cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ainura Sofijeva
Biogrāfija
Šahu sākusi spēlēt pamatskolas otrajā klasē. 1984. gadā kļuvusi par Azerbaidžānas junioru šaha čempioni meitenēm. 1985. gadā uzvarējusi Azerbaidžānas sieviešu šaha čempionātā. 1986. gadā uzvarējusi PSRS junioru šaha čempionātā meitenēm, kā arī Azerbaidžānas komandas sastāvā uzvarējusi PSRS sieviešu komandu čempionātā šahā. 1989. gadā izcīnījusi sudraba medaļu PSRS sieviešu šaha čempionāta finālā. 1990. gadā Santjago kļuvusi par Pasaules junioru šaha čempionāta vicečempioni U20 meiteņu vecuma grupā, kā arī Odesā uzvarējusi Pasaules studenšu šaha čempionātā gan komandu, gan individuālajā vērtējumā.
Divas reizes piedalījusies Pasaules čempionāta šahā sievietēm starpzonu turnīros:
Pārstāvējusi Azerbaidžānu Pasaules šaha olimpiādē:
Par panākumiem turnīros FIDE 1988. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 1991. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Beigusi skolu ar zelta medaļu. Ar izcilību beigusi Baku Valsts Universitātes žurnalistikas (1991) un juridiskās (2001) fakultātes. 1995. gadā sākusi savu politiķes karjeru, iestājoties valdošajā Azerbaidžānas partijā "Jaunā Azerbaidžāna". 2000. gadā ievēlēta Azerbaidžānas parlamentā Milli Medžila. No 2002. līdz 2007. gadam bijusi Azerbaidžānas šaha federācijas prezidente. 2007. gadā kļuvusi par Azerbaidžānas Valsts komitejas par ģimenes, sieviešu un bērnu problēmām priekšsēdētāja vietnieci.
Sudmaļupīte
Sudmaļupīte var būt:
Hanna Auhentallere
Hanna Auhentallere (Hannah Auchentaller; dzimusi ) ir Itālijas biatloniste, 2023. gada pasaules čempione stafetē.
Karjera
Ar biatlonu sāka nodarboties 2010. gadā. Pirmajās starptautiskajās sacensībās piedalījās 2019. gada Pasaules čempionātā jauniešiem Brezno. Nākamā gada Pasaules čempionātā jauniešiem, kas risinājās Lencerheidē, izcīnīja sudraba medaļu stafetē. 2021. gadā startēja jau junioru līmenī un Pasaules junioru čempionātā ieguva sudrabu stafetē. Pasaules kausa sacensībās debitēja Estešundā sprintā. 2022. gada Pasaules čempionātā junioriem izcīnīja sudraba medaļu iedzīšanā un zeltu stafetē.
2023. gada janvārī IBU kausa posmā Pokļukā izcīnīja uzvaru saīsinātajā individuālajā distancē (12,5 km). Savā debijas Pasaules čempionātā 2023. gadā Oberhofā labāko rezultātu individuāli sasniedza 15 km distancē, ieņemot 22. vietu, bet stafetē kopā ar Samuelu Komolu, Doroteju Vīreri un Lizu Vitoci izcīnīja zelta medaļu.
Jaunutis
Jaunutis (lt, be, Iwenynti; dzimis ap 1300. gadu, miris 1366. gadā) bija Lietuvas dižkunigaiša Ģedimina dēls un pēc viņa nāves laikā no 1341. līdz 1345. gadam valdnieks Viļņas pilī kopā ar savu māti Jevnu. Pēc tam, kad viņa brāļi Aļģirds un Ķēstutis 1345. gadā izdzina Jaunuti no Viļņas, viņš kļuva par Zaslavļas kņazu.
Dzīvesgājums
Pēc kāda sena Lietuvas rokraksta tulkojuma latīņu valodā Jaunutis ir dzimis kā sava tēva Ģedimina ceturtais dēls no viņa trešās laulības ar Polockas kņaza meitu Jevnu. Par viņa dzīves agrīno periodu nav saglabājušās nekādas ziņas.
Kad pirms savas nāves 1341. gadā Ģedimins sadalīja savus valdījumus saviem septiņiem dēliem kā dalienas kņazistes, Jaunutis kopā ar savu mātu turpināja valdīt Viļņas pilī. Kaut arī vairums vēsturnieku viņu dēvē par Lietuvas dižkunigaiti, tam nav atrasts neviens autentisks apstiprinājums, iespējams, ka reāla vara viņam bija tikai Aukštaitijas zemē. Pēc Ģedimina atraitnes Jevnas nāves 1344. gadā viņa brāļi Aļģirds un Ķēstutis noslēdza savienību pret Jaunuti un viņu atbalstošo Narimantu un 1345. gada ziemā Ķēstutis ieņēma Viļņu.
Jaunutim kā atkāpšanās tiesa tika piešķirta Zaslavļas pils netālu no Minskas, tomēr viņš aizbēga pie sava māsasvīra un Aļģirda sāncenša Maskavijas kņaza Simeona Ivanoviča Lepnā (Симеoн Иоаннович Гордый, valdīja 1340-1353). Maskavā viņš 1345. gada novembrī tika kristīts kā Ivans.
Nesaņēmis gaidīto atbalstu no Maskavijas, Jaunutis 1347. gadā pakļāvās dižkunigaitim Aļģirdam un līdz mūža beigām valdīja kā viņa vasalis Zaslavļas kņazistē. Miris 1366. gadā, kad viņa vārds pēdējo reizi rakstīts Lietuvas kņazu līgumā ar Polijas karali.
Beidou G4
Beidou G4 (zh 北斗G4; zināms arī kā Beidou DW 6) ir Ķīnas navigācijas sistēmas Beidou pavadonis, kas palaists 2010. gada oktobrī ģeostacionārajā orbītā.
Beidou G4 tika palaists 16:26 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 3C no Sjičanas pavadoņu palaišanas centra. Tas ar savu dzinēju sasniedza ģeostacionāro orbītu 12. novembrī, un ir izvietots punktā 160 austrumu garuma.
Rīgas Augšāmcelšanās luterāņu baznīca
No 1890. līdz 1891. gadam pēc arhitekta Kārļa Neiburgera projekta tika uzcelta Lielo kapu Jaunā kapela, celtniecību pārraudzīja arhitekts Kārlis Felsko un inženieris F. Engelsons. Šī bija ceturtā kapela, kas šeit uzcelta. Iepriekšējo no 1859. līdz 1861. gadam uzcēla pēc Johana Daniela Felsko projekta.
20. gadsimta 60. gados kapela tika izpostīta. 1989. gadā tika nolemts dibināt represēto evaņģēliski luterisko draudzi — šī bija pirmā no jauna dibinātā luterāņu draudze Latvijā pēc Otrā pasaules kara. Draudzei tika piešķirta Jaunā kapela. Pēc tam notika dievnama rekonstrukcijas darbi, kas noslēdzās 2000. gadā, kad dievnams tika iesvētīts kā Rīgas Augšāmcelšanās Evaņģēliski luteriskā baznīca.
Dzejkoncerts (albums)
Dzejkoncerts ir latviešu indīroka grupas "Sigma" koncertieraksta un dzejas autorlasījumu albums, kas izdots 2015. gada jūlijā. Tā pamatā ir 2014. gada Dzejas dienās Rīgas Domā notikusī mūzikas, dzejas un dejas performance.
Tapšana
Performance "Dzejkoncerts" tapa 2014. gadā ar biedrības "Ascendum" un sabiedriskās kustības "Mans Doms" atbalstu. Tajā kopā ar grupu "Sigma" piedalījās dzejnieki Inese Zandere, Uldis Bērziņš, Inga Gaile, Anna Auziņa, Artis Ostups, Arvis Viguls un Kārlis Vērdiņš, kā arī Olgas Žitluhinas vadītās laikmetīgās dejas horeogrāfu apvienības "ĀRĀ" dalībnieki. Tās pirmatskaņojums notika 2014. gada 6. septembrī Rīgas Domā. Pasākuma scenogrāfs bija Andris Freibergs, gaismu mākslinieks Jānis Sniķeris, režisore Inga Surgunte. "Dzejkoncerta" izrādes notika arī Jūrmalā, Liepājā, Ventspilī, Rēzeknē un Cēsīs.
2015. gada 22. jūlijā nāk klajā "Dzejkoncerta" koncertieraksta audiogrāmata ar CD, kurā iekļautas septiņas "Sigmas" dziesmas un lielākā daļa autorlasījumā izskanējušo dzejoļu. Skaņas montāžu un ierakstu veica Haralds Stenclavs, izdevuma mākslinieks ir Artis Tauriņš, tajā ir Ilmāra Šlāpina ievadvārdi un Ģirta Raģeļa fotogrāfijas. Projekta vadītāji ir Gatis Vectirāns un Dace Bargā.
HCoV-OC43
HCoV-OC43 jeb cilvēka koronavīruss OC43 (en) ir RNS vīruss, kas pieder bētakoronavīrusu ģintij. Vīruss atklāts 1960. gados kā elpceļu iekaisuma izraisītājs gan cilvēkiem, gan vistām.
HCoV-OC43, tāpat kā alfakonoravīrusiem piederošais cilvēka koronavīruss 229E (HCoV-229E) var izraisīt akūtas elpceļu infekcijas (saaukstēšanos), īpaši bērniem, veciem cilvēkiem un cilvēkiem ar novājinātu imunitāti.
Olga Rubcova
Olga Rubcova (, Maskava, Krievijas impērija -, Maskava) bija 4. Pasaules čempione šahā (1956—58), starptautiskā sieviešu lielmeistare (WGM, 1976).
Pirmā PSRS sieviešu šaha čempione
Šahu iemācījusies spēlēt mājās, jo viņas tēvs Nikolajs Rubcovs bija labs šahists un regulāri piedalījās amatieru turnīros. 17 gadu vecumā Rubcova uzvarēja sieviešu šaha masu turnīrā, kuru organizēja laikraksts «Комсомольская правда». 1927. gadā Rubcova lieliskā stilā kļuva par pirmo PSRS sieviešu šaha čempionāta uzvarētāju. Šo panākumu viņai izdevās atkārtot vēl trīs reizes (1931, 1937, 1949), kļūstot par četrkārtējo PSRS šaha čempioni. Tāpat Rubcova ir trīs reizes uzvarējusi Maskavas sieviešu šaha čempionātos (1947, 1950, 1953./1954).
1949./1950. gada Pasaules čempionātā sievietēm, kas notika Maskavā, Rubcova ieņēma 2. vietu aiz Ludmilas Rudenko, tādējādi apliecinot, ka viņa ir viena no spēcīgākajām tālaika šahistēm. Toties 1952. gada pretendentu turnīrs viņai atnesa sarūgtinājumu, jo izdevās ierindoties tikai 8. vietā.
Pasaules čempione (1956—58)
Tomēr jau nākamajā Pasaules čempiones nosaukuma izcīņas ciklā Rubcova sasniedza mērķi. Sākumā viņa pārliecinoši uzvarēja pretendentu turnīrā ar rezultātu 15 punkti no 19 iespējamajiem. Tas deva Rubcovai iespēju sacensties mačturnīrā par Pasaules čempiones nosaukumu, kurā viņa par puspunktu apsteidza toreizējo Pasaules čempioni Jeļizavetu Bikovu un par 5½ punktiem Pasaules eksčempioni Rudenko.
1957. gadā Rubcova PSRS izlases sastāvā kļuva par I Pasaules sieviešu šaha olimpiādes uzvarētāju, pie 1. galdiņa iegūstot 9½ punktus no 14 iespējamajiem.
1958. gada revanša mačā Rubcova zaudēja Pasaules čempiones titulu Bikovai ar 5½:8½ (+4 -7 =3).
Eksčempione
1959. gadā pretendentu turnīrā Plovdivā Rubcova ierindojas tikai 9. vietā. 1971. gadā viņa vēl piedalījās starpzonu turnīrā, taču bez panākumiem, jo palika 10. vietā. Interesanti, ka 1965. gada PSRS sieviešu šaha čempionātā kopā ar Rubcovu spēlēja arī viņas meita Jeļena Fataļibekova.
Hārtsfīlda—Džeksona Atlantas starptautiskā lidosta
Hārtsfīlda-Džeksona Atlantas starptautiskā lidosta (en) ir starptautiska lidosta Atlantā, Džordžijā, ASV. Izvietojusies pilsētas dienvidos, 11 km no pilsētas centra. Lidostai ir pieci skrejceļi. Atlantas lidosta kopš 2014. gada ir noslogotākā lidosta pasaulē. Tā ir bāzes lidosta kompānijai Delta Air Lines.
Olga Rubcova
Pasaules čempione korespondencšahā
1960. gados Rubcova aktīvi piedalījās korespondencšaha turnīros. Viņa kļuva arī šeit par Pasaules čempioni, uzvarot I Pasaules korespondencšaha sieviešu čempionātā 1972. gadā. Nākamajā čempionātā Rubcova palika otrā, bet aiznākamajā - ieņēma 5. vietu.
Acceptable in the 80s
Acceptable in the 80s ir skotu ierakstu mākslinieka Kelvina Herisa debijas singls no mūziķa 2007. gada albuma I Created Disco. Singls tika izdots 2006. gada 11. decembrī, kļūstot par Herisa pirmo hitu Lielbritānijā. Dziesma sasniedza 10. vietu Lielbritānijas dziesmu topā. Dziesma tika izdota 10" un 12" collu vinila un Maxi CD singla formātā. Dziesma ir veidota re minorā ar tempu 128 bpm. Dziesmā tiek izmantots Deivida Bovija dziesmas Shake It sempls. Profesionālā cīņas sporta video aplāde OSW Review izmanto šo dziesmu un tās variācijas kā aplādes ievadu.
Mūzikas video
Dziesmas mūzikas video režisors bija Vūfs Van-Bau, un tajā ir atrodamas daudzas norādes uz 1980. gadiem: stereotipiski lielas frizūras un spilgtas dayglo krāsas, kā arī video ir attēloti zinātnieki, kas preparē mākslīgu ūdru, no kura veidotus produktus izmanto matu stilists, televīzijas programmas šefpavārs un ārsts.
Spoku mednieki 2
Filma ir turpinājums 1984. gada filmai "Spoku mednieki". 2021. gadā filmai izdots turpinājums "Spoku mednieki: Viņā pusē".
Olga Rubcova
Apbalvojumi
1952. gadā par sasniegumiem šahā Olgai Rubcovai tika piešķirts PSRS Nopelniem bagātā sporta meistares nosaukums, bet 1957. gadā viņa tika apbalvota ar Darba Sarkanā Karoga ordeni. 1973. gadā Rubcova kļuva par Starptautiskās korespondencšaha federācijas (ICCF) starptautisko meistari, un 1976. gadā kā viena no pirmajām šahistēm saņēma FIDE sieviešu šaha lielmeistares nosaukumu. 1964. gadā viņai tika piešķirts arī FIDE starptautiskā arbitra nosaukums.
1976. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi
Šajā lapā uzskaitīti 1976. gada Eiropas čempionāta futbolā oficiāli apstiprinātie izlašu sastāvi.
Treneris: Ante Mladiničs
Treneris: Georgs Knobels
Treneris: Helmuts Šēns
Dombrovska tēma
Dombrovska tēma šaha kompozīcijā ir matu maiņas kombinācija ne mazāk kā divos variantos: viens un tas pats melno gājiens mēģinājumā atspēko mata draudu, bet risinājumā pēc ievadgājiena kļūst par iemeslu šī mata iespējamibai. Sākotnējā pozīcijā tematiskie mati nedrīkst būt sagatavoti.
Tēmas bāzes formas algoritms:
Tēma nosaukta latviešu problēmista A. Dombrovska vārdā, kas 1958. gadā pirmais publicēja uzdevumu, kurā tēma izstrādāta divos variantos.
Uzdevuma tematiskais saturs
Maldinājumu draudi risinājumā izpildās pēc maldinājumu atspēkojumu gājieniem.
Rudzīši (Stoļerovas pagasts)
Rudzīši ir ciems Stoļerovas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 267 km attālumā no Rīgas.
Purgaile
Purgaile (arī Ķaka, Ķēķupīte) ir Sedas kreisā krasta pieteka Valkas un Valmieras novados.
Iztece - uz rietumiem no Laiviņu purva. Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Sedā lejpus Rikandas ietekas. Upi šķērso valsts autoceļš A3 (Inčukalns—Valmiera—Igaunijas robeža (Valka)) un dzelzceļa līnija Rīga—Lugaži, tās krastos neatrodas lielākas apdzīvotās vietas.
Ungavas līcis
Ungavas līcis (fr; iu, Ungava Kangiqluk) ir plašs jūras līcis Kanādā, Labradoras pussalas ziemeļos Hudzona šaurumā. Līča krastos atrodas Kvebekas province, bet līča akvatorija un salas ietilpst Nunavutas teritorijā. Līcis izvietojies starp Ungavas pussalu rietumos un Torngata kalniem austrumos, izstiepts ziemeļu—dienvidu virzienā 320 km garumā, tā platums līdz 260 km. Līča krastos daudz nelielu saliņu, bet lielākā — Akpatoka — atrodas līča ziemeļos pie Hudzona šauruma. Ieplūst vairākas upes, no kurām lielākās ir Arno, Feī, Koksoaka, Balēna un Žorža.
Lai arī līcis atrodas tuvu Atlantijas okeānam, no kura to šķir tikai Hudzona šaurums, tas ir piederīgs Ziemeļu ledus okeānam. Pēc hidroloģiskajiem un klimatiskajiem parametriem Ungavas līcis tiek uzskatīts par malas jūru. Līča dienvidrietumos pie Feī upes ietekas tiek novēroti vieni no pasaulē augstākajiem paisumiem — līdz pat 17 m.
Līča krastus vēsturiski apdzīvojuši inuiti. Pamiokas salā līča rietumu krastā atklātas akmens būvju paliekas, kas tiek attiecinātas uz Dorsetas kultūru. Mūsdienu līča piekrastes apdzīvotās vietas parasti atrodas upju grīvās; lielākā ir Kūjuaka Koksoakas grīvā.
Brūveri (Vecumnieku pagasts)
Brūveri (arī Brūveru sala) ir ciems Bauskas novada Vecumnieku pagastā. Izvietojies pagasta austrumos starp Taļķi un autoceļu P88 5,8 km no pagasta centra Vecumniekiem, 36 km no novada centra Bauskas un 56 km no Rīgas.
Ciems izvietojies uz līdz 10 m augsta paaugstinājuma (salas) starp meliorētiem purvu masīviem; sastāv no 12 gar ceļu izvietotām viensētām. Ciema austrumos atrodas Brūveru kapi.
Stince
Stince ir Rikandas labā krasta pieteka Valkas novadā.
Iztece - uz ziemeļaustrumiem no Bezdibeņa ezera. Tek austrumu virzienā. Ietek Rikandā pie Āpšu (nominatīvs - Āpšas) mājām. Upi nešķērso valsts autoceļi, tās krastos neatrodas lielākas apdzīvotās vietas.
Koka aizsargmehānisms bojājumu ierobežošanai
Kokauga aizsargmehānisms bojājuma ierobežošanai (en) ir kokauga iekšējs aizsargmehānisms, kas ļauj kokaugam pasargāt koksni no trupes izraisītiem bojājumiem.
Teorētiskais pamatojums
Tradicionālā koncepcija par bojājuma izplatīšanos dzīvā koksnē tika izstrādāta 19. g.s. To izstrādāja vācu mežsargs Roberts Hartings (Robert Hartig), kas bija pirmais meža patologs. Tradicionālā teorija uzskata, ka no bojājuma dzīvā koksnē sēnes un baktērijas tajā izplatās nekontrolēti un haotiski. Teorija, ko izstrādāja Alekss Šaigo (Alex Shigo) 1977.gadā, apstiprina, ka patogēni kokā iekļūst caur brūci, bet turpmākā mikroorganismu attīstība ir cieši saistīta ar koka reakciju uz bojājumu ar ķīmiskām un fizikālām izmaiņām šūnās. Pamatojoties uz daudzu gadu novērojumiem un arboristu praksi, Dr. A. Šaigo kompartmentalizāciju, kas ir dabisks fizioloģisks process, nosauca par KABI (angliski CODIT) — koka aizsargmehānismu bojājuma ierobežošanai.
Aizsargmehānisma stadijas
Kokaugu sugas, ar vāju aizsargmehānismu bojājuma ierobežošanai:
Koku aizsargmehānisms nespēj sadziedēt visus bojājumus. Faktori, kuru iedarbības rezultātā strauji izplatās trupe. Kokaugiem ar stumbra trupi bieži vien uz lapām parādās nekrozes, kas līdzinās slāpekļa (N) trūkuma pazīmēm. Šādus kokaugiem nekādā gadījumā nebūtu pieļaujams dot papildmēslojumu ar lielu slāpekļa sastāvu, jo slāpekļa klātbūtne veicina nelabvēlīgo baktēriju savairošanos.
Praktiskā nozīme
Izprotot to, kā koki reaģē ar CODIT uz bojājumu, iespējams pasargāt kokus no pārsteidzīgas nociršanas. Piemēram, arboristi bieži tiek aicināti, lai novērtētu cilvēku nodarījumu kokam, kā arī koka apdraudējumu īpašumam un cilvēkiem. Zinot kā koks reaģē uz bojājumu un patogēnu izplatību tajā, kokaugu vērtējums ir precīzāks, tādējādi novēršot nevajadzīgas koku ciršanu, īpašumu bojājumus vai apdraudējumu cilvēkiem. Piemēram, bērzu sulu tecināšanai kokā tiek urbti caurumi, neatgriezeniski bojājot koku, kas nākotnē kļūst potenciāli par bīstamo koku un rada apdraudējumu īpašumiem un cilvēkiem. Izprotot šo koku fizioloģijas procesu ir iespējams efektīvāk rūpēties par kokiem, kuriem ir jau redzami trupes bojājumi. CODIT ir palīdzējis koku īpašniekiem labāk saprast sekas koku galotņošanai.
Suecas krīze
Suecas krīze bija starptautiska diplomātiskā un militārā konfrontācija par kontroli pār Suecas kanālu, kas no 1956. gada nogales līdz 1957. gada pavasarim norisinājās starp Ēģipti un tās pretiniecēm — Lielbritāniju, Franciju un Izraēlu. Būtiska loma konflikta atrisināšanā bija Amerikas Savienotajām Valstīm, Padomju Savienībai, kā arī Apvienoto Nāciju Organizācijai. Lielbritānijas un Francijas vēlme atgūt kontroli pār kanālu, kā arī mēģinājums gāzt Ēģiptes līderi Gamālu Abdelu Nāseru izgāzās. Vairāki Lielbritānijas valstsvīri drīz pēc konflikta zaudēja savus amatus, bet pati Lielbritānija faktiski zaudēja savu lielvalsts statusu.
HCoV-229E
HCoV-229E jeb cilvēka koronavīruss 229E (en) ir RNS vīruss, kas pieder alfakoronavīrusu ģintij.
Suecas krīze
Konflikta norise
Konflikta aizsākums meklējams 20. gadsimta 50. gadu sākumā, kad Ēģiptē pie varas nāca Nāsera vadīta virsnieku grupa, kas vēlējās pilnībā atbrīvoties no britu koloniālās ietekmes valstī. 1956. gada vasarā ēģiptieši nacionalizēja Suecas kanālu, kam paralēli sekoja tuvināšanās Padomju Savienībai un tai draudzīgajām komunistiskajām valstīm. Konflikta eskalācija bija saistīta ar Lielbritānijas un Francijas vēlmi atgūt kontroli pār kanālu un, ja iespējams, panākt Nāsera gāšanu. Izraēlas militārā iesaistīšanās konfliktā bija nepieciešamais katalizators angļu un franču ieplānotajai "miera operācijai".
HCoV-229E
HCoV-229E, tāpat kā bētakoronavīrusiem piederošais cilvēka koronavīruss OC43 (HCoV-OC43) var izraisīt akūtas elpceļu infekcijas (saaukstēšanos).
Suecas krīze
Konflikta norise
1956. gada 29. oktobrī Izraēla sāka Ēģiptes bombardēšanu, kam sekoja sauszemes iebrukums Sīnāja pussalā, kura rezultātā Izraēlas karaspēks ātri ieguva kontroli pār visu pussalu. Mazāk kā dienu pēc konflikta sākuma Francija un Lielbritānija paziņoja par ultimātu Ēģiptei un Izraēlai par karadarbības pārtraukšanu, kam sekoja abu rietumvalstu desanta izsēdināšana Portsaīdā 5. novembrī. Plānotā Kairas lidostas bombardēšana tika atsaukta pēdējā brīdī, uzzinot, ka to izmanto ASV pilsoņu evakuācijai.
ASV prezidents Dvaits Eizenhauers neatbalstīja bruņoto iebrukumu Ēģiptē. Viņš panāca ANO rezolūcijas pieņemšanu par uguns pārtraukšanu. Pēc ASV protesta izteikšanas, kara darbību drīz izbeidza. Ieņemto teritoriju atstāšanā par pamatu bija ASV, PSRS un ANO iejaukšanās konfliktā, kas lika britiem, frančiem un izraēliešiem atkāpties no ieņemtajām pozīcijām. Reģionā tika izvietoti ANO miera uzturēšanas spēki, kas šeit palika līdz 1967. gada Sešu dienu karam. Nozīmīga loma notikumu attīstībā bija Kanādas toreizējam ārlietu ministram Lesteram Pīrsonam, kas organizēja ANO iesaistīšanos Suecas krīzes noregulēšanā. Viņa ieguldījums tika novērtēts, piešķirot viņam 1957. gadā Nobela miera prēmiju.
Franču un britu karaspēks pameta reģionu vēl pirms 1956. gada beigām, kamēr Izraēlas karaspēks neatkāpās no ieņemtajām pozīcijām līdz 1957. gada martam. 1957. gada aprīlī Suecas kanāls tika atkal pilnībā atvērts kuģiem no visām valstīm. Konflikta rezultātā Izraēla atguva kopš 1948. gada Neatkarības kara būtiski ierobežoto iespēju kuģot pa Suecas kanālu un Akabas līci.
Divpadsmit animācijas pamatprincipi
Divpadsmit animācijas pamatprincipi ir balstīti uz Disneja animatoru darbiem, sākot no 20. gadsimta 30. gadiem, un tos aprakstīja Disneja animatori Olijs Džonstons un Frenks Tomass savā 1981. gada grāmatā “The Illusion of Life: Disney Animation”. Šo principu galvenais mērķis bija veidot reālistiskāku animāciju un radīt ilūziju, ka animāciju tēli ievēro fizikas pamatlikumus, taču tie risināja arī abstraktākas problēmas.
Daži grāmatu “The Illusion of Life: Disney Animation” ir dēvējuši par "animācijas Bībeli”, un tās principus ir pārņēmušas citas animācijas studijas. Vecās zināšanas attiecas uz jebkuru stilu vai pieeju medijam neatkarīgi no tehnoloģiju attīstības.  Lielākā daļa darba metožu tika izstrādātas un pilnveidotas Holivudas animācijas studijās laikā no 1930. līdz 1940. gadam.
Saspiest un izstiept
Saspiešanas un izstiepšanas mērķis ir radīt svara un elastības sajūtu zīmētiem vai datoranimētiem objektiem. To var izmantot vienkāršiem objektiem, piemēram, atlecošai bumbiņai, vai sarežģītākām konstrukcijām, piemēram, cilvēka sejas muskulatūrai. Pārspīlēti izstiepta vai saspiesta figūra var radīt komisku efektu. Tomēr reālistiskā animācijā vissvarīgākais šī principa aspekts ir tas, ka objekta apjoms nemainās, kad tas tiek saspiests vai izstiepts. Ja bumbiņas garums ir izstiepts vertikāli, tās platumam (trīs dimensijās, arī dziļumam) ir nepieciešams attiecīgi horizontāli sarauties.
Sagatavošanās
Sagatavošanās tiek izmantota, lai sagatavotu auditoriju darbībai un lai darbība izskatītos reālāka. Dejotājam, kas lec no grīdas, vispirms ir jāsaliec ceļi; golfa spēlētājam, kurš veic sitienu, vispirms ir jāpagriež nūja atpakaļ. Šo paņēmienu var izmantot arī mazāk fiziskām darbībām, piemēram, tēlam, kurš izskatās ārpus ekrāna, lai paredzētu kāda ierašanos, vai uzmanības pievēršanai objektam, ko tēls gatavojas uzņemt.
Iestudējums
Šis princips ir līdzīgs iestudējumam, kā tas ir zināms teātrī un kino. Tā mērķis ir virzīt skatītāju uzmanību un skaidri norādīt, kas ainā ir vissvarīgākais; Džonstons un Tomass to definēja kā "jebkuras idejas prezentāciju, lai tā būtu pilnīgi un nepārprotami skaidra", neatkarīgi no tā, vai šī ideja ir darbība, personība, izteiksme vai noskaņojums. To var izdarīt ar dažādiem līdzekļiem, piemēram, izvietojot tēlu kadrā, izmantojot gaismu un ēnu vai kameras leņķi un pozīciju. Šī principa būtība ir koncentrēties uz to, kas ir būtisks, un izvairīties no nevajadzīgām detaļām.
“Darbība uz priekšu pēc kārtas” un “no pozas uz pozu”
Šīs ir divas dažādas pieejas zīmēšanas procesam. Tiešās darbības, kas turpinās uz priekšu ainas tiek animētas kadram pa kadram no sākuma līdz beigām, savukārt “no pozas uz pozu” ir jāsāk ar galveno kadru zīmēšanu un pēc tam intervālu aizpildīšanu vēlāk. “Darbība uz priekšu pēc kārtas” rada plūstošāku, dinamiskāku kustības ilūziju un ir labāk piemērota reālistisku darbību secību veidošanai. No otras puses, ir grūti saglabāt proporcijas un izveidot precīzas, pārliecinošas pozas. "No pozas uz pozu" labāk darbojas dramatiskām vai emocionālām ainām, kur kompozīcijai un attiecībām ar apkārtni ir lielāka nozīme. Bieži tiek izmantota abu paņēmienu kombinācija.
Datoranimācija
Datoranimācija novērš proporcionalitātes problēmas, kas saistītas ar "darbība, kas turpinās uz priekšu" zīmēšanu; tomēr "no pozas uz pozu" joprojām tiek izmantota datoranimācijā, jo tā sniedz priekšrocības kompozīcijā. Datoru izmantošana atvieglo šo metodi un var automātiski aizpildīt trūkstošās secības starp pozām. Joprojām ir svarīgi pārraudzīt šo procesu un piemērot citus principus.
“Darbība uz priekšu pēc kārtas” un “no pozas uz pozu” animācijas metožu kombinācija
Šī metode apvieno gan " Darbība uz priekšu pēc kārtas", gan "no pozas uz pozu" animācijas principus un izmanto abu metožu priekšrocības. . Animatori vispirms izvelk "atslēgas kustības" zīmējumus, kur sākas un beidzas darbība, pēc tam ievieto "starp" paredzamo pozīciju zīmējumus, kurus objekts veidos kustības laikā. Animējot šādā veidā, tiek apvienota strukturēta plānošana darbam no pozas līdz pozai ar dabisku brīvu zīmēšanas pieeju. .
Sekošana un darbības, kas pārklājas
Darbības sekošana un pārklāšanās ir divi cieši saistīti paņēmieni, kuri palīdz reālistiskāk attēlot kustību un palīdz radīt iespaidu, ka tēli ievēro fizikas likumus, tostarp inerces principu.
Sekošanas princips nozīmē, ka brīvi sasaistītām ķermeņa daļām jāturpina kustēties pēc tam, kad tēls ir apstājies, un daļām jāturpina kustēties tālāk par vietu, kur tēls apstājās, lai pēc tam "atvilktu" uz masas centru vai parādītu dažādas pakāpes no svārstību slāpēšanas. Princips “darbības, kas pārklājas” ir tendence ķermeņa daļām kustēties ar dažādu ātrumu. Trešais, ar to saistītais paņēmiens ir "vilkšana", kad tēls sāk kustēties un daļai no tiem ir nepieciešami daži kadri, lai panāktu darbības efektu. Šīs daļas var būt nedzīvi objekti, piemēram, apģērbs vai automašīnas antena, vai ķermeņa daļas, piemēram, rokas vai mati. Cilvēkam rumpis ir kodols ar rokām, kājām, galvas un matu piedēkļiem, kas parasti seko rumpja kustībām. Ķermeņa daļas, kurās ir daudz audu, piemēram, lieli vēderi un krūtis vai vaļīga suņa āda, ir vairāk pakļautas neatkarīgām kustībām nekā kaulainākās ķermeņa daļas. Arī pārspīlēta tehnikas izmantošana var radīt komisku efektu, savukārt reālistiskākai animācijai ir precīzi jānosaka darbības laiks, lai iegūtu pārliecinošu rezultātu.
"Kustības aizturēšana" animē starp divām ļoti līdzīgām pozīcijām; pat tēli, kas sēž nekustīgi vai gandrīz nekustas, var parādīt kādu kustību, piemēram, elpošanu vai ļoti nedaudz mainot stāvokli. Tas neļauj zīmējumam kļūt "mirušam".
Lēna darbības uzsākšana un lēna darbības pabeigšana
Objektu kustībai reālajā pasaulē, piemēram, cilvēka ķermeņa, dzīvnieku, transportlīdzekļu utt., ir nepieciešams laiks, lai kustību paātrinātu un palēninātu. Šī iemesla dēļ darbības sākumā un beigās tiek uzzīmēts vairāk kadru, radot lēnas darbības uzsākšana un palēnināšanas efektu, lai iegūtu reālistiskākas kustības. Šī koncepcija uzsver objekta galējās pozas. Un otrādi, animācijas vidū tiek uzzīmēts mazāk kadru, lai uzsvērtu ātrāku kustību. Šis princips attiecas uz tēliem, kas pārvietojas starp divām galējām pozām, piemēram, sēdus un stāvus, kā arī uz nedzīviem, kustīgiem objektiem, piemēram, atlecošo bumbiņu.
Loks
Lielākajai daļai dabisko darbību ir tendence sekot lokveida trajektorijai, un animācijai ir jāievēro šis princips, sekojot netiešiem "lokiem", lai iegūtu lielāku reālismu. Šo paņēmienu var pielietot kustīgai ekstremitātei, pagriežot locītavu vai izmestu priekšmetu, kas pārvietojas pa parabolisko trajektoriju. Izņēmums ir mehāniska kustība, kas parasti virzās taisnās līnijās.
Palielinoties objekta ātrumam vai impulsam, lokiem ir tendence izlīdzināties, virzoties uz priekšu, un paplašināties pagriezienos. Beisbolā bumbai ir tendence kustēties taisnākā līnijā nekā citos laukumos; savukārt daiļslidotājs, kurš pārvietojas ar maksimālo ātrumu, nespētu pagriezties tik strauji kā lēnāks slidotājs, un, lai pabeigtu pagriezienu, būtu jānobrauc vairāk zemes.
Kustībā esošs objekts, kas bez redzama iemesla iziet no dabiskā loka, drīzāk šķitīs neregulārs, nevis šķidrs. Piemēram, animējot rādītājpirkstu, animatoram jābūt pārliecinātam, ka visos zīmējumos starp divām galējām pozām pirksta gals seko loģiskam lokam no viena gala līdz otram.
Saknes darbība
Saknes galvenais uzdevums ir ūdens un minerālvielu uzsūkšana no augsnes un vadīšana uz stumbru. Saknes iekšējā uzbūve ir līdzīga stumbra uzbūvei. Sakni sedz segaudi. Jauno sakņu galos ir veidotājaudi, jo sakne līdzīgi stumbram, aug ar galotni. Šo saknes joslu sauc par saknes augšanas joslu.
Divpadsmit animācijas pamatprincipi
Sekundārā darbība
Sekundāro darbību pievienošana galvenajai darbībai piešķir ainai vairāk dzīvību un var palīdzēt atbalstīt galveno darbību. Cilvēks, kurš staigā, var vienlaikus šūpināt rokas vai turēt tās kabatā, runāt vai svilpt, vai paust emocijas ar sejas izteiksmēm. Sekundārajās darbībās svarīgi ir tas, ka tās uzsver, nevis novērš uzmanību no galvenās darbības. Ja tas tā ir, šīs darbības labāk izlaist. Piemēram, dramatiskas kustības laikā sejas izteiksmes bieži paliks nepamanītas. Šādos gadījumos labāk tās iekļaut kustības sākumā un beigās, nevis tās laikā.
Saknes darbība
Virs tās ir uzsūkšanas josla, kurā uz saknes virsmas ir milzīgs daudzums epidermas šūnu izaugumu - spurgaliņu. Katras spurgaliņas garums ir 0.15-2 mm, un tā dzīvo 10-20 dienas, bet pēc tam atmirst. To vietā uz jaunām saknēm veidojas citas spurgaliņas. piemēram, kukurūzai uz vienu saknes virsmas kvadrātmilimetru ir apmēram 700 spurgaliņu, bet zirņiem - līdz 250. Līdz ar to saknei ir liela uzsūcējvirsma.
Divpadsmit animācijas pamatprincipi
Darbība laikā un telpā
Laiks attiecas uz zīmējumu vai kadru skaitu konkrētai darbībai, kas nozīmē darbības ātrumu filmā. Tīri fiziskajā līmenī pareiza laika noteikšana liek priekšmetiem, šķiet, pakļauties fizikas likumiem. Piemēram, objekta svars nosaka, kā tas reaģē uz stimulu, piemēram, grūdienu: viegls objekts reaģēs ātrāk nekā smags. Laiks ir ļoti svarīgs, lai noteiktu tēla noskaņojumu, emocijas un reakciju. Tā var būt arī ierīce tēla personības aspektu saziņai.
Saknes darbība
Aiz uzsūkšanas joslas atrodas saknes vadīšanas josla, pa kuras vadaudiem uzsūktais ūdens un tajā izšķīdušās neorganiskās vielas plūst augšup. Līdzīgi kā stumbrā, arī saknēs var iekļūt dažādi slimības izraisoši mikroorganismi, tāpēc, izraugoties augļu koku vai ogulāju stādus, jāskatās, vai tiem nav stipri bojātas saknes. Bojātās daļas ir jāizgriež un griezuma vietā jāapber ar kokogļu pulveri vai jānoklāj ar potziedi.
Divpadsmit animācijas pamatprincipi
Pārspīlējums
Pārspīlēšana ir īpaši noderīgs efekts animācijā, jo animācijas kustības, kas tiecas pēc perfektas realitātes imitācijas, var izskatīties statiskas un blāvas. Pārspīlēšanas līmenis ir atkarīgs no tā, vai tiek meklēts reālisms vai konkrēts stils, piemēram, karikatūra vai konkrēta mākslinieka stils. Disneja izmantotā klasiskajai pārspīlēšanas definīcijai bija jāpaliek uzticīgai realitātei, tikai to pasniedzot mežonīgākā, ekstrēmākā formā. Citas pārspīlēšanas formas var ietvert pārdabiskas vai sirreālas rakstura fizisko īpašību izmaiņas; vai elementus pašā sižetā. Lietojot pārspīlējumus, ir svarīgi ievērot noteiktu atturības līmeni. Ja ainā ir vairāki elementi, ir jābūt līdzsvaram attiecībā uz to, kā šie elementi ir pārspīlēti viens pret otru, lai izvairītos no skatītāju mulsināšanas vai pārņemšanas.
Saknes darbība
Augļu koku mēslošana ar minerālvielu šķīdumiem jāveic zaru vainaga diametra attālumā no stumbra. Piemēram, ja ābeli aplej un apmēslo tieši ap stumbru, liela labuma no šādas mēslošanas nav, jo saknes uzsūkšanas josla atrodas tuvu sakņu galam. Apkārt kokam jāizrok neliels grāvītis un tas jāpiepilda ar minerālvielu šķīdumu.
Divpadsmit animācijas pamatprincipi
Blīvumu atainojošs zīmējums
Blīvumu atainojoša zīmējuma princips nozīmē ņemt vērā formas trīsdimensiju telpā vai piešķirt tām apjomu un svaru. Animatoram ir jābūt prasmīgam māksliniekam un jāsaprot trīsdimensiju formu pamati, anatomija, svars, līdzsvars, gaisma un ēna utt. Klasiskajam animatoram tas ietvēra mākslas nodarbības un skiču veidošanu no dzīves. Viena lieta, no kuras Džonstons un Tomass īpaši brīdināja, bija "dvīņu" radīšana: tēli, kuru kreisā un labā puse atspoguļoja viena otru un izskatījās nedzīvi.
Datoranimācijā
Mūsdienu animatori zīmē mazāk, jo datori viņiem nodrošina iespējas, tomēr viņu darbs lielā mērā gūst labumu no pamata izpratnes par animācijas principiem un to papildinājumiem pamata datoranimācijai.
Pievilcība
Pievilcība animācijas tēliem atbilst tam, ko aktierim varētu saukt par harizmu. Tēls, kurš ir pievilcīgs, ne vienmēr ir simpātisks; nelieši vai monstri var būt arī pievilcīgi. Svarīgi ir tas, ka skatītājs jūt, ka tēls ir īsts un interesants. Ir vairāki triki, kā likt tēlam labāk sazināties ar auditoriju; patīkamiem tēliem simetriska vai īpaši mazulim līdzīga seja mēdz būt efektīva. Sarežģītai vai grūti salasāmai sejai trūks pievilcības vai “valdzināšanās” pozas vai tēla noformējuma kompozīcijā.
Piezīmes
a. Divpadsmit principus ir pārfrāzējusi un saīsinājusi Nataha Lightfoot no Animation Toolworks.
Zonta International
Zonta International ir starptautiska nevalstiska labdarības organizācija, kas dibināta 1919. gadā Bufalo, ASV. Tā apvieno 30 000 sievietes 1200 klubos 66 valstīs. Starptautiskās Zonta organizācijas dalībnieces ir dažādu arodu augstas profesionāles, vadošās darbinieces un uzņēmējas, kuras kopīgi strādā ar vietējiem un starptautiskiem projektiem: meitenes un sievietes izglītības un profesionālā līmeņa celšana, tiesiskās nevienlīdzības novēršana, veselības aprūpes uzlabošana. Kopš dibināšanas 1945. gadā, Zonta International sadarbojas ar Apvienoto Nāciju Organizāciju, lai īstenotu sociālo un humanitāro problēmu risināšanu. Zonta International ir konsultatīvas organizācijas statuss ECOSOC, UNICEF, ILO, UNESCO. Katru gadu zontas ziedo tūkstošiem dolāru un daudzu gadu laikā miljoniem dolāru dažādiem ANO fondiem un projektiem. Visciešākā sadarbība Zonta organizācijai ir ar United Nations Development Fund for Women (UNIFEM) programmām, kas vērstas uz HIV/AIDS izplatības novēršanu. ZISVAW (Zonta International Strategies to End Violence Against Women) programma vērsta pret vardarbību pret sievietēm un bērniem, pret cilvēku tirdzniecību un nabadzību. Zonta International sadarbojas ar Eiropas Padomi.
Starptautiskā Zonta kustība Latvijā
Darbību Latvijā Starptautiskā Zonta organizācija uzsāka 1993. gada oktobrī ar Rīgas Zonta kluba nodibināšanu. Latvijā ir pieci Zonta klubi — Rīgā, Jelgavā, Valmierā, Bauskā un Ogrē. Tajos darbojas sievietes augsta līmeņa profesionāles un vadošas darbinieces, kas aktīvi iesaistījušās Zonta mērķa programmās, projektos un pasākumos, lai uzlabotu meiteņu, jauniešu un sieviešu dzīvi savā dzīves un darba vietā, pagastā, pilsētā, rajonā, reģionā un pasaules mērogā. Latvijas zontas sadarbojas ar citiem klubiem un organizācijām, apmainās zināšanām, veido draudzīgas vietējās un starptautiskas attiecības. Latvijas un Zviedrijas Zonta  klubi  veido Zonta International 21.apgabalu. Šobrīd Latvijā darbojas pieci Zonta klubi.
Kombinētā malonskābes un metilmalonskābes acidūrija
Kombinētā malonskābes un metilmalonskābes acidūrija (en, CMAMMA), saukta arī par kombinēto malonskābes un metilmalonskābes acidēmiju, ir iedzimta vielmaiņas slimība, ko raksturo paaugstināts malonskābes un metilmalonskābes līmenis. Daži pētnieki izvirza hipotēzi, ka CMAMMA varētu būt viena no visbiežāk sastopamajām metilmalonskābes acidēmiju formām un, iespējams, viena no visbiežāk sastopamajām iedzimtajām vielmaiņas kļūdām. Tā kā tā reti tiek diagnosticēta, tā visbiežāk netiek atklāta.
Zonta International
Zonta klubi Latvijā
1993. - Rīgas Zonta klubs. 1997. - Jelgavas Zonta klubs. 2002. - Valmieras Zonta klubs. 2003. - Bauskas Zonta klubs. 2010. - Ogres Zonta klubs.
Kombinētā malonskābes un metilmalonskābes acidūrija
Simptomi un pazīmes
CMAMMA klīniskie fenotipi ir ļoti neviendabīgi un svārstās no asimptomātiskiem, viegliem līdz smagiem simptomiem. Patofizioloģija vēl nav noskaidrota. Literatūrā ir aprakstīti šādi simptomi:
Zonta International
Sadarbības partneri
Zonta klubi visā pasaulē. Latvijā - nodibinājums „Vītolu fonds”, TTT Dāmu klubs, misija „Pakāpieni”, biedrība „Līdere”, Latvijas SOS Bērnu ciematu asociācija, Latvijas Lauku sieviešu apvienība, Rotari klubi, Soroptimists klubi, Hercoga Jēkaba klubs, Akadēmiskā apvienība „Austrums”, resursu centrs sievietēm „Marta”, Valmieras Valsts ģimnāzija,  Europe Direct informācijas centrs Valmierā,  Valmieras bibliotēka, Valmieras novada fonds, Vidzemes Augstskola,  Bauskas novada sociālais dienests, Bauskas novadpētniecības un mākslas muzejs, Bauskas pilsētas pamatskola, Bauskas mūzikas skola,  Sēļu Dāmu klubs, citas organizācijas un uzņēmumi.
Kombinētā malonskābes un metilmalonskābes acidūrija
Simptomi un pazīmes
Ja pirmie simptomi parādās bērnībā, tie, visticamāk, ir starpposma vielmaiņas traucējumi, savukārt pieaugušajiem tie parasti ir neiroloģiski simptomi.
Zonta International
Starptautiskās programmas
Zonta klubu dalībnieču sevis pilnveidošanas programma – pieredzes apmaiņa ar Latvijas un citu valstu klubu zontām, profesionālās pieredzes un nevalstisko organizāciju darba pieredzes apmaiņas braucieni, piedalīšanās starptautiskajās sanāksmēs, NVO konferencēs, Latvijas 6.areāla Zonta pilnsapulcēs, Zonta International 21.apgabala konferencēs, Zonta International kongresos-konventos.
Pasākumi virzīti uz līdzekļu piesaistīšanu un ieguldīšanu (iespēju robežās) vietējos projektos Latvijā, Zonta International pasaules servisa projektos un Zonta stipendiju fondos;
Kombinētā malonskābes un metilmalonskābes acidūrija
Diagnoze
Ņemot vērā plašo klīnisko simptomu spektru un to, ka jaundzimušo skrīninga programmas lielākoties netiek īstenotas, tiek uzskatīts, ka CMAMMA ir nepietiekami atpazīta slimība.
Jaundzimušo skrīninga programmas
Tā kā ACSF3 izraisītā CMAMMA nerada metilmalonil-CoA, malonil-CoA vai propionil-CoA uzkrāšanos, kā arī netiek novērotas anomālijas acilkarnitīna profilā, CMAMMA netiek atklāta ar standarta jaundzimušo asins skrīninga programmām.
Īpašs gadījums ir Kvebekas province Kanādā, kur papildus asins analīzēm veic arī urīna pārbaudi 21. dienā pēc dzimšanas, izmantojot Kvebekas jaundzimušo asins un urīna skrīninga programmu. Tas Kvebekas provinci padara interesantu CMAMMA pētījumiem, jo tā ir vienīgā pacientu kohorta pasaulē, kurā nav atlases neobjektivitātes.
Zonta International
Latvijas Zonta klubu stipendija
Latvijas Zonta klubi sadarbojas ar Vītolu fondu kopš 2008. gada. Latvijas Zonta kluba atbalstu ir saņēmušas stipendiātes:
Kombinētā malonskābes un metilmalonskābes acidūrija
Malonskābes un metilmalonskābes attiecība
Nosakot malonskābes un metilmalonskābes attiecību plazmā, CMAMMA var skaidri atšķirt no klasiskās metilmalonskābes acidēmijas (MMA). Tas attiecas gan uz MMA pacientiem, kas reaģē uz ārstēšanu ar B12 vitamīnu paaugstināta metilmalonskābes līmeņa gadījumā, gan uz tiem, kurus šāda ārstēšana neietekmē. Šīs attiecības noteikšanai nav izmantojams malonskābes un metilmalonskābes saturs urīnā.
CMAMMA, ko izraisa ACSF3, metilmalonskābes līmenis pārsniedz malonskābes līmeni. Turpretī CMAMMA malonil-CoA dekarboksilāzes deficīta dēļ ir pretēji.
Ģenētiskā testēšana
CMAMMA var diagnosticēt, analizējot ACSF3 un MLYCD gēnus. Paplašināts nēsātāju skrīnings neauglības ārstēšanas laikā var identificēt arī ACSF3 gēna mutāciju nēsātājus.
Sudmaļu dzirnavezers
Sudmaļu dzirnavezers var būt:
Jaunmoku dzirnavu ezers
Jaunmoku dzirnavu ezers (arī Sudmaļu dzirnavezers, Sudmaļu ezers) ir uz Sudmaļupītes izveidota mākslīga ūdenskrātuve Tukuma novada Tumes pagasta centrālajā daļā pie autoceļu V1443 (Tukums–Jaunmokas) un V1481 (Jaunmokas–Sloklejas) krustojuma un dzelzceļa līnijas Ventspils—Tukums II. Iztek - Sudmaļupīte uz Sloceni.
Cementīts
Cementīts jeb dzelzs karbīds ir dzelzs un oglekļa ķīmiskais savienojums, kura formula ir Fe3C. Cementīts ir viena no dzelzs un oglekļa sakausējumu strukturālajām sastāvdaļām.
Fizikālās īpašības
6,67 % cementīta masas veido ogleklis, 93,33 % — dzelzs. Cementītam ir sarežģīts kristālrežģis ar lielu koordinācijas skaitli un stiprām metāliskām saitēm starp dzelzs atomiem. 210 °C (483 K) ir cementīta Kirī temperatūra, tajā cementīts mainās no feromagnētiķa par paramagnētiķi. Līdz šai temperatūrai tam ir liela cietība (HB>800), tas ir trausls.
1605. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1605. gada notikumi pašreizējās Latvijas''' teritorijā, kuras Kurzemes un Zemgales novadi atradās Kurzemes hercogistes sastāvā, bet Vidzemes un Latgales novadi Pārdaugavas hercogistes sastāvā (Žečpospolitas province). Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, bet dienviddaļā Grobiņas apgabals, kuri nebija pakļauti Kurzemes hercogistei. Šajā laikā notika karadarbība starp Žečpospolitu un Zviedrijas karalisti (Poļu—zviedru karš).
Brūveri
Brūveri var būt:
Jaunciema baznīca
Jaunciema Evaņģēliski luteriskā baznīca ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams Jaunciema 5. šķērslīnijā 6/8, Rīgā. Vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.
Baznīca celta laikā no 1911. līdz 1913. gadam pēc arhitekta Vilhelma Reslera projekta. Vēlāk tikusi pārbūvēta, 1931. gadā pārbūve pabeigta. Romantisma stilā celta koka guļbūve. Altārgleznas "Kristus svētī (tautu)" autors ir gleznotājs Jūlijs Jēgers. Pēc Otrā pasaules kara baznīcai atņemta draudzes ēka, kas tika pārbūvēta par dzīvokļu ēku. Draudzes ēka atgūta 90. gados.
Rukmani
Rukmani ir ciems Kalniešu pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 288 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Dorotpoles ezers.
Targets
Targets ir 1968. gada ASV krimināltrillera filma, kuras režisors un scenārija autors ir Pīters Bogdanovičs, bet producents Rodžers Kormans. Filmā galvenās lomas atveido Boriss Kārlofs un Tims O'Kellijs.
Filma sastāv no diviem paralēliem stāstiem, kas beigās savienojas. Viens stāsts ir par šķietami parastu jaunu vīrieti, kurš kļūst par masu slepkavu, bet otrs ir par slavenu, novecojušu šausmu filmu zvaigzni, kurš vēlas doties pensijā.
Džese Lingārds
Džese Lingārds (en; dzimis ) ir Anglijas futbolists, pussargs, Anglijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada spēlē Angliajs Premjerlīgas kluba Nottingham Forest sastāvā.
Targets
Filmas Targets pirmizrāde notika un to izplatīja Paramount Pictures. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes.
Džese Lingārds
Sasniegumi
Manchester United
Eleina Tompsone-Hera
2015. gada pasaules čempionātā Pekinā, Ķīnā, kopā ar komandas biedrēm izcīnīja zeltu 4x100 m stafetē, savukārt 200 m individuālajā distancē ieņēma otro vietu. Nākamā gada pasaules čempionātā telpās izcīnīja bronzas medaļu 60 m distancē.
Riodežaneiro, Brazīlijā, kļuva par olimpisko čempioni 100 m un 200 m distancē. Viņa kļuva par pirmo sprinteri, kas uzvar abās īsākajās sprinta distancēs olimpiskajās spēlēs pēc Florensas Grifitas-Džoineres, kas to paveica. 2016. gadā atzīta par Jamaikas gada labāko sportisti.
E. Tompsones-Heras personiskie rekordi abās īsakajās sprinta distancēs ir otrie ātrākie rezultāti vēsturē. 2021. gadā, uzvarot Tokijas olimpiskajās spēlēs, viņa uzstādīja jaunu Jamaikas rekordu 100 m distancē: 10,61 sekunde, kas bija otrais visu laiku ātrākais skrējiens vēsturē, atpaliekot tikai no F. Grifitas-Džoineres pasaules rekorda. Šajās pašās olimpiskajās spēlēs viņai izdevās atkārtot līdzīgu sasniegumu arī 200 m distancē, kur tāpat viņas olimpiskajā finālskrējienā uzstādītais Jamaikas rekords 21,53 sekundes kļuva par otro ātrāko aiz pasaules rekorda. 2021. gada 21. augustā viņa vēlreiz laboja savu personisko rekordu 100 m skrējienā, sasniedzot 10,54 sekundes.
Varenais Zirnekļcilvēks
Sižets
Televīzijas seriāls seko gan sešpadsmit gadus vecā Pītera Pārkera (attēlo — Džošs Kītons) vidusskolas gaitām, gan viņa supervaroņa darbam. Katras sezonas darbība norisinās savā skolas semestrī.
Tēli
Oriģinālo komiksu stāsts seriālā ir ticis saīsināts un izmainīts lai tas sevī iekļautu tēlus, kuri komiksos parādījās daudz vēlāk. Tādi tēli, kā Mērija Džeina Votsone (attēlo — Vanesa Maršela), Gvena Steisija (attēlo — Leisija Caberta) un Harijs Osborns nav identiski savām komiksu versijām. Seriālā arī ir daudz otrā plāna tēlu. Katrs no tēliem ir daļēji balstīts uz kādu tēlu oriģinālajos komiksos.
1982. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
1982. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss bija 27. Eirovīzijas dziesmu konkurss, un tas notika Harogatē, Lielbritānijā. Par šī gada uzvarētājvalsti kļuva Vācija.
Anstrupe
Anstrupe ir ciems Talsu novada Dundagas pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā Pāces upes krastos pie autoceļa P77 3 km no pagasta centra Dundagas un 161 km no Rīgas.
Spoku mednieki (2016. gada filma)
"Spoku mednieki" (en) ir 2016. gada ASV zinātniskās fantastikas komēdija, kuras režisors ir Pols Fīgs. Galvenās lomas atveidojuši Melisa Makartija, Kristena Viga, Keita Makinona, Leslija Džonsa, Čārlzs Denss, Maikls Viljamss, Kriss Hemsvorts. Filmas pirmizrāde notika, ASV kinoteātros to demonstrēja no , Latvijā no.
Mežotnes pilskalns
Mežotnes pilskalns ar senpilsētu ir atzīts par 2017. gada arheoloģisko pieminekli.
Vēsture
Arheoloģisko izrakumu gaitā kultūrslānī atsegtas 10 kārtas, kas apliecina pilskalna apdzīvotību no 9. līdz 13. gadsimtam. 1219. gadā Mežotnes pilī nometināja krustnešu garnizonu, kuram uzbruka Viestarda vadītais zemgaļu karaspēks. 1220. gadā ap 8000 vāciešu, līvu un letgaļu aplenca Mežotnes pili, pēc ilgstošām cīņām to ieņēma, izlaupīja un nodedzināja. 1225. gadā uz Mežotni pārcēla Sēlijas bīskapijas, vēlākās Zemgales bīskapijas administratīvo centru. 1232. gadā Mežotnes pils kļuva par Zemgales bīskapijas prāvesta Heidenrika un kapitula mitekli. 1254. gadā līgumā par Upmales novada dalīšanu Livonijas ordenis ieguva Mežotnes pilskalnu un visas Lielupes kreisā krasta zemes līdz Garajai salai (tagadējai Jelgavai). 1270. gadā senā pils tika nopostīta un pēc sakāves liela daļa senpilsētas iedzīvotāju pārcēlās uz Lietuvas dižkunigaitijas pakļautībā esošajām zemēm. Līdz 1321. gadam Livonijas ordeņa mestrs Gerhards fon Jorke Mežotnes pilskalnā no jauna uzcēla ordeņa pili. 1346. gadā Lietuvas dižkungs Aļģirds ar sacēlušos zemgaļu palīdzību nopostīja Mežotnes pili, kas vairs netika atjaunota. 1567. gadā hercogs Gothards uz ziemeļiem no pilskalna lika uzcelt Mežotnes baznīcu.
Raksturojums
Mežotnes pilskalns ierīkots uz 16 m augsta zemes stūra, ko austrumos norobežo Lielupes stāvais krasts un ziemeļos — strautiņa grava. Rietumu un dienvidu pusē pilskalns nocietināts ar diviem vaļņiem un grāvjiem, no kuriem lielākais valnis, 7–8 m augsts un 75 m garš, uzmests plakuma rietumu malā. Otrs valnis puslokā apņem pilskalna pakāji 150 m garumā no dienvidiem un rietumiem. Ieejas vieta pilskalnā vedusi pa rietumu nogāzi. Pilskalna plakums ir iegarens, 40 x 80 m liels. Pilskalna plakumā konstatētais kultūrslānis ir 3—4 metrus biezs.
Lielupes krastā pilskalna dienvidaustrumu nocietinājumu pakājē atrasta senā ostas vieta.
Senpilsēta
Ziemeļos, rietumos un dienvidrietumos no pilskalna 11.—13. gadsimtā atradās Mežotnes senpilsēta, kas aizņēma apmēram 13 hektārus. Senpilsētā kultūrslānis ir ļoti intensīvs, dienviddaļā sasniedzot pat 2 metru dziļumu. Dienvidos no senpilsētas atrodas Vīnakalna pilskalns, kurā pēc Bīlenšteina domām atradās 1346. gadā lietuviešu nopostītā ordeņa pils.
Arheoloģiskā izpēte
Mežotnes pilskalnu pirmo reizi plašāk aprakstījis Augusts Bīlenšteins 1892. gadā. Atkārtoti arheoloģiskie izrakumi veikti Valdemāra Ģintera (1938—1940, 1942), Emīlijas Brīvkalnes (1948—1949) un Māra Atgāža (1969) vadībā. Nelieli arheoloģiskie izrakumi senpilsētas teritorijā notika arheologa Artūra Tomsona vadībā 2017. gadā.