cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Revazs Dzodzuašvili
Latvijas izlase
Trenējis vairākas Gruzijas futbola komandas, līdz 1997. gadā kļuva par Skonto FC trenera palīgu. Par Latvijas futbola izlases galveno treneri Dzodzuašvili kļuva 1998. gada janvārī, nomainot iepriekšējo izlases treneri Jāni Gili. Dzodzuašvili vadībā Latvijas futbola izlase iesāka 2000. Eiropas čempionāta kvalifikācijas turnīru. Šis cikls Latvijas izlasei sākās ļoti veiksmīgi ar uzvarām pār Norvēģijas (3:1) un Gruzijas (1:0) izlasēm. Vēl šajā ciklā Dzodzuašvili vadībā izlase uzvarēja grieķus, divreiz nospēlēja bezvārtu nezšķirtus ar Albānijas un Grieķijas izlasēm, kā arī divreiz piekāpās Slovēnijas izlasēm. Pēc draudzības spēles 1999. gada jūnijā ar Brazīlijas izlasi, Revazs Dzodzuašvili devās uz Saūda Arābiju, atstājot Latvijas izlasi. Viņa vietā par galveno treneri kļuva anglis Gērijs Džonsons. Pēc darba Saūda Arābijas, Gruzijas un Krievijas klubos, 2004. gadā Dzodzuašvili atgriezās Latvijā kā Skonto FC konsultants, savukārt 2006. gadā viņš atgriezās pie Gruzijas klubu trenēšanas.
Latvijas izlasi vadījis 18 spēlēs (5 uzvaras, 3 neizšķirti, 10 zaudējumi, vārtu attiecība 18:30).
Nafta
Nafta ir degtspējīgs eļļains šķidrums tumšā krāsā, derīgais izraktenis, kas sastāv no ogļūdeņražiem un citiem piemaisījumiem. Viens no svarīgākajiem enerģijas resursiem. Neapstrādātu naftu sauc par jēlnaftu. Naftas iegulas atrodas dziļi zemē un to iegūst, veicot urbumus Zemes virskārtā. Ir arī fiksēti gadījumi, kad nafta pati pa plaisām Zemes garozā izlaužas līdz tās virskārtai. Tāpēc nafta bija pazīstama jau senatnē. To sākotnēji izmantoja lampās un lāpās. Tikai sākot ar 19. gadsimtu to sāka pārstrādāt par degvielu un citiem produktiem. Nafta šajā laikā pat tika lietota kā ārstniecības līdzeklis.
Fizikālās un ķīmiskās īpašības
Pēc sastāva nafta ir ogļūdeņražu maisījums, kurā pamatā ir alkāni, alicikliskie savienojumi (naftēni) un to atvasinājumi. Nafta satur arī arēnus un dažādus piemaisījumus — skābekli saturošus ogļūdeņražu atvasinājumus, sēra atvasinājumus, slāpekļa atvasinājumus, kā arī naftā izšķīdušās naftas pavadgāzes, ūdeni, minerālsāļus. Naftas blīvums ir 650—1050 kg/m³; pēc blīvuma izšķir vieglo, vidējo un smago naftu. Tās viršanas temperatūra ir lielāka nekā 28 °C; sacietēšanas temperatūra no 26° līdz -60°; sadegšanas siltums 43,7 — 46,2 MJ/kg. Nafta šķīst organiskajos šķīdinātājos, nešķīst ūdenī, bet veido ar to emulsijas. Nafta ir šķidrums ar īpatnēju smaku, gaiši līdz tumši brūns, arī gandrīz melns.
Nafta uzkrājas galvenokārt nogulumiežu tukšumos, veidojot iegulas, no kurām rodas naftas atradnes. Lielākā daļa atradņu atrodas iežu antiklinālās krokās platformu ieliecēs, ieliektās platformu malās, reģenerēto kalnu ieplakās, alpīno kalnu malās un ieplakās.
Veidošanās
Nafta veidojas un uzkrājas Zemes garozā. Lielākā daļa zinātnieku atzīst, ka tā radusies no augu un dzīvnieku atliekām, kas uzkrājušās jūras baseinu nogulās un pēc tam pārveidojušās litoģenēzes procesos zemes dzīlēs 1,2 — 6 km dziļumā. Par to liecina hemofosiliju atklāšana naftā, kā arī oglekļa stabilo izotopu sadalījums naftā, iežu organiskajās vielās un organismos. Tomēr eksperimentāli pierādīta arī neorganiskā naftas izcelšanās hipotēze, pēc kuras nafta rodas dažādās reakcijās Zemes mantijā.
Izmantošana
Naftu plaši izmanto daudzās tautsaimniecības nozarēs, bet galvenokārt par kurināmo iekšdedzes dzinējiem (gan tieši, gan sadalot frakcijās pēc viršanas temperatūras) un par izejvielu ķīmiskajā rūpniecībā daudzu dažādu ķīmisku produktu ražošanai. Nafta ir viena no galvenajām enerģijas izejvielām. Tā ir pirmajā vietā pasaules energobilancē.
Naftas izmantošana pasaulē
Naftas globālais pieprasījums no 99,7 miljoniem barelu dienā 2019. gadā samazinājās līdz 91 miljonam barelu dienā 2020. gadā, ko ietekmēja Covid-19 pandēmijas ierobežojumi. Globāli ceļa transporta sektors ir lielākais naftas patērētājs, veidojot vairāk nekā trešo daļu globālā naftas pieprasījuma.
ASV un Ķīna ir lielākie naftas patērētāji pasaulē. Tomēr, reģionāli vērtējot, Āzijas un Klusā okeāna reģions ir lielākais naftas un naftas produktu patērētājs pasaulē, 2021. gadā veidojot vairāk nekā 38% kopējā naftas pieprasījuma. Šādu palielinājumu no 2010. gada 31,5% pieprasījuma lielā mērā ietekmēja Ķīna. Lai gan Ķīnā patēriņš ir trīskāršojies kopš gadsimta sākuma, Ķīnā naftas ieguves apjoms palika stabils, Ķīnu ierindojot otrajā vietā pasaulē pēc naftas importa. Savukārt ASV palielināja naftas ieguvi, izmantojot frakcionēšanu, 2021. gadā kļūstot par lielāko naftas ieguvēju (18,5% no globālās ieguves). ASV kopš 2005. gada ir samazinājis naftas importu par trešdaļu, samazinot atkarību no citām valstīm, tomēr naftas ieguves izmaksas ASV ir lielas, radot problēmas. Saūda Arābija un Krievija 2021. gadā bija nākamie lielākie naftas ieguvēji, katrs sastādot 12% no globālā ieguves apjoma.
Naftas produktu izmantošana
Globāli naftas produktu patēriņā dominē transporta sektors, piemēram 2019. gadā veidojot aptuveni 60% no kopējā naftas produktu patēriņa. Citas enerģiju patērējošās nozares ir rūpniecība, apbūves, lauksaimniecība, mežsaimniecība, komerciālie un sabiedriskie servisi, zvejniecība, tomēr to kopējais patēriņš TJ 2019. gadā veido tikai aptuveni 16%. Lielākie naftas produktu patērētāji pasaulē ir ASV un Ķīna.
Visvairāk patērētais naftas produkts ir dīzeļdegviela, pēc tās – benzīns, sašķidrinātā naftas gāze/etāns, dīzeļdegvielai un benzīnam viedojot aptuveni pusi no pasaules naftas produktu pieprasījuma. Mazākos apjomos tiek patērēta reaktīvā degviela, ligroīns, mazuts. Tiek arī prognozēts, ka līdz 2026. gadam naftas produktu pieprasījuma pieauguma lielāko daļu veidos etāns, sašķidrinātā naftas gāze un mazuts nevis benzīns un dīzeļdegviela.
Latvijā galvenais patērētais naftas produkts ir dīzeļdegviela, 2021. gadā veidojot aptuveni 70% no iegūtajiem TJ, otrajā vietā ir benzīns, trešajā -sašķidrinātā naftas gāze/etāns. Dīzeļdegvielas pārsvars iezīmējas jau 2000. gadā un patēriņš TJ palielinās, savukārt benzīna patēriņš TJ kopš 2007. gada samazinās.
Naftas pārstrāde
Naftas ķīmiskā rūpniecība ir smagās rūpniecības nozare, ķīmiskās rūpniecības nozarkopa, kas aptver sintētisko materiālu un izstrādājumu ražošanu, izmantojot naftas pārstrādes rūpniecības un gāzes rūpniecības produkciju. Naftas ķīmiskās rūpniecības uzņēmumos ražo sintētisko kaučuku, kvēpus, organiskās sintēzes rūpniecības, gumijas-azbesta, gumijas izstrādājumus.
Naftas pārstrādes rūpniecība — smagās rūpniecības nozare, ietver uzņēmumus, kas no naftas iegūst dažādus naftas produktus (degvielu, eļļas, parafīnus, mazutu un citus). Naftas pārstrādes rūpniecības produktus izmanto dažādās tautas saimniecības nozarēs.
Naftas krājumi
Naftas ieguve (milj. barelu) 1991. gadā.
Naftas rezerves (milj. barelu) 1992. gadā.
Vēsture
Jēlnafta jau no senatnes ir bijusi zināma; to izmantoja lampās un lāpās. Pirmais, kam ienāca prātā iegūt naftu no urbumiem, bija Ņujorkas jurists Georgs Bisels. Viņš aizsūtīja Pensilvānijas jēlnaftas paraugus Jeila Universitātes zinātniekam Bendžaminam Silimenam, kurš konstatēja, ka nafta ir daudzu derīgu produktu izejviela. Viņš secināja, ka no tās var iegūt lampu degvielu, smēreļļas, apgaismes gāzi, sveču parafīnu un daudz ko citu. Silimena paziņoja uzņēmējiem, ka ar naftu var iegūt lielu peļņu.
Pēc tam Bisels nolīga Edvinu Dreiku veikt urbšanas darbus naftas ieguvei Pensilvānijas štatā netālu no Titusvilas, un oficiāli tur pirmo naftu ieguva. Pēc tam sākās aktīva naftas ieguve; daudzi steidza pirkt vai nomāt zemi, kur varētu būt naftas iegulas. Sākās naftas bums, kas pārņēma ne tikai ASV, bet arī Kanādu un Eiropu.
XIX gs. beigās un XX gs. sākumā Rietumu lielvalstis ar diplomātiskām un militārām metodēm pārņēma savā ziņā naftas atradnes Tuvajos Austrumos, gūstot resursus savu ekonomiku attīstībai. Laikā no 1900. līdz 1960. gadam Rietumu lielvalstu kompānijas guva 16,3 miljardus ASV dolāru tīrās peļņas par Tuvo Austrumu naftas izmantošanu, savukārt paši naftas īpašnieki (vietējie šeihi) koncesionālajos maksājumos saņēma 9,9 miljardus ASV dolāru.
Nafta Latvijā
Kembrija un ordovika vecuma nogulumi Latvijas rietumdaļā un Baltijas jūras akvatorijā satur naftu. Naftu saturošie slāņi Latvijā konstatēti kembrija, ordovika, silūra sistēmā. Pēc ogļūdeņraža sastāva Latvijas nafta pieskaitāma pie metāna naftu grupas. Tā satur vairāk nekā 50% gaišo frakciju, no tām 21% benzīna frakciju.
Kalējs (nozīmju atdalīšana)
Kalējs var būt:
Nafta
Nafta Latvijā
Latvijas sauszemes atradnēs varētu būt ap 100 miljonus barelu naftas, bet Latvijas jūras teritorijā — aptuveni 360 miljoni barelu (ir veikti tikai vispārēji ģeoloģiski pētījumi bez padziļinātas atradņu izpētes). Pēc citiem datiem, kopā Latvijā varētu būt ap 250 miljonu barelu naftas.
Latvijā ir konstatēti atsevišķi ģeoloģiski pacēlumi, ko ģeologi sauc par naftas slazdiem. Šelfā ir ap 20 šādu naftas ieguves ziņā perspektīvu pacēlumu. Pirmo reizi Latvijā nafta atrasta 1963. gadā (Kuldīgas rajona Gudenieku pagastā). Tās krājumi ir ap 770 tūkstoši tonnu. Gudenieku nafta ir augstas kvalitātes — tā dēvētā parafīna tipa nafta, kam ir augsta kvalitāte, taču tā ir maz piemērota benzīna ražošanai. Šāda nafta, to pārstrādājot, ir derīga kosmētiskās produkcijas ražošanai. 2007. gadā Gudenieku pagastā SIA "Alīna", kuras lielākais īpašnieks ir Pēteris Šmidre, apsaimniekoja 983 m dziļu urbumu.
Vides problēmas
Būtiskākās vides problēmas, kuras rada nafta un tās produktu ieguve un izmantošana ir gaisa, augsnes, ūdens piesārņojums un klimata ietekmēšana, kā arī trokšņa un gaismas piesārņojums, ekosistēmu degradācija, ūdens paskābināšanās, sociālā un ekonomiskā ietekme uz vietējiem iedzīvotājiem, ietekmējot zvejniecību, tūrismu, lauksaimniecības irigāciju un pārņemot teritorijas, kas sākotnēji sniedza labumu sabiedrībai, kā arī patērējot lielus ūdens resursus.
Emisija
Naftas un naftas produktu sadedzināšanas laikā no transporta, rūpnīcām, elektrostacijām izdalās emisijas - oglekļa oksīds, oglekļa dioksīds, sēra diokskīds, slāpekļa oksīdi – un cietās daļiņas. Nepilnīgi sadegot benzīna ogļūdeņražiem, notiek to krekings un citas pārvērtības, veidojot poliaromātiskos ogļūdeņražus. Savukārt dīzeļdegvielas sadegšanas rezultātā rodas piezemes ozons. Pilsētās autotransports ir galvenais slāpekļa oksīdu emisiju avots, savukārt fosilā kurināmā sadedzināšana ir galvenais antropogēnais sēra dioksīda avots.
Gaisa piesārņojums no fosilo kurināmo sadedzināšanas var izraisīt skābo lietu, eitrofikāciju, labības un mežu bojājumus.
Naftas un tās produktu sadegšanas laikā emitētās SEG sekmē klimata pārmaiņas: oglekļa oksīdi, sēra oksīdi, slāpekļa oksīdi. Piemēram, 2021. gadā ASV enerģijas patēriņā 36% veidoja nafta, bet šis naftas patēriņš veidoja 46% ar enerģiju saistītās ASV oglekļa dioksīda emisijas. Naftas ieguvē kā saistītā gāze izdalās metāns.
Ūdens piesārņojums
Naftas piesārņojums ietekmē organismu augšanu, barošanos, attīstību un vairošanos, gan samazina pieejamo barības apjomu, tiek traucēta barības ķēde un kavēta augu fotosintēze.
Augsnes piesārņojums
Naftas izlijumi augsnē var izmainīt ekosistēmu, mainot floru, faunu, mikrobioloģiskos procesus, augsnes īpašības un augsnes veselību. Naftas ogļūdeņraži augsnē, gruntī un gruntsūdeņos var nonākt no punktveida piesārņojuma, kā naftas un naftas produktu izplūde no cauruļvadiem, vai kā izlijumi teritorijās, kurās notiek ikdienas darbības ar naftas produktiem: naftas ieguves, pārtrādes, transportēšanas un uzglabāšanas vietas.
Naftas piesārņojums pastāv galvenokārt augsnes virskārtā, kas izmaina fizikālās īpašības – porozitāte, mitrums – un ķīmiskās īpašības: pH, kopējais oglekļa daudzums. Samazināta porozitāte rezultējas samazinātā ūdens un skābekļa daudzumā, palēlinātā barības vielu apritē un augsnes struktūras izmaiņās, ietekmējot augsnes caurlaidību, organisko vielu un minerāldaļiņu kombināciju. Nafta palielina organiskā oglekļa daudzumu augsnē, mainot oglekļa un slāpekļa attiecību, ietekmējot augsnes auglību. Turklāt naftas savienojumi savienojas ar neorganisko slāpekli un fosforu, kavējot nitrifikāciju un defosforizāciju. Šie apstākļi ietekmē vielu apmaiņu starp augiem un augsni.
Saha
Sahas Republika, saukta arī par Jakutiju , ir viena no Krievijas Federācijas republikām. Tā robežojas ar Krasnojarskas novadu rietumos, Irkutskas apgabalu un Aizbaikāla novadu dienvidrietumos, Amūras apgabalu dienvidos, Habarovskas novadu, Magadanas apgabalu un Čukotku austrumos, kā arī ar Ziemeļu Ledus okeānu ziemeļos.
Vēsture
Sahas pirmiedzīvotāji ir paleoaziātu valodā runājošie jukagiri, kā arī tungusu valodās runājošie evenki un eveni. Mongoļu impērijas laikā 14. gadsimtā Sahā no Baikāla apkārtnes ieceļoja jakuti, bet 17. gadsimtā to sāka kolonizēt Krievijas cariste. 1632. gadā kazaki nodibināja Jakutskas cietoksni un 1638. gadā Jakutu apriņķi (Якутский уезд), kas kopš 1708. gada ietilpa Sibīrijas guberņas sastāvā. Ķeizarienes Katrīnas II valdīšanas laikā 1775. gadā izveidoja Jakutu provinci un 1784. gadā Jakutu apgabalu (Якутская область), kas ietilpa Irkutskas vietniecības un Irkutskas guberņas (1784-1805), tad Austrumsibīrijas ģenerālgubernatūras (1822-1884) un Irkutskas ģenerālgubernatūras (1887-1917) sastāvā. 1922. gadā nodibināja Jakutijas APSR, 1991. gadā Sahas Republiku.
Ģeogrāfija
Sahas kopējā platība ir 3 103 200 km2. Tā ir pati lielākā administratīvi teritoriālā vienība pasaulē un arī lielākais Krievijas Federācijas subjekts, kas atrodas Sibīrijas ziemeļaustrumu daļā. Ziemeļos to apskalo Laptevu un Austrumsibīrijas jūra. Krasta līnijas kopgarums ir 4,5 tūkstoši km. Vairāk nekā 2/5 no Sahas teritorijas atrodas aiz Ziemeļu polārā loka. Republika ir nedaudz izstiepta rietumu-austrumu virzienā (2500 km garumā), bet ziemeļu-dienvidu virzienā tās garums ir 2000 km.
Hidroloģija
Saha ir viena no upēm un ezeriem bagātākajām teritorijām Krievijā. Pavisam tajā ir 700 000 upju un 800 000 ezeru. Visu upju kopgarums sastāda 2 miljonus km. Lielākās upes ir Ļena (4400 km gara), Viļuja (2650), Oļeņoka (2292), Aldana (2273), Kolima (2129), Indigirka (1726), Oļokma (1436), Anabara (939) un Jana (872 km).
Iedzīvotāji
'''Iedzīvotāju nacionālais sastāvs 1926 - 2010. gadas tautas skaitīšanas dati
6. Saeima
6. Saeima ir Latvijas Republikas parlaments, kas darbojās no līdz.
Vēlēšanas
6. Saeimas vēlēšanas notika un. Vēlēšanās kandidēja 19 saraksti un nobalsoja 965 339 vēlētāju, kas sastādīja 72,65% no kopējā balsstiesīgo skaita. 5% barjeru pārvarēja un 6. Saeimā iekļuva 9 vēlēšanu saraksti:
Deputāti un frakcijas
6. Saeimā tika ievēlēti 100 deputāti, tomēr mainoties Saeimas deputātu sastāvam, laika gaitā tajā ir bijuši 121 cilvēks.
Pēc vēlēšanām izveidojās 9 frakcijas, taču darbības laikā, deputātiem izstājoties un pievienojoties citām frakcijām, to skaits vairākkārt mainījās.
Darbība
par Saeimas priekšsēdētāju tika ievēlēta Ilga Kreituse (DPS), bet par viņas biedriem: Andris Ameriks (TSP, vēlāk DPS) un Alfreds Čepānis (DPS). Par Saeimas sekretāru ievēlēja Imantu Daudišu (LC), bet viņa biedre bija Janīna Kušnere (FL).
Kreituse no amata atkāpās un viņu nomainīja Alfrēds Čepānis (DPS). Čepāņa iepriekšējā, priekšsēdētāja biedra amatā stājās Aigars Jirgens (TB, vēlāk TB/LNNK). Janīnu Kušneri sekretāra biedra krēslā nomainīja Māris Rudzītis (TT, vēlāk TB, TB/LNNK). Jirgens atkāpās no priekšsēdētāja biedra krēsla, bet par viņa pēcteci kļuva Jānis Straume (TB/LNNK).
6. Saeimā darbojās 16 pastāvīgās komisijas, kā arī vairākas apakškomisijas un izmeklēšanas komisijas. Tās darbības laikā notika 197 sēdes, kurās izskatīja 1335 likumprojektus. 6. Saeima izdarīja būtiskus grozījumus Satversmē: vēlēšanām iepriekšējo divu dienu vietā noteica vienu dienu; Saeimas darbības laiku, sākot no 7. Saeimas, pagarināja līdz četriem gadiem; Satversmei pievienoja nodaļu par cilvēka pamattiesībām; pieņēma Civilprocesa likumu.
Jānis Gilis
Jānis Gilis ( - ) bija pirmais atjaunotās Latvijas futbola izlases galvenais treneris laika posmā no 1992. līdz 1997. gadam.
Gilis laika posmā no 1965. līdz 1969. gadam spēlēja FK Daugavas sastāvā, līdz 1969. gadā kļuva par treneri. Bijis arī Daugavas meistarkomandas trenera palīgs no 1977.-1979. gadam. Vēlāk Jānis Gilis bija Rīgas futbola skolas treneris, FK Pārdaugavas dublieru treneris, līdz 1991. gada beigās kļuva par pirmo Latvijas futbola izlases galveno treneri pēc neatkarības atjaunošanas. Pirmo spēli Latvijas izlase aizvadīja 1992. gada 8. aprīlī pret Rumānijas izlasi (0:1). Jāņa Giļa vadībā Latvijas futbola izlase piedalījās divos Pasaules čempionātu, kā arī vienā Eiropas čempionāta atlases turnīrā. Pirmajos gados mazpieredzējušajai izlasei klājās grūti, tomēr Jāņa Giļa vadībā tā izcīnīja vairākas izcilas uzvaras (1:0 pret Ziemeļīriju, 3:2 pret Austriju), kā arī vēsturiskus neizšķirtus (0:0 pret Spāniju un Dāniju). Piecas spēles Latvijas izlasē aizvadīja arī Jāņa Giļa dēls Gints. 1997. gada beigās Gilis beidza darbu pie izlases stūres, jo nespēja vienoties ar Latvijas Futbola federāciju. 90. gados Jānis Gilis trenēja arī Liepājas Metalurgu, bet 1999. gadā FK Rīga, kas savā pirmajā sezonā izcīnīja Latvijas kausu. Eiropas futbola sabiedrību Gilis ar Latvijas izlasi pārsteidza jau 1992. gadā, kad Pasaules čempionāta kvalifikācijas turnīrā neizšķirti Latvija nospēlēja ar toreizējo Eiropas čempioni Dāniju, kā arī ar Spāniju. Labā atmiņā līdzjutējiem noteikti ir arī cienīgā spēkošanās ar tādām spēcīgām komandām kā Skotija, Zviedrija, Īrija, Ziemeļīrija, Portugāle un Austrija. 2000.gada 13.septembrī Jānis Gilis nomira, tā arī nesagaidījis sava lolojuma Latvijas izlases iekļūšanu kādā finālturnīrā, kas notika 2004. gadā, kad Latvija spēlēja Eiropas čempionātā.
Apglabāts Rīgas 1. Meža kapos.
Latvijas izlasi vadījis 61 spēlē (16 uzvaras, 11 neizšķirti, 34 zaudējumi, vārtu attiecība 52:85).
Eurolaul 2002
Eurolaul 2002 ir 47. starptautiskā Eirovīzijas dziesmu konkursa Igaunijas nacionālā atlase, kas notika Saku Suurhall arēnā Tallinā, konkursa finālu vadīja Marko Reikops un Karmela Eiknera.
Uzvarētājdziesmu izvēlējās starptautiska žūrija no 8 valstīm, kuras sastāvā bija tādi pazīstami cilvēki kā Nikija Frenča (Lielbritānijas pārstāve 2000. gadā), Nuša Derenda (Slovēnijas pārstāve 2001. gadā), Bo Halldorosons (Īslandes pārstāvis 1995. gadā), Marlēna (Kipras pārstāve 1999. gadā), Moše Daca (Izraēlas pārstāve 1991. gadā) un žūrijas locekļi no Zviedrijas, Vācijas un Īrijas.
Fināls
Fināls notika Saku Suurhall arēnā un tajā žūrijas locekļu balsojumā tika noteikts Eurolaula uzvarētājs un Igaunijas pārstāvis Eirovīzijas dziesmu konkursā Tallinā.
Pony Canyon
Pony Canyon, Inc. (株式会社ポニーキャニオン, Kabushiki kaisha Ponī Kyanion) ir Japānas kompānija, kura dibināta. Kompānija publicē mūziku, filmas, DVD, VHS un videospēles. Šī ir Japanese Media Group filiāle.
Mākslinieki
Šeit uzskaitīti mākslinieki, kuri sadarbojas Pony Canyon.
My Chemical Romance
My Chemical Romance ir amerikāņu rokgrupa, kas tika izveidota 2001. gadā. Grupa ir no Ņūdžersijas štata, ASV. Grupa sastāv no vokālista Gerarda Veja (Gerard Way), basģitārista Maikija Veja (Mikey Way), ģitārista Frenka Jero (Frank Iero) un ģitārista Reja Toro (Ray Toro). Grupas bundzinieki ir vairākkārt mainījušies. My Chemical Romance slavenākās dziesmas ir "Na Na Na", "Famous Last Words", "Sing", "Teenagers", "I'm not okay", "Welcome To The Black Parade" un "Helena". Grupa par savu izjukšanu paziņoja 2013. gada 22. martā. Grupa atkal apvienojās 2019. gada 31. oktobrī, kad sociālajos tīklos paziņoja savu pirmo šovu sešu gadu laikā.
Tiratrons
Tiratrons ( - durvis + (elektr)ons) ir ar gāzi pildīta elektronu lampa, kas darbojas kā bezkontakta slēdzis vai strāvas taisngriezis. Atšķirībā no vakuuma lampām, tiratronā strāva plūst, pateicoties lokizlādei vai mirdzizlādei retinātā gāzē. Mūsdienās izmanto reti, jo tiratronu funkcijas sekmīgi veic pusvadītāju ierīces (sk. tiristors).
Uzbūve
Tiratronam, tāpat kā triodei, ir trīs elektrodi - anods, katods un stūrējošais tīkliņš. Ir arī tiratroni ar četriem elektrodiem, tāpat kā tetrodēm, vai vēl lielāku elektrodu skaitu. Elektrodi ievietoti stikla balonā ar izvadiem. Balonā ir iepildīta retināta gāze - dzīvsudraba tvaiki vai arī argons, neons vai cita inerta gāze.
Dzīvsudraba tiratroni jeb tiratroni ar karstu katodu
Dzīvsudraba tiratrons pēc būtības ir uzlabots gazotrons, kam starp anodu un katodu ir stūrējošais elektrods (parasti diska ar atveri formā). Atveres diametrs nosaka elektroda stūrēšanas spēju. Katods šādam tiratronam mēdz būt netiešās kvēles, ar atsevišķu kvēldiegu, kam, atšķirībā no gazotrona, ir tikai siltuma avota funkcija. Dažreiz šāda tiratrona balonā iepilda dzīvsudraba tvaiku maisījumu ar argonu. Mazjaudas karstā katoda tiratroni ir pildīti ar inertu gāzi (argonu, ksenonu, kriptonu). Lielam spriegumam ir paredzēti tiratroni ar ūdeņraža pildījumu; šādas ierīces ir arī ātrdarbīgākas.
Darbības princips
Ja uz stūrējošā elektroda ir pietiekami liels negatīvs potenciāls, strāva starp anodu un katodu nevar plūst, jo katoda emitētos termoelektronus stūrējošais elektrods atgrūž. Dzīvsudraba tvaiki netiek jonizēti, tādēļ lampas iekšienē nav arī pozitīvo jonu. Pietiekami samazinot potenciālu uz stūrējošā elektroda, neliela daļa elektronu nonāk līdz anodam, radot nelielu sākuma anodstrāvu, kas jonizē dzīvsudraba tvaikus. Tā rezultātā starp katodu un anodu sākas lokizlāde, kas noved pie lēcienveidīga anodstrāvas pieauguma. Atšķirībā no vakuuma triodes, no jauna palielinot negatīvo potenciālu uz stūrējošā elektroda, tiratronu "nodzēst" nevar, jo šo potenciālu neitralizē jonizācijas procesā radušies pozitīvie joni. Tiratrons nodziest tikai tad, kad anoda potenciāls kļūst zemāks par dzīvsudraba jonizācijas potenciālu (18 V), turklāt tam vajadzīgs zināms laiks (no 10 līdz 500 mikrosekundēm atkarībā no tiratrona jaudas). Tādēļ tiratroni nespēj darboties augstās frekvencēs.
Tiratronu ar karstu katodu priekšrocības
Šīm ierīcēm ir liels lietderības koeficients un strāvas "pastiprinājums", kā arī samērā mazi gabarīti uz jaudas vienību.
Tiratroni ar aukstu katodu jeb mirdzizlādes tiratroni
Šo tiratronu balonos ir iepildīta inerta gāze - parasti argons vai neons. Atkarībā no vadīšanas veida tiem ir viens vai divi stūrējošie elektrodi jeb stūrējošie tīkliņi. Ir tiratroni, kas vadāmi elektrostatiski (tiem vienmēr ir divi tīkliņi) un ar strāvas palīdzību.
Darbības princips
Elektrostatiski vadāmajiem tiratroniem katodam tuvākais tīkliņš paredzēts tā saucamās sagatavošanas izlādes nodrošināšanai (tam ir pozitīvs potenciāls un starp to un katodu plūst neliela strāva, kas rada mirdzizlādi starp šiem elektrodiem). Tas atvieglina galvenās izlādes rašanos starp katodu un anodu, kad otrajam (stūrējošajam) tīkliņam tiek pievadīts pietiekami liels pozitīvs potenciāls (atverošais impulss). Ar strāvu vadāmiem tiratroniem atverošais impulss tiek pievadīts tam pašam tīkliņam, kas nodrošina sagatavošanas izlādi - tīkliņstrāva lēcienveidīgi izmainās un "atver" tiratronu. Tiratronu var "aizvērt" jeb "nodzēst" tikai, atslēdzot anodspriegumu vai samazinot tā vērtību zem mirdzizlādes sliekšņa.
Izmantošana
Tiratronus ar karsto katodu lieto kā vadāmus taisngriežus, kam var mainīt taisngrieztās strāvas vidējo vērtību, mainot stūrējošajam elektrodam pievadīto potenciālu. Tos izmanto arī jaudas komutācijai kā releja tipa līdzstrāvas pastiprinātājus ar pastiprināšanas koeficientu virs 1 000 000. Mūsdienās dzīvsudraba tiratronu izmantošana ir aizliegta. Tiratronus ar aukstu katodu agrāk plaši pielietoja dažādās loģikas shēmās, kur nebija nepieciešama liela ātrdarbība. Daži tiratroni paredzēti gaismas indikācijai un to balons no iekšpuses var būt pārklāts ar luminofora kārtiņu.
Arjēža
Arjēža (fr) ir Francijas departaments, viens no trīspadsmit Oksitānijas reģiona departamentiem. Tas ir viens no pirmajiem 83 departamentiem, kas tika izveidoti franču revolūcijas laikā 1790. gada 4. martā. Lielākās apdzīvotās vietas ir Pamjē un Fuā (administratīvais centrs). Arjēža administratīvi sīkāk dalās trijos apgabalos (arrondissements):
Vidussibīrijas plakankalne
Vidussibīrijas plakankalne (ru, sah) ir plašs kalnu apgabals Sibīrijas centrālajā daļā starp Ļenas un Jeņisejas upēm. Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novadā, Sahas Republikā un Irkutskas apgabalā Krievijas Federācijā.
Dienvidos plakalnkalne robežojas ar Austrumsajānu kalnu grēdu, rietumos ar Rietumsibīrijas līdzenumu, austrumos ar Centrālās Jakutijas līdzenumu, bet ziemeļos — ar Ziemeļsibīrijas zemieni. Platība ir apmēram 3,5 miljoni kvadrātkilometru. Plakankalne veidojas pārmīšus no vairākiem plato un skraustiem:
Klimats ir krasi kontinentāls ar garu un aukstu ziemu (janvāra temperatūra no -20 °С dienvidrietumos līdz -44 °С ziemeļaustrumos) un siltu vasaru (jūlija vidējā temperatūra 12 °С līdz 20 °С). Plaši izplatīts mūžīgais sasalums. Ainavā izplatīta pārsvarā lapukoku taiga, ziemeļos — kalnu tundra, dienvidos vietām stepe.
Plakankalnes teritorijā tek Ziemeļu Ledus okeāna baseina upes, lielākās no tām ir Lejastunguska, Podkamennaja Tunguska, Angara, Viļuja un Hatanga.
Bišu maize
Bišu maize ir biškopības produkts, kuru bites lieto savā uzturā. Bites savāc ziedputekšņus no augiem, pārnes ligzdā, ievieto šūnās, noblīvē un, samitrinot ar nektāru un siekalām, konservē. Sablīvētajos putekšņos norisinās pienskābā rūgšana un izveidojas bišu maize, kuru uzturā var lietot arī cilvēki. Bišu maizi izmanto ārstniecībā.
2003. gada Zelta bumba
2003. gada Zelta bumba, ko pasniedz labākajam futbolistam Eiropā, pēc starptautiskas UEFA dalībvalstu sporta žurnālistu žūrijas lēmuma tika piešķirta Pavelam Nedvedam 2003. gada 23. decembrī.
Nedveds kļuva par pirmo Čehijas pārstāvi, kas ieguvis šo balvu. 1962. gadā gan šo balvu saņēma Čehoslovākijas pārstāvis Jozefs Masopusts. Viņš kļuva par piekto Juventus spēlētāju, kas ieguvis šo balvu pēc Omara Sivori (1961.), Paolo Rosi (1982.), Mišela Platinī (1983., 1984., 1985.), Roberto Badžo (1993.) un Zinedina Zidana (1998.).
Balsojums
Bez minētajiem spēlētajiem vēl tika nosaukti, bet balsis neieguva 24 spēlētāji: Pablo Aimars (Valencia, Roma), Džanluka Dzambrota (Juventus), Elbers Džovanne (Bayern Munich, Samuels Eto'o (Mallorca), Luišs Figu (Real Madrid), Lyon), Olivers Kāns (Bayern Munich), Ikers Kasiljass (Real Madrid), Sols Kempbels (Arsenal), Kristians Kivu (Ajax), Patriks Kleiverts (Barcelona), Darko Kovačevičs (Real Sociedad), Klods Makelele (Real Madrid, Chelsea), Maikls Ovens (Liverpool), Pauleta (Bordeaux, Paris Saint-Germain), Robērs Piress (Arsenal), Mišels Salgado (Real Madrid), Pols Šols (Manchester United), Lilians Tirāms (Juventus), Hatems Trabelsi (Ajax), Davids Trezegē (Juventus), Patriks Vjerā (Arsenal), Kristians Vjēri (Internazionale), Silvēns Viltors (Arsenal), Ludoviks Žulī (Monaco).
HSC Tallink AutoExpress 2
HSC Tallink AutoExpress 2 (no angļu valodas HSC - High-speed craft - ātrgaitas kuģis) ir ātrgaitas pasažieru prāmis (katamarāns), kas pieder Igaunijas transporta kompānijai Tallink. Tas darbojas maršrutā Tallina (Igaunija) - Helsinki (Somija).
Vēsture
Kuģi 1997. gadā uzbūvēja Austrālijas kuģubūves kompānijas Austal Ships. Tā pirmais nosaukums bija HSC Boomerang un to izmantoja Polijas kuģniecības kompānijas Sea Tropid Co. Ltd., jeb Polferries. 2001. gadā kuģi nopērk Tallink un tas tiek pārdēvēts par HSC Tallink AutoExpress 2.
Alfi
Alfi ir skandināvu mitoloģijas apzīmējums elfiem.
FK Moskva
FK Moskva ir bijušais Krievijas futbola klubs. Tas tika dibināts 1997. gadā ar nosaukumu Torpedo-Zil. 2003. gadā nosaukums tika mainīts uz Torpedo-Metallurg, bet 2004. gadā tas ieguva FK Moskva nosaukumu. No 2001. līdz 2009. gadam klubs spēlēja Krievijas Premjerlīgā, labākais rezultāts tika sasniegts 2007. gadā — 4. vieta. 2007. gadā komanda spēlēja arī Krievijas kausa finālā. 2010. gada februārī klubs atsauca savu dalību Krievijas čempionātā, bet tā paša gada decembrī beidza pastāvēt.
Privātais Radio
Privātais Radio ir 2005. gada neizdots izpildītāja Gacho mūzikas albums.
12 mēneši
12 mēneši ir mūziķa Gacho mūzikas albums, kas iznāca 2002. gada 27. decembrī. Kopā albumā iekļautas septiņas izpildītāja dziesmas. Tas bija Gacho debijas albums.
Tarna un Garonna
Tarna un Garonna (fr) ir Francijas departaments, viens no trīspadsmit Oksitānijas reģiona departamentiem. Tas tika izveidots. Tarnas un Garonnas administratīvais centrs ir Montobāna. Departaments administratīvi tiek iedalīts divos apgabalos (arrondissements):
Autoceļš P39
P39 autoceļš Alūksne—Ape ir reģionālais Latvijas autoceļš, kas savieno Alūksni ar autoceļu A2 un tālāk ar Api. Autoceļa garums ir 28,1 km, tas visā garumā klāts ar asfaltbetona segumu. Ceļš šķērso Alūksnes un Smiltenes novadus.
Vēsture
2015. gada 9. februārī tika izsludināts konkurss par autoceļa P39 posma Aizupītes-Alsviķi (3,0-7,9km) seguma atjaunošanu.
Simons Grūnavs
Simons Grūnavs (de; dzimis apm., miris 1530. vai 1537. gadā) bija XV gadsimta otrajā pusē un XV gadsimta sākumā dzīvojis dominikāņu mūks no Tolkemitas, pirmās vispārīgās Prūsijas vēstures autors, kura sarakstīta starp 1510. un 1529. gadu. Hronika tika publicēta 1874. gadā, un kļuva visai populāra.
Būdams katolis, viņš ļoti kritiski rakstījis par Vācu ordeņa (hronikas rakstīšanas laikā ordenī nostiprinājās luterticība) lomu prūšu pakļaušanā. Daudzas hronikā aprakstītās prūšu senvēstures parādības, pēc mūsdienu vēsturnieku domām, ir leģendāras vai sadomātas.
Hronikā ietilpst arī neliela senprūšu valodas vārdnīca, kuras autentiskums nav nosakāms.
Fruktoze
Fruktoze ir vienkāršs cukurs, balta, kristāliska, ļoti salda viela, cilvēka organisms izmanto viegli. Fruktoze izplatīta augu valstī, atrodama augļos (tomātos, ābolos), visvairāk fruktozes ir bišu medū (līdz 50%). Kā sastāvdaļa fruktoze ietilpst disaharīda saharozes un dažu polisaharīdu molekulās. Iegūst saharozes hidrolīzes procesā. D-glikozi var pārvērst par D-fruktozi, apstrādājot ar sārmu (epimerizācija). No augu valsts izolētā fruktoze pieder pie D rindas, kristāliskā veidā eksistē β-piranozes formā, H2O šķīdumos uzrāda optisko aktivitāti, novērojama mutarotācija. Fruktoze ir vissaldākā no visiem cukuriem, tā ir 1,5 reizes saldāka par saharozi un 3 reizes saldāka par glikozi. Izmanto medicīnā par vērtīgu uzturvielu. Disaharīdu sastāvā ietilpst β-furanozes veidā.
Latvijas Satversmes sapulce
Latvijas Satversmes sapulce bija Latvijas Republikas pirmais vēlētais parlaments, kas darbojās no 1920. gada 1. maija līdz 1922. gada 7. novembrim, aizsākot parlamentārās demokrātijas posmu Latvijā.
Jau Tautas padomes politiskā platforma paredzēja, ka Satversmes sapulce saucama pēc iespējas drīzākā laikā un ka tās vēlēšanām jānotiek, abiem dzimumiem piedaloties uz vispārīgo, vienlīdzīgo, tiešo, aizklāto un proporcionālo vēlēšanu tiesību pamata. Taču karadarbības apstākļos ilgu laiku nebija iespējams organizēt Satversmes sapulces vēlēšanas.
Satversmes sapulces vēlēšanas
Vēlēšanas notika 1920. gada 17.-18. aprīlī visā Latvijas teritorijā, izņemot tos apvidus Valmieras, Valkas un Ilūkstes apriņķos, kurus uz laiku bija okupējušas Igaunijas, Lietuvas un Polijas armijas. 1920. gada rudenī no Ziemeļlatvijas apvidiem ievēlēja vēl divus deputātus, tādējādi Satversmes sapulcē bija 152 deputāti.
Piedalījās vairāk nekā 700 000 jeb 84,9% no reģistrētajiem vēlētājiem — tika izvirzīti 57 kandidātu saraksti. Kandidātu sarakstus izvirzīja 25 politiskās partijas vai vēlētāju grupas. Ievēlēti tika kandidāti no 38 sarakstiem. Satversmes sapulcē vietas ieguva 16 partiju un grupu pārstāvji. Visvairāk balsu saņēma LSDSP pārstāvji, kuri ieguva 57 vietas; otrajā vietā bija Latviešu Zemnieku savienība ar 26 vietām, trešajā Latgales Zemnieku partija ar 17 vietām. Pārējo vietu sadalījums bija sekojošs: Vācu partija — 6 vietas; Demokrātu savienība — 6 vietas; Darba partija — 6 vietas; Latgales Kristīgo zemnieku savienība — 6 vietas; Bezpartejiskā pilsoņu grupa — 6 vietas; Kristīgā nacionālā partija — 3 vietas; Bezzemnieku agrārā savienība — 3 vietas; Krievu pilsoņu grupa — 4 vietas; Ebreju bloks — 5 vietas; Bezpartejiskie bezzemnieki — 2 vietas; Ceire-Cion — 1 vieta; Latgales Ļaužu partija — 1 vieta; Apvienotās poļu partijas — 1 vieta. Pēc tautībām no 150 ievēlētajiem deputātiem 132 jeb 88% bija latvieši, 8 jeb 5,33% — ebreji, 6 jeb 4% — vācbaltieši, 4 jeb 2,67% — krievi, no apvienotā poļu saraksta ievēlētais deputāts bija latvietis. 57,2% no visiem Satversmes sapulces deputātiem bija augstākā izglītība, 25,4% — vidējā, bet 17,4% pamatizglītība. 1920. gada rudenī no Ziemeļvidzemes apvidiem, kuri aprīlī vēl atradās Igaunijas okupācijā, ievēlēja vēl 2 deputātus.
Latvijas Satversmes sapulces atklāšanas sēde notika 1920. gada 1. maijā Rīgā, bijušajā Bruņniecības namā (tagadējā Saeimas plenārsēžu ēka). Sēdi atklāja Tautas padomes priekšsēdētājs Jānis Čakste, kuru tanī pašā dienā ievēlēja par Satversmes sapulces prezidentu. Par prezidenta pirmo biedru ievēlēja sociāldemokrātu A. Petrevicu, bet par otro biedru Latgales pārstāvi S. Kambalu. Par sekretāru ievēlēja sociāldemokrātu R. Ivanovu, bet par viņa biedriem — M. Antonu un E. Biti.
Darbība
Ievērojot to, ka Satversmes izstrādāšana prasīs daudz laika, Satversmes sapulce pieņēma divus pagaidu konstitucionālos aktus - 27. maijā Deklarāciju par Latvijas valsti un 1. jūnijā Latvijas valsts iekārtas pagaidu noteikumus. Deklarācija par Latvijas valsti sastāvēja tikai no diviem pantiem. 1. pantā bija noteikts, ka "Latvija ir patstāvīga un neatkarīga republika ar demokrātisku valsts iekārtu", bet 2. pantā bija deklarēts, ka "Latvijas valsts suverēnā vara pieder Latvijas tautai". Latvijas valsts iekārtas pagaidu noteikumi sastāvēja no 12 pantiem. Šajos noteikumos Satversmes sapulce tika pasludināta par Latvijas valsts suverēnās varas nesēju, un par tās uzdevumu tika noteikts "izstrādāt un izdot valsts pamata un agrārās reformas likumus", paredzot, ka sava uzdevuma veikšanas periodā Satversmes sapulce darbojas kā parlamentārā likumdevēja iestāde. Pēc savu uzdevumu izpildīšanas Satversmes sapulcei savas pilnvaras bija jānoliek. Satversmes sapulces prezidentam tika piešķirtas valsts reprezentācijas pilnvaras starptautiskajās attiecībās, starptautisko līgumu parakstīšanas un kara pasludināšanas tiesības, kā arī tiesības aicināt ministru prezidenta kandidātu valdības sastādīšanai. Līdz ar to Satversmes sapulces prezidents pildīja arī Valsts prezidenta pienākumus.
Satversmes sapulces darbības reglamentēšanai 1920. gada 12. oktobrī pieņēma Satversmes sapulces kārtības rulli. Kārtības rullis noteica, ka Satversmes sapulces prezidiju veido seši tā locekļi - prezidents, divi viņa biedri, un sekretārs ar diviem biedriem. Satversmes sapulces sēdes bija atklātas, bet sapulce pēc prezidenta vai desmit deputātu pieprasījuma varēja lemt par slēgtas sēdes noturēšanu. Runātājiem bija aizliegts savas runas nolasīt. Likumdošanas iniciatīva bija Ministru kabinetam, Satversmes sapulces komisijām vai deputātu grupai ne mazāk kā desmit locekļu sastāvā. Likumprojektu apspriešana notika trīs lasījumos, bet steidzamības gadījumā - divos lasījumos. Balsošana notika Satversmes sapulces locekļiem pieceļoties vai paliekot sēžot. Neskaidrību gadījumā, kas radās, skaitot balsis, sapulces prezidents varēja ierosināt nobalsot "ar kājām". Tad deputātiem, kuri balsoja "par", bija jāiet ārā no sēžu zāles pa vienām durvīm, tiem, kuri balsoja "pret" - pa otrām durvīm, bet tiem, kuri atturējās, bija jāpaliek zālē. Satversmes sapulces pieņemtie likumi bija publicējami Valdības Vēstnesī ar sapulces prezidenta un sekretāra parakstiem. Saskaņā ar Kārtības rulli, tika izveidota 21 pastāvīgā komisija.
Lielākā no komisijām bija Agrārlietu komisija, kurā bija 40 locekļu. Otrā vietā pēc locekļu skaita bija Satversmes komisija ar 26 locekļiem, bet trešajā - Finanšu un budžeta komisija ar 24 locekļiem. Pa 18 locekļiem bija juridiskajā, pašvaldības un sociālās likumdošanas komisijās. 15 locekļi bija izglītības un 12 tirdzniecības un rūpniecības komisijā, bet pārējās komisijās no 9 līdz 3 locekļiem.
Satversmes sapulces kārtības rulli papildināja Satversmes sapulces starpfrakciju biroja kārtības rullis, ko pieņēma 12. oktobrī. Starpfrakciju biroju veidoja Satversmes sapulces frakcijas, kā arī sapulces prezidijs, deleģējot vismaz vienu pārstāvi (lielākās frakcijas varēja deleģēt vienu pārstāvi no katriem desmit deputātiem).
Svarīgākais Satversmes sapulces uzdevums bija Latvijas valsts Satversmes izstrādāšana un pieņemšana. Bija iecerēts Satversmi veidot divās daļās, pirmajā daļā ietverot noteikumus, kas regulē valsts iekārtu, bet otrajā daļā nosakot pilsoņu tiesības un pienākumus. Satversmes projekta sagatavošanas priekšdarbus veica Satversmes sapulces ievēlētā Satversmes komisija. Projekta sagatavošana ilga vairāk nekā gadu. Tikai Satversmes sapulces IV sesijas sanākšanas dienā - 1921. gada 20. septembrī tika sniegts komisijas pārskats par paveikto darbu. Satversmes pirmā daļa tika pieņemta 1922. gada 15. februārī ar visām klātesošo deputātu balsīm, izņemot piecus Latgales Kristīgo zemnieku partijas deputātus, kuri atturējās. Taču Satversmes otrās daļas projektu Satversmes sapulces 5.aprīļa sēdē noraidīja, 62 deputātiem balsojot par, 62 atturoties un 6 balsojot pret.
1922. gada 20. jūnijā Satversmes sapulce pieņēma likumu Par Latvijas Republikas Satversmes spēkā stāšanos un ieviešanu. Likums noteica, ka Satversme stājas spēkā 1922. gada 7. novembrī pulksten 12 dienā. Šajā laikā uz pirmo sēdi bija jāsanāk jaunievēlētajai Saeimai, kuras vēlēšanas bija noteiktas uz 7. un 8. oktobri. Šajā laikā izbeidzās Satversmes sapulces pilnvaras.
Satversmes sapulce savu pilnvaru laikā apstiprināja divas valdības - 1920. gada 18. jūnijā uzticības votumu saņēma Kārļa Ulmaņa Ministru kabinets, bet 1921. gada 17. jūnijā tika apstiprināts Zigfrīda Meierovica Ministru kabinets.
Bez Satversmes izstrādāšanas un pieņemšanas Satversmes sapulce izstrādāja un pieņēma citus likumdošanas aktus. Savās 213 kopsēdēs Satversmes sapulce apsprieda un pieņēma 205 likumus, 291 noteikumus ar likuma spēku un 134 pārvaldes noteikumus. Ar vienu no pirmajiem pieņemtajiem likumiem Satversmes sapulce likvidēja muižnieku kārtu organizācijas un muižniecības privilēģijas.
1920. gada 19. augustā Satversmes sapulce sāka apspriest agrārās reformas pamatjautājumus, taču agrārreformas galīga izstrādāšana prasīja gandrīz divus gadus. Agrārās reformas likuma I daļu Valsts zemes fonds Satversmes sapulce pieņēma 1920. gada 16. septembrī, dienu vēlāk pieņēma likuma IV daļu Zemes ierīcības komitejas. Likuma II daļu Valsts zemes fonda izlietošana pieņēma 21. decembrī, bet II daļa Agrārās iekārtas nostiprināšana tika pieņemta tikai 1922. gada 3. maijā.
1921. gada 15. jūnijā Satversmes sapulce pieņēma likumu Par Latvijas Republikas karogu un ģerboni.
Starp citiem likumdošanas aktiem Satversmes sapulce pieņēma arī likumu par pagastu pašvaldībām, likumu par apriņķu pašvaldībām, likumu par Latvijas iedalīšanu apriņķos, likumu par civilstāvokļa aktu reģistrāciju, likumu par laulību, likumu par civildienestu, kā arī plašu sociālo likumdošanu. Tāpat Satversmes sapulce pieņēma likumus par Latvijas izglītības iestādēm, lauksaimniecības mācību iestādēm un tautas augstskolām, likumu par Valsts bibliotēku un likumu par Centrālo grāmatu katalogu.
== Deputātu saraksts ==
Saimniecisko darbību zona
Saimniecisko darbību zona (en) ir viens no komerciālā nekustamā īpašuma formātiem.
Saimniecisko darbību zonu galvenais mērķis ir radīt vislabākos apstākļus uzņēmējdarbības attīstībai un maksimāli ērtus darba apstākļus darbiniekiem. Tas nozīmē:
Ņemot vērā šos nosacījumus, saimniecisko darbību zonām nepieciešama liela platība, tādēļ bieži tie atrodas netālu no pilsētas robežas, piepilsētā. Šāds nekustamā īpašuma formāts ir ļoti populārs Eiropā un Amerikā. Pēdējā laikā saimniecisko darbību zonas sākušas parādīties arī Krievijas un Ukrainas teritorijā. Latvijā ar lielu saimniecisko darbību zonu attīstīšanu nodarbojas uzņēmumi Dominante Park, Dommo, NP Properties, Linstow. No nulles uzcelto "green-field" parku vidū vislielākais ir Dominante Park — vairāk kā 90 000 kvadrātmetru, kas izvietoti 66 hektāru platībā, kas gan ir nonācis maksātspējas problēmās. 2015. gada oktobrī Latvijas-Lielbritānijas Tirdzniecības kamera atvēra savu saimnieciskās darbības zonu, kas ir zināms kā "Long Ashton" saimnieciskās darbības zona Lielbritānijas pilsētā Bristolē, tādējādi veicinot jaunas uzņēmējdarbības centra attīstīšanu Baltijas uzņēmējiem Lielbritānijā.
Celmiņš
Celmiņš (sieviešu dzimtē Celmiņa) ir latviešu cilmes uzvārds, kas radies no vārda „celms” pamazināmās formas. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Kikbokseris (filma)
"Kikbokseris" (en) ir 1989. gada filma par brāļiem Sloaniem. Pirmā daļa "Kikboksera" filmu sērijā.
Filmā Van Dammes varonis lieto kaujas mākslu karatē šotokan, apvienojot to ar Muai Thai. Tongs Po izmanto tikai Muai Thai.
Sižets
Uzveicis labākos kikbokserus ASV, pasaules čempions Ēriks Sloans ar savu jaunāko brāli Kurtu dodas uz Bangkoku, lai pieveiktu Taizemes kikboksa čempionu. Kad sākas cīņa, brāļi negaidot konstatē, ka Taizemē cīņas noteikumi ir daudz nežēlīgāki nekā ASV. Taču jau ir par vēlu — ļaunais Tongs Po smagi piekauj Ēriku, un, lai arī Kurts ringā nomet dvieli kā padošanās zīmi un prasību pārtraukt cīņu, Tongs Po tīšuprāt salauž Ērika mugurkaulu, padarot viņu par invalīdu. Tagad Kurts vēlas apgūt kikboksa Taizemes paveidu Muai Thai, lai atriebtos un uzveiktu Taizemes čempionu. Kurts iepazīstas ar bijušo Vjetnamas kara veterānu Vinstonu Teiloru, kurš atrod Kurtam Muai Thai skolotāju. Vecais kikboksa meistars iepazīstina Kurtu ar nežēlīgo cīņas mākslu un iemāca viņam arī dzena filozofijas gudrības un dvēselisko mieru. Saprotot, ka Kurts progresē un patiešām varētu Tongu Po arī pieveikt, Tonga Po banda nolaupa Kurta draudzeni, Tongs Po izvaro meiteni. Pēc tam banda nolaupa arī Kurta sakropļoto brāli, pieprasot, lai Kurts zaudē. Taču Kurts nepadodas un ir gatavs tikties ar čempionu ringā. Kurta skolotājs un Vinstons Teilors izglābj Ēriku no noziedznieku gūsta un svarīgākajā cīņas brīdī visi trīs parādās zālē. Tagad Kurts atgūst motivāciju un uzvar Tongu Po.
Acetamīds
Acetamīds (etānamīds, CH3CONH2) ir etiķskābes amīds, tīrā veidā - balta, kristāliska viela.
Acetamīds ir salīdzinoši grūti degošs, izdala kairinošus dūmus. Ieelpoti, apēsti, uz gļotādas vai ādas nokļuvuši acetamīda putekļi ir toksiski, var izraisīt ādas sasārtumu un niezi. Acetamīds ir kancerogēns, kas ir pierādīts laboratorijas apstākļos.
Iegūšana
Acetamīdu iegūst, dehidratējot amonija acetātu.
Izmantošana
Acetamīdu izmanto kā plastifikatoru un daudzu citu organisko savienojumu sintēzē. Acetamīda atvasinājums N,N-dimetilacetamīds (DMAC) ar divām aminogrupas protonus aizvietojošām metilgrupām tiek izmantots kā šķīdinātājs.
Acetamīds kā minerāls
Acetamīds ir reģistrēts kā minerāls 1974. gadā. Tas līdz šim atrasts vienā atradnē - Ukrainā, Ļvivas apgabalā, Ļvivas - Volīnijas ogļu baseinā, Červonogradas ogļu karjerā. Acetamīds atrasts lielās ogļu kaudzēs. Tas ir sezonāls minerāls, kas parādās tikai gada sausākajos periodos.
VersaEmerge
VersaEmerge ir amerikāņu rokgrupa, kas ir dibināta 2005. gadā Sentlūsijā, Floridas štatā, ASV. Grupa ir parakstījusi sadarbības līgumu ar ierakstu kompāniju Fueled By Ramen. Grupa ir izdevusi 3 EP un studijas albumu Fixed At Zero, kas tika laists klajā 2010. gada 22. jūnijā.
Tadžs Gibsons
Tadžs Džemijs Gibsons (en; dzimis Bruklinā, Ņujorkas štatā, ASV) ir amerikāņu basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja un centra pozīcijā. 2022. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Vašingtonas "Wizards", bet lielu karjeras daļu aizvadījis Čikāgas "Bulls".
Karjera
Pirms spēlēšanas NBA viņš pārstāvēja Dienvidkalifornijas Universitātes basketbola komandu NCAA turnīrā. 2009. gada NBA draftā viņu izraudzījās Čikāgas "Bulls" ar kopējo 26. kārtas numuru pirmajā drafta izvēles kārtā. Savā pirmajā sezonā NBA tika iekļauts NBA sezonas labāko jauno spēlētāju pirmajā izlasē. "Bulls" sastāvā aizvadījis 8 sezonas, daudz spēlējot kā sixt man — spēlētājs, kas pirmais dodas uz maiņu aizstāt starta piecinieka spēlētāju.
2017. gada februārī "Bulls" aizmainīja T. Gibsonu un Dagu Makdermotu uz Oklahomasitijas "Thunder" pret Žofriju Laverņu, Entoniju Morovu un Kameronu Peinu. Vasarā viņš kā brīvais aģents pievienojās Minesotas "Timberwolves", atkal atgriežoties pie sava ilggadējā trenera "Bulls" sastāvā Toma Tibodo. 2019. gada vasarā T. Gibsons pievienojās Ņujorkas "Knicks", ko atkal trenēja T. Tibodo.
2022. gada vasarā T. Gibsons noslēdza līgumu ar Vašingtonas "Wizards".
Autoceļš P40
P40 autoceļš Alūksne—Zaiceva ir reģionālais Latvijas autoceļš, kas savieno Alūksni ar autoceļu P42 Zaicevā. Autoceļa garums ir 25 km, no kuriem visi ir klāti ar asfalta segumu. Ceļš šķērso Alūksnes novadu.
Vēsture
2014. gadā pēdējais ar grants segumu klātais posms P40 maršrutā tika noklāts ar asfalta segumu. Darbi divpadsmit kilometrus garajā posmā Kolberģis-Visikums tika pabeigti novembrī.
Facebook
Facebook lietotāji var pievienoties tīkliem, kas sakārtoti pa pilsētām, darbavietām, skolām un reģioniem, sazināties ar citiem cilvēkiem. Viņi arī var pievienot draugus, sūtīt elektroniskās vēstules un publicēt ziņas par sevi. Sociālā tīkla aktīvo lietotāju skaits 2021. gada martā pārsniedza 2,85 miljardus.
Nosaukuma izcelsme
Mājaslapas nosaukums, kas latviešu valodā tulkojams kā "seju grāmata", ir pārņemts no tāda paša nosaukuma papīra grāmatām, kuras tiek izmantotas vairākās ASV koledžās, attēlojot studentu pilsētiņas kopienas dalībniekus, un pasniegtas jaunajiem studentiem, kā arī darbiniekiem, lai tie iepazītu citus studentu pilsētiņas cilvēkus.
Vēsture
Uzņēmums dibināts 2004. gada 4. februārī.
2021. gada oktobrī sociālā tīkla īpašnieks Facebook, Inc. nomainīja nosaukumu uz Meta Platforms, Inc. (zīmols Meta).
Lietotāju iespējas
Facebook ļauj izveidot lietotāja profilu ar fotogrāfiju un informāciju par sevi, aicināt draugus, sūtīt tiem ziņojumus, mainīt savus statusus, atstāt paziņojumus uz savas un citu lietotāju laika joslām, augšupielādēt fotogrāfijas un videoklipu ierakstus, veidot interešu grupas.
2007. gadā Facebook sāka piedāvāt programmētājiem no visas pasaules veidot lietotnes (spēles, mūzikas apmaiņas lietotnes, fotogrāfiju redaktēšanas lietotnes u.c) un pelnīt ar to naudu. . Pateicoties šādai iespējai sociālā tīkla lietotāju skaits būtiski pieauga.
Facebook piedāvā virkni dažādu iespēju komunicēt lietotāji savā starpā. Vienas no populārākajām funkcijām ir virtuālie “Man patīk", foto albumi un laika josla, kur savā starpā pazīstamie lietotāji var atstāt komentārus.
Lietotāji var kontrolēt informācijas pieejamību, kas ir publicēta viņu profilos un noteikt kādām lietotāju grupām dot piekļuvi kādai informācijai.
Spiežot pogu “Man patīk”, lietotājs izrāda savu piekrišanu vai simpātijas Facebook ierakstiem. Piemēram, ja Facebook lietotājam patīk kāda fotogrāfija.