cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rožņavas apriņķis
Apriņķa Kobeljarovo ciemā dzimis slovāku atmodas darbinieks Pavels Jozefs Šafāriks (Pavel Jozef Šafárik, 1795-1861), bet Vlahovo ciemā - ungāru politiķis Ģula Andrāši (Gyula Andrássy, 1823-1890).
Vojņiča
Vojņiča ir pilsēta Polijas dienvidos, Mazpolijas vojevodistē uz rietumiem no Tarnovas pie Dunajecas upes.
Supervaronis
Supervaronis (en) vai supervarone (en) ir tēls ar pārcilvēcisku fizisko spēku vai ar kādām citām pārdabiskām spējām. Kopš prototipiskā supervaroņa Supermena rašanās 1938. gadā stāsti par supervaroņiem, no epizodiskiem piedzīvojumiem līdz gadu ilgām sāgām, sāka pārņemt Amerikas komiksus un grafiskos romānus, vēlāk arī filmu un datorspēļu nozari. Pats apzīmējums ir pastāvējis jau kopš 1917. gada. Nosaukums Super Heroes pieder komiksu kompānijām DC Comics (Supermens, Betmens un Brīnumsieviete) un Marvel Comics (Zirnekļcilvēks, Halks un X-cilvēki).
Supervaroņiem nevajag būt ar pārcilvēcisku spēku, lai viņus varētu dēvēt par supervaroņiem, Per Niccums, Džons. "'V par Vendetta' S ir par Subversive", Lavrenca Pasaule — Žurnāls, March 17, 2006; Gesh, Lois H., un Roberts Veinbergs, Supervaroņu zinātne (John Wiley & Sons, 2002; ISBN 978-0-471-02460-6), [http://media.wiley.com/product_data/excerpt/00/04710246/0471024600.pdf 3. nodaļa: "Tumšais bruņinieks: Betmens — A NonSuper Superhero"]; Adherents.com, "The Religious Affiliation of Comic Book Characters: Rev. Dr. Christopher Syn, the Scarecrow of Romney Marsh (one of the world's first masked crime-fighters) " (undated, no byline; Lovece, Frank, The Dark Knight (movie review) Film Journal International, July 16, 2008 ("Batman himself is an anomaly as one of the few superheroes without superpowers...."), and other sources. While the Dictionary.com definition of "superhero"  is "A figure, especially in a comic strip or cartoon, endowed with superhuman powers and usually portrayed as fighting evil or crime," the more longstanding Merriam-Webster dictionary gives the definition as "a fictional hero having extraordinary or superhuman powers; also : an exceptionally skillful or successful person." tomēr tos, kuri cīnās ar noziedzību, ģērbušies kā supervaroņi, bet kuriem nepiemīt nekādas superspējas, apzīmē ar jēdzienu maskējušies noziedzības apkarotāji.
Īpašības
Daudziem supervaroņiem ir šādas kopīgās iezīmes:
Ich bereue nichts
"Ich bereue nichts" ir vācu rokgrupas Silbermond otrais singls no trešā albuma Nichts Passiert. Singls tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompāniju Columbia.
Sobrances apriņķis
Sobrances apriņķis ir Slovākijas Košices apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Košices apgabala Mihalovces apriņķi, Prešovas apgabala Humennes un Sninas apriņķiem, kā arī Ukrainu.
Karaļūdens
Īpašības
Karaļūdens pieder pie spēcīgiem oksidētājiem, jo, tam sadaloties, veidojas hlors, kurš rašanās brīdī ir atomārā veidā.
Rodas arī nitrozilhlorīds — nestabila dzeltenbrūna gāze, kas sadalās par hloru un slāpekļa(II) oksīdu:
Bezkrāsainais slāpekļa(II) oksīds, izdaloties gaisā, reaģē ar skābekli un veido brūnu slāpekļa(IV) oksīdu.
Karaļūdenī nešķīst tantāls un titāns, bet rutēnijs šķīst tikai gaisa skābekļa klātienē, veidojot heksahlorrutēnijskābi. Rodijs un irīdijs ar karaļūdeni reaģē tikai smalku pulveru veidā.
Izmantošana
Karaļūdeni lieto par reaktīvu ķīmijas laboratorijās. Ar karaļūdens palīdzību iegūst zeltu un platīnu no tos saturošiem atkritumiem.
Korpuss (kuģa)
Korpuss ir lielākā kuģa sastāvdaļa, kura nodrošina kuģa peldamību. Tajā izvieto kravas tilpnes un mašīntelpu. Uz tā būvē virsbūves. Korpuss nodrošina kuģa ūdensnecaurlaidību. Tā forma, savukārt, nodrošina pietiekamu noturību pret apgāšanos. Kuģus, kuri būvēti izmantojot divus korpusus sauc par katamarāniem, bet kuģus ar trīs korpusiem par trimarāniem.
Kuģa korpusa konstrukcijas vispārējais raksturojums
Kuģa korpuss pakļauts daudzu spēku iedarbībai. Svarīgākie no tiem ir smaguma spēks un ūdens cēlējspēks. Šo spēku iespaidā kuģa korpuss kopumā un tā atsevišķie elementi deformējas. Smaguma spēks un ūdens cēlējspēks, izvietoti kuģa garumā nevienmērīgi. It sevišķi šī nevienmērība palielinās pie kuģa viļņošanās, kad kuģis ieņem dažādus stāvokļus attiecībā pret vilni. Smaguma spēka un ūdens cēlējspēka nevienādība kuģa garumā izsauc tā korpusa kopēju deformāciju, kuras rezultātā kuģis var pārlūst. Kuģa spēju pretoties tā korpusa kopējai deformācijai sauc par kopējo garenisko stiprību. Ūdens spiediena rezultātā uz kuģa borta un dibena apšuvēm, tas mainīs sava šķērsgriezuma laukuma formu, t.i., borti un dibendaļa ielieksies uz iekšpusi. Kuģa spēju pretoties tā šķērsgriezuma formas izmaiņai sauc par šķērsstiprību. Ārējie spēki, kas darbojas uz kuģa korpusa atsevišķajiem elementiem, izsauc to deformāciju, tādēļ jānodrošina to stiprība, t.s. vietējā stiprība. Bez stiprības kuģa korpusam jābūt ūdensnecaurlaidošam, ko nodrošina tā ārējā apšuve un virsējā klāja segums. Ārējās apšuves un klāja seguma stingruma nodrošināšanai, tos no iekšpuses pastiprina ar saistiem - gareniskām un šķērsvirziena sijām.
Šo saistu konstrukcija atkarīga no to sistēmas veida. Sistēmas veidu nosaka kādā virzienā iet vairākumā ārējo apšuvju un klāja segumu pastiprinošās sijas. Izšķir šķērssaistu, garensaistu un kombinēto (jaukto) saistu sistēmas. Šķērssaistu sistēmā ārējo apšuvi un klāju pastiprina ar šķērssijām, kas iet zem klāja, gar bortiem un kuģa dibenu. Tās savienojot kopā, veidojas t.s. brangas rāmis. Šādus rāmjus izvieto visā kuģa garumā, nelielā attālumā vienu no otra (400-800 mm) t.s. brangstarpa (špacija). Ar šādu brangu rāmju izvietojumu viegli nodrošināt šķērsstiprību, kas sevišķi svarīgi īsiem un platiem kuģiem. Garenstiprību šajā gadījumā nodrošina ārējā apšuve un klāja segums.
Pieaugot kuģa izmēriem, it sevišķi tā garumam, kopējās garenstiprības nodrošināšanai nepieciešams vai nu palielinātārējās apšuves biezumu, vai to pastiprināt ar garenvirziena sijām. Garensaistu sistēmā ārējo apšuvi un klāja segumu pastiprina ar garenvirziena sijām gar bortiem, pa kuģa dibenu un zem klāja. Garensaistu sistēmā lielais garensiju skaits nodrošina kuģa kopējo garenstiprību un uzlabo ārējās apšuves stiprību. Šajā gadījumā šķērsstiprību nodrošina šķērsstarpsienas, kuras uzstāda nelielā attālumā vienu no otras. Tas samazina kravas tilpumu, līdz ar to garensaistu sistēmas pielietošana uz sauskravas kuģiem ierobežota. Pie jauktās saistu sistēmas parasti bortus pastiprina pēc šķērssaistu sistēmas, bet klāju un dibenu pēc garensaistu sistēmas, tā novēršot šo abu sistēmu trūkumus. Pie šādas kombinācijas borta brangas labi nodrošina kuģa šķērsstiprību, nesamazinot telpu garumus, bet dibena un klāja garensijas pie vismazākā materiāla patēriņa nodrošina tā garenstiprību.
Teorētiskais rasējums (zīmējums)
Teorētiskais rasējums ir kuģa teorētiskās virsmas grafisks attēlojums, par kuras pamatu pieņem ārējās apšuves iekšējo virsmu.
Par kuģa profila projekcijas plakni pieņem vertikāli - šķērsgriezuma plakni, kura iet pa kuģa projektētā garuma vidu, dalot to divās daļās; kuģa priekšējā un pakaļējā daļās. Šo plakni sauc par mideļa plakni vai mideli.
Lai precīzāk uzzīmētu kuģa korpusa teorētisko virsmu, to šķeļ ar vairākām plaknēm paralēli augstāk minētām plaknēm.
Līknes, kuras veidojas šķeļot kuģa korpusa virsmu ar plaknēm paralēli mideļa plaknei, sauc par teorētiskajām brangām (parasti 10 vai 20 šķēlumi). Visu šo teorētisko brangu projekcijas uz mideļa plaknes sauc par - korpusu.
Līknes, kuras veidojas šķeļot kuģa korpusa virsmu ar plaknēm paralēli diametrālai plaknei (DP), sauc par batoksiem. Visu šo līkņu projekcijas uz DP sauc par - sānu (bortu).
Benijs Benasi
Marko Benasi (it; dzimis ), plašāk pazīstams kā Benijs Benasi (Benny Benassi), ir itāļu dīdžejs un electro house mūzikas producents, ieguvis Grammy balvu. Viņš ir labāk pazīstams ar savu 2002. gada vasaras hitu "Satisfaction". Benijs Benasi ieņem 13. vietu starp pasaules labākajiem DJ TheDJList mājaslapā un 39. vispopulārākā DJ vietu oficiālajā 2008. gada globālajā DJ Magazine balsojumā.
Korpuss (kuģa)
Teorētiskais rasējums (zīmējums)
Ūdenslīnija, kura sakrīt ar mierīga ūdens virsmu, kuģim peldot ar pilnu kravu pie projektētās iegrimes, sauc par konstruktīvo vai kravas ūdenslīniju (vaterlīniju) - KWL.
Teorētiskais rasējums kalpo par pamatu kuģa korpusa un tā atsevišķu daļu projektēšanai, darba rasējumu izstrādāšanai, jūras spēju elementu noteikšanai.
Kuģa galvenie izmēri un pilnības koeficienti
Kuģa galvenie izmēri ir garums, platums, borta augstums un iegrime.
Kuģa korpusa formu raksturo tā galveno izmēru attiecību lielumi, kā, piem.:
Kuģa korpusa formas raksturošanai dažādiem kuģiem kalpo t.s. pilnības koeficienti. Galvenie no tiem ir:
δ=V/LBT, kur V - tilpuma ūdensizspaids, m3, L - garums, m, B - platums, m, T - iegrime, m
α=S/LB, kur S - ūdenslīnijas laukums m2, L - garums, m, B - platums, m
β=ω/BT, kur ω - mileļa laukums m2, B - platums, m, T - iegrime, m
φ=V/ωL=δ/β
x=V/ST=δ/α
Apvienotā Latvijas nacionālsociālistiskā partija
Apvienotā Latvijas nacionālsociālistiskā partija bija galēji labēja, nacionālsociālistiskas ievirzes politiska partija, kas tiecās atdarināt Ādolfa Hitlera vadīto NSDAP.
Šī partija tika dibināta 1932. gadā un LR Iekšlietu ministrija to reģistrēja tā paša gada 14. jūlijā. Partijas priekšsēdētājs no dibināšanas brīža, līdz tās likvidācijai bija Jānis Štelmahers. Likvidēta 1935. gada 6. maijā.
12 (skaitlis)
12 (divpadsmit) ir kārtas skaitlis, kurš atrodas starp 11 un 13.
Krieger des Lichts
"Krieger des Lichts" ir vācu rokgrupas Silbermond trešais singls no trešā albuma Nichts Passiert. Singls tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompāniju Columbia.
12 (skaitlis)
Pieraksts citās skaitīšanas sistēmās
Pilā kāpa
Pilā kāpa ir lielākā smilšu kāpa Eiropā. Tā atrodas Francijā, Atlantijas okeāna Biskajas līča piekrastē, Arkašonas pilsētas tuvumā.
Kāpā ir 60 000 000 m3 smilšu. Tā ir 500 m plata, 3 km gara un līdz 130 m augsta.
Augu minerālvielas
Augu minerālvielas ir ķīmiskie elementi, kas nepieciešami augu pilnvērtīgai ontoģenētiskai attīstībai. Auga prasības pēc to daudzuma ir atkarīgas no auga sugas vai tādiem limitējošiem faktoriem kā pieejamība. Par galveno minerālvielu avotu var uzskatīt augsnes substrātu, kur parasti dažādās molekulārās formās sastopama lielākā daļa ķīmisko elementu.
2015. gada Pasaules čempionāts hokejā
2015. gada Pasaules čempionāts hokejā norisinājās galvaspilsētā Prāgā un Ostravā, Čehijā. Šis bija 79. Pasaules čempionāts. Čempionāts notika laika posmā no 1. līdz 17. maijam.
Balsojumā par Pasaules čempionāta rīkošanu Čehija apsteidza Ukrainu.
Dalībnieki
2015. gada Pasaules hokeja čempionātā piedalās 16 valstis — 14 no Eiropas un 2 no Ziemeļamerikas.
Augu minerālvielas
Makroelementi
Šo elementu koncentrācija augā ir no 0,1 līdz 10% un tiem piemīt liela loma augu strukturālajā integritātē. Bez tādiem elementiem kā skābeklis, ūdeņradis un ogleklis auga pastāvēšana nav iedomājama, jo šie ir neaizvietojami izejmateriāli organisko vielu sintēzē.
2015. gada Pasaules čempionāts hokejā
Izlašu sastāvi
Katras izlases sastāvā ir starp 15 un 22 laukuma spēlētājiem, kā arī 2 līdz 3 vārtsargiem.
A grupa
B grupa
Augu minerālvielas
Makroelementi
Makroelementi, kas augā darbojas jonu formā, ir kālijs, kalcijs un magnijs. To darbība regulē osmotisko potenciālu, kas ietekmē šūnu plazmatiskās membrānas caurlaidību un transpirāciju. To klātbūtne regulē aktivācijas mehānismus auga šūnu metaboliskajiem enzīmiem, regulē asimilātu pārvietošanos augā. Darbojas kā sekundārie signālu pārnesēji starp vides un iekšējo signālu regulējošiem mehānismiem. Piemīt arī antagonistiskas īpašības. Magnijs ietilpst pigmenta hlorofila gredzenveida struktūrā. Trūkuma gadījumā novēro nekrotisku plankumu veidošanos un kroplīgu auga daļu formu attīstību.
Mikroelementi
Mikroelementu koncentrācija augā nepārsniedz 0,1%. To tiešās funkcijas augā nav līdz galam noskaidrotas, bet zināms, ka saistība ar reducēšanās-oksidēšanās reakcijām augā ietekmē elektronu pārnesi un enerģijas transformēšanu. Augos parasti saistīti ar makromolekulām.
Tieši iesaistīti reducēšanās-oksidēšanās reakcijās ir dzelzs, cinks, varš un molibdēns. Dzelzs saistīta ar elektronu pārnesi reducējoties no divvērtīgas dzelzs par trīsvērtīgu. Dzelzs ietilpst hlorofila sintēzes, elpošanas un nitrātu reducēšanas enzīmu sastāvā. Cinks piedalās ogļhidrātu, slāpekļa un fosfora vielmaiņā. Cinkam augā ir liela loma, jo tas nodrošina aminoskābes triptofāna sintēzi, kas ir auga hormona auksīna priekštecis. Varš iesaistīts reducēšanās-oksidēšanās reakcijās, kas stabilizē olbaltumvielu molekulas pret denaturāciju un nodrošina elektronu pārnesi fotosintēzes gaismas reakcijās. Molibdēns ir iesaistīts slāpekļa metabolisma regulējošo enzīmu sastāvā, atbildīgs par auga slāpekļa un ūdens maiņu. Šo elementu trūkuma gadījumā novēro hlorozi, nekrotiskus plankumus un izkropļotas auga daļu formas, samazinātu pretestību pret auga slimībām.
Mangāns augā darbojas jonu veidā. Mangāns ir iesaistīts fotosintēzes reakcijās kā fotosistēmas ‖ komponents, kas katalizē ūdens fotolīzi. Darbojas kā slāpekļa reducētājs un ogļhidrātu maiņu regulējošs enzīms. Trūkuma gadījumā novēro punktveida hlorozi un nekrotisku plankumu veidošanos.
Bora loma līdz galam nav noskaidrota, tomēr ir zināms, ka tas iesaistās auga enerģijas pārveides procesos un auga strukturālās integritātes veidošanā. Piedalās šūnu augšanā, nukleīnskābju sintēzē, hormonālajā regulācijā un šūnu plazmatiskās membrānas funkciju realizācijā. Trūkuma gadījumā kavēta organisko skābju aminēšana, tāpēc uzkrājas fenoli un to starpprodukti, kas kavē auga augšanu, vadaudu attīstību un vielu transportu augā. Samazinās ATF daudzums, tāpēc rodas traucējumi sintēzes procesos, sevišķi RNS sintēzē. Novēro augšanas konusu atmiršanu, nekrotisku plankumu veidošanos uz auga daļām. Palielinās uzņēmība pret baktēriju slimībām.
Kiribatiešu valoda
Kiribatiešu valoda (Taetae ni kiribati) ir austronēziešu saimes valoda, kurā runā Kiribati arhipelāgu iedzīvotāji Mikronēzijā. Kopējais runātāju skaits ir ap 105 tūkstošiem, no kuriem 98 000 dzīvo Kiribati. Pārējie ir Nui (Tuvalu), Rabi (Fidži), Mili (Māršala Salas) un vairāku citu salu un atolu iedzīvotāji, kuri dažādos laikos un dažādu iemeslu dēļ tikuši pārvietoti no pārapdzīvotajām Gilberta salām, kā arī emigrantu kopienas Jaunzēlandē un Havajās.
Atšķirībā no citām Okeānijas valodām, kiribatiešu valoda ir tālu no izmiršanas. Lielākā daļa valodas pratēju to lieto ikdienā un tikai ap 30% ir divvalodīgi angļu valodā (otrā oficiālā Kiribati valoda).
Normunds Jakušonoks
Normunds Jakušonoks (dzimis Rīgā) ir grupas "Labvēlīgais tips" taustiņinstrumentālists un vairāku mūzikas klubu, tai skaitā "Četru baltu kreklu", īpašnieks. Kopā ar grupu Bonaparti pārstāvēja Latviju 2007. gada Eirovīzijā.
Šaujamierocis
thumb|300px|Šaujamieroči no 19. gadsimta beigām līdz mūsdienām: (no augšas uz leju) Šaujamierocis ir [[ierocis, kurā šāviņa izsviešanu no stobra izraisa ķīmiska lādiņa sadegšanā (sprādzienā) radušos gāzu izplešanās. Tie ir attāluma ieroči un paredzēti uzbrukumam vai aizsardzībai, kā arī medībām, sportam.
Šaujamieroči sāka attīstīties pēc tam, kad senajā Ķīnā tika izgudrots šaujampulveris. Par vieniem no pirmajiem šaujamieročiem tiek uzskatīti "uguns šķēpi", kur šaujampulveris tika iepildīts bambusa caurulē. Vēlāk stobru izgatavošanai izmantoja bronzu, dzelzi. 14. gadsimtā šaujampulvera tehnoloģija sasniedza Eiropu. Paralēli attīstījās artilērija un kājnieku ieroči.
Iedalījums
Šaujamieroču iedalījums:
Verners Hercogs
Verners Hercogs Stipetičs (dzimis ), biežāk pazīstams kā Verners Hercogs, ir vācu kinorežisors, producents, scenārists un operas režisors. Viens no spilgtākajiem "Jaunā vācu kino" (Neuer Deutscher Film) pārstāvjiem. Citi šī kustības pārstāvji ir Rainers Verners Fasbinders, Vims Venderss, Folkers Šlendorfs un Margarēte fon Trota.
Par savu pirmo filmu Lebenszeichen (1968) Hercogs ieguva Speciālo balvu Berlīnes starptautiskais kinofestivālā. Hercogs saņēmis Kannu kinofestivāla balvu kā labākais režisors par filmu "Fickaraldo" (1982). Karjeras laikā ieguvis daudzas balvas un nominācijas starptautiskos kinofestivālos. Par dokumentālo filmu Encounters at the End of the World (2007) Hercogs bijis nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā dokumentālā filma". 2009. gadā žurnāls Time ierindoja Hercogu starp 100 ietekmīgākajiem cilvēkiem pasaulē.
Starp Hercoga pazīstamākajiem darbiem ir tādas filmas kā "Agirre, Dieva dusmas" (Aguirre, der Zorn Gottes, 1972), "Katrs par sevi un Dievs pret visiem" (Jeder für sich und Gott gegen alle, 1974), "Strošeks" (Stroszek, 1977), "Voiceks" (1979), "Nosferatu – nakts fantoms" (1979) un "Fickaraldo" (1982). Viens no iecienītākajiem režisora aktieriem bija Klauss Kinskis. Vienu no savām filmām ("Neuzvaramais" (Invincible, 2001)) Verners Hercogs uzņēma Kuldīgā.
Mareks Svatošs
Mareks Svatošs (sk; dzimis, miris ) bija slovāku hokejists, labās malas uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadīja septiņas sezonas Nacionālās hokeja līgas klubos Kolorādo "Avalanche", Našvilas "Predators" un Otavas "Senators". Slovākijas hokeja izlases rindās spēlējis 2006. gada olimpisko spēļu turnīrā, kā arī 2010. gada Pasaules čempionātā.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Svatošs uzsāka 1999.—2000. gada sezonā, debitējot Slovākijas Ekstralīgas klubā HK Košice. Nākamās divas sezonas hokejists aizvadīja Rietumu hokeja līgā, taču 2002.—03. gada sezonā spēlēja Amerikas hokeja līgas klubā Hēršijas "Bears".
2003.—04. gada sezonā Svatošam izdevās debitēt NHL kluba Kolorādo "Avalanche" rindās, tā sastāvā nostiprinoties 2005.—06. gada sezonā, kas, par spīti gūtajai traumai sezonas otrajā pusē, izvērtās par rezultatīvāko uzbrucēja NHL karjerā. "Avalanche" rindās Svatošs spēlēja līdz 2009.—10. gada sezonas noslēgumam.
2010. gada vasarā hokejists pievienojās KHL klubam Omskas "Avangard", taču sezonas vidū atgriezās NHL, kur pievienojās Našvilas "Predators" rindām, bet sezonu noslēdza Otavas "Senators" sastāvā. 2012.—13. gada sezonā vairākas spēles aizvadīja KHL vienībā Bratislavas "Slovan", savukārt 2013.—14. gada sezonā atgriezās HK Košice rindās, kopā ar komandu izcīnot Slovākijas čempiona titulu un noslēdzot profesionāļa karjeru.
.gm
.gm ir Gambijas augstākā līmeņa domēns (ccTLD).
Tīruma gundega
Tīruma gundega (Ranunculus arvensis) ir viengadīgs gundegu dzimtas lakstaugs.
Raksturojums
Auga garums 15 — 50 cm. Stublājs stāvs, kails, vienmērīgi aplapots visā garumā. Stublāja augšdaļa zarojas. Apakšējās lapas ar kātiem, trīsstaraini šķeltas iegarenās plūksnās. Augšlapas ar īsu kātu, plūksnas šauri lancetiskas vai lineāras. Ziedi ir pa vienam. Ziedi zaļgandzelteni, lielums 0,6 — 1,2 cm. Zied no maija vidus līdz jūlijam. Auglis — riekstiņu kopauglis ar 4 — 8, ap 0,8 cm gariem dzeloņaini smailiem riekstiņiem.
Augusts Annuss
Augusts Annuss ( — ) bija latviešu gleznotājs, viens no ievērojamākajiem latviešu gleznotājiem figurālistiem. Daudzās Latvijas baznīcās ir viņa gleznotas altārgleznas.
Dzīvesgājums
Augusts Annuss dzimis Liepājā, mācījās Kijivas Ķeizariskajā mākslas skolā, Štiglica tehniskās zīmēšanas skolā (1913—1917) un Sanktpēterburgas Mākslas akadēmijā (1918).
1926. gadā beidza Latvijas Mākslas akadēmijas Figurālās glezniecības meistardarbnīcu Jāņa Tilberga vadībā. Izstādēs piedalījās no 1920. gada. Neatkarīgo mākslinieku vienības (1923—1928) un mākslinieku biedrības "Sadarbs" (1929—1938) biedrs.
1935. gadā ģimenē piedzimis dēls Jānis Annuss, bet 1937. gadā meita Anna Māra Annusa. 1944. gadā, bēgot no Sarkanās armijas, izceļoja uz Vāciju, bet 1950. gadā pārcēlās uz dzīvi ASV. 2013. gadā pārapbedīts Rīgas Meža kapu Mākslinieku kalniņā.
Brālis — politiķis un finanšu ministrs (1931; 1933—1934) Jānis Annuss (1883—1964).
Judovka
Judovka ir Daugavpils pilsētas daļa Daugavas kreisajā krastā. Izvietojusies starp Grīvu un Laucesas pagasta Maļutkiem pie autoceļa P68.
Apdzīvotā vieta izveidojās 19. gadsimta beigās Kurzemes guberņas Ilūkstes apriņķī iepretī Daugavpilij kā ebreju un vecticībnieku apmetne. 1925. gadā Judovkai piešķīra biezi apdzīvotas vietas statusu, bet 1926. gadā iekļāva Grīvas pilsētā. Par Judovkas nosaukumu ir vairākas versijas, no kurām izplatītākās ir vācu valodas vārds Jude (ebrejs), no zemesīpašnieka Judova, no kura tika pirkta zeme apmetnei un no ebrejam Judinam piederējušā ādu ģērēšanas uzņēmuma, ap kuru izauga miestiņš.
Judovkā atrodas pasta nodaļa un Judovkas-Maļutku Svētās Dievmātes Aizmigšanas un Nikolaja Brīnumdara lūgšanu nams (būvēts 1909. gadā, atjaunots 1942. gadā).
Pepi II
Pepi II (dzimis 2284. p.m.ē., miris 2184. p.m.ē.) bija Senās Ēģiptes sestās dinastijas piektais faraons. Tronī kāpa sešu gadu vecumā 2278. gadā p.m.ē un valdīja aptuveni 94 gadus, līdz savai nāves dienai. No visiem Senās Ēģiptes faraoniem Pepi II valdīja visilgāk.
Līgatne (upe)
Līgatne, saukta arī Ligate vai Līgate, ir Gaujas kreisā pieteka Cēsu novadā. Upi šķērso autoceļš A2 un Rīgas—Valgas dzelzceļš. Sākas Mežoles paugurainē no Mežēku ezeriem Nītaures pagastā. Augštecē lejpus Nītaures—Spāres ceļa tilta tek pa 4 km garo Elles gravu. Sākot no Šķēpeļu dzirnavu ezera upe tek pa 45—60 m dziļu ieleju. Krastos smilšakmens atsegumi. Tiek uzskatīta par straujāko upi Latvijā (vidējais kritums 5,7 m/km).
Lielākās pietekas ir Silmacis, Kārkliņupīte, Liepene, Ratnieku upe, Pagūžu upe (kreisās), Māliņupīte un Mellīte (labās). Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Līgatne, Augšlīgatne un Ķempji.
Raunis
Raunis ir viena no Raunas pietekām, kas tek pa Vidzemes augstienes ziemeļu nogāzi Cēsu novadā.
Raunis ir viena no straujākajām Latvijas upēm, tās kritums ir 7,7 metri uz kilometru. Upe visā tās garumā ir ļoti sekla (dziļums no pusmetra līdz metram) un līkumaina, tajā ir daudz krāču un koku sanesumu (lejtecē koki daļēji izvākti ). Gultne akmeņaina, augštecē un lejastecē vairāk smilšaina un oļaina. Lejtecē upes ieleja (Rauņa leja) ir līdz 30 m dziļa. Krasti stāvi, tajos daudz smilšakmens atsegumu (Rauņa Skaņaiskalns, Danku ieži, Svītrainā klints, Kuņču iezis u.c.), dažos no kuriem atklātas devona fosilijas; krastos sastopami avoti, noslīdeņi un nelielas alas. Upes ūdens ir ļoti tīrs, satur ļoti maz organisko vielu, bet daudz dzelzs. Rauņa ieleja ir grūti pieejama un cilvēka darbības maz skarta.
Viduslaikos pa Rauni līdz tā ietekai Raunā ir gājusi robeža starp Livonijas ordenim piederošo "Gaujas koridoru" (kreisajā krastā) un Rīgas arhibīskapijas "Latvju gala" Raunas pilsnovadu (labajā krastā).
Gustavs II Ādolfs
Gustavs II Ādolfs (Gustav II Adolf; dzimis, miris ) bija Zviedrijas karalis, Zviedrijas impērijas izveidotājs. Viņš iekaroja Rīgu un bija valdnieks Zviedru Vidzemes teritorijā, tomēr nelietoja Livonijas hercoga titulu. Gustava II Ādolfa valdīšanas laiks bija Zviedrijas zelta laikmeta sākums.
Pilns tituls
Tērbatas Universitātes dibināšanas dokumentā, kas datēts ar 1632. gada 30. jūniju, karalis Gustavs Ādolfs sevi titulēja kā:
"Mēs Gustavs Ādolfs no Dieva žēlastības zviedru, gotu, vendu karalis, Somijas lielfirsts (lielkņazs), Igaunijas un Karēlijas hercogs, kā arī Ingrijas kungs utt."
(Nos Gustavus Adolphus Dei Gratia Suecorum Gothorum Vandalorumque Rex, Magnus Princeps Finlandiae, Dux Esthoniae atque Carelia nec non Ingriae Dominus etc.; ziedriski: Wij Gustaf Adolph medh Gudz nåde, Sueriges, Giötes och Wändes konungh och storfurste till Finlandh, Hertigh wtij Estlandh och Carelen, herre vtöfuer Ingermanlandh.)
Brendans Glīsons
Brendans Glīsons (en, dzimis Dublinā) ir īru aktieris.
Gustavs II Ādolfs
Pilns tituls
Lai arī Livonijas ziemeļu daļa pēc Altmarkas pamiera nosacījumiem 1629. gada 25. septembrī nonāca Zviedrijas pakļautībā, tomēr Gustavs Ādolfs lietoja vienīgi Igaunijas, nevis Livonijas hercoga titulu, kuru turpināja lietot Polijas-Lietuvas kopvalsts valdnieks un 1599. gadā no Zviedrijas karaļa troņa gāztais Sigismunds III Vāsa.
Dzīvesgājums
Gustavs Ādolfs dzimis Stokholmā 1594. gadā kā vecākais dēls Zviedrijas karaļa Kārļa IX un viņa sievas Kristīnes ģimenē. Kā troņmantnieks viņš jau no astoņu gadu vecuma piedalījās Senāta sēdēs, no 12 gadu vecuma pieņēma ārvalstu sūtņus, bet 15 gadu vecumā turēja savu pirmo troņa runu. Viņa uzskatus stipri ietekmēja Kārļa IX galmā uzņemtie virsnieki, kas bija piedalījušies Nīderlandes brīvības karā pret katolisko Spāniju (1568-1609).
1617. gadā karalis Gustavs Ādolfs pēc izraidītā Kurzemes hercoga Vilhelma lūguma atjaunoja karadarbību Poļu-zviedru karā, ieņēma Daugavgrīvas un Pērnavas cietokšņus. 1621. gada 15. septembrī Gustavs Ādolfs iekaroja Rīgu pēc pusotra mēneša ilga aplenkuma un nākamajā dienā svinīgi iejāja pa pilsētas vārtiem. Rīga kļuva par Zviedrijas lielāko pilsētu pēc iedzīvotāju skaita. Gustavs Ādolfs mēģināja iekarot arī Kurzemes un Zemgales hercogisti, tomēr 1622. gada novembrī bija spiests noslēgt Jelgavas pamieru. 1626. gada 7. janvārī Gustavs Ādolfs uzvarēja Polijas-Lietuvas karaspēku kaujā pie Valles Zemgalē. 1626. gada martā 8 tūkstoši zviedru karavīru karaļa Gustava Ādolfa vadībā pārcēlās pāri Baltijas jūrai, iekaroja Polijas pakļautībā esošo Prūsijas hercogisti un 1629. gada 25. septembrī panāca Altmarkas pamiera noslēgšanu. Pēc vācu protestantu valstu sakāvēm Trīsdesmitgadu karā ar Svētās Romas impērijas katolisko valstu karaspēku 1629. gada 18. janvārī Zviedrijas Riksdāgs atļāva karalim Gustavam Ādolfam iesaistīties karadarbībā protestantu valstu pusē. 1630. gada vasarā karalis ar 13 tūkstošiem karavīru pārkuģoja Baltijas jūrai, 6. jūlijā izcēlās Pomerānijas krastā, kopā ar Saksijas un Hesenes karaspēkiem 1631. gada 17. septembrī sakāva katoļu valstu karaspēku Breitenfeldes kaujā pie Leipcigas un līdz gada beigām iekaroja lielāko daļu no tagadējās Vācijas teritorijas.
1632. gada septembra sākumā apvienotais katoļu valdnieku karaspēks virspavēlnieka Albrehta Valenšteina vadībā uzvarēja karaļa Gustava Ādolfa komandēto protestantu valstu armiju Alte Veste kaujā pie Nirnbergas. Tā paša gada 16. novembrī notika Licenes kauja tagadējās Saksijas-Anhaltes teritorijā, kurā 37 gadus vecais karalis Gustavs Ādolfs tika nogalināts, kaut arī viņa armija izcīnīja uzvaru.
Viņa līķis tika iebalzamēts un garā bēru gājienā cauri vācu zemēm pāri Baltijas jūrai nogādāts uz Zviedriju. Par karalieni kļuva vienīgā karaļa meita Kristīne, bet tālāko karadarbību vadīja kanclers Uksenšerna.
Freda Kalēja
Freda Kalēja (dzimusi ) ir Latvijas operdziedātāja (soprāns). Latvijas Nacionālās Operas soliste (1984—1998).
No 1979. līdz 1984. gadam mācījās Latvijā, Jāzepa Vītola valsts konservatorijā, docenta G. Antipova vokālajā klasē.
No 1984. gada soliste Latvijas Nacionālajā operā, uzstājas koncertos un izrādēs Lietuvā, Krievijā, Igaunijā, Zviedrijā, Spānijā, Čehoslovākijā, Bulgārijā, ASV u.c
Bel Canto institūta dibinātāja un direktore Džeina Bekena Klavitere pēc Fredas Kalējas uzstāšanās ASV 1990. gadā, atzina: "Fredai Kalējai ir talants pasaules mēroga karjerai. Es dzirdēju, kā viņa dzied un uz mani ļoti lielu iespaidu atstāja ne tikai viņas balss, bet arī viņas skatuviskā izteiksmība un satura atklāsmes spējas."
Ārējās saites
Ieraksti "Latvijas Radio 3 — Klasika" arhīvā:
Sivers
Gultne avotaina, klāta ar akmeņiem, mālsmilti, vietām dūņaina. Krasti zemi. 1929. gadā regulēta ezera izteka, kā rezultātā ūdens līmenis pazeminājās. Eitrofs, ūdens zied gandrīz katru gadu. Konstatētas 10 zivju sugas.
Sivera ezerā atrodamas lielākās Ziemeļeiropai endēmiskās smalkās un lokanās najādas atradnes pasaulē, vairāk kā dubultojot līdz šim zināmo smalkās najādas atradņu skaitu. Pēcleduslaikmeta periodā augs bijis plaši izplatīts Ziemeļeiropas ezeros.
Salas
26 salas ar kopējo platību 53,1 ha.
Militārā organizācija
Armijas vienība ir organizācija bruņotajos spēkos. Tā var sastāvēt no dažāda skaita kareivju, transporta, kuģu vai gaisa kuģu. Armijas, flotes un gaisa spēki ir organizētas hierarhiski dažādu izmēru grupās funkcionālos, taktiskos un administratīvos nolūkos.
Tehniski vienība ir homogēna militāra struktūra, tāda kā bataljons vai pulks. Rotas, vadi un nodaļas ir to sastāvdaļas. Brigādes un divīzijas ir augstākas pakāpes formējumi, kuri satur savā sastāvā pulkus un bataljonus. Vēl augstāk hierarhijā atrodas korpusi un armijas, kā arī armiju grupas un frontes. Šie paši augstākie formējumi netiek uzskatīti par homogēniem veidojumiem, un bieži tiek izveidoti tikai taktiskiem un stratēģiskiem mērķiem, attiecīgi tiem padotās vienības saglabā atsevišķas komandstruktūras.
Militārās organizācijas hierarhija
Šeit ir uzskaitītas militārās struktūras, dažādās valstīs tās var atšķirties, bet pārsvarā tomēr tās tiek veidotas pēc britu un amerikāņu modeļa.
Šajā hierarhijā var tikt izlaisti atsevišķi pakāpieni var tikt izlaisti: piemēram, Apvienotajā Karalistē pulks un brigāde tiek apvienoti un saukti par brigādi, kamēr bataljons dažās ieroču šķirās tiek saukts par pulku. Turklāt tikai militārās lielvalstīs ir augstākā ranga militārās struktūras. Piemēram, mūsdienās Kanādā augstākā militārā organizācija ir divīzija, bet Latvijas Nacionālajos bruņotajos spēkos — zemessardzes brigāde.
Armija, armiju grupa un karadarbības teātris ir ļoti lieli formējumi, kuri dažādās valstīs jūtami atšķiras lieluma un hierarhijas pozīcijas ziņā.
Dažādas ieroču šķiras un valstis var lietot tradicionālus nosaukumus, bieži radot zināmas neskaidrības. Piemēram britu vai kanādiešu tanku pulks (bataljons) ir sadalīts eskadronos (rotās) un grupās (vados), kamēr amerikāņu kavalērijas eskadrons (bataljons) ir sadalīts grupās (rotās) un vados.
13 (skaitlis)
13 (trīspadsmit) ir pirmskaitlis, kurš atrodas starp 12 un 14.
Cilvēku attiecības ar skaitli 13
Eiropiešu kultūrā skaitlis 13 tiek uzskatīts par nelaimīgu. Dažās valstīs māju stāvi tiek numurēti tādā veidā, lai netraumētu cilvēkus, kuri baidās no skaitļa 13: pēc 12. stāva seko 14. stāvs, mājā var eksistēt stāvi 12A vai 12B, trīspadsmitā stāva nosaukums var būt arī "+1". Dažreiz tas attiecas arī uz māju numuriem vai telpu un kabinetu numuriem. Itālijas operteātros nav vietas ar numuru 13, tāpēc pēc 12. vietas uzreiz ir 14. vieta. 13. rinda nepastāv arī lidmašīnās.
Bet tajā pat laikā Krievijā daudzi cilvēki skaitli "13" uzskata par savu laimes skaitli. Tur tas pēc savas popularitātes sastāda nopietnu konkurenci tādiem skaitļiem kā 5 un 7. Arī senajiem maijiem šis bijis ļoti labs skaitlis.
Latvijas futbola izlase 1924. gadā
'''Latvijas futbola izlase 1924. gadā''' aizvadīja 5 spēles, izcīnot 2 uzvaras un 3 reizes zaudējot. Šajā gadā Latvijas izlase pirmo un pagaidām vienīgo reizi piedalījās Olimpiskajās spēlēs. Vienīgajā Latvijas izlases spēlē 1924. gada Parīzes Olimpiskajās spēlēs, Latvijas komanda zaudēja spēļu rīkotājvalstij Francijai ar rezultātu 0-7. Pirmoreiz vēsturē Latvijas izlase aizvadīja spēles arī ar Turcijas, Somijas un Lietuvas izlasēm.
Spēles
Latvija: Arvīds Jurgens; Kārlis Ašmanis, Aleksandrs Roga, Česlavs Stančiks, Kārlis Bone, Pauls Sokolovs, Arkādijs Pavlovs, Voldemārs Plade, Edvīns Bārda, Arvīds Bārda, Rūdolfs Bārda.
Incēnu pilskalns
Incēnu pilskalns jeb Dobes pilskalns (de) ir sens zemgaļu pilskalns Dobeles novada Vītiņu pagastā, 5 km no Auces-Ezeres lielceļa (P96) Avīknes upes krastos pie Kokmuižas, kuras vāciskais nosaukums agrāk bijis Dobesberg ("Dobeskalns"). Kopā ar Mežkalna pilskalnu tas veido t.s. Dobes kalnu grupu, kam bija ievērojama loma zemgaļu sacelšanās laikā 13. gadsimtā.
Valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis, apstiprināts ar Kultūras Ministrijas 29.10.1998 rīkojumu Nr. 128 kā Valsts aizsardzības objekts Nr.: 790 "Incēnu (Dobes) pilskalns".
Nosaukums
Augusts Bīlenšteins Dobes pilskalna nosaukumu skaidroja ar Avīknes upes veidoto dziļo ieleju pie pilskalna, kas zemgaļu valodā saukusies par "dobi".
Incēnu vārds radies daudz vēlāk no blakus esošajām "Incēnu" mājām.
Raksturojums
Incēnu pilskalns ir sevišķi izteikts un stāvs paugurs, kas izceļas apkārtējā ainavā un no kura paveras plašs skats uz apkārtni. Senais zemgaļu pilskalns ierīkots, daļēji pārveidojot vienu no Dobes lanu paugurgrēdas pakalniem. Pilskalnam ir četrstūra forma, tā dienvidu malā izveidots uzbērums. Pilskalnu pētnieks Ernests Brastiņš uzskatīja, ka Incēnu pilskalnā atradusies zemgaļu Sudrabenes pils, jo tās tuvumā vēlāk atradušās "Sudrabiņu" mājas un "Sudrabbirze":
"... otrkārt — Sudrabkalni ir plaši lietots vietu vārds, treškārt — senrakstā ir šķiroti vienkārši kalni vai kalnāji no pilskalniem (schlottesbergk). Šie un citi apstākļi liek domāt, ka pilskalns pie Incēnu mājām ir meklētā Sudrabenes pilsvieta. Šām domām par labu runā vēl vietu vārdi „Sudrabbirze", „Sudrabiņu mājas", „sudrabkalni" u. c. Otrpus upei esošais „Mežakalns" ir tā Sudrabenes pilssēta, kura pēc nodedzināšanas tiek uzcelta citā vietā, kā tas teikts rīmju kronikā." No: Ernests Brastiņš. Latvijas pilskalni (1926)
Otrpus ceļām un Avīknes upītei atrodas ar kokiem apaugušais Mežkalna pilskalns, kuru identificē ar Atskaņu hronikā minēto Livonijas ordeņa mestra 1259. gadā celto nocietinājumu. Vēl šodien Meža kalna reljefā saskatāmas vērienīgu nocietinājumu zemes vaļņu paliekas. Meža kalna pakājē atrastas vairāk kā 1200 senlietas.
Augusts Bīlenšteins arheoloģisko izrakumu laikā pie iekšējā nocietinājumu vaļņa atrada pils pavarda paliekās
Vēsture
Uzskata, ka Incēnu pilskalnā ir bijis Dobenes pilsnovada senais centrs un galvenais nocietinājums. Rakstītos avotos Incēnu pilskalns pirmoreiz minēts 1272. gadā Zemgales dalīšanas līgumā. Dobes pils Atskaņu hronikā minēta sakarā to, ka pēc sakāves pie Tērvetes pils ordeņa mestrs pieņēma uzcelt pili Dobenes novadā. Drīz vien ordeņa garnizonam uzbruka žemaišu karaspēks, bet kaujā pie Dobes nespēja to ieņemt. Pēc Durbes kaujas zaudējuma 1260. gadā krustneši paši pameta Dobes pili.
Latvijas futbola izlase 1924. gadā
Spēles
Latvija: Arvīds Jurgens; Kārlis Ašmanis, Vladimirs Svistuņenko, Česlavs Stančiks, Kārlis Bone, Pauls Sokolovs, Arkādijs Pavlovs, Voldemārs Plade, Edvīns Bārda, Arvīds Bārda, Aleksandrs Ābrams.
Latvija: Ādolfs Greble; Kārlis Ašmanis, Vladimirs Svistuņenko, Rūdolfs Bārda, Česlavs Stančiks, Pauls Sokolovs, Arkādijs Pavlovs, Voldemārs Plade, Edvīns Bārda, Arvīds Bārda, Aleksandrs Ābrams.
Latvija: Arvīds Jurgens; Kārlis Ašmanis, Vladimirs Svistuņenko, Voldemārs Roze, Rūdolfs Bārda, Pauls Sokolovs, Arkādijs Pavlovs, Voldemārs Plade, Česlavs Stančiks, Arvīds Bārda, Aleksandrs Ābrams.
Latvija: Arvīds Jurgens; Kārlis Ašmanis, Vladimirs Svistuņenko, Česlavs Stančiks, Rūdolfs Bārda, Voldemārs Viņķis, Arkādijs Pavlovs, Voldemārs Plade, Edvīns Bārda, Arvīds Bārda, Aleksandrs Ābrams.
Ričards Atenboro
Ričards Semjuels Atenboro (en; dzimis, miris ) bija angļu aktieris, kinorežisors, kinoproducents.
Biogrāfija
Studējis aktiermākslu Karaliskajā dramatiskās mākslas akadēmijā. Radošo darbību viņš uzsāka teātrī Londonā. Debitējis kino 1942. gadā filmā "Kurā mēs kalpojam" (In Which We Serve). Viņa debija režisora amatā bija filma "Ak, kas par jauku karu!" (Oh! What a Lovely War; 1969). Par 1982. gada filmu "Gandijs" (Gandhi) saņēmis divas Amerikas Kinoakadēmijas balvas — kā filmas režisors un producents. Tāpat ir saņēmis četras BAFTA kino balvas un četras Zelta globusa balvas. Atenboro ir pazīstams ar lomām tādās filmās kā Brighton Rock (1974), "Lielā bēgšana" (The Great Escape; 1963), "Ridingtona laukums 10" (10 Rillington Place; 1971), "Brīnums 34. ielā" (1994), "Juras laikmeta parks" (1993).
Miris 90 gadu vecumā dažas dienas pirms 91. dzimšanas dienas.
Viņa jaunākais brālis Deivids Atenboro ir dabaszinātnieks un televīzijas pārraižu veidotājs, otrs jaunākais brālis Džons Atenboro ieņēma vadošu amatu Alfa Romeo uzņēmumā.
Limbažu rajons
Izveide un reorganizācija
1949. gada 31. decembra LPSR administratīvi teritoriālās reformas rezultātā Limbažu apriņķis tika sadalīts Alojas un Limbažu rajonos. 1952. - 1953. gadā Limbažu rajons ietilpa Rīgas apgabalā. 1956. gadā Alojas rajonu pievienoja Limbažu rajonam. No 1962. līdz 1967. gadam Limbažu rajons bija pievienots Valmieras rajonam. Pēc Latvijas Republikas atjaunošanas 1990. gadā Limbažu rajona ciemi tika pārdēvēti par pagastiem.
Ciemi
Ārciema - Braslavas - Brīvzemnieku - Katvaru - Lēdurgas- Liepupes - Limbažu - Salacas - Skultes - Umurgas - Vidrižu - Viļķenes.
Pagasti
Braslavas pagasts - Brīvzemnieku pagasts - Katvaru pagasts - Liepupes pagasts - Lēdurgas pagasts - Limbažu pagasts - Pāles pagasts - Skultes pagasts - Umurgas pagasts - Vidrižu pagasts - Viļķenes pagasts.
Likvidācija
Saskaņā ar 1998. gadā pieņemto "Administratīvi teritoriālās reformas likumu" un 2008. gada "Administratīvo teritoriju un apdzīvoto vietu likumu" 2009. gada 1. jūlijā Limbažu rajons tika likvidēts un tā teritorijā izveidoti šādi novadi:
Valle
Valle ir ciems Latvijas dienvidos, Zemgalē, Bauskas novada Valles pagasta centrs. Vallē atrodas Valles pamatskola, pirmsskolas izglītības iestāde, bibliotēka, luterāņu baznīca, muzejs "Zvanītāju Bukās", degvielas uzpildes stacija, vairāki veikali, tūrisma un atpūtas komplekss. Vallē krustojas reģionālie autoceļi P87 un P73. Attālums līdz novada centram Bauskai — 41 km, līdz Rīgai — 67 km.
Vēsture
1626. gada 7. janvārī pie Valles notika lielā Valles kauja starp Polijas-Lietuvas un Zviedrijas karaspēkiem, kurā pārliecinošu uzvaru izcīnīja zviedru karavīri.
Apdzīvotā vieta veidojusies ap vēsturisko Valles muižu (Gut Wallhof). Latvijas PSR laikā Valle bija Taurkalnes ciema centrs, šeit atradās arī kolhoza "Valle" administrācija. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas Valle kļuva par Valles pagasta (no 1990. gada) administratīvo centru Aizkraukles rajonā (līdz 1991. gadam Stučkas rajons). 2009. gadā administratīvi teritoriālās reformas rezultātā pagasts apvienots ar vairākām bijušo Aizkraukles un Bauskas rajonu pašvaldībām un iekļauts Vecumnieku novadā. 2021. gada administratīvi teritoriālās reformas rezultātā Valles pagastu iekļāva Bauskas novadā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Jūrascūciņas
Jūrascūciņas (Cavia) ir jūrascūciņu dzimtas (Caviidae) ģints. Par spīti nosaukumam, jūrascūciņām nav nekāda sakara nedz ar cūkām, nedz ar jūru. Šajā ģintī ietilpst 9 sugas, no kurām visbiežāk sastopamā ir parastā jūrascūciņa (Cavia porcellus), kas ir svarīgs gaļas dzīvnieks, ko izmanto pārtikā Dienvidamerikā un kas ir populārs mājdzīvnieks Eiropā un Ziemeļamerikā.
Izskats un ieradumi
Jūrascūciņas parasti ir nakts dzīvnieki. Tās ir izteikti veģetārieši. Savvaļā jūrascūciņas pārojas visu gadu. Parasti mazuļi dzimst divas reizes gadā, metienā ir apmēram 1 - 4 mazuļi. Pieaugušas jūrascūciņas var sasniegt 700 g svaru. Salīdzinot ar ierastajām mājas jūrascūciņām, savvaļas jūrascūciņas ir daudz veiklākas, un to kažoku spalvas ir taisnas un vidēji garas. Kažoka krāsa ir brūna vai pelēka.
Vēsture
Angļu un holandiešu jūrnieki ieveda jūrascūciņas Eiropā 16. gadsimta sākumā, drīz pēc Amerikas atklāšanas. Varbūt tādēļ to nosaukumā parādās vārds "jūra", jo tās nāk no aizjūras. Nav zināms, kā jūrascūciņas kļuva par "cūciņām". Viena no versijām vēsta, ka šis nosaukums jūrascūciņām radies tādēļ, ka tās izdod cūkām līdzīgas skaņas. Citā versijā tādēļ, ka to izskats ir līdzīgs lielajām cūkām.
Arī citās valodās nosaukumos tiek izmantots "cūkas" vārds. Piemēram, angliski "jūrascūciņa" ir guinea pig (Gvinejas cūka — iespējams, tādēļ, ka no Latīņamerikas uz Eiropu atbraukušie jūrnieki tās tirgoja par vienu gineju, bet varbūt tādēļ, ka no Dienvidamerikas uz Eiropu kuģi parasti devās caur Gvineju Āfrikā). Vāciski to sauc Meerschweinchen (mazā jūras cūka), Zviedrijā to sauc marsvin (latīņu valodā mare ir jūra un zviedru valodā svin ir cūka).
Sistemātika
Jūrascūciņu ģintī ir 9 sugas, vai daži zinātnieki uzskata, ka ir 8 sugas, klasificējot parasto jeb mājas jūrascūciņu (Cavia porcellus) kā savvaļas Brazīlijas jūrascūciņas (Cavia aperea) pasugu (pieradinātu Brazīlijas jūrascūciņu).
Tims Vellenss
Līdz šim viņa lielākās uzvaras ir 2014. un 2015. gada Eneco Tour kopvērtējums. 2015. gadā viņš uzvarēja arī viendienas sacensībās Grand Prix Cycliste de Montréal.
2016. gadā uzvarēja Giro d'Italia sacensību sestajā posmā. Pēc tam jūlijā uzvarēja Tour de Pologne sacensību kopvērtējumā, izcīnot uzvaru arī piektajā posmā, kā arī kalnu un starpfinišu klasifikācijā.
2018. gada aprīlī uzvarēja Brabantse Pijl viendienas sacensībās. 2018. gada Giro d'Italia uzvarēja sacensību 4. posmā.
2022. gada augustā tika ziņots par Vellensa pievienošanos  komandai no nākamās sezonas.
Puzle
Puzle (no - mīkla) ir mozaīka, kas sastāv no vairākiem kopā savietojamiem gabaliņiem, kuri parasti kopā veido attēlu. Tiek uzskatīts, ka pirmo puzli 1760. gadā izgatavoja gravieris un kartogrāfs Džons Spilsberijs no Londonas - izmantodams vienu no savām kartēm, viņš no koka plāksnes izzāģēja valstu kontūras. Spilsberija mērķis bija radīt izglītojošu rotaļlietu, kas palīdzētu britu bērniem apgūt ģeogrāfiju. Mūsdienās puzles lielākoties izgatavo, uzlīmējot attēlu uz kartona un ar presi sadalot gabaliņos. Puzles gabaliņu skaits palielina tās grūtības pakāpi, izplatītākās puzles ir ar 500 vai 1000 gabaliņiem. Patlaban lielākā komerciāli ražotā puzle ir spāņu kompānijas Educa Borra ražotā Life ar 24 000 gabaliņu, kuru sāka ražot 2007. gadā, pirms tam šis rekords piederēja vācu firmas Ravensbuger puzlei Historical World Maps, kurai ir vairāk nekā 18 000 gabaliņu. Lai atvieglotu uzdevumu, lielizmēra puzles (sākot no ≈8000 kauliņiem) attēlu mēdz sadalīt vairākās, parasti četrās, daļās, iepakojot katras daļas gabaliņus atsevišķi, piemēram, arī abas iepriekšminētās puzles var salikt kā četras atsevišķas, attiecīgi 6000 vai 4500 gabaliņu puzles. Ir arī trīsdimensiju puzles, kas parasti attēlo kādu slavenu ēku un lodes formas puzles, kas apvieno trīsdimensionālo un divdimensionālo pužļu elementus, proti, lai gan puzlei ir trīsdimensionāla forma, ir jāsaliek divdimensionāls attēls uz lodes virsmas.
Bruno Peletjē
Bruno Peletjē (Bruno Pelletier; dzimis, Šarlbūrā, Kanādā) ir kanādiešu dziedātājs.
Biogrāfija
Bruno jau agrā bērnībā interesējās par mūziku; tēvs uzdāvināja viņam pirmo ģitāru, kad Bruno bija septiņus gadus vecs. Viņš spēlēja vairākus instrumentus. Koledžā Bruno vairākas reizes mainīja specializāciju, mēģinot rast sirdij tuvāko nodarbošanos. Vairākus gadus veltījis darbam ar bērniem un karatē mākslai, kļūstot par melnās jostas īpašnieku.
1983. gadā Šarlsbūrā viņš ar dažiem draugiem sāka uzstāties angliski dziedošās grupās "Amanite" un "Sneak Preview". Pēc tam, gribēdams uzstāties franciski, viņš nodibināja grupu "Pëll". 23 gadu vecumā Peletjē pārcēlās uz Monreālu, kur uzstājās bāros. 1989. gadā viņš piedalījās roka konkursā "Envol", kur tika apbalvots ar speciālbalvu par savas mūzikas kvalitāti. 1991. gadā viņam piešķīra lomu mūziklā "Skats no augšas" (Vu d’en haut). Nākamajā gadā viņš pirmo reizi piedalījās mūziklā "Rokenrola neprāši" (Les fous du rockn’roll), kur uzstājās vairāk kā četrdesmit reizes.
1992. gada novembrī viņš nospēlēja pusaudža lomu Lika Plamondona un Mišela Beržē rokoperā "Leģenda par Džimiju" (La Légende de Jimmy), bet tā paša gada oktobrī izdeva savu pirmo, ne pārāk veiksmīgo, albumu "Bruno Pelletier". Pēc tam, pieņemdams uzaicinājumu spēlēt Džonija Rokfora lomu Lika Plamondona slavenajā rokoperā "Zvaigžņu mānija" (Starmania), Peletjē ar to uzstājās Parīzē vairāk nekā sešus mēnešus. Projekts bija tik veiksmīgs, ka 1994. gada septembrī Bruno atkal atgriezās Parīzē, lai līdz gada beigām spēlētu "Starmania", kopumā vairāk nekā 500 reizes. Šajā laikā viņš ierakstīja savu otro albumu "Défaire l’amour".
1997. gads bija viens no veiksmīgākajiem Bruno karjerā ar vairākiem koncertiem simfoniskā orķestra pavadībā un daudziem festivāliem. Šī gada pavasarī viņš kļuva pazīstams ar savu trešo studijas albumu "Miserere", kurš tika pārdots vairāk nekā 200 000 eksemplāru apmērā. Pēc Dzukero un Bono komponētās dziesmas "Miserere" izpildīšanas Bruno tika pareģota operdziedātāja karjera. Viņš saņēma Fēliksa balvu kā gada dziedātājs. Tajā pat laikā viņš filmējās Kvebekas TV seriālā "Omertà II". Laikā no 1998. gada janvārim līdz augustam Bruno sniedza vairāk nekā 100 koncertus Kvebekā. Pēc tam viņš devās uz Parīzi spēlēt Grenguāra lomu Lika Plamondona-Rišāra Kočiantes mūziklā "Parīzes Dievmātes katedrāle" (Notre-Dame de Paris), kas viņam atnesa starptautisku slavu. Diemžēl, saspringtais darba grafiks citā kontinentā nelabvēlīgi ietekmēja dziedātāja privāto dzīvi un viņš šķīrās no savas sievas Izabellas. Abiem kopā ir dēls Tjerī (dzimis 1991.g.)
1999. gadā Peletjē izdeva savu ceturto albumu "D’autres rives" vienlaicīgi Eiropā un Kvebekā. Šajā periodā viņš nospēlēja Grenguāru arī “Parīzes Dievmātes katedrāles” angļu versijā Londonā. 2001. gadā viņš izdeva savu "dzīvo" albumu "Sur Scène". 2002. gada augustā iznāca Peletjē sestais albums "Un monde à l’envers". Šajā laikā viņš sadarbojās ar prestižo Monreālas simfonisko orķestri raidījumam "Les Week-ends pop de l’OSM". Tā kā pasākums guva milzu atzinību, viņš otrreiz tikās ar orķestri 2002. gada decembrī, ierakstot Ziemassvētku albumu "Concert de Noël". Viens no Bruno projektiem ir mūzikls "Drakula — starp mīlestību un nāvi" (Dracula — entre l’amour et la mort}, kur viņš spēlēja titullomu no 2006. gada februārim līdz 2009. gadam un ir arī uzveduma mākslinieciskais vadītājs. Mūzikla albums izdots 2005. gada nogalē.
No 1997. gada līdz pat 2009. gada sākumam Peletjē pārstāvēja Kanādas labdarības fondu „Bērnu sapņi”. 2009. gada februārī dienasgaismu ieraudzīja jaunais Bruno Peletjē albums "Microphonium". 2009. gada 5. un 6. novembrī dziedātājs pirmoreiz apmeklēja Krieviju, kur minētajos datumos notika divi koncerti Maskavā.
2010. un 2011. gadā dziedātājs ar koncertiem apmeklēja ne tikai Maskavu, bet arī Pēterburgu, kā arī uzstājās Ukrainā un Baltkrievijā. 2010. gada nogalē mūziklu mīļotājus saviļņoja sengaidīts notikums — pēc 12 gadiem Krievijā tika sarīkots "Notre-Dame de Paris" koncertuzvedums, apvienojoties izpildītāju oriģinālsastāvam, piedaloties arī Bruno Peletjē. Vēl vairāki koncerti notika Parīzē 2011. gada decembrī.
2012. gada 25. septembrī iznāca kārtējais studijas albums "Rendus-la". Šajā gadā Bruno Peletjē kļuva par Kvebekas Vēža fonda "La Fondation québécoise du cancer" runasvīru.
2016. gadā iznāca studijas albums "Regarde autour".