cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
1984. gada laikapstākļi Latvijā
Janvāris
Trešās dekādes sākumā ziema tomēr "guva virsroku". No Arktikas Baltiju sasniedza sniegs, puteņi un sals. Latvijā temperatūra dienā pazeminājās līdz 3—8 (dienvidaustrumos līdz 12), bet nakts stundās līdz 11—16 grādiem zem nulles. Diennakts vidējā gaisa temperatūra Rīgā 24. janvārī bija mīnus 8 grādi, kas bija par trim grādiem zemāka par normu. Visur sniga, īpaši daudz sniega sasniga 22. janvārī republikas austrumos, kur sniega segas biezums sasniedza 25—30 centimetrus. Koki parkos un mežos bija tērpušies pūkainā sniegā un sarmā. Bet dekādes vidū kļuva jūtami siltāks. Dienvidu vēji veicināja siltā un mitrā gaisa iekļūšanu no Balkānu pussalas. 25. un 26. janvārī bija silts laiks, lietus un migla. Gaisa temperatūra naktī un dienā bija ap nulli. Bet diennakts vidējā gaisa temperatūra Rīgā šajās dienās normu pārsniedza par 1,2 grādiem. Trešās dekādes otrajā pusē Baltijas teritorijā izplatījās Sibīrijas anticiklona ietekme. Sniega segas biezums Gaiziņkalnā 28. janvārī bija 53 cm. Ērgļos 46, savukārt Rīgā 7 centimetri.
Februāris
Janvāra beigās un februāra sākumā laiks bija ļoti pastāvīgs. Šī Baltijai neparastā stabilitāte bija izskaidrojama ar Sibīrijas anticiklona ietekmi. Tas aizņēma Padomju Savienības teritorijas lielāko daļu. Visu nedēļu bija vērojami vidēji stipri dienvidaustrumu virziena vēji. Gaisa temperatūra Latvijā mainījās šaurā diapazonā: piekrastes rajonos 1—3, pārējā teritorijā 3—8 grādi zem nulles. Republikas austrumos nakts stundās dzīvsudraba stabiņš noslīdēja līdz 10—15 grādu atzīmei. Gaisa temperatūra diennaktī Rīgā nenovirzījās no normas. Visur sniga. Taču diemžēl tik maz, ka praktiski neietekmēja sniega segas biezumu, kas 4. februārī vidēji nepārsniedza 27 centimetrus, bet piekrastē bija tikai 5—8 centimetri. Pirmās dekādes vidū anticiklons savas pozīcijas saglabāja. Atlantijas cikloni, kas virzījās uz Eiropu, savā ceļā tālāk uz austrumiem sastapās ar plašu augsta spiediena apgabala barjeru un tika novirzīti uz dienvidiem. Baltija joprojām palika uz robežas divu barisko sistēmu mijiedarbībā.
Aprīlis
Rīgas centra meteoroloģiskajā novērojumu stacijā mēneša nokrišņu summa sasniedza tikai 7,5 mm.
Jūnijs
Jūnija vidū Latvijā pārsvarā bija nepastāvīgs laiks ar īslaicīgām lietusgāzēm un negaisiem. Dažos rajonos bija krusa. Šādu laiku noteica ciklonu sērija, kas no dienvidiem un rietumiem virzījās uz Baltiju un atnesa mitru un relatīvi vēsu jūras gaisu. Diennakts vidējā gaisa temperatūra bija 1 līdz 3 grādus zemāka par normu. Taču par spīti vēsajam laikam dabā turpinājās vasaras procesi, piemēram, nemitīgi cēlās ūdens temperatūra ūdenskrātuvēs. Upēs tā sasniedza 19 līdz 20 grādus, bet jūrā ūdens virsējais slānis sasila līdz 16—17 grādiem. Vēsais laiks ietekmēja arī augu stāvokli. To attīstība gandrīz par divām nedēļām apsteidza parastos termiņus.
Jūlijs
Jūlijā sākumā laiks joprojām Baltijā bija vēss. Gaisa vidējā temperatūra saglabājas par 4 līdz 5 grādiem zemāka par normu, dienas temperatūra nepārsniedza +16 līdz +19 grādus. Gandrīz katru dienu lija īslaicīgs lietus, turējās noturīgs ziemeļrietumu vējš. Tāda laika anomālija bija izskaidrojama ar ciklonu klātbūtni Baltijas rajonu tuvumā. Jūlija sākumā dziļš ciklons no Melnās jūras virzījās caur Maskavas apgabalu uz Arhangeļsku un Balto jūru. Virs minētajiem rajoniem ciklons pārvērtās par mazkustīgu augsta spiediena apgabalu, kas veicināja ziemeļvēju un ziemeļrietumu vēju plūsmu saglabāšanos virs Skandināvijas un Baltijas. Šīs plūsmas veicināja aukstu gaisa masu ieplūdi no Barenca jūras, kā rezultātā saglabājās nepastāvīgs laiks. Vienlaicīgi attīstījās ciklona apgabali virs Polijas un Ukrainas.
Pēc ilgstoši vēsa laika, jūlija pirmās dekādes beigās parādījās saule, pārstāja līt, gaisa temperatūra paaugstinājās līdz 19—24 grādiem. Šīs pārmaiņas izraisīja anticiklons no Azoru salām. No Centrālās Eiropas teritorijas uz Baltiju virzījās ciklons, un saistībā ar tā tuvošanos, laiks kļuva siltāks. Ar katru dienu Latvijā temperatūra paaugstinājās un 12. jūlijā tā sasniedza savu maksimumu. Termometra dzīvsudraba stabiņš rādija 30 grādus, bet Dobeles, Jelgavas, Rīgas, Alūksnes, Skultes un Skrīveru apkārtnē līdz +32 grādiem. Rīgā šajā dienā temperatūra pārsniedza līdz šim maksimālo atzīmi — tā bija +32,4 grādi. Diennakts vidējā temperatūra Rīgā bija +24,7 grādi, tas ir, par 8 grādiem augstāka par normu. Vakarā mainījās vēja virziens, tas atnesa Atlantijas vēsmu. Karstums atkāpās.
Jūlija otrajā dekādē laikapstākļus Baltijā noteica viens un tas pats ciklons, kas ir samērā reta sinoptiskā parādība, it sevišķi vasarā. Šis savdabīgais ciklons vispirms veidojās virs Ziemeļjūras un ļoti ātri izplatījās augšējos atmosfēras slāņos. Pārvietojies uz Baltijas jūru un Baltiju, tas šeit arī atrada «paliekošu mājvietu». Mitrais Ziemeļjūras un Baltijas jūras gaiss ciklona sistēmā izplatījās atmosfēras slāņos lielā augstumā un veicināja mākoņu joslu veidošanos. Tā rezultātā visu nedēļu lija. Rīgā, mēneša trešajā nedēļā, nolija vairāk nekā 40 milimetru nokrišņu, kas veido pusi no mēneša normas, bet dažos republikas rajonos (Ventspils, Skulte) dažreiz diennaktī nokrišņu daudzums sasniedza pat 32—37 milimetrus. Spēcīgās lietusgāzes vietumis saveldrēja ziemājus un vasaras kviešus, kā arī nelabvēlīgi ietekmēja lauku darbus. Saules siltuma trūkums iespaidoja vidējo diennakts temperatūru, kas bija 15—16 grādi, kas ir par 2—3 grādiem zemāka nekā parasti.
Jūlija otrajā pusē laiks Baltijā bija nevēlami pastāvīgs — katru dienu lija lietus, temperatūra bija zema. Par atpūtu pludmalē jūras krastā nevarēja, pat būt ne runas. Virs Padomju Savienības Eiropas daļas centrālajiem rajoniem izveidojās anticiklons, un cikloni no Atlantikas, kuri caur Skandināviju virzījās uz Baltiju, nevarēja izlauzties cauri tālāk austrumu virzienā, jo barjeru viņiem radīja augsta spiediena apgabals. Pūloties apiet šo apgabalu, cikloni virzījās uz Somiju un šeit kļuva mazkustīgi. Šo ciklonu no Atlantijas līdzatnestais mitrums nolija virs Baltijas. Ciklona zonā esošā blīvā mākoņu sega aizkavēja saules siltuma piekļūšanu zemei, tāpēc diennakts vidējā gaisa temperatūra visu šo laiku bija par diviem līdz trim grādiem zemāka par normu.
Jūlija beigās Latvijā pārsvarā bija nepastāvīgi laikapstākļi ar īslaicīgu lietu, vietām ar pērkona negaisu. Kopumā jūlija vidējā gaisa temperatūra bija +15,4 grādi, kas ir par 2 grādiem zemāka nekā daudzu gadu vidējā temperatūra šajā mēnesi.
Augusts
Līdz šim reģistrētā absolūti minimālā gaisa temperatūra augustā Latvijā ir −2, +5 grādi un ir uzstādīta galvenokārt 1966. un 1984. gados.
Augusta sākumā Baltijas teritorijā atgriezās vasara: ciklonus izstūma anticiklons, kura centrs atradās virs Karēlijas. Tā iespaidā mitējās lieti un iestājās silts laiks. Mēneša pirmajā nedēļas trīs dienas Latvijā pieturējās sauss un ļoti silts laiks. Vidējā gaisa temperatūra naktī pacēlās līdz +12, +17 grādiem, dienas līdz +21, +26 grādiem. 1. augustā Rīgā diennakts vidējā gaisa temperatūra bija +17,8 grādi. Siltais gaiss sasildīja arī ūdenskrātuves. Ūdens temperatūra Rīgas jūras līcī bija +18 līdz +20 grādi.
Otrajā dekādē — posmā no 12. līdz 19. augustam, laiks bija vēss. Dienās gaisa temperatūra Rīgā bija stabili zem +20 grādiem, bet atsevišķās naktīs (16. un 17. augustā) tā noslīdēja zem +10 grādu atzīmes.
Augustā laiks bija apbrīnojami nepastāvīgs. Pirmajā dekādē virs Baltijas "saimniekoja" dienvidu platuma grādu siltais gaiss. Dāsni spīdēja saule, sasildot Rīgas jūras līča piekrastes ūdeņus. Maksimālā gaisa temperatūra bija +26, +29 grādi. Diennakts vidējā gaisa temperatūra bija +21, +23 grādi par 3—6 grādiem augstāka par normu. Ūdens temperatūra Rīgas jūras līcī sasniedza 20—22 grādus. Otrajā dekādē atmosfēras procesi krasi mainījās. No Adrijas jūras caur Balkāniem un centrālajiem Eiropas rajoniem uz Ziemejurāliem virzījās ciklons, kas arī radīja traucējumus gaisa cirkulācijā. Siltais gaiss aizvirzījās uz austrumiem, valdošais kļuva ziemeļvējš, un Baltijā ieplūda aukstas gaisa masas. Krasi pazeminājās temperatūra. Diennaktī Rīgā tā bija par 3 grādiem zemāka par normu. Sākās lietavas.
Trešās dekādes sākumā Baltijā pēkšņi iestājās sauss un silts laiks. To noteica plašs anticiklons virs Rietumeiropas un Baltijas. Tas aizšķērsoja ceļu cikloniem, kuru ietekmē augusta otrā dekāde republikā bija vēsa un lietaina. Lietus mitējās, saules stari ātri sasildīja gaisu. Maksimālā gaisa temperatūra Latvijā sasniedza +20, +26 grādus. Diennakts vidējā gaisa temperatūra Rīgā bija 18—20 grādu, kas ir par 3—5 grādiem virs normas. Ūdens temperatūra Rīgas jūras līcī šajās dienās bija +18, +20 grādu.
Augusta pēdējās dekādes sinoptiskie procesi bija daudzveidīgi. Virs Baltijas trīsreiz notika gaisa masu nomaiņa. Dekādes sākumā augsta spiediena apgabala ietekmē, kas aptvēra PSRS Eiropas teritorijas lielāko daļu, Latvijā bija sauss, saulains laiks. Gaisa temperatūra paaugstinājās līdz +21, +26 grādiem. Cikloni no Atlantijas virzījās ziemeļos no Latvijas. Bet viens no tiem aizkavējās virs Ziemeļurāliem un kļuva par milzīgu ciklonisku virpuli. Pa tā aizmugures daļu Baltijas teritorijā ieplūda auksts gaiss no Barenca jūras. Latvijā kļuva ievērojami aukstāks. Gaisa temperatūra dienā pazeminājās līdz +12, +16 grādiem, nakti līdz 0, +5 grādiem. 27. augustā bija vērojamas sezonā pirmās salnas. Līdz 24. augustam diennakts vidējā gaisa temperatūra Rīgā bija +18, +20 grādi, kas ir 3 līdz 5 grādi virs normas, bet, ielaužoties arktiskajam gaisam, tā pazeminājās līdz +9, +11 grādiem, kas ir par četriem līdz sešiem grādiem zem klimatiskās normas. Pēc tam zema spiediena apgabals no Ziemeļamerikas krastiem pārvietojās līdz Skandināvijai, pēc tam uz Baltiju. Pa tā dienvidu perifēriju Austrumeiropā ar rietumu gaisa plūsmām sāka ieplūst mitrais okeāna gaiss. Gaisa masu nomaiņu virs mūsu rajoniem pavadīja lietus. Dažos rajonos bija pērkona lietus, pastiprinājās rietumu vējš.
Septembris
Temperatūras ziņā 1984. gada septembris Rīgā bija ļoti mērans, bez lieliem kontrastiem. Temperatūra pazeminājās pakāpeniski. Diennakts vidējā gaisa temperatūra pazeminālās no +17,1 grāda mēneša sākumā līdz +8,8 grādiem mēneša izskaņā.
Septembra pirmajā nedēļā mērenajos platuma grādos atmosfērā noritēja vētraini procesi. Aktīvi cikloniski virpuļi, lielā ātrumā virzīdamies no Atlantijas, noteica laiku Baltijā. Divi cikloni virzījās netālu no Latvijas, tāpēc 4. septembrī pastiprinājās dienvidrietumu vējš no 15 līdz 18 metriem sekundē. Nolija stiprs lietus, gaisa temperatūra dienā nepārsniedza +12, +17 grādu, tikai austrumos tā sasniedza +20 grādus. Diennakts vidējā gaisa temperatūra bija +13, +15 grādu, republikas austrumos +16, +18 grādi, kas ir par vienu līdz diviem grādiem zem normas. 6. septembrī laiks ievērojami uzlabojās. Baltijā laiku noteica auksts anticiklons, kura centrs atradās virs Lielbritānijas. Debesis sāka skaidroties, lietus mitējās, tomēr gaisa temperatūra būtiski necēlās, jo Latvijā ieplūda Arktikas aukstais gaiss.
Mēneša otrajā dekādē atvasaras saulainās dienas nomainīja slikts laiks. Zemi, pelēki mākoņi sedza debesis, visā republikā lija lietus. Gaisa temperatūra naktī maz atšķīrās no temperatūras dienā. Starpība bija tikai 2—5 grādi. Bet diennakts vidējā gaisa temperatūra Rīgā nedēļu saglabājās normas robežās. Šādu laiku noteica ciklons, kas nāca no dienvidiem. Aizsācies mitruma piesātinātā gaisā, tas no Karpatiem atvirzījās līdz Baltijai. Nemitīgais lietus traucēja lauksaimniecības darbiniekus ražas novākšanā. Bet sēņotājiem paveicās. Septembrī raksturīgo salnu vietā bija relatīvi siltas naktis. Kopā ar lietu tas veicināja sēņu augšanu. Pēc īslaicīgas noskaidrošanās trešās dekādes sākumā uz Baltiju atkal virzījās ciklons. Tagad virs Ziemeļatlantijas un Rietumeiropas atrodas vēl vairāki cikloni. Pārvietojoties uz austrumiem, tie Latvijā noteica nepastāvīgu laiku.
Par to, ka rudens trešajā dekādē stabili ieņēmis savu vietu, liecināja visas pazīmes. Gandrīz vienmēr debesis bija apmākušās, lija lietus, tikai retumis cauri smagajiem mākoņiem izlauzās saule, zeltīdama birstošās lapas. Gandrīz visu trešo dekādi diennakts vidējā gaisa temperatūra bija virs normas par 1—3 grādiem. Dienā dzīvsudraba stabiņš pacēlās līdz +13, +14 grādiem. Naktī temperatūra saglabājās 10—14 grādu robežās un sāka būtiski pazemināties tikai pēdējās divās mēneša dienās. Šādu laiku noteica plaši cikloni ar daudziem centriem. Tie ilgi saglabājās virs Skandināvijas, Rietumeiropas un Baltijas jūras. Pa to austrumu perifēriju Vidusjūras gaiss ieplūda Baltijā un Ukrainā, nesdams siltumu un bagātīgu mitrumu. Lietus nolija it visur, vietām levērojami stiprs. Tuvojoties oktobrim, pamazām siltais gaiss aizvirzījās uz austrumiem, dodams vietu ziemeļu saltajām gaisa masām.
Oktobris
1984. gada rudens sezonā atvasara sākās ar novēlošanos. Anticiklons, kas izveidojās virs Maskavas apgabala, pārtrauca lietu. Anticiklona rietumu perifērijā ar dienvidaustrumu vējiem Baltijā oktobra pirmajā nedēļā ieplūda siltas gaisa masas no Melnās jūras piekrastes. Gaisa temperatūra Latvijā cēlās līdz +18, +23 grādiem. Diennakts vidējā gaisa temperatūra Rīgā 3. oktobrī sasniedza +16,5 grādus un par 7,8 grādiem pārsniedza normu. Plašs zema spiediena apgabals, kas atradās virs Ziemeļatlantijas, sāka lēni pārvietoties uz austrumiem. Tā ietekmē anticiklons bija spiests atkāpties un jau nedējas beigās Baltijas teritorija atkal nokļuva ciklonu varā.
Spēcīgas vēja brāzmas norauj kokiem daudzkrāsaino lapu ietērpu, pārklāj gājēju celiņus parkos un skvēros ar visdažādāko krāsu salikumu lapu paklājiem. Liekas, rudens kā visi citi rudeņi: lietainās dienas mijas ar saulainām debesīm. Un tomēr, salīdzinot vairāku iepriekšējo gadu vidējās diennakts temperatūras raksturojumus un nokrišņu daudzumu, varēja sacināt, ka 1984. gada oktobra pirmajā dekādē laiks bija siltāks un sausāks. Tas tādēļ, ka laika apstākļus noteica mazaktīvi atmosfēras procesi. Dziļo atlantisko ciklonu pārvietošanās trajektorija virzījās ievērojami tālāk no mūsu republikas ziemeļu rajoniem. Diennakts vidējā temperatūra Rīgā bija +9 līdz +10 grādi par 2 līdz 3 grādiem augstāka nekā parasti. Dienas maksimālā temperatūra republikā saglabājās +10 līdz +15 grādu robežās.
Augsta un zema spiediena apgabalu (ciklonu un anticiklonu) strauja nomaiņa, ātra pāreja no gaisa spiediena celšanās uz tā krišanos un otrādi tie bija galvenie otrās dekādes atmosfēras procesu raksturojumi. Attiecīgi mainīgs bija arī laiks: skaidras aukstas naktis, kad gaisa temperatūra republikā noslīdēja līdz −2, −4 grādiem nomainīja mākoņainas un siltas dienas ar minimālo temperatūru +6, +11 grādi. Diennakts vidējā gaisa temperatūra Rīgā nedēļas laikā te pārsniedza daudzos gados novēroto par 1 vai 2 grādiem, te bija zemāka par 3 grādiem.
Oktobra vidū cikloni, kas aizsākās Atlantijas okeānā, ar 40 līdz 60 kilometru lielu ātrumu stundā pāri Anglijas ziemeļiem pārvietojās uz Skandināviju. Tie nesa līdzi relatīvi siltu un ļoti mitru okeāna gaisu. Latvijā bieži lija lietus. Divpadsmit stundās rietumu rajonos nolija 13 līdz 16 milimetri nokrišņu, bet austrumu rajonos tajā pašā laikā 8 līdz 11 milimetri. Laiks retumis noskaidrojās periodā, kad viens ciklons bija aizvirzījies uz austrumiem, bet nākamais vēl nebija paguvis pietuvoties. Taču skaidrs laiks bija neilgi. Nākamais ciklons nelika uz sevi gaidīt, oktobra trešās dekādes sākumā bieza mākoņu sega sedza Baltiju, un atkal lija lietus. Sakarā ar to, ka Latvijā ieplūda okeāna gaiss, pieturējās silts laiks. Diennakts vidējā gaisa temperatūra bija 2 līdz 5 grādus virs vidējās ilgos gados novērotās.
Novembris
1984. gada novembra sinoptiskie notikumi risinājās pavisam rudenim neatbilstoši. Virs Baltijas valdīja anticikloni. Nespēdami pārvarēt augsta spiediena apgabala barjeru, cikloni pārvietojās vairāk uz ziemeļiem no Latvijas teritorijas. Novembra pirmās dekādes laiku noteica plašs anticiklons, kas aptvēra visu Centrālo Eiropu. Ar dienvidrietumu plūsmām Latvijas teritorijā ieplūda silts gaiss no Vidusjūras piekrastes. Gaisa temperatūra dienā sākumā pacēlās līdz +9, +12 grādiem, pēc tam bieza migla neļāva līdz zemei izlauzties saules stariem. Tāpēc galvenais termiskais fons bija +4, +9 grādi. Visu dekādi diennakts vidējā gaisa temperatūra Rīgā pārsniedza vidējo daudzos gados novēroto bieži vien par trim līdz sešiem grādiem.
Otrajā dekādē laiku noteica anticiklons, kas izveidojās virs Grenlandes ledājiem un, nesdams līdzi ziemeļu jūru aukstumu, pārvietojās pa Padomju Savienības ziemeļu teritoriju no ziemeļiem uz dienvidiem. Latvijā tas izraisīja gaisa temperatūras krišanos līdz −7, −12 grādiem. Vidējā diennakts gaisa temperatūra Rīgā bija −1 līdz −3 grādi, kas ir par trim līdz četriem grādiem zem normas. Otrās dekādes beigās anticiklons gausi atkāpās uz ziemeļaustrumiem.
Otrās dekādes beigās dzīvsudraba stabiņš termometrā naktī noslīdēja līdz mīnus 10, mīnus 13 grādiem, bet dienā temperatūra stabili noturējās zem nulles. Dekādes mijā visā Latvijas teritorijā uzsniga sniegs. Taču tas nevaldīja ilgi. Trešās dekādes sākumā virs Eiropas nomainījās gaisa plūsmas, un Atlantijas okeāna siltās, mitrās gaisa masas ar dienvidrietumu vējiem ieplūda Baltijā. Ziema atkāpās, dodama vietu parastam rudens laikam. Virs Atlantijas valdīja dziļi cikloni. Viens no tiem bija aizvirzījies līdz Skandināvijas dienvidu piekrastei un bija jūtams, ka tas ir tuvu — virs Baltijas jūras tika novērots ļoti stiprs vējš. Latvijas piekrastē sniegu nomainīja lietus.
Gaisa temperatūras Latvijā
Mēneša minimālā un maksimālā gaisa temperatūras sešās Latvijas un Igaunijas meteoroloģiskajās novērošanas stacijās.
Laikapstākļu statistika Rīgā
Gaisa temperatūras absolūtais mēneša minimums, maksimums (°C) un mēneša vidējā temperatūra, kā arī tās novirze no ilggadējās novērojumu normas. Mēneša nokrišņu summa (mm), nokrišņu summa pa dekādēm un vienas diennakts nokrišņu maksimums.
Dati no Starptautiskās lidostas "Rīga" meteoroloģiskās novērojumu stacijas. Kamēr ir redzams šis paziņojums, dekāžu un diennakts nokrišņu informācija var būt neprecīza.
Kopumā gada laikā Rīgā tika novērots šādas atmosfēras parādības:
Gaisa temperatūras fakti Rīgā
Dienas zemākā gaisa temperatūra un nakts augstākā gaisa temperatūra Rīgā. Dati no Starptautiskās lidostas "Rīga" meteoroloģiskās novērojumu stacijas.
Zemākā gaisa temperatūra dienā:
Džuzepe Tartīni
Džuzepe Tartīni (it; dzimis, miris ) bija 18. gadsimta baroka laika itāļu vojolnieks, komponists un mūzikas teorētiķis, viens no mūsdienu vijoļspēles pamatlicējiem.
Studēja tiesības Padujas Universitātē. Dzīvojis arī Asīzē un Ankonā. 1721. gadā tika iecelts par Padujas Svētā Antonija bazilikas kapelmeistaru. 1726. gadā nodibināja vijoļspēles skolu, kas kļuva pazīstama visā Eiropā.
Radījis vismaz 135 vojoļkoncertus un daudzas vijoļsonātes, arī garīgos skaņdarbus. Pazīstamākā Tartīni kompozīcija ir "Sonāte Sol minorā" jeb "Velna trillera sonāte" (Il trillo del diavolo).
Teivāni
Teivāni ir ciems Naujenes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 233 km attālumā no Rīgas.
Apstrādes rūpniecība
Apstrādes rūpniecība ir preču ražošana, izmantojot darbaspēku, mašīnas, darbarīkus un ķīmiskus, bioloģiskus procesus. Apstrādes rūpniecība veido lielāko daļu no saimniecības sekundārā sektora. Pie apstrādes rūpniecības pieder dažādas nozares, sākot ar amatniecību un beidzot ar augstajām tehnoloģijām. Apstrādes rūpniecībā galvenokārt izmanto izejvielas, kuras iegūst saimniecības primārajā sektorā, bet var izmantot arī otrreizējās lietošanas produktus. Saražotās preces pēc tam nonāk saimniecības terciārajā sektorā, tas ir, tirgošanā.
Sila lācītis
Sila lācītis (Leccinum vulpinum) ir Latvijā vidēji bieža beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami. Sadzīvē bieži tiek vienkāršoti saukti par tiem līdzīgajām apšubekām, ar kuru un bērzubeku sugām ietilpst vienā lācīšu ģintī.
Augšanas apstākļi
Priežu mikorizas sēne. Aug no jūlija līdz novembrim, vislabāk priežu jaunaudzēs sūnās vai uz skuju nobirām.
Barības vērtība
Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas, lietojama dažādos veidos.
Līdzīgās sugas
Ļoti līdzīgs dzeltenbrūnajai apšubekai, kura aug zem bērziem un tās cepurīte dzeltenīgi oranža. Tāpat līdzīgs ozolu lācītim, kurš aug zem ozoliem un tā cepurīte sarkani oranža, bet sarkanbrūnās zvīņas uz kātiņa biezākā slānī. Visas šīs sugas no pārtikas viedokļa ir līdzvērtīgas, tāpēc to atšķiršanai ir nozīme tikai no zinātniskā skatupunkta.
Kazari
Kazari (et) ir upe Igaunijas rietumos, Raplas un Lēnes apriņķī.
Iztece — pie Rabiveres ciema netālu no Kohilas. Tek dienvidrietumu virzienā. Lielākā pieteka ir gandrīz tikpat garā (95 kilometri) kreisā krasta pieteka Vigala. Ietek Veinameri šauruma Matsalu līcī. Kazari augštecē pie Varbolas šķērso valsts autoceļš A4 (Tallina—Pērnava—Ikla), bet lejtecē pie Kazari ciema — A10 (Risti—Virtsu—Kuivastu—Kuresāre).
Pie Kazari ciema atrodas 1904. gadā būvētais industriālais piemineklis — vairāk nekā 307 metrus garais gājēju Kazari dzelzsbetona tilts (Kasari raudbetoonsild). Upes lejtecē 1957. gadā izveidots Matsalu dabas rezervāts (mūsdienās Matsalu nacionālais parks). Upes lejtece kanalizēta cauri Matsalu līcim piegulošajiem plašajiem niedrājiem, taču pats savienojums ar līci aizaudzis un ūdens transportam nav pārvarams.
KA-SAT
KA-SAT ir Francijas uzņēmuma Eutelsat sakaru pavadonis. Palaists 2010. gada decembrī. Tas nodrošina interneta piekļuves pakalpojumus Eiropai, Vidusjūras reģionam, kā arī nelielai daļai Vidējo Austrumu. KA-SAT bija pirmais pavadonis, kurš paredzēts vienīgi Ka diapazonam.
Navicki
Navicki, arī Lukštaraupi, ir ciems Jēkabpils novada Aknīstes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 5 km no pagasta centra Aknīstes un 147 km no Rīgas.
KA-SAT
Kosmisko aparātu izgatavoja Francijā reģistrēts uzņēmums Astrium uz platformas Eurostar-3000 bāzes. Pavadonī uzstādīti 82 Ka raidītāji; katrs kūlis ir individuāli notēmējams.
Aizputes dižskābardis
Aizputes dižskābardis ir dižkoks Aizputē, Latvijas dižākais purpurlapu dižskābardis (Fagus sylvatica ‘Purpurea Latifolia’). Aug Jāņa ielā 4, mājas pagalmā pie bērnu rotaļlaukuma.
KA-SAT
2008. gada janvārī Eutelsat noslēdza līgumu ar Astrium par kosmiskā aparāta KA-SAT izgatavošanu.
Navicki
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P73, Dienvidsusējas krastā.
KA-SAT
KA-SAT tika palaists 21:51 UTC ar nesējraķeti Proton-M/Briz-M no Baikonuras kosmodroma 200. laukuma 39. palaišanas iekārtas. 07:51 UTC pavadonis tika atvienots no dzinējbloka Briz-M izlaists ģeostacionārajā pārejas orbītā. Ģeostacionāro orbītu tas sasniedza ar saviem dzinējiem. KA-SAT tika novietots ģeostacionārās orbītas punktā 9° austrumu garuma.
Pēc testēšanas fāzes KA-SAT tika nodots ekspluatācijā.
Komivojažieris
"Komivojažieris" (fa) ir 2016. gada Irānas drāma. Filmas režisors un scenārija autors ir Asgars Farhadi. Galvenās lomas atveido Šahabs Hoseini un Tarane Alidusti. Filmas stāsts ir par precētu pāri, kas tēlo Artura Millera lugā Death of a Salesman. Tajā pašā laikā viņi pārvācās uz jaunu mājokli, kur sievai uzbrūk nezināma persona. Vīrs cenšas noskaidrot vainīgo, kamēr sieva cīnās ar posttraumatisko stresu. Filma filmēta 2015. gada sākumā Teherānā.
Filmas pirmizrāde norisinājās 2016. gada Kannu kinofestivālā, kur tā saņēma balvas kategorijās "Labākais scenārijs" un "Labākais aktieris galvenajā lomā". "Komivojažieris" ir saņēmis daudz pozitīvas kritikas, kā arī ieguvis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā filma svešvalodā", tomēr Farhadi neieradās uz balvas saņemšanu tādējādi protestējot pret ASV izdoto rīkojumu "Nācijas aizsardzība no ārzemju teroristu iebraukšanas Savienotajās Valstīs".
Biatlons 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — masu starts vīriešiem
Masu starts vīriešiem bija viena no 11 disciplīnām biatlonā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Džandzjakou biatlona centrā, Džandzjakou 2022. gada 18. februārī. Tajās bija pārstāvēti 30 sportisti no 13 valstīm. Sportistiem bija jāveic 15 kilometru slēpojums ar šaušanu četras reizes.
Olimpisko zelta medaļu šajā disciplīnā ieguva Norvēģijas sportists Juhanness Tīngnēss Bē (finiša laiks — 38:14.4), sudraba medaļu izcīnīja Zviedrijas sportists Martins Ponsiluoma (finiša laiks — 38:54.7), savukārt arī bronzas medaļu ieguva Norvēģijas sportists Vetle Šostads Kristiansens. Norvēģim Bē šī bija ceturtā zelta medaļa šajās olimpiskajās spēlēs, savukārt zviedrs Ponsiluoma izcīnīja savu pirmo olimpisko medaļu.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Sacensībās startēja 30 sportisti no 13 valstīm.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Skylab 4
Skylab 4 jeb SLM-3 bija ASV Nacionālās aeronautikas un kosmosa administrācijas (NASA) kosmosa kuģa otrais un pēdējais pilotējamais lidojums uz orbitālo staciju Skylab. Tas startēja 1973. gada 16.novembrī, un 83 dienas trīs cilvēku apkalpe (Džeralds Kārs, Edvards Gibsons, Viljams Pougs) pavadīja stacijā, uzstādot kosmiskā lidojuma ilguma rekordu.
Apkalpe
Dublieru apkalpe:
Lidojuma gaita
Aktivizējot staciju, apkalpei bija problēmas pielāgoties tādam pašam slodzes līmenim kā viņu priekšgājējiem. Sākotnējais uzdevums izkraut un novietot tūkstošiem lietu, kas bija nepieciešami ilgstošai misijai, arī izrādījās milzīgs. Aktivizācijas secības grafiks noteica ilgus darba periodus ar lielu veicamo uzdevumu klāstu, un apkalpe drīz vien bija nogurusi un atpalika no grafika.
Lidojuma septītajā dienā Skylab žiroskopu stāvokļu kontroles sistēmā radās problēma, kas draudēja drīzumā pārtraukt misiju. Divi žiroskopi nodrošināja stacijai pietiekamu vadību un manevrēšanas spēju. Trešais bija rezervē, ja kāds no pārējiem sabojātos. Žiroskopa kļūme tika saistīta ar nepietiekamu eļļošanu. Vēlāk lidojuma laikā otrs žiroskops uzrādīja līdzīgas problēmas, taču īpašas temperatūras kontroles un slodzes samazināšanas procedūras ļāva otrajam darboties, un turpmākas problēmas neradās.
22. novembrī Gibsons un Pogs veica 6 ar pusi stundu iziešanu kosmosā. Sākumā viņi izvērsa eksperimentu iekārtas un nomainīja filmu Saules observatorijā. Atlikušais laiks tika izmantots nepareizi funkcionējošas antenas labošanai.
13. decembrī apkalpe pamanīja Kohoutekas komētu, un tās novērošanai izmantoja Saules observatoriju un rokas kameras. Viņi ieguva tās spektra mērījumus, izmantojot tālo ultravioleto kameru spektrogrāfu. Viņi turpināja to fotografēt, kad tā tuvojās Saulei.
Darbam virzoties uz priekšu, astronauti sūdzējās, ka viņi izjūt pārāk lielu spiedienu, savukārt zemes kontrolieri sūdzējās, ka apkalpe nepadara pietiekami daudz darba. NASA noteica, ka galvenie veicinošie faktori bija liels skaits jaunu uzdevumu, kas tika pievienoti īsi pirms starta ar nelielu apmācību vai bez tās, un aprīkojuma meklēšana, kas nebija paredzētajā vietā stacijā. Neapmierinātības kliedēšanai tika sarīkota radio konference, kas rezultējās ar darba slodzes grafika izmainīšanu, un līdz misijas beigām apkalpe paveica vēl vairāk darba, nekā sākotnēji bija plānots.
Skylab 4 apkalpe pavadīja daudzas stundas, pētot Zemi. Kārs un Pougs pārmaiņus vadīja sensora ierīces, kas mērīja un fotografēja noteiktas Zemes virsmas objektus. Gibsons ar pārējās apkalpes palīdzību veica Saules novērojumus, ar teleskopu uzņemot aptuveni Saules attēlu. Attēli tika uzņemti rentgena staros, ultravioletajā un redzamajā spektra daļās. 1974. gada 21. janvārī aktīvais apgabals uz Saules virsmas izveidoja gaišu plankumu, kas pastiprinājās un pieauga. Gibsons steigšus sāka filmēt šo plankumu. Šī filma bija pirmais Saules uzliesmojuma dzimšanas ieraksts no kosmosa.
8. februārī 02:33:12 UTC Skylab 4 atvienojās no stacijas. 15:16:53 UTC komandmodulis nolaidās Klusajā okeānā, kur to sagaidīja lidmašīnu bāzes kuģis USS New Orleans. Kosmiskais lidojums ilga 84 dienas 1 stunda 15 minūtes 30 sekundes. Skylab 4 bija pēdējā Skylab misija; stacija no orbītas nogāja 1979. gadā.
Mihails Vetrovs
Mihails Vetrovs (Михаил Сергеевич Ветров, 1909—1980) bija PSRS sūtniecības Latvijā 1. sekretārs (1937—1940), piedalījās Latvijas okupācijas gatavošanā. Vēlāk darbojās PSRS sūtniecībās Zviedrijā (1941—1944), Nīderlandē (1948—1950) un bija PSRS vēstnieks Dānijā (1950—1954).
Dzelzceļa līnija Liepāja—Rucava
Dzelzceļa līnija Liepāja—Rucava bija šaursliežu dzelzceļš Lejaskurzemē (1916—1960).
Vēsture
Pirmā pasaules kara laikā Vācijas okupācijas iestādes izbūvēja dzelzceļa līniju Liepāja–Paurupe (600 mm), lai nodrošinātu Bārtas un Rucavas mežu kokmateriālu ērtu pārvešanu uz Vāciju.
Pēc kara beigām dzelzceļa līniju pārbūvēja uz 700 mm un modernizēja ritošo sastāvu. 1924. gadā pabeidza sliežu likšanu Liepājas—Paurupes dzelzceļa Liepājas—Dubeņu posmā, pēc tilta būves nobeigšanas pār Grobiņas upi 1925. gadā atsāka satiksmi starp Liepāju un Paurupi. Agrākās Liepājas Bubnovkas stacijas vietā Liepājas—Paurupes dzelzceļam pavasarī uzbūvēja gala staciju. Dzelzceļam bija liela nozīme Lejaskurzemes pasažieru un kravas pārvadāšanā.
Otrā pasaules kara gados dzelzceļš tika stipri izpostīts Kurzemes cietokšņa kauju laikā. Pēc kara Liepājas—Rucavas dzelzceļa līnijas apkārtne nokļuva PSRS pierobežas teritorijā, saimnieciskā dzīve apstājās un dzelzceļu 1960. gadā likvidēja.
Louder
Louder ir amerikāņu aktrises un dziedātājas Lijas Mišelas debijas studijas albums. Tas tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompāniju Columbia Records.
Albuma vadošais singls Cannonball tika izdots. Albuma rakstīšanas laikā Mišela sadarbojās ar vairākiem dziesmu rakstītājiem un producentiem. Louder saņēma dažādu kritiķu vērtējumu, tomēr mākslinieces vokāls galvenokārt tika slavēts. Dziesmas "If You Say So" turpinājums ir domāts kā dziesma no otrā mūzikas albuma "Places" dziesmas nosaukums ir "Hey You" abas dziesmas ir sarakstītas par Koriju Monteitu
Poulsens
Poulsens (da; sieviešu dzimtē Poulsena) ir dāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Milošs Raoničs
Milošs Raoničs (sr, Miloš Raonić; dzimis Titogradā (mūsdienu Podgorica Melnkalnē)) ir serbu izcelsmes Kanādas tenisists.
Dzimis Dienvidslāvijā, no kuras uz Kanādu ģimene emigrēja 1994. gadā.
Augstāko vietu ATP vienspēļu rangā sasniedzis 2016. gada novembrī (3. vieta), kas ir labākais sasniegums starp visiem Kanādas tenisistiem (vīriešiem un sievietēm). Lielākos panākumus Grand Slam guvis 2016. gada Vimbldonas čempionātā (fināls), 2014. gada Vimbldonas čempionātā un 2016. gada Austrālijas atklātajā čempionātā (abos pusfināls).
Landshūte
Landshūte (de) ir pilsēta Vācijas dienvidaustrumos, Bavārijas federālajā zemē. Pilsēta atrodas Izāras upes krastos, aptuveni 72 km uz ziemeļiem no Minhenes. 2020. gadā pilsētā dzīvoja 73 065 iedzīvotāji. Landshūte ir Lejasbavārijas apgabala administratīvais centrs.
Ģerboņa izskata dēļ, pilsētu bieži dēvē par "Trīs ķiveru pilsētu" (de). Pilsēta ir plaši pazīstama ar tajā notiekošo viduslaiku festivālu "Landshūtes kāzas" (Landshuter Hochzeit), kas ir viens no lielākiem šāda veida festivāliem Eiropā. Pilsētas vēsturiskajā centrā dominē gotiskais arhitektūras stils.
Cilvēki
Landshūtē dzimuši:
Lankastera šaurums
Lankastera šaurums (en, iu, Tallurutiup Imanga) ir jūras šaurums Kanādas Arktiskajā arhipelāgā, Perija šauruma austrumu daļa. Savieno Atlantijas okeānam piederošo Bafina līci ar Barova šaurumu. Atdala Devonas salu ziemeļos no Bafina salas un Bailota salas dienvidos. Rietumu galā no Lankastera šauruma dienvidu virzienā atzarojas Prinča Reģenta šaurums.
Lankastera šaurums ir Ziemeļrietumu jūrasceļa austrumu ieeja. Deviņus mēnešus gadā klāts ar ledu.
Pirmais no eiropiešiem šaurumu 1616. gadā atklāja britu jūrasbraucējs Viljams Bafins. Šaurums nosaukts par godu Džeimsam Lankasteram (James Lancaster), vienam no trijiem galvenajiem Bafina ekspedīcijas atbalstītājiem. No 1924. līdz 1951. gadam šauruma ziemeļaustrumu krastā pastāvēja Dandasharboras apmetne. Šaurumā un tā blakus akvatorijā plānots ierīkot Talluritupimangas Jūras aizsargājamo teritoriju 108 000 km² platībā.
Grasbergs
Grasbergs var būt:
Biksti
Biksti (agrāk arī Griezes, Jaunbiksti, Bērzukrogs)  ir ciems Dobeles novada Bikstu pagastā, pagasta centrs. Izvietojies Bērzes upes krastos autoceļu A9 un P104 krustojumā 22 km no novada centra Dobeles un 86 km no Rīgas.
1712. gadā Biksti izdalīti kā atsevišķa administratīva vienība. Ciemats ar daudzdzīvokļu mājām izveidojies pēckara gados pie Bērzukroga un Palejas (Bikstu) dzirnavām 4 km no bijušās Bikstu muižas (Bixten) un Bikstu stacijas kā kolhoza «Biksti» ciemats. Bikstos atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, bibliotēka, veikals, viesu nams «Dzirnaviņas». Bikstu ūdensdzirnavas ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.
Five
Five (stilizēts kā 5ive) ir Apvienotās Karalistes puišu grupa, kuras sastāvā ietilpst Skots Robinsons, Ričijs Nevils, Ričards Brīns (iesauka Abz Love vai Love), Šons Konlons un bijušais grupas dalībnieks Džeisons J. Brauns (iesauka J Brown). Grupu 1997. gadā izveidoja tā pati komanda, kas iepriekš bija izveidojusi populāro meiteņu grupu Spice Girls. Grupa guva ievērojamus panākumus visā pasaulē, jo īpaši Apvienotajā Karalistē, lielākajā daļā Eiropas un Āzijā. Laika posmā no 1997. līdz 2001. gadam grupa pārdeva vairāk kā 20 miljonus ierakstu, Lielbritānijā izlaida vienpadsmit top 10 singlus un četrus top 10 albumus. Five sadarbība ar grupu Queen — dziesmā "We Will Rock You", 2000. gada sākumā nodrošināja grupai Britu mūzikas balvu kā labākā popgrupa. Five pašķīrās 2001. gada 27. septembrī.
2006. gadā septembrī Robinsons, Brīns, Nevils un Brauns, ar jaunu grupas vadības komandu un mūzikas menedžeri Ričardu Beku priekšgalā, reformēja grupu neiekļaujot tajā aizgājušo Šonu Konlou. Astoņus mēnešus vēlāk, nodrošinot ienesīgas tūres organizēšanu, bet nespējot iegūt pietiekami lielu ierakstu kompāniju interesi, grupa, caur savu oficiālo mājaslapu, paziņoja, ka atkal tiek izformēta.
2012. gadā grupa paziņoja, ka plāno atkal apvienoties savā oriģinālajā sastāvā. Džeisons J. Brauns sākotnēji piekrita piedalīties atkalapvienošanā, bet vēlāk mainīja savas domas, apgalvojot, ka viņš tomēr nevēlas atgriezties mūzikas industrijā. 2013. gadā četri grupas dalībnieki, līdzās agrāk populārajām grupām 911, Atomic Kitten, B*Witched, Blue, Honeyz un Liberty X piekrita piedalīties telekompānijas ITV2 rīkotajā dokumentālajā seriālā The Big Reunion (tulkojumā: Lielā atkalapvienošanās), kam sekoja kopīga koncertturneja pa Apvienoto Karalisti un Īriju.
Džeimss Makevojs
Savu aktiera karjeru Makevojs sāka 1995. gadā un pārsvarā parādījies dažādos televīzijas seriālos. 2003. gadā piedalījies seriālos Frank Herbert's Children of Dune (2003) un "Varas spēles" (State of Play, 2003). Tajā pašā gadā Makevojam bija galvenā loma filmā Bollywood Queen (2003). 2005. gadā piedalījies filmā "Nārnijas hronika: Lauva, ragana un drēbju skapis" (2005). Vēlāk piedalījies filmā "Pēdējais Skotijas karalis" (The Last King of Scotland, 2006), par kuru viņš saņēma BAFTA kino balvas nomināciju. Par dalību filmā "Piedošana" (2007), Makevojs saņēma Zelta globusa balvas nomināciju un savu otro BAFTA nomināciju. 2008. gadā piedalījies filmā "Meklēšanā" (2008).
Makevojs ir piedalījies vairākās supervaroņu filmās, kā "X-cilvēki: Pirmā klase" (2011), "X-cilvēki: Bijušās nākotnes dienas" (2014), "X-cilvēki: Apokalipse" (2016), "Dedpūls 2" (2018) un "X-cilvēki: Tumšais Fēnikss" (2019). Vēl Makevojs ir piedalījies tādās filmās kā "Sašķeltais" (2016), kā arī tā turpinājumā "Misters Stikls" (Glass, 2019) un "Tas — otrā nodaļa" (2019).
Aleksandrs Loktionovs
Dzīvesgājums
Dzimis 1893. gada 23. (11.) augustā Kurskas guberņas Verhnijļubažas ciemā. Sākoties Pirmajam pasaules karam 1914. gadā, viņu iesauca Krievijas Impērijas armijā, 1916. gadā viņš pabeidza mācības Oranienbaumas praporščiku skolā un piedalījās Pirmā pasaules kara kaujās Rietumu un Dienvidrietumu frontēs. Pēc Brestļitovskas miera līguma parakstīšanas 1918. gadā iestājās Sarkanajā armijā, cīnījās Krievijas pilsoņu karā (1918—20) Dienvidu un Kaukāza frontēs kā bataljona komandieris, pulka komandiera palīgs, no 1919. gada septembra - pulka komandieris. 1920. gadā Loktionovu iecēla par 9. kājnieku divīzijas 27. kājnieku brigādes komandieri.
Pēc kara beigām no 1921. gada jūnija viņš komandēja 97. strēlnieku brigādi, no 1922. gada maija - 33. strēlnieku divīziju. No 1923. gada jūlija bija 2. Tulas strēlnieku divīzijas komandiera palīgs, no 1924. gada oktobra - 2. Baltkrievijas strēlnieku divīzijas komandieris. Papildinājās Augstākajos akadēmiskajos kursus (1923), M. Frunzes militārās akadēmijas augstākās vadības kvalifikācijas paaugstināšanas kursos (1928), politiskās apmācības kursos (1930). 1933. gada decembrī viņu iecēla par Baltkrievijas kara apgabala komandiera palīgu aviācijā, bet 1935. gada maijā - tajā pašā amatā Harkivas kara apgabalā. 1937. gada augustā viņu iecēla par Vidusāzijas kara apgabala karaspēka komandieri, no tā paša gada novembrī par PSRS aizsardzības tautas komisāra vietnieku aviācijas jautājumos. PSRS Komunistiskās partijas 18. kongresā 1939. gadā viņu ievēlēja par VK(b)P Centrālās komitejas locekļa kandidātu.
1940. gada vasarā Loktionovs piedalījās Baltijas valstu okupācijas operācijā, 1940. gada 11. jūlijā kļuva par Baltijas Īpašā apgabala karaspēka komandieri. 1941. gada 11. martā ģenerālpulkvedi Loktionovu apsūdzēja nelikumīgā mēbeļu un virtuves piederumu izvešanā no Rīgas dzīvokļa uz Maskavu, uzliekot par pienākumu atdot atpakaļ visas paņemtās mēbeles. 1941. gada 19. jūnijā viņu arestēja un ieslodzīja NKVD cietumā Maskavā. Nošauts 1941. gada 28. oktobrī bez tiesas, pamatojoties uz L. Berijas pavēli.
Trianonas līgums
Trianonas līgums ir 1920. gada 4. jūnijā parakstīts miera līgums starp Pirmajā pasaules karā uzvarējušo Antanti un Ungārijas Karalisti, kā sabrukušās Austroungārijas mantinieci. Līgums formāli stājā spēka 1921. gada 31. jūlijā un noteica Ungārijas Karalistes jaunās robežas, reparācijas un armijas lielumu, kuru samazināja līdz 35 000 kareivju. Līguma tekstu sagatavoja franču, angļu, itāļu valodās un to parakstīja netālu no Versaļas, Lielajā Trianonas pilī, no kā cēlies tā nosaukums.
Līguma rezultātā, pirmskara feodālās daudznāciju Ungārijas Karalistes 325 411 km lielo teritoriju oficiāli sadalīja starp vairākām reģiona valstīm, Ungārijai atstājot 93 073 kv.km (28,6% no iepriekšējās teritorijas). Lai arī Trianonas līgums centās jaunās valstu robežas vilkt pēc etniskās pašnoteikšanās principa, līguma rezultātā 3,3 miljoni (31%) no visiem etniskajiem ungāriem palika kaimiņvalstīm piešķirtajās teritorijās. Piecas no desmit lielākajām karalistes pilsētām tika zaudētas kaimiņvalstīm - Rumānijas Karalistei, Čehoslovākijai un Serbu, horvātu un slovēņu karalistei.
Ungāri līgumu uztvēra kā nacionālo pazemojumu, un vēlme atgūt zaudētās zemes lielā mērā noteica vēlāko Ungārijas tuvināšanos ar Nacistisko Vāciju.
Ucell
Ucell ir vairāk nekā 7 miljoni abonentu.
Vēsture
1996. gada aprīlī ASV uzņēmums MCT Telecom Corp. un vietējais partneris dibināja kopuzņēmumu COSCOM MChJ, kurā MCT Telecom turēja 99,2 % kapitāldaļu. Uzņēmums izveidoja GSM mobilo sakaru tīklu ar zīmolu COSCOM, kas sākumā tika palaists Samarkandā, bet vēlāk aptvēra visu Uzbekistānu.
2007. gadā tika dibināta COSCOM MChJ pārvaldītājsabiedrība TeliaSonera Uzbek Telecom Holding BV, kurā vairākumu ieguva Skandināvijas telesakaru uzņēmums TeliaSonera (tagad Telia Company). Sakaru tīklu pārvaldīja TeliaSonera un Turcijas sakaru operatora Turkcell kopuzņēmums  Fintur Holdings B.V.
2008. gadā COSCOM veica tīkla modernizāciju, palaida 3G standartu un sāka piedāvāt jaunus pakalpojumus. 2008. gada jūnijā tika ieviests zīmols Ucell. 2009. gadā Ucell bija otrs lielākais mobilo sakaru operators Uzbekistānā, un tam bija aptuveni 30 % tirgus daļa.
2010. gada februārī TeliaSonera palielināja daļu TeliaSonera Uzbek Telecom Holding BV no 74 līdz 94 procentiem, iegādājoties kapitāldaļas no Takilant Limited, kas reģistrēts Gibraltārā.
2012. gada septembrī Zviedrijas medijos izskanēja ziņas, ka TeliaSonera ir maksājis kukuļus Uzbekistānas prezidenta meitai Gulnorai Karimovai, lai iegūtu 3G licences Uzbekistānā no uzņēmuma Takilant Limited. Zviedrijas institūcijas saka izmeklēšanu. 2013. gadā Nīderlande sāka kriminālizmeklēšanu par TeliaSonera meitas uzņēmumu Nīderlandē saistību ar kukuļošanu un naudas atmazgāšanu Uzbekistānā laika periodā no 2007. līdz 2010. gadam. Saskaņā ar šo izmeklēšanu, kurā bija iesaistīti četri Uzbekistānas pilsoņi, simtiem miljonu franku tika iesaldēti Šveices bankās. 2017. gada septembrī Telia Company paziņoja, ka ir panākta globāla vienošanās ar ASV Tieslietu departamentu (DOJ), Vērtspapīru un biržu komisiju (SEC) un Nīderlandes Valsts probācijas dienestu (OM) saistībā ar iepriekš atklātām izmeklēšanām par vēsturiskiem darījumiem Uzbekistānā. Telia Company bija jāsamaksā soda nauda kopumā 965 miljoni dolāru ASV, Nīderlandes un Zviedrijas institūcijām. Iepriekšējie uzņēmumu vadītāji tika attaisnoti pirmajā instancē Zviedrijas tiesvedībā 2019. gada februārī.
2018. gada 5. decembrī Telia Company par 215 miljoniem ASV dolāru COSCOM MChJ kapitāldaļas pārdeva Uzbekistānas Republikas Valsts komitejai privatizēto uzņēmumu sadarbībai un konkurences attīstībai.
Lisjēns Petī-Bretons
Lisjēns Žoržs Mazāns (–) bija Francijas šosejas riteņbraucējs, kurš sacensībās piedalījās ar pseidonīmu Lisjēns Petī-Bretons.
Viņš dzimis Plesē, Atlantijas Luārā, Bretaņā, kas tagad ir daļa no Luāras reģiona. Sešu gadu vecumā viņš ar vecākiem pārcēlās uz Buenosairesu, kur viņš pieņēma Argentīnas pavalstniceību. Viņa riteņbraukšanas karjera sākās, kad viņš sešpadsmit gadu vecumā laimēja loterijā velosipēdu. Tā kā viņa tēvs vēlējās, lai viņš nodarbotos ar "īstu" darbu, viņš sacensībām pieņēma iesauku Lisjēns Bretons, lai apmānītu savu tēvu. Vēlāk viņš to nomainīja uz Petī-Bretons, jo sacensību apritē jau bija kāds riteņbraucējs ar vārdu Lisjēns Bretons.
Profesionālā karjera
Viņa pirmā ievērojamā uzvara bija treka riteņbraukšanas čempionāts Argentīnā, bet 1902. gadā viņu iesauca Francijas armijā un viņš atgriezās Francijā. Divus gadus vēlāk, 1904. gadā, viņš ar otro piegājienu uzvarēja Bol d'Or treka sacensībās, iepriekšējā gadā finišējot otrais. 1905. gadā viņš pārspēja Pasaules stundas rekordu Parīzes Vélodrome Buffalo trekā ar 41,110 km. Tajā pašā gadā viņš pievērsās šosejas riteņbraukšanai un finišēja augstajā piektajā vietā Tour de France. 1906. gadā viņš uzvarēja trešajās Parīze—Tūra sacensībās un uzlaboja savu sniegumu tūrē, finišējot ceturtais.
1907. gadā viņš uzvarēja pirmajās Milāna—Sanremo sacensībās, pēc tam piedaloties Tour de France. Tomēr līdz ar piektā posma no Lionas uz Grenobli beigām viņa uzvaras iespējas šķita samērā mazas. Col de la Porte kāpumā viņš zaudēja kontaktu ar līderiem un spēja finišēt tikai desmitajā vietā, 28 minūtes aiz Emila Žoržē kurš uzvarēja jau trešajā posmā. Tomēr saskaņā ar punktu sistēmu, kopējam laikam nebija nozīmes un viņš joprojām bija otrajā vietā. Desmitajā posmā Žoržē neatļauti samainīja velosipēdus un tiesneši posmā viņu ierindoja pēdējā vietā, kas maksāja viņam 44 punktus. Tas nozīmēja, ka Petī-Bretons pārņēma vadību un ar ar divām uzvarām posmos, kā arī otro vai trešo vietu astoņos citos posmos viņš uzvarēja tūrē ar 47 punktiem, 10 punktus priekšā otrās vietas ieguvējam Gustavam Garigū un 27 punktus priekšā Žoržē.
Viņš uzvarēja arī 1908. gada tūrē, kļūstot par pirmo braucēju, kurš uzvarējis divreiz. Šajā gadā viņš uzvarēja arī Parīze—Brisele sacensībās. Kā daļa no dominējošās Peugeot komandas, kura ieguva pirmās četras vietas, Petī-Bretons tūrē uzvarēja vēl pārliecinošāk, iegūstot tikai 36 punktus un finišējot ārpus pirmā četrinieka tikai vienā posmā. Aiz viņa finišēja komandas biedri Fransuā Fabers un Žoržs Paserjē ar attiecīgi 68 un 75 punktiem.
Tā bija pēdējā viņa lielā uzvara. Viņa karjeru izbeidz Pirmais pasaules karš. Viņš pievienojās Francijas armijai un mira frontē 1917. gadā, autoavārijā, netālu no Truā.
Skūlasons
Skūlasons (is — 'Skūlas dēls', no personvārda Skūla (Skúli)) ir islandiešu cilmes uzvārds un tēvvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu vai tēvvārdu:
Daujots
Daujots (senkrievu: Давъѧтъ, ) bija viens no pieciem augstākajiem Lietuvas kunigaišiem (senkrievu tekstā: кнѧзи Литовьскии), kas 1219. gadā noslēdza miera līgumu ar bijušā Kijevas lielkņaza Romāna Mstislaviča dēliem Volīnijas kņaziem Daniēlu un Vasiļko. Hronikā minēts, ka viņa brālis ir Viligailis.
Indriķa hronikas tekstā Daujota vārds nav pieminēts, kas nozīmē, ka viņš nav piedalījies karagājienos uz Senlatviju, tomēr viņa tēvs un Nalsenes kunigaitis varētu būt šajā hronikā pieminētais Steksis.
Vārda cilme
Personvārda "Daujots" cilme saistāma ar vārdiem daug-' ("daudz") + -joti ("jāt"). Tātad senā vārda nozīme varētu būt skaidrojama kā "daudz jājošais".
Naha
Naha (ja Naha-shi) ir pilsēta Japānā, Okinavas prefektūras galvaspilsēta. 2019. gadā pilsētā dzīvoja 317 405 iedzīvotāji. Pilsēta atrodas Okinavas salā, Austrumķīnas jūras krastos.
Naha ir galvenais politiskais, ekonomiskais un izglītības centrs Okinavas prefektūrā.
1976.—1977. gada Eiropas kausa sezona
1976.—1977. gada Eiropas kausa sezona bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 22. sezona. Sezona ilga no līdz. Finālspēle norisinājās Stadio Olimpico stadionā Romā.
Par Eiropas kausa uzvarētājiem pirmo reizi kļuva Anglijas klubs Liverpool, kas finālā uzvarēja Rietumvācijas klubu Borussia Mönchengladbach ar rezultātu 3–1.
Ūsova
Ūsova (cz) ir pilsēta Čehijā, Olomoucas apgabala Šumperkas apriņķī.
Vēsture
Pilsēta veidojusies ap 13. gadsimtā celto pili. Ilgu laiku pilsēta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā, tās vāciskais nosaukums bija Mērišausē (de). No 1918. gada — Čehoslovākijas sastāvā. No 1938. līdz 1945. gadam kā Sudetu apgabala daļa atradās Vācijā. Pēc Otrā pasaules kara — atkal Čehoslovākijā. Pamatojoties uz Beneša dekrētiem, pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Pauls van Himsts
Pauls van Himsts (nl, dzimis ) ir bijušais Beļģijas futbolists un futbola treneris. Spēlēja uzbrucēja pozīcijā. Lielāko daļu karjeras van Himsts pārstāvēja Briseles "Anderlecht".
Kā treneris van Himsts vadīja gan Anderlecht (uzvarēts Beļģijas čempionātā un iegūts UEFA kauss), gan Molenbeek, kā arī piecus gadus trenēja Beļģijas futbola izlasi.
Spēlētāja karjera
Anderlecht
Individuālie sasniegumi
Trenera karjera
Anderlecht
Saistītie dati
Saistītie dati (en) ir strukturēti, savstarpēji savienoti dati, ko izmanto semantisko vaicājumu veikšanai.
Saistīto datu jēdziens balstās uz standarta tīmekļa tehnoloģijām, galvenokārt HTTP, RDF un URI. Taču, pretēji standarta tīmekļa lapām, kas ir piemērotas satura lasīšanai cilvēkiem, saistītie dati ir veidoti tā, lai tie būtu pieejami arī automatizētā mašīnlasīšanas veidā.
Saistītie dati ir arī semantiskā tīmekļa arhitektūras pamatā.
Teļakolni (Blontu pagasts)
Teļakolni ir ciems Blontu pagastā, Ciblas novadā. Atrodas 275 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Blontu dīķi.