cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lauks (matemātika)
Saskaitīšanas un reizināšanas identitātes
Kopā F ir divi dažādi elementi 0 (nulles elements jeb saskaitīšanas identitāte) un 1 (vienības elements jeb reizināšanas identitāte) tādi, ka
Āktāra Liza Šāmīma
Biogrāfija
Pārstāvējusi Bangladešas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2011. gadā Šamimai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Lauks (matemātika)
Apgrieztie elementi
Katram a eksistē pretējais elements, ko apzīmē ar -a un ar ko izpildās
Katram nenulles elementam a \neq 0 eksistē inversais elements, ko apzīmē ar a^{-1} un ar ko izpildās
Distributivitāte
Reizināšanas ir distributīva attiecībā pret saskaitīšanu:
Izmantojot citus matemātikā pazīstamus terminus, var šīs aksiomas apkopot šādi: laukam ir divas operācijas, ko sauc par saskaitīšanu un reizināšanu; ar saskaitīšanu tas veido Ābela grupu, kuras identitāte ir 0; nenulles elementi ar reizināšanu, veido Ābela grupu, kuras identitāte ir 1; reizināšana ir distributīva attiecībā pret saskaitīšanu.
Sekas un īpašības
Izmantojot distributivitāti un nulles elementa definīciju redzams, ka :
Līdzīgi var parādīt, ka :
Ja tad vismaz viens no reizinātājiem pats ir 0. Aplūkosim gadījumu, kad b nav 0. Tādā gadījumā a = 0:
Harakteristika
Var definēt lauka elementa reizinājumu ar pozitīvu naturālu skaitli:, kur a ar sevi saskaitīts n reizes. Ja neeksistē tāds skaitlis n, ka, tad saka, ka šī lauka harakteristika ir 0. Savukārt, ja tāds eksistē, tad mazākais n, kam tas izpildās, ir pirmskaitlis un to parasti apzīmē ar p un saka, ka lauka harakteristika ir p. Jebkuriem lauka elementiem a,b izpildās
,
Aizsprosts (filma)
"Aizsprosts" ir izdota latviešu spēlfilma. Sabiedrisko lietu ministrijas filma. Filmas mūziku ieskaņojis radiofona orķestris un Teodora Reitera koris. Filma nav saglabājusies.
Lauks (matemātika)
Harakteristika
kur a^p ir kāpināšana jeb p–kārtīgs a reizinājums ar sevi:
Apakšlauki un paplašinājumi
Ja lauka F apakškopa E pati veido lauku ar to pašu saskaitīšanu un reizināšanu, kas laukā F, tad E sauc par lauka F apakšlauku. Savukārt F ir lauka E paplašinājums. Lauku, kuram nav mazāka apakšlauka sauc par primitīvu lauku. Primitīvi lauki, kuru harakteristika ir kāds pirmskaitlis p, ir izomorfi galīgam laukam F_p, bet pārējie — izomorfi racionālajiem skaitļiem \mathbb Q.
Piemēri
Lauki ir racionālie skaitļi \mathbb Q, reālie skaitļi \mathbb R un kompleksie skaitļi \mathbb C — katram no tiem ar parasto saskaitīšanu un reizināšanu izpildās visas lauka aksiomas. Nulles elements ir 0, bet vienības elements ir 1.
Aizsprosts (filma)
Filma uzņemta 1939. gada augustā un septembrī Sabiles apkaimē, Sabiles pilsētā, netālu esošajās Kalnu dzirnavās, Buses pilskalnā un Jūrmalā, Majoros.
Lauks (matemātika)
Piemēri
Savukārt naturālie skaitļi \mathbb N lauku (un pat grupu) neveido, jo tiem neeksistē pretējais elements. Piemēram, nav tāda naturāla skaitļa, ko varētu pieskaitīt pie 4 un iegūt 0. Veselo skaitļu kopā \mathbb Z pretējie elementi eksistē, taču neeksistē inversie elementi: nav vesela skaitļa, kuru pareizinot ar 2 varētu iegūt 1. Tāpēc arī veselie skaitļi neveido lauku, tie veido tikai gredzenu.
Galīgi lauki
Galīgi jeb Galuā lauki ir tādi lauki, kuros ir galīgs elementu skaits. Pats mazākais lauks ir divu elementu lauks F_2 jeb GF(2), kurā ir tikai 0 un 1, to mēdz saukt arī par triviālo lauku. Galīga lauka kārta jeb elementu skaits vienmēr ir kāda pirmskaitļa pakāpe q = p^n. Galīgi lauki ar to pašu kārtu ir izomorfi, t.i. to struktūra ir vienāda, tikai elementi var būt nosaukti atšķirīgos vārdos. Pieņemts lauku ar kārtu q apzīmēt kā F_q vai GF(q).
Anthrax
Anthrax (lv) ir 1981. gadā Ņujorkā izveidota amerikāņu smagā metāla mūzikas grupa. To sākotnēji izveidoja ģitāristi Skots Ians un Dens Lilkers, un kopš savas izveides, grupa ir izdevusi vairāk nekā desmit studijas albumus un 20 singlus, kā arī vienu EP ierakstu. Grupa savas popularitātes zenītu piedzīvoja 1980. gados līdz ar trešmetāla žanra pirmsākumiem. Anthrax arī tiek dēvētā par vienu no "trešmetāla lielā četrinieka" grupām.
Arkādijs Dvorkovičs
Arkādijs Dvorkovičs (dzimis Maskavā) ir Krievijas politiķis. Krievijas Federācijas valdības priekšsēdētāja vietnieks (2008—2012). Krievijas Federācijas prezidenta palīgs (2008—2012). Starptautiskās šaha federācijas (FIDE) prezidents (no 2018. gada 3. oktobra).
Biogrāfija
Piedzimis šaha meistara un FIDE starptautiskā arbitra Vladimira Dvorkoviča (1937—2005) ģimenē. 1994. gadā beidzis Maskavas Valsts universitātes ekonomikas fakultāti, bet 1997. gadā beidzis Djūka Universitāti ar ekonomikas maģistra diplomu. No 1994. līdz 2000. gadam strādājis Krievijas Finanšu ministrijā, kurā bijis Ekonomikas ekspertu grupas zinātniskais vadītājs, konsultants, vecākais eksperts un izpilddirektors. 2000. gadā bijis eksperts Krievijas Stratēģisko pētījumu centrā. No 2000. gada augusta līdz 2001. gadam bijis Krievijas Federācijas ekonomiskās attīstības ministra Germana Grefa padomnieks. No 2001. līdz 2004. gadam bijis Krievijas Federācijas ekonomiskās attīstības ministra vietnieks. No 2004. gada aprīļa līdz 2008. gada maijam bijis Krievijas Federācijas prezidenta ekspertu grupas vadītājs. No 2008. līdz 2012. gadam bijis Krievijas premjerministra vietnieks un Krievijas Federācijas prezidenta palīgs.
FIDE prezidents
No 2007. līdz 2009. gadam bijis Krievijas šaha federācijas viceprezidents, atbildējis par bērnu un jaunatnes šaha attīstību. No 2010. līdz 2014. gadam bijis Krievijas šaha federācijas uzraudzības padomes priekšsēdētājs. 2018. gada 3 oktobrī Dvorkovičs ievēlēts par Starptautiskās šaha federācijas (FIDE) prezidentu.
Hadžime Hosogai
Hadžime Hosogai (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||30||1
Mākoņains, gaidāms kotlešu lietus 2
"Mākoņains, gaidāms kotlešu lietus 2" (en) ir 2013. gada ASV animācijas filma, kuras režisori ir Kodijs Kemerons un Kriss Pērns. Galvenās lomas ierunājuši Bills Heiders, Anna Ferisa, Džeimss Kāns, Vills Fortajs, Endijs Sembergs, Bendžamins Brets, Nīls Patriks Heriss, Terijs Krūss un Kristena Šāla. Filmas pirmizrāde notika ASV. Filma ir tiešs turpinājums 2009. gada filmai "Mākoņains, gaidāms kotlešu lietus".
Reģenerācija (nozīmju atdalīšana)
Reģenerācija var būt:
Mākoņains, gaidāms kotlešu lietus (filmu sērija)
"Mākoņains, gaidāms kotlešu lietus" (en) ir pilnmetrāžas animācijas filmu sērija. Animācijas filmu ideja pieder Sony Pictures Animation studijai, bet izplatītājs ir Columbia Pictures.
Atmiņu senkapi
Atmiņu senkapi ir vietējas nozīmes aizsargājams arheoloģijas piemineklis Alūksnes novada Alsviķu pagastā. Senkapi atrodas uz austrumiem no Nēķenes, Nesaules ezera ziemeļu krastā.
Abisāle
Abisāle (no el (abyssus) — 'bezdibenis') jeb abisālā zona ir Pasaules okeāna dziļūdens zona, kas atrodas dziļumā virs 2000 metriem un atbilst okeāna gultnei. Citos avotos abisāles augšējā robeža ir minēta 2500 vai 3000 metru dziļumā. Kopsummā tā aizņem 305 mlj. km², kas sastāda 85% no kopējās Pasaules okeāna platības un gandrīz 60% no visas Zemeslodes platības. Okeāna gultnes apgabali virs 6000 m dziļuma tiek saukti par hadāli jeb ultraabisāli. Abisālās zonas dibena reljefs ir ļoti daudzveidīgs. Lielākās platības aizņem līdzeni vai pauguraini abisālie līdzenumi, kas ir klāti ar irdeniem nogulumiem, nosedzot sākotnējo magmatisko reljefu. Abisālajā zonā ietilpst arī zemūdens grēdas (tai skaitā arī vidusokeāniskās grēdas), plato, vulkāniskas izcelsmes objekti u.c.
Ūdeņi
Abisālās zonas ūdeņi pēc savām fizikālajām īpašībām ir caurmērā diezgan vienveidīgi. Tie veidojas polārajos rajonos un lēnām ar ātrumu ap 5 centimetri sekundē gar dibenu virzās ekvatora virzienā, pilnīgā tumsā un gandrīz nemainot savu temperatūru (0,7—2 °C). To sāļums dažādos platuma grādos arī ir gandrīz nemainīgs (34,8 ± 0,2‰). Spiediens ir atkarīgs no gultnes dziļuma un mainās robežās 2-11·107 Pa. Šajā cirkulācijas procesā ūdeņi piesātinās ar skābekli vidēji 4—6 cm³ uz 1 litru.
Bioloģija
Fotosintezējošu organismu abisālē nav. Mikroorganismus pārstāv heterotrofas un hemosintezējošas baktērijas un sēnes. Lielā spiediena un stipri ierobežoto pārtikas resursu dēļ abisālā fauna ir ļoti nabadzīga. Sugu skaits nepārsniedz dažus tūkstošus (1,5—3% no kopējās jūras faunas sugu daudzuma). Bagātīgas dzīvnieku apmetnes ("dzīvības oāzes") ir novērojamas tikai 2500—3000 metru dziļumā pie hidrotermālo ūdeņu izplūdes vietām. Dziļūdens karstajos avotos dzīvo arheji — paši termoizturīgākie organismi, kas spēj attīstīties pat +113 °C augstās temperatūrās. Abisāles faunu pārstāv holotūrijas, jūras zvaigznes, kātiņu jūras lilijas, daži vēžveidīgie un gliemenes, silīcija sūkļi un atsevišķas zivju sugas. Šeit ir daudz bioluminiscējošo organismu formas.
Tūna
Tūna (fr, de) ir pilsēta Šveices centrālajā daļā, kas atrodas Bernes kantona dienvidaustrumos, Tūnas apgabalā. Tūna atrodas pie Āres upes iztekas no Tūnas ezera. Pilsēta atrodas 30 kilometru attālumā no Šveices galvaspilsētas Bernes un 147 kilometru attālumā no Šveices lielākās pilsētas Cīrihes. Pilsētas platība ir 21,58 km², pēc 2014. gada datiem pilsētā dzīvo 43 303 iedzīvotāji. Tūna vidēji atrodas 560 metrus virs jūras līmeņa, bet tās augstākais punkts atrodas 1172 metru augstumā.
Brauciens caur ziedošo Zemgali
"Brauciens caur ziedošo Zemgali" ir uzņemta latviešu filma. Sabiedrisko lietu ministrijas filma. Filmas mūziku ieskaņojis radiofona orķestris. Solo dzied M. Svaržinska un Tālis Matīss. Filma domātā tūrisma propagandai. Filmas pirmizrāde notika kinoteātrī Splendid Palace.
Lēvenšterni
Lēvenšterni ir vācbaltiešu dzimta, kas 16. gadsimtā cēlusies no Rīgas namniekiem Rīgemaņiem, Zviedru Vidzemes laikā uzņemta Zviedrijas dižciltīgo ģimeņu sarakstā kā "Rīgemaņi no Lauvas zvaigznes" (Rigeman von Leijonstjerna) un vēlāk izplatījusies arī Igaunijā, Dānijā, Zviedrijā un Krievijā.
Brauciens caur ziedošo Zemgali
Sižets
Ārzemēs dzīvojošs latvietis pēc ilgiem gadiem ieradies Rīgā. Meklēdams Bauskas ielu, viņš aiz pārpratuma iekāpj ekskursiju autobusā, kas dodas uz Bausku. Braucienā iepazīstas ar jauku ceļabiedreni un droši vien atgriezīsies dzimtenē uz palikšanu.
Lēvenšterni
Vēsture
Dzimta cēlusies no rīdziniekiem Rīgemaņiem, kas bijuši Rīgas rātes locekļi no 1556. līdz 1695. gadam. Zviedru laikos Rīgas rātskungs un birģermeistars Kristaps Rīgemanis (Christoph Rigemann) kā rātes pārstāvis Stokholmā 1650. gadā tika uzņemts Zviedrijas dižciltīgo sarakstos ar titulu Rigeman von Leijonstjerna. 1668. gadā visu Rīgemaņu dzimtu uzņēma Zviedrijas bruņniecības matrikulā.
Viņa brāli Didriķi uzņēma Vidzemes bruņniecības matrikulā. 1770. gadā Johanu fon Levenšternu uzņēma Igaunijas bruņniecības matrikulā. Georgam fon Lēvenšternam 1827. gadā piešķīra barona titulu un uzņēma Dānijas bruņniecībā.
Pašlaik dzimtas locekļi dzīvo Vācijā, Austrijā, Danijā, Austrālijā, Kanādā, Argentīnā un Namībijā.
Reihenbergas kauja
Reihenbergas kauja (de jeb Liberecas kauja (cs) bija kauja Septiņgadu kara laikā, kas tika izcīnīta starp Čehijā iebrukošo Prūsijas karalistes karaspēku Maršala Bēverna vadībā pret Austrijas impērijas karaspēku Grāfa Kēnigsega vadībā pie Reihenbergas (tagad Libereca) pilsētas, kurā austrieši cieta sakāvi un prūšu karaspēkam bija iespēja turpināt uzbrukumu Prāgas virzienā.
Ogg
Ogg ir brīvā un atvērtā pirmkoda failu konteinera formāts, kā izstrādātājs ir Xiph.Org Foundation. Ogg formātu neierobežo programmatūras patenti, un tas tika veidots, lai spētu nodrošināt manipulācijas ar augstas kvalitātes digitālajiem multimediju failiem un efektīvu to straumēšanu.
Ogg konteiners ietver (angļu: encapsulates) neapstrādātus, saspiestus, laikā lineārus, sasaistītus (angļu: interleaved) video un audio datus datus vienā ērti izmantojamā formātā. Tas veidots tā, lai lietojumprogrammatūra vienmēr varētu kodēt un/vai dekodēt visu bitstraumi vienā piegājienā bez meklēšanas un ar minimālu buferizāciju. Ogg nodrošina pakešu kadrēšanu (angļu: packet framing), kļūdu atrašanu, periodisku laikzīmogošanu. Tā kā šis formāts ir bezmaksas un uz tā lietošanu neattiecas ar autortiesībām saistīti ierobežojumi, Ogg kodeki ir iekļauti gan brīvpiekļuves, gan patentētos multimediju atskaņotājos un arī iekārtās — komerciālos un nekomerciālos pārnēsājamos multivides atskaņotājos un dažādu ražotāju GPS uztvērējos.
Faila formāts un kodeki
Ogg veido datu vienības jeb "Ogg lapas", kuru katru veido astoņi lauki ar nemainīgu struktūru. Katra OGG lapa sākas ar "OggS" — četru ASCII rakstzīmju maģisko virkni (angļu: magic string), kas identificē failu kā Ogg formātu. "Seriālais numurs" un "lapas numurs" lapas galvenē identificē katru lapu kā daļu no lapu virknes, kas kopā veido bitstraumi. Vairākas bitstraumes var multipleksēt failā, kurā katras bitstraumes lapas tiek kārtotas pēc iekļauto datu meklēšanas laika (angļu: seek time). Procesā, kas zināms kā datu saķēdēšana (angļu: chaining), bitstraumes var pievienot jau izveidotiem failiem, lai nodrošinātu bistraumju secīgu dekodēšanu.
Ogg konteinera formāts ļauj apvienot vairākus neatkarīgus multimediju straumēšanas slāņus — video, audio, tekstu (piemēram, subtitrus) un metadatus.
Ogg ir failu konteiners — tas nozīmē, ka tajā tiek saglabāts kodētais audio un video saturs. Ogg ļauj iekļaut dažādus kodeku formātos, tomēr primāri paredzēts tieši Xiph.Org izstrādātajiem brīvpieejas kodekiem.
Mogg ir vairākkanālu vai vairākceliņu Ogg faila formāts.
Nosaukuma izcelsme
Nosaukums "Ogg" ir atvasināts no "ogging", kas ir datorspēles Netrek ietvaros radies žargons, apzīmējot procesa īstenošu ar spēku, pat nerēķinoties ar turpmākiem resursu zaudējumiem. Formāta autori noraida versiju, ka nosaukums ir saistāms ar tēlu no fantāzijas literatūras autora Terija Prečeta romānu sērijas Discworld, taču atzina, ka cita Discworld tēla vārdā ir balstījuši formāta Vorbis nosaukumu.
Vēsture
Ogg formāta izveidotājs un Xiph.Org. Foundation dibinātājs ir Kriss Montgomerijs (angļu: Chris Montgomery). Ogg projekts sākās ar 1993. gadā lielāka projekta ietvaros izveidotu vienkāršu audio saspiešanas pakotni. Programmatūra sākotnēji tika nosaukta par "Squish", bet jau esoša zīmola dēļ tā tika pādēvēta par "OggSquish" (šobrīd pazīstams kā Vorbis). Šis nosaukums vēlāk tika izmantots visam Ogg projektam, līdz 2001. gadā tas tika pārdēvēts par Ogg.
1997. gadā K. Montgomerijs raksturoja Xiph.Org priekšgājēja — uzņēmuma "Xipophorus" — veidoto OggSquish kā "mēģinājumu izveidot elastīgu, saspiesta audio formātu modernām audio lietojumprogrammām, kā arī nodrošināt pirmo audio formātu, kas tiek atbalstīts jebkurā un katrā modernā datora platformā".
Pakāpeniski OggSquish (2001. gadā pārdēvēts uz Ogg) pievērsās arī video un citu formātu izpētei. Neatkarīgi no izstrādātājiem, vēl līdz tam 2002. gadā tika izveidots OGM failu formāts, kas darbojās kā sākotnējā OGG formāta paplašinājums. Tas ļāva ievietot no Microsoft DirectShow satvara (angļu: framework) ņemtu video Ogg apvalkā (angļu: wrapper). Xiph.Org neatbalsta OGM un rekomendē tā vietā izmantot tieši Ogg piemērotus video kodekus, t.sk. 2002. gadā publiskoto Theora.
2006. gadā Ogg formāts jau bija ieguvis plašāku atpazīstamību un pielietojumu, jo īpaši brīvpieejas satura kodēšanai, piemēram, Wikimedia Foundation un Creative Commons. To atbalstīja vairāki multimediju atskaņotāji un populāru datorspēļu dzinēji. Vorbis bija vēl plašāk izmantots, un 2007. gadā Brīvās programmatūras fonds uzsāka Vorbis atbalsta kampaņu, to rekomendējot kā MP3 aizstājēju. Līdz 2007. gadam .ogg faila nosaukuma paplašinājums tika izmantots visiem failiem, kas izmantoja Ogg konteinera formātu, taču Xiph.Org Foundation radīja jaunu failu paplašinājumu un mediju formātu kopu, pielāgojoties dažāda satura failiem. Piemēram, paplašinājums .oga paredzēts tikai audio failiem, .ogv — video failiem ar vai bez skaņas (ar Theora failu saspiešanas formātu), .ogx — multipleksētiem Ogg failiem. Xiph.Org iesaka faila formātu .ogg izmantot tikai Ogg Vorbis audio failiem.
2009. gadā Ogg tika definēts kā "multimediju konteinera formāts, un dzimtais (angļu: native) failu un straumēšanas formāts Xiph.org multimediju kodekiem".
Ārējās saites
Xiph.Org Foundation oficiālā mājaslapa Ogg formātam
Masahiko Inoha
Masahiko Inoha (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||21||1
Valērijs Roždestvenskis
Valērijs Roždestvenskis (Валерий Ильич Рождественский; dzimis, miris ) bija PSRS kosmonauts, pulkvedis-inženieris.
Valērijs Roždestvenskis pēc Dzeržinska Augstākā jūras kara inženieru skolas beigšanas 1961. gadā un ūdenslīdēju virsnieku kursiem bija komandieris dažādās glābšanas daļās.
Pirmo un vienīgo kosmisko lidojumu Roždestvenskis veica 1976. gada oktobrī kā kosmosa kuģa Sojuz-23 bortinženieris. Bija paredzēts pieslēgties orbitālajai stacijai Saljut-5 un kopā ar Vjačeslavu Zudovu tajā pavadīt vairākus mēnešus. Kosmosa kuģa tuvošanās sistēmas kļūmes dēļ neizdevās nokļūt stacijā un lidojums tika pārtraukts. Nolaižamais aparāts piezemējās Tengiza ezerā; tas notika naktī, aukstos laikapstākļos, divus kilometrus no krasta. Kosmonauti pašu spēkiem nevarēja izkļūt no kapsulas, jo izejas lūka atradās zem ūdens. Glābēji uzreiz nespēja palīdzēt, jo trūka peldlīdzekļu un helikopteriem beidzās degviela. Pēc 12 stundām, kad nolaižamā aparāta iekšienē kritiski bija pieaudzis ogļskābās gāzes daudzums, beidzot ar helikopteri to izdevās aizvilkt līdz sauszemei, un kosmonauti izkļuva ārā.
Rozes vārds
"Rozes vārds" (it) ir Itālijas rakstnieka Umberto Eko pirmais romāns. Pirmo reizi izdots 1980. gadā itāļu valodā. Sarakstīts vēsturiskā detektīva žanrā, izmantojot intelektuālu pieeju, kas apvieno semiotiku daiļliteratūrā, Bībeles analīzi, viduslaiku pētījumus un literatūras teoriju.
Romānu angļu valodā 1983. gadā tulkojis Viljams Vīvers. Latviešu valodā 2015. gadā tulkots pārskatītais un labotais izdevums, tulkotāja Dace Meiere (par šo tulkojumu saņēma balvu kā 1998. gada labākā tulkotāja).
Romāns ir pārdots vairāk nekā 50 miljonos eksemplāru visā pasaulē, kļūstot par vienu no vislabāk pārdotajām grāmatām, kas jebkad izdotas. Tas ir saņēmis daudzus starptautiskus apbalvojumus, tai skaitā, prestižu Itālijas literāro Strega balvu 1981. gadā un Francijas literāro balvu tulkotajai ārzemju literatūrai Prix Medicis Étranger 1982. gadā.
1999. gadā franču laikraksts Le Monde ierindoja romānu 14. vietā 100 labāko 20. gadsimta grāmatu sarakstā (balsošanā piedalījās 17 000 lasītāju).
Kārlis Bušs
Biogrāfija
Kārlis Bušs piedzima Līvbērzes pagastā. Mācījies Jelgavas vidusskolā, studējis Rīgas Politehniskā institūta Ķīmijas nodaļā. Pēc augstākās izglītības iegūšanas strādājis par skolotāju, vēlāk dažādās fabrikās bijis inženieris. 1913. gadā Rīgā dibināja pakavu fabriku.
Rozes vārds
Sižets
Romāna darbība norisinās Itālijas klosterī 1327. gadā, septiņu dienu laikā. Franciskāņu mūks Bāskervilas Viljams un viņa rakstvedis, māceklis novicis Adss no Melkas abatijas benediktiešu klostera, ierodas vārdā nenosauktā klosterī, kas atrodas Itālijas ziemeļos, kalnu rajonā. Viljamam ir uzdevums organizēt teoloģiskās diskusijas starp pāvesta Jāņa XXII piekritējiem no Aviņonas un franciskāņiem, kuru dažādās grupas, kas aktīvi sludinājušas nabadzību kā dzīves veidu, 14. gadsimta sākumā tikušas vajātas par ķecerību. Notikumus, kuru liecinieks 1327. gadā bijis jaunais novicis Adss, viņš apraksta, jau būdams astoņdesmitgadīgs mūks. Romāns sarakstīts kā Adsa atmiņu vēstījums par senajiem notikumiem.
Kārlis Bušs
Biogrāfija
1919. gada decembrī kļuvis par Latvijas 3. Pagaidu valdības tirdzniecības un rūpniecības ministru. Amatā bija līdz 1920. gada jūnijam, kad darbību saka Ulmaņa 1. Ministru kabinets. Tā paša gada jūlijā un augustā bija Latvijas miera delegācijas loceklis Maskavā notiekošajās Latvijas un Krievijas miera sarunās. Būdams tur, saslimis ar tīfu, tādēļ atgriezās Rīgā.
Rozes vārds
Sižets
Klosterī noticis aizdomīgs nāves gadījums, miris manuskriptu ilustrators Adelmo no Otranto. Adelmo bijis prasmīgs ilustrators, īpaši attiecībā uz reliģiskiem jautājumiem. Klostera abats Abone no Fosanovas Viljamam lūdz izmeklēt Adelmo nāvi. Viljams izmeklēšanas laikā debatē ar vienu no vecākajiem mūkiem abatijā, aklo Burgosas Horhi, par teoloģisko nozīmi smiekliem, kurus Horhe nicina.
Kārlis Bušs
Biogrāfija
Miris ap plkst. 12.00.
Rozes vārds
Sižets
Nākamajā dienā mucā ar cūkas asinīm tiek atrasts miris Aristoteļa darbu zinātājs un grieķu un arābu valodas tulkotājs Salvemekas Venancijs. Sanvendelas Severīns, ārstniecības augu zinātājs, izstāsta Viljamam, ka uz Venancija mēles un pirkstiem bijuši melni traipi, kas liecina par indi. Retorikas zinātājs Upsālas Bencs atklāj Viljamam, ka bibliotekāram Hildešeimas Maleahijam un viņa palīgam Arundelas Berengārijam bijušas homoseksuālas attiecības, līdz Berengārijs pavedinājis Adelmo, kurš pēc tam izdarījis pašnāvību sava grēka dēļ. Vienīgie, kas zināja par šo grēku, bija Horhe un Venancijs. Neskatoties uz to, ka Maleahijs aizliedzis Viljamam un Adsam ieiet klostera Torņēkas augšējā stāvā izvietotajā bibliotēkā, viņi tomēr iekļūst bibliotēkā, kuras daudzās telpas veido labirintu, atklājot, ka ir jābūt slēptai telpai, kas nosaukta finis Africae ("Āfrikas gals", iespējamā pasaules ģeogrāfiskā mala). Stāvu zemāk, Skriptorijā, kurā katru dienu strādā mūki, viņi uz Venancija galda atrod grāmatu kopā ar dažām noslēpumainām piezīmēm. Kāds tomēr paspēj paņemt grāmatu, un viņi dzenas tam pakaļ, bet bez rezultātiem.
Nākamajā dienā Berengārijs ir pazudis, un tas rada aizdomas par jaunu slepkavību. Viljams uzzina, kā Monferatas Salvatore un klostera mantzinis Varādžines Remīgijs ir bijuši saistīti ar Dolčīno ķeceriem. Adss vakarā viens atgriežas izpētīt bibliotēku. Izejot no bibliotēkas caur virtuvi Torņēkas pirmajā stāvā, Adss sastop tur kādu tuvējā ciema zemnieku meiteni, jūtas savaldzināts un gūst savu pirmo seksuālo pieredzi. Pēc atzīšanās Viljamam Adsam netiek nekas pārmests, tomēr viņš joprojām jūtas vainīgs.
Ceturtajā dienā Berengārijs tiek atrasts noslīcis vannā, un uz viņa ķermeņa ir melni traipi, līdzīgi kā Venancijam. Šajā dienā klosterī uz pārrunām ierodas Aviņonas pārstāvji Podžeto kardināla Bertrando un inkvizitora Bernardo Gvidoni vadībā. Gvidoni ķeras pie slepkavību izmeklēšanas, bet ir noskaņots pie visa vainot ķecerus un burvestības. Inkvizitora ļaudis atraduši Salvatori un Adsa iemīlēto zemnieku meiteni, kā arī atraduši pie viņiem aizdomīgus priekšmetus, melnu kaķi un vistu. Gvidoni apsūdz viņus ķecerībā un burvestībās. Viņu liktenis par sadedzināšanu uz sārta ir izlemts. Adss ļoti pārdzīvo par meiteni, bet Viljams viņam liek klusēt, jo nekas vairs nav līdzams. Nākamās dienas teoloģiskās diskusijas laikā Severīns tiek atrasts miris savā laboratorijā. Pirms tam viņš Viljamam un Adsam bija pavēstījis par "savādas" grāmatas iegūšanu. Viņi neveiksmīgi cenšas to atrast. Notiek mantziņa Remīgija pratināšana. Draudot ar spīdzināšanu, inkvizitors Gvidoni panāk, ka Remīgijs atklāj savu ķecerīgo pagātni, kā arī nepatiesi atzīstas visās abatijā pastrādātajās slepkavībās. Reaģējot uz nesenajām traģēdijām abatijā, Horhe vada sprediķi par Antikrista atnākšanu.
Bibliotekārs Maleahijs sestās dienas rītā agrīnā sprediķa laikā ienāk baznīcā. Viņš ir tuvu nāvei, un sabrūkot viņa pēdējie vārdi ir par skorpioniem. Stikla meistars Morimondo Nikola izstāsta Viljamam, ka ikviens, kurš iecelts par bibliotekāru, vēlāk var kļūt par abatu. Viljams dodas uz bibliotēku meklēt pierādījumus. Abats Abone ir satraukts, ka Viljams nav atrisinājis noziegumu un ka inkvizīcija grauj viņa ietekmi, tāpēc viņš atlaiž Viljamu no izmeklēšanas veikšanas un liek nākamajā dienā doties prom. Tajā naktī Viljams un Adss vēlreiz iekļūst bibliotēkā un, nejauši atrisinot tās etimoloģisko mīklu, nonāk slepenajā istabā "Āfrikas galā".
Viljams un Adss atklāj Horhi, kas viņus gaida slepenajā istabā. Viņš atzīst, ka gadu desmitiem ir bījis īstais noteicējs abatijā, un viņa pēdējais upuris ir pats abats, kurš tagad ir iesprostots, lai nosmaktu otrajā ejā uz slepeno istabu. Viljams lūdz Horhem iedot grāmatu, kuras dēļ miruši mūki. Viljams ir sapratis, ka tā ir Aristoteļa poētikas grāmatas otrā daļa, kas jau sen uzskatīta par pazudušu, un Horhe to labprāt piedāvā. Pāršķirstot lappuses, kurās runāts par smieklu tikumiem, Viljams secina, ka Horhe, nespēdams iznīcināt šo pēdējo grāmatas eksemplāru, lappuses apsmērējis ar indi, pareizi pieņemot, ka lasītājam būs jālaiza pirksti, lai tās pāršķirtu. Viljams pats tālredzīgi uzvilcis cimdus. Viņš secina, ka Venancijs saindējās, lasot šo grāmatu. Berengārijs viņu atrada un, baidoties no atmaskošanas, aizvilka ķermeni uz mucu ar cūkas asinīm, pirms paņēma grāmatu pats un nomira vannā. Tad Horhe pamudināja bibliotekāru Maleahiju paņemt grāmatu no Severīna laboratorijas, kur Berengārijs to bija pārvietojis, tāpēc Maleahijs nogalināja Severīnu, atguva grāmatu un nomira pēc tās satura izpētes. Horhe apstiprina Viljama secinājumus un attaisno šo rīcību virkni kā daļu no dievišķā plāna.
Klostera iemītnieku nāves secībā un simbolikā atbilda Atklāsmes grāmatas septiņām bazūnēm, kas vēstī par apokalipsi: no debesīm krītoši priekšmeti (Adelmo lēciens no torņa), asins peļķes (Venancijs), inde no ūdens (Berengārijs), zvaigžņu trieciens (Severīna galva tika sasista ar debesu lodes modeli), skorpioni (uz ko atsaucās Maleahijs), siseņi un uguns. Šī secība, kas izmeklēšanas gaitā tika interpretēta kā apzināts sērijveida slepkavas nodoms, patiesībā bija Horhes shēmas nejaušs rezultāts. Sarunas beigās Horhe pagrābj grāmatu un sāk to plēst, ātrumā cenšoties apēst saindētās lapas. Ar Adsa bibliotēkā ienestu eļļas gaismekli Horhe izraisa bibliotēkā ugunsgrēku, pats ejot bojā. Uguns vecajos manuskriptos strauji uzliesmo un nav nekā, ar ko Viljams un Adss varētu tos glābt. Adss steidz pasaukt mūkus, tie mēģina nodzēst uguni, bet veltīgi. Ugunsgrēks izplatās arī uz visām pārējām abatijas ēkām, mūki un tuvējā ciema iedzīvotāji nespēj apdzēst ugunsgrēku. Viljams ar Adsu pārrunā slepkavības, Viljams nožēlo izmeklēšanas neveiksmes. Viljams un Adss dodas projām no abatijas.
Daudzus gadus vēlāk, savās gaitās nonākot bijušās abatijas tuvumā, Adss atgriežas abatijas drupās, pārmeklē tās un savāc atlikušos grāmatu fragmentus, ar domu galu galā izveidot nelelu bibliotēku.
Vēsturiskās atsauces
Grāmatā aprakstīta klostera dzīve 14. gadsimtā. Darbība notiek benediktīniešu abatijā laikā, kad starp franciskāņu un dominikāņu ordeņiem notika strīds par doktrīnām par absolūto Kristus nabadzību un apustulisko nabadzību. Grāmata izceļ šo spriedzi, kas viduslaiku laikmetā pastāvēja kristietībā: viena franciskāņu ordeņa frakcija (spirituāļi) pieprasīja, lai Baznīca pamestu visu bagātību. Dažas radikālākās sektas (ķeceri) sāka nogalināt turīgos, savukārt lielākā daļa franciskāņu un garīdznieki ķērās pie plašākas evaņģēlija interpretācijas. Fonā ir arī konflikts starp Svētās Romas imperatoru Ludvigu IV un pāvestu Jāni XXII, imperatoram atbalstot spirituāļus, bet pāvestam tos nosodot.
Vairāki grāmatas varoņi, piemēram, pāvesta pārstāvis, kardināls Bertrando, dominikāņu inkvizitors Bernardo Gvidoni, franciskāņu spirituāļu atzara vadonis Kasāles Ubertīno un franciskāņu ordeņa ģenerālministrs Čezēnas Mikēle, ir vēsturiskas personas, lai gan Eko viņu raksturojumos ne vienmēr ir vēsturiski precīzs.
Grāmatā mūks Viljams no Bāskervilas slepkavību izmeklēšanā pielieto loģikas metodes, atsaucoties uz tajā laikā dzīvojošo Viljamu Okamu un viņa "bārdas naža" principu.
Grāmatas adaptācijas
Pēc grāmatas motīviem 1986. gadā uzņemta tāda paša nosaukuma filma "Rozes vārds", kurā galvenajās lomās ir Šons Konerijs kā Viljams no Bāskervilas, F. Marijs Ābrahams kā inkvizitors Bernardo Gvidoni un Kristians Sleiters kā Adss. Šons Konerijs par šo lomu ieguva BAFTA kino balvu.
2019. gadā tika izlaists astoņu sēriju miniseriāls "Rozes vārds". Seriālā galvenajās lomās ir Džons Turturo kā Viljams no Bāskervilas, Ruperts Everets inkvizitora Bernardo Gvidoni lomā un Damians Hārdungs kā Adss.
Sjanjana
Sjanjana (zh, ) ir prefektūras līmeņa municipalitāte Ķīnas vidienē, Hubei provincē. Izvietojusies provinces ziemeļos Jandzi pietekas Haņdzjanas krastos. Dienvidrietumu daļa kalnaina (Udaņšaņs un Dzjinšaņs), austrumu daļa — līdzenums. Robežojas ziemeļos ar Henaņas provinci, austrumos — ar Suidžou, dienvidos — ar Dzjinmeņu un Ičanu, rietumos — ar Šijaņu un Šeņnunzju.
Vēsture
Līdz 1950. gadam bija divas atsevišķas pilsētas ar bagātīgu vēsturi — Faņčena (樊城, Fánchéng) kreisajā un Sjanjana labajā Haņdzjanas krastā, kas tika apvienotas vienā Sjanfaņas (襄樊, Xiāngfán) pilsētā. 2010. gadā pilsētu pārdēvēja tagadējā vārdā, atgriežot vēsturisko Sjanjanas nosaukumu.
Sjanjanas apriņķis mūsdienu Sjančenas vietā izveidots 201 gadā p.m.ē. Rietumu Haņu dinastijas laikā. Austrumu Haņu dinastijas beigu gados Sjanjana bija senās Dzjindžou provinces centrs. 1796. gadā Sjanjana bija viens no galvenajiem Baltā Lotosa sacelšanās centriem pret Cjinu dinastiju.
Ekonomika
Galvenās rūpniecības nozares ir tekstilrūpniecība, mašīnbūve, ķīmiskā rūpniecība, elektronika. Attīstīta lauksaimniecība — audzē graudaugus, kokvilnu, tabaku, tēju, augļus. Ievērojami hidroenerģētiskie resursi un derīgo izrakteņu krājumi — rutils, ilmenīts, bārīts, akmeņogles, dzelzs rūda u.c. Pilsētā atrodas Dongfeng Motors rūpnīcas, kas ražo Nissan un Infinity modeļus iekšējam tirgum.
Strīķupe
Strīķupe var būt:
Soritīnas
Soritīnas (Soritinae) ir bentisku foraminiferu apakšdzimta 	miliolīdu kārtā. Šo apakšdzimtu 1839. gadā aprakstīja vācu zoologs un dabaspētnieks Kristiāns Gotfrīds Ērenbergs. Ģeohronoloģiski soritīnas ir zināmas no agrā eocēna (ipras laikmets) līdz mūsdienām.
Apraksts
Dīgļkamera un fleksostils, kurus turpina daudzskaitlīgas vēlākās kameras, izvietojas lokveidīgās vai gredzenveidīgās rindās. Stoloni savieno kameras radiāli secīgās rindās, bet vienas rindas kameras nesavieno.
Sistemātika
Apakšdzimtas dalījums ģintīs :
(†) - izmirušu organismu grupa.
Kaporeto kauja
Kaporeto kauja bija veiksmīgs Austroungārijas un Vācijas impērijas armiju uzbrukums Itālijas karalistes armijai 1917. gada oktobrī. Itāļi Luidži Kadornas vadībā iepriekšējos 2,5 gadus bija šeit 11 reizes veikuši uzbrukumus ar minimāliem panākumiem. 1917. gada augustā itāļiem gandrīz izdevās pārraut austroungāru aizsardzību, apdraudot ostas pilsētu Triesti. Austroungāri lūdza vācu palīdzību, kas uz Itālijas fronti nosūtīja sešas divīzijas. Tās apvienoja ar deviņām austroungāru divīzijām, izveidojot 14. armiju vācu ģenerāļa Oto fon Belova pakļautībā. Viņa izstrādātais uzbrukuma plāns paredzēja ierobežotu uzbrukumu, kas atspiestu itāļus no Triestes apkārtnes. Kalnainais apgabals nozīmēja, ka lielu armijas vienību ātra pārvietošanās nebija iespējama, tāpēc frontes pārraušanai vācieši izmantoja nelielas specvienības. Lai arī itāļu armijai bija skaitliskais pārsvars, viņiem bija vāja morāle un vāji komandieri. Par spīti dezertieru brīdinājumiem par gaidāmo uzbrukumu, itāļi neveica aizsardzības līniju pastiprināšanu.
1917. gada 24. oktobrī sākās uzbrukums, kas ātri pārrāva itāļu aizsardzību. Vienu no nelielajām vienībām komandēja Ervins Rommels, kuru par panākumiem kaujā apbalvoja ar Pour le Mérite ordeni. 30. oktobrī frontes pārrāvums bija tik dziļš, ka apdraudēja blakus esošās itāļu pozīcijas, un tās sāka atkāpties visā frontes garumā. 10 000 itāļu krita kaujās un 30 000 guva ievainojumus. Gūstā krita 300 000 itāļu, 350 000 dezertēja. Itālijas 2. armija bija pilnībā iznīcināta. Ap 10. novembri frontes līnija stabilizējās apmēram 30 kilometru attālumā no Venēcijas.
Leonardo Ļubičičs
Leonardo Ļubičičs (hr; dzimis ) ir Horvātijas šahists. Pasaules čempionāta korespondencšahā (2013—2016) uzvarētājs. ICCF lielmeistars (2011).
Biogrāfija
No 1994. gada līdz 2001. gadam piedalījies dažādos šaha turnīros, kuros gan nav guvis lielus panākumus. Vēlākajos gados klātienē spēlējis pārsvarā Horvātijas komandu šaha čempionātos. Korespondencšaha turnīros piedalījies kopš 1990. gadu beigām. 2001. gadā kļuvis par starptautisko korespondencšaha meistaru (IM), 2007. gadā - par starptautisko korespondencšaha virsmeistaru (SIM), bet 2011. gadā - par starptautisko korespondencšaha lielmeistaru (GM). 2015. gada nogalē uzvarējis 28. Pasaules čempionātā korespondencšahā.
Bostonas matrica
Bostonas matrica, arī Bostonas Konsultāciju Grupas produktu portfeļa matrica, ir tirgzinības analīzes modelis, kas tiek izmantots produktu portfeļa plānošanā un analīzē. Tajā ir divi galvenie izvērtēšanas aspekti – produkta ieņemtā tirgus daļa un kopējie tirgus izaugsmes tempi. Analīzes rezultātā uzņēmums saprot, kuros produktos ir nepieciešams investēt un kuru produktu ražošana jāizbeidz.
Analīzes veikšanai visi uzņēmuma produkti tiek iedalīti četrās grupās: Problēmbērni, zvaigznes, slaucamās govis un vecie suņi. Produktu portfelī problēmbērniem, zvaigznēm un slaucamajām govīm ir jābūt līdzsvarā, kamēr no veciem suņiem jāatbrīvojas. Slaucamo govju nestā peļņa jāinvestē, lai problēmbērnus izveidotu par zvaigznēm, kam laika gaitā ir jākļūst par slaucamajām govīm. Gan problēmbērni, gan zvaigznes var izgāzties un kļūt par veciem suņiem. Bostonas matricu var izmantot ne tikai uzņēmuma pašu produktu portfeļa analīzei, bet arī to salīdzināšanai ar konkurentiem, un konkurentu produktu portfeļa analizēšanai.
Matricu kritizē, jo tā ļoti vienkāršo produktu tirgus daļas un peļņas attiecības tirgū. Matrica pieņem, ka produkts ar lielu tirgus daļu automātiski rada lielu peļņu, kas ne vienmēr ir taisnība. Daudzi masu produkti tiek pārdoti ar ļoti minimālu peļņu. Arī produkti, kuru izveide un ražošanas uzsākšana ir prasījusi milzīgus līdzekļus, var ātri ieņemt lielu tirgus daļu, taču paies ilgs laiks, līdz tiks atpelnītas investīcijas.
Mestra Kūno karagājiens uz Zemgali
Atskaņu hronikas vēstījums
1289. gada ziemas sākumā jaunieceltais ordeņa mestrs Kūno saņēma Heiligenbergas pils komtura lūgumu apgādāt pili ar pārtiku. Mestrs izplānoja karagājienu un sūtīja sūtņus pie igauņu un letu vasaļiem. Rīgā ieradās arī Leāles un Tērbatas bīskapijas karapulki. Rīgas pilsoņi sagādāja nepieciešamo pārtiku. Pa Lielupes ledu un zemes ceļu karaspēks aizjāja uz Mītavas pili, kur jau vasarā ar kuģiem bija nogādāti milti, gaļa, iesals un cita pārtika. Gan drēbes, gan pārtiku sakrāva ragavās un karapulki devās uz Zemgali. 600 karavīru nosūtīja uzbrukumā Dobelei, kuras aizstāvji savus bērnus un sievas nogādāja pilskalnā, bet paši aizsargāja pilsētu. Zemgaļu karavīri bija spiesti atkāpties pilskalnā un uzbrucēji palika pils vārtu priekšā. Tad viņi aizdedzināja pilsētu, apkāva dobelnieku mājlopus un devās uz Tērveti. Pie Heiligenbergas pils mestrs lika ierīkot kara nometni un saskaitīja, ka viņa vadītajā karaspēkā ir 6000 karavīru. No rīta karavīri nodziedāja mesu, paēda brokastis uz devās karagajienā uz Zemgales galveno pili Raktē. Pilsētas iedzīvotāji pameta daudzus zirgus, liellopus un mantas un patvērās pilskalnā. Uzbrucēji nespēja uzkāpt pa apledojušajām pilskalna malām vai pa valni un trīs dienas aplenca pili. Tad viņi nodedzināja pilsētu, kas "liela bij un varena" un devās atpakaļ uz Rīgu.
Guntars Grīnblats
Guntars Grīnblats ( — ) bija latviešu lauksaimnieks, zinātnieks un politiķis, 6. Saeimas deputāts. Partijas "Tēvzemei un Brīvībai" (līdz 1997. gadam) un "Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" (pēc 1997. gada) biedrs.
Biogrāfija
Dzimis Raunā. 1944. gadā absolvējis Priekuļu Lauksaimniecības vidusskolu. 1949. gadā beidzis Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Lauksaimniecības fakultāti agronoma specialitātē. 1992. gadā kļuvis par habilitēto lauksaimniecības zinātņu doktoru.
1995. gadā ievēlēts 6. Saeimā no apvienības "Tēvzemei un Brīvībai" saraksta Vidzemes apgabalā. Strādājis parlamentā līdz tā pilnvaru beigām 1998. gadā.
Miris rītā.
Joičiro Kakitani
Joičiro Kakitani (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||18||5
2017. gada Tour of Guangxi
2017. gada Tour of Guangxi bija šosejas riteņbraukšanas daudzdienu sacensības, kuras notika no 19. līdz 24. oktobrim. Tā bija pirmā reize, kad notika Tour of Guangxi sacensības, tās bija 37. sacensības 2017. gada UCI World Tour kalendārā.
Sacensību kopvērtējumā uzvarēja Tims Vellenss ().
Epidaura
Epidaura (el) bija sengrieķu pilsēta Peloponēsas ziemeļaustrumos, Argolīdas pussalas austrumu piekrastē. Antīkajos laikos tā bija nelielā Epidaurijas (Επιδαυρία) vēsturiskā apgabala centrs. Mūsdienās tur atrodas neliels ciemats, kas saucas Palea-Epidaura, nepilnus 7 kilometrus uz ziemeļiem atrodas ciemats Nea-Epidaura. Savukārt, par Epidauru tiek dēvēts senajā Grieķijā slavenais Asklēpija kulta centrs ar pazīstamo Epidauras teātri, kas atrodas apmēram 8 km uz rietumiem un ir UNESCO Pasaules mantojuma objekts. Šeit atrodas arī Epidauras arheoloģijas muzejs.
Vēsture
Asklēpija kults ir zināms jau no 6. gadsimta pr.Kr., kad senā Maleatas Apollona svētnīca paugura virsotnē kļuva par šauru. Epidauras asklepions bija pats populārākais klasiskās Grieķijas dziedniecības centrs, vieta, uz kurieni devās slimie cerībā tikt dziedināti. Lai atrastu pareizās zāles viņu slimībām, tie pavadīja nakti enkoimeterijā — lielā guļamajā zālē. Viņu sapņos pats dievs ieteica tiem, kas viņiem jādara, lai atjaunotu veselību. Svētnīcā bija viesu nams ar 150 vietām. Netālu bija arī minerālavoti, kas, iespējams, tika izmantoti ārstniecībā.
Asklēpijs, senatnē svarīgākais dziedinātājs dievs, atnesa šeit uzplaukumu, kura rezultātā 4. un 3. gadsimtā pr.Kr. tika veiktas ambiciozas monumentālu celtņu celtniecības, paplašināšanas un rekonstrukcijas programmas. Popularitāte un uzplaukums turpinājās visu hellēnisma periodu. Pēc Korintas sagraušanas 146. gadā pr.Kr. Lucijs Mummijs apmeklēja asklepionu un atstāja tur divus veltījumus. 87. gadā pr.Kr. svētnīcu izlaupīja romiešu karavadonis Sulla. 74. gadā pr.Kr. pēc Marka Antonija Kretikusa (Marcus Antonius Creticus) rīkojuma šeit tika izvietots romiešu garnizons, kas radīja graudu trūkumu. Neskatoties uz to, 67. gadā pr.Kr. svētnīcu izlaupīja pirāti. 2. gadsimtā romiešu laikā asklepions piedzīvoja jaunu pacēlumu, bet 395. gadā svētnīcai uzbruka goti.
4. gadsimtā Teodosija I laikā, izplatoties kristietībai un cīnoties ar pagānismu Asklēpija templi slēdza. Taču arī pēc kristietības ieviešanas un pagānisma apkarošanas vēl 5. gadsimtā Epidauras asklepions bija pazīstams kā kristiešu ārstnieciskais centrs. Asklēpija kults turpinājās, līdz 426. gadā to oficiāli atcēla Teodosijs II. Kulta vieta tika pamesta un tā sabrukšanu paātrināja arī 522. un 551. gada zemestrīces.
Teritorijas arheoloģiskos pētījumus iesāka Francijas zinātniskā ekspedīcija. Taču sistemātiskus izrakumus 19. gadsimta beigās uzsāka Grieķijas Arheoloģiskā biedrība. Šajā laikā arī tika atklāts asklepions un Maleata Apollona svētnīca. Izrakumi tika veikti no 1879. līdz 1928. gadam, un turpināti no 1948. līdz 1951. gadam. No 1974. gada līdz mūsdienām tie notiek nepārtraukti. Līdz ar arheoloģiskajiem izrakumiem tiek veikta pieminekļu restaurācija un atjaunošana.
Pausānija apraksts
Antīkais ģeogrāfs Pausānijs Epidauras asklepionu aprakstīja šādi:
Romāns Mežeckis
Romāns Mežeckis (dzimis ) ir latviešu jurists un politiķis. Darbojies politikā no 1995. gada, bijis 7. un 12. Saeimas deputāts, Jūrmalas pilsētas domes deputāts un Rīgas domes deputāts.Kopš 2022. gada 20. jūlija ir Jūrmalas pilsētas Domes deputāts, Attīstības un vides jautājumu komitejas priekšsēdētājs, ievēlēts no Zaļo un Zemnieku savienības.
7. Saeimas vēlēšanās ievēlēts no "Jaunās partijas" (1998. gada 3. novembrī). Darbojās Saeimas Vides apakškomisijā, Sporta apakškomisijā, Parlamentārās izmeklēšanas komisijā jautājumā par iespējamo valsts amatpersonu iesaisti kontrabandas darījumos Latvijā, Parlamentārā izmeklēšanas komisijā, lai noskaidrotu faktus un apstākļus, kas saistīti ar 1991. gada 29. augustā LR AP Prezidija īpaši pilnvarotā deputāta P. Simsona un PSRS VDK pārstāvju parakstīto slepeno protokolu, kā arī tā nozīmes izvērtēšanai, Parlamentārās izmeklēšanas komisijā jautājumā par iespējamo valsts amatpersonu iesaisti kontrabandas darījumos Latvijā, Aizsardzības un iekšlietu komisijā un Nacionālās drošības komisijā. 2013. gada pašvaldību vēlēšanās kandidēja no Zaļo un zemnieku savienības, no kuras tika ievēlēts Jūrmalas domē. No 2013. gada 20. jūnija līdz 2014. gada 4. novembrim ievēlēts par Jūrmalas Domes priekšsēdētāja vietnieku.
2014. gadā Romānu Mežecki ievēlēja 12. Saeimā no partijas "No sirds Latvijai". 12.Saeimā darbojies Valsts pārvaldes un pašvaldības komisijā, Eiropas lietu komisijā un Aizsardzības, iekšlietu un korupcijas novēršanas komisijas Korupcijas novēršanas apakškomisijā. 2018. gadā izstājies no Saeimas frakcijas, kļūstot par neatkarīgo deputātu.
2018. gadā 13. Saeimas vēlēšanās kandidēja no "Saskaņas" sociāldemokrātiskās partijas.
2020. gada 29. augusta Rīgas domes vēlēšanās ievēlēts Rīgas domē no "Saskaņas" sociāldemokrātiskās partijas.
2021. gada 5. jūnija pašvaldību vēlēšanās kandidēja uz Jūrmalas domes deputāta krēslu (Zaļo un zemnieku savienība), taču netika ievēlēts. R.Mežeckis apstrīdēja šo vēlēšanu rezultātus, bet izmaiņas nepanāca. Kad ziemā Jūrmalas domniece Anita Adijāne uz laiku nolika mandātu, jo nevēlējās vakcinēties pret Covid-19, Mežeckis nolika Rīgas domnieka mandātu, lai dažus mēnešus aizstātu kolēģi Jūrmalas domē un tās komitejās. 2022. gada jūnijā Adijāne deputātes mandātu nolika pavisam, kas pavēra iespēju R. Mežeckim uzņemties Jūrmalas domnieka amatu.
Ķesteru senkapi
Ķesteru senkapi ir vietējas nozīmes aizsargājams arheoloģijas piemineklis Alūksnes novada Alsviķu pagastā. Senkapi atrodas uz dienvidiem no Alūksnes, Pullana vasarnīcu ciemā, Pullana ezera rietumu krastā. 1971. gadā izrakumus šeit veica Māris Atgāzis, konstatējot, ka apbedījumi datējami ar 16. - 17. gadsimtu.
Soļci
Soļci ir pilsēta Krievijā, Novgorodas apgabala rietumu daļā, Soļcu rajona centrs pie Šeloņas upes.
Divus kilometrus uz ziemeļiem no pilsētas atrodas Krievijas kara aviācijas bāze. 1991. gadā uz Soļcu aviācijas bāzi tika pārcelts aviācijas pulks, kas PSRS laikos atradās Tartu.
Vēsture
Rakstos Soļci pirmoreiz minēti 1390. gadā. Iedzīvotāju tradicionālā nodarbošanās bija sāls ieguve apkārtnes sāļajos avotos, no kurienes arī radies pilsētas nosaukums. 1471. gadā netālu no Soļciem Maskavijas karaspēks sakāva Novgorodas republikas spēkus Šeloņas kaujā. 1579. gadā Ivans Bargais Soļcos nodibināja riteņu darbnīcu un turpmākos divsimt gadus Soļcos ražoja riteņus un lafetes Krievijas armijas lielgabaliem. 1781. gadā Soļciem tika piešķirtas posada tiesības, bet 1914. gadā Soļci kļuva par pilsētu. Pirmā pasaules kara laikā Soļci tika pasludināti par kūrortpilsētu un šeit atradās sanatorija. Otrā pasaules kara laikā 1941. gada 14. - 18. jūnijā pie Soļciem notika viens no pirmajiem nosacīti sekmīgajiem Sarkanās armijas prettriecieniem kara gaitā. Pilsēta atradās vācu okupācijā no 1941. gada 22. jūnija līdz 1944. gada 21. februārim.
EIGRP
EIGRP ir dinamisks maršrutēšanas protokols, kuru 1994.gadā, modernizējot savu IGRP protokolu izstrādāja CISCO korporācija. Viens no modernizācijas mērķiem bija nodrošināt bezklases starpdomēnu maršrutēšanas atbalstu. EIGRP protokols tiek uzskatīts par vienkāršāku nekā IETF izstrādātais OSPF protokols un to izmantojot ir nepieciešami salīdzinoši mazāki maršrutētāja resursi.
Sākotnēji CISCO piederēja ekskluzīvas tiesības izmantot protokolu tikai savos maršrutētājos. Tomēr no 2013.gada tas ir pieejams visiem ražotājiem.
EIGRP tiek uzskatīts par distances-vectora tipa protokolu un tas īsākā maršruta noteikšanai izmanto DUAL (angl. Diffusing update algorithm) mehānismu, kurā kopējā ceļa noteikšanai tiek izmantotas trīs veidu tabulas:
Ārējās saites
EIGRP apraksts CISCO lapā
Palīgmats
Palīgmats (en; de; ru) ir šaha kompozīcija, kurā sāk melnie un palīdz baltajiem pieteikt matu melno karalim uzdotajā gājienu skaitā. Šajā šaha kompozīcijas veidā, lai paplašinātu uzdevuma saturu, atļauts izveidot vairākus idejiski vienotus risinājumus un vienu vai vairākas iluzoriskās spēles. Citas idejiskā satura paplašināšanas formas ir dvīņu pozīcijas, kad vairāki risinājumi tiek panākti ar nelielu sākuma pozīcijas izmaiņu (pārvietojot figūru, pievienojot, noņemot vai nomainot figūru), un palīgmati — dupleksi, kad sākuma pozīcijā vienu un to pašu uzdevumu var izpildīt abas puses, gan melnie, gan baltie.
Vēsture
Pirmo palīgmata uzdevumu 1854. gadā publicējis vācu šahists Maksis Lange. 1860. gadā amerikāņu problēmists S. Loids piedāvāja sākt risinājumu ar melno gājienu un publicēja pirmo pilnvērtīgo palīgmata uzdevumu. Par pirmo palīgmatu uzdevumu sastādīšanas konkursa (Dubuque Chess Journal (ASV) 1870—1871) uzvarētāju kļuva V. Šinkmans. Plašāku pazīstamību palīgmati iekaroja 20. gadssimta divdesmitajos gados, pateicoties T. Dosona darbiem. 1926. gadā M. Neimans, cenšoties bagātināt palīgmatu saturu ar papildus variantiem, izvirzīja ideju, veidot palīgmatus ar vairākiem idejiski saistītiem risinājumiem. Neimana ideja turpināja attīstīties, V. Oniciu, T. Dosons un citi ierosināja pēc melno pirmā gājiena atļaut baltajiem turpināt spēli ar diviem vai vairāk gājieniem uz kuriem arī melnie atbild dažādi, tas ir sazarojot spēli. Kā ievērojamākie palīgmatu sastādītāji mināmi T. Dosons, Ģ. Pārošs, D. Neikoms, T. Garai un citi. No Latvijas problēmistiem jāmin vairākkārtējais Latvijas čempions palīgmatu žanrā Andris Boitmanis.
Palīgmata notācija
Pierakstot palīgmata risināšanas uzdevumu ir pieņemts lietot šādu saīsinājumu: vispirms raksta latīņu burtu "h", tad mata zīmi # un saīsinājumu noslēdz uzdevuma atrisināšana paredzētais gājienu skaits, piemēram "h#2" nozīmē "palīgmats 2 gājienos". Savukārt, "h#2,5" nozīmē, ka šīs palīgmata uzdevums ir pagarināts par pusgājienu un tā risinājumu sāk ar balto gājienu.
Ja palīgmatam ir iluzoriskā spēle, tad apzīmējumu papildina ar zvaigznīti, ja iluzoriskās spēles ir vairākas, apzīmējumu papildina atbilstošs zvaigznīšu skaits. Piemēram, "h#2**" nozīmē: palīgmats 2. gājienos ar divām iluzoriskām spēlēm.
Pierakstot gājienus, aiz gājiena numura vispirms raksta melno, pēc tām balto gājienu.
Piemērs № 1 — palīgmats ar vienu risinājumu
Risinājums:
Piemērs № 2 — palīgmats ar diviem risinājumiem
Risinājums:
Palīgpats
Ar palīgmatu cieši saistīts ir palīgpats. Tāpat kā palīgmata uzdevumos sāk melnie, bet mērķis ir cits: izveidot melniem pata pozīciju uzdotajā gājienu skaitā. Saīsināti palīgpata risināšanas uzdevumu pieraksta līdzīgi, kā palīgmata uzdevumu, tikai mata zīmes (#) vietā raksta vienlīdzības zīmi (=), piemēram, "h=2" nozīmē palīgpats 2 gājienos.
Ārējās saites
Palīgmatu kolekcija PDB datu bankā
Maķedonija 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Maķedonijas Republika piedalījās 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas notika Ķīnas galvaspilsētā Pekinā no 2008. gada 8. līdz 24. augustam. Šī bija ceturtā reize, kad Maķedonija piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs, kopš Dienvidslāvijas sabrukuma. Maķedonija olimpiskajās spēlēs piedalījās ar nosaukumu — Bijusī Dienvidslāvijas Republika Maķedonija.
Maķedonijas olimpisko komandu 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs veidoja 7 sportisti (5 vīrieši un 2 sievietes), kuri startēja 5 olimpiskajos sporta veidos. Peldēsanā un vieglatlētikā piedalījās pa 2 sportistiem no Maķedonijas. Savukārt cīņas sportā, smaiļošanā un kanoe airēšanā un šaušanā Maķedonija bija pārstāvēta ar vienu sportistu.
2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Maķedonijas sportisti nespēja izcīnīt olimpiskās medaļas.