cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hāpsalu līcis
Hāpsalu līcis (et) ir līcis Baltijas jūras austrumu daļā, Igaunijas rietumu piekrastē pie Hāpsalu pilsētas. Līcis sastāv no vairākām daļām (atsevišķiem līčiem), tā kopējais garums pārsniedz 20 km. Lielākā upe, kas ietek Hāpsalu līcī — Taebla.
Ziemā pāri līcim tiek ierīkots ledus ceļš no Hāpsalu uz Noarotsi pussalu (Noarootsi poolsaar). Hāpsalu līča vides stāvoklis tiek uzskatīts par ļoti sliktu, tomēr tā ir nozīmīga migrējošo ūdensputnu koncentrēšanās vieta, piemērota putnu vērošanai (Hāpsalu pilsētā ierīkoti vairāki putnu vērošanas torņi).
Lavīnfotodiode
Lavīnfotodiode (LFD;, APD) ir augstas jutības pusvadītāja elektroniska ierīce, kas, izmantojot fotoelektrisko efektu, pārveido gaismu par elektrību. To var uzskatīt par fotodetektoru, kas ar lavīnveida pavairošanas efektu nodrošina sākuma posmu iekšējam pastiprinājumam. No funkcionālā viedokļa, to var uzskatīt par pusvadītāja analogu fotoelektronu pavairotājam. Izmantojot pretējas noslieces spriegumu (parasti 100–200 V silīcijam), fotodiodei ir novērojams iekšējs strāvas ieguves efekts (līdz 100), kas rodas jonizācijas ietekmē (lavīnveida efekts). Tomēr dažas silīcija LFD diodes salīdzinājumā ar tradicionālajām LFD, kas ļauj izmantot lielāku spriegumu (>1500) pirms pārrāvuma, tādējādi sasniedzot lielāku pastiprinājumu (>1000), ir ar alternatīvām noteikšanas un slīpuma tehnikām. Galvenokārt, jo augstāks reversais spriegums, jo augstāks palielinājums. Līdz ar daudzām LFD diodes pavairošanas faktoru (M) izteiksmēm, to var izteikt ar formulu:
kur L ir telpiskā lādiņa robeža elektroniem un \alpha ir elektronu (un caurumu) reizināšanas koeficients. Šis koeficients lielā mērā ir atkarīgs no pievienotā elektriskā lauka spēka, temperatūras un noteikšanas profila. Kopš LFD diodes pastiprinājums ievērojami atšķiras ar piemēroto reverso slīpumu un temperatūru, lai saglabātu stabilu pastiprinājumu, ir nepieciešams veikt reversā sprieguma kontroli. Tādēļ lavīnfotodiodes salīdzinājumā ar citām pusvadītāju fotodiodēm ir daudz jutīgākas.
Ja nepieciešams ļoti augsts pastiprinājums (105 līdz 106), noteiktas LFD diodes (viena fotona lavīndiodes) var darbināt ar reverso spriegumu, kas ir augstāks par LFD diodes caursišanas spriegumu. Šādā gadījumā LFD diodei ir nepieciešams ierobežot un ātri samazināt tās signāla strāvu. Šādam mērķim tiek pielietotas aktīvas un pasīvas strāvas dzēšanas tehnikas. LFD diodes, kas darbojas šādā augsta guvuma režīmā ir Geigera tipa. Šādu režīmu var izmantot, lai noteiktu atsevišķu fotonu, pie samērā zemas tumšo punktu proporcijas.
Izmantošana
LFD diožu pielietojums un izmantojamība ir atkarīga no daudziem parametriem. Divi no nozīmīgākajiem faktoriem ir: kvantu efektivitāte, kas norāda uz to, cik labi tiek absorbēti epizožu optiskie fotoni un pēc tam pielietoti, lai ģenerētu primāros lādiņa nesējus; un kopējo strāvas noplūdi, kas ietver tumšo strāvu, fotostrāvu un troksni. Elektronu tumšā trokšņa komponenti ir virknes slēgums un paralēlais troksnis. Virknes troksnis, kas ir palaišanas trokšņa efekts, pamatā ir proporcionāls LFD diodes pretestībai, tai pat laikā paralēlais troksnis ir saistīts ar LFD diodes apjoma svārstībām un virsmas tumšo strāvu. Cits trokšņa avots ir ārējā trokšņa faktors F. Tas apzīmē statistisko troksni, kas ir raksturīgs stohastiskajam LFD diodes pavairošanas procesam.
Lavīnfotodiodes izmanto:
Materiāli
Principā jebkāda veida pusvadītāja materiālu var izmantot kā pavairošanas zonu:
Virsnormas troksnis
Kā minēts iepriekš, tas ir troksnis M, kas rodas pie pastiprināšanas procesa, un to apzīmē ar F(M), bieži to var izteikt ar:
kur \kappa\, ir elektronu trieciena procesā radusies jonizācijas proporcija. Elektronu pavairošanas mehānismam to nosaka, sniedzot caurumu trieciena jonizācijas proporciju, un attiecīgi dalot to ar elektronu trieciena jonizācijas proporciju. Ir vēlams, lai starp šīm proporcijām būtu liela simetrija, kas mazinātu F(M). F(M) ir viens no galvenajiem ierobežojošajiem faktoriem, bet tam ir labākā iegūstamā enerģijas izšķirtspēja.
Veiktspējas ierobežojumi
Papildus virsnormas troksnim, pastāv ierobežojumi mehānisma veiktspējā, kas saistīti ar kapacitatīvo pretestību, pārvadīšanas laiku un lavīnveida pavairošanas laiku. Kapacitatīvā pretestība palielinās līdz ar pieaugošo mehānisma laukumu un samazināto biezumu. Pārvadīšanas laiks (elektronu un caurumu) palielinās līdz ar pieaugošo biezumu, ietverot apmaiņu starp kapacitatīvo pretestību un darbam nepieciešamo pārvadīšanas laiku. Lavīnveida pavairošanas laiks regulē ietaupījumu, kas nepieciešams sākotnējam frekvenču joslas platuma produktam, kas ir mehānisma konstrukcijas funkcija un galvenokārt
κ
.
Salāti
Salāti var būt:
Augusts Lietavietis
Augusts Lietavietis (, 1893—1984) bija latviešu ārsts toksikologs un higiēnists, alpīnists. PSRS Medicīnas Zinātņu akadēmijas loceklis (1950). Starptautiskās Arodmedicīnas organizācijas (International Organization for Occupational Medicine) viceprezidents (1961).
Dzīvesgājums
Dzimis 1893. gada 18. (6). februārī Bērzaunes pagasta Senuļu zemnieka Andreja Lietavieša ģimenē. Mācījās Bērzaunes pagastskolā, tad Pleskavas guberņas ģimnāzijā (1907—1912), ko beidzis ar zelta medaļu. Studēja medicīnu Pēterburgas Kara medicīnas akadēmijā (1913), pēc tam Maskavas Universitātē, pēc tās beigšanas 1917. gadā sāka strādāt par sanitāro inspektoru.
Pēc Otrā pasaules kara beigām bija Darba higiēnas un arodslimību Zinātniski pētnieciskā institūta (НИИ гигиены труда и профзаболеваний) direktors (1948—1971).
Piemiņa
Centrālajā Tjanšanā ir Lietavieša virsotne un pāreja, Ziemeļrietumu Pamirā ir vēl viena viņa vārdā nosauktā kalnu pāreja.
Jozefs Hofmanis
Jozefs Hofmanis (de, dzimis, miris ) bija Čehijā dzimis austriešu arhitekts un dizainers. Bija Oto Vāgnera skolnieks un viens no Vīnes secesijas aizsācējiem. Lielu vērību pievērsa celtņu interjeriem. No 1899. gada pasniedza Vīnes Lietišķās mākslas skolā (mūsdienās Universität für angewandte Kunst Wien). Bija Vīnes darbnīcu (Wiener Werkstätte) dibinātājs un vadītājs. No 1920. gada bija Vīnes galvenais arhitekts. Hofmaņa projektētā no 1905. līdz 1911. gadam celtā Stoklē pils (Palais Stoclet) Briselē iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Astrahaņas hanu uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Astrahaņas hani no 1466. gada līdz 1557. gadam. Šie hani bija Lielās Ordas valdnieku dinastijai piederīgi tatāru hani.
Touvs Hians Bvi
Touvs Hians Bvi (Touw Hian Bwee; dzimis ) ir indonēziešu šaha problēmists.
Dzīves gaitas
Touva Bvi senči apmēram pirms 200 gadiem emigrējuši no Ķīnas uz Indonēziju. Kad Touvam bija pieci gadi, viņa ģimene pārcēlās no Pekalonanas uz Džakartu. No 1965. līdz 1979. gadam viņš dzīvoja Štutgartē, kur studēja Tehniskajā Universitātē. Šis bija viņa visproduktīvākais periods šaha kompozīcijā. Atgriezies Indonēzijā, viņš strādāja kokapstrādes jomā.
Sasniegumi šaha kompozīcija
Šahu spēlēt Bvi iemācīja māsīca 13 gadu vecumā. Viņa pirmā kompozīcija bija divvilcis, publicēts 1959. gadā vietējā žurnālā. Viņa pirmais uzdevums starptautiskā arēnā publicēts 1960. gada janvārī žurnālā Indian Chess Bulletin. Kopš tā laika viņš publicējis apmēram 400 šaha uzdevumus, galvenokārt divvilčus un trīsvilčus.
Šaha uzdevums
Maldinājumi: Risinājums:
Kārlis Pētersons
Kārlis Pētersons var būt:
Biržu strauts
Biržu strauts ir Blīdenes dzirnavu ezera pieteka Saldus novada Blīdenes pagastā.
Tek austrumu virzienā. Ietek Blīdenes dzirnavu ezerā tā rietumu krastā Blīdenes ziemeļu pievārtē. Upi šķērso valsts autoceļš V1154 (Blīdene – Remte).
2000. gada Eiropas Grand Prix
2000. gada Eiropas Grand Prix notika. Tas bija. gada sezonas sestais posms. Tajā uzvaru guva Mihaels Šūmahers, otrais bija Mika Hekinens, bet trešais palika Hekinena komandas biedrs Deivids Kulthards.
Kvalifikācija
Piezīmes:
†Niks Heidfelds kvalificējās trīspadsmitais, bet viņa mašīna pārsniedza svaru un viņš netika pielaists pie sacīktes.
Ūtičova
Ūtičova ir ciems Zvirgzdenes pagastā, Ciblas novadā. Atrodas 274 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Veserovas ezers, Ūtičovas ezers, Iļzeits.
Psammosteīdu apakškārta
Psammosteīdu apakškārta (Psammosteida) ir bezžokļaiņu izmirušās dažādvairodžu apakšklases taksons. Ir dažādvairodžu sistemātikas, kur psammosteīdas tiek uzskatītas arī par kārtu. Apakškārtu aprakstīja norvēģu paleontologs Johans Kiers, bet tika publicēts 1932. gadā, jau pēc viņa nāves. Psammosteīdu apakškārta ir vienīgā dažādvairodžu grupa, kas izdzīvoja līdz pat devona beigām. Ir zināmas gigantiskas psammosteīdu formas (Psammosteus un Aspidosteus), kuru muguras plātnes var sasniegt 1 metru diametrā.
Kosmos-2517
Kosmos 2517 (Космос-2517) jeb GEO-IK-2 № 12L (Гео-ИК-2 № 12Л) bija Krievijas ģeodēzisko pavadoņu sistēmas GEO-IK-2 (Musson-2) otrais eksemplārs. Tas orbītā tika palaists 2016. gada Pavadoņa īpašnieks ir militārais resors.
Pavadonis no solārsinhronās orbītas ar radara altimetru veic mērījumus, lai izveidotu augstas precizitātes ģeodēzisko tīklu ģeocentriskā koordinātu sistēmā.
Lidojuma gaita
GEO-IK-2 № 12L palaida 14:00 UTC no Pļeseckas kosmodroma ar nesējraķeti Rokot-KM. Pēc veiksmīgas ievadīšanas orbītā kosmiskajam aparātam piešķirts nosaukums Kosmos 2517.
Psammosteīdu apakškārta
Apraksts
Psammosteīdām, kā jau bentofāgiem, ir plats, dorsoventrāli saplacināts ķermenis. Bruņas sastāv no tām pašām plātnēm, kā pteraspīdām, taču klāt nāk postorbitālo plātņu pāris. Starp lielajām plātnēm gar jūtīgajiem kanāliem izvietojas nesaaugušu ciklomoras uzbūves tesēru joslas. Horizontāla mute atrodas galvas priekšpusē vai arī nedaudz vērsta uz augšu. Muguras daļa ir vāji izliekta, bet vēdera daļa ir vairāk izliekta. No dorsālās un ventrālās plātnes aizmugurējās daļas uz astes daļu atiet divas iegarenu zvīņu rindas. Asti sedz ieapaļas zvīņas. Aste ir vāji hetercerkāla. Branhiālās plātnes, kas sākotnēji nosedza izejošās žaunu spraugas un veidoja ķermeņa sānu malas, evolūcijas gaitā laterāli palielinājās, pārvēršoties par nesošām virsmām, bet pēc tam saīsinājās un kalpoja vairs tikai atbalstam pret grunti. Bruņas un zvīņas ir segtas ar atsevišķiem ādas zobiem ar zobotām malām, veidojot radiālas ribiņas vai arī, zobiem saaugot, iegarenus valnīšus. Vēlākajām sugām ādas zobiņu pārklājums vispār pazūd, virsmas porām aizpildoties ar dentīnu (Aspidosteus). Aspidīna porainais slānis ir bez lielām prizmatiskām vakuolām.
Izplatība
Psammosteīdu apakškārtas pārstāvji bija lagūnu (Drepanaspis) vai saldūdens bentosa formas. Dzīvoja no apakšējā līdz augšējam devonam. Ja Weigeltaspis tiks pieskaitīts psammosteīdām, nevis trakvairaspjiem, tad to vēsture būs skaitāma ar augšējo silūru. Pagaidām tas vēl nav izlemts. Psammosteīdas bija izplatītas Reinas apgabalā, Baltijā un citās Krievijas platformas vietās, Timānā, Severnaja Zemļā, Skotijā, Elsmīrā u.c.
Sistemātika
Psammosteīdu sistemātika nav vēl līdz galam izstrādāta. Tāpēc dažādiem pētniekiem tā var atšķirties. Ir iespējamas sešas psammosteīdu dzimtas: Drepanaspididae, Guerichosteidae, Psammolepididae, Pycnosteidae, Psammosteidae un Aspidosteidae.
Cūku strauts
Cūku strauts ir Mazupes labā krasta pieteka Saldus novada Blīdenes pagastā. Tek dienvidu virzienā. Ietek Mazupē iepretim Kāļu mājām.
Hornemana virpainīte
Hornemana virpainīte (Stropharia hornemannii) ir uzturā nelietojama, indīga sēne. Nepatīkamās smakas un pretīgās garšas dēļ uzturā nav lietojama. Literatūrā minēta kā mēreni indīga sēne. Sastopama diezgan bieži dažādu tipu mežos. Cepurīte jaunām sēnēm zvanveidīga, vēlāk plakani izliekta. Mīkstums sērdzeltens. Lapiņas dzeltenīgas līdz dzeltenbrūnas. Pieder pie indīgajām sēnēm. Saprotrofa sēne. Sastopama galvenokārt no septembra līdz oktobrim vai vēl ilgāk.
Ēku enerģijas simulācija
Ēkas enerģijas simulācijas, ko sauc arī par ēku enerģijas modelēšanu (BEM) (vai enerģijas modelēšanu kontekstā), ir dizaina rīks, kurš raksturo enerģijas plūsmas, kas saistītas ar ēku un prognozē to ietekmi uz komforta parametriem un energoefektivitātes prasībām, izmantojot matemātiskos modeļus.
Izcelsme
Tipisks ēku enerģijas modelis sastāv no datiem par vietējiem laikapstākļiem; ēkas ģeometriju; ēkas norobežojošo konstrukciju; iekšējām temperatūras izmaiņām dēļ insolācijas, cilvēkiem un energo patēriņa; apkures, ventilācijas un dzesēšanas (HVAC) sistēmu specifikācijām; darbības grafikiem un vadības stratēģijām. Ēkas enerģijas simulācijas tad izmanto matemātiskus modeļus, lai attēlotu ēkas sistēmu un to mijiedarbību, lai aprēķinātu siltuma slodzes, sistēmas pretreakcijas uz šīm slodzēm, un rezultējošo enerģijas patēriņu, kā arī dažādus tiem saistītus rādītājus, piemēram, pasažieru termisko komfortu, enerģijas izmantošanu un oglekļa dioksīda emisijas.
Ēkas enerģijas simulāciju attīstība notiek, pateicoties akadēmisko, valdības un profesionālo organizāciju kopīgiem spēkiem. Attīstoties datoru tehnoloģijām 1960. gados, tās aizstāja manuālu siltumslodžu aprēķinu. ASV, 1970 gadu enerģijas krīze pastiprināja šos centienus, jo, samazinoties enerģijas patēriņam ēkās, tas kļuva aktuāls iekšzemes politikas interesēs. Enerģētikas krīze arī uzsāka attīstību ASV ēkas enerģijas patēriņa standartiem, sākot ar ASHRAE 90-75. Federālās un valsts aģentūras, kā Enerģijas Pētniecības un Attīstības Pārvaldes (ERDA), kas tagad ir ASV Enerģētikas Departaments, ASV Aizsardzības Departamenta, Nacionālā Zinātnes Fonda un Kalifornijas Enerģijas Komisija sadarbojas ar valsts laboratorijām un universitātēm, lai izstrādātu ēkas enerģijas simulācijas aprēķinu programmas, kā, DOE-2 Ēku Slodžu Analīzes un Sistēmu Termodinamikas (BLAST), un Pārejas Sistēmas Simulācijas (TRNSYS). Kopš 2001. gada, ASV federālās attīstības ēku enerģijas modelēšanas rīkiem rezultātā izveidojās jauna aprēķinu programma EnergyPlus, kura apvienoja BLAST un DOE-2 iespējas. Līdzīga attīstība ēku enerģijas modelēšanas simulācijas rīku izveidē ir vērojama Lielbritānijā, kur Lielbritānijas Inženierzinātņu un fizikas Zinātņu Pētniecības Padomes un Eiropas Komisijas Pētniecības un Attīstības programmas atbalstīja ESP-r izveidi Normatīvi un standarti turpina virzīt tirgus pieprasījumu, dēļ simulāciju programmatūras spēju sniegt attīstību uz rezultātiem. Kā rezultātā ir aizvien pieaugošs programmatūras klāsts ēku enerģijas simulācijām.
Pielietojums
Ēku energoefektivitātes modeļi var tikt izstrādāti gan jaunām, gan jau esošajām ēkām. Visbiežākie pielietojumi ēku enerģijas modelēšanai ir:
Programmatūra
Ir simtiem programmatūras rīku pieejami, kas simulē ēku energoefektivitāti būvniecības apakšsistēmām.
Trāķieši
Trāķieši (sengrieķu: Θρᾷκες, ) bija sena indoeiropiešu cilšu grupa, kas apdzīvoja Eiropas dienvidaustrumu zemes - Trāķiju, kā arī Balkānu pussalas ziemeļaustrumus un Mazāzijas ziemeļrietumu daļu.
Izskats
Grieķu filozofs Ksenofans ir aprakstījis trāķiešus ārēji atšķirīgus no grieķiem, jo tiem ir bijuši gaiši mati un zilas acis. Tomēr antropologi uzskata, ka trāķiešiem tomēr vairāk ir atbildis Vidusjūras atzars ar nelielu dināru piejaukumu, iespējams gaišās ādas pigmentācijas dēļ, sabiedrībā viņus uzskatīja par pontīdiem. Mūsdienu tautās trāķiešu līdzību var saskatīt moldāvos, rumāņos un bulgāros. Trāķiešu vīrieši pārsvarā nēsāja bārdas un ūsas.
Baotou
Baotou (zh, ) vai Bugata (mongoļu:, Buɣutu) ir prefektūras līmeņa municipalitāte Iekšējās Mongolijas autonomajā reģionā Ķīnas ziemeļos, autonomā reģiona lielākā pilsēta un ekonomiskais centrs. Izvietojusies provinces vidusdaļā Huanhes krastā Gobi tuksneša dienvidos. Robežojas ziemeļos ar Mongoliju, austrumos — ar Ulāncavu un Huhhotu, dienvidos — ar Ordosu, bet rietumos — ar Bajannūru.
Vēsture
Baotou dibināta 1809. gadā. 1923. gadā uzbūvēta Pekinas—Suijuaņas dzelzceļa līnija ar galastaciju Baotou. 1926. gadā izveidots Baotou apriņķis. 1932. gadā Baotou piešķirtas pilsētas tiesības. 1954. gadā pēc Suijuaņas provinces likvidēšanas Baotou iekļāva Iekšējās Mongolijas autonomajā reģionā. Lielākā daļa iedzīvotāju ir haņi, mongoļi ir tikai ap 3%.
Ekonomika
Baotou municipalitāte dod 21,3% no Iekšējās Mongolijas ekonomikas pienesuma. Bajanobo raktuves ir viena no pasaules lielākajām retzemju elementu ieguves vietām, 2005. gadā šeit ieguva 45% no pasaules apjoma. Galvenās ražošanas nozares ir metalurģija un pārtikas rūpniecība.
Žerārs Deulofeu
Sasniegumi
Sevilla
Peters Bondra
Peters Bondra (dzimis 1968. gada 7. februārī) ir bijušais slovāku hokejists, uzbrucējs, Slovākijas hokeja izlases dalībnieks. No 2007. līdz 2011. gadam Bondra bija arī Slovākijas izlases ģenerālmenedžeris.
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Bondra uzsāka 1986. gadā, kad spēlēja HC Košice rindās Čehoslovākijas Ekstralīgā. Uzreiz pēc 1990. gada NHL drafta, Bondra pārcēlās uz Ziemeļameriku, jau 1990.—91. sezonu aizvadot Vašingtonas "Capitals" rindās. 1994.—95. sezonā Bondra guva visvairāk vārtus visā līgā, izcīnot Morisa Rišāra balvu, bet 1997.—98. sezonā Peters šo sasniegumu atkārtoja vēlreiz.
Vašingtonā Bondra spēlēja līdz pat 2003.—04. sezonas vidum, kad tika aizmainīts uz Otavas "Senators" vienību. 2004.—05. NHL sezonas gaitā Bondra spēlēja Slovākijas Ekstralīgas klubā HK Poprada, taču 2005.—06. sezona pievienojās Atlantas "Thrashers" vienībai. 2006.—07. sezonas vidū par Bondras pēdējo profesionālo klubu kļuva Čikāgas "Blackhawks". 2007. gada rudenī Bondra paziņoja par profesionālās spēlētāja karjeras beigšanu.
Slovākijas izlases rindās spēlējis 2002. un 2003. gada Pasaules čempionātos, 2002. gadā kopā ar izlasi izcīnot zelta medaļas, kā arī 1998. un 2006. gada olimpisko spēļu turnīros.
Ūzuleņi (Saunas pagasts)
Ūzuleņi ir ciems Saunas pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 218 km attālumā no Rīgas.
Biatlons 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Olimpiskās medaļas biatlonā izcīnīja 7 valstu pārstāvji. Visvairāk medaļu, 14 medaļas (6 zelta, 2 sudraba un 6 bronzas medaļas) izcīnīja Norvēģijas sportisti. No visiem medaļniekiem 14 sportisti izcīnīja vairāk kā vienu olimpisko medaļu. No šiem sportistiem trīs izcīnīja piecas medaļas — norvēģis Juhanness Tīngnēss Bē (4 zelta un 1 bronzas medaļa), francūzis Kantēns Fijons Maijē (2 zelta un 3 sudraba) un norvēģiete Marte Olsbu-Reiselanne (3 zelta un 2 bronzas medaļas).
Kvalifikācija
Maksimālais sportistu skaits, kas varēja kvalificēties distanču slēpošanai, bija 210 sportisti (105 vīrieši un 105 sievietes). Pirmie 93 kvotu sadalījumi katram dzimumam tika piešķirti, izmantojot Nācijas kausa izcīņas rezultātu kombināciju.
Sacensību kalendārs
— fināls (medaļu izcīņa)
Pārstāvētās valstis un sportisti
Biatlonā startēja 212 sportisti (107 vīrieši un 105 sievietes) no 30 valstīm. Visvairāk sportistu, 12 sportisti, bija pārstāvēti no Francijas un Norvēģijas.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Latvijas Jauno zemnieku klubs
Biedrība „Latvijas Jauno zemnieku klubs” (JZK) ir 1991. gada 4. aprīlī dibināta brīvprātīga jauniešu nevalstiska organizācija, kurā apvienojas jaunie lauksaimnieki, viņu ģimenes locekļi, lauku jaunatne un interesenti no 16 gadu vecuma, kuriem rūp lauku reģionu attīstība.
Organizācijas struktūra
Organizācijas augstākā pārvaldes institūcija ir kopsapulce jeb Kongress, kas pulcējas ne retāk, kā reizi gadā. Kopsapulces starplaikos pārvaldi veic valde sešu cilvēku sastāvā. No valdes vidus tiek ievēlēts valdes priekšsēdētājs un priekšsēdētāja vietnieks. Lēmējvara ir nošķirta no izpildvaras. Organizācijas ikdienas darbību un valdes lēmumu izpildi nodrošina valdes ievēlēts izpilddirektors. Organizācijas virzošais spēks ir organizācijas vadības komanda un brīvprātīgie organizācijas aktīvisti.
Aktivitātes
JZK ir pilntiesīgi biedri šādās organizācjās:
Kazenieku strauts
Kazenieku strauts (arī Krūkļupīte, augštecē - Līčupīte) ir Brocēnu ezera pieteka Saldus novadā.
Iztece - uz dienvidiem no Pilsblīdenes. Tek rietumu-ziemeļrietumu virzienā. Ietek Brocēnu ezera ziemeļu galā. Upi šķērso dzelzceļa līnija Jelgava—Liepāja, kā arī valsts autoceļi P109 (Kandava — Saldus) un V1152 (Bērzi – Brocēnu stacija).
Harijs Poters un Uguns biķeris (filma)
"Harijs Poters un Uguns biķeris" (en) ir 2005. gada britu un amerikāņu fantāzijas piedzīvojumu filma, kuras režisors ir Maiks Ņūvels. Šī filma ir balstīta uz Dž. K. Roulingas romānu ar tādu pašu nosaukumu, tā ir ceturtā filma "Harija Potera" filmu sērijā. Filmā ir attēlots Harija Potera ceturtais gads Cūkkārpā.
Galvenās lomas filmā atveido Denjels Redklifs, Rūperts Grints un Emma Votsone. Filmas pirmizrāde notika. Filma tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai 2006. gadā par labāko mākslinieka darbu. Tā bija ienesīgākā filma pasaulē 2005. gadā ar 896,9 miljoniem ASV dolāru lieliem ieņēmumiem.
Ārējās saites
ハリー・ポッターと炎のゴブレット
Uliss Aldrovandi
Uliss Aldrovandi (it; dzimis, miris ) bija itāļu dabaszinātnieks, botāniķis, entomologs un zoologs. Ieviesis terminu "ornitoloģija".
Dzimis Boloņā dižciltīgā, bet mazturīgā ģimenē. Viņa tēvs bija jurists un Boloņas Senāta sekretārs, bet nomira, kad Ulisam bija septiņi gadi. Viņa atraitne māte vēlējās, lai Uliss kļūtu par juristu.
1553. gadā Aldrovandi ieguva grādu medicīnā un filozofijā un 1554. gadā Boloņas Universitātē sāka pasniegt filozofiju un loģiku. 1559. gadā viņš kļuva par filozofijas profesoru un 1561. gadā par pirmo dabaszinātņu profesoru Boloņā. Aldrovandi bija Toskānas lielhercoga Frančesko de Mediči draugs, tika apmeklējis viņa dārzu Pratolino un ceļojis kopā ar viņu, sastādot Pratolino vērtīgāko augu sarakstu.
Pēc viņa pieprasījuma un viņa vadībā 1568. gadā Boloņā tika izveidots botāniskais dārzs, viens no pirmajiem botāniskajiem dārziem Eiropā.
Miris Boloņā 1605. gada 4. maijā 82 gadu vecumā.
2021. gada Pasaules čempionāta hokejā 2. divīzija
'''2021. gada Pasaules čempionāts hokejā 2. divīzijā''' būtu hokeja sacensības, kas laika posmā no 10. līdz 20. aprīlim norisinātos Pekinā un Rejkjavikā. A grupas pirmo vietu ieguvēji iekļūtu 1. divīzijas B grupā, bet B grupas uzvarētāji kvalificētos uz A grupu. Bija plānots, ka COVID-19 pandēmijas dēļ visas valstis, kuras atrodas 2. divīzijā spēlētu tādā pašā sadalījumā, kādā tām būtu bijis jāspēlē 2020. gada čempionāta 2. divīzijā.
Lindes muiža
Lindes muiža bija Vidzemes muiža, kas atradās mūsdienu Ogres novada Birzgales pagasta Lindē, Daugavas kreisajā krastā. Lindes muižas kungu nams gāja bojā Pirmā pasaules kara laikā, netika atjaunots un tagad ir neievērojamas drupas. Saglabājušies Lindes muižas vārti un Lindes muižas parks, kas ir 18. gadsimta valsts nozīmes arhitektūras pieminekļi.
Lindes muiža pieminēta jau 13. gadsimtā, kad piederējusi fon Lindu dzimtai. 1542. gadā muižu savā īpašumā ieguva Johans fon Pletenbergs. Lindes muižas vārti celti 1767. gadā. Lindes parks, kas arī tapis ap to pašu laiku, ir 7,4 hektāru plašs un tajā atrodas Holandes liepu stādījumi, kas izveidojušas īpatnējas lapenes. Iespējamais dārza projekta autors ir muižas īpašnieka Georga Frīdriha fon Pletenberga meitu mājskolotājs Brethners. Pēc Georga Frīdriha fon Pletenberga nāves, kurš bija pēdējais vīriešu kārtas pārstāvis Kurzemes Pletenbergu dzimtā, muižu mantoja viņa meita Sofija Elizabete, pēc laulībām 1784. gadā grāfiene - Sofija fon Mengdena. Grāfiene Sofija fon Megdena bijusi izglītota sieviete, uzrakstījusi vairākus būtiskus darbus – "Lindes un Birzgales pagasta pienākamie un klausīšana" (1796. gads), "Lindes un Birzgales pagasta tiesa" (1805. gads), kā arī izdevusi brīvlaišanas likumu saviem Birzgales–Lindes dzimtcilvēkiem. 1844. gadā muižu pārdeva Kurzemes gubernatoram Paulam fon Hānam. 1866. gadā pārbūvēja kungu māju un uzcēla tai otro stāvu. Hāniem muižas zeme piederēja līdz Latvijas agrārreformai. Muižas īpašnieks Kārlis fon Hāns Latvijas brīvības cīņu laikā dienēja 13. Tukuma kājnieku pulkā, kas sastāvēja no Landesvēra karavīriem, tāpēc, lai arī muižas zemi sadalīja 178 jaunsaimniecībās, pašu muižas centru atstāja Hānu īpašumā. Muižas ēka bija stipri sabombardēta, netika atjaunota un tika izpārdota kā celtniecības materiāli. Pēc vācbaltiešu izceļošanas muižas centrs nonāca valsts īpašumā.
1978. gada pasaules čempionāts cīņas sportā
1978. gada Pasaules čempionāts cīņas sportā notika no 20. līdz 27. augustam Mehiko (Meksika).
Garoza (Mežotnes pagasts)
Garoza ir ciems Bauskas novada Mežotnes pagastā pie Garozes upes, netālu no autoceļa V1037 (Lāči—Garoza—Dāliņi). Ciematā atrodas arī Mežotnes internātvidusskola.
Vēsture
Ciems veidojies uz Garozas muižas zemes. Kungu māja bija neliela divstāvu ēka ar mezonīnu, ap to bija iekārtots parks Garozes upītes krastā, kurā pašlaik atrodas estrāde. Kungu māja ilgus gadus atradās avārijas stāvoklī, 1992. gadā iebruka starpstāvu pārsegumi. 2017. gadā kungu mājas drupas nojauca, ķieģeļus izmantoja Bruknas muižas vajadzībām.
Kungu mājas arhitektūra un apjoms ir līdzīga blakus ciemā esošajai Bērzmuižai. Īsu laiku abas ēkas atradās brāļu Frīdriha Kristofera un Kristiana for Rennes (von Roenne) īpašumā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Kārlis Pētersons (matemātiķis)
Kārlis Pētersons (dzimis Rīgā, miris  Maskavā) bija latviešu matemātiķis.
1852. gadā absolvējis Tērbatas Universitāti (pašreizējā Tartu Universitāte). Maskavā strādājis par skolotāju. Pētersons darbojies diferenciālģeometrijas nozarē, sniedzis lielu ieguldījumu šīs zinātnes nozarē. Viens no viņa svarīgākajiem darbiem ir 1853. gadā publicētais darbs "Par virsmu izklāšanu", kurā izvedis virsmas pamatvienādojumus, kas pašlaik pazīstami kā Pētersona—Kodaci vienādojumi. Tāpat Pētersons noskaidrojis atbilstību starp divām plaknēm, ja pieskarplaknes konkrētos punktos ir paralēlas (1866. gads), pašlaik tā ir pazīstama kā Pētersona atbilstība; definējis virsmas, kuras var izklāt uz galvenās bāzes.
Pētersons bijis viens no Maskavas Matemātikas biedrības dibinātājiem, tiek uzskatīts arī par Maskavas ģeometrijas skolas dibinātāju.
Salo Landaus
Salo Landaus (arī Salomons Landaus; nl; Bohņa -  Šveidnica) bija ebreju izcelsmes Nīderlandes šahists.
Biogrāfija
Pirmā pasaules kara laikā Landaus ģimene pārcēlās uz Vīni, bet pēc tam jaunais Salo nonāca pie draugiem Roterdamā, kur iemācījās spēlēt šahu. 1920. gados sekmīgi piedalījās Nīderlandes šaha turnīros un tika uzskatīts par valsts otro šahistu aiz nākamā Pasaules šaha čempiona Maksa Eives. 1929. gadā Nīderlandes šaha čempionātā dalīja 2. vietu, bet 1936. gadā, izmantojot Eives prombūtni, kļuva par Nīderlandes čempionu šahā. Divas reizes Nīderlandes izlases sastāvā piedalījās Pasaules šaha olimpiādēs (1930, 1937). 1937. gadā piedalījies 1. Ķemeru starptautiskajā šaha turnīrā, kurā gan dalījis tikai 15.-16. vietu, taču ticis apbalvots ar 1. skaistumgodalgu par uzvaru pret Ēro Bēku. 1935. gadā bijis Aleksandra Aļehina sekundants Pasaules čempiona nosaukuma izcīņas mačā pret Maksu Eivi, bet 1938. gadā bijis viens no AVRO turnīra arbitriem. 1939. gadā atkārtoti uzvarējis Nīderlandes šaha čempionātā, taču zaudējis Eivem papildus maču par Nīderlandes šaha čempiona nosaukumu ar 2½:6½.
Otrā pasaules kara laikā mēģinājis kopā ar sievu un meitu bēgt no Nīderlandes uz Šveici, taču 1942. gada 28. septembrī ticis aizturēts uz Beļģijas robežas Bredā. Nosūtīts uz Šveidnicas koncentrācijas nometni, kur gājis bojā laika posmā starp 1943. gada decembri un 1944. gada martu. Laundaus sieva un meita tika nosūtītas uz Aušvicas koncentrācijas nometni, kur tās aizgāja bojā 1944. gada 12. oktobrī.
Teds Nolans
Teodors Džons Nolans (en; dzimis odžibvu rezervātā Ontārio provincē Kanādā) ir bijušais kanādiešu hokejists, tagad hokeja treneris un funkcionārs. Vairākas sezonas bijis NHL klubu Bufalo "Sabres" un Ņujorkas "Islanders" galvenais treneris. No 2011. līdz 2014. gadam bija Latvijas hokeja izlases galvenais treneris.
Divi viņa dēli Brendons un Džordans arī ir profesionāli hokejisti.
Karjera
Karjeras laikā trīs sezonas spēlēja NHL klubu Detroitas "Red Wings" un Pitsburgas "Penguins" sastāvā. Kopumā NHL aizvadījis 78 spēles, kurās guvis 6 vārtus un atdevis 16 rezultatīvas piespēles. Spēlējis arī AHL.
Trenera karjera
Trenera karjeru sācis Ontārio Hokeja līgas klubā ''Sault Ste. Marie Greyhounds'', ko trenēja no 1988. gada. 1994. gadā viņš kļuva par Hārtfordas "Whalers" trenera asistentu, bet jau nākamajā sezonā par galveno treneri NHL komandā Bufalo "Sabres". Savā otrajā sezonā ar "Sabres" Nolans kļuva par Ziemeļaustrumu divīzijas uzvarētāju un saņēma 1997. gada Džeka Adamsa balvu, ko pasniedz katras sezonas labākajam NHL trenerim.
Kā galvenais treneris NHL Teds Nolans atgriezās 2006. gadā, lai divas sezonas vadītu Ņujorkas "Islanders", taču ar šo komandu viņa rezultāti nebija tik labi kā ar "Sabres". 2009. gadā viņš parakstīja līgumu ar Ročesteras "Americans" kā hokeja operāciju viceprezidents.
2013. gada 13. novembrī Teds Nolans tika apstiprināts par neveiksmīgi spēlējošās NHL komandas Bufalo "Sabres" pagaidu treneri, tādējādi atgriežoties klubā, ar ko guvis līdz šim lielākos panākumus. Šajā komandā spēlēja arī Latvijas izlases spēlētājs Zemgus Girgensons. Treneris darbu klubā apvienoja ar Latvijas hokeja izlases trenēšanu. 2015. gada aprīlī tika atlaists no "Sabres" kluba.
Latvijas izlase
2011. gada augusta sākumā Teds Nolans tika apstiprināts par Latvijas hokeja izlases galveno treneri. Viņš ir otrais Ziemeļamerikas treneris, kurš ir apstiprināts par Latvijas izlases treneri (pirmais bijis Lerijs Māršs 1939. gadā). Tāpat viņš ir Latvijas U-20 izlases konsultants.
Nolana vadībā Latvjas izlase 2012. gada Pasaules čempionātā ieņēma 10. vietu, 2013. un 2014. gadā tika ieņemta 11. vieta. 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Sočos viņa trenētā Latvijas izlase astotdaļfinālā uzvarēja Šveici un ceturtdaļfinālā sīvā cīņā ar 1:2 zaudēja Kanādai, tādējādi ieņemot līdz šim augstāko — 8. vietu olimpisko spēļu turnīros.
Islandes premjerministru uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Islandes premjerministri kopš 1904. gada, kad tika izveidots šāds amats ar nosaukumu pašvaldības vadītājs.
Dānijas karalistes pakļautībā (1904 — 1918)
{{legend| blue| Pašvaldības partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #00A5DB | Neatkarības partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| darkblue| Vienotības partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DDDDDD | Bez partijas / Neatkarīgais |border=1px solid #AAAAAA}}
Flag of Iceland (1918-1944).svg Islandes karaliste (1918 — 1944) Kingdom of Iceland Coat of Arms.svg
{{legend| blue| Pašvaldības partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #00A5DB | Neatkarības partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #87add7 | Konservatīvā partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #8ec83e | Progresīvā partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DDDDDD | Bez partijas / Neatkarīgais |border=1px solid #AAAAAA}}
Flag of Iceland.svg Islandes Republika (1944 — mūsdienas) Coat of arms of Iceland.svg
{{legend| #00A5DB | Neatkarības partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #8ec83e | Progresīvā partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DA2128 | Sociāldemokrātu apvienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #00B878 | Kreisi zaļo kustība |border=1px solid #AAAAAA}}
Kasels (nozīmju atdalīšana)
Kasels var būt:
Blīdene (nozīmju atdalīšana)
Blīdene var būt:
Kārlis Princis
Biogrāfija
Dzimis 1893. gada 11. oktobrī Sarkanmuižas pagasta Ovišos līvu zvejnieka Jāņa Prinča (1863—1953) un Līzes ģimenē. 1934. gadā K.Princis aizstāvēja maģistra, bet jau 1939. gadā — habilitācijas darbu. K. Princis bija pasaules vadošais prusaku un taisnspārņu pētnieks, kas atklāja un aprakstīja vairāk kā simtu zinātnei jaunas sugas un pat divas jaunas dzimtas. Viņš pētīja arī Latvijas siseņu un sienāžu faunu. Kopumā K. Princis atstājis zinātnisku mantojumu, kas sastāv no vairāk kā 60 publikācijām un monogrāfijām.
Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā devās trimdā uz Zviedriju, kur turpināja nodarboties ar kukaiņu pētīšanu, sastādīja pasaules prusaku (Blattodea) katalogu uz 1224 lappusēm, kas nopublicēts astoņos sējumos starp 1962. un 1971. gadu.
Trīs prusaku ģintis un 12 sugas un pasugas ir nosauktas viņa vārdā, tajā skaitā monotipiskā ģints Princisia van Herrewege, 1973 no Madagaskaras (vienā no lielākajām mūsdienu prusaku sugām pasaulē, to ķermeņa garums sasniedz 8-10 cm), Princisaria Kumar, 1975 un Princisola Gurney & Roth, 1976.
Stīvens Talents
Stīvens Džordžs Talents (en; 1884—1958) bija Britu impērijas armijas virsnieks un militārais ierēdnis. Latvijas brīvības cīņu laikā bija Lielbritānijas valdības komisārs Baltijas valstīs, neilgu laiku Rīgas civilgubernators (1919), piedalījās Latvijas-Igaunijas robežas nospraušanā (1920).
Kārlis Princis
Biogrāfija
Miris 1978. gada 25. martā Vesterosā, Zviedrijā.
Stīvens Talents
Dzīvesgājums
Dzimis 1884. gada 20. oktobrī Londonā. Mācījās Herovas skolā Londonā un studēja Oksfordas Universitātes Baliola koledžā (Balliol College). Pēc studiju beigām no 1909. gada strādāja kā valsts ierēdnis Britu Tirdzniecības palātā (Board of Trade).
Pirmajā pasaules kara sākumā Talents dienēja Īru gvardē, bet pēc ievainošanas viņu pārcēla darbā uz britu Munīcijas ministriju, 1916. gadā uz Pārtikas ministriju. Pēc Kompjeņas pamiera noslēgšanas 1918. gadā Tālentu nozīmēja par britu palīdzības misijas vadītāju Polijā. 1919. gada februārī viņu iecēla par Lielbritānijas komisāru Baltijas valstīs, kur viņš pārstāvēja britu valdības intereses. Saskaņā ar Strazdumuižas pamiera līguma noteikumiem 1919. gada 3.-14. jūlijā līdz jauna Latvijas Ministru kabineta sastādīšanai Antantes militārās komisijas vadītāju Stīvenu Talentu iecēla par Rīgas civilgubernatoru. Pēc brīvības cīņu beigām viņu uzaicināja būt par vidutāju starpvalstu sarunās par Latvijas-Igaunijas robežas nospraušanu. 1920. gada 22. martā tika parakstīta šķīrējtiesas konvencija, kas sadalīja Valkas pilsētu divās daļās, kaut arī Igaunijas valdība pieprasīja pilsētu iekļaut savas valsts teritorijā. Tāpat pēc Latgales atbrīvošanas cīņu beigām 1920. gada martā Talents bija kā vidutājs Latvijas-Krievijas robežas nospraušanas sarunās.
1920. gada 6. augustā — 6. septembrī S. Talents pārstāvēja Britu impērijas intereses Baltijas valstu Bulduru konferencē, kas nolēma izveidot Baltijas savienību jeb Baltijas Antanti.
Pēc atgriešanās Anglijā Talents bija sekretārs Britu impērijas Mārketinga palātā (Empire Marketing Board), kas popularizēja britu filmas pasaulē (1926-1933). 1932. gadā viņu uzņēma dižciltībā iecēla par Britu impērijas bruņinieku. Vēlāk Talents vadīja publisko attiecību nodaļu BBC. Otrā pasaules kara laikā strādāja Informācijas ministrijā, pēc kara beigām 1948. gadā viņš dibināja un vadīja Publisko attiecību institūtu.
Miris 1958. gada 11. septembrī.
2021. gada Liepājas domes vēlēšanas
2021. gada Liepājas domes vēlēšanas notika 2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanu laikā. Atbilstoši likumam Liepājas domes vēlēšanas tika plānotas ne vēlāk kā 2021. gada 5. jūnijā Latvijas pašvaldību vēlēšanu laikā.
Blīdene
Blīdene (agrāk arī Blīdiene, Lielblīdiene) ir ciems Saldus novada Blīdenes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Blīdenes upes krastos pie autoceļa A9 23 km no novada centra Saldus, 15 km no tuvākās pilsētas Brocēniem un 96 km no Rīgas.
2021. gada Liepājas domes vēlēšanas
Balsošanas sistēma
Latvijas Republikas pilsētas domes un novada domes vēlēšanu likums nosaka, ka pašvaldības ievēl vienlīdzīgās, tiešās, aizklātās, brīvās un proporcionālās vēlēšanās, piešķirot vietas partijām, kuras iegūst vismaz 5% balsu pēc Vebstera—Senlagē metodes.
Šarko (nozīmju atdalīšana)
Šarko var būt:
Blīdene
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Lielblīdenes muižas (Groß-Blieden) centra un pagasta valdes. Izaugusi padomju gados kā kolhoza «Padomju Latvija» (vēlāk — padomju saimniecības «Blīdene») ciemats. Blīdenē atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, bērnudārzs, kultūras nams, bibliotēka, ģimenes ārsta prakse, vairāki veikali. Lielblīdienes muižas apbūve ir vietējas nozīmes kultūrvēstures piemineklis.
2021. gada Liepājas domes vēlēšanas
Balsošanas sistēma
Vēlēšanas parasti notiek reizi četros gados, jūnija pirmajā sestdienā, bet Saeimai ir tiesības pieprasīt ārkārtas vēlēšanas. Ja notiek ārkārtas vēlēšanas un līdz iepriekšējās domes termiņa beigām ir vairāk par diviem mēnešiem, bet mazāk par diviem gadiem, tad domi ievēl uz pagarinātu laiku — līdz aiznākamajām noteiktajām pašvaldību vēlēšanām, savukārt ja ir vairāk par diviem gadiem tad uz saīsinātu laiku — līdz nākamajām noteiktajām pašvaldību vēlēšanām.
Valstspilsētas pašvaldības domē ievēl 15 deputātus, ja iedzīvotāju skaits pilsētā pārsniedz 50 000.
Tiesības piedalīties Liepājas domes vēlēšanās bija Latvijas un citu Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņiem, sākot no 18 gadu vecuma, kuriem bija reģistrēta dzīvesvieta Liepājas administratīvajā teritorijā 90 dienas pirms vēlēšanu dienas, vai kuriem Liepājas administratīvajā teritorijā piederēja nekustamais īpašums.
Kandidātu saraksti
No 2021. gada 17. marta līdz 6. aprīlim konkrētos datumos notika kandidātu sarakstu iesniegšana 5. jūnija Liepājas domes vēlēšanām.
Deputātu kandidātu sarakstus Liepājas domes vēlēšanām varēja iesniegt reģistrētas politiskās partijas, reģistrētu politisko partiju reģistrētas apvienības, kā arī divas vai vairākas reģistrētas politiskās partijas, kuras nebija apvienojušās reģistrētā politisko partiju apvienībā.
Tiesības piedalīties pašvaldību vēlēšanās kā deputātu kandidātiem bija Latvijas vai citu Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņiem, kuri vēlēšanu dienā bija sasnieguši vismaz 18 gadu vecumu un bija reģistrēti Latvijas vēlētāju reģistrā un uz kuriem neattiecās likumā noteiktie kandidēšanas ierobežojumi.
Lai kandidētu Liepājas domes vēlēšanās, kandidātu saraksta iesniegšanas dienā deputāta kandidātam bija jāatbilst vismaz vienam no šiem nosacījumiem, — Liepājā ir jābūt reģistrētai dzīvesvietai bez pārtraukuma pēdējos 10 mēnešus, Liepājā ir jābūt nostrādājušam kā darba ņēmējam vai pašnodarbinātai personai vismaz pēdējos četrus mēnešus vai Liepājā ir jāpieder nekustamajam īpašumam.
Mazupe (Cieceres ezera pieteka)
Mazupe (arī Mazupīte) ir Cieceres ezera pieteka Saldus novadā. Dažkārt upe tiek uzskatīta par Cieceres upes augšteci.
Iztece - no Stūru purva ziemeļiem dabas lieguma Zvārde teritorijā. Augštecē tek uz ziemeļiem, pie Lejasrūtiņu mājām pagriežas uz rietumiem - ziemeļrietumiem. Lielākās pietekas - Cūku strauts, Mežupīte, Valtu strauts, Zaurupīte. Ietek Cieceres ezerā pie Lielcieceres.
Marina Abramoviča
Marina Abramoviča (sr, ; dzimusi ) ir serbu performances māksliniece, kas šobrīd dzīvo Ņujorkā. Viņas darbi pamatā saistīti ar attiecībām starp izpildītāju un skatītājiem, ķermeņa robežām un prāta iespējām. Abramoviča aktīvi darbojusies vairāk nekā trīs desmitgades un tiek saukta par “performanču mākslas vecmāmiņu”. Viņa aizsākusi jaunu identitātes izpratni, darbos iesaistot skatītājus, koncentrējoties uz saskari ar sāpēm, asinīm un ķermeņa fiziskajām robežām.
Dzīves sākums un izglītība
Līdz sešu gadu vecumam Abramoviču audzināja vecvecāki. Viņas vecāmāte bija ļoti reliģioza, un Abramoviča savu “bērnību pavadīja, sekojot vecāsmātes rituāliem: sveces no rīta, mācītāja apmeklējumi dažādos gadījumos”. Sešu gadu vecumā Abramovičai piedzima brālis, un viņa sāka dzīvot ar vecākiem, apgūt klavierspēli, franču un angļu valodu. Lai arī viņa neapguva mākslu, tā viņu ātri ieinteresēja, un bērnībā viņai patika gleznot.
Bērnībā māte Abramoviču sita. 1998. gadā publicētā intervijā Abramoviča stāsta: “Māte pārņēma pilnīgu militāra stila kontroli pār mani un brāli. Man nebija ļauts pamest māju pēc pulksten 10 vakarā līdz pat 29 gadu vecumam. [..] Visas uzstāšanās Dienvidslāvijā man bija pirms desmitiem vakarā, jo līdz tam man bija jābūt mājās. Tas ir pilnīgi neprātīgi, bet visa sevis graizīšana, pātagošana, dedzināšana, gandrīz dzīvības zaudēšana uguns zvaigznē notika pirms pulksten desmitiem vakarā.”
2013. gadā publicētā intervijā Abramoviča teica: “Manai mātei un tēvam bija briesmīga laulība.” Aprakstot notikumu, kad viņas tēvs sasita 12 šampanieša glāzes un pameta mājas, viņa teica: “Tas bija manas bērnības šausmīgākais notikums.”
No 1965. līdz 1970. gadam viņa studēja Belgradas Mākslas akadēmijā, pēc tam, 1972. gadā, pabeidza studijas Zagrebas Mākslas akadēmijā. No 1973. līdz 1975. gadam viņa mācīja Novisadas Mākslas akadēmijā un veica savas pirmās solo performances.
No 1971. līdz 1976. gadam viņa bija precējusies ar Nešu Paripoviču. 1976. gadā viņa devās uz Amsterdamu, lai izpildītu priekšnesumu (vēlāk apgalvoja, ka tas notika viņas dzimšanas dienā), un nolēma pārcelties tur pavisam.
Ūzuliški
Ūzuliški ir ciems Lūznavas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 261 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie vietējā autoceļa V551 (Bratova_Lūznava_Vertukšņa).
Eibrahiuru sekcija
Eibrahiuru sekcija jeb augstākie krabji (Eubrachyura) ir viena no krabju infrakārtas (Brachyura) sekcijām, kura tiek sadalīta divās apakšsekcijās atkarībā no tā, kur atrodas abu dzimumu dzimumorgānu atvērumi. Apakšsekcijas Heterotremata krabju tēviņiem dzimumorgānu atvērums atrodas uz kājām, bet mātītei uz krūšu kaula. Toties apakšsekcijas Thoracotremata krabjiem dzimumorgānu atvērumi abiem dzimumiem atrodas uz krūšu kaula. Tas eibrahiuru sekcijas krabjus atšķir no pārējiem desmitkājvēžiem, jo tiem atvērumi vienmēr atrodas uz kājām.
Lielāku sugu dažādību ietver Heterotremata apakšsekcija, kas apvieno 68 dzimtas un kas tiek iedalītas 28 virsdzimtās. Thoracotremata apakšsekcija apvieno 17 dzimtas, kas tiek iedalītas 4 virsdzimtās. Senākās fosilijas, kas pieder eibrahiuru sekcijai, saglabājušās no krīta perioda.
Valters Teisens
Valters Meiers Timmermans Teisens (nl; dzimis, miris ) bija nīderlandiešu airētājs, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Teisens 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja airēšanas astoņnieku disciplīnā. Viņš bija viens no Nīderlandes komandas Minerva Amsterdam dalībniekiem. Komanda šajās sacensībās izcīnīja bronzas medaļu.
Žanis Katlaps
Žanis Katlaps (dzimis Tumes pagastā, miris  Rīgā) bija latviešu aktieris un teātra režisors.
Biogrāfija
Žanis Katlaps dzimis 1907. gadā netālu no Tukuma Tumes pagastā lauksaimnieka ģimenē. Beidzis Tukuma vidusskolu un 1926. gadā pārcēlies uz Rīgu. Mācījies Zeltmata dramatiskajos kursos, vēlāk E. Feldmaņa kursos. 1928. gadā tika uzņemts Nacionālā teātra aktieru štatā un drīzumā kļuva par vienu no teātra vadošajiem aktieriem. 1940. gadā Katlapu iecēla par šī teātra direktoru, tomēr nākamā gada aprīlī pēc paša vēlēšanās viņš šo amatu atstāja.
Pēc kara Žanis Katlaps darbojās arī kā režisors, bija pasniedzējs Valsts konservatorijas Teātra fakultātē. 1959. gadā Katlapam tika piešķirts Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieka goda nosaukums.
Miris pēkšņā nāvē Rīgā, apglabāts Meža kapos.
Purviņu strauts
Purviņu strauts ir Zaurupītes labā krasta pieteka Saldus novada Blīdenes pagastā.
Tek paralēli valsts autoceļam A9 (Liepājas šoseja) austrumu-dienvidaustrumu virzienā. Ietek Zaurupītē lejpus Blīdenes mežniecības.
Maskavas lielkņazi
13. gadsimtā Zelta Ordas vietvalži krievu kņazistēs bija Vladimiras-Suzdaļas kņazi. 1319. gadā Zelta Ordas hans Muhameds Uzbek-hans iecēla Maskavas kņazu Juriju kā uzticamu vasali par lielkņazu, tā padarot Maskavu par visas Ziemeļaustrumkrievijas politisko centru.
Novājinoties Zelta ordas varai, Maskavas kņazs Vasīlijs Dmitrijevičs pēc 1389. gada sevi sāka dēvēt par Maskavas lielkņazu. 1547. gada 16. janvārī Kremļa Uspenskas katedrālē (Успенский собор) pēdējais Maskavijas lielkņazs Ivans IV svinīgi kronējās par valdnieku ar jaunu titulu "Visas Krievijas cars" (Царь всея Руси). Līdz tam krieviski par cariem dēvēja vienīgi Čingishana dinastijai piederīgos Zelta Ordas valdniekus un tās pēcteču valstu valdniekus (Astrahaņas, Kazaņas un Sibīrijas hanus).
Sentinel-1B
Sentinel-1B bija Eiropas Kosmosa aģentūras un EUMETSAT organizācijas Zemes tālizpētes pavadonis, daļa no Copernicus programmas. Ar to tiek novērots jūras ledus, naftas plankumi, jūras vēji un viļņi, zemes izmantošanas izmaiņas, zemes deformācijas, plūdu un zemestrīču postījumi. Pavadonis orbītā tika palaists 2016. gada aprīlī. Tas sabojājās 2021. gada 23. decembrī.
Kosmisko aparātu izgatavoja uzņēmums Thales Alenia Space uz platformas Prima bāzes. Tam ir uzstādīts C joslas sintezētās apertūras radars, kas darbojas 5,405 GHz frekvencē. Tā darba resursi bija paredzēti 7 gadiem.
Lidojuma gaita
Sentinel-1B tika palaists 21:02:13 UTC ar Krievijas nesējraķeti Sojuz-ST/Fregat-MT no Gviānas kosmiskā centra Franču Gviānā. Kopā ar to orbītā tika nogādāti pavadoņi MICROSCOPE, AAUSAT4, e-st@r-II, OUFTI-1.
2021. gada 23. decembrī pavadonis piedzīvoja anomāliju, kuras rezultātā tika zaudēta datu pārraide. 2022. gada 10. janvārī Eiropas Kosmosa aģentūra tiešsaistē apstiprināja, ka anomālijas pamatā ir problēma elektroenerģijas sistēmas blokā un ka sākotnējie mēģinājumi to novērst nav izdevušies. Aģentūra apstiprināja, ka turpinās centienus atjaunot kosmiskā aparāta darbaspējas. 2022. gada 3. augustā EKA paziņoja par Sentinel-1B misijas beigšanu.
Salcomp
Salcomp Oyj ir Somijā reģistrēts uzņēmums, kura galvenā produkcija ir lādētāji mobilajiem telefoniem un citām elektroniskajām ierīcēm. Tā galvenais birojs atrodas Salo. Rūpnīca sāka darbu 1974. gadā Salora sastāvā, vēlāk bija Nokia īpašumā. Kopš 1999. gada tas pastāvīgs uzņēmums, un kopš 2019. gada pieder Ķīnas uzņēmumam Lingyi iTech.
Uzņēmums piedāvā lādētājus un barošanas blokus mobilajiem telefoniem, viedtālruņiem, planšetdatoriem, klēpjdatoriem, vārtejām, maršrutētājiem, televizora pierīcēm, gaismekļiem un citām elektroniskām ierīcēm ar jaudu no 2 W līdz 100 W. Produkcija iedalīta četrās grupās: standarta lādētāji, ātrie lādētāji un USB barošanas avoti, bezvadu lādētāji, lietu interneta produkti.
Salcomp ražošana izvietota Ķīnā, Brazīlijā un Indijā; Somijā atrodas administrācija un izstrādes centra daļa.
Vēsture
1973. gadā televizoru ražotājs Salora Ūsikaupunki izveidoja meitas uzņēmumu Salcomp Oy televizoru detaļu ražošanai, kas sāka produkcijas izlaišanu 1974. gadā. 1975. gadā Kemijervi tika atklāta televīzijas uztvērēju ražotne.
1995. gadā tika pieņemts lēmums turpmāk ražot tikai lādētājus mobilajiem telefoniem. 1998. gadā pēc līguma tika sākta ražošana Ķīnā. 1999. gadā Nokia pārdeva Salcomp Skandināvijas privātā kapitāla fondam EQT Scandinavia II. Turpmāk uzņēmums pievērsās arī lādētājiem citu ražotāju mobilajiem telefoniem.
2011. gada septembrī Salcomp lielākais akciju turētājs Zviedrijas investīciju uzņēmums Nordstjernan AB ieguva vairāk nekā 90 % kapitāla daļu, un Salcomp izstājās no NASDAQ OMX Helsinki biržas. Vēlāk Nordstjernan pilnībā ieguva uzņēmumu. 2012. gadā tika pieņemta jauna stratēģija attīstīt bezvadu lādētājus un barošanas blokus gaismas diožu gaismekļiem. 2013. gadā Salcomp 45 % kapitāldaļu iegādājās Zviedrijas pensiju fonds Sjätte AP-fonden (AP6).