cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rolands Tjarve
Dzīvesgājums
No 1989. gada līdz 1991. gadam bija laikraksta "Vefietis" redaktors. No 1991. gada līdz 1994. gadam Tjarve bija Latvijas Radio programmu vadītājs. Šajā laikā viņš veidoja nakts raidījumus, darbojās raidījumā "Zvaigznīšu brīdis", vadīja raidījumu "Latvija pasaulē", izveidoja raidījumu "Diskusija radiostudijā", un veidoja sižetus raidījumam "Apvārsnis". 1995. gadā viņš tika ievēlēts par Nacionālās radio un televīzijas padomes (NRTP) locekli. 1996. gadā Tjarve tika ievēlēts par "Preses apvienības" padomes locekli, kā arī par NRTP priekšsēdētāja vietnieku. No 1998. līdz 2002. gadam bija Latvijas Televīzijas ģenerāldirektors, no amata tika atstādināts par finanšu pārkāpumiem saistībā ar reklāmas raidlaika pārdošanu. 2013. gadā kandidēja uz Latvijas Televīzijas valdes priekšsēdētāja amatu.
No 2003. līdz 2004. gadam Tjarve bija Latvijas Investīciju un attīstības aģentūras (LIAA) valdes loceklis, tad no 2004. gada līdz 2005. gadam viņš bija LIAA direktora padomnieks. No 2004. gada līdz 2006. gadam strādāja valsts akciju sabiedrības «Elektronisko sakaru direkcijas» padomē. Tāpat 2004. gadā Tjarve tika iecelts par aviosabiedrības airBaltic padomes locekli un amatā bija līdz 2007. gada maijam. No 2007. gada līdz 2011. gadam bija Valsts kontrolieres Ingunas Sudrabas padomnieks.
1999. gadā apprecējies ar žurnālisti un nedēļas žurnāla "IR" pašreizējo galveno redaktori Nelliju Ločmeli.
Miris Rīgā, Latvijas Infektoloģijas centrā, pēc smagas cīņas ar elpceļu infekcijas slimību COVID-19.
Bjūkenena līcis
Bjūkenena līcis (en) ir jūras līcis Kanādas Arktikā. Izvietojies Elsmīra salas austrumos, atzarojas no Keina baseina. Ziemeļos to norobežo Bāša pussala, dienvidos — Johana pussala. No Bjūkenena līča atzarojas vairāki citi līči — Flaglera līcis ziemeļos, Heisa fjords (Bjūkenena līča galvenais turpinājums iekšzemē) rietumos un Aleksandras fjords dienvidos. Krasti klinšaini, līča rietumu daļā daudz nelielu saliņu. Līcis lielāko daļu gada pildīts ar ledu.
Līci 1853. gadā atklāja amerikāņu Ilaišas Kenta Keina (Elisha Kent Kane) ekspedīcijas dalībnieks Aizeks Heiss (Isaac Hayes), kurš apmeklēja Elsmīra salas krastu un atklāja plašu līci, kas iestiepās tālu cietzemē un nosauca to par Heisa šaurumu (Hayes Sound). Heiss uzskatīja, ka šaurums atdala Elsmīra Zemi dienvidos no jaunas zemes ziemeļos un nodēvēja to par godu ekspedīcijas patronam, kuģu magnātam Henrijam Grinelam par Grinela Zemi. Līcis vēlāk pārdēvēts ASV prezidenta Džeimsa Bjūkenena vārdā, bet Heisa vārdu saglabāja Heisa fjordam līča rietumu galā.
Berouzs
Berouzs var būt:
LDM: Lielais draudzīgais milzis
"LDM: Lielais draudzīgais milzis" (en) ir 2016. gada piedzīvojumu filma, kas balstīta uz Roalda Dāla tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors un viens no producentiem ir Stīvens Spīlbergs. Galvenās lomas filmā ierunājuši Marks Railenss, Rūbija Bārnhila, Penelope Viltone, Rebeka Hola, Reifs Spols, Bills Heiders un Džemeins Klements. Filmas pirmizrāde notika Kannu filmu festivālā.
Meitene, kuras vecāki ir miruši, sadraudzējas ar labestīgu milzi. Abi dodas ceļojumā uz Milžu Valsti, kur viņi cenšas apturēt milžus-cilvēkēdājus, kuri cenšas iebrukt cilvēku pasaulē.
Anastasio Somosa Garsija
Anastasio "Tačo" Somosa Garsija bija Nikaragvas prezidents no  līdz  un no  līdz, bet praktiski bija valsts diktators no 1936. gada līdz viņa noslepkavošanai 1956. gadā.
Kad Amerikas Savienotās Valstis pameta Nikaragvu un pārtrauca savu okupāciju, tās savu interešu aizstāvēšanai izveidoja Nacionālo gvardi un par tās vadītāju iecēla Somosu. Somosas Nacionālā gvarde nogalināja Augusto Sandino, partizānu kustības vadītāju, kurš bija cīnījies pret ASV okupāciju. Pēc tam tā, iebiedējot pašreizējo valdību, panāca, ka pašreizējais prezidents atkāpjas, un Somosa tā paša gada vēlēšanās uzvarēja. Lai noturētos pie varas, Somosa izmantoja Nacionālo gvardi: represēja politiskos oponentus, apspieda protestus, iecēla sev tuvos cilvēkus un ģimenes locekļus augstos amatos.
Pēc Somosas noslepkavošanas Panamā par prezidentu kļuva viņa dēls Luiss Somosa Devajle. Arī viņa otrs dēls Anastasio Somosa Devajle kļuva par Nikaragvas prezidentu. Amerikāņiem draudzīgā Somosu dinastija beidza valdīt Nikaragvā, kad notika Nikaragvas revolūcija un pie varas nāca Sandīnistu nacionālās atbrīvošanas fronte.
ASV prezidents Franklins Rūzvelts, runādams par ASV atbalstu Somosam, esot par diktatoru teicis: "Viņš varbūt ir kuces dēls, bet viņš ir mūsu kuces dēls."
Edgars Raiss Barouzs
Edgars Raiss Barouzs (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu rakstnieks. Darbojies dažādos populāros žanros. Mūsdienās visplašāk zināms kā Tarzāna un Džona Kārtera tēlu autors.
Dzimis Čikāgā, uzņēmēja ģimenē. Iestājās militārajā dienestā, veselības stāvokļa dēļ 1897. gadā atvaļināts no dienesta. Ar literāru darbu sācis nodarboties 1911. gadā. 1912. gada tika publicēts Under the Moons of Mars, kas guva panākumus. 1912. gada oktobrī žurnālā tika publicēts Tarzan of the Apes, kas kļuva par sensāciju. Jau cienījamā vecumā Otrā pasaules kara laikā brīvprātīgi strādāja par kara korespondentu.
Johans Cerklass fon Tillī
Johans Cerklass fon Tillī (, ; dzimis 1559. gada februārī, miris ) bija Brabantes izcelsmes Katoļu līgas komandieris Trīsdesmitgadu kara laikā. Kopā ar Albrehtu fon Vallenšteinu bija viens no redzamākajiem katoļu puses karavadoņiem.
Dzimis Spāņu Nīderlandē (mūsdienu Beļģijā). Spāņu pusē piedalījās cīņās Nīderlandes revolūcijas laikā. Pēc tam kā algotnis Svētās Romas impērijas karaspēka sastāvā no 1600. līdz 1609. gadam karoja pret osmaņiem Ungārijā un Transilvānijā, kur ieguva feldmaršala pakāpi.
No 1610. līdz 1632. gadam bija Katoļu līgas militārais komandieris. Otrā Prāgas defenestrācija 1618. gadā izraisīja Trīsdesmitgadu karu, un kara laikā Tillī izcīnīja vairākas būtiskas uzvaras pār protestantiem. Uzvarēja Bohēmijas protestantus Baltā Kalna kaujā 1620. gada 8. novembrī, vācu protestantus Mingolsheimas kaujā 1622. gada 27. aprīlī, Vimpfenes kaujā 1622. gada 6. maijā, Hehstas kaujā 1622. gada 20. jūnijā un Štatlones kaujā 1623. gada 6. augustā.
Šo protestantu sakāvju rezultātā karā iesaistījās Dānija, kuru Tillī sakāva Luteres kaujā 1626. gada 27. augustā. Dānijas sakāves rezultātā 1629. gada janvārī karā iestājās Zviedrija. 1631. gada maijā Tillī karaspēks ieņēma Magdeburgu, kura tolaik bija viena no ievērojamākajām Vācijas pilsētām. Tā tika pilnībā nopostīta un 3/4 no pilsētas iedzīvotājiem tika noslepkavoti. 1631. gada septembrī Zviedrijas karalis Gustavs II Ādolfs sakāva Tillī Breitenfeldes kaujā, kas bija pirmā ievērojamā protestantu uzvara karā. 1632. gada 15. aprīlī Tillī tika ievainots cīņas Rainas kaujā pret Gustavu II Ādolfu, un pēc 15 dienām mira.
Mežareja (Lazdulejas pagasts)
Mežareja ir daļēji izzudis skrajciems Balvu novada Lazdulejas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā 3 km no pagasta centra Egļuciema, 18 km no novada centra Balviem un 237 km no Rīgas.
Bezdelīgas astes savienojums
Bezdelīgas aste ir koka savienojums ar plašu pielietojumu mēbeļu detaļu stiprinājumos, arī ēku būvniecībā, kā viens no baļķu savienojumiem ēkas stūros. Bezdelīgas astes savienojumu veido ligzdas un tapas, kas kopē platleņķa formu un iesēžoties nodrošina stipru un drošu ķīļveida stiprinājumu bez papildu detaļām (naglām vai skrūvēm). Stiprinājums prasa precizitāti un rūpīgu izgatavošanu, nodrošina ilgu un drošu kalpošanu. Mēbeļu izstrādājumos biežāk sastopamās ir taisnās tapas, tomēr bezdelīgas astes stiprinājums ir tradicionālāks, tā sarežģītās izveides, noturīguma un arī estētisko īpašību dēļ. Izšķir pusapslēpto savienojumu, kad savienojums redzams tikai no vienas puses (ligzdas neiet cauri) un atvērto savienojumu, kad savienojums redzams no abām pusēm. Savienojuma ērtākai izgatavošanai izmanto dažādu firmu speciālus šablonus.
1. autobusu maršruts (Ogre)
1. autobusu maršruts (uz trafaretes nr. 1; oficiālais nr. 6091) ir Ogres sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas savieno Jaunogres staciju ar dārzkopības sabiedrību "Ogre" caur Upes un Kalna prospektu.
Silvestrs Žukausks
Silvestrs Žukausks (lt, — ) bija lietuviešu ģenerālis. Viņam piederēja viena no vadošajām lomām Lietuvas armijas izveidē un Lietuvas Brīvības cīņās. Lietuvas Vīta krusta un Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.
Biogrāfija
Dzimis Šauļu apriņķī muižnieku ģimenē. Pēc Marijampoles ģimnāzijas pabeigšanas 1881. gada 30. jūnijā iestājies Krievijas impērijas armijā. Dienesta gaitas uzsācis 112. Urālu kājnieku pulkā, kas tobrīd bija dislocēts Panevēžā. 1894. gadā apprecējies ar vācieti un pārgājis no katolicisma luterānismā.
1. autobusu maršruts (Ogre)
Pieturvietas
1. autobusu maršrutā pavisam ir 33 pieturvietas. Virzienā Jaunogres st.—D/S "Ogre" ir 16 pieturvietas, bet virzienā D/S "Ogre"—Jaunogres st. — 17 pieturvietas.
Silvestrs Žukausks
Biogrāfija
1897. gadā pabeidzis Viļņas kājnieku junkurskolu, iegūstot podporučika pakāpi. Pēc mācību pabeigšanas pārcelts uz 109. Volgas kājnieku pulku, kas bija dislocēts Šauļos (vēlāk Kauņā). 1891. gadā paaugstināts par poručiku, 1896. gadā — štābskapitāns, 1900. gadā — kapitāns. 1902. gadā pārcelts uz 127. Rovnas kājnieku pulku, kas bija dislocēts Kijevas kara apgabalā. 1903. gadā Žukausks pabeidza artilērijas skolu un tika iecelts par 33. kājnieku divīzijas ložmetēju rotas komandieri.
Ar savu ložmetēju rotu piedalījies Krievijas—Japānas karā. 1908. gadā paaugstināts par pulkvežleitnantu un tā paša gada beigās komandēts uz 131. Tiraspoles kājnieku pulku Kijevas kara apgabalā, kur viņš komandēja bataljonu un bija pulka komandiera vietnieks. 1911. gadā, dienot nu jau 176. Perevaločenskas kājnieku pulkā, paaugstināts par pulkvedi. 1914. gadā Žukausks tika pārcelts uz 174. Romnas kājnieku pulku.
1. autobusu maršruts (Ogre)
Maršrutu ar mainītu virzienu pieturvietas
1. autobusu maršruta saīsinātajā maršrutā Ogres st.—D/S "Ogre"—Ogres st. ir 28 pieturas. Virzienā Ogres st.—D/S "Ogre" ir 13 pieturas, bet virzienā D/S "Ogre"—Ogres st. — 15 pieturas.
Pagarinātajā maršrutā Jaunogres st.—Ogresgals ir 17 pieturas.
Silvestrs Žukausks
Biogrāfija
Lietuvas Brīvības cīņu sākumā 10. decembrī Žukausks tika iecelts par Lietuvas Kara ministrija vadītāju, bet jau 24. decembrī atkāpās no amata slimības dēļ. Pēc atveseļošanās viņš 1919. gada 26. aprīlī tika iecelts par Lietuvas armijas ģenerālštāba komandieri. Pēc viņa stāšanās amatā tika uzsākta mobilizācija pret lielinieku karspēku. No 7. maija uzņēmies arī armijas virspavēlnieka amatu, kurā viņš palika līdz 27. septembrim. Šajā periodā no 18. līdz 23. maijam viņa vadībā veiksmīgi tika realizēta Kurkliai—Panevēžas operācija, kuras rezultātā no lielinieku varas tika atbrīvoti Ukmerģe un Panevēža. Pēc īsas atpūtas un pārgrupēšanās no 26. maija līdz 3. jūnijam tika realizēta Kupišķu—Utenas operācija, kuras rezultātā lietuvieši iekaroja Biržus un Utenu. Uzbrukumu attīstot, lietuvieši nokļuva līdz Daugavai. 1919. gada rudenī veselības stāvokļa dēļ atvaļināts no dienesta. Kā Lietuvas Kara ministrijas pārstāvis oktobrī piedalījies Nisela komisijā, kas uzraudzīja Kompjeņas pamiera izpildi un sekmēja Bermonta armijas atkāpšanos uz Austrumprūsiju. 1920. gada februārī atjaunojies dienestā kā armijas komandieri. Vadījis Lietuvas armiju cīņās pret ģenerāļa Žeļigovska poļu armiju, kuru viņš sakāva Giedraiču—Širvintu rajonā. No 15. augusta Žukausks bija armijas sauszemes spēku inspektors, bet no 1. oktobra atkal iecelts par armijas komandieri. 1920. gada nogalē vadījis Lietuvas armiju kaujās pret Polijas karaspēku. 1921. gada 29. maijā pēc paša vēlēšanās atbrīvots no armijas komandiera pienākumiem. Pēc tam bijis kara ministra padomnieks. 1921. gada jūnijā atvaļināts rezervē.
1. autobusu maršruts (Ogre)
Maršrutu ar mainītu virzienu pieturvietas
Maršrutā Ogresgals—Ogres st. ir 16 pieturas.
Voldemārs Dimze
Dzīvesgājums
Dzimis 1902. gada 9. augustā Ipiķu pagastā. Latvijas brīvības cīņu laikā neilgi pēc Ziemeļlatvijas brigādes izveides 1919. gada 27. februārī iestājās Valmieras kājnieku pulkā. 1920. gada novembrī kļuva par Kara skolas Jātnieku nodaļas kadetu, pēc skolas absolvēšanas 1922. gadā iecelts leitnanta pakāpē, 1924. gadā kļuva par kavalērijas eskadrona vada komandieri virsleitnanta pakāpē. 1928. gadā beidza mācības Kara aviācijas skolā un kļuva par 28. Jūras aviācijas diviziona Iznīcīnītāju eskadriļas jūras lidotāju un 1931. gadā par Aviācijas pulka izlūku eskadriļas lidotāju. 1933. gadā paaugstināts kapteiņleitnanta pakāpē, bija Aizsargu aviācijas priekšnieka palīgs (1937–1940) kapteiņa pakāpē (1939).
1. autobusu maršruts (Ogre)
Maršrutu ar mainītu virzienu pieturvietas
Maršrutā D/S "Ogre"—SIA "Ogres autobuss" ir 22 pieturas.
Snaiperis (2007. gada filma)
"Snaiperis" (en) ir 2007. gada ASV asa sižeta trilleris, kura režisors ir Entuāns Fukva. Galvenās lomas filmā atveido Marks Volbergs, Maikls Penja, Denijs Glovers, Keita Mara un Eliass Koteass. Filmas pirmizrāde notika.
Voldemārs Dimze
Dzīvesgājums
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 7. novembrī viņu atlaida no militārā dienesta. Vācu okupācijas laikā bija Ostland-Film G.m.b.H. Rīgas nozares inspektors. Miris no tuberkulozes 1942. gada 22. aprīlī Tērvetes sanatorijā, apbedīts Rīgas Brāļu kapos.
Silvestrs Žukausks
Biogrāfija
Pēc atvaļināšanās vadījis "Amerikas—Lietuvas biedrību", kura tajā laikā netālu no Šauļiem uzcēla pirmo lielo Lietuvas elektrostaciju. Turklāt turpat tika uzbūvēta benzīntanks, izveidota autobusu pietura un realizēti citi projekti.
Snaiperis (2007. gada filma)
Snaiperis, kurš dzīvo mierā, tiek atsaukts atpakaļ darbībā pēc tam, kad viņš uzzina par plānu nogalināt prezidentu.
Silvestrs Žukausks
Biogrāfija
1923. gadā 6. jūnijā Žukausku atkal iecēla par Lietuvas armijas komandieri. Īsu brīdi bijis arī kara ministrs. Dienot Lietuvas armijā, Žukausks tika apbalvots ar Vīta krustu (I, IV un V šķiras), Ģedemina ordeni (I šķiras), Lāčplēša Kara ordeni (II un III šķiras), Čehoslovākijas Kara krustu u.c. apbalvojumiem un goda zīmēm. 1928. gada sākumā pēdējo reizi atvaļinājies no dienesta.
Aizsaulē aizgājis Kauņas tuvumā, savās lauku mājās. Zemes klēpī guldīts Kauņas luterāņu kapsētā. Viņa bēres, kurās piedalījās arī valsts prezidents Antans Smetona, norisinājās ar militāro godu un tika pārraidītas radio. Vēlāk pie viņa kapa vietas tika uzstādīts piemineklis. Padomju laikos kapu kopiņa tika iznīcināta un ģenerāļa apbedījuma vieta nav vairs zināma. Piemineklis, kas arī tika demontēts padomju periodā, 1990. gadā tika atjaunots.
1. autobusu maršruts (Ogre)
Maršrutu ar mainītu virzienu pieturvietas
Maršrutā A/S "Ogre"—Jaunogres st.—D/S "Ogre"—Jaunogres st.—A/S "Ogre" ir 36 pieturas. Virzienā A/S "Ogre"—Jaunogres st.—D/S "Ogre" ir 18 pieturas, tāpat arī virzienā D/S "Ogre"—Jaunogres st.—A/S "Ogre" — 18 pieturas.
Pieteka
Pieteka ir ūdenstece, kas ieplūst citā ūdenstecē (upē) vai ūdenstilpē, bet neieplūst tieši jūrā vai okeānā. Pietekas kādai konkrētai upei dala labā krasta pietekās un kreisā krasta pietekās (to nosaka pēc upes plūšanas virziena). Izšķir arī dažādas kārtas pietekas konkrētai ūdenstecei, atkarībā no tā, vai tās ietek galvenajā upē vai kādā no tās pietekām. Uzskaitījumos parasti pirmās raksta pietekas, kas atrodas vistuvāk upes, kurā tā ieplūst, iztekai, bet pēdējās — tās, kas atrodas vistuvāk upes, kurā tā ieplūst, ietekai.
Alesandru Santuss
Alesandru Santuss (ja, pt-BR; dzimis Maringā, Brazīlijā) ir bijušais futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||82||7
Autoceļš R207 (Krievija)
Autoceļš R207 (Автодорога Р207) ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas savieno pilsētas Penzas, Saratovas un Volgogradas apgabalos. Trases Penza - Balašova - Mihailovka garums ir 667 km.
Zavodovska sala
Zavodovska sala (ru, en) ir neapdzīvota vulkāniska sala Dienvidsendviču salu arhipelāgā Atlantijas okeāna dienvidos. Administratīvi ietilpst Apvienotās Karalistes valdījumā Dienviddžordžijā un Dienvidsendviču Salās. Sala ir vistālāk ziemeļos novietotā arhipelāga sala, ietilpst Traversē salu grupā. Traversē šaurums to atdala no Visokijas salas dienvidaustrumos. Salu veido 551 m augstais stratovulkāns Asfiksijas kalns (vai Kerija kalns), kura vulkāniskās aktivitātes novērojamas nepārtraukti kopš 1819. gada. Salā mīt pasaulē lielākā zodsiksnas pingvīnu kolonija, kā arī izvietota automātiskā meteostacija, ko apkalpo Dienvidāfrikas SANAP.
SV Mattersburg
SV Mattersburg ir bijušais Austrijas futbola klubs no Matersburgas, pilsētas Burgenlandē. Klubs ir dibināts 1922. gadā. Daudzas sezonas spēlēja Austrijas Bundeslīgā, mājas spēles aizvadīja Pappelstadion stadionā. Komanda ir divas reizes spēlējusi Austrijas kausa finālā. Augstākais sasniegums Austrijas Bundeslīgā — trešā vieta 2006.—2007. gada sezonā.
No 2015. līdz 2017. gadam komandā spēlēja Latvijas izlases aizsargs Vitālijs Maksimenko. Viņš aizvadija 37 spēles Austrijas Bundeslīgā.
2020. gada augustā klubs tika atzīts par bankrotējušu.
Svētais Miķelis
Svētais Miķelis visbiežāk tiek saprasts kā svētais erceņģelis Miķelis, kurš kristietībā tiek godināts kā galvenais starp visiem eņģeļiem un, saskaņā ar Jaunās Derības Atklāsmes grāmatu, vadīja Dievam uzticīgos eņģeļus kaujā ar sātana vadītajiem kritušajiem eņģeļiem.
Svētais Miķelis var būt arī: Pareizticīgo svētie: Romas katoļu svētie:
7 dienas un naktis ar Merilinu Monro
"7 dienas un 7 naktis ar Merilinu Monro" (en) ir 2011. gada ASV un Apvienotās Karalistes kopražojuma drāmas filma, kuras režisors ir Saimons Kērtiss. Galvenās lomas filmā atveido Mišela Viljamsa, Edijs Redmeins, Emma Votsone, Kenets Brana un Džūdija Denča. Filmas pirmizrāde notika Ņujorkas filmu festivālā.
Kolins Klārks ir sera Lorensa Olivjē darbinieks. Kolinam ir jādokumentē Olivjē un Merilinas Monro savstarpējās attiecības 1957. gada filmas "Princis un koriste" uzņemšanas laikā.
Spuras
[[Attēls:Lampanyctodes hectoris (Hector's lanternfish).svg|thumb|280px|Zivs Lampanyctodes hectoris morfolģija:
2 — sānu līnija
3 — muguras spura
4 — tauku spura
5 — astes daļa
6 — astes spura
7 — anālā spura
8 — fotofori
10 — krūšu spura (pāra) ]] Spuras ir kustības orgāni, kurus organismi izmanto, lai pārvietotos ūdenī un kontrolētu savas kustības. Atsevišķos gadījumos spuras tiek izmantotas arī planēšanai vai pārvietošanai pa zemi. Bez pārvietošanās funkcijām spuras var tikt izmantotas arī aizsardzībai. Spurām parasti ir plakana forma. Sākotnēji par spurām sauca zivju ekstremitātes, bet vēlāk šī vārda nozīme paplašinājās, un tā sāka nozīmēt arī citu organismu ekstremitātes, kā arī dažādas mākslīgas ierīces. Zivīm un citiem ūdens mugurkaulniekiem spuras kalpo gan kustībai uz priekšu, gan arī kā stabilizatori un stūres. Spuras var būt pāra (krūšu un vēdera), vai arī nepāra (muguras, anālā, astes)
Zivju spuras
Lielākai kaulzivju daļai spuras parasti sastāv no elastīgas membrānas, kuru balsta kaula stari. Atkarībā no staru skaita un īpašībām tiek sastādīta spuru formula, kas plaši tiek izmantota zivju aprakstīšanai un noteikšanai. Šajā formulā ar latīņu burtiem apzīmējas spuru nosaukums: A (anal) - analā spura, P (proximal) - krūšu spuras, V (ventral) - vēdera spuras, D (dorsal) - muguras spura. Ar romiešu cipariem tiek atzīmēts aso staru skaits, bet ar arābu cipariem mīksto staru skaits.
Muguras spura
Muguras spura ir nepieciešama ķermeņa stabilizācijai (lai novērstu rotāciju ap zivs garenasi). Dažām zivīm tā kalpo aizsardzībai, jo staru gali ir nosmailināti dzelkšņi. Šī spura ir lielākajai zivju daļai, ka arī dažiem bezžokļaiņiem, dažām izmirušo rāpuļu grupām (ihtiozauriem) un dažām mūsdienu ūdens zīdītāju grupām (lielākajai vaļveidīgo daļai). Daudzām zivīm un bezžokļaiņiem ir divas muguras spuras: priekšējā un aizmugurējā.
Tauku spura
Tauku spura ir īpašs muguras spuru veids. Tā ir mīksta, viegli lokāma, bez stariem un bagāta ar taukiem. Šāda spura ir raksturīga lašveidīgajiem, haracīnveidīgajiem, samveidīgajiem un dažām citām zivīm.
Astes spura
Astes spura lielākajai ūdens mugurkaulnieku daļai kalpo par galveno pārvietošanās orgānu. Tā ir lielākajai zivju un bezžokļaiņu daļai, kā arī dažiem izmirušajiem ūdens rāpuļiem (ihtiozauriem) un mūsdienu ūdens zīdītājiem (vaļveidīgajiem, sirēnām).
Četri brāļi
"Četri brāļi" (en) ir 2005. gada ASV krimināltrilleris, kura režisors ir Džons Singltons. Galvenās lomas filmā atveido Marks Volbergs, Tairīss Gibsons, Andrē Bendžamins un Garets Henlunds. Filmas pirmizrāde notika.
Četri adoptēti brāļi, kuru māti nošauj veikala aplaupīšanā, izmeklē šo slepkavību un meklē mātes slepkavu.
My Party
"My Party" ir vācu dziedātājas un dīdžejas DJane HouseKat debijas singls, kas tika laists klajā 2012. gada 19. martā. Tajā piedalās arī britu reperis Rameez. Šis singls ieguva lielu popularitāti Vācijā un Austrijā.
Brenans Džonsons
Brenans Praiss Džonsons (en, dzimis ) ir Velsas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Velsas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Džonsons pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Nottingham Forest.
Džonsons ir dzimis Notingemā, Anglijā, kur tolaik spēlēja viņa tēvs, Jamaikas futbola izlases dalībnieks Deivids Džonsons. Sākotnēji pārstāvējis dažādu vecumu Anglijas jauniešu izlases, bet pieaugušo līmenī viņš izvēlējās pārstāvēt Velsu. Velsas futbola izlases rindās debitējis 2020. gadā. Piedalījies 2022. gada FIFA Pasaules kausā.
Catalogue of Life
Catalogue of Life (CoL) jeb Dzīvības katalogs ir tiešsaistes taksonomijas katalogs, kas nodrošina zināmo dzīvnieku, augu, sēņu un mikroorganismu sugu uzskaiti un indeksāciju, uzturot to kontrolsarakstu.
Vēsture
CoL tika izveidots 2001. gadā kā partnerība starp globālo Species 2000 un Amerikas Integrēto taksonomijas informācijas sistēmu (American Integrated Taxonomic Information System). Dzīvības kataloga izstrādi finansēja no Species 2000 Europa (EuroCat), 4d4Life, i4Life projektiem 2003.—2013. gadā, un mūsdienās no Dabas Bioloģiskās daudzveidības centra Leidenē, Nīderlandē un Species Files grupas Ilinoisas Dabas vēstures izpētē Šampaņā-Urbeinā, ASV.
Statistika
Katalogā 2003. gadā bija minētas 300 000 sugas, 2005. gadā 500 000 sugas un 2006. gadā vairāk nekā 800 000 sugu. 2019. gadā katalogā bija uzskaitīti 1,9 miljoni pastāvošu un izmirušu sugu. 2021. gada vidū katalogā bija uzskaitītas 1 997 284 no 2,2 miljoniem pasaulē pastāvošo un taksonomiski uzskaitīto sugu. Varētu būt aptuveni 14 miljoni neaprakstītu sugu; tomēr šis skaitlis ir ļoti neprecīzs, jo trūkst datu par iespējamo neaprakstīto kukaiņu, nematožu, baktēriju, sēņu un daudzu citu sugu skaitu.
Kataloga lietošana
Kataloga saskarne ir pieejama divpadsmit valodās, ietver meklēšanas un pārlūkošanas funkcijas, un to izmanto pētnieki, zinātnieki, pedagogi un ekoloģiskās politikas veidotāji. Šo katalogu izmanto arī tādas organizācijas kā Bioloģiskās daudzveidības mantojuma bibliotēka (Biodiversity Heritage Library), Dzīvības svītrkodu datu sistēma (Barcode of Life Data System, BLDS), Dzīvības enciklopēdija (Encyclopedia of Life, EoL) un Globālais bioloģiskās daudzveidības informācijas fondu (GBIF). Katalogs pašlaik (2021) apkopo datus no 168 recenzētām taksonomijas datu bāzēm, kuras uztur specializētās institūcijas visā pasaulē.
Liela daļa kataloga izmantošanas iespēju ir nodrošināt pamata taksonomiju citiem globālajiem datu portāliem un bioloģiskajām kolekcijām. Izmantojot i4Life projektu, tam ir oficiālas partnerattiecības ar GBIF, Eiropas Nukleotīdu arhīvu, EoL, Eiropas Dzīvības svītrkoda konsorciju, IUCN Sarkano sarakstu un Life Watch.
Struktūra
Katalogā tiek izmantota vienkārša datu struktūra, lai sniegtu informāciju par sinonīmiju, grupēšanu taksonomiskajā hierarhijā, vispārpieņemtiem nosaukumiem, izplatību un ekoloģisko vidi. Tas nodrošina dinamisku izdevumu, kas tiek pastāvīgi atjaunots, un stabilu ikgadēju kontrolsarakstu, kas nodrošina pārbaudāmas atsauces un saistīto datu izmantošanu.
Plus katalogs
2015. gadā ekspertu grupa piedāvāja ar dzīvības hierarhiskas klasifikācijas konsensusu, kurā bija iekļautas dažas nozares, kas vēl nebija pārstāvētas publicētajā katalogā. Tajā pašā gadā CoL, BLDS, Bioloģiskās daudzveidības mantojuma bibliotēka, EoL un GBIF tikās, lai apsvērtu vienotas autoritatīvas nomenklatūras un taksonomijas fonda "Catalogue of Life Plus" izveidi, ko varētu izmantot, lai nosūtītu un apvienotu bioloģiskās daudzveidības datus, tostarp saturu, kas vēl nav iekļauts CoL, bet ir pieejams no citiem avotiem, lai apkalpotu gan šī kataloga lietotājus, gan paplašināta taksonomiskā satura (piemēram, GBIF) lietotājus, izmantojot kopīgu infrastruktūru. Saskaņā ar to CoL+ attīstīs informācijas centru, kas aptvers zinātniskos nosaukumus visā dzīvībā, nodrošinās vienotu taksonomijas skatu un nodrošinās iespēju saņemt atsauksmes no saturu sniedzošajām iestādēm. CoL+ tiek izstrādāts kopā ar Pasaules sugu saraksta darba grupu, lai izvairītos no dublēšanās un strādātu pie autoritatīva globāla sugu saraksta izveides.
Kirani Džeimss
Karejera
K. Džeimss ar panākumiem startējis Pasaules čempionātā junioriem, 2010. gadā kļuva par čempionu 400 m sprintā. Tāpat viņš ir divkārtējs Pasaules jaunatnes čempionāta uzvarētājs (2009. gadā guva uzvaru 200 un 400 m distancē).
2011. gada Pasaules čempionātā viņš guva uzvaru 400 m distancē 18 gadu vecumā, tādējādi K. Džeimss kļuva par visu laiku jaunāko pasaules čempionu 400 m distancē. Viņa izcīnītā zelta medaļa bija arī pirmā Grenādas sportistu izcīnītā medaļa Pasaules čempionātos. Tikpat sekmīgi piedalījās, kur arī izcīnīja zelta medaļu 400 m distancē ar personisko rekordu 43,94 s, kas kļuva arī par sezonas labāko rezultātu pasaulē. Šī bija Grenādas sportistu pirmā izcīnītā olimpisko spēļu medaļa valsts vēsturē.
K. Džeimss ieguva sudraba medaļu 400 m distancē, bet Tokijā — bronzu. 2022. gada Pasaules čempionātā Jūdžīnā izcīnīja sudraba medaļu, piekāpjoties tikai amerikāņu sprinterim Maiklam Normenam.
Hanss Dītrihs Genšers
Hanss Dītrihs Genšers (de; dzimis Reideburgā, miris ) bija vācu politiķis un valsts darbinieks, ilggadīgs VFR ārlietu ministrs (1974—1992). Pildījis arī Vācijas vicekanclera (1982—1992) un iekšlietu ministra (1969—1974) pienākumus. Kā prezidējošās valsts Vācijas ārlietu ministrs 1991. gadā bijis Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas priekšēdētājs. Devis nozīmīgu ieguldījumu Vācijas atkalapvienošanas procesā.
Minimālā alga
Minimālā alga ir noteiktā minimālā atlīdzība stundā, dienā, nedēļā vai mēnesī (gadā), ko darba devējs var maksāt savam darbiniekam un par kuru darbinieks var likumīgi pārdot savu darbu.
Minimālās algas var izveidot likumīgi un neformāli, piemēram, parakstot nozaru nolīgumu starp apvienību un konsolidētu darba devēju (tarifu nolīgums).
Lai gan daudzās valstīs tiek izmantota minimālā alga, nav viennozīmīga viedokļa par ieguvumiem un kaitējumu, kas rodas šāda minimuma izveidē.
Visas valstis, tostarp Krievija, nav ratificējušas Starptautiskās Darba organizācijas konvenciju Nr. 131 "Par minimālajām algām 1970. gadā". Līdz 2015. gada beigām 52 valstis ratificēja Konvenciju Nr. 131, tostarp 11 valstis pēc 2000. gada. Ar attiecīgiem tiesību aktiem vai saistošiem koplīgumiem vairāk nekā 90% no minimālo algu dalībvalstīm ir noteikušas vienu vai vairākas minimālās algas. Tas nenozīmē, ka visās valstīs minimālā alga aptver lielāko daļu darba ņēmēju vai tiek regulāri pārskatīta, tomēr tas parāda, ka minimālās algas ir derīgas lielākajā daļā pasaules valstu. Daudzās no šīm valstīm politisko debašu priekšmets ir ne tikai minimālās algas lietderība, bet arī veids, kā sasniegt attiecīgā mehānisma efektivitāti.
Minimālās algas mērķi
Minimālā alga ietekmē zemāko apmaksāto darbinieku darbu. Pirmoreiz šī regulēšanas metode tika piedāvāta kā cīņa pret "svīšanas" nozarēm, jo ​​tiek uzskatīts, ka to īpašnieki, kuriem ir tirgus ietekme, nosaka "netaisnīgu" cenu saviem darbiniekiem. Šīs problēmas risinājuma pamatā ir pārliecība, ka tirgus nespēj patstāvīgi noteikt "taisnīgu" cenu par vismazāk attīstīto strādnieku darbu. Tādēļ vienīgais veids, kā atrisināt šo problēmu, ir administratīvi mainīt algu struktūru un tādējādi pārdot ienākumus. Šajā sakarā minimālā alga tiek uzskatīta par vienu no veidiem, kā apkarot nabadzību.
Galvenie minimālās algas ieviešanas iemesli ir:
Strīdi ap minimālo algu
Lai gan minimālās algas noteikšanas mērķi parasti tiek uzskatīti par pareiziem, pastāv domstarpības par pozitīvo ietekmi, pārsniedzot minimālās algas izmantošanas negatīvās sekas. Kopš likumdošanas bāzes minimālās algas rašanās, šie likumi ir izraisījuši politiskas debates.
Džordžs Stiglers (George Stigler) 1946. gadā piedāvāja klasisku izskatu par minimālās algas trūkumiem kā līdzekli cīņā pret nabadzību. Daži ekonomisti uzskata, ka minimālās algas ir mazāk efektīvas cīņā pret nabadzību un uzņēmumiem nodarot lielāku kaitējumu nekā citas metodes.
Amerikas Ekonomikas asociācijas aptaujas 2007. gadā parādīja, ka 73% ekonomisti uzskata, ka ievērojams minimālās algas pieaugums ASV izraisīs nodarbinātības kritumu un tikai 6% uzskata, ka minimālās algas ir efektīvs veids, kā apkarot nabadzību. Bet vēlāk 2014. gadā ASV debatēs par Obama piedāvātās minimālās algas pieaugumu septiņi Nobela prēmijas laureāti ekonomikā - Kenneth Arrow, Peter Diamond, Eric Maskin, Thomas Schelling, Robert Solow, Michael Spence un Joseph Stiglitz - izteica atbalstu minimālā alga. Viņi parakstīja vēstuli, kurā teikts :"Pēdējos gados zinātniskajā literatūrā ir gūti ievērojami panākumi, pētot minimālās algas pieauguma ietekmi uz nodarbinātību, un ievērojams skaits faktu liecina, ka minimālās darba algas paaugstināšanai bija neliela vai vispār neietekmēta algotā darba ņēmēju nodarbinātība ar minimālu algu, pat vājā tirgus periodos darbs"
Nodarbinātības samazinājums
Galvenā pretrunu tēma attiecībā uz minimālās aļģēm ir saistība starp minimālo algu un bezdarbu. Atšķirības no minimālās algas izmantošanas, pamatojoties uz neoklasicisma teoriju, apgalvo, ka minimālās algas pieaugums izraisa nodarbinātības samazināšanos.
Neoklasicisma teorija
Tādējādi var apgalvot, ka minimālu algu ieviešana uzlabo to cilvēku dzīvi, kuru likmes ir palielinātas, bet kaitē to cilvēku interesēm, kuri ir samazinājušies. Tomēr minimālās algas aizstāvji uzskata, ka viss ir daudz sarežģītāks nekā teorētiski. Viens no šiem faktoriem ir iespēja, ka darba tirgū ir monopsons, un, lai gan ekonomiskā situācija mono pilsētā ir reta, informācijas trūkums, individuālas īpašības un zemā personīgā mobilitāte var radīt zināmu ietekmi uz darba devēju, nosakot algu likmes.
Neoklasicisma teorijas kritika
Vairāki ekonomisti, piemēram, Pierangelo Garegnani, Robert L. Viennau, Arrigo Orocher un Jan Stedman, atsaucoties uz Piero Sraff darbu, noraida vienkāršo darba tirgus pieprasījuma un piedāvājuma modeli, apgalvojot, ka tas ir loģiski nepareizs. Gary Fields, profesors Kornela Universitātē, uzskata, ka šāds piedāvājuma un pieprasījuma modelis nepareizi novērtē darba tirgu tikai vienā nozarē. Pēc viņa domām, divu nozaru darba tirgus modelis, kas parāda iespējamo mobilitāti starp pašnodarbināto sektoru, uz ko neattiecas minimālās algas, un nozarē, uz kuru attiecas minimālāalga, dod iespēju veikt precīzāku analīzi. Balstoties uz šo modeli, viņš secina, ka "tā kā neaptverto (minimālās algas) nozare pastāv visur, modeļa prognozēšana no mācību grāmatas nevar būt uzticama".
Kā jau minēts, cita neoklasicisma teorijas apgalvojuma nepareizības gadījums ir darba devēja monopsons, gan darba devēju slepenas vienošanās gadījumā, gan objektīvu priekšnoteikumu gadījumā, piemēram, zemas iedzīvotāju mobilitātes ziņā. Monopsonijas gadījumā pieprasījuma grafika kļūst arvien straujāka, kas nozīmē, ka līdzsvara cena pāriet uz labo pusi, kas noved pie likmju samazināšanas salīdzinājumā ar konkurējošu tirgu. Šajā gadījumā labi izveidota minimālā alga var palielināt likmes, nemazinot nodarbinātību un, iespējams, palielinot to. Tomēr attiecībā uz monopsoniju nav objektīvu datu minimālās aļģes noteikšanai līdzsvara cenas līmenī, un minimālās algas ietekme uz nodarbinātību pilnībā ir atkarīga no politiskā lēmuma pamanāmības. Parasti šajā gadījumā piemērotāk ir piemērot pretmonopola likumus nekā minimālās algas.
Cits gadījums, kad minimālo algu izveide neietekmē nodarbinātību, ir zemu cenu elastība attiecībā uz pieprasījumu pēc konkrētu nozaru produktiem. Šajā gadījumā minimālo algu noteikšana vienkārši palielina ražojamā produkta cenu, kas pircējam joprojām ir jāiegādājas. Tomēr globālajā ekonomikā ar atšķirīgām minimālo algu regulējumiem dažādās valstīs ir iespējama produktu importa aizstāšana, kas novedīs pie nozares slēgšanas šajā nozarē un līdz ar to arī bezdarba līmeņa pieauguma. Piemērs ir ogļu rūpniecība Francijā, kur ilgtermiņa kalnraču ieguvēju sociālo pabalstu pieaugums, tostarp algas, un vairākas citas problēmas lika šai nozarei nespēju konkurēt un slēgt pēdējo ogļu raktuves La-Ouv 2004. gadā.
Alans Blinders minēja trīs iemeslus, kāpēc minimālās algas noteikšana neietekmē nodarbinātību: augstie tempi samazina darbinieku mainību un līdz ar to arī darbinieku apmācības izmaksas; minimālās algas pieaugums var radīt potenciālo problēmu saistībā ar darbinieku pieņemšanu darbā augstākā līmenī nekā pašreizējie darbinieki; Darbinieku, kas saņem minimālo algu, izmaksas var būt tik neliela daļa no kopējām izmaksām, kuras tos var neievērot. Blinder atzīst, ka nav pārliecināts par savu paziņojumu pareizību, bet uzskata, ka "saraksts rāda, ka kāds var dalīties ar jauniem empīriskiem datiem un joprojām ir pilntiesīgs ekonomists".
Inflācija
Daži ekonomisti norāda, ka minimālās algas var izraisīt cenu inflāciju, jo uzņēmums cenšas kompensēt zaudējumus, samazinot cenas.
Minimālo algu vērtība ir nozīmīgs cenu faktors, taču kopumā citi faktori ietekmē inflāciju. Bezdarba pieaugums, kas saistīts ar minimālgalvas dārzeņu skaita palielināšanos, ko parasti norāda arī minimālās algas pretinieki, samazina inflācijas spiedienu, Filipsa līkne pirmajā tuvumā norāda uz to. Parasti centrālā banka ir atbildīga par inflāciju, un tā var pielāgot savu politiku, pamatojoties uz minimālās algas izmaiņām. Ekonomists Peter Tulip samazina minimālo algu jautājumu, pētot tā ietekmi uz NAIRU (bezdarba līmenis, nevis paātrināta inflācija), ko centrālās bankas ņem vērā, izstrādājot monetāro politiku.
Pētījumu rezultāti
Ar 2015. gada 1. janvāri Vācijā minimālā alga bija EUR 8,50 stundā. Jau 2014. gadā, kad tika pieņemts likums par minimālo algu, uzņēmumi sāka pielāgoties likuma prasībām. Gadu pēc minimālās darba algas ieviešanas Vācijas ekonomisti pamatā secināja, ka "paredzamā katastrofa ar darbavietām nenotika". Un otrādi, 2015. gada beigās Vācija ir reģistrējusi zemāko bezdarba līmeni kopš 1990. gadu sākuma.
Lielbritānijas tirgus pētījums parādīja, ka nozarēs, kuras regulē minimālās algas, cenas pieaug ātrāk nekā citās nozarēs. Arī Low Pay komisijas pētījums parādīja, ka darba vietu samazināšanas vietā darba devēji izvēlējās samazināt likmes, darba laiku, palielināt cenas un atrast veidus, kā palielināt produktivitāti.
Minimālās algas Eiropas Savienības valstīs
2022. gada sākumā minimālā mēnešalga bija noteikta 21 Eiropas Savienības (ES) dalībvalstī. Pēc ES statistikas departamenta "Eurostat" datiem zemākās noteiktās minimālās mēnešalgas bija Bulgārijā (332 eiro), Latvijā (500 eiro), Rumānijā (515 eiro), Ungārijā (542 eiro), Horvātijā (624 eiro), Slovākijā (646 eiro), Čehijā (652 eiro), Igaunijā (654 eiro), Polijā (655 eiro), Lietuvā (730 eiro), Grieķijā (774 eiro), Maltā (779 eiro) un Portugālē (823 eiro).
Savukārt vislielākā minimālā mēnešalga ES bija Luksemburgā (2257 eiro), Īrijā (1775 eiro), Nīderlandē (1725 eiro), Beļģijā (1658 eiro), Vācijā (1621 eiro), Francijā (1603 eiro), Spānijā (1126 eiro) un Slovēnijā (1074 eiro). Valsts noteiktas minimālās algas 2022. gada sākumā nebija Austrijā, Dānijā, Itālijā, Kiprā, Somijā un Zviedrijā.
Alternatīvas minimālajai algai
Ekonomisti un politiskie novērotāji liecina par citām minimālās algas alternatīvām, kuras, viņuprāt, spēs labāk cīnīties pret nabadzību, nepalielinot bezdarbu.
Garantēts minimums
Viena no visefektīvākajām nabadzības apkarošanas metodēm ir garantēts minimālais vai negatīvs ienākuma nodoklis, kad katrs iedzīvotājs saņem noteiktu naudas summu, par kuru viņš var dzīvot, pamatojoties uz vairākiem kritērijiem. Garantētā minimuma īpašs gadījums ir pamata ienākums, kur vienīgais kritērijs naudas iegūšanai ir pilsonības klātbūtne.
1968. gadā Džeimss Tobins, Paul Pols Semjuelsons, John Kenneth Galbraith un vairāk nekā tūkstoš ekonomisti parakstīja apelāciju ASV Kongresā, mudinot to šajā gadā izstrādāt ienākumu garantijas sistēmu. Tobin un Samuelsons arī iebilda pret minimālās algas.
Šāda risinājuma galvenais trūkums ir veicināt atkarīgu attieksmi sabiedrībā un stimulu trūkumu starp nabadzīgākajiem iedzīvotāju segmentiem.
Minimālā alga Latvijā
Minimālā alga Latvijā ir zemākā mēnešalgas un stundas alga, ko darba devēji likumīgi maksā saviem darbiniekiem Latvijā. No 2021. gada 1. janvāra ikmēneša bruto minimālā alga bija 500.00 € un 2.97 € par stundu. No 2023. gada 1. janvāra mēneša neto minimālā alga ir 620 €.
Ekspress-MD2
Ekspress-MD2 (Экспресс-МД2 jeb Экспресс МД-2) ir Krievijas uzņēmuma Kosmičeskaja svjaz' sakaru pavadonis, kas palaists 2012. gada augustā, bet nesējraķetes kļūmes dēļ ievadīts nepareizā orbītā un tiek uzskatīts par zaudētu.
Ekspress-MD2 bija plānots izvietot ģeostacionārajā orbītā punktā 145° austrumu garuma. Tur tas nodrošinātu sakarus Krievijai un citur Āzijā.
Līgums starp Kosmičeskaja svjaz' un pavadoņa izgatavotājiem GKNPC Hruničeva un Alcatel Alenia Space Italia tika noslēgts 2006. gadā. Tas paredzēja divu nelielu sakaru pavadoņu Ekspress-MD1 un Ekspress-MD1. Ekspress-MD1 tika palaists 2009. gadā.
Lidojuma gaita
Ekspress-MD2 palaists 19:31 UTC ar nesējraķeti Proton-M / Briz-M no Baikonuras kosmodroma 81. laukuma 24. palaišanas iekārtas. Kopā ar to palaists Indonēzijas sakaru pavadonis Telkom-3. Dzinējblokam Briz-M vajadzēja veikt četrus manevrus. Trešajai dzinēju darbināšanai vajadzēja ilgt 18 minūtes, bet dzinēji neparedzēti izslēdzās pēc 7 sekundēm.
Sekas
Šis bija otrā Briz-M kļūme 12 mēnešu laikā, kad Ekspress-AM4 tika zaudēts 2012. gada augustā datora kļūmes dēļ. Pa šo laiku Krievijas kosmonautikā bija notikuši vēl vairāki negadījumi, tāpēc Telkom-3/Ekspress-MD2 neveiksme izsauca valsts augstākās vadības iejaukšanos, lai reformētu Krievijas kosmosa nozari.
Oficiālā izmeklēšana secināja, ka avāriju izraisīja Briz-M degvielas sistēmas elements, kas izgatavots, neievērojot specifikāciju.
Paziņojumi jūrniekiem
Paziņojumi jūrniekiem (Notices to mariners (NTM) vai (NOTMAR)  — angļu val.) informē jūrniekus par svarīgām izmaiņām, kuras ietekmē navigācijas drošību, tajā skaitā jauniem hidrogrāfiskajiem datiem un izmaiņām kanālos vai navigācijas līdzekļos, kā arī nodod citu, svarīgu informāciju.
Vairāk nekā 60 valstis, kuras publicē jūras kartes, izdod arī paziņojumus jūrniekiem. Apmēram viena trešdaļa no tiem tiek izdoti reizi nedēļā, viena trešdaļa reizi vai divas mēnesī, bet pārējos izdod neregulāri pēc vajadzības. Apvienotās Karalistes Hidrogrāfijas birojs (UK Hydrographic Office (UKHO) — angļu val.) paziņojumus jūrniekiem izdod reizi nedēļā.
ASV
ASV paziņojumus jūrniekiem izdod Nacionālā Ģeotelpiskās izlūkošanas aģentūra (National Geospatial-Intelligence Agency (NGA) — angļu val.) reizi nedēļā un tos sagatavo kopīgi Nacionālais okeāna dienests (National Ocean Service (NOS) — angļu val.) un ASV Krasta apsardze. Informācija paziņojumos jūrniekiem ir ievietota tādā formā, lai atvieglotu papīra karšu korektūru. Agrāk paziņojumus jūrniekiem izmantoja arī uguņu un zīmju sarakstu (List of lights — angļu val.), ASV Krasta apsardzes uguņu sarakstu (United States Coast Guard Light List — angļu val.), piekrastes lociju un citu NGA, NOS vai ASV Krasta apsardzes izdotu publikāciju korektūrai. Tagad šie izdevumi ir pieejami brīvai lejupielādei un tajos jau ir iekļauta jaunākā pieejamā informācija.
Informāciju paziņojumiem jūrniekiem sniedz Nacionālā Ģeotelpiskās izlūkošanas aģentūra (ASV Aizsardzības departaments) ūdeņiem ārpus ASV teritorijas, Nacionālais okeāna dienests (ASV Tirdzniecības departamenta (United States Department of Commerce — angļu val.) Nacionālā okeānu un atmosfēras administrācija), kura uzdevumos ietilpst ASV piekrastes un to teritoriju, kā arī ostu dziļuma mērījumi un karšu izdošana, ASV Krasta apsardze (ASV Tēvzemes drošības departaments), kuras uzdevumos ietilpst cilvēku dzīvības aizsardzība uz jūras, kā arī navigācijas zīmju uzstādīšana un apkope, un ASV Armijas inženieru korpuss (ASV Aizsardzības departaments), kura uzdevumos ietilpst ASV upju un ostu padziļināšana. Papildus svarīgu pienesumu sniedz ārvalstu hidrogrāfijas dienesti un visu valstu sadarboties griboši novērotāji.
Katra gada pirmais izdevums satur svarīgu informāciju par virkni tematu, kuri nav atspoguļoti kartēs un jūrniecības publikācijās, bet tās papildina. Šī informācija tiek publicēta kā īpašu paragrāfu paziņojums jūrniekiem (Speciat Notice to Mariners Paragraphs — angļu val.). Šajā paziņojumā var tikt iekļauta arī cita informācija, kas tiek uzskatīta par svarīgu jūrniekiem.
Liela daļa datu ASV paziņojumos jūrniekiem nāk no ārzemju paziņojumiem.
Korektūras apkopojums
Vismaz līdz 2020. gadam tika izdots ciešs paziņojumu jūrniekiem līdzinieks — korektūras apkopojums. Apkopojumu publicēja piecos sējumos. Katrs sējums aptvēra lielu daļu Zemes, tajā skaitā ietverot vairākus karšu reģionus un daudzus apakšreģionus (subregion — angļu val.). Piektais sējums ietvēra arī speciālās kartes un publikācijas, kuras tika korektētas ar paziņojumiem jūrniekiem. Tā kā apkopojums saturēja visu uzkrāto korektūru, jebkuru karti, neatkarīgi no tās izdošanas datuma, varēja korektēt ar attiecīgo apkopojuma sējumu un visiem sekojošajiem paziņojumiem jūrniekiem.
Apvienotā Karaliste
Apvienotās Karalistes Hidrogrāfijas birojs (UK Hydrographic Office (UKHO) — angļu val.) izdod paziņojumus jūrniekiem ar Admiralty zīmolu. Tie satur informāciju, kas ļauj jūrniekiem uzturēt aktuālas Admiralty kartes un publikācijas līdz pēdējam saņemtajam paziņojumam. Paziņojumus jūrniekiem publicē reizi nedēļā un tiem piešķir attiecīgās nedēļas numuru. Jūras karšu korektūra tiek publicēta arī reizi dienā. Visi paziņojumi jūrniekiem ir pieejami un brīvi lejupielādējami Admiralty tīmekļa vietnē.
Katru atsevišķo kartes korektūras uzdevumu arī sauc par paziņojumu jūrniekiem, pie tam tie var būt pastāvīgi, provizoriski (preliminary — angļu val.) vai pagaidu (temporary — angļu val.). Provizoriskos paziņojumus jūrniekiem lieto, ja darbība notiks drīz vai arī ir tikusi saņemta pārāk apjomīga informācija, lai to izplatītu ar pastāvīgajiem paziņojumiem jūrniekiem. Tādā gadījumā provizoriskajā paziņojumā jūrniekiem tiek dots īss izmaiņu konspekts kopā ar detalizētu, navigācijas ziņā būtisku, informāciju. Pilna informācija tiks izplatīta ar nākamo jūras kartes jauno izdevumu vai pilnībā jaunu karti. Provizoriskos paziņojumus jūrniekiem izmanto arī tad, ja dati vēl nav pilnībā apstiprināti vai tādām pastāvīgi mainīgām situācijām kā tiltu būvei pāri dzīviem kuģu ceļiem. Pastāvīgais paziņojums jūrniekiem vai kartes jaunais izdevums tiks izplatīts pēc darbu pabeigšanas.
Pagaidu paziņojumus jūrniekiem izdod, ja informācija būs spēkā tikai ierobežotu laika periodu. Bet, ja informācija būs spēkā tikai trīs līdz sešus mēnešus, parasti izdod navigācijas brīdinājumu.
Admiralty paziņojumi jūrniekiem ir iedalīti sešās sekcijās:
Ikgadējais apkopojums un kumulatīvais saraksts
Katru gadu janvārī tiek publicēts ikgadējais Admiralty paziņojumu jūrniekiem apkopojums. To izdod divās daļās. Pirmajā daļā ievietota svarīga informācija, kura, visticamāk, paliks aktuāla kādu laiku un var būt tāda pati vai ļoti līdzīga tai, kas tika publicēta citus gadus. Kad noskaidrojas, ka informācija ir kļuvusi pastāvīgāka nekā sākotnēji plānots, to pārnes uz citu piemērotāku publikāciju. Šajā sadaļā ievieto arī provizorisko un pagaidu paziņojumu jūrniekiem tekstus, kuri ir spēkā 1. janvārī.
Otrajā daļā ievietots saraksts ar šobrīd aktuālo Admiralty lociju sējumu izdevumiem. Tāpat tur iekļauti visu spēkā esošo Admiralty lociju papildinājumu teksti, kuri ir tikuši publicēti paziņojumu jūrniekiem iknedēļas izdevumu 4. sekcijā un ir spēkā 1. janvārī.
Paziņojumu jūrniekiem kumulatīvais saraksts (Cumulative list of Admiralty Notices to Mariners — angļu val.) tiek publicēts reizi sešos mēnešos janvārī un jūlijā. Sarakstā ievietoti aktuālo Admiralty karšu izdevumu publicēšanas datumi un pastāvīgo paziņojumu jūrniekiem, kuri ietekmē attiecīgās kartes, numuri par iepriekšējiem diviem gadiem. Publicēšanas datums var būt jaunai kartei, jaunam kartes izdevumam vai lielajai kartes korektūrai (large correction — angļu val.).
Kanāda
Kanādas krasta apsardzes paziņojumi jūrniekiem informē par svarīgiem navigācijas drošību ietekmējošiem jautājumiem, kuri skar Kanādas ūdeņus. Šis elektroniskais izdevums tiek publicēts reizi mēnesī un var tikt lejupielādēts no paziņojumu jūrniekiem (NOTMAR) tīmekļa vietnes. Informācija paziņojumos jūrniekiem ir ievietota tādā formā, lai atvieglotu papīra karšu un navigācijas publikāciju korektūru.
NOTMAR.gc.ca tīmekļa vietne ir septiņas dienas nedēļā un divdesmit četras stundas dienā brīvi pieejama vietne, kura nodrošina jūrniekus ar aktuāliem drošības padomiem. Piekļūt paziņojumos jūrniekiem ietvertajai informācijai palīdz ātra un vienkārša saskarne. Šī sistēma tās reģistrētajiem lietotājiem reizi nedēļā vai mēnesī ģenerē pa elektronisko pastu nosūtāmus paziņojumus. Elektroniskā pasta pakalpojums reizi mēnesī nodrošina paziņojumu jūrniekiem nosūtīšanu gan attiecībā uz kartēm, gan navigācijas publikācijām, bet reizi nedēļā tikai attiecībā uz 2. sekcijā — karšu korektūra — ietverto informāciju. Iknedēļas sūtījumi informē jūrniekus par paziņojumiem, kuri izdoti iepriekš ievadītam karšu sarakstam. Šāds elektroniskā pasta pakalpojums reģistrētajiem lietotājiem vienkāršo to rīcībā esošo karšu un publikāciju korektūru, kādas veikšanu, savukārt, pieprasa Kanādas kuģniecības akts.
NOTMAR tīmekļa vietnē tāpat atrodas vecāki paziņojumi jūrniekiem ar karšu un lociju korektūras datiem iepriekšējiem mēnešiem un gadiem, kā arī uz kartēm uzlīmējami fragmenti ar izmaiņām, saite uz Kanādas Hidrogrāfijas dienesta (Canadian Hydrographic Service (CHS) — angļu val.) karti Nr. 1 un cita noderīga informācija.
Latvija
Latvijas paziņojumus jūrniekiem izdod VSIA "Latvijas Jūras administrācija" Hidrogrāfijas dienests. Tas ir ikmēneša izdevums, kurš pieejams brīvai lejupielādei no Latvijas Jūras administrācijas interneta vietnes. Atšķirībā no Apvienotās Karalistes Hidrogrāfijas biroja izdotajiem paziņojumiem jūrniekiem, provizoriskie un pagaidu paziņojumi netiek uzskaitīti atsevišķi. Tas vienkāršo provizorisko un pagaidu paziņojumu uznešanas kontroli uz kartes, jo paziņojumu jūrniekiem iknedēļas izdevumā parādās arī attiecīgās kartes korektūrai paredzētā iepriekšējā paziņojuma jūrniekiem numurs, kurš var būt gan pastāvīgais, gan provizoriskais, gan pagaidu.