cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nuri Šahins
Klubu karjera
2007. gadā Dortmundes "Borussia" pamainījās galvenais treneris, un līdzšinējais galvenais treneris Bērts van Mārveiks kļuva par Nīderlandes futbola Goda divīzijas kluba Feyenoord galveno treneri. Viņš savā jaunajā klubā vēlējās redzēt tieši Šahinu, un Šahins tika izīrēts Feyenoord uz 2007.-08. gada sezonu. Pēc īres Šahins atgriezās Dortmundē un kļuva par vienu no galvenajiem spēlētājiem komandā, palīdzot uzvarēt 2010.-11. gada sezonā.
Personiskie sasniegumi
Nuri Šahins savā profesionālā futbolista gaitās ir triumfējis vienu reizi Nīderlandes kausā futbolā (2007–08), vienu reizi triumfējis Vācijas Bundeslīgā (2010-11), kurā viņš tika atzīts par sezonas labāko spēlētāju visā līgā. 2005. gada Pasaules U-17 futbola čempionātā Šahins tika atzīts par trešo labāko spēlētāju visā turnīrā, kā arī viņš kļuva par turnīra otro labāko vārtu guvēju.
Ardnors Treistasons
Ardnors Ingvi Treistasons (is; dzimis ) ir Islandes futbolists, pussargs, Islandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada spēlē Zviedrijas Allsvenskan kluba Malmes FF sastāvā.
Sasniegumi
IFK Norrköping
Malmö FF
Jaunāmuiža (Zvārtavas pagasts)
Jaunāmuiža ir ciems Valkas novada Zvārtavas pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumos 5,6 km no pagasta centra Stepiem, 39,1 km no novada centra Valkas un 166,7 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Gaujas upes kreisajā krastā, upes pretējā krastā ir Igaunijas teritorija.
Anrī Fretērs
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja vingrošanas individuālajā daudzcīņā. Šajā disciplīnā viņš ieguva 220 punktus, izcīnot dalīto 75. vietu.
Tālis Juhna
Tālis Juhna (dzimis ) ir latviešu akadēmiķis, pašreizējais Rīgas Tehniskās universitātes rektors.
Juhna absolvējis RTU, doktora grādu ieguvis Zviedrijā, Lūleo Tehnoloģiju Universitātē un no 2002. gada bijis dažādos amatos RTU – gan kā profesors, gan zinātņu prorektors.
Septoplastika
Septoplastika (no latīņu septum un grieķu πλαστική — plastisks) ir ķirurģiska plastiska operācija, kuras mērķis ir koriģēt šķību deguna starpsienu.
Atšķirībā no rinoplastikas tās mērķis nav pārveidot degunu, bet gan uzlabot elpošanu caur degunu. Lielākā daļa operāciju tiek veikta 60 minūšu laikā, operācijas ilgums ir atkarīgs no individuālās struktūras un deguna starpsienas stāvokļa. Ja deguna formas korekcija ir jāapvieno ar septoplastiku, tiek veikta sarežģīta operācija, ko sauc par rinoseptoplastiku.
Smaržīgā balanda
Smaržīgā balanda (la) ir amarantu dzimtas suga, kura ir sastopama Eirāzijas stepes joslā, taču ir izplatījusies tālu ārpus pamatareāla. Eiropas vidusdaļā un ziemeļos sastopama reti un izklaidus.
Latvijā smaržīgā balanda ir sastopama ļoti reti, tālu ziemeļos no dabiskā izplatības apvidus. Nav vienota viedokļa, vai tā ir adventīvs (ievazāts), vai no kultūras savvaļā pārgājis augs. Atsevišķi eksemplāri aug tīrumos un smilšainās atmatās.
Huans Kvadrado
Huans Giljermo Kvadrado Beljo (es; dzimis ) ir Kolumbijas futbolists, pussargs, Kolumbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Kvadrado pārstāv Itālijas A sērijas komandu Internazionale.
Autoceļš V751
V751 autoceļš Upmala—Ančkini—Pieniņi-Kausa ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno Upmalu caur Ančikiniem un Pieniņiem ar Kausu. Autoceļš ir 29,1 km garš un klāts ar asfaltbetona un grants segumu. Ceļš šķērso Preiļu novada un Līvānu novada Upmalas, Vārkavas Sutru un Riebiņu pagastus.
Vēsture
2015. gada 27. janvārī tika izsludināts konkurss par autoceļa posma Upmala-Vārkava (0,0-7,6 km) seguma uzturēšanas darbiem.
Huans Kvadrado
Sasniegumi
Chelsea
Juventus
Riteņbraukšana 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Riteņbraukšana 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs bija viens no deviņiem sporta veidiem, kas bija iekļauts olimpisko spēļu programmā. Riteņbraukšanas sacensības notika 8. aprīlī un no 11. līdz 13. aprīlim. Riteņbraukšanā kopumā tika aizvadītas 6 disciplīnas, no tām 1 disciplīna bija šosejas riteņbraukšanā un 5 disciplīnas treka riteņbraukšanā. Šosejas riteņbraukšanā tika aizvadīts grupas brauciens, savukārt treka riteņbraukšanā — sprints, individuālais brauciens, 10 kilometru, 100 kilometru un  12 stundu braucieni. Riteņbraukšanā startēja 19 sportisti no 5 valstīm.
Par čempionu grupas braucienā kļuva Grieķijas sportists Aristidis Konstantinidis; sprinta, individuālajā braucienā un 10 kilometru braucienā par čempionu kļuva Francijas sportists Pols Masons; 100 kilometru braucienā uzvarēja Francijas sportists Leons Flamāns; savukārt 12 stundu braucienā uzvarēja Austrijas sportists Ādolfs Šmals. Pols Masons bija vienīgais, kurš izcīnīja trīs zelta medaļas, viņa tautietis Leons Flamāns arī kopā izcīnīja trīs olimpiskās medaļas, 1 zelta, 1 sudraba un 1 bronzas medaļu. Savukārt Austrijas sportists Ādolfs Šmals izcīnīja 1 zelta un 2 bronzas medaļas. Francija kopsummā riteņbraukšanā izcīnīja 6 medaļas (4 zelta, 1 sudraba un 1 bronzas medaļu).
Pārstāvētās valstis un sportisti
Riteņbraukšanā startēja 19 sportisti no četrām valstīm.
Valstis
Iekavās uzrādīts sportistu skaits no valsts.
Apystomyia elinguis
Apystomyia elinguis ir vienīgā mušveidīgo divspārņu dzimtas Apystomyiidae (Nagatomi & Liu, 1994) suga. Nesenā pagātnē šī suga tika klasificēta pūkmušu dzimtā (Bombyliidae). Šī muša sastopama Meksikā un ASV, Kalifornijas štatā.
Lapainā balanda
Lapainā balanda (la) ir amarantu dzimtas suga, kura ir plaši sastopama Eirāzijā, ieviesta Ziemeļamerikā. Tomēr Eiropā šo sugu par vietējās (ne adventīvās) floras sastāvdaļu uzskata tikai Alpos un Pireneju pussalā.
Latvijā lapainā balanda ir rets adventīvs (ievazāts) augs; atsevišķi eksemplāri aug nezālienēs, ceļmalās un gar dzelzceļiem.
Šelforda tolerances likums
Šelforda tolerances līkne
Šelforda tolerances līkne ir ideāls vispārināts modelis, jo dabā organismu mijiedarbība ar abiotiskajiem un biotiskajiem faktoriem ir mainīga dažādu apstākļu ietekmē, kā arī faktori mijiedarbojas savā starpā. Šelforda tolerances līkne ir vienvirsotnes simetriska līkne, kas apraksta organisma reakciju uz viena atsevišķa ekoloģiskā faktora iedarbību. Ar organisma reakciju saprotami visdažādākie tā ekoloģiskie vai fizioloģiskie parametri, piemēram, vairošanās intensitāte, kustīgums, vielmaiņas intensitāte u. tml. Ekoloģiskie faktori var būt abiotiskie faktori un biotiskie faktori, piemēram, vides pH, temperatūra, barības resursi u.c. Attiecībā uz antropogēnajiem (cilvēka mākslīgi radītajiem) faktoriem Šelforda tolerances likums nav spēkā, jo šiem faktoriem nav iespējams noteikt optimuma zonu — organismi reaģēs negatīvi arī tad, ja šo faktoru intensitātes vērtības ir vismazākās.
Optimuma zona
No Šelforda tolerances līknes izriet, ka organisms optimāli jūtas pie vidēji lielām faktora intensitātes vērtībām. Organisms ir fizioloģiski aktīvs un intensīvi vairojas, tādēļ šo vidējās intensitātes faktora zonu sauc par optimuma zonu.
Nepietiekamības un pārsātinājuma zonas
Pa kreisi no aktivitātes zonas atrodas nepietiekamības zona, pa labi — pārsātinājuma zona. Šajās faktora intensitātes zonās organisms vēl spēj nodrošināt dzīvībai nepieciešamās funkcijas, taču darbojas uz spēku izsīkuma robežas — dzīvniekiem vairošanās šādos apstākļos vairs nav iespējama, bet augi vēl spēj vairoties veģetatīvi.
Faktora intensitātes apgabali un kritiskie punkti
Pa labi no pārsātinājuma zonas atrodas faktora intensitātes apgabali, kuros organisma eksistence kļūst neiespējama. Šo zonu robežas uz abscisu ass attēlo divi kritiskie punkti, kuros organisma reakcija nokrīt līdz nullei.
Tolerances intervāls
Visu faktora intensitātes diapazonu, kas atrodas starp kritiskajiem punktiem, dēvē par tolerances intervālu, ekoloģisko valenci vai ekoloģisko amplitūdu. Ekoloģiskā faktora vērtībām, atrodoties ārpus tolerances intervāla robežām, organisms iet bojā — šajā gadījumā attiecīgo faktoru dēvē par letālo faktoru. Realitātē pētījumos iegūtās tolerances līknes mēdz būt asimetriskas, jo starpsugu konkurences rezultātā sugu optimumi nobīdās pa kreisi vai pa labi no līknes simetrijas ass. Piemēram, augiem saulmīļiem apgaismojuma optimuma zona ir tuvāk maksimālajam kardinālajam punktam, bet ēnmīļiem — tuvāk minimālajam kardinālajam punktam. Katram organismam var piemist savs tolerances diapazons attiecībā uz kādu ekoloģisko faktoru. Pie vienas sugas piederošu organismu tolerances diapazoni vienmēr ir līdzīgi, tomēr parasti tie nesakrīt organismu atšķirīgo ģenētisko īpašību dēļ. Lielas atšķirības tolerances diapazonos var novērot vienas sugas dažādām populācijām, kuras apdzīvo atšķirīgus biotopus vai ģeogrāfiskos reģionus.
Dažādu sugu organismiem ir atšķirīgas prasības pret vides faktoriem. Sugas ar plašu tolerances diapazonu attiecībā pret vides faktoriem sauc par eiribiontiem, savukārt stenobionti ir sugas, kurām ir šaurs tolerances diapazons. Eiribiontiem parasti ir raksturīga plaša ģeogrāfiskā izplatība pretēji stenobiontiem, kuri sastopami noteiktās, tikai sugu ekoloģiskajām prasībām atbilstošās vietās. Suga var būt ar plašu tolerances diapazonu attiecībā pret vienu faktoru, bet ar šauru - attiecībā pret citu.
Kaģumciems
Kaģumciems ir ciems Valkas novada Zvārtavas pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumos 6,1 km no pagasta centra Stepiem, 39,5 km no novada centra Valkas un 169,7 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Gaujas upes kreisajā krastā.
Rumānijas leja
Rumānijas leja jeb leva (ro, ) ir Rumānijas naudas vienība. ISO 4217 kods RON, skaitliskais kods 946.
Leja iedalīta 100 banos (ro, vienskaitlī ban).
Etimoloģija
Naudas vienības nosaukums leu nozīmē "lauva", un tas ieviesies no nīderlandiešu dāldera (leeuwendaalder — "lauvas dālderis").
Vārds bani rumāņu valodā nozīmē "nauda".
Vēsture
Kad Valahijas un Moldāvijas hercogiste izveidoja Apvienoto hercogisti, 1867. gadā par tās naudas vienību kļuva leja. Sākotnēji paralēli tai naudas apritē tika izmantots arī Francijas franks.
Pēc Otrā pasaules kara lejas vērtība dramatiski kritās. 1947. gadā tika izlaista jauna leja, kura atbilda vecajām lejām. 1952. gadā notika naudas reforma.
Pēc komunistu režīma krišanas Rumānijas ekonomika piedzīvoja inflāciju, un lejas vērtība kritās. 2005. gadā inflācijas stabilizējās, un tika ieviesta jauna leja: pret vienu jauno leju (RON) tika mainītas vecās lejas (ROL).
Rumānija plāno ieviest eiro. Par tās ieviešanas termiņu tiek minēts 2020. gads.
This Is the Police
This Is the Police ir 2016. gada stratēģiskā datorspēle, kuru izstrādāja Baltkrievijas studija Weappy un izdeva Austrijas kompānija THQ Nordic. Sākotnēji to izdeva Windows, macOS un Linux platformām, 2017. gadā izdeva spēles versiju Nintendo Switch spēļu konsolēm, bet 2018. gadā izdeva versiju mobilajiem telefoniem.
Spēlētāja tēls ir izdomātas pilsētas Frīburgas šerifs, kuram nākas atkāpties no amata dēļ spiediena no korumpētā mēra puses. Tēlam 180 dienu laikā jānopelna 500 tūkstošus dolāru, lai nodrošinātu sev pensiju.
This Is the Police saņēma dalītas kritiķu atsauksmes. Metacritic vietnē tai ir 66 balles no 100. Kritiķi slavēja spēli par tās sižetu un skaisto dizainu, bet viņiem nepatika spēles procesa vienmuļība; viņi norādīja, ka spēle var kļūt garlaicīga, ja spēlēt to pietiekami ilgu laiku. 2018. gadā izdots spēles turpinājums ar nosaukumu This Is the Police 2.
Spēles process
Spēles galvenais tēls ir policijas iecirkņa priekšnieks Džeks Boids. Viņa pakļautībā ir divas maiņas, kurās strādā policisti un detektīvi, kurus sūta uz izsaukumiem un noziegumu izmeklēšanu. Katra darba diena sākas ar atpūtušos vienības izvēli. Dienas laikā ir jāreaģē uz procedurāli ģenerētiem notikumiem pilsētas izometriskajā kartē. Spēlētājs neredz to, kas notiek nozieguma vietā, ir pieejams tikai notikuma apraksts teksta veidā. Sižets tiek rādīts komiksu stilā pirms un pēc spēles dienām. Darbiniekiem ir vairākas īpatnības, piemēram, pieredze, dienesta pakāpe un noguruma līmenis, dažiem piemīt slinkums vai alkoholisms.
Spēle sākas samērā vienkārši, sākotnējie noziegumi nav parāk smagi un lai atrisinātu problēmu nepieciešams nosūtīt tikai pāris policistus, tomēr laika gaitā sarežģītība pieaug. Piemēram, uz bankas aplaupīšanu būs nepieciešams norīkot vairākus virsniekus un īpašo uzdevumu vienību ar autozaku, bet uz izsaukumu par ģimenes konfliktu vajadzēs nosūtīt tikai divus darbiniekus. Dažu uzdevumu rezultāts ir atkarīgs no spēlētāja darbībām, jo ir uzdevumi, kuru laikā spēlētājs var izvēlēties, kas jādara uz vietas esošiem policistiem. Piemēram, ja tika saņemts izsaukums par aizdomīgu somu, tad ierodoties notikuma vietā spēlētājam nāksies izvēlēties — izšaut somā vai sagaidīt sapieru vienību. Spēlētāja kļūdas gadījumā policisti vai civiliedzīvotāji var aiziet bojā.
Sižeta ainu laikā spēlētājam jāveic vairākas izvēles, piemēram, atbildēt uz žurnālistu jautājumiem preses konferencēs vai pratināšanas laikā un izvēlēties, ar kuru noziedzīgu grupējumu viņš sadarbosies, kad sāksies divu mafiju karš.
Izņemot parastus izsaukumus, spēlē ir izmeklēšanas, kurus veic detektīvi. Strādājot pie lietas, detektīvi atrod kadrus, kurus jāsaliek pareizā secībā, izlasot informāciju no aculieciniekiem.
Izstrāde un izdošana
2015. gada janvārī baltkrievu izstrādātājs Weappy Studio uzsāka kampaņu Kickstarter platformā ar mērķi savākt 25 000 ASV dolāru spēles izstrādei. Tās ietvaros izdevās savākt 35 508 dolāru. Galveno tēlu Džeku Boidu ieskaņoja Džons Sentdžons, kurš ir pazīstams ar Djūka Ņūkema balss lomu.
Par spēles izdošanu paziņoja 2016. gada aprīlī PAX pasākumā. Tika ieplānots, ka spēli izdos 2016. gada 28. jūlijā, taču izdevēja kļūdas dēļ izdošanu atlika un spēli izdeva 2016. gada 2. augustā. 2016. gada 30. decembrī izdēvējs THQ Nordic iegādājās This Is the Police intelektuālā īpašuma tiesības.
Autoceļš V305
V305 autoceļš Vecpiebalga—Ineši ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno autoceļu V307 pie Vecpiebalgas ar autoceļu P33 pie Inešiem. Autoceļš ir 3,2 km garš, klāts ar asfaltbetona segumu un šķērso Cēsu novada Inešu pagastu.
X-cilvēki: Tumšais Fēnikss
"X-cilvēki: Tumšais Fēnikss" (en) ir 2019. gada amerikāņu supervaroņu filma, kuras režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Saimons Kinbergs. Filma balstīta uz Marvel Comics komiksiem ar tādu pašu nosaukumu. Filma ir turpinājums 2016. gada filmai "X-cilvēki: Apokalipse".
Supermens 2
"Supermens 2" (en) ir 1980. gada ASV un Apvienotās Karalistes supervaroņu filma, kuras režisors ir Ričards Lesters. Filma ir balstīta uz DC Comics tēlu Supermenu. Šis ir turpinājums 1978. gada filmai "Supermens".
X-cilvēki: Tumšais Fēnikss
Sižets
X-cilvēki dodas misijā kosmosā, lai izglābtu kosmosa kuģa Endeavour astronautus, kuri cietuši saules uzliesmojumā. Kamēr X-cilvēki glābj astronautus, Džīna Greja sevī absorbē uzliesmojumu, kā rezultātā viņa sāk attīstīt neredzētas spējas un kļūst par "Tumšo Fēniksu", kurš apdraud visu pasauli. Nu X-cilvēkiem jāizvēlas, ko glābt - savu komandas biedru vai visu pasauli.
Autoceļš V305
Vēsture
2015. gada 29. janvārī tika izsludināts konkurss par autoceļa seguma atjaunošanu pilnā garumā.
Supermens 2
Filmā Supermens cīnās ar ģenerāli Zodu. Galvenās lomas "Supermenā 2" attēlo Kristofers Rīvs, Džīns Hekmens, Margota Kidera, Terenss Stemps, Sāra Daglasa un Džeks O'Halorans.
2020. gada Giro d'Italia
Sacensību kopvērtējumā uzvarēja Apvienotās Karalistes sportists Teo Geigens-Hārts ().
Supermens 2
Filmas sākotnējais režisors Ričards Doners, kas uzņēma arī pirmo filmu, nofilmēja aptuveni 75% filmas, līdz viņš tika aizstāts ar Ričardu Lesteru. Lai Lesters tiktu nosaukts par pilnvērtīgu filmas režisoru, viņam bija jānofilmē vismaz 51% filmas ainu, tādējādi daudz kas tika pārfilmēts. 2006. gadā tika izdota Ričarda Donera filmas versija, kurā 83% filmas ir viņa filmēti.
Filmā ģenerāli Zodu attēlojošais Terenss Stemps seriālā "Smolvila. Leģenda par Supermenu" attēloja Supermena bioloģisko tēvu Džorelu.
2020. gada Giro d'Italia
COVID-19 pandēmijas ietekme
Sākotnēji bija plānots, ka sacensības notiks no 9. līdz 31. maijam. Sacensību starts (zināms kā Grande Partenza) bija plānots Budapeštā, Ungārijā un tā būtu 14. reize, kad Giro sācies ārpus Itālijas un pirmā reize, kad šīs sacensības notiktu Ungārijas teritorijā.
2020. gada 13. martā tika paziņots, ka saistībā ar COVID-19 pandēmiju sacensības tiks pārceltas uz vēlāku datumu. 5. maijā tika paziņoti sacensību jaunie datumi. Jūlijā tika paziņots, ka sākotnēji Ungārijā plānotie sacensību pirmie posmi notiks Sicīlijā.
10. oktobrī Saimonam Jeitsam () tika apstiprināta saslimšana ar COVID-19 un viņš no turpmākajām sacensībām izstājās.
20. oktobrī tika paziņots, ka ar COVID-19 inficējies Fernando Gavirija (), kurš ar to bija inficējies jau februārī, 2020. gada UAE Tour laikā.
Komandas
Tā kā Giro d'Italia bija UCI Pasaules tūres sacensības, visas 19 UCI WorldTeam komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Vēl viena komanda, , saņēma automātisku ielūgumu kā iepriekšējās sezonas labākā UCI Profesionālā kontinentālās komanda, taču atteicās no šīs iespējas. Tūres organizatori, RCS Sport, papildus uzaicināja trīs UCI Profesionālās kontinentālās komandas.
Pirmssacensību favorīti
Par galveno favorītu tika uzskatīts Geraints Tomass (), 2018. gada Tour de France uzvarētājs. Saimons Jeitss () tika nosaukts kā otrs favorīts pēc tam, kad pārspēja Tomasu nesenajā Tirreno–Adriatico. Stevens Kreisveiks (), sacensību līderis 2016. gadā, bija vēl viens pretendents, tāpat kā vienīgais pieteiktai iepriekšējais čempions – divkārtējais uzvarētājs Vinčenco Nibali (). trio — Jakobs Fūglsangs, Migels Anhels Lopess un Aleksandrs Vlasovs arī tika pieskaitīti favorītiem. Plašāku pretendentu pulku veidoja Rafals Majka (') un Vilko Keldermans ('). Remko Evenepūls () tika pieskaitīts favorītiem, bet netika iekļauts komandas sastāvā pēc Il Lombardia gūtajiem savainojumiem.
Sprinta posmos pie favorītiem tika pieskaitīt Arno Demārs ('), Fernando Gavirija ('), Peters Sagans ('), Elia Vivjāni (') un Maikls Metjūss ().
Distance un posmi
Sacensību 19. posma distance sākotnēji bija 253 km, vēlāk pārplānota 258 km garumā. Pirms posma starta pēc braucēju protesta par garo distanci sliktos laika apstākļos to saīsināja līdz 124,5 km.
Dopings
23. oktobrī pēc sacensību 12. un 13. posma (15. un 16. oktobris) ņemtajās analīzēs Mateo Spreafico  tika konstatēta ostarīna (Enobosarm) klātbūtne.
Jānis Sakne
Jānis Sakne ( — ) bija latviešu gleznotājs — ainavists un dekorators, gleznotāju Jūlija Madernieka un Jaņa Rozentāla audzēknis.
Biogrāfija
Jānis Sakne dzimis 1868. gada 31. augustā Katlakalna pagastā strādnieku ģimenē. Mācījies Jēzus baznīcas skolā Rīgā. Māksliniecisko izglītību ieguvis, mācoties no 1905. gada Jūlija Madernieka mākslas studijā un Jaņa Rozentāla mākslas studijā. No 1912. līdz 1914. gadam papildinājies Parīzē. Pirmā pasaules kara gados bijis zīmēšanas un veidošanas skolotājs. Kā dekorators vai dekoratora palīgs strādājis Jaunajā Rīgas teātrī (1909-1912) un Latvijas Nacionālajā operā (1918-1922) pie Jāņa Kugas, kopā ar Oto Skulmi Latvijas Nacionālajā teātrī (1922-1923), kā arī Dailes teātrī (1928-1932), Krievu tautas namā (1926-1928). Strādājis arī Skrīveros, Raunā, Ogrē, Odzienā, Slokā, Vecpiebalgā, Stopiņos, Tērvetē, Zaubē un Neretā. Miris 1950. gada 3. martā Rīgā.
Mākslinieciskā darbība
Gleznojis ainavas un sadzīves žanra darbus, izmantojot eļļas un pasteļa tehniku.
Izstādes
Izstādēs piedalījies no 1910. gada, kad piedalījies 1. latviešu mākslinieku izstādē, kurā eksponējis gleznas, keramiku un koka skulptūras. Piedalījies Neatkarīgo mākslinieku vienības rīkotajās izstādēs (1923-1931).
Personālizstādes
Personālizstādes noritējušas Rīgā 1923. un 1926. gadā.
GSAT-19
GSAT-19 ir Indijas GSAT sistēmas sakaru pavadonis. Tas ģeostacionārajā orbītā palaists 2017. gada jūnijā nesējraķetes GSLV Mk III pirmajā orbitālajā izmēģinājumu lidojumā. Pavadoni izgatavojusi un apkalpo Indijas Kosmosa pētījumu organizācija (ISRO). Tas paredzēts sakaru pakalpojumiem Indijā un jaunu tehnoloģiju izmēģināšanai.
Kosmiskā aparāts izgatavots uz platformas I-3K bāzes ar eksperimentālām sistēmām, ko izmantos I-6K platformā. Tā izmēri (saliktā stāvoklī) bija 2,0 × 1,77 × 3,1 m, starta masa 3136 kg. Tam resursi paredzēti 10 gadu darbībai. GSAT-19 uzstādīti Ku un Ka joslas raidītāji, kas ir jaudīgāki par agrāk GSAT izmantotajiem. Pavadonī bija uzstādīts arī kosmiskās radiācijas spektrometrs Geostationary Radiation Spectrometer (GRASP)
GSAT-19 tika palaists 11:58 UTC ar nesējraķeti GSLV Mk.III (lidojums D1) no Satiša Dhavana kosmosa centra 2. palaišanas laukuma. Šis bija pirmais GSLV Mk III orbitālais lidojums.
Pavadonis tika novietots ģeostacionārajā orbītā punktā 48° austrumu garuma, blakus GSAT-9‎.
Sogdiāna
Lokalizācija
Sogdiāna atradās auglīgā līdzenumā starp Amudarjas un Sirdarjas upēm un Fergānas ielejā. Lielākās pilsētas bija Samarkanda un Buhāra. Sogdiāna robežojās ar Baktrijas un Margiānas reģioniem.
Monas Lizas smaids
"Monas Lizas smaids" (en) ir 2003. gada ASV drāmas filma, kuras režisors ir Maiks Ņūels. Filmā galvenās lomas atveido Džūlija Robertsa, Kirstena Dansta, Džūlija Stailsa, Megija Jillenhola, Dominiks Vests, Džuljeta Stīvensone un Mārša Geja Hārdena.
Sogdiāna
Iedzīvotāji
Vēsturiski reģionā dzīvoja sogdieši, kas runāja indoirāņu valodās. Sākotnēji sogdieši bija zoroastristi, vēlāk budisti un musulmaņi.
Monas Lizas smaids
Filma stāsta par mākslas zinātnes skolotāju, kura 1950. gados meiteņu skolā iedrošina viņas apšaubīt savas tradicionālās sociālās lomas.
Sogdiāna
Zīda ceļš
Cauri Sogdiānai veda Zīda ceļš no Senās Ķīnas uz Romas impēriju, vēlāk Bizantiju.
Monas Lizas smaids
Filmas "Monas Lizas smaids" pirmizrāde notika. Par savu lomu Robertsa saņēma 25 miljonu ASV dolāru atalgojumu, kas līdz tam bija lielākā summa, kādu saņēmusi aktrise par dalību filmā. Filma saņēma pārsvarā negatīvas kritiķu atsauksmes.
Anrī Lorāns
Anrī Albērs Fernāns Lorāns (fr; dzimis, miris ) bija franču paukotājs, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Vēdzele (Abavas pieteka)
Vēdzele (arī Vēdzeļupe, augštecē Zilupīte, Zīļu strauts, Zemīte, vidustecē — Kukša, Kukšupe, Kukšupīte) ir Abavas kreisā pieteka Tukuma novadā. Sākas mežainā apvidū uz Zantes un Zemītes pagastu robežas, tek ziemeļu—ziemeļaustrumu virzienā pa Spārnenes viļņoto līdzenumu, lejtecē — pa Abavas senleju. Upes gultne augšpus Zemītes regulēta, vidustecē un lejtecē — izteikti līkumaina. Ietek Abavā lejpus Abavniekiem. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Zemīte un Kukšas, kur saglabājušies dzirnavu aizsprosti un ūdenskrātuves.
Liberecas apgabals
Liberecas apgabals (cz) ir viens no Čehijas apgabaliem valsts galējos ziemeļos. Tas robežojas ar Hradeckrāloves apgabalu dienvidaustrumos, Centrālčehijas apgabalu dienvidos un Ūstu apgabalu rietumos, kā arī Vāciju ziemeļrietumos un Poliju ziemeļaustrumos.
Apgabalā 4 apriņķi — Češka Līpas apriņķis, Jablonecas pie Nisas apriņķis, Liberecas apriņķis, Semilu apriņķis.
Lielākās pilsētas — Libereca (104 445), Jabloneca pie Nisas (45 802), Češka Līpa (37 444), Turnova (14 334), Novi Bora (11 678).
Apgabala austrumos atrodas Krkonošes nacionālais parks, bet dienvidos Čehijas Paradīze. Teritorijā vairākas vēsturiskās pilis — Bezdezas pils, Grabštejnas pils, Sihrovas pils, Trosku pils.
Antons Balančonoks
Antons Balančonoks (1896—) bija laukstrādnieks un komunists. Dagdas pagasta zemnieks. No 1940. gada Latvijas Komunistiskajā partijā.
Tautas Saeimas deputāts (1940). Īsi pirms Latvijas okupācijas - Dagdas pagasta krājaizdevu sabiedrības loceklis. Iespējams, ka vācu okupācijas laikā Balančonoks ar ģimeni ieslodzīts Salaspils nometnē un nosūtīts uz Vāciju darba dienestā.
1950. gados strādājis Rēzeknes Mežrūpniecības saimniecībā par kokmateriālu krāvēju.
Zilganā balanda
Zilganā balanda (la) ir mainīga izskata amarantu dzimtas suga, kura ir sastopama Eirāzijā, tostarp nereti visā Latvijas teritorijā, un ir ieviesusies Ziemeļamerikā.
Atsevišķi eksemplāri un nelielas grupas aug dārzos, tīrumos un nezālienēs, arī gar dzelzceļiem, parasti mēreni mitrās un diezgan auglīgās vietās.
Mūru balanda
Mūru balanda (la) ir amarantu dzimtas suga, kura ir sastopama Eirāzijā. Latvijā tas ir ļoti rets adventīvs augs, kura eksemplāri aug nezālienēs un uz dzelzceļiem.
Būdas ezers
Būdas ezers (arī Būdu ezers) ir Aumeisteru ezeru grupā ietilpstošs ezers Valkas novada Zvārtavas pagasta centrālajā daļā uz ziemeļiem no Cirgaļiem.
Vikipēdija mongoļu valodā
Vikipēdija mongoļu valodā (mongoļu: Монгол Википедиа) ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas mongoļu valodas versija.
Pils laukums (Rīga)
Pils laukums ir laukums pie Rīgas pils Vecrīgā. Laukumu no citām pusēm ietver Latvijas Bankas ēka (celta 1902—1905), bijusī Rīgas Ķeizariskā liceja ēka (Pils laukumā 2, celta 1785—1787), bijusī viesnīcas "Pēterburga" ēka (celta 1788), Rīgas Sāpju Dievmātes baznīca (celta 1784—1785, pārbūvēta 1858—1860) un citas ēkas.
Vikipēdija mongoļu valodā
2023. gada 26. jūnijā Vikipēdijas mongoļu valodas sadaļā bija 22 174 raksti.
Pils laukums (Rīga)
Vēsture
Laukuma vietā līdz 16. gadsimtam atradās Rīgas pils aizsarggrāvis. Pēc Rīgas citadeles nocietinājumu izveides Zviedru Vidzemes laikā pils priekšā bija Pilsgrāvis, aiz kura atradās Jēkaba laukums. 1783. gadā Rīgas pils rekonstrukcijas laikā grāvis tika aizbērts, izveidojušos laukumu izmantoja kareivju mācībām un militāriem pasākumiem, tāpēc to dēvēja par Parādes laukumu. Par godu uzvarai 1812. gada karā 1817. gadā laukuma centrā tika atklāta Uzvaras kolonna. Pēc Valsts prezidenta Jāņa Čakstes nāves 1928. gadā laukumu pārdēvēja viņa vārdā par Jāņa Čakstes laukumu.
Vikipēdija mongoļu valodā
Galvenās mongoļu Vikipēdijas problēmas ir aktīvu autoru un autoritatīvu rakstisku avotu mongoļu valodā trūkums.
Morgans Frīmens
Morgans Frīmens (en; dzimis ) ir amerikāņu kinoaktieris, režisors, aviators un teicējs.
Viņš ir saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais otrā plāna aktieris par lomu filmā "Miljons dolāru mazulīte". Vēl Amerikas Kinoakadēmijas balvai ticis nominēts par lomām filmās Street Smart, "Deizijas kundzes šoferis" (Driving Miss Daisy), "Brīvības cena" un "Nepakļaujamais" (Invictus). Tāpat ir saņēmis Zelta globusu un balvu "Sudraba lācis" kategorijā Best Acting Team Berlīnes starptautiskais kinofestivālā (par lomu filmā "Deizijas kundzes šoferis"), kā arī Ekrāna aktieru ģildes balvu (par lomu filmā "Miljons dolāru mazulīte"). Frīmens ir filmējies arī tādās komerciāli veiksmīgās filmās kā "Nepiedots", "Slava" (Glory), "Septiņi", "Katastrofa" (Deep Impact), "Visu baiļu summa", "Visvarenais Brūss", "Betmens: Sākums", March of the Penguins, "Pirms nolikt karoti", "Visvarenais Evans", "Meklēšanā", "Slevina laimīgais skaitlis", "Tumšais bruņinieks" un "RED aģenti: atvaļināti un sevišķi bīstami".
Malnavas lidlauks
Malnavas lidlauks ir nesetificēts lidlauks Ludzas novadā. Izvietojies Malnavas pagasta vidusdaļā Ījevkas strauta krastā pie autoceļa P49 Malnavas ciema dienvidu nomalē. Lidlaukā viens labā stāvoklī esošs 400 m garš un 20 m plats asfalta seguma skrejceļš. Izvietots pierobežas EVR17 2500 pēdu augstajā lidojumu lieguma zonā. Izbūvēts padomju laikā un izmantots kā lauksaimniecības aviācijas lidlauks. Mūsdienās izmantots kā amatieru autosporta sacensību vieta, pie lidlauka ierīkota autokrosa trase.
Islāma feminisms
Islāma feminisms ir feminisma veids, kas ir saistīts ar sievietes lomu islāmā. Tā mērķis ir panākt visu musulmaņu vienlīdzību neatkarīgi no dzimuma gan sabiedriskajā, gan privātajā dzīvē. Kustības atbalstītāji cenšas uzsvērt vienlīdzības mācības dziļās saknes reliģijā un veidot vienlīdzīgāku un taisnīgāku sabiedrību.
Frīmens
Frīmens ( — 'brīvcilvēks') ir angļu cilmes uzvārds (sieviešu dzimtē Frīmena). Cilvēki ar šo uzvārdu:
Supermens 3
"Supermens 3" (en) ir 1983. gada Apvienotās Karalistes un ASV supervaroņu filma, kuras režisors ir Ričards Lesters. Filma ir balstīta uz DC Comics tēlu Supermenu. Šis ir turpinājums 1980. gada filmai "Supermens 2".
Filmā Lanu Lengu attēlojošā Anete O'Tūla seriālā "Smolvila. Leģenda par Supermenu" attēloja Supermena māti uz Zemes Martu Kentu.
Kašgārijas grēda
Kašgārijas grēda vai Kongurmuztags (zh, Mùshìtǎgé Shān) ir kalnu grēda Pamira austrumos, Ķīnā. Reizēm tiek pieskaitīta Kuņluņam, kopā ar Kintau veidojot tā tālāko ziemeļrietumu izvirzījumu. Stiepjas aptuveni 100 km garumā starp Gezdarju ziemeļos un Taškorganu dienvidos; rietumos paceļas Sarikola grēda, bet austrumos plešas Tarimas ieplaka. Dažos avotos Kašgārijas grēdai pieskaita arī Kintau un Ulugartagu ziemeļos līdz Markanas upei un Taškorgantagu dienvidos. Grēda veidota no gneisiem, granītiem, kvarcītiem; smailas kores, stāvas, klinšainas nogāzes, dziļas aizas. Apledojums vairāk kā 600 km². Vidējais augstums 5000—6000 metru, augstākās virsotnes ir Kongurs (7719 m) un Muztagata (7546 m). Ziemeļu nogāzēs kalnu stepes, dienvidu un austrumu — pustuksneši un tuksneši. Upju ielejās tugaji.
Melnā bērzubeka
Melnā bērzubeka jeb Melnā aunu beka (Leccinum melaneum, arī Leccinum roseofractum) ir Latvijā reta beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami. Reizēm tiek uzskatīta par parastās bērzubekas varietāti (Leccinum scabrum, var. melaneum).
Augšanas apstākļi
Bērzu mikorizas sēne. Aug mitros bērzu un jauktos mežos, parasti augustā un septembrī, retāk jūnijā-jūlijā un oktobrī.
Barības vērtība
Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas.
Līdzīgās sugas
Melnā bērzubeka ir līdzīga vairākām citām bērzubekām, atšķirdamās no tām ar tumšāku cepurīti un tumšākām zvīņām uz kātiņa. Iespējamajai sajaukšanai nav kulināras nozīmes, visas bērzubekas ir gatavojamas vienādi.
Kārlis Reinholds Kupfers
Kārlis Reinholds Kupfers (de, 1872—1935) bija Baltijas botāniķis, augu ģeogrāfs, matemātiķis, filozofijas doktors. Rīgas Dabaspētnieku biedrības prezidents (1913—1935).
Dzīvesgājums
Dzimis 1872. gada 25. martā Stavčanos pie Hotinas (Besarābijas guberņā) ārsta Jūlija Kupfera (1837—1915) un viņa sievas Mollijas, dzimušas Štammas, ģimenē. Viņam bija viens jaunāks brālis Eduards Kupfers. 1879. gadā kopā ar vecākiem pārcēlās uz Rudbāržiem (1879), vēlāk, 1893. gadā, uz Grīvu Kurzemes guberņā. Mācījās Grīvas proģimnāzijā (tagad — Raiņa Daugavpils 6. vidusskola) un Liepājas Nikolaja ģimnāzijā (1886—1889). Studēja dabaszinības Tērbatas Universitātē, kur 1893. gadā ieguva kandidāta grādu botānikā un matemātikā.
Strādāja par asistentu Rīgas Politehnikumā (1894—1896), tad docentu Rīgas Politehniskajā institūtā (1894—1905). 1905. gadā Tērbatā aizstāvēja kandidāta grādu, pēc tam viņu ievēlēja par adjunktprofesoru tēlotājģeometrijā (1905) un botānikas docentu (1912). Līdztekus darbojās Rīgas Dabaspētnieku biedrībā, 1908. gadā viņu ievēlēja par biedrības viceprezidentu, bet 1913. gadā — par prezidentu.
Pirmā pasaules kara vācu okupācijas laikā K. R. Kupfers strādāja par skolotāju Rīgas Pilsētas reālskolā (Städtische Oberrealschule, 1917—1918) un Baltijas Tehniskās augstskolas ģeometrijas profesoru (1918).
1919. gadā Kupfers brīvprātīgi iestājās Landesvērā, tāpēc pēc Latvijas neatkarības kara viņš vairs nevarēja atgriezties jaundibinātajā Latvijas Universitātē. K. R. Kupfers līdz mūža beigām palika uzticīgs saviem politiskajiem uzskatiem, savos darbos lietodams apzīmējumu "Austrumbaltijas apgabals" vai pat "Vācu Baltijas jūras provinces", un ar augu izplatības apgabalu robežām pamatodams šo zemju piederību Viduseiropai.
1920. gadā viņš bija viens no Rīgas Herdera biedrības dibinātājiem, tās priekšsēdis (1926—1928), no 1921. gada Herdera institūtā un Rīgas Vācu vidusskolā (1920—1925) lasīja lekcijas botānikā, ģeogrāfijā, Baltijas novadpētniecībā un matemātikā. 1921. gadā viņu ievēlēja par Rīgas Dabaspētnieku biedrības Doma muzeja dabaszinātņu nodaļas priekšnieku. 1922. gadā viņš ieguva filozofijas doktora grādu Jēnas Universitātē.
1929. gadā K. R. Kupfers pārdeva LU Augu morfoloģijas un sistemātikas institūtam savu herbāriju (vairāk kā 41 000 eksemplāru) ar visiem skapjiem, kā arī citus botānikas materiālus. Tie tagad atrodas LU Muzejā. Tur nonākusi arī Kupfera bibliotēka un fotoplates. 1930. gadā K. R. Kupfers pensionējās. Viņš mira 1935. gada 14. novembrī. Apbedīts Rīgas Jēkaba kapos. Rīgas Dabaspētnieku biedrība viņam uzstādīja kapa pieminekli ar uzrakstu "Dzīve — bagāta ar darbu zinātnei un dzimtenei". Pēc Senču ielas izbūvēšanas viņa kapa piemineklis pārvietots un uzstādīts Lielajos kapos.
Darbi
K. R. Kupfers ieteica kā atsevišķu ģeobotānisku vienība izdalīt Austrumbaltijas apgabalu. Pēc Usmas ezera izpētes zinātnieks rosināja dibināt Moricsalas (Moritzholm) rezervātu.
K. R. Kupfera darbu pilnīgākā biogrāfija un bibliogrāfija publicēta pēc viņa nāves Rīgas Dabaspētnieku biedrības Rakstos. Tajā uzskaitītas 123 publikācijas un 196 referātu tēzes, kas no 1893. līdz 1937. gadam publicētas tikai minētajā periodiskajā izdevumā.
Genrieta Lagvilava
Genrieta Lagvilava (be; dzimusi Kutaisi) ir Gruzijā dzimusi Baltkrievijas starptautiskā lielmeistare šahā (2000).
Kaļiņingradas dzintara muzejs
Kaļiņingradas dzintara muzejs (ru) ir muzejs Kaļiņingradā, kura ekspozīcija veltīta mākslasdarbiem no dzintara. Tas atrodas pilsētas centrā, Augšējā ezera krastā. Muzeju sāka būvēt 1972. gadā. Tā atklāšana notika 1979. gada 29. decembrī.
Genrieta Lagvilava
Biogrāfija
1984. gadā uzvarējusi Gruzijas sieviešu šaha čempionātā, bet 1986. gadā uzvarējusi PSRS junioru šaha čempionātā. Pēc PSRS sabrukuma kļuvusi par vienu no vadošajām Baltkrievijas šahistēm. Daudzkārtēja Baltkrievijas sieviešu šaha čempionāta dalībniece, kuros izcīnījusi sudraba (2002) un divas bronzas (2001, 2004) medaļas.
Piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas:
Pārstāvējusi Baltkrieviju Pasaules šaha olimpiādēs:
Pārstāvējusi Baltkrieviju Eiropas komandu sieviešu šaha čempionātā:
Par panākumiem turnīros FIDE 1995. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 2000. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Trīne Birģele
Trīne Birģele (1888—) bija strādniece un komuniste. No 1920. gada bija Jelgavas linu vērptuves roksukātavas strādniece. No 1922. gada darbojās "Sarkanajā palīdzībā". "Sarkanās palīdzības" (MOPR) Jelgavas nodaļas vadītāja. 1931. gadā sodīta ar 4 gadiem spaidu darbos No 1940. gada darbojās Latvijas Komunistiskajā partijā.
1940. gadā kļuva par Tautas Saeimas deputāti.
Mirusi evakuācijā 1940. gadu 1. pusē.
Olga Saladuha
Olga Saladuha (uk; dzimusi ) ir ukraiņu vieglatlēte, startējusi trīssoļlēkšanas sacensībās. Kopš 2019. gada Ukrainas parlamenta deputāte.
Trīs reizes piedalījusies olimpiskajās spēlēs. 2012. gadā Londonā izcīnījusi bronzas medaļu. Pasaules čempionātā izcīnījusi uzvaru (2011) un bronzas medaļu (2013), trīs reizes kļuvusi par Eiropas čempioni (2010, 2012, 2014).
Personisko rekordu sasniegusi 2012. gada Eiropas čempionātā (14,99 m). Precējusies ar ukraiņu riteņbraucēju Denisu Kostjuku. 2019. gadā kandidējusi Ukrainas parlamenta vēlēšanās no partijas "Tautas kalps". Tikusi ievēlēta parlamentā.
Benātki pie Jizeras
Rakstos pirmoreiz minēta 1259. gadā. 14. gadsimtā pilsētas tiesības Benātkiem tika pārceltas no Vecajiem Benātkiem (Staré Benátky). 1526. gadā pilsēta iekļāvās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Pie pilsētas atrodas Bernātku pils, kurā 17. gadsimta sākumā Tiho Brahe iekārtoja savu observatoriju. Šeit pie viņa viesojās un strādāja par asistentu Johanness Keplers. Mūsdienās pilī iekārtots rotaļlietu muzejs.
Benātki pie Jizeras ir mūziķu, brāļu Franča Bendas (Franz Benda, 1709 - 1786), Johana Georga Bendas (Johann Georg Benda, 1713 – 1752), Georga Antona Bendas (Georg Anton Benda, 1722 – 1795) un Jozefa Bendas (Joseph Benda, 1724 – 1804) dzimtā pilsēta.
Erka Vesterlunds
Erka Vesterlunds (fi; dzimis ) ir somu hokeja treneris. Pašlaik (2016) Vesterlunds ir Kontinentālās hokeja līgas kluba Helsinku "Jokerit" galvenais treneris.
Kā Somijas izlases treneris izcīnījis olimpisko spēļu sudraba un bronzas medaļas, kā arī Pasaules čempionātu sudraba un bronzas medaļas. Kļuvis arī par SM līgas čempionu.
Trenera karjera
Trenera karjeru Vesterlunds sāka 1981.—82. gada sezonā, kad kļuva par Jiveskiles JYP galveno treneri. JYP vienību Vesterlunds vadīja līdz pat 1988. gadam. 1988.—89. gada sezonā bija Somijas U-20 izlases galvenais treneris, taču tad divas sezonas vadīja SM līgas klubu Raumas "Lukko".
2003.—04. gada sezonā bija Somijas hokeja izlases trenera palīgs, taču 2004.—05. gada sezonā kļuva par galveno treneri. 2006. gada Olimpisko spēļu turnīrā izcīnīja sudrabu, bet 2006. gada Pasaules čempionātā - bronzu, kam pēc gada sekoja arī sudraba medaļas.
No 2010. līdz 2012. gadam vēlreiz vadīja Helsinku "Jokerit", savukārt 2013.—14. gada Olimpiskajās sezonā atgriezās Somijas izlases galvenā trenera postenī, 2014. gada Olimpiskās spēles noslēdzot ar izcīnītām bronzas medaļām, bet pasaules čempionātā izcīnot sudraba medaļas. No 2014. līdz 2016. gadam atkal strādāja kā "Jokerit" galvenais treneris.
2017. gada martā parakstīja līgumu ar Ufas "Salavat Julajev".
KRAKsat
KRAKsat bija Polijas nanopavadonis. Tas 2019. gada aprīlī ar kravas kuģi Cygnus NG-11 tika nogādāts Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS), no kurienes brīvā lidojumā orbītā palaists jūlijā, bet drīz sabojājās.
Kosmiskā aparāta galvenais uzdevums bija izpētīt ferošķidruma uzvedību bezsvara apstākļos speciāli radītā mainīgā magnētiskā lauka ietekmē.
Pavadoni izgatavoja Staņislava Stašica Kalnu metalurģijas akadēmijas un Jagaiļa Universitātes studenti Krakovā sadarbībā ar uzņēmumu SatRevolution. KRAKsat tika veidots CubeSat 1U formā ar masu aptuveni 1,4 kg. SatRevolution piegādāja pavadoņa platformu SR-NANO-BUS, kurā ietilpa elektroapgādes un sakaru moduļi, kā arī mehāniskā struktūra ar saules bateriju paneļiem. Pavadoni 2019. gada janvārī integrēja abu augstskolu komandu dalībnieki uzņēmuma galvenajā mītnē Vroclavā.
Lidojuma gaita
KRAKsat tika palaists 20:46:07 UTC ar nesējraķeti Antares 230 no Vidusatlantiskā reģionālā kosmoporta kravas kuģa SpaceX CRS-11 hermētiskajā nodalījumā kopā ar citiem nanopavadoņiem. Kravas kuģis SKS sasniedza 19. aprīlī.
Pēc palaišanas orbītā KRAKsat nepārtraukti pārsāknējās. Tā iemesls bija zems spriegums, kas nepietika sistēmu darbināšanai. Kad spriegums pazeminājās līdz kritiskajam līmenim, vadības sistēma izslēdzās, akumulators nedaudz uzlādējās, sistēma sāknējās un atkal izslēdzās. Pārsāknēšanās notika vairākas reizes vienā orbītas vijumā. Līdz 2019. gada 10. decembrim pavadonis bija pārsāknējies 308 tūkstošus reižu.
Liepājas "Zvejnieks"
Liepājas "Zvejnieks" bija futbola klubs no Liepājas, kas pastāvēja no 1962. līdz 1989. gadam un spēlēja PSRS futbola čempionātā.
Vēsture
Savā pirmajā — 1962. gada sezonā, "Zvejnieks" B klasē ieņēma 11. vietu. 1964. gadā līgā tika iegūta 13. vieta (ar ļoti vāju sniegumu uzbrukumā), bet 1965. gadā — tikai 16. vieta. Vienojošā problēma "Zvejniekam" jau sākot ar sešdesmito gadu vidu gandrīz vienmēr bija bezzobains uzbrukums, tā 1966. gadā, kad komandas vieta tabulā nebija pat dramatiski slikta (12. vieta 17 komandu konkurencē), "Zvejnieka" futbolisti bija guvuši tikai 14 vārtus, tikpat maz cik turnīra pastarīši — Vitebskas "Dvina".
2. līgas lejasgala komanda "Zvejnieks" turpināja būt arī sekojošos gadus. Taču sešdesmito gadu beigās kādu laiku šķita, ka "Zvejnieks" ir uzlabojis sniegumu. Komandā bija parādījies rezultatīvs uzbrucējs — Vladimirs Lučiņins, kurš 1969. gada sezonā guva 14 vārtus (līdz tam laikam labākais rezultāts "Zvejnieka" spēlētāju vidū), un Raimonda Dambja vadītā komanda vēl trīs kārtas pirms čempionāta beigām atradās turnīra tabulas 3. vietā, tomēr pēdējās trīs kārtās tika piedzīvoti sāpīgi zaudējumi un komanda atkrita uz 10. vietu. Gadu vēlāk rezultātu izdevās par vienu pozīciju uzlabot.
Septiņdesmitajos gados uz vairākiem gadiem "Zvejnieka" vadībā nostabilizējās treneru duets Afanasijs Ptičkins — Raimonds Dambis. Rezultāti gan bija mainīgi — 1971. gadā "Zvejnieks" 20 komandu konkurencē bija 19., gadu vēlāk — 13., tad 10. vietā, bet 1974.gadā — atkal tikai 16. No šī laika futbolistiem ievērojamākie bija universālais Manfrēds Jaunskalža, Jānis Dreimanis, Valentīns Obravins, Jurijs Romaņenkovs, Viktors Škoda un Juris Ernštreits. Kādu laiku "Zvejnieka" rindās uzspēlēja arī Ilmārs Dambrāns un Ivans Budakovs, kas Latvijas čempionātā bija labāko uzbrucēju vidū, taču meistarkomandā par zvaigznēm ne viens, ne otrs nekļuva. Kad dažus gadus pēc savas spožās debijas "Zvejnieka" rindās norietēja Vladimira Lučiņina zvaigzne, atkal jau "Zvejniekam" trūka spēlētāja ar spēju rezultatīvi noslēgt uzbrukumus. Tā 1971. gadā labākais komandas vārtu guvējs bija Jaunskalža ar 4 gūtiem vārtiem, bet gadu vēlāk Dreimanis un Obrivins — ar pieciem.
"Zvejnieka" spēlē gluži jaunas notis parādījās 1978. gada vasarā, kad par komandas treneri tika uzaicināts viens no labākajiem treneriem Latvijas čempionātā — Boriss Reinholds, kas bija veiksmīgi iepriekš strādājis ar Rīgas RER un "Enerģija" vienībām. Pirmajās piecās spēlēs Reinholda vadībā "Zvejnieks" izcīnīja uzvaras, un arī tālākās spēles bija labas. Turklāt Reinholds "Zvejniekā" iesaistīja Ilmāru Verpakovski, kas vēlāk kļuva par vienu no komandas būtiskākajiem spēlētājiem. Nākamajā sezonās Reinholds solīja cīnīties par iekļūšanu pirmajā līgā (diezgan ambiciozs mērķis komandai, kas iepriekšējo gadu pabeigusi 17. vietā līgā), taču tie izrādījās tikai tukši vārdi un solītie rezultāti izpalika. Reinholds tika atstādināts pēc neveiksmīga 1980. gada sezonas sākuma.
Astoņdesmitajos gados "Zvejniekā" atkal notika vairākas treneru maiņas, un komandas vadībā paspēja pastrādāt tādi speciālisti kā Obravins, Eduards Vlasovs, Vladimirs Žuks un arī Jānis Mežeckis. Taču laukumā komandai šos gadus bija viens neapšaubāms līderis — un proti, Jānis Intenbergs, neapstrīdami labākais Latvijas uzbrucējs šajā desmitgadē. Ja 1982. gadā viņš atkārtoja Lučiņina rekordu — 14 vārti sezonā, tad gadu vēlāk viņš "Zvejnieka" rindās sasita jau 20 vārtus, bet 1984. gadā — pat 28, vairāk nekā visi pārējie komandas spēlētāji kopā, bet kopumā PSRS čempionātā "Zvejnieka" rindās viņš guva 107 vārtus. Jau 18 gadu vecumā "Zvejnieka" rindās debitēja vēl viens ievērojams uzbrukuma līnijas spēlētājs — Ainārs Linards, kurš gan nebija tik veikls vārtu guvējs kā Intenbergs (viņa labākais guvums bija 6 vārti 1983. gadā). Kad uz "Daugavu" pārgaja Intenbergs, par komandas galveno spēku uzbrukumā kļuva Ilmārs Verpakovskis, kas 1985. gadā guva 15 vārtus, bet 1986. — 17. Ilgākus gadus "Zvejnieka" rindās spēlēja arī Jānis Zuntners, taču lielu daļu astoņdesmito gadu viņš pavadīja Latvijas čempionātā. Ilgus gadus stabils "Zvejnieka" vārtsargs bija Igors Belovs, bet astoņdesmito gadu vidū viņu aizstāja tolaik jaunais Raimonds Laizāns.
"Zvejnieka" ieņemtās vietas PSRS 2. līgā astoņdesmitajos gados kopumā bija labākas nekā iepriekšējās desmitgadēs — divreiz izdevās sasniegt sesto vietu un nopietns panīkums pienāca vien desmitgades beigās, kad komandu pārņēma nebeidzamas kadru maiņas, un arī Padomju Savienība jau bija tuvu sabrukumam. 1989. gadā PSRS čempionātā "Zvejnieks" nostartēja pat sliktāk par otro Latvijas komandu savā līgā — pirms pāris gadiem izveidoto Jelgavas RAF (attiecīgi, 19.vieta un 18.vieta).
Pēdējā sezona PSRS čempionātā liepājniekiem bija 1990. gadā, kad "Zvejnieks" bija ticis pārsaukts par "Olimpiju". "Olimpija" pastāvēja līdz 1994. gada sezonai, kurā tā kļuva par "FK Liepāja", bet gadu vēlāk komanda pārtapa par klubu "DAG Liepāja", kas 1997. gadā pārtapa komandā "Baltika/Metalurgs".
Žaklīna di Prē
Žaklīna di Prē (dzimusi, mirusi ) bija britu čelliste. Viens no redzamākajiem čella māksliniekiem 20. gadsimta vidū un pirmā sieviete, kas kļuva par čellisti - starptautisku zvaigzni. Slimības (izkaisītās sklerozes) dēļ pārtrauca mūziķes karjeru 1979. gadā. No 1967. līdz nāvei 1987. gadā bija precējusies ar argentīniešu diriģentu Danielu Barenboimu.
Streimoja
Streimoja (fo, dk) ir Fēru salu arhipelāga lielākā sala. Atrodas arhipelāga ziemeļu daļas centrā un tulkojumā nozīmē "Straumju sala".
Salas dienvidaustrumos atrodas Fēru Salu galvaspilsēta Touršhavna, bet dienvidos — viduslaiku reliģiskais centrs Kirkjubeūras Sv. Olafa baznīca un Magnusa katedrāles drupas. Uz salas dzīvo apmēram 45% no visiem Fēru salu iedzīvotājiem. No Streimojas uz apkārtējām salām autosatiksme tiek nodrošināta pa zemūdens tuneļiem.
Ar otru lielāko arhipelāga salu Eisturoju Streimoja ir savienota pa 1973. gadā uzcelto Streimojas tiltu, bet kopš 2020. gada arī ar vairāk nekā 11 kilometrus garo zemūdens Eisturojas tuneli. Ar Voaras salu, kur atrodas Voaras lidosta, Streimoja savienota ar 2002. gadā uzcelta 4,9 kilometrus garo zemūdens Voaras tuneli.
Armēnija 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Armēnija piedalījās 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas notika Grieķijas pilsētā Atēnās no 2004. gada 13. līdz 29. augustam. Armēnijai šīs bija trešās vasaras olimpiskās spēles, kurā tā piedalījās kopš Padomju Savienības sabrukuma.
Armēniju 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs pārstāvēja 16 sportisti (14 vīrieši un 2 sievietes), kuri startēja 8 olimpiskajos sporta veidos. Šī ir līdz šim vismazākā Armēnijas olimpiskā komanda, kas ir startējusi vasaras olimpiskajās spēlēs. Pirmo reizi Armēnija vasaras olimpiskajās spēlēs neizcīnija olimpiskās medaļas.
Armēnijas karognesējs 2004. gada Atēnu spēļu atklāšanas ceremonijā bija vingrotājs Alberts Azarjans.
Cepurītes ezers
Cepurītes ezers ir beznoteces ezers Valkas novada Zvārtavas pagasta ziemeļos.
Ezerā dzīvo karūsas, līdakas un asari. Tas ietilpst aizsargājamo ainavu apvidū "Ziemeļgauja".
Galleria Riga
Tirdzniecības centrs Galleria Riga, parasti vienkārši Galleria Riga ir tirdzniecības centrs, kas atrodas Dzirnavu ielā 67. Tā platība ir 41 000 m². Centram ir 8 stāvi.
Uz tirdzniecības centra jumta atrodas āra terase, uz kuras vasaras sezonā atrodas 3 restorāni (ziemā – viens), kā arī skatu platforma, ziemā tur tiek atklāta āra slidotava.
Irbeņlapainā balanda
Irbeņlapainā balanda (la) ir amarantu dzimtas suga, kura ir izcēlusies no Eiropas dienviddaļā un Rietumāzijā, taču mūsdienās diezgan plaši sastopama arī Viduseiropā. Ziemeļeiropā ļoti reti, tostarp Latvijā ļoti rets ievazāts augs; atsevišķi eksemplāri aug uz dzelzceļiem, nezālienēs un izgāztuvēs.
Ventspils II
Ventspils II ir dzelzceļa stacija līnijā Ventspils—Tukums II, kas atrodas Ventspils novada Tārgales pagastā starp stacijām Ventspils un Elkšķene. Blakus stacijai atrodas ciems Stacija "Ventspils 2". Stacijā ir tikai kravas satiksme. Ventspils virzienā no stacijas atzarojas sliedes uz Ventspils stacijas Austrumu parku.
Vēsture
Sadales punkts šeit izbūvēts 20. gadsimta 60. gadu pirmajā pusē, bet kā stacija pasažieru vilcienu sarakstos iekļauta 1967. gadā.