cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tautas demokrātija
Tautas demokrātijas savā ārpolitikā lielā mērā orientējās uz Padomju Savienību. Tautas demokrātisko valdību izveide ļāva komunistiem nākt pie varas un sākt sociālisma celtniecību mierīgā ceļā, bez pilsoņu kariem un sociāliem apvērsumiem. Tomēr, sākoties aukstajam karam un pastiprinoties ekonomiskajai un politiskajai konfrontācijai, politiskais režīms saasinājās un daudzās valstīs paātrinājās pāreja uz sociālistiskām ekonomikas formām.
Viesītes karogs
Apraksts
Viesītes pilsētas karoga pamatā ir Sēlijas karogs, uz kura fona atrodas Viesītes ģerbonis. Tas ir taisnstūra formas audums ar trim horizontālām joslām proporcijās 2:1:2. Krāsas izvēlētas no korporācijas “Selonija” krāsām, bet proporcijas vieno Sēlijas novada karogu ar Latvijas karogu.
Somatiskā embrioģenēze
Embriogēnās kultūras iniciācija
Katra auga somatiskā šūna satur visu nepieciešamo ģenētisko informāciju, lai varētu reģenerēt veselu augu, līdz ar to, lai varētu sākties somatiskā embrioģenēze vispirms ir nepieciešams apturēt tā brīža somatiskās šūnas gēnu ekspresiju, un jāpanāk embrioģenēzes sākšanai nepieciešamā gēnu ekspresija. Embrijos un sēkleņos ir ekspresēti aptuveni 3*104 gēnu un aptuveni 3,500 gēni ir iesaistīti tieši embriju veidošanā. DNS metilēšana auksīna ietekmē ir viena no iespējām, kā pārtraukt tā brīža gēnu ekspresiju. Fitohormoni un izraisītais stress ir galvenie faktori, kuri izraisa signālu kaskādi, kas noved pie gēnu ekspresijas izmaiņām. Šo izmaiņu rezultātā sākās vairākkārtēja šūnu dalīšanās, kas noved vai nu pie neorganizētā kallusa veidošanās vai arī pie polārās dalīšanās, kas aizsāk somatisko embrioģenēzi. Visas šūnas nespēj uzsākt somatisko embrioģenēzi, ko skaidro ar šūnu specifisko jūtīgumu pret auksīnu vai arī šūnu individuāli raksturīgajiem auksīna receptoriem. Divi nozīmīgākie mehānismi, kas norit šajā posmā ir šūnu asimetriskā dalīšanās un kontrolēta pagarināšanās. Asimetrisko dalīšanos ierosina fitohormoni, kas ietekmē šūnu polaritāti un maina pH vai elektrisko lauku ap šūnām.
Laimons Mangalis
Laimons Mangalis (dzimis, miris ) bija latviešu šahists, žurnālists un šaha problēmists.
Somatiskā embrioģenēze
Embriogēnās kultūras iniciācija
Augu sugām atšķiras spēja veidot somatiskos embrijus, daļa var veidot tos no jebkāda eksplanta veida, bet citām tikai no konkrētiem juvenīlu augu daļu eksplantiem.
Laimons Mangalis
Dzīves gājums
Mangalis dzimis Rīgā, 1911. gada 16. novembrī. Jau bērnībā iemīlējis šaha spēli. Mācījies Rīgas pilsētas 4. ģimnāzijā. Pēc tās beigšanas 1930. gadā izglītību turpinājis Latvijas Universitātes lauksaimniecības fakultātē un strādājis Zemkopības ministrijas Mežu departamentā. No 1937. līdz 1939. gadam bijis žurnāla "Šacha Māksla" redaktors. Žurnālā publicējis vairākus rakstus par šaha teoriju un šaha kompozīciju.
Somatiskā embrioģenēze
Embriogēnās kultūras proliferācija
Pēc embriogēno šūnu izveidošanās tās turpina dalīties palielinot proembriogēno masu, jo auksīns inhibē somatisko embriju veidošanos. Embriogēno kallusu var turpināt audzēt uz puscietas barotnes, bet ja nepieciešams lielāks apjoms labāk izvēlēties šķidro barotni, kultūras uzturēšanai nepieciešams pazemināts pH. Kultūru ir nepieciešams pārnest jaunā barotnē ik pēc 1—4 nedēļām, lai nodrošinātu nepieciešamās barības vielas un atbilstošo augšanas regulatoru koncentrāciju. Embriogēnā kallusa kultūru nav iespējams uzturēt neierobežotu laiku, jo tai zūd spēja veidot somatiskos embrijus, kā arī ar laiku palielinās somaklonālās mainības risks.
Laimons Mangalis
Dzīves gājums
1944. gadā devies bēgļu gaitās uz Vāciju dzīvojis bēgļu nometnē Hamburgas tuvumā. 1948. gada decembrī no Hamburgas izceļojis uz Austrāliju. Tur dzīvojis Adelaidā un strādājis Dienvidaustrālijas ūdens apgādes departamentā. 1951. gadā apprecējies ar Lāčplēša Kara ordeņa kavaliera Jēkaba Dzeņa meitu Dzidru Laimdotu Dzeni. Bijis Matisona vārdā nosauktā šaha kluba biedrs un viens no kluba spēcīgākiem spēlētājiem. Paralēli darbam nodarbojies ar šaha žurnālistiku. Bijis Adelaidas laikraksta "The Advertiser" šaha līdzstrādnieks un A. Liepnieka ASV izdotā žurnāla "Šacha Pasaule" šaha problēmu nodaļas redaktors.
Somatiskā embrioģenēze
Embriogēnās kultūras proliferācija
Lai saglabātu kultūru embriogēnā kallusa veidā ilgāk par sešiem mēnešiem, var izmantot kriosaglabāšanas metodes.
Laimons Mangalis
Dzīves gājums
Miris 1982. gada 8. septembrī Adelaidā.
Somatiskā embrioģenēze
Somatisko embriju priekšnobriešana
Šis posms nodrošina pāreju no proembriogēnās masas uz organizētu somatisko embriju attīstību, ko panāk pārtraucot auksīna ietekmi. Vispirms izmanto sintētisko auksīnu 2,4-D, kas sekmē un nostiprina proliferāciju, bet netiek pilnībā metabolizēts kā dabīgais auksīns, bet pēc tam kultūru pārceļ uz barotni, kas nesatur auksīnu, lai veicinātu tālāku somatisko embriju attīstību. Šajā brīdī kultūra sastāv gan no atsevišķām šūnām, gan šūnu agregātiem, lai sinhronizētu šūnu attīstību tās var skalot vai izsijāt.
Somatisko embriju nobriešana
Nobriešanas posmā norit vairākas morfoloģiskas un bioķīmiskas izmaiņas. Veidojas uzkrājējorgāni, dīgļlapas vienlaicīgi norit rezerves vielu akumulācija, kā arī ir bremzēta dīgšana un attīstās sausuma stresa izturība. Somatiskie embriji uzkrāj tos pašus savienojumus, ko no zigotas attīstījušies embriji, bet to daudzums un sintēze process var atšķirties.
Nobriešanas stimulācijai dažām sugām pievieno abscīzskābi, it sevišķi tas nepieciešams skuju kokiem, kā arī tā nomāc sekundāro embrioģenēzi un pāragru dīgšanu. Parasti apstrāde ar abscīzskābi ilgst mēnesi. Bez abscīzskābes arī citi faktori, tādi kā etilēns, osmotiskais stress, pH, fotoperiods var ietekmēt somatisko embriju attīstību.
Laimons Mangalis
Piemēri
1. uzdevuma risinājums:
Somatiskā embrioģenēze
Somatisko embriju nobriešana
Sēklās embriju nobriešanu apstādina izžūšana, jo tā rezultātā samazinās metaboliskā aktivitāte. Sēklām uzņemot ūdeni, tās sāk dīgt, jo tādā veidā tiek pārmainīta gēnu ekspresija no embriju nobriešanas uz dīgšanu. Bet ir arī rekalcitranti embriji, kas nepanes izžūšanu, līdz ar to tiem neapstājās attīstība nobriešanas periodā.
Laimons Mangalis
Piemēri
2. uzdevuma risinājums:
Somatiskā embrioģenēze
Somatisko embriju nobriešana
Somatiskajiem embrijiem miera periodu panāk arī tos pakļaujot sausuma ietekmei, tam izmanto osmotiski aktīvas vielas (dažādus sāļus, aminoskābes, cukurus u.c.), vai tie tiek turēti pazeminātā temperatūrā. Strauja ūdens uzņemšana sākotnējā dīgšanas procesā ir graujoša ietekme, tādēļ jānodrošina pakāpeniska mitruma atgūšana, ko var nodrošināt nobriedušos embrijus noturot petrī platēs ar atbilstošu gaisa mitrumu.
Jaunā auga reģenerācija
Par veseliem un dzīvotspējīgiem augiem attīstīsies tikai tie embriji, kuri ir uzkrājuši pietiekoši daudz barības vielas, un ir ieguvuši pietiekošu sausuma stresa toleranci. Lielākoties somatiskie embriji attīstās par nelieliem augiem līdzīgi sēklu dīgstiem barotnēs bez augšanas regulējošiem savienojumiem, bet ir sugas kurām auksīnu un citokinīnu pievienošana veicina dīgšanu. Augiem sasniedzot atbilstošu izmēru tos pārstāda ex vitro, kur sākotnēji nepieciešams nodrošināt augstu gaisa mitrumu. Tālākajā augu attīstības gaitā lielākoties nav novēroja atšķirība starp augiem, kuri ir izaudzēti no sēklām, tomēr dažu sugu augiem, kas izaudzēti no somatiskajiem embrijiem ir vērojama somaklonālā mainība.
Meierovica Ministru kabinets
Meierovica Ministru kabinets var būt:
Zaķi (Tumes pagasts)
Zaķi ir ciems Tukuma novada Tumes pagastā, Tukuma ziemeļu pievārtē. Atrodas pagasta ziemeļaustrumu daļā 8,5 km no pagasta centra Tumes, 3,0 km no novada centra Tukuma un 71,9 km no Rīgas.
Surdulicas "Radnik"
Surdulicas futbola klubs "Radnik" (sr) ir Serbijas futbola klubs no Surdulicas, kurš spēlē Serbijas Superlīgā.
Brandavas
Brandavas, agrāk arī Brandavi, ir ciems Tukuma novada Jaunpils pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos Brandavu strauta un Brandavu ezera krastā 3,5 km no pagasta centra Jaunpils un 91 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Brandavu pusmuižas (Brandau) centru; izaugusi pēckara gados, kad tur izbūvēta lopkopības ferma.
Rūdēkas
Rūdēkas ir ciems Vecates pagastā, Valmieras novadā. Atrodas 145 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V168.
Heroons
Heroons (grc) bija kādam varonim veltīta antīka svētnīca. Parasti tika celta uz domājamā kapa vai varoņa bojā ejas vietā, vai arī pie viņa kenotafa.
Varoņu kults bija plaši izplatīts senajā Grieķijā un Romā. Varoņi sastādīja atsevišķu antīkās mitoloģijas personāžu grupu. Viņu tēliem bija nozīmīga loma antīkās polisas iedzīvotāju kultūras identitātes veidošanā. Heroons bija šī kulta centrālā daļa. Tas varēja saturēt varoņa pīšļus. Taču bieži vien dažādās vietās varēja būt viena un tā paša varoņa herooni.
Narevas nacionālais parks
Narevas nacionālais parks ir 1996. gadā izveidots nacionālais parks Polijas ziemeļaustrumos.
73,5 km2 plašais nacionālais parks ietver Narevas upes palieni apmēram 35 kilometru garumā lejpus Suražas pilsētas, kur Narevas upe veido daudzas attekas. Gandrīz visu nacionālo parku aizņem mitrāji, ko ietver melnalkšņa un baltā vītola audzes. Parkā dzīvo vismaz 179 sugu putni. Parka administrācija atrodas Kurovo ciemā. Nacionālais parks ietilpst Rāmsaras konvencijas sarakstā.
Ārējās saites
[[Kategorija:Ramsāras
Murdēni
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V304, Gaujas upes krastā.
Vīkslas ezers
Vīkslas ezers (arī Vīksalas ezers, Vīkseles ezers, Vīksles ezers, Vīksnes ezers) ir caurteces ezers Tukuma novada Tumes pagasta ziemeļrietumos. Ezera dienvidu-dienvidaustrumu krasts ietilpst dabas liegumā "Tumes meži". Ezeru caurtek Pīkstupe uz Sēmesupi.
Griķi (suga)
Sējas griķi (Fagopyrum esculentum) ir sūreņu dzimtas lakstaugs, kas radniecīgs rabarberiem. Par griķiem sauc arī šo augu ēdamās sēklas. Griķus sauc par pseidolabību. Griķu sēklas plaši lieto arī kā mājputnu barību, un, jaucot kopā ar citiem kultūraugiem, arī citu mājdzīvnieku barošanā. Tā kā griķiem līdz pat salam ir ziedi, tad tas ir labs nektāra avots medus bitēm. Šī iemesla dēļ dravnieki nereti blakus bišu stropiem sēj griķu laukus. Griķu medus ir tumšā krāsā un ar stipru garšu.
Griķu augi izaug aptuveni vienu metru augsti. Tiem ir sirsniņveida lapas. Ziedi parasti ir balti vai rozā. Sēklas ir trīsstūrveida formas riekstiņi. Griķi, salīdzinoši ar kukurūzu un kviešiem, aug arī daudz neauglīgākā augsnē.
Anarhokomunisms
Anarhokomunisms ir viens no anarhisma un komunisma atzariem, kura mērķis ir izveidot anarhiju, kurā maksimāli tiek veicināta cilvēku un to apvienību pašpārvalde un savstarpēja palīdzība. Pjotrs Kropotkins (1842−1921) tiek uzskatīts par galveno anarhokomunisma idejas teorētiķi, kas tai piešķīra saskaņotu, pabeigtu formu, taču nebija pirmais anarhokomunists.
Anarhokomunisma idejas kļuva par ideoloģisko pamatu vairākām zemnieku armijām dažādos bijušās Krievijas Impērijas reģionos, jo īpaši Nestora Mahno vadītajai Ukrainas revolucionārajai sacelšanās armijai 1917.−1921. gada pilsoņu kara laikā Ukrainas dienvidos.
Kristaps Radvils
Kristaps Radvils, saukts Jaunais (la, lt), arī Kristofs Radzivils (be, pl, 1585—1640) bija Lietuvas dižkunigaitijas valstsvīrs un karavadonis no Radvilu dzimtas. Viļņas vaivads (1633-1640), Lietuvas lielhetmanis (1635-1640).
Dzīvesgājums
Dzimis 1585. gada 22. martā Biržos Lietuvas lielhetmaņa Kristapa Nikolaja Radvila (Pērkona) (1547-1603) un viņa sievas Katarīnas ģimenē. Kopā ar tēvu piedalījās Poļu—zviedru karā (1600—1629), 1615. gadā kļuva par Lietuvas pilno hetmani. 1622. gadā viņam izdevās apturēt zviedru karaspēka uzbrukumu Vidzemē un Zemgalē, 1622. gada 10. augustā tika noslēgts Jelgavas pamiers. Sarunu laikā zviedru karalis Gustavs II Ādolfs ierosināja noslēgt Zviedrijas-Lietuvas ūniju. 1633. gadā Kristaps Radvils kļuva par Viļņas vaivadu, viņam izdevās piespiest Krievijas caristes karaspēku pārtraukt Smoļenskas aplenkumu (1632-1633). 1635. gadā viņu ievēlēja par Lietuvas lielhetmani. Miris 1640. gada 19. septembrī Svēdašu muižā (Svėdasai) tagadējā Anīkšču rajonā.
Gaisa spēku izpalīgi
Gaisa spēku izpalīgi bija Vācijas un tās okupēto teritoriju skolas vecuma jaunieši, kuri tika iesaukti pretgaisa aizsardzības vienībās. Pavēli par skolas vecuma jauniešu iesaukšanu deva Ādolfs Hitlers 1943. gada 22. janvārī. Vācijā iesaukšanu notika sadarbībā ar Hitlerjūgendu, okupētajās zemēs — ar līdzīgām jaunatnes organizācijām.
Gaisa spēku izpalīgi Latvijā
1943. gada rudenī Ostlandes Latvijas ģenerālapgabala ģenerālkomisārs Oto Heinrihs Drekslers izsauca pie sevis Latvijas Zemes pašpārvaldes pirmo ģenerāldirektoru Oskaru Dankeru un aicināja viņu iesaukt gaisa spēku izpalīgu dienestā latviešu zēnus, kuri dzimuši 1927. un 1928. gadā. Dankers iesaukšanai nepiekrita un sākās vairāk nekā pusgadu ilga stīvēšanās starp latviešu pašpārvaldi un vācu iestādēm, līdz 1944. gada maija beigās Dankers pēc vairāku dienu sarunām ar Okupēto Austrumu apgabalu ministru Alfrēdu Rozenbergu Berlīnē apsolīja aicināt jauniešus uz brīvprātīgu pieteikšanos. 1944. gada 12. jūlijā Dankers parakstīja rīkojumu par 1928. gadā dzimušo zēnu iesaistīšanu gaisa spēku palīgdienestā uz brīvprātīgas pieteikšanās pamata. Brīvprātīgo reģistrēšanas darbu nodeva Latvju Jaunatnes organizācijas pārziņā. Taču jau 17. jūlijā Sarkanā armija ielauzās Latvijas teritorijā un tika izsludināta totāla mobilizācija. 27. jūlijā latviešu pašpārvalde izsludināja rīkojumu par 1927. un 1928. gadā dzimušo jauniešu iesaukšanu uz vienu gadu Latvijā novietoto vācu gaisa spēku palīgdienestā. Iesaukto pieņemšanas un pārbaudes komisija darbību uzsāka 31. jūlijā Rīgā, Strēlnieku ielā 12/14. Mobilizācija gaisa spēku palīgdienestā notika Rīgas, Madonas, Bauskas, Cēsu, Valmieras un Valkas apriņķos. Laikā no 28. jūlija līdz 9. septembrim, kad Latvijā gaisa spēku palīgu iesaukšanu pabeidza, bija iesaukti 4139 zēni, no kuriem brīvprātīgi pieteikušies 525. Par derīgiem tika atzīti 3614, dažādu iemeslu dēļ atbrīvoti — 525.
Dienestam derīgos ietērpa formas tērpos ar vācu aviācijas nozīmēm un rokas lentēm Latvijas nacionālajās krāsās. Pusotru tūkstoti zēnu nodeva 1. vācu gaisa flotes rīcībā un ieskaitīja kapteiņa Fābiga apmācību bataljonā (Luftwaffenhelfer Ausbildungsbataillon Fabig) lidlauku apkalpē, bet pārējie 2114 nonāca 43. zenītartilērijas pulkā, kur tos sadalīja pa zenītartilērijas un starmešu vienībām visā Latvijā. Vēlāk iesauca arī bēgļu gaitās Vācijā nonākušos jauniešus, vairāki simti dienestam pieteicās brīvprātīgi ar vecāku rakstisku atļauju. Starp izpalīgiem bija tādi, kuri vēl nebija sasnieguši pat piecpadsmit gadu vecumu. Par latviešu sakaru virsniekiem apstiprināja kapteini Edgaru Rempi un leitnantu Induli Kažociņu. Zenītartilērijas jauniešus sadalīja mazākās grupās, apmēram pa 30, pie zenītlielgabaliem, starmešiem un baloniem. Kapteiņa Fābiga bataljons apmetās Mazajā Nometņu ielā 16, bijušās Holma tekstilfabrikas teritorijā, kura smagi cieta 19. septembrī Sarkanās armijas uzlidojumā. Vismaz 41 jaunietis gāja bojā un ap 100 tika ievainoti.
Septembra beigās gaisa telpu virs Rīgas jau aizsargāja latviešu gaisa spēku izpalīgi vācu instruktoru vadībā. Latvieši aizsargāja arī Ķeguma spēkstaciju, Liepāju un citas vietas.
10. oktobrī Fābiga bataljonu no Liepājas pārveda uz Vāciju un izvietoja Egerā Sudetijas apgabalā. Vēlāk Egerā ieradās vēl citas gaisa spēku izpalīgu vienības. Pavisam uz Vāciju pārveda ap 2500 gaisa spēku izpalīgu. Atlikusī daļa palika Kurzemē un krita padomju gūstā.
Pēc tam, kad vācieši 13. oktobrī pameta Rīgu, Vācijas bēgļu nometnēs sākās 16 līdz 25 gadu vecu meiteņu vervēšana gaisa spēku palīgdienestā. Meitenes tika norīkotas pie lielākām pilsētām apmiglošanas ierīču apkalpošanai.
Francis Zeps
Francis Zeps ( — ) bija Latvijas politiķis. Bijis 2. Saeimas deputāts. Pārstāvējis Latgales Demokrātu partiju, vēlāk — Latgales Demokrātisko zemnieku apvienību.
Biogrāfija
Francis Zeps piedzima Varakļānu pagasta "Madzuļos". Strādājis par skolotāju, bijis Latvijas Pretalkohola biedrības aktīvs dalībnieks.
1925. gadā ievēlēts 2. Saeimā no Latgales Demokrātu partijas saraksta. Parlamentā strādājis līdz 1928. gadam. Darbojies presē: no 1926. līdz 1929. gadam bija Latgales Demokrātu partijas laikraksta "Zemnīka Bolss" redaktors. Zeps bija arī laikraksta "Latgales Škola" līdzredaktors. No 1929. līdz 1940. gadam bija Valsts zemes bankas Daugavpils nodaļas pārvaldnieks.
No 1937. līdz 1940. gadam Zeps bija Daugavpils Latviešu biedrības valdes loceklis. Vācu okupācijas laikā no 1941. līdz 1944. gadam bija Daugavpils apriņķa vecākā vietnieks, Daugavpils pilsētas valdes revīzijas komisijas priekššēdētājs. Pēc tam devies trimdā.
Miris Indianapolisas pilsētā, ASV.
Ludvigs Erhards
Ludvigs Vilhelms Erhards (de; dzimis, miris ) bija vācu ekonomists un politiķis, Vācijas kanclers no 1963. līdz 1966. gadam. Kā ekonomikas ministrs kanclera Konrāda Adenauera valdībā no 1949. līdz 1963. gadam vadīja Vācijas ekonomisko atveseļošanos, pamatojoties uz sociālās tirgus ekonomikas (soziale Marktwirtschaft) koncepciju. Ekonomikas attīstība bija tik strauja, ka tiek dēvēta par "ekonomisko brīnumu" (Wirtschaftswunder). Mazāk Erhardam veicās kanclera amatā, viņš zaudēja popularitāti un 1966. gada 1. decembrī demisionēja.
Alūksnes muižas parks
Alūksnes muižas parks ierīkots 18. gadsimtā, kad šo teritoriju nopirka barons Otto Hermanis fon Fītinghofs-Šēls. Parks atrodas Latvijas ziemeļaustrumu daļā, Alūksnes novadā - pretī Alūksnes Jaunajai pilij, Alūksnes ezera krastā. Pašreizējā parka platība ir 32 hektāri. Mūsdienās Alūksnes muižas parks pieder pie nozīmīgākajiem vēstures un kultūras pieminekļiem Latvijā, jo tajā visvairāk saglabājušās mazās arhitektūras formas. Tas, kā vienots kultūras pieminekļu ansamblis, ir autentisks 18. gadsimta ainavu parka paraugs. Alūksnes muižas parkā sastopama lielākā mazo arhitektūras formu koncentrācija Latvijā. 2018. gadā Alūksnes muižas parks ir atguvis vairākus objektus, kas restaurēti vai atjaunoti: Granīta obelisku, Pomonas templi, Apaļo un Ovālo strūklaku, Putnu paviljonu, Mauzoleju, granīta soliņus.
Vēsture
Parks, sākotnēji veidots kā franču dārzs. Vērienīgākie parka labiekārtošanas darbi notika ap 1753. gadu - Burharda Kristofa fon Fītinghofa laikā, kad pils dārznieks Pēteris Buks parku pārveidoja angļu stilā. Ap 1800. gadu Burharda vadībā parks aizņēma jau vairāk nekā 50 hektārus un 19. gadsimta vidū teritoriju papildina Alūksnes Jaunā pils, kas vēl vairāk parka plānojumu pietuvina angļu ainavu parku principiem. Ap šo laiku ainava nepārtraukti tiek papildināta ar dažām mazās arhitektūras formām – Ampīrstila vārtiem, tiltiem, strūklakām, tempļiem un piemiņas objektiem. Pēc Vilhelma Frībes (Wilhelm Friebe) „Oekonomisch – technische Flora fur Lievland, Ehstland und Kurland” (R., 1805) dārznieks Pēteris Buks Alūksnes parkā izveido visbagātāko kokaugu kolekciju Vidzemē. Stādāmo materiālu pirka no J.Cigras kokaudzētavas Rīgā, no Pēterburgas un jaundibinātā Tērbatas (Tartu) universitātes Botāniskā dārza, no Berlīnes un citurienes. Pēc toreizējā Rīgas apriņķa skolu inspektora V.Frībes ziņām, Alūksnes parkā 1804. gadā jau augušas 18 skuju koku un 152 lapu koku un krūmu sugas, kā arī 15 dažādas kokaugu dekoratīvās formas. 19. gs sākumā Alūksnes muižas parkā tika izveidota visplašākā koku un stādījumu kolekcija Vidzemē, un četru gadu laikā tas kļuva par vienu no sugām bagātākajiem dendroloģiskajiem parkiem Baltijā. Alūksnes parks bija pirmā vieta Vidzemē, kur auga sarkanā kļava, amorfa, pundurmandele, kokžņaudzējs, koluteja, kizils un citas svešzemju koku sugas.
Ozolkoka pils
Viena no arhitektoniski skaistākajām ēkām Alūksnē bijusi Ozolkoka pils. Tā būvēta 18. gadsimta 90. gados pēc Itālijas villu arhitektūras paraugiem. Pils nodega 1903. gadā.
Ampīra stila vārti
Vārti būvēti 19. gadsimta sākumā (franču klasicisma) stilā. Virs vārtiem apzeltītiem burtiem bijis Žaka Delilles izteiktais parka moto.
Alūksnes Jaunā pils
Blakus Alūksnes ezeram atrodas Alūksnes Jaunā pils, kas celta Tjūdoru neogotikas stilā 19. gadsimta otrajā pusē. Pils būvniecību pasūtījis Aleksandrs Jozefs fon Fītinghofs.
Rūdiņova
Rūdiņova ir ciems Malnavas pagastā, Kārsavas novadā. Atrodas 280 km attālumā no Rīgas.
Alūksnes muižas parks
Apaļais tornis
Blakus Alūksnes Jaunajai pilij atrodas apaļais tornis, kas, iespējams, kādreiz izmantots kā ledus pagrabs. Apaļā torņa renovācija tika pabeigta 2012. gadā.
Ledus pagrabs
Jaunās pils komplekša ietilpst arī ledus pagrabs, kas iespējams izmantots vīna uzglabāšanai. Arī ledus pagrabs renovēts 2012. gadā. Strūklakas pie Alūksnes Jaunās pils Pēc tēlnieces Rutas Silvpes projekta 1974. gadā muižas parka dīkos tika atklātas divas strūklakas. To tehniskais izpildītājs bija Alberts Grīvnieks.
Skulptūra "Sapnis"
Skulptūra "Sapnis" uzstādīta 1970. gadā. Tajā atvedota māte, kas klēpī ieskāvusi savu bērnu. Pie tā katru gadu pulcējas politiskās represijas pārcietušie alūksnieši, lai pieminētu traģiskos notikumus.
Skuplptūra "Lāču māte"
Skulptūra uzstādīta 1974. gadā. Skupltūra ir raupji apstrādāts, tumšs akmens, kurā attēlota lāča figūra.
Skulptūra "Nāra"
Skupltūra uzstādīta 1974. gadā. Skulptūras plastiskajai formai ir raksturīga skārbā stils un romantisks tēmas traktējums. Kolonāde Kolonāde būvēta 19. gadsimta beigās un ir vietējās nozīmes arhitektūras piemineklis. Parkā tā atrodas kopš 20. gadsimta 60. gadiem.
Akmens tilts
Akmens tilts ir vietējās nozīmes arhitektūras piemineklis. Vēsturiski tas atradies Margaritas ielā, kas veda uz Ozolkoka pili. 2010. gadā veikts tilta remonts.
Palmu māja
Palmu māja būvēta 18. gadsimta beigās. Tā būvēta kā muižas oranžērija ar stiklotu jumtu un plašiem logiem. Pašreiz ēka ir privātīpašums.
Katrīnas ratu ritenis
Tā kā 1921. gadā Jaunajā pilī izveidots Latvijas armijas 7. Siguldas Kājnieku pulka štābs, tad riteni ozolā uzcēluši kāda bezbērnu komandiera dienesta biedri, sagaidot, ka tajā ligzdu vīs stārķi.
Ovālā strūklaka
Strūklaka uzstādīta 18. gadsimta otrajā pusē. To pasūtījis Otto Hermanis fon Fītinghofs. 2018. gadā strūklaka restaurēta.
Red Bull Crashed Ice
Red Bull Crashed Ice ir starptautisks ziemas sporta notikums, kas norisinās ik gadu kopš 2001. gada. Sacensību sponsors ir Red Bull. Dalībnieki pa speciāli veidotu, apledojušu trasi, slido no kalna, kur viņus sagaida asi līkumi, nelieli izciļņi, lēcieni, sadursmes un arī kritieni. Mērķis ir pirmajam sasniegt finišu un uzvarēt sacīkstēs. Tas ir līdzīgs kalnu slēpošanai, tikai dalībniekiem ir slidas un viņi atrodas ledus trasē.
Alūksnes muižas parks
Putnu paviljons
Būvēts 19. gadsimta 40. gados. To pasūtījis Aleksandra Jozefa fon Fītinghofa sieva. Ar smalku sietu apvītajā konstrukcijā vasarā dzīvojuši vairāk nekā 100 putni. 2018. gadā tas restaurēts. Fītinghofu dzimtas mauzolejs Būvēts 1831. gadā pēc Paula fon Fītinghofa pasūtījuma. Mauzolejā apglabāti paši tuvākie Fītinghofu dzimtas radinieki. 2018. gadā mauzolejs restaurēts.
Red Bull Crashed Ice
Katrs sacīkšu posms ir iedalīts trīs dienās: 1. diena - Nacionālā atlases diena - dalībnieku instruktāža, treniņi, nacionālā atlase. 2. diena - Starptautiskā atlases diena plus izslēgšanas raunds - dalībnieku instruktāža, treniņi, starptautiskā atlase, izslēgšanas raunds 3. diena - Fināli - dalībnieku instruktāža, treniņi, fināli.
Alūksnes muižas parks
Eola templis
Templis būvēts 18. gadsimta otrajā pusē. To lūdzis uzbūvēt barons Otto Hermanis fon Fītinghofs. Templis būvēts par godu sengrieķu mitoloģijas vēju pavēlniekam Eolam.
Kara komunisms
Kara komunisms (krievu: военный коммунизм) ir nosaukums Krievijas Sociālistiskās Federatīvās Padomju Republikas iekšpolitikai no 1918. līdz 1921. gadam Krievijas pilsoņu kara laikā. To raksturoja ārkārtēja ekonomikas pārvaldības centralizācija, lielo, vidējo un pat mazo rūpniecības uzņēmumu (daļēji) nacionalizācija, daudzu lauksaimniecības produktu valsts monopols, privātās tirdzniecības aizliegums, bagātību sadales izlīdzināšana, armijas un milicijas izmantošana tautsaimniecībā.
Nacionalizācija sākās uzreiz pēc Oktobra Sociālistiskās revolūcijas un boļševiku nākšanas pie varas.
Kara komunisma rezultātā 1920. gadā darba ražīgums, tostarp masveida nepietiekama uztura dēļ, samazinājās līdz 18 % no pirmskara līmeņa.
Ilmārs Latkovskis
Ilmārs Latkovskis (dzimis Varakļānos ) ir latviešu žurnālists, publicists, politiķis un kontemplācijas skolotājs. Bija ievēlēts par 11. Saeimas un 12. Saeimas deputātu no Nacionālās apvienības "Visu Latvijai!"—"Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" saraksta, nebūdams tās biedrs. 13. Saeimas vēlēšanās nekandidēja.
Red Bull Crashed Ice
Pasaules čempionātu periods
2015. gada sezona'tika ierosināti atsevišķi "Riders Cup" posmi, kuru mērķis bija padarīt sacīkstes pieejamas vairāk sportistiem.
Ilmārs Latkovskis
Biogrāfija
Izglītību ieguvis Latvijas Universitātes Vēstures un filozofijas fakultātes Filozofijas nodaļā.
Red Bull Crashed Ice
Noteikumi
Pirms dalībnieks stājas uz starta līnijas, viņam jābūt pasargājošam ekipējumam. Tam jāsastāv no sekojošiem objektiem .: Ekipējumam jābūt uzvilktam zem uniformas.
Ilmārs Latkovskis
Biogrāfija
Aktīvs Trešās atmodas dalībnieks. Profesionālo darbību uzsācis radio raidījumā "Mikrofons". Bijis vairāku "Mikrofona" dziesmu aptauju noslēguma koncertu scenāriju autors. Darbojies pagrīdes pretpadomju žurnālā "Auseklis" (1987—1988), pēc tam četrus gadus bija viens no vadošajiem žurnālistiem laikrakstā "Atmoda", avīzes "Nakts" galvenais redaktors.
Red Bull Crashed Ice
Trases
Niagāras ūdenskritums (Niagara Falls) 460 metrus gara trase Sentpola (Saint Paul) 400 metrus gara trase (Luasanne) Kvebeka (Quebec city) 600 metrus gara trase (Landgraaf) Helsinki (Helsinki) 270 metrus gara trase Maskava (Moscow)
Ilmārs Latkovskis
Biogrāfija
Bijis SIA "Hansa Media" valdes loceklis. I. Latkovskis vadījis LTV raidījumu "Viss notiek", ko pats arī bija izveidojis. Raidījumu pārtrauca vadīt 2011. gada augustā līdz ar kandidēšanu 11. Saeimas vēlēšanās. 2017. gadā kļuvis par Lasāla Kontemplācijas skolas (Šveice) sertificētu kontemplācijas/ meditācijas skolotāju.
Politiskā darbība
2011. gadā kandidēja Saeimas ārkārtas vēlēšanās no Nacionālās apvienības "Visu Latvijai!"—"Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" saraksta Rīgas vēlēšanu apgabalā, nebūdams tās biedrs, un tika ievēlēts 11. Saeimā. Vēlāk tika iekļauts Cilvēktiesību un sabiedrisko lietu komisijas un Pilsonības likuma izpildes komisijās, kopš ir Pilsonības likuma izpildes komisijas priekšsēdētājs.
2014. gadā ievēlēts arī 12. Saeimā no tā paša saraksta, joprojām nebūdams iestājies partijā. 2017. gada vasarā I. Latkovskis izstājās no Nacionālās apvienības Saeimas frakcijas. 13. Saeimas vēlēšanās nekandidēja.
Alūksnes muižas parks
Granīta soli
Masīvie soli pie Granīta obeliska uzstādīti 18. gadsimta otrajā pusē un ir oriģināla Alūksnes muižas parka sastāvdaļa.
Aleksandra paviljons
Būvēts 18. gadsimta beigās. Tas nosaukts par godu Krievijas caram Aleksandram I. Cars savulaik viesojies Alūksnē. Aleksandra paviljons 2015. gadā restaurēts.
Prinča saliņa
Saliņai dots franču rakstnieka Antuāna de Sent-Ekziperī varoņa Mazā Prinča vārds. Viņa atziņas sasaucas ar muižas parka iekārtojumu romantisko ideālistu vēlmēm un uztur tās dzīvas.
Alūksnes brāļu kapi
Brāļu kapi attēlo Latvijas vēstures notikumus - apbedījumi šeit notikuši trīs dažādos periodos.
Īgelštrēmi
Vēsture
Dzimtas ciltstēvs ir zviedru pulkvedis Bengts Haraldsons, kura dēls Haralds Bengtsons (1604–1678) bija Zviedru Vidzemes gubernatora Juhana Šites kambarkungs. Pēc poļu—zviedru karu beigām viņš ieguva tādas Zviedru Vidzemes muižas kā Ropku (Ropkoy), Laivu (Laiwa, Laeva) un citas mūsdienu Igaunijā, kā arī Mazbrenguļu muižu (Klein-Wrangelshof), tagadējā Dikļu pagastā Latvijā. 1645. gadā pulkvedi Bengtu Haraldsonu un viņa pēcnācējus iecēla Zviedrijas dižciltīgo kārtā un piešķīra uzvārdu Īgelštrēms (von Igelström, no "dēļu straumes").
Viņa mazmazdēls majors Haralds Haraldsons Īgelštrēms Lielā Ziemeļu kara laikā bija gan Zviedrijas, gan Polijas-Lietuvas kopvalsts dienestā un 1710. gadā krita kaujā pret krieviem pie Drujas. Pēc Vidzemes kapitulācijas un inkorporācijas Krievijas impērijā viņa dēli sadalīja tēva īpašumus un iegādājās vēl citas muižas. Pieci brāļi Gustavs Heinrihs (1695–1771, Ropkas un Laivas muižu īpašnieks, Vidzemes landmaršals), Haralds Vilhelms (1696–1760, Devēnas (Deewen) muižnieks), Otto Reinholds (miris 1751, Dzelzavas muižnieks), Georgs Reinholds (1698–1752) un Leonards Johans (1702–1782, Codes un Kleistu muižnieks) 1739. gadā par īpašiem nopelniem ieguva mantojamu barona titulu.
Savukārt Gustava Heinriha Īgelštrēma dēli Haralds Gustavs (1733–1804), Jakobs Johans (1735–1804) un Otto Heinrihs (1737–1823, ģenerālis, Šampētera, Anniņmuižas un Zolitūdes muižnieks) 1792. gadā ieguva mantojamu Svētās Romas impērijas grāfa titulu. Ģenerālmajors Aleksandrs Īgelštrēms (1770–1855) 1845. gadā ieguva Krievijas impērijas grāfa titulu.
Garlapu veronika
Morfoloģija
Garlapu veronika ir daudzgadīgs, 50—130 cm garš lakstaugs. Tā stublājs ir stāvs, apakšdaļā kails, augšdaļā apmatots, vienkāršs vai ziedkopā zarojošs.
Lapas ir iegareni olveidīgas vai lancetiskas, 3—15 cm garas un 1—4 cm platas. Tās uz stublāja izvietotas mieturos pa 3 vai 4, dažreiz pretējas. Lapas mala ir asi zāģzobaina, gals smails, kāts īss.
Ziedkopa ir blīvs, 5—25 cm garš ķekars stublāja vai stāvo zaru galā, pēc formas atgādina vārpu. Seglapas ir īlenveidīgas, garākas nekā ziedkāts. Kauss ir četrdaļīgs, īsāks nekā zilais vainags. Auglis ir kaila pogaļa ar jomu. Zied no jūnija vidus līdz augustam.
Paramušira
Paramušira (ru) ir Krievijai piederoša vulkāniska sala, Kuriļu salu arhipelāga otra lielākā sala. Administratīvi ietilpst Sahalīnas apgabala Ziemeļkuriļu rajonā. Salas vienīgā apdzīvotā vieta ir rajona centrs Severokuriļska.
Etimoloģija
Salas krievu (Парамушир) un japāņu (幌筵島, Paramushiru-tō) nosaukums cēlies no pamatiedzīvotāju ainu nosaukuma パラムシㇼ(Paramu-sir) — ‘Platā sala’.
Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Kuriļu arhipelāga ziemeļos 40 km no Kamčatkas krasta. 1,6 km platais Otrais Kuriļu šaurums to šķir no Šumšu salas ziemeļaustrumos, bet 55 km platais Ceturtais Kuriļu šaurums — no Onekotanas dienvidos. Austrumos salas krastus apskalo Klusais okeāns, bet rietumos — Ohotskas jūra, kur netālu atrodas nelielās Atlasova un Anciferova salas. Sala vulkāniskas izcelsmes, tajā 23 vulkāni, no kuriem vismaz pieci aktīvi. Reljefs ir ļoti kalnains. Augstākais kalns ir Čikurački vulkāns 1816 m vjl salas dienviddaļā. Salā nabadzīga augu valsts, dominē kalnu tundra, elfu priedes audzes. Mīt ap 100 brūno lāču.
1952. gada 5. novembrī visas salas apdzīvotās vietas praktiski tika iznīcinātas cunami katastrofā. Daļa no tām vēlāk tika atjaunotas, pārceļot tālāk iekšzemē; šobrīd apdzīvota ir tikai Severokuriļska salas ziemeļos.
Tārtiņu dzimta
Tārtiņu dzimta (Charadriidae) ir tārtiņveidīgo kārtas (Charadriiformes) dzimta, kas pieder pie bridējputnu apakškārtas. Tā apvieno 67 sugas, kas tiek iedalītas 11 ģintīs un divās apakšdzimtās. Šīs dzimtas putni sastopami gandrīz visos kontinentos, izņemot Antarktīdu, sākot ar arktisko tundru un beidzot ar tropu pludmalēm. Parasti tie mājo ūdenskrātuvju tuvumā atklātās ainavās, jūru piekrastēs, pļavās, tundrā, stepē un pustuksnešos, gan sausās, gan mitrās ekozonās. Dažas sugas mājo dziļi iekšzemē, tālu prom no ūdenstilpēm, piemēram, Austrālijas tārtiņš (Peltohyas australis), kurš sastopams Austrālijas tuksnesī. Vairāku tārtiņu dzimtas sugu izdzīvošana mūsdienās ir apdraudēta.
Latvijā
Latvijā sastopamas 9 tārtiņu dzimtas sugas: jūras tārtiņš (Charadrius alexandrinus), upes tārtiņš (Charadrius dubius), smilšu tārtiņš (Charadrius hiaticula), tuksneša tārtiņš (Charadrius leschenaultii), Morinella tārtiņš (Charadrius morinellus), dzeltenais tārtiņš (Pluvialis apricaria), tundras tārtiņš (Pluvialis fulva), jūras ķīvīte (Pluvialis squatarola) un ķīvīte (Vanellus vanellus).
Tārtiņu dzimta Latvijā ir lielākā tārtiņveidīgo kārtā. Tipiski smilšainu ūdenstilpju krastu apdzīvotāji ir tārtiņi. Visbiežāk sastopamais ir upes tārtiņš, bet ļoti bieži pļavās sastopama ir ķīvīte.
Izskats
Tārtiņu dzimtas sugas ir nelieli vai vidēji lieli bridējputni. Mazākais dzimtā ir Madagaskaras tārtiņš (Charadrius thoracicus), kura mazāko indivīdu ķermeņa garums ir 13 cm, svars 11,5 g. Lielākās ir maskotā ķīvīte (Vanellus miles), kuras lielāko indivīdu ķermeņa garums ir 38 cm, svars 400—440 g, un dienvidu ķīvīte (Vanellus chilensis), kuras lielāko indivīdu ķermeņa garums ir 38 cm, svars 425 g.
Egons Dārziņš
Egons Dārziņš (1894-1966) bija latviešu ārsts un mikrobiologs, starptautiski pazīstams tuberkulozes pētnieks. Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes ārkārtas profesors (1941), LU Serumstacijas direktors (1941-1944). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.
Tārtiņu dzimta
Izskats
Tārtiņu dzimtas putniem ir kompakta ķermeņa uzbūve, īss kakls, apaļa galva un gari, visbiežāk smaili spārni, lai gan ķīvītēm spārni ir noapaļoti. Knābis ir īss un taisns, izņemot šķībknābi (Anarhynchus frontalis). Aizmugurējais pirksts ir īsāks vai tā nav vispār. Lielākajai daļai sugu ir arī īsa aste, izņemot skaļo tārtiņu (Charadrius vociferus). Tikai dažām sugām pastāv neliels dzimumu dimorfisms.
Egons Dārziņš
Dzīvesgājums
Dzimis 1894. gada 24. oktobrī Bārbeles pagasta "Līplantos" zemnieka Mārtiņa Dārziņa ģimenē. Studēja dabaszinātnes Pēterburgas universitātē, Latvijas brīvības cīņu laikā dienēja Latvijas armijā (1919-1920). Studēja medicīnu Latvijas Universitātē (līdz 1924), papildinājās L. Pastēra institūtā Parīzē, Listēra institūtā Londonā, Frankfurtē pie Mainas un Kopenhāgenā. Bija Latvijas Universitātes medicīnas fakultātes asistents (1928), privātdocents (1930), profesors (1941). Mikrobioloģijas katedras vadītājs (1939). Piedalījās Latvijas sanitāro likumu un noteikumu izstrādāšanā. Pētīja smagās eļļas "Silvanola" pielietošana tuberkulozes un lepras ārstēšanā. Otrā pasaules kara laikā bija ārsts Rīgas pilsētas 2. slimnīcā iekārtotajā kara hospitālī (Kriegslazarett 4/608).
Tārtiņu dzimta
Uzvedība un barība
Arktikā un mērenajā joslā ligzdojošās sugas ir gājputni un dodas ziemot uz dienvidiem. Tārtiņu dzimtas putni medī, galvenokārt izmantojot redzi, salīdzinoši citi tārtiņveidīgie putni, piemēram, slokas medī, iztaustot dūņas un dubļus ar jutīgo knābi. Atkarībā no sugas tie barojas ar ūdens un sauszemes bezmugurkaulniekiem, piemēram, kukaiņiem, tārpiem, moluskiem, vēžveidīgajiem un dažādiem augiem. Medījot tiek izmantots skriešanas un ik pa brīdim sastingšanas paņēmiens atšķirībā no citiem tārtiņveidīgajiem, kas parasti vienmērīgā solī pārstaigā barošanās vietu.
Egons Dārziņš
Dzīvesgājums
Kara beigās devās trimdā uz Vāciju, kur strādāja par mikrobiologu Mārburgā. 1950. gadā pārcēlās uz dzīvi Brazīlijā, tad ASV, kur no 1952. gada dzīvoja Mineapolē, bija Mineapoles piepilsētas Anokas slimnīcas laboratorijas vadītājs un Minesotas universitātes pētnieks. Publicēja pamatīgu medicīnas grāmatu par tuberkulozi angļu valodā. Miris 1966. gada 13. augustā Anokā.
Tārtiņu dzimta
Ligzdošana
Vairošanās sezonas laikā tārtiņu dzimtas sugas nostiprina ligzdošanas teritoriju, kas parasti ir labi pārskatāma. Visas sugas ir ļoti rūpīgi vecāki, kas neatlaidīgi uzmana teritoriju. Vecāki aizsargā olas un jaunos putnus, izmantojot skaļu saukšana, cenšoties novērst uzmanību, tēlojot savainotus putnus un vedinot ienaidnieku prom no mazuļiem, kā arī vecāki var bezbailīgi uzbrukt plēsējam. Par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Putnēni ir ligzdbēgļi un vecāki tos nebaro, bet kopīgi dodas barības meklējumos. Lielākā daļa sugu ir monogāmas, bet dažās poligāmas.
Spulgas
Spulgas ir ciems Cēsu novada Zosēnu pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā.
Tārtiņu dzimta
Sistemātika
Tārtiņu dzimta (Charadriidae)
Spulgas
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V235.
Anderss Limpars
Anderss Ēriks Limpars (sv, dzimis ) ir bijušais Zviedrijas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Zviedrijas futbola izlases dalībnieks.
Savas karjeras lakā pārstāvējis klubus Zviedrijā, Šveicē, Itālijā, Anglijā un ASV. Ar Arsenal komandu 1991. gadā uzvarējis Anglijas Pirmajā divīzijā.
Ar Zviedrijas futbola izlasi piedalījies 1990. un 1994. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1992. gada Eiropas čempionātā. 1991. gadā atzīts par Zviedrijas gada futbolistu.
Sasniegumi
Arsenal
Everton
Individuālie sasniegumi
Zemgales iela (Jūrmala)
Zemgales iela ir iela Jūrmalā, Vaivaru un Asaru apkaimēs. Zemgales iela sākas krustojumā ar Valtera prospektu un beidzas krustojumā ar Skautu ielu. Kopējais ielas garums ir 1740 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Zemgales ielā satiksmes kustība norit vienā vai divās joslās (divas joslas ir posmā no Valtera prospekta līdz Mirdzas ielai). Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Zemgales iela ir savienota ar šādām ielām:
Sabiedriskais transports
Zemgales iela atrodas netālu no Vaivaru un Asaru stacijas. Agrāk pa Zemgales ielu kursēja 5. autobuss.
Pīkstupe
Pīkstupe ir Sēmesupes kreisā krasta pieteka Tukuma novadā.
Izteka - Tumes pagasta ziemeļrietumos. Līkumojot tek ziemeļu virzienā. Caurtek Vīkslas ezeram. Ietek Sēmesupē pie Pīkstu mājām. Pīkstupi šķērso valsts autoceļš V1442 (Tukums–Lazdas), kā arī dzelzceļa līnija Ventspils—Tukums II.
Mīkaels Baklunds
Mīkaels Baklunds (sv; dzimis ) ir zviedru hokejists, centra uzbrucējs, Zviedrijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2023) Baklunds spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Kalgari "Flames" sastāvā.
Spēlētāja karjera
2009.—10. gada sezonā Kalgari "Flames" sastāvā Baklunds aizvadīja jau 23 spēles, sezonas lielāko daļu gan pavadot AHL. 2010.—11. gada sezonā hokejistam izdevās nostiprināties "Flames" rindās. 2013.—14. gada sezonu Baklunds noslēdza ar 39 rezultativitātes punktiem un bija kļuvis par vienu no "Flames" vadošajiem uzbrucējiem.
Dravnieki
Dravnieki var būt:
Ķīvīšu apakšdzimta
Ķīvīšu apakšdzimta (Vanellinae) ir viena no divām tārtiņu dzimtas (Charadriidae) apakšdzimtām, kas apvieno 25 mūsdienās dzīvojošas sugas un kas tiek iedalītas 3 ģintīs. Ķīvīšu apakšdzimtas sugas sastopamas gandrīz visos kontinentos, izņemot Antarktīdu. Šīs grupas tuvākie radinieki ir otra tārtiņu dzimtas apakšdzimta — tārtiņu apakšdzimta (Charadriinae). Latvijā sastopama viena ķīvīšu apakšdzimtas suga — ķīvīte (Vanellus vanellus).
Izskats un īpašības
Visas ķīvīšu sugas ir apmēram vienādi lielas, bet lielākās ir maskotā ķīvīte (Vanellus miles), kuras lielāko indivīdu ķermeņa garums ir 38 cm, svars 400—440 g, un dienvidu ķīvīte (Vanellus chilensis), kuras lielāko indivīdu ķermeņa garums ir 38 cm, svars 425 g. Mazākais apakšdzimtā ir sarkanceļgalu tārtiņš (Erythrogonys cinctus), kura mazāko indivīdu ķermeņa garums ir 17 cm, svars 35 g.
Sistemātika
Ķīvīšu apakšdzimta (Vanellinae)
Buleitērijs
Buleitērijs (grc) bija antīko laiku administratīva celtne. Senajā Grieķijā buleitērijs bija paredzēts bule vai svētnīcas apvienotās padomes sapulcēm. Pretstatā tautas sapulce (ekklesia) savācās daudz lielākās telpās ekleziasterionos.
Buleitērijs parasti bija taisnstūra ēka, kur pārsedzi balstīja kolonnu rinda, bet sēdvietu rindas bija izvietotas terasveidīgi. Hellēnisma laika lielajās celtnēs, kad pilsētvalsti pārvaldīja buleits, galvenās zāles priekšpusē atradās ar kolonādi pa perimetru norobežots pagalms ar dārzu un strūklakām, bet ieeju izdaiļoja svinīgs portiks.
Gulivera ceļojumi (filma)
Filma stāsta par Ņujorkas avīzes žurnālistu, kurš, vēloties atstāt iespaidu uz mīļoto meiteni, dodas Bermudu trijstūrī. Pēc spēcīgas viesuļvētras viņš attopas nezināmā salā, kuru apdzīvo mazi cilvēciņi.
Galvenās lomas filmā atviedo Džeks Bleks, Džeisons Sīgels, Emilija Blanta, Amanda Pīta, Billijs Konolijs, Kriss O'Dauds, T. Dž. Millers, Ketrina Teita un Džeimss Kordens. Filmas pirmizrāde ASV notika 2010. gada 25. decembrī, Latvijā to sāka rādīt 2010. gada 31. decembrī.
Polkorona
Polkorona (arī Polkarine, Latvijas PSR laikā - Dravnieki) ir ciems Riebiņu novada Stabulnieku pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 3,4 km no pagasta centra Stabulniekiem, 12,6 km no novada centra Riebiņiem un 217,2 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V735 (Stabulnieki–Sīļukalns–Varakļāni).
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Preiļu rajonā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Rūdova (Ņukšu pagasts)
Rūdova ir ciems Ņukšu pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 274 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Sleinovas ezers.
Zeikari (Zosēnu pagasts)
Zeikari ir ciems Cēsu novada Zosēnu pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā.
Vietējās nozīmes aizsargājamie kultūras pieminekļi ciema apkārtnē: Zeikaru viduslaiku kapsēta.
Šons Kelijs
Džons Džeimss "Šons" Kelijs (dzimis ) ir bijušais profesionālais Īrijas šosejas riteņbraucējs. Viņš bija viens no panākumiem bagātākajiem 1980. gadu šosejas riteņbraucējiem un viens no visu laiku labākajiem klasiku braucējiem. Kopš kļūšanas par profesionāli 1977. gadā līdz pat karjeras beigšanai 1994. gadā viņš uzvarēja deviņās klasikas "pieminekļu" sacensībās un kopsummā 193 profesionālās sacensībās. Kelijs septiņus gadus pēc kārtas uzvarēja Parīze—Nica sacensībās, kā arī pirmajā UCI šosejas riteņbraukšanas Pasaules kausa sezonas kopvērtējumā 1989. gadā. Tāpat viņš guva uzvaras 1988. gada Vuelta a España un vairākkārt Giro di Lombardia, Milāna—Sanremo, Parīze—Rubē un Ljēža—Bastoņa—Ljēža, Critérium International, Grand Prix des Nations un mazākās tūrēs kā Tour de Suisse, Vuelta al País Vasco un Volta a Catalunya.
Lai arī Kelijs nekad neuzvarēja Pasaules čempionāta grupas braucienā, viņš divreiz ieguva bronzas medaļu (1982, 1989) un 1987. gadā finišēja piektais, kad viņa tautietis Stīvens Ročs ieguva zeltu. Kelijs bija pirmais sportists, kurš ieņēma pirmo vietu FICP rangā, kad tas tika ieviests 1984. gada martā, šo pozīciju viņš noturēja sešus gadus, kas ir nepārspēts sasniegums. 1984. gada sezonā Kelijs guva uzvaras 33 sacensībās.
Sasniegumi lielajās tūrēs
Piezīme: IZST — izstājās
Bēteru upīte
Bēteru upīte (arī Beķeru strauts, Bēteru strauts, Bēteru upe, Bieteru strauts, Satekas, Satekas strauts, Sušku upīte) ir Vaidavas kreisā krasta pieteka Alūksnes novadā.
Iztece - no Bērtiņu ezera uz dienvidrietumiem no Alsviķiem. Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Vaidavā caur Karvas ūdenskrātuvi. Bēteru upīti augštecē šķērso valsts autoceļš V378 (Alsviķi – Ādams), bet vidustecē - P39 (Alūksne – Ape).
FK Bačka
FK Bačka ir Serbijas futbola klubs no Bačka Palankas, kurš spēlē Serbijas Superlīgā.
Pašlaik (2021) komandu pārstāv divi latviešu futbolisti — Kaspars Svārups un Jevgeņijs Kazačoks.
1889. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti 1889. gada notikumi Latvijas vēsturē. Vidzemes, Latgales, Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes tolaik atradās Krievijas Impērijas sastāvā (Kurzemes, Vidzemes un Vitebskas guberņā).
Tumes strauts
Tumes strauts ir Slocenes labā krasta pieteka Tukuma novadā.
Allažu pamatskola
Allažu pamatskola ir izglītības iestāde, kas atrodas Allažos, Siguldas novadā. Allažu pamatskola atrodas apmēram 700 metru attālumā no Allažu centra, no kura līdz skolai ved 2001. gadā izbūvētais gājēju ceļš. Skolai ir savs karogs, kas ir darināts 2001. gadā.
Allažu pamatskolā tiek realizētas četras izglītības programmas — pirmsskolas izglītības programma, pamatizglītības programma, speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar garīgās attīstības traucējumiem, speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem. Skolā strādā sešpadsmit pedagogi.
Vēsture
Allažu skola ir uzbūvēta 1926. gadā, pateicoties vietējo iedzīvotāju saziedotajiem līdzekļiem. Tajā laikā šī bija viena no lielākajām lauku skolām Latvijā. Pēc diviem gadiem tika uzcelta arī internāta ēka. Kopš 1991. gada septembra Allažu pamatskolu finansiāli uztur Allažu pagasta pašvaldība. 1992. gada 15. maija naktī vecā skolas ēka nodega līdz pamatiem. tika atklāta jaunās skolas ēkas pirmā kārta. Tajā atradās klašu telpas un mācību kabineti. 1998. gadā tika atklāts ēdināšanas bloks. 2000. gadā atklāta sporta zāle. 2007. gada martā sākas skolas 3. kārtas — sporta zāles un mājturības bloka celtniecība. 2008. gadā tika atklāts sporta komplekss un mājturības un tehnoloģiju kabinetu korpuss.
Skolas tradīcijas
Zinību diena, Dzejas diena, Skolotāju diena, skatuves runas konkurss, rudens ziedu instalācijas, 11. novembra Lāpu gājiens, Valsts svētku koncerts, Ziemassvētku koncerts, konkurss "Talantīgā klase", projektu nedēļa, Valentīna dienas pasts, Ziemassvētku pasts, "Savādā" diena, valša konkurss, mūzikas skolas audzēkņu koncerts, Vecmāmiņu pēcpusdiena, Mātes dienai veltīts koncerts, pēdējais zvans, izlaidums, viesmākslinieku koncerti un leļļu teātra izrādes, salidojums (reizi piecos gados).
ASV Izlūkdienestu apvienība
ASV Izlūkdienestu apvienība (United States Intelligence Community) ir nosaukums, ar kuru apzīmē visus ASV izlūkdienestus un tiem pakļautās iestādes, kuri strādā patstāvīgi un nepieciešamības gadījumos apvienojas kopīgu uzdevumu veikšanai. Apvienība veic civilo un militāro izlūkošanu, pretizlūkošanu un analītisko darbību, tās uzdevums ir ASV ārpolitikas un nacionālās drošības atbalsts.
Izlūkdienestu apvienību kontrolē Nacionālās izlūkošanas direktora pārvalde (Office of the Director of National Intelligence), kuras vadītājs ir Nacionālās izlūkošanas direktors (Director of National Intelligence), kurš atrodas tiešā ASV prezidenta pakļautībā.
ASV Izlūkdienestu apvienību dibināja ASV prezidents Ronalds Reigans 1981. gada 4. decembrī.
Programmas
Izlūkdienestu apvienība darbojas divu atsevišķu programmu ietvaros.
Struktūra
Izlūkdienestu apvienības organizāciju kopumā nosaka 1947. gada Nacionālās drošības likums un izpildrīkojums 12333 (prezidenta izdots). Līdz 2004. gadam Izlūkdienestu apvienības vadītājs bija Centrālās izlūkošanas pārvaldes direktors. Pēc Izlūkošanas reformas un novēršanas likuma pieņemšanas (2004) Izlūkdienestu apvienības vadītājs ir Nacionālās izlūkošanas direktors, kurš ar nolikumu orgāniem izstrādā un ievēro nacionālās izlūkošanas programmas budžetu, uzstāda mērķus, prioritātes un norādījumus Izlūkdienestu apvienībai, vada nacionālās izlūkošanas informācijas ievākšanu, analīzi, izplatīšanu. Nacionālās izlūkošanas direktoram nav varas pār kādu no apvienības iestādēm, izņemot Nacionālās izlūkošanas direktora pārvaldi, tāpat viņš nepieņem darbā un neatvaļina no tā apvienības iestāžu darbiniekus, izņemot viņa pārvaldes darbiniekus.
Katrai Izlūkdienestu apvienības iestādi kontrolē attiecīgā departamenta vadītājs, kurš ir pakļauts ASV prezidentam.