cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zobu puve
Zobu puve jeb kariess (la — ‘puve’) ir zobu (visbiežāk dzerokļu kožamvirsmu, 2 blakuszobu saskarvirsmu, zobu kakliņu apvidu un zobu bedrīšu daļu) cieto audu (emaljas un dentīna) pakāpeniska noārdīšanās, kas notiek zobu puves baktēriju (Streptococcus mutans ) izdalītajiem fermentiem pastiprināti pārraudzējot organiskajās skābēs (etiķskābē, pienskābē un propionskābē) uz zobu virsmas esošos ogļhidrātus (saharozi, glikozi, fruktozi, laktozi, maltozi), kā arī uz zobiem nokļūstot no kuņģa atvemtajai sālsskābei vai ēsto augļu un ogu un dzerto sulu organiskajām skābēm, tostarp citronskābei un ābolskābei, šķīdinot zobu minerālvielas.
Nipigon
Nipigon var būt:
Zobu puve
Atkarībā no zobu bojājumu pakāpes, zobu iepriekšējās formas, darbības un estētikas atjaunošanai izmanto dažādas ārstniecības metodes, tomēr nav zināma metode, kā reģenerēt lielu daļu zobu struktūras. Lai izvairītos no zobu puves, zobārstniecības organizācijas atbalsta profilaktiskus pasākumus, piemēram, regulāru mutes dobuma higiēnu un uztura maiņu.
Mūsdienās zobu puve ir pasaulē izplatītākā infekcijas saslimšana. Visā pasaulē apmēram 2,43 miljardiem cilvēku (36% cilvēku) pastāvīgajos zobos ir bijis kariess. Bērniem piena zobos puve ir bijusi 620 miljoniem cilvēku (9% cilvēku).
Pavels Filips
Pavels Filips 1983. gadā iestājās Kišiņevas politehniskajā institūtā, ko absolvēja 1990. gadā, iegūstot inženiera mehāniķa diplomu. No 1991. līdz 1996. gadam viņš studēja Starptautiskajā menedžmenta institūtā.
1991. gadā Filips sāka strādāt Kišiņevas konfekšu fabrikā Bucuria par kompresoru nodaļas priekšnieku. No 1993. līdz 1994. gadam viņš bija ražošanas nodaļas direktors. No 1998. līdz 2001. gadam Filips bija fabrikas galvenais inženieris. 2001. gadā viņš kļuva par Bucuria direktoru. No 2008. līdz 2011. gadam Filips bija tabakas fabrikas TUTUN-CTC direktors.
2010. gadā Filips iestājās Moldovas demokrātiskajā partijā. 2011. gada 14. janvārī Pavels Filips kļuva par Moldovas informācijas tehnoloģiju un sakaru ministru Vladimira Filata valdībā. Vēlāk viņš saglabāja šo amatu arī Jurie Ljankes, Kirila Gaburiča un Valerju Streleca valdībā.
2016. gada 20. janvārī Moldovas parlaments Pavelu Filipu, kuru izvirzīja Moldovas demokrātiskā partija, apstiprināja par premjerministru.
2019. gada februārī tika ievēlēts parlaments, bet tam ilgu laiku neizdevās izveidot jaunu valdību. 7. jūnijā Konstitucionālā tiesa nolēma, ka būs jārīko jaunas parlamenta vēlēšanas, ja trīs mēnešu laikā (no parlamenta vēlēšanu rezultātu paziņošanas 9. martā) netiks izveidots jauna valdība. 8. jūnijā par premjerministru tika ievēlēta Maija Sandu. Tas notika dienu pēc 90 dienu termiņa laika, bet dienu pirms trīs mēnešu perioda. Tā kā prezidents Igors Dodons neatlaida parlamentu, Konstitucionālā tiesa 9. jūnijā Dodonu atbrīvoja no amata, par prezidenta pienākumu pildītāju ieceļot Pavelu Filipu. Filips parakstīja rīkojumu par parlamenta atlaišanu un paziņoja, ka pirmstermiņa vēlēšanas notiks 6. septembrī. Neatzīstot Konstitucionālās tiesas lēmumu par savu pilnvaru atcelšanu, Dodons atcēla Filipa rīkojumu par parlamenta atlaišanu. 14. jūnijā pēc Nacionālās politiskās padomes sēdes Demokrātiskā partija paziņoja, ka, lai izvairītos no politiskās krīzes, ir pieņēmusi lēmumu atdot varu. Vēlāk Pavela Filipa valdība atkāpās no amata un nodeva varu Maijas Sandas valdībai. 2019. gada 15. jūnijā Konstitucionālā tiesa anulēja savus lēmumus, kas pieņemti no 7. līdz 9. jūnijam.
Noass (filma)
"Noass" (en) ir amerikāņu režisora Darena Aronovska 2014. gadā uzņemtā episkā filma, tās scenārija autori ir Darens Aronovskis un Ari Handels. Filma ir stāsts par Bībeles personāžu Noasu, papildināts ar filmas autora brīvu fantāziju.
Sižets
Pasaulē, kuru sagrāvuši ļaužu grēki, mīt kāds svēts un taisnprātīgs cilvēks, un viņa vārds ir Noass. Viņš redz Каina cilti, redz ļaunumu un grēku Dieva priekšā. Cilvēki iedomājas sevi par dieviem un dara to, kas viņiem ienāk prātā, tie dzīvo bez izpratnes par to, ka ir Radītājs, tie aizmirsuši savus tēvus un viņu tikumu. Noass būvē šķirstu, lai uz visiem laikiem atstātu šo netīro pasauli un izpildītu uzdevumu, ko Dievs viņam ir paredzējis. Viņam palīdz debesu sūtņi, kas palikuši uz zemes kā akmens radības.
Lomās
un citi aktieri
Filmas tapšana
Pēc sadarbības ar Аronovski filmās "Strūklaka", "Cīkstonis" un "Melnais gulbis" Ari Hendels palīdzēja Aronovskim izstrādāt filmas "Noass" scenāriju. Aronovskis noslēdza līgumu ar Paramount Pictures un New Regency Productions par filmas "Noass" uzņemšanu ar budžetu 150 miljoni dolāru.
Filmu sāka uzņemt 2012. gada jūlijā Dihozlejas pussalā Reikjavīkā un citās vietās Dienvidu Islandē. Filmēšana notika arī Ņujorkā, Holivudā un Vašingtonā. Noasa šķirsts tika uzbūvēts Nacionālajā vēstures parkā Planting Fields Arboretum Augšējā Bruklinā, Ņujorkā.
Smani
Smani var būt:
Brūss Derns
Brūss Maklīšs Derns (en, dzimis ) ir amerikāņu aktieris, bieži attēlojis otrā plāna lomas.
Savas karjeras laikā saņēmis vairākas balvas, tai skaitā labākā aktiera balvu gan Kannu, gan Berlīnes kinofestivālā. Ticis nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā" par filmu "Atgriešanās mājās" (Coming Home) un kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā" par filmu "Nebraska" (2013). Ticis arī nominēts BAFTA kino balvai, divām Genie Award un trim Zelta globusa balvām.
Savu slavu sācis iemantot "Jaunās Holivudas" (New Hollywood) ērā, piedaloties filmās "Nodzītus zirgus arī nošauj, vai ne?" (1969), The Incredible 2-Headed Transplant (1971), The Cowboys (1972), Silent Running (1972) un The King of Marvin Gardens (1972). Piedalījies arī tādās pazīstamās filmās kā "Lielais Getsbijs" (The Great Gatsby, 1974), Posse (1975), "Ģimenes lieta" (Family Plot, 1976), Black Sunday (1977), The Driver (1978), That Championship Season (1982), "Monstrs" (2003), "Pretīgais 8nieks" (2015), "Zemesriekstu sviesta piekūns" (2019), The Artist's Wife (2019) un "Reiz Holivudā" (2019). Piedalījies arī HBO seriālā "Lielā mīla" (Big Love, 2006–2011).
Brūss Derns ir tēvs aktrisei Lorai Dernai un bijušais vīrs aktrisei Daienai Ladai.
Arbūzi
Arbūzi ir arbūzu ģints augu augļi. Pēc morfoloģiskās augļu klasificēšanas sistemātikas arbūzi ir ogas. Cilvēki uzturā lieto augļus, kurus iegūst no villainā arbūza (Citrullus lanatus), bet lopbarībā izmanto rūgtā arbūza (C. colocynthis) augļus. Arbūzi ir saldi vasaras augļi. Tos griež šķēlītēs, pievieno salātiem vai no tiem iegūst sulu. No arbūzu sulas var iegūt vīnu. Arbūzi satur 91% ūdeni un 6% ogļhidrātus (cukurus).
2018. gadā visvairāk arbūzu ievāca Ķīnā (62,8 miljoni tonnas). Nākamās lielākās arbūzu ievākšanas valstis bija Irāna (4,1 miljons tonnu), Turcija (4,0 miljoni tonnu), Indija (2,5 miljoni tonnu) un Brazīlija (2,2 miljoni tonnu).
Smani (Aglonas pagasts)
Apdzīvotā vieta izvietojusies netālu no autoceļa P62, Rušona ezera krastā.
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Preiļu rajonā.
Jūrmalas pilsētas pamatskola
Jūrmalas pilsētas pamatskola ir Jūrmalas skola Dzirnavu ielā 50, Slokas apkaimē, kas paredzēta bērniem ar īpašām vajadzībām. Skolas ēka ir ekspluatācijā kopš 1900. gada. Iestāde nodibināta 1944. gadā. Tā bija pamatskola ar krievu mācību valodu. Izglītības iestāde bērniem ar speciālām vajadzībām nodibinātā 1974. gadā. No 2019. gada 23. maija skolai ir pašreizējais nosaukums.
Džefrijs Džeikobs Eibramss
Džefrijs Džeikobs Eibramss (en, dzimis ) ir ASV filmu un televīzijas seriālu režisors, scenārists, producents un komponists. Pazīstams kā filmas "Zvaigžņu ceļš" (2009), "Tumsā: Zvaigžņu ceļš" (2013) un "Zvaigžņu kari: Spēks mostas" (2015) režisors. Par darbu televīzijas seriālā "Pazudušie" (2004—2010) ieguvis divas Emmy balvas.
Baroque (spēle)
Baroque ir Sting Entertainment izstrādāta lomu spēle, ko Eiropā izdevis Rising Star Games. Tā sākotnēji izstrādāta Sega Saturn konsolei, bet vēlāk pārnesta uz PlayStation. Tad to pārtaisīja Sting Entertainment, plānojot spēli izdot tikai Japānā, bet vēlāk tika pieņemts lēmums par Baroque izdošanu ASV PlayStation 2 un Wii konsolēm, kas tika īstenots 2008. gada 8. aprīlī.
Boinica
Boinica, arī Boiņica, bija apdzīvota vieta Alūksnes novada Pededzes pagastā. Atradās pagasta austrumu daļā 8 km no pagasta centra Pededzes, 36 km no novada centra Alūksnes un 238 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atradās nomaļus no autoceļa V402, uz dienvidaustrumiem no tās atradās Boinicas purvs.
Anta Priedīte
Anta Priedīte (dzimusi Rīgā) ir latviešu režisore, horeogrāfe un kostīmu māksliniece.
Beigusi Rīgas Valsts 1. ģimnāziju un Latvijas Kultūras akadēmijas Mūsdienu dejas horeogrāfijas fakultāti. Studējusi arī psiholoģiju Latvijas Universitātes Pedagoģijas, psiholoģijas un mākslas fakultātē.
Veidojusi gan horeogrāfiju, gan kostīmus vairākiem režisora Regnāra Vaivara iestudējumiem.
2003. gadā ieguvusi Spēlmaņu nakts balvu nominācijā "Labākais kustību režisors".
Torkvato Taso
Torkvato Taso (dzimis, miris ) bija manierisma laika itāļu dzejnieks. Poēmas "Atbrīvotā Jeruzaleme" autors. Viens no populārākajiem dzejniekiem Eiropā līdz 19. gadsimta sākumam.
Dzimis Sorento, dižciltīgā ģimenē. Bērnībā un jaunībā kopā ar tēvu dzīvojis Salerno, Neapolē, Romā, Urbīno, Venēcijā. Studējis Padujā un Boloņā. 1565. gadā ieradās Ferrārā, kur tika pieņemts vietējā hercoga galmā. 1570. gadā kopā ar hercoga brāli kardinālu Luidži d'Esti pabija Parīzē. 1575. gadā pabeidza poēmas "Atbrīvotā Jeruzaleme" pirmo versiju. Kaut arī hercogs, sajūsmināts par poēmu, aicināja to publicēt, Taso vēl un vēl centās to pilnveidot, tāpēc poēma tika publicēta tikai 1581. gadā.
No 70. gadu vidus Torkvato Taso parādījās psihiskas saslimšanas - vajāšanas mānijas pazīmes. No 1579. gada līdz 1586. gadam bija ieslodzīts Ferrāra s Sv. Annas trakonamā. Tā arī neatlabdams, vēlāk dzīvoja dažādās Itālijas pilsētās. 1595. gadā Romas pāvests uzaicināja Taso uz Romu, lai kronētu kā dzejnieku karali. Nenodzīvojis līdz kronēšanas ceremonijai, Taso Romā mira.
Mughalžars
Mughalžars (kk) ir Urālu kalnu sistēmas galējā dienvidu daļa Kazahstānas ziemeļrietumos. Stiepjas ziemeļu-dienvidu virzienā 200 kilometru garumā un 30 kilometru platumā kā divas paralēlas zemu kalnu grēdas. Kalnu rajonā sākas Žemas un Oras upes. Grēdas ir Kaspijas jūras un Arāla baseinu robežšķirtne. Reģionā vara, cinka, svina un niķeļa atradnes.
Bergena (nozīmju atdalīšana)
Bergena var būt:
Spāres muiža (Amatas novads)
Spāres muiža (vācu: Sparennhof, Samsky) atrodas Cēsu novada, Amatas pagastā, Spārē, nepilnus 20 km no Cēsīm. Muiža dibināta 16. gadsimtā.
Vēsture
Muižas pirmsākumi izsekojami līdz 16. gadsimtam. Zināms, ka pēc Livonijas kara beigām 1582. gadā to piešķīra Penkovskim. Zviedru Vidzemes laikā par muižas īpašnieku kļuva Lēmanis Sparre. 1679. gadā noplēsa veco Sparr Lēman māju, kas tur pastāvēja jau no 1588. gada, un tās vietā uzcēla kunga namu. No Sparr mājas cēlies arī pašas muižas latviskais nosaukums. 1683. gadā zviedru valdības veiktās muižu redukcijas gaitā Spāres muiža pārtapa par kroņa muižu – valsts īpašumu. 1798. gadā Krievijas Impērijas ķeizars Pāvils I muižu uzdāvināja privātīpašumā savam favorītam, galma padomniekam Karlam Juliusam fon Šubertam par sevišķiem nopelniem. Šubertu dzimtas īpašumā Spāres muiža atradās līdz pat agrārreformai 1920. gadā. Pēdējais muižas īpašnieks Bernhards fon Šuberts, būdams Rīgas politehnikuma direktors, dzīvoja Rīgā, tādēļ muižas ēkas tika iznomātas. Pēc agrārreformas 1922. gadā muižas centrā iekārtota Spāres speciālā skola.
Šobrīd muižas ēkas apskatāmas tikai no ārpuses.
Muižas komplekss
Pašreizējā muižas apbūve veidojusies 19. gs. un 20. gs. sākumā.
Tā izveidota uz diviem pauguriem abpus padziļai ieplakai, caur kuru tek Pērļupīte.
Augstākā paugura virsotnē būvēta kungu māja – muiža. Ēka savu tagadējo izskatu ieguvusi 20. gs. sākumā, kad tā atjaunota pēc izpostīšanas 1905. gada revolucionārajos notikumos. Pirms ugunsgrēka tā bijusi Latvijas muižām tradicionāla ēka, segta ar apjomīgu kārniņu jumtu, nošķeltiem jumtgaliem. Atjaunojot to, saglabātas vecās sienas ar to pašu logu aiļu sadalījumu. Ēkas stāvs pārsegts ar divslīpju mansarda jumtu, kurā savirknēta blīva jumta logu rinda. Ieejas vējtveris zaudēja trīsstūrveida frontonu un divslīpju jumtu, tā vietā iegūstot ļoti lēzenu trīsslīpja pārsegumu. Kungu mājas ZA galā bija ažūra koka veranda, kas tagad pārtapusi masīvā mūra piebūvē, no kuras pāri dīķim pavērās skats uz muižas parku. Kungu mājas pretējā galā – DR daļā, bijis muižas ledus pagrabs – tagad redzamā virsbūve celta 90. gadu sākumā. Nogāzē aiz tā jau 19. gs. vidū bijis augļu dārzs.
Paugura DA nogāzē celtas saimniecības ēkas. Vistuvāk kungu mājai atradusies putnu māja (tagad saukta par akmens namiņu) – neliela, ļoti rūpīgi mūrēta plēstu laukakmeņu ēka ar sarkano ķieģeļu zelmiņiem, dekoratīvām logu un durvju apmalēm.
Netālu no putnu mājas – malkas šķūnis. Tā sienas veidotas no satapotām plankām, kas iestiprinātas no plēstiem laukakmeņiem un no plienakmens mūrētiem stabiem.
Divstāvu dzīvojamā ēka, kas tagad atrodas blakus malkas šķūnim, agrāk bija muižas zirgu stallis – toreiz zema, gara, smagnēja ēka ar nošļauptām jumtgalēm.
Malkas šķūņa DR galā atrodas viena no vecākajām muižas ansambļa ēkām – kalpu māja. Tā joprojām saglabājusi 19. gs. pirmās puses ēkām raksturīgo plānojumu: ieejas durvis ved priekšnamā, aiz kura seko rovis – neapgaismota virtuves telpa, segta ar velvētiem griestiem. Pa labi un pa kreisi no vējtvera – pa istabai. Tāda pati ieeja rovī vedusi no pretējās puses priekšnama.
Lejpus kalpu mājai paceļas divstāvu mūra ēka, kura pirms pārbūves kalpojusi par saimniecības ēku. Tā muižas laikā bijusi iesalnīca, vēlākos laikos – cūku kūts.
Vēl līdz šodienai saglabājusies kalēja māja un smēde. Abpus smēdes durvīm joprojām atrodas sienā iemūrēti dzelzs riņķi zirgu piesiešanai. Starp smēdi un dzīvojamo daļu bijusi iebūvēta 85 cm bieza siena, tajā bijuši apkures kanāli, lai no ēzes siltuma varētu apsildīt arī ēkas dzīvojamo daļu.
Skola
Pirmā pasaules kara laikā Spāres bērnu audzināšanas namā atradās krievu armijas lauku lazarete.
No 1944. gada līdz 1951. gada oktobrim – Spāres valsts speciālais bērnu nams. 1951. gada oktobrī mācības uzsāka pirmie bērni ar garīgās attīstības traucējumiem, un tad skolu pārdēvēja par Spāres īpatnējā režīma bērnu namu. 1954. gadā nosaukums tika mainīts uz Spāres īpatnējā režīma skola - internāts. Šajā laikā skolā mācījās bāreņi, vecākiem atņemtie bērni, kā arī bērni ar garīgo atpalicību.
No 1969. gada skola saucās Spāres palīgskola – internāts. Tajā mācījās tikai Cēsu rajonā dzīvojošie bērni ar garīgās attīstības traucējumiem.
1971. gada jūnijā nosaukumu mainīja uz Spāres internātpalīgskola.
2001. gads – Spāres speciālā internātskola.
Šobrīd – Spāres internātpamatskola.
Skolā var iegūt galdnieka palīga, mājstrādnieces, pavāra palīga un remontstrādnieka kvalifikāciju.
Skolai pieder 80 ha zemes, tā apsaimnieko 24 kādreizējās muižas ēkas.
Brāļu kapi
Pirmā pasaules kara laikā skolā tika ierīkota kievu armijas lauku lazarete. Tajā mirušos 24 karavīrus guldīja kopējā brāļu kapā. 1935. gada jūnijā Brāļu kapu komitejas valdes sēdē skolas pārzinis ziņoja par kapu uzkopšanu pie Spāres muižas un lūdza uzstādīt piemiņas akmeni. Pieminekļa izgatavošana uzticēta ainavu arhitektam A. Zeidakam. Pieminekli atklāja 1935. gada 6. oktobrī.
Rakstnieku parks
Blakus muižai iekārtots atjaunotais Rakstnieku parks – stādījumi, ko izveidoja trīspadsmit ievērojami Latvijas literārie darbinieki.
Rakstnieku parka ideja radās 1930. gada 4. maijā, kad toreizējo Spāres Valsts sešklasīgo skolu un patversmi pēc Kārļa un Alvīnes Skalbergu aicinājuma apmeklēja Trauksminieku grupas literāti – Arvīds Borincs, Aleksandrs Čaks, Arvīds Grigulis, Jānis Grots, Valdis Lukss, Jānis Plaudis, Emīls Skujenieks, Austra Skujiņa, Adolfs Talcis, Jānis Trimda, Pāvels Vīlups un Elvīra Bramberga. Pēc viesošanās, katrs no rakstniekiem pēc skolas pārziņa Kārļa Skalberga aicinājuma nolēma iestādīt vienu kociņu. Pēc 30 gadiem tradīciju turpināja Arvīds Grigulis, iestādot vēl vienu kociņu. Viņa piemēram sekoja Valdis Lukss, Laimonis Vāczemnieks un Jānis Plotnieks.
Līdz mūsdienām bija saglabājusies stādījumu skice, pēc kuras kociņi tika atrasti. 2014. gadā teritorija sakopta un iesākta jauna tradīcija – papildināt stādījumus ar jauniem kokiem.
Rakstnieku parks tika papildināts ar vēl vienu kociņu, kas stādīts par godu Amatas novada rakstniecei un novadpētniecei Melānijai Vanagai.
Nīderlandes Neatkarības karš
Nīderlandes Neatkarības karš nl ilga no 1568. līdz 1648. gadam, tas sākās kā Septiņpadsmit provinču sacelšanās pret Hābsburgu Nīderlandes valdnieku Felipi II.
Pēc kara sākuma Felipe II izvietoja savu karaspēku Nīderlandē un atguva kontroli pār lielāko daļu sacēlošos provinču. Tomēr ziemeļu provinces turpināja pretošanos Orānas Vilhelma vadībā, viņiem izdevās izspiest Hābsburgu armiju, un 1581. gadā tika dibināta Nīderlandes Republika. Karš turpinājās citos apgabalos, republikas centrs vairs nebija apdraudēts. Nīderlandes Neatkarības karš beidzās 1648. gadā ar Minsteres miera līgumu, kas bija daļa no Vestfālenes miera līguma (ar to beidzās arī Trīsdesmitgadu karš). Miera līguma rezultātā Nīderlandes Republika tika atzīta par neatkarīgu valsti.
Juneļi (Medumu pagasts)
Ciema apkārtnē atrodas Sventes ezers.
Marienbāde
Marienbāde ( — "Marijas peldvieta") var būt:
Antonio Kabrīni
Antonio Kabrīni (it, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.
Savu spēlētāja karjeras lielāko daļu aizvadījis Juventus komandā. Sešas reizes uzvarējis Itālijas A sērijā, ieguvis divus Itālijas kausus, 1984–85. gada sezonā uzvarējis Eiropas kausa izcīņā, kā arī pa vienai reizei ieguvis UEFA Kausu ieguvēju kausu, UEFA kausu, UEFA Superkausu un Starpkontinentālo kausu. Kabrīni tiek uzskatīts par vienu no Itālijas futbola visu laiku labākajiem aizsargiem. Kabrīni kopā ar vārtsargu Dino Dzofu un aizsargiem Klaudio Džentīli un Gaetāno Šireu Juventus komandā un Itālijas izlase izveidoja aizsardzības līniju, kas tiek uzskatīta par vienu no labākajām vēsturē.
Itālijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1978. līdz 1987. gadam, kopumā aizvadot 73 mačus un gūstot 9 vārtus. Ar izlasi uzvarējis 1982. gada FIFA Pasaules kausā. Kabrīnī 1978. gada FIFA Pasaules kausā tika atzīts par turnīra labāko jauno spēlētāju. Piedalījies arī 1986. gada FIFA Pasaules kausā un 1980. gada Eiropas čempionātā.
Spēlētāja karjera
Juventus
Itālija
Ķemme
Ķemme ir zarota plāksnīte, kas parasti tiek izmantota matu sakārtošanai, iztaisnošanai un tīrīšanai. Ķemmes ir vieni no vecākajiem darbarīkiem, kurus ir atraduši arheologi. Vecākā atrastā ķemme ir 5000 gadus veca, un tā ir atrasta Senās Persijas teritorijā. Visbiežāk ķemmes ir no koka vai plastmasas. Ir atrastas ķemmes, kas izgatavotas no ziloņkaula vai bruņurupuču bruņām. Ķemmes var atšķirties gan pēc veida, gan pēc to izmantošanas mērķa.
Populārajā kultūrā ķemmes dažreiz tiek izmantotas arī kā alternatīvi mūzikas instrumenti.
2012. gada Latvijas futbola 1. līgas sezona
'''Latvijas futbola 1. līgas 2012. gada sezona''' bija 21. Pirmās līgas sezona, kas sākās, bet noslēdzās. Tajā piedalījās 14 komandas, kas aizvadīja divu riņķu turnīru.
Mariānske Lāzņe
Mariānske Lāzņe (cs, izrunā: [ˈmarɪjaːnskɛː ˈlaːzɲɛ]), agrākā Marienbāde (de) ir kūrorta pilsēta Karlovi Varu apgabalā Čehijā. Pilsētā ir daudz parku un greznu māju, kas uzceltas 19. gadsimta otrajā pusē.
Vēsture
Pēc Minhenes vienošanās 1938. gada septembrī Marienbādi okupēja Vācija, bet Otrā pasaules kara beigās to ieņēma ASV karaspēks. Saskaņā ar Čehoslovākijas prezidenta Beneša dekrētiem līdz 1946. gadam no Mariānskes Lāzņes padzina tās vācvalodīgos iedzīvotājus.
Moriss Broko
Moriss Broko (fr; – ) bija profesionāls Francijas šosejas riteņbraucējs, kura karjera ilga no 1906. līdz 1927. gadam. 1911. gadā viņš uzvarēja Tour de France posmā. Kopumā viņš Tour de France piedalījās sešas reizes, bet finišēja tikai vienreiz. Karjeras beigu daļā viņš guva panākumus sešu dienu sacensībās trekā.
Gregari lomas izcelsme
Riteņbraukšanā gregari ir apzīmējums braucējam, kura uzdevums ir upurēt savas izredzes komandas līdera labā, veicot lielāku darba apjomu. Mūsdienās tā ir plaši pieņemta loma, bet pirmajās desmitgadēs tas bija pret Tour de France noteikumiem. Braucējiem bija jāstartē, cīnoties par savu rezultātu un palīdzība citiem vai tās saņemšana no citiem nebija paredzēta. Šis apzīmējums (fr) riteņbraukšanā pirmoreiz tika izmantots 1911. gadā kā apvainojums Broko. Tas notika posmā, kurā viņš izcīnīja uzvaru.
Broko kopvērtējuma izredzes beidzās, kad viņš zaudēja laiku posmā uz Šamonī. Nespējot uzvarēt, nākamajā dienā viņš piedāvāja savus pakalpojumus citiem braucējiem; viņam jau bija šāda reputācija. Fransuā Fābers jutās nedroši par iespējām tikt izslēgtam par pārāk lielu atpalicību un abi noslēdza darbījumu. Broko sagaidīja Fāberu un savā aizvējā palīdzēja viņam finišēt. Anrī Degranžs, sacensību organizators un galvenais tiesnesis vēlējās viņu diskvalificēt par noteikumu pārkāpumu. Bet viņam trūka pierādījumu un viņš baidījās, ka Broko varētu pārsūdzēt lēmumu nacionālajā federācijā, Union Vélocipédique Française. Viņš aprobežojās ar kritiku laikrakstā L'Auto, rakstot: "Viņš nav cienīgs. Viņš nav nekas vairāk kā kalps (fr)."
Nākamajā rītā Broko sveicināja Degranžu ar: "Šodien, monsieur, mēs nokārtosim rēķinus." tajā dienā viņš uzvarēja ar 34 minūšu pārsvaru. Degranžs sekoja viņam un dzeltenā krekliņa īpašniekam Gistavam Garigū Col du Tourmalet kāpumā. "Tad man ir aizliegts braukt kopā ar viņu??", Broko kliedza. Nākamajā kāpumā, Col d'Aubisque, viņš atrāvās no Garigū, apdzina Polu Diboku, kurš bija saindējies un gulēja agonijā ceļa malā un pievienojās līderim Emilam Žoržē. Degranžs joprojām visu vēroja.
"Alors, quoi," Broko sauca, "vai es drīkstu palikt ar viņu?" Pēc tam veica atrāvienu vienatnē un uzvarēja. Viņš Degranžam bija pierādījis divas lietas. Pirmkārt to, ka ir talantīgs braucējs, nevis kalps. Otrkārt to, ka viņam bija tik daudz talanta, ka viņa vājais sniegums, braucot kopā ar Fāberu varēja būt tikai finansiāla darījuma rezultāts. Degranžs teica, ka skaidri redzams, ka jebkurš braucējs ar šādu attieksmi ir pārdevis savu uzvaru.
"Viņš ir pelnījis savu sodu," Degranžs rakstīja. "Tūlītēja diskvalifikācija."
Ošas apgabals
Ošas apgabals (ky) ir viena no Kirgizstānas pirmās pakāpes administratīvajām vienībām. Izvietojies valsts dienvidrietumos kalnainā apvidū. Rietumos robežojas ar Batkenas apgabalu, ziemeļrietumos — Uzbekistānas Andidžonas un Fergānas vilajetiem un Kirgizstānas Džalalabadas apgabalu, ziemeļaustrumos — ar Narinas apgabalu, austrumos — ar Ķīnas Siņdzjanas Uiguru autonomo reģionu un dienvidos — ar Tadžikistānas Kalnu Badahšānu un republikas pakļautības rajoniem. Apgabala centrs ir Ošas pilsēta, kas apgabalā neietilpst. Iedzīvotāju lielākā daļa ir kirgīzi (68,6%; 2009) un uzbeki (27,9%), kā arī uiguri (1%), turki (1%) u.c.
Ģeogrāfiski liela.u daļa apgabala teritorijas aizņem kalni. Ziemeļaustrumu daļa atrodas Tiaņšaņa Fergānas grēdas atzaros, vidusdaļā — Alaja grēda, dienvidos — Pamiram piederīgās Aizalaja grēdas ziemeļu nogāzes. Ziemeļrietumos apgabala teritorija piekļaujas Fergānas ielejas austrumu malai, dienvidos plešas reti apdzīvotā augstkalnu Alaja ieleja.
Apgabals pirmoreiz izveidots 1938. gadā kā Ošas apvidus (Ошский округ), bet 1939. gadā pārdēvēts par apgabalu. 1959. gadā apgabalam pievienoja likvidētā Džalalabatas apgabala rajonus. No 1962. līdz 1970. gadam Ošas apgabals bija vienīgais Kirgīzijas PSR, pārējā teritorija bija sadalīta republikas pakļautības rajonos. 1990. gadā no Ošas apgabala izdalīja Džalalabatas apgabalu, bet 1999. gadā — Batkenas apgabalu.
Fulvio Kollovāti
Savu karjeru sācis AC Milan komandā, kur 1979. gadā kļuvis par Itālijas čempionu. 1982. gadā pievienojies AC Milan lielākajiem konkurentiem Internazionale. Spēlējis arī Udinese, Roma un Genoa.
Itālijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1979. līdz 1986. gadam. Ar izlasi uzvarējis 1982. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 1980. gada Eiropas čempionātā un 1986. gada FIFA Pasaules kausā.
Juragova
Juragova ir ciems Kalniešu pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 278 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa A6.
Biatlons 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — jauktā stafete
Jauktajā stafetē zelta medaļu izcīnīja Norvēģijas biatlonistu komanda (finiša rezultāts — 1:06:45.6) — Marte Olsbu-Reiselanne, Tīrila Ekhofa, Tarjeijs Bē un Juhanness Tīngnēss Bē. Sudraba medaļu izcīnīja Francijas biatlonistu komanda (finiša rezultāts — 1:06:46.5) — Anaisa Ševaljē-Bušē, Žilija Simona, Emiljēns Žaklēns un Kantēns Fijons Maijē. Savukārt bronzas medaļu ieguva Krievijas Olimpiskās komitejas biatlonistu komanda (finiša rezultāts — 1:06:47.1) — Uļjana Ņigmatuļina, Kristīna Rezcova, Aleksandrs Loginovs un Eduards Latipovs.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Sacensībās startēja 80 sportisti no 20 valstīm.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Dubai Mall
Dubai Mall (ar) ir iepirkšanās centrs Dubaijā, Apvienotajos Arābu Emirātos. Platības ziņā tas ir lielākais iepirkšanās centrs pasaulē, tā platība ir 502 000 m2. Lielveikalā ir vairāk nekā 1300 veikalu un to katru gadu apmeklē ap 80 miljoniem cilvēku.
Lielveikals tika atklāts un kopš tā atklāšanas tas ir apmeklētākais lielveikals pasaulē.
Neskaitot veikalus, šeit vēl atrodas akvārijs un zemūdens zoodārzs ar vairāk nekā 300 sugu jūras dzīvniekiem.
Emils Palkoska
Emils Palkoska (cz; dzimis, miris ) bija čehoslovāku šaha problēmists, juridisko zinātņu doktors.
Šaha kompozīcija
No 1888. gada publicējis vairāk nekā 1000 šaha uzdevumus, galvenokārt trīsvilčus. Uzdevumu sastādīšanas konkursos izcīnījis vairāk nekā 100 godalgas. Atzīstot pareizu matu nepieciešamību šaha uzdevumā, atšķirībā no čehu skolas galvenajiem principiem, prasīja tematisko variantu piesātināšanu ar loģiskām un stratēģiskām idejām. Veicināja čehu skolas jauna novirziena rašanos. Gandrīz 50 gadus vadīja šaha kompozīcijas pulciņu ar nosaukumu Fakultāte. To apmeklēja O. Votruba, J. Venda, J. Vašta un citi šaha problēmisti.
Kokosu Salu lidosta
Kokosu Salu lidosta (en, Kokosa salu malajiešu:Lapangan Terbang Pulu Koko) ir Kokosu Salu galvenā lidosta. Lidostu uzcēla briti Otrā pasaules kara laikā.
Emils Palkoska
Uzdevuma piemērs
Uzdevuma risinājums:
Kokosu Salu lidosta
Regulāri lidojumi:
Skotijs Boumens
Skots Boumens (en; dzimis ) ir kanādiešu hokeja treneris. Savas karjeras laikā Boumens deviņas reizes izcīnījis Stenlija kausu kā treneris (vēl vairākkārt, ieņemot citus amatus klubos), divas reizes iegūstot arī Džeka Adamsa balvu, ko pasniedz NHL labākajam trenerim. Pašlaik (2013) Boumens ir Čikāgas "Blackhawks" vecākais padomnieks.
Karjera
Par NHL treneri Boumens kļuva 1967.—68. gada sezonā kā Sentluisas "Blues" galvenā trenera palīgs. Sezonas vidū viņš kļuva par galveno treneri, aizvedot komandu līdz Stenlija kausa finālsērijai, kurā gan tā piekāpās Monreālas "Canadiens" vienībai. Ar "Blues" Boumens strādāja līdz 1971. gadam.
1971.—72. gada sezonu Boumens uzsāka jau kā Monreālas "Canadiens" galvenais treneris, nākamajās astoņās sezonās kopā ar klubu kļūstot par pieckārtēju Stenlija kausa ieguvēju. No 1979. līdz 1987. gadam trenēja Bufalo "Sabres". 1991. gadā kļuva par Pitsburgas "Penguins" galveno treneri, kopā ar klubu izcīnot vēl vienu Stenlija kausa titulu.
Boumens trenējis arī Kanādas hokeja izlasi 1976. un 1981. gada Kanādas kausa izcīņā.
Fernāns Feijarts
Fernāns Feijarts (nl; dzimis, miris ) bija beļģu peldētājs un ūdenspolo spēlētājs, divu olimpisko sudraba medaļu ieguvējs ūdenspolo.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš bija ūdenspolo komandas Briseles peldēšanas un ūdenspolo kluba biedrs. Komanda ūdenspolo turnīrā izcīnīja sudraba medaļu. Turnīra fināla mačā viņi piekāpās Lielbritānijas ūdenspolo komandai — Osbornas peldēšanas klubs.
1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Londonā viņš atkal startēja ūdenspolo turnīrā. Beļģijas ūdenspolo komanda turnīrā uzvarēja Nīderlandes (8-1) un Zviedrijas (8-4) komandas, bet fināla mačā piekāpās Lielbritānijas komandai (2-9). Šajās trijās spēlēs Feijarts kopā guva 8 vārtus. Šajās olimpiskajās spēlēs viņš startēja arī peldēšanā, 100 metru brīvajā stilā. Šajā disciplīnā viņš startēja tikai pirmās kārtas peldējumā, kur ieguva 3/4. vietu un turpmāko cīņu neturpināja.
Pirmā pasaules kara laikā viņš kļuva par brīvprātīgo. 1917. gadā viņš tika smagi ievainots un desmit gadus vēlāk, 1927. gadā, nomira no šīm traumām.
Jurāni (Ūdrīšu pagasts)
Jurāni ir ciems Ūdrīšu pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 263 km attālumā no Rīgas.
Darma
Darma jeb dharma (sa; pi) ir jēdziens ar vairākām vēsturiski mainīgām nozīmēm Indijas reliģijās hinduismā, budismā, sikhismā un džainismā. Indiešu filozofijā darma var būt pārpasaulīgs mūžīgs morāles likums, kā arī indivīda "pareizas dzīves" principu kopums. Darma var būt kosmoloģiskā kārtība un arī cilvēka pienākums. Budismā darma, kā arī "darmas rata iegriešana" apzīmē Budas mācību.
Etimoloģija un termins
Vārds darma esot patapināts no indoeiropiešu pirmvalodas saknes *dʰer- ("turēt"). Rigvēdā tas parādās ar n- galotni, , ar vairākām nozīmēm, tā skaitā "kas nodibinājies, iesakņojies". Pārnestā nozīmē darma esot "atbalsts dievībām" un grieķu ethos esot semantiski līdzīgs. Sanskritā lietvārds kļūstot tematiskais  un esot etimoloģiski saistīts ar avestas dar- ("turēt"), latīņu frēnum un lietuviešu derė́ti un dermė. Vēdiskajā sanskritā galotne esot tematiskā  (devanāgarī: धर्म). Pāli valodā esot lietojuši vārdu dhamma, bet mūsdienu indiešu valodās un izloksnēs drīzāk parādās dharm.
Speciālisti uzskata, ka nav viena vārda rietumu valodās, kas tulkotu vārdu darma. Hinduismā darma esot fundamentāla rīcība, kas saskaņā ar kosmisko kārtību uzturot dzīvību. Darma nozīmējot tiesības, pienākumus, likumus, uzvedību, tikumus un "pareizu dzīvošanu". Vācu pazinējs Grassmann tulkojot Rigvēdu, esot uzskaitījis septiņas atsevišķas darmas vārda nozīmes, bet tulks Karl Friedrich Geldner esot lietojis divdesmit dažādus vārdus, tā skaitā likums, kārtība, pienākums un ieradums. Džainismā darma attiecas uz "džinas" mācībām par cilvēka morālo "transformāciju." Sikhisma svētos Adi Granth rakstos dharm nozīmējot "taisnības ceļš" un aprakstīts, kā "darmas soģis" rūpējās par taisnīgumu. Darma esot nemainīgs princips, kas regulējot pārmaiņas. Indologu vārdnīcas skaidro, ka dharma sākumā bija kosmiskais likums, noteikumi un rituāli, kas radīja Visumu no haosa, bet tikai vēlāk vēdās, upanišadās, purānās un eposos darmas skaidrojums izvērsts. Rietumu fenomenoloģija reizēm pielīdzināta darmai.
Ticējumi
Apgalvots, ka darma radusies kopā ar Vēdas mitoloģiju un saskaitīts, ka dharman lietots 63 reizes eposā Rigvēdā, kur dievi rada Visumu no haosa, attur zemi no saules un zvaigznēm, uztur debess jumi un nostiprina kā kalnus, tā arī līdzenumus. Tad Indra un citas dievības gādā par kārtību, stabilitāti un harmoniju. Senajos rakstos darmai esot bijis rituālistiska vērtība un vienotības un likumības spēks. Pazinējs Van Buitenen skaidro, ka darmu bijis jāciena, lai uzturēt pasaules harmoniju un kārtību.
Eposos Rāmajāna un Mahābhārata darma esot praktiska morāle. Piemēram, eposa Rāmājana, zemnieks uzdod valdniekam "pareizi" rīkoties. Darma kā morāle esot visu Rāmājanas varoņu dzīves un notikumu centrā, kur personāžas apspriež ētisku rīcību un krietnais karalis tiek saukts ‘‘darmarādža.’’
Jogs Pataņdžali esot norādījis, ka darma apzīmējot jogai piederošās "jamas" (ierobežojumus) un "nijamas" (normas), tā skaitā nevardarbību (ahimsa), nemelošanu un nezagšanu. Kāmasūtras sacerētājs Vātsjājana Mallānaga esot skaidrojis darmu ar antonīmu adharmu. Darma kā pienākums un pareiza uzvedība un piemērotība ir ierakstīta Indijas traktātos (darmašastrās) par likumu un reliģiju.
Darma budismā
Darma kopā ar Budu un sanghu ir viena no "Trīs dārgumiem." Paša Budas mācība reizēm arī saukta "budadarma" un Mahājānā sastāda "trīju patiesību" (trīs Budas ķermeņu) doktrīnu, pārstāvot tā saukto "darmakāja". Attīstot doktrīnu par "pakārtoto izcelšanos" vai "atkarīgo rašanos" (paticca-samuppanna-dhamma) budistu mūki esot patapinājuši terminu darma. Nāgārdžuna un citi "vidus ceļa" budistu domātāji šķiet apšaubītu, vai darmai, kā apziņas mirklim, ir kāda neatkarīga eksistence, jo budistu fenomenoloģija noliedz pastāvīgu dabu un velta Tripitakas trešo daļu (abhidhamma-pitaka) metafizikai. Dzenbudismā darmai ir papildus nozīme saistībā ar autentisko mācību pārmantošanu, tā saukto "darmas transmisiju."
Sengrieķu Eusebeia
Kandahāras tuvumā Afganistānā atrasts Maurjas imperatora Ašokas valdīšanas laika piemineklis uz kura, kā Rozetas akmenī, darmas doktrīnas iekaltas aramiešu un grieķu valodās. Vācu indologs Paul Hacker apgalvojis, ka akmenī eusebeia, kā arī citās budistu valdnieka Ašokas pavēlēs (ediktos) lietotais grieķu eusebeia nozīmējot darma. Eusebeia, grc no grc, kas mūsdienās tulkots kā dievbijība vai godbijība (pietāte), arī nozīmējot garīgu briedumu un cienīgu attieksmi pret dzīvām būtnēm. Ašokas edikti reizēm pieminēti strīdīgos rakstos par Indijas kultūras ietekmi uz Seno Grieķiju un hellēnismu.
Pļavas dzelzene
Pļavas dzelzene (Centaurea jacea) ir augu suga kurvjziežu dzimtas dzelzeņu ģintī. Savvaļā tā ir plaši izplatīta Eiropā un ievesta Ziemeļamerikā. Latvijā ļoti bieži visā teritorijā un ir visbiežāk sastopamā dzelzeņu suga.
Aug mēreni sausās un mēreni mitrās atklātās vai mežainās vietās.
Morfoloģija
Pļavas dzelzene ir daudzgadīgs, 30-120 cm garš lakstaugs ar vienkāršu vai zarojošu, stāvu, stīvu, kailu vai ar tīmekļmatiņiem klātu stublāju. Tā lapu forma ir no eliptiskām līdz lancetiskām, aptuveni 2-10 cm garas un 0.5-3 cm platas. Lapas ir stīvas, to mala ir gluda vai attāli zobaina. Nereti apakšējās lapas pie pamata ir daivainas.
Ziedu kurvīši ir izvietoti pa vienam stublāja un zaru galā. Vīkallapas ir izvietotas vairākās rindās, to gals ir vesels vai strupi plūksnains, zieda plūksnas ir vienādas, platas, plūksnas gals ir sīkzobains. Vidējo vīkallapu gals ieapaļš, rūsgans. Kurvīši ir 2-3.5 cm plati. Ziedi ir violeti sārti, ārmalā lielāki neauglīgi piltuvziedi, centrā auglīgi stobrziedi. Kausu veido plēvjaina apmale. Auglis — pelēks sēklenis bez matkausa.
Ziedēšanas sezona ir no jūnija līdz septembrim.
Šī suga ir līdzīga dažām citām dzelzenēm ar veselām lapām, īpaši Frīģijas dzelzenei. Salīdzinājumā ar Frīģijas dzelzeni stublājs nav masīvs un lapas ir šaurākas, kā arī ir atšķirīgi ziedi.
Baljve
Baljve (es) ir Argentīnas patvērums, bijusī vasaras polārstacija Antarktikā. Izvietojusies Dienvidšetlendas salu lielākās salas Karaļa Džordža salas dienvidrietumu piekrastē, nelielajā Ārdlija salā. Izveidota 1953. gada 6. decembrī kā Argentīnas kara flotes patvērums Peninsula Ārdli (Península Ardley). 1954./1955. un 1955./1956. gadu sezonās darbojusies kā vasaras polārstacija ar nosaukumu un nodēvēta par godu Argentīnas flotes kapteinim Orasio Baljve (Horacio Ballvé), kurš 1902. gadā saliņā Ugunszemes piekrastē ierīkoja ģeomagnētisko observatoriju.
Patvērums izvietojies Antarktikas speciāli aizsargājamās teritorijas Nr. 150 teritorijā un tajā bāzētās pētniecības programma galvenokārt saistīta ar salā ligzdojošo putnu novērošanu.
Pļitka
Pļitka, arī Pleitaji, bija apdzīvota vieta Alūksnes novada Pededzes pagastā. Atradās pagasta dienvidu daļā 8 km no pagasta centra Pededzes, 31 km no novada centra Alūksnes un 233 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atradās nomaļus no autoceļa P42.
Mariupoles aizstāvēšana (2022)
Mariupoles aizstāvēšana bija gandrīz trīs mēnešus ilga kauja Krievijas 2022. gada iebrukuma laikā Ukrainā. Mariupoles aizstāvēšanas kauja sākās 2022. gada 25. februārī, un 2. martā pilsētā izvietotie Ukrainas bruņotie spēki (UBS) nokļuva ielenkumā un sākās pilsētas blokāde.
13. aprīlī Iljiča vārdā nosauktajā metalurģiskajā kombinātā ielenktā UBS 36. jūras kājnieku brigāde veica izlaušanās mēģinājumu, kā rezultātā liela karavīru daļa iegāja metalurģijas kombināta "Azovstaļ" teritorijā un savienojās ar Azovas bataljonu, bet daļa nokļuva gūstā. Pēc The Guardian vērtējuma maija sākumā Azovstaļ teritorijā atradās ap 2000 Ukrainas karavīru. Krievijas puse pieprasīja viņem padoties, taču cīnītāji turpināja aizstāvēties. Azovas bataljona vadība vēlāk paziņoja, ka iespēja padoties gūstā nav apspriežama, jo krievu gūstā tos gaida nāve.
Azovstaļ teritorijā atradās arī Mariupoles civiliedzīvotāji, kuru evakuāciju izdevās veikt tikai pēc ANO ģenerālsekretāra Antoniu Guterreša personīgas iejaukšanās. Maija sākumā tika veiktas trīs evakuācijas, un no Mariupoles izvesti ap 600 iedzīvotājiem. Karadarbības rezultātā pilsētā tika sagrauts līdz 90% daudzzīvokļu ēku un līdz 60% privātmāju.
24. februāris
Pašvaldība paziņoja, ka pilsētas austrumu daļu apšaudīja Krievijas artilērija, kā rezultātā 26 cilvēki tika ievainoti. Tika ziņots arī par to, ka krievu spēkiem neizdevās ielauzties pilsētā, un līdz 19:00 frontāla uzbrukuma rezultātā no Doneckas tiem neizdevās nostiprināties.
25. februāris
No rīta karaspēks pietuvojās Mariupolei no ziemeļaustrumiem. Pilsētas mērs Vadims Boičenko paziņoja, ka līdz dienas otrajai pusei ukraiņu karavīri iznīcināja 22 krievu tankus, kas uzbruka Paulopoles ciemam. Saskaņā ar Krievijas informāciju, 19:00 Mariupoli apšaudīja ar zalvju uguns reaktīvajām sistēmām.
26. februāris
Krievijas spēkiem, kas nāca no ziemeļaustrumiem, neizdevās pietuvoties Mariupoles apkaimēm.
Rīta pusē DTR paziņoja par Paulopoles un Piščevkas ieņemšanu. 15:00 Krievijas aviācija veica uzlidojumu Mariupoles piepilsētai. Naktī Krievijas artilērija tika pārdislocēta no Melitopoles uz Mariupoli.
27. februāris
Krievijas sauszemes spēki, kas ieradās no Krimas cauri ieņemtajai Berdjanskai, ielenca Mariupoli no rietumiem un sāka uzbrukumu. ASV izlūkdienesta avoti ziņoja, ka rietumos no pilsētas tika izsēdināti 2000 jūras kājnieki, kas, domājams, kļuva par pirmo Krievijas jūras kājnieku ofensīvu Ukrainas dienvidos no iebrukuma sākuma.
28. februāris
Pilsētas rietumu pusē KF armija turpināja spēku koncentrāciju Berdjanskā, neveicot nekādus lielus uzbrukumus. Austrumu pusē karaspēks tika pastiprināts ar reaktīvajiem mīnmetējiem, termobārisko artilēriju un prettanku reaktīvajiem kompleksiem.
Tika ziņots, ka DTR spēki ieņēma Granitnu.
1. marts
Krievijas spēki paziņoja par pilnīgu Mariupoles aplenkšanu, taču Kara Izpētes institūts (ISW) nevarēja gūt tam apstiprinājumu un uzskata to par apšaubāmu.
Ukrainas ģenerālštābs ziņoja, ka 8. gvardes armija un DTR spēki bez rezultātiem centās triecienā ieņemt Mariupoli. Ap pilsētu notika smagas kaujas.
2. marts
Krievijas karaspēks veica Mariupoles aplenkuma manevru, taču Ukrainas ģenerālštābs noliedza aplenkšanu un paziņoja, ka KF spēkiem nav izdevies bloķēt pilsētu.
Pilsētas mēra vietnieks Sergejs Orlovs intervijā BBC ziņoja, ka 15 stundu ilgas Krievijas spēku bombardēšanas rezultātā pilsēta ir "tuvu humanitārajai katastrofai". Orlovs paziņoja, ka krievu karaspēkam izdevās pietuvoties pilsētai par dažiem kilometriem visos virzienos, bet viņu apzināta uzbrukuma mērķi ir civilie kritiskās infrastruktūras objekti, kas pēc ISW vērtējuma atbilst Krievijas karadarbības vešanas modelim Sīrijā.
3. marts
Ap pusdienlaiku Ukrainas ģenerālštābs paziņoja, ka Mariupole "braši turas", neskatoties uz nepārtrauktajiem LTR[sic] uzbrukumiem, kurus pēc ISW domām varēja atbalstīt 8. gvardes armija. ISW ziņoja, ka nevarēja apstiprināt Ukrainas aizsardzības stāvokli vai Krievijas uzbrukumu intensitāti.
4. marts
ISW ziņoja, ka Krievijas spēki turpina aplenkumu un Mariupoles apšaudi ar artilēriju un raķetēm, koncentrējot sauszemes spēkus, domājams, lai mēģinātu ieņemt pilsētu divu nākamo diennakšu laikā. Sauszemes manevros piedalījās 8. gvardes armija, un visdrīzāk tika iesaistīta 150. motorizētā strēlnieku divīzija.
Pilsētas mērs Vadims Boičenko lūdza pēc militāras palīdzības un humanitārā koridora izveidošanas, lai evakuētu 400 000 civiliedzīvotājus, kuriem aplenkuma rezultātā ir atslēgts siltums un elektrība, nav pieejams ūdens un beidzas pārtika.
5. marts
Dzīvojamo namu apšaudes rezultātā gāja bojā 18 mēnešus mazs puisītis.
Ukrainas ģenerālštābs ziņoja, ka Mariupoles rajonā darbojās 49. armijas, 22. armijas korpusa un 7. gaisa desanta divīzijas daļas.
Mariupoles evakuācija tika atcelta, kur abas puses vainoja viena otru. ISW par vainīgo atzina Krieviju.
6. marts
Ukrainas ģenerālštābs ziņoja, ka Ukrainas spēki veica pretuzbrukumu pie Mariupoles, kā rezultātā tika iznīcināta neliela KF militārās tehnikas daļa, kas pēc ISW vērtējuma būtiski neizmainīja situāciju šajā frontes daļā.
Evakuācija no Mariupoles tika atcelta pamiera laušanas rezultātā, kur abas puses vaino viena otru. Starptautiskā Sarkanā Krusta komiteja konstatē, ka evakuācija tiek izjaukta jau otro dienu pēc kārtas.
7. marts
Ukrainas ģenerālštābs ziņoja, ka ukraiņu spēki atsita Krievijas karavīru mēģinājumu ieiet Starij Krimas rajonā. Vēl tika ziņots, ka 58. armijas, 19. motorizētajā strēlnieku divīzijā līdz trim bataljonu taktiskajām grupām (BTG) izdarīja pārgrupēšanu, lai veiktu uzbrukumu Mariupolei. Sociālajos tīklos bija liecības, kas norāda uz smagām cīņām pašā Mariupolē.
KF Aizsardzības ministrijā tika izziņots ar Ukrainas pusi nesaskaņots humanitārais koridors, pa kuru no 10:00 Mariupoles iedzīvotajiem tika piedāvāts izbraukt uz Krievijas kontrolēto teritoriju.
8. marts
Sociālajos tīklos bija liecības par karadarbības intensitātes pieaugumu Mariupoles iekšienē un piepilsētās.
DTR paziņoja par autoceļa ieņemšanu starp Mariupoli un Volnovahu.
Krievijas puse turpināja apsūdzēt Ukrainas spēkus humanitāro koridoru bloķēšanā. ISW šādas apsūdzības uzskata par melīgām.
9. marts
KF aviācijas uzlidojuma rezultātā tika sagrauta bērnu slimnīca Nr.3, kurā atradās dzemdību nams. Pēc Ukrainas puses aplēsēm tika ievainoti 17 cilvēki, kuru starpā arī medicīniskais personāls un dzemdētājas. Vēlāk tika ziņots par 3 cilvēku bojāeju, ieskaitot vienu bērnu. Uzlidojums tika veikts "klusuma" režīma laikā, par kuru iepriekšējā dienā paziņoja Krievijas puse. Pēc EDSO datiem uzbrukumā slimnīcai vainīga ir Krievijas puse. Kara situācija kopumā nemainījās.
10. marts
Ukrainas ģenerālštābs ziņoja, ka ukraiņu karavīri turpina sekmīgi aizstāvēties.
DTR paziņoja, ka izlauzās līdz "Azovstaļai" un pārņēma savā kontrolē vairākus Mariupoles kvartālus: Azovas, Naidenovkas, Ljapino un Vinogradaras.
Vairāki avoti norāda uz to, ka DTR 1. armijas korpuss pārdislocēja uz Mariupoli jauniesaucamos. Pilsētā turpinājās artilērijas apšaudes.
11. marts
Krievijas karaspēks veica vairākus nesekmīgus uzbrukuma mēģinājumus un turpināja Mariupoles apšaudi.
12. marts
Ukrainas ģenerālštābs apstiprināja, ka Krievijas spēki ir ieņēmuši Mariupoles austrumu piepilsētas, neprecizējot detaļas. Ukrainas spēki ap pusdienlaiku paziņoja par uzbrukuma atsišanu no Krasnajas Poļanas un Oļģinkas. Iepriekš tika ziņots, ka šīs apdzīvotās vietas bija ieņēmis Krievijas karaspēks.
Ukrainas vicepremjerministrs, reintegrācijas jautājumu ministrs pagaidu okupētajās teritorijās Irina Vereščuka ziņoja, ka no Zaporižjas uz Mariupoli dodas humanitārais konvojs.
13. marts
Mariupoles pilsētas dome ziņoja, ka no kara sākuma pilsētā ir 2187 bojā gājušie cilvēki. Pēdējā diennaktī pēc pilsētas domes datiem uz Mariupoli tika veikti 22 aviācijas triecieni, kuru rezultātā tika nomestas 100 aviācijas bumbas. Turpinās intensīva artilērijas apšaude pa pilsētas infrastruktūru.
Laikā līdz pusdienām Krievijas spēki ir ieņēmuši vairākas apdzīvotās vietas Mariupoles ziemeļos: Staromlinovku, Eigenevku, Paulovku un Jegorovku.
Ukrainas ģenerālštābs ziņoja, ka ukraiņu spēki ir atvairījuši uzbrukumus Volnovahai. Aizstāvji paziņoja par 15 Krievijas karavīru likvidāciju.
Irina Vereščuka ziņoja, ka humanitārais konvojs no Zaporižjas pagaidām paliek Berdjanskā. Plānots, ka tas līdz Mariupolei atbrauks 14. marta rītā.
14. marts
Krievijas spēki mēģināja vairākas reizes triecienā ieņemt Mariupoles austrumu daļu. Turpinājās pilsētas centra un ziemeļu daļas artilērijas apšaude. Aviācija aizvien biežāk savus uzdevumus veic pie pašas pilsētas. Tika ziņots par viena DTR Tautas milicijas vienības komandiera Tarasa Gordienko (segvārds "Klunijs") bojāeju.
Čečenijas republikas vadītājs Ramzans Kadirovs paziņoja, ka pie Mariupoles karo 5000 čečenu karavīru. Sociālie tīkli apstiprina čečenu klātbūtni.
Ukrainas prezidenta padomnieks Oleksijs Arestovičs paziņoja, ka Mariupoles aplenkuma laikā ir bojā gājis virs 2500 civiliedzīvotāju. Irina Vereščuka ziņoja par to, ka humanitārās palīdzības kolona ir apturēta netālu no Berdjanskas, un vainoja Krievijas pusi melos par to, ka tā pilda vienošanos par humanitāro palīdzību Mariupolei.
15. marts
Ukrainas ģenerālštābs ziņoja, ka Ukrainas spēkiem izdevās Mariupolē atvairīt spēcīgu ienaidnieka uzbrukumu, konkrētu vietu neprecizējot. Tika apgalvots, ka Krievijas puse zaudēja 150 karavīrus un 9 militārās tehnikas vienības. Vēl ģenerālštābs ziņoja, ka Ukrainas artilērija un aviācija iznīcināja 12 Krievijas tehnikas vienības ap Mariupoli, un sakarā ar smagiem zaudējumiem Krievijas armijā vēlā vakarā Mariupoles rajonā ieveda papildspēkus no 810. jūras kājnieku brigādes. "Azovas" pulks ziņoja par Krievijas 22. atsevišķās gvardes īpašo operāciju brigādes vienas apakšvienības sagraušanu.
UBS, Ukrainas prezidents Zelenskis un vairāki ukraiņu ziņu kanāli paziņoja, ka izdevās likvidēt 150. motorizētās strēlnieku divīzijas komandieri, ģenerālmajoru Oļegu Mitjajvu, taču ISW nespēja no neatkarīgiem avotiem apstiprināt šo informāciju.