plaši izmantotā augu veģetatīvā pavairošana. Sterilos apstākļos, nodrošinot nepieciešamos augu hormonus un barības vielas, var izaudzēt jaunu augu no atsevišķas veidotājaudu šūnas. Šādu paņēmienu sauc par mikropavairošanu.
Hideto Takahaši
Hideto Takahaši (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Kustību neirons
Kustību neirons, motorais neirons jeb motoneirons ( — 'kustības iesācējs' + neirons) ir liela nervu šūna muguras smadzeņu priekšējos ragos. Kustību neironi atbild par kustību koordināciju un muskulatūras tonusa uzturēšanu.
Izšķir:
Hideto Takahaši
Nacionālā izlase
!Kopā||7||0
Bebrs (filma)
"Bebrs" (en) ir 2011. gada drāma, kuras režisore un viena no galveno lomu atveidotājām ir Džodija Fostere. Citas lomas filmā atveido Mels Gibsons, Antons Jelčins un Dženifere Lorensa. Filmas pirmizrāde notika South by Southwest festivālā.
Volters Bleks ir rotaļlietu kompānijas "Jerry Co." vadītājs. Kompānijai draud bankrots, bet pašam Volteram ir depresija. Kādu dienu sieva viņu izmet no mājas, kā rezultātā Volteram izveidojas otra personība, kuru reprezentē rokas lelle bebra izskatā.
Toksiskums
Toksiskums, toksicitāte jeb indīgums ir vielas kaitīgās iedarbības uz organismu rādītājs. Toksiskums var nozīmēt vispārīgu iedarbību uz organismu (dzīvnieku, augu, baktēriju) vai iedarbību uz atsevišķām organisma struktūrām, piemēram, atsevišķiem orgāniem vai šūnām (tad to sauc par citotoksiskumu).
Toksiskuma novērtēšanai bieži izmanto vidējo letālo devu (LD50) — vielas vidējo daudzumu, kas izraisa puses pētāmās grupas dzīvnieku nāvi. To parasti izsaka gramos vai miligramos uz kilogramu dzīvnieka svara.
Etimoloģiski vārds 'toksisks' nācis no ('loks (ierocis)' vai 'saindēta bulta'), ar kuru sāka apzīmēt vārdu 'inde' zinātnes valodā. Daži bioloģiski nosaukumi, kurā ir piedēklis "toxo-" nozīmē vārdu 'loks', piemēram Toxodon, kas formas dēļ nozīmē 'lokzobains'.
Didriķis Volganskis
Didriķis Volganskis (Vālgamā, Valgums) (dzimis, miris ) bija lībiešu zvejnieks, laivu būvētājs, sabiedrisks darbinieks. Viens no Līvu savienības dibinātājiem 1923. gadā. Līvu savienības vecākais no 1933. līdz 1938. gadam. Rakstījis dzejoļus, kuri publicēti lībiešu preses izdevumos. Dzimis un miris Košragā. Mācītāja Edgara Vālgamā tēvs.
Elvas pagasts
Elvas pagasts (et) ir viena no 8 Igaunijas Tartu apriņķa pašvaldībām tā rietumos. Pašvaldībā ietilpst 1 pilsēta (Elva), 6 lielciemi (Kērdi, Kurekila, Puhja, Rannu, Rengu, Ulila) un 78 ciemi. Izveidots 2017. gada reģionālās reformas gaitā, apvienojot Kongutas, Puhjas, Rannu un Rengu pagastus, Elvas pilsētu, kā arī daļu no Paluperas un Pukas pagasta. Robežojas ar Tartu pagastu ziemeļos, Tartu pilsētas pašvaldību ziemeļaustrumos, Neo pagastu austrumos, Valgas apriņķa Otepē pagastu dienvidos, Valgas apriņķa Tervas pagastu dienvidrietumos, kā arī Viljandi apriņķa Viljandi pagastu (lielākoties pa Vertsjerva ezeru) rietumos.
Anna Čepmena
Anna Čepmena (ru; dzimusi Kuščenko (Кущенко) ) ir Krievijas pilsone, kas dzīvoja Ņujorkā, ASV, kad viņa kopā ar deviņām citām personām tika arestēta, pamatojoties uz aizdomām par spiegošanu Krievijas labā. Vēlāk viņa atzina savu vainu apsūdzībās. 2010. gada 8. jūlijā viņa tika izraidīta atpakaļ uz Krieviju. Pēc tam A. Čepmena sāka vadīt TV raidījumu "Pasaules noslēpumi" REN TV kanālā.
Marks Prisks
Marks Prisks (en, dzimis ) ir Konservatīvās partijas politiķis Apvienotajā Karalistē. Viņš ir Apvienotās Karalistes parlamenta deputāts (MP), pārstāv Hārtfordas un Stotfordas apgabalu. Marks Prisks ir Lielbritānijas premjerministres Terēzas Mejas pārstāvis investīciju jautājumos Ziemeļu un Baltijas valstīs no 2014. gada un Brazīlijā no 2016. gada.
Dzīves gājums
Marks Prisks ir Lielbritānijas politiķis un bijis Komercdarbības un uzņēmējdarbības valsts ministrs (2010. gads 13. maijs — 2012. gads 4. septembris), kā arī Pašvaldību un mājokļu valsts ministrs (2012. gads 4. septembris — 2013. gada 7. oktobris). Kopš 2015. gada augusta Marks Prisks ir Latvijas–Lielbritānijas tirdzniecības kameras biznesa padomes loceklis.
Vāhānas koridors
Vāhānas koridors ir 350 kilometrus gara un 13 līdz 65 kilometrus plata teritorija Afganistānas galējos ziemeļaustrumos, kas savieno Ķīnu ar Afganistānu, bet atdala Tadžikistānu ziemeļos no Pakistānas dienvidos (vēsturiski Krievijas Impēriju no Britu Impērijas). Koridors atdala arī Pamira kalnus ziemeļos no Karakoruma kalniem dienvidos. Šeit sākas Pandžas, Pāmiras un Vāhāndarjas upes, kas vēlāk izveido Amudarju.
Nensija Leina
Nensija Leina (en; dzimusi kā Džonsa (en) 1971. gadā) ir Austrālijas starptautiskā meistare šahā.
Biogrāfija
2015. gadā Okeānijas zonas šaha turnīrā izcīnījusi 2. vietu un ieguvusi tiesības piedalīties Pasaules sieviešu šaha čempionātā pēc tam, kad no tām atteicās turnīra uzvarētāja. 2017. gadā Teherānā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā zaudējusi Dzjui Veņdzjuņai.
Melnais telefons
"Melnais telefons" (en) ir 2021. gada ASV šausmu filma, kuras režisors ir Skots Deriksons. Filmā galvenās lomas atveido Meisons Teimss, Medlina Makgrova, Džeremijs Deiviss, Džeimss Rensoms un Ītans Hoks. Filma balstīta uz Džo Hilla 2004. gada īsā stāsta ar tādu pašu nosaukumu.
Filma stāsta par nolaupītu bērnu, kurš izmanto noslēpumainu telefonu, lai sazinātos ar nolaupītāja (Hoks) iepriekšējiem upuriem.
Par filmas režisoru kļuva Deriksons pēc tam, kad pameta "Doktors Streindžs neprāta multivisumā" projektu. Filmēšana norisinājās divus mēnešus Vilmingtonā un Ziemeļkarolīnā. Filmas "Melnais telefons" pirmizrāde notika Ostinā, Teksasā. Latvijā filmas pirmizrāde notika. Tā guva finansiālus panākumus, nopelnot vairāk nekā 153 miljonu ASV dolāru. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes.
Kontaminācija
Kontaminācija ( — ‘jaukšana’) ir termins, kas tiek izmantots vairākās zinātnes nozarēs, piemēram, valodniecībā, ķīmijā, bioloģijā, medicīnā.
O, brāl, kur tu esi?
"O, brāl, kur tu esi?" (en) ir 2000. gada ASV komēdija, kuras režisori un vieni no scenārija autoriem ir brāļi Koeni. Galvenās lomas atveido Džordžs Klūnijs, Džons Turturo un Tims Bleiks Nelsons. Filmas pirmizrāde notika.
Kara trofeju parks (Baku)
Kara trofeju parks (az) ir kara trofeju parks, kuru Azerbaidžānas bruņotie spēki ieguva karadarbības laikā Kalnu Karabahā 2020. gada rudenī. Atrodas Azerbaidžānas galvaspilsētā Baku, Kaspijas jūras krastmalā, gar 8. novembra prospektu.
Parkā prezentētie eksponāti, aizsardzības sistēma, kas sastāv no 10 nocietinājumu līnijām, patversmēm, kazarmām, kā arī informācija par karadarbības gaitu, ir paredzēta cīņu ainas atjaunošana. Parkā ir izveidots arī informācijas centrs un suvenīru veikals.
Parka atklāšana un šeit izstādītie eksponāti, pirmkārt, armēņu karavīru ķiveres un manekeni, izraisīja sašutuma vētru Armēnijā un diskusijas pašā Azerbaidžānā.
Priekšvēsture
Liela mēroga karadarbība starp Azerbaidžānas bruņotajiem spēkiem, no vienas puses, un neatzītās Kalnu Karabahas Republikas un Armēnijas bruņotajiem formējumiem, no otras puses, sākās 2020. gada 27. septembrī, ilga 44 dienas un kļuva par garāko un asiņaināko reģionā kopš Karabahas kara beigām 1994. gadā. 2020. gada 9. novembrī Azerbaidžānas, Armēnijas un Krievijas līderi parakstīja pamiera līgumu, kas Armēnijā tika uzskatīts par nacionālu pazemojumu. Armēnijas puse tika pieveikta. Azerbaidžāna atguva septiņus reģionus ap Kalnu Karabahu un apmēram trešdaļu no bijušās Azerbaidžānas PSR laika Kalnu Karabahas autonomā reģiona teritorijas.
Parka izveide un atvēršana
Kara trofeju parka izveidošana sākās 2021. gada janvārī. Informācija, ka Azerbaidžānas varas iestādes atvērs kara trofeju parku, kas iegūts pēdējā konflikta laikā Kalnu Karabahā Baku, parādījās 2021. gada februārī. Tika ziņots, ka piešķirtajā teritorijā notiek būvdarbi, un daļa sagūstītās militārās tehnikas jau ir nogādāta šajā vietā. Dažas trofejas tika uzrādītas Uzvaras parādē Baku 10. decembrī.
Visas ekspozīcijas izveide prasīja apmēram trīs mēnešus. Parks tika atvērts 2021. gada 12. aprīlī. Parka atklāšanā piedalījās Azerbaidžānas prezidents Ilhams Alijevs, kurš savā runā teica, ka “visi, kas apmeklē kara trofeju parku, redzēs mūsu armijas spēku, redzēs mūsu gribasspēku un to, cik grūti bija sasniegt uzvaru”.
Eksponāti
Parkā parādīti aizsardzības sistēmas maketi un vairāk nekā 300 eksponātu, tostarp līdz 150 smagās tehnikas vienībām. Starp eksponātiem ir tanki, kaujas transportlīdzekļi, artilērijas iekārtas, pretgaisa raķešu sistēmas, kājnieku ieroči, dažādi citi transportlīdzekļi. Starp citiem parkā ietilpst T-72 tanki, viegli bruņoti MT-LB vilcēji, Osa un Kub pretgaisa raķešu sistēmas. Parkā apskatāmi arī taktisko raķešu sistēmu Iskander (OTRK) fragmenti, kas, pēc Azerbaidžānas Republikas Mīnu darbības aģentūras (ANAMA) datiem, atrasti Kalnu Karabahas teritorijā.
Turklāt parkā tika atveidota Karabahā izmantota ienaidnieka nožogojumu sistēma, kas sastāv no 10 līnijām, ieskaitot betona inženierbūves, prettanku grāvjus un ežus, mīnētās teritorijas, tuneļus, tranšejas utt. Parkā cita starpā tiek izstādītas simtiem armēņu karavīru ķiveres, kā arī armēņu armijas vaska manekeni. Kas attiecas uz ķiverēm, tika paskaidrots, ka tās armēņu armija pameta atkāpjoties.
Pie ieejas parkā novietots galvenais parka eksponāts  — liels vairogs, kas sastāv no vairāk nekā diviem tūkstošiem militāro transportlīdzekļu numuriem, kurus kara laikā Azerbaidžānas armija sagrāba kā trofejas.
Parka soliņi ir izgatavoti no šāviņu kastēm, apgaismes elementi ir atlieti no pārkausētiem šāviņiem, un urnas ir no artilērijas lādiņu korpusiem.
Pīlādžu iela (Liepāja)
Pīlādžu iela ir iela Liepājā, Jaunliepājas apkaimē. Iela sākas krustojumā ar Aldaru ielu un beidzas krustojumā ar Tirgus ielu. Ielas garums ir aptuveni 344 metri un to pilnībā sedz asfalts. Caur ielu kursē 22. mikroautobuss.
Grosjēgersdorfas kauja
Lai novērstu uzbrukumu Kēnigsbergai, Prūsijas karalistes armija ģenerālfeldmaršala J. fon Lēvalda (Lehwaldt) vadībā ar 28 tūkstošiem karavīru uzbruka Krievijas impērijas armijai ar 55 tūkstošiem karavīru feldmaršala Apraksina (Апраксин) vadībā, kuri bija nocietinājušies pie Prēgeles upes.
Kaut gan Krievijas karaspēks uzveica Prūsijas karaspēku, tomēr apgādes problēmu dēļ Apraksins izlēma atkāpties no Austrumprūsijas.
Ulitau
Ulitau ( — ‘Lielie kalni’) ir kalnu sistēma Kazahstānas vidienē. Atrodas Sariarkas rietumos un ir viens no tās ģeoloģiski senākajiem kalnu masīviem. Veidots pārsvarā no granītiem. Nogāzes lielākoties klinšainas, tās saposmo upju ielejas. Ainavā dominē stepe. Augstākā virsotne ir Akmešits 1131 m vjl.
Kopš seniem laikiem Ulitau bijis kazahu stepes centrs. 8. gadsimtā šeit atradās Kangaru valsts centrs. Ulitau atrodas kazahu vadoņa Alašahana un Čingizhana dēla Dzuči mauzoleji, apglabāts Tohtamišs. Kopā Ulitau izpētīti ap 640 arheoloģisko pieminekļu, 282 no kuriem ir sevišķi aizsargāti.
Pūhova
Pūhova ir pilsēta Slovākijā, Trenčīnas apgabala Pūhovas apriņķa centrs pie Vāhas upes. Autoriepu ražošanas (kompānijas Matador galvenā mītne un ražotne) un apģērbu ražošanas (kompānijas Makyta galvenā mītne un ražotne) centrs.
Vēsture
Pirmoreiz rakstos minēta 1243. gadā. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā, pilsētas ungāriskais nosaukums ir Puho. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā.
Cilvēki
Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (97,4 %). Pēc reliģiskās piederības - katoļi (71,4 %), luterāņi (13,8 %), nereliģiozi (11,3 %).
Valentīns Cirsis
Valentīns Cirsis (dzimis, miris ) bija latviešu vēsturnieks, kultūras darbinieks un gids, Jēkabpils Goda pilsonis.
Dzimis 1930. gada 15. maijā Kalupes pagasta Vizbuļos. Mācījies Vaboles vidusskolā, kuru beidzis 1949. gadā. Vēlāk studējis Latvijas Universitātes Vēstures fakultātē. No 1955. gada dzīvojis un strādājis kā kultūras darbinieks Jēkabpilī. 1960. gadā kļuvis par Jēkabpils Vēstures muzeja direktoru, kur nostrādājis līdz mūža beigām. Viņa vadībā tika iekārtota jauna izstāžu zāle pareizticīgo Baznīcai atņemtajā Svētā Nikolaja Brīnumdarītāja baznīcā, kuru vēlāk, 1995. gadā pārņēma draudze. 1993. gadā muzeja direktors uzsāka darbu pie Krustpils pils pārņemšanas no padomju armijas muzeja iekārtošanai pils ēkā. Ieguldījis lielu darbu pilsētas un tās apkārtnes novadpētniecībā. Paralēli pamatdarbam bijis gids un vadījis ekskursijas pa kādreizējo Padomju Savienību. Valentīnam Cirsim piemitušas izcilas oratora spējas un zināšanas, kā arī neizsīkstoša enerģija, tāpēc viņu mēdza saukt par sabiedrības dvēseli. Saņēmis Jēkabpils Goda pilsoņa nosaukumu. Miris Jēkabpilī, 1994. gada 8. februārī, apbedīts Jēkabpils kapsētā.
Podorjes rajons
Podorjes rajons ir Krievijas Novgorodas apgabala administratīvais rajons apgabala dienvidrietumos. Rajons robežojas ar Novgorodas apgabala Volotas rajonu ziemeļos, Staraja Rusas rajonu ziemeļaustrumos, Marjovas rajonu austrumos un Holmas rajonu dienvidos, kā arī Pleskavas apgabala Bežaņicu rajonu dienvidrietumos un Dedoviču rajonu ziemeļrietumos.
Lipeklis
Lipeklis jeb glutēns (no la — 'līme') ir ūdenī nešķīstošu olbaltumvielu grupa, kas atrodama graudzāļu dzimtas graudaugos, galvenokārt kviešos un miežos, bet mazākā daudzumā arī rudzos, auzās un to produktos. Lipeklis piesaista ūdeni, dodot mīklai viskoelastību, veicinot tās rūgšanu un piešķirot mīklas izstrādājumiem sīkstumu.
Lipekļa daudzums un kvalitāte ir viena no graudaugu kvalitātes prasību fizikālajiem rādītājiem, piemēram, labas formas baltmaizei vajadzīgi kviešu milti ar vismaz 23% lipekļa. Kviešu lipekļa kvalitāti nosaka tajā ietilpstošo aminoskābju grupu gliadīna un glutenīna attiecība, kurai optimāli jābūt 1:1,2. No tām gliadīns sniedz mīklai stiepjamību, bet glutenīns — elastīgumu un stingrību. Vajadzīgais lipekļa daudzums un/vai optimālā gliadīna un glutenīna attiecība graudos var neizveidoties nelabvēlīgu laikapstākļu, barības vielu trūkuma, augu slimību, pāragru graudu novākšanas un citu iemeslu dēļ.
Lipekļa nepanesību sauc par celiakiju. Celiakijas slimnieki nedrīkst lietot uzturā pārtiku, kuras sastāvā ir lipeklis vai tā paliekas.
Ādams Butuls
Ādams Butuls (1860—1938) bija latviešu ārsts un sabiedriskais darbinieks. Latvijas Tautas padomes loceklis.
Dzīvesgājums
Dzimis 1860. gada 5. decembrī Valtenberģu pagastā amatnieka ģimenē. Trīs gadu vecumā pazaudējis tēvu, viņš ar māti pārcēlās uz dzīvi Ilģuciemā. Mācījās Rīgas Aleksandra ģimnāzijā, gadu studēja Freiburgas Universitātē, vēlāk studēja medicīnu Maskavas Universitātē. Studiju laikā Valdemāra un Brīvzemnieka ietekmē no 1881. gada publicēja rakstus par kuģniecību, izglītību un veselības aizsardzības laikrakstos "Mājas Viesis" un "Baltijas Vēstnesis".
1885. gadā sāka strādāt par ārstu Āgenskalnā Rīgā, līdztekus kopā ar P. Bisnieku izdeva laikrakstu "Dienas Lapa" (1886—1889), bija kuģniecības biedrības "Austra" priekšnieks, Rīgas Latviešu biedrības (RLB) Derīgu grāmatu nodaļas priekšnieka vietnieks (1886—1888) un priekšnieks (1892—1896).
1889. gadā Butuls sarīkoja pirmo latviešu etnogrāfisko ekspedīciju pa Vidzemes un Kurzemes guberņām, vācot materiālus RLB muzejam. 1890. gados apceļoja Eiropu, lai iepazītos ar medicīnas sasniegumiem.
Pēc K. Valdemāra nāves 1891. gadā Butuls nodibināja un vadīja K. Valdemāra piemiņas komiteju, pārveda viņa pīšļus no Krievijas un uzcēla pieminekli Rīgas Lielajos kapos. 1908. gadā viņš kļuva par Latvijas izglītības biedrības priekšnieku, Mežaparkā ierīkoja „Saulesdārzu” bērniem.
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1915. gada augustā darbojās Latviešu strēlnieku bataljonu organizācijas komitejas brīvprātīgo pieņemšanas komisijā. Viņa vadītā Latviešu izglītības biedrība 1915. gadā Krievijas Impērijas valdībai iesniedza lūgumu dibināt vispārējās vidējās izglītības iestādes ar latviešu mācību valodu, 1916. gada janvārī šāda atļauta tika saņemta. Vēlāk no 1915. līdz 1918. gadam bija Baltijas bēgļu komitejas sanitārās nodaļas vadītājs, dibināja kara slimnīcas, lazaretes un bēgļu apgādāšanas punktus. Pēc Februāra revolūcijas 1917. gada pavasarī Butuls bija viens no Latvijas Neatkarības partijas dibinātajiem, Latvijas Tautas padomes loceklis 1918. gadā.
Butuls piedalījās arī Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes organizēšanā 1919. gada augustā, no 1932. gada bija Lībiešu draugu biedrības priekšsēdis. Miris 1938. gada 14. decembrī Rīgā, apbedīts Meža kapos.
Takahiro Ogihara
Takahiro Ogihara (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||1||0
Baltijas Psiholoģijas un menedžmenta augstskola
2015. gadā likvidēta un pievienota Baltijas Starptautiskajai akadēmijai Lomonosova ielā 4 Rīgā.
Jeļena Berežnaja
Jeļena Berežnaja (ru; dzimusi Ņevinnomiskā) ir bijusī krievu daiļslidotāja, kas startēja pāru slidojumos un starptautiskās sacensībās pārstāvējusi arī Latviju. Pēc sportistes karjeras beigām pievērsusies politiskajai darbībai, ievēlēta Stavropoles novada domē.
Starptautiskās karjeras sākumā pārstāvējusi Latviju pārī ar Oļegu Šļahovu. Viņi uzvarēja 1995. gada Trophée de France sacensībās, kā arī piedalījās, kur izcīnīja 8. vietu. 1996. gada janvārī J. Berežnaja guva nopietnu traumu (partneris lēcienā viņai trāpīja ar slidu pa galvu), pēc traumas uz laiku bija paralizēta un nespēja runāt, jo trauma skāra arī smadzenes. Tomēr jau tajā pašā gadā viņa atsāka trenēties kopā ar jaunu partneri — Antonu Siharulidzi no Sanktpēterburgas, tagad jau pārstāvot Krieviju. Pāris guva labus panākumus, uzvarot 1998. un 1999. gada Pasaules čempionātā, kā arī izcīnot sudraba medaļu. Savukārt J. Berežnaja un A. Siharulidze kļuva par olimpiskajiem čempioniem (pēc sacensībām zelta medaļa tika piešķirta arī Kanādas pārim Džeimijai Seilai un Dāvidam Peletjē).
Uz trim mēnešiem 2000. gadā tikusi diskvalificēta par dopinga lietošanu.
Baseina iela (Liepāja)
Baseina iela ir iela Liepājā, Jaunliepājas apkaimē. Baseina iela sākas krustojumā ar Rīgas ielu un beidzas krustojumā ar Raiņa ielu, Atslēdznieku ielu un Oskara Kalpaka ielu. Ielas garums ir aptuveni 645 metru un to sedz gan bruģis, gan asfalts.
Soļcu rajons
Soļcu rajons ir Krievijas Novgorodas apgabala administratīvais rajons apgabala rietumos. Rajons robežojas ar Novgorodas apgabala Šimskas rajonu ziemeļos un Volotas rajonu austrumos, kā arī Pleskavas apgabala Dno rajonu dienvidos, Porhovas rajonu rietumos un Strugi Krasnijes rajonu rietumos.
Bobijs Raians
Bobijs Raians (en; dzimis Roberts Šeins Stīvensons (Robert Shane Stevenson) ) ir profesionāls amerikāņu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2020) pārstāv NHL klubu Detroitas "Red Wings".
Spēlētāja karjera
2005. gada NHL draftā viņu Anahaimas "Mighty Ducks" izraudzījās ar kopējo 2. kārtas numuru. NHL debitējis 2008.—2009. gada sezonas laikā. Debijas sezonā viņš tika iekļauts līgas simboliskajā debitantu izlasē, tāpat viņš tika izvirzīts Kaldera balvai. 2013. gadā Raians tika aizmainīts uz Otavas "Senators" pret Jākobu Silverbergu, Stefanu Noesenu un 2014. gada NHL drafta pirmās kārtas izvēli. "Senators" sastāvā Raians aizvadīja nākamās septiņas sezonas. Raians izlaida lielāko daļu 2019.—20. gada sezonas, jo bija iestājies NHL atkarību atbalsta programmā.
2020. gada oktobrī pievienojās Detroitas "Red Wings" rindām.
Lauks (matemātika)
Matemātikā lauks ir algebriska struktūra: kopa, kurā ir definēta saskaitīšana, atņemšana, reizināšana un dalīšana, un tās darbojas tāpat kā atbilstošās darbības ar racionāliem un reāliem skaitļiem. Laukus izmanto algebrā, skaitļu teorijā un citās matemātikas nozarēs.
Pazīstamākie lauki ir racionālo skaitļu lauks, reālo skaitļu lauks un komplekso skaitļu lauks. Citus laukus, piemēram, racionālu funkciju laukus, algebrisku funkciju laukus, algebrisku skaitļu laukus un p-adisku skaitļu laukus, izmanto un pēta matemātikā, piemēram, skaitļu teorijā un algebriskajā ģeometrijā. Vairums kriptogrāfijas metožu balstās uz galīgiem laukiem, tas ir, laukiem, kuru elementu skaiti ir galīgi.
Saistību starp laukiem un lauku saistību ar grupām aplūko Galuā teorijā, ko 19. gadsimta 30. gados aizsāka Evarists Galuā. Tā sniedz noraidošas atbildes uz tūkstošiem gadu senajiem jautājumiem: vai ar cirkuli un lineālu iespējama leņķa trisekcija un kuba divkāršošana. Tāpat šī teorija arī parāda, ka nav iespējams ar algebrisku formulu no koeficientiem izteikt piektās kārtas polinoma saknes.
Apzīmējumi
Bināra operācija kopā F ir attēlojums : katram sakārtotam F elementu pārim ir piekārtots kāds F elements. Lauka operācijas parasti sauc saskaitīšanu un reizināšanu. Elementu, ko saskaitīšana piekārto pārim a,b sauc par summu un apzīmē kā a+b. Savukārt reizināšanas rezultātu sauc par reizinājumu un apzīmē kā a \cdot b vai ab.
Lauka definīcija
Lauks ir algebriska struktūra, ko veido kopa F un divas tajā definētas bināras operācijas, kuras sauc par saskaitīšanu un reizināšanu. Šīs darbības jebkuriem F elementiem a, b, c izpildās saskaņā ar šādām aksiomām.
Āktāra Liza Šāmīma
Āktāra Liza Šāmīma (bn; dzimusi ) ir Bangladešas starptautiskā meistare šahā (2011).
Lauks (matemātika)
Asociativitāte
Saskaitīšana un reizināšana ir asociatīvas:
Āktāra Liza Šāmīma
Biogrāfija
Trīs reizes uzvarējusi Bangladešas sieviešu šaha čempionātos (2005, 2010, 2014). 2015. gadā uzvarējusi Rietumāzijas zonas šaha turnīrā un ieguvusi tiesības piedalīties Pasaules sieviešu šaha čempionātā.
Piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas: