cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vladimirs Petkovičs
Trenera karjera
2005. gadā atgriezās Bellinzona un 2008. gadā aizveda komandu līdz Šveices kausa finālam. 2008. gadā kļuva par Young Boys galveno treneri, ar šo klubu divreiz pēc kārtas izcīnīja 2. vietu Šveices Superlīgā. 2011. gadā neilgi pirms čempionāta beigām tika atbrīvots no amata. Tajā paša gadā kļuva par Turcijas kluba Samsunspor galveno treneri, taču nostrādāja tajā tikai nedaudz ilgāk par pusgadu. 2012. gadā uz laiku kļuva par FC Sion galvenā trenera pienākumu izpildītāju.
2013. gada decembrī tika paziņots, ka pēc 2014. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīra Petkovičs nomainīs Otmāru Hicfeldu Šveices futbola izlases galvenā trenera amatā. Petkoviča vadībā Šveices izlase 2016. gada Eiropas čempionātā iekļuva astotdaļfinālā un kvalificējās 2018. gada FIFA Pasaules kausam. PK finālturnīrā izlase aizkļuva līdz astotdaļfinālam. 2020. gada Eiropas čempionātā pirmo reizi izlasi aizveda līdz ceturtdaļfinālam, astotdaļfinālā pēcspēles 11 metru sitienu sērijā pieveicot Francijas izlasi. Pēc Eiropas čempionāta darbu ar izlasi atstāja un kļuva par Francijas 1. līgas kluba Bordo "Girondins" galveno treneri.
Malcantone Agno
Gerhards Johans fon Lēvenvolde
Gerhards Johans fon Lēvenvolde (de, miris 1723) bija vācbaltiešu cilmes Zviedru Igaunijas muižnieks, Krievijas cara galminieks.
Vladimirs Petkovičs
Trenera karjera
Lazio
Gerhards Johans fon Lēvenvolde
Dzīvesgājums
Cēlies no Lēvenvoldu dzimtas, 1680. gadā Tallinā apprecējās ar Magdalēnu Elizabeti fon Lēvenu, viņiem piedzima meita Šarlote un trīs dēli Kārlis Gustavs (ap 1686—1735), Frīdrihs Kazimirs (1692—1769) un Gustavs Reinholds (1693—1758). Dienēja Zviedrijas armijas Rīgas garnizonā kā kapteinis (1686), vēlāk majors (no 1688). 1690. gados sabiedrojās ar Johanu Reinholdu fon Patkulu, protestējot pret muižu redukciju. 1696. gadā viņu apvainoja valsts nodevībā un notiesāja uz nāvi, bet karalis Kārlis XI viņu apžēloja. Lielā Ziemeļu kara sākumā pārgāja Kurzemes hercogu dienestā, piedalījās Spilves kaujā. 1701. gadā bija trimdā esošā Kurzemes hercoga reģenta Ferdinanda galmā Dancigā, par nepakļaušanos pavēlei atgriezties Zviedru Vidzemē viņam konfiscēja Mallas muižu un 1702. gadā vēlreiz notiesāja uz nāvi.
Pēc Vidzemes un Igaunijas kapitulācijas (1710) bija Krievijas cara Pētera I pilnvarnieks (General-Bevollmächtigter) Baltijas provincēs. Kad 1711. gadā Pētera I dēls Aleksejs apprecējās ar Braunšveigas-Lineburgas princesi Sofiju Šarloti (1694-1715), Gerhards Johans fon Lēvenvolde tika iecelts par viņas galminieku (обер-гофмейстер).
Doms (filma)
"Doms" ir 1991. gadā izdota Latvijas dokumentālā īsfilma. Filmas režisore ir Laila Pakalniņa.
Sižets
Filmā parādīts 1991. gada janvāra barikāžu laiks.
Rīgas variants (spāņu atklātne)
Rīgas variants ir Spāņu atklātnes atklātā varianta atzarojums, kas sākas ar gājieniem: '''1. e2-e4 e7-e5 2. Zg1-f3 Zb8-c6 3. Lf1-b5 a7-a6 4. Lb5-a4 Zg8-f6 5. 0-0 Zf6xe4 6. d2-d4 e5xd4'''.
Tā Šaha atklātņu enciklopēdijas kods ir C80.
Vēsture
Rīgas variants ir Latvijas matemātiķa un šahista Pīrsa Bola ideja un pirmoreiz ticis lietots starppilsētu mača partijā Berlīne - Rīga (1906-1908). K. Bētiņa vadītā Rīgas Šaha biedrības Korespondencspēles komiteja, kurā ietilpa arī idejas autors P. Bols, neparastās galotnes stratēģiskajos smalkumos apspēlēja Berlīnes šahistus, nodrošinot Rīgai pārliecinošu 2:0 uzvaru mačā. Partija ieguva plašu ievērību, šo P. Bola turpinājumu sīki jo sīki analizēja daudzos šaha periodikas izdevumos: Laskers Chess Magazine, Deutsche Schachzeitung (J. Bergers), Tidskrift fõr Schack (P. Leonhardts un Dr. H. Krauze). Lielu uzmanību tam veltīja Dr. Z. Tarašs izdevumā Berliner Lokalanzeiger. Laika gaitā varianta vērtējums kļuva melniem nelabvēlīgs un mūsdienu praksē tas reti sastopams.
Brechin City FC
Sezonas
Krāsu atšifrējums: 1. līmenis (elites divīzija); 2. līmenis; 3. līmenis; 4. līmenis;
Rūrmonda
Rūrmonda (nl) ir pilsēta Nīderlandē, Limburgas provincē. 2019. gadā Rūrmondā dzīvoja 58 209 iedzīvotāji.
Rūrmonda ir vēsturiski nozīmīga pilsēta, tā atrodas Rūras upes lejtecē, Māsas upes krastos. Savas pilsētas tiesības pilsēta ieguva 1231. gadā. Rūrmondas pilsētas centrs ir kļuvis par aizsargājamo teritoriju.
Gadsimtu gaitā pilsēta ir pildījusi viens no galvenajiem tirdzniecības centriem Geldernes hercogistē. Kopš 1559. gada tā ir Rūrmondas Romas Katoļu diecēzes centrs. Pilsētas centrā atrodas divas nozīmīgas baznīcas, kā arī daudzi aizsargājamo objektu sarakstā iekļautas ēkas un pieminekļi.
Trīslauku sistēma
Trīslauku sistēma ir augsnes atjaunošanas sistēma. Vienu ceturtdaļu tīruma apara rudenī, vienu ceturtdaļu tīruma apara pavasarī un pārējo ar papuvi jūnijā. Tā gada laikā varēja iegūt divas ražas, un papuve uzlaboja augsnes auglību.
Tamperes Universitāte
Universitātē ir septiņas fakultātes. Bijušo un esošo pasniedzēju un studentu vidū minami Etiopijas politiķis Hailemariams Desalengs (Hailemariam Desalegn), politiķis Jirki Katainens (Jyrki Katainen), politiķe Sanna Marina (Sanna Marin), informācijas teorētiķis Jorma Rīsanens (Jorma J. Rissanen), politiķis V. J. Sukselainens (V. J. Sukselainen).
Annas Ziemassvētki
"Annas Ziemassvētki" ir 1992. gadā izdota Latvijas dokumentālā īsfilma. Filmas režisore ir Laila Pakalniņa.
Sižets
Filmas galvenā varona ir mazā Anna, kurai priekšā viņas pirmie Ziemassvētki.
Ādolfs Lindforss
Ādolfs Lindforss (fi; dzimis, miris ) bija somu grieķu-romiešu stila cīkstonis, 1920. gada vasaras olimpisko spēļu čempions.
Biogrāfija
Ādolfs Lindforss dzimis 1879. gadā Porvo (Somijas lielhercogiste). 1905. un 1907. gadā viņš kļuva par Somijas čempionu grieķu un romiešu cīņā, 1908. un 1909. gadā ieņēma otro vietu, bet 1910. gadā atkal kļuva par Somijas čempionu. 1911. gadā pasaules čempionātā Helsinkos Ādolfs Lindforss savā svara kategorijā ieņēma otro vietu. 1912. gadā viņš ieņēma trešo vietu Somijas čempionātā un piedalījās Stokholmas olimpiskajās spēlēs, taču savainojuma dēļ nespēja sasniegt finālu. 1913. gadā viņš atkal kļuva par Somijas čempionu.
Pēc Somijas neatkarības iegūšanas Ādolfs Lindforss 1920. gadā piedalījās olimpiskajās spēlēs Antverpenē, kur ieguva olimpisko zelta medaļu.
1903. un 1904. gadā Lindforss bija arī Somijas čempions svarcelšanā. 1902. gadā viņš dibināja sporta klubu Porvoon Akilles un bija pirmais tā priekšsēdētājs no 1902. līdz 1912. gadam.
Herne
Herne (de) ir pilsēta Vācijā, Ziemeļreinas-Vestfālenes federālajā zemē. 2020. gadā pilsētā dzīvoja 156 940 iedzīvotāji. Pilsēta atrodas Reinas-Rūras aglomerācijā, starp Gelzenkirheni un Bohumu.
Sadraudzības pilsētas
Hernei ir šādas sadraudzības pilsētas:
Pildrežģis
Pildrežģis ir mājas karkasa būves paņēmiens, kas sastāv no plakana vai telpiska režģojuma, ko veido no stabiem un pildījuma. Karkass sastāv no balstiem, gulšņiem, ielogiem, atgāžņiem un sijām, kas gatavoti no ozolkoka un savienoti viens ar otru ar tapām. Pildījums sastāv no apmesta pinuma, ar salmiem aptītiem koka stabiem, māla, ķieģeļu vai akmeņu mūra.
Sirakūzu province
Sirakūzu province ir bijusī Itālijas province valsts dienvidrietumos, Sicīlijas autonomajā reģionā. Atrodas salas dienvidaustrumos Vidusjūras krastā. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta bija Sirakūzas. Provinces kopējā platība ir 2109 km², 2012. gada beigās provincē dzīvoja 396 175 iedzīvotāju. Sirakūzu province sīkāk iedalās 21 komūnās. 2015. gada augustā provinci reorganizēja par Sirakūzu brīvo pašvaldību konsorciju.
Jeļena Šaligina
Jeļena Šaligina (ru; dzimusi ) ir bijusī Kazahstānas brīvā stila cīkstone, olimpiskās bronzas medaļas ieguvēja (2008), Kazahstānas Nopelniem bagātā sporta meistare.
Monblāna tunelis
Monblāna tunelis (fr, it) ir 1965. gadā atklāts 11 kilometrus garš autotranporta tunelis zem Monblāna masīva, kas savieno Franciju un Itāliju.
Jeļena Šaligina
Biogrāfija
Jeļena Šaligina trenējās brīvajā cīņā no 1996. gada. Viņas treneris bija Dmitrijs Gončarovs. No 2007. gada viņas treneris bija Seržans Šakzibekovs. Sacensībās piedalījās no ACSK (Almati).
Monblāna tunelis
Vienošanos par tuneļa būvniecību Francija un Itālija noslēdza 1949. gadā. 1959. gadā tika sākti izbūves darbi un 1965. gadā tunelis tika nodots ekspluatācijā. 1999. gada 24. marta rītā tunelī aizdegās kravas mašīna ar miltu un margarīna kravu. Ugunsgrēkā aizgāja bojā 39 cilvēki. Pēc katastrofas tunelis tika slēgts satiksmei. To atkal atvēra 2002. gada martā, pirms tam veicot drošības uzlabošanas darbus.
Lidmašīna!
"Lidmašīna!" (en, alternatīvais nosaukums Flying High) ir 1980. gada ASV satīristiska katastrofu filma, kuras režisori un scenārija autori ir Deivids un Džerijs Zakeri un Džims Ābrahāms. Filmā lidmašīnas piloti un daļa pasažieru ir saindējušies ar pusdienās pasniegto zivi un nevar turpināt lidojumu. Vjetnamas kara dalībniekam Tedam Straikeram nākas sēsties pie lidmašīnas stūres, lai izglābtu cilvēkus un atgūtu mīļotās uzticību. Galvenās lomas filmā atveido Roberts Heiss, Džūlija Hagertija, Leslijs Nīlsens, Pīters Greivss, Loids Bridžs, Roberts Steks un Karīms Abduldžabārs.
Filma ir parodija par katastrofu filmu žanru, sevišķi par 1957. gada Paramount filmu Zero Hour!, no kuras ir aizgūts sižets un galvenie tēli. Daži elementi ir aizgūti no filmas Airport 1975.
Filma guva labus kritiķu vērtējumus un komerciālus panākumus, Ziemeļamerikā tā nopelnīja 83 miljonus ASV dolāru pie 3,5 miljonu dolāru liela budžeta. Filmas autori saņēma Amerikas scenāristu ģildes balvu kategorijā "Labākais adaptētais scenārijs". Filma nominēta Zelta globusa balvai kategorijā "Labākā filma (mūzikls vai komēdija)" un Britu Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais adaptētais scenārijs".
Pēc gadiem filmas popularitāte pieauga. 2013. gadā filma ieguva 6. vietu ASV televīzijas kanāla Bravo sastādītajā 100 smieklīgāko filmu sarakstā (Bravo's 100 Funniest Movies). 2007. gadā Apvienotās Karalistes TV kanāla Channel 4 organizētajā aptaujā filmu atzina par otru labāko komēdiju, piekāpjoties tikai "Braiena dzīvei". 2010. gadā ASV Nacionālais kino reģistrs izraudzīja filmu saglabāšanai Kongresa bibliotēkā.
Brīgaha
Brīgaha (de) ir 40,2 kilometrus gara Donavas kreisā satekupe Vācijas dienvidrietumos, Bādenē-Virtembergā. Sākas Švarcvaldes kalnos pie Brīgahas ciema. Tek dienvidaustrumu virzienā. Pie Brīgahas atrodas Fillingenes-Švenningenes pilsēta. Donauešingenes pilsētā upe satek ar Bregu, izveidojot Donavu.
Mali administratīvais iedalījums
Mali administratīvo iedalījumu veido 8 reģioni un 1 distrikts. Reģioni sīkāk iedalās 49 daļās (cercles), kuras veido 703 komūnas.
Lielmēmele
Lielmēmele ir ciems Aizkraukles novada Mazzalves pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļā Mēmeles labajā krastā pie autoceļa V932 6 km no pagasta centra Ērberģes, 52 km no novada centra Aizkraukles un 99 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Lielmēmeles muižas (Groß-Memelshof) centru. Lielmēmeles muižas pils (1801. gads, pārbūvēta 1959. gadā, atjaunota 1995. gadā) ir vietējas nozīmes kultūrvēstures piemineklis. Muižas kompleksā kopš 1974. gada darbojas Valsts sociālās aprūpes centra «Latgale» filiāle «Mēmele» ilgstošas sociālās aprūpes un sociālās rehabilitācijas nodrošināšanai cilvēkiem ar garīgās attīstības traucējumiem no 18 gadu vecuma.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Dekstera laboratorija
Dekstera laboratorija (en) ir ASV animācijas seriāls, kuru izveidoja Gendijs Tartakovskis un kas tika pārraidīts kanālā "Cartoon Network". Seriālu rādīja no līdz. Kopumā 4 sezonu laikā tika izveidotas 78 sērijas.
Anatolijs Kriviņš
Anatolijs Kriviņš (dzimis 1982. gada 11.decembrī) ir Latvijas jurists, tiesību zinātņu doktors, asociētais profesors.
Dekstera laboratorija
Seriāls stāsta par zēnu vārdā Deksters, kurš sevi uzskata par gudrāko bērnu pasaulē, un viņa māsu Dī Dī.
Anatolijs Kriviņš
Biogrāfija
2005. gadā ieguvis jurista kvalifikāciju, 2007. gadā — maģistra grādu tiesībzinātnē (Rēzeknes Augstskolā). 2014. gadā Rīgas Stradiņa universitātē ieguvis tiesību zinātņu doktora grādu krimināltiesību apakšnozarē, promocijas darba tēma — Korupcijas novēršana un apkarošana publisko iepirkumu jomā.
Dekstera laboratorija
Latvijā šo seriālu translēja televīzijas kanāls LNT.
Anatolijs Kriviņš
Biogrāfija
No 2005. gada praktizējošs jurists — Eiropas Savienības fondu projektu iepirkumu organizēšanā un uzraudzībā, publisko iepirkumu atbilstības normatīvajiem aktiem kontrolē, pašvaldības interešu pārstāvībā valsts iestādēs.
2007. gadā Tieslietu ministrijas un Latvijas Pašvaldību Savienības sanāksmē ir ierosinājis izveidot Administratīvās tiesas Kurzemes, Vidzemes, Zemgales un Latgales reģionos, lai veicinātu tiesu pieejamību iedzīvotājiem.
2008.-2009. gados ir bijis pašvaldības kapitālsabiedrības Daugavpils ūdens Padomes loceklis.
Akadēmisko darbību uzsāka 2010.gadā Rīgas Stradiņa universitātē, bijis pasniedzējs, vecākais pasniedzējs, Promocijas padomes loceklis.
2015. gadā uzņemts Zvērinātu advokātu skaitā.
Zinātniskā darbība ir saistīta ar valsts un administratīvajām tiesībām, tiesību teoriju un metodoloģiju, krimināltiesībām, korupcijas novēršanu, publiskajiem iepirkumiem. Publicējis vairāk nekā 40 zinātniskus rakstus, tajā skaitā Vācijā, Polijā, Lietuvā, Spānijā, ASV un Lielbritānijā.
Monogrāfija "Korupcijas novēršana un apkarošana publisko iepirkumu jomā" ir iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas katalogā, monogrāfijas atziņas tika izmantotas LR Saeimas Parlamentārās izmeklēšanas komisijas galaziņojumā. Konkursa "Iepirkumu Gada balva 2016" finālists nominācijā "Ieguldījums publisko iepirkumu attīstībā".
Ar Latvijas Zinātnes padomes lēmumu Anatolijam Kriviņam ir piešķirtas eksperta tiesības juridiskajā zinātnē.
Kaimanu Salu futbola izlase
Kaimanu Salu futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Kaimanu Salas starptautiskās futbola sacensībās. Nacionālā komanda ir FIFA un CONCACAF dalībvalsts. Valstsvienība nekad nav piedalījusies Pasaules kausa un CONCACAF Zelta kausa finālturnīros. Augstāko pozīciju FIFA rangā, 127. vietu, komanda sasniedza 1995. gada novembrī.
Kaimanu Salu izlases mājas stadions ir Truman Bodden Sports Complex stadions Džordžtaunā, bet galvenais treneris ir angļu speciālists Bendžamins Pjū. Pirms Pjū iecelšanas Kaimanu Salas valstsvienībai vairāk nekā 9 gadu laikā nebija izdevies uzvarēt nevienā spēlē, FIFA pasaules rangā noslīdot uz 206. vietu.
1. tūkstošgade p.m.ē.
1. tūkstošgade pirms mūsu ēras ir laika periods pirms mūsu ēras Akmens laikmetā, kas sākās 1000. gadā p.m.ē. un beidzās 1. gadā p.m.ē. pēc Jūlija kalendāra.
Mesini
Mesini (gr) bija Senās Grieķijas pilsēta Mesīnijas novadā.
Mesini tika nodibināti 369. gadā p.m.ē., kad Mesenija atkal atguva neatkarību no Spartas, pateicoties tēbiešu uzvarai Leiktru kaujā. Pirms tam tie 5 gadsimtā p.m.ē. bija pakļāvušies Spartai, zaudējot trijos Mesēnijas karos. Apdzīvotā vieta kopš tā laika nav pilnībā pamesta. Mūsdienās ciemā dzīvo 196 iedzīvotāji. Izrakumi no 19. gadsimta. Mūsdienās Mesini ir arheoloģijas piemineklis un tūrisma objekts.
Hollokē
Hollokē ir vēsturisks palocu etnogrāfiskās grupas ciems Ungārijas ziemeļos. 1987. gadā tas tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
East Fife FC
East Fife FC ir Skotijas futbola klubs, kura bāzes vieta ir Metila.
Sezonas
Krāsu atšifrējums: 1. līmenis (elites divīzija); 2. līmenis; 3. līmenis; 4. līmenis;
Gračanicas klosteris
Gračanicas klosteris (sr, sq) ir 1321. gadā celts pareizticīgo klosteris Kosovas pilsētā Gračanicā, kas ir serbu apdzīvots anklāvs. 2006. gadā iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā vēl viens objekts Kosovas viduslaiku pieminekļu starpā. Iekļauts Apdraudēto Pasaules mantojuma objektu sarakstā.
Klosteri 1321. gadā dibināja Serbijas karalis Stefans Milutins uz 13. gadsimta baznīcas drupam, kas savukārt bija būvēta uz 6. gadsimta bazilikas pamatiem. Osmāņi to izlaupīja 1389. gadā pēc Kosovas kaujas, kā arī Lielā turku kara laikā. 16. gadsimtā klosteri pārbūvēja patriarhs Makarijs Sokolovičs. Pēc Kosovas kara 1999. gadā no Prizrenas uz Gračanicu savu rezidenci pārcēla Raškas-Prizrenas bīskaps.
Klosteris pazīstams ar savām 14. — 16. gadsimta freskām. Klostera baznīcā glabājas 14. — 16. gadsimta serbu ikonas un manuskripti.
Taldikorghana
Taldikorghana (kk), agrāk — Taldikurgāna (ru), ir Žetisu apgabala galvaspilsēta Kazahstānā.
Vēsture
Pēc pievienošanas Krievijas impērijai tagadējās pilsētas vietā 1869. gadā krievu pārceļotāji nodibināja Gavrilovkas ciematu. 1920. gadā to pārdēvēja par Taldikurgānu. 1944. gadā tā ieguva pilsētas statusu. No 1944. līdz 1959. gadam un no 1967. līdz 1997. gadam tā bija Kazahijas PSR Taldikurgānas apgabala centrs. 1993. gadā pilsētu pārdēvēja par Taldikorghanu, kopš 2022. gada tā ir atjaunotā Žetisu apgabala centrs.
Anhela Agilara
Anhela Agilara Alvaresa Alkala (es; dzimusi Losandželosā, Kalifornijā 2003. gada 8. oktobrī) ir meksikāņu izcelsmes amerikāņu dziedātāja, kas izpilda meksikāņu nacionālo mūziku.
Viņas pirmais solo studijas albums Primero soy Mexicana (2018) guva kritiķu atzinību un panākumus. Viņa ir nominēta Grammy balvai un divām Latin Grammy balvām, padarot viņu par vienu no jaunākajām māksliniecēm, kas nominēta abām balvām.
Sniega kalni
Sniega kalni (en) ir augstākā kalnu grēda Austrālijā. Izvietojusies Jaundienvidvelsā Koscjuško nacionālajā parkā. Daļa no Austrālijas Alpiem un Lielās Ūdensšķirtnes grēdas. Sniega kalnos atrodas Austrālijas kontinenta piecas augstākās virsotnes, tajā skaitā augstākais — Koscjuško kalns (2228 m vjl). Sniega kalni ir vienīga vieta Austrālijā, kur ziemā veidojas noturīga sniega sega. 1994. gada 28. jūnijā tur reģistrēta kontinenta zemākā temperatūra -23.0 °C.
33 (skaitlis)
33 (Trīsdesmit trīs) ir naturāls skaitlis, kurš atrodas starp skaitļiem 32 un 34.
Numoroloģoja
Skaitlis 33 simbolizē apziņas plašumu un cēlsirdības un labsirdības triumfu. Skaitlis, kas pašos pamatos var mainīt sabiedrības viedokli. Tas, kas vakar vēl šķita neiespējams, ir šodienas realitāte.
34 (skaitlis)
34 (Trīsdesmit četri) ir naturāls skaitlis, kurš atrodas starp skaitļiem 33 un 35.
Birokrātija
Vārds "birokrātija" ir ieguvis arī negatīvu nozīmi, ar to bieži ir domāti lieli papīru kalni, nevēlēšanās izlemt kādu jautājumu, pārāk ilga kāda jautājuma saskaņošana un pārbaudīšana.
Stenhousemuir FC
Stenhousemuir FC ir Skotijas futbola klubs, kura bāzes vieta ir Stenhauzmuira.
Sezonas
Krāsu atšifrējums: 1. līmenis (elites divīzija); 2. līmenis; 3. līmenis; 4. līmenis;
Harapa
Pilsētas atliekas ir postītas 19. gadsimtā, kad tās ķieģeļi tika izmantoti Lahoras - Multānas dzelzceļa celtniecībā. Zinātnei Harapa tika atklāta 20. gadsimta divdesmitajos gados, kopš tā laika notikuši vairāki izrakumi.
Rumānijas karogs
Rumānijas karogs sastāv no trim vienādi platām vertikālām joslām no zilas karoga kreisajā pusē, no dzeltenas pa vidu un no sarkanas pa labi. Tās simbolizē trīs vēsturiskās daļas, no kurām izveidojusies mūsdienu Rumānija – no Moldāvijas, Valahijas un Transilvānijas. Karoga proporcijas ir 2:3.
32 (skaitlis)
32 (Trīsdesmit divi) ir skaitlis, kas veselo skaitļu rindā atrodas starp 31 un 33. Gada 32. diena ir 1. februāris.
Romiešu skaitļu sistēmā 32 tiek pierakstīts šādi — XXXII, bet binārajā skaitīšanas sistēmā trīsdesmit divi ir 1000002, oktālajā skaitīšanas sistēmā — 408 un heksadecimālajā skaitīšanas sistēmā — 2016. Trīsdesmit divi ir pāra skaitlis.
Ķīmisko elementu periodiskā tabulā 41 ir germānija (Ge) atomskaitlis.
Kahraba
Mahmuds Abdelmoneims Solīmāns (ar; dzimis ), plašāk zināms kā Kahraba (ar — elektrība), ir Ēģiptes futbolists, pussargs, Ēģiptes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Portugāles Premjerlīgas kluba CD Aves sastāvā.
Nālanda
Nālanda (hi) ir budistu mahāvihāras (reliģiskās mācību iestādes) drupas Indijas austrumos, Bihāras štatā, 90 kilometrus uz dienvidaustrumiem no Patnas. 2016. gadā drupas tika iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
5. gadsimtā Guptu impērijas dibinātā Nālandas mahāvihāra dažkārt tiek saukta par pasaulē senāko patstāvīgo universitāti. Tā darbojās no 427. līdz 1197. gadam, kad to nopostīja afgāņu karotāji Muhameda bin Bahtijāra Hildžī vadībā. Mācību iestāde bija viena no galvenajiem Mahājānas budisma un Vadžrajānas centriem. Šeit tika apgūtas sešas galvenās budisma skolas un filozofijas, to skaitā jogāčāra un sarvastivada, kā arī gramatika, medicīna, loģika un matemātika. No šejienes rakstiem budisma mācība (caur Sjuaņdzanu) nokļuva Ķīnā, ietekmējot tās kultūru.
Mahābodhi templis
Mahābodhi templis (hi) ir 5.—6. gadsimta budistu templis Indijas austrumos, Bihāras štatā, apmēram 15 kilometrus uz dienvidiem no Gajas un 96 kilometrus uz dienvidiem no Patnas. Templis atzīmē vietu, kur, kā vēsta tradīcīja, 589. gadā p.m.ē. Buda ieguva apgaismību. Pie tempļa aug Bodhi koks, zem kura zariem tas notika. 2002. gadā templa komplekss kā "Mahābodhi tempļa komplekss Bodhgajā" tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Vairāk nekā divus tūkstošus gadu šī vieta ir budistu svētceļojumu galamērķis. Ap 250. gadu p.m.ē. Ašoka šeit nodibināja klosteri, kas tagad izzudis. Pašreizējā tempļa struktūra celta Guptu impērijas laikā 5.—6. gadsimtā. Templis atjaunots 13. gadsimtā, bet vēlāk, Indijā gandrīz izzūdot budismam, tika pamests un sabruka. 19. gadsimta astoņdesmitajos gados to atjaunoja angļu varas iestādes.
Džungārija
Džungārija (zh; ug, Junghariyä) ir vēsturisks un ģeogrāfisks subreģions Siņdzjanas Uiguru autonomā reģiona ziemeļu daļā Ķīnas Tautas republikas rietumos. Tās platība ir aptuveni 777 000 km², no kā lielāko daļu aizņem Džungārijas baseins, kura vidū atrodas Gurbantiungiuta tuksnesis (Gobi rietumu daļa). Reģionā valda krasi kontinentāls klimats. Lielākā pilsēta ir reģiona galvaspilsēta Urumči, kas atrodas Tjanšana priekškalnē.
Senatnē no Džungārijas karagājienos uz Eiropu un Āzijas rietumu daļu devās huņņi, mongoļi, oiroti, kalmiki un citas nomadu tautas. No 1635. līdz 1758. gadam šo reģionu pārvaldīja Džungārijas haniste.
Ģeogrāfija
Džungārija ieņem plašu un samērā līdzenu baseinu starp Tjanšana un Altaja kalniem. Austrumos Džungārijas baseins sašaurinās un pāri dažām zemām izciļņu grēdām saistās ar Mongolijas līdzenumiem. Rietumos to norobežo diezgan augsta kalnzeme, augstākās izciļņu grēdas ir Tarbagatajs, Džairs, Saurs u.c., kas saista Tjanšanu ar Altaju. Divās vietās starp kalniem paliek plašas atstarpes, pa kurām Džungārijas baseins saplūst ar Kazahstānas zemumu. Pa vienu tek Urunga un Melnā Irtiša, bet otrā starpā, ko dēvē par Džungārijas vārtiem, atrodas vairāki ezeri — Elbinors, Alakuls un Balhašs.
Bauskas Brīvības piemineklis
Bauskas Brīvības piemineklis ir par Bauskas iedzīvotāju un organizāciju ziedojumiem celts piemineklis Latvijas brīvības cīņās kritušo kareivju piemiņai. Pamatakmens likts 1928. gada 28. jūlijā. Sākotnējais akmens piemineklis pēc Ed.Kuraua firmas dizaina no Somijas granīta izgatavots vietējā akmeņkaļa J.Sieriņa darbnīcā. Tagadējo izskatu ieguvis 1992. gada 18. novembrī, kad uz akmens pieminekļa uzstādīta senlatviešu karavīra bronzas skulptūra, ko pēc tēlnieka Kārļa Jansona meta veidojis viņa dēls Andrejs Jansons. Piemineklī iekalti četru kritušo karavīru vārdi, vienā pusē teksts "Par Latvijas brīvību kritušiem 1915-1920", otrā pusē Plūdoņa rindas "Tik tas ir liels, kas spēj priekš citiem mirt. Kam ausis dzirdēt, tas lai dzird!".
Brīvības pieminekļa pamata pakājē apbedīti 1) Alberts Uziņš, Bauskas apriņķa komandatūras kareivis. 2) Ivans Rimlips, 3. Jelgavas pulka kareivis, miris 1919. gada 1. decembrī. 3) Juris Hazenfuss, 4. Valmieras kājnieku pulka III rotas kaprālis, kritis Bauskā 1919. gada 17. novembrī. 4) Nezināms Latvijas kareivis, kritis Bauskā 1919. gada 17. novembrī.
Celtniecība
Piemineklis domāts visu Bauskas apriņķa Latvijas atbrīvošanas cīņās kritušo kareivju piemiņas godināšanai. Plānošanas darbs pieminekļa celtniecībai sākās 1923. gada 15. novembrī, gatavojoties Latvijas neatkarības piecu gadu jubilejai. 1926. gada 27. novembrī pieminekļa celtniecības komiteja nolemj izsludināt pieminekļa dizaina konkursu. Paralēli, tiek saņemta atļauja četru Bauskas pilsētas kapos apglabāto kareivju pārapbedīšanai. 1927. gada 5. maijā par labāko tiek atzīts Ed. Kuraua pieminekļa mets. 1928. gada 5. jūlija sēdē pieminekļa izgatavošana tiek uzticēta J. Sieriņam. Pieminekļa uzcelšana izmaksājusi ap Ls 6000.
1928. gada 28. jūlijā pilsētas galva Augusts Ilziņš iemūrē pieminekļa pamatakmeni. Pamatos tiek ievietota kapsula ar ziņojumu nākamajām paaudzēm par pieminekļa celtniecību, tā laika Latvijas monētām un jaunākajiem Bauskas laikrakstiem.
Atklāšana
Pieminekļa atklāšana notiek svētdien, 1929. gada 20. oktobrī. Pasākums sākas ar svinīgu dievkalpojumu Svētā Gara baznīcā, kam seko mācītāja, Kara ministra Antona Ozola, Brāļu kapu komitejas, aizsargu, skolēnu un dažādu organizāciju gājiens pa Pils (Plūdoņa) un Rūpniecības ielām uz pieminekli.
Pusdivos dienā ierodas Valsts prezidents Gustavs Zemgals. Tiek teiktas oficiālas runas. Klātesošie pamana, ka Bauskas ebreju draudzes vārdā runājošais tirgotājs Berelovs runā latviski, bet vācu Rūpnieku un amatnieku pārstāvis, dzirnavu īpašnieks Štēbens un vācu mācītājs Ēlerts vainagus noliekot uzrunas saka vāciski. Sociāldemokrāti un citu kreiso organizāciju pārstāvji pasākumā vispār nepiedalās, vienīgais kreiso pārstāvis ir Bauskas apriņķa skolotāju arodbiedrības priekšnieks Līnis.
Pasākumu pie pieminekļa noslēdz Valsts Prezidenta pieņemta aizsargu, skolēnu un citu organizāciju parāde un tam sekojošs svinīgs mielasts Kurzemes viesnīcā.
Mauritānijas administratīvais iedalījums
Mauritānijas administratīvo iedalījumu veido 12 vilāji un 1 galvaspilsētas reģions. Vilāji sīkāk iedalās 44 departamentos (moughataa), savukārt tos veido 216 komūnas.
Novial
Novial (nov — ‘jauns’; IAL — ‘starptautiskā palīgvaloda’) ir mākslīga starptautiska palīgvaloda (IAL), kuru 1928. gadā izveidoja dāņu valodnieks Oto Jespersens (Otto Jespersen). 1930. gadā tika izdota vārdnīca Novial Lexike. Pēc Jespersena nāves 1943. gadā valoda aizgāja aizmirstībā, bet 1990. gados, attīstoties interneta videi, daži interesenti par mākslīgajām valodām to atdzīvināja. Valodas vārdu krājums galvenokārt balstās uz ģermāņu un romāņu valodām, savukārt gramatika ir ļoti līdzīga angļu valodai.
Melnupe (stacija)
Melnupe ir bijušais pieturas punkts līnijā Ieriķi—Abrene, atvērts 1933. gadā, slēgts 2001. gadā, kad 29. augustā Melnupei garām pabrauca kravas vilciens ar kokmateriālu kravu no Žīguriem uz Gulbeni. 2009. gadā sliedes demontētas.
Ubeja (stacija)
Ubeja bija pieturas punkts slēgtajā dzelzceļa līnijā Ieriķi-Abrene. Pieturas punkts atvērts 1934. gadā. Pēc Otrā pasaules kara vilcieni te nepieturēja. Sliedes demontētas 2009. gadā, tāpat kā visā Ieriķi-Abrene līnijā.
Pasaules Galda hokeja tūre
Pasaules Galda hokeja tūre ir galda hokeja 23 turnīru sērija, kuros kopā ik gadu piedalās ap 1000 spēlētāju. Sacensības organizē Starptautiskā Galda hokeja federācija (ITHF) ar vietējo sporta federāciju atbalstu. Uzvarētājus aprēķina pēc labākajiem rezultātiem 3 (ar 2020. gadu — 5) sezonas tūres turnīros. 2019./2020. gada sezonā Pasaules Tūres ieskaite tika saīsināta un 2020./2021. gadā atcelta COVID-19 pandēmijas radīto aizliegumu dēļ.
Vēsture
Formāli sacensības organizējošā ITHF tika dibināta 2005. gada vasarā, taču jau pirms tam valstu federācijas bija noorganizējušas divas t.s. Eirolīgas turnīru sezonas uz to laiku attīstītākajās galda hokeja valstīs. 2005. gadā Eirolīga tika pārsaukta par Pasaules tūri. Pakāpeniski turnīru un tos uzņemošo pilsētu skaits izauga no 6 līdz 23, tie tagad notiek 17 valstīs. Divi turnīri notiek arī Latvijā — Inčukalnā un Rīgā. Turnīri sadalīti trīs līmeņos: 7 galvenie ("Supersērija"), starp kuriem ir arī Rīgas kauss, 1 lielais ("Major") un 15 parastie.
Kamils Grosickis
Kamils Grosickis (pl; dzimis ) ir Polijas futbolists, pussargs, Polijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Anglijas Premjerlīgas kluba West Bromwich Albion sastāvā.
Sasniegumi
Jagiellonia Białystok
Montrose FC
Montrose FC ir Skotijas futbola klubs, kura bāzes vieta ir Montroza.
Sezonas
Krāsu atšifrējums: 1. līmenis (elites divīzija); 2. līmenis; 3. līmenis; 4. līmenis;
Reiz rietumos
"Reiz rietumos" (en, it) ir 1968. gada itāļu spageti vesterns, kura režisors ir Serdžo Leone. Filmā galvenās lomas atveido Klaudija Kardināle, Henrijs Fonda, Džeisons Robardss un Čārlzs Bronsons.
Filma ir par noslēpumainu svešinieku ar mutes harmonikām, kurš apvienojas ar noziedznieku, lai aizsargātu jaunu sievieti no nežēlīga slepkavas, kas nogalināja viņas ģimeni.
Filmas pirmizrāde notika, Itālijā. Eiropas kinoteātros filma bija finansiāli veiksmīga, tomēr ASV versija, kas tika saīsināta no 166 līdz 145 minūtēm, bija neveiksmīga. "Reiz rietumos" ir pirmā filma no Leones "reiz" triloģijas. Tai sekoja Duck, You Sucker! (1971) un "Reiz Amerikā" (1984). 2009. gadā filma tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".
Kailais ierocis 2 ½: baiļu smarža
"Kailais ierocis 2 ½: baiļu smarža" (en) ir 1991. gada ASV parodijkomēdijas filma, kuras režisors un viens no producentiem ir Deivids Zakers. Filma ir turpinājums 1988. gada filmai "Kailais ierocis". Šī ir otrā filma "Kailā ieroča" filmu sērijā. 1994. gadā izdeva filmas turpinājumu "Kailais ierocis 33 1/3".
Filmā Frenks Drebins uzzin, ka bijušās draudzenes jaunajam draugam ir padomā nolaupīt zinātnieku, kurš nodarbojas ar Saules enerģijas izpēti. Galvenās lomas filmā atveido Leslijs Nīlsens, Priscila Preslija, Roberts Gūlē, Džordžs Kenedijs, O. Dž. Simpsons un Ričards Grifitss. Filmas pirmizrāde notika 1991. gada 28. jūnijā.
Gžegožs Krihovjaks
Gžegožs Krihovjaks (pl; dzimis ) ir Polijas futbolists, pussargs, Polijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Krievijas Premjerlīgas kluba Maskavas "Lokomotiv" sastāvā.
Sasniegumi
Sevilla
Paris Saint-Germain
Lokomotiv Moscow
Tamāra Eidelmane
Tamāra Eidelmane (krievu: Тамара Натановна Эйдельман, dzimusi 1959. gada 15. decembrī, Maskavā) ir krievu vēsturniece, skolotāja, rakstniece, tulkotāja, radio vadītāja un blogere. Krievijas Federācijas godātais skolotājs (2003). Populāra YouTube kanāla "Уроки истории с Тамарой Эйдельман" autore.
Agrīnie gadi un ģimene
Dzimusi 1959. gadā ievērojamo vēsturnieku Natana Eidelmana un Eleonoras Pavļučenko ģimenē. Vectēvs (no tēva puses) — teātra kritiķis, žurnālists un publicists Jakovs Eidelmans.
1981. gadā absolvējusi Maskavas Lomonosova Valsts universitātes Vēstures fakultāti ar specialitāti "vēsturnieks, skolotājs ar svešvalodas zināšanām".
Precējusies ar rakstnieku un žurnālistu Pjotru Aļeškovski. Meita - Anna Aleškovska, dēls — sabiedriskais darbinieks Dmitrijs Aleškovskis (dzimis 1985. gada 4. martā), mazmeitas — Aleksandra (Annas meita) un Jekaterina Aleškovska (Dmitrija meita).
Darbs pedagoģijā un medijos
No 1986. līdz 2021. gadam strādāja Maskavas 67. skolā par vēstures un sociālo zinību skolotāju.
Ir uzrakstījusi vairākus rakstus par izglītības jautājumiem, piedalījās TED Talks. Vadījusi raidījumus par vēsturi vairākās radiostacijās, daži raidījumi bija domāti bērnu auditorijai.
No 2012. gada vadīja savu blogu "Eho Moskvi" mājaslapā līdz 2022. gadam, kad šis medijs Krievijā bija slēgts.
2019. gada oktobrī vietnē YouTube izveidoja kanālu "Vēstures stundas ar Tamāru Eidelmani" ("Уроки истории с Тамарой Эйдельман"), kur regulāri tiek publicēti video, kuros vēsturniece stāsta par dažādām vēstures tēmam. 2022. gada novembrī kanāla sekotāju skaits pārsniedza 1,01 miljonu.
Kopš 2020. gada ir viena no medija The Insider autorēm.
Sākoties Krievijas iebrukumam Ukrainā, pārvācās uz dzīvi Lisabonā, Portugālē.
2022. gada 9. septembrī Krievijas Tieslietu ministrija pievienoja Tamāru Eidelmani un viņas dēlu Dmitriju "fizisko personu, kas pilda ārvalstu aģentu funkcijas" sarakstam.
2022. gada 28. oktobrī uzstājās Rīgas Lielajā ģildē ar lekciju "Vētures tiesa".
Politiskie uzskati un aktīvisms
2014. gadā Tamāra Eidelmane nosodīja Krievijas iesākto hibrīdkaru pret Ukrainu un Krimas anektēšanu. Tajā pašā gadā viņa paziņoja, ka labprāt mācītu saviem audzēkņiem patriotismu, bet tikai tādā gadījumā, ja viņai ļautu to darīt, kā viņa uzskata par pareizu, t.i, pieminot Krimas tatāru masu deportācijas Otrā pasaules kara laikā.
2021. gada aprīlī uzrakstīja publisku vēstuli, kurā aicināja organizāciju "Ārsti bez robežām" sniegt medicīnisko palīdzību Aleksejam Navaļnijam, kurš tobrīd atradās Pokrovas kolonijā. Vēstuli parakstīja apmēram divi tūkstoši cilvēku. Vēlāk Eidelmane tika izsaukta uz policiju saistībā ar ierakstu sociālajā tīklā Facebook un apsūdzēta par "masu pasākumu, kas nodarīja kaitējumu cilvēka veselībai vai īpašumam".
Tamāra Eidelmane asi kritizēja Krievijas iebrukumu Ukrainā. 2022. gada 18. martā YouTube kanālā "вДудь" tika publicēta Eidelmanes intervija ar Juriju Dudju, kurā vēsturniece stāstīja, ka kopš Krievijas iesāktā kara dzīvo kopā ar meitu Lisabonā. 2022. gada aprīlī, gandrīz mēnesi pēc tās publicēšanas, intervija ir saņēmusi vairāk nekā 11 miljonus skatījumu. Savos sociālajos tīklos Eidelmane bieži publicē ar karu un Krievijas kara noziegumiem saistītās pārdomas.
Moldova 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Moldova piedalījās 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas notika ASV pilsētā Atlantā no 1996. gada 19. jūlija līdz 4. augustam. Šīs bija pirmās vasaras olimpiskās spēles, kurās Moldova piedalījās kā neatkarīga valsts. Iepriekšējās, 1992. gada Barselonas spēlēs tā startēja Apvienotās komandas sastāvā, bet vēl pirms tam līdz 1988. gadam Padomju Savienības sastāvā.
Moldova savās pirmajās vasaras olimpiskajās spēlēs bija pārstāvēta ar 40 sportistiem (35 vīrieši un 5 sievietes), kuri startēja 10 olimpiskajos sporta veidos. Šī ir lielākā Moldovas sportistu delegācija kāda ir piedalījusies vasaras olimpiskajās spēlēs. Vsivairāk, 7 sportisti, no Moldovas startēja vieglatlētikā.
Moldova šajas vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja 2 olimpiskās medaļas (1 sudraba un 1 bronzas medaļu), ierindojoties 58. vietā pēc iegūto medaļu kopskaita. Sudraba medaļu izcīnīja kanoe airētāju pāris Viktors Reneiskijs un Nikolajs Žuravšči, bet bronzas medaļu ieguva cīkstonis Sergejs Mureiko.
Moldovas karognesējs olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija svarcēlājs Vadims Vakarčuks.
Hampi
Hampi (kn) ir Vīdžajnāgaras valsts (1336 – 1646) galvaspilsētas drupas, kas atrodas mūsdienu Indijā, Karnātakas štatā uz austrumiem no Hosapeles. 1986. gadā pilsētas drupas tika iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Hampi pieminēta jau Rāmājanā. 14. gadsimtā Hampi kļuva par Vīdžajnāgaras valsts galvaspilsētu. Ap 1500. gadu Hampi, aiz Pekinas, iespējams bija otra lielākā pilsēta pasaulē. Šeit notika tirdzniecība ar Persiju un Portugāli. 1565. gadā pilsētu nopostīja musulmaņu sultanātu koalīcija. Kopš tā laika tā ir drupās. Drupu centrā atrodas svētceļojumu objekts - Virūpākšas templis.
Stradi (stacija)
Stradi ir bijušais pieturas punkts līnijā Ieriķi—Abrene, kas atvērts 1937. gadā. Pēc Otrā pasaules kara vilcieni šeit nepieturēja. 2009. gadā sliedes demontētas.
Bams Adebajo
Edriks Femi "Bams" Adebajo (en; dzimis Ņuarkā) ir amerikāņu basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja un centra pozīcijā. Pašlaik (2021) pārstāv NBA klubu Maiami "Heat".
Karjera
Pēc mācībām vidusskolās Ziemeļkarolīnā, kur B. Adebajo sasniedza izcilus panākumus basketbolā, 2016. gadā viņš uzsāka studijas Kentuki Universitātē, pārstāvot tās komandu NCAA. Vienas sezonas laikā aizvadītajās 38 spēlēs viņš guva vidēji 13 punktus, 8 atlēkušās bumbas un 1,5 blokus spēlē. Pēc vienas labas sezonas NCAA basketbolā viņš pieteicās NBA draftam un 2017. gada NBA draftā B. Adebajo ar kopējo 14. kārtas numuru izraudzījās Maiami "Heat".
Ganas futbola izlase 2014. gada Pasaules kausa finālturnīrā
Treneris: 🇬🇭 Džeimss Kvesi Apija
Viļņas līgums (1559)
Viļņas līgums noslēgts 1559. gada 31. augustā Lietuvas lielkņazistes galvaspilsētā starp Livonijas ordeņa pārstāvi Gothardu Ketleru un Polijas-Lietuvas valdnieku Sigismundu II. Atbilstoši līguma noteikumiem, Ketlers Ordeņa zemes nodeva Sigismunda II aizsardzībā.
Viļņas līgums nostiprināja attiecības, kas sāka veidoties 1557. gadā pēc Pasvales līguma noslēgšanas. Ketlera cerības uz aktīvu Polijas-Lietuvas karaspēka iesaisti Livonijas karā nepiepildījās. Pēc vairākām sakāvēm un Ordeņa militārā sabrukuma, Ketlers 1561. gadā noslēdza Viļņas ūniju, kas izveidoja Livonijas un Lietuvas reāluniju, Ordeņa zemēm nonākot pilnīgā Sigismunda II pakļautībā.
Oskars Tavaress
Oskars Vašingtons Tavaress Silva (es; dzimis ) ir urugvajiešu futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis aizsarga pozīcijā. Kopš 2006. gada ir Urugvajas futbola izlases galvenais treneris.
Futbolista karjeras laikā pārstāvējis Urugvajas klubus Sud América, Sportivo Italiano, Montevideo Wanderers, Fénix un Bella Vista, no 1976. līdz 1977. gadam spēlējis arī Meksikas klubā Puebla. Spēlētāja karjeru noslēdza 32 gadu vecumā.
Trenera karjera
Trenera karjeru sāka 1980. gadā Urugvajas klubā Bella Vista. Vēlāk vadīja arī vairākus citus Urugvajas klubus: Danubio, Montevideo Wanderers un Peñarol. 1987. gadā ar Peñarol uzvarēja Copa Libertadores, Dienvidamerikas prestižākajā klubu turnīrā. 1988. gadā neilgu laiku bija Kolumbijas kluba Deportivo Cali galvenais treneris.
No 1991. līdz 1993. gadam bija Argentīnas kluba Boca Juniors galvenais treneris. 1992. gada Apertura čempionātā kļuva par Argentīnas pirmās divīzijas čempionu. No 1994. gada sāka strādāt Eiropā. Tavaress vadīja Itālijas klubus Cagliari un AC Milan, kā arī Spānijas vienību Oviedo. Vēlāk atgriezās Argentīnā un strādāja ar Buenosairesas "Velez Sarsfield" un vēlreiz ar Boca Juniors.
Tavaress vēlreiz kļuva par Urugvajas izlases galveno treneri. Viņa vadībā Urugvajas izlase 2010. gada FIFA Pasaules kausā izcīnīja ar 4. vietu un uzvarēja 2011. gada Copa América. 2010. un 2011. gadā Tavaress tika atzīts par Dienvidamerikas gada futbola treneri. Tavaress vadīja arī Urugvajas olimpisko izlasi 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Londonā. 2014. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā ar Urugvajas izlasi aizkļuva līdz astotdaļfinālam, kā arī kvalificējās 2018. gada FIFA Pasaules kausam. Tavaresam pieder rekords ar visvairāk aizvadītajām spēlēm kādas vienas nacionālās izlases galvenā trenera amatā.
Reomīra grāds
Reomīra grādu skalu izgudroja francūzis Renē Reomīrs 1730.gadā. Viņa skalas termometrs saturēja atšķaidītu etanolu (spirtu) un pieņēma, ka ūdens sasalšanas temperatūra ir 0°, un caurule tika iedalīta grādos, no kuriem katrs bija viena tūkstošdaļa no tilpuma, ko saturēja termometrs. Viņš ierosināja izmantot tādu spirta koncentrāciju, lai tas sāktu vārīties pie 80 °Ré, tas ir, kad tā tilpums ir palielinājies par 8%. Viņš izvēlējās spirtu, nevis dzīvsudrabu, jo tas izplešas redzamāk, taču tas radīja problēmas: viņa sākotnējie termometri bija ļoti apjomīgi, un spirta zemā viršanas temperatūra padarīja tos nepiemērotus daudziem gadījumiem. Instrumentu veidotāji parasti izvēlējās dažādus šķidrumus un pēc tam izmantoja 80 °Ré, lai apzīmētu ūdens viršanas temperatūru, radot daudz neskaidrību. Kopš 18. gadsimta beigām termometros tika lietots gandrīz tikai dzīvsudrabs, bet Reomīra grādu pieskaņoja Celsija grādam attiecībā 0,8:1.
Mūsdienās Reomīra grādus gandrīz nelieto un tie nav iekļauti standarta metroloģijā.
Džungārijas haniste
Džungārijas haniste (, Zuungaryn khaant uls, ᠵᠡᠭᠦᠨ ᠭᠠᠷ ᠤᠨ ᠬᠠᠭᠠᠨᠲᠣ ᠣᠯᠣᠰ) bija Centrālāzijas valsts, kas pastāvēja no 1635. līdz 1758. gadam. Tās pamatteritorija bija Džungārijas baseins, no kuras džungāru karaspēks iekaroja citas zemes mūsdienu Kazahstānas, Krievijas Federācijas un Ķīnas Tautas Republikas teritorijā. Hanistē valdīja mongoļu oiratu izcelsmes dinastija, kas tiek uzskatīta par pēdējo mongoļu nomadu dinastiju pasaulē.
Stranraer FC
Stranraer FC ir Skotijas futbola klubs, kura bāzes vieta ir Strenrāra.
Sezonas
Krāsu atšifrējums: 1. līmenis (elites divīzija); 2. līmenis; 3. līmenis; 4. līmenis;
Tršinecas "Oceláři"
Tršinecas "Oceláři" ir hokeja komanda, kas bāzēta Tršinecā, Čehijā, un kopš 1995. gada spēlē Čehijas Ekstralīgā. Komanda dibināta 1929. gadā, 2011., 2019., 2021. un 2022., 2023 gados tā izcīnījusi Čehijas čempiones titulu.
No 2007. līdz 2010. gadam komandā spēlēja latviešu aizsargs Jānis Andersons. Tanī pašā laika periodā īslaicīgi "Oceláři" rindas pārstāvēja arī Juris Štāls un Lauris Dārziņš. 2018.—19. gada sezonu komandā uzsāka Roberts Bukarts un Guntis Galviņš. Kamēr Bukarts sezonas gaitā komandu mainīja, Galviņš kopā ar "Oceláři" kļuva par 2019. un 2021. gada Čehijas čempionu. 2020.—21. gada sezonā komandā spēlēja arī Ralfs Freibergs.
2022.—23. gada sezonā komandā spēlēja Kārlis Čukste un ar komandu sezonas beigās kļuva par Čehijas Ekstralīgas uzvarētāju.
Neapturamais
"Neapturamais" (en) ir 2010. gadā ASV uzņemta asa sižeta filma. Tā stāsta par cilvēkiem, kuri cenšas apturēt kravas vilcienu ar toksiskām vielām, kas, mašīnista neuzmanības dēļ kļuvis nevadāms, strauji tuvojas pilsētai, kur to gaida neizbēgama katastrofa. Galvenajās lomās: Denzels Vašingtons un Kriss Pains. Filmas pamatā ir patiesi notikumi
2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija
2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija būs atlases sacīkstes vīriešu futbola izlasēm, kurās tiks noskaidrotas komandas, kas kvalificēsies FIFA Pasaules kausa finālturnīram 2026. gadā. Turnīrā piedalīsies 211 izlases no 6 FIFA konfederācijām - no kurām 48 komandas kvalificēsies finālturnīram. ASV, Kanādas un Meksikas izlases, kā rīkotājvalstis automātiski kvalificējās finālturnīram.
Kvalifikācijas process
Kvalifikācijā piedalās visas 6 FIFA konfederācijas:
AFC
2022. gada 1. augustā AFC apstiprināja kvalifikācijas kārtību AFC komandām - 8 komandas kvalificēsies tieši un vēl viena komanda kvalificēsies starpkonfederāciju izslēgšanas spēlēm. Kvalifikācija noritēs 5 kārtās :
CAF
Sakarā ar to, ka 9 komandas kvalificēsies no Āfrikas - CAF 2023. gada 19. maijā pieņēma jaunu kvalifikācijas formātu.
CONCACAF
Pasaules čempionāta rīkotajvalstis - ASV, Kanāda un Meksika - automātiski kvalificējas finālturnīram. 2023. gada 28. februārī CONCACAF paziņoja kvalifikācijas kārtību.
CONMEBOL
Visas 10 CONMEBOL konfederācijas komandas aizvadīs savstarpēju grupu turnīru - 6 labākās kvalificēsies finālturnīram un septītās vietas ieguvēja kvalificēsies starpkonfederāciju izslēgšanas spēlēm.
OFC
Pirmo reizi OFC konfederācijai būs garantēta vismaz viena vieta finālturnīrā. Kvalifikācijas formāts vēl nav pieņemts.
UEFA
Visas UEFA zonas komandas tiks izlozētas 12 grupas pa 4 vai 5 komandām un izspēlēs divu apļu turnīru - katras grupas uzvarētājs kvalificēsies finālturnīram. Otro vietu komandas vai nu kvalificēsies tieši vai caur play-off spēlēm.
Starpkonfederāciju izslēgšanas spēles
6 komandas kvalificēsies izslēgšanas spēlēm, kurās noskaidrosies pēdējās 2 finālturnīra dalībnieces.
Artjoms Dzjuba
Artjoms Dzjuba (ru; dzimis Maskavā) ir Krievijas futbolists, uzbrucējs, Krievijas futbola izlases dalībnieks, kopš 2018. gada arī tās kapteinis. Kopš 2015. gada spēlē Krievijas Premjerlīgas kluba Sanktpēterburgas "Zenit" sastāvā.
Maskavas "Spartak"
Dzjuba kopš astoņu gadu vecuma bija Maskavas "Spartaka" akadēmijā. 2005. gadā sāka pārstāvēt "Spartaka" dublieru komandu. Kluba galvenās komandas sastāvā debitēja 2006. gadā Krievijas kausa spēlē pret Jekaterinburgas "Ural", 85. minūtē nomainot Romanu Pavļučenko. Krievijas futbola Premjerlīga debitējis 12. kārtas spēlē 1:1 neizšķirtā pret Ramenskas "Saturn", nākot laukumā 71. minūtē, nomainot Ņikitu Baženovu. Kopumā 2006. gada sezonā Dzjuba "Spartaka" sastāvā aizvadīja 8 spēles, vārtus neguva.
2007. gada sezonā Dzjuba sāka kļūt par stabilu "Spartaka" pirmā sastāva spēlētāju. 2007. gada 22. februārī debitēja UEFA Kausā, aizvadot 2. puslaiku 1:2 zaudējumā izslēgšanas spēļu pirmajā kārtā pret Bigo "Celta". Pirmos vārtus "Spartaka" sastāvā Dzjuba guva 15. aprīlī 5. kārtas spēlē pret Tomskas "Tom". Pirmos vārtus "Eirokausos" Dzjuba guva 19. decembra spēlē pret Toulouse FC. Kopumā 2007. gada sezonā Dzjuba aizvadīja 27 spēles (16 līgā) un guva 5 vārtus (no tiem līgā vienus).
2008. gada sezonu Dzjuba pavadīja rezervista lomā. Līgā aizvadīja 16 spēles, nevienā no tām nenospēlēja visas 90 minutēs, kā arī guva vienus vārtus — 23. augusta spēlē pret Maskavas "Dinamo". Dzjuba guva divus vārtus Krievijas kausa spēlē pret Brjanskas "Dinamo". UEFA Kausa grupu turnīra noslēdzošanā spēlē pret Tottenham Hotspur F.C. Dzjuba guva divus vārtus, tomēr Anglijas komanda spēja atspēlēties un spēle beidzās neizšķirti 2—2.
2009. gada sezonu Dzjuba sāka "Spartaka" sastāvā, pirmajā aplī aizvadot 8 spēles un gūstot 2 vārtus. Tajā sezonā Dzjubas kluba biedram Vladimiram Bistrovam treniņnometnes Austrijā laikā no viesnīcas numuriņa nozaga 23 tūkstošus rubļus. Bistrovs šo naudas summu atrada Dzjubas kabatā. Pats Dzjuba apgalvoja, ka viņš ir ticis iegāzts. Klubs šajā konfliktā nostājās Bistrova pusē un atveva Dzjubu īrē uz Tomskas "Tom".
Īre uz "Tom"
Pirmos vārtus Tomskas kluba sastāvā Dzjuba guva 3. oktobrī, izceļoties ar "dubi" spēlē pret "Saturn". Kopumā viņš 2009. gada sezonā "Tom" sastāvā aizvadīja 10. spēles, gūstot 3 vārtus.
Arī nākamo, 2010. gada sezonu, Dzjuba pavadīja īrē Tomskas "Tom". Sezona viņam izdevās veiksmīga, viņš kļuva par komandas pamata uzbrucēju. Krievijas Premjerlīgā aizvadīja 24 spēles, gūstot 10 vārtus. Sezonas beigās Dzjuba atgriezās "Spartaka" sastāvā.
Atgriešanās "Spartak"
Par atgriešanās spēli Dzjubam kļuva Eiropas līgas spēle pret FC Basel. Spartaks uzvarēja ar 3—2, vienus vārtus gūstot arī Dzjubam. Atbildes spēlē Dzjuba izcēlās ar rezultatīvu piespēli Aidena Makgīdija vārtu guvumā, izraujot 1—1 neizšķirtu, tādējādi Spartaks ar rezultātu 4—3 divu spēļu summā tika Eiropas līgas astotdaļfinālā. Ceturtdaļfināla atbildes spēlē pret FC Porto Dzjuba guva vārtus un izdarīja rezultatīvu piespēli, tomēr komanda zaudēja ar 2—5, tādējādi nekvalificējoties pusfinālam. Kopumā 2011.—2012. gada sezonā Dzjuba Krievijas Premjerlīgā guva 11 vārtus, ieskaitot "dubli" pret FK Krasnodar. Komanda līgā sasniedza 2. vietu, kvalificējoties Čempionu līgai.
Īre uz "Rostov"
2013.—2014. gada sezonā Dzjubam tika paredzēta rezervista loma "Spartakā", tāpēc viņš tika atdots īrē uz FK Rostov. Debijas spēlē klubā 15. jūlijā pret Groznijas "Terek" viņš guva divus vārtus, palīdzot izcīnīt uzvaru ar rezultātu 2—1. 27. jūlijā Dzjuba guva trīs vārtus pret savu bijušo klubu Tomskas "Tom". Kopā ar 17 vārtiem 28 spēlēs viņš kļuva par Krievijas Premjerlīgas otro labāko vārtu guvēju, piekāpjoties vienīgi Maskavas CSKA uzbrucējam Seidū Dumbijam. Tāpat ar komandu Dzjuba kļuva par Krievijas kausa ieguvēju.