cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nukusa
Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies 1860. gados kā Nekisas auls; nosaukta pēc karakalpaku nekisu klana. 1874. gadā Nekisā tika nomitināts krievu armijas garnizons uz uzbūvēts cietoksnis. Galvenā iedzīvotāju nodarbošanās bija lauksaimniecība. Pēc karakalpaku autonomijas izveidošanas par tās administratīvo centru kļuva Tertkela. Tertkela vairākkārt cieta no Amudarjas paliem un 1932. gadā autonomijas centru pārcēla uz Nukusu; tajā pat gadā Nukusai piešķīra pilsētas statusu.
Ķīnas papele
Ķīnas papele ir vītolu dzimtas sugas lapu koks.
Fācija
Fācija ģeoloģijā ir nogulumu uzkrāšanās vide, kuras klimatisko, ģeomorfoloģisko, hidrodinamisko, ģeoķīmisko un citu apstākļu, kā arī faunas un floras sastāva specifika atspoguļojas attiecīgo nogulumu īpatnībās. Par fāciju sauc arī konkrētu iežu slāni vai svītu (slāņu kopumu), kuru raksturo līdzīgas litoloģiskās īpatnības un kas iekļauj sevī vienotu fosilo organisko atlieku sastāvu. Metamorfo iežu fācijas raksturo dažāda sastāva metamorfo iežu kopums ar vienādiem rašanās apstākļiem. Terminu "fācija" ieviesa šveiciešu ģeologs A. Greslijs (angl. Amanz Gressly) 1838. gadā. Viņš rakstīja, ka fācija ir slānis vai slāņu grupa, kas atspoguļo sedimentācijas (slāņu veidošanās) vidi. Fāciju izpēte ļauj iezīmēt denudācijas un sedimentācijas apgabalus, klimatu, gultnes reljefu un jūras baseina dziļumu, sāļu un gāzu sastāvu, ūdens temperatūru, vecumu u.c.
Faciālā analīze
Nogulumu faciālās analīzes restaurē seno nogulumu veidošanās apstākļus un izdala fosilās fācijas. Reizēm analizē tikai kādu konkrētu nogulumu pazīmi un to attiecīgi norāda fācijas apzīmējumā (litofācija, biofācija, topofācija, ģeoķīmiskā fācija u.c.).
Denudācijas apgabali
Pašlaik ģeologu rīcībā ir daudz plašāka informācija par seno jūras baseinu fizikāli-ģeogrāfiskajiem apstākļiem, nekā par apstākļiem senajos sauszemes apgabalos. Sauszeme bija denudācijas (erozijas) apgabals. Erodējot tā parasti neatstāja aiz sevis nekādas pēdas. Jūras bija nogulumu uzkrāšanās apgabali. Pēc šiem uzkrāšanās (sedimentācijas) apgabaliem ģeologi var spriest par drupu materiāla denudācijas avotiem. Kritēriji denudācijas apgabalu noteikšanai ir nogulumu granulometriskais sastāvs un virkne citu pazīmju. Oļi, kas atrodas tiešā erozijas apgabalu tuvumā ir paši lielākie un mazāk nogludināti. Jo vairāk attālinās no erozijas apgabaliem, jo gludāki un sīkāki paliek oļi. Lai noteiktu drupu materiāla denudācijas apgabalus pētnieki izmanto arī tādu īpašību, kā smilšu graudu orientāciju smilšakmeņos. Būtiska nozīme denudācijas apgabalu noteikšanai ir minerāliem, kas ir akumulācijas apgabalu iežu sastāvā. Šos minerālus ģeologi sauc par allotigēniem (atnestiem no ārienes).
Klimatiskie apstākļi
Nogulumu klimatisko apstākļu svarīgs rādītājs ir akmeņsāls slāņi. Sāļu izgulsnēšanās no jūras ūdens notika un notiek karsta un sausa klimata apstākļos. Savukārt, uz aizgājušo epohu tropisko klimatu norāda fosilās faunas un floras lielā daudzveidība (polārajā klimatā tā ir 30-40 reizes mazāka). Koraļļu klātbūtne nogulumos liecina par siltu un seklu jūru klātbūtni tajā periodā.
Ģeoloģisko fāciju veidi
Pamatojoties uz faciālās analīzes datiem Zemes garozas sastāvā tiek izdalītas atsevišķas fācijas. Nogulumiežu fācijas atkarībā no to veidošanās vietas ir pieņemts dalīt trijās pamatgrupās:
Parka iela (Jūrmala)
Parka iela ir iela Jūrmalā, Dubultu apkaimē. Parka iela sākas no pludmales un beidzas krustojumā ar Z. Meierovica prospektu. Kopējais ielas garums ir 300 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Parka ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Parka iela ir savienota ar šādām ielām:
Japānas lidvāvere
Japānas lidvāvere (Pteromys momonga) ir viena no vāveru dzimtas (Sciuridae) grauzēju sugām. Tās tuvākā radiniece ir lidvāvere (Pteromys volans), ar kuru kopā veido Eirāzijas lidvāveru ģinti (Pteromys). Japānas lidvāvere ir endēma Japānas dzīvnieku suga. Sastopama Honsju, Šikoku un Kjusju salu kalnu mūžzaļajos mežos.
Izskats
Japānas lidvāvere ir neliela auguma vāvere, daudz mazāka nekā otra Japānā dzīvojošā lidvāvere — Japānas milzu lidvāvere. Japānas lidvāveres ķermeņa garums ir 12—23 cm, astes garums 11—13 cm, svars 150—220 g.
Pakaļkājas un priekškājas (plaukstu locītavas un potītes) savieno ādas kroka, kas lēcienā izstiepjas un planējot kalpo kā izpletnis. Atšķirībā no citām lidvāveru sugām, membrāna nesavieno pakaļkājas ar astes pamatni.
Kažoka krāsa mugurpusē variē no sudrabaini pelēkas līdz pelēkbrūnai, pavēderē dzeltenīgi balta vai balta. Arī pēdas un planēšanas ādas kroka apakšpusē ir gaišas, virspusē tumšas. Japānas lidvāverei ir ļoti lielas, melnas acis un gara, plakana aste, kas kalpo kā stūre. Abi dzimumi izskatās līdzīgi.
Lielais dīķgliemezis
Lielais dīķgliemezis (Lymnaea stagnalis) ir dīķgliemežu dzimtas (Lynaeidae) gliemezis. Tā ir ļoti plaši izplatīta suga, kas apdzīvo dīķus, ezerus un lēni plūstošus ūdeņus.
Japānas lidvāvere
Ieradumi
Japānas lidvāvere ir aktīva nakts laikā, dienas laikā tā atpūšas savā ligzdā. To taisa vai nu koka dobumā, vai zaru žāklē, vai uz zara pie stumbra. Ligzdai parasti izvēlas kādu egli vai priedi, retāk lapu koku. No iekšpuses tā izklāta ar sūnām un ķērpjiem. Vienā kokā mēdz uzturēties vairākas lidvāveres, ārpus vairošanās sezonas tās parasti ir viena dzimuma īpatņi. Vairošanās sezonā vienā kokā uzturas abi dzimumi.
Uz zemes Japānas lidvāvere atrodas ļoti reti, galvenokārt uzturas un pārvietojas pa koku vaiņagiem. No koka uz koku tā veic planējošus, klusus (bez skaņas) lēcienus, aste kalpo kā stūre un lidojuma laikā vāvere var mainīt lidojuma virzienu.
Lielais dīķgliemezis
Izskats
Čaulas augstums 4—5,5 cm, var sasniegt arī 7 cm. Čaula slaidi koniska, spirāle savīta uz labo pusi, tumši zaļganpelēka, brūngana vai dzeltenpelēka. Tās smailais, dzeltenīgais gals ir samērā plāns, tādēļ viegli ievainojams. Reti sastopami indivīdi ar čaulām, kas savītas uz pretēju pusi. Čaulas forma ir atkarīga no vides, kurā dzīvo populācija. Applūdušo lielu ezeru reģionos dīķgliemežiem ir savīta čaula un paplašināta atvere.
Japānas lidvāvere
Barība
Japānas lidvāvere barojas galvenokārt ar augu izcelsmes barību: ar priežu sēklām, riekstiem, augļiem, koku lapām, pumpuriem un mizu. Nelielos daudzumos barojas arī ar kukaiņiem. Barību kā visas vāveres tā tur priekšķepās, bet karājoties zarā ar galvu uz leju. Kad vāvere iekārtojusies uz ēšanu, tā daudz neskraida apkārt, bet pastiepjas ar visu ķermeni, lai norautu nākamo, piemēram, ogu.
Vairošanās
Riesta laikā Japānas lidvāveres izveido monogāmus pārus. Pāris uzturas vienā ligzdā. Grūsnības periods ilgst 4 nedēļas. Mazuļi dzimst laikā no maija līdz jūlija sākumam. Bieži gadā ir divi metieni. Piedzimst 1—5 kaili, nevarīgi mazuļi, bet visbiežāk 2—3. Āda ir tik plāna, ka iekšējie orgāni un asinsvadi spīd tai cauri. Apmēram pēc nedēļas āda kļūst tumšāka un attīstās īss matojums, 2 nedēļu vecumā atveras ausis un viens no otra atdalās pirksti, 3 nedēļu vecumā matojums sāk augt uz astes, 4 nedēļu vecumā mazulim ir pilnībā attīstījies pūkains kažociņš un atvērušās acis, bet 5 nedēļu vecumā tas uzsāk iziet laukā no ligzdas. Māte mazuļus zīda ar pienu 6 nedēļas. Japānas lidvāvere var sasniegt 4—5 gadu vecumu.
Lielais dīķgliemezis
Izskats
Nelabvēlīgos apstākļos, piemēram, ziemā, dīķgliemeža augšana palēninās vai pat apstājas. tad uz viņa čaulas veidojas tumša svītriņa. Šīs "kārtas" norāda par katra indivīda dzīves gājumu.
Izplatība
Plaši izplatīts Āzijā no Turcijas līdz Ķīnai, Ziemeļamerikā no Kanādas līdz Ņūmeksikai un Kalifornijai, Eiropā, ieskaitot visas Vidusjūru ieskaujošās valstis, Āfrikas ziemeļos, Jaunzēlandē, Venecuēlā. Šo sugu no vienas ūdenskrātuves uz otru var pārtransportēt putni, un tas ir viens no plašā areāla iemesliem.
Biotopi
Var dzīvot tikai cietā ūdenī. Dīķgliemeži no ūdens iegūst kaļķi, kas nepieciešams čaulas veidošanai. Tur, kur pamatu veido kaļķis vai citi minerāli, dīķgliemeži var dzīvot visās ūdenstilpēs — ezeros, dīķos, grāvjos, kā arī apūdeņošanas kanālos un upēs.
Dzīvesveids
Daudzi ūdenī mītoši gliemeži zem ūdens elpo ar diegveidīgām žaunām. Tās ir apasiņotas un uzņem skābekli tieši no ūdens. Lielajiem dīķgliemežiem elpošanas orgāni ir plaušu maisu formā. Viņu mantijas dobumu caurauž biezs sīku asinsvadu tīkls. Šī elpošanas tipa dēļ nepieciešams ik pēc piecpadsmit minūtēm iznirt virs ūdens, lai ieelpotu gaisu. Taču šis gliemezis var dzīvot arī ūdeņos, kuros ir maz skābekļa. Šādā vidē viņš atrod daudz barības, turklāt tam nav konkurentu, jo tiem nepieciešami ūdeņi, kur ir vairāk skābekļa. Vietās, kur ūdenī skābekļa ir vairāk, šī gāze no ūdens var pāriet gaisa pūslī dzīvnieka plaušās, un lielajam dīķgliemezim nav tik bieži jāiznirst virspusē.
Zem ūdens lielais dīķgliemezis var pārvietoties arī tad, ja ķermenis atrodas augšpēdus. To ļauj bļodveidīgi izliektā kājas apakša, kas izdala retas gļotas.
Barība
Stāvošos ūdeņos uz applūdušiem stumbriem, akmeņiem vai zāles nosēžas trūdošas organiskas vielas un mikroskopiski organismi. Lielie dīķgliemeži apēd tieši šīs dzīvnieku ķermeņu, atkritumu, baktēriju, aļģu paliekas.
Radula ir asa kārta, kas klāj gliemeža mēli. Tā atgādina asu rīvi un nemitīgi izaug no jauna. Priekšējos, notrītos zobiņus regulāri nomaina jauni un asi izaugumi no aizmugures. Pamatelements, kas atjauno radulu, ir hitīns — ķīmisks elements, kas atrodas kukaiņu cietajā apvalkā. Lielā dīķgliemeža radula vairāk darbojas kā rīve. Neraugoties uz to, šis gliemezis var ēst citu ūdensdzīvnieku ikrus un kāpurus, kā arī uzbrukt ievainotām zivīm un tritoniem.
Vairošanās
Hermafrodīti— katram lielā dīķgliemeža indivīdam ir gan sievišķie, gan vīrišķie dzimumorgāni. Neraugoties uz to, vienmēr notiek divu indivīdu kopulācija — viņi apaugļo viens otru.
Dētās oliņas dīķgliemeži pielipina pavedienu formā uz ūdensaugiem, akmeņiem un dažādiem priekšmetiem, kas atrodas zem ūdens. Šis pavediens ir apmēram 6 cm garš, un tajā ir 200—300 oliņas, kas atrodas želejveidīgā vielā. Katrā oliņā dīķgliemeža embrijs attīstās un izšķiļas kā pieauguša gliemeža miniatūra kopija — tam pat ir jau savs gliemežvāks. Embrionālā attīstība ilgst apmēram trīs nedēļas.
Turēšana akvārijā
Lielos dīķgliemežus var turēt akvārijā. Tie lēnām pārvietojas pa stiklu un ar aso radulu nograuž aļģes, kas aug uz stikla. Iztramdīts tas izlaiž gaisa krājumus un nogrimst kā akmens.
Ekoloģiskais eksperiments
Lielais dīķgliemezis un arī citi dīķgliemeži bija izmantoti pirmajā ekoloģiskajā eksperimentā Latvijā, kuru profesora Nauma Gregora Lebedinska vadībā veica 1922. gadā. Eksperimenta mērķis bija pierādīt, ka pēc ilgākas uzturēšanās gaisā oliņas nav traumētas un mazie gliemezīši spēj izšķilties un attīstīties. Eksperiments notika ar vilciena un aeroplāna palīdzību. Olu kokoni bija piestiprināti pie koka nūjas un, braucot ar vilcienu, to turēja ārā pa logu, braucot ar aeroplānu — novietoti uz stikla plāksnītes, ko turēja rokā pāri lidaparāta malai. Pēc tam dīķgliemežu oliņas ielika akvārijā, kur tās sekmīgi attīstījās.
Secinājums bija nepārprotams — oliņas šādu pārvietošanos pārcieš samērā viegli, un tādējādi ūdenī dzīvojoši gliemeži var izplatītes ar ūdensputnu palīdzību pasīvā veidā. Par to 1924. gadā tika publicēts raksts "Gliemežu kurkuļu izturība pret izžūšanu".
Alozu apakšdzimta
Alozu apakšdzimta (Alosinae) ir viena no siļķu dzimtas (Clupeidae) apakšdzimtām, kas apvieno 32 zivju sugas un kas tiek iedalītas 4 ģintīs. Mājo galvenokārt jūrā, daļa sugu saldūdenī.
Latvijā
Alozu apakšdzimtu Latvijā pārstāv viena suga — palede (Alosa fallax), kas iekļauta Latvijas Sarkanās grāmatas 3. kategorijā. Tās nelielā daudzumā mēdz nozvejot kopā ar reņģēm. Latvijas zivju sarakstā iekļauta arī aloza (Alosa alosa). Tomēr šī suga Latvijas ūdeņos nav konstatēta nevienu reizi. Baltijas jūrā novērota tikai rietumdaļā.
Kopīgās īpašības
Toties lielākās sugas ir aloza un Amerikas palede (Alosa sapidissima). Alozas ķermeņa garums var sasniegt 80—83 cm, svars 5 kg, lai gan parasti tā ir apmēram 40 cm gara. Amerikas paledes ķermeņa garums var sasniegt 76 cm, svars 5,4 kg, bet parasti tās garums ir ap 50 cm. Tās ir arī lielākās sugas visā siļķu dzimtā.
Sistemātika
Alozu apakšdzimta (Alosinae)
Bartošs Socko
Bartošs Socko (pl; dzimis Pjasečno) ir Polijas starptautiskais lielmeistars šahā (1999).
2011. gada FIFA Pasaules kauss sievietēm
2011. gada FIFA Pasaules kauss sievietēm bija sestais FIFA Pasaules kauss sievietēm. Tas norisinājās Vācijā, laika posmā no 26. jūnija līdz 17. jūlijam. Vācija par finālturnīra rīkotāju kļuva 2007. gada oktobrī.
Pfizer
Pfizer Inc. (izrunā: []) ir ASV farmācijas uzņēmums, kuru 1849. gadā nodibināja vācu izcelsmes uzņēmējs Kārlis Pficers (Charles Pfizer). Pēc apgrozījuma Pfizer Inc. 2019. gadā bija otrais lielākais farmācijas koncerns pasaulē aiz Šveices Hoffmann-La Roche.
2011. gada FIFA Pasaules kauss sievietēm
Pasaules kausā piedalījās 16 valstsvienības, kas spēles aizvadīja deviņu Vācijas pilsētu deviņos stadionos.
Bartošs Socko
Biogrāfija
Divas reizes uzvarējis Polijas junioru šaha čempionātos: 1994. gadā U16 vecuma grupā un 1995. gadā U18 vecuma grupā. Kopš 1995. gada regulāri piedalās Polijas šaha čempionātu finālos, kuros izcīnījis 3 zelta (2008, 2013, 2023 ), 4 sudraba (2003, 2005, 2006, 2007) un 2 bronzas (2019, 2021 ) medaļas. Polijas komandu šaha čempionātos deviņas reizes (1996–2006) uzvarējis Varšavas šaha kluba Polonia Warszawa sastāvā, bet trīs reizes (2010–2013) Katovices šaha kluba Hetman Katowice sastāvā. Divas reizes ir uzvarējis Polijas čempionātā šaha ātrspēlē (2011, 2012) un trīs reizes ir bijis labākais Polijas ātrā šaha čempionātos (1998, 2002, 2004).
Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs. 1995. gadā uzvarējis turnīrā Krakovā. 2002. gadā Berlīnē uzvarējis Emanuela Laskera memoriālā. Divas reizes piedalījies Pasaules šaha kausa izcīņas turnīros pēc izslēgšanas sistēmas, taču 2007. gadā zaudējis 2. kārtā, bet 2011. gadā jau 1. kārtā piekāpies Viktoram Bologanam. 2012. gadā Sanktpēterburgā kopā ar Aleksandru Areščenko dalījis pirmo vietu Mihaila Čigorina memoriālā Sanktpēterburgā. 2013. gadā Rīgā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā RTU Open. 2014. gadā dalījis pirmo vietu šaha turnīrā Lisabonā. 2015. gadā uzvarējis šaha turnīrā Grācā.
Pārstāvējis Polijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1995. gadā Socko piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1999. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Personīgā dzīve
Precējies ar Polijas šaha lielmeistari Moniku Socko. Ģimenē ir trīs bērni. Divas reizes (2008, 2013) pāris ir uzstādījis savdabīgu sasniegumu Polijas šaha čempionātos, izcīnot uzvaru gan sieviešu, gan vīriešu konkurencē.
Distanču slēpošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — 4 x 10 kilometru stafete vīriešiem
4 x 10 kilometru stafete vīriešiem bija viena no 12 disciplīnām distanču slēpošanā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Džandzjakou, Džandzjakou slēpošanas centrā 2022. gada 13. februārī. Tajās bija pārstāvēti 60 sportisti (15 komandas) no 15 valstīm. Vienu komandu veidoja četras slēpotāji. Katram no sportistiem bija jāveic 10 kilometru slēpojums.
Olimpisko zelta medaļa ieguva Krievijas Olimpiskās komitejas slēpotāju komanda Aleksejs Červotkins, Aleksandrs Boļšunovs, Deniss Spicovs un Sergejs Ustjugovs (finiša rezultāts — 1:54:50.7). Olimpisko sudraba medaļu — Norvēģijas komanda Emīls Iversens, Pols Golbergs, Hanss Kristers Holunns un Juhanness Hesflots Klēbo (finiša rezultāts — 1:55:57.9). Savukārt bronzas medaļu — Francijas komanda Rišārs Žuvs, Igo Lapalī, Klemāns Pariss un Moriss Manifikā (finiša rezultāts — 1:56:07.1).
Pārstāvētās valstis un sportisti
Sacensībās startēja 60 sportisti (15 komandas) no 15 valstīm.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Alkuvilja de las Penjasa
Alkuvilja de las Penjasa ir pašvaldība Spānijā, Kastīlijas un Leonas autonomajā reģionā, Sorijas provincē. 2012. gadā tajā dzīvoja 72 cilvēki. Pašvaldības lielākais ciems Alkuvilja de las Penjasa atrodas 67,2 km attālumā no Sorijas pilsētas. Bez Alkuviljaa de las Penjasaa pašvaldībā atrodas arī Mesketiljasas (Mezquetillas) un Radonas (Radona) ciemi.
FC Astra Giurgiu
FC Astra Giurgiu ir Rumānijas profesionāls futbola klubs no Džurdžu pilsētas. Dibināts 1921. gadā, pašlaik spēlē Rumānijas futbola augstākajā līgā jeb Liga I. 2016. gadā izcīnīja Rumānijas čempionu titulu.
Identitātes politika
Identitātes politika ir termins, kas raksturo politisku pieeju, kurā cilvēki ar noteiktu reliģiju, rasi, sabiedrības slāni, dzimumu vai citu identificējošu faktoru izstrādā un īsteno politisku darba kārtību, kas balstīta uz attiecīgās grupas esošu vai izdomātu apspiestību un pretošanos tai.
Mēneši (ciems)
Mēneši ir ciems Tilžas pagastā, Balvu novadā. Atrodas 259 km attālumā no Rīgas.
Gibraltāra starptautiskā lidosta
Gibraltāra starptautiskā lidosta (en) jeb Nortfrontas lidosta (en) ir Gibraltāra lidosta. Funkcionē gan kā militārā, gan civilā lidosta. Tā kā atrodas teritorijā, uz kuru pretendē arī Spānija, tai izdevies bloķēt lidojumus uz citām Eiropas Savienības valstīm. Tā kā lidostas skrejceļu šķērso viena no galvenajām Gibraltāra ielām — Vinstona Čērčila avēnija, to slēdz autotransporta satiksmei brīžos, kad paceļas vai nolaižas lidmašīnas. Skrejceļš daļēji iesniedzas jūrā.
Galda teniss 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Galda tenisā  tika sadalīti 4 medaļu komplekti. Sacensības notika no 6. līdz 17. augustam, un tajās tika paredzēta 172 sportistu dalība.
Gibraltāra starptautiskā lidosta
Lidostu uzcelta Otrā pasaules kara laikā. 1943. gada 4. jūlijā paceļoties no lidostas iekrita jūrā un gāja bojā Polijas valdības vadītājs Vladislavs Sikorskis. 1959. gadā tika uzbūvēts pasažieru terminālis, bet 2011. gadā tika uzbūvēts jauns terminālis.
Regulārie lidojumi:
Hanss fon Rozens
Johans "Hanss" Oto fon Rozens (de; dzimis, miris ) bija vācbaltiešu muižnieks, pēdējais Lielstraupes pils īpašnieks un politiķis. Krievijas Impērijas Trešās Valsts domes (1907-1912) deputāts no Vidzemes guberņas, oktobristu partijas biedrs. Krievijas Valsts padomes loceklis.
Dzīvesgājums
Dzimis 1870. gadā Lielstraupes muižas īpašnieka Frīdriha fon Rozena un viņa sievas Virgīnijas, dzimušas Bolto fon Hombahas, ģimenē. No 1882. līdz 1889. gadam mācījās Bērzaines ģimnāzijā. No 1889. līdz 1893. gadam studēja Hallē, Berlīnē, Tartu. 1893. gadā Hallē ieguva filozofijas doktora grādu. 1898. gadā apprecējies ar Johannu fon Fītinghofu-Šēlu no Krapes. No 1899. līdz 1909. gadam bija ievēlēts par Vidzemes guberņas muižnieku sapulces deputātu. No 1911. līdz 1912. gadam un 1914. līdz 1920. gadam bija Vidzemes landrāts.
Pēc 1905. gada revolūcijas, kad Lielstraupes pils tika nodedzināta, to atjaunoja, rekonstruējot vecās detaļas, ievērojot vēsturisko patiesību un saglabājot tikai šai celtnei raksturīgo noskaņu. Pils atjaunošanas darbi tika veikti arhitekta Vilhelma Bokslafa (1858 — 1945) vadībā laikā no 1906. līdz 1909. gadam. Paveiktie darbi pilī kļuva par pirmajiem zinātniskās restaurācijas piemēriem Latvijas muižu arhitektūrā.
Pēc Pirmā pasaules kara līdz 1932. gadam dzīvoja Rīgā, vēlāk Straupē. 1939. gadā izbrauca uz Vāciju, kur 1945. gadā miris.
Gruzijas premjerministru uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Gruzijas premjerministri, kopš 1918. gada. Premjerministrs ir Gruzijas valdības vadītājs.
Flag of Georgia (1918-1921).svg Gruzijas Demokrātiskā Republika (1918 — 1921) Coat of Arms of Democratic Republic of Georgia.svg
{{legend| #FFA07A | Gruzijas Sociāldemokrātiskā partija |border=1px solid #AAAAAA}}
30px Gruzijas Padomju Sociālistiskā Republika (1936 — 1991) 30px
{{legend| red | Gruzijas komunistu partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DDDDDD | Bez partijas / Neatkarīgais |border=1px solid #AAAAAA}}
Velcova
Vēsture
Pilsēta rakstos pirmoreiz minēta 1547. gadā. Pēc Otrā pasaules kara līdz 1990. gadam ietilpa VDR, un pie pilsētas atradās PSRS aviācijas bāze.
Balzāma papele
Balzāma papele ir vītolu dzimtas sugas lapu koks.
Pārslas iela (Jūrmala)
Pārslas iela ir iela Jūrmalā, Slokas apkaimē. Pārslas iela sākas krustojumā ar Ventspils šoseju un beidzas krustojumā ar P. Beltes ielu. Kopējais ielas garums ir 700 metri. Pārslas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Dzintaru iela (Liepāja)
Dzintaru iela ir iela Liepājā, kas atrodas Vecliepājas un Dienvidrietumu rajona apkaimē. Iela sākas krustojumā ar Peldu ielu, bet beidzas krustojumā ar Klaipēdas ielu. Ielas garums ir ap 1580 metriem un to pilnībā sedz asfaltbetons. Kustība Dzintaru ielā norit abos virzienos. Ielas apbūve sastāv no savrupmājām un daudzdzīvokļu ēkām. Iela sākotnēji bija nosaukta Kurzemes gubernatora Paula Lilienfelda vārdā.
Monika Socko
Monika Socko (pl; dzimusi kā Bobrovska (pl) Varšavā, arī Miroslavska (pl)) ir Polijas starptautiskā lielmeistare šahā (1995).
Biogrāfija
Bērnību pavadījusi Ribņikā. 1988. gadā Timišoarā guvusi savu pirmo lielo panākumu šahā, izcīnot sudraba medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā U10 vecuma grupā. Gadu vēlāk Pasaules junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā bijusi 4. vietā, bet 1990. gadā uzvarējusi šajā turnīrā. Trīskārtēja Eiropas jauniešu šaha čempionātu laureāte, kuros izcīnījusi zelta (1996. gadā U18 vecuma grupā), sudraba (1997. gadā U20 vecuma grupā) un bronzas (1992. gadā U14 vecuma grupā) medaļas.
1992. gadā debitējusi Polijas sieviešu šaha čempionāta finālā, kurā ierindojusies 4. vietā. Nākamajos gados regulāri piedalījusies Polijas sieviešu šaha čempionātos, kuros izcīnījusi 18 medaļas: 8 zelta (1995, 2004, 2008, 2010, 2013, 2014, 2015, 2017 ), 6 sudraba (1993, 1998, 2001, 2005, 2011, 2019 ) un 4 bronzas (1997, 1999, 2007, 2018 ). Polijas komandu šaha čempionātos septiņas reizes uzvarējusi Varšavas šaha kluba KSz Polonia Warszawa sastāvā (2000–2006) un divas reizes Katovices šaha kluba Hetman Katowice sastāvā (2010, 2013). Deviņas reizes uzvarējusi Polijas sieviešu šaha ātrspēles čempionātos (1998, 1999, 2000, 2001, 2003, 2012, 2013, 2014, 2015). 2020. gada augustā izcīnījusi 4. vietu Polijas sieviešu šaha čempionātā. 2021. gada maijā Bidgoščā ierindojusies 6. vietā Polijas sieviešu šaha čempionātā.
Daudzkārtējā Pasaules sieviešu šaha čempionātu pēc izslēgšanas sistēmas dalībniece (2001, 2004, 2006, 2008, 2010, 2012, 2015, 2017, 2018). Lielāko panākumu guvusi 2012. gadā Hantimansijskā, kad 1. kārtā uzvarējusi Almīru Skripčenko un 2. kārtā izbeigusi toreizējās Pasaules sieviešu šaha čempiones Hou Jifaņas pilnvaras, bet 3. kārtā zaudējusi bijušajai Pasaules šaha čempionei Antoanetai Stefanovai. 2010. gadā Rijekā izcīnījusi 3. vietu Eiropas sieviešu šaha čempionātā aiz uzvarētājām Pīa Kramlingas un Viktorijas Čmilītes. 2017. gadā Teherānā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā zaudējusi Anastasijai Savinai. 2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā uzvarējusi Jūliju Švaigeri, bet 2. kārtā zaudējusi Mobinai Alinasabai. 2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 30. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm.
Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētāja, tajā skaitā 2009. gadā Trumsē uzvarējusi šaha festivālā Arctic Chess Challenge, bet 2014. gadā uzvarējusi sieviešu starptautiskajā turnīrā Erfurtē. 2013. gadā Rīgā piedalījusies starptautiskajā šaha turnīrā RTU Open un dāmu konkurencē ieguvusi 2. vietu, bet 2015. gadā uzvarējusi šajā turnīrā dāmu konkurencē.
2022. gada augustā Prāgā uzvarējusi Eiropas individuālajā šaha čempionātā sievietēm.
2023. gada aprīlī Varšavā ierindojusies 9. vietā Polijas sieviešu šaha čempionātā.
Pārstāvējusi Polijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1994. gadā Socko piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 1995. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2008. gadā kļuva par pirmo Polijas šahisti, kurai piešķirts starptautiskā vīriešu lielmeistara (GM) nosaukums.
Personīgā dzīve
Precējusies ar Polijas šaha lielmeistaru Bartošu Socko. Ģimenē ir trīs bērni. Divas reizes (2008, 2013) pāris ir uzstādījis savdabīgu sasniegumu Polijas šaha čempionātos, izcīnot uzvaru gan sieviešu, gan vīriešu konkurencē.
Mieržova
Mieržova ir ciems Brigu pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 298 km attālumā no Rīgas Pūdupes krastos.
Salme Rotare
Salme Rotare (et; līdz 1937. gadam Māsikasa (et; dzimusi, mirusi ) bija igauņu šahiste, starptautiskā meistare (1957).
Pēc profesijas — grāmatvede.
Dzīves gājums
1931. gadā beigusi E. Lendera ģimnāziju. Šaham pievērsusies pēc laulības ar igauņu šahistu Vidriku Rotare. Bijusi piecpadsmitkārtīga Igaunijas (1945., 1948., 1949., 1950., 1954., 1956., 1957., 1960., 1962., 1964., 1966, 1969., 1970., 1971., un 1972. gadā) un četrkārtīga BSB "Spartaks" (1947., 1949., 1952. un 1955. gadā) čempione. Trīspadsmit reizes spēlējusi PSRS čempionātos, labākie rezultāti: 1948. — 6.-7., 1952. — 4.-5., 1955. — 2.-4., 1957. — 3., 1959. — 2.-3., 1962. gadā — 6. vieta.
Rotare bijusi 1959. gada pretendentu turnīra Plovdivā dalībniece, izcīnot tajā 4.— 5. vietu.
Starliner Orbital Flight Test-2
Starliner Orbital Flight Test-2 jeb Boeing Orbital Flight Test-2 (OFT-2) bija ASV uzņēmuma Boeing kosmosa kuģa CST-100 Starliner otrais orbitālais izmēģinājumu lidojums bezpilota režīmā. Tas tika palaists 2022. gada 19. maijā. Starliner saslēdzās ar Starptautisko kosmosa staciju (SKS) 21. maijā. Nolaižamais aparāts uz zemes nolaidās 25. maijā.
Šajā lidojumā tika sūtīts CST-100 Starliner nolaižamā aparāta eksemplārs SC-2.
Krava
Kosmosa kuģa krava (245 kg) bija krājumi stacijas apkalpei, kā arī iekārtas, kas simulēja nākamo lidojumu norisi. Arī šoreiz tajā bija ar sensoriem aprīkots manekens, nosaukts par Roziju (Rosie).
Atpakaļceļam kosmosa kuģī tika iekrautas aptuveni 270 kg slāpekļa un skābekļa uzpildes tvertnes, ko uz zemes atjaunos, uzpildīs un pēc tam atkal nogādās stacijā.
Lidojuma priekšvēsture
Pirmajā Starliner lidojumā OFT-1 2019. gada decembrī kosmosa kuģim neizdevās saslēgties ar staciju programmatūras problēmu dēļ. Boeing un NASA vienojās par vēl vienu Starliner sistēmu bezapkalpes izmēģinājumu lidojumu. Šo lidojumu apmaksāja Boeing, un izmaksas tiek lēstas 410 miljonu ASV dolāru apmērā. Misijā bija plānots izmantot kosmosa kuģi un nesējraķeti Atlas V, ko sākotnēji bija paredzēts izmantot Starliner Crewed Flight Test pilotējamajā izmēģinājumu lidojumā.
Pēc OFT-1 lidojuma Boeing modificēja Starliner saslēgšanās sistēmas konstrukciju, pievienojot eņģē piestiprinātu vāku zem vienreiz izmantojamā priekšgala konusa, lai nodrošinātu papildu aizsardzību kapsulas nolaišanās laikā caur atmosfēru, kas ir līdzīgs tam, ko izmanto SpaceX Dragon 2.
Lidojuma gaita
Starliner Orbital Flight Test-2 tika palaists 22:54:47 UTC ar nesējraķeti Atlas V N22 (lidojums AV-082) no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-41.
31 minūti pēc pacelšanās Starliner veica orbītā ieiešanas manevru. Tā laikā divi dzinēji no divpadsmit orbitālās manevrēšanas dzinējiem servisa modulī sabojājās neilgi pēc aizdedzes, taču Boeing bilda, ka tas neradīja draudus, jo borta lidojuma vadības sistēma pārņēma situāciju un pārslēdzās uz rezerves dzinējiem, lai pabeigtu manevru, un Starliner sasniedza paredzēto orbītu.
21. maijā 00:28 UTC kosmosa kuģis automātiskā režīmā saslēdzās ar SKS pie Harmony moduļa priekšējai pieslēgvietai pievienotā adaptera PMA-2 saslēgšanās mezgla IDA-2. 20 minūtes vēlāk kosmosa kuģis veica "cieto saslēgšanos". 21. maijā 16:04 UTC tika atvērta lūka starp staciju un kosmosa kuģi.
24. maijā 19:00 UTC lūka tika aizvērta, gatavojoties aizlidošanai. 25. maijā 18:36 UTC Starliner atvienojās no SKS. 22:49 UTC nolaižamais aparāts veiksmīgi nosēdās Vaitsendsas raķešu poligonā Ņūmeksikā. Lidojuma ilgums bija 5 dienas 23 stundas 55 minūtes.
Šalkones iela (Rīga)
Šalkones iela ir iela Rīgā, Ziemeļu rajona, Vecāķos. Šalkones iela sākas krustojumā ar Mangaļu prospektu un beidzas krustojumā ar Kāpu prospektu.
Atripīdu dzimta
Atripīdu dzimta (Atrypidae) ir slēdzenes pleckāju dzimta. Čaulas ir divpusēji izliektas; muguras vāciņš parasti vairāk izliekts. Deltīdija plāksnītes vidusšuvē nav savienotas. Rokas aparāta spirāles ir ar ievērojamu vijumu skaitu. Jugums pieaugušām formām bieži vien vidū rezorbējas. Atripīdu dzimtas pārstāvji dzīvoja no augšējā ordovika līdz apakšējam karbonam.
Sistemātika
Dzimta tiek dalīta 6 apakšdzimtās un 36 ģintīs.
(†) - izmirušu organismu grupa.
Katō
Katō, īstajā vārdā Anna Zankovska (dzimusi ) ir latviešu dziedātāja, vokālā pedagoģe un dziesmu autore. No 2019. gada pazīstama ar skatuves vārdu Katō.
Biogrāfija
Anna Zankovska nāk no Skrundas. Tēvs dziedājis un spēlējis ģitāru, kas mudinājis dziedāt pašai. Pēc tam dziedājusi Skrundas bērnu vokālajā ansamblī, četru gadu vecumā debitējot konkursā "Cālis". Apguvusi klavierspēli un iesaistījusies Saldus vokālajā grupā Andante, vēlāk apmeklējusi meistarklases pie Maijas Lūsēnas. Pēdējos vidusskolas gadus Anna mācījusies Rīgā (Rīgas Hanzas vidusskolā) un vienlaikus dziedājusi korī "Kamēr...". Papildus trenējusi balsi pie dažādiem vokālajiem pedagogiem, kā Jolanta Gulbe-Paškeviča, Ginta Krievkalna, Ieva Kerēvica u.c. Studējusi Rīgas 1. medicīnas koledžā, ko nav pabeigusi. Džeza vokālās pedagoģes izglītību ieguvusi Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijā, kur ieguvusi bakalaura grādu. Par vokālo pedagoģi strādā bērnudārzā un kā arī pasniedz individuālās nodarbības bērniem un jauniešiem.
Ilgstoši bijusi fona vokāliste citiem latviešu izpildītājiem. Šajā statusā piedalījusies arī Eirovīzijas finālā kopā ar Aminatu (2015. gadā) un Justu (2016. gadā). 2017. gadā ar dalību dziesmu konkursā "Supernova" ieguva plašāku atpazīstamību kā solo māksliniece — pirms tam Anna bažījusies, vai var dziedāt ne tikai fona vokālu. Tāpat gada otrajā pusē piedalījās mūzikas šovā "X faktors".
Kāda no braucieniem kā fona dziedātājai viņa iepazinusies ar mūzikas producentu Kasparu Ansonu, kuram parādījusi savas dziesmas — viņš novērtējis tās atzinīgi. Abi izlēmuši sadarboties. Anna nolēma savu solo dziedātājas karjeru veidot kā Katō. Pseidonīms radies no angļu valodas vārda cut (latviešu val. — griezt), ar to iezīmējot jaunu ceļa sākumu mūzikā. Debijas singls "Es gāju par tālu", kas bija radies abu sadarbībā, iznāca 2019 .gada februārī. Astoņos mēnešos ierakstīts debijas minialbums "Ko mani putni ēd", kas iznāca tā paša gada novembrī.
Un rasas lāses rītausmā
"Un rasas lāses rītausmā" ir 1977. gada Latvijas PSR televīzijas spēlfilma. Filmas režisors ir Pēteris Krilovs - viņa pirmā patstāvīgā kinorežija. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā pēc PSRS Centrālās televīzijas pasūtījuma.
Sižets
Otrā pasaules kara laikā pēc Rīgas antifašistiskās pagrīdes nodaļas vadītāja aresta un bojāejas, bez idejiskās vadības paliek jauniešu grupa. Baidoties no izsekošanas, Ēriks Zariņš slēpjas skolasbiedra Hugo vasarnīcā.
Mēģinot būt noderīgi un nesagaidot kontaktpersonas ierašanos, jaunieši sāk izplatīt skrejlapas. Pēc uzbrukuma vācu patruļai, pieredzējušais Gestapo izmeklētājs, izmantojot Hugo nenobriedušo psihi uzzina visu pagrīdes censoņu uzvārdus.
Lomās
Epizodēs: Helga Dancberga, Helēna Romanova, Astrīda Gulbe, Inese Saulīte, Ērika Ferda, Viktors Zvaigzne, Aivars Leimanis, Uldis Veispals, Tālivaldis Macijevskis.
Dinars Hafizuļins
Dinars Hafizuļins (ru, dzimis ) ir tatāru izcelsmes Krievijas hokejists, spēle aizsarga pozīcijā. Kopš 2021. gada Hafizuļins pārstāv KHL komandu Ufas "Salavat Julajev".
Krievijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2018. un 2019. gada Pasaules čempionātā.
Stambulas "Başakşehir"
Stambulas "Başakşehir" (tr) ir profesionāls Turcijas futbola klubs no Stambulas, kas spēlē Turcijas Superlīgā. Dibināts 1990. gadā kā İstanbul Büyükşehir Belediyespor. Pirmo reizi Superlīgā spēlēja 2007.—2008. gada sezonā. Mājas spēles aizvada Fatiha Terima stadionā. 2019.—2020. gada sezonā pirmo reizi Başakşehir futbolisti kļuva par Turcijas čempioniem.
Patriks Čaņs
Patriks Lūiss Vai-Kuaņs Čaņs (Patrick Lewis Wai-Kuan Chan; dzimis ) ir ķīniešu izcelsmes (abi vecāki ir izceļojuši no Honkongas) Kanādas daiļslidotājs, startē vīriešu individuālajās sacensībās. Viņš 2018. gada olimpiskais čempions.
Karjera
Ar panākumiem startējis Pasaules čempionātā, kur trīs gadus pēc kārtas ir kļuvis par čempionu (2011, 2012, 2013), iepriekšējos divos gados izcīnījis pa sudraba medaļai (2009, 2010). Divas reizes izcīnījis uzvaru Četru kontinentu turnīrā (2009, 2012), divas reizes uzvarējis arī Grand Prix fināla sacensībās (2011, 2012). Startējis trīs ziemas olimpiskajās spēlēs. 2010. gadā Vankūverā izcīnījis 5. vietu, savukārt 2014. gadā Sočos izcīnīja sudrabu gan komandu, gan individuālajās sacensībās. 2018. gada Phjončhana izcīnīja zeltu gan komandu, 9. vietu gan individuālajās sacensībās.
2011. gada aprīlī uzstādījis pasaules rekordu īsajā programmā un summā. 2011. gadā tika atzīts par labāko Kanādas sportistu.
Jūrmalas iela (Liepāja)
Jūrmalas iela ir iela Liepājā, kas atrodas Vecliepājas apkaimē. Iela sākas pie Daugavas stadiona rezerves laukuma, bet beidzas krustojumā ar Kuršu ielu, Ezera ielu un Klaipēdas ielu. Ielas garums ir ap 730 metriem un to pilnībā sedz asfalts. Kustība ielā norit abos virzienos. Caur Jūrmalas ielu kursē 11. autobusa maršruts. Ielas apbūve sastāv no pirmskara koka un mūra ēkām.
Šaurlapu balzāmpapele
Šaurlapu balzāmpapele ir vītolu dzimtas sugas lapu koks.
Moravski Berouna
Moravski Berouna (cz) ir pilsēta Čehijā, Olomoucas apgabala Olomoucas apriņķī.
Vēsture
Ilgus gadsimtus pilsēta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā, tās vāciskais nosaukums bija Berna (de). No 1918. gada — Čehoslovākijas sastāvā. No 1938. līdz 1945. gadam kā Sudetu apgabala daļa atradās Vācijā. Pēc Otrā pasaules kara — atkal Čehoslovākijā. Pamatojoties uz Beneša dekrētiem, pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti. Kopš 1993. gada — Čehijas sastāvā.
Sāra Holta
Sāra Holta (de; dzimusi Nordhornā) ir Vācijas starptautiskā lielmeistare šahā (2012).
Biogrāfija
No 2001. līdz 2006. gadam piedalījusies Vācijas junioru šaha čempionātos, kuros lielāko panākumu guvusi 2006. gadā, kad uzvarējusi U18 vecuma grupā. No 2004. gada līdz 2008. gadam pārstāvējusi Vāciju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos dažādās vecuma grupās. 2011. gadā uzvarējusi Vācijas sieviešu šaha čempionātā.
Pārstāvējusi Vācijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2008. gadā Holtai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2012. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Miega vārpsta
Miega vārpsta ir neironu svārstību izvirdumi, kas redzami EEG un notiek NREM 2 miega posma laikā. Tā sastāv no 12 līdz 14 Hz frekvences viļņiem, kas ilgst vismaz 0.5 sekundes. Miega vārpstas tiek ģenerētas talāma retikulārajā kodolā.
Funkcija
Miega vārpstas (dēvē arī par "sigma joslām" vai "sigma viļņiem") ir periods, kad smadzenes aiztur procesus, kas saglabā gulētāju mierīgā stāvoklī. Kopā ar K-kompleksiem tās raksturo NREM 2 miega posmu un norāda uz tā sākumu. Tās bieži ir smailas abos galos un novērojamas frontālajos un centrālajos smadzeņu apvidos. Tās var vai nevar būt sinhronas, taču tām vajadzētu būt simetriskām un abpusējām.
Miega vārpstas novērojamas smadzenēs kā aktivitātes izvirdums, kam uzreiz seko muskuļu raustīšanās. Pētnieki domā, ka smadzenes, it īpaši jauniešiem, mācās, kuri nervi kontrolē attiecīgos muskuļus miega laikā.
Simons Destjē
Simons Destjē (fr; dzimis ) ir franču bijušais biatlonists, čempions jauktajā stafetē.
Miega vārpsta
Funkcija
Pierādīts, ka miega vārpstas, kas rodas talāmā, palīdz saglabāt miegu traucējošu skaņu klātbūtnē. Atrasta korelācija starp smadzeņu viļņu aktivitātes apjomu talāma apvidū un gulētāja spēju saglabāt mieru. Mijiedarbība starp talāma un garozas neironiem izraisa miega vārpstas.
Simons Destjē
Karjera
2011. gadā Nove Mesto kļuva par pasaules čempionu junioriem 15 km individuālajā distancē. Gadu vēlāk pasaules junioru čempionātā Kontiolahti ieguva bronzas medaļu sprintā.
Pasaules kausa sacensībās startē kopš 2012.—2013. gada sezonas. Pasaules čempionātā debitēja 2013. gadā Nove Mesto ar 67. vietu sprintā. 2017. gadā Hohfilcenē izcīnīja sudraba medaļu stafetē.
Miega vārpsta
Traucējumi
Cilvēkiem ar psihes slimībās ir novēroti miega vārpstu traucējumi un pat iztrūkums. Šizofrēnijas slimniekiem NREM miega posmā lēno un ātro miega vārpstu struktūra ir mainīta. Miega vārpstu iztrūkums ir arī iezīme retas iedzimtas, ģimenes letālā bezmiega, slimības gadījumos.
Simons Destjē
Karjera
Piedalījās arī Pekinā, kur ieguva sudrabu vīriešu sfafetē, bet individuāli labāko rezultātu sasniedza iedzīšanā, ieņemot 7. vietu. Pēc 2021.—2022. gada sezonas noslēdza biatlonista karjeru.
7. autobusu maršruts (Daugavpils)
7. autobusu maršruts ir Daugavpils sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Autoostas līdz Kalkūniem. 7. autobusu maršrutu apkalpo A/S "Daugavpils satiksme".
Pieturvietas
7. autobusu maršrutā ir 16 pieturas, virzienā Autoosta — Kalkūni ir 8 pieturas, bet virzienā Kalkūni — Nīderkūni — Autoosta ir 13 pieturas.
Makss Pačioreti
Maksimiliāns Kolenda Pačioreti (dzimis ) ir amerikāņu hokejists, kreisās malas uzbrucējs, ASV hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) Pačioreti spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Karolīnas "Hurricanes" sastāvā.
Spēlētāja karjera
2008. gada vasarā Pačioreti noslēdza trīs gadu līgumu ar NHL vienību Monreālas "Canadiens". Profesionāļa karjeru uzbrucējs sāka jau rudenī, kad pievienojās Amerikas hokeja līgas vienībai Hamiltonas "Bulldogs". 2009. gada 2. janvārī hokejists debitēja NHL, jau pirmajā spēlē "Canadiens" rindās gūstot arī vārtus. Kopumā 2008.—09. gada sezonā "Canadiens" rindās Pačioreti laukumā devās 34 spēlēs.
Monreālas "Canadiens" Pačioreti nostiprinājās 2011.—12. gada sezonā. Ar 65 punktiem 79 spēlēs to viņš noslēdza kā komandas rezultatīvākais spēlētājs. 2012.—13. gada NHL lokauta laikā vairākas spēlēs aizvadīja Šveices hokeja līgas vienībā HC Ambrì-Piotta. 2014.—15. gada sezonā Pačioreti kļuva par "Canadiens" kapteiņa palīgu.
2022. gada 13. jūlijā Pačioreti un Dilans Koglans tika aizmainīti uz Karolīnas "Hurricanes" komandu.
ASV hokeja izlases rindās spēlējis 2014. gada olimpisko spēļu turnīrā.
Albrehts Lācis
Albrehts Lācis (de; dzimis ap 1100. gadu, miris ) bija vācu augstmanis, grāfs Brandenburgas markgrāfistes dibinātājs un pirmais markgrāfs no 1157. gada līdz savai nāvei. Deva būtisku ieguldīju vāciešu austrumu teritoriju kolonizācijā. Albrehta laikā Brandenburgas marka iekļāvās Svētajā Romas impērijā. Nesekmīgi centās iekļaut savos īpašumos Saksiju.
Miglāni (Ambeļu pagasts)
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Dubeņecas HES ūdenskrātuve, Galvānu HES ūdenskrātuve.
Jāzeps Roskošs
Biogrāfija
1918. gada sākumā no Rumānijas atgriezās Latgalē. Strādāja par skolotāju Latgales skolotāju sagatavošanas kursos. 1919. gada vasarā, Neatkarības kara laikā šķērsoja fronti un Rīgā brīvprātīgi iestājās Latvijas Bruņotajos spēkos. 1920. gada sākumā no dienesta atbrīvots.
Pēc kara kļuva par sevišķu uzdevumu ierēdni Valsts informācijas birojā. No biroja likvidēšanas līdz 1922. gada rudenim bija iekšlietu ministra biedra sekretārs Latgales lietās. No 1922. līdz 1925. gadam strādāja 1. Saeimā. Ievēlēts no Latgales Kristīgo zemnieku savienības, bet kopā ar Antonu Dzeni un Franci Trasunu 1924. gada aprīlī atšķēlās no partijas, izveidojot Latgales Demokrātu frakciju.
Pēc darba parlamentā ieņēma amatus Zemes bankas padomē, Latvijas Bankas diskonta komisijā, Ministru kabineta likvidācijas komisijā un Valsts zemju fonda paplašināšanas komisijā. No 1924. līdz 1940. gadam bija laikraksta "Zemnieka Balss" redaktors. No 1927. līdz 1932. gadam Roskošs bija LR Iekšlietu ministrijas Latgales lietu nodaļas vadītājs. No 1932. līdz 1934. gadam — Rēzeknes apriņķa priekšsēdētājs, no 1934. līdz 1936. gadam — Ludzas apriņķa priekšsēdētājs. Otrā pasaules kara laikā devies trimdā.
Miris Bredfordā. Apbedīts.
Vecindiešu aizsardzība
Vecindiešu aizsardzība ir šaha atklātne, kas sākas ar gājieniem: '''1. d2-d4 Zg8-f6 2. c2-c4 g7-g6 3. Zb1-c3 Lf8-g7 4. e2-e4 d7-d6'''.
To klasificē pie pusslēgtām atklātnēm ar Šaha atklātņu enciklopēdijas kodiem E60 līdz E99.
Fremonta papele
Fremonta papele ir vītolu dzimtas sugas lapu koks.
Chrysolina aurichalcea
Chrysolina aurichalcea ir lapgraužu dzimtas suga, kurā ietilpst 3 pasugas. Ir sastopama Latvijas teritorijā.
Izplatīšanās
Nominālā pasuga (C. aurichalcea aurichalcea) ir izplatīta Austrumpalearktikā, Vjetnamā, Laosā un Taivānā; C. aurichalcea asclepiadis pasuga sastopama rietumu Alpos, Itālijā (Lombardijas reģionā) un Adrijas jūras piekrastē; C. aurichalcea bohemica — Centrāleiropā un Ukrainā. Chrysolina aurichalcea ir iekļauta Latvijas sugu sarakstā; pirmo reizi Latvijā šī suga tika reģistrēta 1984. gadā Slīteres nacionālā parkā.
Attīstīšanās
Chrysolina aurichalcea pārošanās periods ir rudenī. Mātītes un tēviņi pārojas uz barības augiem vairākas reizes, pārošanās sezonā vaboļu pārus var sastapt uz vībotnēm (piemēram, uz Artemisia princeps). Bieži vien vientuļi tēviņi uzbrūk citiem tēviņiem laikā, kad tie pārojas. Rudenī mātītes dēj olas uz barības augu lapām. Olas pārziemo nokritušās lapās zem barības augiem. Agrīnā pavasarī no olām rodas kāpuri, kas uzrāpjas uz augiem un pirmajās kāpuru paaudzēs sāk baroties ar jaunajām lapām un pumpuriem.
Ekoloģija
Kāpuri barojas uz apmēram 40 augu sugām, tai skaitā kurvjziežu (vībotnes, zeltpīpenes, Cryptosiphum) un oleandru (asklēpijas, Cynanchum louiseae, Cynanchum rossicum) dzimtām. Imago barības augu saraksts ir krietni mazāks, apmēram 13 augu sugas. Tie noēd jaunās lapas.
Cīņa ar invazīviem augiem
Cynanchum louiseae un Cynanchum rossicum ir invazīva augu suga Ziemeļamerikā. Ar šīm sugām pārsvarā barojas C. aurichalcea asclepiadis pasuga, tāpēc tā ir iekļauta bioloģiskās cīņas pret invazīvām augu sugām programmā.
Partizānu iela (Jūrmala)
Partizānu iela ir iela Jūrmalā, Ķemeru apkaimē. Partizānu iela sākas krustojumā ar Robežu ielu un beidzas krustojumā ar V. Purvīša ielu. Kopējais ielas garums ir 600 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Partizānu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Partizānu iela ir savienota ar šādām ielām:
Indriķis Jurko
Indriķis Jurko, arī Heinrihs Jurko (1893—1971) bija latviešu virsnieks. Karoja Pirmajā pasaules karā, Latvijas brīvības cīņās un Otrajā pasaules karā.
Dzīvesgājums
Dzimis Pāles pagasta Ārciemā Gustava Jurko ģimenē. Mācījās Rīgas biržas komercskolā. Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1914. gada oktobrī viņu iesauca Krievijas impērijas armijā, dienēja 1. rezerves artilērijas brigādē, paaugstināts līdz poručika dienesta pakāpei. 1918. gada decembrī iestājās Latvijas armijā, bija Latvijas neatkarības rotas virsleitnants. 1919. gada 16. janvārī kaujā pie Lielauces muižas atsita Padomju Latvijas armijas uzbrukumu, par ko 1925. gadā apbalvots ar Lāčplēša ordeni.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā viņam izdevās izvairīties no represijām. Vācu okupācijas laikā bija tulks Rīgas prefektūrā, pēc tam Jātnieku policijas priekšnieks pulkvežleitnanta pakāpē. 1944. gada vasarā Vaiņodē saformēja artilērijas vienību un piedalījās Jelgavas aizstāvēšanā. Kara beigās 1945. gadā krita čehu gūstā, izdots PSRS, aizvadīja gūstā piecus gadus, pēc atbrīvošanas dzīvoja VFR.
Miris Ķelnē, apbedīts Köln-Bocklemind West kapsētā.
Maikls Bejs
Beja pirmā režisētā filma bija "Sliktie puiši" (1995). Viņa režisētās un producētās filmas, tai skaitā "Armagedons" (1998), "Pērlhārbora" (2001) un filmu sērija "Transformeri" (2007—pašlaik), kopumā ir nopelnījušas 7,8 miljardus ASV dolāru, tādējādi padarot viņu par vienu no komerciāli veiksmīgākajiem kinorežisoriem.
Bejs ir viens no filmu producēšanas uzņēmuma The Institute dibinātājiem. Bijis producents tādām uzņēmuma šausmu filmām kā "Teksasas slaktiņš ar motorzāģi" (The Texas Chainsaw Massacre, 2003), "Šausmas Amitivilā" (2005), "Piektdiena, trīspadsmitais" (Friday the 13th, 2009) un "Šausmas Gobu ielā" (A Nightmare on Elm Street, 2010).
Apaļi
Apaļi ir ciems Dagdas novada Ķepovas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 5,3 km no pagasta centra Neikšāniem, 21,6 km no novada centra Dagdas un 290,4 km no Rīgas.
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Krāslavas rajonā.
Luton Town F.C.
Izveidots 1885. gada 11. aprīlī, Luton Town kļuva par pirmo komandu no Dienvidanglijas, kas maksāja spēlētājiem par futbola spēlēšanu. Kluba mājas stadions ir 1905. gadā atklātais Kenilworth Road, kas var uzņemt vairāk nekā 10 356 skatītāju. Kluba krāsas ir oranža, balta un zila.
Kluba vēsturē ir bijuši daudzi skaļi panākumi, kā arī ne mazāk skaļas neveiksmes. Pēc izkrišanas no trim Futbola līgas divīzijām pēc kārtas finansiālu grūtību dēļ Luton Town nokļuva Anglijas piektajā augstākajā līgā Nacionālajā konferencē. 2013.—2014. gada sezonā Luton Town uzvarēja šajā turnīrā un atgriezās 2. līgā. Veiksmīgākais kluba ir periods no 1982. līdz 1992. gadam, kad klubs spēlēja augstākajā divīzijā un izcīnīja savu vienīgo galveno trofeju — Anglijas Līgas kausu, uzvarot Arsenal FC 1988. gada finālā.
Komandas iesauka "The Hatters" ir saistīta ar ilgo cepuru ražošanas vēsturi Bedfordšīrā.
Komandas sastāvs
''Sastāvs uz.
Šia Lebafs
Šia Lebafs (Shia Saide LaBeouf; dzimis ) ir amerikāņu aktieris.
Viņš kļuva pazīstams ar lomu Disney Channel seriālā Even Stevens un debitēja kino ar lomu 2003. gada filmā Holes. 2007. gadā bijis galvenās lomas atveidotājs divās filmās: "Paranoja" un "Transformeri". Vēl filmējies tādās filmās kā "Indiana Džonss un kristāla galvaskausa karaļvalsts", "Transformeri 2: Pieveikto atriebība", "Volstrīta: Nauda nekad neguļ", "Transformeri 3: Mēness no otras puses", "Zemesriekstu sviesta piekūns". 2004. gadā debitēja kā režisors īsfilmā Let's Love Hate. Saņēmis divas Teen Choice balvas un vienu BAFTA balvu.
Liepu iela (Liepāja)
Liepu iela ir iela Liepājā, kas atrodas Vecliepājas apkaimē. Iela sākas krustojumā ar Peldu ielu, bet beidzas krustojumā ar Jūrmalas ielu. Ielas garums ir ap 650 metriem un to pilnībā sedz asfalts. Kustība Liepu ielā norit vienā un pa to var braukt tikai Jūrmalas ielas virzienā. Apbūve Liepu ielā sastāv no savrupmājām.
Liepu ielā atrodas Jūrmalas parks.
Kayserispor
Kayserispor ir Turcijas futbola klubs no Kajseri pilsētas. Dibināts 1966. gadā, pašlaik spēlē Turcijas Superlīgā. 2008. gadā uzvarēja Turcijas kausa izcīņā. Labākais sasniegums Superlīgā ir 5. vieta, ko izdevies sasniegt četras reizes. 2006. gadā bija vieni no UEFA Intertoto kausa uzvarētājiem.
Miglāni (Kalupes pagasts)
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P64.