cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Moravski Krumlova
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1289. gadā. 1622 . gadā pilsēta kļuva par Lihtenšteinu dzimtas īpašumu. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Otrā pasaules kara gados Moravski Krumlova kā Sudetu apgabala daļa ietilpa Trešā reiha sastāvā. Kara beigās, 1945. gada 7. maijā, pilsēta cieta padomju aviācijas uzlidojumā. Pamatojoties uz Beneša dekrētiem, pēc kara pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Ekonomika
Pilsētas apkaimē - vīnkopība.
Dmitrijs Mološs
Dmitrijs Mološs (be (Dzmitrijs Molašs); ru; dzimis 1981. gada 10. decembrī) ir Baltkrievijas futbola treneris un bijušais spēlētājs.
Mološs ir spēlējis FC Nosta Novotroitsk klubā Krievijas pirmajā divīzijā. Viņš bija pazīstams ar spēcīgu tālsitienu, kas palīdzējis viņam gūt vairākus vārtus no tālas distances.
2020. un 2021. gadā D. Mološs bija FK Liepāja galvenais treneris.
Apbalvojumi
BATE Borisov
Jaunmuiža (Skrundas pagasts)
Jaunmuiža, neprecīzi Jaunāmuiža, ir ciems Latvijā, Kuldīgas novada Skrundas pagastā pie autoceļa P107 (Skrunda - Ezere). Apdzīvotā vieta veidojusies ap Jaunās muižas (Neuhof) pusmuižu.
Ārons Gunnarsons
Ārons Gunnarsons (is; dzimis ) ir Islandes futbolists, pussargs, Islandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Kataras kluba Al-Arabi SC sastāvā.
Sasniegumi
Cardiff City
Blijas
Blijas ir ciems Olaines novada Olaines pagastā. Izvietojies pagasta austrumdaļā pie autoceļa V8 2,5 km no pagasta centra Jaunolaines, 6,5 km no novada centra Olaines un 24 km no Rīgas centra.
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušo Bliju (Bli) mežmuižas centru.
Ogenekaro Etobo
Ogenekaro Etobo (en; dzimis ) ir Nigērijas futbolists, pussargs, Nigērijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada pārstāv Turcijas Superlīgas klubu Stambulas "Galatasaray", kas viņu īrē no Stoke City.
Gdovas rajons
Gdovas rajons (ru) ir Krievijas Pleskavas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Pleskavas apgabala Pļusas, Strugi Krasnijes un Pleskavas rajoniem, kā arī Ļeņingradas apgabala Slancu rajonu. Apmēram 100 kilometrus Gdovas rajona robeža ir Peipusa ezers, kura pretējā krastā atrodas Igaunija.
Ezera meldrs
Ezera meldrs (la) ir mainīga izskata grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir ļoti plaši sastopama Eiropā, Ziemeļāfrikā un dažviet Āzijā; tās ietvaros nodala daudzas pasugas vai ļoti līdzīgas, tuvas sugas. Ezera meldrs ir ļoti bieži sastopams visā Latvijas teritorijā; tas veido saaudzes visdažādākajās ūdenstilpēs un jūras piekrastē.
Kaulači (Dricānu pagasts)
Kaulači ir ciems Dricānu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 239 km attālumā no Rīgas.
Bolnisi
Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1818. gadā, kad šeit apmetās 95 vācu kolonistu ģimenes no Švābijas, un tika nosaukta par godu Krievijas cara Aleksandra I māsai Jekaterinai par Katerinenfeldi. 1921. gadā pārdēvēta par Luksemburgu par godu vācu komunistei Rozai Luksemburgai. 2. pasaules kara laikā visi vācu tautības iedzīvotāji tika deportēti uz Sibīriju vai Kazahiju, bet ciemu 1944. gadā pārdēvēja tagadējā vārdā pēc netālās Bolnisi Sionas baznīcas, kas ir vecākais kriestiešu dievnams Gruzijas teritorijā.
5 kanal
5 kanal (uk) ir Ukrainas informatīvi izglītojošs televīzijas kanāls, kas izveidots pēc BBC standartiem, agrāk tas piederēja uzņēmējam un piektajam Ukrainas prezidentam Petro Porošenko.
Kanāls kļuva plaši pazīstams kā pirmā lielākā raidorganizācija, kura 2004. gada prezidenta vēlēšanu laikā pārraidīja kritiskus raidījumus par tā brīža prezidenta amata kandidātu Viktoru Janukoviču. Viss kanāla personāls pieteica badastreiku, kad 2004. gada beigās, valdība draudēja to slēgt.
Saskaņā ar Ukrainas mediju nevalstiskā uzrauga Telekrytyka datiem, 5 kanal un TVi 2010. gada maija vidū bija vienīgie atlikušie televīzijas kanāli ar neatkarīgu un godīgu TV ziņu atspoguļojumu.
Evita Zālīte-Grosa
Evita Zālīte-Grosa (dzimusi Evita Zālīte, iepriekšējā laulībā Evita Zālīte-Raituma; dzimusi Rīgā) ir latviešu operdziedātāja un politiķe. Bijusi 13. Saeimas deputāte, ievēlēta no partijas "Konservatīvie" (iepriekš Jaunā konservatīvā partija) saraksta. Pirms ievēlēšanas Saeimā bijusi Rīgas domes deputāte.
Biogrāfija
Absolvējusi Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmiju 1997. gadā, turpat ieguvusi maģistra grādu vokālajā mākslā (2005).
Bijusi Latvijas Nacionālās operas soliste kopš 1999. gada.
Politiskā darbība
2017. gadā E. Zālīte-Grosa iestājusies Jaunajā konservatīvajā partijā un ievēlēta Rīgas domē. 13. Saeimas vēlēšanās 2018. gadā ievēlēta Saeimā. 2021. gada jūnijā E. Zālīte-Grosa kļuva par Labklājības ministrijas parlamentāro sekretāri.
E. Zālīte-Grosa kandidēja 14. Saeimas vēlēšanās 2022. gadā, taču partijas "Konservatīvie" saraksts nepārvarēja 5% barjeru.
Privātā dzīve
2010. gadā piedalījās TV3 šovā "Dziedi ar zvaigzni" kopā ar sporta ārstu Jāni Kvēpu. Viņi iekļuva šova finālā un ieguva 2. vietu.
Tārgale
Tārgale ir ciems Ventspils novada Tārgales pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pie autoceļa P122 13 km no novada domes Ventspilī un 185 km no Rīgas.
Tārgales nosaukums vēstures dokumentos minēts jau 1230. gadā. Apdzīvotā vieta veidojusies pēckara gados ap bijušās Tārgales muižas (Tergeln) centru. Muižas pilī bija ierīkota skola (1942-1985), vēlāk — kolhoza kantoris. Tārgalē atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, kultūras nams, bibliotēka, pasts. Apskates objekti ir muižas pils ar parku.
2022. gada septembrī netālu no Tārgales tika atklāts vēja parks ar 14 turbīnām un kopējo jaudu 58,8 MW, tobrīd lielākais Latvijā.
Kalnu dzelzene
Kalnu dzelzene (Centaurea montana) ir augu suga kurvjziežu dzimtas dzelzeņu ģintī. Savvaļā tā ir sastopama Centrāleiropā un Dienvideiropā, kalnainos apvidos, bet arī Latvijā, kur tā ir uzskatāma par dārzbēgli.
Morfoloģija
Kalnu dzelzene ir daudzgadīgs, 20-70 cm augsts lakstaugs ar stāvu, apmatotu stublāju, kuram var attīstīties daži zari.
Katra zara galā ir izvietots viens ziedu kurvītis. Auga vīkala lapas ir zaļas, jumstiņveidīgi izkārtotas vairākās rindās. Vīkala lapu gals ir tumšs un plūksnains. Kurvīša ārējā malā ir zili, neauglīgi piltuvziedi (3-5 cm gari) ar plūksnainu galu, bet vidū ir gandrīz divreiz īsāki, violeti divdzimumu stobrziedi ar tumši zilām putekšnīcām.
Auglis ir apmatots, aptuveni 5 mm garš spīdīgs sēklenis.
Krasnogorodskas rajons
Krasnogorodskas rajons ir Krievijas Pleskavas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Pleskavas apgabala Pitalovas, Ostrovas, Puškinskije Goru, Opočkas un Sebežas rajoniem, kā arī Latviju.
Topoloģiskie dielektriķi
Topoloģiskie dielektriķi jeb topoloģiskie izolatori ir īpaši materiāli, kas iekšienē ir izolatori, bet to virsma spēj vadīt strāvu. Tie ir pusvadītāji ar šauru tilpuma aizliegto zonu un strāvu vadošiem virsmas vai malu stāvokļiem. Virsmas un malu stāvokļus izraisa kombinācija starp laika apgriezto simetriju un relatīvistisku mijiedarbību starp elektrona spinu un orbitālo kustības daudzuma momentu ārējā potenciālā. Topoloģisko izolatoru piemēri ir ļoti plāna dzīvsudraba telurīda kārtiņa un minerāls kavaculīts, ko vispirms ieguva mākslīgi laboratorijā, bet vēlāk atrada dabā.
Topoloģisko dielektriķu atklājuma vēsture
20. gs. astoņdesmitajos gados tika atklāts, ka elektroniem, kuru kustība ir ierobežota divos virzienos un kuri ir pakļauti spēcīgam (ap 18 teslu stipram) magnētiskajam laukam, piemīt jauna, topoloģiska veida, sakārtotība, kuras sekas ir kvantu Holla efekts. Attiecīgi 1985. un 1998. gadā Nobela prēmija fizikā tika piešķirta par kvantu Holla un frakcionālā kvantu Holla efekta atklāšanu. Šie pētījumi kalpoja par pamatu 2D topoloģisko dielektriķu atklāšanai dzīvsudraba telurīda/kadmija telurīda (HgTe/CdTe) kvantu aku sistēmās 2007. gadā, kā arī kvantu spina Holla efekta atklāšanai 2005. gadā. Atšķirībā no kvantu Holla efekta, kurā topoloģisko kvantu stāvokli nosaka ārējā vide (magnētiskais lauks), kvantu spina Holla efekta gadījumā stāvokli nosaka elektronu kustība (spina un orbitālā kustības daudzuma momenta mijiedarbība). 2006. gadā tika teorētiski paredzēta 3D topoloģisko dielektriķu eksistence, kura vēlāk tika eksperimentāli apstiprināta dažādos bismuta savienojumos. Saistībā ar šo atklājumu 2016. gadā Nobela prēmija fizikā tika piešķirta Deividam Dž. Tulesam, Dankanam Haldeinam un Džonam M. Kosterlicam par "topoloģisko fāzes pāreju un vielas topoloģisko fāzu teorētiskajiem atklājumiem".
Fizikālais apraksts
Nereti matērijas fāzes var tikt saprastas, izmantojot Landau pieeju, kas apraksta fāzes, balstoties uz simetrijām, kuras tiek spontāni salauztas. Piemēram, magnētos ir salauzta gan rotācijas simetrija impulsu telpā, gan laika apgrieztā simetrija. Kristālos translācijas simetrija var tikt izmantota, lai raksturotu elektronu stāvokļus kā kristālrežģa enerģijas-impulsa vektorus \vec{k} periodiskās Briljuena zonās. Bloha Hamiltoniāna \hat H(\vec{k}) īpašvērtības E_m(\vec{k}) definē enerģijas zonas, kas kopā veido zonu struktūru kristālā. Savā ziņā pusvadītāji un dielektriķi pieder pie vienas fāzes - atbilstoši manipulējot ar Hamiltoniānu, ir iespējams nepārtraukti pārlēkt starp vielas pusvadītāja un dielektrisko stāvokli, neizjaucot aizliegto zonu. Tas nozīmē, ka starp abiem dielektriskajiem stāvokļiem pastāv topoloģiska līdzība. Topoloģija ir matemātikas apakšnozare, kas pēta objektu īpašības, kas ir invariantas nepārtrauktām deformācijām, klasisks šādu deformāciju piemērs ir barankas transformācija kafijas krūzē.
Stāvoklis, kas atbild par kvantu Holla efektu, nesalauž nevienu simetriju, tas definē topoloģisku matērijas fāzi tajā nozīmē, ka noteiktas fundamnetālās īpašības (piemēram, bezspraugas (gapless) robežmodu skaits) ir invariantas nepārtrauktām izmaiņām materiāla parametros, šīs īpašības var izmainīt vienīgi sistēmas pāriešana citā kvantu fāzē. Kvantu Holla efekta gadījumā elektronu cirkulāro orbītu kvantēšanās atbilstoši ciklotrona frekvencei \omega_c noved pie kvantētiem Landau līmeņiem ar enerģiju:. Landau līmeņus var uztvert kā zonu struktūru ar enerģijas spraugu, kas, līdzīgi kā klasiskā dielektriķī, atdala tukšos un aizpildītos stāvokļus. Atšķirība starp klasisku dielektriķi un kvantu Holla stāvokli balstās topoloģiskajā invariantā, ko mēdz saukt arī par Černa (Chern) invariantu. Černa invariants ir kopējā Berija (Berry) plūsma Briljuena zonā:. Kopējais Černa skaitlis ir topoloģisks invariants tādā nozīmē, ka tas nemainās, ja Hamiltoniāns tiek nepārtraukti mainīts.
Fundamentālas sekas zonu struktūru topoloģiskais klasifikācijai ir vadošu bezspraugas stāvokļu pastāvēšana uz robežvirsmām, kur mainās topoloģiskais invariants, turklāt šie stāvokļi pārvietojas pa virsmu vai malu tikai vienā virzienā. Šie virsmas stāvokļi ir dziļi saistīti ar tilpuma kvantu Holla stāvokli. Ja aplūkojam triviālu dielektriķi (n=0) un kvantu Holla stāvokli (n=1), tad kaut kur aizliegtajai zonai ir jāpazūd, pretējā gadījumā topoloģiskais invariants nevar izmainīties. Tas nozīmē, ka jāpastāv zemas enerģijas stāvokļiem, kas sasaistīti ar reģionu, kur aizliegtā zona šķērso nulli.
3D topoloģiskais dielektriķis var tikt izveidots, sakārtojot vairākus 2D topoloģiskos dielektriķus (līdzīgi kā tas ir slāņainos kvantu Holla stāvokļos), rezultējošo stāvokli sauc par vāju 3D topoloģisko dielektriķi. Atšķirībā no malas stāvokļiem atsevišķā 2D topoloģiskajā dielektriķī, šie virsmas stāvokļi nav pasargāti ar laika pagriezto simetriju. Ir iespējams izveidot 3D zonu struktūru, kas nav slāņaina, pieļauj laika apgriezto simetriju un ir topoloģiski netriviāla - šādu struktūru sauc par spēcīgu topoloģisko dielektriķi. Spina un orbitālā kustības daudzuma momenta mijiedarbība ir nepieciešams nosacījums, lai tas izpildītos, kā arī ir nepieciešamas visas spina komponentes. Respektīvi, atšķirībā no 2D topoloģiskā dielektriķa, 3D topoloģisko dielektriķi nav iespējams izveidot, izmantojot elektronus ar tikai augšupvērstu vai tikai lejupvērstu spinu. 3D topoloģiskā dielektriķa virsmas stāvokļi veido unikālu 2D topoloģisko metālu. Atšķirībā no parasta metāla, uz kura Fermi virsmas katrā punktā atrodas elektroni ar gan augšupvērstu, gan lejupvērstu spinu, virsmas stāvokļi ir bez spina deģenerācijas. Laika apgrieztā simetrija nosaka, ka stāvokļiem ar impulsu \vec{k} un -\vec{k} jābūt ar pretējiem spiniem. Tas nozīmē, ka spiniem jārotē ar \vec{k} ap Fermi virsmu, tādejādi veidojot Dīraka konusu. Kad uz vrismas atrodas defekti vai piejaukuma atomi (piemēram, leģējumi), tilpuma dielektriķa topoloģiskās īpašības neļauj metāliskajiem virsmas stāvokļiem pazust. Teorētiskie paredzējumi par virsmas stāvokļu īpašībām ir noveduši pie daudziem eksperimentāliem pētējumiem.
Topoloģisko dielektriķu pielietojumi
Par vienu no perspektīvākajiem topoloģisko dielektriķu pielietojumiem tiek uzskatīta spintronika un kvantu skaitļošana. Izmantojot topoloģiskos dielektriķus kā spina ģeneratorus, ir iespējams panākt efektīvu spina konfigurāciju un spina strāvu kontroli. Papildus tam, teorētiskie pētījumiu liecina, ka, hibridizējot topoloģisko dielektriķu virsmas stāvokļus, būtu iespējams ievērojami palielināt termoelektrisko topoloģisko dielektriķu, piemēram, bismuta selenīda (Bi2Se3), termoelektrisko efektivitāti.
Latvijas bendija izlase
Latvijas bendija izlase ir bendija komanda, kas pārstāv Latviju starptautiskās sacensībās. Pasaules čempionātā debitēja 2007. gadā un tās labākais sasniegums ir 8. vieta (jeb 2. vieta B divīzijā). 2014. gadā Latvijas izlase uzvarēja B divīzijā, tādējādi pirmo reizi savā pastāvēšanas vēsturē ieguva iespēju piedalīties A divīzijas turnīrā.
Izņēmuma kārtā 2015. gadā Latvijas bendija izlase startēja gan A grupas, gan B grupas pasaules čempionātos. Pēc Starptautiskās Bendija federācijas lūguma, lai nodrošinātu vajadzīgo dalībvalstu skaitu, Latvijas bendija izlase 02.2015. piedalījās B grupas turnīrā, kurā izcīnīja 1. vietu. 03. 2015. Latvijas izlase debitēja pasaules čempionātā A grupā, kur astoņu komandu konkurencē ieņēma 7. vietu pasaulē, kas ir līdz šim augstākais Latvijas bendija izlases sasniegums pasaules čempionātos.
Gdova
Gdova ir pilsēta Krievijā, Pleskavas apgabalā, Gdovas rajona centrs, apmēram 1,5 kilometrus no Peipusa ezera krasta. Pilsēta atrodas pierobežas zonā ar īpašu režīmu. Lai tajā uzturētos, nepieciešama FSB atļauja.
Vēsture
Dibināta 14. gadsimtā kā Pleskavas priekšpostenis. No 1431. līdz 1434. gadam tika uzcelta mūra pils, kuras drupas saglabājušās. Pilsētai vairākkārtīgi uzbrukuši zviedri un poļi. 1617. gadā pēc Stolbovas miera līguma to atguva Krievija. 1780. gadā Gdova ieguva pilsētas tiesības. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 19. jūlija līdz 1944. gada 4. februārim - vācu okupācijā.
Cilvēki
1918. gadā Gdovas pilsētas sarkano spēku komandieris bija Jānis Fabriciuss.
Iļģuciema pamatskola
Iļģuciema pamatskola ir viena no Rīgas skolām, kas atrodas Dzirciema ielā 109 Iļģuciemā.
Vēsture
1969. gadā Baltajā ielā 22 tika nodibināta Rīgas 58. vidusskola ar latviešu un krievu valodas plūsmām. 1976. gadā Rīgas 58. vidusskolas latviešu plūsmas daļu pārcēla uz jaunu skolas ēku Dzirciema ielā 109, ko 1997. gadā pārdēvēja par Iļģuciema vidusskolu.
2022. gada 2. jūnijā Rīgas domes Izglītības, kultūras un sporta komitejā atbalstīja lēmumprojektu par Iļģuciema vidusskolas pārdēvēšanu par pamatskolu.
Johans Gudmundsons
Johans Gudmundsons (is; dzimis ) ir Islandes futbolists, pussargs, Islandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2016. gada spēlē Anglijas futbola Premjerlīgas kluba Burnley FC sastāvā.
Sasniegumi
AZ
Burnley
Kosmos-359
Kosmos-359 (ru) bija PSRS Venera programmas kosmiskais aparāts. Tas kosmosā tika palaists 1970. gada 22. augustā, bet dzinējbloka kļūmes dēļ palika Zemes orbītā. Kosmos-359 bija identisks 17. augustā palaistajai zondei Venera-7, un tās mērķis bija veikt nosēšanos uz Veneras virsmas.
Lidojuma gaita
Kosmiskais aparāts tika palaists 05:06:09 UTC ar nesējraķeti Molnija-M no Baikonuras kosmodroma. Raķetes pirmās trīs pakāpes nostrādāja kā plānots, un zonde ar dzinējbloku NBLtika ievadīta eliptiskā orbītā ap Zemi ar perigeju 210 km un apogeju 910 km.
Veicot manevru stacijas ievadīšanai trajektorijā uz Veneru, dzinējbloka dzinēja aizdedzināšana aizkavējās un tas pārtrauca darbību pēc tikai 25 sekundēm. Kļūme galu galā tika attiecināta uz barošanas sistēmas līdzstrāvas transformatora sabojāšanos.
Tādējādi kosmiskais aparāts palika uz Zemes orbītā. Tolaik Padomju Savienībā nebija pieņemts ziņot par neveiksmīgiem kosmiskajiem startiem, tāpēc Zemes orbītā palikusī starpplanētu stacija tika nosaukta par Kosmos-359.
Kosmos-359 perigejs bija 210 km, tādēļ atmosfēras daļiņu ietekmē tas bremzējās. 1970. gada 6. novembrī kosmiskais aparāts nogāja no orbītas un sadega Zemes atmosfērā.
Kazahstānas Premjerlīga
Kazahstānas Premjerlīga ir Kazahstānas augstākā futbola līga, kas dibināta 1992. gadā. Čempionātā piedalās 14 komandas.
Ozolnieku novada ciemu uzskaitījums
Šajā uzskatījumā apkopoti Ozolnieku novada ciemi pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. Ozolnieku novads sastāv no Cenu, Ozolnieku un Salgales pagastiem. Pēc LĢIA datiem Ozolnieku novada teritorijā atrodas 20 ciemi.
Cenu pagasts
Cenu pagasta centrs atrodas Brankās. Cenu pagastā atrodas 10 ciemi, no tiem 2 lielciemi, 4 vidējciemi, 2 mazciemi un 2 vasarnīcu ciemi.
Ozolnieku pagasts
Ozolnieku pagasta centrs atrodas Ozolniekos, kas ir arī novada centrs. Ozolnieku pagastā atrodas 2 ciemi, no tiem 1 lielciems un 1 vasarnīcu ciems.
Salgales pagasts
Salgales pagasta centrs atrodas Emburgā. Salgales pagastā atrodas 8 ciemi, no tiem 2 vidējciemi, 4 mazciemi, 1 skrajciems un 1 vasarnīcu ciems.
Viestura iela (Jūrmala)
Viestura iela ir iela Jūrmalā, Lielupes apkaimē. Viestura iela sākas krustojumā ar Rīgas ielu un beidzas krustojumā ar Valmieras ielu. Kopējais ielas garums ir 1900 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Viestura ielā satiksmes kustība norit divās joslās. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve. Uz Viestura ielas atrodas "Līvu Akvaparks", "Rimi", "Maxima", kā arī vairākas kafejnīcas un restorāni.
Ielu savienojumi
Viestura iela ir savienota ar šādām ielām:
Satiksme
Pa Viestura ielu kursē 3. autobuss. Pirms tam pa ielu kursēja 8. autobuss. Tāpat kursē divi mikroautobusu maršruti - 1. un 7.
1964. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
1964. gada Eirovīzijas Dziesmu konkurss bija devītais Eirovīzijas Dziesmu konkurss, kas norisinājās Tivoli koncertzālē Dānijas galvaspilsētā Kopenhāgenā, pēc dāņu Grētas un Jergena Ingmanu uzvaras pāgājušajā gadā. Šajā gadā pirmo reizi konkursā laurus plūca Itālija, kuru pārstāvēja dziedātāja Džiljola Činkveti ar dziesmu Non ho l'eta. Tāpat kā no 1956. gada konkursa, arī no šī nav saglabājušies ieraksti. DR bja vienīgie, kuri ierakstīja visu konkursu, un 1970. gados Dānijas Televīzijas ēkā notika ugunsgrēks.
Norises vieta
1964. gada konkurss notika Tivoli koncerzālē, kura atrodas Dānijas galvaspilsētā Kopenhāgenā un ir saisīta ar Dānijas slaveno izklaides parku un Tivoli dārziem.
Karalienes Modas līcis
Karalienes Modas līcis (en) ir plašs jūras līcis Kanādas Arktikā. Izvietojies Ziemeļu Ledus okeānā starp Adelaidas pussalu austrumos un Kenta pussalu rietumos. Atdala Viktorijas un Karaļa Viljamas salas no Ziemeļamerikas kontinenta, savieno Dīza šaurumu rietumos ar Viktorijas šaurumu ziemeļos un Simpsona šaurumu austrumos. Krasti stipri izroboti, daudz līču un pussalu. Līcī vairākas salas, lielākās no kurām ir Melberna un Dženijas Lindas salas. Līcis 10 mēnešus gadā pildīts ar ledu. Krasti mazapdzīvoti, pastāvīgu apdzīvoto vietu nav. Līča dienvidu piekrastē kopš 1961. gada izveidota putniem nozīmīga vieta — Karalienes Modas līča migrējošo putnu rezervāts.
Līča krastus izsenis apdzīvojuši inuiti. Pirmie līci šķērsojušie neinuiti bija kanādietis Pīters Dīzs un skots Tomass Simpsons 1839. gadā. Tagadējo nosaukumu 1905. gadā līcim piešķīra norvēģu polārpētnieks Roalds Amundsens par godu Norvēģijas karalienei konsortei Modai.
Gerge Naģs
Gerge Naģs (hu, dzimis ) ir ungāru hokejists, spēlē kreisās malas uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2023) Naģs pārstāv MOL Liga komandu Ferencvárosi TC.
Iepriekš Naģs spēlējis Ungārijas komandās Alba Volán Székesfehérvár, Fehérvár AV19, Fehérvári Titánok, Miskolci Jegesmedve JSE un MAC Budapest, Slovākijas komandā HK Nove Zamky, AHL līgas komandā Čikāgas "Wolves" un ECHL līgas komandās Quad City Mallards un Kalamazoo Wings.
Ungārijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2009., 2016. un 2023. gada Pasaules čempionātā.
RTU FC
RTU Futbola centrs, saīsināti RTU FC, ir Latvijas futbola klubs no Rīgas, kas pašlaik spēlē Latvijas 1. līgā. Klubs pārstāv Rīgas Tehnisko universitāti. Latvijas futbola čempionātā piedalās kopš 2011. gada, kad sāka spēlēt 2. līgas Rīgas čempionātā. 2016. gadā ieguva licenci dalībai 1. līgā. Mājas spēles aizvada RTU stadionā. Komandas galvenais treneris ir bijušais Latvijas izlases spēlētājs Viktors Morozs.
Tauriņa efekts (filma)
"Tauriņa efekts" ir 2004. gadā uzņemts ASV fantastisks trilleris, filmas scenārija autori un režisori ir Ēriks Bress un Dž. Makijs Grūbers. Filmas nosaukums attiecas uz tauriņa efektu, populāru haosa teorijas hipotētisku piemēru, kas parāda, ka mazas sākotnējās atšķirības laika gaitā var izraisīt neparedzētas sekas. Galvenās lomas filmā atveido Eštons Kučers un Eimija Smārta.
Kučers tēlo 20 gadus vecu koledžas studentu Evanu Trebornu, kurš konstatē, ka spēj ceļot pagātnē, lai ar pieaugušā prātu iemiesotos savā bērnības ķermenī, un, ietekmējot pagātnes notikumus, mainītu tagadni.
Sižets
Bērnībā Evans vairākkārt ir piedzīvojis psiholoģiskas traumas — piespiešanu iesaistīties bērnu pornogrāfijā, psihiatriskajā slimnīcā ieslodzītā tēva uzbrukumu un nāvi, cilvēku bojāeju, bērniem spēlējoties ar dinamītu, suņa nežēlīgu nogalināšanu. Taču šie šausminošie notikumi ir pazuduši aizmirstībā — Evans piedzīvo atmiņas aptumsumus. Pēc psihologa ieteikuma viņš no septiņu gadu vecuma dienasgrāmatā veic pierakstus par aptumsuma brīžiem. Evanam pieaugot, šādi aptumsuma brīži kļūst retāki, līdz izzūd pavisam.
Divdesmit gadu vecumā, būdams jau koledžas students, Evans atklāj, ka lasot savas bērnības piezīmes, viņš var ceļot laikā — atgriezties pagātnē un izmainīt tās notikumus. Tas arī izskaidro atmiņas aptumsumus bērnībā, jo šajos aptumsuma brīžos Evana-bērna apziņā ir iemiesojies pieaugušais Evans.
Taču pagātnes notikumu izmainīšana krasi ietekmē viņa pašreizējo dzīvi. Evanam nākas piedzīvot dažādus alternatīvās nākotnes variantus: viņš nokļūst cietumā, zaudē abas rokas. Galu galā viņš saprot, ka pat tad, ja nodomi mainīt pagātni ir labi, viņa rīcībai ir neparedzētas sekas, kurās viņš vai vismaz viens no viņa draugiem negūst labumu.
Evans atgriežas dziļākā pagātnē un izmaina notikumus tā, ka viņa bērnības draudzene pēc vecāku šķiršanās paliek dzīvot kopā ar māti. Šīm izmaiņām ir vēlamais rezultāts, viņa un viņu draugu dzīve kļūst veiksmīga un laimīga.
Kritika un novērtējums
Filma "Tauriņa efekts" guva sliktu kinokritikas novērtējumu. Tika atzīmēts, ka filmas priekšlikums ir interesants, taču tiek pasniegts kā pārslogots un bezgaršīgs trilleris.
Kritiķis Rodžers Īberts rakstīja, ka tauriņa efekta zinātniskais jēdziens filmā tiek izmantots pretrunīgi, jo Evana veiktajām izmaiņām vajadzētu būt kardinālākai ietekmei uz nākotni.
Neskatoties uz to, filma guva komerciālus panākumus, nopelnot 96 060 858 dolāru.
Balvas un nominācijas
2004. gadā filma tika nominēta zinātniskās fantastikas, fantāzijas un šausmu filmu akadēmijas Saturna balvai kā labākā zinātniskās fantastikas filma.
Briseles Starptautiskajā fantastikas filmu festivālā filmas režisori Ēriks Bress un Dž. Makijs Grūbers guva Pegasus Audience Award.
2004. gadā tā tika nominēta Teen Choice Awards balvai.
Hjū Glāss
Hjū Glāss (en, dzimis 1783. gadā, miris 1833. gadā)  bija amerikāņu mednieks, medību pavadonis, slazdu licējs un pētnieks. Dzimis Pensilvānijā, skotu-īru ieceļotāju ģimenē. Glāss pētīja Misūri upes augšteci un Plates upi. Atpazīstamību Glāss iemantoja ar savu neticamo izdzīvošanu pēc tam, kad viņš bija smagi cietis no grizlilāča uzbrukuma, un viņa ceļa biedri viņu bija atstājuši mežā nomirt, pārliecināti, ka viņam nav nekādu izredžu izdzīvot.
Glāsa dzīves stāsts ir ekranizēts divās pilnmetrāžas filmās: Man in the Wilderness (1971) ar Ričardu Herisu galvenajā lomā, un "Cilvēks, kurš izdzīvoja" (2015), kurā Hjū Glāsu atveido Leonardo Di Kaprio. Par šo lomu viņš ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu, BAFTA kino balvu un Zelta globusa balvu. Abās filmās ir parādīts Glāss, kurš būdams smagi ievainots, tomēr spēja noiet 200 jūdzes līdz Kijovas fortam Dienviddakotā, kad citi kažokādu mednieki atstāja viņu vienu bez pārtikas un ieročiem ģenerāļa Ešlija ekspedīcijas laikā 1823. gadā.
Lai gan stāsts ir ļoti populārs, tā patiesums tiek apšaubīts. Pirmo reizi tas tika iespiests 1825. gadā Filadelfijas literatūras žurnālā The Portfolio kā literārs darbs. Vēlāk tas tika pārdrukāts vairākās citās avīzēs. Lai arī darbs tika publicēts anonīmi, vēlāk noskaidrojās, ka tā autors ir Džeimsa Hols, The Portfolio redaktora brālis. Tā kā Hjū Glāss pats stāstu nav rakstījis, tiek apšaubīts tā patiesums. Tomēr gadu gaitā šis nelielais stāsts ir pārtapis par leģendu.
Staņislavs Čistovs
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Čistovs uzsāka 1998. gadā, kad, spēlējot Čeļabinskas "Traktor" otrajā sastāvā, debitēja Krievijas Pirmajā līgā. Tiesa, jau nākamajā sezonā Omskas "Avangard" rindās Čistovs aizvadīja arī savas pirmās Krievijas Superlīgas spēles. 2011. gada NHL draftā ar augsto kopējo 5. numuru Čistovu izvēlējās Anahaimas "Mighty Ducks" vienība, taču uz Anahaimu spēlētājs devās vien 2002. gada vasarā.
2002.—03. sezonā Čistovs debitēja "Mighty Ducks" sastāvā, 79 spēlēs atzīmējoties ar 30 rezultativitātes punktiem. 2003.—04. sezonā Staņislavs savu spēles laiku dalīja starp NHL un AHL. 2004.—05. sezonas NHL lokauta laikā Čistovs turpināja spēlēt AHL, taču 2005.—06. sezonu aizvadīja Magņitogorskas "Metallurg" sastāvā. 2006.—07. sezonā Čistovs bija atgriezies Ziemeļamerikā, kur, pēc pāris "Ducks" rindās aizvadītām spēlēm, nonāca Bostonas "Bruins" organizācijā, kluba sastāvā aizvadot atlikušo sezonu.
2007. gada vasarā Čistovs pievienojās Ufas "Salavat Julajev" rindām, sezonas gaitā gan līgumu ar klubu laužot. No 2008. līdz 2010. gadam Čistovs spēlēja Magņitogorskas "Metallurg" rindās. 2012.—13. gada sezonā, spēlējot Čeļabinskas "Traktor" rindās, Čistovs kopā ar komandu sasniedza Gagarina kausa finālu, tajā gan piekāpjoties Maskavas "OHK Dinamo".
Oļegs Hramovs
Oļegs Hramovs ir Krievijas uzņēmējs, kurš darbojs Latvijā, Liepājā. Viņš ir iegādājies vairākus vērtīgus īpašumus Liepājā, tostarp pilsētas vēsturiskajā centrā, darbojies arī kuģniecības jomā. O. Hramovs darbojas kā sporta funkcionārs, ir futbola kluba Liepāja īpašnieks un prezidents.
2018. gadā pārņēma FK Liepāja kontrolpaketi, taču komandai palīdzējis jau iepriekš.
Valkas-Lugažu luterāņu baznīca
Valkas-Lugažu Evaņģēliski luteriskā baznīca ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atrodas Valkā, Rīgas ielā 9. Mūsdienās baznīca pilda dievnama uzdevumu, bet baznīcas tornis kalpo arī kā pilsētas skatu tornis.
Oļegs Hramovs
Viņs ir īpašnieks restorānam PAVILLON de ROZE Liepājā, vēl viņam pieder 50% no kuģu iznomātāju firmas Baltreids.
Valkas-Lugažu luterāņu baznīca
Vēsture
Lugažu draudzes baznīca pirmoreiz vēstures avotos minēta 1447. gadā un jau 15. gadsimta otrajā pusē tā fiksēta kā Livonijas landtāga sanāksmes vieta. Livonijas kara laikā to nopostīja, pēc tam atjaunoja. 1668. gadā zviedru valdība sodīja draudzes muižniekus par sliktu vecā dievnama labošanu. 1702. gada 20. jūlijā Lielā Ziemeļu kara laikā krievu karavīri baznīcu nodedzināja. Pēc Lielā Ziemeļu kara postījuma Lugažu draudzes baznīca Valkā tika atjaunota 1729. gadā. Tā ir uzcelta nodegušās baznīcas vietā. Teksts uz balta marmora plāksnes altārdaļas kreisajā pusē liecina, ka baznīcu cēlis Liellugažu muižas īpašnieks landrāts, pulkvežleitnants barons Kārlis Johans Vrangelis, kurš bija devis krievu gūstā solījumu atjaunot baznīcu paša līdzekļiem un to arī izdarīja. Diemžēl laika gaitā baznīca nonāca tik sliktā stāvoklī, ka 1752.-1755. gadā to vajadzēja kapitāli remontēt un būvēt jaunu torni. To izdarīja Kārļa Johana Vrangeļa vecākais dēls (arī Kārlis Johans).
Baznīca stipri cieta 1907. gada 4. februāra ugunsgrēkā, kad nodega tornis, jumts un pārsegums. Ugunsgrēka laikā gāja bojā arī baznīcas torņa zvans, tam iekrītot ugunī. Atjaunojot baznīcu, tika saglabāts tās iepriekšējais izskats. Baznīcu atjaunoja par mirušā Karla Johana Vrangeļa māsu Margotas un Minnas Vrangeļu līdzekļiem un no draudzes piegādātajiem materiāliem. Atjaunoto baznīcu iesvētīja 1910. gada 2. maijā.
1997. gada 20. janvārī draudzes padome pieņēma lēmumu uzsākt baznīcas interjera remontu. Remonta laikā tika konstatēti interesanti fakti. Atjaunojot baznīcu pēc 1907. gada ugunsgrēka, meistari ar koka paneli bija aizseguši ornamentus, kas rotājuši altāra daļu, kā arī lielo telpu. Arī altārtelpas arkas ir rotātas ar šo ornamentu, bet laika gaitā rotājums aizkrāsots un nav atjaunots. 1997. gada remonta laikā visi ornamenti gan altārtelpā, gan lielajā zālē, gan arī arkā tika atjaunoti. Sienu krāsojums atguva savu pirmo variantu — dzeltens altārtelpā, gaiši zaļš lielajā zālē, balts logu ailēs. 1999. gadā centrālajai daļai uzlika jaunu jumtu.
Baznīcas arhitektūras stils
Valkas — Lugažu baznīca ir akmens mūra garenbūve ar altāra apsīdu un celtnes būvapjomā iekļautu barokālu torni ar galeriju un daudzstūru smaili. Stilistiski baznīca ir būvēta kā bazilikas tipa dievnams. Skatoties no augšas, tai ir izstiepta taisnstūra forma. Baznīcas ārējais izskats ir vienkāršs (agrāk tika dēvēta par zemnieku dievnamu), un tajā ir vērojamas daudzu stilu iezīmes, kas radušās biežajos atjaunošanas darbos, kad katra atjaunošana ir atstājusi savas pēdas. Baznīcas ārējā izskatā galvenais akcents ir barokālais zelminis ar trīsstūra frontonu. Vienjoma draudzes telpai ir divslīpju griesti ar atslēgtām konstrukcijām. To no altārdaļas atdala triumfa arka. Iekārta — altāris, kancele, soli, lukta — darināta no tumša koka. Stēlas formā būvēto retablu grezno dimanta kvadrāti, monētu ornaments un akrotērijs. Retablu augšdaļā — alfas un omegas atveids, centrā — glezna „Kristus aicina”. Mākslinieks nav zināms. Daudzstūru kancele ar altārim analogo dekoru piestiprināta triumfu arkai.
Kārlis Renners
Kārlis Renners (de; dzimis, miris ) bija sociāldemokrātisks austriešu politiķis, austromarksisma teorētiķis. Uzskatāms par vienu no Austrijas pamatlicējiem, jo bija pirmais Austrijas valdības vadītājs 1918. gadā un pirmais pēckara Austrijas prezidents no 1945. līdz 1950. gadam.
Valkas-Lugažu luterāņu baznīca
Baznīcas kapenes
Kad 1907. gadā baznīcai daļēji grīdas dēļus nomainīja, tika atrastas apbedījumu kapenes. Muižnieku dzimtas kapenes atradās kora daļas abās pusēs. Mācītājam kapa vieta bija paredzēta altāra priekšā, bet pērminderim bija tiesības izvēlēties kapa vietu pie lielajām baznīcas durvīm. Tas sakrīt ar 1739. gada 18. marta vizitācijas protokolā minēto, ka baznīcā apbedīti Vrangeļu un fon Albedilu dzimtas locekļi, Valkas birģermeistari Vikams un Francens, kā arī draudzes mācītāji. Atverot baznīcas kapenes, atsegtas četras kameras. Vienā no tiem bijuši 12 zārki. Kā uzskata mācītājs Elmārs Mačs, šajā baznīcā apglabāti arī Lielā Ziemeļu karā kritušie zviedru virsnieki.
Kārlis Renners
Dzimis kā 17. vai 18. bērns nabadzīga vīnkopja ģimenē. Skolā gāja Mikulovā, no 1890. līdz 1896. gadam studēja tiesību zinātni Vīnes Universitātē. 1896. gadā iestājās Austrijas Sociāldemokrātiskajā partijā. Pēc Austroungārijas sabrukuma kļuva par Vācu Austrijas pirmās valdības galvu, bet, kad Sabiedrotie nepiekrita visu vācvalodīgo apgabalu apvienošanai — par Austrijas valdības vadītāju. No 1918. līdz 1920. gadam Renners bija Austrijas kanclers, bet no 1931. līdz 1933. gadam — Austrijas parlamenta prezidents. 1934. gadā, nodibinoties austrofašisma iekārtai, politisko darbību pārtrauca. 1945. gada aprīli, sabrūkot Trešajam reiham, atkal izvirzījās par Austrijas politisko vadītāju.
Valkas-Lugažu luterāņu baznīca
Baznīcas draudze
Draudze dibināta 1477.gadā. Tā nekad nav pārtraukusi savu darbību. Draudzes mācītājs tagad ir Gints Polis.
Rašīds Ponomarjovs
Rašīds Ponomarjovs (tt; dzimis, miris ) bija PSRS un Krievijas šaha problēmists, viens no šaha kompozīcijas pamatlicējiem Tatarstānā un Padomju Savienībā.
Biogrāfija
1936. gadā viņš ar izcilību absolvēja vidusskolu Kazaņā un pēc tam studēja N. E. Baumana vārdā nosauktajā Maskavas Valsts tehniskajā universitātē.
Daudzus gadus viņš strādāja par projektēšanas inženieri vienā no Kazaņas uzņēmumiem. Viņš bija viens no slavenā tanka T-34 izstrādātājiem.
Sieva — Roza Ponomarjova (dz. 07.03.1922.), trīs meitas, mazbērni.
R. Ponomarjovs darīja visu iespējamo, lai popularizētu un attīstītu šaha kompozīciju Tatarstānas Republikā un pasaulē. Viņš regulāri lasīja lekcijas, referēja, konsultēja jaunos problēmistus. Viņš publicēja rakstus par sava iecienītā sporta veida teoriju un praksi.
Ponomarjovs pirmo šaha uzdevumu publicēja 1936. gadā žurnālā Smena, kur šaha kompozīcijas nodaļas redaktors bija izcilais šaha komponists Mihails Baruļins. No 1936. līdz 1993. gadam, Ponomarjovs publicēja 206 uzdevumus, no tiem 57 tika apbalvoti.
Piemērs
Uzdevuma risinājums: 1.Lh6! - 2.Df3+ Ze4 3.Dxf7#, 2...e4 3.Df5# 1...Td7 2.Zb3+ Kxc6 3.Zba5#, 2...Ke6 3.Zc5# 1...Tc7 2.Ze3+ Kxd6 3.Zef5# 2.Za5+ Kxd6 3.Zf5# - duālis 1...Te7 2.Za3+ Kxd6 3.Zab5# 2.Za5+ Kxd6 3.Zb5# - duālis 1...Tb7 2.Zf3+ Ke6 3.Zg5#, 2...Kxc6 3.Zfxe5#
1...Zf~ 2.De4+ Kxe4 3.Zd2# 1...e4 2.Lf4, Dg3 1...exd4 2.Df5+ Kxc6 3.Db5#
Kauline
Kauline (arī Kauliņi) ir ciems Sakstagala pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 237 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Kaulinkas ezers.
Valērijs Cilents
Valērijs Cilents (be; dzimis ) ir bijušais baltkrievu grieķu-romiešu stila cīkstonis, 1996. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvējs, divu olimpisko spēļu dalībnieks, Baltkrievijas Republikas Nopelniem bagātais sporta meistars.
Biogrāfija
Valērijs Cilents dzimis 1969. gadā Ļidā. Ar cīņu sāka nodarboties 1979. gadā Lidas Bērnu un jaunatnes sporta skolā № 2.
Sacensībās viņš piedalījās vidējā (līdz 82 kg) un pussmagā (līdz 84-85 kg) svara kategorijās. Ieguva bronzas medaļu 2005. gada Pasaules militārajā čempionātā Viļņā un 1994. gada pasaules čempionātā Tamperē. Ivana Poddubnija "Grand Prix" sudraba medaļnieks 2001. gadā Maskavā.
1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atlantā Cielents uzvarēja divas pirmās cīņas, bet ceturtdaļfinālā zaudēja turkam Hamzam Jerlikajam. Pēc tam gandarījuma cīņās pieveica krievu Sergeju Cviru, zviedru Martinu Lidbergu, kazahu Dauletu Turļihanovu un izcīnīja olimpisko bronzas medaļu.
Autoceļš V67
V67 autoceļš Pietāni—Purmaļi ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno Pietānus ar Purmaļiem. Autoceļš ir 1,2 km garš, klāts ar asfalta segumu un šķērso Ropažu novadu.
2015. gada 20. februārī tika izsludināts konkurss par autoceļa V67 seguma periodiskās uzturēšanas darbiem pilnā garumā.
Garkāta ģipsene
Garkāta ģipsene (la) ir neļķu dzimtas suga, kurai ir šaurs izplatības areāls Eiropas centrālajā un ziemeļaustrumu daļā. Latvijā tā ir sastopama retumis un nevienmērīgi visā valsts teritorijā, pārsvarā apvidos ar sausiem priežu mežiem, kā arī dažādās kāpās. Suga ir ierakstīta Latvijas Sarkanajā grāmatā 3. kategorijā.
Kuņjas rajons
Kuņjas rajons ir Krievijas Pleskavas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Pleskavas apgabala Usvjatu un Veļikije Luku rajoniem, Tveras apgabala Toropecas un Zapadnaja Dvinas rajoniem, kā arī Smoļenskas apgabala Veližas rajonu.
Rajona teritorijā dzimuši komponists Modests Musorgskis (Модест Петрович Мусоргский, 1839-1881) un patriarhs Tihons (Патриарх Тихон, 1865-1925).
Gliemeņu sistemātika
Gliemeņu sistemātika apraksta visu gliemeņu daudzveidību, dod tām raksturīgus nosaukumus, sakārto tās hierarhiskās kategorijās (dažāda ranga taksonos) un izveido iespējami objektīvu modeli, kurā atspoguļota gliemeņu grupu vēsturiskā attīstība (filoģenētika) un savstarpējā radniecība.
Pagājušo divu gadsimtu laikā pētnieki nav nonākuši pie kopsaucēja par gliemeņu filoģēniju un klasifikāciju. Agrīnajās taksonomiskajās sistēmās zinātnieki gliemenes klasificēja pēc vienas pazīmes, kā piemēram: čaulas morfoloģija, slēdzenes vai žaunu uzbūve. Tomēr šādās sistēmās, kas balstītas uz viena orgāna uzbūvi, radās problēmas ar taksonu nosaukumiem. Vienu no plašāk izplatītajām sistēmām izstrādāja Normans Ņūels izdevumā Treatise on Invertebrate Paleontology, Part N[109]. Šī sistēma bija balstīta kā uz čaulas kopējo morfoloģiju, tā arī tās mikrostruktūru un slēdzenes uzbūvi. Tā kā šīs pazīmes ir maz mainījušās taksonu pastāvēšanas laikā, tās var kalpot lielāku taksonomisko grupu izdalīšanai.
2000. gadā veiktie pētījumi taksonomijas jomā, veicot daudzu orgānu sistēmu un čaulu morfoloģiju (arī izmirušajām sugām), un molekulārās filoģēnijas datu kladistisko analīzi, ļāva izveidot gliemeņu filoģenētiskās radniecības shēmu. Balstoties uz šo pētījumu rezultātiem, 2010. gadā Bilers, Karters un Koens (angl. Bieler, Carter & Coan) piedāvāja jaunu gliemeņu klasifikāciju (skat. zemāk). 2012. gadā šo klasifikāciju pilnveidoja World Register of Marine Species (WoRMS) speciālisti. Pašlaik turpinās molekulāri-filoģenētiskie pētījumi, lai atklātu gliemeņu grupu radniecību un sistematizētu to attiecīgajos taksonos.
Sistemātika
Klase: Bivalvia Linnaeus, 1758
Dāvi
Dāvi, agrāk — Dāvukalns, ir ciems Olaines novada Olaines pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumu daļā Ežupes krastā pie autoceļa V7 21 km no pagasta centra Jaunolaines, 25 km no novada centra Olaines un 32 km no Rīgas centra. Ciemā ietilpst vasarnīcu biedrības Ābele, Sputņiks un Stars.
Fleetwood Mac (1968. gada albums)
Fleetwood Mac (arī Peter Green's Fleetwood Mac) ir grupas Fleetwood Mac debijas albums, kas tika izdots 1968. gadā. Albumā ir pāris blūza dziesmu kaverversijas un vairākas oriģināldziesmas, kuras sacerēja grupas dalībnieki Pīters Grīns un Džeremijs Spensers, kuri arī iedziedāja vokālu albuma dziesmās.
Albums bija komerciāli veiksmīgs. Tas sasniedza 4. vietu Lielbritānijā un noturējās 37 nedēļas albumu topā, neskatoties uz to, ka albumā nebija neviens ievērojami populārs singls, kas palīdzētu popularizēt Peter Green's Fleetwood Mac. Fleetwood Mac arī bija veiksmīgs ASV, sasniedzot 198. vietu. Lai gan albums ir pārdots vairāk nekā miljons eksemplāros Lielbritānijā, tas nav guvis BPI sertifikāciju. 2015. gada jūnijā albums ASV bija pārdots vairāk nekā 150 000 eksemplāros.
Albuma papildinātā versija tika iekļauta dziesmu apkopojumā The Complete Blue Horizon Sessions.
Vēsture
1966. gadā, pēc Ērika Kleptona aiziešanas no grupas John Mayall's Bluesbreakers, tai pievienojās ģitārists Pīters Grīns, nedaudz vēlāk grupas līdzšinējo bundzinieku nomainīja Miks Flītvuds. Starp Grīnu, Flītvudu un grupas basģitāristu Džonu Makvī ātri izveidojās cieša draudzība, un, kad uz Grīna dzimšanas dienu Bluesbreakers līderis Džons Majāls uzdāvināja viņam bezmaksas laiku ierakstiem studijā, Grīns aicināja Flītvudu un Makvī kopā ierakstīt pāris dziesmas. Vienu no ierakstītajiem demo nodēvēja Flītvuda un Makvī uzvārdu savienojumā — Fleetwood Mac. Vēlāk Grīns un Flītvuds pameta Bluesbreakers, nodibinot savu grupu ar nosaukumu Fleetwood Mac. Grīns aicināja grupai pievienoties arī Džonu Makvī, kurš sākotnēji atteicās, tādēļ uz laiku tika nolīgts basists Bobs Brunings. Drīz grupa nolīgta prestižajiem Vindzoras blūza un džeza svētkiem, kuri bija gaidāmi 1967. gada augustā. Dažas nedēļas vēlāk Makvī mainīja savas domas, jo uzskatīja, ka Bluesbreakers mūzikas virziens pārāk sāk līdzināties džezam, un 1967. gada septembrī pievienojās Fleetwood Mac.
Papildus ģitāristam, bundziniekam un basģitāristam Pīters Grīns vēlējās grupā pieņemt otro ģitāristu, lai viņš netiktu uzskatīts kā Fleetwood Mac līderis. Grupas producents Maiks Vernons ieteica aicināt grupas Levi Set Blues Band dalībnieku Džeremiju Spenseru. Tā kā Spenseram nepatika savas muzikālās apvienības ierakstītā prezentācijas kasete, tādēļ viņš to neatskaņoja saviem grupas biedriem, tikai Pīteram Grīnam. Fleetwood Mac dalībnieks bija gandarīts par Spensera veikumu, tādēļ personīgi devās uz Ličfīldu (pilsēta, kurā uzstājās Levi Set Blues Band), lai paziņotu Džeremijam par viņa uzņemšanu grupā.
Hemoroīds
Hemoroīds ir mezglveidīgs vēnas pietūkums taisnās zarnas apakšējā daļā vai pie anālās atveres. Hemoroīdu saslimšanas gadījumā var iekaist un pat sastrutot taisnās zarnas gļotāda. Šī slimība ir diezgan izplatīta, īpaši grūtniecības un pēcdzemdību laikā. Hemoroīdi arī var rasties, ceļot smagus priekšmetus vai ikdienā ilgstoši sēžot, piemēram, pie datora. Tās var būt arī citu slimību komplikācijas. Hemoroīdu galvenie simptomi ir šādi: anālās atveres niezēšana, anālās atveres sāpēšana, īpaši izkārnīšanās laikā, asiņaini izkārnījumi un viens vai vairāki cieti pietūkumi anālās atveres reģionā.
Bāriņtiesas Latvijā
Bāriņtiesa ir īpaša iestāde bērna vai aizgādnībā esošas personas tiesību un tiesisko interešu aizsardzībai. Bāriņtiesas Latvijā izveido un uztur novada vai pilsētas pašvaldības. Latvijas Republikas Civillikumā noteiktajos gadījumos bāriņtiesa var sniegt palīdzību mantojuma lietu gadījumos, ja novadā vai pašvaldībā nav notāra. Bāriņtiesas rīkojas, balstoties uz normatīvajiem aktiem un publisko tiesību principiem. Parasti bāriņtiesu veido bāriņtiesas priekšsēdētājs un vismaz trīs bāriņtiesas locekļi. To skaits var mainīties, ņemot vērā attiecīgajā pašvaldībā deklarēto iedzīvotāju skaitu. Bāriņtiesu darbību uzrauga un metodisko palīdzību bērnu tiesību vai aizgādnībā esošas personas tiesību jautājumos sniedz Valsts bērnu tiesību aizsardzības inspekcija, bet Tieslietu ministrija sniedz metodisko palīdzību apliecinājumu un mantojuma jautājumu gadījumos.
Cilvēktiesību un bērnu tiesību izpratne
Bāriņtiesu rašanos Latvijā un pasaulē noteikušas gan vajadzības, gan izpratne par cilvēktiesībām un jo īpaši — par bērnu tiesībām. Izpratne par bērnu tiesībām un to nostiprināšana pakāpeniski mainījusies kopš Senās Romas laikiem, kur attiecības ģimenē noteica tēva vara — brīvi rīkoties ar ģimenes locekļiem, piemēram, pārdodot tos verdzībā. Līdz pat 19. gs. vidum gandrīz puse Krievijas iedzīvotāju bija dzimtcilvēki, un pusaudžu pirkšana, pārdošana, dāvināšana, vai pat ieķīlāšana un mainīšana tolaik nebija nekas neparasts. Patriarhāts, verdzība un iedzīvotāju, bet jo īpaši bērnu nevienlīdzība pasaulē valdījusi ilgu laiku, un diemžēl daudzviet vēl joprojām sastopama. Būtiskas pārmaiņas cilvēktiesību jomā pasaulē veicināja demokratizācijas procesi, jo īpaši Franču revolūcija, Amerikas pilsoņu karš, kā arī latviešiem un latgaliešiem būtiskā dzimtļaužu brīvlaišana Krievijā. Savu attieksmi pret rasismu un verdzību savdabīgi savulaik paudusi arī Anglijas karaliene Viktorija, kļūstot par krustmāti un formāli adoptējot mazu meitenīti no Āfrikas, kuras ģimeni nogalinājuši citas cilts karotāji un pašu sagrābuši verdzībā. Attīstoties demokrātijai, tika dibinātas speciālas iestādes, lai rūpētos par bērniem, kontrolētu viņu personisko un mantisko interešu ievērošanu.
Pirmssākumi un pagasttiesas
Lai gan informācija par bāriņtiesu rašanos un sākotnējo attīstību latviešu apdzīvotajā teritorijā ir neliela, tomēr zināms, ka bāriņtiesām Latvijā ir apmēram 400 gadus veca pieredze. 16. gadsimta otrajā pusē un 17. gadsimta sākumā latviešu tiesības lasāmas arī atsevišķos likumos, diemžēl par bāreņiem atrodamas tikai dažas nejaušas piezīmes. Viena no tādām ir par Kurzemes hercogistes aizliegumu sodīt mātes, kurām dzima ārlaulības bērni, lai mazuļiem būtu aprūpētājas. Par bāriņtiesas aizsākumiem Latvijā var uzskatīt pagastu tiesas, kuras pastāv jau kopš 13., 14. gadsimta. Tomēr līdz pat 19. gadsimta vidum šīs tiesas pārsvarā risināja visa pagasta ļaužu lietas, nevis izskatīja specifiski ar bērnu tiesībām saistītus jautājumus. Bāriņtiesas mūsdienu izpratnē sāka veidoties pēc Krievijas impērijas 1889. gada tiesību reformas. Sākotnēji Latvijā bāriņtiesas iedalījās vairākās instancēs, bet augstākā pārraudzība bija miertiesnešu sapulcē.
Bāriņtiesu svarīgākais uzdevums bija iecelt aizbildņus nepilngadīgiem bērniem, lai rūpētos par viņu mantu, uzraudzītu aizbildņu vai aizgādņu rīcību un atklātu iespējamās nelikumības bērnu tiesību ievērošanā. Interesanti, ka bāriņtiesai bija no saviem līdzekļiem jāatlīdzina bāreņiem zaudējumi, ja tādi bija radušies nepienācīgas bāriņtiesas pār aizbildņiem vai aizgādņiem rezultātā. Savukārt pagasttiesas kļuva par aizbildniecības un aizgādnības iestādēm, kā arī izskatīja atsevišķas krimināllietas un palīdzēja iedzīvotājiem civiltiesiskos jautājumos. Latvijas Valsts vēstures arhīvā pieejams speciāls Bāriņtiesas fonds, kurā lasāmas daudzveidīgas ziņas par rīdzinieku mantojumiem — lietu uzskaiti un sadalīšanu mantotājiem, kā arī testamentu izpildi.
Bāriņtiesu attīstība 20. gs. Latvijā
Pēc Latvijas Republikas dibināšanas 1918. gadā tika pārskatīti pagastu tiesu, kuras līdz šim izskatīja zemnieku bāreņu lietas, uzdevumi un funkcijas. 1919. gadā beidza pastāvēt muižnieku bāriņtiesas. Lai gan 1934. gadā tika pieņemts “Likums par pilsētu bāriņtiesām”, juridiski nostiprinot bāriņtiesu galveno uzdevumu — aizbildņu un aizgādņu iecelšanu, viņu darbības kontroli, kā arī norādījumu un piekrišanas došanu steidzīgos un sarežģītos gadījumos, jau pēc trīs gadiem pieņemtā Latvijas Republikas Civillikuma redakcija kļuva par vienojošo likumu gan bāriņtiesai, gan pagasttiesai. Nākamajos gados bāriņtiesu pastāvēšana ir nestabila. Sākot ar 1940. gadu, kad Latviju okupējusi padomju vara, tika uzsākta Rīgas bāriņtiesas likvidēšana, tomēr tai sekojošajā vācu okupācijas laikā darbība atjaunota. Pēc Latvijas okupācijas un iekļaušanas Padomju Sociālistisko Republiku Savienības sastāvā visu pilsētu un pagasta tiesu darbība tika pārtraukta, un ģimenes tiesības funkcionēja ārpus civiltiesību ietvara, bet bērnu audzināšana notika saskaņā ar sabiedriskās audzināšanas principiem. Līdzšinējo bāriņtiesu funkcijas pildīja tautas tiesas un padomju izpildkomitejas, ģimenes attiecības tiesiski regulējot ar 1969. gadā pieņemto Latvijas PSRS laulības un ģimenes kodeksu. Padomju laikā radītās aizbildniecības un aizgādniecības iestādes turpināja darboties vēl kādu laiku jau pēc Latvijas Republikas neatkarības atgūšanas 1990. gadā.
Bāriņtiesas atjaunotajā Latvijā
Trīs gadus pēc valstiskās neatkarības atgūšanas, 1993. gada 1. septembrī, stājās spēkā atjaunotais Latvijas Republikas Civillikums, kurš par aizbildniecības un aizgādniecības iestādēm noteica bāriņtiesas un pagasttiesas. Turpmākajos gados tika pieņemts likums “Par bāriņtiesām un pagasttiesām”, kas balstījās 20.gs. 30.gadu normatīvajos aktos, tomēr tika pielāgots mūsdienu prasībām. Rīgas bāriņtiesa no jauna tika izveidota un tās nolikums apstiprināts ar 1997. gada 14. janvāra Rīgas domes lēmumu.