cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lūks Kibets
Lūks Kibets (dzimis 1983. gada 12. aprīlī) ir kenijiešu vieglatlēts - maratona skrējējs. Sākumā viņš trenējās 3000 metru šķēršļu distancē, bet 2004. gadā pievērsās maratonam. 2005. gadā viņš uzstādīja savu personīgo rekordu, finišējot pēc 2 stundām, 8 minūtēm un 52 sekundēm. Pašlaik viņa karjeras augstākais sasniegums ir uzvara 2007. gada Pasaules čempionātā.
Liepkalnes pagasts
Liepkalnes pagasts (līdz 1925. gadam Liepkalnes-Ozolu pagasts) bija viena no Madonas apriņķa pašvaldībām tā rietumos. Robežojās ar Madonas apriņķa Iršu un Sausnējas pagastiem, Rīgas apriņķa Meņģeles pagastu, kā arī Cēsu apriņķa Ogres un Ērgļu pagastiem. Pagasta valde atradās Vecliepkalnē (tagad — Liepkalnes skola).
Kovrova
Kovrova (ru) ir pilsēta Krievijā, Vladimiras apgabalā. Tajā dzīvo 150,4 tūkstoši iedzīvotāju. Tā atrodas Kļazmas labajā krastā (Okas pieteka), 64 km no Vladimiras un 250 km uz ziemeļaustrumiem no Maskavas.
Liepkalnes pagasts
Vēsture
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1945. gada 1. augustā pagastā izveidoja Liepkalnes un Sidrabiņu ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Ērgļu rajonā. Mūsdienās Liepkalnes pagasta teritorijas lielākā daļa iekļauta Madonas novada Sausnējas pagastā un neliela daļa Aizkraukles novada Iršu pagastā.
964. gads
964. gads bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.
Izkārnījumi
Izkārnījumi ir resnās zarnas apakšējās daļas saturs. Runājot par cilvēku izkārnījumiem, lieto vārdu fēces vai fekālijas (no — 'atliekas'), bet dzīvnieku izkārnījumus mēdz apzīmēt ar vārdu ekskrementi (no  — 'izdalījumi'), lai gan nereti tā sauc arī cilvēku izkārnījumus. Izkārnīšanās procesā no resnās zarnas izkārnījumi tiek izvadīti caur anālo atveri vai kloāku.
Miasa
Miasa (ru) ir pilsēta Krievijā, Čeļabinskas apgabalā, kas izvietojusies Miasas upes piekrastē blakus Dienvidurālu kalniem. Pilsēta atrodas 96 km uz dienvidrietumiem no Čeļabinskas. Tajā dzīvo 167,1 tūkstoši iedzīvotāju.
Apraksts
Miasā ir 43 skolas, 68 bērnudārzi, 6 profesionālās vidusskolas, 6 tehnikumi, 2 muzeji, 11 kultūras namu un klubu, kā arī 38 bibliotēkas.
Miasā ir kravas mašīnu ražotāja Avtomobilˈnyj zavod URAL rūpnīca.
956. gads
965. gads bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.
Artūrs Biezais
Artūrs Biezais (dzimis Rīgā) ir Latvijas futbola vārtsargs. Pašlaik spēlē FS METTA/LU sastāvā.
Russell
Russell ir angļu uzvārds, kas var atbilst:
Ile
Ile (kk, zh, ) ir upe Kazahstānā un Ķīnā (Uiguru autonomajā reģionā). Upe ietek Balhaša ezerā. Iles garums ir 1001 km, bet kopā ar tās pieteku Tekesu garums sasniedz 1439 km. 815 km no upes tek caur Kazahstānu. Tās baseins ir 140 000 km². Upe plūst starp Tjanšana kalniem dienvidos un Borohoro kalniem ziemeļos. Uz upes atrodas Kapšaghajas ūdenskrātuve. Upes krastos atrodas Altinemeles nacionālais parks. Lielākā pilsēta upes krastos ir Kapšaghaja.
948. gads
948. gads bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.
Augu biotehnoloģija
Augu biotehnoloģija ir biotehnoloģijas nozare, kas izmanto augus, lai ražotu bioloģiski nozīmīgas vielas, un uzlabo augu īpašības. Augu biotehnoloģija ir tehnisku paņēmienu kopums, kurus izmanto, lai pielāgotu augus īpašām vajadzībām (piemēram, pastiprināta sekundāro metabolītu sintēze, vairāk šķiedras u.tml.). Augu biotehnoloģija arī izstrādā un pēta dzīvo šūnu un audu audzēšanas un pavairošanas metodes.
Leu
Leu var būt:
Augu biotehnoloģija
Vēsture
Vēsturiski biotehnoloģiju iedala vairākos posmos:
Gēnu inženierija
Gēnu inženierija ir cilvēka manipulēšana ar kāda organisma genomu tādā veidā, kas nebūtu iespējams dabiskos apstākļos. Gēnu inženierijas rezultātā iegūst ģenētiski modificētu organismu. Sasniegumi augu ģenētiskajā modificēšanā ir tieši saistīti ar augu molekulārās bioloģijas sasniegumiem, augu genomu sekvenēšanu, daudzu ekonomiski nozīmīgu gēnu identificēšanu un raksturošanu. Gēnu inženierijas rezultātā iegūti lauksaimniecībā nozīmīgi augi, kas ir izturīgāki pret biotiskajiem un abiotiskajiem stresa faktoriem un ir ar palielinātu uzturvērtību. Biežāk ģenētiski modificētie kultūraugi ir rapsis, kokvilna, kukurūza un soja.
Gēnu netiešā pārnese
Gēnu netiešā pārnese izmantojot baktērijas Agrobacterium tumefaciens, Agrobacterium rhiziogenes, vīrusus.
Jau sen zināms, ka baktērija Agrobacterium tumefaciens augiem izraisa audzēju veidošanos (kādas auga daļas pastiprinātu, augšanu). Brauns 1958. gadā ieguva no dabiska audzēja šūnas un atbrīvoja tās no baktērijām. Iegūtās šūnas spēja augt uz barotnes bez fitohormoniem, bet šūnas, kas nenāca no audzēja to nespēja. Vēlāk 1974. gadā atklāja virulentajiem Agrobacterium tumefaciens celmiem plazmīdu - Ti plazmīdu (no angļu valodas ‘ Tumor inducing’). Tālākos pētījumos konstatēja, ka tikai neliela daļa no Ti plazmīdas gēniem ir atbildīgi par transformāciju un integrējas auga genomā. Radās metodes kā modificēt Ti plazmīdu ievietojot gēnus, kurus nepieciešams ienest auga šūnā un izņemot gēnus, kas radīja audzēju. Lai atlasītu transformētās šūnas, izmanto kanamicīna rezistences gēnu.
Gēnu tiešā pārnese
Gēnu tiešajai pārnesei izmantojamās metodes:
Augu audu kultūras
Ar augu audu kultūrām saprot izolētu šūnu, augu daļu (audu) un orgānu audzēšanu sterilos apstākļos (in vitro). Audu audu kultūru metodes balstās uz augu spēju reģenerēt visu augu no vienas šūnas, šūnas protoplasta, lapas vai kāda cita orgāna daļas, ja audi ir novietoti piemērotā barotnē ar nepieciešamajām barības vielām un fitohormoniem.
Augu audu kultūras izmanto:
Augu biotehnoloģijas izmantošana
Augu biotehnoloģiju izmanto: Sekundārie metabolīti, kurus iespējams iegūt no augiem, lai gan komerciāli pagaidām vēl ieguves process ir neizdevīgs:
Leu bāka
Leu bāka (igauniski — Lõu tuletorn) atrodas Igaunijā, Sāmsalā uz Serves pussalas. Tā ir Leu — Ansekilas vadlīnijas priekšējā vaduguns. Atrodas 3128 m no Ansekilas bākas.
Vēsture
Bāka darbojas kopš 1921. gada.
Raksturojums
Bākas augstums ir 9 m. Bāku veido apaļš betona tornis ar galeriju un laternu. Bāka ir balta ar zaļām un dzeltenām apmalēm. Gaismas elements atrodas 11 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta, sarkana un zaļa atkarībā no virziena (0,5 s deg, 0,5 s pārtraukums, 0,5 s deg, 0,5 s pārtraukums, 0,5 s deg, 0,5 s pārtraukums, 0,5 s deg, 11,5 s pārtraukums). Baltās gaismas signāls redzams 7 jūras jūdžu attālumā, sarkanais un zaļais signāls — 3 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu, diennakts tumšajā laikā.
43 (skaitlis)
43 (četrdesmit trīs) ir naturāls skaitlis, kas veselo skaitļu rindā atrodas starp 42 un 44. Gada 43. diena ir 12. februāris.
Romiešu skaitļu sistēmā 43 tiek pierakstīts šādi — XLIII, bet binārajā skaitīšanas sistēmā četrdesmit trīs ir 1010112, oktālajā skaitīšanas sistēmā — 538 un heksadecimālajā skaitīšanas sistēmā — 2B16. Četrdesmit trīs ir nepāra skaitlis.
Ķīmisko elementu periodiskā tabulā 43 ir tehnēcija (Tc) atomskaitlis.
Pitalovas rajona ģerbonis
Pitalovas rajona ģerbonis tika apstiprināts. Ģerbonis tika sastādīts ņemot vērā vietējās iezīmes:
Rūdolfs Karnaps
Rūdolfs Karnaps (de,  — ) bija vācu/ASV filozofs. Līdz 1935. gadam darbojās Eiropā, vēlāk ASV. Viens no Vīnes pulciņa redzamākajiem pārstāvjiem, loģiskā pozitīvisma pārstāvis.
Dzimis Ronsdorfā, kas mūsdienās ir Vupertāles daļa. No 1910. līdz 1914. gadam studēja fiziku Jēnas Universitātē, kur apmeklēja Gotloba Frēges lekcijas matemātiskajā loģikā. Pirmā pasaules kara laikā trīs gadus dienēja vācu armijā. Pēc kara studēja fiziku Berlīnes Universitātē, kad par pasniedzēju šeit strādāja Alberts Einšteins. Vēlāk studēja Freiburgas Universitātē.
1921. gadā Karnaps uzrakstīja vēstuli Bērtrandam Raselam, kurš atsūtīja lielus sava darba Principia Mathematica fragmentus. 1924. un 1925. gadā viņš apmeklēja Edmunda Huserla seminārus.
1923. gadā Karnaps iepazinās ar Hansu Reihenbahu, kurš savukārt iepazīstināja ar Vīnes Universitātes profesoru Moricu Šliku — Vīnes pulciņa dibinātāju. 1926. gadā Karnaps piekrita Šlika uzaicinājumam strādāt Vīnes Universitātē. No 1931. gadā pasniedza Vācu Universitātē Prāgā.
1935. gadā pārcēlās uz dzīvi ASV (1941. gadā kļuva par ASV pilsoni). No 1935. līdz 1952. gadam — filozofijas pasniedzējs Čikāgas Universitātē, vēlāk pasniedza Kalifornijas Universitātē, Losandželosā.
Robijs Viljamss
Robijs Viljamss kā solo mūziķis Apvienotās Karalistes vēsturē ir pārdevis visvairāk albumu un ieguvis visvairāk BRIT Awards vēsturē. Viņa pārdoto ierakstu kopējais skaits 2008. gada nogalē bija 55 miljoni ierakstu pasaulē. Mūziķis ir Ginesa pasaules rekorda ieguvējs, kad pēc 2006. gada pasaules tūres World Tour 2006 izziņošanas vienā dienā tika pārdoti 1,6 miljoni biļešu. 2004. gadā Robijs Viljamss iekļuva Lielbritānijas mūzikas slavas zālē, kad pēc balsojuma tika noskaidrots, ka viņš ir 1990. gadu izcilākais Apvienotās Karalistes mūziķis.
Jevgēņijs Saproņenko
Jevgēņijs Saproņenko (dzimis Rīgā) ir Latvijas vingrotājs. 2004. gada vasaras olimpisko spēļu sudraba medaļas laureāts atbalsta lēcienā. Divkārtējs Pasaules vicečempions atbalsta lēcienā 1999. un 2001. gadā. Latvijas Olimpiskās komitejas sastāvā kopš 1999. gada. Kopš 2019. gada oktobra beigām Saproņenko ir Latvijas Vingrošanas federācijas prezidents.
Latvijas futbola Nākotnes līga
Optibet Nākotnes līga (agrāk Latvijas futbola 1. līga) ir otra augstākā divīzija Latvijas futbolā. To organizē Latvijas Futbola Federācija.
Sezonas beigās uzvarētājs automātiski iegūst ceļazīmi uz Virslīgu. Otra labākā komanda tiekas ar Virslīgas 7. vietas ieguvējiem par palikšanu/vietas iegūšanu Virslīgā. Komanda, kas ieņem pēdējo vietu, izkrīt uz 2. līgu.
Vēsture
Pirmā līga tika izveidota 1992. gadā. No 2007. līdz 2008. gadam tās nosaukums bija '''Traffic 1. līga''', kad par pirmo līgas ģenerālsponsoru kļuva reklāmas uzņēmums "Traffic auto advert". No 2015. līdz 2020. gadam tās galvenais atbalstītājs bija sporta preču veikals Komanda.lv un tās nosaukums bija '''Komanda.lv 1. līga'''.
2014. gadā 1. līgas čempionātu skāra nopietnas pārmaiņas — tajā vairs nespēlēja Virslīgas dublieru komandas. 2017. gada sezonā 1. līgā startēja 14 klubi, taču 14. jūlijā LFF Disciplinārlietu komisija par aizdomīgām darbībām, kas vērstas uz spēļu rezultāta ietekmēšanu, no dalības turnīrā izslēdza "FK Jēkabpils/JSC" un "FK Ogre".
2020. gadā COVID-19 pandēmijas dēļ otrā posma sacensības netika pabeigtas un vietu sadalījums turnīra tabulā tika noteikts ar koeficienta palīdzību.
No 2021. gada par līgas ģenerālsponsoru kļuva azartspēļu uzņēmums "Optibet" – līga ieguva jaunu vizuālo identitāti un tika pārdēvēta par Optibet Nākotnes līgu. 2022. gada sezonā pēc astoņu gadu pārtraukuma atgriezās dublieru komandas – tās var izkrist uz 2. līgu, taču nepiedalās cīņā par ceļazīmēm uz Virslīgu.
Dalībnieces
2023. gada Nākotnes līgas dalībnieces
REM
REM var būt:
Mīkla (uzdevums)
Mīkla ir metaforiska izteiksme, asprātīgs, bieži arī tēlains jautājums, uzdevums kāda priekšmeta, būtnes, parādības vai darbības uzminēšana un rezultātā ir jānoskaidro, kas bija šis priekšmets vai parādība nenosaucot to. Mīklu pēc būtības var klasificēt kā apgalvojumu, kuram ir atrisinājums. Atrisinājums var nebūt arī loģisks. Lai varētu atminēt mīklu, bieži vien nepieciešama koncentrēšanās pašam jautājumam un domāšana kontekstā.
Džūds Lo
Deivids Džūds Heivorts Lo (en; dzimis Londonā, Apvienotajā Karalistē) ir angļu aktieris, kinoproducents un režisors.
Mīkla (uzdevums)
Mīklas ir uzdotas jau aizvēsturiskos laikos. Mūsdienās tās tiek uzskatītas par izklaidēšanās veidu, bet senatnē cilvēki pret tām izturējās ļoti nopietni. Senie orākuli mīklu veidā uzdeva jautājumus, kā arī deva padomus. Arī karaļi apmainījās savstarpēji ar ziņām, izmantojot mīklas. Šīs mīklas nereti bija pat ļoti sarežģītas. Savukārt sengrieķi un romieši rīkoja mīklu minēšanas sacensības, kuru uzvarētājs saņēma balvu. Leģendas vēsta, ka dažreiz pat mīklas atminēšana var glābt dzīvību pašam vai kādam citam.
Mīklas ir sastopamas arī Bībelē, piemēram, Samsona kāzu svinību laikā karaliene Šeba uzdeva ķēniņam Zālamanam daudz mīklu.
Fizikālais svārsts
Fizikālais svārsts ir jebkurš galīgu izmēru un patvaļīgas formas fizikāls ķermenis, kas nostiprināts punktā, kas atrodas virs šī ķermeņa masas centra un ap kuru tas var brīvi rotēt. Šis matemātiskais modelis apraksta lielu daļu reāli sastopamos mehāniskos svārstus.
Matemātisks apraksts
Līdzsvara stāvoklī fizikālā svārsta masas centrs A un piekāršanas punkts O atrodas uz vienas vertikāles. Ja svārstu izvirza no līdzsvara stāvokļa pa leņķi \alpha, tad smaguma spēks pret piekāršanas punktu O rada spēka momentu kur l ir svārsta smaguma centra attālums līdz piekāršanas punktam. Mīnusa zīme nozīmē, ka šis spēka moments cenšas atgriezt svārstu līdzsvara stāvoklī.
Svārsta kustību apraksta otrais Ņūtona likums rotācijas kustībai: kur \varepsilon — svārsta leņķiskais paātrinājums, I — svārsta inerces moments attiecībā pret rotācijas asi.
Maziem novirzes leņķiem \alpha var pieņemt, ka un vienādojumu pārrakstīt šādi: Izdalot vienādojuma abas puses ar svārsta inerces momentu I pret rotācijas asi, kas iet caur punktu O perpendikulāri rotācijas plaknei, iegūst:
Šis ir harmonisko svārstību vienādojums. Svārstību cikliskā frekvence ir un svārstību periods ir Ja atvirzes leņķis \alpha nav mazs, tad svārstību perioda izteiksme ir jākoriģē:
947. gads
947. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.
Martīns Heidegers
Martins Heidegers (de; dzimis, miris ) bija vācu filozofs, viens no vācu eksistenciālisma pamatlicējiem.
Džūds Lo
Viņš uzsāka aktiera karjeru 1987. gadā National Youth Music teātrī, pirmā TV loma viņam bija 1989. gadā. Dž. Lo filmējās Deivida Kronenberga, Klinta Īstvuda un Endrū Nikola režisētajos darbos, pēc tam aktieris tika nominēts 1991. gada Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais otrā plāna aktieris par lomu filmā "Talantīgais misters Riplijs" (1999). 2000. gadā par šo lomu viņš saņēma BAFTA kino balvu kā labākais otrā plāna aktieris. 2003. gadā Dž. Lo tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris par lomu filmā "Aukstais kalns" (2003).
Martīns Heidegers
Dzīvesgājums
Dzimis 1889. gadā Meskirhē, Bādenē-Virtembergā, mucenieka ģimenē. Studēja Freiburgas Universitātē, kur bija Edmunda Huserla asistents. Vēlāk Marburgas un Freiburgas universitāšu profesors. 1928. gada septembrī pēc Herdera institūta profesora Kurta Štafenhāgena ielūguma profesors Heidegers viesojās Rīgā un Melngalvju nama zālē nolasīja priekšlasījumu ciklu par Kanta "Tīrā prāta kritiku" un laikmetīgo filozofiju.
Pēc nacistu nākšanas pie varas 1933. gadā Heidegers iestājās NSDAP un viņu nozīmēja par Freiburgas Universitātes rektoru. Par sadarbību ar nacistiem pēc kara viņu atbrīvoja no akadēmiskajiem amatiem. Pēc ilgstošas izmeklēšanas 1949. gadā Heidegeru oficiāli atzina par nacistu "līdzskrējēju" (de), kam nav piemērojama kriminālvajāšana.
Džūds Lo
2011. gada Kannu kinofestivālā viņš bija viens no žūrijas locekļiem.
Martīns Heidegers
Dzīvesgājums
1950. gadā viņš kā emeritēts profesors atsāka lasīt lekcijas Freiburgas Universitātē līdz 1958. gadam, pēc īpašiem uzaicinājumiem līdz 1967. gadam.
Miris 1976. gadā savā dzimtajā pilsētā Meskirhē.
Uzskati
Heidegers iziet no Huserla fenomenoloģijas, cenšoties to veidot tālāk metafizikas garā. Heidegers pētī konkrēto eksistējošo, nevis abstrakto un un jēdzieniski tveramo esošo; viņa filozofija ir eksistences filozofija. Atziņa nav esošā iegūšana (Haben des Seins), bet esošā jēga (Sinn des Seins). Esošais vienmēr ir laicīgs, nedalāmi saistīts ar laiku.
Signāls
Signāls ir materiāls objekts, kas sevī ietver dažādu informāciju un tā tiek pārnesta tālāk. Bieži vien šī informācija ir apslēpta (piem., ceļa zīmes) vai kodēta (piem., informātikā). Citiem vārdiem sakot, signāls ir sava veida īsziņa. Termins signāls biežāk tiek izmantots zinātnē un tehnikā, nozarēs, kuras ir saistītas ar informācijas apstrādi un pārsūtīšanu, t.i., kibernētikā, elektronikā, radiotehnikā, sakaru tehnikā un citur.
Oskars Darģis
Oskars Darģis (dzimis ) ir Latvijas futbola vārtsargs, kurš kā stažieris no JFC Skonto pašlaik spēlē JFK Olimps/RFS sastāvā.
Cūku dzimta
Cūku dzimta (Suidae) ir viena no pārnadžu kārtas (Artiodactyla) dzimtām. Cūku dzimtā ir 18 mūsdienās dzīvojošas sugas, kas iedalītas 6 ģintīs. Visas cūku dzimtas sugas dzīvo vai nu Eiropā, vai Āzijā, vai Āfrikā un šo kontinentu salās.
Senākās cūku dzimtas dzīvnieku fosilijas ir atrastas Āzijā, un tās ir oligocēna fosilijas. Miocēnā cūkas sasniedza Eiropu. Dažādie fosilie atradumi liecina par cūku ēšanas ieradumiem. Senie dzīvnieki bija gan izteikti veģetārieši, gan maitēdāji.
Izskats un īpašības
Cūku dzimtas dzīvnieki ir vislīdzīgākie pārnadžu kārtā saviem senajiem priekštečiem. Artšķirībā no pārējiem pārnadžiem tiem ir 4 pirksti katrai pēdai, lai arī ejot tās atbalstās tikai uz 2 vidējiem pirkstiem. Cūkām ir arī ļoti vienkārša gremošanas sistēma, salīdzinot ar pārējiem pārnadžiem.
Cūku dzimtas dzīvnieki ir gan maza auguma, gan samērā lieli. Mazākā ir pundurcūka (Porcula salvania), kas ir 58 - 66 cm gara un sver 6 - 9 kg. Lielākā ir milzu mežacūka (Hylochoerus meinertzhageni), kuras ķermenis var sasniegt 2,1 m garumu, augstums skaustā 1,1 m, bet svars ir apmēram 275 kg. Visām sugām tēviņi ir lielāki par mātītēm un tiem ir iespaidīgi ilkņi. Kopumā cūkām ir kompakti, muskuļaini ķermeņi, lielas galvas, īsi kakli, mazas acis un bieži salīdzinoši lielas ausis. Cūkām ir raksturīgi, ka deguns ir šņukura formā, kas piemērots zemes rakšanai. Kažoki parasti ir saraini, astes īsas.
Uzvedība un vairošanās
Par spīti savam robustajam izskatam, cūku dzimtas dzīvnieki ir inteliģenti un viegli piemērojas izmaiņām. Mātītes turas baros kopā ar jaunajiem dzimumbriedumu nesasniegušiem sivēniem, bet tēviņi ir vientuļnieki vai apvienojas nelielos vecpuišu bariņos. Kopumā cūku dzimtas dzīvnieki nav teritoriāli, un savā starpā konfliktē tikai riesta laikā.
Parasti piedzimst 1 - 12 sivēni, atkarībā no sugas. Mātīte pirms sivēnu dzimšanas no zāles iekārto dzimšanas migu, kurā mazuļi pavada savas pirmās 10 dienas. Ar pienu tie tiek zīdīti apmēram 3 mēnešus. Dzimumbriedums tiek sasniegts 18 mēnešu vecumā, lai gan kuiļi pāroties sāk, tikai sasniedzot 4 gadu vecumu, kad ir sasnieguši pilnu augumu un masu.
Cūkām ir ļoti laba dzirde, tās ir arī pļāpīgas, ar attīstītu vokalizāciju. Savā starpā tās komunicē ar dažāda veida skaņām, rukšķēšanu, spiegšanu un kviekšanu ieskaitot. Tām ir ļoti laba oža. Liela daļa cūku dzimtas sugu ir visēdājas, kas barojas ar dažādiem augiem, lapām, sēklām, augļiem, saknēm, kukaiņiem, kāpuriem, tārpiem, tās ēd pat vardes un peles. Ir sugas, kas ir veģetārietes.
Zobi liecina par to, ko cūkas ēd. Tām ir ilkņi, kas lielākajai daļai pārnadžu ir izzuduši. Ilkņi cūkām ir lieli un iespaidīgi. Tos lieto gan, lai izraktu saknes, gan, lai cīnītos.
Tyr
Tyr var būt:
22. gadsimts
22. gadsimts, arī  gadsimts, būs gadsimts, kurš pēc Gregora kalendāra sāksies mūsu ēras un beigsies. Tas būs otrais gadsimts mūsu ēras trešajā tūkstošgadē.
Nahodka
Nahodka (ru) ir pilsēta Piejūras novadā, Krievijas Federācijas pašos dienvidaustrumos. Tajā dzīvo 168,5 tūkstoši iedzīvotāju. Atrodas Klusā okeāna Japāņu jūras Amerikas līča krastā.
Klimats
Neskatoties uz to, ka Nahodka atrodas tālāk uz dienvidiem par Soči un Krimu, klimats šeit ir samērā bargs. Janvāra vidējā temperatūra ir ap -11 °C (kas atbilst temperatūrai Murmanskā, kura atrodas aiz Ziemeļu polārā loka), bet augustā - ap 20 °C. Gada vidējā temperatūra ir ap +5 °C (Soči +14 °C). Nahodkas klimats ir līdzīgs Vladivostokas klimatam, tomēr šeit ir mazāk miglas vasaras sākumā un tā ir labāk aizsargāta pret vējiem. Nahodkas klimata īpatnība ir tā, ka mērenais jūras klimats šeit ir tikai ļoti šaurā piekrastes joslā. Atliek tikai vēlā pavasarī pārkāpt pāri tuvumā esošajiem kalniem otrā kalnu pusē vai aizbraukt dažus kilometrus prom no krasta un var nokļūt jau krasi kontinentālā klimata zonā, kur vasarā ir +30 °C karsts.
946. gads
946. gads bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.
Georgs I (Grieķija)
Garajā valdīšanas laikā no 1863. līdz 1913. gadam piedzīvoja Grieķijas tapšanu par salīdzinoši modernu Eiropas valsti. Grieķija no Lielbritānijas ieguva Jonijas salas, bet krievu—turku kara rezultātā - Tesāliju. Grieķija tika sakauta 1897. gada grieķu-turku karā, tomēr Pirmā Balkānu kara laikā Grieķija ieņēma Maķedoniju. 1913. gada 18. maijā Georgu I Salonikos nogalināja kāds anarhists.
Lielās ģildes nams
Lielās ģildes nams ir kādreiz Rīgas Lielajai ģildei (jeb Svētās Marijas ģildei) piederošs nams, kurš atrodas pie Līvu laukuma Amatu ielā 6 (starp Zirgu, Amatu un Meistaru ielām). Latvijas PSR laikā šeit atradās Valsts filharmonijas koncertzāle. Pašlaik šajā namā atrodas koncertzāle "Lielā Ģilde" un mājvieta Latvijas Nacionālajam simfoniskajam orķestrim.
Vēsture
Sākotnēji ēka, domājams, bija celta 13. gadsimta sākumā, kur atradusies tirgotāju sēta vai Domkapitula īpašumi. Pēc 1330. gada, kad Livonijas ordenis karā uzvarēja Rīgas namniekus, šajās telpās ievācās ordeņa brāļi. Uz šo laiku ēkai bija uzbūvēts otrais stāvs ar divjomu sapulču zāli - "Minsteres istabu" jeb "Minsteres palātu", kuras vārdā sākotnēji dēvēja visu ēku. Pēc jaunās Rīgas pils uzcelšanas 1352. gada 18. novembrī ordenis namu pārdeva atpakaļ namniekiem. Šajā laikā tirgotāji nodibināja Sv. Marijas ģildi, kuru vēlāk sāka saukt par Lielo ģildi, lai gan nav izslēgts, ka faktiskā dibināšana notikusi agrāk. Tās pirmos statūtus apstiprināja 1354. gadā. Šajā namā sāka noturēt tirgotāju ģildes sapulces. 1691. — 1697. gados nams arhitekta Ruperta Bindenšū un meistara Henriha Henikes vadībā tika pārbūvēts. Tas tika paplašināts ar baroka stilā veidotu zelmini un portālu. Galvenā nama telpa — sapulču un dzīru zāle jeb t.s. Minsteres istaba atradās nama centrā. Savukārt, pārbūves laikā ar krusta velvēm noklātais "līgavas kambaris", kur pēc kāzu dzīrēm nakšņoja jaunais pāris, atradās ēkas kreisajā stūrī. Līdz tam kopējais iekšpagalms ar Mazo ģildi tika sadalīts ar žogu.
1853. — 1857. gados nams tika radikāli pārbūvēts, iegūstot tagadējo eklektiskās gotikas stilu. Namu pārbūvēja Heinrihs Šēls pēc Pēterburgas arhitekta Kārļa Beines projekta. Namā tika iekļauta 14. gadsimta gotiskā sapulču zāle — Minsteres palāta, kā arī manierisma periodā (1521. gadā) piebūvētais līgavas kambaris (pēc cita avota, tas celts 15. gadsimta pirmajā pusē). Celtnes augšstāvā izbūvēja jaunu, plašu sanāksmju zāli, kuras koka pārsegumus bagātīgi rotāja stilizēti gotiski kokgriezumi. Ģildes ēku vainagoja neogotisks torņveida frontons ar iebūvētu pulksteni. No ārpuses Lielās ģildes ēka atgādināja Anglijas nocietināto piļu arhitektūru. Taču 1930. gadu sākumā augsto un nedrošo frontonu virs ieejas Lielās ģildes ēkā nācās nojaukt. Tā vietā arhitekts Vilhelms Bokslafs lika uzbūvēt divus nelielus gotiskus tornīšus. Pagrabstāvā šai pašā laikā iekārtoja restorānu un deju zāli.
Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības kameras būvniecības komisija ierosināja domu nojaukt "tā sauktās Lielās ģildes ēku", jo līdz šim tās "sabiedriskās telpas nesušas zaudējumus un nav paredzams, ka turpmāk stāvoklis varētu uzlaboties", un "ēka uzskatāma par maznozīmīgu arhitektoniskā un vēsturiskā ziņā", izņemot viduslaika vēstures elementus Minsteres istabā un līgavu kambara kamīnos. Komisija piedāvāja Lielās ģildes vietā uzbūvēt jaunu kongresa ēku 5000 apmeklētājiem ar galveno fasādi uz Kaļķu ielu un ar plašāko fasādi, pievienojoties Finanšu ministrijas jaunceltnei pāri lielajai Zirgu ielai.
Padomju laikā ēka tika nodota Valsts filharmonijas koncertzāles vajadzībām.
1963. gadā Lielās ģildes ēkai izdega augšstāvs. Atjaunojot celtni pēc arhitekta Modra Ģelža projekta, to piemēroja koncertzāles prasībām. Ģildes sapulču zāle tagad atrodas zem koncertzāles, nama pirmajā stāvā un tiek izmantots par foajē. Līgavas kambaris (pārbūvēts 1854. gadā), ko tagad sauc par kamīntelpu (pateicoties tajā esošajam 1633. gada smilšakmens kamīnam), ir mūziķu mēģinājumu istaba. Tika likvidēta arī vecā galvenā ieeja un pagalmā tika izbūvēts stiklots ieejas vestibils, kas ved uz garderobi pagrabstāvā. Pagrabstāvā restaurācijas gaitā tika atklāta romāniska baltakmens kolonna, kas attiecināma uz 13. gadsimta sākumu, un varēja būt tā laika pirmā stāva sastāvdaļa.
1330. gadā celtajā Minsteres zālē joprojām tiek rīkotas pieņemšanas, kas padara to par visvecāko telpu Rīgā, kas joprojām tiek izmantota sākotnējam nolūkam. 19. gadsimtā celtajā Baltajā zālē notiek svinības un koncerti.
Līdz 2023. gadam plānota ēkas atjaunošana.
Igdrasils
Igdrasils senskandināvu mitoloģijā ir pasaules koks — milzīgs osis, kas savieno deviņas skandināvu kosmoloģijas pasaules. Igdrasila zaros atrodas Asgarda, Alfheima un Vānaheima. Igdrasila stumbrs iet cauri Midgardai, ap kuru atrodas Jotunheima. Zem tās atrodas Svartalfheima. Trīs Igdrasila saknes sniedzas līdz Hēlai, Nīflheimai un Mūspelheimai.
Zem Asgardas saknes atrodas avots Urds (Urðabrunnr), pie kura mitinās trīs nornas, pār kurām nav varas pat dieviem un kuras katru dienu aplaista koku. Zem Jotunheimas saknes atrodas Mīmira avots (Mímisbrunnr), savukārt zem Hēlas saknes — Hvērgelmīrs. Igdrasila zari sniedzas debesīs, un galotnē sēž ērglis Vedrfjelnirs (Veðrfolnír). Nīflheimā Igdrasila saknes grauž pūķis Nidhjegs (Igdrasils vēl stāv tikai tāpēc, ka nornas laista tās saknes ar Urda ūdeni; tas stāvēs līdz Ragnarokam). Pa stumbru skraida vāvere Ratatoska, kas nodod apvainojumus no ērgļa Vedrfjelnira pūķim Nidhjegam un otrādi. Igdrasila mizu ēd arī četri brieži, kas reprezentē vējus.
Thr
Thr vai THR var būt:
Broks Troters
Broks Troters (en: dzimis Brendonā, Kanādā) ir kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2017) pārstāv SM līgas vienību Oulu "Karpat".
Savas karjeras laikā aizvadījis divas spēles Nacionālajā hokeja līgā. 2010.—2011. gada sezonu aizvadīja KHL kluba Rīgas "Dinamo" sastāvā.
Ēriks Bernārs
Ēriks Bernārs (dzimis Martižē, Francijā) — franču autosportists, piedalījies Formula 1 sacīkstēs no .gada līdz .gadam un .gadā.
Broks Troters
Spēlētāja karjera
Pēc vairākām NCAA čempionātā aizvadītām sezonām Troters profesionāļa karjeru sāka 2007.—08. gada sezonā AHL kluba Hamiltonas "Bulldogs" rindās. Turpmākajās sezonās viņš vairākkārt tika izsaukts uz NHL klubu Monreālas "Canadiens", taču debiju tā rindās piedzīvoja vienīgi 2010. gada 6. februārī. 2009.—10. gada sezona bija arī Trotera rezultatīvākā karjerā, 75 "Bulldogs" sastāvā aizvadītajās spēlēs atzīmējoties ar 77 rezultativitātes punktiem.
2010. gada 28. jūlijā Troters noslēdza divu gadu līgumu ar KHL klubu Rīgas "Dinamo", tā rindās nākamajā sezonā atzīmējoties ar 29 punktiem 46 spēlēs.
2011. gada 4. jūlijā uzbrucējs noslēdza viena gada līgumu ar "Canadiens", jauno sezonu sākot Hamiltonas "Bulldogs" rindās. Jau oktobrī viņš tika aizmainīts uz Fīniksas "Coyotes", sezonas turpinājumā spēlējot Portlendas "Pirates" rindās. 2012. gada martā "Pirates" hokejistu aizmainīja uz Sentdžonsas "IceCaps", kuras sastāvā Troters noslēdza sezonu.
Pēc divām izlaistām sezonām 2014. gada jūnijā Troters uz pārbaudes laiku pievienojās KHL klubam Zagrebas "Medveščak". Tā rindās viņš spēlēja līdz decembra vidum, kad tika atlaists. Pāris dienas vēlāk hokejists atgriezās Rīgas "Dinamo", tās sastāvā noslēdzot sezonu.
Igdrasils
Vārda etimoloģija
Uzskata, ka vārds "Igdrasils" nācis no ygg 'briesmīgs' un drasil 'zirgs'. Yggr varētu būt bijis Odina epitets, un Igdrasils tātad varētu nozīmēt "Odina zirgs" (šī nozīme varētu būt saistīta ar mītu, ka Odins deviņas dienas karājies Igdrasilā, lai atklātu rūnas).
Poētiskajā Edā Igrasils dēvēts arī par Mīmameidu (Mímameiðr - 'Mīmira koks'). Iespējams, tas identisks arī ar Leradu (Læraðr) — koku, kura lapas un zari noliecas līdz Valhallai un no kura barojas kaza Heidrūna (Heiðrún) un briedis Eiktirnirs (Eikþyrnir), kas dzīvo uz tās jumta. Heidrūna pēc tam ar savu medaino pienu baro einherijus Valhallā.
Lietuvas Sieviešu basketbola līga
Lietuvas Sieviešu basketbola līga (lt; LMKL) ir augstākā sieviešu basketbola līga Lietuvā. Čempionātā piedalās 8 klubi. Kopš 2002.—2003. gada sezonas par Lietuvas čempionēm basketbolā ir kļuvušas Viļņas "TEO" basketbolistes. Lietuvas līgā trīsreiz ir piedalījušies klubi no Latvijas: TTT Rīga, SK Cēsis un Avantis/Turība.
Laosa
Laosas Tautas Demokrātiskā Republika (lao: Sathalanalat Paxathipatai Paxaxon Lao) ir valsts Āzijas dienvidaustrumos. Tā atrodas uz Indoķīnas pussalas un tai nav pieejas jūrai. Ziemeļos tā robežojas ar Ķīnu un Mjanmu, austrumos ar Vjetnamu, dienvidos ar Kambodžu, bet rietumos ar Taizemi. Laosa ir viena no nedaudzajām pasaules valstīm, kurai joprojām ir sociālistiskā iekārta ar vienu valdošo politisko partiju.
Tajā ir vairāk kā sešdesmit dažādas etniskās grupas. Galvenā reliģija valstī ir budisms.
Vēsture
1883. gadā Laosa kļuva par Francijas protektoriātu līdz 1945. gadam, kad to uz īsu brīdi okupēja Japāna neilgi pirms Otrā pasaules kara beigām. 1946. gadā Francija atguva kontroli pār valsti. 1950. gadā Laosai tika piešķirta daļēja autonomija kā Francijas Savienības dalībvalstij.
1954. gadā Laosa ieguva pilnīgu neatkarību kā konstitucionālā monarhija. Sākās pilsoņu karš starp rojālistiem un komunistu grupu Pathet Lao. 1960. gados Laosa bija pakļauta ASV gaisa bombardēšanai Vjetnamas kara laikā. ASV spēki mēģināja iznīcināt ziemeļvjetnamiešu patvērumus un pārraut to piegādes ceļus, kas pazīstami kā Ho Ši Mina ceļi. 1973. gadā tika noslēgts pamiers starp rojālistiem un komunistiem, kurā valsti sadalīja starp abām pusēm. 1975. gadā Pathet Leo (tad pārsaukta par Laosas Tautas Fronti) ieguva varu. Karalis Savangs Vatthana atsacījās no troņa. Viņš vēlāk tika sagūstīts un mira. Tika pasludināta Laosas Tautas Demokrātiskā Republika ar Laosas Tautas revolucionāro partiju (LPRP) kā vienīgo likumīgo politisko partiju valstī.
Laosa ir vissmagāk bombardētā vieta pasaulē, pateicoties ASV gaisa bombardēšanai Vjetnamas kara laikā. 9 gadu laikā (1964.-1973.) ASV nometa vairāk nekā 2 miljonus tonnu bumbu, no kurām aptuveni 30% neuzsprāga. Vēl joprojām Laosā ir liels skaits nesprāgušu bumbu, kas padara lielāko daļu zemes nederīgu lauksaimniecībai.
1986. gadā, pateicoties Gorbačova reformām Padomju Savienībā, Laosā tika ieviestas dažas brīvā tirgus ekonomikas reformas. 1989. gadā notika pirmās vēlēšanas kopš 1975. gada. Visus kandidātus apstiprināja LPRP un komunisti palika pie varas.
1991. gadā tika noslēgts drošības un sadarbības līgums ar Taizemi. Valsts pieņēma jaunu konstitūciju, kas pastiprināja LPRP lomu valstī. 1994. gadā tika atvērts draudzības tilts starp Laosu un Taizemi. 1995. gadā ASV atcēla 20 gadus ilgo atbalsta embargo.
1997. gadā Laosa kļuva par Dienvidaustrumāzijas Nāciju Asociācijas (ASEAN) dalībvalsti. Tajā pašā gadā valsts cieta no Āzijas finansiālās krīzes, kas samazināja Laosas valūtas (kipa) vērtību. 2000. gadā valdība uzsāka decentralizācijas procesu, piešķirot provincēm lielāku autonomiju.
Laosas iesniedza pieteikumu dalībai Pasaules tirdzniecības organizācijai (PTO) 1997. gadā; 2013. gada 2. februārī tai tika piešķirta pilnīga dalība.
Ģeogrāfija
Laosa ir vienīgā valsts Indoķīnas pussalā, kurai nav pieejas jūrai. Valsts platība ir 237 955 km2, kas to ierindo 82. vietā pasaulē pēc platības. Tās reljefā dominē biezi meži un kalni, no kuriem augstākais ir Phu Bia (2819 m augsts). Mekonga veido lielāko daļu no Laosas rietumu robežas ar Taizemi, savukārt Čionsona kalnu grēda veido lielāko daļu no austrumu robežas ar Vjetnamu.
Valsts galvaspilsēta ir Vjenčana, kas ir arī tās lielākā pilsēta.
Klimats
Laosai raksturīgs tropu klimats, kurā dominē musoni. Izteikta lietus sezona ir laikā posmā no maija līdz novembrim, tai seko sausā sezona no decembra līdz aprīlim.
Administratīvais iedalījums
Laosas administratīvo iedalījumu veido 17 provinces un galvaspilsētas prefektūra, kurā ietilpst valsts galvaspilsēta. Provinces sīkāk iedalās 142 distriktos.
Politika
Laosa ir viena no 5 pasaules sociālistiskajām valstīm, kurās ir viena valdošā partija. Pārējās 4 ir Ķīna, Vjetnama, Ziemeļkoreja un Kuba. Pēc pilsoņu kara beigām 1975. gadā komunisti gāza monarhiju un kopš tā laika ir bijuši pie varas. Laosa ir vienas partijas valsts, kurā pie varas ir Laosas Tautas revolucionārā partija.
Ekonomika
1986. gadā Laosas valdība sāka decentralizēt kontroli pār tās ekonomiku un veicināt privātuzņēmumu darbību. No 1988. gada līdz 2008. gadam ekonomiskā izaugsme vidēji bija 6% gadā, izņemot īslaicīgu kritumu, ko izraisīja Āzijas finanšu krīze, kas sākās 1997. gadā. Lauksaimniecība, kurā dominē rīsu audzēšana, veido apmēram 25% no iekšzemes kopprodukta un 73% no kopējā darbaspēka.
Laosa eksportē koka izstrādājumus, kafiju, elektrību, alvu, varu, zeltu un manioku. Galvenie eksporta partneri ir Taizeme, Ķīna un Vjetnama. Taizeme saņem 30,4% no Laosas eksporta precēm. Valsts importē mašīnas un iekārtas, transportlīdzekļus, degvielu un patēriņa preces.
Iedzīvotāji
2016. gadā vidējais dzīves ilgums valstī bija 64,3 gadi; 62,2 gadi vīriešiem un 66,4 gadi sievietēm.
945. gads
945. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.
Vela
Vela var būt:
Anekdote
Anekdote (fr — 'pasaciņa', no el — 'nenopublicēts', burtiski — 'nav izdots') ir īss, saistošs stāstījums par kādu neparastu, komisku atgadījumu.
Eiropā viduslaikos karaļus un viņu galminiekus ar jokiem un trikiem izklaidēja galma jokdari. Sākotnēji jokdari apdziedāja izcilus varoņdarbus un drošsirdīgus varoņus, pēc tikai vēlāk stāstīja jokus un aizraujošus atgadījumus. Jokdaru stāstītās anekdotes vēlāk sāka apkopot, un tās izdeva tā sauktajās jokdaru grāmatās. Viena no populārākajām šī veida grāmatām bija ap 1611. gadu izdotā "Tarltona joki". Vispazīstamākais tā laika anekdošu stāstītājs bija angļu aktieris Džo Millers (Joe Miller, 1684—1738).
Miegs ar ātrajām acu kustībām
Miegs ar ātrajām acu kustībām, bieži tiek saīsināti saukts par REM (en), ir miega fāze, kuras laikā novērojamas ātras acu kustības. Tā nosaukumi ir arī paradoksālais miegs, sapņu miegs, seklais miegs un ātrais miegs. Šī fāze aizņem aptuveni 20% no visa cilvēka miegā pavadītā laika. Šāds stāvoklis rodas tādēļ, ka organisma muskuļiem neizdodas līdz galam atslābināties. Šī miega laikā var redzēt spilgtus sapņus vai arī murgus. To, ka pastāv šāda miega fāze, atklāja 1952. gadā Čikāgas Universitātē, ASV.
Pilnīgi veseliem cilvēkiem seklā miega laikā iestājas miega paralīze un kustas vienīgi acis. Bet ja ir traucējumi smadzenēs, kas līdz galam neļauj nobloķēt muskuļu tonusu, tad var notikt arī citu ķermeņa daļu kustības, piemēram, cilvēks sapnī sāk skriet, tas ir, kustināt kājas. Cilvēki, kuriem nebūs traucējumu smadzenēs, būs kā paralizēti, viņi to nevarēs izdarīt, bet ar smadzeņu traucējumiem skriešanas imitācija tomēr var notikt. Dažkārt seklā miega laikā cilvēki izkrīt no gultas, spēcīgi iesit savam dzīvesbiedram vai pat pret sienu salauž roku. Ja gulētāju šajā fāzē pamodina, viņa pašsajūta ir ievērojami sliktāka nekā parasti. Zinātnieki no Makgila Universitātes atklājuši, ka cilvēkiem, kuri seklā miega laikā bieži spārdās vai lamājas, ir lielāks risks saslimt ar Pārkinsona slimību vai ar kādu no plānprātības formām.
Vācu leģions
Vācu leģions (de) bija Rietumkrievijas Brīvprātīgo armijas sastāvā esošs vācu algotņu karaspēks Latvijas brīvības cīņu laikā. Vācu leģions sastāvēja no 1. brigādes ar Baltenlandes pulku, Brandisa vienību, Pētersdorfa vienību un 2. brigādes ar Jēnas vienību, Veikmaņa vienību, Bādenes trieciena bataljonu, Mēdema nodaļu.
Izveide
Vācu leģionu Jelgavā izveidoja 1919. gada 25. augustā no demobilizētās Vācijas Impērijas 8. armijas 2. kājnieku brigādes (2. Infanterie-Brigade), 1. Gvardes Rezerves divīzijas (1. Garde-Reserve-Division) un pretlatviski noskaņotajiem Baltijas landesvēra (Baltische Landeswehr) kareivjiem un brīvprātīgiem algotņiem. Tās komandieris līdz 1919. gada 16. novembrim bija jūras kapteinis Pauls Zīverts.
Kājnieku daļas
Komandieris majors Gece (Götze)
Artilērija
Artilērijas komandieris majors Mīlencs (Mielentz)
Likvidācija
Vācu leģiona komandieri Paulu Zīvertu nogalināja 1919. gada 16. novembrī. Vācu leģionu izformēja 1919. gada 18. decembrī pēc tā ierašanās Veimāras Republikā.
Visu laiku labākās latviešu rokbalādes
Visu laiku labākās latviešu rokbalādes ir 1996. gadā izdota izlase ar latviešu rokgrupu izpildītām balādēm.
Lībija
Lībija (ar), oficiāli Lībijas Valsts (‏ادولة ليبيا ‎‎) ir valsts Ziemeļāfrikā. To ziemeļos apskalo Vidusjūra, kā arī robežojas ar Ēģipti austrumos, ar Sudānu dienvidaustrumos, ar Čadu un ar Nigēru dienvidos, ar Alžīriju rietumos, bet ziemeļrietumos ar Tunisiju. Lībijas kopējā platība ir 1 759 541 km², un to ietekmē Vidusjūras un Sahāras klimatiskā zona. Lielāko daļu valsts teritorijas aizņem Lībijas tuksnesis, kas ir viena no neauglīgākajām vietām uz Zemes. Auglīgākās zonas atrodas Sidra līča apkārtnē pie Vidusjūras.
Senajā Grieķijā par Lībiju dēvēja visu Ziemeļāfriku uz rietumiem no Ēģiptes, reizēm pat visu Āfrikas kontinentu. Līdz 1945. gadam Lībija bija Itālijas kolonija, bet tā kā Itālija Otrajā pasaules karā bija zaudētājvalsts, 1951. gada 24. decembrī Lībija ieguva neatkarību, izveidojot Lībijas karalisti. 1970. gadu beigās Lībijas armija iebruka Čadā un uzsāka Toijotu karu. 2001. gada septembrī Lībija bija viena no pirmajām Arābu pasaules, kas izteica līdzjūtību ASV un nosodīja terora akta veicējus. Atbalstīja arī ASV iebrukumu Afganistānā un nodeva Lībijas specdienestu rīcībā esošo Al-Qaida dalībnieku sarakstus. 2006. gada maijā ASV svītroja Lībiju no terorismu atbalstošo valstu saraksta. 2011. gada februārī Lībijas lielākajās pilsētās sākās masu protesti, kas noveda pie pilsoņu kara un Rietumu valstis bez oficiāla kara pieteikuma uzsāka militāru gaisa uzbrukumus Lībijas teritorijai. parlaments pieņēma lēmumu par valsts nosaukuma maiņu no Lielā Lībijas Sociālistiskā Arābu Tautas Džamahīrija uz Lībijas Valsti.
Lībija ir republika, kas sastāv no divdesmit divām municipalitātēm. Galvaspilsēta un lielākā pilsēta ir Tripole. Lībija ar 6,24 miljoniem iedzīvotāju ir simtu piektā lielākā valsts pasaulē pēc iedzīvotāju skaita, ceturtā lielākā valsts Āfrikā un septiņpadsmitā lielākā valsts pasaulē pēc platības. Lībija ir Arābu Līgas, Islāma sadarbības organizācijas, Starptautiskā standartizācijas organizācijas, Nepievienošanās kustības un OPEC dalībvalsts.
Vēsture
Līdz 1945. gadam Lībija bija Itālijas kolonija, kuru apdzīvoja arābu un berberu ciltis un itāļu kolonisti. Lībijā dzīvoja aptuveni četri miljoni iedzīvotāju, kuri pārsvarā bija beduīni, kā arī aptuveni 11 000 itāļu kolonisti. Itālija Otrajā pasaules karā bija viena no zaudētājvalstīm, tāpēc 1951. gada 24. decembrī Lībija ieguva neatkarību, izveidojot Lībijas karalisti. Karaļa Idrisa reālā vara nesniedzās tālāk par Tripoli un pāris apdzīvotām vietām Vidusjūras piekrastē, pārējo teritoriju vadīja cilšu vecās padomes un šeihi, bet vienīgā centralizētā un visu zemi aptverošā struktūra bija armija. Valstī valdīja nabadzība un korupcija.
Lībijas Arābu Republika
1969. gada 1. septembrī, kamēr karalis Idriss atradās vizītē Turcijā, kapteiņa Muammara Kadāfi vadībā armijas vienības sadumpojās un sagrāba karaļa pili, valdības iestādes, radio un TV centrus, gāžot monarhiju un pasludinot Lībiju par Lībijas Arābu Republiku. Septembra vidū Kadāfi tika iecelts par Revolucionārās pavēlniecības padomes priekšsēdētāju un bruņoto spēku virspavēlnieku pulkveža dienesta pakāpē, uzņemoties valsts turpmāko vadību. Pirmais ko jaunā valdība paveica ieguvusi varas grožus, lauza līgumus un likvidēja visas ārvalstu kara bāzes to skaitā lielāko ASV karabāzi ārpus tās teritorijas Wheelus Field, bet oktobrī izraidīja no valsts itāļu kolonistus. Tika pārskatīti līgumi ar Rietumu naftas ieguves kompānijām, palielinot Lībijas saņemamo iegūstamo resursu daļu un uzsākta plaša sociālās attīstības programma, ceļot pilsētās un ciemos skolas, slimnīcas, sabiedriskās ēkas un daudzdzīvokļu namus. Tika aizliegti alkoholiskie dzērieni un sākta valsts atbalstīta sieviešu emancipācijas politika.
Apvērsuma īstenotāji bija kvēli panarābisti, taču nonākuši pie varas pakāpeniski atsacījās no šī ideoloģiskā virziena. Kadāfi uzskatīja, ka PSRS un ĶTR demonstrētais sociālisms esot tikpat netaisnīgs, kā Rietumu valstīs valdošais kapitālisms, jo sociālisms apspiež personību, bet kapitālisms ir izdevīgs tikai bagātajiem, tāpēc ir jāiet "trešais ceļš", kuru izklāstīja savā darbā „Zaļā grāmata“.
Lībijas Sociālistiskā Arābu Tautas Džamahīrija
1970. gadu sākumā cīņai pret Kadāfi režīmu tika izveidota pagrīdes teroristiska organizācija „Lībijas atbrīvošanas nacionālā fronte“, kuru sponsorēja Sudāna, Maroka, Irāka un Saūda Arābija, taču organizācija bija maza un nekādu nopietnu panākumu tai nebija. Salīdzinot Lībiju ar citām arābu valstīm, valstij bija raksturīga liela iecietība pret disidentismu. Nebija nekādu masu represiju vai citādi domājošo vajāšanu, varēja visai brīvi kritizēt valsts varu. Taču individuālā līmenī tika īstenotas virkne politisko slepkavību, arī citu valstu teritorijā, likvidējot varai bīstamākos opozicionārus. Laika posmā no 1980. līdz 1986. gadam ASV un ES tika nogalināti piecpadsmit turp emigrējušie opozicionāri. 1988. gadā pēc Kadāfi rīkojuma publiski tika sagrauti Furnašas cietuma vārti Tripolē, atbrīvojot pēdējos 400 politieslodzītos, Kadāfi publiski saplēsa disidentismā apsūdzēto "melnos sarakstus". Kriminālatbildība iestājās tikai par centieniem organizēties, lai mainītu valsts iekārtu.
Toyotas karš
1977. gada februārī Lībijas armija iebruka Čadā, aizsākot Toyotas karu, kas ilga no 1978. līdz 1987. gadam. Čadas kaujinieki ar kalašņikoviem un Francijas aviācijas atbalstu braukāja pa Sahāru Toyotas markas apvidus mašīnās un, izmantojot partizānu kara taktiku, uzvarēja daudz labāk apbruņotās lībiešu bruņutanku vienības. Toyotas kara nosaukums ir radies Toyotas markas automašīnu dēļ. Pamatiemesls, kāpēc Lībija zaudēja, bija armijas sliktās kaujas spējas un zemā disciplīna.
Pilsoņu karš
2011. gada februārī Lībijas lielākajās pilsētās sākās masu protesti, kas strauji pārauga austrumu cilšu bruņotā dumpī. Sākās pilsoņu karš un sacēlušajām ciltīm pievienojās armijas un policijas daļas, kurās dominēja šo cilšu locekļi, karadarbībā tika mobilizēti zemessardzes spēki.
Dumpiniekiem ciešot militāru sakāvi un strauji atkāpjoties uz valsts austrumiem, virkne Rietumu valstu nosodīja Lībiju par bruņota spēka pielietošanu pret tās iedzīvotājiem. 17. martā ANO Drošības padome pieņēma lēmumu par lidojumu aizliegumu Lībijas kara aviācijai, bet 19. martā Francija, Lielbritānija, ASV un virkne citu Rietumu valstu bez oficiāla kara pieteikuma uzsāka militārus gaisa uzbrukumus stratēģiskajiem mērķiem Lībijas teritorijā, Lībijas pretgaisa aizsardzības sistēmai un armijas bāzēm jeb sāka militāro operāciju "Odiseja rītausma". Pirmos triecienus raidīja Francijas kara lidmašīnas, drīz pēc tam ASV kara flote raidīja vairāk nekā 110 Tomahawk raķešu. Lībijas militāros objektus ar raķetēm apšaudīja arī britu zemūdenes un reaktīvās lidmašīnas. Pret Lībiju tika noteikta arī lidojumu un kuģu satiksmes blokāde. Rietumvalstu vadītās operācijas pirmās fāzes mērķis bija iznīcināt Lībijas pretgaisa aizsardzības sistēmas.
944. gads
944. gads bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.
Lībija
Pilsoņu karš
Augustā, kad NATO spēki ar gaisa uzlidojumiem bija praktiski sagrāvuši Lībijas armiju, NATO ļāva austrumu cilšu šeihu bruņotajiem spēkiem ieņemt lielāko daļu valsts, Rietumu valstis, ieskaitot ASV un Krieviju, jau bija atzinušas jaunās Lībijas pagaidu valdības leģitimitāti. parlaments pieņēma lēmumu par valsts nosaukuma maiņu no Lielā Lībijas Sociālistiskā Arābu Tautas Džamahīrija uz Lībijas Valsts.
Upmalas pagasts
Upmalas pagasts ir viena no Preiļu novada administratīvajām teritorijām, Dubnas labajā krastā. Robežojas ar sava novada Pelēču, Rožkalnu un Vārkavas pagastiem, kā arī Līvānu novada Rožupes un Sutru pagastiem.
Lībija
Administratīvais iedalījums
Teritorija tradicionāli ir sadalīta trīs vēsturiskās provincēs rietumos atrodas Tripolitānija, austrumos Kirenaika un dienvidos Fecāna, bet pēc 2007. gada reformas šis iedalījums vairs netiek plaši izmantots. Lībija līdz 2007. gadam bija sīkāk iedalīta trīsdesmit divos apgabalos un trijos reģionos, bet no 2007. gada Lībija ir sadalīta divdesmit divos apgabalos.
Upmalas pagasts
Upes
Deukļupe, Egļupe, Šustjanka, Ūdzeņa.
Sofija Lorena
Sofija Lorena (Sophia Loren; dzimusi Sofija Villāni Šikolone (it) Romā, Itālijā) ir itāļu aktrise.
Upmalas pagasts
Ezeri
Bratišku ezers, Sivera ezers, Vepru ezers.
Lībija
Dabas resursi
Lībijā ir bagātas naftas un dabasgāzes atradnes. 1960. gados zem Sahāras tuksneša ģeologi atrada 4 milzu pazemes rezervuārus pilnus ar saldūdeni — Kufras, Sirti, Morzukas un Hamadas (the Kufra basin, the Sirt basin, the Morzuk basin and the Hamada basin) — no kuriem pirmie trīs ir aptuveni 35 000 km3 ietilpībā, bet kopējais saldūdens apjoms tur ir līdzvērtīgs ūdens apjomam Melnajā jūrā jeb daudzumam, ko dotu Nīlas upe, tekot 200 gadus (skat. Lielais Lībijas ūdensvads).
Sofija Lorena
1999. gadā Amerikas Kinoinstitūts ierindoja Lorenu 21. vietā izcilāko sieviešu kārtas zvaigžņu sarakstā AFI 100 gadi... 100 zvaigznes.
Upmalas pagasts
Vēsture
Upmalas ciems izveidots 1975. gadā no likvidētā Stradiņu ciema un Vārkavas ciema teritorijas daļas. 1977. gadā daļu Upmalas ciema pievienoja Rožkalnu ciemam. 1979. gadā Upmalas ciemam pievienoja daļu Rauniešu ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2002. gadā Upmalas pagasts apvienojās ar Rožkalnu pagastu, izveidojot Vārkavas novadu. 2021. gadā Vārkavas novadu iekļāva Preiļu novadā.
Lībija
Valdība
Līdz 2011. gadam valsts pārvaldi veidoja tautas sapulču jeb kongresu tīkls, sākot ar iedzīvotāju sapulcēm, kas pilda pašvaldību funkcijas, reģionu sapulcēm un beidzot ar Nacionālo tautas sapulci jeb Vistautas kongresu kā visaugstāko varas institūciju. Tautas sapulces pārstāvjus ievēlēja vispārējas vēlēšanas, kā rezultātā katra cilts solidāri balsoja tikai par savas cits vadoņu izvirzītajiem kandidātiem, un vēlēšanās uzvarēja tie kandidāti, kas piederēja pie lielākas cilts. Tas radīja lielu neapmierinātību daudzos cilvēkos, jo parastas, neizglītotas cilts pārstāvis varēja uzvarēt vēlēšanās, bet izglītoto cilšu pārstāvji nevarēja uzvarēt, jo bija mazākumā. Mazo cilšu pārstāvjiem vienīgā karjeras izaugsme bija iespējama armijā.
Upmalas pagasts
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Vecvārkava (pagasta un novada centrs), Vanagi, Šķiļteri, Vepri.
Lībija
Valdība
Arī valsts finanšu iekšpolitiku noteica Tautas sapulces, kurās noteicošie bija cilšu vadoņi, kā rezultātā pašvaldībām atvēlētā budžeta daļa bija neproporcionāla, salīdzinot ar kopbudžetu, bet Kadāfi neko nevarēja padarīt. Principā tas paralizēja valsts modernizācijas procesu, jo valdībai nebija gandrīz nekādas sociālās varas, tikai militārās un ekonomiskās varas groži. Pastāvīgā opozīcija valdībai bija austrumu cilšu šeihi, kuru teritorijā bija lielākās naftas atradnes, pārstrādes rūpnīcas un ostas un kuri vēlējās lielāko daļu no naftas ienākumiem.
Rīze Hofa
Rīze Hofa (en, dzimis 1977. gada 8. oktobrī Evansā, ASV) ir amerikāņu vieglatlēts — lodes grūdējs. Viņa personiskais rekords stadionā ir 22,43 m, bet telpās — 22,11 m.
Studiju laikos nodarbojās arī ar cīņas sportu, beisbolu un amerikāņu futbolu.