cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rūdzes
Ciema teritorijā atrodas valsts nozīmes arheoloģiskais piemineklis - Rūdžu senkapi (Kara kapi).
Avanscēna
Avanscēna (franču avant-scène) ir priekšskatuve, skatuves atklātā daļa priekškara priekšā. Nozīmes ziņā daļēji pārklājas ar terminu "proskēnijs".
Palmu žagata
Palmu žagata (Ptilostomus afer) ir vidēja auguma vārnu dzimtas (Corvidae) putns, kas ir vienīgā suga palmu žagatu ģintī (Ptilostomus). Ģeogrāfisko variāciju nav.
Izplatība
Palmu žagata ir tipiska tropiskās zonas iemītniece Āfrikas ekvatoriālajā reģionā. Tā ir sastopama Senegālā, Mauritānijā, Mali, Gvinejā-Bisavā, Gvinejā, Kotdivuārā, Burkinafaso, Ganā, Sudānā, Ugandā, Nigērijā, NigērāGambijā, Togo, Kongo, Beninā, Etiopijā un Kenijā.
Palmu žagatai patīk skraji meži un atklātas teritorijas, tā labprāt apmetas kultivētās lauksaimniecības zemēs un ganībās ciemu un pilsētu tuvumā. Tās tuvākie radinieki ir Vidusāzijā dzīvojošie zemessīļi (Podoces) un Āfrikas krūmu vārnas (Zavattariornis).
Izskats
Palmu žagata ir vidēji liels vārnu dzimtas putns ar garu asti. Ķermeņa garums 35—42 centimetrs, svars 121—130 g.
Pieaugušiem putniem knābis ir melns, bet jaunajiem putniem tas ir gaiši rozā ar melnu galu. Nāsis pilnībā segtas ar īsām spalviņām. Kājas ir melnas, bet acis var būt dažādās krāsās, visbiežāk tās ir violetas, sarkanas vai tumši zilas.
Barošanās
Palmu žagata ir visēdāja un barojas ar visu, ko var atrast. Tās pulcējas baros, kuros ir 10 vai vairāk putnu, un kopīgi dodas barības meklējumos. Tāpat kā citas žagatas, palmu žagata soļos pārvietojas pa zemi un meklē kukaiņus un citus bezmugurkaulniekus. Tā barojas arī ar maitas gaļu. Palmu žagata ēd arī augļus, īpaši tā ir iecienījusi eļļas palmas (Elaeis guineensis) augļus. Pa zemi palmu žagata var ne tikai soļot, bet arī salīdzinoši ātri skriet, lai ķertu lidojošos kukaiņus, kas lielo zālēdāju iztraucēti paceļas gaisā. Reizēm palmu žagata iekārtojas uz lielo dzīvnieku mugurām, lai ķertu kukaiņus.
Ligzdošana
Palmu žagata ligzdas visbiežāk iekārto palmu kokos, bet tā var būt arī citos kokos. Ligzdas būvniecībai tā izmanto palmu lapu šķiedras un zāles stiebrus, to visu sacementējot kopā ar dubļiem. No iekšpuses ligzda tiek izklāta ar palmas stumbra šķiedrām. Ligzdot palmu žagta sāk martā vai aprīlī. Dējumā ir 3—7 olas, tās ir gaiši zilas vai zaļganzilas ar dažiem brūniem raibumiņiem.
Džons Bardīns
Džons Bardīns (, dzimis, miris ) bija amerikāņu fiziķis, kurš līdz šim ir vienīgais, kas divas reizes ir ieguvis Nobela prēmiju fizikā. Pirmo reizi viņš šo prēmiju saņēma 1956. gadā kopā ar Viljamu Šokliju un Volteru Brateinu par tranzistora izgudrošanu. Otro reizi viņš Nobela prēmiju saņēma 1972. gadā kopā ar Leonu Kūperu un Džonu Šrīferu par to, ka bija viens no BKŠ teorijas, kas izskaidro supravadītspēju, izstrādātājiem.
Estešunda
Estešunda (sv) ir pilsēta Zviedrijas vidusdaļā. Estešunda ir Jemtlandes lēnes administratīvais centrs. Tā atrodas Zviedrijas ceturtā lielākā ezera Stūršena krastā. Estešunda ir reģiona kultūras un saimniecības centrs. Tā ir 24. lielākā pilsēta Zviedrijā un 46. lielākā pilsēta Skandināvijā. Estešundā regulāri notiek Pasaules kausa posmi biatlonā un ir noticis 2008. un 2019. gada Pasaules čempionāts biatlonā. Pilsētā atrodas futbola klubs Östersunds FK.
Vanagu baznīca
Vanagu Svētās Annas Romas katoļu baznīca' ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Preiļu novada Upmalas pagasta Vanagos.
Vēsture
Pašreizējā mūra baznīca ir uzcelta 1936. gadā, apjumot veco baznīcu. 1934. gada 14. oktobrī Līvānu dekāns Staņislavs Vaikulis iesvētīja baznīcas pamatus, bet 1936. gada 11. oktobrī prāvesta Leona Garškas darbības laikā bīskaps Jāzeps Rancāns dievnamu konsekrēja Svētās Annas godam.
Latvijas okupācijas pirmajos gados Vanagu baznīca kļuva par vienu no pretošanās kustības centriem. Draudzes prāvests Antons Juhņevičs Otrā pasaules kara laikā savos sprediķos uzstājies gan pret vācu, gan padomju okupāciju. Baznīcas saimniecības telpās viņš slēpa vietējos vīriešus no mobilizācijas nacistu un padomju armijā. 1945. gada 28. janvārī notika čekistu uzbrukums Vanagu baznīcai, tomēr Antonam Juhņevičam izdevās izlauzties no aplenkuma. 1946. gadā viņš tika arestēts, bet 1947. gadā nošauts Rīgas Centrālcietumā.
Draudzes lielākie svētki
Draudzes lielākie svētki un atlaidu dienas ir Sveču diena, Svētā Jāzepa diena, Svētā Jura diena, Svētā Jāņa diena (40 stundas), Svētās Annas diena, baznīcas iesvētīšanas svētki, Jaunavas Marijas debesīs uzņemšanas diena, Jaunavas Marijas bezvainīgās ieņemšanas diena.
Tehniska informācija
Vanagu baznīca ir mūra vienjomas celtne ar 36 metrus augstu torni, skārda jumtu un koka grīdu. Tā ir 30 metrus gara un 12 metrus plata.
Interjers
Baznīcā ir trīs altāri, kas darināti pēc Subates baznīcas altāru parauga. Galvenajā altārī aplūkojama Jaunavas Marijas debesīs uzņemšanas glezna, kreisais ir Svētās Annas altāris, kurā atrodas Svētās Annas svētglezna, bet virs tās Svētā Jāzepa glezna, labais ir Svētā Jāņa Kristītāja altāris, kurā atrodas 1949. gadā mākslinieces Žilvinskas radītā Svētā Jāņa Kristītāja glezna, bet virs tās Drancānes gleznotā Svētā Jura glezna. Redzami altāra kapiteļi, kurus darinājis kokgriezējs S. Tikerts. Baznīcā ir krustaceļa 14 svētgleznas, mākslinieka Šemberga darbs.
Janiks Aņēls
Janiks Aņēls (fr; dzimis ) ir franču peldētājs.
Piedalījies Londonā. Tajās izcīnījis zelta medaļu 200 m brīvajā stilā un 4×100 m brīvā stila stafetē, kā arī sudrabu 4×200 m brīvā stila stafetē. 2011. gada Pasaules čempionātā garajā baseinā Ķīnā izcīnījis sudraba medaļu 4×200 m brīvā stila stafetē, pēc diviem gadiem Spānijā izcīnīja zeltu 200 m brīvajā stilā un 4×100 m brīvā stila stafetē, 2010. gada Pasaules čempionātā īsajā baseinā izcīnīja uzvaru 4×100 m brīvā stila stafetē un bronzu 4×200 m brīvā stila stafetē. Ar panākumiem startējis Eiropas čempionātos garajā baseinā gan pieaugušajiem, gan junioriem. Sportistam pašlaik (2013) pieder vairāki Francijas rekordi. Tāpat ir uzstādījis pasaules rekordu 400 m brīvajā stilā īsajā baseinā.
Peldēšana 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 100 metri tauriņstilā sievietēm
Sacīkstes 100 metru peldēšanā tauriņstilā Sievietēm notika no 9. līdz 11. augustam. Sacīkstēm kvalificējās 49 sportistes. Zelta medaļu izcīnija Austrālijas peldētāja Lizbeta Triketa.
Pusfināls
8 labāko rezultātu uzstādītājas kvalificējās finālam.
Nobela miera prēmija
Nobela miera prēmija ir ikgadējs apbalvojums, kuru kopš 1901. gada pasniedz par miera veicināšanu, par nopelniem, kuri veicinājuši savstarpējo valstu, tautu un citu organizāciju mieru un sadarbību, kā arī personas, kas kādas tautas vai valsts labā darījušas nozīmīgus miera pasākumus. Tā ir viena no piecām zviedru inženiera un izgudrotāja Alfrēda Nobela 1895. gadā iedibinātajām Nobela prēmijām. Nobels savā testamentā rakstīja, ka Nobela miera prēmiju jāpasniedz "personai, kura darījusi visvairāk vai vislabāk strādājusi tautu brālības vārdā, iestājusies par armiju likvidēšanu vai samazināšanu, un ir rīkojusi vai veicinājusi miera kongresu". To pasniedz Norvēģijas Nobela komiteja, kuru veido 5 cilvēki, kas ir ievēlēti no Norvēģijas Parlamenta, svinīgā ceremonijā Norvēģijas galvaspilsētā Oslo katra gada 10. decembrī (Alfrēda Nobela nāves dienā).
Nobela miera prēmijas laureāti
Līdz 2023. gadam Nobela miera prēmiju ir saņēmuši 112 cilvēki un 27 organizācijas. 19 reizes Nobela miera prēmija dažādu iemeslu dēļ, piemēram, abu pasaules karu laikā, netika pasniegta. Pirmie, kas saņēma Nobela prēmiju bija Frederiks Pasī un Anrī Dināns (1901. gadā). 2022. gadā Nobela miera prēmiju saņēma Baltkrievijas cilvēktiesību aktīvists Aless Beļackis, kā arī Krievijas cilvēktiesību organizācija "Memoriāls" un Ukrainas cilvēktiesību organizācija "Pilsonisko brīvību centrs". Starptautiskā Sarkanā Krusta komiteja ir vienīgā organizācija, kas saņēmusi Nobela miera prēmiju trīs reizes (1917., 1944. un 1963. gadā).
Domstarpības
No visām Nobela prēmijām tieši miera prēmija izraisa visvairāk domstarpības. Kritika, kas vērsta pret atsevišķiem gadījumiem, ietver apsūdzības, ka miera prēmijas piešķiršana ir bijusi politiski motivēta, priekšlaicīga vai vadoties no nepareizas definīcijas par to, kas ir darbs miera labā.
Kā viens no spilgtākajiem notikumiem tiek minēta Nobela miera prēmijas laureāta izraudzīšana 1948. gadā. Pirms tam piecas reizes Nobela miera prēmijai bija nominēts Mohandāss Karamčands Gandijs. 1948. gadā, divas dienas pirms nomināciju izvirzīšanas beigu datuma, Gandijs atentātā tika nogalināts. Noteikumi paredz, ka miruši cilvēki nevar pretendēt uz Nobela prēmiju. Šajā gadā Nobela miera prēmija netika pasniegta, jo “nebija atbilstošs dzīvs kandidāts”. Par to Norvēģijas Nobela komiteja, kas izraugās balvas ieguvējus, vēlāk ieguva nosodījumu.
Plaši tiek apspriesta arī Nobela miera prēmijas pasniegšana 2009. gadā ASV prezidentam Barakam Obamam. Tā viņam tika pasniegta “par viņa centieniem stiprināt starptautisko diplomātiju un sadarbību starp tautām”. Šoreiz kritiku Norvēģijas Nobela komiteja saņēma par priekšlaicīgu tās piešķiršanu. Baraks Obama šim apbalvojumam tika izvirzīts līdz, kad viņš prezidentūrā bija tikai 12 dienas.
Cesvaine
Cesvaine (de) ir pilsēta Vidzemes centrālajā daļā 164 km no Rīgas. Cesvaine atrodas Vidzemes augstienē pie Sulas upītes, kas tek cauri Cesvaines parkam. Pilsētu šķērso autoceļi P37 un P38, gar dienvidaustrumu robežu iet Pļaviņu—Gulbenes dzelzceļš (stacija Cesvaine).
Vēsture
Vēstures avotos Cesvaines pilsēta (la) pirmo reizi pieminēta 1209. gada Rīgas bīskapa līgumā ar Jersikas ķēniņu Visvaldi. Līdz 1420. gadam latgaļu koka pils vietā uzcēla Rīgas arhibīskapa Cesvaines pili un pie šīs mūra pils izveidojās pilsētiņa. 16. gadsimta beigās Cesvainē bija 80 nami. Livonijas kara laikā 1577. gadā pils aizstāvji atteicās padoties pārspēkam, tādēļ iebrucēji lika pilsētiņu un pili nopostīt, bet tās aizstāvjus sodīt ar mokpilniem nāves sodiem.
1932. gadā Cesvainei piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu, 1950. gadā — strādnieku ciemata (vēlāk — pilsētciemata) statusu. 1991. gadā Cesvainei piešķīra pilsētas tiesības, no 2009. līdz 2021. gadam tā bija Cesvaines novada centrs. No 2021. gada 1. jūlija, apvienojot Cesvaines novadu ar Madonas novadu, Cesvaines pilsēta un Cesvaines pagasts atrodas Madonas novadā.
Apskates objekti
Pilskalns savu otro nosaukumu — Baronkalns ieguvis pēc 1904. gada, kad te tika apglabāts muižas īpašnieks Ādolfs fon Vulfs.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.
Cilvēki
Cesvainē dzimuši, mācījušies vai strādājuši:
.ly
.ly ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar Lībiju. Domēns izveidots 1988. gadā. Domēna sponsors ir General Post and Telecommunication Company, bet domēnu reģistrēšanu nodrošina NIC.LY. Dažādi ierobežojumi pastāv trešā līmeņa domēniem.
Ārējās saites
Toppdomän
Sudzisms
Par sudzismu (arī sugu diskrimināciju ) dzīvnieku aizstāvības ētikā sauc atšķirīgas indivīda vērtības vai atšķirīgu tiesību atzīšanu, balstoties tikai uz sugas atšķirību. Sudzisma atbalstītāji dažādu apsvērumu dēļ uzskata, ka šāda nodalīšana ir pamatota, taču sudzisma kritiķi to pielīdzina tādiem nepamatotas diskriminācijas veidiem kā rasisms, seksisms u.c.
Jēdzienu 1973. gadā ieviesa britu psihologs Ričards Raiders (Richard D. Ryder), lai apzīmētu uz ārējām īpašībām balstītu aizspriedumu pret pārējo sugu indivīdiem. Vēlāk viņš paskaidroja, ka šo jēdzienu ieviesis, lai aprakstītu plaši izplatīto diskrimināciju, kas raksturo cilvēku attieksmi pret citām sugām [..]. Gan sudzisms, gan rasisms nepievērš uzmanību vai pietiekami neievēro līdzīgo starp diskriminētāju un diskriminēto.
Šo jēdzienu lieto galvenokārt dzīvnieku tiesību aizstāvji, norādot, ka uzskatīt sajūtošas būtnes par cilvēku īpašumu ir iracionāli vai neētiski.
Kritika un aizstāvība
Filosofi Toms Rīgens un Pīters Singers kritizē sabiedrībā pastāvošo sudzismu. Pēc Rīgena domām, dzīvniekiem piemīt pašvērtība, kas nav atkarīga no noderīguma cilvēkiem, turklāt nav pamatoti uzskatīt dzīvniekus par mazāk morāli "vērtīgiem" to iracionālās uzvedības dēļ, bet vienlaikus augstu vērtējot tikpat iracionāli rīkojošos zīdaiņus un garīgi slimus cilvēkus. Viņaprāt, nav pamatoti visus cilvēkus automātiski uzskatīt par ētiski pārākiem par jebkuriem citu sugu pārstāvjiem. Savukārt Singera argumenti pret sudzismu balstās uz interešu vienlīdzīgas izvērtēšanas principa. Piemēram, ja dzīvnieks cenšas izvairīties no sāpēm, mums būtu jārīkojas līdzīgi, kā redzot, ka kāds cilvēks cenšas izvairīties no sāpēm.
Zoologs Ričards Dokinss sudzisma tēmu saista ar evolūcijas teoriju un salīdzina cilvēka radikālu nošķiršanu no pārējām sugām ar vēsturiskajām rasisma izpausmēm. Viņš apraksta diskrimināciju pret šimpanzēm: Tāds ir sudzisms, kas veidojies kristietības ietekmē - tikko apaugļotas olšūnas iznīcināšana (kas lielā skaitā gadījumu tāpat ietu bojā spontānā abortā) var raisīt spraigāku ētisko diskusiju un sašutumu nekā jebkāda skaita gudru un pieaugušu šimpanzu pakļaušana vivisekcijai! [..] Vienīgais iemesls, kas ļauj mums ar šādu dubultstandartu justies ērti, ir fakts, ka starpposmi starp cilvēkiem un šimpanzēm ir izmiruši.
Sudzismu aizstāvošo argumentu kopīga pazīme ir uzskats, ka cilvēkiem "ir tiesības konkurēt ar citām sugām un tās izmantot, lai saglabātu un aizsargātu cilvēku sugu."
Osmaņu impērijas gals
Osmaņu impērijas gals ir laika posms (1908—1922), kurā beidza pastāvēt Osmaņu impērija.
Balkānu kari
Skatīt arī: Pirmais Balkānu karš un Otrais Balkānu karš.
Balkānos esošā Osmaņu impērijas armija bija diezgan liela un ārēji izskatījās moderna. Tomēr tā bija tikai ārēja čaula, aiz kuras slēpās apjomīga korupcija, slikta pārvalde, nepareiza sagatavošana un neefektivitāte.
1913. gadā Albānijā sākās nacionālistu sacelšanās un 8. oktobrī pret Osmaņu impēriju tika izveidota Balkānu līga, kurā ietilpa Serbija, Melnkalne, Grieķija un Bulgārija. Līga uzsāka karadarbību pret impēriju un tā tika uzsākts Pirmais Balkānu karš. 28. novembrī Albānija pasludināja neatkarību un Osmaņu impērija 2. decembrī piekrita pārtraukt militāru pretdarbību. Impērijas teritoriālie zaudējumi tika fiksēti 1913. gada Londonas un Buharestes līgumos. Tika atzīta Albānijas neatkarība un impērija zaudēja gandrīz visas savas Eiropas teritorijas (Kosova, Novipazaras sandžaks, Maķedonija un Trāķijas rietumi).
19. gadsimta beigās Balkānos izveidojās trīs jaunas valstis, kuru starpā sākās nesaskaņas par teritoriālo sadalījumu: Melnkalne centās no iegūt papildus zemi no Albānijas, Maķedonijas un Trāķijas. Šādu valstu nepārdomāta izveide radīja jaunu karadarbības lauku, kur sākās Balkānu kari. Pēc Krievijas Impērijas ierosinājuma, tika parakstītas dažādas vienošanās: 1912. gada martā starp Serbiju un Bulgāriju un maijā starp Grieķiju un Bulgāriju. Melnkalne noslēdza līgumus ar Serbiju un Bulgāriju oktobrī. Līgums starp Serbiju un Bulgāriju paredzēja sadalīt savā starpā Maķedoniju, kā rezultātā izcēlās Pirmais Balkānu karš, kuram drīz arī sekoja Otrais Balkānu karš.
Proskēnijs
Proskēnijs (grieķu pro 'priekšā' skēnē 'skatuve') jeb proscēnijs (latīņu proscaenium) ir skatuves priekšējā daļa starp priekškaru un orķestra bedri. Sengrieķu teātrī tā bija vieta, kur darbojās aktieri (starp paaugstinājuma fasādi un orhestru).
Osmaņu impērijas gals
Starptautiskās attiecības pirms Pirmā pasaules kara
1911. gada 29. septembrī Itālija pasludināja karu pret Osmaņu impēriju, pieprasot Tripoles un Kirenaikas nodošanu Itālijai. Impērijas militārā pretošanās bija tik vāja, ka jau 5. novembrī šīs teritorijas tika ieņemtas un 1912. gada 25. februārī Itālijas parlaments to apstiprināja ar likumu.
Proskēnijs
Proskēnijam raksturīga proskēnija arka (kas tur priekškaru).
Osmaņu impērijas gals
Pirmais pasaules karš
Osmaņu impērija, „Trīs pašā” veiksmīgās darbības rezultātā panāca pievienošanos Centrālajām lielvalstīm, jo Krievijas Impērija bija pievienojusies Sabiedrotajiem.
Tika uzsāktas sarunas par Osmaņu-Vācu savienību un, apmaiņā pret naudu un ietekmi Krievijai atņemtajās teritorijās, nostājās Vācijas pusē.
Iesaistīšanās karā
Osmaņu impērijas valdība, atļaujot uzvilkt mastā osmaņu karogu karakuģiem „Gēbens” un „Brestlau”, kad tie atklāja uguni pret krievu kuģiem Odesā, atklāti bija pasludinājusi savu savienību ar Vāciju un Austroungāriju. Atbildot uz šādu patvaļīgu un nepamatotu uzbrukumu, novembra pirmajās piecās dienās Lielbritānija, Francija un Krievija pasludināja karu pret Osmaņu impēriju.
Militārie konflikti
Skatīt arī rakstu: Karadarbība Tuvajos Austrumos (Pirmais pasaules karš).
Trīsvienība — „Trīs pašā”, kara ministra Envera pašā vadībā, cenšoties pēdējo reizi atgūt zaudētās impērijas teritorijas un pārtraukt britu pārvaldi Suecas kanālā, nolēma pievienoties Centrālajām lielvalstīm. Militārie konflikti, kas notika šajā laikā, aprakstīti rakstā „Karadarbība Tuvajos Austrumos (Pirmais pasaules karš).”
Galipoli kaujā, Irākā un Balkānos Osmaņu impērija sakāva Sabiedrotos un jaunizveidoto Austrālijas un Jaunzēlandes armijas korpusu (ANZAC), kā arī, atgūstot atsevišķas teritorijas, apturēja dažās vietās britu kājinieku izcelšanos. Savukārt karā pret Krieviju, Osmaņu impērija pilnīgi bija sagrauta: tika zaudēta teritorija un vairāk kā 100'000 karavīru. 1917. gada revolūcija Krievijā osmaņiem deva iespēju atgūt zaudētās teritorijas, bet britu turpmākie uzbrukumi pierādīja, ka šādu ofensīvu impērija nespēj izturēt. Osmaņu spēkus sakāva britu ģenerālis Edmunds Allenbijs, kuru atbalstīja arābu revolucionāri.
Pirmajā pasaules karā osmaņu valdībai bija jāstājas pretī arī nemieriem tās iekšienē un austrumu Anatolijā armēņu nemiernieku sacelšanās rezultātā 1915. gada 1. jūnijā tika pieņemts Tehdžira likums, kas līdz 1916. gada 8. februārim paredzēja armēņu pārvietošanu no esošajām mājvietām tālāk uz valsts dienvidiem. Vairāki vēsturnieki šo pārvietošanu sauc par Armēņu genocīdu.
Turcijas valdība pilnībā noraida šādu armēņu pārvietošanas interpretāciju, uzskatot, ka lielākā daļa armēņu miruši Pirmā pasaules kara radīto apstākļu dēļ un tādēļ, ka reģionā bija izcēlies pilsoņu karš, liekot pārvietot iedzīvotājus no vienas vietas uz citu, atbilstoši kara stāvokļa zonas apstākļiem. Turcijas valsts iestādes uzskata, ka deportācijas (Tehdžira likums) nav bijis galvenais armēņu iedzīvotāju nāves cēlonis un tādēļ apgalvojumi par organizētu nonāvēšanu, kuru būtu īstenojusi Speciālā organizācija vai Īpašā vienība (osmaņu turku valodā: Teşkilat-i Mahsusa), tiek noraidīta, bet tiek atzīti armēņu (un dažu musulmaņu) sliktie sadzīves apstākļi.
Kara beigas
Četri kara gadi bija graujoši visai Osmaņu impērijai. Tika zaudētas ārkārtēji lielas teritorijas un ļoti liels iedzīvotāju skaits. Pirmais līgums pēc kara ar Osmaņu impēriju bija Mudrosas pamiers. Pēc pamiera (2. novembrī) visi „Trīs pašā” aizbēga no Konstantinopoles, bet vēlāk viņiem bija jāstājas armēņu genocīda tiesu izpildītāju priekšā. Konstantinopolē neizdevās organizēt normālu parlamenta darbību un briti to likvidēja.
Beigas
Sākotnējais līgums ar Osmaņu impēriju bija Mudrosas pamiers, kuram sekoja Sevras līgums. Ar šo līgumu Lielbritānija bija ieguvusi visu, ko tīkoja, saskaņā ar 1916. gada slepeno vienošanos ar Franciju. Osmaņu impērijas pārstāvji parakstīja Sevras līgumu, bet tam nebija lemts tikt ratificētam. Vēlāk pierādījās arī tas, ka tas nav praktiski īstenojams. Līguma nosacījumi bija uzskatāmi par nežēlīgiem un tā kritiķi to uzskatīja par atriebību. Līguma parakstīšanu uzskata par Osmaņu impērijas pastāvēšanas galu.
Pēc vēlēšanām visā Anatolijā, no Konstantinopoles izbraukušie parlamentārieši Ankarā sastādīja jaunu valdību un sākās jauns vēstures posms — Turcijas neatkarības karš.
Jauno Turcijas valsti starptautiski proklamēja, noslēdzot Lozannas līgumu. Jaunā valsts 1922. gadā pilnībā likvidēja (coup de grâce) Osmaņu impēriju ar Turcijas Lielās nacionālās asamblejas lēmumu, atceļot sultānu Mehmedu VI. Impērijas pēdējā palieka — kalifāts tika atcelts 1924. gada 3. martā, atceļot kalifa titulu.
Labiāli velārs līdzskanis
Labiāli velāri līdzskaņi ir koartikulēti dubultās artikulācijas līdzskaņi. Tos izrunā pie mīkstajām aukslējām un lūpām. Dažkārt tos sauc par labiovelāriem līdzskaņiem, ar ko apzīmē labializētus berzeņus, kā piemēram.
Īsti dubultās artikulācijas labiāli velāri līdzskaņi izrunājami kā slēdzeņi un nazāli līdzskaņi lielākajā daļā rietumu un centrālās Āfrikas valodu un bieži sastopami arī Jaungvinejas austrumos.
Izruna
Lai izrunātu šos labiāli velāros līdzskaņus, jāmēģina izrunāt ar lūpu stāvokli kā. Lai arī 90% artikulācijas pārklājas, velārās skaņas izskaņa ir nedaudz pirms labiālas skaņas, kas arī ir par iemesli simbolu secībai IPA apzīmējumos, un.
Citi attēlojumi
Šo skaņu transkribēšanai dažkārt tiek lietotas ligatūras bez apvienojošā pusloka:
Kaut arī šādi simboli ir labi saprotami, tiem nav IPA apstiprinājuma un nav arī Unicode vērtību, bet tos iespējams pielietot ar OpenType funkcijām.
Ežektīvi un implozīvi
Labiāli velārie līdzskaņi sastopami arī kā ežektīvi un implozīvi, kā arī velārs bilabiāls klikšķis.
Kamerūnas administratīvais iedalījums
Kamerūnas administratīvais iedalījums veido 10 reģioni. Katru no reģioniem pārvalda ievēlēta reģionālā padome un prezidenta iecelts gubernators. 2008. gada 12. novembrī spēkā stājās reģionālā reforma, kuras laikā visas provinces tika pārvērstas par reģioniem. Reģioni ir sīkāk iedalīti 58 departamentos, kas savukārt ir sīkāk iedalīti apriņķos. Vietējā vara tiek realizēta komūnās kā 2 lielpilsētu komūnās, 9 pilsētu komūnās ar speciālu statusu, 11 pilsētu komūnās un 305 lauku komūnās.
Pēc platības lielākais reģions ir Austrumu reģions (109 002 km²), bet mazākais — Rietumu reģions (13 892 km²). Pēc iedzīvotāju skaita lielākais reģions ir Galējo Ziemeļu reģions (3 111 792 iedzīvotāji), bet mazākais — Dienvidu reģions (634 655 iedzīvotāji).
Emergency
"Emergency" ir amerikāņu grupas Paramore otrais singls no viņu debijas studijas albuma All We Know Is Falling. Tas tika izdots ASV sadarbībā ar ierakstu kompāniju Fueled by Ramen, taču Lielbritānijā tas tika izdots.
Dziesma tika iekļauta Kerrang! 2006. gada dziesmu izlasē, atzīmējot šo par vienu no populārākajām rokdziesmām, kas tika ierakstītas 2006. gadā.
Vasilijs Čuikovs
Vasilijs Čuikovs (Василий Иванович Чуйков, dzimis Serebrjanije Prudi (Серебряные Пруды) pilsētciematā (tagad Maskavas apgabalā), miris  Maskavā, apglabāts Volgogradā) bija PSRS ģenerālleitnants Otrā pasaules kara laikā, vēlāk PSRS maršals. Divkārtējais Padomju Savienības varonis. Visplašāk pazīstams kā PSRS 64. armijas komandieris Otrā pasaules kara Staļingradas kaujas laikā. 64. armija bija militārais formējums, kurš aizstāvēja Staļingradu pret uzbrūkošo vācu 6. armiju Frīdriha Paulusa vadībā.
Biogrāfija
Dzimis zemnieku ģimenē. Pabeidzot četrgadīgo draudzes skolu, 12 gadu vecumā devās peļņā uz Pēterburgu. 1917. gadā dienēja par jungu Kronštatē. Piedalījās Krievijas pilsoņu karā Sarkanās armijas sastāvā. 19 gados komandēja pulku dažādās pilsoņkara fontēs. 1925. gadā beidza Kara akadēmiju.
Otrā pasaules kara laikā 1939. gadā piedalījās Polijas kampaņā, bet 1940. gadā — Ziemas karā ar Somiju. Bijis Ķīnas nacionālistu (Čana Kaiši) militārais padomnieks.
Pēc kara no 1949. līdz 1953. gadam — Padomju armijas militāro spēku Vācijā komandieris. No 1960. līdz 1964. gadam — PSRS sauszemes karaspēka komandieris.
Apglabāts netālu no "Dzimtene Māte sauc" statujas Volgogradā.
Odiseja
“Odiseja” (grc, Odýsseia) ir viena no divām nozīmīgākajām sengrieķu episkajām poēmām. Par tās autoru uzskata aklo sengrieķu dzejnieku Homēru un tiek lēsts, ka tikusi sacerēta 9. vai 8. gadsimtā p.m.ē. Homēram tiek piedēvēts arī otrs lielākais Senās Grieķijas eposs — “Iliāda”, kas tapis agrāk. Eposa sižets aizgūts no varoņteiksmu cikla par Trojas karu. Odisejas kompozīcija ir sarežģītāka par Trojas kara varoņteiksmu kompozīcijām, eposam ir vairākas darbības vietas. Episko poēmu “Odiseja” veido 24 dziedājumi, kas sadalīti ik pa četriem 6 daļās; tā rakstīta daktila heksametrā. Tajā tiek stāstīts par Itakas valdnieku Odiseju, par viņa atgriešanos mājās no Trojas kara. Mājās viņš atgriežas 20 gadus no brīža, kad devās prom uz Trojas karu, tādēļ termins “odiseja” tiek izmantots arī, lai apzīmētu ilgu ceļojumu ar daudziem piedzīvojumiem. Odiseja prombūtnes laikā viņa sieva Pēnelope un dēls Tēlemahs ir spiesti cīnīties pret preciniekiem, kuri izšķiež Odiseja mantu un vēlas apņemt Pēnelopi par sievu.
“Iliāda” un “Odiseja” ir senākie Eiropas literatūras darbi, kas saglabājušies līdz mūsdienām. 1890. gadā pirmo reizi “Odiseja” tika iztulkota latviešu valodā — Jelgavā tika izdots Kārļa Mīlenbaha tulkojums, bet Rīgā tika izdots Ernesta Dinsberga tulkojums.
Tēlemaha ceļojums (1.—4. dziedājums)
Pirmajos četros dziedājumos ir tāds kā episkās poēmas ievads. “Odiseja” sākas ar to, ka ir noslēdzies desmit gadus ilgušais Trojas karš, no kura Itakas valdnieks Odisejs neatgriežas mājās, jo pret viņu ir vērstas jūras dieva Poseidona dusmas. Pirmajos dziedājumos tiek stāstīts, kas notiek galvenā tēla Odiseja mājās viņa prombūtnes laikā un aprakstītas viņa dēla Tēlemaha gaitas. Tiek pieļauts, ka Odisejs ir miris, tāpēc pie viņa sievas Pēnelopes ierodas precinieki, kas kāro iegūt Odiseja mantu.
Gudrības dieviete Atēna kļūst par Odiseja aizbildni un lūdz, lai Zevs ļauj viņam atgriezties mājās, kamēr Poseidons nebūs Olimpa kalnā. Atēna nodod ziņu arī dēlam Tēlemaham, lai viņš turpina meklēt informāciju par tēvu.
Odiseja došanās mājup (5.—8. dziedājums)
Šajos četros dziedājumos ir teikts par to, ka nimfa Kalipso ir Odiseju aizturējusi savā salā. Odisejam izdodas ar paštaisītu plostu doties mājup, bet vētra viņu izmet pie faiāku salas, kur viņu atrod valdnieka meita Nausikaja, kas tālāk viņu nodod tēvam Alkinojam.
Odiseja stāstījums par piedzīvojumiem mājup (9.—12. dziedājums)
Odisejs tiek viesmīlīgi uzņemts Alkinoja pilī, kur izstāsta savus piedzīvojumus
1818. gads
1818. bija parastais gads, kas sākās ceturtdienā.
Zilspārnu žagatas
Zilspārnu žagatas (Cyanopica) ir viena no vārnu dzimtas (Corvidae) ģintīm, kas apvieno divas sugas.
Ilgu laiku pastāvēja uzskats, ka zilspārnu žagatu ģintī ir tikai viena suga, tomēr pēdējo gadu DNS pētījumi pierādīja, ka Eiropā dzīvojošās Pireneju zilspārnu žagatas (Cyanopica cooki) un Āzijas zilspārnu žagatas (Cyanopica cyana) nav viena suga, bet divas atšķirīgas sugas.
Zilspārnu žagatas abas sugas dzīvo ļoti tālu viena no otras. Viena populācija dzīvo Eiropas rietumos Spānijā un Portugālē, otra Āzijas austrumos Ķīnā, Korejā, Japānā un Mongolijas ziemeļos. Zilspārnu žagatas apmetas skujkoku un jauktu koku mežos vai parkos.
Izskats
Ārēji abas sugas ir ļoti līdzīgas, tieši tādēļ tās ilgu laiku uzskatīja par vienu sugu. Zilspārnu žagtas ķermeņa garums ir 34—35 cm garš, astes garums apmēram 19—20 cm, svars 65—75 g. Kā jau visām žagatām aste ir puse no visa ķermeņa. Tās vizuāli atgādina Eiropas žagatu (Pica pica), tikai ķermenis ir nedaudz slaidāks, kā arī tās knābis un kājas ir proporcionāli mazākas un slaidākas.
Ķermeņa apspalvojums ir gaiši pelēks, galvas virsa melna ar metālisku spīdumu. Pakakle balta. Spārni un aste jūras zilizaļā krāsā.
Pirmā palīdzība
Pirmā palīdzība ir slimības vai savainojuma gadījumā ierobežotas palīdzības sniegšana cietušajam. Pirmo palīdzību sniedz jebkurš cilvēks, līdz brīdim, kad tiek sniegta medicīniskā ārstēšana no profesionāliem mediķiem vai arī cietušā dzīvība vairs netiek apdraudēta (ne visām slimībām vai savainojumiem ir nepieciešama tūlītēja mediķu iejaukšanās). Pirmā palīdzība ir arī programma, kas jāzin ikvienam cilvēkam un tā ir veidota tā, lai dzīvības glābšanu spētu izpildīt jebkurš cilvēks bez īpašām zināšanām medicīnā un ar minimālu aprīkojumu.
Pirmo palīdzību var sniegt arī dzīvniekiem, lai gan parasti ar šo terminu izprot kā pirmo palīdzību cilvēkam.
Vēsture
Maltas ordeņa bruņinieki iespējams bija pirmie, kuri specializējās pirmās palīdzības sniegšanā kaujas laukā. Maltas ordenis 11. gadsimtā nodibināja Svētā Jāņa ordeni, kura uzdevums bija apmācīt bruņiniekus, kā pēc kaujas apkopt cietušajiem brūces.
1877. gadā tika pārveidota Svētā Jāņa ambulance, lai tā varētu mācīt pirmo palīdzību dzelzceļa centros un raktuvju rajonos. Sākotnēji pirmā palīdzība tika mācīta tikai Britu impērijā un dažviet Eiropā. 1859. gadā Šveicē Henrijs Dunants ar vietējo ciemu iedzīvotāju palīdzību organizēja pirmo palīdzību Solferino kaujas upuriem. Četrus gadus vēlāk Ženēvā tika dibināta organizācija, kura mūsdienās ir pazīstama kā Sarkanais Krusts. Pirmās palīdzība izplatība un daudzu citu medicīnisko metožu attīstība ir devusi lielu ieguldījumu daudzos karos, piemēram, Amerikas pilsoņu karā tika dibināts Amerikas Sarkanais Krusts, kuru vadīja Klāra Bērtone (Clara Barton).
Mūsdienās pirmā palīdzība tiek mācīta gan militārajā jomā, gan izglītības iestādēs (arī skautu kustībā) un darba vietās, un tā ir attīstījusies tik tālu, ka kļuvusi daudz vienkāršāka un efektīvāka.
Frankfurtes skola
Frankfurtes skola (de) ir vācu marksisma skola laikā starp pasaules kariem, kurā apskata neomarksisma sociālās teorijas, pētījumus un filozofiju. Šī skola parādījās 1930. gadā Sociālo pētījumu institūtā (de) Frankfurtes Universitātē Vācijā, kad par institūta direktoru kļuva Makss Horkheimers (de). Termins Frankfurtes skola radās, lai apzīmētu teorētiķus un domātājus, kas ietekmējušies vai ir saistīti ar šo Sociālo pētījumu institūtu. Tomēr Frankfurtes skolas galvenie domātāji un teorētiķi sevis raksturošanai šo apzīmējumu nekad nav lietojuši.
Saturns (planēta)
Saturns, viena no milzu planētām, ir Saules sistēmas sestā planēta no Saules. Tā ir otra lielākā Saules sistēmas planēta un tālākā planēta, ko no Zemes var labi redzēt ar neapbruņotu aci (Urāns ir praktiski uz redzamības robežas). Planēta ir nosaukta romiešu dieva Saturna vārdā. Saturna īpaša pazīme ir tā gredzeni, kas sastāv no ledus un putekļiem. Saturnam ir daudz pavadoņu — 61.
Pienskābe
Pienskābe (α-hidroksipropionskābe, 2-hidroksipropānskābe, CH3CHOHCOOH) pieder pie hidroksikarbonskābēm. Pienskābe ir higroskopiska pulverveida viela vai bezkrāsains sīrupveida šķidrums, kas ļoti labi šķīst ūdenī. Pienskābes sāļus sauc par laktātiem (la — 'piens').
Saturns (planēta)
Saturna astronomiskais simbols ir. Tas attēlo dieva Saturna sirpi.
Pienskābe
Vēsture
Pienskābi atklājis zviedru ķīmiķis Kārlis Vilhelms Šēle 1780. gadā skābā pienā (no tā cēlies vielas nosaukums). L-pienskābi no gaļas izdalījis Bercēliuss 1808. gadā (tās struktūru noskaidrojis Johans Vislicēnuss 1873. gadā). 1895. gadā Bēringers Ingelheims atklāja, ka pienskābi rūpnieciskos apjomos var iegūt ar baktēriju palīdzību — tā bija pasaulē pirmā liela mēroga biotehnoloģija.
Saturns (planēta)
Orbitālie parametri
Saturna ekvatoriālais diametrs ir 120 536 km, tas ir 9,45 reizes lielāks nekā Zemei. Saturns pārvietojas ap Sauli pa gandrīz riņķveida orbītu, veicot vienu apriņķojumu 29,9 Zemes gadu laikā. Vienu apgriezienu ap savu asi tas veic 10 stundās un 36 minūtēs. Ātrās rotācijas dēļ Saturns ir stipri saplacināts polu virzienā.
Panteons
Panteons var būt:
Pienskābe
Atrašanās dabā
L-pienskābe ir svarīgs dzīvnieku un cilvēka metabolisma produkts. Tā veidojas anaerobās glikolīzes (glikozes šķelšanas bez skābekļa klātienes) procesā no pirovīnogskābes. Šajā procesā izdalās enerģija. Pienskābe pēc rašanās tiek aerobi (skābekļa klātienē) oksidēta līdz ogļskābajai gāzei un ūdenim. Lielas fiziskas slodzes laikā pienskābe nepaspēj oksidēties, uzkrājas muskuļos un rada visiem pazīstamās muskuļu sāpes pēc piepūles. Organismā iespējams arī pretējs process — glikozes sintēze (resintēze) no pienskābes, protams, patērējot enerģiju. Tomēr šis process ir nepieciešams, jo ne visas organisma šūnas spēj pārstrādāt pienskābi, bet glikoze ir vajadzīga visām šūnām.
Iegūšana
Iegūst, raudzējot ogļhidrātus ar speciālām baktērijām. Var iegūt arī sintētiski, hidrolizējot α-hlorpropionskābi vai sadalot ar sārmu glikozi un fruktozi. Etilēnpienskābi iegūst, vārot ūdenī β-jodpropionskābi, vai hidratējot akrilskābi ar sārmu.
Īpašības
Tāpat kā glikolskābe, pienskābe spēj veidot dažādus anhidrīdus, piemēram, ciklisku laktīdu vai parasto pienskābes anhidrīdu CH3CHOHCO−OCH(CH3)COOH. Laktīds veidojas, pienskābi ilgstoši karsējot. Etilēnpienskābe neveido anhidrīdu, bet ūdeni atņemošu vielu klātienē dod akrilskābi.
Saturns (planēta)
Atmosfēra un klimats
Saturnam ir ļoti blīva atmosfēra, kas sastāv galvenokārt no ūdeņraža un hēlija. Atmosfēras augšējo slāņu temperatūra ir −175 °C. Saturna virsmas vidējā temperatūra ir 143 kelvini.
Ārdavs
Ārdavs (arī Ardavas ezers, Ardovas ezers, Ārdavas ezers, Ardava ezers, Ardovas ezers) ir ezers Krāslavas novada Kombuļu pagastā, Latgales augstienē, Saules kalna piekājē. Uzņem apkārtējo ezeru (Sīvera, Ota, Drīdza u.c.) ūdeņus un tālāk novada tos uz Lejas ezeru. Ļoti līkumota, 18,8 km gara krasta līnija, daudz līču. Ezerā 2 mazas saliņas, daudz līču, pussalu, dziļumu, sēkļu. Zvejo plaužus, asarus, līdakas, līņus, sniedzes.
Ūdens līmenis pazeminājās 1929. gadā, pēc iztekas regulēšanas. Ezerā licencēta makšķerēšana, ko organizē vietējā pagastu ezeru pārvalde.
Ezera izpēte
2006. gada vasarā Ārdavas ezerā botāniķis Uvis Suško atklāja Latvijai jaunu augu sugu - smalko najādu (Najas tenuissima). Pasaulē zināmas tikai ap 15 šī auga atradnes Somijā un Krievijā - Karēlijā un Novgorodas apgabalā. Smalkā najāda ir pēcleduslaikmeta relikts, kas neilgi pēc ledus laikmeta beigām Latvijas ezeros bija izplatīts daudz biežāk, taču mainoties klimatiskajiem apstākļiem, izzuda.
Saturns (planēta)
Izpēte
Saturna izpēte mūsdienās ir veikta ar robotizētām kosmiskajām zondēm. Trīs pirmās Saturna izpētes misijas tika veiktas ar planētai garām lidojošām zondēm, kas paplašināja zināšanu bāzi par Saturna planetāro sistēmu, bet Cassini-Huygens starpplanētu zonde savu misiju veica Saturna orbītā.
Ārdavs
Ezera izpēte
2013. gada vasarā un rudenī Ārdavas ezerā un tā apkārtējā teritorijā tika veikta izpēte, kuras mērķis bija smalkās najādas atradne un jaunas īpaši aizsargājamas teritorijas dibināšana vai paplašināšana. Pētījuma rezultātā ezerā tika konstatētas 18 retas un aizsargājamas sugas: 3 mieturaļģu, 1 sūnaugu, 13 vaskulāro augu un 1 zivju suga.
Pienskābe
Īpašības
p-Oksidifenila un sērskābes klātienē pienskābe dod violetu krāsojumu.
Ārdavs
Ezera izpēte
Šī pētījuma materiāli tiks izmantoti, lai piešķirtu Ārdava ezera teritorijai īpaši aizsargājamas dabas teritorijas statusu, paplašinot Drīdža ezera dabas parku, un iekļautu smalko najādu Latvijas īpaši aizsargājamo augu sarakstā.
Pienskābe
Izmantošana
Lieto medicīnā ādas slimību ārstēšanai un pārtikas rūpniecībā kā konservantu E270. Kalcija laktātu lieto medicīnā kā nekairinošu kalcija preparātu, magnija laktātu — kā caurejas līdzekli, bet kālija un nātrija sīrupveida laktātus — kā glicerīna aizstājējus. Laktātus lieto arī medicīnisko intravenozo infūzijas šķīdumu pagatavošanā. Antimona laktātu lieto krāsošanā kā kodni. Laktīda polimerizācijas produkts ir svarīgs bioloģiski noārdāmais poliesteris.
Saturns (planēta)
Pioneer 11
Pirmo reizi cilvēku radīts objekts Saturnu sasniedza 1979. gadā, kad robotizētā kosmiskā zonde Pioneer 11 palidoja 21 000 km attālumā no planētas atmosfēras. Misijas laikā zonde uzņēma daudzus zemas izšķirtspējas planetārās sistēmas attēlus, kuru analīze liecināja, ka Saturns sastāv galvenokārt no šķidra ūdeņraža. Zonde atklāja arī tievo F gredzenu un vienu līdz tam nezināmu Saturna pavadoni.
Voyager misijas
1980. gada novembrī Saturnu sasniedza zonde Voyager 1, kuras uzdevums, lidojot garām planētai, bija tuvāka pašas planētas, tās gredzenu un lielāko pavadoņu izpēte. Zonde gar planētu lidoja 62 000 km attālumā no augšējās mākoņu robežas, atklāja trīs jaunus Saturna pavadoņus, G gredzenu un nosūtīja uz Zemi augstas izšķirtspējas attēlus.
Deviņus mēnešus pēc Voyager 1, 1981. gada augustā Saturnu sasniedza Voyager 2 zonde, kuras mērķis Saturna izpētē bija sekot Voyager 1 sūtītajiem datiem un attēliem. Voyager misijās iegūtie dati un attēli pastiprināja zinātnieku interesi par Saturna planetāro sistēmu un bija pamats Cassini-Huygens Saturna izpētes programmai.
Misija Saturna orbītā
2004. gada 1. jūlijā pēc septiņu gadu ceļojuma Cassini-Huygens zonde ielidoja Saturna orbītā. Tā veica divus lidojumus gar Saturna lielāko pavadoni, Titānu, pirms Huygens zondes palaišanas 2004. gada decembrī. Huygens zondes mērķis bija padziļināta Titāna izpēte. Zonde iegāja Titāna atmosfērā 2005. gada 14. janvārī un pēc 2,5 stundām nosēdās uz pavadoņa virsmas.
Savas misijas laikā Cassini veica virkni nozīmīgu atklājumu, starp kuriem kā vienu no svarīgākajiem var minēt pierādījumus ūdens eksistencei zem sasalušās virsmas uz Saturna pavadoņiem Titāna un Encelada, kas NASA zinātniekiem ļauj domāt, ka šie pavadoņi varētu būt potenciāli apdzīvojami.
AF
AF var būt:
Saturns (planēta)
Misija Saturna orbītā
Cassini Saturna orbītā pavadīja 13 gadus, 294 reizes apriņķojot planētu. Šajā laikā zondes raķešdegvielas rezerves bija izsīkušas, tāpēc tika nolemts Cassini iznīcināt, lai tā nejauši nesadurtos ar kādu no Saturna pavadoņiem. Cassini misija beidzās 2017. gada 15. septembrī, kad zonde sadega pēc ielidošanas Saturna atmosfērā.
Ārdavas ezers
Ārdavas ezers (arī Vārdaukas ezers, Vordives ezers, Raģis, Ordovkas ezers, Ardauka ezers) ir ezers Latgales augstienē, Preiļu novada Pelēču pagastā uz robežas ar Daugavpils novada Višķu pagastu un Riebiņu novada Rušonas pagastu. Līčains, ar lielu pussalu. Uzņem Rogotu un Kivriņu ezeru ūdeņus. No Vārdaukas ezera iztek Jašas pieteka Gubaika.
Ezerā dzīvo plauži, asari, līdakas, līņi, karūsas, raudas, bebri, ligzdo pīles.
Osteotoms
Osteotoms ( - kauls, tomē - grieziens) ir ķirurģijā izmantojams instruments kaulu griešanai un preparēšanai. Attiecīgi kaulu griešanu dēvē par osteotomiju.
Kaujas ratu sacīkstes
Kaujas ratu sacīkstes bija viens no populārākajiem sporta veidiem Senajā Grieķijā, Romā un Bizantijā. Šis sporta veids bija ļoti bīstams gan tās dalībniekiem, gan zirgiem, un sacīkstes nereti beidzās ar nopietniem ievainojumiem un nāves gadījumiem. Pēc popularitātes, kāda tā bija antīkajā pasaulē, kaujas ratu sacīkstes var pielīdzināt mūsdienu motoru sportam. Kaujas ratu sacīkstes zaudēja savu popularitāti pēc Romas impērijas krišanas un mūsdienās vairs tikai daži entuziasti aizraujas ar šo sporta veidu.
Osteotoms
Šo instrumentu 1830. gadā ieviesa vācu ārsts Bernhards Heine no Vircburgas. Šādu instrumentu, kas līdzīgs ar roku griežamam miniatūram ķēdes zāģim, lietoja galvenokārt galvaskausa atvēršanai. Heines osteotomu mūsdienās ķirurģijā sen vairs nelieto.
Kaujas ratu sacīkstes
Romiešu kaujas ratu sacīkstes atšķīras no citām ar to, ka prasmīgākie kaujas ratu vadītāji sacīkšu laikā centās iegūt atbalstītājus, kuri varētu sniegt finansiālu palīdzību, dažreiz arī tehnisko palīdzību ratu sagatavošanā. Šie vadītāji guva pastiprinātu uzmanību no skatītājiem, un nereti citi vadītāji centās veikt sabotāžas, lai paši nokļūtu uzmanības centrā. Konflikti dažreiz bija kļuvuši politizēti, un sacīkstes zaudēja sportisko principu. Tas bieži vien ietekmēja visu sabiedrību kopumā. Tas palīdz izskaidrot to, kāpēc Romas un vēlāk arī Bizantijas imperatori izveidoja pārvaldi un iecēla amatpersonas, kuru uzdevums būtu uzraudzīt kaujas ratu vadītājus. Pēc Romas impērijas sabrukuma kaujas ratu sacīkstes zaudēja popularitāti, vienīgi Bizantijā tās vēl neilgu laiku bija cieņā. Mūsdienās šis sporta veids eksistē kā zirgu pajūgu sacīkstes.
Osteotoms
Daudz vienkāršākus osteotomus mūsdienās izmanto stomatoloģijā zobu implantēšanā.
Volters Brateins
Volters Hauzers Brateins (en, dzimis, miris ) bija amerikāņu fiziķis. 1956. gadā kopā ar Džonu Bardīnu un Viljamu Šokliju saņēma Nobela prēmiju fizikā par tranzistora izgudrošanu.
Brateina pirmā darba vieta bija radio inženieris Nacionālajā standartu birojā. 1929. gadā viņš sāka strādāt Bella laboratorijās. Otrā pasaules kara laikā bija iesaistīts valdības atbalstītā zemūdeņu detektēšanas projektā. Pēc kara Brateins uzsāka darbu pētniecības grupā kopā ar Džonu Bardīnu. Grupas vadītājs bija Viljams Šoklijs. Viņu kopējā darba rezultātā tika izstrādāts tranzistors, par ko viņi saņēma Nobela prēmiju.
Brateins strādāja Bella laboratorijās līdz 1967. gadam. Pēc tam viņš atgriezās Vašingtonā un strādāja Vitmena koledžā.
Miris no Alcheimera slimības 1987. gadā.
Midzuho plato
Midzuho plato (ja; Mizuho Kōgen) ir līdz 2460 m augsta Polārā plato daļa dienvidos no Prinča Olava krasta Karalienes Modas Zemē. Rietumos to norobežo Karalienes Fabiolas kalni. Apvidu 1960. gada novembrī un decembrī pētīja Japānas antarktiskā ekspedīcija un nosauca vienā no Japānas senajiem nosaukumiem "Midzuho".
Plato vidienē 2230 m augstumā no 1970. līdz 1987. gadam darbojās japāņu polārstacija Midzuho.
Hallelujah
"Hallelujah" ir amerikāņu grupas Paramore otrais singls no viņu studijas albuma Riot!. Tas tika izdots ASV sadarbībā ar ierakstu kompāniju Fueled by Ramen. Singla videoklips tika prezentēts.
Ronnes šelfa ledājs
Ledājs ir ap 600 km plats un 500 km garš. Tā augstums pie ledāja frontes ziemeļos ir ap 30 m, vidus un dienvidu daļā — līdz 120 m. Ledāja biezums ir no 400—700 m pie tā pamatnes līdz 200 m pie frontes. Barojas galvenokārt no Evansa ledus straumes austrumos un Faundeišena ledus straumes dienvidos. Ledāja dienviddaļā atrodas vairāki ledus pacēlumi, lielākie no kuriem ir Korfa un Henrija ledus salas. Aptuveni ik pēc 20 gadiem no ledāja atdalās gigantiski aisbergi — tādi atšķēlās 1964. gadā un 1980. gados, kā arī 1998. gadā.
Ledāja fronti 1947. gada novembrī un decembrī divu lidojumu gaitā apsekoja privātā amerikāņu ekspedīcija Finna Ronnes vadībā. Ronne ledāju nosauca par Lesitera šelfa ledāju (Lassiter Shelf Ice), bet apvidu dienvidos no tā — savas sievas vārdā par Edītes Ronnes Zemi (Edith Ronne Land). 1957.—1958. gadu Starptautiskā ģeofizikas gada ekspedīcijas laikā atklājās, ka šelfa ledājs ir ievērojami lielāks dienvidu virzienā un iekļauj visu Edītes Ronnes Zemi. Tā kā kapteiņa Lesitera vārdā jau bija nosaukts Lesitera krasts Antarktīdas pussalas austrumos, šelfs ledājs tika nosaukts par Edītes Ronnes šelfa ledāju. Pēc pašas Edītes Ronnes lūguma viņas vārds tika izņemts no nosaukuma un Ronnes šelfa ledāja nosaukums godina visus trīs Antarktikas pētniekus Ronnes — Edīti, Finnu un tā tēvu Martinu, kas piedalījās Roalda Amundsena Dienvidpola ekspedīcijā. Edīte Ronne piedalījās 1947./1948. gada ekspedīcijas organizēšanā un darbojās kā pētnieks Stoningtonas salas bāzē.
Ronnes šelfa ledājs pētīts galvenokārt no polārstacijām, kas atradušās uz vieglāk pieejamā Filhnera šelfa ledāja. Uz paša Ronnes šelfa ledāja bijušas tikai divas vasaras stacijas — padomju Družnaja II (1982-1986) un vācu Filhnere (1982-1999).
Skrewdriver
Skrewdriver ir Anglijas pankroka grupa no Blekpūlas, ko 1976. gadā radīja Jans Stjuarts Donaldsons.
Vēlāk pārtapa par skinhedu/Oi! grupu, kļūstot par vienu no pirmajām White Power pankroka grupām, neapšaubāmi kļūstot par vadošo grupu kustībā "Roks pret komunismu".
Uldis Mārtiņš Klauss
Uldis Mārtiņš Klauss (dzimis, miris ) bija latviešu ekonomists un politiķis.
Biogrāfija
No 1978.līdz 1981. gadam bijis Deutsche Unionbank G.m.b.H Frankfurt-Hamburg direktors un viceprezidents. Bijis arī Banker Trust Company viceprezidents un kopš 1981.gada Long Island Trust Company un Bank of New York viceprezidents. Bijis aktīvs arī trimdas latviešu sabiedriskajā dzīvē. Bijis Ņujorkas latviešu kredītsabiedrības priekšsēdētājs, patiesības fonda kasieris un latviešu fonda revidents. Darbojies arī Ņujorkas latviešu organizācijas padomes valdē, bijis arī tās priekšsēdētājs. Amerikas Latviešu apvienibas vicepriekšsēdētājs un apgāda vadītājs. PBLA loceklis un Daugavas Vanagu jaunatnes nozares vadītājs.
Miris Rīgā. Apbedīts Cēsu pilsētas kapos.
Mutvārdu tradīcija
Mutvārdu tradīcija ir tautas, novada vai ļaužu grupas kultūras mantojuma sastāvdaļa, kuru veido no paaudzes uz paaudzi nodotais mantojums. Mutvārdu vai orālo tradīciju veido ticējumi, reliģiski vai mitoloģiski stāsti, tautas dziesmas (dainas) pasakas, anekdotes u.c. 20.gs. uzsākta intensīva dažādu vēl mutvārdu vidē dzīvojošu tautu un cilšu kultūru pētniecība. Pazīstamākie pētnieki Milmans Perijs (Milman Parry), Alberts Lords (Albert Lord) un Valters Ongs (Walther J.Ong). Apkopotie dati norāda uz vairākām mutvārdu tradīcijas pazīmēm.
Mutvārdu tradīcija un Bībele
Senākās Bībeles, gan Vecās Derības, gan Jaunās Derības tapšanas liecības ir jaunākas par faktoloģiski apstiprināmiem faktiem, tādēļ starpība starp senākajiem dokumentiem un iespējamo oriģinālu izcelsmi, vai pat pirms tās, tiek pierkastīta mutvārdu tradīcijai. Atkarībā no dažādām teorijām un pētnieku grupu uzskata Vecās Derības mutvārdu tradīcija tiek rēķināta no vairākiem gadu simtiem līdz pat gandrīz tūkstoš gadiem (ap 1400 - 600 pirms Kristus). Jaunās Derības mutvārdu tradīcija tiek pieļauta laikā kopš Jēzus zemes dzīves un kalpošanas kulminācijas (Debesbraukšanas) līdz Jaunās Derības grāmatu pierakstīšanai.
1463. gads
1463. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.
DZ
DZ var nozīmēt:
ASM
ASM var būt:
Dreifusa lieta
Dreifusa lieta bija antisemītisks politisks skandāls, kas norisinājās Francijā 1890. gados un 20. gadsimta sākumā. Lieta izraisīja šķelšanos Francijas tālaika sabiedrībā un spēcīgi ietekmēja valsts iekšpolitiku.
Šī lieta iesākās 1894. gadā, kad Francijas ģenerālštāba kapteinis Alfreds Dreifuss tika apsūdzēts valsts nodevībā un spiegošanā Vācijas labā, bet vēlāk ieslodzīts Sātana salā (Île du Diable) pie Franču Gviānas krastiem.
Alfreds Dreifuss (1859—1935) bija jaunākais dēls turīgā ebreju ģimenē, kurai piederēja tekstilrūpnīca Elzasā pirms 1871. gada, kad šī province kļuva par Vācijas sastāvdaļu. Viņš bija jauns un daudzsološs Francijas bruņoto spēku artilērijas virsnieks, kurš bija iepriekš apmācīts armijas ģenerālštābā. 1906. gadā tika pierādīts, ka liecības šajā lietā tika safabricētas, un Dreifuss tika atbrīvots.
Brīvās programmatūras fonds
Brīvās programmatūras fonds (en jeb FSF) ir bezpeļņas nevalstiska organizācija, kas nodarbojas ar brīvās programmatūras kustības atbalstu. To dibinājis Ričards Stalmans un ir reģistrēta ASV Masačūsetsas štatā.
Līdz 1990. gadu vidum Fonda līdzekļi galvenokārt tika izmantoti, nodarbinot programmatūras izstrādātājus, lai rakstītu brīvo programmatūru GNU projektam. Kopš 1990. gadu vidus FSF darbinieki un brīvprātīgie nodarbojas galvenokārt ar brīvās programmatūras kustības un brīvās programmatūras sabiedrības tiesiskajiem un strukturālajiem problēmjautājumiem.
Zilspārnu žagata
Zilspārnu žagata jeb Āzijas zilspārnu žagta (Cyanopica cyanus) ir vārnu dzimtas (Corvidae) putnu suga. Izdala divas pasugas.
Ilgu laiku pastāvēja uzskats, ka zilspārnu žagatu ģintī ir tikai viena suga, tomēr pēdējo gadu DNS pētījumos atklājās, ka Eiropā dzīvojošā Pireneju zilspārnu žagata (Cyanopica cooki) un Āzijas zilspārnu žagata nav viena suga, bet divas atšķirīgas sugas.
Izplatība
Zilspārnu žagata dzīvo Āzijas austrumos: Ķīnā, Korejā, Japānā un Mongolijas ziemeļos. Tā ir sastopama skujkoku un jauktu koku mežos vai parkos, gan ielejās, gan kalnos līdz 1600 metriem virs jūras līmeņa. Zilspārnu žagatai vislabāk patīk ozolu un priežu meži.