cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Akacis (grupa)
"Akaci" nodibināja Amerikas latviešu jaunieši Ņujorkā. Pirmā plašākā uzstāšanās notika 4. pasaules latviešu jaunatnes kongresā (Viljamstaunā, Masačūsetsas štatā) 1978. gada 7. jūlijā. Sastāvs: Jānis Abens (ģitāra), Mārtiņš Strauss (taustiņinstrumenti), Aivars Šmits (bungas), Gatis Gaujenieks (basģitāra), Laura Padega (vijole). Sekoja citas uzstāšanās ASV latviešu publikai, savukārt amerikāņu auditorijai grupa uzstājās ar nosaukumu Quags. 1979. gadā tika izdots grupas pirmais albums.
1989. gada maijā notika grupas koncerttūre Latvijā. Togad Gata Gaujenieka dziesma "Varbūt rīt" grupas "Dāmu pops" izpildījumā tika atskaņota "Mikrofona" aptaujas noslēguma koncertā un nākamajā gadā kļuva par vienu no gada populārākajām dziesmām, aptaujā ieņemot 2. vietu. 1990. gadā "Akacis" atkal devās Latvijas koncerttūrē, kā arī piedalījās festivālā "Liepājas dzintars".
Luka Modričs
Luka Modričs (,, dzimis ) ir Horvātijas futbolists, Horvātijas izlases dalībnieks. Pašlaik (2023) pārstāv Spānijas La Liga klubu Real Madrid.
2003. gadā Luka Modričs tika atzīts par Bosnijas un Hercegovinas augstākās futbola līgas gada spēlētāju. 2007. gadā tika piešķirts arī Horvātijas augstākās līgas gada futbolista tituls. 2008. gadā Luku Modriču par 16,5 miljoniem sterliņu mārciņu Tottenham Hotspur nopirka no Dinamo Zagreb.
Akacis (grupa)
1991. gadā tika izdots albums "Svešā malā", kurā ir dažādu autoru dziesmas.
Tīraine
Tīraine ir ciems Mārupes novada Mārupes pagastā. Izvietojusies pagasta austrumos pie Rīgas robežas, līdzās Rīgas—Jelgavas dzelzceļa līnijai (stacija Tīraine) un autoceļam A8 2,6 km no novada domes Mārupē un 10 km no Rīgas centra.
Akacis (grupa)
1990. gados grupas darbība apsīka. Gatis Gaujenieks un Arnolds Kārklis pārcēlās uz dzīvi Latvijā, iesaistoties dažādos mūzikas projektos.
Tīraine
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Akacis (grupa)
2011. gada jūnijā nomira Aivars Šmits.
Tīraine
Vēsture
Tīraine atrodas uz agrākās Rīgas patrimonālā apgabala Tīriņu muižas zemes. Tagadējā apdzīvotā vieta veidojusies 20. gadsimta vidū kā Tīraines kūdras fabrikas ciemats. Raksturīgas daudzdzīvokļu mājas, biroju ēkas vecās Jelgavas šosejas tuvumā, kas mūsdienās saplūst ar Mārupes pilsētu. Tīrainē atrodas Mārupes pamatskola, sporta komplekss, dienas centrs «Tīraine» un ir A/s «Mārupes komunālie pakalpojumi» klientu pieņemšanas punkts.
Akacis (grupa)
2022. gada 2. jūlijā "Akacis" uzstājās XV Vispārējos Latviešu Dziesmu un Deju svētkos Sentpolā, Minesotā. Koncertā piedalījās Gatis Gaujenieks, Arnolds Kārklis, Jānis Abens, Mārtiņš Strauss, Dainis Romāns, Laila Medne Nīgale, Laura Padega un pie bungām Mārtiņš Linde.
Luka Modričs
Horvātijas futbola izlasē Modričs debitēja spēlē pret Argentīnas izlasi. Pirmos vārtus izlases sastāvā guva pret Itālijas izlasi. Izlasē spēlējis 2008., 2012. un 2016. gada Eiropas čempionātos, kā arī 2006., 2014. un 2018. gada Pasaules kausa finālturnīros. 2018. gada Pasaules kausā ar izlasi izcīnīja 2. vietu un tika atzīts par turnīra labāko spēlētāju. Pateicoties sniegumam Pasaules kausā un klubā, kura sastāvā kļuva par sezonas Čempionu līgas uzvarētāju, 2018. gada 3. decembrī Modričs pirmoreiz karjerā saņēma Zelta bumbu.
Sasniegumi
Dinamo Zagreb
Real Madrid
Horvātijas izlase
Individuālie sasniegumi
Navāzs Šarīfs
Mijāns Muhamads Navāzs Šarīfs (urdu un pa, dzimis ) ir Pakistānas biznesa magnāts un politiķis. Trīs termiņus viņš ir bijis Pakistānas premjerministrs (1990–1993; 1997–1999 un 2013–2017). 2017. gadā Pakistānas tiesa viņam aizliedza ieņemt amatus valsts pārvaldē, apsūdzot viņu korupcijā.
Navāzs Šarīfs ir viens no bagātākajiem Pakistānas cilvēkiem. Viņa brālis ir Šebāzs Šarīfs, kurš ieņem premjerministra amatu (no 2022. gada 11. aprīļa).
314. mikroautobusu maršruts (Rīga)
314. mikroautobusu maršruts bija Rīgas sabiedriskā transporta maršruts kas kursēja no Centra līdz Biķeriem. Galapunkts atradās pie tirdzniecības centra "IKEA".
Maršruts tika slēgts 2022. gada 9. septembrī, kad paziņoja par "Rīgas Mikroautobusu Satiksmes" maksātnespējas procesa uzsākšanu.
Maršruts
Centrs — Biķeri kursēja pa šādām ielām: Gogoļa iela, Satekles iela, Valmieras iela, A. Deglava iela, Nīcgales iela, Sesku iela, Ilūkstes iela, M. Keldiša iela, Ulbrokas iela, A. Deglava iela, Kaivas iela, Biķernieku iela un Biķeru iela.
Biķeri — Centrs kursēja pa šādām ielām: Biķeru iela, Biķernieku iela, Kaivas iela, A. Deglava iela, Ē.Valtera, A. Deglava iela, Ulbrokas iela, M. Keldiša iela, Ilūkstes iela, Sesku iela, Nīcgales iela, A. Deglava iela, Valmieras iela, Satekles iela, Turgeņeva iela, un Gogoļa iela.
Pieturvietas
314. mikroautobusu maršrutā pavisam kopā bija 41 pietura.
Grenādas futbola izlase
Grenādas ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Grenādu starptautiskās futbola sacensībās.Grenādas futbola izlasi pārvalda Grenādas Futbola asociācija.
Daina Avotiņa
Daina Avotiņa (dzimusi Lejiņa 1926. gada 4. novembrī Valmierā) ir latviešu rakstniece, dzejniece un tulkotāja. Tulkojusi un atdzejojusi no lietuviešu valodas.
Biogrāfija
Dzimusi mežsarga ģimenē. Mācījusies Bejas, Ingažu, Augšgaujas pamatskolā, kā arī Gaujienas vidusskolā. Absolvējusi Rīgas 3. vidusskolu (1947). Studējusi Latvijas Valsts Universitātes Vēstures un filoloģijas fakultātes Latviešu valodas un literatūras nodaļā (1947—1951).
No 1951. līdz 1964. gadam bijusi Latvijas Valsts izdevniecības redaktore, no 1964. līdz 1967. gadam Oriģināldaiļliteratūras redakcijas vadītāja. 1967—1968. gadā laikraksta "Literatūra un Māksla" galvenā redaktora vietniece. 1965. gadā uzņemta Latvijas Rakstnieku savienībā, 1968—1972. gadā bija tās Literatūras propagandas biroja vadītāja un Dzejas dienu organizētāja, no 1976. līdz 1980. gadam valdes sekretāre. Bijusi Komunistiskās partijas biedre (1955—1990).
1986. gadā saņēmusi Latvijas PSR, bet gadu vēlāk Lietuvas PSR Nopelniem bagātā kultūras darbinieces titulu. .
D. Avotiņa apbalvota ar Lietuvas ordeņa "Par nopelniem Lietuvas labā" Virsnieka krustu, kā arī saņēmusi Triju Zvaigžņu ordeni (2015). 2022. gadā D. Avotiņai piešķirta Latvijas Literatūras gada balva par mūža ieguldījumu literatūrā.
Daiļrade
Izdoti dzejas krājumi "Magoņu vasara" (1965), "Vērmeļu vīns" (1967), "Akmens ziedēšana" (1969), "Delnā kā bezdelīdzēns" (1971), "Mazās ostas" (1974), "Caunas pēdu raksts" (1979), "Dadžu vijoles" (1981, izlase), "Ērģeles naktī" (1986, izlase), "Zem cīruļspārna..." (1992) un "Tikšanās" (2012, izlase ar jauniem dzejoļiem). Sarakstījusi prozas grāmatas "Nenogaliniet stirnu..." (1970), "Zuze" (1973), "Saksiņu vējos. Akmens enkurs" (kopā ar Alfrēdu Šliseru, 1976), romānu triloģiju ("Celmi pie upes", 1978; "Pāri akacim", 1983; "Nāk diena pēc dienas", 1990), "Nesalauztā" (1999), "Vīramāte" (2011), "Ceļā" (2020) un citus. Sarakstījusi Lietuvas ceļojumu aprakstu grāmatu "Vakaru valodas" (1968). Kopā ar Jāni Peteru sarakstījusi aprakstu grāmatu "Baltijas toverī sālīti..." (1973). Izdoti arī literāru portretu, atmiņu un vēstuļu krājumi. Krievu valodā iznākušas dzejas izlases (Maskava, 1973, 1982), kā arī romāns "Akmens enkurs" (Maskava, 1979), garstāsti "Bārenis" un "Taka" (Rīga, 1988). Lietuviešu valodā tulkots stāsts "Zuze" (Viļņa, 1978) un romāns "Vīramāte" (Viļņa, 2018). Tulkojusi lietuviešu autoru dzeju un prozu (Alfons Maldonis, Justīns Marcinkevičs, Vītauts Bubnis, Salomeja Nēris, Aļģimants Baltaķis, Alvids Šlepiks u.c.).
Jaunā Gaita
"Jaunā Gaita" ir 1955. gadā trimdā aizsākts un ilglaicīgi ārpus Latvijas izdots latviešu literārs žurnāls. Tas tika aizsākts, lai veicinātu latviešu valodas un literatūras uzturēšanu trimdā, bet ieguva nozīmīgu lomu trimdas sabiedrības politiskajā dzīvē un sakaros starp Padomju Latvijas un latviešu trimdas literatūru. Žurnāls bija pirmais no trimdas preses izdevumiem, kas uzsāka Latvijas PSR rakstnieku darbu pārpublicēšanu, bet kopš Latvijas neatkarības atgūšanas aizvien lielāku daļu žurnāla saturu piedāvā Latvijā dzīvojoši literāti. Plašu atzinību guvis žurnāla vizuālais noformējums, žurnāla veidotāju nopelnus atzinusi Latvijas zinātņu akadēmija un Pasaules brīvo latviešu apvienība.
Vēsture
Jaunā gaitā iesākumā bija Amerikas Latviešu jauniešu apvienības žurnāls. Jaunās gaitas autori, izdevēji un literārās politikas veidotāji, saukti par jaungaitniekiem piederēja pirmajai trimdā izaugušajai paaudzei. Jaungaitnieku centrs atradās ASV vidienē, taču samērā aktīvu dalību neklātienē ņēma arī Kanādā, Zviedrijā un Austrālijā dzīvojošie literāti. Jaungaitnieki pārsvarā bija prozaiķi un publicisti, taču publicēja arī dzeju. Ar Jauno gaitu saistīti Valters Nollendorfs, Astrīde Ivaska, Aivars Ruņģis, Lalita Muižniece un citi. Jauna gaita bija pirmais trimdas laviešu izdevums, kas sāka regulāri pārpublicēt Latvijas 1960. gadu dumpīgās paaudzes dzejniekus, piemēram, Ojāru Vācieti un Imantu Ziedoni.
Tā pirmā redaktores Lalitas Muižniece sacījusi, ka iesākumā Austrumkrastā dzīvojošie Elles ķēķa literātu grupa iesākumā nav vēlējušies publicēties žurnālā. Taču laika gaitā, žurnāla publicējušies arī Linards Tauns, Gunārs Saliņš, Jānis Krēsliņs un citi Elles ķēķa literāti. Skaļākais un pamanāmākais jaungatnieku novatorisms saistās ar Jāņa Turbada (Valda Zepa pseidonīms) romāna Ķēves dēls Kurbads 1959. gadā publicēto fragmentu un Dzintara Soduma Džeimsa Džoisa Ulisa tulkojuma daļu publikāciju, kas izsauca ļoti asu diskusiju starp jaunās un vecākās paaudzes rakstniekiem, starp tradicionālā un modernistiskā izteiksmes veida atbalstītājiem.
Nacionālā republikāniskā armija (Krievija)
Nacionālā republikāniskā armija (NRA) (krievu: Национальная республиканская армия) ir krievu partizānu kustība, kas darbojas, lai vardarbīgi gāztu Vladimira Putina valdību. Dibināta 2022. gadā pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā.
Vēsture
Pēc 2022. gada Krievijas iebrukuma Ukrainā sākšanās tika ziņots par Krievijas armijas iesaukšanas centru dedzināšanas uzbrukumiem. Bijušais Krievijas parlamenta deputāts Iļja Ponomarjovs apgalvo, ka 2022. gada aprīlī ir sazinājies ar vienu no grupām, kas stāv aiz šiem dedzināšanas aktiem. Ponomarjovs atbalstīja dedzināšanas aktus konferencē Viļņā un vienlaikus nodibināja divus medijus Kijivā, kas ir vērsti uz pret Putinu noskaņotu auditoriju Krievijā.
2022. gada augustā tika nogalināta krievu filozofa un "Krievu pasaules" ideologa Aleksandra Dugina meita Darja Dugina. Dugins ir tuvs Krievijas prezidenta Vladimira Putina sabiedrotais un dažkārt ticis dēvēts par “Putina smadzenēm” un “Putina Rasputinu”. Krievijas Federālais Drošības dienests apgalvoja, ka aiz notikušā auto sprādziena stāv Ukraina. Bet pēc Darjas Duginas slepkavības Ponomarjovs paziņojis, ka atbildību par nogalināšanu uzņemas līdz šim nezināmā partizānu kustība “Nacionālā republikāniskā armija” (NRA). Vēlāk ēterā viņš nolasīja NRA manifestu.
Opozicionārs arī deva mājienu, ka nākamo mēnešu laikā var notikt jauni uzbrukumi, arī Krievijas valdībai un drošības spēkiem. Ponomarjovs vēlāk paziņoja, ka pirmo vēstījumu no NRA saņēmis 20. augustā. Nākamajā vēstījumā tika ziņots par Aleksandra Dugina un viņa meitas nāvi. Vēlāk noskaidrojās, ka pats Dugins nav gājis bojā, tomēr cilvēki, kas sarīkojuši akciju, apgalvoja, ka auto bijuši divi cilvēki. 2023. gada 3. aprīlī sprādzienā kafejnīcā Sanktpēterburgā nogalināts militārais blogeris Vladlens Tatarskis. 5 cilvēki eksplozijā tika ievainoti, no kuriem 19 tika hospitalizēti. Sprādzienu izraisījis improvizēts spridzeklis, kas bijis paslēpts statujā, kura uzdāvināta Tatarskim. Tatarskim, kura īstais vārds ir Maksims Fomins, ir vairāk nekā 560 000 sekotāju platformā “Telegram” un viņš aktīvi atbalstījis Krievijas iebrukumu Ukrainā. Vēlāk atbildību par uzbrukumu uzņēmās Nacionālā republikāniskā armija.
280-B. latviešu policijas bataljons
'''280-B. latviešu policijas bataljons''' bija militāra latviešu brīvprātīgo vienība Trešā reiha pakļautībā Otrajā pasaules karā. Kaujas gaitas beidza ar iekļaušanu 2. Liepājas latviešu brīvprātīgo policijas pulkā 1944. gada 4. februārī.
Izveidošana
280-B. latviešu policijas bataljonu saformēja kapteinis Eduards Hermanis Ozoliņš 1943. gada 2. augustā Rīgā no Vidzemes apriņķa policijas darbiniekiem un aizsargiem, lielākā daļa virsnieku bija ar Latvijas armijas dienesta pieredzi, taču pārējā daļa vīru bija jauna un nepieredzējusi vai arī gados vecāka. Izveidošanas brīdī bataljonā bija 25 virsnieki, 139 instruktori un 439 kareivis, bruņojumā bija franču šautenes un dažādi Pirmā pasaules kara ložmetēji. Bataljons lietoja vācu policijas formas tērpus ar rumāņu bruņu cepurēm.
Dienesta gaitas
Jau pēc nedēļas, 11. augusta naktī, bataljons kopā ar 282-A. policijas bataljonu devās uz Viļņu, kur bataljonu iesaistīja operācijā "K" — lopu rekvizēšanas un cilvēku arestēšanas operācijā kādā no Lietuvas apgabaliem. Šajā uzdevumā latviešu karavīri bieži izlikušies nemanām lietuviešu civiliedzīvotājus ar visu to mantību, pasargājot tos no vācu varas iestādēm. Viļņā bataljons uzņēma draudzīgus sakarus ar lietuviešu policijas bataljoniem. Trūcīgās apgādes dēļ bija izplatīta dezertēšana, vīriem paslepus atgriežoties Latvijā.
Pēc šī uzdevuma apšaubāmās veikšanas 280-B. bataljonu līdz ar 282-A. bataljonu iesaistīja partizānu apkarošanas operācijā "Heinrich", kas bija plānota no 1. novembra, 280-B. bataljonam darbojoties Veļikajas rajonā, taču operāciju nācās pārtraukt jau 9. novembrī, Sarkanās armijas frontes pārrāvuma dēļ. Bataljons ieņēma aizsardzības pozīcijas pie Nevedro ezera. Šajās pozīcijās, atvairot mazākus ienaidnieka uzbrukumus, bataljons pavadīja novembra mēnesi, īsi pirms decembra sākuma to nomainīja vācu vienības. Bataljons bija nosoļojis 18 kilometrus prom no frontes, kad to pārtvēra kāds augsts vācu virsnieks un, pamatojot ar kritisku stāvokli frontē, pavēlēja doties atpakaļ, jau pēc stundas to iesaistīja pretuzbrukumā ienaidniekam.
1944. gada 12. janvārī notika smags ienaidnieka uzbrukums ar artilērijas atbalstu, nodarot būtiskus dzīvā spēka zaudējumus. 16. janvāra naktī bataljons saņēma pavēli atgriezties Latvijā, taču vācu virspavēlniecība nebija spējīga nodrošināt tam vilciena ešalonu, kādēļ bataljons ceļā devās kājām, caur Sebežu nonākot Rēzeknē, kur 21. janvārī beidzot saņēma transportu un devās ceļā uz Rīgu.
1944. gada 4. februārī 280-B. bataljonu pārsauca par 316-F. bataljonu, pēc tam iekļāva 2. Liepājas latviešu brīvprātīgo policijas pulkā kā IV bataljonu.
Grikovka
Grikovka ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada centrālajā daļā 3 km no novada centra Baltinavas un 217 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas Kūkovas upes krastā.
Dibinātājs
"Dibinātājs" (en) ir 2016. gada ASV biogrāfiska drāmas filma, kuras režisors ir Džons Lī Henkoks. Filmā galvenās lomas atveido Maikls Kītons, Niks Ofermans, Džons Kerols Linčs, Linda Kardelīni, B. Dž. Novaks un Lora Derna.
Filma stāsta par uzņēmēju Reju Kroucu, kurš attīstīja ātrās ēdināšanas uzņēmumu McDonald's, atņemot kontroli tās dibinātājiem, brāļiem Makdonaldiem.
Filmas "Dibinātājs" pirmizrāde notika un to izplatīja The Weinstein Company. Filma nopelnīja 24 miljonus ASV dolāru un saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, īpaši izceļot Kītona aktierspēli.
Luajs el Atāsī
Luajs el Atāsī (ar; dzimis 1926. gadā, miris 2003. gada novembrī) bija Sīrijas armijas ģenerālleitnants un pēc 1963. gada militārā apvērsuma iecelts par Sīrijas Arābu Republikas Prezidenta funkciju izpildītāju no 1963. gada 9. marta līdz 27. jūlijam.
Biogrāfija
Dzimis Homsā, Sīrijas politikā ievērojamā el Atāsī dzimtā. Pabeidzis Homsas Militāro akadēmiju; karojot Izraēlas neatkarības karā viegli ievainots. Bijis Alepo militārās policijas priekšnieks. 1954. gadā Sīrijas Prezidents Hašims el Atāsī savu radinieku ieceļ par Militārā protokola vadītāju. 1956. gadā iecelts par Sīrijas vēstniecības Ēģiptē militārā atašeja vietnieku. Šajā laikā kļūst par dedzīgu Ēģiptes prezidenta Nāsera un panarābisma ideju atbalstītāju.
Luajs el Atāsī ir viens no virsniekiem, kurš aktīvi aicina Sīriju apvienoties ar Ēģipti. Tā tiek panākta 1958. gada 1. februārī līdz ar Apvienotās Arābu Republikas izveidošanu.
Pēc bāsistu Militārās komitejas sarīkotā 1963. gada 8. marta apvērsuma tiek atbrīvots no cietuma, paaugstināts par ģenerālleitnantu un iecelts par Nacionālās Revolucionārās Pavēlniecības Padomes priekšsēdētāju, kas pielīdzināms valsts galvas amatam.
Al Atāsī ir izdevīga kompromisa figūra bez reālas varas un ietekmes uz notiekošo. Varu ieguvusī Militārā komiteja ir nestabila Bās partijas radikāļu, nāserītu un neatkarīgo virsnieku koalīcija. Nāserītu ietekme jaunajā režīmā un iedzīvotāju vidū ir pietiekoši liela, lai drīz pēc apvērsuma el Atāsī un premjerministrs al-Bitars dotos uz Kairu un ar Nāseru vestu sarunas par jaunas Ēģiptes, Sīrijas un Irākas savienības izveidošanu, kas noved pie vienošanās parakstīšanas 1963. gada 17. aprīlī. Paralēli šīm sarunām Bās virsnieki organizē un īsteno nāserītu tīrīšanas no armijas un valdības. Situācijai stabilizējoties, 18. jūlijā el Atāsī dodas uz Aleksandriju, lai tiktos ar Nāseru un censtos normalizēt attiecības. Tajā pašā dienā Džasīma Alvana vadībā nāserīti organizē valsts apvērsuma mēģinājumu, kas tiek asiņaini apspiests un 27 tajā dalību ņēmušie virsnieki tiek nekavējoties sodīti ar nāvi. Protestējot pret tik Sīrijai neierasti nežēlīgu apiešanos ar apvērsuma organizētājiem, daudzi no kuriem ir viņa paziņas, el Atāsī 27. jūlijā atkāpjas no visiem amatiem, atlikušo dzīvi pavada Homsā un turpmāk Sīrijas politikā nepiedalās.
Pols Inss
Pols Emersons Kārlails Inss (en, dzimis ) ir Anglijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, pārstāvējis Anglijas futbola izlasi.
Savu karjeru Inss sāka West Ham United, bet 1989. gadā pievienojās Manchester United, ar kuru izcīnīja divus Anglijas Premjerlīgas titulus. 1995. gadā pievienojās Itālijas Serie A komandai Milānas "Internazionale", kur pavadīja divus gadus. Savā profesionālajā karjerā spēlējis vēl Liverpool, Middlesbrough un Wolverhampton Wanderers.
Anglijas futbola izlases sastāvā spēlējis 1996. un 2000. gada Eiropas čempionātā, kā arī 1998. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Manchester United
Šarls Igo
Šarls Igo (fr; dzimšanas un miršanas datums nav zināms) bija franču burātājs, olimpiskās sudraba un bronzas medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Igo 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas sacensībās. Open klases sacensībās viņš nefinišēja, bet 1 līdz 2 tonnu laivu klases pirmajā braucienā ieguva sudraba medaļu, savukārt otrajā braucienā — bronzas medaļu. Visās šajās disciplīnās viņš startēja kopā ar Fransuā Vilamitjanu, Ogistu Albēru un Albēru Divālu.
Kuklicas akmens pilsēta
Akmens pilsēta ir zona Kuklicas ciemā, kas sastāv no vairāk nekā 120 dabīgi veidojušiem akmens pīlāriem, tā atrodas Ziemeļmaķedonijā, netālu no Kratovo.
Atrašanās vieta
Kuklica atrodas 8 km uz ziemeļrietumiem no Kratovo. Akmens veidojumi atrodas uz Krivas upes ielejas labajā krastā. Apgabala augstums 415-420 metri virs jūras līmeņa un tā platība ir vairāk kā 30 hektāri.
Leģendas
Par Kuklicas akmens pīlāru veidošanos pastāv divas alternatīvas leģendas. Slavenākā leģenda vēsta, par cilvēku, kurš nespējis izlemt, ar kuru no divām sievietēm viņam vajadzētu precēties. Tāpēc vīrietis plānoja precēties ar abām sievietēm tajā pašā dienā dažādos laikos. Kad pirmās kāzas bija sākušās, sieviete, kura bija jāprec otrā devās apskatīt, kurš vēl precas vienā dienā ar viņu. ieraugot savu nākamo vīru apprecot citu sievieti, viņa nolādēja visus klātesošos kāzu viesus un pārvērta tos par akmeņiem. Vēl viena populāra leģenda vēsta, ka šajā apkārtnē kādreiz bijis mežs, bet cīņu laikā tas tika nodedzināts. Pēc tam apkārtne kļuvusi par tuksnesi. Temperatūra bijusi ļoti zema, un armijai dodoties caur to, visi karavīri pārvērtušies par akmeņiem. Saskaņā ar vietējo iedzīvotāju stāstīto, jaunas akmens figūras parādās katrus 5—6 gadus. Balkānu reģionā ir četras vietas, kur novērojams šāds fenomens, trīs no tām atrodas Ziemeļmaķedonijā.
Veidošanās
Atmetot mistiskos stāstus, Kuklicas akmens pīlāri veidojušies dabisku erozijas procesu laikā Holocēna periodā, pēdējo 100 000 gadu laikā. Atšķirības vulkānisko iežu noturībā ir galvenais pīlāru rašanās iemesls. Virs mīkstajiem šūnakmens pamatiem atrodas cietāki un izturīgāki ieži, kuru vecums ir gandrīz 30 miljoni gadu.
Ciertums
Ciertums jeb Cirtums ir ciems Rugāju novada Lazdukalna pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 5,6 km no pagasta centra Benislavas, 17,4 km no novada centra Rugājiem un 228,3 km no Rīgas.
Teo Volkots
Teo Volkots (en, dzimis ) ir Anglijas futbolists un Anglijas izlases dalībnieks. Pašlaik (2020) pārstāv Anglijas Premjerlīgas klubu Southampton, kas viņu īrē no Everton.
Karjeru sāka Southampton FC, 2006. gadā pievienojās Londonas klubam Arsenal, kurā nospēlēja 12 gadus. 2018. gada janvārī pārgāja uz Everton, parakstot līgumu uz trīsarpus gadiem. Transfēra summa sasniedza 22,5 miljonus eiro.
Anglijas futbola izlasē Volkots debitēja draudzības spēlē pret Ungārijas izlasi. Viņš kļuva par jaunāko futbolistu, kas ir spēlējis Anglijas izlasē. Volkota vecums tajā brīdī bija 17 gadi un 75 dienas. Pirmos vārtus izlases sastāvā guva pret Horvātijas izlasi (šajā spēlē viņš guva trīs vārtus).
Teo Volkota tēvs ir no Jamaikas.
Kaši (Baltinavas novads)
Kaši ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada centrālajā daļā 3 km no novada centra Baltinavas un 212 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V460.
Komsomoļska
Komsomoļska var būt:
Aleksandrs Daškovs
Aleksandrs Daškovs (dzimis, miris ) bija Latvijas operdziedātājs, bass. 1954. gadā viņam piešķirts Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieka goda nosaukums.
Biogrāfija
Dzimis Rīgā uzņēmēja Mihaila Daškova ģimenē. 1932. gadā iestājies Rīgas konservatorijā, kur mācījies dziedāšanu pie Hermaņa Jadlovkera un Paula Saksa, kā arī Eduarda Miķelsona. Papildinājies Milānā pie U. Karoco.
Pirmais Daškova solokoncerts notika 1940. gada maijā. No 1941. līdz 1944. gadam darbojies Latvijas PSR Valsts mākslas ansamblī. Bija Latvijas PSR Operas un baleta teātra solists (1944—1975), iestudējis vairāk nekā 50 basa partiju dažādās operās, aktīvi piedalījies koncertdzīvē. Par galveno lomu Modesta Musorgska operā "Boriss Godunovs" apbalvots ar Staļina prēmiju (1950).
Dzīvesbiedre — dziedātāja (koloratūrsoprāns) Elfrīda Pakule (1912—1991).
Miris Rīgā, apglabāts Rīgas Meža kapos.
Jimin
Paks Čimins (ko; dzimis 1995. gada 13. oktobrī), pazīstams ar skatuves vārdu Jimin, ir Dienvidkorejas dziedātājs, dejotājs un dziesmu autors. 2013. gadā viņš debitēja korejiešu grupas BTS sastāvā, ko menedžēja Big Hit Entertainment (šobrīd Big Hit Music).
Bērnība un izglītība
Paks Čimins piedzima 1995. gada 13. oktobrī Geumjeong apgabalā, Pusanā, Dienvidkorejā. Viņa tuvākie ģimenes locekļi ir viņa māte, tēvs un jaunākais brālis. Izglītību Čimins ieguva Pusanas Hodonga sākumskolā un Jonsanas pamatskolā. Pamatskolā viņš apmeklēja "Just Dance Academy", kur mācījās popinga un lokinga deju. Pirms kļūšanas par mācekli (potenciālo BTS dalībnieku), Džimins mācījās mūsdienu deju Pusanas Mākslas vidusskolā un bija viens no labākajiem skolēniem savā novirzienā. Pēc skolotājas rekomendācijas izmēģināt savus spēkus izklaides industrijā 2012. gadā viņš devās uz "Big Hit Entertainment" noklausīšanos. Pēc iekļūšanas nākamajā kārtā Džimins pārcēlās uz Seulu un turpināja mācības Korejas Mākslas vidusskolā, kuru viņš absolvēja 2014. gadā.
2020. gada augustā Čimins absolvēja "Global Cyber University", iegūstot bakalaura grādu pārraižu un izklaides industrijā. Kopš 2021. gada septembra viņš ir uzņemts Hanjangas Cyber universitātē, lai iegūtu maģistra grādu reklāmas un mediju biznesa administrācijā.
2013 — tagad: BTS
2013. gada 13. jūnijā Čimins debitēja kā BTS dalībnieks, izdodot singlu "No More Dream". Grupā Čimins ir galvenais dejotājs un vadošais vokālists. BTS sastāvā viņš ir izdevis trīs solodziesmas: "Lie", "Serendipity" un "Filter". "Lie" iznāca 2016. gadā kā daļa no grupas otrā studijas albuma korejiešu valodā "Wings". Tā tika raksturota kā satriecoša un dramatiska, sniedzot tumšas noskaņas un emocijas, kas palīdz atspoguļot albuma kopējo konceptu. Kā pretstatu var minēt minialbumā "Love Yourself: Her" (2017) iekļauto "Serendipity", kas ir maiga un jutekliska, atklājot mīlestības sniegto prieku, pārliecību un ziņkāri. "Filter", kas ietilpst grupas 2020. gada studijas albumā "Map Of The Soul: 7", ir pavisam atšķirīga no abām iepriekšējām dziesmām, jo ir veidota latīņamerikāņu popmūzikas stilā, kā arī dziesmas vārdos atspoguļo dažādās personības puses, ko Džimins parāda pasaulei.un apkārtējiem.
2019. gada sākumā "Serendipity" (gan oriģinālā, gan pilnā versija) un "Lie" pārsniedza 50 miljonus straumējumu vietnē Spotify, līdz ar to Džimins kļuva par vienīgo korejiešu mākslinieku ar 3 solodziesmām, kas katra pārsniedz 50 miljonus straumējumu. Čimins apsteidz iepriekšējo rekorda īpašnieku Psy, kuram bija 2 dziesmas ar 50+ miljoniem straumējumu ("Gangnam Style" un "Gentleman").
2019. gada maijā Džimins kļuva par pirmo BTS dalībnieku, kura solo mūzikas video sasniedza 100 miljonus skatījumu vietnē "Youtube", tas bija "Serendipity" mūzikas video. "Serendipity" kļuva par kopumā deviņpadsmito BTS dziesmu, kas sasniedza šādus augstumus. 2020. gada februārī "Filter" uzstādīja rekordu kā pirmajā dienā visvairāk straumētā korejiešu dziesma vietnē "Spotify" ar vairāk nekā 2,2 miljoniem straumējumu pirmajās 24 stundās pēc tās izdošanas. Tāpat "Filter" kļuva par ātrāko korejiešu solodziesmu, kas sasniegusi 60 miljonus straumējumu, platformas vēsturē. "Filter" ir visilgāk "Billboard" topos esošā, 2020. gadā izdotā korejiešu dziesma, un līdz 2021. gada augustam ir pavadījusi topā 74 nedēļas.
2018. gadā Dienvidkorejas prezidents Muns Čeins Čiminam, kā arī pārējiem BTS dalībniekiem piešķīra Hwagwan Kultūras Nopelnu ordeni, pateicoties par korejiešu kultūras popularizēšanu. 2021. gada jūlijā prezidents Muns iecēla Džiminu un visus BTS dalībniekus par Īpašajiem Prezidenta Sūtņiem nākamo paaudžu un kultūras jautājumos, lai palīdzētu "vadīt globālo plānu nākamajām paaudzēm, piemēram, ilgtspējīgu izaugsmi" un "paplašinātu Dienvidkorejas diplomātiskos centienus un globālo pozīciju" starptautiskajā sabiedrībā.
2014 — tagad: solo projekti
2014. gadā Čimins sadarbojās ar grupas biedru Džonguku (Jungkook) un ierakstīja dziesmu "Christmas Day", kas bija korejiešu atviedojums Džastina Bībera "Mistletoe" — dziesmas vārdus korejiešu valodā sarakstīja pats Džimins. Abi vokālisti vēlreiz sadarbojās 2017. gadā, kad izveidoja kaverversiju Čārlija Puta "We Don't Talk Anymore". Džimins izpildīja Selēnas Gomezas daļu. Duets šo kaverversiju pasniedza kā dāvanu saviem atbalstītājiem 2017. gada 2. jūnijā, kad norisinājās BTS ceturtās dzimšanas dienas svinības "BTS Festa". Komentējot Džimina dziesmas izpildījumu, "Teen Vogue" atzina, ka "Džimina balss pievienošana miksam padara kaverversiju vēl pievilcīgāku".
Čimins ir piedalījies vairākos korejiešu TV šovos, piemēram, "Hello Counselor", "Please Take Care Of My Refrigerator" un "God's Workplace" 2016. gadā. Viņš ir bijis arī īpašais pašmāju mūzikas šovu vadītājs tādās programmās kā "Show! Music Core" un "M Countdown". 2016. gada decembrī Čimins piedalījās KBS Dziesmu festivālā, uzstājoties ar deju dueta priekšnesumu kopā ar Taemin no grupas "Shinee".
2018. gada 30. decembrī Čimins izdeva savu pirmo ar BTS nesaistīto solo dziesmu "Promise". Tā tika izdota par brīva platformā "Soundcloud". 2019. gada 3. janvārī platforma paziņoja, ka "Promise" bija pārspējusi Dreika "Duppy Freestyle" uzstādīto rekordu par lielāko 24 stundu debiju vēsturē. "Billboard" dziesmu apraksta kā maigu popa balādi. Dziesmu komponēja Džimins un "Big Hit Music" producents Slow Rabbit, vārdus sarakstīja Džimins un viņa grupas biedrs RM. 2020. gada 24. decembrī Čimins izdeva savu otro solo dziesmu "Christmas Love", kas stāsta par viņa bērnības Ziemassvētku atmiņām.
Meistarība
Čimina vokālu raksturu kā smalku un patīkamu. Viņš tiek uzskatīts par izcilu dejotāju gan starp grupas biedriem, gan K-popa industrijā vispār. Noelle Devo no "Elite Daily" raksta, ka Čimins bieži tiek slavēts par viņa "plūstošajām un elegantajām kustībām", kā arī šarmu uz skatuves. BTS dokumentālajā filmā "Burn the Stage" (2018) Džimins teica, ka uzskata sevi par perfekcionistu un ka pat mazākās kļūdas uz skatuves liek viņam izjust vainas sajūtu un stresu.
Viņš ir minējis dziedātāju Rain kā vienu no saviem iedvesmas avotiem, kā arī iemesliem, kāpēc viņš vēlējies kļūt gan par dziedātāju, gan izpildītāju.
Valons Behrami
Valons Behrami (sq; dzimis ) ir Šveices futbolists, pussargs, bijušais Šveices futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada spēlē Itālijas Serie B kluba Brescia sastāvā.
2018. gada jūlijā apprecējās ar kalnu slēpotāju Laru Gutu.
Sasniegumi
Napoli
Lipaiķu iela
Lipaiķu iela ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Zolitūdes apkaimē. Lipaiķu iela sākas krustojumā ar Apuzes ielu un, divreiz taisnā leņķī mainot iešanas virzienu, beidzas krustojumā ar Plūmju ielu. Kopējais ielas garums ir 300 metri, tā klāta ar grants segumu. Lipaiķu ielā ir tikai savrupmāju apbūve.
Lipaiķu iela ir nosaukta Lipaiķu — mūsdienu Turlavas, ciema Kuldīgas novadā — vārdā.
Ielu savienojumi
Lipaiķu iela krustojas ar šādām ielām:
Džošs Hārtnets
Džošua Denjels Hārtnets (en, dzimis ) ir amerikāņu aktieris.
Kļuvis atpazīstams pēc lomas 1997. gada krimināldrāmas seriālā Cracker. Savu kinodebiju piedzīvojis šausmu filmā Halloween H20: 20 Years Later (1998), vēlāk attēlojis lomas zinātniskās fantastikas šausmu filmā "Fakultāte" (1998) un drāmā "Jaunavu pašnāvības" (The Virgin Suicides, 1999).
Vēlāk attēlojis galveno lomu kara filmās "Pērlhārbora" (2001) un "Melnais vanags notriekts" (Black Hawk Down, 2001), drāmā O (2001), romantiskajā komēdijā "40 dienas un 40 naktis" (40 Days and 40 Nights, 2002), krimināltrilleros "Slevina laimīgais skaitlis" (2006) un "Melnā Dālija" (2006), šausmu filmā "30 dienas tumsā" (30 Days of Night, 2007) un trillerī I Come with the Rain (2009), kā arī filmā "Openheimers" (2023). No 2014. līdz 2016. gadam piedalījies seriālā Penny Dreadful.
Kliedzēji (filma)
"Kliedzēji" (en) ir 1995. gada Kanādas un ASV zinātniskās fantastikas spriedzes filma, antiutopija, kuras režisors ir Kristians Djugejs. Filma ir Filipa K. Dika stāsta "Otrais modelis" (Second Variety) ekranizācija. Tā neguva īpašus komerciālus panākumus, taču ar laiku kļuva par kosmiskās fantastikas žanra kulta filmu.
Sižets
Darbība notiek uz planētas Sīriuss 6B, Jaunā ekonomiskā bloka (New Economic Block, N.E.B.) kalnrūpniecības kolonijā 2078. gadā. Pēdējo 50 gadu laikā NEB korporācija ir kontrolējusi resursu ieguvi visās pazīstamajās planētu sistēmās. 2064. gada 16. jūlijā uz Sīriusa 6B tika atrasts jauns kurināmais — minerāls berīnijs (berynium) — risinājums globālajai enerģētikas krīzei. Uz planētas tika uzbūvētas raktuves tā iegūšanai. Pēc kāda laika kalnrači un zinātnieki atklāja, ka berīnija iegūšana ir neizbēgami saistīta ar nāvējošu indīgu un radioaktīvu vielu izdalīšanos. Viņi atteicās turpināt darbu un aizmūrēja raktuvju šahtu ieejas. Atbildot uz to, korporācija uz planētu nosūtīja karaspēku, lai atgūtu kontroli un atsāktu ražošanu. Tomēr karaspēks saskārās ar skarbu pretestību.
Šajā laikā citu planētu (galvenokārt Zemes) iedzīvotāji izveidoja tā saukto "Aliansi palīdzībai cīnītājiem uz Sīriusa 6B". NEB pieteica Aliansei karu. Šī situācija sadalīja iedzīvotājus NEB un Alianses atbalstītājos, izraisot arī jaunu Auksto karu uz Zemes. Tomēr militārās operācijas tika veiktas tikai Zemes kolonijās, galvenokārt uz Sīriusa 6B. Pēc četriem konfrontācijas gadiem NEB veica masveida triecienus Sīriusa 6B pilsētām, izmantojot kodolieročus un bakterioloģiskos ieročus. Kādreiz plaukstošā planēta bija pārvērtusies par drupām, civiliedzīvotāji gandrīz pilnībā iznīcināti. Izdzīvojušie nemiernieki un korporācijas kareivji patvērās nocietinātos bunkuros un turpināja konfrontāciju.
Situācija mainījās, kad Alianses zinātnieki uz Zemes izstrādāja autonomus mobilos zobenus (en) - miniatūrus ar ripzāģiem bruņotus kaujas robotus, spējīgus pietiekami ātri pārvietoties irdenas zemes virsējā slānī, uzbrukt ar lēcienu un, pats galvenais, apmācīties. Griezīgā, spalgam kliedzienam līdzīgā skaņa, ko viņu elektriskie zāģi rada uzbrukuma laikā, spēj pretinieku apdullināt (no šejienes arī nosaukums "kliedzēji"). Šo mašīnu vienīgais nolūks bija dzīvo organismu nogalināšana sazāģējot un to pārvietošana uz pazemes bāzi pārstrādei (filmā norādīts, ka ķermeņiem sadaloties, izdalās metāns (izmantojams kā degviela), kā arī citas ķīmiskas vielas). Visiem Alianses karavīriem tika izsniegtas elektroniskas aproces, kas rada traucējošu signālu, neļaujot "kliedzējiem" uzbrukt šādu aproču izmantotājiem ("kliedzēju" sistēmas reaģē uz cilvēka sirdsdarbības ritmu, bet šādu aproču lietotājus uzskata par mirušiem). Pirmie roboti tika piegādāti no Zemes, bet drīz uz Sīriusa B tika uzcelta pazemes stacija jaunu robotu radīšanai. Stacijas uzturēšana, tās apgāde ar enerģiju, nepieciešamo resursu piegāde un mehānismu uzlabošana pilnībā bija uzticēta pašiem robotiem. Kopš stacijas darba uzsākšanas tajā nebija neviena cilvēka.
Pulkvedis Džozefs Hendriksons, Alianses bruņoto spēku komandieris uz Sīriusa B, saņem ziņu no NEB komandiera, maršala Ričarda Kūpera ar priekšlikumu noslēgt pamieru. Lai nogādātu šo paziņojumu, NEB karavīrs atdeva savu dzīvību. Tai pašā dienā netālu no bunkura cieta katastrofu Alianses transporta atspoļkuģis, kam bija jānogādā karavīrus uz Tritonu 4. No 38 cilvēkiem, kas bija uz tā borta, izdzīvoja tikai viens — ierindnieks Džefersons. No viņa Hendriksons uzzināja, ka uz Tritona 4 atklātas berīnija iegulas, un NEB kopā ar Aliansi tur organizē jaunu kampaņu.
Apzinoties, ka turpmāks karš uz Sīriusa 6B ir bezjēdzīgs, Hendriksons nolemj piekrist pamieram un kopā ar Džefersonu nokļūst galvenajā NEB bunkurā, meklējot maršalu Kūperu, NEB spēku uz Sīriusa 6B virspavēlnieku. Pa ceļam viņi satiek Deividu, mazu zēnu, pēc viņa vārdiem, tas zaudējis vecākus pilsētas bombardēšanas laikā. Viņi ņem zēnu sev līdzi. Korporācijas kareivji Ross un Bekers no liela attāluma ar trāpīgu šāvienu Deividu iznīcina — tas ir "kliedzējs" cilvēka izskatā. Atnācēji tiek aizvesti uz pazemes noliktavu, kur sastop trešo bunkura iemītnieku — jaunu meiteni, kuru sauc Džesika Hansena. NEB karavīri ir zaudējuši sakarus ar saviem komandieriem pēc tam, kad tie ļāva bunkurā ieiet tādam pašam zēnam. Pēc īsas sarunas visi pieci pa pazemes katakombām dodas uz komandbunkuru.
Visi dodas atceļā uz Alianses bunkuru. Pienākuši pie tā, viņi mēģina sazināties ar bunkurā esošo Hendriksona vietnieku Čaku Elbaraku, taču pēc vienveidīgajām un mehāniskajām atbildēm saprot, ka bunkurā visi ir miruši, un viņi runā ar "kliedzēju". Pa bunkura durvīm iznākušo "Deividu" pūli Hendriksons iznīcina ar nelielu kodolraķeti, ko Džefersons bija nozadzis NEB bunkurā.
Pēc sprādziena Bekers, kurš, izrādās, ir "kliedzējs", nogalina Džefersonu. Hendriksons un Džesika dodas uz vietu kalnos, kur noslēpts Alianses kosmosa kuģis, kas bija paredzēts augstāko virsnieku evakuācijai. Angārā pulkvedim uzbrūk "kliedzējs", kas ir Čaka kopija. Viņš pavēsta par maršala Kūpera nāvi un par to, ka roboti iemācījušies izmantot nogalināto cilvēku ādu, lai maskētos. Pulkvedis nogalina "Čaku" un, nokļuvis pie kuģa, uzzina, ka tas paredzēts tikai vienai personai. Hendriksons uztraucas, ka arī Džesika varētu būt "kliedzējs", taču, ievainojis viņas roku, redz asinis un nomierinās. Pulkvedis piedāvā lidot Džesikai, taču parādās Džesikas dubultniece (kas pierāda, ka Džesika tomēr ir robots) un starp viņām notiek cīņa. "Džesika 2" nogalina "Džesiku 1", kura aizsargā Hendriksonu, taču pati sadeg startējošā kuģa dzinēja liesmās. Hendriksons aizlido no planētas. "Džesikai 1" bija daudz iespēju iznīcināt Hendriksonu, taču viņa tās neizmantoja.
Filmas beigās redzams, ka uz kuģa, kas lido uz Zemi, blakus Hendriksonam atrodas pirmā "Deivida" plīša lācītis, kurš sakustas, līdzko pulkvedis noņem aizsargaproci. Seko filmas beigu titri.
"Kliedzēju" modeļi
Filmā parādīti vairāki "kliedzēju" modeļi, informācija par robota tipu atrodas noņemamā mikroshēmā katra eksemplāra iekšpusē.
Sākot ar trešo modeli, "kliedzējus" ir diezgan grūti atšķirt no cilvēka. Šie modeļi, pateicoties pietiekami spēcīgam intelektam, nereaģē uz aizsargājošajām elektroniskajām aprocēm. Arī pirmais modelis var ignorēt aizsargājošo aproci, ja tā nav nostiprināta uz cilvēka ķermeņa (jo aproce ir iestatīta ar personīgo identifikāciju un to var izmantot tikai konkrēta persona), vai arī blakus mērķim ir augstākas versijas modelis (iespējams, tas palīdz cilvēka atrašanā).
Atsauksmes
Rodžers Īberts filmai deva mēreni pozitīvu vērtējumu (divarpus zvaigznes no četrām). Viņš atzīmēja, ka filma "uzņemta ar zināmu iztēles un izpratnes apjomu", "dialogi bieži vien ir ļoti efektīvi" un "tas, kas padara filmu par intriģējošu, ir neskaidrība "Blade Runner" garā: kurš ir cilvēks un kurš nav".
Džeimss Berardinelli deva filmai pozitīvu vērtējumu, liekot tai trīs zvaigznes no četrām. Berardinelli atzīmēja filmas "nogurdinošo atmosfēru" un uzsvēra "svarīgu faktu: šāda veida filmas panākumiem ir vajadzīgs liels budžets, bet ne izcilas zvaigznes".
Time Out New York Film Guide deva filmai viduvēju novērtējumu, kritizējot Kristiana Djugeja "bezmērķīgo režisūru" un atzīmējot, ka "filmai nepietiek prāta, lai atbilstu savam miglainajam oriģinālajam avotam", taču atzīmēja dizaina un specefektu speciālistu darbu, "kas piešķīra dzīvību futūristiskajām dekorācijām un radībām".
Prometejs
Prometejs sengrieķu mitoloģijā bija viens no titāniem, kas pazīstams ar to, ka dāvājis cilvēkiem uguni, par ko vēlāk sodīts.
Saskaņā ar sengrieķu uzskatu Prometejs Olimpijā nozadzis dieviem uguni, kuru nonesis uz zemes un dāvājis cilvēkiem. Turklāt viņš iemācījis cilvēkiem zemkopību, kuģubūvi, amatus, lasīšanu un rakstīšanu. Tā rezultātā tika iedragāta ticība dievu varenībai. Mīts stāsta, ka viņa brālēns, dievu valdnieks Zevs par sodu ir iekalis ķēdēs Prometeju Kaukāza kalnos. Katru dienu atlido ērglis un plosa viņa aknas, bet pa nakti tās ataug. Vēlāk Prometeju atbrīvoja sengrieķu mītiskais varonis Hērakls. Tēls plaši attēlots literatūrā, mākslā, mūzikā. Pārnestā nozīmē "Prometeja uguns" tiek saprasta kā tieksme pēc ideāliem, talants un apdāvinātība. Populārs simbols sociālismā un komunismā.
Dņiprorudne
Dņiprorudne (uk) ir pilsēta Ukrainas dienvidaustrumos, Zaporižjas apgabala Vasiļivkas rajonā. Izvietojusies apgabala rietumdaļā Kahovkas ūdenskrātuves kreisajā krastā 80 km no apgabala centra Zaporižjas.
Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1961. gadā kā Družbas ciems sakarā ar dzelzs rūdas atradnes apguvi un ir vienīgā kalnraču pilsēta Zaporižjas apgabalā. 1963. gadā pārdēvēta par Dņiprohradu (Дніпроград), bet 1964. gadā piešķirts pilsētciemata statuss un pārdēvēta tagadējā vārdā. 1970. gadā Dņiprorudnei piešķirts pilsētas statuss. Pilsētu veidojošais uzņēmums ir 25 km no tās uzbūvētais Zaporižjas dzelzsrūdas kombināts.
Hormisds
Hormisds (la, dzimis 450. gadā, miris ) bija Romas pāvests no līdz savai nāvei. Viņa priekštecis bija Simmahs. Hormisds apvienoja Rietumu un Austrumu baznīcu, kuras bija atdalījušās 484. gadā.
Hormisds dzimis turīgā ģimenē Frozinonē, Kampānijā. Arī viņa dēls Silverijs kļuva par Romas pāvestu.
Zorkels
<mapframe text="Zorkels" width=290 height=290 zoom=10 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q226748" } Zorkels (tg — ‘Lielais ezers’, fa) ir ezers Pamirā uz Tadžikistānas un Afganistānas robežas. Izvietojies Lielā Pamira ielejā starp Vāhānas grēdu dienvidos un Dienvidaličuras grēdu ziemeļos 4130 metru virs jūras līmeņa. No ezera rietumu gala sākas viena no Amudarjas iztekām Pāmira. Ezera Tadžikistānas pusē ierīkots Zorkela dabas rezervāts (87 700 ha).
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Alžīrijā
Sarakstā apkopotas tās vietas Alžīrijā, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. UNESCO sarakstā no Alžīrijas ir iekļautas 7 vietas (6 kultūras objekti un 1 jaukts objekts), savukārt 6 vietas ir iekļautas kandidātu sarakstā. Alžīrija Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1974. gada 24. jūnijā.
KOD-1
KOD-1 bija no 1936. gada līdz 1938. gadam Liepājas Kara ostas darbnīcās būvēta lidmašīna. Ar to tika apmācīti jaunie lidotāji Latvijas Gaisa spēkos un Latvijas Aizsargu aviācijas pulkā.
Vēsture
20. gadsimta 30. gados Igaunijas aviokonstruktoru birojs PON (Igaunijā zināms arī kā ÕGL jeb Õhu- ja Gaasikaitse Liit), neradis atsaucību sava treniņlidaparāta modeļa Kai PON-1 ražošanai vietējā tirgū, izdeva licenci Latvijas valdībai šī tipa lidaparātu izgatavošanai. Lidaparāta rūpnieciskā ražošana tika uzticēta Liepājas Kara ostas darbnīcai (pēc 1938. gada ar nosaukumu a/s "Tosmāre"), un tam piešķirts nosaukums KOD-1. Lidaparātu varēja būvēt gan kā vienvietīgu, gan divvietīgu. Pirmie KOD-1 izmēģinājumi notika 1935. gada nogalē Liepājas Ziemeļu aerodromā.
Pirmais KOD-1 lidojums notika 1936. gada 13. janvārī no Liepājas Ziemeļu aerodroma uz Spilves lidlauku Rīgā. Tā paša gada martā Latvijas Aizsargu aviācijas pulka vajadzībām tika nodoti četri lidaparāti, un augustā - vēl viens. Šajās lidmašīnās bija uzstādīti 5 cilindru Genet Major dzinēji, kuri bieži pārkarsa, tādēļ tos 1937. gadā nomainīja uz de Havilland Gypsy Major 125 Zs motoriem. Par katru lidaparātu Aizsargu organizācija LKOD samaksāja 15 000 -17 000 latu, neskaitot dzinēju nomaiņu, kas izmaksāja papildus 10 400 latu par katru lidmašīnu. 1938. gada decembrī tika piegādāti vēl 3 lidaparāti. Zināmie sērijas numuri: 10, 11, 12, 13, 21, 22, 23, 31, 32, 41, 42, 43.
Aizsargu aviācijas pulks KOD-1 intensīvi izmantoja jauno lidotāju apmācībai, kā arī piedalījās dažādos paraugdemonstrējumos Baltijas valstīs un Somijā.
1938. gada 12. februārī lidotājs Edvīns Muižzemnieks ar KOD-1 pārbēga uz PSRS. Latvija atguva lidaparātu, taču tā pilots neatgriezās. 1938. gada 1.-2. oktobrī sacensībās Trešais apkārlidojums Latvijai piedalījās pieci KOD-1 lidaparāti, no kuriem viens bija spiests veikt piespiedu nosēšanos Talsu tirgus laukumā, avarējot un izstājoties no sacensības. 1938. gada 15. oktobrī aizsargi lidotāji Edvīns Bekmanis un Vilnis Ozoliņš gāja bojā, avarējot KOD-1 #41.
Maiļupe
Maiļupe var būt:
KOD-1
Vēsture
Kad Latviju anektēja PSRS sastāvā, KOD-1 ilglaicīgi netika izmantoti, un vairākus eksemplārus iznīcināja. 1941. gadā vienīgais lidotspējīgais KOD-1 lidaparāts tika izmantots Gulbenē aviācijas eskadriļā. Tā paša gada jūlijā lidmašīna tika iznīcināta eskadriļas evakuācijas uz PSRS laikā, kad tās pilots Viktors Krastiņš zaudēja lidaparāta vadību pacelšanās laikā.
Kvorums
Kvorums (la) ir ar likumu noteiktais sēdes vai sapulces dalībnieku skaits, kas ir pietiekams, lai sanākušie būtu tiesīgi lemt.
Čīles zemene
Čīles zemene (Fragaria chiloensis) ir viena no divām savvaļas zemeņu sugām, kas tika sakrustotas, lai radītu mūsdienu dārza zemeni (otra suga ir Virdžīnijas zemene). Tā ir ievērojama savu lielo ogu dēļ
Dabā Čīles zemene aug Klusā okeāna krastos Ziemeļamerikā, Dienvidamerikā kā arī Havaju salās.
Aleksandrs Urusovs
Kņazs Aleksandrs Urusovs (, dzimis, miris ) bija krievu jurists, advokāts, literatūras un teātra kritiķis 20. gadsimta otrajā pusē. Pēc tam, kad kā advokāts darbojās Sergeja Ņečajeva prāvā, tika apsūdzēts sadarbībā ar noziedzniekiem un izsūtīts no dzimtās Maskavas uz Cēsīm, kur policijas uzraudzībā nodzīvoja no 1872. līdz 1876. gadam, bet vēlāk kādu brīdi strādāja Vidzemes ģenerālgubernatora kancelejā.
Kā kritiķis pazina Ivanu Turgeņevu, sarakstījās ar Antonu Čehovu. Viens no pirmajiem, kurš saskatīja Konstantīna Baļmonta talantu.
Lemešova (Baltinavas novads)
Lemešova ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada dienvidu daļā 6 km no novada centra Baltinavas un 212 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V461.
Dugi Otoka
Dugi Otoka (hr, tulkojumā "Garā sala") ir Horvātijas sala Adrijas jūrā uz rietumiem no Zadaras. Sala izstiepta ziemeļrietumu-dienvidaustrumu virzienā. Tā ir lielākā un vistālāk no krasta esošā sala Dalmācijas centrālajā daļā. Savienota ar kontinentu ar prāmju līnijām. Salas dienvidu daļā ierīkots Telaščicas dabas parks, kura teritorijā izveidojies sālsezers. Kā daudzas Horvātijas salas, Dugi Otoka ir populārs tūrisma objekts.
Kosmos-2474
Kosmos-2474 (Космос-2474) bija Krievijas GLONASS globālās navigācijas sistēmas pavadonis. Tas orbītā tika palaists. Tas ir pavadoņu sērijas GLONASS-M aparāts. Tā Glonass zemes vadības kompleksa numurs bija 742. Tas bija izvietots Glonass sistēmas pirmajā orbitālajā plaknē, punktā Nr. 4.
Kosmos-2474 tika palaists 20:15:14 UTC ar nesējraķeti Sojuz-2.1b / Fregat no Pļeseckas kosmodroma. 23:53 UTC pavadonis atdalījās no dzinējbloka Fregat.
25. oktobrī, pēc izmēģinājumiem un pārbaudēm Kosmos-2474 tika nodots ekspluatācijā.
2019. gada 26. augustā GLONASS № 742 tika pārslēgts no darba režīma uz tehniskās apkopes režīmu, kas nozīmē, ka pavadonis bija sabojājies. 2020. gada 24. martā tika pārtraukti visi darbi ar Kosmos-2474.
Diližanss
Diližanss (fr, saīsinājums no carosse de diligence, "veiklā kariete") jeb pasta kariete (de) bija zirgu vilkts slēgts transporta līdzeklis pasažieru un pasta pārvadāšanai no 17. līdz 20. gadsimtam.
Vēsture
Pirmās ātrās pasta karietes 17. gadsimtā parādījās Anglijā. Pateicoties nogurušo zirgu pastāvīgai maiņai, pasta karietes kļuva par populārāko sabiedriskā transporta veidu Eiropā. Izmantoja vairākus pasta kariešu tipus: ar viegliem kabrioletiem pārvadāja galvenokārt ekstra-pastu un šajos ratos vietas bija arī diviem pasažieriem, vieglo pastu pārvadāja ar karietēm, kurās bija vietas četriem pasažieriem, bet puskarietēs veda smago pastu un tur bija paredzētas vietas diviem pasažieriem.
1820. gadā nodibināja pirmo Krievijas impērijas transporta uzņēmēju akcionāru sabiedrību, kas ieviesa pastāvīgu diližansu satiksmi. Zirgu maiņai stacijās bija atvēlētas tikai 10-15 minūtes. Lai pasažieri paēstu pusdienas vai vakariņas, diližansi apstājās vienu stundu, bet brokastis — pusstundu. Vasaras diližansā varēja braukt seši pasažieri: četriem bija vietas kabīnē, diviem — tās aizmugurē. Priekšpusē sēdēja uzraugs un kučieris.