cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ilze Binga
Karš
1927. gadā Ilze Binga apprecējās ar vīru Konrādu Volfu (viņa atstāja savu iepriekšējo uzvārdu fotogrāfes karjeras dēļ, bet dažkārt sevi sauca arī par Ilsi Bingu Volfu). Bēgot no kara 1940. gadā, Binga ar vīru Konrādu Volfu bija spiesti pamest Parīzi un emigrēja uz Ņujorku (1941.). Tur viņa turpināja nodarboties ar portretu fotografēšanu, specializējoties bērnu portretos. 1950. gadā viņa saka strādāt ar lielformāta Rolleiflex fotokameru, sakot eksperimentēt ar lieliem tonāliem kontrastiem un gaismām. Savos divos ceļojumos uz Parīzi pēc kara, 1947. un 1952. gadā, viņa uzņēma daudz fotogrāfiju. Lai gan fotogrāfe karjeru beidza 1959. gadā, viņas darbi atzinību guva arī vēlāk. 1993. gadā Binga Manhatanā no Nacionālā Mākslas kluba ieguva pirmo zelta medaļu fotogrāfijā.
Robeža (matemātika)
Matemātikā robeža ir vērtība, uz kuru tiecas funkcija vai skaitļu virknes elementi. Robežas ir nozīmīga matemātiskās analīzes sastāvdaļa, un tās tiek izmantotas bezgalības, atvasinājumu un integrāļu, kā arī matemātikas konstanšu definēšanā.
Apzīmējums
Formulās robeža parasti tiek apzīmēta, izmantojot vārdu lim, pilnajā formā, un robežvērtība, kurai tuvojas funkcija, tiek rakstīta aiz labās bultiņas (→), proti, an → a.
Pamatjēdzieni
Funkcijas y=f(x), kad, robeža ir skaitlis b, ja katram pozitīvam skaitlim \varepsilon var atrast tādu pozitīvu skaitli \delta, ka ar visām tām x vērtībām, izņemot x=a, kurām , ir spēkā nevienādība.
Funkcijas robežu, kad un x>a, sauc par robežu no labās puses. Funkcijas robežu, kad un x<a, sauc par robežu no kreisās puses. Abas šīs robežas sauc par vienpusējām. Ja, tad. Ja, tad neeksistē.
Ja, tad y=f(x) sauc par bezgalīgi mazu funkciju. Ja, tad y=f(x) sauc par bezgalīgi lielu funkciju. Šādu funkciju īpašības:
Nenoteiktības
Nenoteiktības ir, \frac{0}{0}, , , 1^\infin, 0^0, \infin^0, šajos gadījumos rezultātā var būt gan bezgalība, gan nulle, gan cits galīgs skaitlis. Lai aprēķinātu robežu ar nenoteiktību, jāpārveido funkcija: dala katru skaitli ar augstāko mainīgā pakāpi vai pārveido un pēc tam saīsina izteiksmi.
.
1^\infin nenoteiktību var novērst, izmantojot otro ievērojamo robežu
vai ,kur e ir Eilera skaitlis.
Bezgalīgi mazu lielumu salīdzināšana
Robežu aprēķināšanai dažkārt ērti izmantot bezgalīgi mazu funkciju salīdzināšanu.
Divas bezgalīgi mazas funkcijas \alpha (x) un \beta (x) sauc par vienādas kārtas bezgalīgi mazām funkcijām, kad x\to 0, ja
,
kur C ir galīgs skaitlis, kurš nav nulle.
Ja C=1, \alpha (x) un \beta (x) ir ekvivalentas funkcijas:
.
Aprēķinot bezgalīgi mazu funkciju attiecības robežu, tās var aizvietot ar ekvivalentām bezgalīgi mazām funkcijām. Savsarpēji ekvivalentas ir (x\to 0) sinx\sim x,, tgx\sim x, e^x-1\sim x, , , , un citas funkcijas.
Bezgalīgi mazai funkcijai \alpha (x) ir augstāka kārta nekā bezgalīgi mazai funkcijai \beta (x) (to pieraksta kā ), ja
\alpha (x) sauc par n-tās kārtas bezgalīgi mazu funkciju salīdzinājumā ar \beta (x), kad x\to a (to pieraksta kā ), ja
Funkcijas nepārtrauktība, funkcijas pārtraukumi
[[Attēls:Hyperbole 1 sur x.png|thumb|Funkcijas grafiks. Funkcija nav definēta, ja x=0, tas ir funkcijas otrā veida pārtraukuma punkts:
, ]] Funkcija y=f(x) ir nepārtraukta punktā x_0, ja
,
kur ir argumenta pieaugums,  ir funkcijas pieaugums.
Ja funkcija ir nepārtraukta šajā punktā, tad
.
Ja funkcija ir pārtraukta punktā x_0,
Turpinājuma karš
Turpinājuma karš (fi, sv) bija Ziemas kara turpinājums Otrā pasaules kara laikā, kurā Somijai līdz 1941. gada septembrim izdevās atgūt Padomju Savienībai zaudētās teritorijas un iekarot lielāko daļu no Karēlijas austrumu daļas, kuru tā atkal zaudēja 1944. gadā.
Norise
Pēc Turpinājuma kara beigām 1944. gadā Somija bija spiesta vēlreiz atdot PSRS Karēlijas austrumu daļu un maksāt kontribūcijas.
Apollo 7
Apollo 7 jeb AS-205 bija NASA Apollo programmas pirmais pilotējamais lidojums. Tas notika 1968. gada oktobrī, trīs astronautiem Zemes orbītā pavadot nepilnas 11 dienas.
Apollo 7 lidojuma mērķis bija izmēģināt komandas un servisa moduli pilotējamā režīmā zemā Zemes orbītā, kā arī izmēģināt tuvošanās operācijas. Apollo 7 lidojuma laikā veikta pirmā publiskā televīzijas tiešraide no kosmosa (pirmo eksperimentālo televīzijas seansu veica Gordons Kūpers 1963. gadā Mercury-Atlas 9 lidojumā).
Apkalpe
Dublējošā apkalpe:
Lidojuma gaita
Apollo 7 tika palaists 15:02:45 UTC ar nesējraķeti Saturn IB no Kenedija kosmosa centra starta laukuma LC-34. Ievadīšana orbītā noritēja bez problēmām.
Pēc atvienošanās no otrās pakāpes S-IVB apkalpe noorientēja kosmosa kuģi ar dzinējiem. Tika veikts tuvošanās S-IVB (minimālais attālums 1,2 metri) manevrs. Aisels praktizējās simulētās tuvošanās un saslēgšanās operācijās ar mēness moduli, izmantojot mērķi, kas bija uzmontēts uz uz S-IVB. Viens no S-IVB adaptera paneļiem nebija pilnībā atvēries, kas kapsulas komunikatoram Tomasam Stefordam atgādināja "dusmīgo aligatoru" (daļēji atvērušos saslēgšanās mērķi) Gemini 9A lidojumā. Ja tas būtu noticis reālā Mēness misijā, būtu risks izvadīt mēness moduli no adaptera. Nākamajiem Apollo Saturn V lidojumiem adapters tika modificēts, lai paneļi tiktu atdalīti pilnībā. Pēc 15 minūšu grupveida lidojuma pabeigšanas Apollo tika iedarbināti dzinēji, ka kosmosa kuģi pārvietotu orbītā, kas atšķiras no S-IVB orbītas.
13. oktobrī tika sākti dažādi eksperimenti saskaņā ar programmu. 14. oktobrī veikts pirmais televīzijas seanss 10 minūšu garumā. Šajā dienā negaidīti izslēdzās maiņstrāvas elektrobarošanas kopne. Tā ātri tika ieslēgta atpakaļ un novērsta līdzstrāvas uz maiņstrāvu pārveidotāja sabojāšana. Bažījoties par kopnes atkārtotu izslēgšanos, kad bez maiņstrāvas nevarētu regulēt galvenā dzinēja vilces vektoru, lidojuma vadītāji nolēma nekavējoties pārvietot kuģi uz tik zemu orbītu, lai bremzēšanas manevra veikšanai pietiktu ar papilddzinējiem. Orbīta tika izmainīta uz 167 × 295 km.
15. oktobrī veikts otrā televīzijas tiešraide. Apkalpei parādījās saaukstēšanās simptomi. Veikts manevrs, orbītas apogeju samazinot līdz 290 km, tādējādi imitējot lidojuma uz Mēnesi trajektorijas korekciju.
18. oktobrī iedarbināts galvenais dzinējs, lai pārbaudītu vilces vektora vadību rokas režīmā, ko izmanto gadījumā, ja sabojājas automātiskā sistēma. 66 sekunžu laikā orbītas apogejs pacelts līdz 450 km.
Kalsnavas pareizticīgo baznīca
'''Kalsnavas Sv. Apustuļa Jāņa Teologa pareizticīgo baznīca''' ir 1864. gadā celts Latvijas Pareizticīgās Baznīcas dievnams, kas atrodas Madonas novada Kalsnavas pagasta Jāņukalnā. Baznīcu projektējis Roberts Augusts Pflūgs.
Padones strauts
Padones strauts (arī Dubļu upe, Padones upele) ir Vārtājas labā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā.
Iztece - uz ziemeļaustrumiem no Pānu mājām. Tek ziemeļu virzienā. Lielākās pietekas - Kalējupīte, Plūģupīte, Vecvagaru grāvis. Ietek Vārtājā pie valsts autoceļa V1206 (Durbe – Tadaiķi – Bunka – Priekule) tilta pār Vārtāju. Upi šķērso valsts autoceļi A9 (Liepājas šoseja), V1204 (Durbe – Padone – Kugras), V1205 (Krote – Tadaiķi), kā arī dzelzceļa līnija Jelgava—Liepāja. Tās krastos atrodas Krupmuiža, Padones skola.
Hazratišohs
Hazratišohs (tg) ir viena no Pamira kalnu grēdām Tadžikistānā. Izvietojusies tā rietumdaļā; stiepjas 55 km garumā ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā paralēli Darvozas grēdas rietumu galam. Augstākā virsotne ir Hazratišoha kalns (4095 m).
Grēda veidota no konglomerātiem, nogāzēs stepe un krūmāji. Dienvidu nogāzēs kopš 1983. gada izveidots ap 19 000 ha lielais Daštidžumas rezervāts.
Kepervēma
Kepervēma (ru, ckt — ‘āmriju upe’) ir nacionālais ciems Krievijas ziemeļaustrumos, Čukotkas autonomā apvidus Biļibinas rajonā, administratīvi pakļauts Biļibinas pilsētas municipalitātei. Izvietojies Malijaņujas upes labajā krastā pie Lielās Kepervēmas upes ietekas, kas devusi ciemam vārdu.
Vēsture
Ciema pirmsākumi ir Austrumsibīrijas jūras krastā, kur Raučuas upes deltā 1932. gadā nodibināja Raučuas ciemu kā kolhoza Vperjod centru. 1947. gadā ciemu pārcēla uz tagadējo vietu Malijaņujas krastā. 1972. gadā līdzās ciemam uzbūvēja Kepervēmas reģionālo lidostu (nodrošina regulāro satiksmi ar Anadiru, Peveku, Magadanu).
Mūsdienās ciemā dzīvo ap 300 iedzīvotāju, no tiem 40 % čukči un 20 % eveni. Iedzīvotāju galvenā nodarbošanās ir briežkopība, zveja un medības; lidlauka apkalpošana. Ciemā ir internātvidusskola, feldšeru punkts, pasts, kultūras nams, bibliotēka, veikali. Darbojas lauksaimniecības uzņēmums. Ciems savienots ar 35 km attālo Biļibinas pilsētu ar grantētu vissezonas autoceļu.
Klūge
Klūge var būt:
Viktorijas un Alberta muzejs
<mapframe text="Viktorijas un Alberta muzejs" width=260 height=260 zoom=16 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q213322" }
Viktorijas un Alberta muzejs (en) ir pasaulē lielākais dekoratīvi lietišķās mākslas muzejs. Tas atrodas Kensingtonā un Čelsijā, Londonā, Apvienotajā Karalistē. Muzejs tika dibināts 1852. gadā (tālaika nosaukums - Rūpniecības izstrādājumu muzejs), lai iedvesmotu dizaina mākslas studentus, bet 1899. gadā karaliene Viktorija muzeju pārdēvēja un veltīja prinča Alberta piemiņai.
Muzeja kolekcijā atrodas vairāk nekā 4,5 miljoni objektu. Tas ir 51 tūkstoti m2 liels un tajā atrodas 145 galerijas. Muzejā atrodas darbi, kas tapuši vairāk nekā 5000 gadu laikā Eiropā, Ziemeļamerikā, Āzijā un Ziemeļāfrikā. Viktorijas un Alberta muzeja 11 km garās galerijas ir izvietotas sešos līmeņos. Pamatstāvā jeb pirmajā līmenī atrodas Āzijas un islāma mākslas galerijas, kā arī Tērpu zāle, Skulptūru zāles un Eiropas viduslaiku un renesanses mākslas ekspozīcijas. Britu galerijas atrodas otrajā un ceturtajā līmenī. Trešajā līmenī atrodas 20. gadsimta galerijas, kā arī sudraba izstrādājumi, metālkalumi, ieroči un dārglietas; te ir izvietotas arī tekstilijas. Stikla un keramikas ekspozīcijas atrodas augšējos (ceturtajā un sestajā) līmeņos. Henrija Kola spārnā atrodas Gravīru zāle, Mācību centrs un RIBA (Karaliskā Britu arhitektu institūta) zīmējumu un manuskriptu kolekcija.
2009. gadā to apmeklēja vairāk gandrīz 2,27 miljoni cilvēku, tādējādi tas bija devītais apmeklētākais muzejs visā valstī.
Mikronēzijas administratīvais iedalījums
Mikronēzijas administratīvo iedalījumu veido 4 štati.
Herdurs Magnusons
Herdurs Magnusons (is; dzimis ) ir Islandes futbolists, aizsargs, Islandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada spēlē Grieķijas Superlīgas kluba Panathinaikos sastāvā.
Sasniegumi
CSKA Moscow
282. Ventas policijas bataljons
282. Ventas policijas bataljons bija militāra latviešu brīvprātīgo vienība Trešā reiha pakļautībā Otrajā pasaules karā. Tika saformēts speciāli operācijas Ziemas burvība (pazīstama arī kā Osvejas akcija) īstenošanai Osvejas apkaimē, vēlāk tika izmantots arī citiem uzdevumiem. Kaujas gaitas beidzis 1943. gada 15. jūlijā ar izformēšanu un daļēju iekļaušanu 277. Siguldas bataljonā.
Izveidošana
282. Ventas policijas bataljonu 1943. gada 5. martā Rīgā, Bolderājā saformēja kapteinis Jānis Zilvers no 266. Rēzeknes bataljona kadriem, izveidošanas specifiskais mērķis bija operācijas "Winterzauber" īstenošana. Lai arī virsnieki bija pieredzējuši, kareivjiem vērā ņemamas pieredzes nebija. Izveidojot bataljonā bija 18 virsnieki, 142 instruktori un 306 kareivji, tā vadošais sastāvs bija šāds:
Bataljona komandieris — kapteinis Jānis Zilvers
Dienesta gaitas
1943. gada 13. martā bataljonu nosūtīja uz Osvejas apvidu, kur tas pulkveža Knehta grupā piedalījās partizānu apkarošanas operācijas "Winterzauber" īstenošanā, kas ilga līdz marta beigām. Pēc operācijas noslēgšanās bataljonu pārcēla uz Zilupi sardžu dienesta un sarkano partizānu apkarošanai. 3. jūlijā vadību pārņēma kapteinis Jānis Nikāns un 15. jūlijā bataljonu izformēja, personālsastāvu iedalot 277. Siguldas bataljonā.
Minskas Nacionālā lidosta
Minskas Nacionālā lidosta (IATA: MSQ, ICAO: UMMS) (be), iepriekš saukta par «Minsk-2», ir galvenā Baltkrievijas starptautiskā lidosta, kas atrodas 42 km uz austrumiem no valsts galvaspilsētas Minskas. Ģeogrāfiski tā atrodas Smaļaviču rajonā, bet administratīvi pakļauta Minskas Kastričņicku rajonam. Lidosta ir Baltkrievijas nacionālās lidsabiedrības Belavia un kravas pārvadātāju TransAVIAexport Airlines un Genex centrālā lidosta.
Pirmie gadi
Lidostas «Minsk-2» celtniecība sākās 1977. gadā. 1979. gadā ekspluatācijā nodeva 3640 metrus garu un 60 metrus platu skrejceļu. 1981. gadā «Minsk-2» aerodroms varēja pieņemt lidmašīnas un tika atklāts 1982. gadā. Pirmie pasažieru pārvadājumi tika izpildīti ar Tupolev Tu-134 lidmašīnām. Vēl pēc vienpadsmit gadiem lidosta tika pabeigta un atvērts terminālis, kurš spētu apkalpot 5,8 miljonus pasažieru gadā. Regulāri lidojumi tika uzsākti 1983. gadā; līdz 1990. gadam pasažieru skaits sasniedza 2,2 miljonus.
Attīstība kopš 1990. gadiem
No 1991. gada līdz ar PSRS sabrukumu un citām sekojošām izmaiņām lidojumu skaits sāka samazināties. 1997. gadā pasažieru skaits bija 516 000, 1998. gadā — 480 000, bet 2000. gadā vien 400 000 pasažieru. Kopš PSRS sabrukuma pirmoreiz gada pasažieru skaits miljonu pārsniedza 2008. gadā, kļūstot par nozīmīgu punktu lidostas vēsturē.
Ginters fon Klūge
Ginters Ādolfs Ferdinands "Hanss" fon Klūge (, dzimis, miris ) bija vācu virsnieks, ģenerālfeldmaršals.
Dzimis Pozenē militārpersonas ģimenē. Pirmajā pasaules kara laikā piedalījās Verdenas kaujā. 1937. gadā kļuva par Sestās armijas grupas (vēlāk 4. armijas) komandieri. Kā armijas komandieris 1939. gadā piedalījās Polijas kampaņā. Kaujas par Franciju laikā Klūges armija forsēja Ardēnus. 1940. gadā jūlijā tika paaugstināts par feldmaršalu.
Kā armijas komandieris piedalījās cīņās Austrumu frontē. Cīņu gaitā Klūgem izveidojās saspīlētas attiecības ar Heincu Guderianu. Pēc vācu neveiksmēm pie Maskavas 1941. gada beigās Ginters fon Klūge kļuva par Armijas grupas "Centrs" komandieri, nomainot Fedoru fon Boku. 1943. gada 27. oktobrī smagi cieta avārijā uz Minskas - Smoļenskas ceļa. Atgriezās ierindā 1944. gada jūlijā un kļuva par komandieri vācu spēkiem Rietumu frontē, nomainot Gerdu fon Rundštetu.
Gintera fon Klūges tiešā pakļautībā strādāja Armijas grupas "Centrs" štāba priekšnieks Hennings fon Treskovs - viens no atentāta pret Ādolfu Hitleru līderiem. Klūge bija informēts par atentātu plāniem. Pēc neveiksmīgā 20. jūlija Klausa fon Štaufenberga atentāta pret Hitleru, Klūge tika izsaukts uz Berlīni. Domādams, ka tiks arestēts, Klūge izdarīja pašnāvību, pēcnāves vēstulē aicinot izbeigt karu.
Pafas starptautiskā lidosta
Pafas starptautiskā lidosta (el, tr) ir otra lielākā starptautiskā lidosta Kiprā, 6,5 kilometrus uz dienvidaustrumiem no Pafas centra. Daļā no lidostas atrodas gaisa spēku bāze. Visbiežāk lidostu izmanto atpūtnieki no Eiropas valstīm. No 2008. gada darbojas lidostas jaunais terminālis. No 2012. gada Pafas lidosta ir viena no aviosabiedrības Ryanair bāzēm.
Inmarsat-6 F2
Inmarsat-6 F2 jeb GX 6B ir Apvienotajā Karalistē reģistrēta uzņēmuma Inmarsat sestās paaudzes sakaru pavadonis. Pavadonis tika palaists 2023. gada 18. februārī.
Inmarsat-6 F2 izgatavoja Francijas uzņēmums Airbus Defence and Space uz platformas Eurostar 3000EOR bāzes. Tam ir L joslas (ELERA) un Ka joslas (Global Xpress) raiduztvērēji. L joslas antena ir 9 m diametrā. Jaunās paaudzes modulārais procesors nodrošina pilnīgu maršrutēšanas elastību līdz pat 8000 kanāliem un dinamisku jaudas sadali vairāk nekā 200 staru kūļiem L joslā. Ka joslas staru kūļi ir vadāmi pa visu Zemes disku, ar elastīgu kanālu sadalījumu staru kūlim.
Lidojuma gaita
Inmarsat-6 F2 tika palaists 03:59 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 Block 5 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-40.
Dinotopija
"Dinotopija" (en) ir no trim sērijām sastāvošs Walt Disney Television un Hallmark Entertainment 2002. gadā uzņemts miniseriāls. Tā pirmizrāde notika kanālā ABC 2002. gada 12. maijā. Seriāla darbība norisinās izdomātā pasaulē Dinotopijā, kur līdzās dzīvo cilvēki un saprātīgi dinozauri. Seriāla sižets balstīts uz amerikāņu rakstnieka Džeimsa Gērnija (James Gurney) grāmatām, taču atšķirībā no tām darbība notiek mūsdienās. Seriāla kopējais garums ir 4 stundas.
Tapšanas vēsture
Gan Columbia Pictures, gan Walt Disney Television savulaik vēlējās uzņemt seriālu par dinozauriem, taču atteicās no šīs idejas, jo nespēja izdomāt, kā apvienot cilvēkus un dinozaurus vienā pasaulē. Reiz Hallmark Entertainment dibinātājs Roberts Halmi uzzināja par Džeimsa Gērnija grāmatu, un kompānija nolēma sākt seriāla izveidi.
Roberts Halmi bija gatavs seriāla uzņemšanai iztērēt 80 miljonus dolāru. Neskatoties uz zināmā mērā notikušu izgāšanos ar Hallmark Entertainment iepriekšējo projektu "Desmitā karaļvalsts" (The 10th Kingdom) , kompānija ABC bija ļoti pārliecināta par "Dinotopijas" veiksmi.
Vairāk nekā 75% filmas materiāla prasīja vizuālo apstrādi, daļa no tās tika veikta ar animatronikas palīdzību, daļa — ar datormodelēšanu. Ar animatronikas metodi veidotos dinozaurus izstrādāja Džima Hensona studija, bet dinozauru datormodelēšanu veica britu kompānija FrameStore, kas bija veidojusi specefektus BBC populārzinātniskajam ciklam "Pastaiga ar dinozauriem" (Walking with Dinosaurs). Seriālā tika izmantota studijas Pinewood Studio tehnoloģija Digital Set Extensions: dažas ēkas tika uzceltas dabiskā lielumā, pārējā pilsētas daļa modelēta ar datoru. Līdzīgi masu skatos tika "piezīmēti" cilvēki un dinozauri.
Sižets
Seriāla darbība notiek izdomātā pasaulē, kuru radījis amerikāņu rakstnieks Džeimss Gērnijs (James Gurney). Kad neliela lidmašīna, kurā lido Karls, Deivids un viņu tēvs Frenks, cieš katastrofu netālu no nezināmas salas, brāļi nokļūst krastā, taču tēvam neizdodas atsprādzēt savu drošības jostu. Salā, kuras nosaukums ir Dinotopija, līdzās saticīgi un savstarpējā cieņā dzīvo cilvēki un saprātīgi dinozauri. Katram cilvēkam ir savs dinozaurs (pāris), pat pilsētas mēram. Taču līdzās Dinotopijas galvaspilsētai Ūdenskritumu pilsētai (Waterfall City) klaiņo mežonīgi plēsoņas. Pats galvenais — spēku zaudēt sākuši Saules akmeņi (sun-stones), kam ir milzīga nozīme brīnumainās pasaules eksistencē. Ar ļoti inteliģentā dinozaura Zipo palīdzību Karls un Deivids cenšas glābt par savām mājām kļuvušo zemi.
Lomās
un citi aktieri.
Nāves lidojumi
Nāves lidojumi (spāņu: Vuelos de la muerte) ir prettiesisks soda veids (izrēķināšanās), kura būtība ir cilvēku izmešana no lidojošas lidmašīnas vai helikoptera.
Argentīnas Netīrā kara laikā (1976—1983) Argentīnas huntas karavīri nolaupīja tūkstošiem cilvēku, daļa no kuriem tika nogalināti nāves lidojumos. Cilvēkiem pirms lidojuma vai lidojuma laikā ar vielām izraisīja bezsamaņas stāvokli, pēc tam viņi tika izmesti Atlantijas okeānā vai Laplatas upē.
Pēc Čīles prezidenta Rikardo Lagosa 2001. gadā paziņotā, 120 cilvēku tika izmesti no heliktoperiem Augusto Pinočeta diktatūras laikā.
Nāves lidojumi veikti Kolumbijā Violensijas laikā (1948—1958), Zairā Mobutu režīma posmā, Austrumtimorā, kad to bija okupējusi Indonēzija (1975—1999). Nāves lidojumus rīkojusi Francijas koloniālā vara Madagaskarā Madagaskaras sacelšanās (1947—1949) un Alžīrijā Alžīrijas neatkarības kara laikā. Tāpat šādus lidojumus organizējusi Dienvidāfrikas Aparteīda valdība Namībijas neatkarības kara gaitā (1966—1990).
Vecupe (Vecvagaru grāvja pieteka)
Vecupe ir Vecvagaru grāvja labā krasta pieteka Dienvidkurzemes novada Bunkas pagastā uz ziemeļiem no Tadaiķiem. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Vecvagaru grāvī netālu no tā ietekas Padones strautā.
Haselta
Haselta ir pilsēta Beļģijas ziemeļaustrumu daļā, Flandrijas reģionā. Limburgas provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta. Atrodas 83 kilometrus uz austrumiem no Beļģijas galvaspilsētas Briseles un 80 kilometru attālumā no Beļģijas otrās lielākās pilsētas Antverpenes. Pilsētas kopējā platība ir 102,24 km², pēc 2014. gada datiem pilsētā dzīvo 75 991 iedzīvotājs. Tā ir astotā lielākā Flandrijas reģiona pilsēta un astoņpadsmitā lielākā pilsēta Beļģijā. Haselta ir dibināta ap 4. gadsimtu, bet pilsētas tiesības tā ieguva 1985. gadā.
Ievērojamas personības
Haseltā ir dzimuši:
Marjanovičs
Marjanovičs (sr, no personvārda Marjans (Марјан/Marjan); sieviešu dzimtē Marjanoviča) ir serbhorvātu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Slavoļubs Marjanovičs
Slavoļubs Marjanovičs (sr; dzimis Lalinacā) ir Serbijas starptautiskais lielmeistars šahā (1978).
Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt piecu gadu vecumā. Trīs reizes uzvarējis Dienvidslāvijas junioru šaha čempionātā (1971—1973). Pārstāvējis Dienvidslāviju Pasaules junioru šaha čempionātos, kur 1973. gadā dalījis 3.-5. vietu, bet 1974. gadā dalījis 2.-4. vietu. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis Belgradā (1979), Vrņačka Baņā (1983) un Romā (1988). Par panākumiem turnīros FIDE Marjanovičam 1977. gadā piešķīra starptautiskā meistara (IM) nosaukumu, bet 1978. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. 1985. gadā Novisadā uzvarējis Dienvidslāvijas šaha čempionātā. 1987. gadā Suboticā piedalījies Pasaules šaha čempiona izcīņas cikla starpzonu turnīrā, kurā ieņēmis 7. vietu.
Pārstāvējis Dienvidslāvijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Pazīstams arī kā šaha treneris. 2004. gadā saņēmis FIDE vecākā trenera nosaukumu.
Alberts Riekstiņš
Fricis Alberts Riekstiņš (dzimis, miris ) bija latviešu distanču slēpotājs.
Dzīvesgājums
Dzimis Cēres pagasta Korģeļciema "Dangās". Mācījies Cēres pamatskolā, vēlāk Rīgas Jaunekļu Kristīgās savienības centrā. 1926. gada rudenī iestājies Latvijas Universitātes Mežsaimniecības fakultātē. 1926. gadā noorganizējis sporta svētkus Cērē.
Septiņkārtējs Latvijas meistars slēpošanā: 15 km (1930.g.), 18. km (1932., 1933.g.), 30 km (1929., 1930.g.), 50 km (1931., 1933.g.).
Piedalījās Garmišā-Partenkirhenē, kur 18 km slēpojumā ieņēma 67. vietu, distanču slēpošanas 4x10 km stafetē Latvijas komandas sastāvā ieņēma 13. vietu.
Strādājis biedrībā "Universitātes sports", 1941. gadā un no 1945. līdz 1954. gadam — Latvijas PSR Fiziskās kultūras un sporta komitejas valsts treneris vieglatlētikā. No 1954. līdz 1960. gadam bijis treneris sporta klubā „Daugava”. No 1960. līdz 1976. gadam bijis Tekstila un vieglās rūpniecības darbinieku arodbiedrības rajona komitejas instruktors.
Izmēģinājis spēkus 30 sporta veidos, tai skaitā 78 gadu vecumā kļuvis par sporta meistarkandidātu makšķerēšanā.
Miris 2004. gada 8. decembrī, apbedīts Rīgā, Meža kapos.
Aleksandrs Bunge
Aleksandrs Bunge (de, ru; 1803−1890) bija vācbaltiešu ārsts, ceļotājs un botāniķis. Rīgas Dabaspētnieku biedrības loceklis.
Dzīvesgājums
Dzimis 1803. gada 6. oktobrī (24. septembrī pēc VS) Kijivā farmaceita ģimenē. 1821. gadā viņš sāka medicīnas un botānikas studijas Tērbatas Universitātē, 1825. gadā ieguva medicīnas doktora grādu ar disertāciju De relatione methodi plantarum naturalis in vires vegetabilium medicales. 1826. gadā Bunge piedalījās ekspedīcijā uz Altaja kalniem, 1830. gadā uz Mongoliju un Ķīnu, 1832. gadā viņš atkal devās uz Altaja kalniem.
1834. gadā Bungi ievēlēja par Kazaņas Universitātes botānikas profesoru, bet 1836. gadā par Tērbatas Universitātes botānikas profesoru un botāniskā dārza direktoru. 1857. gada decembrī viņš devās zinātniskā ekspedīcijā uz Afganistānu, no kuras cauri Persijai un Gruzijai 1859. gada augustā atgriezās Tērbatā. 1868. gadā Bunge pensionējās. 1875. godā viņu ievēlēja par Krievijas Zinātņu akadēmijas locekli.
Miris 1890. gada 18. (6.) jūlijā Kiltsi ciemā (Gilsenhof) Rietumviru apriņķē, apglabāts Tērbatā.
Plūģupīte
Plūģupīte (arī Pluģe, Pluģupe, augštecē Dubļupe, Dubļupīte) ir Padones strauta kreisā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā.
Iztece - uz ziemeļrietumiem no Krusātas. Tek rietumu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Padones strautā augšpus valsts autoceļa V1205 (Krote – Tadaiķi) tilta pār Padones strautu. Upi šķērso valsts autoceļi P114 (Ilmāja — Priekule — Lietuvas robeža (Plūdoņi)) un V1204 (Durbe – Padone – Kugras). Tās krastos atrodas Prāmciems. Netālu no upes Kronvaldu Ata dzimto māju vieta.
Dambergs
Dambergs (de; sieviešu dzimtē Damberga) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Ozolaine (Rīga)
Ozolaine, agrāk Eihenhaima  vai Eihenhaina, ir viena no Sarkandaugavas apkaimes daļām ar parku Rīgā.
Vēsture
Pēc Rīgas ieņemšanas 1710. gadā Krievijas cars Pēteris I esot pie Duntes muižas pavēlējis iekārtot nocietinājumus un celt jaunu pili. Sarkandaugavas krastā izveidots regulāra plānojuma parks (t.s. Otrais Ķeizardārzs), kuru Pēteris I jau kā Krievijas impērijas ķeizars apciemojis pēc Vidzemes inkoprorācijas Krievijas sastāvā 1723. gadā. Dārza projektu izstrādājis arhitekts P. Jonšteins. Dārza iekārtošanu veica galvenokārt kareivji. Darbus sāka plaši, tika izrakti dīķi, parka stādīšanai saveda trīsdesmit tūkstošus dažādu koku, bet pils būvēšanai kaļķus un ķieģeļus no Holandes. 1729. gada pavasaris nāca ar briesmīgiem plūdiem, kas zemāk esošās celtnes iznīcināja. No citadeles pāri palikušo daļu nosauca Aleksandra Menšikova vārdā par Aleksandra Augstumiem, kurā vēlāk ierīkoja Aleksandra augstumu aizgādības namu jeb nespējnieku patversmi. 1862. gada decembrī tika nodibināta Rīgas pilsētas Sarkankalna slimnīca. 1872. gadā uzbūvēja dzelzceļa līniju Rīga—Mīlgrāvis ar pieturas punktu "Aleksandra Augstumi" (tagadējā Sarkandaugavas stacija).
19. gadsimta otrajā pusē, kad Duntes muižas parkā bija izauguši šeit stādītie ozoli, to sāka dēvēt par Ozolaini (Eichenheim).
1872. gada rudenī Literāri-praktiskā pilsoņu apvienība Duntes muižas ēkās iekārtoja Eihenheima patversmi ar skolu un internātu, kurā strādāja latviešu skolotājs un botāniķis Jānis Ilsters. Citās muižas ēkas iekārtoja Pretubagošanas biedrības patversmi, kas šeit pastāvēja līdz Pirmajam pasaules karam. Bāreņu nams darbojies arī pēc Pirmā pasaules kara, ap 1932. gadu patversmes telpās iekārtoja vecu ļaužu pansiju. Patversmes ielā 20 darbojās 21. Rīgas pilsētas pamatskola, kuru 1937. gadā pārdēvēja par Rīgas pilsētas Ozolaines pamatskolu.
Latvijas PSR laikā Ozolainē izveidojās daudzstāvu apbūve un vairākas ražotnes. 1964. gadā Patversmes ielā 29 izveidoja Baseina slimnīcu jūrnieku ārstēšanai, 1970. gadā tai uzcēla jaunu korpusu. 1992. gada oktobrī, apvienojot Baseina Centrālo slimnīcu Patversmes ielā ar Rīgas ostas slimnīcu Vecmīlgrāvī, izveidoja Latvijas Jūras medicīnas centru. 2006. gadā SIA "Duntes ozoli" Ozolainē uzcēla 16 stāvu dzīvojamo māju. 2007. gada septembrī senajā skolas ēkā Patversmes ielā 20 sāka darboties Žila Verna Rīgas Franču skola. 2020. gadā Rīgas Domes Pilsētas Attīstības departaments plānoja Ozolaines parka izveidi.
Tiso kundzes Vaska figūru muzejs
Tiso kundzes Vaska figūru muzejs (en) ir vaska figūru muzejs. Galvenais muzejs atrodas Londonā, tam ir arī vairāk nekā desmit filiāles Eiropā, Ziemeļamerikā, Āzijā un Austrālijā. To dibināja vaska figūru izgatavotāja Marija Tiso 1835. gadā. Pašlaik muzejos atrodas vēsturisku, karalisko personību, filmu zvaigžņu, sportistu un daudzu citu profesiju pārstāvju vaska figūras. Amerikāņu mūziķe Lady Gaga ir pirmā slavenība, kuras vaska figūra atradās visos vaska muzejos.
Varšavas hercogiste
Varšavas hercogiste bija Napoleona franču impērijas satelītvalsts, pastāvēja no 1807. līdz 1813. gadam (formāli līdz 1815.) Sākotnējā hercogistes teritorija bija 103 000 km2 ar 2,6 miljoniem iedzīvotāju. Pēc 1809. gada franču-austriešu kara no Austrijas Impērijas tika iegūta rietumu Galīcija un Krakova, palielinot hercogistes teritoriju līdz 155 000 km2 ar 4,3 miljoniem iedzīvotāju. 1810. gadā 79% iedzīvotāju bija poļi, 7% ebreji, 6% vācieši, 4% lietuvieši un 4% ukraiņi.
Vecvagaru grāvis
Vecvagaru grāvis ir Padones strauta labā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā uz ziemeļiem no Tadaiķiem.
Varšavas hercogiste
Alianse ar Napoleonu
Pēc trešās Polijas dalīšanas 1795. gadā neatkarīgā Polijas-Lietuvas valsts tika galīgi sadalīta starp Krievijas Impēriju, Prūsijas Karalisti un Austrijas Impēriju. Bijušās Poļu-lietuviešu valsts teritorijā dzīvojošajiem augstmaņiem bija divas izejas, censties ignorēt jauno varu un saglabāt savu poliskumu, vai arī demonstrēt savu pilnīgo lojalitāti jaunajai varai.
Vecvagaru grāvis
Tek dienvidaustrumu virzienā. Lielākā pieteka - Vecupe. Ietek Padones strautā augšpus valsts autoceļa V1205 (Krote – Tadaiķi) tilta pār Padones strautu.
Varšavas hercogiste
Alianse ar Napoleonu
Tadeušs Koscjuško un daļa poļu augstmaņu, kam svešzemju vara nebija pieņemama, rada patvērumu revolucionārajā Francijā. 1797. gadā poļu emigranti Lombardijā izveidoja poļu leģionu, kas karoja Napoleona pusē. Šeit tika sarakstīta tagadējā Polijas himna. Sākotnēji 6000 kareivju lielais leģions 1801. gadā pieauga līdz 12 000. Taču miera līgums starp Franciju un Austrijas Impēriju nozīmēja, ka poļu leģions kļuva traucējošs, daudzi tā kareivji tika nosūtīti uz Haiti, apspiest vergu sacelšanos, vai atstāti Itālijā.
Izveidošana
Polijas jautājums atkal kļuva aktuāls 1806. gadā, kad Ceturtās koalīcijas kara (1806–1807) gaitā Napoleona armija sagrāva Prūsiju un iebruka poļu apgabalos. Frančiem pretī virzījās prūšu sabiedrotās Krievijas Impērijas armija. 1806. gada 3. novembrī tika izplatīts poļu patriotu aicinājums Prūsijas pakļautībā esošajiem poļiem pārnākt Napoleona pusē. Poļi sāka sacelšanos, padzenot prūšu administrāciju un pasludinot savu lojalitāti Napoleonam. Poļu leģiona vadītājam Janam Henrikam Dombrovskim ātri izdevās izveidot 36 000 kareivju lielu armiju.
27. novembrī franču maršals Mirats iegāja Varšavā, 28. novembrī Napoleons ieradās Poznaņā. Turpmākajos mēnešos franču diplomāti izmantoja Polijas jautājumu sarunās ar Prūsiju un Austrijas Impēriju, lai panāktu to novēršanos no alianses ar Krieviju. Napoleona un Krievijas ķeizara Aleksandra I sarunu laikā Tilzītē Napoleons piedāvāja Polijas kroni savam jaunajam sabiedrotajam, taču sarunu rezultātā Aleksandrs I atbalstīja Varšavas hercogistes izveidošanu, kurā valdītu Saksijas karalis Frīdrihs Augusts I, Polijas-Lietuvas kopvalsts valdnieka Augusta III mazdēls. Kompensācijai Krievijas Impērijai tika piešķirts Bjalistokas apgabals un Prūsijai atdota Austrumprūsija.
Pēdējās lielās poļu sacelšanās vadītājs Koscjuško dzīvoja Parīzē, taču bija Napoleona politiskais pretinieks un neiesaistījās hercogistes veidošanā. Franču atbalstītā poļu leģiona komandiera un radikālā neatkarības aizstāvja Dombrovska vietā par poļu interešu galveno pārstāvi aristokrātija izvirzīja pēdējā Polijas-Lietuvas valdnieka brāļadēlu Juzefu Poņatovski.
Lielo poļu aristokrātu zemes īpašumi bija izkaisīti pa Austriju un Krieviju, neatkarīgas poļu valsts atjaunošana nozīmētu konfliktu ar šīm senajām ienaidniecēm un iespējamu īpašumu zaudēšanu. Revolucionārā Napoleona reformu vietā daudziem aristokrātiem pieņemamāka šķita poļu valsts izveidošana Krievijas Impērijas pakļautībā, taču Poņatovskis izlēma par labu sadarbībai ar Napoleonu, kurš teritorijas pārvaldei izveidoja pagaidu padomi.
Administrācija
Prūsijai atņemtās teritorijas pārvaldei 1807. gada 14. janvārī Napoleons izveidoja Valdības komisiju ar pieciem direktoriem, kurā Poņatovskis vadīja kara direktorātu. Tika izveidota jauna poļu armija kas piedalījās karadarbībā pret Prūsijas Karalisti, piedaloties Dancigas aplenkumā un Frīdlandes kaujā.
Pēdējās Polijas-Lietuvas konstitūcijas vietā 1807. gada jūlijā Napoleons pasludināja jaunu, kurā pēc Francijas parauga parlamenta vara bija pakļauta spēcīgai karaļa izpildvarai. Polijas hercogistē tika aizliegta dzimtbūšana un atbilstoši Napoleona kodeksam, visi iedzīvotāji pasludināti par vienlīdzīgiem likuma priekšā. Atzīstot katolicismu par valsts reliģiju, vienlaikus tika atzīta visu reliģiju brīvība. Divkameru Sejmu veidoja vēlētā deputātu palāta un uz mūžu iecelto senatoru palāta. Deputātu palātu sākumā veidoja 100 uz deviņiem gadiem ievēlēti deputāti (pēc 1809. gada 166 deputāti). Administratīvā pārvalde kopēja franču departamentu un prefektūru modeli.
Hercogisti no Saksijas atdalīja Prūsijas Silēzija, un Frīdrihs Augusts I reti apmeklējot hercogisti, kurā vadīja septiņu poļu augstmaņu padome.
Reālā vara hercogistē jau no paša sākuma piederēja franču diplomātiskajiem pārstāvjiem un franču garnizona komandierim, maršalam Davū. Franču garnizona un jaunās 30 000 kareivju lielās poļu armijas uzturēšana ļoti ātri izraisīja budžeta deficītu un ārējo parādu. Daļa poļu armijas pēc 1808. gada tika nosūtīta uz Spāniju, pret frančiem vērstās sacelšanās apspiešanai.
1809. gada karš
Sākoties Piektās Koalīcijas karam, austriešu armija iebruka hercogistē un erchercoga Ferdinanda armija ieņēma Varšavu. Poļu armija atbildēja ar veiksmīgu uzbrukumu Galīcijā, maijā ieņemot Ļubļinu un Ļvivu. Pēc Napoleona uzvaras Vagramas kaujā austrieši 2. jūnijā pameta Varšavu un Poņatovska vadītā armija ieņēma Krakovu. Pēc Napoleona uzvaras karā pret Austrijas Impēriju, 1809. gada 14. oktobrī tika noslēgts Šēnbrunnas miera līgums ar kuru hercogiste ieguva lielu daļu Galīcijas, sasniedzot 155 000 km2 teritoriju ar 4,3 miljoniem iedzīvotāju. Krievijai tika piešķirts Ternopiļas apgabals austrumu Galīcijā.
1812. gada karš
Polijas valsts atjaunošanas bieds bija viens no Napoleona un Aleksandra I alianses sabrukuma iemesliem. Aleksandrs I nevēlējās zaudēt poļiem atņemtās zemes. Krievijas Impērijas ārlietu ministrs Ādams Jerži Čartoriskis poļiem slepeni piedāvāja atjaunot Polijas valsti, kas būtu personālūnijā ar Krievijas Impērijas ķeizaru.
Hercogistes teritorija kalpoja par placdarmu Napoleona karagājienam pret Krieviju. 1812. gadā hercogistes teritorijā atradās 200 000 kareivju, kuru uzturēšana un apgāde par pārtiku hercogisti iedzina bankrotā. Poļu armija ar 83 000 kareivju bija otra lielākā aiz franču armijas. Pēc iebrukuma sākuma to papildināja vairāki desmiti tūkstošu kareivju no Krievijas Impērijas valdījumā esošajām poļu un lietuviešu zemēm. Gandrīz 100 000 lielās poļu karaspēka vienības piedalījās Smoļenskas un Borodinas kaujās, iegāja Maskavā un cieta lielus zaudējumus atkāpšanās laikā. Kopumā kauju un slimību dēļ tika zaudēti ap 90 000 kareivju. Poņatovska vadītās poļu vienības saglabāja uzticību Napoleonam līdz galam, piedaloties Leipcigas un Vaterlo kaujās. Ievainotais Poņatovskis noslīka Leipcigas kaujas laikā.
Pēc Napoleona iebrukuma sākuma 1812. gada 26. jūnijā Varšavā sapulcējās Sejms, kas 28. jūnijā pasludināja Polijas Karalistes ģenerālkonfederācijas izveidošanu Ādama Kazimira Čartoriska vadībā.
Pastāvēšanas beigas
Līdz ar Napoleona sakāvi un Krievijas karaspēka ienākšanu Eiropā, 1813. gada februārī Varšavas hercogiste beidza savu faktisko pastāvēšanu un līdz Vīnes kongresa lēmumam par Polijas Karalistes izveidošanai 1815. gadā atradās Krievijas okupācijā. Pretēji angļu un austriešu vēlmēm, Krievija paturēja lielāko hercogistes daļu, kurā tika izveidota Polijas Karaliste, kompensācijai atdodot Poznaņas apgabalu, kurā tika izveidota Poznaņas lielhercogiste. Krakovā lielvaru kontrolē tika izveidota brīvpilsētas republika, kuru 1846. gadā ieņēma Austrija.
Gustavo Dulanto
Iepriekš spēlējis vairākās Peru komandās, Portugāles komandā Boavista un Moldovas komandā Sheriff Tiraspol. Ar Sheriff komandu divas reizes uzvarējis Moldovas Nacionālajā divīzijā. 2022. gada vasarā pievienojies Riga FC.
Sasniegumi
Sheriff Tiraspol
Trendelāga
Trendelāga (no, ) ir viena no 18 Norvēģijas filkēm valsts vidus daļā, kas izveidota  atkal apvienojot 1804. gadā sadalītās Sērtrendelāgas un Nūrtrendelāgas filkes. Trendelāga kopā ar ar Mēres un Rumsdāles filki veido Vidusnorvēģijas reģionu.
Trendelāgas filkes lielākā pilsēta ir Tronheima, bet filkes administratīvais centrs ir Steinhjera, tomēr filkes valde un mērs atrodas Tronheimā. Tas padara filkes vadību efektīvāku un ne tik centralizētu, jo Trendelāga ir otrā lielākā filke Norvēģijā.
Valters Jons
Biogrāfija
Piedzimis tagadējās Polijas teritorijā, bet jaunībā pārcēlies uz Berlīni, kur nodzīvojis lielāko daļu sava mūža. 20. gadsimta sākumā bijis viens no vadošajiem Berlīnes šahistiem. 1902. gadā bijis 2. vietā aiz Kurta fon Bardelebena Berlīnes kafejnīcas Café Kerkau turnīrā. 1902. gadā Hanoverā uzvarējis 13. Vācijas šaha savienības kongresa blakusturnīrā. 1904. gadā dalījis 11.-12. vietu 14. Vācijas šaha savienības kongresā (uzvarējuši Kurts fon Bardelebens, Kārlis Šlehters un Rūdolfs Sviderskis). 1905. gadā Barmenas šaha turnīrā dalījis 7.-10. vietu (uzvarējuši Davids Janovskis un Gēza Maroci). 1907. gadā Ostendes (Beļģija) šaha turnīrā dalījis 10.-11. vietu (uzvarējuši Osips Bernšteins un Akiba Rubinšteins). 1908. gadā Diseldorfā izcīnījis 4. vietu 16. Vācijas šaha savienības kongresā (uzvarējis Frenks Māršals). 1910. gadā Hamburgā palicis 16. vietā 17. Vācijas šaha savienības kongresā (uzvarējis Kārlis Šlehters). 1914. gadā Manheimā Pirmā pasaules kara dēļ nepabeigtajā 17. Vācijas šaha savienības kongresā dalījis 10.-11. vietu (par uzvarētāju tika atzīts Aleksandrs Aļehins).
Tongas administratīvais iedalījums
Tongas administratīvo iedalījumu veido 5 iecirkņi. Iecirkņi sīkāk iedalās 23 distriktos.
Jūliāns Brants
2014. gadā Brants parakstīja līgumu ar Bayer Leverkusen. 2017. gada 26. augustā Brants kļuva par jaunāko Bayer spēlētāju, kas ir piedalījies 100 Bundeslīgas spēlēs. 2019. gada maijā Brants parakstīja piecu gadu līgumu ar Dortmundes "Borussia".
Vācijas futbola izlasē spēlējis 2017. gada FIFA Konfederāciju kausā un 2018. gada FIFA Pasaules kausā.
Hiparhs (krāteris)
Hiparhs ir triecienkrāteris Mēness redzamajā pusē. Tas atrodas redzamās daļas apmēram centrā. Nodēvēts grieķu astronoma Hiparha vārdā. Vārdu 1935. gadā apstiprinājusi Starptautiskā Astronomijas savienība.
Uz dienvidiem no Hiparha atrodas Albategnijs, uz dienvidrietumiem Ptolemajs. Krātera vaļņa ziemeļaustrumu daļā atrodas Horoks. Uz dienvidiem no krātera, blakus valnim atrodas Halejs, tam blakus uz dienvidaustrumiem – Hainds. Uz ziemeļiem, ziemeļaustrumiem no Hiparha atrodas bļodveidīgs krāteris – Pikerings.
Hiparhs ir vecs, stipri erodējis krāteris, veidojies pirms apmēram 4,5 līdz 4 miljardiem gadu. Vaļņa rietumu daļu gandrīz pilnībā iznīcinājuši vēlākie triecieni, tā aprises ir tikai nojaušamas. Vaļņa austrumu daļa ir labāk saglabājusies, bet tāpat stipri erodējusi. No vaļņa ziemeļrietumu daļas līdz Reomīram stiepjas Reomīra plaisa.
Pavadoņkrāteri
Uz Mēness kartēm šie krāteri tiek apzīmēti ar burtu uz krātera malas, kas ir tuvāk Hiparha krāterim.
Patrīcija Viciškeviča
Biogrāfija
Ar vieglatlētiku sākusi nodarboties skolā pēc fizkultūras skolotāja ierosinājuma. Augstus rezultātus sākusi uzrādīt 16 gadu vecumā, trenējoties pie Edvarda Motiļa.
Pēc vairākām uzvarām jaunatnes un junioru sacensībās, 2011. gadā bija debitante pieaugušo komandā: 17 gadu vecumā skrēja 4x400 m stafetē Eiropas čempionātā. Nākamajā gadā viņas rezultāti 400 m distancē bija starp labākajiem valstī un viņa piedalījās olimpiskajās spēlēs Londonā. Tomēr poļu 4x400 m stafetes komanda, kurā skrēja arī Patrīcija finālā neiekļuva, uzrādot tikai 11. laiku.
2013. gadā Eiropas junioru čempionātā viņa ieguva divas zelta medaļas: 400m skrējienā un stafetē, abos gadījumos ar nacionālajiem rekordiem sportistēm, kas jaunākas par 20 gadiem (attiecīgi 51,56 un 3:32,63).
Divas medaļas viņa ieguva 2015.gadā Eiropas jaunatnes čempionātā: bronzas — 400 metru skrējienā un sudraba — 4x400 metru stafetē. Tajā pašā sezonā viņa uzstādīja personīgo rekordu pasaules čempionātā 400 m priekšskrējienā finišējot ar laiku 51,31 sekundes un iekļūstot pusfinālā.
2016. gadā Eiropas čempionātā viņa bija ceturtā stafetē. Savā karjerā otrās olimpiskajās spēlēs Riodežaneiro viņa individuāli tika līdz pusfinālam un bija septītā 4 × 400 metru stafetē.
2017. gada Eiropas čempionātā telpās viņa skrēja 4x400 metru stafetes pirmo etapu un palīdzēja komandai izcīnīt zelta medaļas.
WebGL
WebGL (Web Graphics Library) ir JavaScript API 3D grafikas attēlu renderēšanai jebkurā saderīgā tīmekļa pārlūkprogrammā, neizmantojot spraudņus. WebGL ir integrēts pilnīgi visos tīmekļa pārlūka standartos, ļaujot paātrināt GPU darbību fizikas un attēlu apstrādes laikā. WebGL elementi var tikt izmantoti kopā ar citiem HTML elementiem, un izvietoti dažādās vietās. WebGL programmas sastāv no kontroles koda, kas rakstīts JavaScript valodā, un no ēnotāja koda, kas rakstīts OpenGL Shading valodā (GLSL). Šī valoda ir līdzīga C vai C++ un tiek izpildīta uz datora grafiskā procesora. WebGL izstrādājusi un uztur bezpeļņas organizācija Khronos Group.
Dizains
WebGL 1.0 ir balstīts uz OpenGL ES 2.0 un nodrošina 3D grafikas saskarni. Tas izmanto HTML5 canvas elementu un tam var piekļūt, izmantojot Dokumentu Objektu Modeļa (DOM) saskarni.
WebGL 2.0 ir balstīts uz OpenGL ES 3.0 un nodrošina daudzu WebGL 1.0 paplašinājumu pieejamību.
Ilirneja
Ilirneja (ru, ckt — ‘salas kalns’) ir nacionālais ciems Krievijas ziemeļaustrumos, Čukotkas autonomā apvidus Biļibinas rajonā. Izvietojies Malijaņujas upes kreisajā krastā pie Nutečinas (Нутэчьын) upes ietekas 168 km no rajona centra Biļibinas.
Vēsture
Ilirnejas ezera krastā 1945. gadā izveidoja meteoroloģisko staciju, kurai līdzās izauga Maļenkova vārdā nosauktā kolhoza ciemats. Pavasara palu laikā ciems bieži applūda, tādēļ 1954. gadā to pārcēla uz tagadējo atrašanās vietu.
Mūsdienās ciemā dzīvo ap 250 iedzīvotāju, no tiem 76 % čukči. Iedzīvotāju galvenā nodarbošanās ir briežkopība un zveja. Ciemā ir sākumskola, ambulance, pasts, kultūras nams, bibliotēka, viesnīca, maizes ceptuve. Darbojas lauksaimniecības uzņēmums. Līdzās ciemam ir lidlauks ar grants seguma skrejceļu. 2019. gadā pie ciema uzbūvēja 280 m garu tiltu pār Malijaņuju kā daļu no būvējamā autoceļa Magadana — Anadira.
Čuguna iela
Čuguna iela ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Zolitūdes un Beberbeķu apkaimēs. Iela sākas krustojumā ar Zolitūdes ielu un beidzas krustojumā ar Beberbeķu ielu. Kopējais ielas garums ir 1730 metri, tā ir klāta ar asfalta (posmā no Zolitūdes līdz Gaviezes ielai) un grants segumu. Ielā ir savrupmāju apbūve un daudz neapbūvētu gruntsgabalu. Visā garumā Čuguna iela iet līdzās dzelzceļa līnijai Rīga—Tukums, daļēji un atstatus — arī Kārļa Ulmaņa gatvei.
Pusnakts kovbojs
"Pusnakts kovbojs" (en) ir 1969. gada ASV drāmas filma, kuras režisors ir Džons Šlesindžers. Filmas sižets veidots pēc Džeimsa Leo Herlitija romāna 1965. gada romāna Midnight Cowboy.
Čuguna iela
Ielu savienojumi
Čuguna iela ir savienota ar:
Pusnakts kovbojs
Filma ir par naivo teksasieti Džo Baku, kas dodas uz Ņujorku, kur iecerējis kļūt par prostitūtu. Tajā galvenās lomas attēlo Džons Voits, Dastins Hofmans, Silvija Mailsa un Brenda Vakaro.
Filma saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu trīs kategorijās: "Labākā filma", "Labākais režisors" un "Labākais adaptētais scenārijs". Šī ir pirmā (un vienīgā) filma, kas ieguvusi labākās filmas balvu un kurai piešķirts X sertifikāts. Amerikas Kinoinstitūts to 1999. gadā nosauca par visu laiku 36. labāko ASV filmu.
Jizera
Jizera (en) ir Elbas labā krasta pieteka Čehijas ziemeļos.
Iztece - Jizera kalnos. Pirmos 15 kilometrus veido Čehijas un Polijas robežu. Tek dienvidu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Elbā netālu no Brandīsas pie Labas - Stara Boleslavas. Upe tiek izmantota Prāgas ūdensapgādes sistēmā. Lielākās pilsētas upes krastos - Jabloneca pie Jizeras, Semili, Železni Broda, Turnova, Mnihovo Hradište, Bakova pie Jizeras, Mlada Boleslava, Benātki pie Jizeras. Upes vidustecē - Čehu Paradīzes apvidus.
Pauls Joners
Pauls Joners (de; Cīrihe —  Berlīne) bija Šveices šahists.
Biogrāfija
Pēc profesijas bijis vijolnieks, bet kopā ar savu jaunāko brāli Hansu Joneru — viens no vadošajiem Šveices šahistiem 20. gadsimta sākumā. Sešas reizes uzvarējis Šveices šaha čempionātā (1907, 1908, 1925, 1928, 1930, 1932). Daudzu starptautisko šaha turnīru dalībnieks. 1907. gadā Ņujorkā uzvarējis Manhatanas šaha kluba čempionātā. 1916. gadā Kopenhāgenā uzvarējis Ziemeļu valstu šaha čempionātā. 1917. gadā Berlīnes šaha turnīrā kopā ar Valteru Jonu dalījis pirmo vietu. 1920. gadā uzvarējis Gēteborgas šaha turnīrā. 1923. gadā uzvarējis Triestes šaha turnīrā un kopā ar Rūdolfu Špīlmanu dalījis pirmo vietu Ševeningenas (Nīderlande) šaha turnīrā. Vienu no saviem lielākajiem panākumiem izcīnījis 1924. gadā Berlīnē, kad uzvarējis četru šahistu četru apļu turnīrā, apsteidzot Akibu Rubinšteinu, Rihardu Teihmani un Žaku Mizesu.
Šveices izlases sastāvā piedalījies 1936. gada neoficiālajā šaha olimpiādē Minhenē.
Entonijs Benets
Entonijs Heriss Benets (en; dzimis ) ir kanādiešu basketbolists, spēlē vieglā uzbrucēja un spēka uzbrucēja pozīcijās. Pašlaik (2014) pārstāv NBA klubu Minesotas "Timberwolves".
Universitātes laikā pārstāvēja Nevadas universitātes Lasvegasā (UNLV) basketbola komandu "Rebels" NCAA čempionātā. 2013. gada NBA draftā viņu Klīvlendas "Cavaliers" izraudzījās ar kopējo 1. kārtas numuru. Viņš kļuva par pirmo ar visaugstāko numuru izraudzīto kanādieti NBA draftā. Pēc "Cavaliers" pavadītās debijas sezonas 2014. gada augustā pievienojies Minesotas "Timberwolves".
The 1975
The 1975 ir Mančestrā formēta britu indīroka grupa. Grupa sastāv no vokālista Metjū Hīlija, ģitārista Ādama Hanna, bundzinieka Džordža Daniela un basģitārista Rosa Makdonalda. 2013. gada 2. septembrī, sadarbojoties ar ierakstu kompāniju Dirty Hit/Polydor, grupa izdeva savu pirmo debijas albumu "The 1975". 2013. gada 8. septembrī albums debitēja Apvienotās Karalistes topa pirmajā vietā. 2016. gada 26. februārī iznāca grupas otrais albums "I Like It When You Sleep, for You Are So Beautiful Yet So Unaware of It". Šis albums arī sasniedza Apvienotās Karalistes un ASV topa pirmo vietu. Pirms grupa 2017. gadā uz laiku pārtrauca darbību, viņi paziņoja par jaunu albumu iznākšanu. 2018. gadā "The 1975" atgriezās ar savu trešo albumu A Brief Inquiry Into Online Relationships. Arī šis albums sasniedza Apvienotās Karalistes topa pirmo vietu. Grupas ceturtais albums Notes on a Conditional Form tiks izlaists 2020. gada 21. februārī.
Grupas tapšana (2002—2012)
Metjū Hīlijs (dzimis 1989.gada 8.aprīlī) — aktieru Denīzes Velšas un Tima Hīlija dēls, uzauga Ņūkāslā un Mančestrā. Mācoties Vilmslovas vidusskolā, viņš iepazinās ar pārējiem grupas dalībniekiem un jaunieši sāka aktīvi muzicēt 2002.gadā. Grupa tika dibināta brīdī, kad vietējie pašdarbnieki sāka organizēt dažādus jauniešu pasākumus. Grupa izpelnījās atzinību, izpildot dažādu dziesmu koverversijas, līdz beidzot ierakstīja paši savu dziesmu. Grupas aizsākumos puiši uzstājās dažādos klubos, izpildot galvenokārt pank stila mūziku.