cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Langoljeri
Sižets
Virs Mohaves tuksneša tiek novērota dīvaina, šiem platuma grādiem netipiska ziemeļblāzma. Lockheed L-1001 nakts reisā no Losandželosas uz Bostonu lidmašīna izlido cauri šai ziemeļblāzmai un lielākā daļa pasažieru, kā arī visa lidmašīnas apkalpe pazūd, paliek tikai lietas, kas tiem bijušas līdzi salonā (pulksteņi, maki, monētas, aproču pogas, ķirurģiskas protēzes, zobu tilti). Lidmašīnā palikuši tikai tie pasažieri, kuri bija aizmiguši, tā turpina lidojumu, jo ir ieslēgts autopilots. Kad pasažieri atmostas, viņi ir neizpratnē. Viens no pasažieriem ir pilots Braiens Engls, kas ar šo reisu plānojis nokļūt Bostonā uz bijušās sievas bērēm. Braiens pārņem lidmašīnas vadību, taču viņam neizdodas sazināties ne ar vienu lidostu. Viņš nolemj veikt nosēšanos mazā lidostā Bangorā Meinas štatā. Bez Braiena lidmašīnā vēl ir Niks Houpvels (Nick Hopewell), noslēpumains brits, Lorela Stīvensone (Laurel Stevenson), skolotāja, kas dodas atvaļinājumā, Dons Gafnijs (Don Gaffney), kompānijas Hughes Aircraft mehāniķis, kas vēlas Bostonā apciemot savu nesen dzimušo mazmeitu, Alberts Kosners (Albert Kaussner), gados jauns vijolnieks, kas lido uz mūzikas skolu Bostonā, Betānija Simsa (Bethany Sims), kuras ģimene sūta viņu pie krustmātes Bostonā, lai tur ārstētos no narkotiku atkarības, Bobs Dženkinss (Bob Jenkins), rakstnieks fantasts, Daina Bellmane (Dinah Bellman), no bērnības neredzīga, taču ar ļoti labu dzirdi un telepātiskām spējām apveltīta meitene, kam Bostonā plānots veikt acu operāciju, Rudijs Verviks (Rudy Warwick), mūžīgi miegains biznesmenis ar apbrīnojamu apetīti un Kreigs Tumi (Craig Toomy), psihiski nestabils bankas kalpotājs, kam Bostonā bija paredzēts piedalīties sanāksmē. Daina sajūt Kreigā kaut ko draudīgu un brīdina par to apkārtējos. Kreiga atmiņu epizodē tiek parādīts, ka viņš cieš no sava tēva psiholoģiskas vardarbības, kurš iedvesis viņam bailes no "langoljeriem" — radībām, kas izseko un medī slinkos un bezatbildīgos.
Kad viņi nokļūst Bangorā, turienes lidosta izskatās pamesta un bez jebkādas rosības. Viss ir blāvs un nedzīvs: nav iespējams iededzināt sērkociņus, ēdiens un dzēriens ir bez garšas. Braiens baidās, ka pietrūks degvielas tālākajam lidojumam. Tikmēr Daina paziņo, ka dzird no tālienes nākošas dīvainas skaņas. Bobs pieļauj, ka izlidojot cauri ziemeļblāzmai, viņi nokļuvuši laika plaisā, kas nosūtījusi tos dažas minūtes tālā pagātnē, tādēļ šeit nekas nenotiek un nekas nevar darboties. Tiek ierosināts, ka, lai atgrieztos atpakaļ, ir nepieciešams atkal lidot caur to pašu vietu. Kamēr citi lidostā meklē palīdzību, Kreiga psihe kļūst aizvien nestabilāka. Kādā no lidostas darbinieku skapjiem atradis ieroci, viņš saņem Betāniju kā ķīlnieci un pieprasa, lai lidmašīna atkal paceltos gaisā — ja viņš šeit paliks, viņam pakaļ atnāks langoljeri. Alberts atbrīvo Betāniju, sasien Kreigu, kura izdarītais šāviens tam nenodara nekādu ļaunumu — pulvera gāzes spiediens stobrā ir tik vājš, ka lode izlido no stobra un tikai vienkārši atsitas pret Alberta krūtīm. Tas ir vēl viens apstiprinājums, ka ap tiem ir pagātne.
Tai brīdī visi sadzird dīvainās skaņas, ko iepriekš dzirdēja tikai Daina. Tiek nolemts uzpildīt lidmašīnas degvielas tvertnes un lidot prom, bet Braiens saka, ka saskaņā ar Boba teoriju dzinēji nedarbosies. Taču Alberts uzskata, ka lidmašīna nepieder pagātnei, bet ir daļa no viņu pašreizējā laika, tādēļ dzinēji darbosies, ja lidostā esošo degvielu ielies lidmašīnas tvertnēs. Sasietais Kreigs izstāsta Dainai un Lorelai par langoljeriem, taču viņa saprāts ir galīgi sašķobījies — viņš nonāk pie secinājuma, ka Daina ir langoljeru vadonis. Viņam izdodas atraisīties un paņemt nazi, Kreigs ievaino Dainu krūtīs un aizbēg, vēlāk nogalinot arī Donu. Notiek lidmašīnas degvielas tvertņu uzpilde, dīvainās skaņas kļūst aizvien skaļākas. Daina, kas jau ir ienesta lidmašīnā, telepātiski iedveš Kreigam, ka Bostonā plānotā sanāksme notiks šeit, lidlaukā, tādējādi izmānot Kreigu no lidostas ēkas.
Kad visi jau ir lidmašīnā, pie horizonta parādās dīvaini radījumi, kas iznīcina visu, pat zemi. Bobs teic, ka tie ir Kreiga minētie langoljeri, radības, kas barojas ar laiku, kas pagājis. Kreigu iznīcina langoljeri. Tiklīdz lidmašīnai izdodas pacelties, langoljeri aprij visu lidostu zem viņiem. Daina mirst.
Lidmašīna tuvojas laika plaisai, bet Bobs atceras, ka to pirmoreiz šķērsojot, viņi izdzīvoja tāpēc, ka bija aizmiguši, un var pazust, ja šķērsos to nomodā. Braiens varētu samazināt gaisa spiedienu lidmašīnas salonā, lai viņi zaudētu samaņu, taču kādam vajadzīgs palikt nomodā, lai turētu lidmašīnu kursā. Niks, sēdēdams pilotu kabīnē, uzliek skābekļa masku, lidmašīna izlido cauri laika plaisai, Niks atjauno spiedienu salonā, bet pats pazūd. Braiens pamostas un nosēdina lidmašīnu Losandželosā.
Pasažieri ir nobažījušies, ka arī šeit viss ir tukšs un kluss tāpat kā Bangorā, bet Bobs uzskata, ka viņi, iespējams, par dažām minūtēm ir apsteiguši laiku, un pagātne drīz viņus panāks. Tik tiešām, no nekurienes iznirst cilvēku stāvi, viens pēc otra iekļaujoties laika plūsmā. Izmocītajiem ceļiniekiem ir izdevies atgriezties savā pasaulē.
Filmas tapšana
Miniseriāls tika filmēts Meinas štatā, Bangoras starptautiskajā lidostā (Bangora ir Stīvena Kinga dzimtā pilsēta) un Losandželosas starptautiskajā lidostā. Tā kā filmēšanas grupa nevarēja pat uz stundu apturēt šo lidostu darbu, iekšskati tika filmēti speciāli norobežotās teritorijās, pie to ieejas tika izlikti plakāti ar lūgumu netrokšņot. Skati lidmašīnā filmēti dekorācijās, kas bija uzstādītas kādā no Bangoras lidostas angāriem.
Filmā epizodiskās lomās ir redzami arī Stīvens Kings un filmas režisors Toms Holands.
Filmā redzamā lidmašīna ir no Lockheed L-1011 TriStar sērijas, šādu lidmašīnu 10 gadus pirms filmas uzņemšanas pārtrauca ražot, un daudzas ASV aviokompānijas tādu vairs neizmantoja. Sakarā ar to visi kadri, kuros lidmašīna redzama no ārpuses, tika vai nu ņemti no reklāmu ierakstiem, vai arī animēti ar datoru. Filma tika ierindota 20. vietā kino vēsturē sliktāko specefektu ziņā, Toms Holands atzina, ka tos būtu varēts radīt kvalitatīvākus, taču tam nepieticis naudas.
Filmas kritika
Atsauksmes par filmu bija dažādas. Saskaņā ar Rotten Tomatoes datiem, 50% kritiķu sniedza pozitīvu vērtējumu ar vidējo reitingu 5/10. Kens Tackers no Entertainment Weekly filmai deva vienu no piecām zvaigznēm, nosaucot to par nogurdinošu un garlaicīgu, kritizējot tās "blāvo" scenāriju, "kartona personāžus", "smieklīgos specefektus".
Krako
Pilsēta bijusi apdzīvota vairākus tūkstošus gadu, bet pēc iedzīvotāju pārcelšanās uz citām vietām, pilsētā palikušas tikai drupas.
Vēsture
Ap 540. gadu pilsētu apdzīvoja grieķi un tās nosaukums bija “Montedoro”. Agrāk pilsēta piederējusi arhibīskapam Ornaldo de Trikario, kurš, iekarojis šo pilsētu, paziņoja, ka tagad pilsēta ir baznīcas pārvaldībā. 1060. gadā pilsētas nosaukums bija "Garkulum", kas tulkojumā nozīmē "maza uzrakta zeme". Kamēr pilsēta bija baznīcas pārvaldībā, tā auga un attīstījās, bet pēc pāris desmitiem gadu, kad pie varas nāca Frīdrihs II Hohenštaufens, tā kļuva par nozīmīgu militāru nocietinājumu. Tā kā Frīdrihs II bija Vācijas karalis, tad arī Krako tika pievienota Svētās Romas impērijai. No 1892. līdz 1922. gadam vairāk nekā 1300 pilsētas iedzīvotāju izceļoja uz Ziemeļameriku, zemkopības apstākļu pasliktināšanās dēļ. Lauksaimniecībai nelabvēlīgi apstākļi, lielais noziegumu skaits, Otrais Pasaules karš dabas kataklizmas un fakts, ka klints, uz kuras uzbūvēta pilsēta varēja nogrūt jebkurā brīdī, noveda pie tā, ka iedzīvotāji arvien pieaugošā skaitā pameta pilsētu. 1963. gadā notikumi mainīja visu pilsētas dzīvi. Nogruvumu, kuri šajā valsts pusē ir bieža parādība, laikā liela daļa ēku pazuda un ap 2000 iedzīvotāju piespiedu kārtā tika pārvietoti uz citām vietām un pilsēta palika tukša un pamesta.
Mūsdienas
Mūsdienās Krako dēvē par spoku pilsētu. Oficiālu ekskursiju uz Krako nav: tie kas ir droši par sevi dodas uz pilsētu pilnībā atbildot par sevi, jo klints var nogrūt jebkurā brīdī. Tomēr pilsētu tūristi ir iemīļojuši, jo ir daudz stāstu par to, ka Krako spokojas. Skaisto ainavu dēļ šo vietu ir iecienījuši arī itāļu filmu veidotāji. Šeit veidotas tādas filmas kā "Vilcene"(La Lupa) (1935), "Ķēniņš Dāvids" (1985), "Zvaigžņu radītājs" (L'Uomo delle stelle) (1995), Kristus ciešanas (2004) citas.
Melvila raga lapastes gekons
Melvila raga lapastes gekons (Saltuarius eximius) ir ķirzaka, kas endēmiska Melvila ragam Austrālijas ziemeļos. Suga atklāta 2013. gadā.
Dzīvesvieta
Melvila raga lapastes gekonu atklāja Jorkas raga pussalas kalnainā tropu mežā. Dienu tas pavada, slēpjoties starp akmeņiem. Kā lielākā gekonu daļa, kļūst aktīvs naktīs, medījot virs akmeņiem un kokos.
Atklāšana
Ekspedīciju 2013. gada martā uz mazpētīto Austrālijas ziemeļaustrumu reģionu finansēja Nacionālā ģeogrāfijas biedrība. Šajā "zaudētajā pasaulē" ir atklātas vēl vairākas potenciāli jaunas, zinātnei agrāk nezināmas sugas.
Alfijs (filma)
Alfijs (en) ir 2004. gada romantiska komēdija, kas balstīta uz 1966. gada Lielbritānijas filmu ar tādu pašu nosaukumu. Filmas režisors, kā arī viens no producentiem un scenārija autoriem ir Čārlzs Šaiers. Galvenās lomas filmā atveido Marisa Tomeja, Džūds Lo un Sūzana Sarandona. Filmas pirmizrāde notika.
Alfijs Elkinss ir brunču mednieks, kurš drīz vien tiek spiests pārskatīt savu šķietami bezrūpīgo eksistenci.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Vecpiebalgas novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Vecpiebalgas novadā.
1097. gads
1097. bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.
Parastā raudene
Parastā raudene (Origanum vulgare), dažkārt arī saukta par oregano, ir lūpziežu dzimtas daudzgadīgs lakstaugs. Tā dabiskais izplatības areāls ir silti mērenās joslas apgabali Vidusjūras reģionā.
Raksturojums
Raudene izaug no 20 līdz 80 cm augsta. Lapu garums no 1 līdz 4 cm. Ziedi parasti ir purpursarkanā krāsā, 3–4 mm gari.
Ķīmiskais sastāvs
Raudenes lapās ir no 0,12 līdz 1,2% ēterisko eļļu, tostarp fenola un timola. Tajā ir arī rūgtvielas, miecvielas un ļoti daudz C vitamīna.
Izmantojums
Raudenei ir majorānam līdzīga garša un smarža, tikai maigāka. Raudene ir visā pasaulē ļoti izplatīts garšaugs, ko bieži vien iekļauj dažādos garšvielu maisījumos, piemēram, picu maisījumā (kopā ar baziliku un majorānu), kā arī pievieno salātiem, tomātu biezenim, olu ēdieniem, sieram, jēra un teļa cepešiem un citur.
Raudenei piemīt pretbakteriālas īpašības, tādēļ to plaši izmanto arī medicīnā, lai ārstētu saaukstēšanos, bronhītu, garo klepu, dažādas kuņģa un zarnu slimības, kā arī ausu un kakla skalošanai.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Vecumnieku novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Vecumnieku novadā.
Cīņa (avīze)
"Cīņa" bija avīze latviešu valodā, kas iznāca no 1904. līdz 1991. gadam. Laikraksts tā pastāvēšanas beigu posmā bija LKP CK oficiālais izdevums un beidza pastāvēt 1990. gadā. Laikraksta kolektīvs izveidoja jaunu avīzi "Neatkarīgā Cīņa", abi laikraksti kādu laiku pastāvēja paralēli.
Vēsture
Laikrakstu ar nosaukumu "Cīņa" sāka izdot 1904. gada martā kā Baltijas latviešu Sociāldemokrātiskā strādnieku organizācijas laikraksts. No 1904. gada jūnija LSDSP, no 1906. gada augusta LSD CK orgāns. Izplatīja komunistiskās idejas, sekmēja sociāldemokrātisko organizāciju apvienošanos. Līdz 1917. gadam laikraksts tika izdots nelegāli. Tika drukāts Rīgā, Briselē (laika posmā no 1910. gada jūlijam līdz 1914. gada jūlijam) un Sanktpēterburgā. 1919. gadā laikraksts kļuva par Latvijas Komunistiskās partijas oficiālo izdevumu un palika tāds līdz pat 1990. gadam. Laika posmā no 1919. līdz 1940. gadam laikraksts tika izdots nelegāli, bet 1931. līdz 1933. gadā netika izdots.
Latvijas PSR laikā "Cīņa" bija dienas laikraksts, kā arī LKP CK, LPSR AP un MP orgāns. No 1940. gada jūnija laikraksts iznāca legāli. Otrā pasaules kara laikā tas iznāca Kirovā un Maskavā (1942—1943), Daugavpilī (1944. gada septembrī), bet 1944. gada oktobrī laikraksta iespiešana tika pārcelta uz Rīgu. 1954. gadā laikraksts tika apbalvots ar Darba Sarkanā Karoga ordeni, bet 1974. gadā ar Oktobra Revolūcijas ordeni.
1990. gadā laikraksta "Cīņa" kolektīvs atsacījās strādāt kompartijas paspārnē (1990. gada 25. jūlijā iznāca pēdējais šī kolektīva veidotais avīzes numurs), un nodibināja jaunu avīzi ar jauniem redaktoriem (Andris Jakubāns un Ēriks Hānbergs), kuru nosauca par "Neatkarīgo Cīņu". Pirmais "Neatkarīgās Cīņas" numurs iznāca 1990. gada 24. augustā. Nepilnu gadu laikraksti "Cīņa" un "Neatkarīgā Cīņa" pastāvēja paralēli. "Cīņa" turpināja iznākt reizi nedēļā, bet 1991. gada augustā šī laikraksta izdošana tika pārtraukta.
Vadība
Pirmais avīzes redaktors 1904. gadā bija ekonomists Jānis Ozols, 1904.—1906. un 1917. gadā advokāts Pēteris Stučka, 1907.—1909. gadā Pauls Kalniņš, 1910.—1915. gadā Janis Jansons-Brauns. Pēc Latvijas valsts pasludināšanas nelojālās avīzes redaktors bija Eduards Zandreiters, 1936.—1939. gadā Jānis Kalnbērziņš.
Latvijas PSR laikā redaktori bija Kārlis Ozoliņš (1940—1941 un 1944—1951), Pāvels Pizāns (1951—1960), Ilmārs Īverts (1960—1972), Jānis Britāns (1972—1990), pēdējā "Cīņas" redaktore bija Malda Kvite (1990—1991).
Višķernieki
Višķernieki ir ciems Saldus novada Zirņu pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 5,8 km no pagasta centra Zirņiem, 22,9 km no novada centra Saldus un 143,1 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, pie Gaidupes izteces.
Frīdrihs Ozoliņš
Frīdrihs Ozoliņš ( — ) bija Latvijas arheologs, politiķis, sabiedrisks darbinieks. Bijis Latvijas darba (1920) un satiksmes ministrs (1928—1930). "Demokrātiskā Centra" biedrs.
Biogrāfija
Dzimis Mālpils pagasta "Kulītēs" amatnieka ģimenē. Pēc skolas pabeigšanas 1899. gadā sāka strādāt Rīgas-Orlas dzelzceļa kontrolē, kā arī darbojās Rīgas Latviešu biedrības teātrī. 1905. gadā piedalījās teātra darbinieku arodbiedrības izveidē. No 1908. gada līdz Latvijas Republikas dibināšanai strādāja Vitebskā par dzelzceļa kontrolieri. Vitebskā būdams, bija Latviešu labdarības biedrības priekšnieks, dažādu komisiju loceklis, kā arī Evaņģēliski luteriskās draudzes padomes loceklis. Darbojies arī bēgļu palīdzības organizācijās.
Darbojies Latviešu Pagaidu nacionālajā padomē. 1918. gadā piedalījies Latviešu dzelzceļnieku savienības dibināšanā, darbojies arī Latvijas Dzelzceļnieku biedrībā. 1920. gadā bija darba ministrs Kārļa Ulmaņa vadītajā valdībā. Īslaicīgi bija tirdzniecības un rūpniecības ministra pienākumu izpildītājs.
1924. gadā sācis strādāt Izglītības ministrijā par Pieminekļu valdes priekšsēdētāju, organizēja Latvijas senatnes pētīšanas iestādi, kā arī vadīja Arheoloģijas un etnogrāfijas nodaļu. No 1928. līdz 1930. gadam bija satiksmes ministrs Pētera Juraševska un Hugo Celmiņa valdībās.
Apbalvots ar II šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.
Miris 1950. gadā.
Kosovas ģerbonis
Kosovas ģerbonis (sq, sr) ir viens no Kosovas valsts simboliem. Ģerboni veido zils vairogs ar zeltītu maliņu, centrā zeltīta Kosovas kontūra, virs tās sešas baltas zvaigznes. Kā Kosovas ģerbonis tas pieņemts.
Bertrams Zariņš
Bertrams Zariņš (dzimis Tukumā) ir latviešu ķirurgs ortopēds un sporta medicīnas speciālists. Bijis ASV olimpiskās izlases galvenais ārsts, Latviešu ārstu un zobārstu apvienības (LĀZA) priekšsēdis (1991—1993).
Dzīvesgājums
1967. gadā absolvēja Sirakjūsas Universitātes medicīnas koledžu (Syracuse (Upstate) College of Medicine) Ņujorkas pavalstī, beidza Vispārējās ķirurģijas rezidentūru Džona Hopkinsa Universitātē Baltimorā. Strādāja Masačūsetsas Vispārējā slimnīcā (Massachusetts General Hospital) Bostonā, kur Hārvarda Universitātes klīnikā izstrādāja daudzas jaunas ķirurģiskas ārstniecības metodes. 1982. gadā kļuva par Hārvarda Universitātes profesoru ortopēdiskā ķirurģijā.
Kopš 1976. gada bija NHL hokeja komandas Boston Bruins, kopš 1982. gada amerikāņu futbola komandas The New England Patriots, bet kopš 1996. gada — futbola komandas The New England Revolution galvenais sporta ārsts, vairākas reizes bija arī basketbola komandas Boston Celtics galvenais sporta ārsts.
Atmodas kustības laikā 1989. gadā Bertrams Zariņš organizēja Pirmo pasaules latviešu ārstu kongresu Rīgā.
Džidas grēda
Džidas grēda (ru) vai Dzedes grēda (mn, bua) ir kalnu grēda uz Krievijas (Burjatijas) un Mongolijas robežas. Stiepjas apmēram 350 km garumā austrumu—rietumu virzienā. Ziemeļos grēdu norobežo Džidas upes ieleja, dienvidos — tās pieteku Dzelteru un vairākas Selengas pietekas Egas augšteces pietekas. Grēda veidota galvenokārt no granītiem un metamorfajiem iežiem. Augstākā virsotne ir Hasinehenundurs (2636 m) grēdas ziemeļrietumu galā. Ziemeļu nogāzes līdz 1700 m augstumam klāj taiga, dienvidu — mežastepe, augstāk — lapegļu meži.
Agreņu ģints
Agreņu ģints (Sarcoscypha), arī agrenes, agrāk sarkoscīfas, ir Latvijā pavasaros sastopamu asku sēņu ģints. Saskaņā ar Catalogue of Life, 2022. gada sākumā tajā ietilpa 33 sugas, no kurām Latvijā droši atrasta tikai viena. Latvijā sastopamā Austrijas agrene ir gandrīz visu gadu, bet īpaši agros pavasaros atrodama neliela sēne, kura viegli atšķirama no citu ģinšu sēnēm pēc tās iekšpusē koši sarkanā kausveida augļķermeņa. Toties ar neapbruņotu aci no tās neatšķiramas ir daudzas tuvu radnieciskas agreņu sugas, tai skaitā pasaulē visplašāk zināmā košā agrene, un abas šīs sugas tikušas bieži jauktas Latvijas un Eiropas avotos.
Morfoloģija
Vairums agreņu sugu atšķiramas tikai ar mikroskopu. Košā agrene atšķiras no Austrijas agrenes un S. jurana ar robotu kausa maliņu. Austrijas agrenes mikroskopiskā īpatnība ir tās savirpinātie matiņi uz kausa ārmalas, kamēr košajai agrenei tie ir taisni, S. jurana — taisni līdz viļņoti. Krāsa parasti visām sugām ir līdzīga, jo to nosaka gandrīz visās sugās esošie pieci karotinoīdu grupas savienojumi. Lielu nozīmi sugas aptuvenā noteikšanā bez mikroskopa spēlē ģeogrāfija un substrāta koksnes suga.
Ekoloģija
Agreņu sēņotne spēj pārdzīvot daudzgadīgu sausumu, taču to augļķermeņu attīstībai nepieciešami vairāki mitri mēneši no vietas. Agrenes parasti aug noēnotās vietās, kas aizsargātas no izkalšanas, vēlams arī augsts kaļķainu gruntsūdeņu līmenis. Augļķermeņu daudzumu nākamajam pavasarim var palielināt, vasarā vai rudenī pārvietojot substrāta koksni uz piemērotāku vietu.
Augļķermeņu aktīvas dzīves ilgums ir ap mēnesi, vēlā rudenī izaugušie var veiksmīgi pārziemot. Sausā laikā tie strauji izkalst.
Praktiskā lietošana
Tās agrenes, kuras ir pārbaudītas, atzītas par ēdamām, taču viņu bezgaršīgums un nelielie izmēri liek tās novērtēt kā pārtikā nenozīmīgas vai neēdamas. Tas attiecas arī uz Latvijā sastopamo Austrijas agreni, kuru pēc dažiem avotiem var ēst pat svaigā veidā, taču daļa avotu to vērtē kā aizdomīgu.
Agrenes gan atsevišķi, gan kopā ar to koksnes substrātu un sūnām, vēsturiski izmantotas galda dekorēšanai.
Karaspēka grupa "Dienvidi" (Vērmahts)
Karaspēka grupa "Dienvidi" (vācu: Heeresgruppe Süd) bija viena no divām nacistiskās Vācijas izveidotajām armiju grupām, kas Otrā pasaules kara laikā veica uzbrukumu Polijai, kā arī viena no trim armiju grupām, kas 1941. gada jūnijā veica iebrukumu Padomju Savienības teritorijā.
Tieši karaspēka grupa "Dienvidi" bija tā, kas laika posmā no 1942. līdz 1943. gadam piedalījās tādās militārās sadursmēs kā Staļingradas kaujā, kaujā par Kaukāzu, Kurskas kaujā un kaujā par Dņepru.
Struktūra
1941. gada vasarā armiju grupas "Dienvidi" militāro sastāvu veidoja:
Operācija "Barbarosa"
1941. gada 22. jūnijā, kad Vācija sāka savu iebrukumu Padomju Savienībā, armiju grupas "Dienvidi" militārās vienības galvenokārt bija izvietotas divās lielās grupās, kuras savā starpā šķīra teju 330 km gara frontes līnija — Polijas dienviddaļā (1. tanku armija, 6. armija un 17. armija) un Rumānijas ziemeļaustrumos (11. armija, Rumānijas 3. un 4. armija).
Pumpuru grāvis
Pumpuru grāvis ir Eglonas-Susējas kanāla pieteka Jēkabpils novadā. Iztece - pie Dominiekiem. Tek dienvidu virzienā. Ietek Eglonas-Susējas kanālā netālu no tā ietekas Vilkupē.
Armāns Faljērs
Klemāns Armāns Faljērs (dzimis, miris ) bija franču politiķis - republikānis, Francijas prezidents no 1906. līdz 1913. gadam. Neilgu laiku 1883. gadā bijis arī valsts premjerministrs. Bijis arī iekšlietu ministrs (1882–1883, 1887), kara ministrs (1882–1883, 1890–1892), ārlietu ministrs (1883), sabiedrisko instrukciju un mākslas ministrs (1883–1885, 1889–1890), tieslietu ministrs (1887–1888), senāta priekšsēdētājs (1899–1906).
Pēc izglītības - jurists. Iesākumā darbojās kā ierēdnis, bet politikā no 1876. gada, kad tika ievēlēts par deputātu. 1906. gadā tika ievēlēts par Francijas prezidentu. Amata pienākumu pildīšanas laikā apžēlojis daudzus ieslodzītos, jo bija nāves soda pretinieks.
Steroīdi
Steroīdi (no termina 'holesterīns') ir dzīvnieku vai, retāk, augu izcelsmes, kā arī sintētiski iegūtas bioloģiski aktīvas vielas. Dabā steroīdi veidojas no izoprenoīdiem (triterpenoīda lanosterola, kas savukārt rodas no skvalēna oksīda). Visu steroīdu ķīmiskās struktūras pamatā ir tetracikliska ogļūdeņraža sistēma — sterāns jeb gonāns. Sterāna molekulā fenantrēna trim sešlocekļu gredzeniem pievienojies ciklopentāna pieclocekļu gredzens un visas saites piesātinātas ar ūdeņradi (ciklopentānperhidrofentantrēns). Dažādiem steroīdiem sterāna kodols var būt daļēji nepiesātināts, tam var būt pievienotas dažādas funkcionālās grupas, galvenokārt alkilgrupas, hidroksilgrupas, karbonilgrupas vai karboksilgrupas. Pie steroīdiem pieskaita arī D vitamīnu, kam sterāna B cikls ir atvērts starp 9. un 10. atomu.
Steroīdie hormoni piedalās organisma vielmaiņas un dažu fizioloģisko funkciju regulēšanā. Svarīgākie steroīdie hormoni ir dzimumhormoni (androgēni, estrogēni, progesterons) un kortikoīdi jeb kortikosteroīdi — virsnieru garozas hormoni. Ir sintezēti tādi steroīdie hormoni (prednizolons), kuru iedarbība uz organismu pārspēj dabiskos hormonus. Pie steroīdiem pieder arī steroīdais spirts holesterīns, no kura cilvēka organismā veidojas pārējie steroīdi, kā arī žultsskābes — savienojumi ar karboksilgrupu sānķēdē (holskābe). Svarīgi steroīdi ir sirds glikozīdi (augu izcelsmes vielas, kas spēcīgi ietekmē sirdsdarbību), kuru molekulās steroīda fragments ar glikozīdsaites starpniecību saistīts ar glikozi vai citiem oligosaharīdiem.
Pasaules čempionāts rokasbumbā sievietēm
Pasaules čempionāts rokasbumbā sievietēm ir rokasbumbas nacionālo izlašu turnīrs, ko rīko Starptautiskā Handbola federācija. Pirmais čempionāts notika 1957. gadā. Kopš 1993. gada čempionāts tiek rīkots katru otro gadu. Visvairāk čempiontitulu ir izcīnījusi Krievijas izlase — 4.
Pirmajā čempionātā 1957. gadā piedalījās 9 izlases. Par pirmajām pasaules čempionēm kļuva Čehoslovākijas izlases handbolistes. 2021. gada pasaules čempionāta finālturnīrā pirmoreiz piedalīsies 32 izlases.
Sentdžordžs Ešs
Sentdžordžs Ešs (en; dzimis, miris ) bija britu sporta airētājs, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Viņš bija Temzas airēšanas kluba biedrs un vienīgais Lielbritānijas pārstāvis airēšanas sacensībās 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē. Olimpiskajās spēlēs viņš startēja airēšanas vieninieku sacensībās. Šajās sacensībās viņš ieguva bronzas medaļu.
Jaunsētas
Jaunsētas ir ciems Saldus novada Zvārdes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumos 2,7 km no pagasta centra Striķiem, 11,3 km no novada centra Saldus un 133,5 km no Rīgas.
Sentdžordžs Ešs
1898. gadā Ešs mēģināja pārairēt pāri Lamanšam, taču laikapstākļi bija nelabvēlīgi, un pēc apmēram trim jūdzēm laivā sāka smelties ūdens, un viņu izglāba velkonis, kas bija viņam līdzi. Viņš septiņas reizes startēja Diamond Challenge Sculls sacensībās Henlī karaliskajā regatē un 1901. gadā izcīnīja otro vietu, aiz sava tautieša Čārlza Vinsenta Foksa. 1904. gadā viņš izvarēja Vingfīldas pārairu sacensībās, bet 1905. un 1906. gadā kļuva par šo sacensību vicečempionu.
Jaunsētas
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, uz ziemeļrietumiem no Lielā Striķu purva. Veidojusies ap Jaunās muižas (Neuhof) pusmuižu.
Latava (upe)
Latava, agrāk arī Latuva vai Letova, ir Šventojas labā krasta pieteka Lietuvas ziemeļaustrumu daļā. Upe ir 9,7 km gara, tās krastā atrodas Latavas ciems un Pielatavas (Palatavis) pilskalns, kuru uzskata par Lietuvas ķēniņa Mindauga kronēšanas vietu.
Vēsture
13. gadsimtā Šventojas upes baseinā atradās Lietavas zeme. Pēc Mindauga kristīšanās viņš 1255. gadā atteicās no puses savu zemju. Dāvinātās teritorijas dienvidu robeža gāja pa Sventas (tagad Šventojas) upi, Latuvas upi, Lavenas upi līdz Mūsas upei.
Antonio Banderass
Piecas reizes nominēts Zelta globusa balvai — par lomām filmās "Evita" (1996), "Zorro maska" (1998), TV filmā And Starring Pancho Villa as Himself (2003), TV miniseriālā Genius (2017) un filmā "Sāpes un slava" (Dolor y gloria, 2019). Par lomu Pedro Almodovara filmā "Sāpes un slava" nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai un ieguvis Kannu kinofestivāla balvu kā labākais aktieris. 2005. gadā viņam piešķirta zvaigzne Holivudas Slavas alejā.
Viktors Nelsons
Viktors Enoks Nelsons (dk, dzimis ) ir dāņu futbolists, spēlē centra aizsarga pozīcijā, pārstāv Dānijas futbola izlasi. Kopš 2021. gada Nelsons spēlē Turcijas Superlīgas komandā Stambulas "Galatasaray".
Iepriekš pārstāvējis Dānijas komandas Nordsjælland un København.
Dānijas futbola izlases rindās debitējis 2020. gadā. Pārstāvējis izlasi 2022. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Galatasaray
1094. gads
1094. bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.
Lēvene (upe)
Lēvene, agrāk arī Lavena, ir upe, kas tek caur Lietuvas ziemeļaustrumu daļu. Upe ir 140 km gara, tā iztek no Lēvenieša (Lėvenaitis) ezera, kas atrodas 8 km no Skapišķu miesta Kupišķu rajona pašvaldībā. Ietek Mūsas upē pie Pasvales.
Vēsture
13. gadsimtā Lēvenes upes baseinā atradās Upītes un Sēlijas zemes. Pēc Mindauga kristīšanās viņš 1255. gadā atteicās no sēļu zemēm par labu Rīgas arhibīskapam. Dāvinātās teritorijas dienvidu robeža gāja pa Sventas (tagad Šventojas) upi, Latuvas upi, Lavenas upi līdz Mūsas upei.
Zvejnieki (Zvārdes pagasts)
Zvejnieki ir ciems Saldus novada Zvārdes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumos 2,5 km no pagasta centra Striķiem, 7,1 km no novada centra Saldus un 127,8 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1158 (Saldus–Striķi).
Magnēts (orientēšanās sacensības)
Magnēts ir lielākais un senākais orientēšanās sporta tautas sacensību seriāls Latvijā un Baltijā, ko Rīgā un tās apkārtnē organizē orientēšanās klubs IK "Auseklis". Tas ilgst lielāko gada daļu (no marta beigām līdz oktobra sākumam) un sacensības notiek katru nedēļu darba dienu pēcpusdienās un vakaros (otrdienā — ceturtdienā). Sezonas kopvērtējums tiek noteikts daudzās dzimumu, vecumu un meistarības grupās, vērtējot rezultātus 30 labākajās aizvadītajās kārtās (kopējais kārtu skaits pārsniedz 80). Atsevišķs vērtējums ir Pārdaugavas jeb Daugavas rietumkrasta sacensībām (katru nedēļu vienas sacensības notiek Daugavas kreisajā krastā, bet divas — labajā).
Vēsture
Sacensību aizsākums ir meklējams 1969. gadā, kad pirmo reizi tika rīkotas iesācēju sacensības "Magnēts-69" desmit kārtās. Vislielāko dalībnieku skaitu "Magnēts" piedzīvoja 1980. gados. Pēdējā desmitgadē sacensības atkal kļūst arvien populārākas, pie tam ir būtiski pieaudzis sacensību kārtu skaits.
Pēdējos gados jau tradicionāli vienam "Magnēta" dalībniekam sezonas kopvērtējumā ir iespēja kļūt par jaunas automašīnas īpašnieku. Šo balvu saņem nevis kopvērtējuma uzvarētājs kādā no grupām, bet tā sezonas noslēguma pasākumā tiek izlozēta starp dalībniekiem, kas ir finišējuši kvalifikācijai nepieciešamajā skaitā kārtu, neatkarīgi no ieņemtās vietas.
Ziemas sezonā tiek rīkots atsevišķs sacensību seriāls "Ziemas Magnēts", kura kārtas notiek no oktobra līdz martam, brīvdienās.
Uzvarētāji spēcīgākajās grupās
"Magnēta" kopvērtējuma uzvarētāji spēcīgākajās grupās (kopš 2008. gada).
Jelgavas iela
Jelgavas iela var būt:
Senlatvijas tautu kristianizēšana
Senlatvijas tautu kristianizēšana aptver laika posmu no 9. gadsimta vikingu sirojumiem Kursā līdz Zemgales pakļaušanai Livonijas krusta karu noslēgumā 1290. gadā.
Priekšvēsture
Pēc Senās Romas impērijas sabrukšanas vairāku gadsimtu laikā notika Romas katoļu un Bizantijas ortodoksās baznīcas atsvešināšanās. Tā kā pareizticība izplatījās un nostiprinājās slāvu zemēs, tostarp Senajā Krievzemē, kas robežojās ar Baltiju, Romas pāvesti bažījās par Bizantijas reliģiskās konkurences pastiprināšanos Ziemeļeiropā. Tādēļ katoļu baznīca visādi atbalstīja un steidzināja Baltijas jūras zemju kristīšanu un pievēršanu katoļticībai. Daugavas līvi jau kopš vikingu laiku beigām bija Polockas Rurikoviču dinastijas kņazu meslu atkarībā, kuri sniedza tiem militāru atbalstu karos ar zemgaļiem. Pirmo pastāvīgo apmetni Daugavas krastā Rietumeiropas tirgotāji izveidoja 1054. gadā, domājams, tā sauktajā "Zemgales ostā" vai "Zemgales vārtos" (la), kas vikingu rūnakmeņu rakstos tiek apzīmēta kā "Simkala".
Krusta karu perioda beigās 12. gadsimtā Eiropas jūras tirdzniecībā dominēja vairākas lielas tirgotāju savienības vai zonas. Pieauga Venēcijas un Dženovas ietekme, bet vācu tirgotāju loma Vidusjūras reģionā strauji saruka. Venēcieši pārņēma savā kontrolē Adrijas un Egejas jūru piekrastes, kā arī Sicīliju un Melnās jūras rietumu daļu. Dženova ekonomiskā zona aptvēra Vidusjūras rietumu daļu un Ziemeļāfrikas piekrasti no Tunisijas līdz Tanžerai. Jau pirms Hanzas savienība dibināšanas lejasvācu tirgotāji centās pārņemt savā kontrolē Anglijas tirdzniecību. Taču angļi strauji attīstīja savu vilnas un tekstilrūpniecību un ar šīm nozarēm saistīto tirdzniecību vēlējās kontrolēt paši. Līdz ar to vācu tirgotājiem atlika tikai viens ekonomiskās izplatīšanās virziens — uz ziemeļaustrumiem. Sākumā tika pakļautas vendu ciltis un viņu zemēs nodibinātas tirdzniecības pilsētas Lībeka, Hamburga, Štetina un Danciga, kas vēlāk izveidoja Hanzas savienības vendu pilsētu loku. Kopīgi ar Gotlandes tirgotājiem vācieši apguva kādreizējo vikingu "ceļu no varjagiem uz grieķiem" pa Daugavu, kas veda no "Rīgas vietu" (locus Rige) caur Holmi, Koknesi, Jersiku un Krāslavu uz vēl varjagu laikos dibināto Polocku un Smoļensku. Vēlāk tika apgūts arī Gaujas ūdensceļš caur Turaidu, Vendeni un Valmieru uz Pleskavu un Novgorodu.
Par tajā laikā Rietumeiropā valdošajiem priekšstatiem par Baltijas jūras austrumu piekrastes zemēm kuriozā veidā liecina Parīzes Universitātē strādājušais franciskāņu mūks Bartolomejs Anglis, kas savā enciklopēdijā De proprietatibus rerum (lib. XV) vēl ap 1240. gadu sniedz šādu Baltijas valstu ģeogrāfijas un kultūras aprakstu:
No Skandināvijas
Latvijas kristianizēšanu no Rietumiem veicināja Senlatvijas saiknes ar Zviedriju un Dāniju, kur kristīgā ticības pirmsākumi meklējami 9. gadsimtā. No Svētā Anskara dzīves apraksta zināms, ka zviedru vikingu ķēniņa Olafa vadītā Kursas karagājiena laikā (ap 853.—854. gadu) viņi vērsušies pie Kristus un viņš tiem esot palīdzējis, jo kurši paši izlēmuši padoties un atdot dāņu vikingiem atņemtās bagātības. Brēmenes Ādama Hamburgas baznīcas vēsturē (ap 1074.—1085.) pieminēts, ka dāņu karalis Svends Estridsens Kurzemē tirgotāju vajadzībām licis uzcelt baznīcu. Iespējams, kristietības ietekmē mainījušās arī līvu apbedīšanas tradīcijas, pārejot no mirušo sadedzināšanas uz skeletkapiem. Arheoloģiskajos izrakumos atklāti no Skandināvijas atvesti vai to pirmparaugu ietekmē veidoti krustiņi.
1104. gadā nodibināja Lundas arhibīskapiju, no 1198. gada Lundas arhibīskaps bija primāts pār citām Zviedrijas bīskapijām. Arhibīskapu Eskila (līdz 1127. gadam) un Absalona (līdz 1281. gadam) laikā Lundas arhibīskapija aptvēra Baltijas jūras piekrasti no Prūsijas līdz Līvzemei, Igaunijai un Dienvidsomijai. Pāvests Aleksandrs III patronēja Fulko (1171—1172) vadīto misiju Ziemeļigaunijā. Pāvesta Aleksandra III 1171. gada 11. septembra bulla noteica pievērst uzmanību Austrumbaltijai, atbalstot misiju Igaunijā. Bulla bija domāta mūka Fulko darbības atbalstam Latvijas un Igaunijas teritorijā.
No Senās Krievzemes
Kristīga ticība pēc Kijivas lielkņaza Vladimira kristīšanās 988. gadā Kijivas valstī kļuva par valsts reliģiju. Konstantinopoles patriarham padotajai Kijivas metropolijai bija 15 bīskapijas; no tām Polockas un Novgorodas bīskapijas atradās tuvu letgaļu zemēm. Kristīgā ticība no austrumiem Latvijā ieplūdusi galvenokārt gar Daugavas ūdensceļu latgaļu centros. Spriežot pēc krustiņu atradumiem bagātu sieviešu, retāk bagātu vīriešu, kapos un pilskalnos, tā skārusi vispirms turīgāko sabiedrības daļu.
Iespējams, 1171. vai 1177. gadā baznīca uzcelta Ludzā. Vairākas pareizticīgo baznīcas bijušas Jersikā. Spriežot pēc arheoloģiskajiem pētījumiem, Jersikas pils iedzīvotāji latgaļi jau kopš 11. gadsimta, iespējams, bija kristīti. Austrumu Pareizticīgā baznīca, kurai 12. gadsimtā vēl nebija lielas atšķirības no Romas Katoļu baznīcas, ar saviem priesteriem un mūkiem bija uzbūvējusi baznīcas arī Koknesē un Lietuvā. Šī metode acīmredzot nedeva gaidīto pāreju kristietībā un tāpēc tika saglabāta ar krievu militārā spēka palīdzību, kas ieradās ievākt nodevas (semper tributarii). Romas katoļu baznīcas kardināls Julijans Vaivods izteicis viedokli, ka krieviem sludināt kristīgo ticību Senlatvijā svešā valodā bija grūti un ka krievus vairāk interesējusi atkarības materiālā, ne garīgā puse.
Lībijas pilsoņu karš (no 2014)
Vēsture
Pēc Muammara Kadāfi valdības gāšanas 2011. gada nogalē pakāpeniski atjaunojās sadursmes starp jaunajai varai nelojālo klanu zemessardzi un jaunās valdības spēkiem. 2012. gada 23. janvārī gāztajam režīmam uzticīgās vienības pēc 4 stundu ilgām ielu kaujām ieņēma Benivalidu (175 km uz dienvidaustrumiem no Tripoles), piespiežot atkāpties 28. kājnieku brigādes spēkus un pārņēma varu pilsētā un tās apkaimē.
Senlatvijas tautu kristianizēšana
No Senās Krievzemes
Polockas kņazistes politisko un arī garīgo uzkundzēšanos latgaļiem un Daugavas līviem veicināja tās iedzīvotāju etniski jauktais sastāvs. 12. un 13. gadsimta mijā Polockas kņaziste nespēja aktīvi uzstāties pret vācu misiju, to kavēja cīņa par varu kņazistē un saspīlētās attiecības ar kaimiņu kņazistēm. Kristīgās ticības izplatīšanās Austrumlatvijā, iespējams, veicināja Jersikas un Tālavas ātrāku pāreju katoļticībā. Gan hronists Latviešu Indriķis, gan vācu cilmes autori nevar noliegt to, ka latgaļi bija vienīgā latviešu maztauta, kura pieņēma katoļu ticību labprātīgi. Turpretī Kursas ilgākā pretošanās, iespējams, izskaidrojama arī ar dāņu misijas mazākām sekmēm 11.—12. gadsimtā. No visām misijām par izšķirošo kļuva vācu misija.
Lībijas pilsoņu karš (no 2014)
Vēsture
2014. gada maijā atsākās plaša karadarbība starp Lībijas valdības spēkiem un islāmistu nemierniekiem, kas 2014. gada jūlijā sāka uzbrukumu galvaspilsētai Tripolei. 2014. gada 25. jūnijā ievēlētais Lībijas parlaments pārcēla savas sanāksmes uz Tubrukas pilsētu, kas atrodas starp Bengāzī un Ēģiptes robežu. Konfliktā iesaistījās arī Islāma valsts kaujinieki, kas ieguva kontroli teritorijās ap Sirtas pilsētu Lībijas vidienē.
Senlatvijas tautu kristianizēšana
Livonijas valsts izveide
Pāvests Eugenijs III 1147. gada 13. aprīlī izdeva jaunu krusta karu bullu pret pagāniem aiz vācu zemju robežām, kas pazīstama kā Divina dispensatione. 1159. gadā Saksijas hercogs Heinrihs Lauva nodibināja Lībekas pilsētu, kas pamazām pārņēma Visbijas skandināvu vikingu tirdzniecības ceļus un dominējošo stāvokli Baltijas jūras tirdzniecībā austrumu virzienā. 1163. gadā Novgorodā nodibināja Sv. Pētera kantoris ar noliktavām un arī ar baznīcu. 1186. gadā Brēmenes arhibīskaps iecēla Zēgebergas klostera mūku Meinardu par pirmo Ikšķiles bīskapu.
Sentlūsijas karognesēji olimpiskajās spēlēs
Šajā uzskaitījumā apkopoti Sentlūsijas pārstāvji un sportisti, kas olimpisko spēļu oficiālajās ceremonijās nesuši valsts karogu.
Senlatvijas tautu kristianizēšana
Livonijas valsts izveide
1202. gadā cisterciešu ordeņa abats Teoderihs no Turaidas pēc franču Templiešu ordeņa parauga Rīgas bīskapa bīskapa Alberta uzdevumā no sakšu rekrūšiem izveidoja Zobenbrāļu ordeni. Lai viņiem nodrošinātu ienākumus, bīskaps Alberts atļāva ordenim paturēt trešo daļu no iekarotajām teritorijām. Šāda kārtība uzjundīja vēlmi pēc jaunajiem iekarojumiem un laika gaitā noveda pie konfliktiem par teritoriālo ieguvumu sadali. Livonijas valsts veidošanās procesā tai pievienotajām teritorijām tika piešķirts kopējs nosaukums Terra Mariana (1207) un tās tika pakļautas Svētajam Krēslam (Romas pāvestam).
Sentlūsijas karognesēji olimpiskajās spēlēs
Pirmo reizi Sentlūsija vasaras olimpiskajās spēlēs piedalījās 1996. gadā.
Lībijas pilsoņu karš (no 2014)
Vēsture
2015. gada septembrī Tubrukas valdībai lojālie spēki ģenerāļa Halīfas Haftara vadībā sāka uzbrukumus radikālajiem islāmistiem Bengāzī pilsētā. ANO centās panākt vienošanos par mieru starp Lībijas starptautiski atzīto valdību Tubrukā un islāmistiem tuvo valdību Tripolē. Līdz 2016. gada septembrim ģenerāļa Haftara Nacionālās Lībijas armijas spēkiem, kuru atbalstīja ASV, Francijas un Lielbritānijas militārie padomnieki un specvienības, izdevās pārņemt savā kontrolē lielu Bengāzī daļu.
No 2016. gada augusta līdz decembrim ASV kara aviācija veica uzlidojumus "Islāma valsts" kaujinieku ieņemtajai Sirtas pilsētai, līdz ANO atbalstītajai valdībai izdevās pārņemt šo pilsētu savā kontrolē. Tikai 2017. gada maijā feldmaršala Halifa Haftara vadītā Austrumlībijas armija pilnīgi padzina ar grupējumu “Al-Qaida” saistītos kaujiniekus no Bengāzī, tomēr pilsoņu karš Lībijā starp dažādiem militārajiem grupējumiem vēl arvien turpinās.
Krastiņu Karātavu kalns
Krastiņu Karātavu kalns ir vietējas nozīmes arheoloģiskais piemineklis Jēkabpils novada Asares pagasta rietumos, Zuju ezera ziemeļu krastā.
Viktors Zilgalvis
Viktors Zilgalvis (1929—2008) bija latviešu arhitekts.
Dzīvesgājums
Dzimis 1929. gada 4. novembrī Kurmenes pagastā. Studēja LVU Inženierceltnieku fakultātes Arhitektūras nodaļā. Strādāja par projektēšnas institūta "Giprostrojmateriali" vecāko arhitektu (1954—1963), Mākslas konstrukciju biroja galveno projektu arhitektu (1963—1966), projektēšanas institūta "Komunālprojekts" direktora vietnieku un galveno arhitektu (1966—2005). Miris 2008. gadā.
Nozīmīgākie projekti
Oktobra (Vangažu) ciemats (1956—1959), Saulkrastu kultūras nams, Uzvaras parka monumenta (1985), vēlāk “Hotel de Rome” (1987) projektēšana Rīgā. Daugavpils tirdzniecības centrs (1995—1996), Daugavpils Vienības laukuma rekonstrukcija (1999—2000), Daugavpils viesnīcas "Latvija" rekonstrukcija (2000), dzimtsarakstu reģistrācijas telpas Aglonas ielā 4b Rīgā (2000), viesnīca Ģimnastikas ielā 9/11 Rīgā (2001).
Sfinksa
Sfinksa ir mītisks radījums ar lauvas ķermeni un cilvēka galvu. Sengrieķu mitoloģijā sfinksai ir lauvas ķermenis, lieli spārni un sievietes galva. Uzskata, ka sfinksa ir nodevīga un cietsirdīga. Tie, kuri nespēj atminēt sfinksas uzdoto mīklu, dažādos mitoloģiskos stāstos tiek nogalināti. Ēģiptiešu mitoloģijā sfinksai ir vīrieša galva. Turklāt ēģiptieši uzskatīja, ka sfinksas bija labvēlīgākas. Tās nereti sargāja ieeju ēģiptiešu tempļos.
AirPlay
AirPlay (iepriekš saukts par AirTunes, kad to izmantoja tikai audio failiem ) ir patentēts protokols, kuru izstrādājis Apple Inc. Tas ļauj bez vadiem starp iekārtām straumēt audio, video un fotoattēlu failus kopā ar saistītajiem metadatiem. Sākotnēji tas tika realizēts tikai Apple programmatūrā un iekārtās, bet vēlāk Apple to licencēja kā trešās puses programmatūras komponentu ražošanas partneriem izmantošanai savos produktos, padarot tos savietojamus ar Apple iDevice iekārtām.
Andrē Godēns
Šarls Andrē Godēns (fr; dzimis ; miršanas datums nav zināms) bija franču sporta airētājs, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.
Abrupe
Abrupe var būt:
FK Sluck
FK Sluck ir Baltkrievijas futbola klubs no Sluckas, kurš spēlē Baltkrievijas Augstākajā līgā. Dibināts 1998. gadā.
Djego Peress
Djego Fernando Peress Agvado (es, dzimis ) ir bijušais Urugvajas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Urugvajas futbola izlases dalībnieks.
Savu karjeru sācis Urugvajas komandās Defensor Sporting un Peñarol. 2004. gadā Peress pārcēlās uz Ligue 1 komandu AS Monaco. 2010. gadā pievienojies Itālijas A sērijas komandai Bologna, kur 2015. gadā noslēdzis savu karjeru.
Urugvajas futbola izlases sastāvā debitējis 2001. gadā. Piedalījies 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā. Ar izlasi uzvarējis 2011. gada Copa América.
Sasniegumi
Urugvaja
Harta (pilsēta)
Harta ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Vidussaksijas apriņķī.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1223. gadā.
Jānis Jordāns
Piedalījies Amsterdamā, kur izcīnīja 12. vietu diska mešanā (42,78 m). 20 reižu bijis Latvijas meistars: diska mešanā (1924—1927, 1929), diska mešanā ar labo un kreiso roku (1926, 1927, 1929—1931), vesera mešanā (1923—1930), smaguma mešanā (1930, 1931). Astoņas reizes uzstādījis Latvijas rekordus (diska mešanā, vesera mešanā, lodes grūšanā, smaguma mešanā).
Personiskie rekordi: diska mešanā — 44,29 m (1929), vesera mešanā — 38,32 m (1929). Divkārtējs Latvijas meistars svarcelšanā pussmagajā (1922) un smagajā (1928) svarā. Pārstāvējis sporta klubu "Marss".
Strādājis tipogrāfijā "Latvija".
Miris no tuberkulozes. Apglabāts Ikšķiles kapsētā.
Valērija Kļeimenova
Biogrāfija
Šahu sākusi spēlēt septiņu gadu vecumā. Uļjanovskas šaha skolas audzēkne.
2018. gadā uzvarējusi Krievijas jauniešu šaha čempionātā U11 meiteņu vecuma grupā. 2021. gadā uzvarējusi Krievijas jauniešu šaha čempionātā U15 meiteņu vecuma grupā.
2022. gada novembrī Antaljā uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā meiteņu G14 vecuma grupā.
Abels Ernandess
Abels Matiass Ernandess Platero (es, dzimis ) ir Urugvajas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, bijis Urugvajas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Ernandess pārstāv Meksikas Liga MX komandu Atlético San Luis.
Urugvajas futbola izlases sastāvā debitējis 2010. gadā. Piedalījies 2014. gada FIFA Pasaules kausā un 2012. gada vasaras olimpiskajās spēles. Ar izlasi uzvarējis 2011. gada Copa América.
Sasniegumi
Palermo
Urugvaja
Sūzena Bleikslija
Sūzena Elendere Bleikslija (en, dzimusi ) ir amerikāņu balss, teātra un mūziklu aktrise. Tāpat zināma kā Sūzena Bleikslija (Susan Blakeslee), Suzanna Bleikslija (Suzanne Blakeslee vai Suzanne Blakesley).
Ieskaņojusi vairākas nozīmīgas lomas animācijas seriālā "Savādā ģimenīte" (The Fairly OddParents), kā arī ieskaņojusi Malefisentu Disney veidotajā spēļu sērijā Kingdom Hearts. 2012. gadā Bleikslija ieguva Ovation balvu kā labākā aktrise galvenajā lomā mūziklā.
Lībijas pilsoņu karš
Lībijas pilsoņu karš var būt:
Angermindes pils
Angermindes pils (de) jeb Rindas pils bija Kurzemes bīskapa vasaļa pils Rindas upes kreisajā krastā netālu no tās satekas ar Stendes upi, izveidojot Irbes upi. Līdz mūsdienām saglabājušies vien pils pamati un nelieli mūra fragmenti. Pilsdrupas ērtāk sasniedzamas pa Ventspils-Ances (Dundagas) ceļu.
Vēsture
Angermindes pils tika uzcelta pie senās Vanemas un Ventavas zemju robežas, kas vēlāk bija Kurzemes bīskapijas un Livonijas ordeņa valsts robeža. 1353. gada 18. oktobra Kurzemes bīskapijas domkapitula līgumā ar Livonijas ordeņa mestru Gosvinu minēts, ka domkapitulam kopš seniem laikiem piederējušas zemes Rindas (Engures) upes (Angerbeke) kreisajā krastā. Pils atkārtoti rakstos pieminēta 15. gadsimtā, kad tajā uzturējušies Kurzemes bīskapi (1415, 1423). 1540. gadā Angermindes pilsmuižu izlēņoja Moricam Blombergam, vēlāk bīskaps to par 4000 dālderiem ieķīlāja Georgam Firksam, kas pili tālāk pārdeva Oto Grothusam.
1559. gadā Dānijas karalis Frīdrihs II no Kurzemes bīskapa koadjutora Ulriha Bēra atpirka Kurzemes bīskapa tiesības par labu savam jaunākajam brālim Magnusam. 1581. gadā agrākais Livonijas ķēniņš Magnuss Angermindes, Popes un Irbes muižas par 16 000 dālderu pārdeva Johanam Bēram. Dokumentā pieminēts "mūsu namiņš un Angermindes novads" (unser Heuszlein vnd Ampt Angermunde). Pēc Piltenes mantojuma kara beigām Polija-Lietuva naudas trūkumā dēļ Angermindes pilsnovadu līdz 1660. gadam ieķīlāja Prūsijas hercogistei, Bēru dzimta pārvācās uz jaunuzcelto Popes muižas kungu māju. Lielā Ziemeļu kara laikā Angermindes pili izpostīja zviedru karavīri, bet pilnībā pils pamesta 1720. gados.
Apraksts
Pils atradās divus metrus augstā uzbērumā Rindas kreisajā stāvkrastā, dienvidu pusē to aizsargā 10-15 metrus plats un 1-1,5 metrus dziļš aizsarggrāvis. Trīs metrus biezā pils laukakmeņu mūra pamati aizņem 40х20 metrus lielu laukumu, pie tā rietumu sienas atradās 10,5х10,5 metrus liels kvadrātveida dzīvojamais tornis ar pagrabu zem tā. Uzskata, ka pils vārti bijuši upes pusē austrumos, pāri Rindas upei bijis paceļamais tilts.
Abrupīte
Abrupīte var būt:
Aleksanders Bā
Aleksanders Hartmans Bā (dk, dzimis ) ir dāņu futbolists, spēlē labās malas aizsarga pozīcijā, pārstāv Dānijas futbola izlasi. Kopš 2022. gada Bā pārstāv Portugāles Premjerlīgas komandu Benfica.
Iepriekš Bā ir spēlējis Dānijas komandās Næsby, HB Køge un SønderjyskE, kā arī Čehijas komandā Slavia Prague.
Sasniegumi
SønderjyskE
Slavia Prague
Benfica
Rektopuss
Rektopuss ir populārs Latvijas Youtube kanāls. 2022. gada 8. oktobrī oriģinālais kanāls tika izdzēsts Youtube noteikumu pārkāpumu dēļ. Kanālam pirms izdzēšanas bija teju 20 tūkstošu abonentu, un tas bija viens no lielākajiem latviešu valodā. Nekavējoties Rektopuss autori izveidoja jaunu kanālu ar nosaukumu Rektopuss Official, kas 1000 abonentus savāca ātrāk nekā mēnesī. Kanālu izveidotāji ir trīs draugi: Ingars, Mairis un Sandis.
Youtube kanāla saturs
2019. gada septembrī Rektopuss ieguva popularitāti, pateicoties parodijai par Latvijā iemīļoto televīzijas šovu "Saimnieks meklē sievu". Video ieguva vairāk nekā 100 tūkstošu skatījumu, jo ar to dalījās Latvijā lielākais portāls DELFI un citas interneta vietnes. Rektopuss parodēja arī virkni citus populārus šovus kā "Lauku Sēta", "Nākamā Pietura Mīlestība", "Zebra", "Pāļa Bazars", "Caur Ērkšķiem Uz...", u.c.
Vieni no iemīļotākajiem video kanālā ir parodijas par Hariju Poteru, kurām iznākušas neskaitāmas sērijas. Parodētas arī tādas populāras filmas kā Rokijs, Zirnekļcilvēks un Viens Pats Mājās
2022. gada vasarā Rektopuss uzsāka jaunu projektu, iegādājoties nolietotu BMW auto, ko cenšas pārvērst par kārtīgu ziemsiti. Kanālā populāras ir sērijas par taksistu Zigmāru, kuram vienmēr gadās iekulties nepatikšanās, agresīvo CSDD instruktoru, kuram nesokas ar noteikumu ievērošanu, Vecāķu glābēju un citiem iemīļotiem varoņiem.