cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Boloņa
Vēsture
15. gadsimta vidū varu pilsētā ieguva Bentivoljo dzimta. Boloņa piedzīvoja savus uzplaukumu un tā kļuva par vienu no Renesanses centriem, tomēr 1506. gadā pāvesta karaspēks ieņēma pilsētu. Tomēr pilsētas uzplaukums turpinājās un 16. un 17. gadsimtā šeit uzplauka Boloņas skolas glezniecība.
Birzgales lidlauks
Birzgales lidlauks ir pamests lidlauks Ogres novada Birzgales pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā 2 km uz ziemeļrietumiem no Birzgales ciema pie Ābermaņu ceļa. Lidlaukā ir viens 400 m garš un 20 m plats asfalta seguma skrejceļš. Izbūvēts ap 1975. gadu un izmantots kā lauksaimniecības lidlauks. Skrejceļa un manevrēšanas ceļu segums daļēji sabrucis, izmantojams tikai ārkārtas gadījumos. Lidlauka ēkā ierīkota kokapstrādes ražotne.
Boloņa
Vēsture
Napoleona laikā Boloņa vispirms bija Cispadānas republikas galvaspilsēta, bet vēlāk ietilpa Cisalpīnas republikā. Pēc Napoleona sakāves Boloņa atkal ietilpa Pāvesta valstī. 1831. un 1849. gadā Boloņa sacēlās pret pāvesta varu.
Otrā pasaules kara izskaņā daļa pilsētas cieta kaujās.
1980. gada 2. augustā terora aktā Boloņas dzelzceļa stacijā gāja bojā 85 cilvēki. Tiek uzskatīts, ka spridzināšanu veica galēji labējās organizācijas Ordine Nuovo biedri.
Cilvēki
Boloņā dzimuši:
Embargo
Embargo (es, cēlies no es — ‘aizturēt’) ir daļējs vai pilnīgs aizliegums izvest no kādas valsts vai arī ievest kādā valstī preces, dārgmetālus, valūtu u.tml.
Parasti embargo tiek uzlikts, lai izolētu kādu valsti no ārpasaules, ierobežotu vai apgrūtinātu tās politisko vai ekonomisko situāciju, kā arī piespiestu piekāpties starptautiskajām prasībām.
Iveta Pole
Iveta Pole (dzimusi Liepājā, Latvijā) ir latviešu teātra un kino aktrise. Piedalījusies daudzās Jaunā Rīgas teātra izrādēs, kā arī izrādēs Liepājas teātrī un Valmieras Drāmas teātrī.
Džoakīno Rosīni
Džoakīno Antonio Rosīni (it; dzimis Pezaro, Itālijā, miris  Pasijā, Francijā) bija itāļu komponists. Dž. Rosīni sacerēja 39 operas, kā arī garīgās un kamermūzikas skaņdarbus, dziesmas. Viņa ievērojamākie darbi ir komiskā opera "Seviljas bārddzinis" (Il barbiere di Siviglia), romantiskā varoņopera "Vilhelms Tells" (Guillaume Tell), "Itāliete Alžīrā", "Tankrēds", monumentālās varoņoperas "Mozus" un "Muhameds II". Viņš strādāja laikā, kad aktivizējās Itālijas tautas politiskā atmoda, cīņa par neatkarību. Līdz komponista karjeras beigām 1829. gadā viņš bija visu laiku populārākais operu komponists. Viņa pēdējais lielais darbs bija "Vilhelms Tells". Savas dzīves pēdējos gadus pavadīja Francijā. Viņš bija 19. gadsimta viens no izcilākajiem itāļu komponistiem komiskās operas žanrā.
Kaugurupīte
Kaugurupīte, augšpus Kauguru ezera saukta Kazupe, ir Pogupes kreisā pieteka Gulbenes novadā. Sākas Stāmerienas pagastā pie Stūrastām. Līdz Kauguru ezeram uzņem apkārtējo purvu (lielākais ir Salenieku purvs) ūdeņus. Pēc iztekas no ezera regulēta novadgrāvjos. Nav vārdā nosauktu pieteku.
Upi šķērso autoceļš P35 un Gulbenes—Pitalovas dzelzceļš.
Eima eima
"Eima, eima" ir starptautisks deju festivāls, kas norisinās Balvos.
Pirmais festivāls
Pirmais festivāls "Eima, eima" norisinājās 2009. gada 30. maijā. Tajā piedalījās dalībnieki no Latvijas, Lietuvas, Igaunijas un Krievijas. Pirmā festivāla nosaukums gan bija "Eima, eima...". Festivāla režisore bija Ina Priedīte, bet mākslinieciskā noformētāja Eva Vinagradova. Festivāla norisinājās Balvu pilsētas estrādē.
Otrais festivāls
Otrais festivāls "Eima, eima" norisinājās no 2012. gada 30. jūnija līdz 1. jūlijam. Tajā piedalījās dalībnieki no Latvijas, Lietuvas, Krievijas un Igaunijas. Festivāls norisinājās Balvu pilsētas estrādē, Viļakas pilsētas estrādē, Bērzkalnes pagasta estrādē, Bērzpils pagasta estrādē un pansionātā "Balvi". Labdarības koncertā pansionātā "Balvi" koncertēja viesi no Igaunijas, Lietuvas un E.Glika Alūksnes Valsts ģimnāzijas jauniešu deju kolektīvs "Pastalnieki". Bērkalnes pagasta estrādē sadancojās viesi no Krievijas, Alūksnes pilsētas Tautas nama deju kopa "Jukums", Ludzas Tautas nama vecākās paaudzes deju kolektīvs "Atvasara", Balvu Kultūras un atpūtas centra senioru deju kopa "Luste". Tāpat Bērzkalnes estrādē tika izrādīts alūksniešu tematiskais uzvedums "Vei, vei, goški nāk! Īsam pretī!". Bērzpils pagasta estrādē savukārt sadancojās viesi no Krievijas ar Balvu Kultūras un atpūtas centra deju kopā "Luste" un "Nebēda", Rugāju novada senioru deju kolektīvu "Ezerrieksts", Rugāju vidusskolas un Tautas nama jauniešu deju kolektīvu un Bērzpils vidusskolas deju kolektīvu "Pastaliņas". Viļakā koncertā "Igaunija, Latvija, Lietuva..mūs vieno deja!" piedalījās Pelvas pilsētas jauniešu deju kopa "Kagu Kabujalakōsō" un Zarasi kultūras centra deju ansamblis "Ežerūnas". No Latvijas koncertā piedalījās "Dēka", "Dēkaiņi", Šķilbēnu pagasta jauniešu tautu deju kolektīvi un Balvu Kultūras un atpūtas centra senioru deju kopa "Luste". Deju festivāla lielkoncertā "Dejosim!" piedalījās visi festivāla dalībnieki. Festivāla mākslinieciskais vadītājs bija Agris Veismanis.
Trešais festivāls
Trešais starptautiskais deju festivāls "Eima, eima" norisinājās no 2014. gada 2. līdz 4. jūlijam. Tajā piedalījās dalībnieki no Latvijas, Krievijas, Polijas, Norvēģijas un Nīderlandes. Festivāls norisinājās Balvu Kultūras un atpūtas centrā, Balvu pilsētas estrādē, pansionāta "Balvi", Rugāju novada estrādē, Vīksnas pagasta kultūras namā un Viļakas pilsētas estrādē. Balvu Kultūras un atpūtas centrā bija iespēja apgūt flamenko meistarklasi pie horeogrāfes Tonjes Lībergas. Rugāju novada estrādē uzstājās Rugāju novada vidējās paaudzes kolektīvs "Rugāji", deju kolektīvs "Dardedze" no Rīgas un viesi no Polijas, Krievijas un Nīderlandes. Vīksnas kultūras namā sadejojās Vīksnas pagasta deju kopa "Piesitiens", viesi no Polijas un Nīderlandes. Pansionātā "Balvi" koncertēja deju kolektīvs "Dardedze", viesi no Krievijas un vietējais jauniešu deju kolektīvs. Savukārt Viļakas estrādē koncertēja viesi no Krievijas, Nīderlandes un Norvēģijas. Lielkoncertā Balvu pilsētas estrādē "Es nedēļu izdejoju" piedalījās visi dalībnieki. Festivāla režisore bija Ilga Oplucāne.
Ceturtais festivāls
Ceturtais starptautiskais deju festivāls "Eima, eima" norisinājās no 2016. gada 1. līdz 3. jūlijam. Tajā piedalījās dalībnieki no Latvijas, Igaunijas, Čehijas, Polijas, Slovākijas un Serbijas. 1. jūlijā festivāls tika atklāts Rugāju estrādē ar koncertu "Eima dancot Rugājos!". 1. un 2. jūlijā Balvu novada muzejā bija iespēja apgūt meistarklasi par Ziemeļlatgales tautas tērpu. 2. jūlijā notika izbraukuma koncerti pansionātā "Balvi", kā arī Kubulos un Vīksnā. 2. jūlijā Balvu pilsētas estrādē notika lielkoncerts "Sader liepa ar ozolu...", bet 3. jūlijā Viļakas pilsētas estrāde festivāls noslēdzās ar koncertu "Vējš koku lapās par dzīvi runā ...". Ceturtais festivāls ievērojams ar to, ka Balvos, laukumā pie kultūras nama norisinājās akcija, kurā visi festivāla dalībnieki, vismaz 700 cilvēku dejoja Rikavas kadriļu, kuru vadīja Ilmārs Dreļs, spēlēja "Dzigas muzikanti".
Piektais festivāls
Piektais starptautiskais deju festivāls "Eima, eima" norisinājās no 2019. gada 28. līdz 30. jūnijam. Tajā piedalījās dalībnieki no Latvijas, Igaunijas, un Krievijas. Festivāls atklāšana notika 28. jūnijā Viļakas novada Vecumu pagasta Borisovas vecdārza estrādē ar koncertu "Saejam dancotāji nu malu maliņām". 29. jūnijā notika vieskolektīvu izbraukumu koncerts Balvu novada Vīksnas pagasta Vīksnā "Ceļojam un dejojam!". Festivāla "Eima, eima!" lielkoncerts "Līgosim Pēterdienu!" norisinājās Balvu pilsētas estrādē 29. jūnijā. Festivāla noslēguma koncerts norisinājās 30. jūnijā Baltinavas parka estrādē. Festivālā piedalījās ap 400 dalībnieku. Visa festivāla mākslinieciska vadītājs bija Agris Veismanis, bet koncertu režisori: Ineta Lindenberga, Ligita Kacēna, Ilga Oplucāne, Irēna Kaša.
2008. gada vasaras olimpiskās spēles (1. diena)
Pirmajā Pekinas olimpisko spēļu dienā,, sacensības norisinājās 17 sporta veidos un tika sadalīti 7 medaļu komplekti.
Badmintons
Sacīkstes sākās 4:00, 9:00 un 13:30
Basketbols
Sieviešu komandas aizvadīja pirmo priekšsacīkšu kārtu
Bokss
Sacīkstes sākās 8:30 un 14:00
Burāšana
Sacīkstes sākās 7:20
Džudo
Sacīkstes sākās 7:00
Sacīkstes sākās 13:00
Futbols
Spēles sākās 12:00
Jāšana
Sacīkstes sākās 1:30 un 2:15
Loka šaušana
Sacīkstes sākās 10:00
Sacīkstes sākās 7:00
Paukošana
Sacīkstes sākās 5:00
Sacīkstes sākās 14:00
Peldēšana
Sacīkstes sākās 1:30
Riteņbraukšana
Sacīkstes sākās 6:00
Rokasbumba
Spēles aizvadīja sieviešu komandas.
Svarcelšana
Sacīkstes sākās 5:00
Šaušana
Sacīkstes sākās 4:40
Vingrošana
Sacīkstes sākās 5:00
Volejbols
Spēles aizvadīja sieviešu komandas.
Pludmales volejbols
Spēles sākās 4:00
Spēles sākās 13:00
Morāle
Morāle (fr, kas savukārt no la — 'tikumīgs') ir sabiedrisko normu, principu un noteikumu sistēma, kas tikumiski nosaka cilvēka rīcību sabiedrībā un viņa izturēšanos pret citiem cilvēkiem. Morāle ir vēsturiski mainīga. Par morāli dēvē arī tikumisku atziņu vai secinājumu, vai arī pamācību, kas var būt pausta, piemēram, literārā darbā.
Upuri
Upuri ir karos un dabas stihijā mirušie cilvēki. Kā likums vislielākais upuru skaits ir karos, salīdzinot ar dabas stihijām. Dabas stihijas visbiežāk cilvēkus pārsteidz nesagatavotus, piemēram, zemestrīces, cunami, vulkāna izvirdumi, kuros ir salīdzinoši liels upuru skaits.
Popmetāls
Popmetāls ir viens no metāla (mūzikas stils) paveidiem, kurš bija populārs 1970. un 1980. gados. Stils bijis vienmēr saistīts ar citu roka paveidu - glemroku (glamrock). Atšķirībā no citiem metāla paveidiem, kuros teksti ir par tumsu un ļaunumu, popmetāla teksti vairāk stāsta par mīlestību, seksu un dzīvi.
Thundertale
Thundertale (no angļu valodas — 'Pērkoņteika') ir 2004. gadā Kauņā dibināta Lietuvas smagā metāla grupa, kuru veidoja smagā roka grupas Vors dalībnieki. Grupa 2010. gadā uzvarēja TV3 Lietuva rīkotajā muzikālajā šovā „Mūzikas čempionu kauss” (lt). 2011. gadā grupa ar tautasdziesmas Žemėj Lietuvos aranžējumu ieguva 4. vietu LNK rīkotajā dziesmu konkursā Muzikos čempionų taurė. 2011. gadā grupa ar horeogrāfi Kristīni Novickaiti (Tīnu) piedalījās LNK muzikālajā šovā Žvaigždžių duetai 5, kurā tika līdz pusfinālam.
Adamovas muiža
Adamovas muiža (de; pl) ir muižas ēku un parka komplekss Rēzeknes novada Vērēmu pagasta Adamovā. Muižas dzīvojamā ēka ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis. Muižas kalpu māja un parks valsts aizsargājama vietējās nozīmes arhitektūras pieminekļa statusu ir zaudējuši 2017.gadā.
Adamovas muiža piederējusi Rēzeknes pilskungam Korfam, dekabrista Oboļenska brāļa meitai Žemčužņikovai, kā arī ģenerālim Vsevolodam Karaulovam. 1905. gadā muižā tika atklāts minerālūdens avots, kuru nosauca svētās Helēnas vārdā.
Kad Pirmā pasaules kara laikā pēc operācijas "Dūres sitiens" 1918. gada ziemā Latgali okupēja Vācijas impērijas karaspēks, Adamovas muižā izvietojās Vācijas okupācijas karaspēka 13. brigādes štābs.
1919. gadā Adamovas muižas teritorijā tika atvērta pirmā skola — bāreņu patversme.
Stenli
Stenli (en), zināma arī kā Portstenli (Port Stanley) ir Apvienotās Karalistes Folklenda Salu aizjūras teritorijas galvaspilsēta un vienīgā pilsēta arhipelāgā. Izvietojusies uz Austrumfolklendas salas Stenli līča dienvidu krastā. Pilsēta izbūvēta 1843. gadā, lai aizvietotu iepriekšējo salu administratīvo centru Portluī, kas bija izvietota Berkeli līča krastā 25 km uz ziemeļrietumiem no Stenli. Nosaukta par godu tā laika Kara un koloniju valsts sekretāram lordam Edvardam Smitam-Stenlijam. 1845. gada jūlijā Stenli oficiāli kļuva par Folklenda Salu galvaspilsētu.
Pilsētā atrodas valdības iestādes, hospitālis, vairākas viesnīcas, muzejs, trīs baznīcas. Līcī izbūvēta osta un 4 km uz austrumiem izvietota Stenli lidosta.
Folklendas kara laikā Stenli 10 mēnešus atradās Argentīnas okupācijā un tās nosaukums bija Puertoarhentino (Puerto Argentino).
Melbourne
Melbourne var būt:
Milošs Ržīha
Milošs Ržīha (dzimis, miris ) bija čehu hokejists, vēlāk treneris. Kā galvenais treneris strādājis ar dažādiem Čehijas Ekstralīgas, Slovākijas Ekstralīgas un Kontinentālās hokeja līgas klubiem. No 2018. līdz 2020. gadam vadījis arī Čehijas izlasi.
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Ržīha uzsāka 1979. gadā, kad aizvadīja sezonu Čehoslovākijas hokeja līgas klubā Jihlavas "Dukla". No 1980. līdz 1983. gadam spēlēja citā līgas klubā HC Vitkovice, pēc 1982.—83. sezonas beigām tiekot izvēlēts arī 1983. gada NHL draftā. Karjeru Ržīha turpināja HC Zlīnas vienībā, taču noslēdz to jau 29 gadu vecumā, pēc 1986.—87. sezonas, kuru Milošs aizvadīja Brno "Kometa" rindās.
Trenera karjera
Trenera karjeru Ržīha uzsāka 1993.—94. sezonā, strādājot kā viens no HC Zlīnas treneriem. No 1996. līdz 1999. gadam Ržīha bija Čehijas Ekstralīgas kluba HC Pardubice galvenais treneris. Pie pirmās godalgas trenera arodā Ržīha tika 2001.—02. sezonā, kad aizveda Bratislavas "Slovan" līdz uzvarai Slovākijas Ekstralīgā, šo sasniegumu atkārtojot arī 2004.—05. sezonā. No 2002. līdz 2004. gadam Milošs trenēja Pardubices hokejistus, 2002.—03. sezonā kopā ar komandu izcīnot līgas vicečempiones titulu.
2005.—06. sezonā Ržīha uzsāka darbu kā Krievijas Superlīgas kluba Voskresenskas "Himik" galvenais treneris, taču darbā noturējās vien sezonu. No 2006. līdz 2008. gadam trenēja Pardubici, 2007.—08. sezonas gaitā uzsākot darbu kā Maskavas "Spartak" galvenais treneris. 2010.—11. sezonā Ržīha tika atlaists, taču nepilnu nedēļu vēlāk kļuva par Mitišču "Atlant" galveno treneri.
2011. gada vasarā Ržīha kļuva par Sanktpēterburgas SKA galveno treneri, amatu pildot līdz pat 2012. gada 25. novembrim, kad, neskatoties uz to, ka SKA tobrīd bija konferences līdervienība, no amata tika atlaists. Vēlāk strādāja ar HC Pardubice, Omskas "Avangard" un Bratislavas "Slovan".
2018. gada jūnijā tika apstiprināts par Čehijas izlases galveno treneri.
Patriarhs
Patriarhs (grc (patriarchēs) — 'ģints galva', kas savukārt no πατριά (patria) — 'ģimene' un ἄρχειν (archein) — 'valdīt') var būt:
Nazis
Nazis ir rokas griezējinstruments. Tas ir darbarīks, kas sastāv no metāla asmens un spala. Asmenim vismaz viena puse ir uzasināta, retāk arī abas puses ir uzasinātas. Nažus izmanto griešanai, duršanai vai nogriešanai. Pirmatnējos nažus izgatavoja no akmens, bet mūsdienās visbiežāk izmantotais materiāls ir tērauds.
Par nažiem sauc arī dažādu ierīču griezējasmeņus, piemēram, kas atrodas gaļas mašīnā.
Vēsture
Senākie naži sastopami paleolīta laikmetā. Pirmie naži bija akmens (biežāk krama) nošķēlumi, kuriem bija mandeļveida forma. Vēlāk pie nažiem sāka piestiprināt koka vai kaula rokturus. Tāds vulkāniskais iezis, kā obsidiāns, ļāva iegūt ļoti asus, sarežģītas formas, nažus. Tāpat plaši izmantoja kaula nažus. Apmēram pirms pieciem tūkstošiem gadu cilvēks iemācījās iegūt un apstrādāt metālu, un sāka izgatavot nažus no vara un bronzas. Dienvidamerikā nažus izgatavoja arī no zelta. Ar dzelzs laikmeta sākšanos dzelzs nazis pamazām aizvieto bronzas pirmsgājējus. Ar rūpnieciskās revolūcijas sākšanos nažu ražošanu sāk rūpnieciski, mainās nažu materiāli un konstrukcija. Vieni no galvenajiem kritērijiem tad ir tehnoloģiskais pielietojums un izmaksu samazināšana. Parādās saliekamie naži.
Uzbūve
Nazis sastāv no asmens (1) un spala (2). Ja asmens galā saiet ķīļveidā kopā vienā punktā, tad tas punkts saucas asmens gals (3). Uzasinātā asmens daļā saucas par asmens griežošo daļu (4). Griežošā daļa varbūt gluda (en) vai zāģveidīga (zāģveidīga asmens, sereitors). Virsma, kurā sašaurinās asmens, saucas par nolaidi (5). Griežošās daļas pretējā puse saucas par asmens virsu (6). Dažreiz uz asmens sānu virsmas ir gropes (7), kas atvieglo asmeni. Neuzasinātā asmens daļa, kas atrodas pie spala, saucas par asmens pēdu (8). Dažreiz starp asmeni un spalu atrodas garda (9) (no fr — aizsardzība), kura aizsargā roku. Asmens daļa, kas atrodas iekš spala, un pie kuras dažādos veidos tas tiek piestiprināts, saucas asmens kāts. Nesalokāma naža spala montāžas pamatveidi: uzmauktais, kad spalu ar garenisku atveri uzmauc asmens kātam un plākšņveida, kad spals tiek veidots no plāksnēm, kas apliekas kātam gar abām pusēm, un stiprinās no divām pusēm pie asmens kāta, izveidojot spala formu (en). Paša tālāka vieta uz spala attiecībā pret asmeni, saucas par galviņu (10). Dažreiz galviņā izveido caurumu, caur kuru izver auklu vai siksniņu (11).
Asmeņu sānu profili
Pēc formas asmeņus var iedalīt sekojošos tipos:
1 — ar taisnu virsas līniju
Asmens paredzēts griešanai un ar asmens galu var arī caurdurt.
2 — ar pazeminātu virsas līniju (en)
Asmens vienādi labi gan griež, gan caurdur. Asmens ir mazliet vieglāks salīdzinājumā ar asmeni bez pazeminātas virsas līnijas.
3 — ar paaugstinātu virsas līniju (en)
4 — "bovija" tipa asmens (en)
Asmens virsa ir ieliekums asmens galā. Šis asmens mazliet līdzinās drop-point tipam, bet ar smalkāku, īlenveidīga asmens galu. Asmens virsas ieliekums arī var būt uzasināts. Naži ar šāda veida asmeņiem ir ļoti populāri ASV.
5 — skramasaksa tipa jeb "kazas kājas" asmens»
6 — "amerikāņu tanto" tipa asmens
7 — šķēpveida asmens (en)
Asmens gals atrodas, pārsvarā no abām pusēm uzasinātā, asmens vidējā līnijā. Šo asmeni visbiežāk izmanto dunčiem un nažiem, kas paredzēti duršanai, nevis griešanai.
Asmeņu šķērsgriezumi
Pēc šķērsgriezuma formas nažus var iedalīt šādos tipos:
1 — taisns ķīlis no naža virsas (šķērsgriezumā — trīsstūrveida asmens, biežāk saukts par skandināvu uzasināšanas tipu)
Pateicoties griežošās daļas mazajam leņķim un plakanajām nolaidēm, asmens ir lieliski pielāgots griešanai. Asmens svars ir mazliet mazāks, nekā asmenim ar ne visa platuma nolaidēm. Ciršanai nav pielāgots, dēļ griežošās daļas, kas nav īpaši stingra. Nepieciešama kvalitatīvi izgatavošanas materiāli un termiska apstrāde.
2 — asmens ar taisnām nolaidēm
Līdzīgs 1 tipa asmenim, bet griežošā daļa izveidota daudz lēzenākā leņķī, kas tam piešķir lielāku stingrību un izturību.
3 — asmens ar ieliektām (skuvekļa) nolaidēm
Palīdz sasniegt īpašu griešanas precizitāti ar resnu un izturīgu asmens virsu. Tiek izmantots bīstamajos skuvekļos un nažos, kur nepieciešams īpaši ass asmens.
4 — asmens ar izvalbītām nolaidēm
Līdzīgs 1 tipa asmenim, bet griežošā daļa izveidota ar daudz lēzenāku leņķi.
Centrālā izlūkošanas pārvalde
Centrālā izlūkošanas pārvalde (en), saīsinājumā CIP (CIA), ir Amerikas Savienoto Valstu valdības institūcija, kuras galvenais uzdevums ir apkopot un analizēt informāciju par citās valstīs notiekošo, par ārvalstu organizācijām un iedzīvotāju darbību. CIP ir nozīmīgākā ASV izlūkošanas aģentūra. CIP ir izveidota, tās galvenā mītne atrodas ASV galvaspilsētā Vašingtonā, Lenglijā. Pašreizējā CIP vadītāja ir Džīna Haspela. Viņa ir pirmā sieviete ASV vēsturē, kas ieņēma šo amatu.
Sadarbība ar SAB
Latvijas Satversmes Aizsardzības Birojs veic plašu sadarbību izlūkošanas, pretizlūkošanas un nacionālās drošības jomās ar NATO biedriem, t.sk. ASV, kā arī veic praktisku pretizlūkošanas darbu kopā ar CIP.
CIP arhīvi par spiegu spēlēm Latvijā
Šie materiāli pavēruši plašu izpētes lauku vēsturniekiem, kas interesējas par Aukstā kara spiegu spēlēm. Latvijas vēsturnieks Zigmārs Turčinskis dažus no tiem vērtē kritiski, jo uzskata, ka Rietumu izlūkdienestiem tika pasniegta Latvijas PSR pretizlūkošanas dienesta dezinformācija, uz kuras viņi uzķērās un vairs nevarēja atbrīvoties. Jebkuri iesūtīti aģenti uzreiz nonāca padomju pretizlūkošanas kontrolē, apgalvoja Turčinskis.
Līdz 1950. gadu sākumam CIP savā darbībā pārsvarā balstījās uz savu britu koļēģu informāciju. Bet briti nebija īpaši veiksmīgi: aģentus, kurus jau no 1940. gadu vidus viņi mēģināja iesūtīt Latvijas PSR, faktiski visus pārvervēja vai labākajā gadījumā piemuļķoja. No 1952.g. amerikāņi sāka infiltrēt aģentus caur Zviedriju. Slepenu aģentu iesūtīšanu amerikāņi pārtrauca 1950. gadu vidū, turpmākajos gados koncentrējoties uz legāliem tūristu, jūrnieku un citu aiz "dzelzs priekškara" pabijušo iztaujāšanas veidiem.
Iesaistītās valstis, izņemot amerikāņus, pagaidām savus izlūkdienestu arhīvus atvērušas ļoti mazā mērā.
Programma RedSox
1949. gadā CIP Padomju Krievijas (SR) nodaļa uzsāka programmu "RedSox", lai iesūtīt PSRS teritorijā nelegālos aģentus.
Kopumā RedSox ietvaros tika veiktas sešas nelegālo aģentu iesūtīšanas operācijas ar kodifikāciju AE, kas apzīmēja PSRS teritoriju — Latvijā (projekti AECOB / ZRLYNCH), Lietuvā (projekti AEGEAN / AECHAMP), Igaunijā (projekti AEROOT / AEBASIN), Ukrainā (projekts AERODYNAMIC), Baltkrievijā (projekts AEQUOR) un Krievijā (projekti AESAURUS / AENOBLE). No iesūtītiem vismaz 85 CIA aģentiem atgriezās tikai trīs, vienu no tiem CIA turēja aizdomās kā dubultaģentu.
No 1951. gada 25. decembra mainījās prioritātes padomju pretizlūkošanā: par galveno pretdarbības virzienu kļuva nevis Lielbritānija, bet ASV.
Programma tika izbeigta 1954. gadā.
Gaza
Gaza (, Ġazzah, ) ir pilsēta Palestīnas autonomijas kontrolētajā Gazas joslā. Tā ir autonomijas lielākā pilsēta pēc iedzīvotāju skaita. 2009. gadā Gazā dzīvoja gandrīz 450 tūkstoši iedzīvotāju. Kopš 1994. gadā Gazā atrodas Palestīnas pašpārvalde, bet kopš 2007. gada jūnija to faktiski kontrolē Hamās paramilitāra organizācija.
Aksioma
Aksioma (no el — "atzīts par derīgu esam, pašsaprotams") ir kādas teorijas tēze, ko izmanto citu šīs teorijas tēžu pierādīšanai, bet pašu šajā teorijā pieņem bez pierādījuma, arī atzinums (izteikums), ko bez pierādījumiem pieņem par patiesu.
Ģeometrijas aksiomām matemātikā ir īpaša nozīme. Ģeometrijas aksiomas ir pamatatziņas, uz kurām pamatojas visa ģeometrija. Izmainot kādu no aksiomām, mainās arī pati ģeometrija.
Niklass Lidstrems
Niklass Ēriks Lidstrems (Nicklas Erik Lidström; dzimis 1970. gada 28. aprīlī Vesterosā, Zviedrijā) ir bijušais zviedru hokejists, aizsargs, kurš visu savu profesionālā spēlētāja karjeru pavadīja NHL kluba Detroitas "Red Wings" rindās. 2015. gadā uzņemts Hokeja slavas zālē.
Spēlētāja karjera
Detroitas klubs Lidstremu draftēja 1989. gada NHL draftā ar kopējo 53. numuru. Kluba rindās Lidstrēms debitēja 1991. gadā. Kopā ar Detroitas "Red Wings", viņš trīs reizes (1997., 1998. un 2002. gadā) izcīnījis Stenlija kausu, septiņas reizes (2001., 2002., 2003., 2006., 2007., 2008. un 2011. gadā) ieguvis Džeimsa Norisa balvu, bet 2002. gadā ieguva arī Kona Smita balvu, viņš bija pirmais eiropietis, kas izcīnījis šo balvu. Spēlējis desmit NHL visu zvaigžņu spēlēs. Viens no tikai nedaudz vairāk kā 200 spēlētājiem, kas NHL aizvadījuši vairāk par 1000 spēlēm.
Zviedrijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 1988. gada Eiropas čempionātā junioriem, 1990. gada Pasaules čempionātā junioriem, 1991. gada Kanādas kausa izcīņā, Kanādas kausa izcīņā izcīnot bronzas medaļu. Piedalījies arī 1996. un 2004. gada Pasaules kausa izcīņā un trijos Pasaules čempionātos, 1991. gadā izcīnot zelta, 1994. gadā bronzas, bet 2004. gadā sudraba medaļu. Vēl viņš spēlējis arī 1998., 2002. un 2006. gada olimpiskajās spēlēs, 2006. gadā izcīnot zelta medaļu.
Marins Čiličs
Marins Čiličs (hr; dzimis Medžugorjē, Dienvidslāvijā) ir profesionāls horvātu tenisists. Profesionāļa karjeru uzsāka 2005. gadā. M. Čiliča labākais sasniegums ATP tūres rangā ir 3. vieta 2018. gada janvārī, dubultspēlēs — 49. vieta. Viņa treneris ir Ivans Cinkušs, bet no 2013. līdz 2016. gadam viņu trenēja labs draugs un tautietis Gorans Ivaniševičs.
Karjerā M. Čiličs ir uzvarējis 17 ATP vienspēļu turnīros, bet viņa labākais panākums Grand Slam turnīros ir uzvara 2014. gada ASV atklātajā čempionātā. Piedalījies trijās olimpiskajās spēlēs (, un ).
Saksijas Morics
Saksijas Morics, arī Sakšu Morics (vācu: Moritz Graf von Sachsen; dzimis, miris ) bija Polijas karaļa un Saksijas kūrfirstistes kūrfirsta Augusta II ārlaulības dēls, kas uz īsu brīdi no 1726. gada līdz 1728. gada augustam (ievēlēšana anulēta jau 1726. gada oktobrī) bija ievēlēts par Kurzemes hercogu. Vēlāk kļuva par Francijas ģenerālmaršalu.
Dzīvesgājums
Dzimis Goslārā kā Polijas—Lietuvas ūnijas karaļa un Saksijas kūrfirsta Augusta II un viņa favorītes Marijas Auroras no Kēnigsmarkas ārlaulības dēls. Viņš bija pirmais no astoņiem atzītajiem Augusta II ārlaulības bērniem, lai arī dažādos avotos minēto Augusta II ārlaulības bērnu skaits sasniedz 354.
Ievēlēšana par Kurzemes hercogu
Lielā Ziemeļu kara laikā viņš dienēja Pētera I dienestā un cīnījās pret zviedriem. 1711. gadā Augusts II oficiāli atzina Moricu par savu dēlu un piešķīra viņam grāfa titulu. Pēc kara beigām 1726. gada 26. jūnijā sasauktais Kurzemes landtāgs izskatīja ievēlēšanas jautājumu un izvirzīja Morica kandidatūru. 5. jūlijā landtāga delegāti parakstīja Morica ievēlēšanas aktu, kurā bija norādīts, ka Ketleru dinastija tuvojas savam galam, tādēļ lai izvairītos no iekšējiem un ārējiem nemieriem un saglabātu likumīgo kārtību, bruņniecība un muižniecība uzskatījusi par nepieciešamu iecelt eventuālo hercoga Ferdinanda pēcteci gadījumam, ja viņš nomirst bez vīriešu kārtas pēcnācēja. No savas puses Saksijas Moricam bija jāuzņemas saglabāt visas agrākās privilēģijas, imunitātes, priekšrocības, brīvības, ierašas un līgumus. Landtāgs atzina arī hercoga amata mantošanas pēctecību Morica laulībā dzimušiem vīriešu pēcnācējiem. Tomēr Krievijas ķeizariene Katrīna I pauda protestu gan pret Morica ievēlēšanu, gan pret viņa iespējamajām laulībām ar Annu Joanovnu. Hercogiene Anna devās uz Rīgu, lai mēģinātu pārliecināt atsaukt ķeizarienes prasības, taču nesekmīgi.
1727. gadā Morics nolēma doties uz Franciju, lai meklētu sev atbalstītājus. Viņš vervēja cilvēkus, kuri būtu ar mieru dienēt pie viņa Kurzemē. Franču aktrise Adriāna Lekuvrēra un citi viņa atbalstītāji ziedoja finansiālos līdzekļus. Maija sākumā Morics devās uz Saksiju, pēc tam uz Poliju, tad atgriezās Kurzemē, Morics neuzkavējās Jelgavā, jo nejutās tajā drošs, tādēļ ka pilsētai viegli varēja uzbrukt gan krievi, gan poļi. No Rīgas Jelgavā ieradās ģenerālis Pēteris Lasī ar karavīriem, krievu vienību (3 kājnieku un 2 jātnieku pulku) vajāts, Morics ar savu sardzi, artilēriju un munīciju 8. augustā patvērās Usmas ezera salā, kas mūsdienās tiek saukta par Moricsalu. 1727. gada 18. augustā Morics izdeva uzsaukumu, kurā atzīmēja, ka hercogistes teritorijā pretlikumīgi ienākuši sveši spēki, tādēļ aicināja iedzīvotājus ķerties pie ieročiem un pievienoties viņam uz salas Usmas ezerā. Historiogrāfijā sastopamas liecības, ka viņš apbruņojis 600 zemnieku. Kad Krievijas karaspēks aplenca Usmas ezeru, Morica karavīri padevās un viņš atstāja Kurzemi. 26. septembrī Kurzemes landtāgs pieņēma lēmumu, ar kuru Morics tika atcelts no amata un viņam bija aizliegts ierasties Kurzemes hercogistē.
Francijas armijā
Morics devās uz Franciju, kur 1736. gadā kļuva par ģenerālleitnantu, Austrijas troņa mantošanas karā 1741. gadā ieņēma Prāgu. 1744. gadā vadīja franču karagājienu uz Flandriju, 1745. gadā uzvarēja angļus pie Briseles un 1746. gadā tika iecelts par Francijas maršalu, 1747. gadā par franču iekarotās Nīderlandes pavēlnieku.
Saksijas Morica mazmazmeita ir franču rakstniece Žorža Sanda.
Explorer 3
Explorer 3 jeb Explorer III bija ASV pavadonis programmas Explorer ietvaros. Tas deva ieguldījumu Van Allena radiācijas joslas atklāšanā. Pavadonis tika palaists ar nesējraķeti Juno 1 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas 17:31 UTC. Pirms tā 1958. gada sākumā jau tika palaists pirmais ASV pavadonis Explorer 1, bet Explorer 2 gāja bojā raķetes avārijā.
Eirāzijas ūdri
Eirāzijas ūdri (Lutra) ir viena no sermuļu dzimtas (Mustelidae) ģintīm, kas apvieno 3 sugas. Eirāzijas ūdri daļēji dzīvo ūdenī un daļēji uz sauszemes, pamatā barojas ar zivīm. No tām visizplatītākā ir Eirāzijas ūdrs, kas ir sastopams visā Eirāzijas kontinentā; gan Eiropā, gan Āzijā. Pārējās 2 sugas ir endēmiskas Japānai un Dienvidaustrumāzijai.
Senākās ūdru fosilijas pieder Eirāzijas ūdru ģintij (Lutra). Šīs ģints dzīvnieki dzīvo jau vairākus miljonus gadu, sākot ar pliocēnu. Eirāzijas ūdru priekšteči dzīvoja Āzijā un lēnām izplatījās pa visu pasauli. No Eirāzijas ūdru ģints senajām sugām attīstījās Amerikas ūdri (Lontra) un Āfrikā dzīvojošie ūdri. Mūsdienās ir saglabājušās 3 sugas, bet daudzas laika gaitā ir izmirušas. Bieži pie Eirāzijas ūdriem informācijas avoti min Āfrikas Sahāras ūdru (Hydrictis maculicollis) kā Lutra maculicollis, kas, analizējot ģenētiskos pētījumus, pavisam nesen ir izdalīts pastāvīgā Sahāras ūdru ģintī (Hydrictis).
Izskats un īpašības
Eirāzijas ūdriem tāpat kā citiem ūdriem ir raksturīgs slaids, garš, cilindrisks ķermenis ar īsām kājām. Tiem ir plata, saplacinātas formas galva, mazas austiņas, un tie spēj nāsis noslēgt, atrodoties zem ūdens. Visi Eirāzijas ūdri ir tumši brūni, un to pavēderes un pazodes ir gaišākas kā muguras. Kājām ir peldplēves, un to nagi ir asi. Mātītēm ir 4 piena dziedzeri. Priekškājas ir īsākas kā pakaļkājas, kas ļauj attīstīt ievērojamu ātrumu peldot. Kad ūdrs peld lēni, tas airējas ar visām 4 pleznotajām kājām. Kad ūdrs nirst vai peld ātri, priekškājas tiek cieši piespiestas pie ķermeņa, bet pakaļkājas kopīgi ar spēcīgu astes propellerveida kustību stumj ūdri cauri ūdenim.
Salīdzinot ar Amerikas ūdriem, Eirāzijas ūdrs ir ar īsāku kaklu, platāku seju, ausis ir novietotas tālāk viena no otras, un tā aste ir garāka.
Better Days/Labākas Dienas
Better Days/Labākas Dienas ir Device pirmais albums kas ir iznācis 2002. gadā.
Pagānisms
Pagānisms jeb pagānība (no la — 'lauku') ir termins, kuru 4. gadsimtā sāka lietot agrīnie kristieši, lai apzīmētu to Romas impērijas cilvēku ticību, kas bija pievērsušies politeismam. Ar šo terminu apzīmē arī pirmatnējo un seno tautu reliģiskās sistēmas.
Viduslaikos un pēc tiem par pagānismu sauca visas pārējās reliģijas, izņemot kristietību, islāmu un jūdaismu.
Device
Device ir 1998. gada sākumā Liepājā dibināta grupa. Grupas dalībnieki ir Marats Ogļezņevs (Marathons) un Ruslans Kuksinovičs (Rus-L). Sākotnēji mūzika abiem bijusi kā vaļasprieks, tad, pēc pirmās uzstāšanās ("Jauno mūziķu saietā", 2000. gada 8. aprīlī) un pēc grupas pirmā singla "Find A Point" (piedaloties Antonam), kurš "Rietumu Radio" topā noturējās 8 nedēļas, vaļasprieks pārtapis par grupas dalībnieku pamatnodarbošanos. No sākuma Device spēlēja tā saucamajā "old school hip-hop" stilā un dziesmas ierakstīja pašu izveidotā mājas studijā. Šobrīd mūzikas stils pakāpeniski izmainījies uz hiphopu un ritmblūzu. Grupa savā 10 gadu pastāvēšanas laikā ir izdevuši trīs albumus, taču tagad dalībnieku ceļi ir pašķīrušies un Marats Ogļezņevs ir nodibinājis jaunu projektu (Musiqq). Ruslans turpina darbu pie saviem solo materiāliem.
Armands Bērziņš
Armands Bērziņš (dzimis Rīgā) ir latviešu hokejists, spēlē centra uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2020) spēlē Latvijas čempionāta komandā Rīgas "Prizma".
Spēlētāja karjera
Profesionālā spēlētāja karjeru A. Bērziņš uzsāka 1999. gadā, spēlējot Latvijas hokeja līgas klubā Rīgas "Prizma". 2000.—2001. gada sezonā viņš aizvadīja arī pirmās spēles HK Rīgas 2000 rindās, bet 2001. gada vasarā devās uz Ziemeļameriku, pievienojoties QMJHL klubam Ševinigenas "Cataractes". 2002. gada NHL draftā viņu izvēlējās Minesotas "Wild", taču arī nākamajās trīs Ziemeļamerikā pavadītajās sezonās A. Bērziņš NHL nepietuvojās, un 2005. gada vasarā viņš atgriezās Rīgā. 2005.—2006. gada sezonu aizvadot HK Rīgas 2000 sastāvā, A. Bērziņš kļuva par Latvijas čempionu. 2006.—2007. gada sezonu viņš iesāka Čehijas Ekstralīgas klubā HC Vsetīna, bet sezonas nogalē atgriezās "HK Rīga 2000" sastāvā, kļūstot jau par divkārtējo Latvijas čempionu. 2008. gada vasarā A. Bērziņš pievienojās jaunizveidotajam Kontinentālās hokeja līgas klubam Rīgas "Dinamo", aizvadot tajā nākamās divas sezonas. Tiesa, 2009.—2010. gada sezonā A. Bērziņa spēles laiks "Dinamo" krasi samazinājās, un 2010. gada vasarā viņš jaunu līgumu ar "Dinamo" neparakstīja, tā vietā pievienojoties SM līgas kluba HPK rindām. Somijas vienības sastāvā aizvadīja 2010.—2011. gada sezonu, pēc tam pārejot uz Baltkrievijas Ekstralīgas klubu Minskas "Junostj". Pēc "Junostj" sastāvā aizvadītās sezonas pārgāja uz Ukrainas hokeja līgas klubu Kijivas "Kompanion".
Latvijas izlase
Latvijas hokeja izlases rindās A. Bērziņš debitēja 2006. gada olimpiskajās spēlēs. Viņš ir spēlējis arī vairākos Pasaules čempionātos (2007, 2008, 2009, 2011), kā arī 2010. gada olimpisko spēļu turnīrā.
Telpa
Telpa fizikā ir triju dimensiju (garums, platums un augstums) apvienojums, kas veido visu, ko tad arī sauc par telpu. Telpa ir "skatuve", kurā norisinās visi fiziskie procesi un parādības un kuru mēs subjektīvi uztveram kā tvertni visiem priekšmetiem.
Fizikā un matemātikā bieži lieto daudzdimensiju telpu jēdzienu (sk. fāžu telpa). Tādas telpas ir abstrakcijas, kas palīdz risināt uzdevumus mūsu pašu trīsdimensiju telpā.
Relativitātes teorijā telpa ir viena no vienotas laiktelpas izpausmēm. Laiktelpas dalījums telpā un laikā atkarīgs no konkrētās atskaites sistēmas. Vispārīgajā relativitātes teorijā materiāli ķermeņi, kas atrodas telpā, jeb, precīzāk, laiktelpā, var ietekmēt tās īpašības ("izliekt" to), kamēr vairums fizikas nozaru uzskata, ka telpas īpašības nekādi nav atkarīgas no priekšmetu esamības vai neesamības tajā.
Vai nu no pieredzes vai intuitīvi, cilvēki raksturo telpu ar tās dažām fundamentālajām īpašībām, ko sauc par ģeometrijas aksiomām (piemēram, Hilberta aksiomām). Šīs aksiomas nevar pierādīt, bet tās var lietot kopā ar tādām matemātiskām koncepcijām kā punkts, taisne, līkne, virsma un ķermenis, lai izdarītu loģiskus secinājumus, ko sauc par ģeometrijas teorēmām. Eiklīda laikā nebija atšķirības starp fizisko un ģeometrisko telpu. Kopš 19. gadsimtā tika atklāta neeiklīda ģeometrija, telpas jēdziens ir radikāli izmainījies un radies jautājums — kura ģeometriskā telpa vislabāk atbilst fiziskajai telpai. Neeiklīda ģeometrijas vēlāk bija ļoti svarīgas Einšteina vispārīgajā relativitātes teorijā.
Sēkla
Sēkla ir sēklaugu vairošanās un izplatīšanas orgāns. Tā ir augstāka attīstības līmeņa pazīme, jo, atšķirībā no vairošanās ar sporām, sēklām ir papildu aizsargapvalki un barības rezerves dīgļa attīstībai.
Plašākā nozīmē par sēklām sauc visu, ko var sēt, ja arī anatomiski tās nav sēklas. Bieži jauc jēdzienus sēkla un auglis, runājot par saulespuķu vai burkānu sēkleņiem, rudzu, kviešu un citu labības augu graudiem.
Rosa šelfa ledājs
Rosa šelfa ledājs ir lielākais šelfa ledājs Antarktīdā. Tā platība ir aptuveni 487 000 km² (nedaudz mazāka, kā Francijas platība), garums dienvidu—ziemeļu virzienā ir ~850 km, rietumu—austrumu virzienā ~800 km. Vertikālā ledāja fronte stiepjas ~600 km garumā un paceļas 15-50 m augstumā virs jūras līmeņa. Ledājs ir vairākus simtus metru biezs, un ap 90% ledus masas atrodas zem ūdens līmeņa. Ledājs izvietojies starp Viktorijas un Mērijas Bērdas Zemi Transantarktīdas kalnu pakājē un to ziemeļos apskalo Rosa jūra. Gandrīz pilnībā ietilpst Jaunzēlandes pretenzijā Rosa Teritorijā.
Sēkla
Sēklas veidošanās
Sēklas veidošanās sākas ar apputeksnēšanos. Kad putekšņi ir nonākuši uz zieda drīksnas vai kailsēkļa sēklaizmetņa, tie dīgst. Ziedaugiem dažas stundas vai pat minūtes pēc apputeksnēšanās seko apaugļošanās. Šo procesu sekmē liela skaita putekšņu nokļūšana uz drīksnas, jo tie izdala fizioloģiski aktīvas vielas, kas ietekmē auglenīcu. Uz drīksnas var atrasties dažādu sugu un pavisam neradnieciski putekšņi, bet apaugļošanās notiek tikai ar vienu, bioloģiski atbilstošāko.
Rosa šelfa ledājs
Ledāju 1841. gada janvārī atklāja Džeimsa Rosa ekspedīcija. Tā kā ledājs bija par iemeslu, kādēļ ekspedīcijas dalībnieki nevarēja virzīties tālāk uz dienvidiem, Ross to nosauca par Viktorijas ledus barjeru par godu Anglijas karalienei Viktorijai. Vēlāk ledājs un to apskalojošā jūra tika nodēvēti pirmatklājēja vārdā.
Sēkla
Sēklas veidošanās
Kailsēkļiem starp apputi un apaugļošanos paiet vairāki mēneši. Parasti tas notiek vienas sezonas laikā, bet var būt arī izņēmumi. Piemēram, priedēm šis laiks ir 12—14 mēneši.
Rosa šelfa ledājs
Ledāja piekrasti apraksta vairāki dabas apgabali ar saviem nosaukumiem: Širases krasts, Saipla krasts un Gūlda krasts gar Rietumantarktīdas piekrasti un Amundsena krasts, Dufeka krasts, Šekltona krasts un Hilarija krasts gar Transantarktīdas kalnu grēdas pakāji. Ledājā ir vairākas tā saucamās "salas" - jūras reljefa paaugstinājumi, pāri kuriem plūstot ledājs veido pacēlumus virs apkārtējās virsmas. Lielākās ir Rūzvelta sala netālu no ledāja frontes un Krerija ledus sala ledāja dienviddaļā.
Sēkla
Segsēkļu apaugļošanās
Puteksnim (mikrosporai) daloties, veidojas liela veģetatīvā šūna, kas aizpilda gandrīz visu puteksni, un neliela ģeneratīvā šūna. Generatīvā šūna dalās vēlreiz un rodas divi bioķīmiski atšķirīgi spermiji. Kad puteksnis, nokļuvis uz drīksnas, sāk dīgt, no veģetatīvās šūnas izveidojas dīgstobrs. Tas ieaug sēklaizmetnī un tur atbrīvo abus spermijus jeb vīrišķās dzimumšūnas. Spermiji ir atšķirīgi, katrs ar savu funkciju. Viens no tiem apaugļo olšūnu, kas tādējādi kļūst par diploīdu zigotu. No tās pēc neliela miera perioda attīstās sēklas dīglis. Otrs spermijs apaugļo dīgļsomas sekundāro kodolu, kas tādējādi kļūst triploīds. Pēc apaugļošanās no sekundārā kodola veidojas endosperma – barības audi. Tā kā apaugļotas tiek divas šūnas: olšūna un sekundārais kodols, procesu sauc par divkāršo apaugļošanos. Sēklapvalks veidojas no integumentiem jeb sēklaizmetņa segām.
Kailsēkļu apaugļošanās
Kaut arī kailsēkļu putekšņos veidojas divi atšķirīgi spermiji, apaugļošanās būtiski atšķiras. Apaugļota tiek tikai olšūna, pie tam, kailsēkļiem tas var būt lēns process. Piemēram, parastajai priedei tas var ilgt pat gadu. Otrs spermijs iet bojā, un endosperma attīstās bez apaugļošanās, tādēļ to sauc par primāro endospermu. Zigota dalās bez miera perioda.
Rosa šelfa ledājs
Rosa šelfa ledājs veidojas no okeānā noplūstošiem kontinentālajiem ledājiem, no Transantarktīdas kalniem rietumos (Brīdmora glečers, Bērda glečers, Nimroda glečers, Levereta glečers) un no Mērijas Bērdas Zemes austrumos (Makeiīla ledus straume, Bindšadlera ledus straume, Horlika ledus straume). Austrumu puses ledus straumes atnes vairāk ledus, tādēļ tā ir stabilāka un šelfa ledāja kustības ātrums ir ap 800 m gadā. Rietumu pusē ātrums ir ap 1500 m gadā (1,5—3 m dienā). Ledāja biezums variējas no 150-200 m jūras pusē līdz pat 700 m pie tā sākuma. Ledājs ir peldošs, un tas paceļas un nolaižas līdzi paisumam un bēgumam. Dažādu iemeslu rezultātā no ledāja atdalās aisbergi, lielākais no tiem (Aisbergs B-15 31 000 km² platībā (Beļģijas izmērā) tika reģistrēts 2000. gada martā.
Sēkla
Uzbūve
Sēkla sastāv no dīgļa, sēklapvalka un barības audiem.
Tehnoloģiskā singularitāte
Tehnoloģiskā singularitāte ir hipotētisks notikums, pēc kura vispasaules tehnoloģijas attīstību būs praktiski neiespējami prognozēt.
Sēkla
Uzbūve
Dīglis jeb embrijs ir sēklas daļa, kas attīstās par augu. Tam izšķir dīgļpumpuru, no kura attīstās vasa, dīgļstumbru, dīgļsakni, un dīgļlapas, kas var būt dažādos izmēros un skaitā. Parasti viendīgļlapjiem – viena, divdīgļlapjiem – divas, kailsēkļiem - divas vai vairāk. Bet ir arī izņēmumi – viendīgļlapji ar divām, divdīgļlapji ar vienu (kreimules) vai vairākām (burkāni, ābeles) dīgļlapām.
Rosa šelfa ledājs
No 1929. līdz 1959. gadam ledāja austrumos darbojās amerikāņu polārstacija Litlamerika. Pašlaik ar ledāja pētniecību nodarbojas Rosa salā izvietotās polārstacijas Makmerdo un Skota. Ledāju ziemeļrietumu — dienvidaustrumu virzienā šķērso Makmerdo — Dienvidpola lielceļš.
Tehnoloģiskā singularitāte
Būtībā, šāda hipotēze ir izvirzīta sakarā ar dažādiem pētījumiem, kuru rezultātā ir atklājusies sakarība starp laiku un jaunu atklājumu veikšanas biežumu, izvēršot logaritmiskā funkcijā, atklājas grafiks, kas attēlo līkni, kuru hipotētiski turpinot, zinātnieki paredz, ka pienāks tāds brīdis, kad līkne kļūs praktiski vertikāla un jauni atklājumi notiks tik ātri, ka vienkārši vairs nebūs iespējams paredzēt, kas tiks atklāts pat nākamajās minūtēs. Hipotētiskā pamatojuma dēļ šāds notikums tiek pielīdzināts zinātniskajai fantastikai un to nekavējas izmantot dažādās grāmatās un citā fikcionālajā literatūrā.
Sēkla
Uzbūve
Sēklapvalks aizsargā sēklu no ārējās vides nelabvēlīgās ietekmes un saglabā sēklas dīgtspēju. Sēklapvalks var būt ciets un biezs, ja auglis neveic pietiekamu aizsardzību. Piemēram, ogās sēklām būs biezāki apvalki nekā kauleņos, jo kaulenī sēklu aizsargā koksnains endokarps. Tas var būt vienkāršs un ļoti plāns (zemesriekstiem), komplicēts un daudzkārtains (kokosriekstiem) vai saaudzis ar augļapvalku graudaugiem. Dažu augu sēklapvalks var uzņemt daudz ūdens un pārgļototies (ķirbjiem) vai veidot sulīgu izaugumu – sēklsedzi jeb arilu (īvēm). Uz sēklapvalkiem var veidoties arī dažādi izaugumi, kas palīdz sēklām izplatīties – spārni (priedēm) un matiņi (kokvilnai).
1929. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti 1929. gada notikumi Latvijā.
Sēkla
Uzbūve
Barības audi satur sēklas barības vielu rezerves, kas var būt cietes, eļļas un olbaltumvielu veidā. Ciete ir viena no galvenajām rezerves vielām sēklās. Dažas augu sugas to uzkrāj ievērojamā daudzumā, piemēram, graudaugi, zirņi un pupas. Eļļas (lipīdu) uzkrāšanās raksturīga visām sēklām, vairumā gadījumu nepārsniedzot 2% no sēklu masas. Tikai eļļas augu, piemēram, sojas, rapšu, rīcina, sēklas satur 20—60%. Šiem augiem cietes uzkrāšanās sēklu attīstības periodā ir īslaicīga. Olbaltumvielas (proteīni) tiek uzkrāti visu augu sēklās. To daudzums var būt no 9—12% (labības augu sēklās) līdz 30—37% (zemesriekstos, sojā, priežu sēklās).
1929. gads Latvijā
Notikumi
Latvijā bija 1 381 personīgie auto, 183 pasažieru autobusi un 728 kravas mašīnas.
Sēkla
Uzbūve
Barības audi sēklās ir endosperma un perisperma, kas var būt dažādās attiecībās vai arī nebūt vispār, ja barības vielas uzkrājas dīgļlapās. Segsēkļu evolūcijā raksturīga endospermas samazināšanās un pakāpeniska izzušana, attiecīgi palielinoties dīgļa apjomam. Dīgļlapās uzkrātās barības vielas, dīglim augot, ir labāk pieejamas nekā endosperma.
Sēklu dīgšana
Sēklas dīgšana sākas ar ūdens uzņemšanu un sēklas piebriešanu, kā rezultātā saplīst sēklapvalks. Lielākajai daļai sēklu vispirms aug dīgļsakne, kas nostiprina sēklu augsnē. Tad no dīgļpumpura attīstās vasa. Lai arī jaunie augi var fotosintezēt, sākumā tie patērē sēklā uzkrātās barības vielas.
Miera periods
Sēklu miera periods veicina augu izdzīvošanu pēc uzdīgšanas, kad ir iestājušies stabili vides apstākļi veiksmīgai tālākai attīstībai. Miera stāvoklī esošo un nedīgstošo sēklu kopums augsnē veido t.s. augsnes sēklu banku, kas nodrošina veģetācijas atjaunošanu pēc dažādām vides izmaiņām.
Piespiedu miera periods – ja sēklu dīgšanu kavē nelabvēlīgi vides apstākļi, kā sausums, neatbilstoša temperatūra, vai arī, ja tās atrodas dziļi augsnē. Organiskais miera periods ir pašas sēklas stāvoklis. Tās nedīgst, lai arī visi ārējās vides apstākļi ir dīgšanai piemēroti. Tas pasargā sugu gadījumā, ja pēc sēklu nogatavošanās sezonāli seko sevišķi nelabvēlīgi apstākļi (sals, sausums). Lielākā daļa savvaļas augu sēklu nobriedušā izplatīšanās stāvoklī ir dīgt nespējīgas.
Amīdi
Amīdi ir karbonskābju funkcionālie atvasinājumi, kur skābes karboksilgrupā hidroksilgrupa ir aizvietota ar aminogrupu. Aminogrupa amīdos var būt aizvietota. Attēlā R` un R`` ir aminogrupas aizvietotāji.
Amīdus var iegūt, dehidratējot karbonskābju amīnija sāļus, kurus savukārt iegūst karbonskābju reakcijā ar amīniem. Amīdi, salīdzinot ar amīniem, ir ķīmiski inertas vielas.
Par Labu Latviju!
Politiskā apvienība "Par Labu Latviju!" bija 2010. gadā dibināta politisko partiju apvienība. Apvienība tika izveidota, kad tajā apvienojās Saeimā pārstāvētās partijas LPP/LC un Tautas partija, reģionālās partijas "Ogres novadam", "Vienota Rēzekne" un "Latgales tauta", kā arī pārsvarā uzņēmēju veidotā tautas kustība "Par Labu Latviju". Par apvienības valdes priekšsēdētāju tika ievēlēts bijušais Latvijas Valsts prezidents Guntis Ulmanis. "Par Labu Latviju" 2010. gada startēja 10. Saeimas vēlēšanās, apvienība ieguva 7,65% vēlētāju atbalstu un 8 deputātu vietas. Tas bija zems rezultāts, ņemot vērā ievērojamos finanšu ieguldījumus priekšvēlēšanu kampaņā.
2011. gadā ārkārtas 11. Saeimas vēlēšanās apvienībā ietilpušās partijas neveidoja kopēju sarakstu. LPP/LC (kā "Šlesera Reformu partija LPP/LC") vēlēšanās startēja nesekmīgi un Saeimā neiekļuva, kamēr Tautas partija pārtrauca savu darbību 2011. gada jūlijā. Tomēr līdz 10. Saeimas darbības beigām tajā turpināja darboties "Par Labu Latviju" frakcija, ko vadīja Edgars Zalāns (TP).
2011. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''2011. gada notikumi Latvijā'''.
Melburna
Melburna (en) ir otrā lielākā Austrālijas pilsēta un Viktorijas štata galvaspilsēta. Melburnā un tās aglomerācijā dzīvo apmēram 70% jeb 5,1 miljoni štata iedzīvotāju (2019. gada dati). Atrodas valsts dienvidaustrumos pie Basa šauruma Portfilipas līča krastos. Cauri pilsētai tek Jaras upe.
Bieži saukta par Austrālijas parku un kultūras galvaspilsētu, jo izceļas ar lielu parku un kultūras iestāžu daudzumu. Melburna ir dzimtene Austrālijas filmu studijai, Austrālijas televīzijai, Austrālijas impresionisma mākslas kustībai un dažādām kultūras iestādēm.
Ekonomikā pazīstama kā kompāniju Telstra, BHP Group, Rio Tinto, National Australia Bank galvenās mītnes vieta. Pilsētā atrodas Toyota un Holden autorūpnīcas (rūpnīcas slēgtas 2016.—2017. gadā ). Melburnā atrodas lielākā osta Austrālijā. Pilsētā atrodas arī lielākais tramvaja tīkls pasaulē.
Pilsētas iedzīvotāju etniskais sastāvs ir visai raibs — apmēram 25% iedzīvotāju ir dzimuši ārpus Austrālijas.
No 1901. gada līdz 1927. gadam, kad tika izveidota Austrālijas valsts, Melburnā atradās Austrālijas pagaidu valdība.
Vēsture
Dibināta 1835. gadā; līdz 19. gadsimta vidum tā bija neliela pilsētiņa, tad sākās Viktorijas Zelta drudzis, un jau 1865. gadā Melburna bija lielākā Austrālijas pilsēta. 19. gadsimta 80. gados Melburna bija viena no lielākajām pilsētām Britu impērijā, un turpināja strauji attīstīties. Tomēr 19. gadsimta beigās attīstība palēninājās ekonomiskās krīzes dēļ.
No 1901. gada līdz 1927. gadam tā bija Austrālijas galvaspilsēta; vēlāk par galvaspilsētu kļuva jaunuzceltā Kanbera. Otrā pasaules kara laikā no 1942. līdz 1944. gadam Melburna bija Sabiedroto Klusā okeāna reģiona galvenā štāba vieta. Kara gados Melburna kļuva par Austrālijas galveno rūpniecības centru.
Pēc kara pilsētas iedzīvotāju skaits palielinājās, jo šeit ieplūda daudz imigrantu no izpostītās Eiropas. 1956. gadā šeit notika olimpiskās spēles.