cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pontuss Delagardijs
Pontuss Delagardijs vai Pontuss Delagardi (sv, pēc 1520—1585) bija Zviedrijas un Igaunijas militārais un valsts darbinieks. Zviedru Igaunijas gubernators (1574–1575, 1583–1585). Zviedrijas karaspēka virspavēlnieks Livonijas kara laikā.
Dzīvesgājums
1585. gadā Delagardijs noslīka Narvas upē, vedot Pļusas pamiera līguma pagarināšanas sarunas ar krieviem. Apglabāts Tallinas Svētās Marijas katedrālē.
Ļubomļa
Ļubomļa ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas ziemeļrietumos, Volīnijas apgabala Ļubomļas rajona centrs.
Rakstos pirmoreiz minēta 1287. gadā. Pilsētas tiesības no 1541. gada. Kopš 1569. gada - Rečas Pospoļitas sastāvā. Pēc Polijas trešās dalīšanas 1795. gadā pilsēta iekļāvās Krievijas impērijā.
Pēc Pirmā pasaules kara laikā atradās jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, 1939. gadā pilsētu ieņēma PSRS karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Ļubomļu ieņēma vācu karaspēks. Vācu okupācijas laikā tika iznīcināta pilsētas ebreju kopiena, kas 1929. gadā bija 94% no pilsētas iedzīvotājiem. Pilsētas apkārtnē ukraiņu kaujinieki no UNA izvērsa represijas pret poļu civiliedzīvotājiem.
Pēc kara lielākā daļa poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika pārcelti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Līdz 1991. gadam Ļubomļa bija Ukrainas PSR sastāvā.
Englsi
Englsi vai Mona (cy) ir Apvienotajai Karalistei piederoša sala Īrijas jūrā. Kopā ar apkārtējām piekrastes saliņām veido grāfisti Velsas sastāvā. Englsi ir grāfiste ar otru lielāko velsiešu valodā runājošo iedzīvotāju īpatsvaru Velsā.
Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Velsas ziemeļrietumu piekrastē, no kuras to atdala 25 km garais un 400 m platais Menai šaurums. Pati sala ir 673 km² liela un tā ir Velsas lielākā un Apvienotās Karalistes 7. lielākā sala. Salas krasti lielākoties stāvi, reljefs paugurains. Augstākais paugurs ir 220 m vjl augstais Holiheds salas ziemeļrietumos. Dominē mērens jūras klimats.
Vēsture
Salas angliskais nosaukums, domājams, cēlies no sennorvēģu valodas Ǫngullsey — ‘Āķa sala’. Salas velsiešu nosaukums kā Mona sastopams jau romiešu avotos, bet tā izcelsme neskaidra.
Salā vairākās vietās atrodami dažādi megalīti un menhīri, kas liecina, ka tā bijusi apdzīvota kopš seniem laikiem. Līdz romiešu iekarojumam 1. gadsimtā Englsi tika uzskatīta par druīdu svēto salu. Romieši pēc iekarošanas salā iznīcināja visas druīdu svētvietas un svētbirzis, lai mazinātu tie ietekmi uz ķeltiem. Romiešu laikā sala bija nozīmīga vara ieguves vieta.
Pēc romiešu aiziešanas 5. gadsimtā salu uz neilgu laiku kolonizēja īri, bet vēlāk tā kļuva par Guinēzas karalistes administratīvo centru. 13. gadsimtā kopā ar pārējo Velsu sala nonāca Anglijas sastāvā.
Braians Krenstons
Braians Lī Krenstons (en; dzimis ) ir amerikāņu aktieris, scenārists, režisors un producents.
Pazīstams ar Voltera Vaita lomu (galvenā loma) seriālā "Pārkāpt robežu", Hola lomu seriālā Malcolm in the Middle un Tima Vetlija lomu seriālā Seinfeld.
Par Voltera Vaita attēlošanu četras reizes saņēmis Primetime Emmy balvu kā labākais aktieris drāmas seriālā. Iegūstot balvu trīs reizes pēc kārtas, atkārtojis Billa Kosbija panākumu. Pēc kļūšanas par vienu no seriāla producentiem divas reizes saņēmis balvu par pašu seriālu. Vēl ir saņēmis Zelta globusa balvu par Vaita attēlošanu. Par lomu seriālā Malcolm in the Middle tika trīs reizes nominēts Primetime Emmy balvai. 2014. gadā saņēmis Tony balvu par ASV prezidenta Lindona Džonsona tēlojumu All the Way lugā. Par Daltona Trambo lomu 2015. gada filmā "Trambo" ticis nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris.
Krenstons ir tēlojis arī tādās filmās kā "Glābjot ierindnieku Raienu" (1998), "Mis Saulstariņš" (2006), "Draivs" (2011), "Atcerēties visu" (2012), "Argo" (2012), "Godzilla" (2014) un "Pilnīgi nesaderīgi" (The Upside, 2017). Režisējis vairāku seriālu sērijas un ieskaņoja balss lomas animācijas filmās "Madagaskara 3" (2012), "Kung Fu Panda 3" (2016) un "Suņu sala" (2018).
Saka (atteka)
Saka ir Daugavas kreisā sānteka, ko no pamatgultnes atdala Sakas sala jeb Vidsala. Sākas pie Jēkabpils.
Upes raksturojums
Atteka ir 7 km gara, atrodas Jēkabpils novada Jēkabpils pilsētas un Salas pagasta teritorijā. Sakas baseins atrodas Aknīstes nolaidenumā, tā lielāko daļu veido Sakas pietekas Ziemeļsusēja, Pelīte un Rudzaite. Baseina teritorija ir 569 km². Upes kritums ir 2 metri (0,3 m/km). Gada notece no sateces baseina ir 0,14 km³. Upes gultnes platums ir 45 — 110 metri. Pavasaros, veidojoties ledus sastrēgumiem lejpus Jēkabpils, Sakai ir būtiska nozīme sastrēgumu mazināšanā. Saka visā tās garumā ir publiskā upe, zvejas tiesības pieder valstij. Aiz Sakas ietekas Daugavā ir Prižu krāces.
Dambis
Gar Sakas un Ziemeļsusējas kreiso krastu ir uzbērts dambis 3,6 kilometru garumā, bet gar Sakas labo krastu 1,7 km garumā.
Lielās Kļockas (Līksnas pagasts)
Lielās Kļockas ir ciems Vaboles pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 219 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Sarkaņu ezers.
Villijs Ernangomess
Giljermo Gustavo (Villijs) Ernangomess Geiers (es; dzimis Madridē, Spānijā) ir spāņu basketbolists, spēlē centra pozīcijā, Spānijas basketbola izlases dalībnieks. 2022. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Ņūorleānas "Pelicans". V. Ernangomess ir divkārtējs Eiropas čempions un |2019. gada Pasaules kausa ieguvējs Spānijas izlases sastāvā.
V. Ernangomesa brālis Huančo Ernangomess arī ir basketbolists, spēlē NBA un Spānijas izlasē. Spēlējot Seviljas "Cajasol", V. Ernangomess kļuva par labu latviešu basketbolista Kristapa Porziņģa draugu, abi basketbolisti pēc gada pārtraukuma atkal satikās "Knicks" sastāvā.
Glens Beks
Glens Lī Beks (angļu: Glenn Lee Beck; dzimis 1964. gada 10. februārī, Everetā, Vašingtonas štatā, ASV) ir amerikāņu konservatīvs politikas komentētājs, radio balss un televīzijas producents. Viņš vada radio raidījumu "Glenn Beck Radio Program", kas nacionāli sindicēts ar Premiere Radio Networks tīklu. Beks vada arī savu televīzijas programmu, "Glenn", kas no 2006. gada janvāra līdz 2008. gada oktobrim darbojās HLN tīklā, no 2009. gada janvāra līdz 2011. gada jūnijam - Fox News, bet pašlaik tiek rādīta TheBlaze. Beks ir sarakstījis sešus The New York Times bestselerus.
Villijs Ernangomess
Karjera
Basketbola karjeru uzsāka Madrides "Real" sistēmā, pirmās sezonas aizvadot tās B komandā, bet pēc tam tiekot izīrēts Seviljas "Cajasol", kuras sastāvā spēlēja jau Spānijas ACB līgā. 2015. gada NBA draftā V. Ernangomesu izvēlējās Filadelfijas "76ers" ar kopējo 35. numuru otrajā kārtā, bet jau drafta naktī tiesības uz spēlētāju tika aizmainītas uz Ņujorkas "Knicks". Pirmo sezonu pēc drafta spēlētājs turpināja spēlēt Spānijā, Madrides "Real" sastāvā. Savā nopietnākajā pieaugušo basketbola sezonā Eiropā viņš 34 spēlēs guva vidēji 5,7 punktus un 3,3 atlēkušās bumbas. "Real" sastāvā piedalījies 17 spēlēs Eirolīgā.
Glens Beks
Politiskie uzskati
Beks sevi raksturo kā konservatīvu ar noslieci uz libertismu. Kā savas pamatvērtības Beks uzskaita personīgo atbildību, privāto labdarību, tiesības uz dzīvību, ticības brīvību, ierobežotu valdību un ģimeni kā sabiedrības stūrakmenti.
Villijs Ernangomess
Karjera
2016. gada jūlijā V. Ernangomess parakstīja līgumu ar Ņujorkas "Knicks" un pievienojās komandai. Oktobrī debitējis sezonas pirmajā spēlē, viņš pamazām nostiprinājās komandas sastāvā, un sezonas otrajā pusē, izmantojot traumētā Žoakima Noā nespēlēšanu, kļuva par komandas pirmā piecinieka centra spēlētāju. Piedalījās uzlēcošo zvaigžņu spēlē 2017. gada NBA Visu zvaigžņu spēles nedēļas nogalē. Karjeras produktīvāko spēli aizvadījis 2017. gada 25. marta zaudējumā pret Sanantonio "Spurs", kurā guva 24 punktus un savāca 13 atlēkušās bumbas zem groziem. Sezonas noslēgumā V. Ernangomesa produktīvā spēle tika novērtēta visas līgas līmenī, iekļaujot viņu NBA simboliskajā debitantu pirmajā izlasē.
2018. gada februārī V. Ernangomess tika aizmainīts uz Šarlotas "Hornets" pret Džoniju O'Braientu un divām nākotnes otrās kārtas drafta izvēlēm. 2020. gda novembrī viņš noslēdza līgumu ar Ņūorleānas "Pelicans", kur spēlē kā otrais centra spēlētājs, mainot lietuvieti Jonu Valančūnu.
Spānijas izlase
Spēlējis Spānijas U18 un U20 izlasēs, ar kurām guvis medaļas Eiropas čempionātos. Spānijas basketbola izlases sastāvā kļuva par 2015. gada Eiropas čempionu, kā arī izcīnīja bronzas medaļu vasaras olimpiskajās spēlēs Riodežaneiro 2016. gadā. V. Ernangomess bija 2019. gada Pasaules kausa turnīra uzvarētājs Spānijas izlases sastāvā un par čempionu kļuva arī 2022. gada Eiropas čempionātā, kura noslēgumā viņu atzina arī par turnīra labāko spēlētāju.
Melnsils
Melnsils (arī Mellsils; ) ir ciems Talsu novada Rojas pagasta ziemeļos, Rīgas līča krastā. Izvietojies pie autoceļa P131 starp Melnsilupes un Ķilmiņupes ietekām līcī 22 km no pagasta centra Rojas, 53 km no novada centra Talsiem un 150 km no Rīgas.
Melnsils ir vistālāk austrumos esošais Kurzemes lībiešu ciems. 19. gadsimtā visu apdzīvoto teritoriju gar Rīgas līča piekrasti no Sēņiem (apmēram 3 kilometrus no Kolkas uz Melnsila pusi) līdz pat Melnsilam sauca par Krustes ciemu. 1826. gadā šādu nosaukumu nesa visas sētas no Sēņu kalna līdz Dundagas un Ģipkas krustojumam. Tagad šajā vietā izšķir vairākas apdzīvotās vietas: Uši, Ēvaži (Kolkas pagastā), Aizklāņi un Melnsils. Melnsilā 19. gadsimta sākumā bijušas sešas sētas un krogs. 19. gadsimta beigās tur bija jau 63 saimniecības. 1935. gada pavasarī ciemā bija 307 iedzīvotāji, no kuriem tikai 15 — lībieši. Melnsilā agrāk bija zivju apstrādes cehs, kā arī pasts. Melnsilā ir veikals un kempings pie jūras ar mini zoo un kafejnīcu, kā arī brīvā laika un jauniešu centrs.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Biatlons 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — individuālā distance sievietēm
Individuālā distance sievietēm bija viena no 11 disciplīnām biatlonā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Džandzjakou biatlona centrā, Džandzjakou 2022. gada 7. februārī. Tajās bija pārstāvētas 89 sportistes no 29 valstīm. Sportistēm bija jāveic 15 kilometru slēpojums ar šaušanu.
Olimpisko zelta medaļu ieguva Vācijas sportiste Denīze Hermane (finiša rezultāts — 44:12.7), sudraba medaļu izcīnīja Francijas sportiste Anaisa Ševaljē-Bušē (finiša rezultāts — 44:22.1), bet bronzas medaļu ieguva Norvēģijas sportiste Marte Olsbu-Reiselanne (finiša rezultāts — 44:28.0).
Sacensībās startēja arī Latvijas sportiste Baiba Bendika. Viņa ar rezultātu 51:10.3 un 6 kļūdām šautuvē ierindojās 51. vietā.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Horstmāra
Horstmāra (de) ir pilsēta Šteinfurtes rajonā, Minsteres apgabalā, Ziemeļreinā-Vestfālenē, Vācijā. Tā atrodas 25 km uz ziemeļrietumiem no Minsteres.
Vēsture
Pils minēta jau 9. gadsimtā, un pirmās ziņas par Horstmāru 11. gadsimtā. Pils dienvidu pusē izveidojās pilsēta. Trīsdesmitgadu kara laikā pili iznīcināja.
Kubeseles pilskalns
Kubeseles pilskalns (la, lv) bija līvu pilskalns un ciems Gaujas labajā krastā jeb Kaupo zemē, tagadējā Krimuldas pagasta teritorijā pie Runtiņupītes gravas. Pilskalnu uzskata par Indriķa hronikā minēto Gaujas lībiešu valdnieka Kaupo pils vietu, iespējams, ka arī tā nosaukums cēlies no Kaupo vārda.
Ģeoloģiski Kubeseles pilskalns ir Ledus laikmetā Gaujas senlejas malā izveidojies morēnu paugurs.
Vēsture
1775. gadā agrākajā Kubeseles pilskalnā izveidojās Krimuldas mācītājmuiža. Pilskalna izrakumos atrastas liecības no agrā un vēlā dzelzs laikmeta.
Nosaukums
Uzskata, ka pilskalna un ciema nosaukuma pirmā daļa saistāma ar Kaupo vārdu (viņš Atskaņu hronikā saukts par Kope), bet izskaņa -sele līvu valodā nozīmē ciemu. Pieņēmumam, ka Kubesele bija Kaupo dzimtais ciems, par labu liecina tas, ka pēc nāves Kaupo apglabāja Kubeseles baznīcā (Indriķa hronika XXI, 4), kuras tuvumā izveidojās Ķizbeles muiža (Kipsal).
Antverpenes rātsnams
Antverpenes rātsnams (nl) atrodas Beļģijas pilsētas Antverpenes vecpilsētā, Lielā Tirgus laukuma rietumu pusē. Renesanses stila rātsnams 1999. gadā iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā viens no 56 Beļģijas un Francijas befruā objektiem.
Liepājas Peldu iestāde
Liepājas Peldu iestāde ir Liepājas vēsturiskā centra kultūras un arhitektūras piemineklis, kas atrodas Miķeļa Valtera ielā 13 (agrāk Peldu ielā 59), Liepājā.
Antverpenes rātsnams
Rātsnams celts no 1561. līdz 1565. gadam pēc Kornelisa Florisa de Vrīda projekta. Tā bija viena no pirmajām renesanses stila celtnēm Eiropas ziemeļos un ietekmēja reģiona arhitektūras attīstību. 1576. gadā, kad Antverpeni izpostīja spāņi, gāja bojā oriģinālais rātsnama interjers. 19. gadsimta vidū interjers tika izbūvēts stilizējot senatni.
Liepājas Peldu iestāde
Vēsture
1860. gadā jūras krastā uzbūvēja "Nikolaja peldu iestādi" ar karstām un aukstām vannām, 1902. gadā Liepājas galvenais arhitekts Pauls Makss Berči uzbūvēja jaunu peldu iestādes ēku. Peldu iestādē bija dūņu vannas un ķermeņa ietīšana, kā arī masāža. Pēc Pirmā pasaules kara tur tika iekārtota mehanizēta dūņu vannu un komprešu nodaļa, ogļskābes vanna un sēra vannu nodaļas.
1993. gada beigās peldu iestāde vēsturiskajā ēkā beidza funkcionēt, 2021. gadā to par 1,259 miljoniem eiro iegādājās Lietuvas uzņēmums “Liepājas kāpas” (Liepojos kopos), kas vēlas vēsturiskajā ēkā izvietot SPA centru, bet jaunbūvējamā ēkā – viesnīcu, divas konferenču zāles, restorānu, fitnesa zāli. Iecerēti arī peldbaseini 600 kvadrātmetru platībā ārā vai iekštelpās.
Raksturojums
Peldu iestādes ēkai ir fasāde romiešu villas stilā ar atvērtu dorisku kolonādi un nedaudz izvirzītu centrālo rizalītu un četru kolonnu portiku. Peldu iestādē bija 30 istabas ar siltām jūras ūdens vannām, ūdensdziedniecības nodaļa, romiešu, tvaika un īru pirtis. Imants Lancmanis rakstīja, ka ar peldu iestādes projektēšanu arhitekts it kā atgriezies savas darbības sākumpunktā. Viņš piedāvājis ēku, kas ir izstiepta garumā un kuras galvenā mākslinieciskā tēma ir doriskā ordera kolonāde. Viens no projekta variantiem paredzēja vainagot centrālo telpu ar augstu kupolu, kas ēkai dotu nevajadzīgu svinīgumu un baroka iezīmes. Gluži pretēji, izvēlētais zemais kupols ir visai veiksmīgs, tas lieliski iekļaujas ēkas siluetā.
Zirgu vārdotājs
"Zirgu vārdotājs" (en) ir 1998. gada ASV drāma, kas balstīta uz Nikolasa Evansa tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors, kā arī viens no producentiem un galveno lomu atveidotājiem ir Roberts Redfords. Citas lomas filmā atveido Skārleta Johansone, Kristīna Skota Tomasa, Sems Nīls, Daiena Vesta un Kriss Kūpers. Filmas pirmizrāde notika.
Smagi traumētas meitenes māte noalgo unikālu zirgu treneri, lai palīdzētu meitenes vienlīdz ievainotajam zirgam.
Gordons Strehens
Gordons Deivids Strehens (en, dzimis ) ir Skotijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Skotijas futbola izlases dalībnieks.
Savas spēlētāja karjeras laikā Strehens kopumā nospēlēja 635 līgas mačus, kopumā gūstot 138 vārtus. 21 no 25 sezonām pavadījis Skotijas un Anglijas augstākajās futbola līgās.
Karjera
Savu debiju piedzīvojis 1974. gadā Dundee komandā. Vēlāk septiņas sezonas pavadījis Aberdeen. Spēlējot Aberdeen, Strehems izcīnīja vairākus titulus, tostarp Eiropas Kausu ieguvēju kausu un Eiropas Superkausu. 1984. gadā pievienojies Anglijas komandai Manchester United, kur izcīnījis FA kausu. 1989. gadā pārcēlies uz Leeds United, kur pavadījis septiņas sezonas, esot komandas kapteinis. 1992. gadā kļuvis par Anglijas čempionu. Karjeru beidzis Coventry City.
Skotijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1980. līdz 1992. gadam, nospēlējot 50 mačus. Piedalījies 1982. un 1986. gada FIFA Pasaules kausā.
Savu trenera karjeru sācis Coventry City. 2001. gadā ticis atlaists, kad komanda pirmo reizi 34 gadu laikā izkrita no Premjerlīgas. No 2001. līdz 2004. gadam vadījis Premjerlīgas komandu Southampton. 2005. gadā atgriezies Skotijā, kļūstot par Celtic galveno treneri, kur viņš izcīnīja trīs Skotijas Premjerlīgas titulus. No 2013. līdz 2017. gadam bijis Skotijas futbola izlases galvenais treneris.
Spēlētāja karjera
Aberdeen
Manchester United
Leeds United
Sergejs Šipovs
Sergejs Šipovs (ru, dzimis ) ir Krievijas šaha lielmeistars (1996), kā arī šaha treneris, komentētājs, rakstnieks un šaha popularizētājs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1966. gada 17. aprīlī Vladimiras apgabala Muromas pilsētā. 1970. gadu sākumā kopā ar ģimeni pārcēlās uz Kiržaču, kur apmeklēja šaha pulciņu. Otrajā klasē smagi traumēja kāju un trīs ar pusi gadus aizvadīja slimnīcā. 1979. gadā iestājās Maskavas sporta internātskolā, kur kopā ar viņu vienā klasē mācījās topošie lielmeistari Jevgeņijs Barejevs un Jurijs Dohojans. No 1983. līdz 1989. gadam studēja Maskavas Valsts universitātes Fizikas fakultātē. No 1989. līdz 1991. gadam strādāja PSRS Zinātņu akadēmijas ķīmijas un fizikas universitātē.
1992. gadā saņēma starptautiskā meistara titulu, bet 1996. gadā kļuva par šaha lielmeistaru. 1998. gadā izcīnīja Krievijas vicečempiona titulu. Piedalījās 1999. gada pasaules šaha čempionātā.
Bija Garija Kasparova sparinga partneris.
Kopš 1999. gada dzīvo un strādā Maskavā.
Guvis ievērojamus panākumus trenera darbā. Pie viņa trenējās tādi pazīstami šaha lielmeistari kā Aleksandra Kosteņuka, Svetlana Matvejeva, Vladimirs Belovs, Jans Ņepomņaščijs, Daniils Dubovs, Grigorijs Oparins un Andrejs Jesipenko.
Komentētāja darbs
Komentētāja karjeras gaitā sadarbojās ar tādām mājaslapām kā kasparov-chess.ru, chesspro.ru un 64.ru. 2006. gadā izveidoja savu šaha mājaslapu crestbook.com.
No 2013. līdz 2014. gadam bija interneta kanālu Chess TV un Chess Cast pastāvīgais komentētājs.
Kopš 2016. gada viņš ir Krievijas televīzijas kanāla Матч ТВ pastāvīgais šaha eksperts.
Literārā darbība
Šipovs ir četru šaha grāmatu autors:
Kukaiņēdāji
Kukaiņēdāji (Eulipotyphla) ir Laurāzijas placentāļu (Laurasiatheria) kārta, kuru mūsdienu sistemātikā vairs nelieto kā taksonomisku vienību. Šī kārta kādreiz apvienoja 5 mūsdienās dzīvojošas zīdītāju dzimtas.
Sistemātikas izmaiņas
Kukaiņēdāju kārtas zinātniskais nosaukums pirms 1999. gada bija Insectivora. Kārta bija plašāka un kopumā apvienoja 10 dzimtas. Šo dzimtu kopība bija samērā nosacīta, tās bija dažādas primitīvu, maza auguma, kukaiņus ēdošu zīdītāju dzimtas, kurām citās zīdītāju kārtās īsti nebija vietas. Tika pieņemts, ka šīs dzimtas ir kalpojušas kā evolucionārs pakāpiens pārējām dzimtām.
Tomēr mūsdienu DNS jaunākie pētījumi zinātniekus atkal liek pārvērtēt esošo sistemātiku. Molekulāros pētījumos ir noskaidrojies, ka ciršļu dzimtai un ežu dzimtai ir bijis kopīgs priekštecis un ka ciršļi ir tuvāk radniecīgi ežiem nekā pārējām ciršļveidīgo kārtas dzimtām, abas šīs dzimtas ir monofilētiskas.
GEOS (16 bitu operētājsistēma)
GEOS (Graphic Environment Operating System) ir operētājsistēma, kuru izstrādājis ASV uzņēmums GeoWorks. Pirmā versija PC/GEOS izlaista 1990. gadā. Operētājsistēma kopā ar programmu paketi tika pārdota ar nosaukumiem GeoWorks Ensemble, vēlāk NewDeal Office un Breadbox Ensemble. Pēdējā versija iznākusi 2009. gadā.
1990. gadā GeoWorks izlaida 16 bitu operētājsistēmu PC/GEOS (GeoWorks Ensemble 1.0) IBM PC savietojamiem datoriem. Tā nebija savietojama ar GeoWorks iepriekšējo operētājsistēmu — 8 bitu GEOS, kura bija paredzēta MOS 6510 procesoriem (datoriem Commodore 64). PC/GEOS nebija "tīra" operētājsistēma, jo darbojās uz MS-DOS pamata. Vairākas GEOS īpašības Microsoft Windows parādījās tikai pēc vairākiem gadiem, piemēram, Start Menu. GeoWorks Ensemble ietvēra operētājsistēmu kopā ar biroja programmām (teksta redaktoru, izklājprogrammu, datubāzi, zvanīšanas programmu un kalendāru), kad vēl nebija sākusies ''Microsoft Office ēra.
PC/GEOS radīja draudus Microsoft sistēmai Windows 3.0. Microsoft vēlējās nopirkt Douertija uzņēmumu, bet tas neizdevās. Tad Microsoft piedraudēja aparatūras piegādātājiem pārtraukt MS-DOS atblastu datoriem, kuriem uzstādīta GEOS. GeoWorks neizdevās piesaistīt trešās puses programmu izstrādātājus PC/GEOS operētājsistēmai, jo izstrādes rīki bija dārgi un programmēšanas vide bija sarežģīta — atkļūdošanai bija vajadzīgs otrs dators, kas pieslēgts pie seriālā porta.
Pēc Ensemble 2.01 izlaišanas personālajiem datoriem 1994. gadā ar GeoWorks Ensemble saistītie darbi tika pārdoti uzņēmumam NewDeal Inc. Tas GEOS mēģināja pārdot kā alternatīvu Windows, jo operētājsistēma varēja darboties uz vecākiem datoriem. Kad šis bizness negāja, operētājsistēma tika pārdota BreadBox, kas turpināja tās attīstīšanu, izlaižot BreadBox Ensemble versijas no 2001. līdz 2009. gadam.
1997. gadā izlaista operētājsistēma GEOS-SC, kas darbojās ar RISC procesoru. Tā kļuva par pamatu Mitsubishi Electric izstrādātajiem viedtālruņiem Japānas tirgum.
Resursu centrs sievietēm "Marta"
Resursu centrs sievietēm "Marta" ir nevalstiskā organizācija, kas aizstāv sieviešu tiesības un sniedz atbalstu krīzes situācijās. Centra birojs atrodas Rīgā, Matīsa ielā 49—3. 2017. gadā biedrība mainīja nosaukumu uz Centrs MARTA.
Vēsture
Centra MARTA pirmsākumi saistīti ar Somijas zviedru sieviešu apvienību Martha, ar ko sadarbojoties 2000. gada 5. maijā tika uzsākta centra darbība Latvijā. Kā biedrība Centrs MARTA reģistrēts 2004. gada 18. augustā, tai ir piešķirts sabiedriskā labuma organizācijas statuss. Biedrības vadītāja ir Iluta Lāce.
Vardarbības mazināšana
Centrs MARTA iestājas par vardarbības pret sievieti izskaušanu, sniedzot speciālistu konsultācijas cietušajiem no vardarbības ģimenē vai cilvēku tirdzniecības. Centrā iespējams saņemt sociālā darbinieka, psihologa, psihoterapeita, jurista un koučinga speciālista konsultācijas.
Cilvēku tirdzniecības upuru atbalsts
Centrā MARTA darbojas informatīvais tālrunis cilvēku tirdzniecības upuriem. Iespējams ziņot par cilvēku tirdzniecības gadījumiem, iegūtu informāciju pirms došanās darbā uz ārvalstīm, pieteikt jurista konsultāciju par noslēgto darba līgumu, saņemt informāciju par palīdzības iespējām cilvēku tirdzniecības upuriem Latvijā. Kopš 2015.gada MARTA nodrošina valsts apmaksāto sociālo rehabilitāciju cilvēku tirdzniecības upuriem (vīriešiem un sievietēm).
Interešu aizstāvība
Centra MARTA eksperti uzrauga un ietekmē politikas veidošanas procesus, iestājoties par Latvijas pilsoniskās sabiedrības stiprināšanu un uz dzimumu balstītas diskriminācijas novēršanu. Viens no centra mērķiem ir arī sociālās atstumtības mazināšana, strādājot pie sieviešu stimulēšanas atgriezties vai piekļūt darba tirgum, līdzsvarot ģimenes un darba dzīvi, attīstīt elastīgākas un efektīgākas darba organizācijas un atbalsta dienestu formas, kā arī pie nacionālās spriedzes mazināšanas un cilvēku tirdzniecības upuru rehabilitēšanas un reintegrēšanas. Centrs MARTA veido sadarbību ar nevalstiskajām organizācijām un attiecīgajām valsts institūcijām nacionālajā un starptautiskajā līmenī.
Jauniešu projekti
Kopš 2010. gada Centrs MARTA uzsācis preventīvu darbu ar jauniešiem vardarbības, seksuālās ekspluatācijas un sabiedrībā pastāvošo aizspriedumu mazināšanai. Centrs MARTA līdzdarbojies divu metodisko materiālu izstrādē preventīvajam darbam ar jauniešiem:
Forums "Celies"
2016. gadā Centrs MARTA uzsāka projektu, kura mērķis ir iesaistīt vīriešus dzimumu līdztiesības veicināšanas darbā — ne tikai aicina vīriešus domāt un diskutēt par jautājumiem, kas saistīti ar dzimumu līdztiesību, bet aktualizēt arī vīrietības dažādos aspektus. Jautājumu spektrs ir plašs — no vīrišķības izpratnes, dažādām vīriešu seksualitātēm, emociju komunikācijas, līdz dzīvesstiliem un vīrietības daudzveidībai atšķirīgās kultūrās un laikmetos. Tādējādi Forums ir paredzēts kā vieta domapmaiņai cilvēkiem no Latvijā līdz šim savrupām sfērām — dažādām ar jauniešiem saistītām iniciatīvām, humanitārās un sociālās zinātnes, uzņēmējdarbības vides, valsts institūcijām un citām sadzīves jomām.
Attīstības sadarbība
Centrs MARTA darbojas arī starptautiskā līmenī, mērķtiecīgi strādājot atbalsta veidošanai Uzbekistānas sieviešu integritātes veicināšanā un ģimeņu stiprināšanā. Tiek veikta regulāra pieredzes apmaiņa Uzbekistānā, sniedzot rekomendācijas, tiekoties ar atbildīgajām institūcijām, kā arī sievietēm, kuras dzīvo smagos apstākļos, veidojot atbalsta sistēmu. 2016. gadā Centrs MARTA apmācīja Kirgizstānas un Tadžikistānas sabiedriskās organizācijas, lai sekmētu meiteņu piekļuvi izglītībai, tādējādi arī piekļuvi darba tirgum.
Pētniecība
Centrs MARTA veic pētniecisko darbu dažādu projektu ietvaros.
Mūzikas albumi
Kopš 2008. gada Centrs MARTA praktizē radošu finanšu piesaisti, izdodot mūzikas albumus un koncertējot. Pirmais albums atnesa organizācijai Robina Huda balvu Starptautiskajā finanšu piesaistes forumā Prāgā un AB Sabiedriskā Labuma fonda apbalvojumu par inovatīvāko finansējuma piesaistes ideju. 2011. gadā biedrība producēja savu otro albumu "Stipri vārdi", kas caur latviešu tautasdziesmu aranžējumiem atklāj sievietes spēku, gudrību un mīlestību.
Sadarbība ar privātpersonām
Centra MARTA darbību atbalstījuši vairāki sabiedrībā pazīstami cilvēki, piemēram, operdziedātājas Inese Galante un Evita Zālīte, bijusī Latvijas Republikas iekšlietu ministre Linda Mūrniece, etnomuzikoloģe Zane Šmite, aktieris un režisors Jurijs Djakonovs, uzņēmēja Lotte Tisenkopfa-Iltnere.
Finansējums
2021. gadā starp galvenajiem ienākumu avotiem bija gan dažādas ārvalstu vēstniecības – Zviedrijas vēstniecība Latvijā, Somijas vēstniecība Latvijā, Norvēģijas vēstniecība Latvijā, Kanādas vēstniecība Latvijā, ASV vēstniecība Latvijā, Nīderlandes vēstniecība Latvijā, Lielbritānijas vēstniecība Latvijā, gan arī ziedojumi no juridiskām personām, t.sk. Madara Cosmetics, Mobilly, Circle K, kā arī ātro kredītu uzņēmums IPF Digital.
78. Zelta globusa balva
78. Zelta globusa balva tika pasniegta labākajām 2020. gada filmām un ASV televīzijas pārraidēm, kuras izvēlējās Holivudas Ārzemju preses asociācija (HFPA). Sakarā ar COVID-19 pandēmijas ietekmi uz kino un televīziju, ceremonija notika, kas ir gandrīz divus mēnešus vēlāk nekā parasti. Ceremonijas producenti ir Dick Clark Productions un HFPA, un ASV to pārraidīja kanālā NBC. Šī bija pirmā ceremonija no abām ASV piekrastēm, kuru vadīja Tīna Feja no The Rainbow Room Ņujorkā un Eimija Polere no The Beverly Hilton Beverlihilsā, Kalifornijā.
Nominantus paziņoja. Džeina Fonda un Normans Līrs tika paziņoti kā Sesila de Milla balvas un Kerolas Bērnetas balvas saņēmēji.
Visvairāk balvas, četras, ieguva seriāls "Kronis", tostarp arī nominācijā "Labākais drāmas seriāls". Seriāli "Laipni lūdzam Šitskrīkā" (Schitt's Creek) un "Dāmas gambīts" katrs ieguva pa divām balvām, no kurām "Laipni lūdzam Šitskrīkā" ieguva balvu nominācijā "Labākais mūzikas vai komēdijseriāls". Savukārt filmas Borat Subsequent Moviefilm, "Klejotāju zeme" un "Dvēsele" katra ieguva divas Zelta globusa balvas. Nominācijā "Labākā drāmas filma" balvu ieguva "Klejotāju zeme", bet nominācijā "Labākais mūzikls vai kinokomēdija" — Borat Subsequent Moviefilm.
Sagatavošanās process
Nominanti oficiāli tika izziņoti 3. februārī.
Filmas ar vairākām nominācijām
Šīs filmas saņēmušas vairākas nominācijas:
Filmas ar vairākām uzvarām
Šīs filmas ieguvušas vairākas uzvaras:
Televīziju projekti ar vairākām nominācijām
Šie televīziju projekti saņēmuši vairākas nominācijas:
Televīziju projekti ar vairākām uzvarām
Šie televīziju projekti ieguvuši vairākas uzvaras:
Sesila de Milla balva
Sesila de Milla balva ir goda balva, kas tiek piešķirta par izciliem sasniegumiem izklaides industrijā. Tā tiek piešķirta personai par nozīmīgu ieguldījumu kino industrijā un nodēvēta tā ir tās pirmā saņēmēja, režisora Sesila de Milla vārdā.
Kerolas Bērnetas balva
Kerolas Bērnetas balva ir goda balva, kas tiek piešķirta par izcilu un ilgstošu darbu televīzijā. Balva nodēvēta tās pirmās saņēmējas, aktrises Kerolas Bērnetas vārdā.
Ceremonijas dalībnieki
Ceremonijā piedalījās šādas personības:
Kritika
Atsevišķi 78. Zelta globusa balvas nominanti saņēma kritiku. Kritizētas Džeimsa Kordena izvirzīšana nominācijā "Labākais aktieris mūziklā vai kinokomēdijā" un vairākas seriāla Emily in Paris nominācijas. Filmas Music nominēšana, kurā Medija Ziglere atveido personu ar autismu, tika kritizēta, jo tā varētu ietekmēt ar autismu slimu cilvēku uztveri un rīcību.
Lonaste
Lonaste ir ciems Ventspils novada Ances pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos 9,5 km no pagasta centra Ances, 48 km no novada centra Ventspils un 173,4 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V1342 (Lonaste–Kārļamuiža), pie Sātikvalka ietekas Lonastē.
Orangutani
Orangutani (Pongo) ir cilvēkpērtiķu dzimtas (Hominidae) ģints, kurā ir apvienotas 3 mūsdienās dzīvojošas sugas: Borneo orangutans, Sumatras orangutans, Tapanuli orangutans; un viena izmirusi suga — Pongo hooijeri. Šie primāti dzīvo lietus mežos Kalimantānas un Sumatras salās Dienvidaustrumāzijā. Ģenētiski visradniecīgākie no mūsdienās dzīvojošajiem dzīvniekiem orangutaniem ir gorillas, šimpanzes un cilvēki, bet vistuvākais seno primātu radinieks ir Khoratpithecus piriyai, kurš dzīvoja pirms 5—7 miljoniem gadiem. Orangutani no kopējā cilvēkpērtiķu priekšteča atdalījās pirms 12 miljoniem gadu.
Mokša (nozīmju atdalīšana)
Mokša var būt:
Orangutani
Orangutani ir vieni no inteliģentākajiem primātiem. Tie māk lietot dažādus darba rīkus un uzbūvēt no zariem un lapām ligzdu gulēšanai. Abu sugu izdzīvošana ir apdraudēta, turklāt Sumatras orangutans ir kritiski apdraudēts. Orangutanus apdraud cilvēku saimnieciskās darbības attīstība un malu medniecība, bet galvenais iemesls — tropu mežu izciršana, lai to vietā stādītu palmu plantācijas palmu eļļas iegūšanai.
Vārds "orangutans" ir cēlies no malajiešu valodas un tulkojumā nozīmē "meža cilvēks".
Sistemātikas vēsture
Orangutanu ģints (Pongo) ir vienīgā mūsdienās dzīvojošā orangutanu cilts (Pongini) ģints. Līdz 1996. gadam orangutanu ģintī tika sistematizēta tikai viena mūsdienās dzīvojoša suga, kas dalījās 2 pasugās. Tomēr minētajā gadā orangutani tika sadalīti 2 sugās, turklāt Borneo orangutana (Pongo pygmaeus) 3 atsevišķi dzīvojošās populācijas tika sistematizētas kā pasugas. Iespējams, ka Dienvidrietumu orangutans (P. pygmaeus wurmbii), lai gan tiek sistematizēts kā Borneo orangutana pasuga, ir tuvāk radniecīgs Sumatras orangutanam (Pongo abelii).
Ģenētika
2011. gadā tika pabeigta Sumtars orangutana genoma analīze. Salīdzinot abas sugas, var secināt, ka tās viena no otras atdalījās apmēram pirms 400 000 gadiem, daudz nesenākā pagātnē, kā zinātnieki domāja pirms DNS analīžu veikšanas. Noskaidrojās arī, ka orangutanu genoms ir attīstījies daudz lēnāk, nekā cilvēku un šimpanžu genoms.
Izskats un īpašības
Orangutani ir nākamie lielākie cilvēkpērtiķi pēc gorillām. Tam ir liels, masīvs ķermenis, ļoti garas un spēcīgas rokas, īsas un līkas kājas, un tam nav astes. Galva ir proporcionāli liela ar izteiksmīgu muti. Lai gan uz sejas parasti matojuma nav, reizēm tēviņiem izaug sejas apmatojums, kas atgādina ūsas un bārdu. Pieaudzis tēviņš tipiski ir divas reizes lielāks par mātīti. Tā garums var sasniegt 1,8 metrus, bet masa vairāk kā 120 kilogramus, toties roku izplētums ir apmēram 2 metri. Salīdzinājumam, mātītes svars ir tikai 40 kilogrami, bet garums 1,3 m. Nobriedušam tēviņiem ir lieli, iespaidīgi vaigu atloki un rīkles maisi. Jo dominantāks tēviņš, jo šīs pazīmes ir lielākas. Vaigu izaugumus pamatā veido taukaudi, kurus atbalsta sejas muskuļi. Nobrieduša tēviņa rīkles maisi līdzīgi kā rezonators tam atļauj izdot skaļus kliedzienus.
Inteliģence
Orangutani ir vieni no inteliģentākajiem primātiem, eksperimentos noskaidrojies, ka tiem piemīt stratēģiska domāšana. Orangutans spēj novērtēt ieguvumus un to vērtību. Tie ir vienīgie dzīvnieki bez cilvēkiem, kuriem arī piemīt šādas spējas. Orangutani ir ļoti meistarīgi ligzdu būvētāji, tie "gultu" būvē katru vakaru no jauna 5-6 minūtēs. Turklāt orangutani nekļūdīgi māk izvēlēties pareizos zarus, uz kuriem būvēt un kuri spēs noturēt to svaru. Tie atkarībā no paveicamā uzdevuma māk pagatavot dažādus vienkāršus rīkus, ar kuriem var aizsniegt kukaiņus spraugās vai izskrāpēt sēklas no augļiem.
Uzvedība
Abas sugas mājo tropu mežos gan kalnos, gan purvainās ielejās. Orangutani no visām cilvēkpērtiķu sugām visvairāk laika pavada kokos, to dzīve pamatā noris augstu virs zemes, zem lapotnes jumta. Lai pārvietotos no koka uz koku, tie izmanto savas garās rokas. Uz zemes reizēm nokāpj tikai pieauguši tēviņi. Tie ir aktīvi dienas laikā. Katru vakaru tēviņi un mātītes ar mazuļiem veido vienkāršas ligzdas, kurās pavada nakti. Šāda naktsmītne ir daudz drošāka nekā palikšana uz zemes. Dzīvnieki sameklē atbilstošu vietu koku sazarojumā un no zariem un lapām ceļ izturīgu karkasu, uz kura iekārto migu. Visi orangutani guļ uz sāniem, rokas palikuši zem galvas. Lai būtu siltāk, dzīvnieki apsedzas ar zariem un lapām.
Orangutani nav tik sabiedriski dzīvnieki kā citi pērtiķi un nedzīvo lielos baros. Orangutani parasti dzīvo pa vienam vai ļoti mazās grupās. Pieaugušie tēviņi ir vientuļnieki. Katrai grupai vai vientuļam orangutanam ir liela teritorija, kas tiek aizsargāta no svešiniekiem. Galvenie orangutanu ienaidnieki ir tīģeri, bet tiem uzbrūk arī Borneo dūmakainais leopards, sarkanie suņi un krokodili. Tā kā Borneo salā nedzīvo tīģeris, tad Borneo orangutanu var biežāk novērot uz zemes nekā Sumatras orangutanu.
Barošanās
Lielāko daļu dienas orangutani pavada ēdot. Austot gaismai, tie pamet savas ligzdas un dodas barības meklējumos, barojoties apmēra 2—3 stundas. Tad dienas vidū orangutani atpūšas, bet pēcpusdienā atkal dodas meklēt barību. Iestājoties krēslai, dzīvnieki atkal ierīko naktsmītni. Tie pamatā barojas ar to, ko var atrast, līdz ar to barības veids ir ļoti mainīgs atkarībā no sezonas. Uzturā orangutani galvenokārt izmanto augļus, kas sastāda 65—90% no visas barības. Visiecienītākie ir saldie un ar eļļām bagāti augļi, piemēram, zīdkoka augļi. Bet tie barojas arī ar koku lapām, dzinumiem, mizu, medu, putnu olām un kukaiņiem.
Pols Dešanels
Pols Ežens Luijs Dešanels (dzimis, miris ) bija franču politiķis. Francijas prezidents no 1920. gada 18. februāra līdz 21. septembrim.
Dzimis Beļģijā, pret Nepoleonu III noskaņota politiķa ģimenē. Parlamenta deputāts no 1885. gada. No 1898. līdz 1902. gadam – parlamenta priekšsēdētājs. 1920. gada 17. janvārī tika ievēlēts par Francijas prezidentu, tomēr pienākumus veica neilgi, jo amata pildīšanas laikā Dešanelam parādījās psihiskas saslimšanas pazīmes. Pēc vairākiem ekstravagantiem izgājieniem Dešanelu pierunāja atkāpties no amata, un kādu laiku viņš pavadīja psihiatriskajā slimnīcā. Pēc atlabšanas 1921. gadā tika ievēlēts senātā, tomēr drīz mira.
Materiālisms
Materiālisms ( — "nekustīgs") ir zinātniska filozofijas kustība, kas matēriju atzīst par primāru, bet apziņu par sekundāru. Tā ir pretēja kustība ideālismam. Šīs kustības sekotājus dēvē par materiālistiem. Nereti materiālisti netic Dievam, dievībām vai citām pārdabiskām būtnēm. Tādēļ materiālisms bieži vien tiek saistīts ar ateismu.
Jēdziens "materiālisms" radās 17. gadsimtā.
Kļocki (Līksnas pagasts)
Ciema apkārtnē atrodas Sarkaņu ezers.
Piekrišanas laukums (Ščecina)
Vēsturiskie nosaukumi
Laukums izveidots 19. gadsimtā līdz ar pilsētas aizsargmūru nojaukšanu, tā sākotnējais nosaukums bija Bismarka laukums (de). 1945. gadā tas tika pārsaukts par Piekrišanas laukumu (pl), bet 1947. gadā to pārdēvēja par Poļu un padomju draudzības laukumu (pl). Piekrišanas laukuma nosaukumu tas atguva 1991. gada 28. februārī.
Džuta
Džuta ir šķiedraugs, kas apmēram 3 vai 4 mēnešos izaug līdz 3,5 m augsts. No džutas iegūst rupju šķiedru, ko lieto maisu, mēbeļaudumu, paklāju izgatavošanai, arī papīra ražošanai. Domājams, ka džutas dzimtene ir Dienvidāzijā.
Kļonovka
Kļonovka ir ciems Silmalas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 225 km attālumā no Rīgas.
Menhīrs
Menhīrs (br — ‘akmens’, hîr — ‘garš’) ir neolīta vai bronzas laikmeta megalīts. Vienkāršākā no šada tipa būvēm — veidota kā neapstrādāts vai rupji apstrādāts vertikāli zemē iestatīts akmens stabs. Sastopami gan kā atsevišķi monolīti, gan arī grupās.
Izplatīti daudzviet pasaulē (Eiropā, Āzijā, Āfrikā), bet visbiežāk sastopami Britu salās un Bretaņā, kur to ir atrasts ap 50 tūkstošiem. Terminu "menhīrs" 19. gadsimtā ieviesa franču arheologi, atvasinot no bretoņu valodas. Lokāli menhīri tiek dēvēti dažādi, piem. Bauta Vācijā un Skandināvijā.
2010. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā
2010. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā notika Džīlongā un Melburnā, Austrālijā, piecu dienu garumā, no 29. septembra līdz 3. oktobrim. Čempionāts sastāvēja no grupas un individuālā brauciena vīriešiem, sievietēm un vīriešiem līdz 23 gadu vecumam. Tas bija 83. Pasaules čempionāts un pirmā reize, kad tas notika Austrālijā. Sakritības pēc savu Pasaules čempiona titulu bija jāaizstāv austrālietim Keidelam Evansam, kura dzīvesvieta atradās 20 kilometrus no Džīlongas.
Individuālais brauciens un lielākā daļa no grupas braucieniem notika Džīlongā, bet pēdējās sacensības, vīriešu grupas brauciens sākās Melburnā un devās Džīlongas virzienā, kur tas noslēdzās ar 11 apļiem pilsētas apkaimē.
Šveices pārstāvis Fabians Kančellāra veiksmīgi aizstāvēja savu individuālā brauciena čempiontitulu, sasniedzot ceturto uzvaru, kas bija jauns rekords. Grupas braucienā Tūrs Hūshovds kļuva par pirmo Norvēģijas pārstāvi, kurš izcīnījis šo titulu. Bronzu ieguva Ellens Deiviss, kurš nodrošināja mājiniekiem pirmo vietu medaļu kopvērtējumā.
Nikkei 225
Nikkei 225 (Nikkei 225, tock Average, japāņu val. 日経平均株価', 日経225) ir viens no Japānas svarīgākajiem fondu indeksiem. Pirmoreiz to publicēja Tokijas fondu birža 1950. gada 7. septembrī ar nosaukumu TSE Adjusted, stock Price Average.
Kopš 1970. gada indeksu aprēķina Japānas laikraksts The Nihon Keizai, himbun.
2021. gada 15. februārī indekss Nikkei 225 pārsniedza 30 000 punktu atzīmi, sasniedzot visaugstāko līmeni pēdējo 30 gadu laikā. Šis indeksa vērtības pieaugums bija saistīts ar Japānas Bankas īstenoto monetārās stimulēšanas programmu Covid-19 pandēmijas finansiālo seku mazināšanai.
2022. gada sākumā indeksu visvairāk ietekmē uzņēmums Tokyo Electron (TYO: 8035).
Indeksa aprēķināšana
Indeksu aprēķina, nosakot "akciju koriģēto cenu" summu un dalot šo summu ar "dalītāju". Akcijas “koriģētā cena” ir tās cena, kas reizināta ar cenas korekcijas koeficientu. Cenas korekcijas koeficients lielākai daļai akciju ir 1, bet akcijām ar relatīvi augstu cenu tas ir zemāks. “Dalītājs” tiek koriģēts, mainoties akciju grozam, kā arī akciju sadalīšanas vai reversās akciju sadalīšanas laikā, lai novērstu indeksa krasas izmaiņas šo ārpustirgus notikumu dēļ.
Nikkei 225 indekss sastāv no uzņēmumu akcijām. Tajā neiekļauj kopfondu akcijas, biržu fondus, nekustamā īpašuma fondus un priviliģētās akcijas. Iekļaušanai indeksā atlasa visvairāk tirgotās akcijas. Ja kāds indeksā iekļautais uzņēmums apvienojas ar kādu citu uzņēmumu vai bankrotē, tad to aizstāj ar citu uzņēmumu, kas darbojas tajā pašā tirgus sektorā. Kopš 2010. gada janvāra indekss tiek atjaunināts ik pēc 15 sekundēm tirdzniecības sesiju laikā. Vienlaikus Nikkei 225 iekļauto uzņēmumu saraksts tiek pārskatīts reizi gadā, oktobrī.
Staņislava Jakševičūte-Venclauskiene
Staņislava Jakševičūte-Venclauskiene (lt, dzimusi, mirusi ) bija pirmā profesionālā lietuviešu aktrise, kultūras darbiniece, darbojusies Latvijā.
Beigusi meiteņu ģimnāziju Rīgā. Mācījās dramatiskajos kursos Rīgā un Sanktpēterburgā. 1899. gadā vispirms Palangā (toreiz Kurzemes guberņā), vēlāk Liepājā, Rīgā un Šauļos tēloja pirmajā lietuviešu oriģināllugā — Joza Vilkutaiša Amerika pirtyje. 1902. gadā apprecējās ar Tartu universitātes studentu, vienu no Lietuvas sociāldemokrātu partijas dibinātājiem Kazimiru Venclauski. No 1903. līdz 1908. gadam dzīvoja Rīgā un darbojās lietuviešu organizācijās.
Pēc Pirmā pasaules kara, kuru pavadīja Tulā, atgriezās dzimtajos Šauļos. Starp pasaules kariem Venclausku ģimene atbalstīja apmēram simt bāreņu izglītošanu. Jau pēc vīra nāves, Otrā pasaules kara gados, glāba ebrejus no Šauļu geto, par ko viņai piešķirts "Taisnīgo starp tautām" nosaukums. Tuvojoties Sarkanajai armijai, devās trimdā. Mirusi ASV.
FK Jonava
FK Jonava ir profesionāls Lietuvas futbola klubs no Jonavas. Tas dibināts 1991. gadā un šobrīd spēlē Lietuvas čempionāta augstākajā — A līgā.
Sastāvs
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
Bučačas rātsnams
Bučačas rātsnams (uk) ir vēsturiska rātsnama ēka, kas atrodas Bučačā, Ukrainā. Rātsnams atrodas Bučačas vecpilsētā. Mūsdienās ēku vairs neizmanto kā rātsnamu.
Rātsnams celts ap 1748.—1753. gadu. Rātsnama celtniecību apmaksāja magnāts Mikolajs Bazils Potockis. Ēkas augstums ir aptuveni 35 metri.
Kādu laiku rātsnamā atradās novadpētniecības muzejs.
Luknas ezers
Luknas ezers ezers var būt:
Lukņezers
Lukņezers (arī Lukiņezers, Luknas ezers, Luknes ezers, Luknu ezers, Lukņu ezers, Lūkinezers) ir noteces ezers Ventspils novada Ances pagasta ziemeļos.
Ezers atrodas starpkāpu ieplakā. Noteka - grāvis uz Trumpi. Ūdens krāsa - brūnūdens.
Nokrastes slīkšņā aug mīkstā sirpjlape, bezgredzena varnstorfija, purva cūkausis, pūkaugļu grīslis, uzpūstais grīslis, indīgais velnarutks, purva vārnkāja, stāvlapu dzegužpirkstīte, purva pameldrs, trejlapu puplaksis, dzeltenā ķekarzeltene, platlapu vilkvālīte, vidējā pūslene.
Ezers iekļauts dabas liegumā "Ances purvi un meži".
Franss Gunnars Bengtsons
Franss Gunnars Bengtsons (dzimis, miris ) bija zviedru rakstnieks, esejists, dzejnieks. Uzrakstījis vienu no pazīstamākajām Zviedrijas karaļa Kārļa XII biogrāfijām, kā arī daudzus vēsturiskos romānus.
Biogrāfija
Jaunībā aizrāvies ar šahu. 1916. gada Ziemeļu šaha kongresa Kopenhāgenā B turnīra dalībnieks, taču vēlākajos gados rakstnieka darbība nav ļāvusi piedalīties nopietnos šaha turnīros.
Savas literārās gaitas sācis ar vēsturisku aprakstu publikāciju žurnālā Ord och Bild 1920. gadā. Pirmais Bengtsona dzejoļu krājums "Kauliņu spēle" iznācis 1923. gadā, bet 1925. gadā izdevis otro dzejoļu krājumu - "Bābeles leģendas". Savos dzejoļos izmantojis senlaicīgas dzejas formas, tajā skaitā sonetu. 1929. gadā kļuvis plašāk pazīstams pēc sava vēsturisko eseju krājuma "Literāti un karavīri" publikācijas. 1938. gadā publicējis karaļa Kārļa XII biogrāfiju divos sējumos, kura saņēmusi lasītāju atzinību un Zviedrijas Akadēmijas prēmiju. Vēsturiskais darbs lielā mērā balstījies uz Kārļa XII karavīru un virsnieku dienasgrāmatām un citām pierakstītām atmiņām, kā arī uz 1731. gadā izdoto Voltēra Kārļa XII biogrāfiju.
1941. gadā izdevis romāna Röda Orm pirmo daļu, bet 1945. gadā - šī romāna otro daļu. Vēsturiskais romāns, kas apraksta vikinga piedzīvojumos Skandināvijā kristietības ieviešanas laikmetā, kļuva par vienu no pašiem lasītākajiem zviedru romāniem. 1991. gadā izdevniecība "Liesma" izdeva šo grāmatu latviešu valodā ar nosaukumu "Sarkanais pūķis".
1953. gadā izdevis atmiņu krājumu "Paradīze, kādu es to atceros". Pēc autora nāves 1954. gadā tika izdoti vairāki viņa eseju un dzejoļu krājumi.
Ismets Ibrahimoglu
Biogrāfija
No 1960. gadu sākuma līdz 1970. gadu sākumam bijis viens no vadošajiem Turcijas šahistiem. 1961. gadā dalījis pirmo vietu Stambulas pilsētas šaha čempionātā. Trīs reizes uzvarējis Turcijas šaha čempionātos (1967, 1970, 1971). Pārstāvējis Turcijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 3 reizes (1966-1970). Individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (1966) medaļu. Sākot no 1970. gadu vidus šaha turnīros piedalījies reti.
Timotē Bozons
Timotē (Tims) Filips Bozons (fr, dzimis ) ir Francijas hokejists, spēlē kreisās malas uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2021) Bozons pārstāv Nacionālās līgas komandu Lausanne HC. 2012. gada NHL draftā Bozonu ar kopējo 64. numuru, trešajā kārtā izvēlējās Monreālas "Canadiens".
Karjera
Francijas hokeja izlases sastāvā Bozons ir spēlējis 2013., 2016. un 2019. gada Pasaules čempionātā.
Angers SCO
Angers Sporting Club de l'Ouest, biežāk zināms kā Angers SCO vai vienkārši kā Angers, ir Francijas futbola klubs no Anžē Mēnas un Luārass departamentā, Luāras reģionā. Klubs ir dibināts 1919. gadā, pašlaik spēlē Francijas futbola augstākajā līmenī - 1. Līgā. Mājas spēles komanda aizvada Stade Jean-Bouin stadionā. Angers SCO augstākais sasniegums Francijas čempionātā ir 3. vieta, ko klubs ieguva 1966.–1967. gada sezonā. Komanda ir divreiz (1957. un 2017. gadā) spēlējusi Francijas kausa finālā, ka arī vienu reizi kvalificējusies UEFA kausa izcīņai, kur tā piedalījās 1972.–1973. gada sezonā, jau pirmajā kārtā divu spēļu summā ar 2–3 (1–1 savā laukumā un 1–2 viesos) zaudējot Berlīnes Dynamo.
Sastāvs
Sastāvs atjaunots .
Alīsia Vīkandere
Beigusi Zviedrijas Karalisko baleta skolu. Karjeru sākusi teātrī un zviedru īsfilmās un televīzijas seriālos, arī Zviedrijā populārajā seriālā Andra Avenyn (2008—2010).
Kino debitējusi 2010. gadā ar lomu filmā Till det som är vackert, par šo lomu saņēma augstāko apbalvojumu Zviedrijas kinoindustrijā — Zelta skarabeja balvu kā labākā aktrise. Starptautisko ievērību guvusi 2012. gadā ar lomu filmās "Anna Kareņina", "Karaliskā dēka", 2013. gadā filmējās filmā "Piektā vara".
2015. gadā iznāca piecas filmas, kurās piedalījusies Vīkandere: Ex Machina, "Es esmu Ingrīda" (Jag är Ingrid, dokumentālā filma), "Vīrs no U.N.C.L.E.", "Šefs Ādams Džons" un "Dāņu meitene". Par lomu Ex Machina Vīkandere tika nominēta Zelta globusa balvai un BAFTA kino balvai, par Gerdas Vēgeneres attēlošanu "Dāņu meitenē" tikusi nominēta vairākām balvām, saņēmusi Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā aktrise otrā plāna lomā.
Kristaps Eklons
Kristaps Eklons (dzimis ) ir latviešu ugunsdzēsējs, Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienesta (VUGD) ģenerālis, bijušais Latvijas Republikas iekšlietu ministrs. Pārstāv partiju "Kustība Par!" un apvienību "Attīstībai/Par!".
Dzīvesgājums
Mācījās Jūrmalas 6. pamatskolā (1986—1989), Ļvivas Ugunsdrošības skolā (1989—1992), tad Maskavas Ugunsdrošības akadēmijā (1993—1997), iegūstot ugunsdrošības inženiera izglītību. 1995. gadā K. Eklons sāka strādāt par VUGD Centra rajona daļas komandiera vietnieku, 1997. gadā par VUGD Kurzemes rajona daļas komandieri, 2000. gadā par VUGD Ātrās reaģēšanas brigādes komandieri, 2006. gadā par VUGD Operatīvās vadības pārvaldes priekšnieka vietnieku, 2011. gadā par VUGD priekšnieka vietnieku.
Politiskā darbība
2022. gada maijā pēc iekšlietu ministres Marijas Golubevas demisijas partiju apvienība "Attīstībai/Par!" K. Eklonu izvirzīja iekšlietu ministra amatam. 26. maijā Saeima viņu apstiprināja ministra amatā.
2022. gada septembrī iestājies partijā "Kustība Par!". 14. Saeimas vēlēšanās K. Eklons kandidēja no apvienības "Attīstībai/Par!" saraksta, taču tas nepārvarēja 5% barjeru.