cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gliptomorfoze
Gliptomorfoze (gr. γλυπτός — izgriezts, iegravēts un μορφή — forma) ir reljefs kristālu (parasti halīta vai ledus) nospiedums uz karbonātiski-mālainu vai smilšakmens, slāņojumu virsmas, kas var būt aizpildīts ar citiem iežiem vai minerāliem. Vieni pētnieki gliptomorfožu veidošanos skaidro ar diaģenētiskiem pārveidojumiem un nogulumiežu sablīvēšanos. Savukārt citi skaidro ar sinģenētiskiem procesiem, saistot to veidošanos ar konkrēto virsmu pagaidu izžūšanu, un rezultātā sāļu kristalizāciju uz tām, bet pēc tam ar nākamo slāņu izgulsnēšanos un kristālu izšķīšanu, un nospiedumu aizpildīšanos ar šī slāņa nogulumiem.
Pāle
Pālē atrodas pagasta pārvalde, pamatskola (ēka būvēta 1936. gadā), kultūras nams, bibliotēka, pasts, aptieka, novadpētniecības muzejs (vienīgā ekspozīcija Latvijā, kas veltīta Vidzemes lībiešu vēsturei), Pāles luterāņu baznīca (iesvētīta 1938), veikals. Augusta Annusa altārglezna «Kristus svētī bērnus» Pāles baznīcā ir valsts nozīmes mākslas piemineklis.
Vēsture
Apdzīvotā vieta veidojusies ap Pāles muižas centru Limbažu draudzes novadā. Muižas nosaukums cēlies no lībiešu valodas Sepkul un nozīmē — ‘Kalējciems’, 1510. gadā Johans Aderkass muižas daļu pārdeva Reinholdam Pālenam (Pahlen), tādēļ Pāles latviskais nosaukums cēlies no Pālenu dzimtas,. Vēstures avotos atrodami arī nosaukumi Sepkuell, Supkull, Szepkull, Zepkull, Settkull, Sepekyla, bet Pālenu dzimtas hronikā konsekventi lietots vietvārds Cepkul. Domājams, ka visa vēlākās muižas teritorija jau no 1533. gada pārgāja Pālenu īpašumā.
Jespers Sendergords Tībo
Jespers Sendergords Tībo (dk; dzimis ) ir Dānijas starptautiskais lielmeistars šahā (2020).
Gliptomorfoze
Gliptomorfozes pēc izšķīdušajiem kristāliem veido divus tipus:
Pāle
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Jespers Sendergords Tībo
Biogrāfija
2016. gadā uzvarējis Ziemeļu valstu jauniešu šaha čempionātā. Vairākkārt pārstāvējis Dāniju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros labāko panākumu guvis 2017. gadā, kad uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā. 2017. gadā Jūrmalā uzvarējis starptautiskā meistara normas turnīrā. 2017. gadā izcīnījis trešo vietu Dānijas šaha čempionātā.
Gliptomorfoze
Ledus kristāli, kas rodas sasalstot mitrām dūņām, aleirītiem vai sīkgraudainām smiltīm, veido nospiedumus taisnu savrupu viena, divu vai trīsstaru spraugveida padziļinajumu veidā. Līdzīgi veidojumi ir atrasti Dienvidurālu augšproterozoja nogulumos vai arī Amerikā augšdevona nogulumos Dakotas smilšakmeņos un apakškrīta Iglfordas mālos, Teksasā. Pēc esošajiem eksperimentālajiem datiem ledus kristālu nospiedumu forma ir atkarīga no nogulumu īpatnībām, uz kuru virsmas veidojas ledus. Tā, sasalstot ļoti mitrām smiltīm, uz to virsmas veidojas taisnas, starainas formas ledus kristāli. Savukārt spalvveida ledus nospiedumu formas veidojas, sasalstot nedaudz mitrām dūņām.
Jespers Sendergords Tībo
Biogrāfija
Pārstāvējis Dānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2017. gadā Tibo piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu, bet 2020. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Smiltine
Smiltine ir Kūkovas kreisā krasta pieteka Balvu novadā.
Izteka — pie Upiņiem. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Kūkovā pie Mačusolas. Bez Upiņiem un Mačusolas, upes krastos atrodas Karpova.
Rita Kaša
Biogrāfija
1977. gadā Novisadā izcīnījusi sudraba medaļu Eiropas junioru šaha čempionātā vecuma grupā līdz 20 gadiem, kā arī dalījusi pirmo vietu starptautiskajā sieviešu turnīrā Nalenčovā. 1982. gadā dalījusi otro vietu starptautiskajā sieviešu turnīrā Pjotrkova Tribunalskā. Pārstāvējusi Ungārijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 2 reizes (1978, 1984). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (1978) medaļu. Par panākumiem turnīros FIDE 1984. gadā Kašai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
1980. gadu vidū apprecējusies un pārcēlusies uz dzīvi Vācijas Federatīvajā Republikā. 1988. gadā uzvarējusi Vācijas Federatīvās Republikas atklātajā sieviešu šaha čempionātā. Kopš 1990. gadu beigām turnīros piedalās reti.
Žaks Fresko
Žaks Fresko (angļu: Jacque Fresco; dzimis  Bruklinā, miris  Sebringā) bija amerikāņu ražošanas inženieris, rūpnieciskais dizainers un futurologs.
Fresko bija The Venus Project direktors un dibinātājs, kura galvenās darbības jomas ir holistiskais dizains, pasīvās mājas, ilgtspējīgas pilsētas, uz resursiem balstīta ekonomika, universālā automatizācija, kibernētiskās tehnoloģijas un zinātnes loma sabiedrībā.
Dzīves gājums
Žaks Fresko dzimis 1916. gada 13. martā Bruklinā, Ņujorkas rajonā. Viņa vecāki bija emigranti no Turcijas — sefardu ebreji. Viņa bērnība pagāja dzimtās pilsētas ielās.
Fresko mācījās vietējā valsts skolā. Kā stāstīja pats Žaks, jau no bērnības viņš sācis saprast nepieciešamību domāt globāli — lielā mērā to ietekmējis viņa vectēvs. Vienā no skolas stundām Žaks atteicās dot tradicionālo zvērestu ASV karogam, savu rīcību skaidrojot ar to, ka daudzus sasniegumus ir guvuši dažādu tautu cilvēki. Tāpēc viņš labprāt solītu uzticību planētai Zemei un visām dzīvajām būtnēm, nevis kādas konkrētas valsts karogam. Rezultātā direktors atļāva Žakam mācīties patstāvīgi ar nosacījumu, ka viņš katru nedēļu atskaitīsies viņam par to, ko ir iemācījies.
Divus gadus vēlāk skolas direktors nomira, un Žakam tika atņemtas privilēģijas. Pēc tam, divpadsmit gadu vecumā, viņš pameta skolu. Šajā laikā Žaks sāka interesēties par lidmašīnām, cenšoties izprast to darbības principu. 1929. gadā viņam izdevās nokļūt lidostā — Žaks staigāja tur stundām ilgi, taču ierobežotā piekļuve lidmašīnām tikai pastiprināja viņa motivāciju uzzināt pēc iespējas vairāk par gaisa transportu. Četrpadsmit gadu vecumā, Lielās depresijas laikā, Fresko pameta savu māju, lai ceļotu pa ASV.
Pēc Fresko teiktā, 1931. gadā viņš iepazinās ar Albertu Einšteinu. Astoņpadsmit gadu vecumā, 1934. gadā, Žaks sāka profesionāli nodarboties ar dizainu. 1939.–1940. gadā Žaks Fresko devās uz Tuamotu salām, kur sazinānās ar vietējiem iedzīvotājiem.
1942. gadā Žaks Fresko dienēja ASV armijā. Viņš bija tehniskais konstruktors izstrādes nodaļā aviobāzē Ohaio štatā.
Žaka Freško idejas lielā mērā ietekmēja Manhetenas projekts. Viņš uzskatīja, ka enerģiju un resursus, kas tiek tērēti masu iznīcināšanas ieroču radīšanai, varētu novirzīt dzīves kvalitātes uzlabošanai un optimālu simbiotisku attiecību veidošanai starp cilvēku un dabu. 1975. gadā viņš izveidoja projektu Sociocyberneering, kas 1994. gadā pārtapa par The Venus Project.
Fresko bija precējies divreiz. Pirmā laulība notika, kad viņš dzīvoja Losandželosā, bet otrā — Maiami. Ar otro sievu Patriciju Žaks šķīrās 1957. gadā un pēc tam palika neprecējies, viņam piedzima dēls Ričards (1953–1976) un meita Bambi (1956–2010). Viņam bija arī brālis Dāvids un jaunāka māsa Freda.
Žaks Fresko nomira miegā 2017. gada 18. maijā no Parkinsona slimības komplikācijām 101 gada vecumā.
Jošimacu Ojama
Nacionālā izlase
!Kopā||2||0
Džordžs Sanderss
Džordžs Henrijs Sanderss (en, dzimis, miris ) bija britu aktieris un dziedātājs, kura karjera ilga vairāk nekā 40 gadu. Pazīstams ar savu īpatnējo balsi un angļu akcentu, kas ļāva attēlot izsmalcinātus un bieži vien ļaunus tēlus.
Sanderss piedzima Sanktpēterburgā, bet 1917. gada Krievijas revolūcijas laikā ar ģimeni pārcēlies uz Lielbritāniju. Tur arī uzsācis savu aktiera karjeru. 1930. gadu vidū pārcēlies uz Holivudu. Kļuvis atpazīstams pēc lomām Alfreda Hičkoka filmās "Rebeka" (1940) un Foreign Correspondent (1940). Par lomu Džozefa Mankeviča filmā "Viss par Ievu" (1950) saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā".
Piedalījies arī tādās filmās kā "Doriana Greja ģīmetne" (The Picture of Dorian Gray, 1945), The Ghost and Mrs. Muir (1947), Samson and Delilah (1949), Ivanhoe (1952), "Ceļojums uz Itāliju" (Journey to Italy, 1954), King Richard and the Crusaders (1954), "Kamēr pilsēta guļ" (While City Sleeps, 1956), "Nolādēto ciemats" (Village of the Damned, 1960), A Shot in the Dark (1964), Betmens" (Batman, 1966), "Džungļu grāmata" (1967).
Alfredo Talavera
Alfredo Talavera Diass (es, dzimis ) ir Meksikas futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, pārstāv Meksikas futbola izlasi. Kopš 2022. gada Talavera pārstāv Liga MX komandu Juárez.
Savu karjeru sācis Guadalajara komandā. No 2009. gada līdz 2020. gadam spēlējis Toluca komandā, aizvadot 366 mačus un gūstot arī vienus vārtus.
Meksikas futbola izlases sastāvā debitējis 2011. gadā. Ar izlasi uzvarējis 2011. gada CONCACAF Zelta kausā un 2015. gada CONCACAF kausā. Piedalījies arī 2014. un 2018. gada FIFA Pasaules kausā, 2013. un 2017. gada FIFA Konfederāciju kausā, kā arī 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Sasniegumi
Guadalajara
Toluca
Meksika
Karvedilols
Karvedilols (la) ir famakoloģiska viela, alfa un bēta adrenoblokators.
Ēvalda Rimbenieka iela
Ēvalda Rimbenieka iela ir iela Liepājā, kas atrodas Vecliepājas apkaimē. Ēvalda Rimbenieka iela sākas krustojumā ar Uliha ielu un beidzas krustojumā ar Hika ielu. Aptuvenais ielas garums ir 130 metri un to pilnā garumā sedz akmens bruģis. Ēvalda Rimbenieka ielā kustība norit divos virzienos. Ielas apbūve sastāv no pirmskara mūra un koka mājām.
Karvedilols
Karvedilols ir racēmisks savienojums no diviem enantiomēriem, kurā bēta1 un bēta2 bloķējoša aktivitāte ir S(-)-enantiomēram, bet alfa1 bloķējoša iedarbība ir R(+) un S(-)-enantiomēram vienādā pakāpē. Karvedilols ir balts vai gandrīz balts kristālisks pulveris. Viegli šķīstošs dimetilsulfoksīdā, šķīstošs metilēnhlorīdā un metanolā, grūti šķīstošs 95% etanolā un izopropanolā, nenozīmīgi šķīstošs dietilēterī un gandrīz nešķīstošs ūdenī. Molmasa 406,5 (g/mol).
Farmakoloģiskā darbība
Vielai ir hipotenzīva, antiangināla, antiaritmiska, pretglaukomas iedarbība. Neselektīvi bloķē alfa un bēta adrenoreceptorus. Pieder pie II klases antiaritmiskiem līdzekļiem. Paplašina asinsvadus, pazemina vispārējo perifērisko asinsvadu pretestību, samazina sirds izsviedi. Pilinot konjunktivālā maisā, samazinās intraokulārais spiediens (samazinās acs iekšējā šķidruma apjoms). Intraokulārais spiediens sāk pazemināties 15 minūtes pēc iepilināšanas un sasniedz maksimumu pēc 4—6 stundām.
EFL League One
English Football League One, sponsorēšanas nolūkos pazīstama kā Sky Bet League One, jeb vienkārši League One, ir otra augstākā divīzija Anglijas futbola līgā, kā arī pēc spēka trešā augstākā Anglijas futbola līga. Čempionātā piedalās 24 komandas.
Ēvalda Rimbenieka iela
Iela nosaukta Ēvalda Rimbenieka vārdā, kurš bija politiķis un ilggadīgs Liepājas domes vadītājs. 2008. gadā par godu Ēvaldam Rimbeniekam uz ielas tika atklāts viņam veltīts piemineklis.
Ielu savienojumi
Ēvalda Rimbenieka iela ir savienota ar šādām ielām:
EFL League One
League One čempionāts tika izveidots 2004.–2005. gada sezonā. Pirms tam tas bija pazīstams kā Otrā divīzija. Wigan Athletic ir ieguvusi visvairāk (3) līgas čempionu titulus.
Cepļupīte
Cepļupīte var būt:
Ipsilon Networks
Ipsilon Networks Inc. bija ASV uzņēmums, kurš nodarbojās ar ātrdarbīgu datortīklu iekārtu izstrādi. Dibināts 1994. gadā. Kopš 1997. gada Somijas uzņēmuma Nokia sastāvā.
Ipsilon Networks 1996. gadā izlaida tīkla komutatoru IP Switch ATM 1600, kas izmantoja esošo ATM aparatūru kopā ar pašu izstrādātu IP komutācijas protokolu IFMP (Ipsilon Flow Management Protocol). Tas ļāva nosūtīt miljoniem pakešu sekundē salīdzinājumā ar esošajām tehnoloģijām, ar kurām varēja nosūtīt tikai simtiem līdz tūkstošiem pakešu sekundē. Diemžēl Ipsilon Networks neizdevās plaši ieviest savu tehnoloģiju, jo Cisco, kuram bija noteicošā loma datortīklu jomā, nomāca tirgu ar savām tehnoloģijām Tag Switching un MPLS, kuru atbalstīja IETF. MPLS izmantoja idejas no Ipsilon Networks tehnoloģijām.
Bez tam uzņēmums bija izstrādājis protokolu GSMP, kas kontrolēja ATM komutatorus. 1997. gadā izlaists komutators FAS1200. Uzņēmums uz FreeBSD bāzes izveidoja operētājsistēmu IPSO, kuru izmantoja datortīklu drošības iekārtās.
Ipsilon Networks nesasniedza plānoto tirgus apjomu. 1997. gada 9. decembrī to par aptuveni 120 miljoniem ASV dolāru nopirka Somijas uzņēmums Nokia un tika integrēts Nokia Telecommunications sastāvā.
Nokia turpināja IPSO attīstīšanu, līdz 2009. gadā to pārdeva uzņēmumam Check Point.
Dirty Deal Teatro
Dirty Deal Teatro ir nevalstisks profesionāls teātris Rīgā, kurā izrādes veido galvenokārt jaunie skatuves mākslinieki. Teātra radošie principi balstās galvenokārt latviešu oriģināldramaturģijas iestudējumos, kā arī izrādēs un projektos par sociālpolitiski aktuālām tēmām, tiek veidotas starpdisciplināras performances, norisinās darbs arī pie bērnu un jauniešu repertuāra.
Vēsture
Teātris nodibināts 2007. gada vasarā, kad neliela domubiedru grupa nolēma teātri, kas būtu alternatīva valsts teātriem. No 2007. gada līdz 2009. gadam teātris atradās Andrejsalā, kas tolaik bija aktīvs mākslas un kultūras dzīves centrs. Šajā laika posmā tas sadarbojās ar objektu teātra grupu "Umka.lv", aizsākās sadarbība ar jaunajiem režisoriem Valteru Sīli un Mārtiņu Eihi. Kopš 2009. gada vasaras teātris atrodas Spīķeru kvartālā. Šeit savas pirmās izrādes veidojuši režisori Vladislavs Nastavševs, Jurijs Djakonovs, Elmārs Seņkovs, Dmitrijs Petrenko, Kārlis Krūmiņš, scenogrāfs Reinis Dzudzilo, dramaturgi Jānis Balodis, Rasa Bugavičute-Pēce un citi. Notiek sadarbība ar jaunajiem teātra māksliniekiem, kā arī Latvijas Kultūras akadēmijas teātra mākslas studentiem.
2013./2014. gada sezonā teātris pievērsās daudzveidīgu izrāžu veidošanai bērniem un pusaudžiem. 2014./2015. gada sezonā sadarbībā ar biedrības Ascendum bērnu kultūras projektu “Garā Pupa” tika izveidots stabils bērnu un jauniešu repertuārs “Šmulītis”. 2016./2017. gada sezonā izveidots izrāžu cikls “Jaunie pieaugušie”, lai aktuālā un laikmetīgā teātra valodā uzrunātu cilvēkus vecuma grupā no 15 līdz 24 gadiem. Līdzās teātra un dejas izrādēm Dirty Deal Teatro organizē arī citus ar skatuves mākslu saistītus pasākumus – jaunās dramaturģijas lasījumu ciklu “10 minūtes slavas”, meistardarbnīcas jaunajiem teātra profesionāļiem, viesizrādes Latvijas reģionos un ārvalstīs, dienas izrādes skolēniem, izglītojošus projektus un diskusiju ciklus par sociālpolitiskām tēmām. Kopš 2009. gada teātris rīko starptautisku mākslas festivālu “Dirty Drama” (meistarklases, lekcijas, diskusijas un prezentācijas), pievēršoties dažādām sabiedriskām un politiskām tēmām.
2009./2010. gada sezonā teātris ieguva “Spēlmaņu nakts” speciālo balvu par konsekventiem savdabīgas un novatoriskas teātra valodas meklējumiem. 2010./2011. gadā izrāde “Visi mani prezidenti” saņēma balvu kā gada latviešu autora darba iestudējums (dramaturgs Jānis Balodis). Savukārt 2011./2012.gadā Dirty Deal Teatro saņēma sešas nominācijas dažādās kategorijās. 2015./2016. gada “Spēlmaņu nakts” balvai nominētas divas izrādes kategorijā “Gada sasniegums oriģināldramaturģijā” – izrādes “Andrievs Niedra” (dramaturgs Kārlis Krūmiņš) un “Gruzona ehinokaktuss” (dramaturgi Anete Konste, Edmunds Frīdvalds un Mārcis Lācis). 2016./2017. gada “Spēlmaņu nakts” balvai nominētas izrādes “Būt nacionālistam” un “Zvērīgā mīla”.
Dmitrijs Petrenko
Dmitrijs Petrenko (dzimis 1981. gada 1. maijā Rīgā) ir krievu izcelsmes latviešu teātra režisors un žurnālists.
D. Petrenko mācījies Rīgas 53. vidusskolā. 2004. gadā ieguvis bakalaura grādu komunikācijas zinātnē Latvijas Universitātes Sociālo zinātņu fakultātē, 2006. gadā ieguvis maģistra grādu socioloģijā. Strādājis Latvijas Televīzijas Ziņu dienestā, bijis politikas analītiķis biedrībā „Latvijas Cilvēktiesību centrs" un portāla "Politika.lv" galvenais redaktors. Pasniedzis žurnālistiku Latvijas Universitātes Sociālo zinātņu fakultātē. Bijis televīzijas raidījuma "100 g kultūras" vadītājs un redaktors. 2012. gadā beidzis Latvijas Kultūras akadēmijas Teātra režijas mākslas maģistra programmu (vadītājs Mihails Gruzdovs).
Iestudējis izrādes Dirty Deal Teatro: V. Majakovska „Mākonis biksēs" (2011), T. Manna „Tonio" (2012), S. Kozlova „Sen jau tā vajadzēja, Zaķi" (2013). Piedalījies Nacionālā teātra izrādēs: D. Harmsa „Vecene" (rež. V. Nastavševs, 2012; kompozīcija „Piemiņas diena", rež. M. Gruzdovs, 2013). Iestudējumi Dailes teātrī: R. Bugavičutes "Biedre Zariņa" (2013), J. Kļavas "Visas viņas grāmatas" (2014), A. Jugova "Čuhņas jociņi" (2015), M. Tvena "Toma Sojera piedzīvojumi" (2016).
2015. gadā nominēts "Spēlmaņu nakts" balvai kategorijā "Gada mazās formas izrāde" par iestudējumu "Visas viņas grāmatas". Tajā pašā gadā saņēmis "Spēlmaņu nakts" balvu nominācijā "Gada izrāde bērniem vai pusaudžiem" par Leļļu teātrī iestudēto izrādi "Neglītais pīlēns". 2017. gadā šajā nominācijā izvirzīta D. Petrenko Leļļu teātrī iestudētā izrāde "Kaštanka".
Betpakdala
Betpakdala (kz) jeb Ziemeļu Bada stepe (ru) ir tuksnesis Kazahstānas dienviddaļā, Žambilas, Karaghandi un Turkestānas apgabalos. Fizioģeogrāfiski atrodas rietumos no Balhaša ezera, austrumos no Sarisu upes lejteces un dienvidrietumos no Šu upes lejteces, ziemeļos robežojoties ar Kazahu pauguraini.
Reljefs
Tuksnesis ir lēzens, viegli nolaidens un viļņots līdzenums, kura absolūtais augstums svārstās no 300 līdz 350 metriem ar slīpumu lejup uz dienvidrietumiem. Visaugstākais punkts ir dienvidaustrumos, kur Želtau augstienē Žambila kalns sasniedz 974 m augstumu. Teritorija ir praktiski neapdzīvota.
Ģeoloģija
Devona periodā lielu daļu teritorijas noklāja izvirdumu magmatiskie ieži. Pēc vulkāniskā perioda beigām vēlajā devonā pār tiem sāka uzkrāties nogulumieži.
Betpakdalas rietumu daļa sastāv no klinšainiem mezozoja iežiem un horizontāli slāņainiem paleogēna sadrupinātiem iežiem (smiltīm, smilšakmeņa, māla un oļiem). Kalnainā austrumu reģiona struktūra ir Kazahu pauguraines Kaledonijas krokojuma turpinājums, un to veido vēlā paleozoja nogulumu, magmatisko un metamorfo iežu komplekss. Neraugoties uz sausumu, tuksnesī ir daudz seklu, bieži sāļu ezeru. Pazemes ūdeņi atrodas 2 līdz 30 m dziļumā, izplūdes vietās tie ir bagātīgi. Dominējošās augsnes ir brūnās un pelēkbrūnās tuksneša solončaku un soloncu. Betpakdalas rietumu reģions ir mālains tuksnesis; ieplakās takiri — izžuvušas ūdenstilpes ar saplaisājušu dibenu, un solončaki. Austrumos mālainais tuksnesis pāriet akmeņainā tuksnesī, ar gravām un slēgtām beznoteces ielejām.
Bioloģija
Pavasaros un rudeņos, kad Betpakdalā sastopama zaļa zāle, to izmanto ganībām gan mājlopi, gan savvaļas dzīvnieki. Šurp zaļās zāles periodā migrē viena no lielākajām pasaules antilopju saigu populācijām, lai gan 2015. gada maijā notika epizootiska, visticamāk, pasterelozes epidēmija, kurā mira vairāk nekā 120 000 saigu — kas bija vairāk nekā trešdaļa pasaules populācijas un četras piektdaļas visu Bekpakdalas saigu. Tomēr šādas epidēmijas ir biežas Bekpakdalā un saigu populācija pēc tām līdz šim veiksmīgi atjaunojusies. Saigām Betpakdalā izveidots 25 000 km² liels zooloģiskais liegums. Tuksnesī pie Askazansora solončaka veikti paleontoloģiski izrakumi, atklājot neogēna faunas atliekas.
Pie Sarisu un Šu upju gultnēm aug saksaulu meži un krūmāji.
Transports
Gar tuksneša malām ziemeļu—dienvidu virzienā ved divi ceļi, A17 Žezkazghana — Kizilorda un M36 Karaghandi — Almati, kā arī dzelzceļš no Karaghandi uz Šu (abi pēdējie gar Balhaša krastu).
Jonass Būls Bjerre
Jonass Būls Bjerre (dk; dzimis ) ir Dānijas starptautiskais lielmeistars šahā (2020).
Biogrāfija
2019. gada oktobrī Menas salā ierindojies 76. vietā 2019. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.
2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 98. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.
Par panākumiem turnīros FIDE 2018. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2020. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Džaveils Makgī
Džaveils Lindijs Makgī (en; dzimis Flintā, Mičiganas štatā, ASV) ir amerikāņu basketbolists, spēlē centra pozīcijā, ASV basketbola izlases dalībnieks. 2023. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Dalasas "Mavericks". Dž Makgī ir 2017. un 2018. gada NBA čempions Goldensteitas "Warriors" sastāvā, kā arī 2020. gada čempions ar Losandželosas "Lakers". ASV basketbola izlases sastāvā 2021. gadā Tokijā viņš kļuva par 2020. gada olimpisko spēļu čempionu.
Karjera
NCAA pārstāvēja Nevadas Universitātes komandu. Pēc divām sezonām koledžu basketbolā Dž. Makgī pieteicās NBA draftam.
2008. gada NBA draftā viņu izraudzījās Vašingtonas "Wizards" ar kopējo 18. kārtas numuru. Jau pirmajā sezonas NBA spēlējis 15 minūtes vidēji spēlē, tomēr lielāko karjeras daļu bijis rezervists, bieži pastiprinot spēli, iesaistoties tajā no rezervistu soliņa.
2012. gada martā Dž. Makgī kopā ar Roniju Turiafu tika aizmainīti uz Denveras "Nuggets" darījumā, kura rezultātā "Wizards" ieguva Nene. "Nuggets" aizvadītajās sezonās labāko sniegumu parādīt traucēja Dž. Makgī traumas. 2015. gada februārī viņš tika aizmainīts uz Filadelfijas "76ers", bet pēc dažām aizvadītajām spēlēm viņu atbrīvoja no komandas. 2015. gada augustā viņš kā brīvis aģents pievienojās Dalasas "Mavericks". Pēc sezonas Dalasā 2016. gada septembrī viņš pievienojās Goldensteitas "Warriors", kuras sastāvā kļuva par NBA čempionu abās sezonās, kurās pārstāvēja šo komandu. 2018. gada vasarā Dž. Makgī pievienojās Losandželosas "Lakers", spēlējot komandā divas sezonas un otrajā sezonā dodoties sākumsastāvā visās regulārās sezonas spēlēs, spēlējot nozīmīgu lomu komandā, kura kļuva par NBA čempionu Covid-19 pandēmijas ietekmētajā 2019.—2020. gada NBA sezonā.
Tošio Mijadži
Tošio Mijadži (ja) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||2||0
Morskoje
Morskoje (ru), līdz 1946. gadam Pilkopene (de, lt), ir apdzīvota vieta Krievijas Federācijā. Atrodas Kuršu kāpās, Kaļiņingradas apgabalā.
Jetons Kelmendi
Jetons Kelmendi (sq, dzimis ) ir Kosovas dzejnieks, žurnālists, politikas analītiķis, kā arī profesors Prištinas Universitātē. Pirmo dzejoļu grāmatu Shekulli i Premtimeve izdeva 1999. gadā. Ir izdoti vēl vairāki dzejas krājumi, kā arī iesaistījies dramaturģijā un politikas analizēšanā.
Bruņu ezers
Bruņu ezers (arī Bruņenes ezers) ir 37 ha liela brūnūdens ūdenstilpe Augšdaugavas novada Skrudalienas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļdaļā pie autoceļa V690. Krasti lēzeni, stāvi, slīpi, dibens — akmeņains, smilšains. Ezerā viena 0,2 ha liela sala. Ietek 3 strauti, tajā skaitā Čornijručejs, iztek strauts uz Kumbuli uz tālāk uz Kumbuļu ezeru. Mīt līdaka, asaris, rauda, ķīsis, līnis, karūsa, plaudis, vīķe, vēdzele, plicis, rudulis, trīsadatu stagars, karpa, zutis, pelede.
Ezera dienvidrietumu krastā Bruņenes ciems, dienvidaustrumu — Kaptiliški, ziemeļaustrumu — Voitiški.
Līza Murkovska
Līza Ena Murkovska (en, dzimusi ) ir Amerikas Savienoto Valstu politiķe, pārstāv ASV Republikānisko partiju. Kopš 2002. gada ir ASV senatore, pārstāvot Aļaskas štatu. Pirms kļūšanas par ASV senatori Murkovska bija Aļaskas pārstāvju palātas deputāte, no 1999. gada līdz 2002. gadam pārstāvot Aļaskas štata 14. apgabalu.
Cepļupīte (Bēršu strauta pieteka)
Cepļupīte ir Bēršu strauta kreisā satekupe Siguldas novadā.
Līza Murkovska
Murkovska ir dzimusi Ketčikanā, Aļaskas štatā (toreiz Aļaskas teritorijā) Nensijas Goras un Frenka Murkovska ģimenē. Viņas tēva vecvecākiem bija poļu izcelsme. 1980. gadā Murkovska absolvēja Džordžtaunas Universitāti, iegūstot bakalaura grādu ekonomikā. 1985. gadā viņa absolvēja Vilametes Universitāti, iegūstot doktora grādu jurisprudencē. Pēc universitātes absolvēšanas no 1987. gada līdz 1989. gadam Murkovska strādāja kā prokurore Ankoridžas apgabala tiesā. No 1989. līdz 1998. gadam viņa strādāja kā prokurore privātpraksē, Ankoridžā.
1998. gadā Murkovska tika ievēlēta Aļaskas Pārstāvju palātā, pārstāvot Aļaskas 14. apgabalu. 2002. gadā Murkovsku iecēla par ASV Senatori, pārstāvot Aļaskas štatu. Viņa ASV senatores amatā ir tikusi pārvēlēta 3 reizes: 2004. gadā, 2010. gadā un 2016. gadā. Viņa tiek uzskatīta par vienu no moderātu spārna ASV senatoriem.
Pavlo Skoropadskis
Pavlo Skoropadskis (uk, 1873—1945) bija ukraiņu ģenerālleitnants un politiķis, Ukrainas Valsts hetmanis (1918).
Dzīvesgājums
Dzimis 1873. gada 3. maijā Vīsbādenē atvaļināta pulkveža Petro Skoropadska ģimenē. Mācījās Pēterburgas Pāžu korpusā (1886—1893), pēc tam dienēja Kavaliergardu pulkā (1893—1904). Piedalījās Krievu — japāņu karā kā grāfa Kellera adjutants, pēc viņa nāves bija ģenerāļa Nikolaja Lineviča adjutants. Pēc kara beigām turpināja dienestu Kavaliergvardu pulkā, 1910. gadā kļuva par 20. Somijas dragūnu pulka komandieri, 1911. gadā par leibgvardes kavalērijas pulka komandieri, 1912. gadā paaugstināts ģenerālmajora pakāpē un ieskaitīts Krievijas imperatora Nikolaja II svītā.
Pirmā pasaules kara laikā komandēja 1. gvardes kavalērijas divīzijas brigādi (1914) un 5. kavalērijas divīziju (1915). 1916. gada janvārī paaugstināts par ģenerālleitnantu un 1. gvardes kavalērijas divīzijas komandieri, 1917. gada janvārī par 34. armijas korpusa komandieri.
Pēc Februāra revolūcijas 1917. gada augustā ģenerālis Skoropadskis sadarbojās ar Ukrainas Centrālo Radu un pēc Ukrainas autonomijas pasludināšanas savu korpusu pārveidoja par 1. Ukraiņu korpusu. Visukrainas Brīvo kazaku kongresā 6. oktobrī viņu ievēlēja par ģenerālo atamanu, novembrī viņam pakļautās ukraiņu karaspēka daļas novērsa lielinieku uzbrukumu Kijivai. Pēc konflikta ar Ukrainas Centrālo Radu viņš 29. decembrī atkāpās no Ukrainas armijas vadības.
Slepkavības anatomija
"Slepkavības anatomija" (en) ir 1959. gada ASV drāmas filma, kuras režisors un producents ir Oto Premingers. Filmā galvenās lomas atveido Džeimss Stjuarts, Lī Remika, Bens Gazara, Arturs O'Konels, Īva Ārdena, Ketrina Grānta un Džordžs Skots. Filma ir balstīta uz Džona Volkera 1958. gada romāna ar tādu pašu nosaukumu.
Pavlo Skoropadskis
Dzīvesgājums
Pēc tam, kad pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas Vācijas un Austroungārijas karaspēki okupēja Ukrainu, 1918. gada 29. aprīlī Visukrainas zemturu kongresā ģenerāli Skoropadski ievēlēja par visas Ukrainas hetmani. Viņš veica valsts apvērsumu, atlaida Ukrainas radu un pasludināja Ukrainas Valsts nodibināšanu.
Slepkavības anatomija
"Slepkavības anatomija" pirmizrāde notika. Tā tiek uzskatīta par vienu no labākajām tiesu drāmām vēsturē. "Slepkavības anatomija" tika nominēta sešām Amerikas Kinoakadēmijas balvām kategorijās "Labākā filma", "Labākais aktieris galvenajā lomā" (Stjuarts), "Labākais aktieris otrā plāna lomā" (O'Konels un Skots), "Labākais adaptētais scenārijs", "Labākais operatora darbs" un "Labākā montāža", tomēr nevienu nesaņēma. Filmai ir 100% vērtējums tīmekļa vietnē Rotten Tomatoes. 2012. gadā filma tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".
Pavlo Skoropadskis
Dzīvesgājums
Pēc Novembra revolūcijas un Vācijas kapitulācijas 1918. gada decembrī Simona Petļuras vadītās Ukrainas direktorijas karaspēks ieņēma Kijivu un Skoropadskis 14. decembrī atteicās no varas. 1919. gada sākumā viņš devās bēgļu gaitās uz Vāciju un dzīvoja Berlīnē, kur darbojās ukraiņu emigrantu organizācijās.
Korģīte
Korģīte (arī Korģītes strauts) ir Korģes labā krasta pieteka Limbažu novadā. Iztece no Lielpurva. Tek rietumu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Korģē augšpus Korģenes. Tās krastos atrodas Zonapi.
Šaušana 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 300 metri ar šauteni trijās pozīcijās vīriešiem
300 metru šaušana ar šauteni trijās pozīcijās vīriešiem bija viena no piecām šaušanas disciplīnām, kas bija iekļauta 1896. gada vasaras olimpisko spēļu programmā. Šī bija viena no divām disciplīnām, kurā izmantoja šauteni.
Sacensības notika 11. un 12. aprīlī Kalitejas šaušanas poligonā Skopeftirionā. Tajās sacentās 20 sportisti no 3 valstīm. Sportistiem bija jāveic 40 šāvieni pa četrām šāvienu virknēm.
Špoģu vidusskola
Špoģu vidusskola ir Augšdaugavas novada izglītības iestāde, kas īsteno pirmsskolas, pamatizglītības un vidējās izglītības programmas. Tā atrodas Šosejas ielā 3 Špoģos.
Šaušana 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 300 metri ar šauteni trijās pozīcijās vīriešiem
Zelta medaļu šajā disciplīnā izcīnīja Grieķijas sportists Georgijs Orfanidis, arī sudraba medaļu izcīnīja Grieķijas sportists — Joannis Frangudis. Savukārt bronzas medaļu izcīnīja Dānijas sportists Vigo Jensens.
Špoģu vidusskola
Vēsture
1900. gadā nodibināja Špoģu skolu, kurā mācījušies apmēram 110-120 skolēni viena skolotāja vadībā. Pie skolas darbojās internāts, kurā dzīvoja līdz 60 bērnu. 1930. gadā izveidoja sešgadīgo pamatskolu 200 skolēniem, pagasta pašvaldība īrēja skolas vajadzībām vēl vienu māju, kurā izvietojās sagatavošanas skolai klase, klases ar krievu mācību valodu 75 skolēniem un skolas rokdarbu darbnīcas. Pēc Otrā pasaules kara to pārveidoja par Špoģu septiņgadīgo skolu, bet 1951. gadā par Špoģu latviešu-krievu astoņgadīgo pamatskolu, kuru 1952. gadā par Špoģu vidusskolu. Skolai nodeva izsūtītā advokāta privāto vasarnīcu Dubnas upes krastā un bijušo pagastmāju. 1970. gados blakus vecajai skolas ēkai no silikātķieģeļiem uzbūvēja divstāvīgu ēku ar divpadsmit klašu un mācību kabinetu telpām, bet 1990. gadā atklāja jaunu četrstāvīgu skolas ēku.
Šaušana 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 300 metri ar šauteni trijās pozīcijās vīriešiem
Šīs medaļas piešķīra Starptautiskā Olimpiskā komiteja ar atpakaļejošu datumu. Spēļu laikā uzvarētājiem tika piešķirta sudraba medaļa, bet turpmākās vietas netika apbalvotas.
Valstis
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Hesuss Galjardo
Hesuss Daniels Galjardo Vaskonseloss (es, dzimis ) ir Meksikas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, pārstāv Meksikas futbola izlasi. Kopš 2018. gada Galjardo pārstāv Liga MX komandu Monterrey.
Iepriekš spēlējis Meksikas komandā Club Universidad Nacional.
Meksikas futbola izlases sastāvā debitējis 2016. gadā. Ar izlasi uzvarējis 2019. gada CONCACAF Zelta kausā. Piedalījies 2018. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Monterrey
Meksika
Uičiro Hatta
Uičiro Hatta (ja) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||2||0
Ferdinands I Sakss-Koburgs-Gota
Tika ievēlēts par Bulgārijas kņazu pēc tam, kad 1886. gadā puča rezultātā no troņa bija spiests atteikties Aleksandrs I. Iesākumā atradās Bulgārijas premjerministra Stefana Stambolova ēnā, tomēr 19. gadsimta beigās palielināja savu ietekmi valstī. 1908. gadā deklarēja pilnīgu Bulgārijas neatkarību no Osmaņu impērijas un pieņēma cara titulu. Vadīja Bulgāriju Pirmā Balkānu kara laikā no 1912. gada oktobra līdz 1913. gada maijam, kad Balkānu valstis karoja pret Osmaņu impēriju, kā arī Otrā Balkānu kara laikā 1913. gada vidū, kad, nespēdamas vienoties pēc uzvaras karā, pārējās valstis karoja ar Bulgāriju. Ferdinanda I ietekmē Bulgārija Pirmā pasaules karā karoja Vācijas Impērijas un Austroungārijas pusē. Pēc zaudējuma karā Ferdinands I bija spiests atdot troni dēlam Borisam III un devās trimdā uz Vāciju, kur nodzīvoja līdz savai nāvei jau pēc Otrā pasaules kara.
Alfa un bēta adrenoblokatori
Alfa un bēta adrenoblokatori ir adrenoblokatoru apakšgrupa, kurā ietilpst preparāti, kas bloķē gan alfa, gan bēta adrenoreceptoru aktivitāti un kuriem piemīt asinsvadus paplašinoša (vazodilatējoša) iedarbība, kā arī antihipertenzīvi, antiangināli un pretglaukomas efekti. Pie alfa un bēta adrenoblokatoriem pieder karvedilols, labetalols, proksodolols.
Iedarbības mehānismi
Karvedilols un labetalols bloķē alfa1, bēta1 un bēta2 adrenoreceptorus, kas rada vazodilatāciju, arteriālā asinsspiediena pazemināšanos, samazina sirds saraušanās biežumu. Tiem piemīt iekšēja simpatomimētiska aktivitāte. Tāpēc arteriālā spiediena pazemināšana šo preparātu lietošanas fonā notiek bez bēta adrenoblokatoriem raksturīgās vispārējas perifēro asinsvadu pretestības palielināšanās un nieru asinsplūsmas pazemināšanās. Karvedilols veic arī sirds pirmsslodzes un pēcslodzes pazemināšanu, kreisā kambara izsviešanas frakcijas palielināšanu.
Proksodolols ir neselektīvs alfa un bēta adrenoblokators. Rada vazodilatāciju, pazemina vispārējo perifērisko asinsvadu pretestību, pazemina sirds izsviedi, pazemina intraokulāro spiedienu. Pēc instilācijas (iepilināšanas) acīs pazeminās iekšējā šķidruma produkcija un uzlabojas tā attece.
Kvašņova
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa P45 (Viļaka–Kārsava).
Ģimnāzijas iela (Liepāja)
Ģimnāzijas iela ir iela Liepājā, Vecliepājas apkaimē. Ģimnāzijas iela sākas krustojumā ar Vītolu ielu un beidzas krustojumā ar Republikas ielu. Ielas garums ir aptuveni 130 metri un to pilnībā sedz asfalts.
Atteikta nosēšanās
Atteikta nosēšanās jeb aiziešana otrā aplī (angļu: go-around) ir manevrs, ko gaisa kuģa ekipāža izpilda gadījumā, ja nav iespējams turpināt gatavošanos nosēsties (angļu: final approach). Uz 1000 nosēšanās gadījumiem notiek vidēji 1–3 atteiktas nosēšanās. Lēmumu pārtraukt nosēšanos var pieņemt gaisa kuģa pilots, pieprasīt pārtraukt nosēšanos var arī gaisa satiksmes kontrolieris. Atteikta nosēšanās pati par sevi nav uzskatāma par ārkārtas situāciju (taču tā var tikt veikta, reaģējot uz ārkārtas situāciju). Pareizi veikta aiziešana otrā aplī ir drošs un labi apgūts manevrs.
Atteiktas nosēšanās cēloņi
Gatavošanās nosēsties tiek pārtraukta pie šādiem nosacījumiem:
Nosēšanās tiek pārtraukta un aiziešana otrā aplī tiek veikta arī mācību nolūkos, tas ļoti bieži tiek praktizēts militārajā aviācijā.
Lēmuma pieņemšana par aiziešanu otrā aplī
Lēmumu pārtraukt nosēšanos un aiziet otrā aplī pieņem gaisa kuģa komandieris, ja minimālo lēmuma pieņemšanas augstumu sasniedzot, komandieris to nav izdarījis, tad aiziešanu otrā aplī jāizpilda otrajam pilotam.
Ribačija
Ribačija (ru), līdz 1946. gadam Rositene (de, no prg — 'rasa', lt) ir apdzīvota vieta Krievijas Federācijā. Atrodas Kuršu kāpās, Kaļiņingradas apgabalā.
Zvejniekciema vidusskola
Zvejniekciema vidusskola bija vispārizglītojoša mācību iestāde, kurā mācības notika no 1. līdz 12. klasei. Skolas galvenā ēka atradās Atpūtas ielā 1 Saulkrastos. Tagad oficiāli skolas nosaukums ir Saulkrastu novada vidusskola, pēc skolu apvienošanas.
Vēsture
Skola atklāta 1964. gadā, būvēta pēc Martas Staņas projekta, celtnes formu veidojot līdzīgu kuģim. Izglītības un zinātnes ministrijas 2017. gadā aizsāktajā skolu tīkla pētījumā bija ieteikts Zvejniekciema vidusskolu reorganizēt par sākumskolu, bet Saulkrastos saglabāt arī vidusskolas klases. 2020. gada decembrī Saulkrastu novada dome nolēma apvienot Saulkrastu un Zvejniekciema vidusskolas, izveidojot Vidzemes jūrmalas vidusskolu un nolēma Zvejniekciema skolā 10. klasi neatvērt. Pēc apvienošanas 2021. gadā 1.-9.klašu skolēniem mācības plānoja turpināt abu skolu ēkās.
Neretas iela
Neretas iela var būt:
Nataļja Smirnova
Nataļja Smirnova (ru; dzimusi ) ir bijusī krievu brīvā stila cīkstone, Krievijas  čempione un Krievijas čempionātu medaļniece, Eiropas čempionātu medaļniece, Krievijas Nopelniem bagātā sporta meistare. Nacionālās komandas locekle no 2002. līdz 2012. gadam. 2012. gadā viņa pabeidza savu sporta karjeru. Tagad Krievijas junioru izlases vecākā trenere.
XIII Vispārējie latviešu Dziesmu svētki
Padomju Latvijas Ceturtie Dziesmu svētki jeb XIII Vispārējie latviešu Dziesmu svētki notika Rīgā 1960. gada 18. – 24. jūlijā Mežaparka Lielajā estrādē, vienlaicīgi notika IV Deju svētki „Dinamo” sporta stadionā.
Svētkus rīkoja Centrālā republikāniskā Dziesmu svētku komisija. Kopkorī bija 11 248 dziedātāji, apvienotajā pūtēju orķestrī 300 muzikanti. Virsdiriģenti bija Jānis Dūmiņš, Teodors Kalniņš, Haralds Mednis, Jānis Ozoliņš, Leonīds Vīgners, Staņislavs Broks. Goda virsdiriģents Jēkabs Mediņš.
Deju virsvadītāji bija Arvīds Donass, Aleksandrs Lembergs un Harijs Sūna. Goda virsvadītāja Milda Lasmane.
Norise
Dziesmu svētkus ievadīja dziesmu karš. Kopkoris uzstājās divos koncertos. Dziesmu pavadījumus atskaņoja apvienotais pūtēju orķestris. Staņislavs Broks diriģēja Jāzepa Mediņa „Jauno laiku”, bet no dziesmu svētku repertuāra svītroja Emīļa Melngaiļa „Jāņuvakaru”.
Godalgošana
Tautas kora Goda nosaukumu piešķīra koriem "Dzintars", "Daile", "Gaismaspils', "Juventus", "Dziedonis", "Ezerzeme", "Mūza", "Daina", "Kokle".
EFL League Two
League Two čempionāts tika izveidots 2004.–2005. gada sezonā. Pirms tam tas bija pazīstams kā Trešā divīzija. Chesterfield un Swindon Town ir ieguvuši visvairāk (2) līgas čempionu titulus.
Masudzo Madono
Masudzo Madono (ja) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||2||0
Marks Andriā Maurici
Marks Andriā Maurici (fr; dzimis 2007. gadā) ir Francijas starptautiskais lielmeistars šahā (2021).
Biogrāfija
Pārstāvējis Franciju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros labāko panākumu guvis 2017. gadā, kad uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā. 2017. gada Pasaules jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā ieņēmis astoto vietu. 2019. gada augustā Bratislavā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U12 vecuma grupā.
Par panākumiem turnīros FIDE 2019. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu, bet 2021. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Bens Gazara
Bjadžo Entonijs Gazara (en, dzimis, miris ) bija amerikāņu aktieris un kinorežisors. Saņēmis vairākas balvas, tai skaitā Emmy balvu un Drama Desk Award balvu, kā arī ticis nominēts trīs Zelta globusa balvām un trīs Tony balvām.
Ļesnoje
Ļesnoje (ru), līdz 1946. gadam Zārkava (de, lt), ir apdzīvota vieta Krievijas Federācijā. Atrodas Kuršu kāpās, Kaļiņingradas apgabalā.
Žoržs Šarpaks
Žoržs Šarpaks (fr; dzimis, miris ) bija Ukrainas ebreju izcelsmes franču fiziķis. 1992. gada Nobela prēmijas laureāts.
Dzīvesgājums
Dzimis kā Ježijs Harpaks 1924. gadā, ebreju ģimenē mūsdienu Ukrainā, tolaik Polijā. Kad Žoržam palika trīs gadi, ģimene pārcēlās uz dzīvi Palestīnā. 1931. gadā kopā ar ģimeni pārcēlās uz Parīzi. Otrā pasaules kara laikā ģimene pārcēlās no Francijas ziemeļiem uz Višī Francijas daļu un iesaistījās Pretošanās kustībā. 1943. gadā Žoržs tika arestēts, bet no 1944. gada līdz kara beigām pavadīja ieslodzījumā Dahavas koncentrācijas nometnē. No 1945. līdz 1948. gadam mācījās prestižajā Parīzes Kalnu skolā. 1954. gadā Collège de France, strādādams Frederika Žolio-Kirī laboratorijā, ieguva doktora grādu. 1959. gadā pievienojās CERN komandai.
Eriks Gutjerress
Meksikas futbola izlases sastāvā debitējis 2016. gadā. Ar izlasi uzvarējis 2019. gada CONCACAF Zelta kausā. Piedalījies 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs un 2018. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Pachuca
PSV
Meksika
Kārlis Anušēvics
Kārlis Anušēvics (dzimis Rīgā, miris ) bija latviešu aktieris.
1993. gadā sāka darbu Jaunajā Rīgas teātrī, piedaloties kā aktieris un rekvizitors, kā arī izrāžu vadītājs. Atveidojis galvenokārt epizodiskas lomas: Šamrajevs (A. Čehova "Kaija", 1996), Silmaču saimnieka rēgs (R. Blaumaņa "Skroderdienas SilmaČos", 1998), Dželabijs (T. Stoparda "Arkādija", 1998), Cincinata sievastēvs (V. Nabokova "Aicinājums uz nāvessodu", 2000), Valsts padomnieks (Aspazijas "Sidraba šķidrauts", 2005). JTR telpās ar Anuševica iniciatīvu saglabāts Eduarda Smiļģa memoriālais kabinets.
Anušēvics atveidojis lomas vairākās filmās, tai skaitā, "Nauris" (1957), "Dāvana vientuļai sievietei" (1973), "Zītaru dzimta" (1989).
1950. gadā kļuvis par Latvijas Teātra darbinieku savienības biedru. 1995. gadā ieguvis Ēvalda Valtera balvu un 1996. gadā — Spīdolas prēmiju. Apbedīts Rīgā, Meža kapos.
Invalīdu iela (Liepāja)
Invalīdu iela ir iela Liepājā, Karostas apkaimē. Invalīdu iela sākas krustojumā ar Kristiāna Dāla ielu un beidzas krustojumā ar Turaidas ielu. Ielas garums ir aptuveni 467 metri un to pilnībā sedz asfalts.
Invalīdu ielā 4 atrodas Karostas cietums.
Aleks Krstulovičs
Aleks Krstulovičs (hu; dzimis Budapeštā) ir Ungārijas FIDE meistars šahā (2011).
Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt piecu gadu vecumā, bet no sešu gadu vecuma sācis piedalīties šaha turnīros. Daudzkārtējais Ungārijas jauniešu šaha čempionātu laureāts, tajā skaitā uzvarējis U10 vecuma grupā (2012, 2013 ) un U12 vecuma grupā (2015).
Pārstāvējis Ungāriju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros labāko panākumu guvis 2011. gadā, kad uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U8 vecuma grupā.
Neretas iela (Rīga)
Neretas iela ir Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Torņakalnā. Neretas iela sākas krustojumā pie Bauskas ielas un beidzas krustojumā ar Daudzeses ielu. Taisnā virzienā Neretas ielu turpina gājēju celiņš, kas to savieno ar Telts ielu. Ielas kopējais garums ir 210 metri. Neretas ielas pāra numuru pusē ir dzīvojamā apbūve, savukārt otrā pusē ir pārsvarā neapbūvēta josla (atrodas vienīgi apģērbu tīrīšanas uzņēmums), kas nodala Neretas ielu no paralēlās Kārļa Ulmaņa gatves. Visā garumā līdzās Neretas ielai iet 10. tramvaju maršruta sliežu ceļš.
Krustojumi
Neretas iela krustojas ar šādām ielām:
Kad tu precēsies?
Kad tu precēsies? (fr, ty) ir franču postimpresionisma gleznotāja Pola Gogēna 1892. gadā tapusi eļļas krāsas glezna. Glezna vairāk kā pusgadsimtu bija aizdota Bāzeles mākslas muzejam Šveicē, līdz tās īpašnieki, Rūdolfa Štehlina ģimene to privātā kārtā 2015. gada februārī pārdeva Kataras emīra māsai par gandrīz 210 miljoniem ASV dolāru, vienu no lielākajām jebkad maksātajām summām par mākslas darbu. Glezna līdz 2015. gada 28. jūnijam atradās izstādē Fondation Beyeler telpās Rīhenē, Šveicē.
Vēsture
Gogēns pirmoreiz uz Taiti devās 1891. gadā. Viņš cerēja atrast "ēdenisku paradīzi, kur radīt tīru primitīvo mākslu", kas atšķirtos no mākslīgajiem primitīvistu darbiem, ko radīja mākslinieki Francijā. Ieradies Taiti, viņš atklāja, ka tā nav tāda, kādu viņš bija iedomājies: 18. gadsimtā Taiti tika kolonizēta un vismaz divas trešdaļas salas iezemiešu bija miruši no eiropiešu ievestajām slimībām. "Primitīvā" kultūra bija izzudusi. Tomēr šeit viņš uzgleznoja daudzus vietējo sieviešu attēlus: aktus, tradicionālās taitiešu drēbēs un rietumnieku drānās tērpušās sievietes kā aizmugurējais tēls gleznā "Kad tu precēsies?".
Priekšplāns un vidusplāns veidots ar zaļā, dzeltenā un zilā laukumiem. Tradicionāli ģērbta jauna sieviete atrodas uz robežas starp priekšplānu un vidusplānu. Ričards Fīlds norāda, ka baltais zieds aiz kreisās auss norāda, ka viņa meklē vīru. Aiz viņas atrodas otra sieviete rietumu stila drēbēs ar augstu apkakli; viņa sēž ar taisnu muguru. Fīlds uzskata, ka viņas žesti atvasināti no budistu mākslas. Naomi Maurere identificējusi pozu kā mudra, kas apzīmē draudus vai brīdinājumu. Priekšējā sieviete veic staipīšanos, viņas sejas vaibsti ir stilizēti un vienkāršoti. Fīlds uzskata, ka viņas pozai ir saistība ar japāņu kultūru, Čārlzs Stukijs norādījis uz līdzību ar Delakruā gleznu "Alžīrijas sievietes". Aizmugurējās sievietes tēls saplūst ar dzeltenzilo laukumu. Viņas seja gleznota detalizēti un veido attēla centru. Viņas kleitas rozā krāsa skaidri atšķiras no citām krāsām. Labajā apakšējā stūrī ir uzraksts "NAFEA Faa ipoipo" (Kad tu precēsies). Gogēns tolaik bieži parakstīja savas gleznas taitiešu valodā: viņu šī valoda fascinēja, tomēr viņš apguva tikai tās pamatus.
Mākslas vēsturniece Nesija Moula Metjūsa rakstījusi, ka Gogēns "attēloja [taitiešu] iedzimtos kā dzīvojošus tikai lai dziedātu un mīlētos. Tā viņš ieguva naudu no draugiem un radīja sabiedrības interesi par savu piedzīvojumu. Bet, protams, viņš zināja patiesību, kas bija tāda, ka Taiti bija neievērojama sala ar starptautisku, rietumniecisku kopienu". Gogēnam atgriežoties Francijā, šīs taitiešu gleznas, ieskaitot "Kad tu precēsies?", tika uztvertas ar relatīvu vienaldzību; viņa 1893. gada izstāde pie mākslas tirgoņa Pola Dirāna-Rjela neguva ievērojamus panākumus, saņemot dažas labvēlīgas kritiķu atsauksmes, bet piesaistot ļoti maz pircēju. Gogēns šo gleznu vēlējās pārdot par 1500 franku — kopā ar vēl vienu gleznu kā visaugstāko cenu no izstādes gleznām, bet pircēji neatradās. Galu galā 1917. gadā, jau pēc Gogēna nāves, to iegādājās Štehlins Maison Moos galerijā Ženēvā.
2017. gadā raidījumā Fake or Fortune? tika publiskota un atzīta par autentisku ar zīmuli radīta centrālā tēla skice.
Horvātijas Neatkarīgā valsts
Horvātijas Neatkarīgā valsts (hr, de), bija Trešā reiha un Fašistiskās Itālijas marionešu valsts Otrā pasaules kara laikā, kas tika izveidota 1941. gadā okupētās Dienvidslāvijas karalistes teritorijā pēc Ass valstu iebrukuma. Tās teritoriju veidoja lielākā daļa no mūsdienu Horvātijas un Bosnijas un Hercegovinas, kā arī mazākas teritorijas no Serbijas un Slovēnijas.
Tomijs Salo
Spēlētāja karjera
Profesionālā spēlētāja karjeru Salo uzsāka 1990.—91. gada sezonā, kad debitēja Zviedrijas Elitsērijas kluba Västerås IK rindās. 1992.—93. gada sezonā Tomijs bija jau komandas pamatvārtsargs, taču 1994. gada vasarā hokejists pārcēlās uz Ziemeļameriku.
Jau savā pirmajā sezonā Ziemeļamerikā Salo izdevās debitēt NHL, aizvadot sešas spēles Ņujorkas "Islanders" sastāvā. 1996.—97. gada sezonā Salo bija kļuvis jau par "Islanders" pirmo vārtsargu, aizvadot 58 spēles. 1998.—99. gada sezonas gaitā Salo tika aizmainīts uz Edmontonas "Oilers" vienību, kluba sastāvā aizvadot vairākas spožas sezonas. 2003.—04. gada sezonas izskaņā Salo tika aizmainīts uz Kolorādo "Avalanche" vienību.
2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā Salo atgriezās Eiropā, pievienojoties Zviedrijas Elitsērijas klubam MoDo. 2005.—06. un 2006.—07. gada sezonas hokejists aizvadīja HC Frölunda, taču tad beidza savas profesionālā spēlētāja gaitas.
Zviedrijas izlases rindās spēlējis trijos olimpisko spēļu turnīros, 1994. gadā izcīnot zelta medaļas, kā arī spēlējis astoņos Pasaules čempionātos, no kuriem septiņos palīdzot izlasei izcīnīt medaļas. Tiesa, vien 1998. gadā Salo kopā ar izlasi izcīnījis zelta medaļas.
Hifujo Učida
Hifujo Učida (ja) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Ādolfs Karnups
Ādolfs Karnups (1904—1973) bija latviešu etnogrāfs, arheologs un medicīnas vēsturnieks. Raunas Tanīskalna (1930) un Talsu pilskalna (1936–1938) arheoloģiskās izpētes vadītājs. Pētījumi par Latvijas vēlā dzelzs laikmeta kaklariņķu galvenajiem tipiem, senajiem satiksmes un tirdzniecības ceļiem.
Dzīvesgājums
Dzimis 1904. gada 10. janvārī Rīgā. Mācījās Rīgas 2. vidusskolā, studēja Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultātē, piedalījās arheoloģiskajos izrakumos un pieminekļu apzināšanas ekspedīcijās. Līdztekus no 1926. līdz 1946. gadam strādāja Valsts vēstures muzejā, bija etnogrāfijas nodaļas vadītājs. Pētīja latviešu tautas lietišķo mākslu, etnogrāfiskās tekstilijas un ornamentus. Piedalījās 2. Baltijas arheologu kongresa organizēšanā Rīgā (1930). Vadīja arheoloģiskos izrakumus Raunas Tanīskalnā (1930) un Talsu pilskalnā (1936–1938). Lasīja lekciju ciklus Ata Ķeniņa vadītajā Krišjāņa Barona Tautas augstskolā, Latvijas sieviešu nacionālās līgas rokdarbu skolā.
Latvijas okupācijas laikā turpināja strādāt Latvijas Vēstures muzejā, taču pēc Otrā pasaules kara beigām 1946. gada martā tika arestēts un apsūdzēts muzeja vērtību piesavināšanā. Līdz 1955. gadam atradās ieslodzījumā Astrahaņā. Pēc atgriešanās dzimtenē no 1956. gada strādāja profesora Paula Stradiņa vadītajā Medicīnas vēstures muzejā.