cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aritmētika
Aritmētika (, arithmós — ‘skaitlis’) ir vecākā un viselementārākā matemātikas nozare, kuru izmanto gandrīz jebkurš cilvēks sākot no vienkāršu ikdienas matemātisku darbību veikšanas līdz pat moderniem zinātnes un uzņēmējdarbības aprēķiniem. Tāpat aritmētiku attiecina uz matemātikas nozari (vai priekšteci), kurā ir uzskaitītas elementāras konkrētu matemātisko darbību īpašības ar skaitļiem. Profesionāli matemātiķi reizēm terminu "aritmētika" izmanto saistībā ar skaitļu teoriju, bet nevajadzētu to jaukt ar elementāro aritmētiku.
Aritmētikas vēsture
Jau aizvēsturē cilvēki ir sākuši izprast skaitļa jēdzienu un nepieciešamību rēķināt — ar tiem veikt dažādas aritmētiskas darbības. Tiek pieņemts, ka sākotnēji cilvēki skaitīja, izmantojot savus pirkstus. Vēlāk, kad radās nepieciešamība, cilvēki sāka skaitļus saskaitīt un atņemt. Reizināšanas un dalīšanas darbību rašanās tiek saistīta ar laiku, kad cilvēki sāka skaitļus un citus lielumus pierakstīt.
Senie ēģiptieši tiek uzskatīti par vieniem no pirmajiem, kas veica kompleksas aritmētiskas darbības. Šis laiks tiek saistīts ar 3. tūkstošgadi p.m.ē.
Aritmētiskās darbības
Aritmētiskās pamatdarbības ir saskaitīšana, atņemšana, reizināšana un dalīšana. Pie aritmētiskajām darbībām pieskaita arī šādas matemātiskas darbības: procentu rēķināšanu, kvadrātsaknes vilkšanu un kāpināšanu. Nozīmīga loma aritmētikā ir darbību secībai.
Atņemšana
Atņemšana ir pretēja darbība saskaitīšanai, kas atbilst kāda objekta (vienkāršākajā gadījumā skaitļa) samazināšanai par noteiktu daudzumu. Šo darbību apzīmē ar simbolu "−". Piemēram, izteiksme 5 − 2 nozīmē, ka no skaitļa 5 tiek atņemts skaitlis 2. Skaitli 5 šajā izteiksmē sauc par mazināmo, bet skaitli 2 — par mazinātāju. Izteiksmes 5 − 2 vērtību sauc par starpību. Atņemšanas rezultātu pieraksta šādi: 5 − 2 = 3.
Reizināšana
Reizināšana atbilst atkārtotai saskaitīšanai. Lielumi, kas tiek reizināti, tiek saukti par reizinātājiem, bet rezultāts — par reizinājumu. Skaitļa a reizināšana ar naturālu skaitli n atbilst atkārtotai saskaitīšanai:
Dalīšana
Dalīšana ir reizināšanas pretējā darbība; patiesībā dalīšanu var uzrakstīt kā reizināšanu ar daļskaitli, kur skaitītājā ir viens, bet saucējā — dalītājs. Lai norādītu, ka skaitļi tiek dalīti, starp tiem liek šādus simbolus: ÷, : vai /. Dalīšanu var uzrakstīt arī kā daļskaitli, kur skaitītājā ir dalāmais, saucējā — dalītājs, bet rezultāts ir dalījums.
Aritmētika izglītībā
Latvijā aritmētiku māca matemātikas stundās līdz 6. klasei. 7. un sekojošajās klasēs matemātikas stundās sāk mācīties algebras un ģeometrijas pamatus, protams, neaizmirstot arī aritmētiku.
Lukašs di Grasi
Lukašs di Grasi (dzimis, Sanpaulu, Brazīlijā) ir Brazīlijas autosportists, pazīstams kā 2007. gada GP2 vicečempions, arī Formula 1 pilots.
Formula 1
Di Grasi vairākus gadus bija Renault testpilots. . gada sezonā viņš brauca jaunizveidotajā Virgin komandā, kur bija Timo Gloka komandas biedrs.
Minerālu uzskaitījums no Č līdz G
Pēdējoreiz atjaunots 2006. gada 15. septembrī.
Nav iespējams sastādīt precīzu un nekļūdīgu "pasaules minerālu sarakstu". Ar jaunu minerālu reģistrāciju, aprakstīšanu un nosaukumu došanu nodarbojas Starptautiskā Mineraloģijas asociācija. Tomēr pirms 1959. gada atklātie minerāli nav izgājuši mūsdienās pieņemto oficiālo nosaukuma došanas procedūru - kopš šī laika daļa no šiem agrāk atklātajiem minerāliem ir apstiprināti kā atsevišķi minerāli, toties citi vairs netiek uzskatīti par atsevišķu minerāla veidu. Šajā sarakstā iekļauti dažādi minerālu nosaukumi - gan tie, kas apstiprināti pēc 1959. gada, gan arī agrāk aprakstītie minerāli, par kuriem joprojām pastāv uzskats, ka tie ir atsevišķi minerāli. Ja Jūs šeit neatrodat kādu literatūras avotā minētu minerālu, tas visdrīzāk ir ieguvis citu nosaukumu, sadalīts vairākos minerālos vai atzīts par neesošu.
Tā kā šis saraksta izmērs pārsniedz ērta Vikipēdijas saraksta izmērus, tas sadalīts alfabēta grupās. Minerāli ir grupēti pēc nosaukumiem šādā veidā: A-C - Č-G - Ģ-J - K-Ļ - M-P - R-S - Š-Ž.
Minerāli sakārtoti pēc to nosaukumiem latviešu valodas alfabēta secībā.
B2 vitamīns
B2 vitamīns (riboflavīns) ir vitamīns, kas ietilpst fermentu sistēmās, kas nodrošina audu elpošanu, piedalās ogļhidrātu un olbaltumvielu maiņā.
Hipervitaminoze
B2 hipervitaminozes gadījumā rodas ādas un gļotādas iekaisumi, pavājinās redze un asins formelementu veidošanās.
Avoti
Nozīmīgākie B2 vitamīna avoti uzturā ir sausais alus raugs 4%, olas 0,8%, biezpiens 0,5%, siers 0,4-0,5%, rudzu maize 0,31%, gaļa un zivis 0,1-0,3%, griķu putraimi 0,24%, pilnpiens 0,19%, auzu putraimi 0,14%, kviešu maize 0,07%, kāposti 0,05% un kartupeļi 0,05%. Dienas deva 2-3 mg.
Māte Terēze
Māte Terēze, katoļu baznīcā pazīstama kā Svētā Terēze no Kalkutas, īstajā vārdā Anjeze Gondža Bojadžiu (sq; dzimusi, mirusi ), bija albāņu izcelsmes katoļu sabiedriskā darbiniece. Žēlsirdības misionāru reliģiskā ordeņa dibinātāja. Kļuva slavena ar žēlsirdības darbu Kalkutas nabadzīgo iedzīvotāju vidū. 1979. gada Nobela miera prēmijas laureāte. 2016. gada 4. septembrī kanonizēta par svēto.
Biogrāfija
Izšķirošo lēmumu mainīt dzīvi un pievērsties nabadzības novārdzinātajiem Māte Terēze pieņēma pēc 20 skolā nostrādātajiem gadiem. 1948. gadā no Romas pāvesta Pija XII saņēma atļauju dzīvot kā neatkarīgai mūķenei. 1950. gadā Vatikāns oficiāli paziņoja par Mātes Terēzes Žēlsirdības ordeņa nodibināšanu. 1965. gadā pāvests Pāvils VI atļāva Terēzes vadītajai labdarības misijai sākt darbu arī ārpus Indijas. Mātes Terēzes nāves brīdī vairāk nekā 5000 mūķeņu aptuveni 100 valstu 600 patversmēs rūpējās par pamestiem bērniem, slimiem un veciem cilvēkiem. 1979. gadā Māte Terēze saņēma Nobela miera prēmiju, kuru ziedoja savas kustības patversmēm — viņa atteicās arī no Nobela prēmijas laureātu svinīgā mielasta, lūdzot, lai tam paredzētos līdzekļus atdotu viņas aprūpējamiem.
Māte Terēze nomira 1997. gada 5. septembrī. Viņas bērēm Indijā bija piešķirts valsts ceremonijas statuss. Tajās piedalījās ap 20 000 cilvēku, taču abpus 10 kilometrus garajam ceļam, ko lafete ar mātes Terēzes mirstīgajām atliekām veica līdz apbedījuma vietai, stāvēja apmēram miljons cilvēku. 2003. gada 19. oktobrī Jānis Pāvils II Māti Terēzi beatificēja. 2016. gada 4. septembrī pāvests Francisks Māti Terēzi kanonizēja par svēto.
Viņa savas dzīves laikā saņēmusi vairākus apbalvojumus: 1978. gadā — Balzana prēmiju, 1979. gadā — Nobela miera prēmiju, 1980. gadā — Bharat Ratna, 1985. gadā — Prezidenta brīvības medaļu. Pazīstamas ir mātes Terēzes grāmatas par garīgiem jautājumiem, vairākas sarakstītas kopā ar domubiedru brāli Rožē - Tezē kopienas radītāju.
Māte Terēze bija daudzu mīlēta un cienīta labdarības darbu un nesavtīguma dēļ, tomēr arī plaši kritizēta, īpaši par kontracepcijas noliegšanu un sliktajiem dzīves apstākļiem izveidotajās patversmēs.
Igauņu karagājieni uz Līvzemi un Tālavu (1215)
1215. gada igauņu karagājieni uz Līvzemi un Tālavu notika 1215. gada otrajā pusē kā atmaksas karagājieni par krustnešu postījumiem tā paša gada sākumā Ridalā un Sakalā. Tajā piedalījās sāmsaliešu, ridaliešu, sakaliešu un ugauņu karaspēki.
Sāmsalieši ar akmeņiem nosprostoja Daugavas ieteku jūrā pie Daugavgrīvas un tuvojās Rīgai. Zobenbrāļu ordeņa bruņinieki sargāja pilsētas vārtus, bet līvu karavīri atspieda sāmsaliešus atpakaļ līdz viņu kuģiem. Ridalieši iebruka Metsepoles novadā, bet drīz vien atkāpās.
Brusi
Brusi (, kašūbu - Brusë) - pilsēta Polijas ziemeļos, Pomožes vojevodistē Tuholas meža rajonā, uz ziemeļiem no Hojņices. Ievērojams kašūbu kultūras centrs. Pilsētā ir kašūbu vidusskola.
Kruifa pagrieziens
Kruifa pagrieziens ir futbola tehniskais elements, ko pilnveidoja Johans Kruifs. Tā mērķis ir atbrīvoties no sedzēja, izmantojot pārsteiguma momentu. Lai izpildītu šo elementu, spēlētājs ar ķermeņa kustībām parāda, ka izdarīs piespēli vai sitienu. Tomēr, tā vietā, lai izdarītu piespēli vai sitienu, spēlētājs ar pēdas iekšpusi virza bumbu aiz balsta kājas un izdara 180 grādu pagriezienu ap savu asi un ar inerces palīdzību attālinās no pretspēlētāja. Šis futbola elements kļuva pazīstams pēc tam, kad to 1974. gada Pasaules Kausā izpildīja Johans Kruifs, pirmoreiz - Nīderlandes izlases spēlē ar Zviedriju.
Youtube video
Glossario calcistico
Ivica Kosteličs
Ivica Kosteličs (hr; dzimis Zagrebā, Horvātijā) ir horvātu kalnu slēpotājs, kas specializējies slalomā, trju Olimpisko sudraba medaļu īpašnieks un Pasaules kausa kopvērtējuma uzvarētājs 2011. gadā. Viņa jaunākā māsa Janica Kosteliča arī ir bijusi izcila kalnu slēpotāja, trīskārtēja Pasaules kausa kopvērtējuma un četrkārtēja Olimpisko spēļu uzvarētāja, bet abu treneris ir tēvs Ante Kosteličs.
Karjera
I. Kosteličs pirmo uzvaru Pasaules kausa posmā izcīnīja 2001.-2002. gada sezonas sākumā, un šajā pašā sezonā viņš pirmo un vienīgo reizi kļuva par kopvērtējuma uzvarētāju kādā no disciplīnām - slalomā. Kopā karjerā izcīnījis 11 uzvaras Pasaules kausa posmos, no tām 9 - slalomā. 2003. gadā šajā disciplīnā izcīnīja Pasaules čempionāta zelta medaļu. Piedalījies trijās Olimpiskajās spēlēs. 2006. gadā Turīnā izcīnītā sudraba medaļa kombinācijā kļuva par pirmo medaļu vīriešiem Olimpiskajās spēlēs Horvātijas ziemas sporta vēsturē. 2010. gada Olimpiskajās spēlēs Vankūverā pievienotās vēl divas sudraba medaļas ļāva viņam kļūt par veiksmīgāko Horvātijas sportistu šajā olimpiādē. Brālis un māsa Kosteliči kopā ir izcīnījuši 9 Olimpiskās medaļas, no 10, ko vispār sakrājuši neatkarīgās Horvātijas sportisti ziemas olimpiādēs (vienīgo bronzu Vankūveras Olimpiskajās spēlēs ieguva biatlonists Jakovs Faks).
1801. gads
1801. gads (MDCCCI) bija parastais gads, kas sākās otrdienā.
Jēkabmiesta sieviešu ģimnāzija
Jēkabmiesta sieviešu ģimnāzija bija viena no Jēkabpils privātajām skolām. Pašreizējā adrese Blaumaņa ielā 27.
Skolas ēkas
Jēkabmiesta sieviešu ģimnāziju nodibināja 1911. gadā pilsētas miertiesneša meita Klaudija Martinovna Karp. Iesākumā skolai savu telpu nebija, tāpēc tika īrētas divas ēkas — sarkano ķieģeļu māju uz tagadējās Brīvības un Zaļās ielas stūra un namu uz Zaļās un Pasta ielu stūra dienvidu pusē. Pēc skolas nodibināšanas Klaudijas jaunkundzi drīz apprecēja bagātais rūpnieks un dzirnavu īpašnieks Less, kurš kā kāzu dāvanu savai sievai uzbūvēja skolas vajadzībām lielu divstāvu korpusu — sarkanu ķieģeļu ēku (pašlaik Jēkabpils Valsts ģimnāzijas vecā galvenā ēka). Skolas ēka tika uzbūvēta viena gada laikā uz smilšaina liela laukuma, uz kura pirms tam bija notikuši gadatirgi. Zemi celtniecībai Less bija ieguvis no pilsētas.
Ģimnāzistes
Pēc skolas ēkas atklāšanas audzēkņu skaits strauji pieauga. Skolā tika uzņemtas meitenes ar priekšzināšanām pagastskolas līmenī. Mācību laiks skolā bija 7 gadi. Lai arī gada skolas maksa bija 70 rubļi, kas tolaik bija ievērojama summa, skolā audzēkņu netrūka. Skolu apmeklēja dažādu tautību meitenes — vairāk krievietes, dažas vācietis, ebrejietes, arī latvietes, bet viņu bija salīdzinoši maz naudas trūkuma dēļ. Skolnieces valkāja formas kleitas zilā krāsā.
Skolotāji
Skolotāju sastāvs bija daudznacionāls. Skolā strādāja latvietis Kārlis Lamberts, kurš pasniedza arī tirdzniecības skolā. Šeit strādāja arī Ķempju pāris, kuru vidū īpaši ir izceļams vīrs Jānis Ķempis kā izcils pedagogs, kurš vēlākos gados kopā ar kundzi devās uz Pēterburgu, kur tur strādāja Ķeizariskajā tirdzniecības skolā un mira Pilsoņu kara laikā. Viņa dzīves noslēguma posms ir attēlots Jāņa Grestes grāmatās "Krist un celties" un "Kā dzeņa vēders". Cara laika ģimnāzijā mācīja latviešu valodu skolotāja Milda Irbīte, bet vācu valodu — Rozenberga jaunkundze (vāciete), kura skolā atgriezās arī pēc Pirmā pasaules kara. Vācu tautības skolotājas bija arī Lundberga (rokdarbi) un Vāgnere (franču valoda). Matemātiku pasniedza igaunis Tombergs, bet krievu literatūru lieliski pārzināja Čikačovs. Zīmēšanas stundas bija skolotāja Voskresenska pārziņā. Ticības mācības stundas pasniedza dažādu reliģisko virzienu teologi.
Ārpusstundu aktivitātes
Starp tā laika četru pilsētas skolu — ģimnāzijas, tirdzniecības skolas, apriņķa skolas un Marijas skolas skolotājiem pastāvēja koleģiāli sakari, tāpēc daudzi pasākumi tika rīkoti kopā. Tā Ziemassvētkos ģimnāzijas ēkas zālē kopīga teātra trupa rīkoja izrādes, kurā nepiedalījās tikai apriņķa skola, jo tās skolotāji bija aristokrātiski augstprātīgi, tāpēc biežāk atturējās no aktierdarbības. Trupa sagatavoja izrādes trijās valodās, tā, piemēram, latviski tika uzvesta luga "Zelta zirgs", krieviski — "Cara līgava", bet vāciski — "Vilhelms Tells".
Katru pavasari ģimnāzija kopā ar tirdzniecības skolu rīkoja Ziedoņa dienu Susejas līcī, uz kuru devās 6 kilometrus ārpus pilsētas. Tur bija iepriekš pasūtīta mūzika, kā arī bufete ar saldumiem un maizītēm. Līdz pat vakaram šeit notika dejas un rotaļas.
Ģimnāzistes kopā ar vecākiem drīkstēja apmeklēt koncertus un teātra izrādes, kas noritēja viesnīcas "Belvija" zālē Daugavas malā.
Skola kā privātā ģimnāzija pastāvēja līdz Pirmās brīvvalsts laikam — Latvijas Republikas nodibināšanai.
1919. gada 6. jūnijā Klaudijas Less bijušās sieviešu privātģimnāzijas telpās notika pilsētas iedzīvotāju sapulce, kurā tika ievēlēts pirmais pilsētas valdes priekšsēdētājs provizors Aleksandrs Linde.
1921./1922. mācību gadā šo ēku iegūst Jēkabmiesta Valsts vidusskola, pirmā reāltipa mācību iestāde apriņķī.
Goliat
Goliat (no ro "Goliāts") bija Rumānijas pirmais pavadonis. Tas orbītā tika palaists nesējraķetes Vega pirmajā lidojumā 2012. gada 13. februārī. Pēc ievadīšanas orbītā ar to neizdevās nodibināt sakarus.
Goliat ar masu aptuveni 1 kg izgatavots CubeSat 1U formas. Pavadonī bija uzstādīti trīs zinātniskie instrumenti. 3 megapikseļu kamera CICLOP ar lēcu komplektu paredzēta Zemes virsmas fotografēšanai. Detektors DOSE-N paredzēts radiācijas mērīšanai kosmiskā aparāta iekšienē. Detektors SAMIS paredzēts mikrometeorīdu detektēšanai, mērot to trieciena kinētisko enerģiju.
Lidojuma gaita
Goliat tika palaists 10:00 UTC ar nesējraķeti Vega no Gviānas kosmiskā centra. Vega, kas ir vairāku Eiropas valstu kopražojums, šis bija pirmais lidojums. Kopā ar Goliat tika palaisti arī pavadoņi LARES, ALMASat-1, XaTcobeo, UniCubeSat-GG, ROBUSTA, e-st@r, MaSat-1 un PW-Sat.
26. februārī parādījās informācija par to, ka orbītā Goliat nekontrolēti griežas, tam nedarbojas stabilizācijas sistēma. Pavadonis vienu reizi bija nosūtījis kļūdainu telemetriju, bet sakarus ar to neizdevās nodibināt. 2015. gada 2. janvārī Goliat iegāja atmosfērā un sadega.
Ģēras-Mošonas-Šopronas meģe
Ģēras-Mošonas-Šopronas meģe ir viena no 19 Ungārijas pašvaldībām jeb meģēm, kas atrodas valsts ziemeļrietumos un robežojas ar Austriju, Slovākiju, kā arī ar 3 citām meģēm.
Ģēras-Mošonas-Šopronas meģe tika izveidota 1950. gadā apvienojot divas mazākas pašvaldības. Administratīvais centrs — Ģēra. Platība — 4089 km², iedzīvotāju skaits — 420 000.
Abruco
Abruco (itāļu: Abruzzo, Abruzzi, neapoliešu Abbrùzze, Abbrìzze vai Abbrèzze) ir viena no Itālijas 20 administratīvi teritoriālajām vienībām jeb reģioniem. Ar 1 304 970 iedzīvotājiem un 10 831 km² platību reģions ierindojas 14. vietā pēc iedzīvotāju skaita un 13. vietā pēc platības. Tas atrodas valsts dienvidu daļā starp Adrijas jūru ziemeļaustrumos, Lacio un Molizes reģionu dienvidos, un Markes reģionu ziemeļrietumos. Dienvidrietumu daļā to no Lacio norobežo Apenīnu kalnu grēda, kuras augstākais punkts Kornogrande (2912m v.j.l) atrodas tieši Abruco, netālu no L'Akvilas. Kornograndes ziemeļu nogāzē atrodas Eiropā tālākais uz dienvidiem ledājs - Kalderone.
Reģions ģeogrāfiski atrodas valsts centrālajā daļā, taču gan vēsturiskā, gan ekonomiskā, gan lingvistiskā ziņā pieskaitāms Dienviditālijai. Reģionā paralēli oficiālajai itāļu valodai runā vairākos neapoliešu valodas dialektos, kas kalpo kā vēl viens arguments reģiona piederībai pie Dienviditālijas, gluži kā tas, ka viduslaikos Abruco, atšķirībā no valsts ziemeļu daļas, atradās Abu Sicīliju karalistē.
Itālijas reģioni ir sadalīti apakšvienībās - provincēs, un Abruco ir iedalīts četrās: L'Akvilas, Terāmo, Peskāras un Kjeti provincēs, kuras savukārt ir iedalītas komūnās, kādu Abruco ir 305.
Ģeogrāfija
Reģiona administratīvais centrs ir L'Akvila, taču lielākā pilsēta ir tā kultūras un industriālais centrs - ostas pilsēta Peskāra, kura kopā ar Kjeti, Ortonu, Montesilvāno un citām pilsētām veido vienotu urbanizētu apvidu.
Abruco reljefs ir galvenokārt kalnains un paugurains - 65% no teritorijas aizņem Apenīnu kalni, tajā skaitā to augstākā grēda Gransaso. Savukārt 131 kilometru garā piekrastes josla, kurā izvietojušās pilsētas, kūrorti un atpūtas zonas, ir līdzena un ar smilšu pludmali.
L'Akvilas provincē, netālu no Avecāno, atrodas viena no Itālijas auglīgākajām zemēm - Fučīno ieplaka (Piana del Fucino), kuras vietā kādreiz atradās Itālijas trešais lielākais ezers ar tādu pašu nosaukumu, kurš tika nosusināts 1878. gadā.
Vēsture
Pirms teritoriju 3. gadsimtā p.m.ē. pakļāva romieši, to apdzīvoja vairākas ciltis, viena no kurām bija pretūti (Praetutii). No šīs cilts nosaukuma cēlies teritorijas latīniskais nosaukums Aprutium, mūsdienu itāļu valodā - Abruzzo.
Pēc Romas impērijas krišanas 476. gadā reģions nonāca Ostgotu karalistes pakļautībā, kam sekoja vairāki ģermāņu, ungāru un bizantiešu uzbrukumi. No 9. līdz 12. gadsimtam teritorija atradās pāvesta varā, kura valdīšanas laikā tika uzcelta Abruzo mūsdienu administratīvais centrs L'Akvila. 13. gadsimta beigās teritorija nonāca Sicīlijas karalistes, vēlāk - Neapoles karalistes pārvaldībā. 1815. gadā, Neapolē pie varas nākot Burbonu dinastijai, abas iepriekšminētās karalistes apvienojās Abu Sicīliju karalistē, kas pastāvēja līdz 1860. gadam, kad Džuzepes Garibaldi vadībā Itālija apvienojās, reģionam nokļūstot Itālijas Karalistes pārvaldībā. Līdz 1963. gadam Abruco un Molize bija vienots administratīvais reģions.
Reģionālā virtuve
Līdz 20. gadsimtam, kad attīstījās Itālijas transporta sistēma, kalnu ieskautais reģions bija relatīvi izolēts no pārējās Itālijas, kas sekmējis reģionālās virtuves savdabību, kas atzīta valstiskā līmenī un iecienīta tūristu vidū.
Dzērieni
Viens no reģiona virtuves savdabību veidojošajiem elementiem ir tas, ka Abruco ir vīna reģions. Tur gatavo sarkanvīnu Montepulciano d'Abruzzo, kuram kā vienam no Itālijas eksportētākajiem vīniem piešķirta ģeogrāfiskā norāde (Denominazione di origine controllata). Reģionā tiek gatavots arī liķieris uz citronu bāzes limoncello un augu bāzes alkoholiskais dzēriens genziana.
Kulinārija
Viena no vēsturiski galvenajām Abruco kultūras iezīmēm ir aitkopība, ar ko saistāma jēra gaļas izstrādājuma arrosticini reģionālā popularitāte. To gatavo no jēra gaļas un pasniedz uz iesma kopā ar olīveļļā mērktu maizi.
Sastopams arī reģionam ekskluzīvs pastas paveids - spaghetti alla chittarra, kas līdzīgs tradicionālajiem spageti, taču raksturīga iezīme ir kantaina forma un lielāks pastas stiebra biezums. To gatavo, pastas mīklu izspiežot caur rāmī nostiprinātiem paralēli nostieptiem diegiem. Minētais rīks vizuāli atgādina ģitāru (itāļu: chitarra), no kā arī cēlies ēdiena nosaukums.
2009. gada Zilupes novada domes vēlēšanas
'''2009. gada Zilupes novada domes vēlēšanas''' notika 2009. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Zilupes novada domē tika ievēlēti 13 deputāti. Vēlēšanās piedalījās 2 kandidātu saraksti, kas veidoti no 14 kandidātiem. Zilupes novadā vēlēšanas notika 4 iecirkņos.
Vēlēšanās visvairāk balsu ieguva "Saskaņas centrs" (88,01%), bet novada domē 1 vietu ieguva arī otrs saraksts "Zilupei". Zilupes novada domes vēlēšanās piedalījās 2 678 vēlētāji jeb 48,99% no balsstiesīgajiem. No vēlēšanu aploksnēm derīgas bija 1 309, bet savu balsi par kādu no sarakstiem atdeva 1 259 vēlētāji.
Vašas meģe
Vaša (hu) ir Ungārijas meģe, kas atrodas valsts rietumos. Meģes adminstratīvais centrs ir Sombatheja. Vašas meģe robežojas ar Austriju (Burgenlandi), Slovēniju (Pomursku), kā arī Ģēras-Mošonas-Šopronas, Vesprēmas un Zalas meģēm.
Sepanga
Sepanga ir Formula 1 sacīkšu trase, kas atrodas Sepangas pilsētā, Malaizijā, netālu no Kualalumpuras starptautiskās lidostas. Tā tika uzbūvēta 1999. gadā un kopš tā laika nav piedzīvojusi pārmaiņas. Tā bija viena no pirmajām trasēm, kuras projektu izstrādāja vācietis Hermans Tilke.
Galvenā trase, kuru izmanto F1 piloti, ir 5,543 kilometrus gara. Tās izvietojums ir diezgan neparasts, divas ļoti garas taisnes ir savienotas ar tikai vienu ciešu līkumu. Trasē ir izbūvēti arī citi ceļi, piemēram, ir 2,5 kilometrus garais posms, kurš pārsvarā ir tikai pirmā trases daļa. Pie sestā līkuma ir pagrieziens, kurš ved uz starta-finiša taisni. Ir arī atsevišķas trases motokrosam un kartingiem.
Autoceļš A7 (Latvija)
A7 autoceļš Rīga—Bauska—Lietuvas robeža (Grenctāle) ir augstākās kategorijas Latvijas autoceļš, kas savieno galvaspilsētu Rīgu ar Bausku un tālāk ar Lietuvas robežu, daļa no Via Baltica. A7 no Rīgas apvedceļa līdz robežai ietilpst starptautiskajā autoceļā E67, bet ar A10 sakrītošajā posmā Rīgā — E22. Autoceļa kopgarums ir 85,6 km un tas visā garumā ir ar asfaltbetona segumu.
Ķekavas apvedceļš
2003. gadā tika veikta priekšizpēte, lai noteiktu vajadzību pēc Ķekavas apvedceļa. 2004. gadā tika turpināta izpēte, lai tehniski un ekonomiski pamatotu apvedceļa izbūvi, kā arī notika projekta publiskā apspriešana. Tika izvēlēts viens no trīs piedāvātajiem apvedceļa maršruta variantiem. 2006. gadā tika izstrādāts rekonstrukcijas projekts esošajam A7 posmam no Rīgas robežas līdz 25. kilometram, kā arī skiču projekts Ķekavas apvedceļam. Tika uzsākta arī zemju iegāde abu projektu realizēšanai. Kopējās projektēšanas izmaksas bija 560,000 Ls. Esošā A7 posma daļēja rekonstrukcijas tika pabeigta 2013. gadā. 2009. gadā tika sagatavoti informatīvie ziņojumi Ministru kabinetam par Ķekavas apvedceļa realizāciju, ietverot projekta realizācijai veicamo pasākumu plānu, kā arī projekta sagatavošanas un realizācijas finansēšanas avotus, taču saistībā ar Finanšu ministrijas pieprasījumu aktualizēt A2/E77 posma Rīgas apvedceļš-"Sēnīte" izbūvi, Ķekavas apvedceļa tālāka virzīšana tika apturēta. Satiksmes ministrija pieņēma lēmumu īstenot Ķekavas apvedceļa būvniecību kā publiskās - privātās partnerības (PPP) projektu.
2019. gada sākumā VAS "Latvijas Valsts Ceļi" izsludināja pieteikšanos Ķekavas apvedceļa PPP projektam, konkursa uzvarētāja paziņošana plānota 2020. gada martā, būvniecība līdz 2023. gadam. Kopējais Ķekavas apvedceļa garums plānots 17,5 km, no tiem 12,22 km plānoti kā četru joslu brauktuve, bet 5,36 km – brauktuve ar divām joslām. Projekts ietver arī četrus divlīmeņu krustojumus, divus tuneļus, vienu tiltu, desmit rotācijas apļus un paralēlos ceļus 20,7 km garumā.
2021. gada 16. jūlijā starp VSIA "Latvijas Valsts ceļi" un AS "Kekava ABT" kā privāto partneri noslēdza publiskās – privātās partnerības līgumu par E67/A7 posma 7,9–25,0 km (Ķekavas apvedceļa) projektēšanu, būvniecību, finansēšanu un uzturēšanu. 2021. gada 29. novembrī apstiprināja Ķekavas apvedceļa būvprojektu, pārejot pie būvdarbu fāzes. Plānots, ka apvedceļa būvi pabeigs 2023. gada oktobrī.
Vēsture
A7 posmu no Iecavas līdz Bauskai pārbūvēja 2001. gadā, piesaistot Eiropas Savienības līdzekļus. 2013. gadā šim posmam atjaunoja dilumkārtu. 2022. gada jūnijā A7 posmā no Iecavas līdz Bauskai (44,8–65,4 km) sāka atjaunot segumu. 2015. gada 30. janvārī izsludināja konkursu par A7 posma Jenči-Iecava (25,0-42,9km) seguma atjaunošanu.
MER
Mer vai MER var būt:
Anna Montanjana
Anna Montanjana (es, dzimusi Valensijā, Spānijā) ir spāņu basketboliste, Spānijas sieviešu basketbola valstsvienības dalībniece, pašlaik (2010) spēlē WNBA klubā Minesotas "Lynx".
Grand Theft Auto Advance
Grand Theft Auto Advance ir pārsnēsājamās konsoles Game Boy Advance spēle, kuru izdeva Digital Eclipse un Rockstar Games. Tā ir pirmā un šobrīd vienīgā GTA spēle, kuru neizstrādāja Rockstar Games. Pašu spēli sauc par "Grand Theft Auto Advance", bet uz iepakojuma vāka un uzrakstiem to sauc tikai par "Grand Theft Auto".
Spēle ir spēlējama vienīgi 2D skatā, kas tika lietots arī Grand Theft Auto, Grand Theft Auto London 1969, Grand Theft Auto London 1961 un Grand Theft Auto II. Spēle risinās 2000. gadā, Libertīstijā, un galvenā varoņa vārds ir Maiks.
Galahers
Galahers var būt:
Acetaldehīds
Acetaldehīds (etanāls, CH3CHO vai MeCHO) ir gaistošs, toksisks šķidrums ar asu, reibinošu smaku. Labi šķīst ūdenī.
Atrašanās dabā
Nelielā daudzumā acetaldehīdu (pārsvarā acetāla veidā) satur spirta rūgšanas produkti. Acetaldehīds rodas kā starpprodukts, no ogļhidrātiem veidojoties spirtam rūgšanas procesā.
Acetaldehīds veidojas, organismā noārdoties etanolam:
Iegūšana
Iegūst, hidratējot acetilēnu dzīvsudraba sāļu klātienē (Kučerova reakcija):
Kā starppprodukts šajā reakcijā veidojas acetaldehīda tautomērā forma vinilspirts jeb etenols - vienkāršākais enols. Tas ir ļoti nestabils, kā visi savienojumi, kuru molekulā hidroksilgrupa atrodas pie dubultsaites.
Acetaldehīdu var iegūt arī, oksidējot etanolu ar bihromātu un sērskābi vai ar gaisa skābekli vara klātienē.
Īpašības
Acetaldehīds, tāpat kā formaldehīds, viegli polimerizējas. Pievienojot bezūdens acetaldehīdam pilienu koncentrētas sērskābes, tas pārvēršas par ciklisku trimēru - paraldehīdu.
Reakcija noris tik strauji, ka šķidrums var sākt vārīties. Zemā temperatūrā nelielu sērskābes daudzumu vai bromūdeņražskābes un kalcija nitrāta klātienē no acetaldehīda var iegūt ciklisku tetramēru - metaldehīdu. Metaldehīds ir cieta viela. Šādi polimēri nedod aldehīdiem raksturīgās reakcijas, taču, sildot skābju klātienē, viegli pārvēršami atpakaļ par acetaldehīdu.
Izmantošana
Lieto etiķskābes, butadiēna, citu organisku vielu un polimēru iegūšanai. Paraldehīdu agrāk lietoja medicīnā kā miega līdzekli. Metaldehīdu var izmantot kā cieto kurināmo.
27. jūnijs
27. jūnijs ir gada 178. diena pēc Gregora kalendāra (179. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 187 dienas.
Vārda dienas
Malvis, Malvīne
ANO dalībvalstu uzskaitījums
ANO dalībvalstu uzskaitījums ir Apvienoto Nāciju Organizācijas valstu uzskaitījums, kurā ir uzskaitītas visas 193 dalībvalstis.
Apūlija
Apūlija (, ; la; grc, Iapyghia) ir reģions Itālijas dienvidaustrumos. 2015. gadā reģionā dzīvoja 4,1 miljons iedzīvotāju. Reģiona administratīvais centrs ir Bari.
Ģeogrāfija
Apūlija robežojas ar Molizes reģionu ziemeļrietumos, Kampānijas reģionu rietumos un Bazilikatas reģionu dienvidrietumos. Reģionu dienvidos apskalo Taranto līcis, dienvidaustrumos — Jonijas jūra, bet ziemeļos un austrumos — Adrijas jūra. Otranto šaurums to atdala no Grieķijas un Albānijas, kuras atrodas otrpus Adrijas jūrai uz austrumiem.
Apūlijas dienvidaustrumu daļu veido Salento pussala, kas ir zināms kā Itālijas "zābaka" papēdis. Savukārt ziemeļrietumos ir Gargāno pussala, kas veido "zābaka" piesi. Lielāko daļu no Apūlijas veido zemienes. Tikai neliela teritorija ir kalnaina. Tas raksturīgs provinces austrumiem, kur mazliet Apūlijas teritorijā iestiepjas Apenīni. Lielākās Apūlijas pilsētas ir Bari, Taranto, Fodža, Andrija, Barleta un Leče.
Administratīvais iedalījums
Administratīvi Apūlija tiek iedalīta sešās provincēs: Bari, Barletas-Andrijas-Trani, Brindizi, Fodžas, Lečes un Taranto provincē. Šajās provincēs ir 258 komūnas. Līdz 2009. gadam reģionu veidoja piecas provinces. Šajā gadā Barletas-Andrijas-Trani province tika izveidota no 10 Bari un Fodžas provinču kopienām.
Vēsture
8. gadsimtā p.m.ē. senie grieķi Apūlijas krastos izveidoja savas kolonijas. 4. gadsimtā p.m.ē. reģions nonāca Senās Romas kontrolē. 216. gadā p.m.ē. kartāgiešu karavadonis Hanibāls Barka Apūlijas teritorijā Otrajā pūniešu karā izcīnīja nozīmīgu uzvaru kaujā pār romiešiem. Pēc Romas impērijas sabrukuma Apūliju vairākkārtīgi iekaroja dažādas tautas, līdz 11. gadsimtā tās teritorijā hercogisti izveidoja normāņi. 13. gadsimtā Svētās Romas impērijas valdnieks Frederiks II Apūliju pievienoju Sicīlijas Karalistei. Līdz 1808. gadam Apūlija bija daļa no Neapoles Karalistes. Pēc tam Neapoles Karaliste apvienojās ar Sicīlijas Karalisti, izveidojot Abu Sicīliju Karalisti. Šī feodālā valdījuma sastāvā Apūlija bija līdz 1861. gadam, kad tika dibināta Itālijas Karaliste un reģions nonāca jaundibinātās valsts sastāvā.
Jastarņa
Jastarņa - pilsēta Polijas ziemeļos, Pomožes vojevodistē Helas pussalas vidusdaļā. Kūrortpilsēta un zvejas osta.
Zalas meģe
Zalas meģe (hu) ir meģe Ungārijas dienvidrietumos. Meģes rietumos atrodas Balatons. Administratīvais centrs ir Zalaegersega. Zalas meģe robežojas ar Horvātiju un Slovēniju, kā arī ar Šomoģas, Vesprēmas un Vašas meģēm.
Bazilikata
Bazilikata ir reģions Itālijas dienvidos, robežojas ar Kampāniju, Apūliju un Kalabriju. Ap Potencas pilsētu esošā Potencas province līdz 1871. gadam tika saukta par Bazilikatas provinci, taču aptvēra tikai daļu no mūsdienu Bazilikatas reģiona. Lielākās pilsētas ir Potenca, Matēra un Pističi.
Administratīvi Bazilikata ir sadalīta divās provincēs: Matēras un Potencas provincē, kurās ir 131 komūna.
Reģiona ziemeļrietumos atrodas vīnogu audzēšanas platības, kas pazīstamas ar nosaukumu Vulture, kur tiek ražots vīns Anglianico del Vulture.
Vēsture
Senatnē šis apgabals bija pazīstams kā Lukānija. Kopš pievienošanas Romas impērijai tas nekad nav bijis patstāvīgs, un tā vēsture ir kopīga ar kaimiņu teritorijām. Kopš normaņu iekarošanas tā piederēja Neapoles karalistei, bet kopš 1861. gada — Itālijai.
Ģirts Jakovļevs
Ģirts Jakovļevs (dzimis Rīgā) ir latviešu teātra un kino aktieris.
Biogrāfija
Ģ. Jakovļevs dzimis Rīgā 1940. gadā kā vienīgais bērns strādnieku Aleksandra Jakovļeva (1912—1979) un Irmas Jakovļevas, dzimušas Tīdemanes, (1904—1991) ģimenē. Mācījies Rīgas 1. vidusskolā. Kopš 1960. gada Drāmas teātra aktieris, kur sāka darboties, vēl būdams students. Tajā pašā gadā debitēja kino ar lomu Rīgas Kinostudijas filmā "Tava laime". 1963. gadā absolvēja Latvijas Valsts konservatorijas Teātra fakultāti.
Turpmākos gadus intensīvi strādāja Drāmas teātrī un ieguva lielu popularitāti. Filmējās daudzās Rīgas Kinostudijas un citu PSRS kinostudiju filmās. Par Jēkaba Petersa atveidojumu filmā "Peterss" 1972. gadā Ģ. Jakovļevam tika piešķirta Latvijas komjaunatnes prēmija. Nozīmīgākās lomas šajā laikā bija filmās "Nāves ēnā", "Pūt, vējiņi!" un "Zobena ēnā". 1973. gadā Ģ. Jakovļevs saņēma Latvijas PSR Nopelniem bagātā skatuves mākslinieka goda nosaukumu, bet 1983. gadā — Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieka goda nosaukumu.
1992. gadā režisore Laima Žurgina uzņēma dokumentālo filmu "Ģirts" par Ģ. Jakovļevu, 2000. gadā iznāca Gunas Zeltiņas biogrāfiska grāmata "Vienā karuselī ar Ģirtu Jakovļevu", bet 2010. gadā — aktierim veltīta portretfilma "Ar vēju matos".
Pēdējos gados aktieris joprojām aktīvi darbojas Nacionālā teātra trupā un filmu ieskaņošanā. 2002. gadā apbalvots ar IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.
Personīgā dzīve
Aktieris ir precējies divas reizes. Pirmajā laulībā ar Daci Maiju Jakovļevu dzimuši divi bērni: dēls Reinis un meita Liene, tagad muzikoloģe un žurnāliste. Otrajā laulībā ir dzimuši divi dēli: Jorens un Justs.
Širases krasts
Širases krasts ir Mērijas Bērdas Zemes piekrastes apgabals gar Rosa šelfa ledāju un Rosa jūru no Kolbeka raga līdz Saipla krastam. Ziemeļu daļā krastu, kas stiepjas gar Edvarda VII pussalu apskalo Rosa jūras Okumas līcis. Nedaudz tālāk uz dienvidiem atrodas Prestruda līcis. Dienviddaļā pa Širases krastu uz Rosa šelfa ledāju noplūst Makeiīla un Bindšadlera ledus straumes, kas dod lielāko šelfa ledāja masas pienesumu tā austrumu daļā.
Vilhelms Kristiāns Pantēnijs
Vilhelms Kristiāns Pantēnijs arī Pantēniuss (Wilhelm Christian Pantenius; 1806-1849) bija Kurzemes guberņas vācbaltiešu luterāņu mācītājs un žurnālists. Kalendāra "Veca un jauna laika grāmata" redaktors (1834-1848), laikraksta "Latviešu Avīzes" redaktors (1835–1849) un Latviešu literārās biedrības („Lettisch-Literärische Gesellschaft“) Kurzemes direktors (1839-1849). Rakstnieka Teodora Hermaņa Pantēnija (1843-1915) tēvs.
Dzīvesgājums
Dzimis Zaļeniekos 1806. gada 7. martā draudzes mācītāja ģimenē. Studēja teoloģiju Tērbatas universitātē (1826-1829), pēc tam strādāja par mājskolotāju, no 1834. gada rediģēja kalendāru “Veca un jauna laika grāmata”, bija arī vairāku latviešu grāmatu korektors.
1835. gadā Pantēniju ieņēma darbā par mācītāju Jelgavas Sv. Annas baznīcas latviešu draudzē un tajā pašā gadā viņš kļuva par “Latviešu Avīžu” redaktoru. Publicējās arī Rīgas laikrakstā “Tas Latviešu Draugs”. 1836. gadā viņš organizēja Jelgavas Latviešu lasīšanas biedrību, no 1839. gada bija Latviešu literārās biedrības Kurzemes direktors. Savā draudzē iekārtoja sešas skolas un lūgšanas namu Kalnciemā. 1840. gadā Latviešu literārajā biedrībā ierosināja sagatavot latviešu skolas grāmatas.
Pantēnija apgādā iznāca vairākas latviešu grāmatas, arī A. Spāģa “Pārcēlējs” (1847).
Miris Jelgavā 1849. gada 20. jūlijā, apbedīts Baložu kapos.
Alans Tjūrings
Alans Matisons Tjūrings (en; dzimis, miris ) bija angļu matemātiķis, loģiķis, datorzinātnieks, kriptoanalītiķis, filozofs un biomatemātiķis. Zinātnes vēsturē iegāja kā mākslīgā intelekta teorijas pamatlicējs.
Dzīvesgājums
Dzimis Indijā dzīvojoša Lielbritānijas impērijas ierēdņa Džūljusa Metisona Tjūringa (Julius Mathison Turing) ģimenē. Studējis Lielbritānijas Kembridžas Universitātes Karaliskajā koledžā, Francijā, ASV. 1936. gadā Tjūrings ieviesa algoritma abstraktā ekvivalenta jēdzienu, kas vēlāk tika nodēvēts par Tjūringa mašīnu. No 1936. līdz 1938. gadam strādāja Prinstonas Universitātē ASV (Institute for Advanced Study, Princeton University).
1945. gadā Nacionālajā fizikas laboratorijā (National Physical Laboratory) sāka vadīt jauna lieldatora izstrādes projektu (ACE, Automatic Computing Engine), bet 1948. gadā sāka strādāt ar MADAM — tā laika pasaules jaudīgāko datoru (MADAM, Manchester Automatic DigitAl Machine). 1950. gadā viņš formulēja Tjūringa testu, ar kura palīdzību var noteikt, vai dators spēj domāt tāpat kā cilvēks. 1952. gadā izdeva savas monogrāfijas par dzīvo organismu formu evolūciju pirmo daļu (darbs tā arī palika nepabeigts).
Bahreinas Starptautiskā trase
Bahreinas Starptautiskā trase ir Formula 1 sacīkšu trase, kura atrodas Sahirā, Bahreinā. Tāpat kā daudzas citas 21. gadsimta sākumā būvētas F1 trases, to ir projektējis vācietis Hermans Tilke. Tā bieži tiek vienkārši saukta par Sahiru.
Tā atrodas tuksnesī, tādēļ pirms sacīkstes smiltis tiek apstrādātas ar īpašu smidzināmu līdzekli, lai pēc iespējas mazāks to daudzums nonāktu uz trases un tādējādi tiktu nodarīti minimāli bojājumi braucēju rezultātiem un formulu vadāmībai. Trases būvniecība nedaudz aizkavējās, tāpēc trases pārstāvji lūdza Bērnijam Eklstonam inaugurālo sacīksti islāma valstī pārcelt uz 2005. gadu, tomēr lūgums tika noraidīts. Pirmās sacīkstes laikā trase bija nepabeigta, tomēr pietiekami labā stāvoklī, lai tur varētu notikt Formula 1 sacensības. Trases būvniecība izmaksāja 150 miljonus ASV dolāru.
Tā ir vairākas trases vienā, no kurām divi izkārtojumi ir izmantoti Formula 1 sacensībās. Citus izkārtojumus izmanto, piemēram, dragreisā u.c. sacīkšu klasēs. Trases kopgarums ir 6,4 kilometri.
Rišti Rečbers
Rišti Rečbers (, dzimis, Korkuteli, Turcijā) ir bijušais Turcijas futbolists.
2004. gadā Pelē viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.
Sasniegumi
Fenerbahçe
Beşiktaş
Individuālie sasniegumi
Kortežs
Kortežs (no fr — 'gājiens') matemātikā ir sakārtota, galīga elementu virkne.
Bieži vien kortežus izmanto matemātisku struktūru definēšanai. Piemēram, grafu teorijā orientētu grafu definē kā kortežu (ar garumu 2) (V, E), kur V ir grafa virsotņu kopa, bet E — grafa šķautņu kopa.
Datu bāzu teorijā par kortežu sauc tabulas (relācijas) rindu. Šādos kortežos elementu (atribūta vērtību) identificē nevis ar pozīciju kortežā, bet gan ar atribūta vārdu — (vārds: 'Bērziņš', priekšmets: 'matemātika', ...).
Mars Exploration Rover
Katrs kosmiskais aparāts sastāvēja no vairākām sastāvdaļām. Lai veiktu gandrīz septiņu mēnešu ilgu ceļojumu, bija nepieciešama ceļojuma pakāpe (Cruise stage), kas atdalījās pēc Marsa sasniegšanas. Lai izturētu augstās temperatūras, ieejot atmosfērā, visurgājējs atradās aeročaulā (Aeroshell). MER nolaižamais aparāts nolaižoties izmantoja izpletni. Tā kā Marsa atmosfēra ir ļoti retināta, tad 10–15 m no Marsa virsmas tika iedarbināti bremzēšanas dzinēji, lai samazinātu ātrumu. Tad tika piepūsti gaisa spilveni, lai veiktu lēno nolaišanos. Pēc gaisa spilvenu ievilkšanas un sistēmu pārbaudes visurgājējs nobrauca no nolaižamā aparāta un sāka savu misiju uz Marsa.
Akroleīns
Akroleīns (propenāls, akrilaldehīds, H2C=CH−CHO) ir bezkrāsains vai nedaudz dzeltenīgs, viegli uzliesmojošs šķidrums ar neciešami asu smaku un acis kairinošu iedarbību. No tā cēlies vielas nosaukums ( — ass, kodīgs + oleum — eļļa). Akroleīns ir vienkāršākais no nepiesātinātajiem aldehīdiem. Labi šķīst ūdenī.
Atrašanās dabā
Akroleīns veidojas no glicerīna, termiski sadaloties taukiem. Akroleīns ir kodīgo, asaras izraisošo dūmu galvenais komponents, piedegot taukiem vai eļļai, tādējādi akroleīns ir pazīstams jebkurai mājsaimniecei.
Iegūšana
Iegūst, karsējot glicerīnu kopā ar ūdeni atņemošām vielām.
Var iegūt arī, katalītiski oksidējot propilēnu, vai kondensējot acetaldehīdu ar formaldehīdu (sk. krotonā kondensācija).
Īpašības
Ļoti viegli polimerizējas.
Pievieno ūdeņradi, reducējoties līdz propilspirtam. Uzmanīgi reducējot, var iegūt starpproduktu - allilspirtu.
Izmantošana
Lieto akrilnitrila, piridīna, glutāraldehīda, poliakroleīna, dažu aminoskābju iegūšanai. Izmanto arī farmaceitisko preparātu sintēzēm.
Hidroplāns
Hidroplāns ir lidaparāts, kas var pacelties no ūdens virsmas, kā arī nolaisties uz ūdens. Hidroplānus izmanto transportā, glābšanas darbos, mežu ugunsgrēku dzēšanā u. c. Hidroplānu izmantošana būtiski paplašina nokļūšanas iespējas vietās, kur nav attīstīta lidlauku un sauszemes transporta infrastruktūra. Hidroplānu transports visplašāk ir attīstīts jūru un ezeru piekrastes reģionos.
Atkarībā no lidaparāta šasiju konstrukcijas hidroplānus iedala:
Difrakcija
Difrakcija ir viļņu (elektromagnētisko, mehānisko u.c.) apliekšanās ap dažādām nehomogenitātēm vidē, kas atrodas to izplatīšanās ceļā. Difrakcijas efekti ir novērojami, ja viļņa garums ir salīdzināms ar vai mazāks par šķēršļa izmēru. Lai to izskaidrotu, jāzina Heigensa-Frenela princips. Heigensa principa būtība: katrs punkts uz viļņa frontes jāuzskata par jaunu sekundāru viļņu avotu. Frenela princips: fiktīvie sekundārie viļņu avoti ir koherenti un svārstās vienādās fāzēs. Šie sekundārie viļņi pārklājoties interferē.
Portlenda (Oregona)
Ievērojamas personības
Portlendā dzimuši vai dzīvojuši:
Atentāts pret Džonu Kenediju
Desmit mēnešus ilgusī Warren Commission izmeklēšana laikā no 1963. līdz 1964. gadam tika noslēgta ar slēdzienu, ka atentātu viens pats veicis Lī Hārvijs Osvalds. Savukārt Džeks Rūbijs pēc tam viens pats nogalinājis L. H. Osvaldu.
Atentāts joprojām ir plaši apspriesta tēma sabiedrībā, tāpat pastāv neskaitāmas sazvērestības teorijas, kas min citus atentāta izpildītājus, organizatorus un pasūtītājus.
Komāromas-Estergomas meģe
Komāromas-Estergomas meģe (ungāru: Komárom-Esztergom megye ) ir Ungārijas meģe valsts ziemeļos. Tā robežojas ar Ģēras-Mošonas-Šopronas meģi, Vesprēmas meģi, Fejēras meģi un Peštas meģi, kā arī Slovākiju. Meģes administratīvais centrs ir Tatabāņa. Šī ir mazākā un otra visblīvāk apdzīvotā (uzreiz aiz Peštas meģes) Ungārijas meģe.
Saskaņā ar 2018. gadā veidoto Ungārijas laimes karti, Komāromas-Estergomas meģe ir viena no trim meģēm, kurā dzīvo vislaimīgākie Ungārijas iedzīvotāji.
Evantija Malci
Evantija Malci (el, dzimusi Gumenisā, Grieķijā) ir grieķu basketboliste, Grieķijas sieviešu basketbola valstsvienības dalībniece, pašlaik (2010) spēlē Čehijas klubā Prāgas "USK".
IE
IE var būt:
Autoceļš A8 (Latvija)
A8 autoceļš Rīga—Jelgava—Lietuvas robeža (Meitene), arī Jelgavas šoseja, ir augstākās kategorijas Latvijas autoceļš, kas savieno galvaspilsētu Rīgu ar Jelgavu un tālāk ar Lietuvas robežu. A8 no Rīgas apvedceļa līdz robežai ietilpst starptautiskajā autoceļā, bet ar sakrītošajā posmā Rīgā —. Autoceļa kopgarums ir 76,1 km un tas visā garumā ir ar asfaltbetona segumu.
Vēsture
No 1830. līdz 1857. gadam cauri Olainei uzbūvēja jaunu pasta ceļu no Vidzemes guberņas galvaspilsētas Rīgas līdz Kurzemes guberņas galvaspilsētai Jelgavai. Uz guberņu robežas atradās divi robežstabi ar Vidzemes un Kurzemes-Zemgales ģerboņiem, kas saglabājušies līdz mūsdienām.
1980. gados no Rīgas līdz Dalbei izbūvēja divjoslu šoseju. 2014. gada oktobrī pabeigta A8 rekonstrukcija 11 kilometru garā posmā no Jelgavas līdz Lielvircavai. Rekonstrukcijā pastiprināja ceļa segu, atjaunoja tiltu pār Platoni un paplašināja brauktuvi. Kopējās darbu izmaksas bija 6,46 miljoni EUR.
Preču zīme
Preču zīme, arī firmas zīme, ir intelektuālā īpašuma veids, kas saistīts ar zīmēm, dizainu, izteiksmēm, lai identificētu kā konkrētu produktu vai pakalpojumu, un atšķirtu to no citiem produktiem vai pakalpojumiem. Visas preču zīmes ir zīmoli, bet ne visi zīmoli ir preču zīmes. Galvenā atšķirība ir tā, ka preču zīmei ir jābūt reģistrētai Patentu un preču zīmju birojā. Zīmols palīdz identificēt produktu un uzņēmumu, savukārt preču zīme palīdz novērst citu personu nelikumīgu preces kopēšanu. Latvijā preču zīmes var reģistrēt Patentu valdē.
Preču zīmi var veidot apzīmējums, kam piemīt atšķirtspēja – tāds raksturīgo īpašību kopums, kas attiecīgo preču vai pakalpojumu patērētājiem nodrošina iespēju atšķirt ar šo preču zīmi marķētās preces vai pakalpojumus no tādiem, kuriem ir cita izcelsme, un to preču zīmju reģistrā var atveidot tā, ka var skaidri un nepārprotami noteikt, kas ir preču zīmes īpašniekam piešķirtās aizsardzības priekšmets.
Preču zīmes var būt:
Reģistrācijai Latvijā (un Eiropā) nevar pieteikt apzīmējumus:
Glikolaldehīds
Glikolaldehīds (2-hidroksietanāls, oksiacetaldehīds, CH2OH−CHO) ir bezkrāsaini plāksnīšveida kristāli ar saldu garšu. Glikolaldehīds ir vienkāršākais no monooksialdehīdiem. Labi šķīst ūdenī (svaigos šķīdumos eksistē dimēriska cikloacetāla veidā, kas pakāpeniski sadalās). Glikolaldehīdu var uzskatīt par savdabīgu vienkāršu ogļhidrātu - diozi jeb aldozi ar 2 oglekļa atomiem.
Iegūšana
Iegūst, oksidējot etilēnglikolu ar ūdeņraža peroksīdu dzelzs(II) savienojumu klātienē:
Glikolaldehīds veidojas, sadaloties alilspirta vai kanēļspirta ozonīdiem.
Glikolaldehīds ir pirmais starpprodukts, formaldehīdam kondensējoties līdz ogļhidrātiem kalcija karbonāta klātienē.
Īpašības
Piemīt aldehīdcukuru - aldožu - īpašības (nogulsnē vara(I) oksīdu no Fēlinga šķīduma).
Sildot ar fenilhidrazīnu, veido dzeltenus, grūti šķīstošus savienojumus - fenilozazonus. Ar šīs reakcijas palīdzību izdala un identificē oksialdehīdus.
Vesprēmas meģe
Vesprēma (hu) ir Ungārijas meģe, kas atrodas valsts rietumos. Meģes teritorijā atrodas Balatona ezers no kura netālu ir meģes administratīvais centrs ir Vesprēma. Vesprēmas meģe robežojas ar Vašas, Ģēras-Mošonas-Šopronas, Komāromas-Estergomas, Fejēras, Šomoģas un Zalas meģēm.
Glioksāls
Glioksāls (etāndiāls, diformils, skābeņskābes aldehīds, CHO−CHO) ir zaļa gāze ar asu smaku, taču parasti eksistē polimēra veidā (dzeltens šķidrums vai kristāliska viela). Glioksāls ir vienkāršākais no dialdehīdiem.
.tk
.tk ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar Tokelau. Domēns izveidots 1997. gadā. Domēna sponsors ir Tokelau valdība un Telecommunication Tokelau Corporation (Teletok), bet domēnu reģistrēšanu nodrošina Dot TK. Tokelau ir Jaunzēlandes teritorija, tāpēc tur plaši izmanto Jaunzēlandes augšējā līmeņa domēnu .nz nevis šo domēnu .tk. Pateicoties tam, ka šo domenu reģistrēšana un izmantošana ir bezmaksas, aizvien palielinās to lietotāju skaits, kuri šo domēnu reģistrē ļaunprātīgiem nolūkiem, tādēļ vairāki pakalpojumu sniedzēji savos resursos ir lieguši piekļuvi vietnēm, kuras veda no šā domēna.
Glioksāls
Iegūšana
Iegūst, oksidējot etilēnglikolu, etanolu vai acetaldehīdu ar slāpekļskābi. Veidojas arī, oksidējot acetilēnu vai pārziepojot tetrahloretānu.
.tk
Ārējās saites
Toppdomän
Kataluņja Montmelo
Kataluņja Montmelo ir Formula 1 sacīkšu trase, kura atrodas netālu no Barselonas, Spānijā. Tā tika uzbūvēta 1991. gadā. Parasti fanu un darbinieku vidū trase vienkārši tiek saukta par Barselonu, neskatoties uz to, ka patiesībā trase atrodas kilometriem tālu no pilsētas robežas.
Glioksāls
Īpašības
Ļoti viegli polimerizējas. Parasti veido ciklisku acetālu, kas sastāv no trim glioksālhidrāta atlikumiem.
Kataluņja Montmelo
Tajā bieži tiek rīkoti Formula 1 testi, tādēļ tā ir ļoti zināma trase Formula 1 pilotiem un mehāniķiem, jo īpaši vecākajiem. Tādēļ ir ierosināts samazināt testu apjomu šajā trasē un tādējādi uzlabot sacīkšu intrigu. Pēdējā laikā vienīgie trases uzlabojumi bija "La Caixa" līkuma saīsināšana un papildu bremzētāja izveide pirms starta-finiša taisnes. Šajā apvidū vēja virziens bieži mainās, tādēļ aerodinamiskais risinājums, kurš bija ļoti labs no rīta var izrādīties nederīgs pēcpusdienā. Tas var izraisīt negaidītus rezultātus no dažām komandām un pilotiem.
Glioksāls
Īpašības
Kondensējas ar amonjaku un formaldehīdu, veidojot heterociklisku savienojumu - imidazolu.
Izmantošana
Audumi, kas piesūcināti ar glioksālu un uzkarsēti, neburzās.
Emīlija-Romanja
Emīlija-Romanja (it) ir reģions Ziemeļitālijā. Tās ziemeļu robeža ir Po upe, austrumos to apskalo Adrijas jūra, dienvidos ir robeža ar Sanmarīno un Apenīniem. Emīlija-Romanja robežojas ar 6 citiem Itālijas reģioniem. Lielākās pilsētas ir Boloņa, Modēna un Parma.
Administratīvi sīkāk Emīlija-Romanja tiek iedalīta deviņās provincēs: Boloņas, Ferrāras, Forli-Čezēnas, Modēnas, Parmas, Pjačencas, Redžo nell'Emīlijas, Rimini un Ravennas provincē. Emīlijas-Romanjas provincēs ir 341 komūna.
Dmitrijs Mihailovs
Dmitrijs Mihailovs (dzimis 1987. gada 21. augustā) ir bijušais Latvijas futbolists, uzbrucējs.
Romero
Romero var būt:
1830. gads
1830 (MDCCCXXX) bija parastais gads, kas sākās piektdienā.
Trivela
Trivela ir futbola tehniskais elements. To izpilda, izdarot sitienu vai piespēli ar pēdas ārpusi. Šī tehniskā elementa izpildīšanas priekšrocība ir pārsteiguma moments un bumbas lidojuma trajektorija, kas ļauj atbrīvot relatīvi brīvu telpu sitiena vai piespēles izdarīšanai.
Trivela ir īpaši noderīga, lai izpildītu piespēles vai sitienus spēlētājiem, kuri nejūtas pārliecināti apstrādājot bumbu ar savu vājāko kāju.
Vidzemes vecskotu virsloža "Pie zelta pārpilnības raga"
Vidzemes vecskotu virsloža "Pie zelta pārpilnības raga" bija augstāko grādu loža ceturto grādu sasniegušajiem brīvmūrniekiem, kas piederēja pie Rīgas ložas "Pie zobena" (Zum Schwerdt) un pie 1768. gadā dibinātajām īslaicīgi Striktās observances sistēmā strādājušajām Rīgas ložām "Pelikāns" (Zum Pelikan) un "Zelta ābols" (Zum goldenen Apfel). Virsloža strādāja Prūsijas Karaliskās mātes ložas "Pie trim zemeslodēm" („Zu den drei Weltkugeln”) vecskotu ložu rituālā.