cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dzērves valks
Dzērves valks ir Raķupes labā krasta pieteka Talsu un Ventspils novados.
Izteka - Dundagas pagasta rietumos. Tek rietumu virzienā. Ietek Raķupē starp Bērzvalka un Vecbelzējvalka ietecēm.
Upi nešķērso valsts autoceļi, tās krastos neatrodas lielākas apdzīvotās vietas.
Mūzikas iela
Mūzikas iela ir iela Jūrmalā, Mellužu apkaimē. Mūzikas iela sākas krustojumā ar Mellužu prospektu un beidzas krustojumā ar J. Alunāna ielu. Kopējais ielas garums ir 450 metri. Posmā no Mellužu prospekta līdz Strēlnieku prospektu tā ir klāta ar asfalta segumu, bet posmā no Strēlnieku prospekta līdz J. Alunāna ielai - ar grants segumu. Mūzikas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Mūzikas iela ir savienota ar šādām ielām:
Osteolepidīdi
Osteolepidīdi (Osteolepididae) ir viena no osteolepjveidīgo kārtas (Osteolepiformes) dzimtām. Dzimtu izdalīja 1889. gadā ASV paleontologs Edvards Drinkers Kops. Šīs dzimtas aizvēsturiskie pārstāvji dzīvoja paleozoja ērā, sākot ar apakšdevonu, un izmira apakšējā permā.
Apraksts
Osteolepidīdi ir 10 cm līdz 1 m garas zivis.
Galvas uzbūve
Galvaskausu raksturo izometriskas proporcijas. Postparietālais vairogs ir garāks par parietālo vai arī vienāds ar to. Purna priekšējās daļas kaulu skaits variē. Deguna kapsulas ir nelielas ar vāji pārkaulotām sieniņām un parasti ir maz diferencētas, jo dermintermediālais izaugums nav pilnībā attīstījies. Starpdeguna apgabals ir vairāk vai mazāk plats, un tajā daļēji vai pilnībā atrodas priekšējā aukslēju bedre. Etmoīds ir garš un sastāda līdz pusi no etmosfenoīda. Galvas kaulu sastāvā ir extratemporale, bet nav postspirakulārās plātnes. Pineālā atvere parasti ir bez pineālajām plātnītēm. Vaigu apgabals ir salīdzinoši īss, bet vaigu kauli ir kustīgi savienoti savā starpā. Uz etmoīda aukslēju virsmas un uz apakšžokļa mediālās puses segkauli ir vāji attīstīti. Aukslēju plātne premaxillare var būt ar vidējo izaugumu. Postorbitale parasti ir īss un nesniedzas līdz spirakulārajam izaugumam. Submandibulārā sērija ir gara; gulare mediale ir mazs vai vispār tā var nebūt. Apakšžoklis visbiežāk ir plats un zems, šķērsgriezumā horizontāli ovāls. Mekkeļa kauls ir labi attīstīts. Praearticulare gandrīz sniedzas līdz simfīzam. Adsimfīza plātne ir klāta ar sīku zobiņu klājumu. Prekoronoidālā bedre parasti ir neliela, vai arī tās vispār nav (Viluichthyinae). Uz koronoīdiem un dentale ir raksturīga vāja zobojuma diferenciācija. Simfīzo kaulu nav. Lemeši parasti ir bez aizmugurējiem izaugumiem un var nesaskarties savā starpā. Galvaskauss ir ļoti kinētisks pateicoties kustīgai saitei starp aukslēju kvadrāta kompleksu un smadzeņu kārbu, vaigu kaulu savstarpēju izolētību (īpaši postorbitale apvidū) un galvas vairoga dalīšanos priekšējā un aizmugurējā plātnē. Palatokvadrāta savienojumi caurmērā ir ligamentozi, vai arī to nav (konkrēti, postorbitālā un laterālā etmoidālā). Priekšējie premaksillārie zobi parasti ir sīki (izņemot karbona Megalichthys un perma Ectosteorhachis). Zobu mikrostruktūru veido vienkāršais vai poliplokodontais krokojums. Pulpas dobums ir brīvs.
Ķermeņa uzbūve
Clavicula parasti ir ar attīstītu augšupejošo izaugumu, tās aizmugurējo malu sedz cleithrum no vienas vai no abām pusēm. Cleithrum ir ar priekšējo izaugumu. Plecu joslā ir arī interclavicula. Skapulokorakoīds parasti ir ar trim savienojumiem un ieapaļi ovālu glenoīdo bedrīti priekš humerus. Mugurkaula skriemeļi ir diplospondiliski un sastāv no lieliem pāra intercentriem un pleirocentriem. Lielākajai sugu daļai astes spura ir heterocerkala, hetero-dificerkāla, vai arī dificerkāla. Krūšu spuras ir vairāk vai mazāk īsas.
Zvīņas
Zvīņas visbiežāk ir rombiskas, retāk ieapaļi rombiskas, taisnstūrainas vai ovālas. Tās ir klātas ar kosmīna slāni zem kura nav iepriekšējo ģenerāciju zobiņu, bet bazālais un porainais slānis parasti ir labi attīstīts. Uz zvīņu iekšējās virsmas ir attīstīts garenisks ķīlis.
Randa Kasīsa
Randa Kasīsa (arābu: رندة قسيس) ir Francijas un Sīrijas politiķe un Sīrijas opozīcijas vadošā laicīgā figūra. Viņa ir Sīrijas opozīcijas Astanas platformas prezidente un Plurālistiskās sabiedrības kustības dibinātāja.
Biogrāfija
Viņa bija Sīrijas Nacionālās padomes locekle līdz 2012. gada augustam. Randa Kasīsa ir bijusī Laicīgo un demokrātisko sīriešu koalīcijas prezidente un Sīrijas Nacionālās padomes locekle. Laicīgo un demokrātisko sīriešu koalīciju, laicīgās un demokrātiskās Sīrijas opozīcijas kodolu, izveidoja desmitu musulmaņu, kristiešu, arābu un kurdu partiju apvienība, kas Sīrijā aicināja minoritātes atbalstīt cīņu pret Bašāras al Asada valdību.
Kasīsa ir arī antropoloģe un žurnāliste. Viņa ir arī izdevusi grāmatu "Crypts of the Gods", kas ir grāmata par reliģijām, to izcelsmi un darbības veidiem. Kopš Sīrijas pilsoņu kara sākuma 2011. gada 15. martā viņa ir kļuvusi par vadošo Sīrijas konflikta un Arābu pavasara plašāko sarežģījumu un Tuvo Austrumu reģiona nākotnes komentētāju.
Randa Kasīsa 2015. gadā uzsāka Astanas platformu pēc viņas lūguma Kazahstānas prezidentam izveidot platformu, kas varētu pulcēt mērenus Sīrijas pretiniekus. Astanas platformas pirmo kārtu vadīja Kazahstānas vēstnieks Bagdads Amrejevs, un atklāšanas sesiju vadīja Kazahstānas ārlietu ministrs Erlands Idrisovs. Otro kārtu vadīja Fabiens Baussarts, Politisko un ārlietu centra (CPFA) prezidents.
Randa Kasīsa piedalījās 2016. gada Ženēvas miera sarunās ar Maskavas / Astanas grupu karogu. Viņa ir Sīrijas laicīgās un demokrātiskās opozīcijas delegācijas līdzpriekšsēdētāja ar Kadri Džamilu. Citi opozīcijas locekļi viņu kritizē par aizstāvību politiskai pārejai sadarbībā ar Bašara al Asada režīmu un atbalstu Krievijas intervencei pilsoņu karā.
2018. gada 30. janvārī Randa Kasīsa kopā ar citiem Astana platformas dalībniekiem piedalījās Sīrijas Nacionālajā kongresā kā Astana platformas prezidente. Kasīsa uzsvēra konstitucionālās komitejas izveidošanas nozīmi, lai veicinātu miera procesu, kuru ANO un Astanas trijotne — Krievija, Irāna un Turcija — vēlāk vienojās izveidot.
Indriķis Zvejnieks
Indriķis Zvejnieks (ru, dzimis, miris ) bija latviešu revolucionārs un Padomju Krievijas 1. Inzas revolucionārās divīzijas komisārs.
Magoņu iela (Jūrmala)
Magoņu iela ir iela Jūrmalā, Mellužu apkaimē. Magoņu iela sākas no pludmales un beidzas krustojumā ar Kāpu ielu. Kopējais ielas garums ir 150 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Magoņu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Reičela Kroto
Reičela Kroto (en; dzimusi ) ir ASV starptautiskā meistare šahā (1978), divkārtēja ASV sieviešu šaha čempionātu uzvarētāja (1978, 1979).
Biogrāfija
No 1970. līdz 1980. gadiem bijusi viena no vadošajām ASV šahistēm. Pirmo reizi ASV sieviešu šaha čempionāta finālā piedalījusies divpadsmit gadu vecumā. Divas reizes pēc kārtas uzvarējusi ASV sieviešu šaha čempionātos: 1978. (kopā ar Daienu Seivereidu) un 1979. gadā. Piecas reizes pārstāvējusi ASV Pasaules šaha olimpiādēs (1976, 1980, 1982, 1984, 1986) un 1984. gadā izcīnījusi individuālo sudraba medaļu.
Reičela Kroto ir divas piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempiones nosaukuma cikla izcīņas starpzonu turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1978. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. Kopš 1986. gada reti piedalās šaha turnīros.
Urss Fišers
Urss Fišers (de; dzimis ) ir šveiciešu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis aizsarga pozīcijā, aizvadījis četras spēles Šveices izlasē. Pašlaik ir Vācijas Bundeslīgas kluba Union Berlin galvenais treneris.
Futbolista karjera
Spēlētāja karjeras laikā pārstāvēja tikai divus klubus: FC Zürich un FC St. Gallen. Abās komandās pildījis kapteiņa pienākumus. 2000. gadā ar Zürich kļuva par Šveices kausa ieguvēju.
Arvīds Purvs
Arvīds Purvs (dzimis, miris ) bija latviešu mūziķis, diriģents, komponists, vijolnieks, mūzikas kritiķis, publicists.
Urss Fišers
Futbolista karjera
Šveices futbola izlasē debitēja draudzības spēlē pret Spāniju. Izlases rindās ir aizvadījis četras spēles trenera Ulriha Štīlikes vadībā.
Arvīds Purvs
Dzīvesgājums
Dzimis 1926. gada 22. martā Meņģeles pagastā. Bērnībā apguva vijolspēli un dziedāja Jāņa Milzarāja vadītajā Latvijas jaunatnes Sarkanā Krusta bērnu korī.
Maltas karognesēji olimpiskajās spēlēs
Malta vasaras olimpiskajās piedalās kopš 1928. gada un ziemas olimpiskajās spēlēs kopš 2014. gada.
Arvīds Purvs
Dzīvesgājums
Otrā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur spēlēja Vernera Taubes orķestrī un Bruno Skultes vadītajā Oldenburgas Latviešu operas orķestrī. 1948. gadā pārcēlās uz Angliju, kur bija "Zuikas kora" diriģenta palīgs, simfoniskā orķestra vijolnieks un vadīja Lesteres jaukto kori. 1952. gadā apprecējās ar Mariju Falkenburgu. 1956. gadā pārcēlās uz Kanādu un Toronto vadīja Sv. Andreja evaņģēliski luteriskās draudzes kori, latviešu baptistu draudzes kori un Toronto sieviešu kori "Zīle", ar ko sniedzis ap 100 koncertu Kanādā, viesojās arī dziesmu dienās Gotlandē, Minsterē un Latvijā (1992).
Urss Fišers
Trenera karjera
Pēc spēlētāja karjeras beigām sāka strādāt FC Zürich sistēmā par jauniešu komandu treneri. 2010. gada aprīlī kļuva par Zürich galveno treneri. 2010.—2011. gada sezonā komanda ierindojās 2. vietā Šveices Superlīgā, bet nākamā sezona tika aizvadīta neveiksmīgi, un 2012. gada martā Urss Fišers tika atbrīvots no amata. No 2013. līdz 2015. gadam vadīja citu Šveices klubu FC Thun. 2014.—2015. gada sezonā ar to ieguva 4. vietu Superlīgā un kvalificējās UEFA Eiropas līgai.
Maltas karognesēji olimpiskajās spēlēs
Ziemas olimpiskajās spēles
2010. gada ziemas olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā.
Urss Fišers
Trenera karjera
2015. gada jūnijā pārgāja uz FC Basel, parakstot līgumu uz diviem gadiem. Ar Bāzeles klubu divas reizes izcīnīja Šveices čempiontitulu (2015–16, 2016–17). 2017. gadā uzvarēja arī Šveices kausa izcīņā. Tomēr klubs ar viņu līgumu nepagarināja. 2018. gada jūnijā kļuva par Vācijas kluba 1. FC Union Berlin galveno treneri. 2018.—2019. gada sezonā aizveda komandu līdz 3. vietai 2. Bundeslīgā, vēlak uzvarēja pārspēlēs un izcīnīja ceļazīmi uz Bundeslīgu.
Arvīds Purvs
Dzīvesgājums
Arvīds Purvs bija virsdiriģents XX Vispārējos latviešu Dziesmu svētkos, daudzos ASV Rietumkrasta dziesmu svētkos, Eiropas latviešu dziesmu svētkos, dziesmu dienās un novadu dziesmu svētkos.
Miris 2023. gada 5. janvārī.
Lokaču rajons
Lokaču rajons ir Volīnijas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Volīnijas apgabala Turijskas, Rožiščes, Luckas, Horohivas, Ivaniču un Volodimiras-Volinskas rajoniem.
Klīsmeti
Apdzīvotā vieta atrodas pie vietējā autoceļa V615 (Andrupene_Kondraši). Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Meļtiņš, Luknojs.
Pauļuks
Pauļuks (lt; sieviešu dzimtē Pauļuka) ir lietuviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Diāna Damrava
Diāna Damrava (de; dzimusi 1971. gada 31. maijā, Gincburgā, Bavārijā) ir vācu operas un kamermūzikas dziedātāja (koloratūrsoprāns).
Biogrāfija
Diāna Damrava studēja operas mākslu Vircburgā un Zalcburgā. Viņa debitēja operā Vircburgā, Nacionālajā teātrī Manheimā un Frankfurtes operā. Vēlāk viņa uzstājās Vīnes Valsts operā, Metropoles operā, Koventgārdenā, Bavārijas Valsts operā un Zalcburgas festivālā. Dziedātāja ir koncertējusi daudzās pasaules valstīs.
Diāna Damrava dzīvo Ženēvā. 2010. gadā viņa apprecējās ar franču basbaritonu Nikolā Testē, un tā paša gada beigās viņai piedzima dēls Aleksandrs. Pēc bērna piedzimšanas dziedātāja atgriezās uz skatuves un turpina savu aktīvo karjeru.
Repertuārs
Diānas Damravas repertuārs ir ļoti plašs un dažāds. Viņa izpilda galvenās lomas V. A. Mocarta operās, piemēram, "Burvju flautā" vai "Figaro kāzās", kā arī A. Saljēri, G. Doniceti, V. Bellīni, K. M. fon Vēbera, Dž. Rosīni, Dž. Verdi, R. Štrausa un daudzu citu autoru operās un operetēs.
Sarma Sedleniece
Sarma Sedleniece (dzimusi Rīgā, mirusi  Rīgā) bija Latvijas šaha meistare, kas uzvarēja Latvijas sieviešu šaha čempionātā 1968. gadā.
Šahistes karjera
Mirusi 2020. gada 27. decembrī, apglabāta Rīgā, Jaunciema kapos.
Baļotes ezers
Baļotes ezers (saukts arī Balades ezers, Balodes ezers, Balotas ezers, Stirnas ezers, Stirnezers, Stirniņas ezers) ir saldūdens dabīgs ezers Jēkabpils novada Variešu un Kūku pagastā. Ezers atrodas 8 km no Jēkabpils pilsētas.
Raksturojums
Ezers ir salīdzinoši dziļš, tā vidējais dziļums ir 2,6 metri, taču tā maksimālais dziļums ir 4,76 metri. Ezera spoguļa laukums ir 180 ha, bet sateces baseina laukums ir 6,8 km². Gada vidējā notece ir 200 mm. Baļotes ezerā pastiprināti aug aļģes un ūdensaugi, kuru vidū ir minami meldri, hāras, glīvenes, kosas un niedres, tas ir eitrofs. Lai saglabātu ezera ūdens līmeni, ezers ir regulēts, tam ir meniķis. Ezers ir bagāts ar zivīm, tajā mīt līnis, līdaka, zutis, asaris, rauda, karūsa, zandarts, plaudis, ķīsis un karpa. Ezers tiek izmantots kā atpūtas vieta, tam ir peldvieta. Ezers ir tīrs, par ko liecina ezerā konstatētie vēži.
Ezera juridiskais statuss
Ezers ir iznomāts, to apsaimnieko S/O "Baļote", kas nodarbojas arī ar zivju audzēšanu.
Johaness Gandils
Johaness Gandils (de; dzimis, miris ) bija dāņu futbolists un vieglatlēts, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs futbolā 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Startējis arī vieglatlētikā 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Karjera
Karjeras laikā viņš kā futbolists spēlēja vairākos Kopenhāgenas futbola klubos — ØB, KB un B93. Viņš bija galvenā persona, kas ar futbolu iepazīstināja klubu B93, kas līdz tam bija kriketa klubs. Karjeras laikā viņš 82 spēlēs guva 81 vārtu un kopā nospēlēja 49 gadus.
1900. gadā vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja vieglatlētikā 100 metru skriešanas disciplīnā. Viņš savā priekšskrējienā ieņēma pēdējo, trešo, vietu un tālākajai cīņai nekvalificējās.
Pēc astoņiem gadiem viņš atgriezās olimpiskajās spēlēs Londonā, šoreiz kā futbolists Dānijas komandā. Olimpiskajās spēlēs viņš piedalījās tikai vienā futbola spēlē, 1908. gada 22. oktobrī, kad Dānija pārspēja Franciju ar rezultātu 17:1. Šī bija Dānijas futbola izlases otrā oficiālā spēle, kas ir reģistrēta. Dānija 1908. gada vasaras olimpisko spēļu futbola turnīrā izcīnīja sudraba medaļu.
Gandils bija 719 lappušu biezās grāmatas Dansk Fodbold autors, kurā aprakstīta futbola vēsture Dānijā līdz 1939. gadam. Grāmata tika publicēta Dānijas Futbola asociācijas 50. gadu jubilejā.
Luckas rajons
Luckas rajons ir Volīnijas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Volīnijas apgabala Horohivas, Lokaču, Rožiščes un Kivercu rajoniem, Lucku, kā arī Rivnes apgabala Demidivkas un Mliņivas rajoniem.
Grūžvalks
Grūžvalks ir Stendes kreisā krasta pieteka Ventspils novadā.
Izteka - Kaucerpurvs. Iesākumā tek ziemeļu virzienā, tecējumā met loku, pie ietekas tek austrumu virzienā. Ietek Stendē iepretim Ancei.
Upi nešķērso valsts autoceļi, tās krastos atrodas Upatciems.
Garais ezers (Ances pagasts)
Garais ezers (arī Garezers) ir beznoteces vigu ezers Ventspils novada Ances pagasta ziemeļos.
Dibens - smilšains. Krasti - zemi, izņemot ziemeļrietumu krastu, kurš stāvs. Ūdens krāsa - brūnūdens.
Kirova (nozīmju atdalīšana)
Kirova var būt:
Garais ezers (Ances pagasts)
Makrofīti - meldri, grīšļi, niedres, vilkvālītes, lēpes, glīvenes, ūdensrozes, ežgalvītes, hāras, elodejas, avotsūnas. Nokrastes slīkšņā aug jomainā rikardija, parastā purvmirte. Ezerā sastopama vienkāršās ežgalvītes forma ar peldošām lapām (Sparganium emersum f. fluitans), kā arī lielās un sīkaugļu ežgalvītes krustojums (Sparganium erectum x microcarpum). Ezerā mīt līdakas, asari, raudas.
Texas (grupa)
Texas ir 90. gadu beigās plašu popularitāti Lielbritānijā un citviet Eiropā iemantojusi skotu rokgrupa, kuru 1986. gadā Glāzgovā izveidoja bijušais grupas Altered Images ģitārists Džons Makelhons un vokāliste Šarlīna Spiteri.
Grupas pirmā uzstāšanās notika 1988. gada martā Skotijā Dandī universitātē, bet pirmais singls I Don't Want a Lover iznāca 1989. gada janvārī, sasniedzot 8. vietu Apvienotās Karalistes hitparādē.
"Ziedu laikos” divi Texas studijas albumi - White on Blonde un The Hush - sasniedza britu pārdotāko albumu saraksta pirmo vietu, populārākās dziesmas - tādas kā Say What You Want, Insane un Summer Sun - tika pastāvīgi atskaņotas radio, bet videoklipi raidīti MTV.
Texas izdevusi desmit studijas albumus, četras labāko dziesmu izlases, kā arī vienu ar grupas muzicēšanu radio BBC studijās.
Klīsmeti (Andrupenes pagasts)
Klīsmeti ir ciems Andrupenes pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 256 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Andrupenes lauku sēta, Solojs , bērnudārzs.
Amerikāņu rapsodija
"Amerikāņu rapsodija" (en) ir 2001. gada ASV un Ungārijas biogrāfiska drāma, kuras režisore un scenārija autore ir Eva Gardosa. Filma ir balstīta uz Evas Gardosas dzīvesstāstu. Galvenās lomas filmā atveido Nastasja Kinski, Skārleta Johansone, Tonijs Goldvins un Meja Vitmane. Filmas pirmizrāde notika ASV.
Jauna ungāru meitene cīnās, lai atrastu savu vietu pasaulē pēc atkalapvienošanās ar vecākiem, kuri 20. gadsimta 50. gados devās prom no komunistiskās Ungārijas uz ASV.
Valdis Tomsons
Valdis Tomsons (dzimis 1981. gada 25. novembrī Madonā) ir latviešu diriģents un kora mākslinieks. Viņš ir Latvijas Universitātes jauktā kora "Juventus" mākslinieciskais vadītājs, kā arī Valsts Akadēmiskā kora "Latvija" diriģents un kora mākslinieks.
Izglītība
Pēc pamatskolas izglītības iegūšanas Madonas ģimnāzijā, 1997. gadā Valdis Tomsons vidusskolas gaitas turpināja Alfrēda Kalniņa Cēsu mūzikas vidusskolā trompetes specialitātē. Studiju gaitas uzsāka Rīgā, Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijā, kur 2007. gadā ieguva bakalaura grādu kora diriģēšanas specialitātē. Turpinot studijas Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijā, 2009. gadā pie profesora Romāna Vanaga viņš ieguva arī maģistra grādu kora diriģēšanas specialitātē.
Latvijas Universitātes jauktā kora "Juventus" mākslinieciskais vadītājs
Kopš 2014. gada Valdis Tomsons ir Latvijas Universitātes jauktā kora Juventus mākslinieciskais vadītājs. Viņa virsvadībā koris "Juventus" ir piedalījies un guvis godalgas vairākos vietēja un starptautiska līmeņa konkursos. Ar vērienīgu retrospektīvu koncertu koris ir atzīmējis kolektīva pastāvēšanas 95. gadadienu. Savas aktīvās koncertdarbības ietvaros "Juventus" sadarbojies gan ar akadēmiskās, gan populārās mūzikas profesionāļiem, tā, piemēram, Armandu Siliņu, Arturu Maskatu, grupu "Dagamba", DJ Rudd un citiem. 2015. gadā koris "Juventus" kopā ar Valsts Kamerorķestri "Sinfonietta Rīga" diriģenta Normunda Šnē vadībā un grupu "Dagamba" īstenoja Baltijas valstīs nebijušu kopprojektu — spilgtu koncertprogrammu uz tobrīd Baltijā nozīmīgākā populārās mūzikas festivāla "Positivus" galvenās skatuves. Valdis Tomsons ar kori "Juventus" ieskaņojis Ojāra Vācieša Klavierkoncertu ar komponista Artura Maskata mūziku, Franka Martēna Mesu Dubultkoriem u.c. 2017.gada aprīlī 53.Starptautiskajā koru festivālā Montrē (Šveice) iegūta "Grand Prix" balva, kā arī 1. vieta jaukto koru kategorijā.
Valsts Akadēmiskā kora "Latvija" diriģents un kora mākslinieks
Kopš 2007. gada Valdis Tomsons strādā par kora mākslinieku Valsts Akadēmiskajā korī "Latvija", vēlāk, 2016. gada aprīlī, kora dziedātāja pienākumus papildinājis ar kormeistara amata funkciju uzņemšanos. 2017. gada 1. aprīlī Valdis Tomsons debitē ar individuālu koncertprogrammu kā Valsts Akadēmiskā kora "Latvija" diriģents. Savas profesionālās darbības laikā korī "Latvija" Valdis Tomsons sagatavojis tādus skaņdarbus kā Volfganga Amadeja Mocarta Rekviēmu, Ludviga van Bēthovena "Missa solemnis" un dažādus a cappella skaņdarbus. Valdis Tomsons gan kā dziedātājs, gan kā kormeistars sadarbojies ar tādiem diriģentiem kā Stīvens Leitons (Stephen Layton), Johanness Princs (Johannes Prinz), Peters Deikstra (Peter Dijkstra), Nēme Jervi  (Neeme Järvi), Olari Eltss (Olari Elts), Zubins Mehta (Zubin Mehta), Mariss Jansons, Andris Nelsons, Tenu Kaljuste, Risto Josts (Risto Joost), Andress Mustonens (Andress Mustonen), Māris Sirmais.
Iepriekš
Valdis Tomsons strādājis par diriģentu tādos amatieru koros kā Rīgas izdevniecību jauktais koris „Burtnieks”, Mazsalacas novada Kultūras centra jautkais koris „Salaca” , Jauniešu koris „Balsis” u.c. Agrīnu profesionālo pieredzi uzkrājis arī strādājot par kormeistaru Madonas Kultūras nama pūtēju orķestrī. Ar amatieru koriem iestudēti tādu komponistu kā Eriks Viteikers (Eric Whitacre), Ēriks Ešenvalds, Rihards Dubra, Emīls Dārziņš, Emīls Melngailis, Jānis Zālītis, Rihards Zaļupe, Arturs Maskats, Jēkabs Jančevskis, Ūla Jeilu (Ola Gjeilo), Mortens Lauridsens (Morten Lauridsen) u.c. skaņdarbi.
Atgriežu iela (Rīga)
Atgriežu iela ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Atgriežu iela sākas krustojumā ar Jēkaba ielu iepretim Saeimas namam un beidzas strupceļā. Ielas garums ir 30 metri, tā klāta ar bruģa segumu. Īsākā iela Rīgā. Atgriežu ielā ir vecpilsētai raksturīga blīva apbūve.
Atgriežu ir atrodama jau 1650. gada Rīgas plānā un iezīmē seno ieeju krievu sētā. 20. gadsimta 20. gadu sākumā saukta par Atgriezenisko ielu, bet no 1923. gada tā ir Atgriežu iela.
Ielu savienojumi
Atgriežu iela ir savienota ar Jēkaba ielu.
Katjuša
"Katjuša" (ru — personvārda Jekaterina deminutīva forma) ir Matveja Blantera dziesma ar Mihaila Isakovska vārdiem.
Pirmoreiz to izpildīja dziedātāja L. Jeļčaņina 1938. gada 28. novembrī, bet pirmoreiz ierakstīta dziesma tika 1939. gada janvārī V. Batiščevas izpildījumā. Vēlāk dziesmu izpildīja Lidija Ruslanova, Georgijs Vinogradovs, Eduards Hiļs, Anna Germana, Dmitrijs Hvorostovskis un citi krievu dziedātāji. Latviski dziesmu izpildīja Roberts Gobziņš.
Dziesma ir par meiteni Jekaterinu, kura upes krastā raksta vēstuli savam mīļotājam, kurš aizstāv dzimteni. Dziesma kļuva par neoficiālu Lielā Tēvijas kara simbolu, kā arī par simbolu Sarkanās armijas uzvarai pār nacistisko Vāciju un Uzvaras dienas svinību sastāvdaļu. Pastāv uzskats, ka no šis dziesmas cēlās BM reaktīvo bezstobra daudzšāviņu zalvjuguns sistēmas neoficiālais nosaukums.
Cinnas
Cinnas (la) ir augu ģints graudzāļu dzimtā, kura savvaļā ir sastopama Amerikās un Eirāzijas ziemeļos. Cinnas ir daudzgadīgi lakstaugi ar ķekaros izvietotām ziedkopām, kuri ir pārsvarā atrodami mitrās vietās, it sevišķi ūdeņu tuvumā.
Ģintī ir akceptētas šādas sugas:
Trakais Makss: Skarbais ceļš
"Trakais Makss: Skarbais ceļš" (en) ir 2015. gada asa sižeta filma, kuras režisors un viens no producentiem ir Džordžs Millers. Ceturtā daļa "Trakā Maksa" filmu sērijā.
Filmas darbība notiek nākotnē tuksnesī, Trakais Makss kopā ar braucējiem cīnās pret kulta līderi un viņa armiju. Galvenās lomas tajā attēlo Toms Hārdijs, Šarlīze Terona, Hjū Keiss-Bairns, Nikolass Holts, Rozija Hantingtona-Vitlija, Railija Kio, Zoja Kravica, Ebija Lī un Kortnija Ītone. Hārdijs nomainīja Melu Gibsonu galvenajā lomā.
Filmas pirmizrāde notika. Ar vairāk nekā 375 miljonus ASV dolāru lieliem ieņēmumiem tā kļuva par sērijas ienesīgāko filmu. Vairāki kritiķi to nosauca par 2015. gada labāko filmu,  kā arī par vienu no visu laiku labākajām asa sižeta filmām. Saņēmusi vairākus apbalvojumus. Tā tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai desmit nominācijās, balva tika saņemta sešās nominācijās (lielākais uzvaru skaits ceremonijā).
Filmai paredzēti vairāki turpinājumi.
Luč-5B
Luč-5B (Луч-5Б; zināms arī kā Luch-5B) ir Krievijas sakaru pavadonis, kas paredzēts Zemes orbītās esošu kosmisko aparātu sakaru nodrošināšanai. Palaists 2012. gada novembrī
Pavadonis izgatavots uzņēmumā Informacionnyje sputnikovyje sistemy pēc Federālās kosmiskās aģentūras pasūtījuma, uz platformas Ekspress-1000 bāzes. Raidītājus un jaudas pastiprinātājus izgatavoja Francijas uzņēmums Thales Alenia Space. Japānas uzņēmums Sumitomo/Nec' piegādāja maztrokšņu pastiprinātājus un Majak'' raidītājus.
Atrodoties ģeostacionārajā orbītā, kosmiskais aparāts retranslē telemetriju un citus datus starp zemās orbītās esošiem Krievijas pavadoņiem, kuri atrodas ārpus zemes staciju sakaru zonas, un zemes stacijām. Tas paredzēts galvenokārt sakaru nodrošināšanai ar Starptautiskās kosmosa stacijas (SKS) Krievijas segmentu un kosmosa kuģiem. Tāpat to var izmantot telemetrijas saņemšanai no nesējraķetēm un to augšējām pakāpēm, kad tās orbītā nogādā derīgās kravas.
Multiraide
Multiraide datoru tīklā ir grupas komunikācija, kurā datu pārraide vienlaikus tiek adresēta mērķa datoru grupai. Multiraidei var būt sadalījums pa vienam pret daudziem vai daudziem pret daudziem. Multiraide nav jājauc ar fizisko slāni starp vairākiem punktiem.
Luč-5B
Luč-5B spēj sekot ātri kustošiem mērķiem orbītās. Tas ir apgādāts ar divām antenām 4,2 m diametrā, no kurām viena darbojas Ku joslā un otra — S joslas diapazonā. Katra antena var sekot mērķim neatkarīgi no otras. Ir seši raidītāji, kas spēj pārraidīt datus ar ātrumu līdz 150 Mb/s (Ku joslai) un 5 Mb/s (S joslai). Atšķirībā no Luč-5A, kuram uzstādīta arī avārijas signālu KOSPAS-SARSAT sistēmas aparatūra, Luč-5B tās vietā uzstādīta eksperimentāla sakaru lāzersistēma. Pavadonis paredzēts arī, lai pārraidītu korekcijas mērījumus GLONASS navigācijas pavadoņiem.
Luč-5B tika palaists 21:04:00 UTC ar nesējraķeti Proton-M/Briz-M no Baikonuras kosmodroma 81. laukuma 24. palaišanas iekārtas. Kopā ar to tika palaists Krievijas pavadonis Jamal-300K. Dzinējbloks Briz-M veica dzinēju četru iedarbināšanu shēmu. Jamal-300K no dzinējbloka Briz-M atdalījās 06:18 UTC. Pēc tam 06:33 atdalījās Luč-5B.
Multiraide
Grupas komunikācija var būt vai nu lietojumprogrammu slāņa multiraide, vai tīkla atbalstīta multiraide, ja pēdējais ļauj avotam efektīvi nosūtīt grupai vienā pārraidē. Kopijas tiek automātiski izveidotas citos tīkla elementos, piemēram, maršrutētājos, slēdžos un mobilā tīkla bāzes stacijās, bet tikai uz tīkla segmentiem, kuros pašlaik ir grupas dalībnieki. Tīkla atbalstītas multiraides var īstenot datu pārraides slānī, izmantojot adresēšanu un pārslēgšanu viens pret daudziem, piemēram, Ethernet multiraides adresēšana, asinhronais pārsūtīšanas režīms, point-to-multipoint virtuālās shēmas (P2MP) vai Infiniband multiraide. Tīkla atbalstītas multiraides var ieviest arī interneta slānī, izmantojot IP multiraides. IP multiraides koncepcijas ieviešana notiek IP maršrutēšanas līmenī, kur maršrutētāji izveido optimālus izplatīšanas ceļus datugrammām, kas tiek nosūtītas uz multiraides mērķa adresi. Multiraidei bieži izmanto straumējošu multivides interneta protokola (IP) lietojumprogrammās, piemēram, IPTV un daudzpunktu videokonferencēs.
Luč-5B
Plānots, ka Luč-5B tiks novietots ģeostacionārajā orbītā punktā 16° rietumu garuma.
Pļaviņu novada ciemu uzskaitījums
Šajā uzskatījumā apkopoti Pļaviņu novada ciemi un iedzīvotāju skaits tajos pēc Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes datiem uz 2017. gada 3. augustu. Pļaviņu novads sastāv no Aiviekstes, Klintaines, Vietalvas pagastiem un Pļaviņu pilsētas. Novada teritorijā atrodas 9 ciemi.
Uzskatījumā ir iekļauti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv.
Aiviekstes pagasts
Aiviekstes pagasta centrs atrodas Kriškalnos. Aiviekstes pagastā atrodas 5 ciemi. Saskaņā ar Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes informāciju
Klintaines pagasts
Klintaines pagasta centrs atrodas Stukmaņos. Klintaines pagastā atrodas 2 ciemi. Saskaņā ar Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes informāciju
Klaipēdas "Atlantas"
Klaipēdas futbola klubs "Atlantas" (lt) ir 1962. gadā dibināts profesionāls Lietuvas futbola klubs no Klaipēdas.
Miko Lehtonens (1994)
Miko Lehtonens (fi, dzimis ) ir somu hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā, Somijas hokeja izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Lehtonens pārstāv NHL komandu Toronto "Maple Leafs". Iepriekš Lehtonens ir spēlējis Somijas hokeja līgas komandās Turku TPS, Kouvolas "KooKoo" un Tamperes "Tappara", Zviedrijas hokeja līgas komandā HV71 un KHL komandā Helsinku "Jokerit". 2017. gadā kļuva par Zviedrijas čempionu. 2019.–2020. gada KHL sezonā Lehtonens bija līgas rezultatīvākais aizsargs.
Somijas hokeja izlases sastāvā Lehtonens 2019. gadā izcīnīja Pasaules čempionāta zelta medaļu.
Madonas iela (Jūrmala)
Madonas iela ir iela Jūrmalā, Dzintaru apkaimē. Madonas iela sākas no pludmales un beidzas krustojumā ar Mežaparka prospekts. Kopējais ielas garums ir 400 metri. Iela posmā no Dzintaru prospekta līdz Mežaparka prospektam ir klāta ar bruģi, bet posmā no Meža prospekta līdz pludmalei tā ir klāta asfalta segumu. Madonas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve. Madonas iela iet gar Dzintaru mežaparku.
Ielu savienojumi
Madonas iela ir savienota ar šādām ielām:
Kloboni
Kloboni ir ciems Višķu pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 226 km attālumā no Rīgas.
Klomostova
Klomostova ir ciems Ilzeskalna pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 258 km attālumā no Rīgas.
Luminiscences spuldze
Luminiscences spuldze ir mākslīgais gaismas avots — gāzizlādes spuldzes paveids, kurā elektriskā izlāde dzīvsudraba tvaikos rada ultravioleto starojumu. Spuldzes caurspīdīgais stikla apvalks no iekšpuses ir pārklāts ar luminoforu — materiālu, kas UV starojuma ietekmē luminiscē un tādējādi rada redzamo gaismu. Angļu un daudzās citās valodās šīs spuldzes dēvē par fluorescentajām lampām. Sākumā šīs spuldzes bija garu cauruļu formā (dienasgaismas spuldzes), vēlāk tika ieviestas tā saucamās kompaktās luminiscences spuldzes jeb CFL spuldzes, kam caurulītes ir tievākas un saliektas U veidā vai spirāles formā. Kompaktās spuldzes, kam ir iebūvēts elektroniskais balasts, var ieskrūvēt parastajās kvēlspuldzēm paredzētajās ligzdās. Kompaktās luminiscences spuldzes patērē mazāk enerģijas, nekā līdzīga izmēra un spožuma kvēlspuldzes, tomēr tās satur toksisku vielu — dzīvsudrabu, un mūsdienās tiek aizstātas ar gaismas diožu spuldzēm. Bez tam luminiscences spuldžu gaismas spektrs, atšķirībā no kvēlspuldzes vai Saules nepārtrauktā spektra, ir nevienmērīgs, nepatīkamāks acij, turklāt luminiscences spuldzes vairāk vai mazāk "mirgo". Šos trūkumus cenšas novērst ar uzlabotiem luminoforu sastāviem un augstfrekvences elektroniskajiem balastiem.
CFL spuldzes tika ieviestas 20. gadsimta 80. gados. Kopš deviņdesmitajiem gadiem ir uzlabotas to darbības īpašības, efektivitāte (par aptuveni 75% mazāks enerģijas patēriņš nekā kvēlspuldžu gadījumā), cena un kalpošanas ilgums (kalpo 10 reizes ilgāk).
Luminiscences spuldzēm ir vajadzīga īpaša elektroapgāde, ko dēvē par balastu. Tā ir nepieciešama, lai regulētu spuldzes darba strāvu un nodrošinātu piemērotu darba sākšanas ("aizdedzināšanas") spriegumu. Elektroniskie balasti veic tādu pašu funkciju kā magnētiskais balasts, bet to efektivitāte pārspēj novecojušās magnētiskās ierīces, jo tie darbojas ļoti augstā frekvencē, kas novērš mirgošanu un troksni, vienlaikus uzlabojot efektivitāti. Ar elektronisko balastu palīdzību iespējams arī vieglāk nodrošināt viendabīgu un efektīvu lampas darbību, lampas gaismas intensitātes maiņu, kā arī gaismekļu tīklu veidošanu progresīvai apgaismojuma kontrolei.
Elektroniskais balasts (vai elektriskais balasts) ir ierīce, kas kontrolē apgaismes ierīču palaišanas spriegumu un darba strāvu. Tas tiek darīts, izmantojot gāzizlādes principu.
Elektroniskais balasts pārveido elektrotīkla frekvenci (50 Hz) ļoti augstā frekvencē, lai inicializētu gāzizlādes procesu luminiscences spuldzēs – kontrolējot spriegumu un strāvu spuldzē. Maiņstrāva vispirms tiek pārveidota par līdzstrāvu, ar kuru baro augstfrekvences ģeneratoru. Tādējādi izejas strāvai ir ļoti augsta frekvence. Kad slēdzis ir ieslēgts, sākotnēji uz lampas elektrodiem tiek padots 1000 V spriegums, tāpēc uzreiz sākas gāzes izlāde. Kad izlādes process ir uzsākts, spriegums visā lampā tiek samazināts no 230 V līdz 125 V, un tad elektroniskais balasts ļauj ierobežotai strāvai plūst caur šo lampu.
Kompaktās luminiscences spuldzes ir uzskatāmas par bīstamajiem atkritumiem. Tās ir jānodod vietējos atkritumu savākšanas punktos atkārtotai pārstrādei.
Latvijā informāciju par bīstamo atkritumu šķirošanu var meklēt - Latvijas zaļais punkts.
Luminiscences spuldzes ir piemērotas telpām, kur ilgstoši tiek lietots apgaismojums. Šīs spuldzes nav piemērotas telpām, kur apgaismojums bieži tiek ieslēgts un izslēgts.
Luminiscences spuldzes dzīves ilgumu galvenokārt ierobežo katoda elektrodu kalpošanas laiks, jo katrs starta cikls nedaudz samazina katodu elektronu izstarojošo virsmu un, kad viss emisijas materiāls ir pazudis, spuldze nevar darboties.
Mans brālis cūka
"Mans brālis cūka" (en) ir 1999. gada ASV komēdija, kuras režisors ir Ēriks Flemings. Galvenās lomas filmā atveido Niks Fuoko, Skārleta Johansone, Džadžs Reinholds, Romija Vindsore, Eva Mendesa un Alekss D. Lincs. Filmas pirmizrāde notika.
Tristihopterīdi
Tristihopterīdi (Tristichopteridae ) ir viena no osteolepjveidīgo kārtas (Osteolepiformes) dzimtām. Dzimtu izdalīja 1889. gadā ASV paleontologs Edvards Drinkers Kops. Šīs dzimtas aizvēsturiskie pārstāvji dzīvoja paleozoja ērā, augšdevonā.
Apraksts
Tristihopterīdi bija 30 cm līdz 2,5 m garas zivis.
Ķermeņa uzbūve
Clavicula ir ar augšupejošu izaugumu, kuram uzguļ cleithrum ar attīstītu priekšējo izaugumu. Skapulokorakoīds ir pārkaulojies un ar trim savienojuma vietām pie kleitruma. Plecu joslai ir attīstīta interclavicula. Mugurkaula skriemeļus veido lieli pāra intercentri un mazi pleirocentri. Skeletam ir īsas dorsālās ribas. Sensorie kanāli iet dziļi kaulā. Tie ir slēgti, zarojoši, ar daudzām izejas porām. Zvīņas ir apaļīgas ar mazu izcilni uz iekšējās virsmas, vai arī rombiskas ar garenisku ķīli iekšpusē. Tās ir ornamentētas ar kaula ķīlīšiem un tuberkulām. Kosmīns zvīņas nesedz.
Salīdzinājums
Dzimtas diagnoze (taksonam specifiskas īpašības) balstīta uz plaši pētīto Eusthenopteron ģinti. Filoģenētiski dzimta ir radniecīga osteolepidīdiem, bet atšķiras no tiem ar vairākām morfoloģiskām īpatnībām. Tristihopterīdiem ir diferenciētāki deguna dobumi, galvaskausa etmoīdā apgabala kauli mazskaitlīgāki un to izvietojums ir sakārtotāks, ir izteiktāka aukslēju un apakšžokļa dermalizācija, palatoquadratum kaulam vairāk ir sinhondrozo savienojumu, vaigu apgabala kauli ir vairāk saauguši, atšķirīga skriemeļu uzbūve, ir notikusi zobu krokojuma sarežģīšanās un kosmīna eliminācija uz kaulu un zvīņu virsmām.
Kloneitis
Kloneitis ir ciems Nautrēnu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 254 km attālumā no Rīgas.
Teilora Momsena
Teilora Momsena (en; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, dziedātāja, dziesmu autore, modele.
Viņa tēlo seriālā "Intrigante" un filmējusies filmā "Kā Grinčs nozaga Ziemassvētkus". Tāpat Momsena ir amerikāņu rokgrupas The Pretty Reckless soliste. Viņa bija viena no kandidātēm uz galveno lomu seriālā "Hanna Montana", ko vēlāk ieguva Mailija Sairusa.
Irbene
Irbene ir ciems Ventspils novada Ances pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļos 18,4 km no pagasta centra Ances, 34,1 km no novada centra Ventspils un 208,8 km no Rīgas.
2055. gads
2055. gads būs parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sāksies piektdienā.
Irbene
Irbene veidojusies ap Padomju armijas slepeno objektu "Zvjozdočka" ("Zvaigznīte"), kurā tika veikta spiegošana un visa veida sakaru pārtveršana no pavadoņiem. Pēc tam, kad Padomju armija atstāja Latviju, objekta antenas tika nodotas Latvijas Zinātņu akadēmijai. Tika nodibināts Ventspils Starptautiskais radioastronomijas centrs, kas nodarbojas ar dabisku un mākslīgu kosmisku radio avotu novērojumiem.
Mūsdienās Irbenē atrodas Ventspils Starptautiskā radioastronomijas centra Irbenes radioteleskops, bet kara bāzes apbūve faktiski ir neapdzīvota.
Ļubešivas rajons
Ļubešivas rajons ir Volīnijas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Volīnijas apgabala Maneviču, Kamiņas-Kaširskas un Ratnes rajoniem, Rivnes apgabala Zaričnes un Volodimirecas rajoniem, kā arī Baltkrieviju.
Abhāzijas pilsētu uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopotas pašpasludinātās Abhāzijas pilsētas. Abhāzijas teritorijā (de iure lielākā daļa pasaules valstu neatzīst tās neatkarību un uzskata par Gruzijas daļu) atrodas 9 pilsētas.
Žanna Friske
Kļuva pazīstama ar dalību popgrupā Блестящие, kurā dziedāja no 1997. līdz 2003. gadam, kad grupu pameta, lai veidotu solokarjeru. Grupas sastāvā izdeva sešus studijas albumus. Solokarjera ilga desmit gadus līdz 2013. gadam. 2005. gadā izdeva vienīgo soloalbumu: Жанна. Filmējusies tādās filmās kā Ночной дозор (2004) un Дневной дозор (2006).
2013. gada vidū, drīz pēc dēla piedzimšanas, sāka sūdzēties par galvassāpēm. 2013. gada nogalē pārstāja parādīties sabiedrībā. 2014. gada janvārī parādījās pirmās ziņas par Friskes slimību. Tika ziņots, ka Friskei ir diagnosticēta glioblastoma (smadzeņu audzēja veids). Dziedātājas ārstēšanai tika vākti ziedojumi (kopumā vairāk par 67 miljoniem rubļu). 2014. gadā izgājusi rehabilitāciju Jūrmalā, Latvijā. Dziedātājas stāvoklis pasliktinājās. Friske nomira 40 gadu vecumā.
Jorniņi
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļu P77 (Ventspils—Dundaga), V1340 (Virpe–Jorniņi) un V1341 (Mieži–Bruši) krustojumiem.
Paraolimpiskās spēles
Paraolimpiskās spēles jeb paralimpiskās spēles ir starptautiskas daudzu sporta veidu sacīkstes, kas notiek ik pēc četriem gadiem. Tajās piedalās sportisti ar fiziskiem traucējumiem, tai skaitā sportisti ar kustību traucējumiem, amputētām ķermeņa daļām, aklumu un cerebrālo trieku. Paraolimpiskās spēles iedalās vasaras un ziemas paraolimpiskajās spēlēs, un tās notiek tūlīt pēc attiecīgajām olimpiskajām spēlēm. Visas paraolimpiskās spēles organizē Starptautiskā Paraolimpiskā komiteja. Pirmās vasaras paraolimpiskās spēles notika 1960. gadā Romā, Itālijā, savukārt pirmās ziemas paraolimpiskās spēles notika 1976. gadā Ērnšeldsvīkā, Zviedrijā.
Paula Stradiņa balva
Paula Stradiņa balva ir apbalvojums, ko piešķir par izciliem pētījumiem medicīnas vēsturē vai ievērojamu veikumu praktiskajā medicīnā. Balva ir nosaukta profesora Paula Stradiņa vārdā. To kopš 1983. gada piešķir Paula Stradiņa Medicīnas vēstures muzejs, kopš 1991. gada kopā ar Latvijas Zinātņu akadēmijas senāta, kopš 2014. gada arī ar Rīgas Stradiņa universitātes līdzdalību.
Apbalvoto saraksts
Paula Stradiņa balvas laureāti ir:
Brigita Baiba Krūmiņa
Brigita Baiba Krūmiņa ( — ) bija latviešu/padomju dokumentālā kino scenāriste, režisore, māksliniece, japāņu valodas un kultūras entuziaste un pētniece.
Biogrāfija
Brigita Baiba Krūmiņa dzimusi 1943. gada 18. septembrī Rīgā.
Kopš 1965. gada strādāja Rīgas Kinostudijā.
1973. gadā absolvējusi Valsts Vissavienības Kinematogrāfijas institūta VGIK scenāristu fakultāti Maskavā, Josifa Manēviča meistarklasē.
Ilgus gadus strādājusi Rīgas Kinostudijā kā scenāriste un dokumentālās hronikas režisore, arī epizodisku raksturlomu aktrise spēlfilmās “Teātris”, “Limuzīns Jāņu nakts krāsā”, “Dzīvīte”, “Atspulgs ūdenī”, “Salavecīša personīgā dzīve”, “Spēle”, “Briežu zemes putenī”.
1990. gadā atvērusi japāņu valodas vakara skolu, kas vēlāk pārtapa par Rīgas Domes Japāņu valodas un kultūras vidusskolu. Bijusi tās direktore no 1993. līdz 1996. gadam, vienlaikus pasniedzot japāņu valodu LU Svešvalodu fakultātē. LU svešvalodu fakultātes Orientālistikas katedras lektore, pirmo Japānas studiju akreditācijas programmu autore (1996 – 1999).
1991. gadā LVU Svešvalodu fakultātē ieguvusi maģistra grādu.
1992. gadā sastādījusi pirmo latviešu - japāņu valodas vārdnīcu (izdota 2000. g.), 2006. gadā -- japāņu – latviešu mācību kandži (valodas) vārdnīcu.
1994. gadā absolvējusi Starptautisko Japāņu valodas pedagoģijas institūtu.
Bija Latvijas Nacionālās operas fonda bronzas ģildes biedre, Hermaņa Brauna fonda fotohronikas veidotāja.
Mirusi.
Japāņu valodas entuziaste
Par japāņu valodas pedagoģi  Brigita Krūmiņa kļuva, pateicoties Rīgas Kinostudijas direktoram Henriham Lepeško, kas vienu pēc otra noraidīja viņas  filmu pieteikumus. Lai nesajuktu prātā, 1985. gadā viņa sāka mācīties japāņu valodu.
Izvēle bija nejauša. Dzintaru pludmalē viņu ieraudzīja kāds japāņu tūrists, kas nosūtīja viņai vēstuli. Valodnieks Jošio Jamaguči tagad ir viens no “Japāņu – latviešu mācību kandži vārdnīcas” virsredaktoriem.
1997. gadā Prāgā, Eiropas japāņu valodas pedagogu asociācijas seminārā Brigita iepazinās ar profesoru Hajaši Širo. Viņš atsūtīja uz Rīgu savu kandži vārdnīcu pamatskolām.
Brigitas vārdnīca izveidota tā, lai tās lietotājam būtu iespēja un nepieciešamība meklēt, pētīt, izzināt un uzzināt. Rūdolfs Lange, Nikolajs Konrāds, Endrjū Nataniels Nelsons, Volfgangs Hadamickis, Žans-Klods Martēns, Džeks Helpems veidoja nevis akadēmisku, bet mācību vārdnīcu, kas domāta iesācējiem. Latvijas izdevuma virsredaktore ir Guna Eglīte, haiku tulkotāja. 2006. gada aprīlī klajā laisti pirmie divi “Japāņu – latviešu mācību kandži vārdnīcas” sējumi. Tā Latvija kļuva par astoto valsts pasaulē, kur izdota šāda grāmata. Vārdnīcas veidošanā piedalījušies 53 cilvēki – 45 no Latvijas un 8 no Japānas. Daudzi no līdzstrādniekiem un asistentiem ir bērni, taču kandži vārdnīcas iniciatore un autore ir japāņu valodas pedagoģe Brigita Baiba Krūmiņa, kas pie tās strādājusi astoņus gadus.
Mazā Kāpu iela (Jūrmala)
Mazā Kāpu iela ir iela Jūrmalā, Kauguru apkaimē. Mazā Kāpu iela sākas krustojumā ar Mellužu prospektu un beidzas krustojumā ar Dārzu ielu. Kopējais ielas garums ir 140 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Mazajā Kāpu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā.
Jēkaba iela (Rīga)
Jēkaba iela ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Jēkaba iela sākas Doma laukumā un beidzas krustojumā ar Krišjāņa Valdemāra ielu. Ielas garums ir 345 metri, tā ir klāta ar bruģa segumu. Kā jau raksturīgs vecpilsētai, Jēkaba ielā ir blīva apbūve.
Jēkaba ielā atrodas Latvijas Republikas Saeimas nams (Jēkaba ielā 11) un citas ēkas, kurās izvietotas Saeimas telpas, kā arī Svētā Jēkaba katoļu katedrāle (Klostera iela 2). Posmā starp Torņa ielu un K. Valdemāra ielu nepāra numuru pusē atrodas Neatkarības laukums.
Vēsture
Jēkaba iela izveidojusies 13. gadsimtā kā ceļš uz pilsētas ganībām. Rakstītajos avotos iela pirmo reizi minēta 1397. gadā. Līdz 17. gadsimtam tā bija viena no platākajām Rīgas ielām. 1846. gadā iela tika saukta par Lielo Jēkaba ielu. Šis nosaukums saglabājās līdz 1948. gadam, kad tā tika pārdēvēta par Komjaunatnes ielu. Savu vēsturisko nosaukumu — Jēkaba iela — tā atguva 1991. gadā.
Ielu savienojumi
Jēkaba iela ir savienota ar šādām ielām:
Ļubomļas rajons
Ļubomļas rajons ir Volīnijas apgabala administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Volīnijas apgabala Šackas, Staras Viživkas, Turijskas un Volodimiras-Volinskas rajoniem, kā arī Poliju.
Palle Nilsens
Palle Mellers Nilsens (dk; — 1987. gads) bija Dānijas šahists.
Biogrāfija
1950. gadu pirmajā pusē bijis viens no vadošajiem Dānijas šahistiem. 1951. gada Dānijas šaha čempionātā dalījis 4.-7. vietu. 1954. gada Dānijas šaha čempionātā uzvarējis turnīra uzvarētāju un nākamo šaha lielmeistaru Bentu Larsenu. 1964. gadā Orhūsas šaha kluba Nordre Skakklub sastāvā uzvarējis Dānijas komandu šaha čempionātā. Pārstāvējis Dānijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 2 reizes (1952-1954). Individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (1954) medaļu.
Stade Rennais F.C.
Stade Rennais Football Club, biežāk zināms kā Stade Rennais, SRFC vai vienkārši Rennes, ir Francijas futbola klubs no Rennas pilsētas Ilas un Vilēnas departamentā, Bretaņā. Klubs ir dibināts 1901. gadā, pašlaik spēlē Francijas futbola augstākajā līmenī - 1. līgā. Mājas spēles komanda aizvada Roazhon Park stadionā, kur ir 29 778 skatītāju vietas. Kluba augstākais sasniegums Francijas čempionātā ir 4. vieta. Rennes ir trīs reizes (1965., 1971. un 2019. gadā) izcīnījuši Francijas kausu.
Sastāvs
Sastāvs atjaunināts .
Kalējvalks
Kalējvalks (arī Kalēju valks) ir Stendes labā krasta pieteka Ventspils novadā.
Izteka - pie autoceļa V1318 (Virpe–Pāce). Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Stendē lejpus Virpes.
Upi šķērso valsts autoceļš V1311 (Ugāle–Blāzma–Ance), tās krastos atrodas Virpe.
Bezdelīgu piekūns
Bezdelīgu piekūns (Falco subbuteo) ir maza auguma piekūnu dzimtas (Falconidae) plēsīgais putns. Izdala 2 pasugas. Latvijā mājo nominālpasuga Falco subbuteo subbuteo.
Bezdelīgu piekūns izplatīts visā Eiropā, izņemot tās ziemeļu daļu un fragmentāri Rietumeiropā. Tas sastopams arī Āfrikā, Turcijā, Aizkaukāzā un plašā areālā pāri Sibīrijai līdz Tālajiem Austrumiem. Eiropas populācijas ir gājputni un ziemo Āfrikā. Latvijā tas ir samērā parasts ligzdotājs, un vasarā visbiežāk sastopamais piekūns Latvijā. Migrējot piekūni veido nelielas grupas.
Izskats
Bezdelīgu piekūns ir maza auguma, slaids plēsīgais putns. Tā ķermeņa garums ir 28—36 cm, spārnu plētums 69—84 cm. Kā tas raksturīgs plēsīgajiem putniem, mātīte ir lielāka nekā tēviņš. Tēviņš sver 131—232 g, mātīte 141—340 g.
Bezdelīgu piekūnam ir pelēkbrūns apspalvojums, bet ķermeņa apakšdaļa pie proporcionāli garās astes pamatnes rudi brūna, kas labi redzama putnam lidojumā. Krūtis un vēders raibumots — gaišu, gandrīz baltu un tumši brūnu spalvu svītrojums. Vaigi un pakakle gandrīz balta, virs acīm baltas uzacis. Knābis ir tumši pelēks, bet nāsu paugurs un kājas gaiši dzeltenas. Knābja abās pusēs tumši brūns apspalvojums, radot ūsu iespaidu. Abi dzimumi izskatās vienādi. Jaunie putni ir brūnāki kā pieaugušie. Tā spārni ir gari un smaili, aste lidojumā taisnstūra. Lidojumā augstu gaisā tas atgādina svīri.
Uzvedība un barība
Bezdelīgu piekūns mājo atklātās ainavās zemnieku saimniecību, purvu un mežu tuvumā. Tie bieži sastopami skrajos, nelielu koku mežos. Bezdelīgu piekūns medī lidojumā ar nagiem, un tas bieži ir aktīvs krēslas stundās no rītiem un vakaros. Kā visi piekūni tas ir izcils lidotājs, ātrs, spēcīgs, ar asu reakciju, spēju strauji mainīt virzienu un gaisā veikt dažādus akrobātiskus lidojumus.
No bezdelīgu piekūna ir grūti aizbēgt pat visizcilākajiem lidotājiem. Tas pamatā barojas ar lieliem, lidojošiem kukaiņiem, piemēram, spārēm, kuras tiek apēstas uzreiz lidojumā. Tas medī arī dažādus mazus putniņus, visbiežāk — bezdelīgas, čurkstes un svīres. Bezdelīgām un čurkstēm ir īpašs, brīdinošs sauciens, ar ko tās paziņo par bezdelīgu piekūna parādīšanos. Veiklais plēsējs reizēm nomedī sikspārņus un pat ķirzakas. Tas mēdz sekot lauksaimniecības tehnikai tīrumos, jo tā gaisā paceļ dažādus iespējamos upurus.
Ligzdošana
Ligzdošana sākas salīdzinoši vēlu — maija beigās, kad gaisā ir pārbagātība ar spārēm un jaunajiem, tikko lidot sākušajiem putniņiem. Riesta laikā pāris gaisā kopīgi veic dažādus akrobātiskos trikus, viens otram nododot nomedīto barību. Bezdelīgu piekūns ligzdošanai izmanto citu putnu pamestas ligzdas, visbiežāk tās, kas atrodas kokos. Dējumā ir 2—4 olas. Inkubācijas periods ilgst 27—33 dienas. Pamatā perē mātīte, bet tēviņš medī un baro mātīti. Jaunie piekūni pamet ligzdu, kad sasnieguši 28—34 dienu vecumu, bet ir atkarīgi no vecākiem vēl 5 nedēļas. Dzīves ilgums savvaļā ir 10 vai vairāk gadi.
Sistemātika
Bezdelīgu piekūnam ir 2 pasugas: