cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Devona (sala)
Vēsture
Pirmie no eiropiešiem salu 1616. gadā atklāja angļu jūrasbraucēji Viljams Bafins un Roberts Bailots. 1819. gadā Viljams Parijs nokartēja salas dienvidu krastu un nosauca salu Anglijas grāfistes Devonas vārdā par Ziemeļu Devonu (North Devon). 19. gadsimtā nosaukums tika vienkāršots par Devonu.
1924. gadā salas dienvidaustrumu krastā tika izveidota Dandashārboras apmetne, ko vēlāk iznomāja Hudzona līča kompānijai. 1933. gadā apmetnē tika nomitinātas vairākas inuitu ģimenes no Keipdorsetas, bet 1940. gadu sākumā apmetne tika pamesta. 1940. gadu beigās apmetni īslaicīgi izmantoja Karaliskā Kanādas jātnieku policija.
1960. gados salas ziemeļaustrumos darbojās Ziemeļamerikas Arktikas institūta organizētā Devonas salas pētniecības stacija.
Salas rietumu daļā atrodas Hotona meteorīta krāteris, kas tiek atzīts par vietu, kas vistuvāk atbilst Marsa planētas apstākļiem. Krātera rietumu malā no 2000. gada darbojas Marsa biedrības ierīkota apmetne FMARS. Līdzīgus pētījumus veic arī NASA un Kanādas Kosmosa aģentūra netālu ierīkotajā Hotona-Marsa projekta stacijā.
Koburgas sala
Koburgas sala (en) vai Kurvika (iu, Qurvik) ir neapdzīvota sala Kanādā, Bafina jūras ziemeļrietumos, starp Elsmīru uz ziemeļrietumiem un Devonu uz dienvidrietumiem, pie Džonsa šauruma ieejas Bafina jūrā. Gleišera šaurums ziemeļos to atdala no Elsmīra salas, bet Lēdijas Annas šaurums dienvidos — no Devonas. Sala ir daļa no Kanādas Arktiskā arhipelāga Karalienes Elizabetes salu grupas. Salai raksturīgi klinšaini krasti un tundra. Tā ir ievērojama putnu aizsardzības vieta.
Surogasija
Surogasija (la) ir sievietes brīvprātīga bērna iznēsāšana, kas ir apstiprināta ar pirmsgrūtniecības līgumu, ar nolūku pēc bērna piedzimšanas atdot to citai personai vai personām un atteikties no vecāka tiesībām. Bieži surogasija ir saistīta ar atlīdzības saņemšanu par to (komerciālā surogasija). Sievieti, kura dzemdē bērnu, sauc par „surogātmāti”, bet cilvēkus, kuriem bērns tiek atdots, par „potenciālajiem vecākiem”.
Surogasijas veidi
Pilnā (gestālā jeb intrauterīnā) surogasija nozīmē, ka no potenciālo vecāku gametām (tēva spermas un mātes olšūnas) vai donoru dzimumšūnām in vitro tiek izveidots embrijs un ievadīts surogātmātes dzemdē. Šajā gadījumā surogātmāte un bērns nav ģenētiski saistīti. Daļējās jeb tradicionālās surogasijas gadījumā ar potenciālā tēva vai donora spermu tiek apaugļotas surogātmātes olšūnas. Tādējādi surogātmāte nodod bērnam daļu no savas ģenētiskās informācijas. Tā kā patstāvīga apaugļošana nav sarežģīta procedūra, tā bieži vien notiek privāti un bez medicīniskās iejaukšanās.
Vēsture
Pirmais surogasijas gadījums tika fiksēts 1985. gadā, kad kāda britu sieviete ziņoja, ka noslēgusi līgumu ar amerikāņu vīrieti un tikusi apaugļota ar viņa spermu ar mērķi iznēsāt bērnu viņam un viņa sievai. Šis paziņojums mainīja tradicionālos priekšstatus par maternitāti un sabiedrībā radīja diskusijas, kuras savukārt negatīvi iespaidoja surogātmātes. Tā rezultātā surogātisma līgumi kļuva izplatītāki un sarežģītāki. Tai pašā gadā Lielbritānija pieņēma aktu par surogātisma līgumiem, kļūstot par pirmo valsti, kur surogasija tika noteikta ar likumdošanu.
Sabiedrības viedoklis
Sabiedrībā dominē viedoklis, ka surogasija var veicināt morālo neskaidrību sabiedrībā, cilvēku ekonomisko ekspluatāciju un pat kaitēt indivīdiem. Lielbritānijas Embrioloģijas un cilvēka apaugļošanas izskatīšanas komiteja (Varnokas komiteja) secināja, ka “surogasija iet pretrunā ar priekšstatiem par cilvēka cieņu, jo sieviete izmanto savu ķermeni kā inkubatoru apmaiņā pret finansiālo atbalstu”, kā arī, saskaņā ar deontoloģijas principiem, cilvēkiem nevajadzētu izmantot citus cilvēkus kā rīkus savu mērķu sasniegšanai. 20. gadsimta 80. gados Lielbritānijas Medicīnas asociācija ieteica ārstiem neiesaistīties surogasijas līgumos. Tomēr surogasija ir iespēja kļūt par vecākiem pārim, kuram pašam, noteiktu apstākļu dēļ, bērnu nevar būt (neauglības, medicīnisko apstākļu vai dzimuma dēļ). Tāpēc šīm jautājumam sāka pievērst vairāk uzmanības, un tika izteikts viedoklis, ka surogasija ir „pēdējās cerības vairošanās iespēja”.
F. MacCallum et al. (2003) pētījumā tika aptaujāti 42 potenciālie vecāki ar mērķi izprast, kādēļ cilvēki izvēlas surogasiju. 43% pāru to izvēlējušies, jo sievietei nebija dzemdes, 43% mēģinājuši in vitro apaugļošanas metodi, bet tas nav devis rezultātus, 7% — biežu spontāno abortu dēļ, 7% uzskatījuši, ka grūtniecība ir bīstama dzīvībai, un sievietes nav gribējušas riskēt. Vidējais laiks, kurā pāri mēģināja dzemdēt paši, bija 7,5 gadi. Tātad, pārsvarā surogasija nav primāra metode, kuru pāri izvēlējās bērna dzemdēšanai. Šo metodi izvēlējās tad, kad iepriekš tika izmēģinātas citas pieejas, kuras nedeva rezultātus, un surogasija ir pēdējā iespēja kļūt par vecākiem.
Vēlāk surogasija tika saistīta ar orgānu transplantācijas tirgu un surogasiju pielīdzināja verdzībai un prostitūcijai.
Surogasijas regulēšana pasaulē
Surogasija ir pilnīgi aizliegta Vācijā, Zviedrijā, Norvēģijā, Itālijā, Ķīnā, Japānā un Saūda Arābijā.
Visas surogasijas formas ir atļautas Indijā, Ukrainā, Krievijā. Krievijā surogātmātēm ir iespēja sadarboties ar potenciālajiem vecākiem no ārzemēm.
Francijā, Grieķijā, Dānijā, Nīderlandē, Spānijā, Šveicē, Kanādā un Austrālijā ir atļauta altruistiskā, bet ir aizliegta komerciālā surogasija. Turklāt Grieķijā ir atļauta tikai gestālā surogasija. Šajās valstīs ar likumu ir noteikts, ka surogātmātei var tikt apmaksāti “pamatotie izdevumi” grūtniecības laikā. Jebkura cita naudas nodošana surogātmātei ir nelegāla.
Dienvidāfrikā surogātmātei un potenciālajiem vecākiem ir obligāti jānoslēdz līgums Augstākajā tiesā vēl pirms apaugļošanas, kas potenciālajiem vecākiem uzreiz piešķir vecāku tiesības.
Izraēlā ir atļauta komerciālā surogasija, bet reliģisko un morālo apsvērumu dēļ ir aizliegta ģimenes un altruistiskā surogasija. Gruzijā surogasija ir legāla, bet surogātmātei nav vecāku tiesību (attiecībā uz surogātgrūtniecībā piedzimušo bērnu).
Bulgārijā surogasija skaitījās nelegāla, tāpēc „surogātmātes” vietā sāka lietot terminu „aizvietotājmāte”, kas ar likumu nav aizliegts.
ASV likumi par surogasiju dažādos štatos ir atšķirīgi — dažos štatos tā tiek sodīta ar kriminālatbildību, citos ir atļauta gestālā surogasija. Ir štati, kur surogasija nav legalizēta, tāpēc tas ir atkarīgs no vietējo politiķu un sabiedrības viedokļa.
Besas stadions
Besas stadions (pt) ir 1991. gadā uzbūvēts un 2003. gadā pilnībā renovēts stadions Portu, Portugālē. Stadionā ir 28 263 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada Boavista F.C..
Basketbols 1960. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Basketbola sacensības  notika no līdz. Tajās piedalījās 16 vīriešu izlases. ASV izlase izcīnīja 5. zelta medaļu pēc kārtas. PSRS izlases sastāvā sudraba medaļu izcīnīja Valdis Muižnieks, Jānis Krūmiņš, Maigonis Valdmanis un Cēzars Ozers.
Kauļi (Amatas pagasts)
Kauļi ir ciems Cēsu novada Amatas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2 km no pagasta centra Ģikšiem, 21 km no novada centra Cēsīm un 84 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V315, pāri tam dienvidu virzienā atrodas purvainas Kauļu ezers.
Patmaļnīki (Stabulnieku pagasts)
Patmaļnīki ir ciems Stabulnieku pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 220 km attālumā no Rīgas.
Sibīrijas burunduks
Izplatība
Sibīrijas burunduka dabīgais izplatības areāls plešas no Krievijas Eiropas daļas austrumiem (no Volgas) pāri Sibīrijai līdz Sahalīnai. Areāls dienvidu virzienā iesniedzas Kazahstānas austrumos, Mongolijas ziemeļos, Ķīnas ziemeļrietumos, centrālajā daļā un ziemeļaustrumos, Korejas pussalā un Hokaido (Japānā).
Suga introducēta arī Japānas Honsju salā, mežos pie Maskavas un 1960. gados Rietumeiropā.
Rietumeiropā
Mūsdienās Sibīrijas burunduks Rietumeiropā sastopams Nīderlandē, Beļģijā, Vācijā, Francijā, Austrijā, Šveicē un Itālijā.
2008. gadā suga tika iekļauta Top 100 invazīvākās sugas Eiropā. Tomēr burunduku populācija pārstājusi izplesties, kas norāda uz dabiskiem šķēršļiem to izplatībai.
Izskats
Sibīrijas burunduks ir maza, svītraina vāvere ar garu, kuplu asti. Ķermeņa garums (bez astes) ir 12,4—16,8 cm, astes garums 8,4—13,3 cm, svars 74—123 g. Rudenī Sibīrijas burunduks ir smagāks nekā pavasarī.
Abi dzimumi izskatās līdzīgi, arī jaunie burunduki izskatās līdzīgi pieaugušajiem īpatņiem. Rietumeiropas īpatņi ir mazāki nekā Krievijā dzīvojošie.
Kažoka krāsa
Lai gan Sibīrijas burunduka kažoka matojuma krāsa viegli atšķiras atkarībā no ģeogrāfiskā reģiona, tomēr visām pasugām ir vairākas kopīgas iezīmes. Uz muguras ir 5 tumšas (melnas vai tumši brūnas) svītras un 4 tāda paša platuma gaiši brūnas svītras. Arī uz sejas ap acīm ir gaišas un tumšas svītras. Kažoka pamatkrāsa variē no smilšu brūnas līdz rudi brūnai, aste pelēkbrūna ar vienu centrālu melnu svītru un divām melnām sānu svītrām. Mugurpuse tumšāka nekā pavēdere.
Uzvedība
Sibīrijas burunduks uzturas vaļīgās kolonijās, kurās katram īpatnim ir sava teritorija. Tās platums ir apmēram 700—4000 m. Mātītei teritorija ir lielāka nekā tēviņam, kā arī teritorija rudenī ir lielāka nekā pavasarī. Teritorija tiek iezīmēta ar urīnu un ar izdalījumiem no dziedzeriem, kas atrodas vaigu iekšpusē. Sibīrijas burunduks spēj uzkāpt kokā, tomēr vasaras periodā migas iekārto celmos, kritušos kokos, reizēm zemos koku dobumos. Savstarpēji burunduki sazinās ar diezgan sarežģītām dažādu skaņu kombinācijām. Tās ietver čirkstēšanu, čivināšanu, spiegšanu u.c. skaņas. Aktīvs no rīta un dienas laikā.
Ziemošana
Sibīrijas burunduks pārziemošanai zem zemes rok vienkāršu alu sistēmu, kas ir apmēram 1,5 m dziļa un līdz 9 m gara. Tā sastāv no migas, vairākiem lielākiem barības noliktavu kambariem un mazākiem atkritumu kambariem. Pārziemošanai noliktavās tiek savākti 3—4 kg barības. Lai arī vasaras periodā burunduks ir vienpatnis, ziemā samērā bieži miga ziemas miega laikā tiek dalīta ar vēl kādu burunduku. Sibīrijas burunduks periodiski mostas no ziemas miega, dodas uz noliktavu paēst un tad atkal turpina gulēt.
Barība
Sibirījas burunduks barojas ar visdažādākajām skujkoku, lapkoku un zālaugu sēklām, bet visiecienītākās ir priežu sēklas. Gados, kad ir slikta priežu sēklu raža, burundukiem novērota īsāka vai garāka migrācija. Pavasarī barojas arī ar augu jaunajiem dzinumiem, kukaiņiem un moluskiem. Sākot ar augustu, burunduks sāk uzkrāt barības rezerves.
Vairošanās
Dzimumgatavību Sibīrijas burunduks sasniedz 9 mēnešu vecumā. Pārošanās sistēma ir poligāma — mātīte sapārojas ar vairākiem tēviņiem, kā arī tēviņi saparojas ar vairākām mātītēm. Vairošanās sezona sākas martā vai aprīlī, uzreiz pēc mošanās no ziemas miega. Sezonā ir viens (ziemeļu teritorijās) vai divi (dienvidu teritorijās) metieni. Par mazuļiem rūpējas tikai mātīte.
Grūsnības periods ilgst 28—35 dienas. Piedzimst 3—8 nevarīgi, kaili un akli mazuļi. Piedzimstot burunduka mazulis sver 3—5 g. Apakšējie priekšzobi izaug, kad mazulim ir 12 dienu vecums, augšējie, kad apmēram 21 diena. Acis atveras 28 dienu vecumā. Māte zīda mazuļus ar pienu 6—8 nedēļas, apmēram 6 nedēļu vecumā māte sāk tiem ierādīt, kā meklēt barību. Patstāvīgi jaunie burunduki kļūst 8 nedēļu vecumā, pieauguša īpatņa lielumu sasniedz 3—4 mēnešu vecumā. Savvaļā Sibīrijas burunduks sasniedz 2—5 gadu vecumu, nebrīvē 6—10 gadus.
Morimoto
Morimoto (japāņu: 森本, burtiski "mežam tuvu mītošais") ir japāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Atis Ozols
Atis Ozols (dzimis 2000. gada 16. martā) ir profesionāls futbolists klubā FK Tukums 2000/Telms. Viņš spēlē malējā aizsarga pozīcijā ar spēlētāja numuru 72. Profesionālās karjeras laikā ir eksperimentējis arī ar centra pussarga un malējā uzbrucēja lomām starta vienpadsmitniekā. Šobrīd, kad klubs spēlē Latvijas futbola Virslīgā, viņš ir tikai viens no pāris sportistiem, kas klubā ir palicis kopš Latvijas futbola Nākotnes līgas laikiem.
Atis lielāko daļu mūža pavadījis Tukumā, pamata un vidējo izglītību saņemot Tukuma 2. pamatskolā un Tukuma Raiņa Valsts ģimnāzijā attiecīgi. Šobrīd Atis arī strādā kā programmēšanas skolotājs savā vidusskolas alma mater. Paralēli darbam skolā un sportā viņš studē Latvijas Universitātes Datorikas fakultātē, kur plāno saņemt bakalaura grādu 2023. gada vasarā.
Eurolot
Eurolot S.A. (agrāk — EuroLOT) ir lidsabiedrība, kas bāzēta Varšavā, Polijā. Tika dibināta kā Polijas lidsabiedrības LOT meitas kompānija, kurai pieder lielāka daļa no akciju paketes — 62,1% ir valsts kases, 37,9% pieder aviosabiedrībai Polijas lidsabiedrībai LOT (en).
Ziemeļkosova
Ziemeļkosova (sr, sq) ir neoficiāls nosaukums apgabalam Kosovas ziemeļos, kurā pārsvarā dzīvo serbi, bet pārējā teritorijā pārsvarā dzīvo albāņi (vairāk nekā 90%).
Faktiski Kosovas ziemeļu daļu pārvalda pašvaldība saskaņā ar Serbijas tiesību aktiem, taču Serbijai ir aizliegts uzturēt Ziemeļkosovā savus drošības spēkus. Šo teritoriju no Serbijas un Kosovas albāņu daļas atdala muitas un apsargāta robeža.
Galvenā valūta ir Serbijas dinārs (albāņu Kosovas daļā izmanto eiro).
Abscess
Abscess ir strutu sakopojums, kas lokalizēti veidojas dažādos audos un orgānos. Abscesam raksturīga audu sabrukšana un norobežota strutaina dobuma veidošanās. Tas var veidoties zem iekaisušas ādas, aknās, plaušās u.c. Parasti to izraisa baktērijas vai parazīti, bet retāk tā veidošanās iemesls var būt svešķermeņi, piemēram, skabarga, lode vai netīra šļirces adata. Būtībā tā ir ķermeņa aizsardzības reakcija, lai infekcija neizplatītos blakus esošajos audos.
Zemādas abscess var veidoties kā komplikācija furunkulozei vai karbunkulam, kā arī, sastrutojot hematomām (zilumiem). Dažādi abscesi var rasties sepses rezultātā. Plaušu abscess var būt pneimonijas komplikācija (abscedējošā pneimonija).
Abscesus ārstē ķirurģiski — izdara incīziju un ārstē kā strutainu brūci. Orgānu abscesus izgriež veselo audu robežās vai arī veic dobuma drenāžu.
Veisenšteinas pils
Veisenšteinas pils (, lejasvācu Wittenstein — "Baltakmens pils") jeb Paides pils bija Livonijas ordeņa pils Paides pilsētā Igaunijā. Līdz mūsdienām saglabājušās pilsdrupas ar atjaunoto Garā Hermaņa (Pikk Hermann) torni, kurā iekārtota Igaunijas vēstures izstāde.
Apraksts
Veisenšteinas pils bija konventa tipa pils ar galveno torni (bergfrīdu) tās dienvidrietumu stūrī. Vēlāk ap cietokšņa kompleksu tika uzcelta regulāra taisnstūrveida apļveida siena, kuras iekšpusē bija vairākas ēkas. Pilij varēja piekļūt caur diviem vārtiem: Ūdens vārti atradās vecā cietokšņa ziemeļaustrumu stūrī, un tos aizsargāja vārtu tornis. Pils galvenie vārti atradās cietokšņa rietumu pusē.
Vēsture
1265. gadā Livonijas ordeņa mestrs Konrāds fon Manderns iekarotās Alempoisas zemes Vallimegi pilskalnā sāka būvēt cietoksni ar pamatīgu astoņstūru torni, ko nosauca par Garo Hermani. Pils bija Jervas fogta rezidence, 14. gadsimtā uzcēla pils kapelu un ordeņa kapitula zāli. Jurģa nakts sacelšanās laikā 1343. gadā šajā pilī tika nogalināti četri igauņu vecākie, kuri bija ieradušies uz pārrunām ar ordeņa mestru Dreilēbenu un Rēveles bīskapu.
Livonijas kara laikā 1558. gadā pili aplenca Krievijas caristes karaspēks vojevodas Alekseja Basmanova vadībā, bet nespēja to ieņemt. 1560. gadā pili atkal aplenca liels krievu karaspēks, bet pils aizstājiem fogta Kaspara fon Oldenbokuma vadībā izdevās no nosargāt. 1571. gadā Livonijas karalis Magnuss aplenca pili, bet nespēja to iekarot, bet 1573. gada janvārī pili tomēr ieņēma krievu karaspēks. 1581. gadā Zviedrijas karaspēks atguva pili, 1582. gadā Jamzapoļskas miera līguma tekstā zviedru ieņemtā pils tika dēvēta par Paidu vai "Balto akmeni" (, lapis albus), krieviski par Пайдка vai Белый Камень.
Pēc kara beigām Vitenšteinas pils nonāca Zviedru Igaunija sastāvā. Poļu-zviedru kara (1600-1629) laikā 1600. gadā pilī apmetās hercogs Kārlis (vēlāk Zviedrijas karalis Kārlis IX), tomēr 1602. gadā iekaroja Polijas-Lietuvas karaspēks lielhetmaņa Jāņa Zamoiska vadībā. 1604. gadā pie cietokšņa sienām notika Paides kauja, kurā uzvarēja Lietuvas hetmanis Jans Karols Hodkevičs. 1608. gadā cietoksni atguva zviedru karaspēks.
Kara laikā sagrauto pili vairs neatjaunoja un 1636. gadā to svītroja no cietokšņu saraksta. 1895.–1897. gadā pils torni atjaunoja pēc Rīgas arhitekta Vilhelma Neimaņa projekta, bet Otrā pasaules kara laikā to 1941. gadā atkāpjoties uzspridzināja Sarkanā armija. Zīmējumi un fotogrāfijas 1993. gadā palīdzēja atjaunot astoņstūraino cietokšņa torni Garo Hermani, kurā izvietoja Paides un Jerves apriņķa vēstures izstādi. Šobrīd tornī izveidots "Laika centrs Wittenstein", kurā Laika mašīnas lomu pilda lifts, kas aizved no viena Igaunijas vēstures laikmeta citā.
Sillema
Sillema (en) ir neapdzīvota sala Kanādā, pie Bafina salas ziemeļu krasta. Šī sala ir daļa no Kanādas Arktiskā arhipelāga. Tā ir 482 km2 liela ar augstāko virsotni 1660 metrus virs jūras līmeņa.
Piai rags
Piai rags (ma) ir zemesrags Malakas pussalas dienvidu galā Malaizijā, Eirāzijas kontinentālās daļas galējais dienvidu punkts. Rietumos no zemesraga atrodas Malakas šaurums, dienvidos — Singapūras šaurums. Zemesrags atrodas Piai raga nacionālajā parkā.
Alesandro Bastoni
Alesandro Bastoni (it, dzimis ) ir Itālijas futbolists, spēlē centra aizsarga pozīcijā, Itālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2017. gada Bastoni pārstāv Itālijas Serie A komandu Milānas "Internazionale".
Sasniegumi
Inter Milan
Daniels Bertoni
Rikardo Daniels Bertoni (es, dzimis ) ir bijušais Argentīnas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Argentīnas futbola izlases dalībnieks.
Savu karjeru sācis Argentīnā, kur viņš veiksmīgi spēlēja Independiente komandā, ar ko viņš izcīnīja trīs Copa Libertadores, vienu Starpkontinentālo kausu un trīs Copa Interamericana. 1978. gadā pievienojies Spānijas komandai Sevilla, bet vēlāk jau spēlējis Itālijas komandās Fiorentina, Napoli un Udinese.
Argentīnas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1974. līdz 1982. gadam, piedaloties 31 mačā un gūstot 12 vārtus. Ar izlasi uzvarējis 1978. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 1982. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Independiente
Argentīna
Pečoras jūra
Pečoras jūra (ru) ir Ziemeļu Ledus okeānam piederīga jūra Barenca jūras dienvidaustrumos, bieži tiek tai pieskaitīta. Tās akvatorija tiek definēta kā daļa no Barenca jūras uz austrumiem no līnijas, ko velk no Kostinšara šauruma dienvidu gala Novaja Zemļas dienvidrietumos līdz Kolgujevas salas ziemeļu galam un no Kolgujevas dienvidu gala līdz Svjatojnosa zemesragam pie ieejas Čošas līcī. Pečoras jūrai pieskaitāms Pomoru šaurums starp kontinentu un Kolgujevas salu, bet nepieskaita Karas Vārtu un Jugorskijšara šaurumus.
Krasta līnija stipri izrobota, lielākie līči ir Pečoras līcis, kurā ietek Pečoras upe, un Haipudiras līcis. Austrumos Pečoras jūru norobežo Vaigačas sala un Novaja Zemļa, bet Karas Vārtu un Jugorskijšara šaurumi to savieno ar Karas jūru.
Lielākā apdzīvotā vieta un osta krastā ir Varandeja, kas tiek izmantota arī naftas produktu pārkraušanai. Pečoras jūrā kopš 2014. gada darbojas Krievijas pirmā Arktikas peldošā urbšanas platforma Prirazlomnaja.
Rencēni (Amatas pagasts)
Rencēni ir ciems Cēsu novada Amatas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 2,5 km no pagasta centra Ģikšiem, 17 km no novada centra Cēsīm un 87 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P31. Uz dienvidiem no apdzīvotās vietas atrodas 183,4 metrus augstais Dzegužkalns.
Bibrka
Bibrka ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabala Ļvivas rajonā pie Rietumu Bugas.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1211. gadā. Ietilpa Žečpospolitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.
Pēc Pirmā pasaules kara Bibrka tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, Bibrku ieņēma PSRS karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Bibrku ieņēma vācu karaspēks un iekļāva Ģenerālgubernatūras sastāvā. Holokaustā tika iznīcināti pilsētas ebreju iedzīvotāji.
Pēc Otrā pasaules kara lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika padzīti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Līdz 1991. gadam Bibrka atradās Ukrainas PSR sastāvā.
Aļona Savčenko
Aļona Savčenko (uk; dzimusi ) ir ukraiņu daiļslidotāja, kas startē pāru slidojumos un sacensībās pārstāv Vāciju. Kopš 2017. gada startē pārī ar Bruno Maso.
Karjeru sākusi kā Ukrainas pārstāve (līdz 2002. gadam). Piecas reizes startējusi ziemas olimpiskajās spēlēs. 2010. un 2014. gada olimpiskajās spēlēs izcīnījusi bronzas medaļu (ar Robinu Šolkoviju), 2018. gadā — zelta medaļu (ar Maso). Vēl ar Šolkoviju un Maso ir izcīnījusi piecas zelta, trīs sudraba un divas bronzas medaļas Pasaules čempionātā.
2009. gadā Savčenko un Šolkovija pāris bija pirmie, kas jaunajā ISU sistēmā no viena no tiesnešiem ieguva 10 punktus.
Ahils Darniss
Ahils Darniss (fr; dzimis, miris ) bija franču sporta šāvējs. Startēja 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.
Broselins 1900. gada olimpiskajās spēlēs startēja tranšejas šaušanas disciplīnā. Šajā disciplīnā viņš ieguva 28. vietu.
Kosovas serbi
Kosovas serbi (sr) ir serbu tautas pārstāvji, kas apdzīvo vēsturisko Kosovas reģionu.
2014. gadā tika dibināta Kosovas serbu politiskā organizācija "Serbu saraksts", kuras mērķis ir aizstāvēt Kosovas serbu intereses.
Patmaļnīki (Ezernieku pagasts)
Patmaļnīki ir ciems Ezernieku pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 286 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes: Košiuns, Verdiveits.
Lloyd
Lloyd var būt:
Korso
Korso var būt:
Kristofers Robins (filma)
Filma tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākie vizuālie efekti".
Filmā tiek sekots līdzi pieaugušam Kristoferam Robinam, kurš zaudējis savu iztēli. Pateicoties bērnības draugam, lācītim Vinnijam Pūkam, Kristofers no jauna atklāj dažādus dzīves priekus.
Korbut
Korbut var būt:
Viliss Rīds
Viliss Rīds (en; dzimis Hiko, Luiziānas štatā, ASV, miris ) bija amerikāņu basketbolists un basketbola treneris, spēlējis uzbrucēja un centra pozīcijās, bijis ASV izlases dalībnieks.
Visu profesionāļa karjeru viņš aizvadīja Ņujorkas "Knicks" kluba sastāvā (1964–1974). 1982. gadā V. Rīds tika uzņemts basketbola slavas zālē. 1996. gadā viņš tika nosaukts par vienu no 50 izcilākajiem NBA spēlētājiem.
Karjeras laikā divas reizes izcīnīja NBA čempiontitulu (1970, 1973), abas reizes tika atzīts par finālsērijas vērtīgāko spēlētāju, 1970. gadā tika atzīts par sezonas vērtīgāko spēlētāju, piedalījās septiņās Visu zvaigžņu spēlēs, debijas sezonā tika atzīts par sezonas labāko debitantu.
Pēc basketbolista karjeras beigām darbojās Ņujorkas "Knicks" kluba sistēmā kā galvenais treneris, kā arī ģenerālmenedžeris Ņūdžersijas "Nets" klubā.
Bragas municipālais stadions
Bragas municipālais stadions (pt) ir stadions Bragā, Portugālē. Stadionā ir 30 286 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada S.C. Braga. Uzcelts saistībā ar 2004. gada Eiropas čempionātu futbolā. 2011. gadā stadions ieguva Prickera balvu arhitektūrā.
Basketbols 1952. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Basketbola sacensības  notika no līdz. Tajās piedalījās 23 vīriešu izlases (pamatturnīrā — 16). ASV izlase izcīnīja 3. zelta medaļu pēc kārtas. PSRS izlases sastāvā sudraba medaļu izcīnīja Maigonis Valdmanis.
Dace Lina
Dace Lina (dzimusi Bauskā) ir latviešu vieglatlēte, startē garo distanču skriešanā.
Izbrauciens
"Izbrauciens" (en) ir 2014. gada ASV komēdija, kuras režisors ir Ice Cube, Kevins Hārts, Džons Legizamo, Brūss Makdžils, Taika Samptera, Lorenss Fišbērns, Gerijs Ouens un Džeikobs Latimors. Filmas pirmizrāde notika. 2016. gadā filmai iznāca turpinājums "Izbrauciens 2".
Geiere
Geiere ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Rūdu kalnu apriņķī.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1381. gadā. Attīstījusies kā kalnraču pilsēta. 16. gadsimtā atradnes sāka izsīkt. 1704. un 1803. gadā pilsētas pievārtē notika lieli šahtu iegruvumi, izveidojot t.s. Geyersche Binge, kas tagad ir dabas liegums. Pēc atradņu izsīkšanas pilsētas iedzīvotāji pievērsās dažādu koka izstrādājumu - Schwibbogen svečturu, riekstkožu un Ziemassvētku piramīdu izgatavošanai. 18. un 19. gadsimta pilsēta attīstījās kā tekstilrūpniecības centrs.
Davide Kalabrija
Sasniegumi
AC Milan
Ludvigslustes-Parhimas apriņķis
Ludvigslustes-Parhimas apriņķis ir apriņķis Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā. Apriņķis robežojas ar Mēklenburgas-Priekšpomerānijas Ziemeļrietummēklenburgas apriņķi, Šverīnes pilsētu, Rostokas un Mēklenburgiše Zēplates apriņķi, kā arī Šlēsvigu-Holšteinu, Brandenburgu un Lejassaksiju.
Montevideo Wanderers F.C.
Montevideo Wanderers Fútbol Club ir profesionāls Urugvajas futbola klubs no Montevideo, kas piedalās Urugvajas augstākajā līgā jeb Pirmajā divīzijā.
Klubs tika dibināts 1902. gadā un tas savas mājas spēles aizvada Estadio Alfredo Victor Viera stadionā, kurā ir 10 000 skatītāju vietas. Klubs ir izcīnījis trīs Pirmās divīzijas čempionu titulus.
Konors Robertss
Konors Ričards Džonss Robertss (en; dzimis ) ir Velsas futbolists. Spēlē labās malas aizsarga pozīcijā, pārstāv Velsas izlasi un klubu Swansea City.
Karjera
Swansea City kluba jauniešu akadēmijai pievienojās deviņu gadu vecumā. 2015. gadā tika izīrēts Yeovil Town, vēlāk uz īres līguma pamata pārstāvēja arī klubus Bristol Rovers un Middlesbrough. 2018. gadā atgriezās Swansea City.
Paplakas muiža
Paplakas muiža bija muiža tagadējā Dienvidkurzemes novada Virgas pagastā. Muižas centrā izveidojies Paplakas ciems.
Vēsture
Vēstures avotos Paplakas muiža (Plakakti) Grobiņas fogtejā pirmo reizi minēta 1422. gadā, kad Livonijas ordeņa mestrs to izlēņoja Heinriham Jodem. No 1560. līdz 1609. gadam tā atradās Prūsijas hercogistes, pēc tam Kurzemes un Zemgales hercogistes Grobiņas pilskunga iecirkņa sastāvā, vēlāk kopā ar Mazpaplakas pusmuižu ietilpa Durbes draudzes novadā. Paplakas muižas īpašnieks Prūsijas armijas kapteinis Oto fon Zēfelds (1751-1819) 1802. gadā muižu pārdeva savai meitai Laurai. Viņa bija precējusies ar Pamūšas muižnieku Johanu fon der Ropu (1778-1856), par kura līdzekļiem 1808. gadā uzcēla jaunu ampīra stila muižas kungu namu. 1837. gadā muižas istabenei ārlaulībā piedzima dēls Konstantīns, kurš ar fon der Ropa atbalstu ieguva labu izglītību Pēterburgā un pieņēma Rēriha uzvārdu. Pēc Lauras fon der Ropas nāves muižu mantoja viņas dēls Jūlijs (1800-1858), tad mazdēls Leons fon der Rops (1840-1916), kurš 1887. gadā muižu pārdeva Priekules muižas un Skaistkalnes muižas īpašniekam Nikolajam Korfam.
1920. gada zemes reformas laikā Paplakas muižu sadalīja, atstājot tās īpašniekam Aleksandram Korfam muižas kungu māju un 50 ha zemes. Pēc Otrā pasaules kara sākuma 1939. gada oktobrī Latvijas valdība bija spiesta parakstīt Bāzu līgumu ar PSRS, un tā pašā gada vēlā rudenī Paplakā ienāca sarkanarmieši un izvietoja savu kara bāzi ar tanku bataljonu. Vācu okupācijas laikā kazarmu ēkā iekārtoja Latviešu leģionā jauniesaukto karavīru apmācības vietu. Muižas kungu māju nopostīja Kurzemes cietokšņa otrajā lielkaujā 1944. gada 27. oktobrī — 25. novembrī. Latvijas PSR laikā bijušās muižas teritorijā atradās PSRS armijas kara bāze.
Kaulstrauts
Kaulstrauts ir Virbupes labā krasta pieteka Talsu novadā.
Vinci
Vinci var būt:
Vēstures un senatnes pētītāju biedrība
Vēstures un senatnes pētītāju biedrība (Gesellschaft für Geschichte und Altertumskunde zu Riga (GGA) 1834-1939) bija vadošais vācbaltu vēstures pētniecības centrs Baltijā.
Biedrības dibināšana
Biedrības dibināšanas praktisko darbu uzņēmās Rīgas ģimnāzijas reliģijas skolotājs un vietējās igauņu draudzes mācītājs Gustavs Reinholds Taubenheims (1795–1865). 1833 . gada 1. jūlijā G.R.Taubenheima vadībā sanāca Sagatavošanas komisija, kas lēma par biedrības dibināšanu un tās provizoriskajiem statūtiem. 1834. gada 1. septembrī tika apstiprināti biedrības statūti un tā paša gada 6. decembrī Krievijas cara Nikolaja I vārda dienā notika svinīgā biedrības atklāšanas sapulce. Biedrība uzsvēra faktu, ka tā bija pirmā zinātniskā biedrība Baltijā, kas, pārkāpjot seno Baltijas provinču partikulārismu, pētīja lokālo vēsturi kopainā.
Biedrības mērķis un uzdevumi
Biedrības statūtos par mērķi tika uzstādīts: „paplašināt un saglabāt ar Baltijas trīs guberņu vēsturi un senvēsturi saistīto priekšmetu izpēti.” Mērķa sasniegšanai biedrība nosprauda trīs darbības virzienus/uzdevumus: Pēc citu biedrību darbības parauga tika izveidots biedrības muzejs un bibliotēka, kur tika uzkrāti lietiskās un rakstītās vēstures avoti. Muzejā glabājās 7 dažādu vēstures apakšdisciplīnu - numismātikas, diplomātijas, epigrāfijas, heraldikas, grafikas un plastikas, arheoloģijas un ģenealoģijas - kolekcijas. Muzeja kolekcijas glabājās 4 nodaļās – arheoloģijas, plastikas-grafikas-epigrāfijas, diplomātijas-ģeneoloģijas, heraldikas un numismātikas). Bibliotēkā glabājās biedrības arhīvs, Baltijas vēstures avoti Livonica un Krievijas vēstures avoti Russica. Muzeja inspektora un bibliotekāra uzdevumi bija līdzīgi – no sekretāra saņemt ienākušo priekšmetu sarakstu, uzturēt un sakārtot kolekciju sistemātiskā kārtībā pēc zinātniski izstrādāta kataloga. Kolekcijas glabātājam bija jānāk klajā ar ierosinājumiem, kā papildināt kolekciju un kā varētu notikt kopiju apmaiņa, un gada kopsapulcē jāsniedz detalizēts kolekciju pārskats.
Biedrības vadība
Biedrībā varēja iestāties jebkurš izglītots cilvēks, tomēr praktiski tā kļuva par izteikti ‘vācisku’ biedrību ar ierobežotu sabiedrības kārtu pārstāvniecību - tās sastāvs komplektējās no aristokrātijas, juristu, teologu un skolotāju vidus. Biedrībā bija 13 vēlētas amatpersonas, kas veidoja biedrības vadību jeb Direkciju (Direktorium) - prezidents, sekretārs, kasieris, bibliotekārs, muzeja inspektors un 8 direktori.
Darbība
Biedrībā tika organizētas regulāras ikmēneša sapulces un gada kopsapulce, kurā tika nolasītas gada atskaites, ievēlētas jaunas amatpersonas un biedri, pieņemti nākamā darbības gada uzdevumi. Biedrības mērķu realizācijas iespējas bija ierobežotas, jo darbība biedrībā notika pēc brīvprātības principa. Līdz 1890. gadam, kad biedrība ievācās jaunuzbūvētā Doma muzeja telpās, biedrība atradās īrētās telpās un muzeja un bibliotēku priekšmeti atradās glabāšanā pie dažādiem biedriem. Līdz 1844. gadam biedrība sapulces noturēja Rīgas pils torņa zālē, no 1844. līdz 1857. gadam - K.Bornhaupta skolā, bet no 1857. līdz 1889. gadam - Nodokļu pārvaldes ēkā.
Neskatoties uz neatrisināto telpu jautājumu, biedrība regulāri izdeva "Mitteilungen aus dem Gebiete der Geschichte Liv-, Ehst- und Kurland’s" (no 1840. līdz 1937. gadam - 25 sējumi) un no 1873. gada arī "Sitzungsberichte der Gesellschaft für Geschichte und Alterthumskunde der Ostseeprovinzen Russlands". Pēc biedrības ierosinājuma 1883. gadā Rīgā tika organizēta pirmā kultūrvēsturiskā izstāde kādā no Baltijas pilsētām un 1896. gadā tika organizēts X Krievijas Arheoloģijas kongress.
21. gadsimts
2020. gadā reģistrēta biedrība ar to pašu nosaukumu, kas pretendē uz kādreizējās biedrības darba turpināšanu.
Migels Kinteross
Migels Anhels Kinteross (es; dzimis, Buenosairesā) ir Argentīnas starptautiskais lielmeistars šahā (1973).
Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt septiņu gadu vecumā. 20. gadsimta 70.—80. gados bijis viens no spēcīgākajiem Argentīnas šahistiem. Izcīnījis piecas medaļas Argentīnas šaha čempionātos: 2 zelta (1966, 1980), sudraba (1984) un 2 bronzas (1968, 1978). Divas reizes piedalījies Pasaules šaha čempionāta izcīņas cikla starpzonu turnīros: 1973. gadā Ļeņingradā bijis 11. vietā, bet 1976. gadā Manilā palicis 14. vietā. Veiksmīgi piedalījies daudzos starptautiskajos šaha turnīros. 1978. gadā uzvarējis turnīrā Jaunzēlandē. Par panākumiem turnīros FIDE Kinterosam 1970. gadā piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu, bet 1973. gadā — starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Argentīnas izlases sastāvā piedalījies šaha komandu sacensībās:
Vienmēr izcēlies ar interesantu šaha atklātņu teorijas traktējumu. Kinterosa vārdā ir nosaukts rets variants sicīliešu aizsardzībā: 1. e4 c5 2. Zf3 Dc7.
Padomju okupācijas zona Vācijā
Padomju okupācijas zona (vācu: Sowjetische Besatzungszone (SBZ) vai Ostzone — 'Austrumzona', krievu: Советская оккупационная зона Германии — 'Padomju okupācijas zona Vācijā') bija Vācijas teritorija, ko okupēja Padomju Savienības armija un kas tika izveidota Potsdamas konferences rezultātā. Padomju okupācijas zonā 1949. gada 7. oktobrī tika nodibināta Vācijas Demokrātiskā Republika (VDR), ko parasti dēvē par Austrumvāciju.
Padomju zona bija viena no četrām sabiedroto okupācijas zonām Vācijā, kas tika izveidota Otrā pasaules kara beigās, sabiedrotajiem uzvarot nacistisko Vāciju. Saskaņā ar vienošanos Potsdamas konferencē, padomju militārajai pārvaldei Vācijā tika uzticēta atbildība par Vācijas vidusdaļu. Vācijas austrumu apgabalus aiz Oderas—Neises līnijas (Silēzija un Austrumprūsija), kas pēc platības bija vienāda ar padomju okupācijas zonu, anektēja Polija un tās iedzīvotāji tika izraidīti, gaidot pēdējo miera konferenci ar Vāciju.
Ar 1947. gada 25. februāra dekrētu padomju okupācijas zonā Prūsijas valsts tika oficiāli likvidēta. Ar 1947. gada 21. jūlija dekrētu Brandenburgas un Saksijas-Anhaltes provinces ieguva federālo zemju statusu.
"Padomju zona" un atvasinājumi (kā arī "tā sauktā VDR") palika oficiāli un izplatīti Austrumvācijas nosaukumi Rietumvācijā, kas atteicās atzīt VDR pastāvēšanu līdz 1972. gadam, kad Villija Branta valdība saskaņā ar savu Austrumpolitikas (Ostpolitik) iniciatīvu oficiāli atzina Austrumvāciju.
Furunkuls
Furunkuls jeb augonis ir izolēts mata maisiņa kopā ar tauku dziedzeri iekaisums (mata maisiņa iekaisumu ar nenozīmīgu klīnisko ainu sauc par folikulītu). Vispirms veidojas niezošs ādas apsārtums, pēc tam tā vidū rodas strutu pūslītis. Furunkuli biežāk veidojas uz kakla, muguras, gurniem — vietās, kur drēbes kairina ādu. Retāk tie mēdz būt uz sejas, taču sejas furunkuli ir bīstamāki, jo var rasties tromboflebīts un pat meningīts. Furunkuli var veidoties ādas netīrības, avitaminožu, cukura diabēta ietekmē. Daudzu furunkulu vienlaicīgu veidošanos sauc par furunkulozi.
Furunkulus parasti ārstē konservatīvi, ar spirtā vai hipertoniskajā šķīdumā samērcētiem pārsējiem. Hroniskos gadījumos lieto pretstafilokoku vakcīnu.
Furunkula saturu nedrīkst izspiest, jo tas var izraisīt apkārtējo audu inficēšanos, karbunkula un pat abscesa veidošanos.
Natans Trents
Natanels Kolls (de, dzimis Insbrukā), plašāk pazīstams kā Natans Trents (Nathan Trent) ir austriešu dziedātājs un dziesmu autors. Viņš dzimis itāļu-austriešu ģimenē. 2016. gada 19. decembrī tika paziņots, ka viņš pārstāvēs Austriju 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Kijevā. Fināla kopvērtējumā viņš ieguva 16. vietu.
Emma Pūlija
Emma Džeina Pūlija (en; dzimusi ) ir angļu sportiste.
Iepriekš profesionāli nodarbojusies ar riteņbraukšanu, specializējoties individuālajā braucienā un kalnainās sacensībās. Šobrīd pievērsusies garo distanču skriešanai, duatlonam un triatlonam, šobrīd profesionāla triatloniste, divkārtēja pasaules čempione garo distanču duatlonā.
2008. gada olimpiskajās spēlēs Pūlija ieguva sudraba medaļu individuālajā braucienā, šajā disciplīnā kļuva par pasaules čempioni 2010. gadā. Pūlija uzvarējusi sešās UCI Pasaules kausa viendienas sacensībās, kā arī vairākās daudzdienu sacensībās, ieskaitot desmit dienas garo Tour de l'Aude. Trīs reizes uzvarējusi Lielbritānijas čempionātā individuālajā braucienā un vienu reizi (2010. gadā) arī grupas braucienā.
Pēc 2014. gada Nāciju Sadraudzības spēlēm Pūlija paziņoja par aiziešanu no profesionālās riteņbraukšanas, lai koncentrētos triatlonam, duatlonam un garo distanču skriešanai. Pirms tam 2013. gadā Pūlija uzvarēja Lozannas maratonā un Swissman triatlonā. 2015. gada 16. decembrī Pūlija paziņoja par īslaicīgu atgriešanos riteņbraukšanā, lai kvalificētos Lielbritānijas izlasei 2016. gada olimpiskajām spēlēm Riodežaneiro, paužot viedokli, ka neierasti kalnainā individuālā brauciena trase ir viņai piemērota.
2016. gada jūnijā Pūlija parakstīja līgumu ar savu bijušo komandu Lotto—Soudal Ladies, lai startētu 2016. gada Giro Rosa sacensībās.
Brasaī
Brasaī (fr), īstajā vārdā Ģula Halāss (hu; dzimis 1899. gada 9. septembrī Brašovā Austroungārijā, miris 1984. gada 8. jūlijā Boljēsirmērā (Beaulieu-sur-Mer) Francijā) ir ungāru izcelsmes franču fotogrāfs. Viņš pazīstams ar tādu 20. gadsimta slavenību kā Salvadora Dalī, Pablo Pikaso, Anrī Matisa, Alberto Džakometi, Žana Ženē fotoportretiem. Strādājis kā modes fotogrāfs. Brasaī bija arī tēlnieks, gleznotājs, žurnālists un rakstnieks. Bija aktīvs sirreālisma avangarda aprindās. Draudzējās ar Žaku Prevēru un Henriju Milleru. 1976. gadā tika apbalvots ar Goda Leģiona ordeni. Pirmais saņēma Francijas Kultūras ministrijas 1978. gadā nodibināto Valsts lielo fotogrāfijas balvu (Grand Prix national de la photographie). Apglabāts Monparnasas kapsētā. Parīzes 13. apgabalā viņa vārdā ir nosaukts skvērs (Jardin Brassaï).
Montrezs Harels
Karjera
Augstskolu basketbolā pārstāvēja Luisvilas Universitātes komandu "Cardinals" NCAA čempionātā, kur nospēlēja trīs sezonas. Kļuva par čempionu pirmajā no tām — 2013. gadā, kad bija komandas rezervists; sekojošajās sezonās nostiprinājās pirmajā pieciniekā.
2015. gada NBA draftā viņu Hjūstonas "Rockets" izraudzījās ar kopējo 32. numuru otrajā kārtā. Komanda noslēdza ar M. Harelu trīs gadu līgumu, taču pirmajā sezonā viņš NBA aizvadīja vien 39 spēles, spēlējot arī "Rockets" fārmklubā Riograndes "Valley Vipers".
HipHop
HipHop for PHP (no en HipHop PHP) jeb HipHop ir vairākas Facebook izstrādātas PHP izpildes vides un uzlabojumi. Iemesls HipHop izstrādei bija vēlme samazināt sociālā tīkla Facebook serveru noslodzi. Sākotnēji tas tika izstrādāts kā programma, kas no PHP koda uzģenerēja C++ kodu, kuru nokompilējot tika iegūts izpildāmais fails, kas darbojas kā patstāvīgs tīmekļa serveris. Pašreizējā izpildījumā tā ir virtuālā mašīna (HHVM jeb HipHop Virtual Machine) PHP un pašā Facebook izstrādātās valodas Hack izpildei, kas var tikt lietota standarta PHP vietā kopā ar jebkuru tīmekļa serveri, kas atbalsta FastCGI protokolu, piemēram, Apache vai nginx.
Montrezs Harels
Karjera
2017. gada jūnijā M. Harels tika aizmainīts uz Losandželosas "Clippers" lielā maiņas darījumā, kura rezultāta uz "Rockets" pārcēlās Kriss Pols, bet pretējā virzienā devās septiņi spēlētāji. M. Harels kļuva par nozīmīgu spēlētāju "Clippers" sastāvā, laukumā paŗsvarā dodoties uz maiņu un kļūstot par 2020. gada NBA sezonas labākais rezervista balvas ieguvēju.
HipHop
HipHop kods šobrīd sastāv no aptuveni 2,7 miljoniem koda rindu, galvenokārt C, C++ un PHP valodā, un tas ir brīvi pieejams kā atvērtais pirmkods ar PHP licenci vietnē Github.
Montrezs Harels
Karjera
2020. gada 22. novembrī M. Harels kā brīvais aģents parakstīja līgumu ar otru Losandželosas komandu "Lakers". 2021. gada augustā viņš tika aizmainīts uz Vašingtonas "Wizards" plašā piecu komandu maiņas darījumā, kura ievērojamākais spēlētājs bija Rasels Vestbruks, kurš nonāca "Lakers". 2022. gada februārī tika aizmainīts uz Šarlotas "Hornets" pret Išu Smitu, Vernonu Keriju un otrās kārtas drafta izvēli.
Giménez
Giménez var būt:
Patrejevka (Čornajas pagasts)
Patrejevka ir ciems Čornajas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 257 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Rečenu vecticībnieku baznīca.
Lībagupe
Lībagupe ir Virbupes labā krasta pieteka Talsu novadā.
Tek dienvidu-dienvidaustrumu virzienā. Lībagupi šķērso valsts autoceļi A10 (Rīga—Ventspils) un V1401 (Stende–Lauciene–Mērsrags). Netālu no Lībagupes atrodas Lībagi.
Ištvāns Kovāčs
Ištvāns Kovāčs (hu; dzimis Karejā) ir Rumānijas futbola tiesnesis.
2021. gada aprīlī Kovāčs tika apstiprināts par vienu no 19 tiesnešiem 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.
Progress MS-19
Krava
Kopējā kravas masa starta brīdī bija 2523 kg. Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela, saspiests slāpeklis , ūdens. Hermētiskajā kravas telpā (pavisam ) bija iekārtas un materiāli stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces, kā arī 6 pavadoņi YuZGU-55.
Lidojuma gaita
Progress MS-19 tika palaists 04:25:40  UTC ar nesējraķeti Sojuz-2.1a no Baikonuras kosmodroma. Saslēgšanās ar staciju automātiskā režīmā notika 17. februārī 07:03:20 UTC pie Poisk moduļa.
4. oktobrī no Progress MS-19 tika pārsūknēta degviela uz Zarja moduļa tvertnēm. 23. oktobrī 22:45:34 UTC Progress MS-19 atvienojās no stacijas. 24. oktobrī 01:51 UTC tika iedarbināts dzinējs bremzēšanas manevram. Kravas kuģis iegāja Zemes atmosfērā un sadega. Nesadegušās daļas iekrita Klusā okeāna dienvidu daļā.
Tīna Veirātere
Kristīna Tīna Veirātere (de; dzimusi ) ir Lihtenšteinas kalnu slēpotāja.
Divas reizes piedalījusies ziemas olimpiskajās spēlēs. Bija aizbraukusi arī uz, bet sacensībās nestartēja, jo treniņā guva traumu. 2018. gadā Phjončhanā izcīnīja bronzas medaļu supergigantā.
Pasaules kausā startē kopš 2007. gada sezonas, lielākos panākumus guvusi supergigantā, kur sezonas kopvērtējumā bijusi 1., 2., 3. vietā. Kopējā ieskaitē veiksmīgākā bijusi 2016. gada sezona, kad ierindojās 4. vietā. Uzvarējusi 9 pasaules kausa posmos.
Veirāterei ir dubultā Lihtenšteinas un Austrijas pilsonība. Viņas tēvs Harti Veirāters (Austrija) un māte Hanni Vencele (Lihtenšteina) arī bijuši kalnu slēpotāji. Māte bijusi divu Pasaules kausa sezonu uzvarētāja, kā arī divu olimpisko zelta medaļu laureāte. Mātes brālis Andreass Vencels bijis Lielā kristāla globusa ieguvējs.
Ketrīna Heigla
Ketrīna Marija Heigla (en; dzimusi Vašingtonā, ASV) ir amerikāņu aktrise. Viņa vislabāk pazīstama ar lomu seriālā "Grejas anatomija" (Grey's Anatomy), kā arī ar lomām filmās "Pēkšņi stāvoklī" (Knocked Up), "27 kleitas" (27 Dresses), "Nejaukā patiesība" (The Ugly Truth), "Slepkavu pārītis" (Killers), "Mans tēvs varonis" (My Father the Hero).
Viņa bērnībā bija modele, taču vēlāk pievērsusies aktrises karjerai. Kino debitējusi ar lomu filmā That Night.
K. Heigla saņēma 2007. gada Primetime Emmy balvu kā labākā otrā plāna aktrise seriālā "Grejas anatomija".
Volgas vācieši
Volgas vācieši (de vai Russlanddeutsche — 'Krievijas vācieši', ru) bija vācu etniskā grupa, kas kopš 18. gadsimta dzīvoja Krievijas Impērijas iekarotajās agrākās Kazaņas hanistes zemēs Volgas lejtecē Saratovas apkaimē.
Vēsture
Krievijas Impērijas ķeizariene Katrīna II savas valdīšanas sākumā 1763. gada 22. jūlijā Eiropas valstīs izplatīja manifestu, kurā aicināja ārzemniekus pārcelties uz savas lielvalsts neapgūtajām zemēm, solot ticības un nodokļu brīvību, kā arī dažādus pabalstus. Lielākā pārceļotāju daļa bija no Svētās Romas impērijas rietumu daļas vācu valstīs (Bavārijā, Bādenē, Hesenē, Pfalcā, Reinzemē) dzīvojošajiem zemniekiem, kurus bija izputinājis Septiņgadu karš (1756–1763). Lielāko daļu vācu zemnieku nometināja Volgas lejtecē Saratovas apkaimē, kur katram kolonistam piešķīra 30 ha neiekoptas stepes zemes. 1773. gadā Volgas vācu kolonijā bija 104 ciemi ar 25 781 iedzīvotāju. 1774. gadā Saratovu ieņēma Jemeļjans Pugačovs, 1780. gadā nodibināja Saratovas vietniecību, ko 1797. gadā pārdēvēja par Saratovas guberņu. Pārkrievošanas periodā pēc 1881.–1884. gada Volgas vācu koloniju autonomiju ierobežoja, tāpēc daudzi izceļoja uz ASV, Kanādu un Dienvidameriku. Padomju varas iestādes pēc Krievijas pilsoņu kara beigām 1924. gadā izveidoja Volgas Vācu APSR, ko likvidēja Otrā pasaules kara laikā 1941. gadā un apmēram 400 000 Volgas vāciešu izsūtīja uz Sibīrijas un Vidusāzijas "darba nometnēm", kur liela daļa no viņiem gāja bojā.
Pēc PSRS sabrukuma Volgas vāciešu pēcteči un radinieki masveidā izceļoja uz Vāciju. Zināms, ka laikā starp 1990. un 1999. gadu no bijušās PSRS uz Vāciju izceļoja 1,6 miljoni iedzīvotāju, kas varēja pierādīt savu radniecību ar vāciešiem.
Klein
Klein var būt:
Sandro Tonali
Sandro Tonali (it, dzimis ) ir Itālijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Itālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Tonali pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Newcastle United.
Sasniegumi
AC Milan
Individuālie sasniegumi
Robežu iela (Jūrmala)
Robežu iela ir iela Jūrmalā, kas atrodas Ķemeru apkaimē. Robežu iela sākas krustojumā ar Sēravotu ielu un beidzas krustojumā ar Palangas ielu. Kopējais ielas garums ir 1200 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Robežu ielā satiksmes kustība notiek vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve. Aiz krustojuma ar Palangas ielu iela turpinās kā meža ceļš līdz Antiņciemam un tālāk līdz Smārdei.
Ielu savienojumi
Robežu iela ir savienota ar šādām ielām:
Basketbols 1956. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Basketbola sacensības  notika no līdz. Tajās piedalījās 15 vīriešu izlases. ASV izlase izcīnīja 4. zelta medaļu pēc kārtas. PSRS izlases sastāvā sudraba medaļu izcīnīja Maigonis Valdmanis, Valdis Muižnieks un Jānis Krūmiņš.
Sand
Sand var būt:
Ligzda
Ligzda ir dažādu dzīvnieku būvēts patvērums, kas kalpo par vietu gulēšanai, dzīvošanai un pēcnācēju iznēsāšanai. Galvenokārt ligzdas būvē putni, bet par ligzdām tiek uzskatītas arī dažas zīdītāju (migas; būvē, piemēram, vāveres), kukaiņu (pūžņi; piemēram, lapsenes, termīti), čūsku un zivju sugu būves. Atkarība no dzīvnieku sugas un dzīvesvietas ligzdu veidošanai tiek izmantoti dažādi materiāli un būvēšanas vietas. Ligzdu būvei galvenokārt tiek izmantoti organiski materiāli (zāle, sūnas, lapas, zari), dzīvnieku pašu izdalījumi vai apspalvojums (siekalas, dūnas), kā arī neorganiski vai cilvēku darināti materiāli (dubļi, oļi, papīrs, audums, plastmasa). Ligzdas var būt būvētas dažādās vietās — alās, zemes iedobēs, zālē, koku un krūmu zaros, koku dobumos, klintīs, smilšainās nogāzēs —, kā arī izmantojot dažādas antropogēnas būves — zem ēku jumtiem, stabu galos, caurulēs u.c. Dažkārt cilvēks atsevišķu sugu vairošanās stimulēšanai veido speciālas būves vai ierīces ligzdošanas atvieglošanai — putnu būrīšus, pamatnes stārķu ligzdām u.c.
Neirsa šaurums
Neirsa šaurums (dk, en) ir jūras šaurums starp Kanādas Elsmīra salu ziemeļrietumos un Grenlandi dienvidaustrumos. Tas savieno Atlantijas okeāna Bafina jūru un Ziemeļu Ledus okeāna Linkolna jūru.
Šaurums sīkāk iedalās Smita šaurumā, Keina baseinā, Kenedija šaurumā, Hola baseinā un Robsona šaurumā. Tā kā šaurumā no ziemeļiem gandrīz pastāvīgi plūst jūras straume, kuģiem ievērojami grūtāk to šķērsot no dienvidiem. Šaurums nosaukts britu polārpētnieka Džordža Neirsa vārdā. Šaurumā atrodas Hansa sala, kuras teritorija kādreiz bija Dānijas un Kanādas strīdus objekts. Ap Nersa šaurumu cilvēki dzīvojuši vismaz no 13. gadsimta, par ko liecina arheoloģiskie atradumi.
Patrejevka (Silmalas pagasts)
Patrejevka ir ciems Silmalas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 232 km attālumā no Rīgas.
Dienvidegejas perifērija
Dienvidegejas perifērija (el) ir viena no trīspadsmit Grieķijas administratīvajām perifērijām. Administratīvi tā iekļauj Kiklādu un Dodekanesas salas, kas atrodas Grieķijas un Eiropas Savienības dienvidaustrumos. Perifērijas administratīvais centrs ir Ermupole, kas atrodas uz Siras salas. Perifērijas kopējā platība ir 5286 km2, kas sastāda 4% no valsts kopējās platības.
Pārskats
Reģionu vada gubernators jeb periferiarhs.
Administratīvais iedalījums
Perifērija tiek dalīta 13 perifērijas vienībās, kas iekļauj sevī 34 kopienas (dēmus).