cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Āndhra Pradēša
Vēsture
Pēc Britu Indijas sadalīšanās 1947. gadā izveidoja Madrasas štatu, bet 1948. gadā Haiderabadas štatu. Kad 1953.—1956. gadā štatus reorganizēja pēc izplatītākās valodas principa, no Haiderabadas un Madrasas štatiem atdalīja telugu valodā runājošo iedzīvotāju teritorijas, kuras apvienoja jaunizveidotā Āndhra Pradēšas štatā. 2009. gadā Indijas valdība nolēma pakāpeniski atdalīt Telanganas reģionu pastāvīgā štatā, šis process noslēdzās 2014. gadā.
Iedzīvotāji
Pēc 2011. gada tautskaites datiem lielākās Āndhra Pradēšas pilsētas pēc iedzīvotāju skaita ir:
Pečoru ezers
Pečoru ezers (arī Pečora ezers) ir ezers Ogres novada Ķeipenes pagastā Pečoru purvā. Ezera dienviddaļā ir trīs saliņas ar kopējo platību 9,4 ha, lielākā no tām (Lielā sala) mežaina, pārējās - purvainas. Ezers stipri aizaudzis, dūņains, dūņu slānis 0,5 - 7,6 m. Visā platībā retas niedres, kosas, meldri, lēpes, glīvenes, vilkvālītes. Krasti zemi, vietām stāvi, grūti pieejami. Dienvidrietumu krastā Madlienas pagastā viensēta "Ezerēni".
Xf86-video-xgi
xf86-video-xgi ir atklātā koda X.org video draiveris XGI (eXtreme Graphics Innovation) Technology videokartēm. Draivera izstrādes pamatā ir 2005. gada 11. aprīlī XGI patentēto draiveru atklātais kods. 2006. gada 6. martā ATI iegādājas XGI, līdz ar to turpmākā aparatūras specifikāciju atklāšana X.org draiveru veidotājiem ir atkarīga no ATI atklātā koda iniciatīvas. Līdz ar Jana Romanika darba maiņu, aizejot no IBM, kur viņš strādāja pie PowerPC servera ar XGI XP10 grafisko procesoru grafiskā nodrošinājuma, uz Intel, tur kļūstot par "OpenGL guru", Linux kopienā tiek uzskatīts, ka turpmākā XGI atklātā pirmkoda draivera izstrāde ir beigusies. Beidzamā Xf86-video-xgi draivera versija ir 1.5 un tā ir tikusi izlaista 2007. gada novembrī. 2008. gada maijā draivera uzturēšana turpinās un kā viens no labojumu iesniedzējiem aizvien ir Jans Romaniks, kā savu saziņas e-pasta adresi aizvien norādot IBM.
Managua
Managua var būs:
Viršanas temperatūra
Viršanas jeb vārīšanās temperatūra ir temperatūra, kurā viela no šķidrā agregātstāvokļa pāriet gāzveida stāvoklī (pievadot enerģiju) (vai kondensējas (aizvadot enerģiju)). Parasti ar jēdzienu "viršanas temperatūra" saprot viršanas temperatūru atmosfēras spiedienā. Viršanas temperatūra ir temperatūra, kurā tvaika spiediens virs šķidruma kļūst vienāds ar apkārtējās atmosfēras spiedienu.
Viršanas temperatūra ir ļoti atkarīga no spiediena virs šķidruma. Jo mazāks spiediens, jo zemāka ir šķidruma viršanas temperatūra.
Vielām, kas normālos apstākļos ir gāzes, bieži viršanas temperatūras vietā runā par sašķidrināšanās temperatūru.
1985 (nozīmju atdalīšana)
1985 var būt:
Bobrova divīzija
Nodēvēta par godu Vsevolodam Bobrovam — Padomju Savienības futbola un hokeja leģendai, kurš 1997. gadā arī uzņemts IIHF Slavas zālē spēlētāju kategorijā.
2009-10. gada sezona
Sākot ar 2009. - 2010. gada sezonu, sadalījums KHL notika pēc ģeogrāfiskā principa ar sadalījumu ne tikai divīzījās, bet arī konferencēs (Rietumu un Austrumu), kur katrā ietilpa 2 divīzijas. Bobrova Divīzija atrodas Rietumu Konferencē.
2010-11. gada sezona
2010-11. gada sezonas sākumā bija plānots, ka Bobrova divīzijā spēlēs arī Slovākijas hokeja klubs Popradas "Lev", tomēr pirms sezonas sākuma tas atsauca dalību līgā, jo Slovākijas Hokeja federācija nespēja laikus dot klubam atļauju iesaistīties KHL. Tādēļ šajā sezonā Bobrova divīzijā spēlē tikai 5 komandas (pārējās divīzijās ir katrā pa 6 komandām) un visi KHL klubi 2010-11. gada sezonā aizvadīs 54 spēles (ne vairs 56). Lai Bobrova divīzijas komandām sanāktu arī tāds pats spēļu skaits (54), katrai no tām ir ieviestas 2 papildu spēles ar kādu no savas divīzijas komandām.
3. septembris
Vārda dienas
Bella, Berta
Somālijas savvaļas ēzelis
Somālijas savvaļas ēzelis jeb Somālijas ēzelis (Equus africanus somalicus) ir Āfrikas savvaļas ēzeļa (Equus africanus) pasuga. Tas apdzīvo Somālijas ziemeļaustrumus un Ziemeļetiopijas klinšainās un akmeņainās tuksneša teritorijas.
Izskats
Somālijas savvaļas ēzelis ir vismazākais starp savvaļas zirgu dzimtas pārstāvjiem. Tas ir mazāks par savvaļas zirgiem, zebrām un citiem ēzeļiem. Tā augums skaustā ir apmēram 1,20 m un svars ap 230 kg.
Somālijas savvaļas ēzelis ir pelēkā krāsā ar baltu vēderu, un tam tāpat kā zebrām ir horizontālas strīpas uz kājām. Nagi ir šauri un gari, un pēdas virsma ir neliela. Tas ļauj ēzeļiem viegli pārvietoties pa akmeņainām un klinšainām virsmām, lai sameklētu tuksneša augus.
Vairošanās
Kad Somālijas savvaļas ēzeļa tēviņš ir sasniedzis 2 gadu vecumu, tas ir sasniedzis dzimumbriedumu. Bet tā kā viņam ir jākonkurē ar vecākiem un stiprākiem dzīvniekiem, tad, tikai sasniedzot četru gadu vecumu, tas iztur konkurenci cīņā par mātīti. Ēzeļu mātītes ir nobriedušas pāroties, kad tām ir pilni divi gadi. Grūsnības periods ilgst apmēram 12 mēnešus. Parasti Somālijas savvaļas ēzeļiem dzimst viens kumeļš. Atšķirībā no citiem zirgu dzimtas pārstāvjiem Somālijas savvaļas ēzeļmātēm kumeļi dzimst tikai katru otro gadu.
Somālijas savvaļas ēzelis un cilvēks
Somālijas savvaļas ēzeļa dzīve savvaļā ir ļoti apdraudēta. Tie tiek medīti gaļai un vietējie iedzīvotāji to izmanto arī tradicionālajā medicīnā — ir ticējums, ka ēzeļa tauki ir līdzeklis pret tuberkulozi. Pēdējos gados medības ir kļuvušas īpaši intensīvas, jo kara apstākļos vietējiem iedzīvotājiem lietošanā ir automātiskie ieroči. Otrs iemesls ēzeļu skaita samazinājumam ir lauksaimnieciskās darbības un mājdzīvnieku ganāmpulku pieaugumam. Mājdzīvnieki konkurē ar savvaļas ēzeļiem uz tiem pašiem veģetācijas un ūdens resursiem.
Ārdavas baznīca
Ārdavas Kristus Karaļa Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Preiļu novada Pelēču pagasta apdzīvotā vietā Ārdavā.
Vēsture
Ārdavas dievnams tika ierīkots bijušā Ārdavas tautas nama telpās — ķieģeļu ēkā, kas pirms tam ilgu laiku neticis izmantots. 1990. gadu vidū šajā ēkā tika ierīkots lūgšanu nams, pateicoties vietējo iedzīvotāju centieniem un toreizējā Višķu katoļu draudzes priestera Antona Aglonieša atbalstam. Vienā ēkā ar lūgšanu namu sākotnēji atradās pasta nodaļa, medpunkts un bibliotēka. 1997. gadā lūgšanu namā bija beidzies remonts un daļēja interjera izveide, atbilstoši sakrālajai telpai — pārveidotas sienas, izveidoti soli, ierīkots altāris un izvietotas svētbildes. Vēlākos gados, pateicoties Pelēču pagasta priekšsēdētājam Jānim Podskočijam, kurš piešķīra ēku ticīgajiem, draudze privatizēja šo ēku baznīcas vajadzībām, veica pārējās ēkas daļas remontu, veicot arī griestu remontu. 2001. gadā ēka kā baznīca tika konsekrēta Kristus Karaļa godam. Baznīcas izveidē lielu ieguldījumu sniedza prāvests Antons Aglonietis, Venereanda Daukšte un draudzes vecākā Lūcija Geriņa. Trīs baznīcas krustus — galvenā altāra, Dievmātes altāra un lielo krustu baznīcas dārzā darināja amatnieks Kazimirs Putāns.
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Antons Aglonietis. Svētās Mises tiek svinētas svētdienās.
Oda priekam
"Oda priekam" (de, en, fr) kopš 1985. gada ir oficiālā Eiropas Savienības himna, kurai vārdus sacerējis Frīdrihs Šillers, bet mūziku Ludvigs van Bēthovens.
Odas vēsture
"Odu priekam" Frīdrihs Šillers uzrakstīja 1785. gadā Drēzdenes brīvmūrnieku ložas „Zu den drei Schwertern” svinību vajadzībām pēc sava drauga Kristiāna Kērnera lūguma. Oda kļuva ļoti populāra un 1793. gadā 22 gadus vecais Ludvigs van Bēthovens tai uzrakstīja mūziku, kuru 1818.—1824. gadā pārstrādāja un daļēji iekļāva savas 9. simfonijas beigu daļā. Galīgajā kora variantā simfonijā pilnībā tika iekļauts viss 1. un 3. panta teksts, kā arī daļas no 2. un 4. pantiem.
1955. gadā Paneiropas kustības dibinātājs grāfs fon Kudenhofs-Kalergi to ierosināja pieņemt kā Eiropas kopējo himnu.
1972. gadā Bēthovena „Odu priekam” pasludināja par Eiropas Padomes himnu, kurai Herberts fon Karajans izveidoja instrumentālo aranžējumu, kas 1985. gadā tika pasludināts par Eiropas Savienības oficiālo himnu.
Odas teksts
Bēthovena 9. simfonijā ietvertās odas daļas rakstītas slīprakstā:.
Plaužu ezers (Ķeipenes pagasts)
Plaužu ezers ir caurteces ezers Ogres novada Ķeipenes pagastā uz robežas ar Taurupes pagastu. Ietek vairāki grāviji, notece pa strautu uz Mazo Juglu. Krasti zemi, slīpi. Ziemeļu krastā mežs, dienvidu - lauksaimniecības zemes. Dibens smilšains, mālains, dūņains. Makrofīti: meldri, niedres, dzeltenās lēpes, sīkās lēpes, glīvenes, abinieku sūrenes.
Padomju laikā pie ezera divas laivu bāzes ("Ezerēnos" un "Plaužos"), vairākas peldvietas.
Dimzukalns
Dimzukalns ir apdzīvota vieta Bauskas novada Iecavas pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļdaļā Jāņupes labajā krastā pie autoceļa A7 8 km no pagasta centra Iecavas, 30,5 km no novada centra Bauskas un 38 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados kā kolhoza «Iecava» ciemats. Dimzukalnā atrodas 2. pasaules kara brāļu kapi. No šeit esošā torņa tiek pārraidīts Top Radio.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Ņižņijtagila
Ņižņijtagila (ru) ir pilsēta Krievijas Federācijas Sverdlovskas apgabalā. Tā atrodas Urālu austrumu nogāzē, 20 - 25 km no Eiropas un Āzijas robežas 200 m augstumā virs jūras līmeņa pie Tagilas upes. Ņižņijtagilas platība ir 4106 km2 (no 2008. gada 1. aprīļa pēc 22 apdzīvoto vietu pievienošanas pilsētas teritorijai, kuri nobalsoja par pievienošanos; bez ciematiem pilsēta aizņem 298 km2).
Pilsētā dzīvo 375 700 iedzīvotāji. Tajā atrodas uzņēmums Uralvagonzavod (Уралвагонзавод), kurā 1972. gadā sāka ražot tanku T-72.
Pilsētas saīsinātais nosaukums "Tagila" folklorizējies, pateicoties Krievijas TV TNT humoristiskajam raidījumam Naša Raša, kurā divi krievu tūristus-alkoholiķus parodējoši aktieri pastāvīgi to pieminēja. Vēlāk raidījuma frāzi "Tagila rullē!" sāka izmantot dažādi uzņēmumi, kā suvenīru un alus ražotāji un festivālu rīkotāji.
Latvijas Evaņģēliski luteriskā baznīca pasaulē
LELBP kā LELBāL ir Pasaules luterāņu federācijas dibinātāju vidū.
GE Money Bank (Latvija)
AS GE Money Bank ir akciju sabiedrība, bijusī Latvijas komercbanka. Dibināta 2008. gadā Tās mātes uzņēmums ir ASV bāzētais General Electric.
Vēsture
GE Money Bank savu darbu Latvijā sāka 2008. gada aprīļa beigās, apvienojot AS GE Money un AS Baltic Trust Bank (BTB).
Pēc Dienas Bizness aprēķiniem, līdz 2013. gadam GE Money Bank cieta 71,46 miljonu latu zaudējumus, kurus izraisīja 2011. gada finanšu krīze.
2013. gadā banku neveiksmīgi mēģināja pārdot Krievijas finanšu korporācijai Otkritie. Jūlijā paziņots par vairāku galveno bankas aktīvu nodošanu bankai Citadele. 23. septembrī pabeigta GE Money Bank privātpersonu un uzņēmumu klientu norēķinu kontu apkalpošanas, depozītu, krājkontu un kredītu pāreja uz banku Citadele.
2013. gada 28. oktobri Finanšu un kapitāla tirgus komisijas padome anulēja GE Money Bank izsniegto licenci kredītiestādes darbībai.
Pakalpojumi
Banka piedāvāja pakalpojumus gan privātpersonām, gan uzņēmumiem: kredītus, norēķinu karšu klāstu (VISA/MasterCard), dažādus depozītu produktus, kas ļauj uzkrājumus noguldīt gan uz noteiktu termiņu, gan beztermiņa, gan saņemt nopelnītos procentus regulāri vai noguldījuma termiņa beigās.
GE Money Bank pakalpojumi klientiem bija pieejami 41 filiālēs un 83 bankas automātos visā Latvijā. GE Money Bank klienti ar norēķinu kartēm naudu bez maksas varēja izņemt arī SEB, Latvijas Krājbanka un Citadele banka bankomātos.
Tvera
Tvera (ru) ir sena pilsēta Krievijā, Tveras apgabala administratīvais centrs, atrodas Volgas krastos, 167 km no Maskavas un 485 km no Sanktpēterburgas pie Krievijas federālā autoceļa M10. Pilsētā dzīvo 407 254 iedzīvotāji, tās platība ir 152,22 km2.
Tveras klimats ir mēreni kontinentāls: janvāra vidējā gaisa temperatūra ir -8,2 °C, jūlija +17,7 °C, gada nokrišņu daudzums ir 641 mm.
Vēsture
No 1247. līdz 1485. gadam bija ietekmīgo Tveras lielkņazu galvaspilsēta. No 1305. gada Tveras kņazi cīnījās ar Maskavas kņaziem par Zelta Ordas vietvalžu statusu krievu zemēs.
1247. gadā Vladimiras-Suzdaļas kņazs Svjatoslavs Vsevolodovičs Tveru piešķīra valdījumā kņazam Jaroslavam Jaroslavičam. Pēc viņa vecāko brāļu un sāncenšu Aleksandrs Jaroslaviča (Ņevska) un Andreja Jaroslaviča nāves viņš pats kļuva par lielkņazu un Zelta Ordas vietvaldi pār citiem krievu kņaziem (1264). Arī viņa dēlu Mihailu Jaroslaviču Zelta ordas hans Muhameds Uzbeks iecēla par lielkņazu, bet pēc apsūdzības hana māsas Končakas (Agafjas) noindēšanā viņu sodīja ar nāvi (1318). 1349. gadā Tveras kņazi saradojās ar Lietuvas dižkunigaišiem. Kad novājinoties Zelta ordas varai, Maskavas kņazs Vasīlijs Dmitrijevičs pēc 1389. gada sevi sāka dēvēt par Maskavas lielkņazu, Tveras kņazi arī no Zelta Ordas hana Tohtamiša ieguva tiesības saukties par lielkņaziem. Kad 1488. gadā Tveru iekaroja Maskavas lielkņazs Ivans III, Tveras lielkņazs Mihails Borisovičs aizbēga uz Lietuvas dižkunigaitiju. 1569. gadā cars Ivans IV Tverā lika nogalināt ieslodzīto Krievijas metropolītu Filipu.
No 1931. līdz 1990. gadam pilsētas nosaukums bija Kaļiņina - nosaukta Tveras guberņā dzimušā PSRS valsts un partijas darbinieka Mihaila Kaļiņina vārdā.
Kušanas temperatūra
Kušanas temperatūra ir temperatūra, kurā viela kūst (paaugstinot temperatūru) vai kristalizējas (pazeminot temperatūru). Tīrām, kristāliskām vielām kušanas temperatūra parasti ir konstants lielums. Amorfās vielas (piķis, stikls) kūst un sacietē temperatūru intervālā (tām nav vienas noteiktas kušanas temperatūras). Kristāliskai vielai kušanas temperatūrā pastāv līdzsvars starp cieto un šķidro fāzi.
Siltuma pievadīšana palielina šķidrās fāzes īpatsvaru (viela kūst), bet siltuma aizvadīšana — cietās fāzes īpatsvaru (viela kristalizējas), turklāt kušanā vai kristalizēšanā temperatūra paliek nemainīga, jo pievadītais vai aizvadītais siltums tiek izmantots fāzu līdzsvara nobīdīšanai. Kušanas temperatūra ir atkarīga no spiediena, taču lielākajai daļai vielu zemā spiedienā (līdz vairākiem MPa) tā ietekme ir nenozīmīga, jo kušanā tilpums mainās maz.
Materiāls ar visaugstāko zināmo kušanas temperatūru atmosfēras spiedienā ir hafnija karbonitrīds (HfCN), kas kūst vairāk nekā 4000 °C temperatūrā. Savukārt viszemākā kušanas temperatūra ir hēlijam — atmosfēras spiedienā tas nesasalst pat absolūtās nulles tuvumā.
Java (sala)
Java (id) ir sala, Indonēzijas Republikas daļa, kurā mitinās aptuveni puse Indonēzijas iedzīvotāju, un tā dominē valstī politiski un ekonomiski. Salā atrodas Indonēzijas galvaspilsēta Džakarta. Starp citām pasaules salām Java atrodas 13. vietā pēc platības, kā arī arī 1. vietā pēc iedzīvotāju blīvuma — tajā dzīvo 140 miljoni iedzīvotāju (2020), kas ir vienlīdzīgi ap 1000 iedzīvotājiem uz km².
Ģeogrāfija
Java atrodas uz austrumiem no Sumatras, uz rietumiem no Bali, uz dienvidiem no Borneo un uz ziemeļiem no Ziemsvētku Salas. Java atrodas seismiski aktīvā reģionā un izveidojusies galvenokārt vulkāniskās aktivitātes rezultātā, uz salas atrodas vismaz 38 kalni, kas kādreiz bijuši aktīvi vulkāni, arī salas augstākais punkts Semeru (3676 m) ir vulkāns. Pateicoties saviem kalniem un augstienēm, Java ir viens no rīsu audzēšanai piemērotākajiem reģioniem pasaulē. Java arī bija pirmā vieta Indonēzijā, kur 1699. gadā sāka audzēt kafiju.
Poloks
Poloks vai Polloks var būt:
Polices apriņķis
Polices apriņķis ir apriņķis Polijā, Rietumpomožes vojevodistes rietumos. Robežojas ar Rietumpomožes vojevodistes Goleņovas un Grifinas apriņķiem, Ščecinu, Svinoujsci, kā arī Vāciju.
Tropu josla
Tropu josla ir klimata josla, kas atrodas zemes vidusdaļā ap ekvatoru. Tropu joslā visu gadu dominē tropiskā gaisa masas.
Gaisa temperatūra vasarā ir ap +30 - +32 °C, ziemā no +10 līdz +20 °C, paretam var būt arī zem 0 °C. Starpība starp gaisa temperatūru dienā un naktī var sasniegt 40 °C. Lielākajā daļā tropu joslas valda tropisko tuksnešu klimats — nokrišņu ir mazāk nekā 100 mm gadā. Kontinentu austrumu piekrastē, kur pūš pasāti, parasti ir mitrais tropu klimats. Gaisa temperatūra vasarā šeit ir +25 - +27 °C, ziemā — ap +15 °C. Nokrišņi ir visu gadu, un to daudzums sasniedz 500 - 1000 mm gadā.
Maiks Bebkoks
Maiks Bebkoks (dzimis 1963. gada 29. aprīlī) ir kanādiešu hokeja treneris.
2008. gadā kā "Red Wings" trenerim izcīnot Stenlija kausu, kā arī Kanādas hokeja izlases vadībā izcīnot 2010. gada olimpisko zeltu un 2004. gada Pasaules čempiona titulu, Bebkoks ir kļuvis par pirmo un pagaidām vienīgo treneri, kurš iekļuvis neformālajā Trīs zeltu klubā.
Trenera karjera
Pēc īsas un ne pārlieku veiksmīgas spēlētāja karjeras, Bebkoks 1991. gadā kļuva par Rietumu hokeja līgas kluba Mūsdžavas "Warriors" galveno treneri, šajā amatā nostrādājot nākamās divas sezonas. No 1994. līdz pat 2000. gadam Bebkoks trenēja citu līgas klubu — Spoukenas "Chiefs".
No 2000. līdz 2002. gadam Bebkoks vadīja Amerikas hokeja līgas klubu Sinsinati "Mighty Ducks", taču tad tika iecelts par Nacionālās hokeja līgas kluba Anahaimas "Mighty Ducks" galveno treneri, jau savā pirmajā sezonā ar klubu aizvedot to līdz Stenlija kausa finālam. Līdz ar 2004.—05. gada NHL lokautu Bebkoka laiks "Mighty Ducks" noslēdzās.
2005. gada vasarā kanādiešu treneris pievienojās Detroitas "Red Wings", 2007.—08. gada sezonā kopā ar klubu izcīnot Stenlija kausu. Pēc gada "Red Wings" piekāpās Pitsburgas "Penguins" vien izšķirošajā, septītajā finālsērijas spēlē. "Red Wings" Bebkoks vadīja līdz pat 2015. gadam. Vasarā noslēdza līgumu ar Toronto "Maple Leafs", kļūstot par tās galveno treneri. "Maple Leafs" galvenā trenera amatā strādāja četrarpus sezonas, ne reizi nespējot pārvarēt Stenlija kausa izcīņas pirmos kārtu. 2019. gada novembrī tika atlaists. apstiprināts par Kolumbusas "Blue Jackets" galveno treneri.
Kanādas izlasi Bebkoks ir vadījis 2010. gada olimpiskajās spēlēs, kā arī 2004. gada Pasaules čempionātā, abos turnīros izcīnot zelta medaļas.
Ekvatoriālā josla
Ekvatoriālajā joslā cauru gadu valda ekvatoriālā gaisa masas. Tā atrodas starp 10° ziemeļu un dienvidu platumiem. Gaisa temperatūra šeit visu gadu ir gandrīz nemainīga: +25 - +27 °C. Lietus līst katru dienu (pēcpusdienā), tāpēc gada nokrišņu summa sasniedz 2000-3000 mm un pat vairāk. Gaiss ir ļoti mitrs. Vēji nemēdz būt stipri. Laikapstākļi šeit ir ļoti vienveidīgi, tie gandrīz nemainās.
Pakalpojumu orientētā arhitektūra
Pakalpojumu orientētā arhitektūra (en (SOA)) ir uz standartiem bāzēta, informācijas sistēmu integrācijas pieeja, kas paredz elastīgu un mērogojamu integrācijas risinājumu, lai būtu iespējams savienot un pārvaldīt biznesa procesu komponentes. Sistēmu integrācija ir viens no sarežģītākajiem uzdevumiem informāciju tehnoloģiju jomā. Klasiskā sistēmu integrācijas pieeja paredz sistēmu savstarpējo integrāciju, kur katra sistēma tiek integrēta ar citu sistēmu, ar kuru tai nepieciešams nodrošināt datu apmaiņu un biznesa loģikas izmantošanas iespējas. Šāda pieeja ir viegli pielietojama, kad sistēmu skaits, kuras savā starpā jāsasaista ir neliels. Ja integrējamo sistēmu skaits ir liels (virs 5), iespējams daudz efektīvāk ir izmantot SOA pieeju. SOA pieeja paredz centrālu integrācijas platformu, kas nodrošina kontrolētu datu apmaiņu starp visām sistēmām, kas savienotas ar SOA centrālo vietni. Tādā veidā sistēmas nepieciešams integrēt tikai ar centrālo vietni un katra sistēma, kas būs integrēta ar centrālo vietni, varēs piekļūt tajā publicētajām tīmekļa pakalpēm.
Ieguvumi izmantojot SOA
SAO pieeja nodrošina sistēmu elastību izmaiņu gadījumā, jo daļu no nepieciešamām izmaiņām būs iespējams veikt integrācijas saskarņu līmenī. Ņemot vērā, ka izmaiņu apjomi arvien pieaug līdz ar informāciju tehnoloģiju ienākšanu SOA pieeja tiek pielietota arvien biežāk.
Loģiskā uzbūve
SOA arhitektūra sastāv no četriem loģiskiem un tehnoloģiskiem līmeņiem:
6. septembris
6. septembris ir gada 249. diena (250. garajā gadā) pēc Gregora kalendāra. Līdz gada beigām ir atlikušas 116 dienas.
Vārda dienas
Magnuss, Maigonis, Mariuss
Džeksons Poloks
Pols Džeksons Poloks (, dzimis, miris ) bija amerikāņu mākslinieks un ideologs. Viņš tiek uzskatīts par abstraktā ekspresionisma radītāju. Sākotnēji Poloku saistīja sirreālisms, bet ar laiku viņš vairāk pievērsās abstrakcionismam. Veidojot mākslas darbus, viņš noklāja audumu uz grīdas, pilināja, laistīja un svieda uz tā krāsu, veidojot dažādas krāsu konfigurācijas.
UNA—UNSO
UNA—UNSO (Ukraiņu nacionālā asambleja—Ukraiņu nacionālā pašaizsardzība; uk) ir lielākā (ar 8000 biedriem) nacionālistu organizācija Ukrainā.
Kustības politiskais spārns Ukraiņu nacionālā asambleja (UNA) tika nodibināta 1990. gada 30. jūnijā, Ļvivā. Tās radītāji bija gados jauni cilvēki, kuri par savu mērķi uzskatīja cīņu par neatkarīgu Ukrainu. Tās pirmais vadītājs bija Dmitro Korčinskis. 1991. un 1992. gadā kustības biedri vairākkārt iesaistījās ielu kaujās ar krievu nacionālistiem dažādās Ukrainas vietās.
Neilgi pēc kustības rašanās tika nodibināts paramilitārais spārns, Ukraiņu nacionālā pašaizsardzība (UNSO), kurā iekļāvās ukraiņi, kuriem bija militāra pieredze Padomju armijā, tai skaitā Afganistānas karā. Pirmā karadarbības zona, kurā paramilitārā spārna kombatanti piedalījās, bija Piedņestras karš, kur viņi cīnījās separātistu pusē pret Moldovas armiju. 1993. gadā paramilitārā spārna kaujinieki izveidoja kaujas vienību, kura gruzīnu pusē cīnījās pret abhāziem, kurus atbalstīja krievi un čečeni, Pirmajā Abhāzijas karā. Šo vienību sauca "Argo".
1994. gada vēlēšanās 3 UNA—UNSO biedri tika ievēlēti Ukrainas parlamentā. Periodā no 1994. līdz 1997. gadam organizācijas biedri veica vairākas pret krieviem vērstas akcijas. Kustības kaujinieki pievienojās čečenu kaujiniekiem Pirmajā Čečenijas karā. Viņi uzstājās arī pret krievu popmūzikas zvaigžņu ierašanos Ukrainā, par nodalītas ukraiņu pareizticīgās baznīcas radīšanu.
1997. gadā Leonīda Kučmas valdība aizliedza UNA—UNSO. Kustības dalībnieki atbildēja ar ielu protestiem. Rezultātā tika arestēti apmēram 250 kustības dalībnieki. Kustības radītājs Dmitro Korčinskis arī tika arestēts. Drīz pēc tam viņš atstāja kustību. 1998. gadā atjaunojot kustību par vienu no tās līderiem kļuva Jurijs Šuhevičs, pazīstamā ukraiņu nacionālista Romāna Šuheviča dēls. 1998. gada vēlēšanās UNA—UNSO ieguva 0,39% balsu. 2000. un 2001. gadā organizācijas biedri atbalstīja pret Kučmu vērstos protestus. Oranžās revolūcijas laikā viņi atbalstīja Viktoru Juščenko.
Lielākais organizācijas biedru skaits bija apmēram 10 000. Lielākā daļa no viņiem bija jaunieši. Ideoloģiski organizācija uzstājās par radikālu ukraiņu nacionālismu, nacionāli orientētu ekonomiku un citām līdzīgām pamatnostādnēm. Kustībai ir savs karogs, himna un citi atribūti.
Piedņestra
Piedņestras kara laikā, UNA—UNSO biedri cīnījās kopā ar Piedņestras separātistiem pret Moldovas valdības spēkiem, lai aizstāvētu lielo etnisko ukraiņu minoritāti Piedņestrā. Vairāk nekā 50 UNSO biedri tika apbalvoti ar Piedņestras aizstāvja ordeni.
Karš Gruzijā
1993. gadā UNA—UNSO nosūtīja brīvprātīgos uz Abhāzijas—Gruzijas karu pret Abhāzijas separātistiem. UNA—UNSO Argo vienība pievienojās Gruzijas pusei pret Krievijas atbalstītajiem Abhāzijas spēkiem, un daži brīvprātīgie pievienojās Gruzijas Jūras Kājnieku spēku Suhumi bataljonam. Kapteiņa Ustima vienība nepieļāva Krievijas spēku amfībiju uzbrukumu netālu no Suhumi, nogremdējot Krievijas militāro motorlaivu. Septiņi UNSO biedri gāja bojā netālu no Suhumi, un 30 locekļi saņēma Vahtanga Gorgasali ordeņa medaļu.
Krievijas—Ukrainas karš
UNSO cīnās arī Krievijas—Ukrainas karā Ukrainas brīvprātīgo korpusa sastāvā un Teritoriālās aizsardzības bataljonu 131. atsevišķajā izlūkošanas bataljonā "UNSO", 1. izlūkošanas rotā "UNSO" un 55. "UNSO" bataljonā. UNSO cīnās arī 2022. gada Krievijas iebrukumā Ukrainā.
Ideoloģija un tēls
Ukraiņu nacionālā asamblejas—Ukraiņu nacionālā pašaizsardzības 1994. gada partijas programmā Kijiva bija iecerēta kā jauna, panslāvu, austrumu militārā bloka centrs. Starptautiskās drošības eksperts Endrjū Makgregors (Andrew McGregor) 2006. gadā sacīja, ka UNA—UNSO "vislabāk varētu raksturot kā ietekmīgu margināļu kustību" un ka "tās lielā atpazīstamība atspēko tās ierobežoto biedru skaitu". Organizācijas himna ir Лишайся, мила, не плач, кохана, dziesmas Bella ciao pavadījumā.
Gaiļa Ministru kabinets
Māra Gaiļa vadībā Latvijas Republikas Ministru kabinets darbojās laika posmā no līdz.
Diaspora
Diaspora (no grc (diaspora) — ‘izkliede, izsēšanās’ ) ir pastāvīga dzīvošana ārpus dzimtenes. Pēc Vecās derības pārtulkošanas grieķu valodā par diasporu sāka dēvēt ebreju izsūtīšanu un uzturēšanos Babilonijā 6. gs. p.m.ē.
12. trolejbusu maršruts (Rīga, 1964)
12. trolejbusu maršruts bija Rīgas sabiedriskā transporta trolejbusu maršruts, kas kursēja no Brīvības pieminekļa apkārtnes līdz Līvciema ielai Ziepniekkalna apkaimē. 1980. gados maršrutu saīsināja līdz Latviešu strēlnieku laukumam (tagadējais Rātslaukums).
Vēsture
12. trolejbusu maršruts tika atklāts 1964. gadā, nodrošinot iedzīvotājiem iespēju ar trolejbusu nokļūt Saulkalnes ielas un Graudu ielas rajonā. Sākotnēji trolejbusi kursēja no Brīvības pieminekļa apkārtnes caur Vecrīgu līdz Līvciema ielai. Liela daļa maršruta (no pilsētas centra līdz Ģimnastikas ielai) dublējās ar dažus gadus agrāk atklāto 8. trolejbusu maršrutu, kas kursēja līdz Ābolu ielai.
1983. gadā, pārtraucot trolejbusu kustību cauri Vecrīgai, maršruts tika saīsināts līdz Latviešu strēlnieku laukumam (tagadējais Rātslaukums). Pēc maršruta saīsināšanas trolejbusi vairs nebrauca pa Kaļķu ielu līdz Brīvības piemineklim.
Attīstoties jaunajam Ziepniekkalna dzīvojamam masīvam, tika nolemts pagarināt trolejbusu līniju līdz Ziepniekkalnam. 1994. gadā līdz Ziepniekkalnam tika pagarināts 19. trolejbusu maršruts, izmaiņas 12. trolejbusu maršruta kustībā netika ieviestas. Pēc maršruta nepagarināšanas līdz Ziepniekkalna dzīvojamam masīvam pārvadāto pasažieru skaits samazinājās. 1996. gadā nelielā pasažieru skaita dēļ 12. trolejbusu maršrutu tika nolemts slēgt. Tā pēdējā kustības diena bija 1996. gada 15. septembris.
Mūsdienās 12. numurs ir trolejbusu maršrutam Šmerlis—Āgenskalna priedes, ko izveidoja 2011. gadā, apvienojot 4. un 7. maršrutus.
Pieturvietas
12. trolejbusu maršrutā 1991. gadā bija 31 pietura, virzienā Latviešu strēlnieku laukums — Līvciema iela bija 16 pieturas, savukārt virzienā Līvciema iela — Latviešu strēlnieku laukums bija 15 pieturas.
Stabulnieku lidlauks
Stabulnieku lidlauks ir nesertificēts lidlauks Preiļu novadā. Izvietojies Stabulnieku pagasta dienvidrietumies pie Meža Trūpiem 6 km uz rietumiem no Stabulnieku ciema. Lidlaukā ir viens 400 m garš un 20 m plats asfalta seguma skrejceļš. Izbūvēts padomju laikā un izmantots kā lauksaimniecības lidlauks.
Dmitrijs Kuļikovs
Dmitrijs Kuļikovs (dzimis 1990. gada 29. oktobrī) ir krievu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2023) Kuļikovs spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Floridas "Panthers" sastāvā.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Kuļikovs uzsāka 2009. gadā, kad debitēja NHL vienības Floridas "Panthers" rindās, jau savā pirmajā sezonā izcīnot vietu komandas pamatsastāvā. Turpmākajās sezonās Kuļikovs kļuva par vienu no komandas vadošajiem aizsargiem. "Panthers" spēlēja līdz 2015.—16. gada sezonas izskaņai, pēc kuras tika aizmainīts uz Bufalo "Sabres".
2017. gada vasarā Kuļikovs noslēdza trīs gadu līgumu ar Vinipegas "Jets". 2020. gada oktobrī pievienojās Ņūdžersijas "Devils" rindām.
2005. gada Tour de France
2005. gada Tour de France bija jau 92. Tour de France daudzdienu velobrauciens, kurš notika no 2005. gada 2. līdz 24. jūlijam. Dalībniekiem bijā jāveic 3607km un to viņi paveica ar vidējo ātrumu - 41,654 km/h. Šogad velobraucienā 7. reizi pēc kārtas uzvarēja amerikānis Lānss Ārmstrongs, pēc šīm sacensībām viņš beidza savu karjeru. Velobraucienā piedalījās arī igaunis Jāns Kirsipū, kurš gan pēc 8. posma izstājās.
Dmitrijs Kuļikovs
Spēlētāja karjera
2023. gada 3. martā "Ducks" aizmainīja Kuļikovu uz Pitsburgas Penguins apmaiņā pret Broku Makginu un trešās kārtas izvēli 2024. gada NHL draftā.
Kā brīvais aģents no "Penguins" Kuļikovs izvēlējās atgriezties savā sākotnējā klubā pēc septiņām sezonām dažādos klubos, 2023. gada 1. jūlijā parakstot viena gada līgumu par 1 miljonu dolāru ar Floridas Panthers uz 2023.–2024. gada sezonu.
Krievijas hokeja izlases rindās Kuļikovs spēlējis 2010., 2011. un 2015. gada Pasaules čempionātos, 2010. un 2015. gadā kopā ar izlasi izcīnot sudraba medaļas.
Jūrmalciems
Jūrmalciems ir apdzīvota vieta Dienvidkurzemes novada Nīcas pagastā. Ciems atrodas Baltijas jūras krastā 10 km no pagasta centra Nīcas, 36 km no novada centra Grobiņas un 241 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta veidojusies kā zvejniekciems. 1932. gadā piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss. Ciems smagi cieta Otrā pasaules kara laikā, jo šeit notika karadarbība un netālu atradās Kurzemes katla frontes līnija. No 1949. gada līdz 1954. gadam bija Jūrmalciema ciema padomes centrs. Jūrmalciemā atrodas divas baznīcas (luterāņu un baptistu), radiobāka, krasta novērošanas punkts, vairāki viesu nami. Jūras piekrastē — laivu piestātne ar koka pāļu molu.
Jūrmalciems ir koktēlnieka Miķeļa Pankoka dzimtā vieta.
Death Magnetic
Death Magnetic ir devītais amerikāņu smagā metāla grupas Metallica studijas albums. Tas tika izdots un bija pirmais Metallica albums, kura ierakstā piedalījās jaunais grupais basģitārists Roberts Truhiljo, un pirmais, kuru producēja Riks Rubīns. Death Magnetic ir grupas piektais albums pēc kārtas, kas sasniedza ASV albumu topa Billboard 200 1. vietu, tādējādi Metallica kļuva par pirmo grupu pasaulē, kuras studijas albumi secīgi ir ieguvuši visvairāk 1. vietas šajā topā.
Ārējās saites
''
Sergejs Demagins
Sergejs Demagins (dzimis 1986. gada 19. jūlijā) ir Krievijas hokejists, kreisās malas uzbrucējs, agrāks Baltkrievijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2019) Demagins spēlē Kazahstānas hokeja līgas komandas HK Almati sastāvā.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Demagins uzsāka 2004.—05. gada sezonā, kad debitēja Baltkrievijas Ekstralīgas kluba Minskas "Dinamo" rindās. "Dinamo" hokejists turpināja spēlēt arī nākamajās sezonās, tā rindās gan nostiprinoties vien 2006.—07. gada sezonā. "Dinamo" rindās Demagins spēlēja arī 2008.—09. gada sezonā, kad komanda uzsāka dalību KHL.
Lai gan arī 2009.—10. sezonas ievadu hokejists aizvadīja Minskā, jau drīz Demagins pārcēlās uz Ņižņekamskas "Ņeftehimik" vienību. 2010.—11. gada sezonā Sergejs atgriezās Minskas "Dinamo", taču 2011. gada vasarā vēlreiz pievienojās "Ņeftehimik" rindām.
2011.—12. gada sezonas gaitā Demagins pārcēlās uz Hantimansijskas "Jugra" vienību. 2013. gada vasarā uzbrucējs atgriezās "Ņeftehimik" sastāvā, taču drīz vien tika aizmainīts uz Jekaterinburgas "Avtomobilist". 2014. gada maija nogalē pievienojās Ņižņijnovgorodas "Torpedo" rindām, tās rindās nākamajā sezonā dodoties laukumā vien 24 spēlēs. Turpmākajās divās sezonās Demagins epizodiski spēlēja Čerepovecas "Severstal" un Toljati "Lada" sastāvā, savukārt 2017.—18. gada sezonu izlaida.
Baltkrievijas hokeja izlases rindās Demagins spēlējis 2010. gada olimpiskajās spēlēs, kā arī četros Pasaules čempionāta turnīros. 2015. gada nogalē atteicās no Baltkrievijas pilsonības.
Vertsjervs
Vertsjervs (et; arī Vircezers) ir liels ezers Igaunijas centrālajā daļā, otrs lielākais ezers valstī (lielākais, kas atrodas tikai Igaunijas teritorijā).
Ģeogrāfija un ģeoloģija
Izveidojies pēc pēdējā ledus laikmeta, vecums nepārsniedz 12 — 13 tūkstošus gadu. Pēcleduslaikmetā ezeram bija notece uz tagadējo Rīgas līci. 19. gadsimta beigās — 20. gadsimta sākumā ezera līmenis bija augstāks un notika aktīva ezera krastu izskalošana. Pēc Emajegi upes bagarēšanas līmenis tagad ir zemāks. Aptuveni 2/3 gultnes klāj līdz 7,6 m biezs dūņu slānis.
Aizsalst vidēji 135 dienas gadā. Ūdens apmaiņas periods — aptuveni viens gads. Eitrofs.
Austrumu krastā atrodas limnoloģiskā stacija.
Fauna
35 sugu zivis. Ezerā audzē zušus un citas vērtīgas zivju sugas. Gada nozveja — 250 tonnas. Gadā ezerā atpūšas ap 1 miljons putnu.
Bali (province)
Bali (ban, id) ir viena no Indonēzijas 33 provincēm. Lielāko daļu no provinces veido Bali sala. Vēl provincē ietilpst tikai dažas nelielas saliņas Bali salas tuvumā. Provincē dzīvo lielākā daļa Indonēzijas hinduistu. 2010. gadā 83,5% no provinces iedzīvotājiem bija hinduisti. Tas ir viens no iemesliem, kāpēc Bali ir populārs tūristu ceļa mērķis. Pārējā Indonēzijā valda islāms, un reliģijas dēļ tur nav iespējams tādos mērogos attīstīt tūrismu.
Perons
Perons (fr — 'lievenis') jeb pasažieru platforma ir īpašs paaugstinājums, ko izbūvē transportlīdzekļu pieturvietās ērtākai pasažieru iekāpšanai un izkāpšanai (ir arī speciāli kravu peroni). Lidostās par peronu dēvē lidlauka daļu, kas paredzēta gaisa kuģu izvietošanai un stāvēšanai, pasažieru iekāpšanai un izkāpšanai, tehniskajai apkopei u.c. Peronu cieto segumu būvē no asfalta, betona vai citiem materiāliem. Galvenokārt peronus izveido dzelzceļa stacijās. Peroni var būt tieši savienoti ar stacijas ēkām vai arī atrasties starp sliežu ceļiem (tad tie ar pamatperonu ir savienoti ar pārejām, gājēju tuneļiem vai tiltiņiem). Ērtāki, taču dārgāki ir paaugstinātie peroni, kuru virsma atrodas apmēram vienā līmenī ar vagona grīdu. Latvijas dzelzceļa stacijās peronu augstums ir 20 cm virs sliedes galviņas. Pirmais eksperimentālais paaugstinātais perons 55 cm augstumā izbūvēts 2009. gadā Dendrārija pieturas punktā. Tas uzskatāms par daļēji paaugstinātu peronu, jo atrodas zemāk par vagona grīdu.
Rembrants
Rembrants Harmenszons van Reins, bieži pazīstams saīsināti kā Rembrants; dzimis , miris ) bija holandiešu gleznotājs un grafiķis. Viens no izcilākajiem gaismēnas meistariem pasaules glezniecībā. Nīderlandes Zelta laikmeta pārstāvis.
Biogrāfija
Rembrants dzimis 1606. gada 15.jūlijā Leidenē dzirnavnieka Harmena Herritszona fon Reina un maiznieka meitas Nēlthenas fan Zautbrukas ģimenē kā astotais no deviņiem bērniem. Rembranta dzimtā pilsēta ir Leidene, gleznot viņš mācījies gan dzimtajā pilsētā, gan Amsterdamā. Kad Rembrants pabeidza studijas Amsterdamā, viņš atgriezās dzimtajā pilsētā un uzsāka gleznotāja karjeru. Tajā laikā viņš jau bija pārspējis meistarībā savu skolotāju Pīteru Lastmanu. 22 gadu vecumā Rembrants bija kļuvis par Leidenes pieprasītāko gleznotāju, viņam bija savi mācekļi. 1632. gadā Rembrants saņēma prestižu pasūtījumu no Nikolasa Tulpa — slavena anatomijas profesora. Šī glezna nodrošināja viņam tālākos pasūtījumus. Miris 1669.gada 4.oktobrī.
Mantojums
Rembrants radīja 600 gleznas, 300 skices un aptuveni 1400 zīmējumus, viņa atstātais mantojums ir milzīgs, bez tam daļa darbu ir nozuduši. Viņš gleznoja gan ainavas, gan aktus, portretus, sadzīves ainas, dzīvniekus, vēsturiska un mitoloģiska rakstura tēlojumus un Bībeles sižetus, turklāt viņa mantojumā ietilpst ap 100 pašportretu, veidojot arī viņa vizuālo biogrāfiju. Tiesa, daļu darbu nav radījis viņš pats, un tos iespējams atšķirt tikai ar jaunāko tehnoloģiju palīdzību.
Personīgā dzīve
Rembrants nebija vientuļnieks, ģimenē viņš bija devītais bērns. 1634. gadā viņš apprecēja Saskiju van Uilenburgu (Saskia van Uylenburg, 1612 - 1642) un jau 1635. gadā viņi ievācās paši savā mājā, un 1639. gadā pārcēlās uz māju, kura mūsdienās pazīstama kā Rembrandt House Museum. Rembrantam bija četri bērni, tomēr izdzīvoja tikai ceturtais un 1642. gadā, drīz pēc dēla piedzimšanas, mira Saskija, Rembranta sieva. Rembranta dēlu sauca Titus. Tomēr ilgi Rembrants nesēroja, viņa dzīvē bija arī citas sievietes — Gērtje Dirksa (Geertje Dircx), Henrkje Stofelsa (Hendriskje Stoffels) (viņa otrā sieva). Rembrants pārdzīvoja savu dēlu, kurš nomira 1668. gadā, atstājot meitiņu.
Darbu īpašības
Rembranta gaismēnu lietojums ir ļoti īpašs; gaisma - mirdzoša un kustīga, bet reizē it kā krēslas aizklāta, tumsa - ļoti dziļa, silta un piesātināta.
Nātrijs
Nātrijs ir ķīmiskais elements ar simbolu Na un atomskaitli 11. Nātrijs ir sārmu metāls. Nātrijs dabā brīvā veidā nav sastopams, jo aktīvi reaģē ar gaisa skābekli (veidojot oksīdu Na2O un peroksīdu Na2O2) un ūdeni (veidojot hidroksīdu NaOH). Lielākā daļa nātrija savienojumu šķīst ūdenī vai reaģē ar to. Kā jau visi sārmu metāli, nātrijs savienojumos var būt tikai vienvērtīgs, ar oksidēšanas pakāpi +1.
Iegūšana
Brīvā veidā nātriju iegūst, elektrolizējot tā savienojumu (parasti hlorīda vai hidroksīda) kausējumus.
Īpašības
Vienkāršas vielas veidā nātrijs ir viegls, mīksts metāls ar pelēcīgi sudrabainu spīdumu (svaigā griezumā). Tas ir gandrīz 3 reizes vieglāks par alumīniju un nedaudz vieglāks par ūdeni. Gaisā nātrijs strauji oksidējas un pārvēršas irdenos oksidēšanās produktos. Laboratorijās to visbiežāk uzglabā petrolejā.
Nātrijs reaģē ar daudzām saliktām vielām, arī ar ūdeni. Šajā reakcijā izdalās tik daudz siltuma, ka nātrijs, kas peld virs ūdens, izkūst un šķidras lodītes veidā pārvietojas pa ūdens virsmu tik ilgi, līdz pilnīgi izreaģē, veidojot nātrija hidroksīdu un ūdeņradi. Nātrija hidroksīda klātbūtni šķīdumā pierāda ar indikatoru, bet ūdeņradi konstatē, to aizdedzinot pie mēģenes vaļējā gala.
Sārmu metālu reakcijas ar koncentrētām skābēm ir aktīvas oksidēšanās-reducēšanās reakcijas, kuras var izraisīt eksploziju, tomēr nātrija iedarbība ar koncentrētu sālsskābi noris samērā mierīgi. Šajā reakcijā nātrijs reaģē gan ar ūdeni, gan ar hlorūdeņradi — izdalās ūdeņradis, bet sālsskābē pēc neilga laika parādās baltas nātrija hlorīda nogulsnes, jo veidojas piesātināts šķīdums.
Nātrija joni liesmu iekrāso raksturīgā dzeltenā krāsā (tā saucamā nātrija D līnija).
Izmantošana
Nātriju lieto ielu apgaismošanas spuldzēs, tās ir ekonomiskas un izstaro dzeltenu gaismu.
Goiás Esporte Clube
Goiás Esporte Clube, zināms arī kā Goiás, ir Brazīlijas futbola klubs no Gojanijas Gojasas štatā. tas ir viens no lielākajiem klubiem Centrālrietumu reģionā. Klubs dibināts 1943. gada 6. aprīlī, draugu sanāksmē Lino Barsi mājās. 1973. gadā klubs iekļuva Brazīlijas Série A.
1998. gadā komanda pievienojās Clube dos 13, kas ir organizācija, kas apvieno Brazīlijas spēcīgākos futbola klubus.
Joahims Fernavs
Joahims Fernavs (dzimis, miris ) — vācu rakstnieks, publicists un gleznotājs.
Skolā gājis Hiršbergā (tagad Jeleņa Gura, Polijā), pēc tam Berlīnē, kur sācis strādāt par žurnālistu. 1939. gadā iesaukts vērmahtā, kur strādājis par kara korespondentu, propagandējot Ieroču SS daļas.
Pēc 2. Pasaules kara dzīvoja pamīšus Minhenē un Toskānā, rakstot grāmatas par dažādu valstu vēsturi. Miris Florencē, apglabāts Minhenē.
Glāzgova
Glāzgova (en, gd, sco) ir lielākā Skotijas pilsēta un trešā lielākā Apvienotajā Karalistē pēc Londonas un Birmingemas. Tā ir arī vēsturiskā Stratklaidas reģiona centrs. Glāzgova atrodas Skotijas centrālās daļas rietumos, Klaidas upes krastos, 32 km pirms tā ietek okeānā. Tā ir liela ostas pilsēta, kā arī Skotijas nozīmīgākais uzņēmējdarbības centrs.
Glāzgova esot nodibināta 6. gadsimta vidū. Viduslaikos Glāzgova bija viens no nozīmīgākajiem Skotijas reliģijas un izglītības centriem. 18. gadsimtā rūpnieciskās revolūcijas laikā bija viens no lielākajiem Apvienotās Karalistes rūpniecības centriem (īpaši kuģubūves jomā), bet nākamajā gadsimtā pilsētas saimnieciskā izaugsme bija tik strauja, ka tā vienu brīdi bija pat otra lielākā Britu impērijas pilsēta (aiz Londonas).
Pilsētas dibināšana
Arheoloģiski atradumi liecina par to, ka pirmās apmetnes Klaidas upes ielejā parādījās jau neolīta laikā. Vēlāk šo teritoriju apdzīvoja ķeltu ciltis. No 142. līdz 144. gadam Roma, kura bija iekarojusi Britāniju, cēla no vienas Skotijas piekrastes līdz otrai aizsargmūri, kurš pazīstams kā Antonina valnis (la), un tās uzdevums bija aizsargāt romiešus no ziemeļu cilšu uzbrukumiem. Šīs sienas atliekas ir saglabājušās vēl pat līdz mūsdienām.
Leģenda vēsta, ka Glāzgovu 6. gadsimtā dibinājis kristiešu misionārs Svētais Mango (Saint Mungo), kurš uzcēlis klosteri Molendinaras upes krastā, kur mūsdienās atrodas Svētā Mango katedrāle. Šo faktu neapstiprina neviens oficiāls dokuments, izņemot ap 1185. gadu nezināma mūka pierakstītu leģendu. Sv. Mango ir attēlots arī uz pilsētas ģerboņa.
Heraldika
Glāzgovas ģerbonis oficiāli ar Skotijas heraldikas nodaļas lēmumu tika apstiprināts. Simboli, kas atrodas uz tā, agrāk tika izmantoti Glāzgovas presē un ir cieša saistība ar Glāzgovas dibinātāju un aizbildni Svēto Mango. Tajā ir attēloti četri brīnumi, kas notikuši Mango dzīves laikā:
Pirmais brīnums — sarkanrīklītes atdzimšana pēc tam, kad skolnieks Mango nogalināja sava skolotāja Svētā Serfa iemīļoto putnu. Otrais brīnums ir saistīts ar ozolu, kas attēlots uz ģerboņa. Brīnums esot noticis Kalrosas baznīcā, kur tika pazaudēta uguns, bet Svētais Mango to ir atguvis, aizdedzinot lazdas zariņu. Trešais brīnums ir zvans, kuru pēc leģendas svētajam ir uzdāvinājis Romas pāvests. Visbeidzot ceturtais brīnums ir saistīts ar teiku par karalieni Langeoreti. Kad viņas vīrs karalis Riderahs esot uzzinājis, ka sieva ir neuzticīga un uzdāvinājusi bruņiniekam zelta gredzenu, viņš esot to nozadzis un iesviedis Klaidas upes ūdeņos. Pēc tam viņš pavēlējis Langoretei atnest šo gredzenu. Svētais Mango, uzzinājis par šo karaļa lēmumu, esot devis norādes, kā atgūt zelta gredzenu. Līdz ar to upē noķerts lasis, kura mutē atradies šis gredzens, un sieva esot atguvusi savu godu.
Mērenā josla
Mērenajā joslā cauru gadu valda mēreno platumu gaisa masas. Ziemā gaisa temperatūra parasti ir zem 0 °C, vasarā — virs 0 °C. Taču temperatūra, tāpat kā nokrišņi, mainās atkarībā no vietas attāluma līdz jūrai vai okeāna piekrastei.
Glāzgova
Heraldika
Ģerboņa simbolus bieži vien vai nu kopā vai atsevišķi var redzēt Glāzgovas ielās. Tie ir kā dekorējumi gan uz ēkām, gan uz pieminekļiem, tiltiem, strūklakām, gan pat uz laternu stabiem. Šie simboli redzami arī uz Glāzgovas Universitātes ģerboņa.
Mērenā josla
Mērenās joslas okeāniskā klimata apgabalos gaisa temperatūra ziemā svārstās ap 0 °C, vasarā tā ir +15—17 °C. Nokrišņu ir daudz — no 1000 līdz 2000 mm gadā. Mēreni kontinentālā klimata apgabalos (arī Latvijā) ir ne sevišķi auksta ziema — gaisa temperatūra -5 līdz -10 °C un silta vasara — +16 +17 °C. Gadā ir 600—800 mm nokrišņu. Kontinentālajam klimatam, kurš visizteiksmīgākais ir Eirāzijas kontinenta vidienē, raksturīga ļoti zema gaisa temperatūra ziemā — ap -30 °C un samērā karsta vasara — ap +25 °C un vairāk. Nokrišņu ir maz — no 400 līdz 600 mm gadā. Musonu klimata apgabalos ir ne visai karsta vasara — gaisa temperatūra +16 +20 °C un auksta ziema — ap -20 °C. Nokrišņu ir samērā daudz — ap 1000 mm, un tie ir galvenokārt vasarā.
Glāzgova
Etimoloģija
Laikā, kad romieši bija iekarojuši Britāniju, apmetne, kur mūsdienās atrodas Glāzgova, saucās Cathures. Uzskata, ka nosaukums "Glāzgova" ir cēlies no diviem britu vārdiem: "glas" — 'zaļš' un "cau" — 'ieplaka'. Dažādos vēsturiskos avotos pilsētai ir bijuši atšķirīgi nosaukumi: pašos vecākajos avotos tā dēvēta par "Glaschu", ap 1180. gadu rakstītajos avotos — "Glesgu", pēc tam kā "Glasgeu" (1297. gada dokumentos), kā arī "Glaschow" (1419. gada hartā). Vismazāk ticamā, bet vispopulārā versija, ka nosaukumu pilsētai ir devis pats Svētais Mango, nosaucot to par "Glesgu". Vēl viena versija, ka šeit agrāk bijusi apmetne, kuru dēvēta par "Deschu", bet viduslaikos pārrakstīšanas kļūdu dēļ nosaukums mainījās uz "Glaschu".
Viduslaiki
12. gadsimta beigās Glāzgova kļuva par nozīmīgu reliģiskā reģiona centru, kā arī tajā jau dzīvoja 1500 iedzīvotāji. 1136. gadā karalis Dāvids I iesvētīja katedrāli, kura tika uzcelta vietā, kur Svētais Mango bija uzcēlis klosteri. To vēlāk skāra ugunsgrēks, tādēļ 1197. gadā tā tika uzcelta vēlreiz un no jauna iesvētīta, pēc diviem gadsimtiem tā tika rekonstruēta. Laika posmā no 1175. līdz 1178. gadam Skotijas karalis Viljems I piešķīra pilsētai pašpārvaldes tiesības. Aptuveni no 1190. gada pilsētā notiek ikgadējs vasaras gadatirgus, kurā satiekas tirgotāji un amatnieki. Tas sekmēja pilsētas turpmāko attīstību. Šī tradīcija, kad jūlija beigās notiek gadatirgus, ir saglabājusies līdz pat mūsdienām. 1451. gadā ar pāvesta Nikolaja V bullu tika dibināta Glāzgovas Universitāte, kas pilsētai deva ne tikai reliģiskā, bet arī izglītības centra statusu. 1492. gadā Glāzgova saņēma arhibīskapijas tiesības. Neskatoties uz to viduslaikos pilsētas Skotijas austrumos attīstījās daudz straujāk, jo tām bija izdevīgāks ģeogrāfiskais stāvoklis tirdzniecībai attiecībā pret Eiropas valstīm. Glāzgovā tirdzniecības sakari galvenokārt bija tikai ar tuvējām pilsētām un salām.
Glāzgova 16.—18. gadsimtā
1560. gadā ar Skotijas parlamenta lēmumu valsts atteicās no katolicisma un pieņēma protestantismu, precīzāk prezbiteriāņu atzaru. Visumā protestantu reformācijas kustībai Glāzgovā bija liela ietekme, kur bija spēcīga baznīcas vara. Tas sekmēja tās atlaišanu. 1611. gadā karalis Džeimss I Stjuarts piešķīra Glāzgovai karaliskās pilsētas statusu, kas nozīmēja ka tā ir nonākusi tiešā karaļa pakļautībā. 1638. gada novembrī — drīz vien pēc Nacionālā kovenanta pieņemšanas — Glāzgovas katedrāle tika pārveidota par Skotijas baznīcas ģenerālo asambleju, kas iestājās pret karaļa Čārlza I politiku par prezbiteriāņu dievkalpojumu likumu izmaiņām. Rezultātā Skotijā izcēlās bruņoti konflikti — sākumā t.s. bīskapu kari, bet pēc tam, no 1644. līdz 1647. gadam, pilsoņu karš starp kovenantiem un rojālistiem. Par laimi šie konflikti praktiski neskāra Glāzgovas centru, jo tajos laikos tai bija nenozīmīgs politiskais statuss. 1650. gadā, drīz vien pēc skotu sakāves Danbāras kaujā, Glāzgovā apmetās Olivers Kromvels.
Līdz pat 17. gadsimtam Glāzgova bija neliela mazpilsēta. Atrašanās upes krastā, kura bija pārāk sekla, nesekmēja tirdzniecības attīstību. 1557. gadā no Glāzgovas iegūtie nodokļi bija ļoti mazi. Tā deva tikai 2% no visiem nodokļiem, kurus iekasēja no Skotijas pilsētām (Edinburga viena pati deva 25%). Pilsētas iedzīvotāji nodarbojās ar atšķirīgām lietām; viņi galvenokārt nodarbojās ar aušanu, ādas miecēšanu, mēbeļu ražošanu un citām lietām. Saimnieciskā attīstība sākās pēc Skotijas un Anglijas apvienošanas 1603. gadā, kad par karali kļuva Džeimss I. Pilsētas straujo attīstību neizjauca pat mēra epidēmija 1647. gadā, kā arī ugunsgrēki 1652. un 1677. gadā (pirmā ugunsgrēka laikā izdega gandrīz trešdaļa no pilsētas). 17. gadsimta vidū pēc tirdzniecības apjoma valstī Glāzgova apsteidza Pērtu, bet 1670. gadā arī Aberdīnu un Dandī, piekāpjoties tikai Skotijas galvaspilsētai Edinburgai.
Pilsētas saimniecisko izaugsmi sekmēja vairāki faktori. Ārējā tirdzniecība sāka attīstīties pēc tam, kad 1668. gadā Ņuarkas laukos (mūsdienās Portglāzgovā), kur upe bija plašāka, pēc pilsētas domes iniciatīvas tika izbūvēta osta, lai apmierinātu Glāzgovas tirgotāju vajadzības. No 1674. gada, kad ostā ieradās pirmais kuģis ar tabakas kravu, tika uzsākta tirdzniecība ar Ameriku. Savukārt uz Apvienotās Karalistes kolonijām devās kuģi ar oglēm, audumiem un citām precēm. Tajā pašā laikā uzsākās rūpniecības izaugsme. 1667. gadā atvērās ziepju darbnīca un cukura pārstrādes rūpnīca; no 1680. līdz 1730. gadam tika sakārtota papīra, stikla un ķieģeļu ražošanas; 1711. gadā Grīnokā sāka funkcionēt pirmā kuģu būvētava, kas apkalpoja Glāzgovu un citas tuvākās pilsētas; 1736. gadā tika atvērtas fabrikas, kurās presēja tabaku, kā arī austuves un metalurģijas uzņēmumi; 1740. gadā radās pirmās krāsošanas darbnīcas.