cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Holivuda (Losandželosa)
Holivudas pakalnā, kas paceļas virs pilsētas, atrodas slavenais uzraksts HOLLYWOOD, kas tika izveidots 1923. gadā kā HOLLYWOODLAND, lai reklamētu nekustamā īpašuma pārdošanu. 1949. gadā tika izlemts noņemt uzraksta beigu daļu "LAND" sakarā ar tā nestabilo konstrukciju. 1978. gadā uzraksts tika pilnībā atjaunots. Pašreizējais 9 balto burtu uzraksts ir 15 metrus augsts un 137 metrus garš.
Vēsture
Holivudas kā filmindustrijas centra pirmsākumi ir meklējami 1911. gadā, kad šeit pirmā filmu studiju izveidoja David Horsley's Nestor Company. Tajā pašā gadā uz Holivudu no Ņujorkas pārvācās 15 citas ar filmindustriju saistītas komānijas. Kā iemesls tam bija ilgāks dienas garums, labāks klimats, kā arī negatīvais kompānijas Motion Picture Patents spiediens, kas izpaudās kā augstas samaksas par licenšu iegūšanu un lielas sodanaudas par neiestāšanos kompānijas biedru rindās. Mūsdienās lielākās filmu studijas Holivudā ir Universal Pictures un Warner Bros.
Juris Karlsons (komponists)
1967. gadā pabeidzis Emila Dārziņa speciālo mūzikas skolu, savukārt 1972. gadā absolvējis Latvijas Konservatorijas Jāņa Ivanova kompozīcijas klasi. Bijis skaņu režisors Latvijas Radio (1968—1975), pēc tam vadījis muzikālo daļu Dailes teātrī. Rakstījis koncertus klavierēm un kamerorķestrim, simfoniskajam orķestrim, skaņdarbus korim un ērģelēm, mūziku teātra izrādēm. 1989. gadā J. Karlsons kļuva par Latvijas PSR Nopelniem bagāto mākslas darbinieku. 1984. gadā saņēmis Jāņa Ivanova prēmiju, 1998. gadā ticis apbalvots ar trešās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni, 2000. gadā saņēmis Lielo mūzikas balvu.
Doms
Doms var būt:
Zīlāni (stacija)
Zīlāni ir neizmantots pieturas punkts Jēkabpilī pie Zīlāniem, līnijā Krustpils—Rēzekne II starp stacijām Krustpils un Kūkas. Visi bijušās stacijas sliežu ceļi mūsdienās nojaukti. Saglabājusies noliktavas ēka pie Oļu ielas pārbrauktuves un vairākas pie stacijas atradušās ēkas (mūsdienās dzīvojamās mājas). Pasažieru vilcieni Zīlānos nepietur.
Vēsture
Stacija atklāta 1901. gadā. Uzsākot Maskavas—Ventspils dzelzceļa būvi, ko veica ārzemju akcionāri, Krustpils tuvumā tika projektēta jauna, liela dzelzceļa stacija. Šiem mērķiem izvēlējās četrus kilometrus attālumā no Krustpils esošo Zīlānu sādžu. Vieta bijusi ļoti purvaina, pat ar aizaugušu ezeru, tāpēc, lai nosusinātu izvēlēto teritoriju, tika rakts liels un plats novadgrāvis. Tika izmantots tikai roku darbs, ar zirgu pajūgiem izrakto granti pievedot dzelzceļa stigas uzbērumam. Darbs bija labi maksāts, par katru atvesto grants kravu — 1 cara zelta rublis, tāpēc dienu un nakti strādājuši ļoti daudzi cilvēki. Darbs ritējis ātri un 1904. gada 11. (24.) novembrī līnija tika atklāta. Zīlānos uzcēla depo 16 lokomotīvēm, rampu lokomotīvju apgriešanai, remontdarbnīcas, pirti, vairāk nekā desmit lielas daudzdzīvokļu mājas iedzīvotājiem, ūdenstorni, ūdens vadu trīs kilometru garumā, ūdens pumpēšanas ierīces un māju Daugavas krastā, lielu koka stacijas ēku, dzelzceļa skolu, noliktavas, tualetes. Tika ievilkta telegrāfa līnija. Zīlānu stacijas teritorijā bija 6 sliežu ceļi. Lielākā un nozīmīgākā stacija posmā no Rīgas līdz Zilupei. Pirmais pasaules karš pārtrauca rūpniecības uzplaukumu un pilnīgi izmainīja saimniecības struktūru un dzelzceļa transporta attīstību Latvijas teritorijā. Kara laikā no Latvijas tika evakuētas svarīgākās rūpnīcas, tajā skaitā transporta uzņēmumu iekārtas - 30 tūkst. vagonu — 186,2 milj. rubļu vērtībā, kā arī dzelzceļa saimniecībā izmantotais ritošais sastāvs. Smagi cieta viss dzelzceļa tīkls, īpaši šī apkārtne, kas trīs kara gadus atradās tiešā frontes līnijas tuvumā. Vairākas līnijas kara laikā tika iznīcinātas, uzspridzināti visi lielie tilti (Zeļķu tiltu atjaunoja tikai 1930. gadā), stacijas, nopostīti arī ūdenstorņi un depo.
Vairs nevajadzīgā Krustpils apvedceļa līnija, pa kuru vilcieni varēja kursēt no Zīlāniem Jelgavas virzienā, neiebraucot Krustpilī, nojaukta 20. gadsimta 20. gados. Kādreizējais Zīlānu—Krustpils savienojošais ceļš no tā laika ir galvenais ceļš līnijā Ventspils—Zilupe. Zīlānu stacijas ēkas 20. gadsimta 20.—30. gados pārvestas uz Viesītes lauku dzelzceļu tīklu. Bijusī svarīgā stacija kļuva par parastu izmaiņas punktu, bet 20. gadsimta 80. gados tajā vilcieni vairs nepieturēja.
Desmitkājvēži
Desmitkājvēži, desmitkāji (Decapoda) ir īsto augstāko vēžu (Malacostraca) kārta. Starp augstākajiem vēžiem desmitkāji kā morfoloģiski, tā bioloģiski ir visdaudzveidīgākā kārta. Desmitkāju kārtā ir apmēram 15 000 sugu, kas iedalītas apmēram 2700 ģintīs. Kārtā ir apmēram 3300 fosilās sugas. Gandrīz puse no visām sugām ir krabji. Nākamās lielākās grupas ir garneles ar apmēram 3000 sugām un anomuras ar 2500 sugām. Senākā desmitkājvēža fosilija ir devona laika fosilija — Palaeopalaemon.
Sēlija (zeme)
Sēlija jeb Selonija, vēsturiski arī Sēlene bija sēļu apdzīvoto pilsnovadu apvienība. Pēc tās ziemeļu daļas iekarošanas krustneši 1218. gadā tās teritorijā nodibināja Sēlijas bīskapiju (la), 1251. gadā to pievienoja Rīgas bīskapijai. 1255. gadā Lietuvas ķēniņš Mindaugs, noslēgdams savienību ar Livonijas ordeni, uzdāvināja tam Sēlijas dienvidu daļas pilsnovadus. 1256. gadā Sēlijas ziemeļu daļa gar Daugavu tika sadalīta starp Rīgas arhibīskapu un Vācu ordeni. Sēlijas politiskais un militārais centrs 13. gadsimtā bija Sēlpils (castrum Selonum). Pēc 1422. gadā noslēgtā Melnas līguma Livonijas ordeņa mestrs atteicās no Sēlijas zemes dienvidu daļas, kas pārgāja Žemaitijas kunigaitijas pārvaldībā.
Desmitkājvēži
Latvijā
Latvijā ir sastopamas 8—9 sugas: platspīļu upesvēzis (Astacus astacus), šaurspīļu upesvēzis (Astacus leptodactylus), Amerikas signālvēzis (Pacifastacus leniusculus), dzeloņvaigu vēzis (Orconectes limosus), piekrastes peldkrabis (Carcinus maenas), Ķīnas krabis (Eriocheir sinensis), parastā garnele (Palaemon adspersus), smilšu garnele (Crangon crangon) un Eiropas akmeņu garnele (Palaemon elegans). Lai arī Eiropas akmeņu garnele ir novērota Baltijas jūrā, iespējams, ka pie Latvijas krastiem tā nemājo.
Sēlija (zeme)
Ziemeļu robeža ar līviem
Sēļu zemes ziemeļu robeža ar Daugavas līviem gāja pa Daugavu no Aizkraukles līdz Rumbulas krācēm pie Doles salas.
Austrumu robeža ar letgaļiem
Sēļu zemes austrumu robeža ar Jersikas letgaļiem gāja pa Daugavu no Naujenes pils (senā Daugavpils) līdz Koknesei.
Dienvidu robeža ar lietuviešiem (aukštaišiem)
Latīņu tekstā minētie dienvidu sēļu pilsnovadu nosaukumi bija Tovrakste (tagad Tauragne — Tauragnai Utenas rajonā), Maleisine (tagad Maleiši — Maleišiai Anīkšču rajonā), Pelone (tagad Palēvene (Palėvenė) Kupišķu rajonā) un Medene (tagad Biržu rajons) Lietuvas Republikā.
Mūsdienu robeža balstās uz 1426. gada jūnija sākumā pēc Melnas līguma izveidoto Livonijas ordeņa valsts un Lietuvas dižkunigaitijas robežu, ko apstiprināja dižkunigaitis Vītauts Dižais.
Rietumu robeža ar zemgaļiem
Sēļu zemes rietumu robeža ar Upmales zemgaļiem gāja pa mežainu apvidu no Mēmeles upes līdz Daugavas kreisajam krastam pie Doles salas.
Ziemeļu daļas kristīšana
1208. gadā bīskaps Alberts kopā ar kristītiem lībiešiem un latgaļiem uzbruka Sēļu pilij, lai pakļautu šo svarīgo pilskalnu pie Daugavas ūdensceļa savai kontrolei. Par ieganstu iebrukumam bija sēļu savienība ar lietuviešiem. Sēlpili ieņēma un piespieda sēļus kristīties un atteikties no savienības ar lietuviešiem. Šī bija vienīgā militārā akcija pret Sēliju un beidzās ar Daugavas kreisā krasta iekarošanu. Bet nostiprināties Sēlijā varēja tikai pamazām. 1218. gada vasarā nodibināja Sēlijas bīskapiju, par pirmo bīskapu ieceļot Lipes Bernhardu. 1226. gada 21. martā Rīgas bīskaps Alberts saziņā ar pāvesta legātu Modenas Vilhelmu lēma par Sēlijas bīskapijas likvidēšanu un Zemgales bīskapijas nodibināšanu. Sēlijas otrais bīskaps Lamberts atsacījās no Sēlijas zemēm un titula par labu Rīgas baznīcas apgabalam (diecēzei). 1237. gada 17. septembrī, pāvesta legāts Modenas Vilhelms ar Zemgales bīskapijas prāvesta Heidenreiha piekrišanu noteica, ka Zemgales diecēzē ietilpst Zemgale un novadi starp Nemunu un Daugavu šaipus Neres upei, bet no tās iztekas taisnā virzienā uz Polocku. Tātad Zemgales bīskapam bija paredzēts pakļaut ne tikai zemgaļu un sēļu zemes, bet arī visu Austrumlietuvu. 1251. gada 3. februārī Romas pāvesta kūrija pieņēma lēmumu likvidēt Zemgales bīskapiju un tās teritoriju pievienot Rīgas bīskapijai.
Sadalīšana starp Ordeni un arhibīskapu
1254. gada 23. maijā Romas pāvests Inocents IV apstiprināja Livonijas ordeņa noslēgto līgumu ar Polockas kņazu Konstantīnu par to, ka viņš atsakās no Alektenes (Allecten), Kalves (Calve), Sēlenes (Selen), Medenes (Medene) un Nīcgales (Nitczegale) pilsnovadiem. Domājams, ka šo zemju vecākie agrāk bija atradušies Jersikas un Nalsenes pakļautībā, bet pēc Nalsenes kunigaiša Tautvila kļūšanas par Polockas kņazu tika uzskatīti par viņa vasaļiem.
1255. gada oktobrī Mindaugs, pateicībā par Vācu ordeņa starpniecību, kuras dēļ pāvests licis viņu kronēt par visas Lietuvas pirmo karali, kā arī solītās aizsardzības dēļ dāvināja Livonijas mestram un brāļiem pirms tam viņa pakļautībā bijušās Medenes, Pelones, Maleisines un Tauragnes sēļu zemes ar visiem piederumiem.
1256. gadā Rīgas arhibīskaps Alberts, domkapituls un Vācu ordeņa vicemestrs Ludviķis vienojās šādā kārtā par dažādiem strīdus priekšmetiem:
1261. gada 7. augustā karalis Mindaugs it kā noteicis Livonijas ordenim atdāvināto sēļu zemju robežas šādi: ziemeļu robeža gāja pa Daugavu no Naujenes pils (senās Daugavpils) līdz Rumbulas krācēm pie Doles salas, dienvidu robeža gāja no Naujenes pa Sventas upi, Latuvas upi, Lavenas upi, Mūsas upi, savukārt rietumu robeža pa Lielupi līdz Babītes ezeram.
Kādā 1392. gadā parakstītā Livonijas ordeņa mestra dokumentā minēts, ka [Mindauga dāvātā] Sēlijas zeme (terra Zelonia) ir sadalīta sekojošos mazākos novados jeb "zemītēs", proti, Medene, Pelone, Maleisine, Tauragne ar tām piederošo.
Sadalīšana pēc Melnas līguma (1422)
Pēc 1422. gadā noslēgtā Melnas līguma Livonijas ordeņa mestrs atteicās no Sēlijas zemes dienvidu daļas, kas pārgāja Žemaitijas kunigaitijas pārvaldībā. 1426. gada jūnija sākumā tika nosprausta jauna Livonijas ordeņa valsts un Lietuvas dižkunigaitijas robeža, kas 1921. gadā kalpoja par pamatu mūsdienu Latvijas—Lietuvas robežas izveidei. 1565. gadā Sēlijas dienvidu zemes iekļāva Traķu (rietumu daļa) un Viļņas vaivadijā (austrumu daļa).
Desmitkājvēži
Morfoloģija
Galvenā raksturojošā īpatnība ir krūšu uzbūve, ar kurām ir saaudzis galvkrūšu vairogs. Sānu kroka — branhiostegīts, ko veido galvkrūšu vairogs, sedz žaunu dobumu un žaunas; ūdens straumi, kas apskalo žaunas, rada un virza otra apakšžokļu pāra eksopodīts (skafognatīts). Astoņi krūšu kāju pāri diferencējušies trijos divzarainu žokļkāju pāros un piecos ejkāju pāros, kas ar retiem izņēmumiem ir vienzaraini; pirmais ejkāju pāris pārveidojies spīlēs. Ķermeņa pakaļgalā atrodas astes spura, ko veido anālais segments kopā ar sesto vēdera kāju pāri; divi pirmie vēdera kāju pāri tēviņam ir dzimumorgāni.
Desmitkāji pārvietojas peldot un rāpojot, tādēļ tos iedala divās grupās: peldvēžos un rāpotājvēžos. Kādreiz šīs grupas bija desmitkāju apakškārtas. Bet mūsdienās apakškārtu iedalījums mainīts, balstoties uz ģenētiskajiem pētījumiem.
Starp rāpojošajiem vēderkājiem izšķir garastes vēžus (Macrura), kuriem vēders nav zaudējis lokomotoro funkciju un ir spēcīgi attīstīts, ar labi izveidotu astes spuru, mīkstastes vēžus — vientuļniekvēžus (Anomura), ko raksturo mīksts vēders, vēdera un ekstremitāšu nepilnīga attīstība un asimetrija un bieži vien sestā ekstremitāšu pāra pilnīgs trūkums: vēdera mīkstums un asimetrija saistīti ar instinktu slēpt vēderu moluska gliemežnīcā.
Īsastes vēži jeb krabji (Branchyura) izceļas ar ekstrēmi īsu, saplacinātu un paplašinātu vēderu, bieži ar samazinātu segmentu skaitu tēviņiem. Vēders paliekts zem platā krūšu nodalījuma. Mātītes zem tā paslēpj olas, kuras piestiprina pie vēdera kājām, tādēļ vēders ir ļoti plats un tik cieši nepieguļ pie krūšu apakšējās virsmas.
Attīstība
Desmitkāji postembrionālajā attīstībā iziet metamorfozi, kas var būt ļoti sarežģīta. Vissaliktākā tā ir peldošajiem desmitkājiem. Tā, piemēram, penejs — Penaeus iziet visas desmitkāju kāpuru fāzes — nauplija, metanauplija, protozoejas, zoejas un mizisa fāzi. Visraksturīgākā ir zoejas fāze, kurā par lokomotoriem orgāniem ir trīs pirmie krūšu kāju pāri, kas pieaugušam vēzim pārvēršas par žokļkājām. Pēc zoejas fāzes seko mizisa fāze ar labi attīstītām divzarainām krūšu kājām.
Izplatība
Lielais vairums desmitkāju apdzīvo jūru. Vieni no tiem sastopami tikai atklātajā jūrā; pie tiem pieder daļa peldošo vēžu. Citi uzturas jūras piekrastes joslā. Desmitkāju mazākā daļa apdzīvo saldūdeņus: tā ir upes vēžu grupa, kas, atskaitot nedaudzas sugas, kuras piemērojušās iesāļiem ūdeņiem un sastopamas okeānu upju grīvās, dzīvo tikai saldūdenī.
Sistemātika
Desmitkājvēžu kārta (Decapoda)
Baltijas Čempionu kauss futbolā 2011
2011. gada Baltijas Čempionu kausa izcīņa futbolā būs 1. Baltijas Čempionu kausa izcīņas turnīrs starp Igaunijas Meistarlīgas, Latvijas Virslīgas un Lietuvas A līga 2010. gada sezonas čempioniem. Turnīrs norisināsies Rīgā, Olimpiskā sporta centra futbola hallē no līdz.
Kristians Lorencs
Kristians Flake Lorencs (de; dzimis ) ir vācu mūziķis, vairāk pazīstams kā industriālā metāla grupas Rammstein taustiņinstrumentālists.
Biogrāfija
Doktors Kristians Lorencs, viņš arī Flake, dzimis 1966. gada 16. novembrī, Berlīnē. Vārdam Flake ir vāciskā, nevis angliskā (Fleiks), izruna, un tas ir viņa īstais vārds, ko viņam devuši vecāki, nevis pseidonīms, tādēļ nav pareiza tā rakstīšana pēdiņās. Jaunībā Flake strādāja par krāvēju kautuvē, pēc tam izmācījās par atslēdznieku. Pauls un Kristians ir ar pieredzi bagātākie mūziķi grupā Rammstein. Viņi abi ir piedalījušies grupā Feeling B — grupā kura palika slavena Rietumvācijā vēl līdz Berlīnes mūra krišanai. Tā bija viena no pirmajām vācu panku grupām, kurām izdevās izdot disku jau 1989. gadā.
Izlaušanās
"Izlaušanās" (en) ir ASV televīzijas drāmas seriāls, kura pirmizrāde notika. Latvijā tas tika rādīts TV3, TV6 un FOX kanālos. Seriāls ir ticis nominēts Emmy un Zelta globusa balvām. Seriālam ir 5 savstarpēji saistītas sezonas, tās darbība norisinās ASV Panamā un Jemenā. Seriāls ir par vīrieti, kurš panāk, ka viņu arestē un ievieto cietumā, lai palīdzētu savam nepatiesi apsūdzētajam, uz nāvi notiesātajam brālim izkļūt brīvībā. Viens no populārākajiem, kā arī skatītākajiem ASV seriāliem Latvijā un pasaulē.
1.sezona
Maikls Skofilds ir izmisis vīrietis visai bezcerīgā dzīves situācijā. Viņa brālis, Linkolns Barouzs ir atzīts par vainīgu slepkavībā un nolemts nāvei cietumā jau pēc pāris mēnešiem.Lai gan pierādījumi ir pret Linkolnu, tomēr Maikls ir pārliecināts, ka brālis nav vainojams šajā noziegumā. Neredzot citu izeju šai situācijai, kā arī saprotot, ka laiks strauji rit uz priekšu, Maikls aplaupa banku, lai tiktu ieslodzīts cietumā, līdzās savam brālim. Kad Maikls ir nonācis cietumā, atklājas, ka viņš ir izcils būvinženieris, kuram ir cietuma projekta plānojums, plāno precīzu plānu, lai atbrīvotu savu brāli un pierādītu, ka Linkolns tiek nepatiesi apsūdzēts.
Pirmā sezona seko Linkolna Barouza glābšanai, kurš tiek apsūdzēts par ASV viceprezidentes Karolīnas Reinoldsas brāļa Terensa Stedmena slepkavību. Linkolnam tiek piespriests nāvessods un viņš tiek ieslodzīts FOX Riversteitas stingro režīmu cietumā Ilinoisas štatā, kur viņš gaida soda izpildi. Linkolna brālis, izcils būvinženieris Maikls Skofīlds ir pārliecināts par Linkolna nevainību un plāno bēgšanas plānu. Lai noķļūtu cietumā, Maikls izdara bruņotu laupīšanu, kuras rezultātā viņš tiek notiesāts uz cietumu, kurā atrodas viņa brālis Linkolns. Cietumā Maikls sadraudzējas ar cietuma ārsti Sāru Tankredī. Maikls izliekas, ka cieš no 1. tipa cukura diabēta, lai katru dienu piekļūtu cietuma slimnīcai, kur viņš saņem savas ikdienas insulīna devu. Tāpat Maikls sadraudzējas ar cietuma priekšnieku Poupu, kurš Maiklam ir palūdzis uzbūvēt dāvanu sievai viņu kāzu gadadienā. Brāļu cīņu par nāvessoda izpildes atcelšanu, palīdz viņu ilgā ģimenes draudzene Veronika Donovana, kura sāk izmeklēt sazvērestību, kas Linkolnu ievietoja cietumā. Tomēr viņus kavē slepenie aģenti, organizācija, kas pazīstama kā aģentūra. Aģentūra bija atbildīga par Linkolna iegāšanu, un viņi to izdarīja dēļ Linkolna tēva Aldo Barouza un viņa iepriekšējo saistību ar aģentūru. Brāļi Maikls un Linkolns kopā ar sešiem citiem ieslodzītajiem Fernando Sukri, Teodoru Bagvelu  T-bag , Bendžaminu Mailzu Franklinu  C-Note  , Deividu Apolski  Tweener  , Džonu Abruzī un Čārlzu Vestmorlenu D.B. Cooper , kopīgi cenšas izbēgt no cietuma plānojot bēgšanu caur apsargu atpūtas telpu. Tieši pirms sezonas noslēguma, grupai izdodas izbēgt no cietuma pēc tam, kad viņi ir izmantojuši savas cietumu privilēģijas, lai izraktu tuneli zem cietuma un nokļūtu slimnīcā, caur kurieni viņi izbēg.
2.sezona
Otrā sezona sākas astoņas stundas pēc izbēgšanas no cietuma, galvenokārt koncentrējoties uz astoņām bēgšanām. Seriāla veidotājs Pols Šērings otro sezonu pielīdzina “Lielās aizbēgšanas otrajai pusei”. Kad  FOX Riversteitas 8  neizdodas nokļūt Džona Abrucī lidmašīnā, bēgļi sadalās un dodas uz vietām visā valstī kopā ar varas iestādēm, kas atrodas ik uz soļa aiz viņiem. Šī sezona ir spriedzes pārpilna, jo katrs īsteno savus individuālos mērķus, lai censtos aizbēgt no policijas un FIB aģentiem. Breds Belliks tiek atlaists no cietuma, kur viņš strādāja par galveno apsargu, un pēc atlīdzības naudas izsludīnāšanas par izbēgušajiem TV, notiek pakaļdzīšanās pēc ieslodzītajiem. Vairāki no bēgļiem apvienojas, meklējot Dī Bī Kūpera apslēptos miljonus, kurus jau sen apglabājis cits cietuma ieslodzītais Čārlzs Vestmorelands, kurš nomira cietuma slimnīcā bēgšanas laikā. Federālais aģents Aleksandrs Mahons ir norīkots izsekot un sagūstīt visus astoņus bēgļus, bet tiek atklāts, ka viņš strādā aģentūras labā, kuri vēlas, lai visi astoņi izbēgušie būtu miruši. Kad Sāra atklāj, ka viņas tēvs, gubernators Frenks Tankredi ir nogalināts, viņa tiekas ar Maiklu, paliekot pie viņa, kamēr brāļi cenšas sagraut tagadējo prezidenti Reinoldsu, kura ir aģentūras locekle. Sāra padodas FIB, lai Maikls un Linkolns varētu aizbēgt uz Panamu. Tiesas procesa laikā bijušā slepenā dienesta aģenta Pola Kellermana liecības, kurš savulaik strādāja uzņēmuma kontrolētās prezidentes labā, atbrīvo Linkolnu un Sāru. Puse no bēgļiem tiek nogalināti vai sagūstīti, bet brāļi nokļūst Panamā. Maiklu, saimnieku (T-Bag), Mahoni un Beliku arestē Panamas varas iestādes un iesloga viņus Sonas cietumā.
4.sezona
Izlaušanās ceturtās sezonas galvenais stāsts būs saistīts ar komandu, ko savervējis drošības aģents Dons Selfs (Maikls Rapaports), lai atrastu skillu no aģentūras, kura satur informāciju par progresīvu atjaunojamās enerģijas avotu. Sezonas pirmās puses laikā komanda iegūst kartes, lai piekļūtu skillai, un ielaužas aģentūras galvenajā mītnē, lai to nozagtu. Šajā sezonā būs vairākas spriedzes pilnas tikšanās un cīņa ar agentūras darbiniekiem, kā arī ar pašu ģenerāli Kransu, kurš ir aģentūras vadītājs. Atklāsies, ka Sāra tomēr ir dzīva, bet būs arī kāds zaudējums, jo bojā ies Beliks, kurš sevi upurēs lai paglābtu Maiklu un pārējo komandu. Bet kas vēl - izrādīsies, ka Selfs ir dubultaģents, kurš piemanīs Maikla komandu un nozags skillu, lai pēc tam to pārdotu tam, kurš solīs vairāk naudas. Pēc ilgām pārdomām Linkolns nelabprāt piebiedrosies komandai, lai atgūtu skillu. Maikls cieš no hipotalāma hamartomas. Viņu ārstē un vada aģentūra. Maikls vēlāk uzzina, ka viņa māte Kristīna joprojām ir dzīva un bija kompānijas aģente, Maikla un Linkolna māte arī cenšas iegūt skillu, iznīcināt ģimeni un aģentūru. Galu galā seriāla galvenās un noslēdzošās sērijas beidzas Maiami, kur Maikls ar komandu atgūs skillu. Ģenerālis ar aģentūru tiek atmaskoti un Sāra nogalina Kristīni. Sezonas pēdējās divas sērijas tiek apvienotas un uztaisīta par filmu  The Final Break . Priekšpēdējā sērijas laikā Sāra ir redzama puķu tirdziņā Panamā ar savu un Maikla dēlu, pēc tam viesojas Maikla kapavietā kopā ar Linkolnu, Sukri un Mahonu. Pēdējā epizode un televīzijas filma  The Final Break  parāda, kas notika starp kompānijas sagraušanu un Maikla nāvi. Šis stāsts ietver Sāras ieslodzīšanu Maiami-Dades apgabala cietumā par Kristīnas slepkavību. Ģenerālis un T-Bag atrodas blakus esošajā vīriešu cietumā. Ģenerālis vēlas, lai Sāra būtu mirusi, un izsludina par viņas nogalināšanu 100 000 ASV dolāru atlīdzību. Maikls ar Linkolnu izstrādā plānu lai izglābtu Sāru no cietuma. Noslēgumā, uzzinot, ka viņš mirst no smadzeņu audzēja, Maikls upurē savu dzīvību, lai Sāra varētu aizbēgt no cietuma.
5.sezona
Ir pagājuši septiņi gadi un izrādās Maikls ir dzīvs, taču atrodas tālu no mājām – Jemenā, Ogigijas cietumā. Iespējams T-Bag jeb Teodors Begvels ir slepkava, izvarotājs, pedofils un patiesi apdraud sabiedrību. Taču viņš iznāk no cietuma un saņem ziņu, ka Maikls ir izdzīvojis. Tas līdzinās zinātniskajai fantastikai. Galu galā top skaidrs, ka Maikls ar T-Bag sazinājās speciāli.
Šenons Brauns
Šenons Brauns (en; dzimis Meivudā, Ilinoisas štatā, ASV) ir profesionāls amerikāņu basketbolists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2013) pārstāv NBA klubu Fīniksas "Suns". 2006. gada NBA draftā viņu izraudzījās Klīvlendas "Cavaliers" ar kopējo 26. kārtas numuru pirmajā drafta izvēles kārtā. 2009. un 2010. gada NBA čempions. Š. Brauns līgā ir pazīstams ar savu augsto vertikālo palēcienu, kas sasniedz 113 cm. Pirms spēlēšanas NBA viņš startēja NCAA, kur pārstāvēja Mičiganas štata universitātes basketbola komandu Mičiganas štata "Spartans".
Izlaušanās
5.sezona
Simtnieks jeb Bendžamins Mailss Frenklins ir pieņēmis islāmu un aktīvi cīnās pret ekstrēmismu. Viņš nav bijis īpaši tuvs ne Maiklam, ne Linkolnam, taču Linkolns viņu uzmeklēs un lūgs palīdzību lai atrastu un izglabtu Maiklu no Jemenas .Brāļiem vēlas palīdzēt arī Maikla draugs Fernando Sukre, kas visu šo laiku ir strādājis uz kuģiem un ceļojis pa pasauli. Pols Kellermans brāļiem un Sārai ir bijis labs sabiedrotais. Kad mēs īpašo aģentu redzējām pēdējo reizi, viņš sāka savu politisko karjeru. Tagad Kellermans strādā Valsts departamentā un ir viens no retajiem, kurš spēj saprast, kas īsti noticis ar Maiklu.
Šenons Brauns
Savā pirmajā sezonā NBA pašā sezonas sākumā guva traumu un tika nosūtīts uz D-Līgas klubu Albukerkes "Thunderbirds", taču jau nākamajā dienā atgriezās "Cavaliers" sastāvā. Taču vēlāk viņš tika nosūtīts citā D-līgas klubā Riograndes "Valley Vipers". 2008. gadā atgriezās NBA, kur spēlēja Čikāgas "Bulls", Šarlotas "Bobcats", Losandželosas "Lakers" un Fīniksas "Suns" klubu sastāvos.
Izlaušanās
5.sezona
Maikls ar segvārdu Kaniels Otiss strādā “Daīš” labā. Katrā gadījumā plakāts, kurā redzama Skofīlda fotogrāfija, paraksts vēsta: “Tiek meklēts par CIP amatpersonas nogalināšanu. Iesaistīts vairākos sprādzienos. Zināms terorists. Zināmi sakari ar ISIL.”Jādomā, kopā ar teroristiem pavadītais laiks Maiklu būs mainījis. Tie ir septiņi tumši gadi, tādēļ ir aktuāls jautājums: vai Skofīlds joprojām ir tas pats cilvēks, vai arī viņš ir šķērsojis sarkano līniju, aiz kuras vairs nav iespējams atgriezties? Iespējams, Maikls vēlas atgriezties pie sievas un dēla, kuru viņš nemaz nepazīst. Linkolns Berovs ir pārgājis likuma “nepareizajā pusē”; viņš vietējiem gangsteriem ir parādā lielu naudas summu. Tomēr neskatoties uz haosu savā dzīvē, Linkolns ir gatavs glābt brāli. Tiesa, šķiet, izņemot viņu pašu, nav daudz cilvēku, kuri tic, ka Maikls varētu būt dzīvs. Taču viena no organizācijām kas sevi devē par Paseidonu, iespējams, nemaz nevēlas, lai cilvēki par to uzzinātu. Maikla sieva Sāra ir aizbraukusi, apprecējusies ar Džeikobu Nesu un kopā audzina dēlu – Maiklu junioru. Sāra un Linkolns ir atsvešinājušies viens no otra. Protams, daļēji var vainot Skofīlda sievas otro laulību. Kaut arī Sāra uzreiz nenotic ziņai par to, ka Maikls varētu būt dzīvs, tomēr viņa skaidri saredz draudus savai jaunai ģimenei. Ogigijas cietums, kurā ir ieslodzīts Skofīlds, atrodas patālu no tuvākā lidlauka, proti, Sanas starptautiskās lidostas. Taču Jemenā sākas pilsoņu karš, valstī valda haoss un nekārtības. Cietuma vārti ir atvērti, lai visi ieslodzīti varētu izkļūt brīvībā. Taču izkļūšana no Jemenas nav tik vienkārša, kā varētu šķist sākum.
Informācija par iesaistītajām personām 1.sezonā.
Maikls Skofīlds
Viņš ir būvinženieris — gudrs, atjautīgs,labestīgs. Citu labklājība interesē vairāk par savējo.
Maikla vecākais brālis cietumā gaida nāvessodu par noziegumu, ko viņš varbūt ir, bet varbūt arī nav pastrādājis. Viņš tic, ka brālis ir nevainīgs, tādēļ aplaupa banku, lai nonāktu cietumā pie brāļa un varētu palīdzēt viņam izbēgt. Nonākot aiz restēm, lai glābtu savu brāli, viņam nemitīgi draud briesmas. Maikls nepaļaujas uz nejaušību, tāpēc jau iepriekš ir sīki izstrādājis ģeniālu plānu. Tomēr — ne visu iespējams paredzēt. Šķēršļus liek liktenis, nejaušības, dzīves īstenība un cilvēka daba. Katru nedēļu kaut kas atkal sagrauj iecerētos plānus, tāpēc jāimprovizē un jāņem vērā neparedzētais.
Linkolns Barouzs
Skarba rakstura cilvēks, kurš audzis nelabvēlīgā ģimenē, kur viņa galvenais uzdevums bijis rūpēties par mazāko brāli Maiklu. Viņš saistījās ar nelabvēlīgiem cilvēkiem un nonāca uz noziedzības ceļa. Linkolns ir viens no tiem, kas ārēji šķiet ļoti skarbs un saspringts, bet, iepazīstot tuvāk, atklājas, ka ir jūtīgs un bieži nepašpārliecināts. Tiek safabricēta apsūdzība pret viņu kā viceprezidenta brāļa slepkavu. Ir izstrādāta sazvērestība, kuras dēļ Linkolnu ieliek cietumā un notiesā uz nāvi. Brāļa Maikla plāns viņam šķiet nejēdzīgs, jo brālis apdraud savu nākotni un pat dzīvību tik riskantas avantūras dēļ.
Veronika ir Linkolna un Maikla bērnības draudzene, un bērnību visi pavadījuši vienā rajonā. Veronikai ar Linkolnu savulaik bijušas romantiskas attiecības. Veronika ir apguvusi jurisprudenci. Pirms notikumos iesaistās Maikls, Veronika tic, ka Linkolns ir vainīgs. Pēc sarunām ar Maiklu un analizējot situāciju kopumā, Veronika sāk domāt, ka Linkolns tomēr nav vainīgs. Pēc tam viņa daudz ko atklāj ārpus cietuma sienām, iekuļas briesmās un raizējas par abiem draugiem cietumā. Veronika ir pārliecināta, ka mērķis ir sasniedzams arī likumīgā ceļā un ka Maikls ar savu uzvedību pārspīlē.
Fernando Sukre
Ļoti cilvēcīgs, lai arī pastrādājis noziegumu — laupīšanu, taču viņam piemīt kas tāds, kas ļoti piesaista. Viņš izraisa simpātijas un līdzjūtību. Viņš ir viens no tiem sliktajiem, ko nez kāpēc nevar nemīlēt. Kad Maikls nonāk cietumā, Fernando kļūstu par viņa kameras biedru. Viņš sākumā Maiklam visu izrāda un iepazīstina ar cietuma dzīvi un noteikumiem tajā. Fernando kļūstu par Maikla labo roku, un starp abiem izveidojas biedriskas, pat draudzīgas attiecības.
Doktore Sāra Tankredī
Viņa strādā Džoljetas labošanas iestādē kā ārste stingra režīma cietumā, kurā tiek izpildīti nāvessodi. Viņa ir kategoriski pret nāvessodiem un aktīvi iestājas par nāvessoda aizliegšanu. Maikls dokumentos ierakstījis, ka ir diabēta slimnieks un regulāri nāk pēc insulīna injekcijām. Ik dienu sastopoties cietuma klīnikā, starp abiem sāk veidoties ciešākas attiecības. Sārai rodas jautājums: kā viņš te ir gadījies? Vienlaikus jau pirmajā mirklī top skaidrs, ka Maikls netiecas atklāties svešiniekiem. Sārai ir iemesls ikvienu uztvert ar aizdomām, jo tomēr strādā soda izciešanas iestādē, kas nozīmē, ka ikviens ir noziedznieks vai vismaz tiesāts par noziegumu.
Džons Abrucī
Teodors Bagvels jeb Tībegs (T-Bag)
Viņā ir instinktīvas, dzīvnieciskas īpašības — modrība un vērīgums. Cietumā viņš jūtas kā zivs ūdenī. Cietumniekiem jādomā, kā iejusties cietumā, lai justos tur kā mājās. Viņam tur jāpavada viss atlikušais mūžs, un viņš to apzinās. Tāpēc viņš tur iejūtas kā mājās, viņam ir sava ģimene, viņam ir savi aizstāvamie, un viņš rūpējas par savējiem. Viņu labāk neaizkaitināt, jo tas var slikti beigties. Taču interesantākais viņam šķiet vērošana un plānu kaldināšana.
Viņš neatbilst priekšstatam par nelokāmu, nejūtīgu cietuma priekšnieku, lai gan tāds viņš mēdz būt. Iepazīstot viņu tuvāk, atklājas, ka viņš ar savu sievu ir kopā jau četrdesmit gadu un joprojām mīl viņu no visas sirds. Poups vēlas sievu kā iepriecināt, jo viņa ilgus gadus samierinājusies ar viņa prombūtni. Darbs labošanas iestādē prasa daudz laika, jo jebkurā diennakts laikā jābūt gatavam steigties uz darbu. Viņš spēj būt bargs un nepiekāpīgs, taču tās nav viņa rakstura galvenās iezīmes. Viņš nav tik vien kā stoiska, prasīga amatpersona. Viņā ir dziļi cilvēciskas īpašības. Liekas, ka viņš dzīvē ir piedzīvojis ko tādu, kas viņam ļauj pret cietumniekiem izturēties ar sapratni un līdzcietību.
Kapteinis Beliks
Viņš ir tieši pakļauts cietuma priekšniekam Poupam un ir atbildīgs par sargiem un cietumā notiekošo. Viņam netrūkst informācijas nesēju, tāpēc viņš zina visu — gan par cietumniekiem, gan sargiem. Patiesībā viņš priekšniekam aiz muguras vada cietumu, un viņam šķiet, ka Poups tikai sēž savā tronī, kamēr darba smagums uz saviem pleciem jāiznes Belikam. Pēc pirmās tikšanās ar Maiklu viņš saprot, ka vēlas to nolikt pie vietas. Beliks te ir katru mīļu dienu, viņš pazīst visus šejieniešus, un viņam tā ir izklaide — sava veida sports. Viņš mēģina izdibināt, kas Maiklam ir aiz ādas, jo jūt, ka viņam ir padomā kas nelāgs.
Īpašais aģents Kellermans
Īpašais aģents ir ļoti mērķtiecīgs, darbīgs un centīgs. Kellermanam, kas iesākumā ir ļaunais varonis, ir daudz dziļāki, slepeni mērķi, un viņa domāšanas veids ir gandrīz militārs. Viņš nešaubīgi tic, ka rīkojas valsts interesēs. Viņš nebūt neuzskata, ka rīkojas nelietīgi. Viņaprāt, viņš darbojas cēla mērķa labā. Kellermans ir apņēmies panākt savu, un mērķa sasniegšanai viņš ir gatavojies visu mūžu. Viņš sevi uzskata tikpat kā par robotu, kas pilda savu uzdevumu, un ir izlēmis, ka par pārējo galvu lauzīs vēlāk.
Nominācijas un balvas
Pēc seriāla pirmo sēriju panākumiem "Izlaušanās" tika izvirzīta pirmajai balvai — 2005. gada People's Choise balvai kategorijā "Iecienītākais jaunais televīzijas drāmas seriāls". "Izlaušanās" balvu saņēma 2006. gada janvārī, tā pašā gada janvārī seriāls izvirzīts Zelta globusa balvai kategorijās "Labākais drāmas seriāls" un "Labākais aktieris drāmas seriālā" (Ventvorts Millers). Galvenās lomas atveidotāju Ventvortu Milleru par lomu pirmajā sezonā nominēja Saturna balvai kā labāko televīzijas aktieri, bet pašu seriālu kā labāko televīzijas seriālu. 2006. gada Televīzijas kritiķu asociācijas balvu pasniegšanā seriālu nominēja balvai labākā jaunā seriāla kategorijā. Par tehnisko izpildījumu seriālu izvirzīja 2006. gada Eddie balvai par labāko montāžu komerctelevīziju seriālos un 2006. gada Primetime Emmy balvai par izcilu sākuma titru mūziku. 2006. gada decembrī Roberts Knepers tika izvirzīts Satellite balvai par labāko otrā plāna lomu seriālā vai televīzijas filmā.
Interesanti fakti:
• Seriāls Izlaušanās pārsvarā tika filmēta Čikāgā, Džolietas cietumā, kas tika aizvērts 2002. gadā, tādējādi bijušais cietums kļuva par ideālu vietu, kur uzņemt seriālu.
• Vairāki no seriāla otrā plāna cietumniekiem, kuru loma aprobežojās ar pāris saukļu izsaukšanu, savulaik tiešām ir „sēdējuši” Džolietas cietumā.
• Dominiks Persels sākotnēji tika uzskatīts par pārlieku jauku puisi, lai atttēlotu Linkolnu Barouzu, taču aktieris konkursā vienalga uzvarēja un pirmajā filmēšanas dienā ieradās ar noskūtu galvu, kas seriāla producentu Polu Šeringu vienkārši fascinēja
• Veids Viljamss sākotnēji atteicās attēlot brutālo cietumsargu Bredu Beliku, jo viņš likās pārāk atbaidošs personāžs.
• Steisijs Kīčs kurš ir viens seriāla režisoriem, pavadīja 6 mēnešus britu cietumā, kur izveidojis visus seriāla tēlus, balstoties uz redzēto.
• Cietuma nosaukums Fox River ņemts no upes nosaukuma kas plūst netāli no filmēšanas laukuma.
• Sākuma bija ieplānots, ka pirmajā sezonā būs 13 sērijas, bet seriāls guva negaidīti lielu pieprasījumu un tika izveidotas 22 sērijas un kā zinām vēl vairākas sezonas.
• Sākotnēji Bendžamina Franklina tēlu bija ieplānots iekļaut tikai divās sērijās.
• Aizliegts rādīt šo seriālu ir 13 ASV cietumos.
• Ventvorts Millers sāka filmēties seriālā tikai nedēļu pec savas piekrišanas lomai.
• Sils Veirs Mitčels kurš seriālā attēloja  Ķerto  jeb Čārlzu Patošiku tika iemēģināts T-bag lomai, taču nesekmīgi.
• Ja vēlaties tādu pašu tetovējumu kā Ventvortam, būs jāaprobežojas ar 200 stundu pacietību un jāškiras no 15 000-20 000 ASV dolāriem
Mikrouzņēmumu nodoklis
Mikrouzņēmumu nodoklis (MUN) ir vienots nodokļa maksājums Latvijā, kas ietver vairākus nodokļu veidus — valsts sociālās apdrošināšanas obligātās iemaksas, iedzīvotāju ienākuma nodokli, uzņēmējdarbības riska valsts nodevu par mikrouzņēmuma darbiniekiem, uzņēmumu ienākumu nodokli, mikrouzņēmuma īpašnieka iedzīvotāju ienākuma nodokli. Nodokļa mērķis ir samazināt administratīvo un nodokļu slogu nelieliem uzņēmumiem, īpaši saimnieciskās darbības sākuma periodā, kā arī nozarēs ar zemu ienākuma līmeņa potenciālu, vienlaikus ievērojot sabiedrības kopējās intereses godīgas konkurences un sociālās drošības jomā.
Šāds nodokļa veids tika izveidots 2010. gada 9. augustā, kad Latvijas Republikas Saeimā pieņemts "Mikrouzņēmumu nodokļa likums". Jaunais nodoklis stājās spēkā no 2010. gada 1. septembra, taču tajā laikā par tā maksātājiem varēja kļūt tikai jaundibināti uzņēmumi. Uzņēmumiem, kas dibināti pirms likuma spēkā stāšanās datuma, par jaunā nodokļa maksātājiem varēja kļūt sākot ar 2011. gada 1. janvāri.
Mikrouzņēmuma statuss
Mikrouzņēmums nav atsevišķa komersanta forma, bet nodokļa maksātāja statuss, kurā tiek maksāts vienā no apgrozījuma aprēķinātā maksājumā tiek iekļauti vairāki nodokļu viedi. Par mikrouzņēmumiem tiek uzskatīti individuālie komersanti, individuālie uzņēmumi, zemnieku vai zvejnieku saimniecību, fiziskās personas, kas reģistrētas Valsts ieņēmumu dienestā kā saimnieciskās darbības veicēji, vai sabiedrības ar ierobežotu atbildību (SIA), ja tiek izpildīti mikrouzņēmumu nodokļa maksāšanai nepieciešamie kritēriji:
Nodokļa likme
Pašreizējā mikrouzņēmuma nodokļa likme ir 15%. Šī likme tiek piemērota uzņēmuma apgrozījumam, kas gadā nepārsniedz 40 000 EUR. Apgrozījumam, kas pārsniedz šo summu, tiek piemērota 20% likme, tomēr 2018. un 2019. gadā ir paredzēts pārejas periods. Šajā laikā MUN maksātājs var nepiemērot paaugstināto likmi apgrozījuma pārsniegumam līdz 52 000 EUR. Nodokļa maksājums uzņēmumiem jāveic reizi ceturksnī par katra ceturkšņa apgrozījumu.
Ja mikrouzņēmumam taksācijas periodā (kalendāra gadā) nav bijis apgrozījuma vai aprēķinātā MUN summa nepārsniedz 50 EUR, MUN maksātājam Valsts budžetā jāiemaksā MUN nodoklis 50 EUR apmērā.
Mikrouzņēmuma nodokļa nozīme
Likuma par mikrouzņēmuma nodokli pieņemšana ir bijis pirmais un viens no svarīgākajiem soļiem ceļā uz mazo uzņēmumu atbalsta programmas īstenošanu. Šīs programmas īstenošana tiek veikta, lai sniegtu tiešu atbalstu uzņēmējdarbības vides attīstībai Latvijā, kam ir liela nozīme valsts ekonomiskajā attīstībā. Šāda nodokļa izveide ir arī ievērojami uzlabojusi iedzīvotāju un uzņēmēju kopējo attieksmi pret nodokļu nomaksu, jo tiešā veidā tiek samazināts nodokļu slogs.
Mikrouzņēmuma nodoklis ir kļuvis par pamatu liela skaita jaunu uzņēmumu izveidošanai, kas ievērojami sekmē valsts tautsaimniecības izaugsmi ilgtermiņā.
Pravdinska
Līdz 1945. gadam Pravdinskas (Frīdlandes) vēsture ir Austrumprūsijas (Vācijas) vēstures sastāvdaļa. Dibināta 1312. gadā. Pilsētas tiesības no 1335. gada. 1807. gada 14. jūnijā pie pilsētas notika Frīdlandes kauja, kurā franči Napoleona vadībā sakāva krievu karaspēku Benningsena vadībā, izbeidzot Ceturtās koalīcijas karu. Pēc Austrumprūsijas piešķiršanas PSRS, 1946. gadā Frīdlande tika pārdēvēta par Pravdinsku.
Britpops
Britpops (en) ir alternatīvā roka mūzikas apakšžanrs, kas radās Apvienotajā Karalistē. Britpops izveidojās 1990. gadu sākumā uz britu neatkarīgās mūzikas pamatiem. Šim mūzikas stilam ir raksturīgi, ka tā grupas ir ietekmējušās no 1960. un 1970. gadu britu ģitārpopa mūzikas. Kustība izveidojās kā reakcija pret dažādām muzikālajām un kultūras iezīmēm 1980. gadu beigās un 1990. gadu sākumā, galvenokārt pret grandžmūzikas fenomenu ASV. Sākoties amerikāņu grandža grupu (galvenokārt "Nirvana") pieaugošajai popularitātei arī Apvienotajā Karalistē, jaunās britu grupas kā "Suede" un "Blur" aizsāka britpopa kustību, pozicionējot sevi kā grandžmūzikas pretiniekus, atsaucoties uz pagātnes britu ģitārmūziku, kā arī savos dziesmu tekstos iekļaujot tieši britiem aktuālus un svarīgus tematus. Drīz pēc tam šīm grupām pievienojās arī "Oasis", "Pulp", "Supergrass", "Elastica" un citas grupas.
Britpopa grupas palīdzēja britu alternatīvajam rokam iegūt lielu popularitāti, kā arī kļuva par britu kultūras kustības "Cool Britannia" (stilīgā Britānija) pamatu. Lai arī slavenākās britpopa grupas spēja iegūt popularitāti arī ārzemēs, tostarp ASV, tomēr šīs kustības aktualitāte strauji kritās desmitgades beigās.
LDAP
LDAP, Lightweight Directory Access Protocol jeb direktoriju vieglpiekļuves protokols ir tīkla protokols, kas paredzēts darbam ar TCP/IP stekiem, lai iegūtu informāciju no hierarhiskiem direktorijiem, piemēram, no X.500. Tādējādi lietotāja rīcībā ir vienots rīks, ar kuru pārmeklēt datus, lai atrastu noteikta veida informāciju, kā lietotājvārdu, e-pasta adresi, drošības sertifikātu vai citu kontaktinformāciju.
1907. gads
1907. gads bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās otrdienā.
Artūrs Graudiņš
Artūrs Leonīds Graudiņš (dzimis ) bija Latvijas Bankas prezidents pēc tās atjaunošanas 1990. gadā.
Latvijas Banka tika izveidota ar Latvijas PSR Augstākās padomes likumu "Par bankām" un ar lēmumu "Par Latvijas Banku" par tās prezidentu  iecēla Artūru Graudiņu, bet jau dažus mēnešus vēlāk ar  Augstākās padomes lēmumu Nr. 587 par Latvijas Bankas prezidentu iecēla Pāvilu Saksu.
Svētais Juris
Svētais Juris jeb svētais Jurģis (gr; dzimis, pēc leģendām, starp 270. un 281. gadu, miris, pēc leģendām, ) ir kristiešu svētais, sevišķi godāts pareizticīgajā tradīcijā. No zinātnes viedokļa nekādas pazīmes par svētā Jura vēsturisko prototipu nav saglabājušās. Tradīcija vēsta, ka svētais Juris bijis viens no labākajiem Romas impērijas imperatora Diokletiāna karavīriem. Kad Diokletiāns pieprasīja, lai visi kristieši pielūdz pagānu dievus, svētais Juris to darīt atteicās, kaut arī Diokletiāns vairākkārt mudināja gan ar dāvanām, gan draudiem. Rezultātā imperators bija spiests svēto Juri sodīt ar nāvi.
Gadsimtu gaitā svētā Jura leģenda papildinājusies ar stāstu, kura izcelsme, visticamāk nāk no pirmskristiešu mitoloģijas. Tas ir stāsts par to, ka svētais Juris, glābdams valdnieka meitu, nogalina pūķi, kā rezultātā daudzi cilvēki pievēršas kristietībai. Pirmās rakstiskās liecības par šo leģendu ir no XI gadsimta sākuma Kapadokijas. Īpašu popularitāti šis stāsts ieguva tāpēc, ka tika iekļauts viduslaikos populārajā ap 1260. gadu publicētajā "Zelta leģendā".
Ečera
Ečera pirmoreiz rakstos ir minēta, lai gan kā apdzīvota vieta pastāvēja jau 896. gadā, kad ungāri ieradās pašreizējās valsts teritorijā. Osmaņu valdīšanas laikā (no 1526. līdz 1686. gadam) iedzīvotāji lēnām izmira. Pirmie cilvēki atgriezās 1699. gadā. Ciemā ir 1740. gadā būvēta Romas katoļu baznīca.
Sadraudzības pilsētas
Ečerai ir divas sadraudzības pilsētas:
Vergilijs
Pūblijs Vergilijs Marons (, ; dzimis 70. gada p.m.ē. 15. oktobrī, miris 19. gada p.m.ē. 21. septembrī), plašāk zināms kā Vergilijs, bija Senās Romas Augusta laikmeta dzejnieks. Pazīstamākie darbi ir "Eklogas", "Georgikas" un "Eneīda". Viņš tiek uzskatīts arī par dzejoļu krājuma Appendix Vergiliana autoru.
Dzīvesgājums
Dzimis 70. gadā p.m.ē. Mantujas tuvumā. Studēja filozofiju, literatūru un retoriku Kremonā, Mediolānā, Romā un Neapolē. Rakstīja eklogas, vēsturiskās poēmas, bukolikas (ganu dziesmas) un georgikas (par zemkopību). 41 gada vecumā sāka rakstīt liroepikas darbu "Eneīda", kas tiek uzskatīts par Romas eposu.
Pēc nostāstiem Vergilijs ap 19. gadu p.m.ē. devās uz Grieķiju, lai papildinātu eposu "Eneīda". Viņš nonāca Atēnās, un tad nolēma atgriezties mājās. Netālu no Megaras viņš saslima ar drudzi. Viņš ar kuģi devās uz Itāliju, bet veselības stāvoklis pasliktinājās.
Miris Brundīzijas (mūsdienās Brindizi) ostā 19. gada p.m.ē. 21. septembrī. Pirms nāves Vergilijs atstāja norādes, ka nepabeigtais darbs "Eneīda" ir jāiznīcina, bet viņa pēcteči ne tikai to neizdarīja, bet papildināja un arī publicēja.
Puebla
Puebla ir štats Meksikas vidū, uz austrumiem no galvaspilsētas Mehiko. Rietumos no tā atrodas Idalgo, Mehiko, Tlaskala un Morelosa, austrumos Verakrusa de Ignasio de la Ljave, bet dienvidos robežojas ar Gerrero un Oahakas štatiem.
Pauls Landerss
Pauls Heiko Landerss (de; dzimis, Berlīnē, Vācijā) ir vācu mūziķis, ģitārists, vairāk pazīstams kā vācu industriālā metāla grupas Rammstein dibinātājs un ģitārists. Viņš ir īsākais grupas dalībnieks (1,71 m).
Biogrāfija
Landerss dzimis Austrumberlīnē, Vācijā. Paula vecāki nebija no Vācijas, viņa māte dzimusi Polijā, bet tēvs nācis no Čehoslovākijas vācvalodīgo rajoniem. Tēvs bija slāvu valodu profesors, māte pasniedza krievu valodu ekonomiskajā institūtā. Abu vecāku profesiju dēļ ģimene pavadīja gadu komandējumā PSRS, Pauls tad mācījās trešajā klasē. Veselu gadu viņi dzīvoja Maskavā, bet mācījās viņš VDR vēstniecībā. Tur viņš iemācījās krievu valodu, kurā runā joprojām. Mūziķa īstais uzvārds ir Hīrše (Hiersche), bet pēc kāzām ar Nikiju Landersu viņš paņēma sev sievas uzvārdu.
Paulam ir trīs gadus vecāka māsa, kura mācījās spēlēt klavieres. Klavieres viņiem atradās mājās, un kad Pauls paaugās, viņam arī nācās apmeklēt mūzikas stundas, kas divpadsmit gadīgajam Heiko nepatika. Pēc vecāku vēlmes viņš sāka atgūt klarnetes spēli. Mūzikas stundas viņam drīz vien apnika un viņš pameta mācības.
Lūzuma punkts ģitārista dzīvē iestājās, kad viņam palika 14 gadi. Tēva skapī Pauls atrada noputējušu ģitāru un pēc kāda laika Pauls brīvprātīgi apsēdās pie klavierēm un sāka spēlēt. Gadu vēlāk Pauls nopirka savu pirmo elektrisko ģitāru Iris. Ģitārspēli Pauls apguva, vērojot kā to dara profesionāļi, un mēģinot atkārtot redzēto. Frīdrihshaina mūzikas skolas iestājeksāmenos Pauls improvizēja, tādēļ ka nošu spēle viņam sagādāja grūtības. Pēc skolas pabeigšanas viņš aizgāja mācīties par telesakaru speciālistu.
1982. gadā viņš koncertā iepazinās ar Aleksandru Kriningu, nākamo vēl tad nedibinātās Feeling B bundzinieku. Krīnings kopā ar Aļošu Rompe muzicēja grupā Feeling 14. Kad viņu grupa izjuka, viņi meklēja jaunās grupas locekļus. Iesākumā grupu nosauca Feeling Berlin, bet vēlāk to pārsauca par Feeling B. Grupas mēģinājumi notika Aļošas dzīvoklī. Vēlāk Kirlings atveda uz grupu Flaki, nākamo grupas Rammstein taustiņinstrumentālistu.
Jēkabpils vecticībnieku baznīca
Jēkabpils vecticībnieku baznīca ir viens no Jēkabpils dievnamiem un kultūrvēsturiskiem objektiem. Dibināta 1862. gadā. Atrodas pilsētas kreisā krasta daļā, Viestura ielā 15.
Taškenta
Taškenta (uz) ir Uzbekistānas lielākā pilsēta un galvaspilsēta. Pilsētā dzīvo aptuveni 2 miljoni iedzīvotāju, un tā ir Taškentas vilajeta centrs. Pilsēta atrodas uz ziemeļiem no lielā Zīda ceļa, pie Kazahstānas robežas. Pilsēta atrodas Sirdarjas pietekas, Čirčikas upes auglīgajā ielejā. Uz ziemeļiem sākas stepes un Kizilkuma tuksnesis, kamēr uz dienvidiem atrodas Fergānas ieleja. Pilsētā valda subtropisks, kontinentālais klimats. Vasaras ilgst no aprīļa līdz oktobrim.
Jēkabpils vecticībnieku baznīca
Vēsture
Jēkabpils vecticībnieku kopiena pastāv no 17. gadsimta otrās puses, to izveidoja reliģisko represiju bēgļi no Krievijas caristes — Pleskavas, Novgorodas un citiem Krievijas ziemeļrietumu apgabaliem, jo Kurzemes hercogs Jēkabs bija iecietīgs pret vecticībniekiem un deva atļauju vietējai varai pieļaut vecticībnieku dievkalpojumus. Ziņas par pirmo dievnamu nav saglabājušās, pieļaujams, ka tas varēja atrasties Akmeņu ielas rajonā pie senas kapsētas, kur mūsdienās celtniecības gaitā atklājās tipiski vecticībnieku apbedījumi. Pēdējās masveida represijas pret vecticībniekiem norisinājās cara Nikolaja I valdīšanas laikā, tāpēc 1849. gadā Jēkabpilī lūgšanu namu nācās slēgt un nojaukt. 1862. gadā uz Georgija Kitova zemes un par viņa paša līdzekļiem tika uzcelts jauns dievnams, bet vecticībnieku draudze oficiāli tika reģistrēta tikai 1906. gadā. Vissmagākais bija padomju laiks, kad kopienas vadītājs bija Ivans Volkovs, jo vara spieda atteikties no reliģiskām tradīcijām kā audzinot bērnus, tā arī izvadot mūžībā aizgājušos. Daudzkārt varas iestādes vēlējās dievnamu slēgt, taču draudze spēja saglabāt savus īpašumus, pateicoties īstenu kristiešu nepiekāpībai, to vidū ir minami Vasilijs Fedotovs, Arkādijs Ļebedevs un Jakovs Gerasimovs.
Draudzes darbība
21. gadsimta sākumā Jēkabpils vecticībnieku kopiena aptver ap tūkstoti cilvēku. Dievnams tiek aktīvi apmeklēts un bieži ir pārpildīts. Apmeklētāju vidū parādās arvien vairāk vecvecāku ar mazbērniem un jauniešu. Draudzē darbojas koris. Dievnama lielākā bagātība ir svētbildes un pēc vecticībnieku kanoniem iespiestas lūgšanu grāmatas. Telpās saglabāts sākotnējais interjers. Uzcelts jauns zvanu tornis un iegādāti zvani, virs sānejām uzcelti nelieli kupoli. 2003. gadā dievnams plaši atzīmēja 125 gadu jubileju. Vecticībnieku kultūras un izglītības biedrības "Belovodje" biedri ir savākuši vairāk kā 200 unikālu kultūras un sadzīves priekšmetu, izveidojot pastāvīgu ekspozīciju Jēkabpils vēstures muzejā.
Taškenta
Nosaukums
Pilsēta pirmoreiz minēta 5. gadsimta ķīniešu avotos ar nosaukumu "Ši" vai "ŽeŠi" (zh), vēlāk tas pārveidojās par "Taša" (Šaša), kas tjurku valodās nozīmē "akmens". 11. gadsimtā izveidojās pilsētas vārds Šaškanda, no kā vēlāk izveidojās Toškant, kas uzbeku valodā nozīmē "akmens pilsēta", atsaucoties uz tās cietokšņa akmens mūriem.