cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Andrejs Vasiļevskis
Spēlētāja karjera
Pēc trim Krievijas Jaunatnes hokeja līgas kluba Ufas "Tolpar" rindās aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Vasiļevskis sāka 2012.—13. gada sezonā, tajā aizvadot astoņas spēles KHL kluba Ufas "Salavat Julajev" rindās. 2013.—14. gada sezonā tika atzīts par KHL septembra, marta un aprīļa labāko jauno spēlētāju, sezonas beigās iegūstot arī Alekseja Čerepanova balvu.
2014. gada 16. decembrī debitēja NHL un Tampabejas "Lightning" sastāvā. 2015. gada sākumā karjeru beidza Jevgeņijs Nabokovs, kā rezultātā Vasiļevskis kļuva par "Lightning" otro vārtsargu aiz Bena Bišopa. 2016.—17. gada sezonā Vasiļevskis kļuva par "Lightning" pamatvārtsargu un jau drīz nostiprinājās kā viens no visas līgas vadošajiem vārtsargiem. 2019. gadā kā līgas labākais vārtsargs ieguva Vezinas balvu un tiks iekļauts līgas simboliskajā izlasē. 2020. un 2021. gados kopā ar "Lightning" izcīnīja Stenlija kausu.
Krievijas hokeja izlases rindās kļuvis par 2014. gada Pasaules čempionu. Spēlējis arī 2012. un 2013. gada Pasaules čempionātos junioriem, 2012. gadā kopā ar izlasi izcīnot sudraba, bet 2013. gadā — bronzas medaļas.
Sēlpils
Sēlpils ir ciems Jēkabpils novada Sēlpils pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā pie Jelgavas—Krustpils dzelzceļa līnijas Sēlpils stacijas. Attālums līdz pagasta centram Sēlijai ir 5 km, līdz Salai — 13 km, līdz Rīgai — 125 km.
Apdzīvotā vieta veidojusies pie Sēlpils dzelzceļa stacijas (atklāta 1904. gadā), netālu no Jaunsēlpils muižas, bet apmēram 9 km attālumā no vēsturiskās Sēlpils (mūsdienu Vecsēlpils — sens Sēlijas centrs, tirdzniecības vieta pie Daugavas ūdensceļa, Sēlpils viduslaiku pils, 17. un 18. gadsimtā — pilsēta).
2 km uz ziemeļiem no Sēlpils centra atrodas 1928. gadā būvētā Sēlpils pamatskolas ēka, kas 2009. gadā slēgta sliktā ēkas stāvokļa un mazā skolēnu skaita dēļ.
Jons Krjange
Jons Krjange (dzimis, miris ) bija rumāņu rakstnieks, pedagogs, garīdznieks un politiķis.
Dzimis zemnieka ģimenē. 1858. gadā pabeidza Jasu garīgo semināru un kļuva par garīdznieku. Moldāvijas galvaspilsētā Jasos un tās pievārtē nodzīvoja gandrīz visu radošo mūžu. Iesaistījās politikā un pedagoģiskās sistēmas reformēšanā. Neatkarīgā rakstura un uzskatu dēļ 1872. gadā tika atcelts no baznīcas amatiem. Iesaistījās literārā kluba Junimea darbā. Krjanges slavenākie darbi radīti pēc 1871. gada. Mihaja Eminesku draugs un līdzgaitnieks. Tulkots latviski.
Paukošana
Paukošana, pazīstama arī kā modernā paukošana, lai atšķirtu to no vēsturiskās paukošanas, ir viens no cīņas sporta veidiem, kur tiek izmantoti aukstie ieroči. Paukošana (ar špagu) ir viena no modernās pieccīņas disciplīnām.
Modernās paukošanas vēsture sākusies 18. gadsimtā.
Paukošana ir viens no četriem sporta veidiem, kas ir ticis iekļauts visās modernajās Olimpiskajās spēlēs. Sporta paukošanā izmanto trīs veidu ieročus: floreti, špagu un zobenu. Sievietes sacenšas tikai ar floreti. Startējot ar dažādiem ieročiem, ir atšķirīgas "punktu gūšanas zonas".
Hautena
Hautenas provinces lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Johannesburga, kas ir lielākā Dienvidāfrikas pilsēta. Provinces platība ir 18 178 km², pēc 2014. gada datiem provincē dzīvo 12 914 800 iedzīvotāji. Tā ir vismazākā Dienvidāfrikas province pēc platības un vislielākā Dienvidāfrikas province pēc iedzīvotāju skaita. Province ir sīkāk sadalīta piecos apgabalos.
Dzirnupe (Gaujas pieteka)
Dzirnupe ir Gaujas labā krasta pieteka Ādažu novadā starp Gauju un Siguļiem. Novada Dzirnezera ūdeņus uz Gauju.
Viktors Gorbatko
Viktors Gorbatko (Виктор Васильевич Горбатко, dzimis, miris ) bija PSRS kosmonauts, lidotājs.
Dzīves gājums
1952. gadā Viktors Gorbatko pabeidza vidusskolu, un tika iesaukts Padomju Armijā. Viņu nosūtīja uz lidotāju sākotnējās apmācības skolu Pavlohradā, kuru pabeidza 1953. gadā. Pēc tam Gorbatko iestājās Serova Bataiskas kara aviācijas lidotāju skolā, kuru pabeidza 1956. gadā. Pēc tam viņs dienēja par lidotāju. 1957. gadā Gorbatko kļuva par vecāko lidotāju, dienot Odesas kara apgabala 48. Gaisa armijas 119. iznīcinātājaviācijas divīzijā Moldāvijas PSR.
Viktors Gorbatko 1960. gada 7. martā iekļauts pirmajā PSRS kosmonautu grupā, kas gatavojās lidojumiem ar kosmosa kuģi Vostok.
1964. gada jūnijā Gorbatko kā dublieru apkalpes komandieris kopā ar Jevgeņiju Hrunovu sāka gatavoties Voshod-2 lidojumam programmai Vyhod (iziešana kosmosā). 22. decembrī treniņa laikā centrifūgā viņam tika pamanītas izmaiņas sirds elektrokardiogrammā; viņš tika nosūtīts uz Centrālo kara zinātniski pētniecisko aviācijas hospitāli. Pēc mandeļu izņemšanas mediķi viņām ļāva turpināt treniņus. 1965. gadā no maija līdz novembrim Gorbatko kā otrais pilots gatavojās Vyhod programmas otrajam lidojumam, bet lidojums tika atcelts. 1965. gada decembrī viņš kā otrais pilots kopā ar Borisu Volinovu gatavojās Voshod-3 pamatapkalpē pēc militārās programmas. 1966. gada janvārī Gorbatko gatavojās tajā pašā programmā kā trešās (rezerves) apkalpes komandieris kopā ar Georgiju Kati.
No 1966. gada februāra līdz 1967. gada aprīlim Viktors Gorbatko sāka gatavoties programmai Stykovka kā pasīvā kosmosa kuģa Sojuz-2 otrās (dublieru) apkalpes inženieris pētnieks. No 1967. gada jūnijam līdz 1968. gada decembrim viņš gatavojās tajā pašā programmā kā pasīvā kosmosa kuģa Sojuz-5 otrās (dublieru) apkalpes inženieris pētnieks kopā ar Andrijanu Nikolajevu (1968. gada augustā nomainīts pret Anatoliju Fiļipčenko) un Valēriju Kubasovu. 1968. gadā Gorbatko absolveja Žukovska Kara gaisa inženieru akadēmiju. 1969. gada februārī viņš sāka gatavoties Sojuz-7 pamatapkalpē kā inženieris pētnieks.
Savu pirmo lidojumu kosmosā Viktors Gorbatko veica 1969. gada oktobrī kosmosa kuģī Sojuz-7 kā inženieris pētnieks kopā ar Anatoliju Fiļipčenko un Vladislavu Volkovu. Pirmoreiz kosmosā vienlaicīgi atradās trīs kosmosa kuģi. Pēc plāna pie Sojuz-7 bija jāpieslēdzas Sojuz-8, vienam kosmonautam pa ārpusi jāpārvietojas no Sojuz-7 uz Sojuz-8, bet citam — no Sojuz-8 un Sojuz-7. No kosmosa kuģa Sojuz-6 veiktu filmēšanu. Sojuz-8 automātiskās saslēgšanās sistēmas kļūmes dēļ neizdevās pievienoties pie Sojuz-7, tāpēc programma pilnībā netika izpildīta.
1971. gadā Gorbatko sāka gatavoties militāras orbitālās stacijas programmā Almaz. No 1975. gada janvāra līdz 1976. gada jūnijam viņš gatavojās lidojumam uz Almaz (Saljut-5) kā trešās (rezerves) apkalpes komandieris kopā ar Juriju Glazkovu. 1976. gadā no jūlija līdz septembrim viņš gatavojās Sojuz-23 otrās (dublieru) apkalpes lidojumam. 1976. gada novembrī Gorbatko sāka gatavoties kā Saljut-5 otrās pamatekspedīcijas pamatapkalpes komandieris.
Otro kosmisko lidojumu Viktors Gorbatko veica 1977. gada februārī kā kosmosa kuģa Sojuz-24 komandieris kopā ar Juriju Glazkovu Saljut-5 otrajā pamatekspedīcijā.
No 1977. gada augusta līdz 1978. gada augustam Gorbatko gatavojās ka Saljut-6 viesekspedīcijas (kosmosa kuģis Sojuz-33) dublējošās apaklpes komandieris kopējam PSRS — VDR kosmiskajam lidojumam kopā ar Eberhardu Kellneru. 1979. gada oktobrī Gorbatko sāka gatavoties kopējam PSRS — Vjetnamas kosmiskajam lidojumam kopā ar Famu Tuanu.
Trešo lidojumu kosmosā Viktors Gorbatko veica 1980. gada jūlijā, kosmosa kuģī Sojuz-37 kopā ar Vjetnamas pārstāvi Famu Tuanu dodoties uz orbitālo staciju Saljut-6. Uz zemes viņi atgriezās kosmosa kuģī Sojuz-36.
1982. gadā Gorbatko atstāja kosmonautu vienību. Viņam piešķirta aviācijas ģenerālmajora pakāpe, un iecelts par Aizsardzības ministrijas Sporta komitejas priekšsēdētāja pirmo vietnieku starptautiskajās sporta sakaru lietās, kā arī bija Draudzīgo armiju sporta komitejas biroja priekšsēdētājs. 1987. gadā viņš kļuva par Žukovska Kara gaisa inženieru akadēmijas Neklātienes apmācības fakultātes priekšnieku. 1992. gada 29. augustā Gorbatko atvaļinājās no bruņotajiem spēkiem.
1993. gadā Gorbatko kļuva par Krievijas un Ukrainas kopuzņēmuma Firma "AL i Al" viceprezidentu. Viktors Gorbatko iesaistījās dažādās organizācijās. No 1989. līdz 1991. gadam viņš bija PSRS Augstākās Padomes deputāts.
Marks Rebilē
Marks Rebilē (dzimis 1988. gada 15. decembrī Dalasā, Teksasā) ir franču izcelsmes amerikāņu elektroniskās mūzikas mākslinieks un YouTube blogeris no Dalasas. Viņš ir pazīstams ar dziesmu improvizāciju, kas iekļauj humora un liriskuma elementus. Līdz šim Rebilē guvis plašu atpazīstamību, pateicoties daiļradei, kuru ievietojis portālos YouTube un Twitch.
Maikls Rodžerss
Maikls Rodžerss (en; dzimis Baremā) ir bijušais Austrālijas šosejas riteņbraucējs, kurš izauga Kanberā. Karjeras laikā kļuvis par trīskārtējuPasaules čempions individuālajā braucienā, uzvarot trīs reizes pēc kārtas 2003. (pēc tam, kad Deividam Milaram uzvaru atņēma dopinga lietošanas dēļ), 2004. un 2005. gadā. Rodžerss par profesionāli kļuva 1999. gada ar  komandu, kura vēlāk pārtapa par Quick Step. 2005. gadā Rodžerss pievienojās  un bija tās līderis 2007. gada Tour de France.
Marks Rebilē
Savos video Rebilē mēdz izmantot cilpotāju (loop station), sintezatoru, sitaminstrumentus, kā arī papildina tos ar vokālo pavadījumu — viņa dziesmas nereti tiek ierakstītas viņa dzīvoklī.
Maikls Rodžerss
Pozitīvs dopinga tests
2013. gada oktobrī Rodžerss uzvarēja Japānas kausa viendienas sacensībās. Decembrī tika paziņots, ka viņš ir uzrādījis pozitīvas klenbuterola analīzes šajā sacensībās. Līdz turpmākam lēmumam tika apturēta viņa dalība sacensībās. 2014. gada 23. aprīlī UCI paziņoja, ka nekādi soda mēri netiks pieņemti un Rodžerss atkal var piedalīties sacensībās. Attaisnojums tika skaidrots ar plašu šīs vielas izmantošanu lopkopībā Ķīnā, kur pirms tam Tour of Beijing sacensībās bija startējis Rodžerss. Sezonas turpinājums Rodžersam padevās spīdošs — viņš guva divas uzvaras Giro d'Italia un vienu uzvaru Tour de France posmos.
2016. gada aprīlī paziņojis par karjeras beigšanu veselības problēmu dēļ.
Marks Rebilē
Rebilē kā iedvesmas avotu ir minējis mūziķi Redžiju Votsu, skaidrojot — "Es nedarītu to, ko daru, ja viņa nebūtu".
Ulasu Airīšu senkapi ar krustakmeni
Ulasu Airīšu senkapi ar krustakmeni ir vietējas nozīmes valsts aizsargājams arheoloģijas piemineklis Jēkabpils novada Aknīstes pagastā, uz ziemeļaustrumiem no Aknīstes pilsētas, Radžupes kreisajā krastā.
Eiropas Revīzijas palāta
Darbības mērķi
Eiropas Revīzijas palātas kā neatkarīga ārējā revidenta pienākumos ietilpst ES fondu līdzekļu tēriņu uzskaites un to atbilstības, kā arī izmantošanas efektivitātes pārbaudīšana. Eiropas Revīzijas palātas darba rezultātus – gada pārskatus, īpašos gada ziņojumus, atzinumus un nostājas dokumentus – ES budžeta pārvaldības pārraudzībai un uzlabošanai izmanto Eiropas Komisija, Eiropas Parlaments un Padome, kā arī dalībvalstis.
Vēsture
Eiropas Revīzijas palāta tika izveidota ES finanšu revīziju veikšanai 1977. gadā. Palātas darbības pamatuzdevums ir ES budžeta uzraudzība un finansu plānošanas procesa saskaņotības izvērtēšana, pirmkārt, jomās, kas ir tieši saistītas ar izaugsmi un nodarbinātību, pievienoto vērtību, publiskām finansēm, vidi un klimata pasākumiem. ERP revidē gan ES budžeta ieņēmumus, gan izdevumus un ir pilntiesīga ES institūcija kopš 1992. gada Māstrihtas vienošanās.
Latviešu Tautas partija
Latviešu Tautas partija bija labēji konservatīva politiskā partija, kas ar pārtraukumu pastāvēja laikā no 1905. līdz 1919. gadam.
Hofcumberges pils
Hofcumberges ordeņa pils (de) jeb Kalnamuižas pils bija Livonijas ordeņa Dobeles komturejas, vēlāk Kurzemes un Zemgales hercogistes nocietinājums Tērvetē. Pils uzcelta 14. gadsimtā pie Zemgales robežas ar Lietuvas dižkunigaitiju, lai aizsargātos pret lietuviešu uzbrukumiem. Līdz mūsdienām saglabājušās pils dienvidaustrumu, dienvidrietumu un ziemeļrietumu mūru paliekas 7-8 metru augstumā.
Vēsture
Hofzumberges mūra pili jeb "(pils)kalna pagalmu" Livonijas ordenis uzcēla pēc Zemgales valsts pakļaušanas 1339. gadā agrākās zemgaļu Tērvetes pilskalna priekšpils vietā. Pils bija tieši pakļauta Dobeles komturiem.
Pirms tam Tērvetē notika vairākas lielas kaujas starp zemgaļu un krustnešu karaspēkiem līdz 1286. gadam, kad zemgaļi savu pili nodedzināja un pārcēlās uz tagadējo Lietuvu.
Pēc lietuviešu uzbrukumu beigšanās 1462. gadā pili izlēņoja ordeņa vasalim Klausam Mederheimam. 1560. gadā pēdējais Livonijas ordeņa mestrs Gothards Ketlers Hofcumberges pilī parakstīja miera izlīgumu ar nepakļāvīgo Dobeles komturu Tīsu fon der Reki, pēc kura viņš saņēma valdījuma tiesības uz Dobeles, Hofcumberges un Auces pilsnovadiem. 1576. gadā Kurzemes hercogs Gothards tomēr atguva tiesības uz Hofcumberges pili, kuru pamatīgi pārbūvēja.
Lielā Ziemeļu kara laikā Zviedrijas karaspēks karaļa Kārļa XII vadībā 1701. gada augustā aplenca hercoga Hofcumberges pili un tās mūrus sašāva ar lielgabaliem. Pēc sagraušanas pili vairs neatjaunoja.
Drīz pēc tam, kad 1795. gadā hercogvalsti anektēja Krievijas impērija, 1798. gadā ķeizars Pāvils I Hofcumberges muižu uzdāvināja ģenerālim Pēterim fon der Pālenam. Līdz 1920. gada agrārajai reformai Tērvetes Kalnamuiža atradās grāfu Pālenu dzimtas īpašumā. Viņi uzcēla Kalnamuižas koka kungu māju ar saimniecības ēkām un Pālenu kapliču (1906) Tērvetes kapos.
Apraksts
Hofcumberges pils celta no apmestiem laukakmeņiem bijušā zemgaļu pilskalna dienvidaustrumu pusē. Pils mūri bija 1,1 metru biezi un tās pamati aizņēma 25х25 metrus lielu laukumu. Dienvidaustrumu mūra iekšpusē bija iebūvēts dzīvojamais korpuss ar pagrabiem zem tā.
Dragoļubs Jacimovičs
Biogrāfija
1985. un 1991. gadā piedalījies Dienvidslāvijas šaha čempionātu finālos. Pēc Maķedonijas neatkarības pasludināšanas bijis viens no vadošajiem valsts šahistiem. Vairākkārt piedalījies Maķedonijas šaha čempionātos, kuros labākos panākumus guvis 2005. gadā (dalīta 1.-3. vieta), 2007. gadā (dalīta 2.-3. vieta), 2008. gadā (dalīta 3.-5. vieta). 1998. gadā dalījis 3. vietu starptautiskajā šaha turnīrā Skopjē, bet 2011. gadā šajā pašā turnīrā dalījis 1.-5. vietu.
Pārstāvējis Maķedonijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Paulu Ferreira
Paulu Renatu Rebošu Ferreira (pt, dzimis ) ir bijušais Portugāles futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, pārstāvējis Portugāles futbola izlasi.
Savu karjeras lielāko daļu Ferreira spēlēja Porto un Chelsea. Izcīnījis divus Portugāles Primeira Liga titulus, trīs Anglijas Premjerlīgas titulus, kā arī 2004. gadā un 2012. gadā uzvarējis UEFA Čempionu līgā.
Portugāles futbola izlasi Ferreira ir pārstāvējis 2004. un 2008. gada Eiropas čempionātā, kā arī 2006. un 2010. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Porto
Chelsea
Spēlmaņu nakts 2018/2019
Spēlmaņu nakts 2018/2019 balvu pasniegšana ceremonija norisinājās, Dailes teātrī. Ceremonijas laikā tika apbalvotas 2018./2019. gada teātra sezonas izrādes un to veidotāji, kā arī pasniegtas balvas par mūža ieguldījumu teātra mākslā un skatītāju simpātijas balvas. Balvas tika pasniegtas 18 kategorijās.
Ceremonijas režisore ir Marija Bērziņa, scenārija autors Artūrs Dīcis, scenogrāfs Mārtiņš Vilkārsis, gaismu mākslinieks Oskars Pauliņš, video mākslinieks Artis Dzērve, ceremonijas producente Asnate Siliņa. Ceremoniju vadīja Latvijas Nacionālā teātra aktieris Ivars Kļavinskis.
Žūrija
Žūrijas komisijas sastāvs: teātra kritiķe Ieva Rodiņa, teātra kritiķe Maija Svarinska, teātra kritiķis Normunds Akots, teātra kritiķis, laikraksta "Diena" žurnālists Atis Rozentāls, žurnālists un dramaturgs Uģis Segliņš.
Laureāti un nominācijas
Piez.: Pie nominācijām uzskaitīti visi izvirzītie pretendenti; laureāti atrodas saraksta augšgalā un ir izcelti treknrakstā.
Polimorfisms (bioloģija)
Polimorfisms bioloģijā (no πολύμορφος — daudzveidīgs) — atšķirības starp indivīdiem, ko nosaka gēnu atšķirības, izpaužas kā vairāku ģenētiski atšķirīgu formu pastāvēšana vienā dzīvnieku vai augu sugā, kā arī divu vai vairāku atšķirīgu formu vienlaicīga līdzāspastāvēšana vienā un tajā pašā populācijā.
2019. gada Strade Bianche
2019. gada Strade Bianche bija šosejas riteņbraukšanas viendienas sacensības, kas notika 9. martā. Tā bija 13. reize, kad notika Strade Bianche sacensības un tās bija piektās sacensības 2019. gada UCI Pasaules tūres kalendārā.
Sacensībās uzvarēja Žiljēns Alafilips (), apsteidzot Jakobu Fūglsangu un Vautu van Ārtu.
Komandas
Tā kā šīs sacensības UCI Pasaules tūres kalendāram tika pievienotas tikai 2017. gadā, tad tika ielūgtas visas UCI WorldTeam komandas, bet dalība nebija obligāta. Tomēr tāpat kā iepriekšējā gadā pilnīgi visas astoņpadsmit WorldTeam komandas izvēlējās piedalīties. Piedalījās arī trīs UCI profesionālās kontinentālās komandas, veidojot 21 komandas pelotonu.
Dainis Gaidelis
Dainis Gaidelis (dzimis Rīgā) ir latviešu aktieris.
Mācījies Tukuma 2. vidusskolā. No 1987. līdz 1989. gada mācījies Rīgas Vieglās rūpniecības tehnikumā. 1992. gadā beidzis Rīgas Kultūras un izglītības darbinieku tehnikumu, kur ieguvis režisora specialitāti. 1997. gadā absolvēja Latvijas Kultūras akadēmijas Ekrāna un teātra mākslas nodaļu, kur ieguva dramatiskā teātra aktiera specialitāti. 1998. gadā Maskavas „Lenkom" teātrī stažējās režijā pie režisora M.Zaharova.
Paralēli mācībām strādāja "NTV-5" reklāmas daļā un reklāmas aģentūrā "Diena". Laika posmā no 1995. līdz 1998. gadam strādāja par pasniedzēju Rīgas 64. teātra skolā. Ir starp Dailes teātra štata aktieriem no 1997. gada, bet teātra izrādēs piedalās jau no 1994. gada.
Sīga
Sīga var būt:
Sīgas var būt arī:
Cido Arena
Arēnā notika Eurobasket 2011 A grupas spēles un 2012. gada Eiropas čempionāts treka riteņbraukšanā.
Jaunā muiža (Gudenieku pagasts)
Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Jaunās muižas (Neuhof) centru.
Sogna un Fjūrane
Sogna un Fjūrane (no,, nn) ir viena no 18 Norvēģijas filkēm. Filke robežojas ar Mēres un Rumsdāles, Oplannes, Buskerudas un Hordalannes filkēm. Sognas un Fjūranes administratīvais centrs ir Leikangere, kas nav pilsēta, bet gan ciemats. Filkē ir trīs pilsētas: Flūre, Ferde un Moleja. 2016. gadā Sognā un Fjūranē dzīvoja 109 tūkstoši cilvēku. Sogna un Fjūrane ir vienīgā Norvēģijas filke, kurā visas pašvaldības atzinušas jaunnorvēģu valodu par oficiālo valodu.
2019. gada Latvijas čempionāts šahā
2019. gada Latvijas šaha čempionāts - Latvijas šaha čempionāts vīriešiem un sievietēm, kas notika Rīgā no 29. aprīļa līdz 5. maijam 2019. gadā Latvijas Investīciju un attīstības aģentūras telpās (Pērses iela 2, 2. stāvs).
Atlases sacensības
Čempionāta izspēles sistēma netika mainīta salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu. Vīriešu čempionātā notika daudzpakāpju atlases turnīri, kas ietvēra ceturtdaļfinālu, pusfinālu un reģionālās atlases sacensības. Pusfināla pirmo desmit vietu ieguvēji un reģionālo sacensību uzvarētāji kvalificējas finālam. Tāpat finālam kvalificējas Latvijas 2019. gada U-18 zēnu čempionāta pirmo divu vietu ieguvēji un U-16 zēnu čempionāta pirmās vietas ieguvējs, kā arī Latvijas 2019. gada senioru čempionāta pirmo trīs vietu ieguvēji. Bez atlases vīriešu čempionāta finālā varēja piedalīties Latviju pārstāvošie šaha lielmeistari, starptautiskie meistari un FIDE meistari, kā arī Latvijas 2018. gada čempionāta pirmo desmit vietu ieguvēji. Sievietēm atlases sacensības nebija paredzētas, bet fināls notika kā viens atsevišķs atvērta tipa turnīrs, kurā varēja piedalīties Latviju pārstāvošas šahistes ar vismaz I sporta klasi. Finālā sievietes aizvadīja septiņas kārtas, bet vīrieši – deviņas kārtas.
Latvijas vīriešu čempionāta ceturtdaļfināls
No 4. līdz 8. janvārim Rīgas Šaha federācijas telpās (Maskavas iela 32/4, 2. stāvs) notika Latvijas 2019. gada vīriešu čempionāta ceturtdaļfināla sacensības, kurā varēja piedalīties Latviju pārstāvoši šahisti, kam ir vismaz I sporta klase, un uz 2019. gada 1.janvāri nav Elo reitinga vai tas nepārsniedz 1900 punktus. Turnīrs risinājās 7 kārtās pēc Šveices sistēmas ar apdomas laika kontroli 60 minūtes visai partijai plus 30 sekundes par katru izdarīto gājienu. 52 dalībnieku konkurencē pirmo vietu ar 6 punktiem izcīnīja Artūrs Aizstrauts, bet nākamās vietas ar 5½ punktiem dalīja uzreiz trīs dalībnieki. Labāks papildu koeficients izrādījās Vadimam Indričānam, kurš ierindojās otrajā vietā, trešais palika Visvaldis Gercāns, bet ceturto vietu ieguva Jānis Roze. Pirmo 10 vietu ieguvēji nodrošināja vietu čempionāta pusfinālā.
Reģionālie atlases turnīri
No reģionāliem atlases turnīriem tiesības piedalīties Latvijas 2019. gada vīriešu čempionāta finālā ieguva: No reģionāliem atlases turnīriem tiesības piedalīties Latvijas 2019. gada vīriešu čempionāta pusfinālā ieguva:
Vidzemes reģionālā atlase
No 1. līdz 3. martam Siguldā viesnīcas "Sigulda" konferenču zālē (Pils iela 6) notika Latvijas 2019. gada vīriešu čempionāta Vidzemes reģionālās atlases turnīrs, kuru organizēja Siguldas šaha klubs sadarbībā ar Latvijas šaha federāciju, Rīgas šaha federāciju un Siguldas novada pašvaldību. Tas risinājās pēc Šveices sistēmas 7 kārtās ar apdomas laiku 50 minūtes visai partijai plus 10 sekundes par katru izdarīto gājienu. Turnīrā piedalījās 18 šahisti no Siguldas, Rīgas, Ogres, Cēsīm, Valmieras, Sedas un Lielvārdes. Pirmo vietu ar 6 punktiem dalīja divi dalībnieki. Labāki papildu rādītāji izrādījās Nellijai Maklakovai, otrajā vietā atstājot Gintu Rasu. Trešo vietu dalīja trīs dalībinieki ar 4½ punktiem, kurus papildus koeficients sarindoja šādi: 3. Andris Ručs, 4. Matīss Mitenieks, 5. Daniels Birmans. Pirmo divu vietu ieguvēji nodrošināja vietu čempionāta finālā, bet nākamo divu vietu ieguvēji iekļuva čempionāta pusfinālā.
Zemgales reģionālā atlase
No 23. līdz 24. martam Jelgavas Tehnoloģiju vidusskolas telpās (Meiju ceļš 9) notika Latvijas 2019. gada vīriešu čempionāta Zemgales reģionālās atlases turnīrs, kurā piedalījās šahisti no Jelgavas, Kalnciema, Bauskas, Rīgas, Tukuma un Kokneses. Tas risinājās pēc Šveices sistēmas 7 kārtās ar apdomas laiku 50 minūtes visai partijai plus 10 sekundes par katru izdarīto gājienu. 23 dalībnieku konkurencē pirmo vietu ar 6 punktiem izcīnīja Pēteris Breikšs, bet otrais ar 5½ punktiem finišēja Maigonis Avotiņš. Trešo un ceturto vietu ar 5 punktiem dalīja Jānis Emīls Mieriņš (labāks papildu koeficients) un Jānis Erlats. Pirmo divu vietu ieguvēji nodrošināja vietu čempionāta finālā, bet nākamo divu vietu ieguvēji ieguva tiesības piedalīties čempionāta pusfinālā.
Latvijas 2019. gada senioru čempionāts
No 30. līdz 31. martam Jūrmalas viesnīcā "Pegasa pils" (Jūras ielā 60) notika Latvijas 2019. gada senioru čempionāts. Tas risinājās pēc Šveices sistēmas 7 kārtās ar apdomas laiku 25 minūtes visai partijai plus 15 sekundes par katru izdarīto gājienu. Čempionātā varēja piedalīties visi Latvijas šahisti ar ne zemāku kā I sporta klasi, kas dzimuši līdz 1969. gada 1. janvārim. 64 dalībnieku konkurencē pirmo vietu ar 6 punktiem dalīja uzreiz trīs dalībnieki. Pēc papildu rādītājiem par senioru čempionu kļuva FIDE meistars Vladlens Šulmans, otrajā vietā ierindojās Ēriks Priednieks, bet trešajā vietā palika Jurijs Agafonovs. Pēc turnīra nolikuma pirmo trīs vietu ieguvēji iekļuva Latvijas 2019. gada šaha čempionāta finālā, taču Vladlenam Šulmanam kā FIDE meistara titula īpašniekam šādas tiesības bija jau pirms turnīra, bet daži no nākamo vietu ieguvējiem dažādu iemeslu dēļ atteicās, tad tiesības startēt finālā ieguva Ēriks Priednieks, Uldis Melderis un Aivars Stašāns.
Latvijas vīriešu čempionāta pusfināls
No 18. līdz 22. aprīlim Rīgas Šaha federācijas telpās (Maskavas iela 32/4, 2. stāvs) notika Latvijas vīriešu čempionāta pusfināls. Tas risinājās pēc Šveices sistēmas 7 kārtās ar apdomas laiku 90 minūtes visai partijai plus 30 sekundes par katru izdarīto gājienu. Turnīrā varēja piedalīties Latvijas šaha federāciju pārstāvoši šahisti ar Elo reitingu uz 2019. gada 1. janvāri virs 1900 punktiem, kā arī saskaņā ar Latvijas čempionāta ceturtdaļfināla, reģionālo atlases turnīru un Latvijas jauniešu čempionāta nolikumiem turnīram kvalificējušies dalībnieki. 44 dalībnieku konkurencē pirmo vietu ar 5½ punktiem izcīnīja Edgars Ungurs. Otrajā vietā ar tikpat punktiem, bet sliktākiem papildu rādītājiem ierindojās Klāvs Stabulnieks. Trešo vietu ar 5 punktiem dalīja uzreiz četri dalībnieki, no kuriem labākie papildu rādītāji izrādījās rēzeknietim Oļģertam Indričānam. Pirmo 10 vietu ieguvēji nodrošināja vietu čempionāta finālā.
Fināls
Abi fināli noritēja pēc Šveices sistēmas ar apdomas laiku 90 minūtes visai partijai plus 30 sekundes par katru izdarīto gājienu. Vīriešu finālā bija 9 kārtas, bet sievietēm - 7 kārtas. Tāpat kā iepriekšējā gadā vīriešu turnīrā piedalījās 34 dalībnieki, bet sievietēm bija 24 dalībnieces. Vīriešu turnīrā piedalījās 2 lielmeistari (GM), 2 starptautiskie meistari (IM) un 9 FIDE meistari (FM), bet sievietēm - 1 vīriešu starptautiskā meistare (IM), 2 lielmeistares (WGM) un 4 FIDE meistares (WFM).
Latvijas vīriešu šaha čempionāta turnīra tabula
! !! Dalībnieks !! Reitings !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! 8 !! 9 !! Punkti !! Vieta !! TB1 !! TB2 !! TB3
Latvijas sieviešu šaha čempionāta turnīra tabula
! !! Dalībniece !! Reitings !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! Punkti !! Vieta !! TB1 !! TB2 !! TB3
Sīgu dzimta (nozīmju atdalīšana)
Sīgu dzimta var būt:
Svētciema akmeņu saliņas
Svētciema akmeņu saliņas ir aizsargājams dabas piemineklis Rīgas līcī apmēram 200 metrus no krasta Limbažu novada Salacgrīvas pagastā, dabas lieguma Vidzemes akmeņainā jūrmala teritorijā iepretim Svētciemam.
Dabas pieminekli pamatā veido zemūdens laukakmeņi, ko ledus krāvumi un pavasara vētras sastūmuši valnī. Valnis ir orientēts paralēli krastam - tā augstākās daļas garums ir 150 m. Parasti saliņas augstāk novietotie akmeņi ir redzami, bet reizēm tie atrodas zem ūdens. Lielāko akmeņu diametrs ir no 1 līdz 1,5 metriem.
Ians Rašs
Rašs ir vislabāk pazīstams, spēlējot Liverpool komandā, laika posmos no 1980. līdz 1987. gadam, kā arī no 1988. līdz 1996. gadam. Viņš ir Liverpool komandas visu laiku labākais vārtu guvējs. Visos turnīros kopā guvis 346 vārtus. Astoņas sezonas bijis Liverpool komandas labākais vārtu guvējs, 1984. gadā ieguvis arī Anglijas Pirmās divīzijas labākā vārtu guvēja godu, kā arī Eiropas Zelta zābaku. Kopā ar Liverpool komandu piecas reizes kļuvis par Anglijas čempionu, izcīnījis trīs FA kausus, piecus Anglijas Līgas kausus un divus Eiropas kausus. Spēlējis arī vairākās Anglijas, Itālijas, Velsas un Austrālijas komandās.
Velsas futbola izlasi pārstāvējis no 1980. līdz 1996. gadam. Kopsummā 73 mačos guvis 28 vārtus. Līdz 2018. gadam bijis Velsas izlases rezultatīvākais spēlētājs.
Sasniegumi
Liverpool
Individuālie sasniegumi
Target Center
Target Center ir daudzfunkcionāla halle Mineapolisā, Minesotā, ASV. Arēnā savas mājas spēles aizvada NBA komanda Minesotas "Timberwolves". Arēna tika atklāta.
Pokémon: Indigo League
Pokémon: Indigo League ir pirmā dublētā multiplikācijas seriāla "Pokemoni" sezona. Sezonas gaitā tiek sekots pokemonu trenerim Ešam Kečumam jeb vienkārši Ešam, viņa Pikačū un viņa draugiem Mistijai, Brokam — Kanto reģionā. Nākamā sezona ir Pokémon: Adventures on the Orange Islands.
Osorio
Osorio var būt:
Viljams Galā
Viljams Galā (fr; dzimis ) ir bijušais franču futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijušais Francijas futbola izlases dalībnieks.
Profesionāļa karjeru sācis Francijā, četras sezonas aizvadījis Marseļas "Olympique" sastāvā Francijas augstākajā līgā. Kopš 2001.—2002. gada sezonas spēlē Anglijas Premjerlīgā. Chelsea sastāvā izcīnījis divas uzvaras Premjerlīgā (2004–05, 2005–06).
Francijas izlases sastāvā spēlējis divos Pasaules kausos (2006, 2010) un divos Eiropas čempionātos. 2006. gada Pasaules kausā izlases sastāvā kvalificējās finālam.
Sasniegumi
Caen
Chelsea
Francija
Volts Vitmens
Volters Vitmens (, dzimis, miris ) ir amerikāņu dzejnieks, kas uzskatāms par modernās dzejas aizsācēju amerikāņu literatūrā.
Biogrāfija
Volts Vitmens visu mūžu papildināja savu dzejoļu krājumu "Zāles stiebri". Pirmais izdevums iznāca 1855. gadā, bet pēdējais Vitmena akceptētais tika laists klajā, kad viņš jau gulēja uz nāves gultas.
Kārlis Gilgs
Karls Gilgs (de; Novi Jičīnas apriņķis —  Kolbermūra) bija Čehoslovākijas un Vācijas starptautiskais meistars šahā (1953).
Biogrāfija
Pēc izcelsmes bijis Sudetu vācietis, bet pēc profesijas — skolotājs. Šahu iemācījies spēlēt četru gadu vecumā. Pēc Pirmā pasaules kara aktīvi iesaistījies šaha dzīvē jaunizveidotajā Čehoslovākijas republikā. Daudzu starptautisko šaha turnīru dalībnieks. Lai gan Gilga rezultāti turnīros bija viduvēji, tomēr viņš bija viens no retajiem tā laika šahistiem, kas sasniedza pozitīvu savstarpējo rezultātu pret toreizējo Pasaules šaha čempionu Aleksandru Aļehinu (+1, =2).
Pārstāvējis Čehoslovākijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Pēc tam, kad 1939. gadā Trešais reihs okupēja un sadalīja Čehoslovākiju, Gilgs spēlēja Vācijas šaha čempionātos. 1939. gadā viņš ieņēma trešo vietu, bet gadu vēlāk dalīja trešo vietu ar Kurtu Rihteru.
Otrā pasaules kara laikā dienējis Vērmahtā. Pēc kara pārcēlies uz dzīvi Bavārijā un apmeties Rozenheimā. Turpinājis piedalīties šaha turnīros. Daudzkārtējais Rozenheimas pilsētas šaha čempions. Divas reizes uzvarējis Bavārijas federālās zemes šaha čempionātos. Tāpat divas reizes uzvarējis prestižajā Vācijas šaha kausā Dähne-Pokal (1954, 1963). Piedalījies arī Vācijas šaha čempionātos, kuros divas reizes dalījis 4. vietu (1951, 1953). Par rezultātiem turnīros FIDE 1953. gadā Gilgam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Vācijas Federatīvās Republikas komandas sastāvā piedalījies Eiropas komandu šaha čempionātā 1957. gadā. Līdz 1980. gadam Vācijas šaha bundeslīgā spēlējis Rozenheimas pilsētas komandas sastāvā. Periodikā publicējis savus šaha galotņu pētījumus.
Sprīdīši
"Sprīdīši" ir latviešu rakstnieces Annas Brigaderes memoriālais muzejs. Tas atrodas Tērvetē, Dobeles novadā, Latvijā. Darbojas grāmatu izdevēja Jāņa Rapas ģimenes apgādībā.
"Sprīdīši" tikuši dibināti 1933. gadā 1840. gadā celtajā ēkā. Šajā ēkā sākumā bijušas ūdensdzirnavas, 1852. gadā tika atvērta skola, kas darbojās līdz 1862. gadam, vēlāk šeit dzīvojis mežzinis. 1922. gadā tā tikusi piešķirta rakstniecei, tad arī ēka tika nosaukta par "Sprīdīšiem".
Pēc rakstnieces nāves tika izveidots muzejs, ko ierīkoja Jānis Rapa. Rapa bija arī muzeja vadītājs līdz 1940. gadam. Pēc tam muzeju vadījusi viņa dzīvesbiedre Elfrīda Rapa. PSRS okupācijas laikā "Sprīdīši" bija Raiņa Literatūras un mākslas vēstures muzeja filiāle. Muzeja ēka, tās iekārtojums un apkārtne tikusi saglabāta tāda pati, kā rakstnieces dzīves laikā.
Huans Karloss Osorio
Huans Karloss Osorio Arvelaess (es; dzimis ) ir kolumbiešu futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā.
Spēlētāja karjeru sāka Kolumbijas klubā Deportivo Pereira, vēlāk pārstāvēja Brazīlijas klubu Internacional. Futbolista karjeru traumas dēļ noslēdza 26 gadu vecumā klubā Once Caldas.
Trenera karjeras sākumā strādāja kā trenera asistents vairākos klubos, tai skaitā Manchester City. 2006. gadā kļuva par Kolumbijas kluba Millonarios galveno treneri. Karjeras turpinājumā vadīja MLS klubus, bet 2010. gadā atgreizās Kolumbijā un ar Once Caldas izcīnīja līgas čempiontitulu. No 2011. gada decembra līdz 2012. gada martam bija Meksikas kluba Puebla galvenais treneris. Pēc tam kā Atlético Nacional galvenais treneris trīs reizes kļuva par Kolumbijas čempionu. 2015. gadā neilgu laiku vadīja Brazīlijas klubu São Paulo.
2015. gada oktobrī tika apstiprināts par Meksikas futbola izlases galveno treneri.
Hauards Stauntons
Hauards Stauntons (en; 1810. gada aprīlis, Vestmorlande -, Londona) bija Lielbritānijas šahists, kas no 1843. līdz 1851. gadam tika uzskatīts par neoficiālo Pasaules čempionu šahā.
Biogrāfija
Par Stauntona agrīno dzīves posmu ir visai pretrunīgas ziņas. Iespējams, ka viņš ir bijis kāda aristokrāta dēls, tomēr nav guvis labu izglītību. Pēc tēva nāves mantojis prāvu summu, kuru drīzumā notērējis. Šahu iemācījies spēlēt 1830. gadā. 1836. gadā ieradies Londonā, bet 1838. gadā kļuvis par Vestminsteras šaha kluba biedru, vēlāk arī par kluba sekretāru. Klubā darbojies līdz sava mūža beigām, daudz laika veltot šaha popularizācijai un dažādu pasākumu organizācijai. 1849. gadā apprecējies ar atraitni, kurai no iepriekšējām laulībām ir bijuši astoņi bērni.
No 1836. līdz 1840. gadam kļuvis par Anglijas spēcīgāko šahistu, dažādos mačos uzvarot savus pretiniekus. 1841. gadā nodibinājis žurnālu "The Chess Player's Chronicle", kuram bijis redaktors līdz pat 1854. gadam. 1843. gadā nospēlējis Parīzē divus mačus ar tā laika Francijas spēcīgāko šahistu Sentamānu. Pirmajā Stauntons zaudējis ar 2½:3½ (+2, -3, =1), tomēr revanša mačā spējis gūt pārliecinošu uzvaru ar 13:8 (+11, -6, =4). Pēc šīs uzvaras Stauntons ticis uzskatīts par sava laika spēcīgāko šahistu. No 1845. gada līdz savai nāvei rediģējis šaha nodaļu Londonas laikrakstā "Illustrated London News". 1849. gadā kopā ar Natānielu Kuku izveidojis šaha figūru dizainu, kurš joprojām tiek lietots mūsdienu šaha turnīros.
1851. gadā Londonā organizējis pirmo starptautisko šaha turnīru, kas norisinājies pēc izslēgšanas sistēmas. Turnīrs Stauntonam bijis neveiksmīgs, jo tā pusfinālā viņš zaudēja Vācijas šahistam Ādolfam Andersenam ar 1:4, līdz ar to arī pazaudējot savu neoficiālu Pasaules čempiona nosaukumu.
1858. gadā izvairījies no mača ar spēcīgāko amerikāņu šahistu Polu Morfiju, jo tajā laikā bija aizrāvies ar Viljama Šekspīra daiļrades izpēti. Izdevis arī šaham veltītas grāmatas, no kurām pazīstamākā ir 1847. gadā publicētā "Chess-Player's Handbook" ("Šahista rokasgrāmata").
Atstājis lielu iespaidu uz atklātņu teoriju, īpaši uz slēgto atklātņu teoriju. Stauntona vārdā ir nosaukts gambīts holandiešu aizsardzībā: 1. d4 f5 2. e4. Tāpat viņa iemīļotais sākuma gājiens 1. c4 ir ieguvis nosaukumu - Angļu atklātne.
1951. gadā Londonā tika organizēts pirmais Stauntona piemiņas turnīrs par godu 1851. gada turnīra simtgadei, kurā uzvarēja Svetozars Gligoričs. Kopš 2003. gada šis turnīrs ir kļuvis regulārs.
Bermudas karognesēji olimpiskajās spēlēs
Šajā uzskaitījumā apkopoti Bermudas sportisti, kas vasaras un ziemas olimpisko spēļu oficiālajās ceremonijās nesuši valsts karogu.
Bermuda vasaras olimpiskajās spēlēs piedalās kopš 1936. gada un ziemas olimpiskajās spēlēs kopš 1992. gada.
Kaibala
Kaibala ir ciems Ogres novada Lielvārdes pagastā, Daugavas labajā krastā, pie autoceļa (Rīga—Daugavpils—Krāslava—Baltkrievijas robeža (Patarnieki) un Kaibalas dzelzceļa pieturas punkta. Tā ir lielākā apdzīvotā vieta pagastā. Attālums no pagasta centra Lielvārdes — 5 km, no novada centra Ogres — 22,5 km un no Rīgas — 58,5 km.
Kaibalā atrodas Dzejas ozoli, kas šajā vietā iestādīti godinot Andreja Pumpura dzejolī "Dievozolu trijotne" apdziedātos Svētozolus, kas auguši šajā vietā.
Iedzīvotāji un to etniskais sastāvs
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Josefs Rejfiržs
Josefs Rejfiržs (cs; Prāga —  Prāga) bija Čehoslovākijas starptautiskais meistars šahā (1956).
Biogrāfija
Pirms Otrā pasaules kara bijis viens no spēcīgākajiem Čehoslovākijas šahistiem. Divas reizes uzvarējis tradicionālajos Hastingsas (Anglija) turnīros B grupā (1932, 1933). Pēc Otrā pasaules kara kādu laiku nav piedalījies šaha turnīros, taču 1950. gadu beigās atjaunojis savu šahista karjeru.
Pārstāvējis Čehoslovākijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par rezultātiem turnīros FIDE 1956. gadā Rejfiržam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Pārgari miris no miokarda infarkta.
Fi Antenaina Rakotomaharo
Biogrāfija
Divkārtējs Madagskaras šaha čempionāta uzvarētājs (2013, 2018). 2019. gadā Antananarivu uzvarējis Āfrikas zonas šaha turnīrā un izcīnījis tiesības piedalīties FIDE Pasaules kausa izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā pirmā kārtā piekāpies Azerbaidžānas lielmeistaram Šehrijaram Memmedjarovam. 2020. gadā Nansī uzvarējis Francijas universitāšu šaha čempionātā.
2014. gadā Madagaskaras izlases sastāvā piedalījies Pasaules šaha olimpiādē.
2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 108. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.
Par panākumiem turnīros FIDE 2017. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Kristians Kareļins
Kristians Kareļins (dzimis ) ir latviešu aktieris, mūziķis un futbola apskatnieks.
Pašlaik ir starp Latvijas Nacionālā teātra ārštata aktieriem. K. Kareļins spēlē arī grupā "Gapoljeri".
2012. gadā ticis nominēts Gada jaunā skatuves mākslinieka balvai par Grenguāra lomu izrādē „Parīzes Dievmātes katedrāle” un Baļķa lomu Dirty Deal Teatro izrādē „Izlaistie”.
2016. gadā pievienojās seriālam "Viņas melo labāk".
No 2020. gada kopā ar bijušo futbolistu Juriju Žigajevu veido futbola apskata raidījumu "Pa pāris kausiem".
Vāņpurva grāvis
Vāņpurva grāvis ir Pastaru grāvja labā krasta pieteka Kuldīgas novadā.
Tek dienvidu virzienā mazapdzīvotā apvidū. Vāņpurva grāvi nešķērso valsts autoceļi.
Teodoro Objangs Ngema Mbasogo
Teodoro Objangs Ngema Mbasogo (es), dzimis ) ir Ekvatoriālās Gvinejas politiķis un izbijusi militārpersona. No 1979. gada augusta viņš ir Ekvatoriālās Gvinejas prezidents. Pašlaik Objangs ir visilgāk valdošais kādas Āfrikas valsts līderis. Teodoro Objanga autoritāro valdīšanu iezīmē cilvēktiesību pārkāpumi un valstī plaukstošā korupcija.
Marža
Marža (fr — 'starpība, peļņa') — atšķirīgu lielumu, rādītāju atņemšanas rezultātā iegūts skaitlisks lielums, raksturojums, kas tiek lietots banku, biržu, tirdzniecības un apdrošināšanas jomā.
Šis termins atspoguļo starpību starp diviem noteiktiem rādītājiem. Atkarīgs no lietošanas jomas.
Termina lietojums
Marža (kopējā) (total contribution) - starpība starp uzņēmuma kopējiem ienākumiem un kopējām mainīgām izmaksām.
Maržas prasība, analīze
Maržas prasība (margin call) ir prasība palielināt summu (ķīlu) maržas kontā (naudā vai vērtspapīros) par darījumu, kas veikts uz brokera kredīta rēķina un radījis zaudējumus. Parasti tādos gadījumos no klienta tiek prasīts iesniegt papildu nodrošinājumu vienas dienas laikā, un viņš ir atbildīgs par iespējamajiem brokera zaudējumiem.
Maržas analīze balstās uz relatīvu pieaugumu (galējo lielumu) izmantošanu ekonomisko procesu pētīšanā. Saskaņā ar maržas koncepciju saimnieciskās darbības subjekti pieņem lēmumus, vadoties pēc centieniem sasniegt maksimāli galējo lietderīgumu, t.i., palielināt lietderīgumu katrai izmaksu vienībai.
Maržas aprēķini
Maržas aprēķinu rezultāti traktējami kā rentablitātes rādītāji, kas bieži tiek norādīti uzņēmumu novērtējumos un salīdzināmo periodu tendences noteikšanā, kredītu izsniegšanā u.c..
Neto procentu ienākumu marža ir anualizētu tīro procentu ienākumu attiecība pret vidējo aktīvu apmēru.
Banku marža (bank marging) ir starpība starp procentu likmi, ko banka iegūst no naudas aizņēmēja, un procentu likmi, ko banka maksā par naudas noguldījumiem.
Filips fon Klets
Filips fon Klets (de; dzimis, miris ) bija vācu šaha problēmists.
Dzīves gājums
Klets bijis Lūdvigsburgas Kara skolas virsnieks un uzdienējis tur līdz kapteiņa pakāpei. No 1870. līdz 1880. gadam pildijis šīs iestādes komandiera pienākumus. Par nopelniem Klets ticis apbalvots ar Virtermbergas Kroņa goda bruņinieka krusta ordeni. Savus pēdējos mūža gadus kā pensionārs viņš pavadījis Kalvā.
Šaha kompozīcija
Klets bija viens no spilgtākiem vecvācu skolas pārstāvjiem. 1878. gadā viņš publicēja savu uzdevumu izlasi ar 112 uzdevumiem, vairums no tiem bija daudzvilči. Parasti viņa uzdevumi bija grūti risināmi. Piemērā sniegtas uzdevums ir viens no vieglākajiem viņa uzdevumiem.
Šaha uzdevuma piemērs
Risinājums:
Tallinas Olafa baznīca
Tallinas Svētā Olafa baznīca (et) ir baptistu baznīca Tallinā, Igaunijā.
Tiek uzskatīts, ka baznīca tikusi uzcelta 12. gadsimtā, lai arī senākās zināmās rakstiskās liecības par baznīcas eksistenci ir no 1267. gada. Baznīca nosaukta Norvēģijas karaļa Ūlafa II vārdā (no; vēlāk kļuva pazīstams kā Svētais Ūlafs). Laika gaitā vairākas reizes notika baznīcas rekonstrukcija.
123,7 metrus augstā baznīcas ēka ir pašlaik augstākā ēka Igaunijā. No 1549. līdz 1625. gadam, kad baznīcas augstums sasniedza 159 metrus, šī bija trešā augstākā ēka pasaulē.
Sākotnēji šis bija Romas katoļu baznīcas dievnams. No reformācijas laika līdz 1950. gadam šī bija luterāņu baznīca, 1950. gadā tā kļuva par baptistu baznīcu.
Jānis Rudzītis (kritiķis)
Biogrāfija
Jānis Rudzītis dzimis Bērzaunes pagasta "Susurēnos" lauksaimnieka ģimenē, beidza Madonas ģimnāziju (1928), LU Filoloģijas un filozofijas fakultātē studēja baltu filoloģiju (1929 - 1936). No 1933. gada periodikā publicēja rakstus un recenzijas.
Otrā pasaules kara laikā 1942.-1944. gadā strādāja žurnālā "Latvju Mēnešraksts". 1944. gadā emigrēja uz Vāciju, tur bija skolotājs Lībekas un Neištates latviešu ģimnāzijā. 1950. gadā pārcēlās uz Zviedriju, dzīvoja Upsālā. No 1952. gada strādāja laikrakstā "Latvija", bija ražīgs grāmatu recenzents. Sastādīja un rediģēja vairāk nekā 20 grāmatu, to vidū Veronikas Strēlertes dzejas izlasi "Sudraba ūdeņi" (1949) un Erika Ādamsona "Rakstus" divos sējumos (1960). Pētīja dzejas formālos aspektus. Lielākā un nozīmīgākā Rudzīša rakstu daļa pēc viņa nāves apkopota grāmatās "Starp provinci un Eiropu" un "Raksti". Saņēmis Raiņa un Aspazijas fonda prēmiju par grāmatu "Raiņa ritmi".
Miris 1970. gada 25. maijā Stokholmā.
Pulsometrs
Pulsometrs ir ierīce, kas reālā laikā ļauj uzraudzīt cilvēka pulsu vai ierakstīt to vēlākai analīzei. To pārsvarā izmanto cilvēki, kas nodarbojas ar fiziskām aktivitātēm.
Vēsture
Pirmie pulsometru modeļi sastāvēja no novērošanas moduļa, kam bija pievienoti elektrodi, kurus stiprināja pie krūšukurvja. Pirmo bezvadu EKG pulsometru 1977. gadā izgudroja kā treniņu rīku distanču slēpošanas izlasei. 1983. gadā līdz ar "intensitātes treniņu" popularitāti tirgū parādījās komerciāli pulsometru modeļi.
Konstrukcija
Moderni pulsometri parasti sastāv no diviem elementiem: krūšu siksnas raidītāja un rokas uztvērēja (kas parasti darbojas arī kā rokaspulkstenis) vai mobilā telefona. Sākotnējās plastmasas siksnās labai darbībai starp to un ķermeni bija nepieciešams izmantot ūdeni vai citu šķidrumu. Vēlākajos modeļos tiek izmantots labi vadošs materiāls ar iebūvētiem mikroprocesoriem, kas analizē EKG signālu pulsa noteikšanai. Šobrīd pieejami arī bezsiksnas pulsometri, kas pulsa noteikšanai izmanto optiskus sensorus.
Sarežģītākie modeļi bez pulsa mēra arī tā mainīgumu, elpošanas ritmu, ko var izmantot personas fiziskās formas noteikšanai. Iespējama arī ķermeņa temperatūras un atūdeņošanās līmeņa noteikšana. Pieejami arī pulsometri, kam krūšu siksnas sensori ir veidoti no auduma un iestrādāti sporta krūšturos sievietēm.
Vecākajās siksnu versijās pie katra sirdspuksta tika noraidīts radio signāls, ko izmantoja uztvērējs pulsa noteikšanai. Šis signāls varēja būt vienkāršs radio signāls vai unikāli kodēts, izmantojot Bluetooth, ANT vai citu zemas jaudas radio savienojumu). Kodētais signāls ļauj izvairīties no situācijām, kad viena lietotāja uztvērējs izmanto signālu no citiem tuvumā esošiem raidītājiem. Jaunākajās krūšu siksnu versijās ir iekļauts mikroprocesors, kas pastāvīgi uzrauga EKG un aprēķina pulsu un citus parametrus. Tajās var tikt iekļauti akselerometri, kas ļauj noteikt ātrumu un attālumu, ļaujot neizmantot vēl vienu sensoru, ko parasti piestiprina pie apava.
Uztvērēji var būt ar dažādām iespējām un nodrošināt tādu rādītāju attēlošanu kā vidējais pulss treniņa laikā, laiku konkrētā pulsa zonā, patērētajām kilokalorijām, elpošanas ritmu, ātrumu un attālumu, GPS datus. Šie visi dati var tikt lejupielādēti analīzei datorā.
Šons Raits-Filipss
Šons Raits-Filipss (en, dzimis ) ir bijušais Anglijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, pārstāvējis Anglijas futbola izlasi.
Savas karjeras sākumā Raits Filipss ilgstoši spēlēja Manchester City, bet 2005. gadā viņš pievienojās Chelsea, kur nospēlēja divas sezonas līdz atgriezās Manchester City. 2011. gadā Raits-Filipss pārcēlās uz Queens Park Rangers, bet savu karjeru noslēdza ASV, kur spēlēja MLS komadnā New York Red Bulls un Phoenix Rising.
Anglijas futbola izlases sastāvā Raits-Filipss ir piedalījies 2010. gada FIFA Pasaules kausā.
Viņa tēvs Ians Raits arī bija futbolists.
Grāmatvedis (filma)
"Grāmatvedis" (en) ir 2016. gada ASV kriminālais trilleris. Filmas režisors ir Gevins O'Konors, scenārists Bills Dubjuks, galvenajās lomās Bens Afleks, Anna Kendrika, Dž. K. Simonss, Džons Berntāls, Džefrijs Tembors un Džons Litgouvs.
Šons Raits-Filipss
Sasniegumi
Manchester City
Chelsea
Grāmatvedis (filma)
Filmas pirmizrāde Losandželosā notika, bet pārējos ASV kinoteātros to rādīt sāka pēc četrām dienām. Latvijā filmas pirmizrāde notika. Filma saņēmusi dažādas kritiķu atsauksmes un tās ieņēmumi pārsniedz 151 miljonu ASV dolāru.
Edgara Kauliņa aleja
Edgara Kauliņa aleja ir iela Lielvārdē, Ogres novadā. Tā sākas krustojumā ar Laimdotas ielu un beidzas pie Lielvārdes luterāņu baznīcas. Edgara Kauliņa aleja ir centrālā iela Lielvārdes pilsētas daļai Lāčplēsim. Tā ir nodēvēta par godu bijušajam kolhoza "Lāčplēsis" priekšsēdētājam Edgaram Kauliņam.
Šajā iela atrodas Andreja Pumpura Lielvārdes muzejs, Lielvārdes luterāņu baznīca un Lielvārdes parks un pilsdrupas.
Ielu savienojumi
Edgara Kauliņa aleja ir savienota ar šādām ielām:
Sačins Tendulkars
Sačins Tendulkars (mr, Sachin Tendulkar; dzimis ) ir bijušais indiešu kriketa spēlētājs, spēlējis sitēja pozīcijā. Viņš tiek uzskatīts par vienu no visu laiku izcilākajiem sitējiem kriketa vēsturē.
2011. gadā Indijas izlases sastāvā viņš uzvarēja Pasaules kausa izcīņā. Indietis karjeras laikā ir uzstādījis vairākus rekordus. 2010. gadā viņš tika atzīts par gada labāko kriketa spēlētāju.
FS Jelgava
FS Jelgava (agrāk – Albatroz SC, Albatroz Sport Club) ir Latvijas futbola klubs no Jelgavas, kas spēlē Latvijas futbola Virslīgā. Klubs dibināts 2017. gada 4. aprīlī.
2020. gadā komanda uzvarēja Latvijas 2. līgas čempionātā kā Albatroz SC/FS Jelgava. 2021. gadā "Albatroz SC" iekļāvās FK/FS Jelgava sastāvā. Kluba pieaugušo komanda piedalījās Latvijas futbola 1. līgas čempionātā, bet dažāda vecuma jaunieši — Latvijas Jaunatnes futbola čempionātā. 2022. gadā komanda oficiāli pārdēvēta par FS Jelgava.
2023. gadā "FS Jelgava" debitēja Latvijas Virslīgā. Jelgavā augstākais futbola čempionāta līmenis atgriezās pēc triju gadu pārtraukuma, kad tajā pēdējoreiz spēlēja FK Jelgava, daļu kuras sastāva iekļāva FS Jelgava rindās.
Komandas sastāvs
.
Estera Dobre
Estera Dobre (ro; dzimusi ) ir bijusī rumāņu brīvā stila cīkstone, 2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībniece, pieckārtīga Eiropas vicečempione.