cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eirodziesma 2011
Izaicinājuma kārta
Izaicinājuma kārta norisinājās. No šīs kārtas finālam kvalificējās dziesmas Look Back At Me Again un Cinderella.
"Eirodziesma 2011" izaicinājuma kārta tika pārraidīta LTV1. Pārraide sākās plkst. 21.20.
Fināls
Fināls norisinājās. Fināla uzstāšanās kārtība tika izlozēta izaicinājuma kārtas laikā. Superfinālam kvalificējās dziesmas Banjo Laura, Angel In Disguise un You Are.
Eirodziesma 2011 fināls tika pārraidīts LTV1, kā arī internetā. Koncerts sākās plkst. 21.20. Finālu tiešraidē televīzijā kopumā noskatījās 12,4% jeb 259 900 iedzīvotāju.
Fināla žūrija
Atsauce:
Superfināls
Superfinālā uzvarēja Musiqq ar dziesmu Angel In Disguise.
Ventspils balsojums
Portālā ventspils.lv laika posmā no 21. līdz 25. februārim notika balsojums.
Latvija Eirovīzijā
2011. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss notika Diseldorfā, Vācijā, 2011. gada 10., 12. un 14. maijā. Musiqq piedalījās otrajā konkursa pusfinālā. Ar iegūtiem 25 punktiem tika iegūta 17. vieta, tādējādi Latvijas mākslinieki nekvalificējās finālam.
Līvsalas zēni
Sižets
Latvija, 1946. gads. Uz Līvsalu atbraukušais skolnieks Mārtiņš Pūpols, neskatoties uz draudiem, turpina nēsāt sarkano pionieru kaklautu. Kopā ar skolotāju Zemīti viņi pierunā vietējos bērnus saremontēt lokomobili un palaist pionieru elektrostaciju. Jaunās iekārtas ienaidnieki grib sarīkot sprādzienu elektrostacijas svinīgajā atklāšanā. Vērīgie pionieri novērš diversiju un palīdz notvert no meža iznākušo diversantu komandieri ar segvārdu "Kurmis".
Lomās
Epizodēs:
Medus
Veidošanās
Nektāru bites atrod pēc ziedu krāsas, formas un smaržas. No tālienes bites orientējas pēc krāsas un formas, bet tuvumā — pēc smaržas. Ja reizē zied vairāki nektāraugi, bites vispirms izmanto tos, kam nektārā lielāka cukura koncentrācija un kas vieglāk pieejami. Labā laikā katra bite dienā izlido 9—10 reizes, izlidojums ilgst apmēram stundu un katrā lidojumā stropā pārnes 30—40mg nektāra vai 8-15 mg putekšņu. Lai savāktu 1 kg medus no liepām, ir nepieciešami 25 000 bišu izlidojumu. Vācot nektāru no augiem, kas to izdala mazāk, 1 kg medus savākšanai nepieciešami pat 100—120 tūkstoši bišu izlidojumu. 19 dienās viena spēcīgas saimes bite no liepām var savākt 900—950 mg nektāra. No viena zieda bite nektāru savāc 5—12 sekundēs, nektāra novietošana stropā — 15 minūtes. Nektāru bites uzsūc savā guzā. Kad tā pilna, bite atgriežas stropā. Nektāra pārstrādes procesā bite daudzkārt, pat līdz 200 reizes, izlaiž no medus guzas uz snuķīša nektāra pilienu un norij atpakaļ. Šajā procesā notiek saharozes pārvēršanās glikozē un fruktozē un medus piesātinās ar fermentiem, vitamīniem, bioloģiski aktīvām vielām, kas nāk no bites medus guzas. Pārstrādāto nektāru bites ielej kāru šūnās, nogatavina un aizvāko. Medus nogatavināšana ilgst no dažām dienām līdz pāris nedēļām.
Medus ķīmiskais sastāvs
Medus ķīmiskais sastāvs ir atkarīgs no ievāktā nektāra, klimatiskajiem apstākļiem, bišu rases utt. No cukuriem medū visvairāk ir glikoze, fruktoze un saharoze, bet sastopama arī maltoze, melicitoze un citi cukuri. Jo vairāk medū fruktozes, jo sliktāk tas kristalizējas. No minerālvielām medū konstatēti 37 pelnu elementi. Sevišķi daudz medū ir kālija, fosfora, kalcija, hlora, sēra, nātrija un magnija. No mikroelementiem medū ir dzelzs, mangāns, varš un kobalts. Viršu medū daudz magnija, mangāna un vara. Lapu medū minerālvielu ir vairāk nekā ziedu medū. Medū konstatēti fermenti invertāze, amilāze, diastāze, fosfatāze, katalāze, lipāze. Medū sastopamas 23 brīvās aminoskābes (1 g medus 400—1000 jig). Visvairāk ir prolīna un fenilalanīna, tad seko asparagīnskābe, glutamīnskābe un tirozīns. Medū galvenokārt ir B vitamīni (Bi, B2, B3, B6, PP, H), arī A, C un E vitamīns. D vitamīns nav konstatēts. Vēl medus sastāvā ir dekstrīni — cietes skaldprodukti, kas šķīst ūdenī un kavē medus kristalizēšanos. Medus sastāvs (procentos):
Fizikālās īpašības
Medus fizikālās īpašības atkarīgas no medus izcelsmes gatavības pakāpes un iegūšanas veida. Medus ārējās pazīmes ir krāsa, garša un konsistence. Krāsa medum var būt no baltas, dažādiem dzelteniem toņiem līdz brūnai vai tumši brūnai. Tā atkarīga no medus ieguves avota, t.i. no augiem, no kuriem iegūts nektārs, kā arī no auga nektāriju sekrēcijas. Jo vairāk un intensīvāk izdalās nektārs, jo tas ir gaišāks. Arī pavasara medus ir gaišāks. Medus krāsu ietekmē arī temperatūra — medu karsējot tas kļūst tumšāks, jo ilgāk un augstākā temperatūrā medu karsē, jo tumšāks tas kļūst. Smarža un garša medum ir no maigas, tikko jūtamas līdz asai, specifiskai. Gaišākas krāsas medum ir vājāka smarža un maigāka garša. Konsistence atkarīga no medus sastāva un temperatūras. Medus ir stīgrs, sīrupveidīgs, no karotes tas nelīst, bet, karoti griežot, tinas ap to. Stigrība atkarīga no ūdens satura medū un no tā, no kādiem augiem medus iegūts. Medu pēc konsistences iedala 5 grupās: Ilgi glabājot medu, tas kristalizējas. Par medus kristalizēšanos sauc tā pārvēršanos no šķidra, sīrupveidīga stāvokļa cietā, kristāliskā. Tas ir fizikāls process. Kristalizēšanās procesā medus ķīmiskais sastāvs un uztura vērtība nemainās. Medū esošie cukuri — glikoze, saharoze, melicitoze — veido kristālus, bet fruktoze nekristalizējas un paliek šķidrā veidā. Kristalizācijas ātrums atkarīgs no medus ķīmiskā sastāva, temperatūras un ūdens satura. Jo vairāk medū ir glikozes un mazāk fruktozes, jo ātrāk medus sakristalizējas. Kristalizēšanās gaitu ietekmē arī temperatūra - visātrāk kristalizējas 13—14°C glabāts medus. Tāpat krasas temperatūras svārstības veicina kristalizēšanos. Kristalizēšanos ietekmē arī pirmkristālu daudzums medū, tāpēc to var paātrināt, ja medū iemaisa sakristalizētu medu. Pēc izveidojušos cukuru kristālu lieluma izšķir 3 kristalizācijas veidus: Lai novērstu medus kristalizāciju vai izkausētu sakristalizētu medu, to silda līdz 40—45 °C temperatūrai. Karsējot medu temperatūrā, kas augstāka par 55 °C, izzūd vitamīni un fermenti. Uzvārot medu, notiek arī cukuru pārveidošanās, tie karamelizējas.
Medus veidi
Pēc izcelsmes medu iedala ziedu, lapu medū un jauktā medū. Vēl medu klasificē pēc tā realizācijas veida. Reizēm medu klasificē arī pēc ievākšanas laika, piemēram, pavasara, vasaras, rudens medus.
Ziedu medus
Ziedu medu iegūst, bitēm pārstrādājot nektāru. Ziedu medus var būt monoflors — ražots no vienas augu sugas ziediem — vai poliflors — ražots no dažādu augu sugu ziedu nektāra. Monofloro medu nosauc pēc tā auga sugas, no kuras vākts nektārs, piemēram, liepu, āboliņa medus. Monoflorais medus ir ar noteiktu, tikai tam raksturīgu krāsu un garšu. Polifloro medu parasti nosauc pēc ieguves vietas, piemēram, augļu dārzu, pļavu, mežu, stepes medus. Tam nav noteiktu, nemainīgu īpašību. Krāsa var būt no gaišas līdz tumši dzeltenai, garša — no maigas līdz asai, stiprai, ar dažādām garšas niansēm, kristalizācija — no taukveida līdz rupjgraudainai.
Lapu medus
Lapu medu bites ražo no saldā, cukuriem bagātā šķidruma, kas atrodams uz augu lapām un radies vai nu augam izdalot šūnsulu caur atvārsnītēm sīku pilieniņu veidā, vai arī kā dažādu kukaiņu, galvenokārt laputu, vielmaiņas galaprodukts. Bezienesuma vai neliela ienesuma laikā bites to savāc medus ražošanai. Visvairāk lapu medu bites savāc no koku lapām. Lapu medus krāsa var būt no gaišas līdz tumšai, bet parasti tam ir zaļgana nokrāsa un īpatnējs spīdums, kas it sevišķi labi redzams šūnās. Garša specifiska. Stigrība daudz lielāka nekā ziedu medum. Parasti kristalizējas lēnāk nekā ziedu medus, izņēmums ir no skuju kokiem ievāktais lapu medus, kas sakristalizējas ļoti ātri, pat šūnās, jo satur daudz melicitozes, līdz 70% no ogļhidrātiem. Lapu medus no ziedu medus atšķiras arī pēc ķīmiskā sastāva. Tanī ir mazāk vienkāršo cukuru (mazāk par 65%), vairāk saharozes (līdz 15%) un maltozes (līdz 16%). Bez glikozes un fruktozes no vienkāršajiem cukuriem lapu medū vēl sastopama arabinoze, mannoze un riboze. Lapu medū ir 2—3 reizes vairāk olbaltumvielu un aminoskābju, 3,5 reizes vairāk minerālvielu (K — 13 reizes vairāk, P — 8 reizes, Cl — 2—5 reizes, Ca — 3 reizes vairāk) nekā ziedu medū. Paaugstinātā minerālvielu satura un grūti sagremojamo vielu dēļ lapu medus bitēm ir kaitīgs, it sevišķi ziemošanas laikā, kad bites var saslimt ar lapu medus toksikozi. Cilvēkam lapu medus nav kaitīgs.
Medus ārstniecībā
Ārstniecībā medu izmanto jau vairāk nekā 4000 gadu. Tas ir antibakteriāls un antiseptisks. Medu lieto saaukstēšanās gadījumos, gremošanas trakta saslimšanas gadījumos, čūlu, rētu un citu ādas bojājumu apkopšanai. Tomēr medu nevajadzētu lietot bērniem līdz gada vecumam, jo tas var saturēt baktēriju sporas, kuras var izraisīt zīdaiņu botulismu.
Ivars Gaters
Ivars Gaters (dzimis Rīgā) ir latviešu arhitekts un politiķis, bijušais Latvijas reģionālās attīstības un pašvaldību lietu ministrs. Pārstāvējis partijas "Jaunais laiks" un TB/LNNK. Šobrīd bezpartijisks. Vadījis Rīgas pašvaldības uzņēmumu "Rīgas pilsētbūvnieks", šobrīd uzņēmuma "Latvijas Energoceltnieks" (LEC) valdes priekšsēdētājs.
Biogrāfija
1980. gadā pabeidzis mācības Rīgas 39. vidusskolā, no 1980. līdz 1985. gadam studējis Rīgas Politehniskā institūta Arhitektūras un celtniecības fakultātē.
Politiskā darbība
2002. gadā I. Gaters iesaistījās Einara Repšes veidotajā partijā "Jaunais laiks". No tā saraksta kandidēja 8. Saeimas vēlēšanās, taču netika ievēlēts. Pēc "Jaunā laika" uzvaras Saeimas vēlēšanās, I. Gaters tika apstiprināts par īpašu uzdevumu ministru reģionālās attīstības un pašvaldību lietās ( amats reorganizēts par reģionālās attīstības un pašvaldību lietu ministru). Ministra amatu ieņēma līdz 2004. gadam, kad atkāpās E. Repšes valdība (amatā viņu nomainīja Andrejs Radzevičs).
2005. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēts Rīgas domē, kur darbojās kā Komunālo un dzīvokļu jautājumu komitejas priekšsēdētājs. 2007. gadā I. Gaters bija starp tiem trijiem "Jaunā laika" deputātiem, kas atbalstīja paša partijas mēra Aivara Aksenoka atsaukšanu no amata un TB/LNNK pārstāvja Jāņa Birka ievēlēšanu. Pēc šī notikuma viņš tika izslēgts no partijas, taču jau pēc neilga laika iestājās TB/LNNK. 2008. gada rudenī I. Gaters kļuva par pašvaldības uzņēmuma "Rīgas pilsētbūvnieks" vadītāju. Pēc 2009. gada pašvaldību vēlēšanām, kad varu pašvaldībā pārņēma "Saskaņas Centrs" un LPP/LC, bet TB/LNNK domē neiekļuva (kandidēja arī I. Gaters), amatu "Rīgas pilsētbūvnieka" vadībā viņš tomēr saglabāja. 2010. gadā izstājās no TB/LNNK.
2012. gadā I. Gaters pameta darbu "Rīgas pilsētbūvniekā" (viņa vietu ieņēma jaunizveidoto partiju "Gods kalpot Rīgai!" pārstāvošais Andrejs Požarnovs) un uzsāka darbu uzņēmuma "Latvijas Energoceltnieks" (LEC) valdē, kur drīz kļuva par valdes priekšsēdētāju.
Princese Diāna
Velsas princese Diāna (dzimusi Diāna Frānsesa Spensere, mirusi ) bija Apvienotās Karalistes karaliskās ģimenes locekle, karaļa Čārlza pirmā sieva un prinču Viljama un Harija māte. Bija arī modes ikona un viena no visvairāk fotografētajām sievietēm pasaulē.
Biogrāfija
Diāna Spensere dzimusi, nākusi no dižciltīgās Spenseru dzimtas, bija jaunākā meita Oltropas vikonta Džona Spensera un vikonteses Frānsesas Kudas ģimenē. Izauga Sandringemas pilī, izglītību ieguva Anglijā un Šveicē. 1975. gadā, kad Diānas tēvs kļuva par Spenseru grāfu, viņa ieguva lēdijas titulu.
Ievērību Diāna guva 1981. gada februārī, saderinoties ar karalienes Elizabetes II vecāko dēlu princi Čārlzu. Kāzas notika Svētā Pāvila katedrālē. Laulībā ar Čārlzu no 1981. līdz 1996. gadam viņa bija pazīstama kā Velsas princese. Viņiem ir divi dēli - princis Viljams un princis Harijs.
lēdija Diāna gāja bojā autokatastrofā Parīzes tunelī kopā ar savu draugu Dodi al Fajedu un šoferi Anrī Polu, kad viņiem pakaļ dzinās reportieri. Viņas bēres 1997. gada septembrī televīzijā visā pasaulē vēroja 2,5 miljardi cilvēku.
Tīmekļa pārlūkprogramma
Tīmekļa pārlūkprogramma jeb vienkārši tīmekļa pārlūks ir programmatūra, kas ļauj lietotājam aplūkot uz tīmekļa serveriem esošus dokumentus. Populārākās pārlūkprogrammas ir Mozilla Firefox, Google Chrome, Microsoft Internet Explorer,Microsoft Edge, Opera un Safari. Pārlūkprogramma ir izplatītākais lietotāja aģentu veids. Pasaulē lielākais saistīto dokumentu kopums ir vispasaules tīmeklis.
Protokoli un standarti
Pamatā tīmekļa pārlūkprogrammas sazinās ar tīmekļa serveriem caur HTTP protokolu un tā drošo režīmu HTTPS, kas ļauj tiem saņemt tīmekļa lappuses pēc to URL (https:). HTTP protokols ļauj ne tikai tīmekļa pārlūkprogrammām saņemt tīmekļa lappuses no servera, bet arī nosūtīt informāciju uz serveri. Šobrīd visplašāk lietotā HTTP protokola versija ir HTTP/1.1, ko apraksta RFC 2616. HTTP/1.1 protokolu pilnībā atbalsta visas mūsdienīgās tīmekļa pārlūkprogrammas, izņemot Internet Explorer. Tīmekļa lappušu datnes formāts ir HTML, ko HTTP protokolā identificē MIME satura tips (Content type). Lielākā daļa tīmekļa pārlūkprogrammu bez HTML atbalsta arī citus formātus, tādus, kā JPEG, GIF un PNG, un tām var pievienot jaunu formātu atbalstu izmantojot spraudņus. Daudzas tīmekļa pārlūkprogrammas atbalsta arī citus URL tipus un tiem atbilstošos protokolus, piemēram, ftp: (FTP), gopher: (Gopher), https: (HTTPS) (ar SSL standarta palīdzību šifrēta HTTP versija). HTTP saturu tipu un URL tipu kombinācija ļauj tīmekļa lappušu veidotājiem iekļaut tajās attēlos, animācijas, video, skaņu un straumējošo vidi.
Stifnīnskābe
Stifnīnskābe (2,4,6-trinitrorezorcīns, C6H(NO2)3(OH)2) ir dzelteni heksagonāli kristāli.
Iegūšana
Stifnīnskābi var iegūt, nitrējot rezorcīnu.
Tīmekļa pārlūkprogramma
Protokoli un standarti
Daudzas no populārākajam tīmekļa pārlūkprogrammām satur papildkomponentes Usenet ziņu grupu, IRC un e-pasta atbalstam.
I Mjonbaks
I Mjonbaks (ko; ) ir Dienvidkorejas politiķis. No 2008. gada līdz 2013. gadam bija Dienvidkorejas 17. prezidents.
Stifnīnskābe
Īpašības
Īpašības līdzīgas pikrīnskābes īpašībām. Stifnīnskābes sāļus sauc par stifnātiem.
I Mjonbaks
2018. gada 5. oktobrī Dienvidkorejas tiesa I Mjonbakam piesprieda 15 gadu cietumsodu par apsūdzībām korupcijā. 2020. gada februārī viņam tika piespriesti 17 gadi, un pēc apelācijas 29. oktobrī Augstākā tiesa apstiprināja šo spriedumu, ieskaitot jau nosēdēto laiku. I Mjonbaks savu vainu neatzina.
Stifnīnskābe
Izmantošana
Stifnīnskābi un tās sāļus lieto kā sprāgstvielas, bet tiem ir tādi paši trūkumi kā pikrīnskābei.
Tā kā stifnīnskābe bieži veido nešķīstošus savienojumus ar organiskām vielām, to, tāpat kā pikrīnskābi, lieto organisko savienojumu izdalīšanai un attīrīšanai.
Nigēra (upe)
Nigēra ir Rietumāfrikas lielākā upe. Tās garums ir 4160 km — trešā garākā Āfrikā aiz Nīlas un Kongo. Baseina platība ir 2 092 000 km2. Nigēra gūst ūdeņus no vasaras musonu lietus. Augštecē plūdi sākas pie Bamako jūnijā, bet maksimumu sasniedz septembrī un oktobrī. Gada vidējā notece ir 378 km3. Nigēras izteka atrodas Gvinejā, Sjerraleones robežas tuvumā, tālāk upe tek pa Mali, Nigēru, Nigēras un Beninas robežu, lejtecē tā tek caur Nigērijas teritoriju un ietek Gvinejas līcī. Lielākās pietekas ir Milo, Bani, Sokoto, Kaduna un Benue.
2002. gadā Nigēras augštecē, Gvinejas teritorijā, divas teritorijas tika iekļautas Rāmsaras konvencijas aizsargājamo vietu sarakstā - "Nigēras iztece" 180 400 ha platībā un Nigēra-Mafū 1 015 450 ha platībā. Tie ir ievērojami mitrāji. Šeit mīt apdraudētā zivju suga Arius gigas, kā arī aug apdraudētais Afzelia africana jeb Āfrikas mahagons.
Kovariācijas analīze
Kovariācijas analīze (tulkojumā no angļu valodas ANCOVA — analysis of covariance) tiek lietota, lai izskaidrotu izmaiņas atkarīgā mainīgā lieluma vidējās vērtībās atkarībā no neatkarīgā mainīgā lieluma, atsevišķi nošķirot neattiecināmos mainīgos lielumus. Izmantojot šo analīzi iespējams izpētīt galvenos jeb primāros neatkarīgos mainīgos, konkrēti definējot uz pētāmo objektu neattiecināmo vai neattiecināmos mainīgos. [1, 517]
Kovariācijas analīzes mērķi
- palielināt pētījuma precizitāti, novēršot neattiecināmā mainīgā jeb kovariāta ietekmi uz atkarīgā mainīgā lieluma variāciju. Kovariāta koeficients sniedz priekšstatu par to cik liela ir ietekme uz atkarīgo mainīgo lielumu.
-	„koriģēt jeb pielāgot” pētījuma datus nepieciešamībai veikt to savstarpējo (piemēram, dati pa dažādām datu grupām) analīzi. [2, 487]
Šī metode ir piemērota, lai pētītu un modelētu sakarības, pie nosacījuma, ja sakarībās faktori ir, gan kvantitatīvās, gan atributīvās pazīmes. Kovariācijas analīze ir īpaša ar to, ka apvieno regresijas un korelācijas analīzi (kas paredzēta kvantitatīvo pazīmju sakarību pētīšanai) un dispersijas analīzi (kas paredzēta atributīvo pazīmju pētīšanai). Tā kā zinātniskajā pētniecībai nereti izdala trīs svarīgus mērķus: attēlot jeb aprakstīt pētāmā uzvedību, paredzēt pētāmā uzvedību un izskaidrot pētāmā uzvedību [3, 14], tad kovariācijas analīzi var izmantot, lai skaidrotu un iespējams paredzētu pētāmā uzvedību atkarībā no citiem ar pētāmo subjektu saistītiem faktoriem.
Pēc savas būtības kovariācijas analīze skaidro neatkarīgā (ietekmējošā) un atkarīgā mainīgā statistiskās sakarības, kur kā atsevišķs ietekmējošas faktors tiek ņemts vērā kovariāts. [4, 255] Kovariāta ietekmi ir lietderīgi nošķirt jeb kontrolēt, lai iegūtie rezultāti sniegtu priekšstatu par pētīto problēmu.
Kā piemēru var minēt pētījumus, kur tiek veikti dažādas pārbaudes jeb pētījumi par:
-	Augstskolu mācību programmu ietekmi uz studentu sekmēm, ņemot vērā viņu intelekta koeficientu;
-	Patērētāju attieksmi pret noteiktu kompāniju preču zīmēm atkarībā no cenas, ņemot vērā patērētāja iepriekšējo pieredzi un zināšanas par konkrēto preču zīmi;
-	Ārstniecības produktu iedarbību uz pacienta veselība stāvokli, ņemot vērā viņu dzīvesveidu (piemēram, sportisks, laba imūnsistēma, regulāra profilakse);
-	Reklāmas auditorijas izvēli iegādāties reklamēto produktu, ņemot vērā viņu materiālo stāvokli un sociālo piederību kādai noteiktai etniskai grupai.
Kovariācijas analīze salīdzinājumā ar dispersijas un regresijas analīzes metodēm
-	vairāk nekā trīs grupu aritmētisko vidējo salīdzināšanai, lai noteiktu vai to atšķirības ir statistiski nozīmīgas. [5, 365]
Kā piemērus šīs metodes lietošanā autori bieži min tādus gadījumus, kad jānovērtē vai viens faktors būtiski ietekmēs otru, piemēram, vai izglītības līmenis ietekmēs darba samaksu, vai kādas preces pieprasījums dažādos apvidos būtiski atšķirsies, vai studentu sekmība visos augstskolas kursos ir aptuveni vienāda vai arī būtiski atšķiras. [5,366; 6,178] Dispersijas analīze parāda vienu vai vairāku pētāmo faktoru ietekmes būtiskumu. Regresijas analīzes galvenais uzdevums ir pētīt sakarības starp rezultatīvo pazīmi un faktoriālo pazīmi un novērtēt šīs sakarības funkciju, kamēr korelācijas uzdevums ir noteikt sakarību ciešumu starp faktoriālo un rezultatīvo pazīmi [5, 350; 335]. Šī analīze nav piemērota atributīvo pazīmju pētīšanai, jo izmērāmas attiecības, kas nepieciešamas, lietojot regresijas un korelācijas analīzi, starp atributīvo pazīmju variantēm nepastāv. Korelācijas analīze ir piemērota tieši sakarību pētīšanai un modelēšanai, jo sakarībās kā faktori ir vienlaikus ieiet kā atributīvās, tā arī kvantitatīvās pazīmes.
Kovariācijas analīzes veidi
Teorētiskajā literatūrā tiek apskatīti divi kovariācijas analīzes veidi, kuru pielietojums atkarīgs no īstenotā pētījuma satura. Ja pētījumā svarīgākas ir kvantitatīvās pazīmes, tad kovariācijas analīzē dominē regresijas analīzes algoritms un galīgos rezultātus iegūst modificēta regresijas vienādojuma veidā. Darba gaitā tiek izslēgta atributīvo pazīmju līdzietekme, kura, ja tai nepievērstu vērību, varētu izkropļot interesējošo kvantitatīvo pazīmju sakarības. Bet, ja pētījumā svarīgākās ir atributīvās pazīmes, tad kovariācijas analīzes algoritmā dominē dispersijas analīzes metodes, un tā rezultātā iegūst dispersijas analīzei raksturīgus secinājumus. Tikai darba gaitā tiek izslēgta kvantitatīvo pazīmju līdzietekme, kura traucē pētīt atributīvo pazīmju ietekmi uz rezultatīvo pazīmi.
Literatūra
1.Hinkle D., E, Wiersma W., Jurs S., G. Applied statistics for the behavioral sciences — fourth edition. — Houghton Miffin Company, Boston, (1998). 740 lpp.
2.Malhotra K., N. Basic Marketing Research (3rd Edition). Prentice Hall, ( 2008) — 672 lpp.
3.L. Jackson S. Research Methods and Statistics — A Critical Thinking Approach. — 2006 Wadsworth, Cengage Learning, (2009). — 569. lpp.
4.Everitt B. S., Dunn, G. Applied Multivariate Data Analyses — Edward Arnold. (1991). -304 lpp.
5.Goša, Z. Statistika.Latvijas Universitāte, (2007). — 372.lpp.
6.Ciemiņa, I., Krastiņš, O. Statistika: Mācību grāmata augstskolām. Rīga, 2003. — 267.lpp.
Svešiniece ciemā
"Svešiniece ciemā" ir 1958. gada latviešu padomju drāma. Filmas režisore ir Ada Neretniece. Šī filma ir Gunāra Cilinska kino debija.
.tp
.tp ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar Austrumtimoru. Domēns ir izveidots 1997. gadā, bet kopš 2005. gada tiek aizstāts ar .tl. Domēna sponsors ir Laleia, bet reģistrācija notiek ar Timor-Leste NIC starpniecību.
Kulli (stacija)
Kulli (et) ir dzelzceļa pieturas punkts Igaunijā, Harju apriņķa Rāziku pagasta Kulli ciemā, dzelzceļa iecirknī Ilemiste—Tapa. Kulli pieturas punkts atrodas 19,4 km attālumā no Tallinas, 37,3 km attālumā no Aegvīdu un tajā pietur piepilsētas pasažieru elektrovilcienu maršruta Tallina—Aegvīdu—Tallina vilcieni. Starppilsētu pasažieru dīzeļvilcieni Kulli pieturas punktā apstāšanos neveic. .
2011. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele“ ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu Kulli pieturas punktā tika izbūvētas divas jaunas pasažieru starpceļu platformas. Platformu augstums - 550 mm, garums - 30 m. Pasažieru iekāpšana un izkāpšana tiek veikta no vilciena sastāva pirmā vagona.
Sakellari pussala
Sakellari pussala (Sakellari Peninsula) ir ap 60 km gara un līdz 40 km plata ar ledu klāta pussala Enderbiju Zemē Austrumantarktīdā, Kosmonautu jūras piekrastē. Ziemeļrietumos to apskalo Amundsena līcis, dienvidrietumos — Keisija līcis. Ziemeļrietumos ap 12 km platais Stailsa šaurums pussalu atdala no Vaitailendas. Pussalas ziemeļdaļu aizņem līdz 400 m augstais Dingla leduskupols. Galējais ziemeļu punkts ir Stretena rags. Piekrastē nelieli šelfa ledāji: ziemeļaustrumos Portera un Vaijersa ledāji, dienvidrietumos — Zubčatija šelfa ledājs. Apvidu pirmās pētījušas Austrālijas (1956-1957) un PSRS (1957) antarktiskās ekspedīcijas. Pussala nosaukta par godu krievu zinātniekam un kuģotājam Nikolajam Sakellari (Николай Сакеллари).
Fenakīts
Fenakīts ir berilija silikāts. Tas bieži atrodams pegmatīta dzīslās kopā ar citiem berila grupas dārgakmeņiem, piemēram, topāzu un smaragdu, un tas sastopams arī kopā ar dūmu kvarcu un hrizoberilu.
Tas veido īsus heksagonālas prizmas formas kristālus, dažkārt arī dvīņkristālus, un tajā vertikālās ass virzienā bieži saskatāms svītrojums. Fenakītam piemīt liela cietība, tāpēc to var apstrādāt kā dārgakmeni. Bieži kristāli ir mazi, un tie ir jāapstrādā rūpīgi.
Fenakītu ir iespējams atrast Brazīlijā, Madagaskarā, Norvēģijā, Krievijā un ASV. Mistiķi uzskata, ka fenakītam, kas iegūts dažādās valstīs, esot pavisam atšķirīgas "vibrācijas", tāpēc, to iegādājoties, ir ieteicams pajautāt par akmens izcelsmes vietu. Brazīlijas fenakītam piemīt attīroša vibrācija, bet Krievijas akmenim stimulējošs efekts.
Nosaukums
Tā nosaukums cēlies no grieķu valodas vārda phenakistes, kas nozīmē blēdis, jo to bieži jauc ar citiem akmeņiem, visbiežāk ar kvarcu un topāzu.
29. aprīlis
29. aprīlis ir gada 119. diena pēc Gregora kalendāra (120. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 246 dienas.
Vārda dienas
Laine, Raimonds, Vilnis
Interneta pornogrāfija
Interneta pornogrāfija ir pornogrāfija, kas tiek izplatīta caur Internetu, pamatā izmantojot tīmekļa vietnes, vienranga failu koplietošanas tīklus, IRC un Usenet. Jau no Interneta pirmsākumiem pornogrāfija tiek daudzās valstīs pasaulē apkarota un ierobežota, it īpaši bērnu pornogrāfija.
Pēc 2018. gada datiem uzņēmumam MindGeek pieder un tas vada vairākas pornogrāfiskas vietnes, tostarp video koplietošanas pakalpojumu tīmekļa vietnes Pornhub, RedTube un YouPorn, kā arī pieaugušo filmu studijas Brazzers, Digital Playground, Men.com, Reality Kings un Sean Cody.
Augšējā līmeņa domēns
Augšējā līmeņa domēns interneta adresei piešķir tās būtību. To vislabāk var saprast, minot piemēru, kad augšējā līmaņa domēns ir ".lv", kas nozīmē, ka tā ir Latvijas interneta vietne. Savs augšējā līmeņa domēns ir katrai valstij. Atšķirīgi augšējā līmeņa domēni tiek piemēroti arī dažādām organizācijām un atsevišķiem tematiem, kuriem veltītas attiecīgās interneta vietnes.
Spilve
Spilve var būt:
Gada dienu uzskaitījums
Nākamajās lappusēs, kas atbilst Gregora kalendāram, ir uzskaitīti vēsturiskie notikumi, dzimšanas, nāves, kā arī brīvdienas un noteiktās gada dienas svinības:
Faktoru modelis
Faktoru modelis ir ekonomiskais modelis, kurš balstīts uz statistisko faktoru analīzi. Faktoru modeļu galvenā ideja ir faktoru analīzes pielietošana ekonomisko sakarību pētīšanā.
Faktoru analīzes metodes kļuva ļoti populāras līdz ar informācijas tehnoloģiju attīstīšanos, jo šādas metodes prasa plašus tehnoloģiskus risinājumus un intensīvas rēķināšanas spējas.
Faktoru analīzes praktiskā izmantošana ekonomikā ir plašā. Faktoru modeļi tiek pielietoti gan ekonomiskā analīzē, gan prognozēšanā. Kopš pagājušā gadsimta 90. gadiem faktoru modeļi ir pierādījuši, ka ir spējīgi precīzāk prognozēt galvenos makroekonomiskos rādītājus, precīzāk analizēt ekonomiskās parādības, apkopojot plašu statistisko informāciju un novērtējot kopējos nenovērojamos faktorus, kuri nevar būt izskaidroti ar vienu vai vairākiem novērojamiem mainīgajiem.
Faktoru modeļu tipi
Pastāv dažādi faktoru modeļu tipi atkarībā no pielietojuma un matemātiska aparāta:
Ārējās saites
Investorwords mājaslapa
Minesotas "Timberwolves"
Minesotas "Timberwolves" (en) ir profesionāls ASV basketbola klubs, kas ir bāzēts Mineapolisā, Minesotas štatā, ASV. Klubs spēlē Nacionālās basketbola asociācijas Rietumu konferences Ziemeļrietumu divīzijā. Tas tika dibināts 1989. gadā un kopš dibināšanas brīža spēlē NBA.
Savas pastāvēšanas vēsturē "Timberwolves" nav izcīnījis nevienu čempionu titulu. Mājas spēles komanda aizvada Target Center arēnā.
Vienotais resursu vietrādis
Vienotais resursu vietrādis, vietrādis URL (no en) jeb tīmekļa adrese (web address) ir standartizēta resursa (piemēram, dokumenta vai attēla) adrese Internetā (vai citviet). Tos pirmoreiz izveidoja Tims Bērnerss-Lī lietošanai vispasaules tīmeklī, bet pašreiz lietojamās formas nosaka standarts (1998).
Vienotais resursu vietrādis bija būtisks jaunievedums Interneta vēsturē. Tā sintakse ir veidota tā, lai būtu vispārēja, paplašināma un spējīga saturēt jebkuru simbolu kopu, izmantojot ierobežotu ASCII apakškopu. Vietrāži tiek klasificēti pēc "shēmas", kas parasti norāda izmantojamo tīkla protokolu.
URL un URI
Vienotais resursu vietrādis (URL) ir viens no vienotā resursu identifikatora (URI) veidiem. Vēsturiski abi termini bieži vien ir lietoti kā sinonīmi, jo gandrīz visi vienotie resursu identifikatori vienlaikus ir arī vienotie resursu vietrāži. Šī iemesla dēļ, daudzviet, kur šajā rakstā tiek runāts par URI, tas attiecināms arī uz URL.
URL shēma
Vienotais resursu vietrādis sākas ar shēmas nosaukumu, kam seko kols un shēmai raksturīgā daļa.
Daži vienoto resursu vietrāžu shēmu piemēri:
Vispārīga URI sintakse
Shēmai raksturīgā daļa ir atkarīga no izmantotās shēmas. Shēmas, kas izmanto tipiskus uz savienojumu balstītus protokols, atbilst šādai "vispārīgai" URI sintaksei:
shēma://lietotājvārds:parole@avots:ports/ceļš?vaicājums#grāmatzīme
Lietotājvārds un parole izmantojama tikai, ja lietotāja autorizāciju pieprasa servera līmenī
Avots parasti ir servera nosaukums vai IP adrese, kas vajadzības gadījumā tiek papildināts ar kolu un izmantojamā porta numuru (ja tiek lietots nestandarta ports). Tas var saturēt arī informāciju par lietotājvārdu un paroli.
Ceļš ir hierarhiska atrašanās vietas norāde, izmantojot slīpsvītru ("/") kā komponenšu atdalītājsimbolu.
Parastais plakanstaipeknis
Parastais plakanstaipeknis (la) ir staipekņu dzimtas (Lycopodiaceae) augs, kas pieder plakanstaipekņu ģintij (Diphasiastrum).
Vienotais resursu vietrādis
Vispārīga URI sintakse
Grāmatzīme norāda, kura lapas daļa jāparāda pārlūkprogrammai.
Parastais plakanstaipeknis
Parastais plakanstaipeknis aug sausos priežu mežos. Latvijā pirmās rakstiskās ziņas par parasto plakanstaipekni ir no 18. gadsimta. Kopumā Latvijā tas ir sastopmas reti. Parastais plakanstaipeknis galvenokārt sastopams Daugavas un Gaujas baseinā, un Rīgas līča kāpu joslā.
Vienotais resursu vietrādis
Vietrāži ikdienā
HTTP vietrādis vienā adresē satur četras informācijas vienības, kas nepieciešamas informācijas iegūšanai no Interneta:
Parastais plakanstaipeknis
Apraksts
Parastais plakanstaipeknis ir mūžzaļš, daudzgadīgs augs ar plakanu, ložņājošu stublāju un vertikāliem zariem, kas veido vēdekļveida pušķus. Zaru platums 3—4 mm. Virspuse zaļa, bez sarmas. Lapas zvīņveida, ļoti mazas un cieši piekļautas zariem. Zaru pušķī strobili veidojas uz malējiem zariem, bet vidējais zars ir neauglīgs. Sporas nogatavojas jūlija beigās un augustā.
Vienotais resursu vietrādis
Vietrāži ikdienā
Tipiska vietrāža piemērs:
Parastais plakanstaipeknis
Izplatība
Eiropas lielākajā daļā, neiekļaujot rietumus un dienvidus, kā arī Āzijā un Ziemeļamerikā. Latvijā diezgan reti visā valstī, biežāk centrālajā daļā.
IRC
Tērzēšanas retranslēšana tīklā Internet, Internetā retranslētā tērzēšana jeb IRC ir tūlītējās saziņas veids, izmantojot Internetu. Tas ir pamatā radīts grupu (viens ar vairākiem) saziņai diskusiju forumos, sauktos par kanāliem, taču atļauj arī divpusēju (viens ar vienu) saziņu.
Parastais plakanstaipeknis
Īpašas norādes
Dekoratīvs augs. Līdzīgs trejvārpu plakanstaipeknim (D. tristachyum). Atšķirams pēc vēdekļveidā izplestiem (nevis vairāk vai mazāk stāviem) zariem, zari salīdzinoši platāki, lapas zara apakšpusē sīkākas (nevis vienādas abās zara pusēs), sporu nesēji pa 1(2) uz malējiem zariem (nevis visbiežāk pa 3 uz centrālā zara).
Vienotais resursu vietrādis
Vietrāži ikdienā
http://lv.wikipedia.org:80/wiki/Special:Search?search=Latvija&go=Go
IRC
IRCu 1988. gada augusta beigās radīja Jarko Oikarinens (ar segvārdu "WiZ"), kā programmas MUT (daudzlietotāju Talk) aizstājēju ziņojumu dēļa sistēmai OuluBox Somijā.
Parastais plakanstaipeknis
Īpašas norādes
Ierakstīts Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā komerciāli apdraudēto sugu kategorijā.
Vienotais resursu vietrādis
Vietrāži ikdienā
kur
IRC
IRC ir klienta servera arhitektūras bāzēts protokols. Klienti pieslēdzas serverim (pēc noklusējuma uz 6667 TCP portu) un var nosūtīt un saņemt ziņojumus. Ziņojumus var iedalīt divās grupās: Serveru noslodze parasti bija relatīvi neliela (ņemot vērā lietotāju skaitu), taču bija ļoti liels daudzums lietotāju savienojumu. Lai palielinātu ietilpību, IRC serverus saslēdz IRC tīklā: vairākus serverus savieno savā starpā un tie pārsūta datus cits citam (tādā veidā lietotājs no viena servera var aizsūtīt ziņojumu lietotājam citā serverī).
Vienotais resursu vietrādis
Vietrāži ikdienā
Vairums tīmekļa pārlūkprogrammu neprasa lietotājam ievadīt " http:// " lai atvērtu tīmekļa lappusi, jo HTTP ir tīmekļa pārlūkprogrammās visplašāk lietotais protokols. Tāpat, tā kā 80 ir HTTP protokola noklusējuma ports, arī tas nav jānorāda. Parasti pārlūkprogrammā tiek ievadīts daļējs vietrādis, piemēram, lv.wikipedia.org/wiki/Latvija. Lai dotos uz mājaslapu, parasti pietiek ievadīt saimniekdatora nosaukumu, piemēram, lv.wikipedia.org.
Zilais valis (albums)
"Zilais valis" ir latviešu rokgrupas "Double Faced Eels" 2006. gada janvārī izdotais debijas albums, kas ir nosaukts par godu grupas populārākajai tāda paša nosaukuma dziesmai. Tajā ir iekļautas 14 dziesmas latviešu un angļu valodās. Jau 2004. gada beigās radio stacijās nokļuva albuma priekšvēstnesis dziesma "To Take Breathe", vēlāk tai sekoja arī "Prasīt aizmirsto", "Zilais valis", "16" kopā ar Olgu Rajecku (dziesmas "Kad man vairs nebūs 16" jauna versija), "Pa jokam" un "Krokodils". Dziesma "Zilais valis" tika nominēta 2005. gada Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvai kā labākā roka dziesma, savukārt nākamajā gadā jau pats albums tika izvirzīts nominācijā labākais roka albums. Visu dziesmu autori ir grupa "Double Faced Eels", izņemot dziesmu "16", kuras autors ir Aivars Zaltāns.
Vienotais resursu vietrādis
Vietrāži ikdienā
Tā kā HTTP protokols ļauj serverim atbildēt uz pieprasījumu, pāradresējot tīmekļa pārlūkprogrammu uz citu tīmekļa adresi, daudzi serveri atļauj lietotājam izlaist arī citas vietrāža daļas, piemēram, "www.", kā arī noslēdzošo slīpsvītru, ja pieprasāmais resurss ir direktorijs. Tomēr, šādas URL daļu izlaišanas tehniski veido pavisam citu URL, tādēļ tīmekļa pārlūkprogramma nevar veikt šīs korekcijas pati, tai ir jāpaļaujas uz serveri. Teorētiski ir iespējams, ka serveris atgriezīs divas dažādas lapas vietrāžiem, kuri atšķirsies tikai ar noslēdzošās slīpsvītras esamību vai neesamību.
Ievērojiet, ka vietrādī lv.wikipedia.org/wiki/Latvija, piecu elementu hierarhiskā secība ir: org — wikipedia — lv — wiki — Latvija, t.i. pirms pirmās slīpsvītras no labās puses uz kreiso, pēc tās — no kreisās puses uz labo.
Kouls Porters
Kouls Alberts Porters (Cole Albert Porter, dzimis 1891. gada 9. jūnijā, miris 1964. gada 15. oktobrī) bija amerikāņu komponists, dzejnieks un dramaturgs no Indiānas (ASV). Viņš tiek uzskatīts par vienu no klasiskā mūzikla pamatlicējiem. Daudzas viņa dziesmas ir kļuvušas par standartiem gan džezā, gan popmūzikā.
Jaunības gadi
Kouls Porters dzimis 1891. gada 9. jūnijā Peru, Indiānā. Viņa tēvs bija farmaceits Semjuels Fenviks Porters un māte Keita Koula. Portera Vectēvs, J. G. Kouls, bija multimiljonārs, kurš nodarbojās ar ogļu un rietumu koksnes biznesu. Kouls uzauga 750 akros dārzkopības rančo. Keita Koula apprecēja Semjuelu Porteru 1884. gadā, un viņiem piedzima divi bērni, Luiss un Reičela, kuri abi mira agrā bērnībā. Kouls sāka jāt ar zirgiem sešu gadu vecumā, un astoņu gadu vecumā sāka mācīties klavierspēli Indianas Mariona konservatorijā. Desmit gadu vecumā viņš jau bija sācis komponēt dziesmas, un viņa pirmais darbs saucās „Putnu dziesmas”. Viņa māte iepazīstināja viņu ar vijoli un klavierēm. Viņš arī apmeklēja Vorčesteras akadēmiju, Vorčesterā, Masačūsetsā 1905. gadā, un kādu privātskolu, kuru viņš pabeidza 1909. gadā kā pasniedzējs. Tajā vasarā viņš ceļoja pa Eiropu, tā bija izlaiduma dāvana no viņa vectēva. Tajā pašā gadā viņš uzsāka mācības Jēlas universitātē un dzīvoja viens pats. 1910. gadā viņš publicēja savu pirmo dziesmu „Bridžeta MakGuaira”. Kamēr Porters mācījās Jēlā, viņš rakstīja futbola cīņas dziesmas, iekļaujot Jēlas Bulldogu dziesmu un Bingo Eli Jēla, kas tika atskaņota Jēlas pusdienu hallē tieši pusdienu laikā. Divi viņa klasesbiedri bija dzejnieks Arhibalds Makleišs un Bils Krokers no Krokeru Banku ģimenes. Vēlāk viņš jau bija universitātes Glī kluba prezidents un futbola komandas kapteinis. Porters pabeidza Jēlas universitāti 1913. gadā un ieguva bakalaura grādu. No 1913. gada līdz 1914. gadam viņš apmeklēja Hārvardas likumu skolu, un no 1914. līdz 1915. gadam Hārvardas mūzikas skolu. Viņš dzīvoja vienās kopmītnēs kopā ar topošo ASV ģenerālsekretāru Dīnu Ačesonu, un viņi bija labi draugi.
Parīze un laulības
1917. gadā viņš devās uz Franciju un palīdzēja piegādāt pārtiku kara izpostītajiem ciematiem. 1918. gada aprīlī viņš pievienojās trīsdesmit otrajam lauka artilērijas pulkam un sadarbojās ar ASV kara atašeja biroju. Šajā laikā viņš satika savu nākamo sievu — Lindu Lī Tomasu. Tas notika brokastu laikā Ricas viesnīcā Parīzē. 1919. gadā viņš īrēja dzīvokli Parīzē un iestājās skolā, kas specializējās mūzikas komponēšanā. Porters mācījās kopā ar Vincentu Dindiju. 1919. gada 18. decembrī viņš apprecējās ar Lindu Lī Tomasu un devās medusmēnesī uz Francijas dienvidiem. Šīs laulības bija tīri „profesionālas”, jo Porters patiesībā bija homoseksuālis. Linda bija precējusies un šķīrusies ar avīzes redaktoru, un par viņu runāja kā par skaistu un ļoti slavenu sievieti Eiropā. Porteri apmetās Rū Monseirā Parīzē, kur viņi rīkoja vērienīgas viesības. 1923. gadā viņi pārcēlās uz Venēciju, Itālijā, kur viņi dzīvoja Rezzoniko pilī — bijušajā Elizabetes Baretas Brovningas un dzejnieka Roberta Brovninga mājvietā. Viņiem pat bija ekstravagants peldošs klubs, kas vienlaicīgi varēja uzņemt līdz pat 100 viesu.
Pusmūža gadi
1937. gada 24. oktobrī Ņujorkā kādās viesībās viņš nokrita no zirga un guva nopietnus savainojumus, abas viņa kājas bija sadragātas un bija arī nervu bojājumi. Viņš bija piesaistīts ratiņkrēslam uz pieciem gadiem, kuru laikā viņš pārcieta vairāk kā 30 operācijas, lai glābtu viņa kājas. Kamēr viņš atveseļojās, viņš uzrakstīja vairākus Brodvejas mūziklus.
Vēlākie gadi
1952. gada 3. augustā viņa māte mira no insulta. 1954. gada 20. maijā mira viņa sieva. 1958. gada 3. aprīlī viņš pārcieta savu 33. operāciju un viņa labā kāja tika amputēta, jo viņš visu laiku izjuta hroniskas sāpes. Viņš atteicās valkāt jebkādas protēzes vai palīgierīces, un dzīvoja kā atstumtais savā Ņujorkas dzīvoklī. Porters sāka rast mierinājumu alkoholā. Viņš pilnībā atteicās apmeklēt jebkādus viņam veltītus pasākumus, pat viņa paša 70 gadu jubilejas svinības, ko viņa draugi noorganizēja Orfeja teātrī, Ņujorkā. Pēc šķietami veiksmīgās nierakmeņu operācijas 1964. gada 15. oktobrī viņš mira no nieru mazspējas.
Baltimora
Baltimora ir pilsēta Mērilendas štatā, ASV. Baltimora ir lielākā pilsēta Mērilendas štatā un 24. lielākā pilsēta ASV. Pilsēta dibināta 1729. gadā, tā ir Vidusatlantijas štata otrā lielākā ostas pilsēta aiz Ņujorkas. Agrāk Baltimoras osta bija otrā populārākā imigrantu ieceļošanas vieta ASV aiz Ņujorkas un viens no galvenajiem ražošanas centriem ASV.
Pēc iedzīvotāju skaitīšanas datiem 2012. gada 1. jūlijā Baltimorā dzīvoja 621 342 iedzīvotāju. Kopš 1954. gada, kad Baltimoras iedzīvotāju skaits sasniedza 949 708, ar katru gadu iedzīvotāju skaits strauji kritās. 2012. gadā iedzīvotāju skaits pieauga par 1100 iedzīvotājiem jeb 0.1%.
Viena no Baltimoras pazīstamākajām augstskolām ir Džonsa Hopkinsa universitāte. 1849. gada 7. oktobrī Baltimorā 40 gadu vecumā nomira viens no visu laiku labākajiem amerikāņu rakstniekiem, dzejniekiem un prozaiķiem Edgars Alans Po.
Ģeogrāfija
Baltimora atrodas ziemeļu centrālajā Mērilendas štatā, netālu no Petasko upes. Pilsēta atrodas uz krituma līniju starp Pjemontānas un Atlantijas piekrastes plātni, kuras sadala Baltimoru augšējā pilsētā un apakšējā pilsētā. Pilsētas pacēlums svārstās no 0 līdz 150 metriem virs jūras līmeņa.
Saskaņā ar 2010. gada datiem, pilsētas kopējā platība ir 238.41 kvadrātkilometri, no kuriem 209.64 kvadrātkilometri ir zeme, bet 28.77 kvadrātkilometri jeb 12.07% ir ūdens.
Klimats
Baltimora atrodas mitrā subtopru klimata joslā ar četriem izteiktiem gadalaikiem: pavasari, vasaru, rudeni un ziemu. Parasti pavasaris un rudens ir silts. Pavasaris ir mitrākā sezona ar bieži lietainām dienām.
Ziemas ir vēsas ar neregulāru sniega segu. Janvārī vidējā dienas temperatūra sasniedz 2.1 °C, bet sniega sega sniegputenī parasti sasniedz 51 centimetru biezumu. Diezgan bieži gaisa temperatūra nokrīt zem -6 °C. Reta parādība Baltimoras ziemās ir sals un slapdraņķis. Netālu no pilsētas parasti gaisa temperatūra ir zemāka nekā Baltimorā un sniega sega sniegputeņa laikā sasniedz 76 centimetrus.
Zemākā gaisa temperatūra, kas ir reģistrēta Baltimorā ir -7 °C, tā bija 1934. gada 9. februārī un 1899. gada 10. februārī. Augstākā reģistrētā temperatūra sasniedza 42 °C, tā notika 2011. gada 22. jūlijā un 2012. gada 7. jūlijā.
Vidēji +38 °C sasniedz 0.9 dienas gadā, bet +37 °C sasniedz 37 dienas gadā. Tā kā ziemas ir diez gan siltas, gaisa temperatūra zem nulles nokrītas reti, parasti 10 dienas gadā.
Sports
Pilsēta ir NFL līgas (amerikāņu futbols) komandas Baltimoras "Ravens" un MLB (beisbols) līgas komandas Baltimoras "Orioles" mājvieta.
Radiolinja
Ab Radiolinja Oy bija Somijas mobilo sakaru, pasaulē pirmā publiskā GSM tīkla operators. Dibināts 1988. gadā. 2004. gadā apvienots ar Elisa.
Uzņēmums vairākkārt pirmais pasaulē ieviesis jauninājumus. 1991. gada 27. martā Radiolinja tīklā veikts pasaulē pirmais GSM telefona zvans. 1993. gadā veikta pirmā īsziņas (SMS) nosūtīšana starp privātpersonām. 1996. gadā pirmie pasaulē ieviesa vienotu fiksēto un mobilo pakalpojumu paketi. 1998. gadā lejupielādēts pirmais maksas mobilais saturs, zvana melodija.
Vēsture
1988. gadā Finnet grupas dalībnieki dibināja uzņēmumu Radiolinja, lai izveidotu ciparu mobilo sakaru tīklu. 1991. gada 1. jūlijā Radiolinja kā pasaulē pirmais operators atklāja publiski pieejamu GSM tīklu. Pirmo zvanu veica Somijas ministru prezidents Hari Holkeri, zvanot Tamperes mēram Kārinai Sonio. Tīklu izbūvēja Nokia telesakaru iekārtu nodaļa.
1995. gadā Igaunijā tika atklāts meitas uzņēmuma Radiolinja Eesti AS GSM tīkls.
1990. gadu vidū Helsinku telefona asociācija (HPY, vēlākā Elisa) sāka iegūt lielāku daļu uzņēmumā Finnet. 1998. gadā HPY ieguva Radiolinja kontrolpaketi.
2002. gadā Radiolinja noslēdza vienošanos ar starptautisko mobilo operatoru Vodafone.
2004. gada 1. jūlijā Radiolinja tika iekļauta Elisa vienotā struktūrā un turpmāk darbojās ar zīmolu Elisa.
Cilvēka skelets
Skelets ir visi kauli un to savienojumi. Cilvēka skelets sastāv no kauliem, kuri ir savienoti un papildināti ar muskuļiem, saitēm, cīpslām un skrimšļiem. Skeletu veido apmēram 206 kauli, no tiem 170 pāra, bet 36 nepāra. Katrs kauls ir orgāns, kam ir nozīmīga loma visa organisma kopējai funkcionēšanai.
Skeleta kauli
Cilvēka skeletā izšķir:
Bivrests
Bivrests pieminēts gan Vecākajā, gan Jaunākajā Edā. Saskaņā ar Snorri Sturlusonu tilts bijis varavīksne, taču daži pētnieki uzskata, ka sākotnēji tas apzīmējis Piena Ceļu.
Grand Theft Auto II
Grand Theft Auto II (GTA 2) ir datorspēle, kas tika izdota. Tās veidotāi ir DMA Design (pašreizējais Rockstar North), un spēle tika veidota PC un PlayStation konsolei. Vēlāk spēle tika izdota arī Dreamcast un Game Boy Color konsolēm. Šī ir otrā spēle Grand Theft Auto sērijā, un ir turpinājums spēlei Grand Theft Auto. PC un Dreamcast versijas ASV ir novērtētas ar "M", kas nozīmē, ka spēle ir ieteicama no 16 gadu vecuma. PlayStation un Dreamcast versijās, rupja valoda un vardarbība tika mazāk izcelta, un tādēļ saņēma vērtējumu "T", kas ļauj spēlēt spēli spēlētājiem, kas vecāki par 11 gadiem. GTA II šobrīd var lejupielādēt bez maksas no Rockstar Games oficiālās mājaslapas.
Osips Zadkins
Osips Zadkins (Cadkins) (, dzimis, miris ) bija Baltkrievijas ebreju/skotu izcelsmes franču tēlnieks. Zadkins pazīstams arī ar savām gleznām un litogrāfijām.
Biogrāfija
Pēc politehniskās un Centrālās Mākslas un Amatu skolas beigšanas Londonā jaunais mākslinieks 1909. gadā devās uz Parīzi. Tur viņš iestājās École des Beaux- Arts skolā, bet ātri vien no tās izstājās, jo sāka strādāt kā algots mākslinieks. 1911. gadā viņš pirmo reizi ņēma dalību “Salon des Indépendants” un gadu vēlāk pievienojās kubistu saimei. Sākotnēji popularitāti viņš guva Beļģijā un Nīderlandē, vēlāk Francijā, Lielbritānijā un ASV. 1942. gadā viņš emigrēja uz Amerikas Savienotajām Valstīm. Francijā viņš atgriezās tikai 1945. gadā. Viņš strādāja par skolotāju Académie de la Grande Chaumière skolā no 1946. līdz 1958. gadam. 1950. gadā viņam tika piešķirta galvenā godalga kā tēlniekam Venēcijas biennālē, un 1960. gadā viņš ieguva “Grand Prix de la Sculpture” Parīzē. Zadkins, veidojot sākotnējos darbus bija stipri iespaidojies no Ogista Rodēna. Aptuveni 1920. gadā viņš izbrāķēja kubistu formu lietojumu darbos un sāka izmantot maigāku stilu. 1940. gads iezīmējās ar raksturīgu izkurtēšanu un performāciju viņa skulptūrās. Viņa darbs “City Without Heart” (Pilsēta bez sirds) tiek uzskatīts par viņa galveno darbu - kā memoriāls Roterdamas sagraušanai un atjaunošanai. Osips Zadkins bija precējies ar gleznotāju Valentīnu Praksu (1899-1981), kura 1978. gadā saņēma mantojumā divas Zadkina bijušās studijas, kā arī galvenos viņa darbus, kas kalpoja kā pamats Zadkina muzeja izveidei.
1890. gads
Osips Zadkins dzimis 14. jūlijā Vitebskā Krievijā (tagad Baltkrievijā). Viņa tēvs Jefims mācīja klasiskās valodas vietējos semināros. Viņa māte bija Sofija Lestere.
1905. gads
O. Zadkina vecāki aizsūtīja viņu uz ārzemēm - Anglijas ziemeļiem, kur dzīvoja viņa mātes ģimene. Viņš apguva angļu valodu un iestājās modelēšanas pulciņā vietējā Mākslas skolā.
1905.—1909. gads
Bez vecāku piekrišanas devās uz Londonu, kur iestājās Regentas politehnikumā.
Lai varētu iztikt, strādājis kopā ar akmeņkali. Apciemoja Britu muzeju un tur studēja klasisko tēlniecību. Pēc tam atgriezās Smoļenskā un tur radījis savu pirmo skulptūru.
Vēlāk atgriezies Londonā.
1909.—1910. gads
O. Zadkins apmetās uz dzīvi Parīzē un studēja École Nationale des Beaux-Arts.
Atradis darbnīcu ēkā, kas saucas La Ruche.
1911. gads
Zadkins izrādīja savas skulptūras un gleznas ikgadējos Salon d'Automne un Salon des Indépendants.
Parīzes Masters
Parīzes Masters ir ikgadējs tenisa turnīrs, kurš norisinās Parīzē, Francijā. Turnīrs tiek organizēts kopš 1972. gada, bet kopš 1990. gada tas ir viens no ATP Masters sērijas turnīriem. Turnīra galvenais sponsors ir BNP Paribas, tādēļ turnīrs ir plašāk pazīstams kā BNP Paribas Masters.
Osips Zadkins
1911. gads
Viņa uzmanību piesaistīja Parīzes kubisti. Līdz 1914. gadam sevi saucis par Joe Zadkine.
1920. gads
2020. gada 14. augustā apprecējās ar savu kaimiņieni no Rousletas, laulības notika Francijā Brunikelā.
Diena bez vakara
"Diena bez vakara" ir 1962. gadā uzņemtā latviešu padomju aktierfilma. Filmas režisors ir Māris Rudzītis. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā.
Osips Zadkins
1941. — 1945. gads
Otrā pasaules kara laikā O. Zadkins emigrēja uz ASV un atrada tur sev darbnīcu.
Diena bez vakara
Sižets
Ārsts Egle lemts nāvei, jo ilgajos darba gados pie rentgenaparāta ieguvis staru slimību smagā formā. Savu personisko traģēdiju ārsts cenšas paturēt noslēpumā un intensīvi turpina darbu pie jauna ārstnieciska preparāta, kuru izmēģinājis pie sevis, lai pēc tam ar to ārstētu smagi slimus pacientus. Maskavas profesora Dubnova izdarītā operācija, sievas Hertas, kolēģu un bijušo slimnieku rūpes un gādība tā arī nespēj glābt Egli.
Osips Zadkins
1941. — 1945. gads
Veidoja savu mākslasdarbu izstādes.
1953. gads
Viņa izgatavotais sešus metrus augstais kara piemineklis La ville détruite ("Sagrautā pilsēta") 15. maijā uzstādīts Lēvehavenē Roterdamā, Nīderlandē.
1967. gads
Osips Zadkins miris Parīzes slimnīcā 25. novembrī. Apglabāts Monparnasas kapsētā.
Latviešu strēlnieka stāsts
"Latviešu strēlnieka stāsts" ir 1958. gada Latvijas PSR spēlfilma. Filmas režisors ir Pāvels Armands. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā.