cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jamaikas olimpisko medaļnieku uzskaitījums
Jamaikai ir atņemta viena olimpiskā medaļa, ko 2008. gadā tā izcīnīja 4x100 metru stafetes skrējienā. Medaļa tika atņemta visiem stafetes komandas dalībniekiem, saistībā ar to, ka skrējējam Nestam Kārteram bija pozitīvas dopinga pārbaudes.
Sportistu uzskaitījums
Iekļauti tie sportisti, kas olimpiskajās spēlēs piedalījušies un izcīnījuši medaļas pārstāvot Jamaiku.
Olimpiskie medaļnieki (citu valstu sastāvā)
Iekļauti tie Jamaikas sportisti, kas olimpiskajās spēlēs piedalījušies un izcīnījuši medaļas citu valstu sastāvos.
Līgciems
Līgciems ir ciems Tukuma novada Kandavas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1406, Līgupes upes krastā.
Ciema ir dzelzceļa pieturas punkts Līgciems dzelzceļa līnijā Ventspils—Tukums II
Latvijas Universitātes Klīniskās un profilaktiskās medicīnas institūts
LU Klīniskās un profilaktiskās medicīnas institūts (KPMI) ir Latvijas Universitātes akadēmiskā pamatstruktūrvienība, kas veic fundamentālus un lietišķus pētījumus medicīnas un bioloģijas nozarēs.
Vēsture
LU Klīniskās un profilaktiskās medicīnas institūtu 2016. gada novembrī izveidoja Latvijas Universitāte sadarbībā ar Rīgas Austrumu klīniskās universitātes slimnīcu (RAKUS). Institūta Zinātniskajā padomē no LU ievēlēti seši zinātnieki, RAKUS valde darbam Zinātniskajā padomē deleģēja četrus institūta pētniecības jomu ekspertus.
Melnā feja Malefisenta
"Melnā feja Malefisenta" (en) ir 2014. gada fantāzijas filma, kuras režisors ir Roberts Strombergs. Galvenās lomas atveido Andželīna Džolija, Elle Faninga, Sems Railijs, Šarlto Koplijs, Imelda Stauntone, Džūno Templa un Leslija Menvila. Filmas pirmizrāde notika Holivudā.
Iedzimtais netikums
"Iedzimtais netikums" (en) ir 2014. gada kriminālfilma, kuras režisors, scenārija autors, kā arī viens no producentiem ir Pols Tomass Andersons. Galvenās lomas atveido Hoakins Fīnikss, Ouens Vilsons, Džošs Brolins, Ketrīna Voterstone, Rīza Viterspūna un Benisio del Toro. Filmas pirmizrāde notika Ņujorkas filmu festivālā.
Melnā feja Malefisenta
Filma tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākie kostīmi".
Filmā kāda atriebīga laumiņa uzliek lāstu pavisam mazai princesei, bet atklāj, ka šis bērns var būt vienīgais cilvēks, kurš var atnest mieru nemierīgajā zemē.
Iedzimtais netikums
Filmā Lerijs "Doks" Sportello, hipijs un privātdetektīvs, tiek ievilkts Losandželosas kriminālvidē, tai pašā laikā izmeklējot trīs lietas, kas savstarpēji saistītas ar Lerija bijušās draudzenes un viņas bagātā drauga pazušanu.
Igaunijas Evaņģēliski luteriskā baznīca
Igaunijas Evaņģēliski luteriskā baznīca dibināta 1917. gadā. Tajā ir 164 draudzes un apmēram 180 000 aktīvu locekļu. Pēc Otrā pasaules kara, kad Igaunija atradās PSRS okupācijā, ārpus Igaunijas izveidojās atsevišķa Igaunijas Evaņģēliski luteriskā baznīca, tomēr 2010. gadā abas baznīcas apvienojās. Atšķirībā no konservatīvākās Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas, Igaunijas baznīca kopš 1967. gada ordinē arī sievietes un turpina to darīt. 2014. gadā baznīcā par mācītājiem kalpoja 169 vīrieši un 43 sievietes.
Kopš 2015. gada Igaunijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas arhibīskaps ir Urmass Vīlma (Urmas Viilma). Arhibīskapa katedrāle ir Tallinas Doms.
Mēness sargs
Mēness sargs (fr) ir 2014. gada Francijas animācijas filma, kuras režisori ir Benuā Filipons un Aleksandrs Hebojans. Filmā pazemes valstības karalis Nekross nozog Sauli un nejauši izvēlētajam par jauno Mēness sargu faunu Mūnu, kopā ar Saules sargu Sohonu un vaska meiteni Glimu, jādodas pazemē, lai atgūtu Sauli.
Sniegavīrs (filma)
"Sniegavīrs" (en) ir 2017. gada psiholoģisks krimināltrilleris, kas balstīts uz Jū Nēsbē tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors ir Tomass Alfredsons. Galvenās lomas atveido Maikls Fasbenders, Rebeka Fērgusone, Šarlote Geinsbūra, Vals Kilmers un Dž. K. Simonss. Filmas pirmizrāde notika Haifas filmu festivālā.
Detektīvs Harijs Hols izpēta kādas sievietes pazušanu. Vienīgais pierādījums, kas palicis, ir sievietes šalle, kas aptīta ap kaklu sniegavīram. Drīz vien Hols saprot, ka šī pazušana ir saistīta ar citām, līdzīgām pazušanām, līdz ar to viņam ir darīšana ar sērijveida noziedznieku.
Timbuktu (filma)
"Timbuktu" ir 2014. gada Francijas un Mauritānijas filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Abderrahmans Sisako. Galvenās lomas filmā atveido Abels Jafri un Kičems Jakubi.
Filma tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā filma svešvalodā".
Filmā tiek apskatīta Mali pilsētas Timbuktu īsā okupācija, kuru veica Ansar Dine.
Mārtiņš Bots
Mārtiņš Bots (dzimis ) ir latviešu kamaniņu braucējs. Startē divnieku sacensībās kopā ar Robertu Plūmi. Olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs stafetē Pekinā.
Karjera
Starptautiskās jauniešu sacensībās sāka piedalīties 2015. gadā, sākotnēji startēja kopā ar Konstantīnu Buglaku. 2016. gadā par M. Bota partneri divnieku sacensībās kļuva Roberts Plūme. Nāciju kausa sacensībās sāka piedalīties 2017.—2018. gada sezonā. Pasaules kausā debitēja ar 8. vietu divnieku pamatsacensībās. Tajā pašā posmā komandu stafetē tika iegūta 4. vieta. Pirmo reizi vietu uz goda pjedestāla PK sacensībās izcīnīja Siguldas trasē, ieņemot 3. vietu. Tas vienlaikus bija arī Eiropas čempionāts, kurā arī tika izcīnīta bronzas medaļa. 2021. gada Pasaules čempionātā Kēnigszē trasē sprinta sacensībās ieguva 11. vietu, bet divnieku pamatsacensībās ierindojās 12. vietā, kas U-23 kategorijā deva bronzas godalgu. Pirmo uzvaru PK posmā izcīnīja Sanktmoricā. 2020.—2021. gada sezonas PK kopvērtējumā ieguva 8. vietu.
2022. gada Eiropas čempionātā, kas risinājās Sanktmoricas trasē, kopā ar R. Plūmi vēlreiz izcīnīja bronzas medaļu. 2021.—2022. gada Pasaules kausa sezonu noslēdza 8. vietā. Komandu stafetē kopā ar Kristeru Aparjodu un Elīnu Ievu Vītolu tika izcīnīta Eiropas čempionāta zelta godalga. Pekinā divnieku sacensībās kopā ar R. Plūmi ieņēma 4. vietu. Komandu stafetē, kurā startēja arī K. Aparjods un Elīza Tīruma, izcīnīja bronzas medaļu.
Pasaules kausa posmā Siguldā, labojot trases rekordu, otro reizi karjerā uzvarēja divnieku sacensībās. Arī komandu stafetē tajā pašā posmā tika gūta uzvara. Nākamajā posmā, kas arī norisinājās Siguldas trasē un vienlaikus bija Eiropas čempionāts, divnieks Bots/Plūme izcīnīja sudraba medaļas. Komandu stafetē, startējot tādā pašā sastāvā kā pirms gada, atkārtoti kļuva par Eiropas čempionu. 2023. gada Pasaules čempionātā Oberhofā ieņēma ceturto vietu sprintā un piekto vietu divnieku pamatsacensībās, bet stafetē, kurā startēja arī Kendija un Kristers Aparjodi, izcīnīja bronzas medaļu.
Baltijas kara flote
Baltijas kara flote (ru) ir Krievijas kara flotes sastāvdaļa Baltijas jūrā. Kara flotes štābs atrodas Kaļiņingradā, bet galvenās bāzes — Baltijskā un Kronštatē. Flotes flagmanis ir 1991. gadā uzbūvētais eskadras mīnu kuģis "Nastojčivij" (Настойчивый). Flotes sastāvā 2019. gadā bija 1 eskadras mīnu kuģis, 2 fregates, 4 korvetes, 13 mazie kara kuģi, 12 kaujas kuteri, 4 lielie desantkuģi, 2 mazie desantkuģi, 9 desantkuteri un 3 zemūdenes. 1999. gadā Baltijas flotes personālsastāvs bija 33 200 cilvēki.
Roberts Plūme (kamaniņu braucējs)
Roberts Plūme (dzimis Rīgā) ir latviešu kamaniņu braucējs. Startē divnieku sacensībās kopā ar Mārtiņu Botu. Olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs stafetē Pekinā.
Karjera
2022. gada Eiropas čempionātā, kas risinājās Sanktmoricas trasē, kopā ar M. Botu vēlreiz izcīnīja bronzas medaļu. 2021.—2022. gada sezonu noslēdza 8. vietā. Komandu stafetē kopā ar Kristeru Aparjodu un Elīnu Ievu Vītolu tika izcīnīta Eiropas čempionāta zelta godalga. Pekinā divnieku sacensībās kopā ar M. Botu ieņēma 4. vietu. Komandu stafetē, kurā startēja arī K. Aparjods un Elīza Tīruma, izcīnīja bronzas medaļu.
Pasaules kausa posmā Siguldā, labojot trases rekordu, otro reizi karjerā uzvarēja divnieku sacensībās. Arī komandu stafetē tajā pašā posmā tika gūta uzvara. Nākamajā posmā, kas arī norisinājās Siguldas trasē un vienlaikus bija Eiropas čempionāts, divnieks Bots/Plūme izcīnīja sudraba medaļas. Komandu stafetē, startējot tādā pašā sastāvā kā pirms gada, atkārtoti kļuva par Eiropas čempionu. 2023. gada Pasaules čempionātā Oberhofā ieņēma ceturto vietu sprintā un piekto vietu divnieku pamatsacensībās, bet stafetē, kurā startēja arī Kendija un Kristers Aparjodi, izcīnīja bronzas medaļu.
Viss pa jaunam!
"Viss pa jaunam!" ir latviešu televīzijas seriāls, kuru sāka pārraidīt kanālā TV3 2019. gada 4. februārī.
Sižets
Seriāla galvenais varonis ir Dāvis Avotiņš, kuram ir veiksmīga karjera lielā uzņēmumā; tāpat Dāvim ir iespēja baudīt Rīgas atpūtas un izklaides iespējas. Tomēr lielpilsētas dzīvei piemītošais stress un trauksme dara savu, un Dāvis piedzīvo sirdstrieku, kas viņam liek saprast, ka dzīvē jāievieš pārmaiņas.
Džeraldīna Peidža
Džeraldīna Peidža (en, dzimusi, mirusi ) bija amerikāņu aktrise. Popularitāti ieguvusi ar lomām Brodvejā, kam sekoja nozīmīgas lomas Holivudas filmās un televīzijā, par ko saņēmusi Amerikas Kinoakadēmijas balvu (astoņas reizes nominēta), divas Primetime Emmy balvas, divas Zelta globusa balvas, vienu BAFTA kino balvu un četras nominācijas Tony balvai.
Dzimusi Kirksvillā Misūri, Peidža studēja Čikāgas Mākslas institūtā, kā arī Ņujorkā pie Utas Hāgenas un Lī Strasberga, pēc kā viņa piedalījās savā pirmajā vesternā Hondo (1953), par ko tika izvirzīta savai pirmajai Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā". Par sadarbību ar Hāgenu viņa iekļuva Holivudas melnajā sarakstā un nepiedalījās filmās astoņus gadus. Peidža turpināja filmēties televīzijā un piedalīties teātru iestudējumos, par ko saņēma savu pirmo nomināciju Tony balvai par lomu izrādē "Jaunības putns ar saldo balsi" (Sweet Bird of Youth, 1959–60), šo pašu lomu viņa atveidoja arī 1961. gada kino adaptācijā par ko saņēma Zelta globusa balvu.
Viņa tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvām par lomām filmās You're a Big Boy Now (1966) un Pete 'n' Tillie (1972), kam sekoja nominācija Tony balvai par lomu izrādē Absurd Person Singular (1974–75). Peidža ir piedalījusies trilleros What Ever Happened to Aunt Alice? (1969) kopā ar Rutu Gordoni, un The Beguiled (1971) kopā ar Klintu Īstvudu. 1977. gadā viņa ierunāja Madāmas Medūzas balsi The Walt Disney Company filmā "Glābējpeles", kam sekoja loma Vudija Allena filmā Interiors (1978), par ko viņa saņēma BAFTA kino balvu nominācijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā".
Janrakinnota
Janrakinnota (ru, ckt — ‘atsevišķa cietzeme’, ess) ir nacionālais čukču ciems Krievijas ziemeļaustrumos, administratīvi ietilpst Čukotkas autonomā apvidū Provideņijas rajonā. Izvietojies Beringa jūras krastā Čukču pussalas dienvidaustrumos pie Seņavina šauruma 80 km no rajona centra Provideņijas.
Ciems izvietojis lagūnas krastā pie Maričas upes ietekas jūrā. Ciemā ir sākumskola, bērnudārzs, kultūras centrs, feldšeru punkts, bibliotēka, pasts, pirts, veikals, maizes ceptuve, enerģiju un siltumu nodrošina vietājā energocentrāle. Iedzīvotāju galvenā nodarbošanās ir briežkopība, zveja un jūras dzīvnieku medības (vaļi, valzirgi, roņi).
Enmeļena
Enmeļena (ru, ckt — ‘klinšainais’, ess) ir nacionālais čukču ciems Krievijas ziemeļaustrumos, administratīvi ietilpst Čukotkas autonomā apvidū Provideņijas rajonā. Izvietojies Beringa jūras krastā Beringa ragā Čukču pussalas dienvidos 140 km no rajona centra Provideņijas.
Ciemā ir pamatskola, bērnudārzs, kultūras centrs, feldšeru punkts, bibliotēka, pasts, pirts, veikals, maizes ceptuve, enerģiju un siltumu nodrošina vietājā energocentrāle. Iedzīvotāju galvenā nodarbošanās ir zveja un jūras dzīvnieku medības (vaļi, valzirgi, roņi). Ciema ziemeļaustrumos atrodas arheoloģijas piemineklis — seno eskimosu puspazemes mitekļi, kas datēts ar mūsu ēras 1. gadu tūkstoti.
Misters Tērners
"Misters Tērners" (en) ir 2014. gada biogrāfiska drāma, kuras režisors un scenārija autors ir Maikls Lī. Galvenās lomas atveido Timotijs Spols, Dorotija Atkinsone, Mariona Beilija, Leslija Manvila, Pols Džesons un Mārtins Sevidžs. Filmas pirmizrāde notika Kannu kinofestivālā.
Filma tika nominēta četrām Amerikas Kinoakadēmijas balvām: "Labākais oriģinālmūzika", "Labākais mākslinieka darbs", "Labākais operatora darbs" un "Labākie kostīmi".
Filmā tika parādīti mākslinieka Džozefa Melorda Viljama Tērnera pēdējie 25 dzīves un karjeras gadi.
Harijs Dīkmanis
Harijs Dīkmanis (1895—1979) bija latviešu jogas skolotājs un Indijas garīgo tekstu tulkotājs latviešu valodā.
Dzīvesgājums
Dzimis 1895. gada 5. jūlijā Tukumā. Kopš 1928. gada Harijs Dīkmanis lasīja lekcijas par jogas mācību Parapsiholoģijas biedrībā Rīgā. Kopš 1934. gada Dīkmanis vadīja "Jogas zinātņu centru Latvijā" un nodibināja ciešākus sakarus ar Šrī Jogendras Jogas zinātņu institūtu Bulsarā, Indijā. 1936. gadā biedrības vajadzībām bija iegādāti 57 sējumi jogas literatūras angļu, franču, hindi un sanskrita valodā. "Dievišķās dzīves sabiedrība" (Divine Life Society) Rišikešā atļāva tulkot un izdot latviešu un citās valodās visas tās vadītāja Šivanandas (1887–1963) grāmatas. Ap 1937. gadu Harijs Dīkmanis kopā ar Alfrēdu Biezo pārtulkoja latviski vairākas Upanišadas. Harijs Dīkmanis uzturēja saraksti ne tikai ar Svami Šivanandu, bet arī ar Svami Joganandu ASV, Šrī Jogendru Bombejā un Šrī Ramanu Maharši. Kopš 1939. gada Harijs Dīkmanis vadīja Latvijas Jogas biedrību, viena no viņa audzēknēm bija vēlākā dzejniece Velta Sniķere.
Otrā pasaules kara laikā viņš 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju un pēc kara beigām dzīvoja amerikāņu okupācijas zonā, kur mācīja jogu latviešu bēgļu nometnēs. 1946. gadā viņš sazinājās ar Joganandu, kas sagādāja Dīkmanim un viņa sievai Izabellai atļauju izceļošanai uz ASV. Ap 1947.– 1948. gadu viņš sarakstījis grāmatu par Šivanandas dzīvi un misiju (Siva. His Life and Mission). 1951. gada beigās viņš pārcēlās uz dzīvi Ņujorkā, kaut arī Jogananda esot piedāvājis H. Dīkmanim darbu savā organizācijā Losandželosā. 1958. gadā viņš publicēja savu grāmatu par Šivanandu “Yoga Chakravarty: Sri Swami Sivananda”. No 1972. gada Dīkmanis dzīvoja Bhagavana Šrī Ramana Maharši centrā Ņujorkas tuvumā, bet 1974. gadā pārcēlās uz Sanrafaelas pilsētu Sanfrancisko tuvumā. Viņa pēdējā mācekle 1977. gadā bija Meriona Makkonela (McConnell), kas 2016. gadā izdeva atmiņu grāmatu par savu skolotāju "Vēstules no jogas meistariem".
Miris 1979. gadā.
Sireņiki
Sireņiki (ru, ess — ‘brieža ragi’, ckt) ir nacionālais eskimosu ciems Krievijas ziemeļaustrumos, administratīvi ietilpst Čukotkas autonomā apvidū Provideņijas rajonā. Izvietojies Beringa jūras krastā Čukču pussalas dienvidos 35 km no rajona centra Provideņijas.
Pēc arheoloģiskajiem datiem ciems nepārtraukti bijis apdzīvots vismaz pēdējos 2000 gadus. Tam par iemeslu ir cauru gadu neaizsalstošs lāsmenis jūrā, kas ļauj nepārtraukti zvejot un medīt. Ciemā vēsturiski dzīvojuši Sireņikas juiti, kuru valoda tiek uzskatīta par atsevišķu atzaru inuitu valodu grupā. Pēdējā sireņikiešu valodas pratēja Valentīna Vije mirusi 1997. gadā. Mūsdienās Sireņiku juiti pārgājuši uz krievu valodu vai čapļiniešu valodu. Ciemā ir pamatskola, bērnudārzs, kultūras centrs, feldšeru punkts, bibliotēka, pasts, veikals, maizes ceptuve, enerģiju un siltumu nodrošina vietājā energocentrāle. Iedzīvotāju galvenā nodarbošanās ir zveja un jūras dzīvnieku medības (vaļi, valzirgi, roņi).
Vilcienvakte 2
"Vilcienvakte 2" (en) ir 2017. gada melnā komēdija, kuras režisors un viens no producentiem ir Denijs Boils. Galvenās lomas atveido Jūens Makgregors, Jūens Bremners, Džonijs Lī Millers un Roberts Kārlails. Filmas pirmizrāde notika Edinburgā. Filma ir turpinājums 1996. gada filmai "Vilcienvakte".
Filmas sižets notiek 20 gadus pēc "Vilcienvaktes" notikumiem. Marks Rentons, kurš vairākus gadus pavadījis ārzemēs, atgriežas Skotijā un atkal satiek savus vecos draugus.
Jamaikas karognesēji olimpiskajās spēlēs
Šajā uzskaitījumā apkopoti Jamaikas pārstāvji un sportisti, kas olimpisko spēļu oficiālajās ceremonijās nesuši valsts karogu.
Jamaika ir piedalījusies gan vasaras (no 1948. gada), gan ziemas olimpiskajās spēlēs (no 1988. gada).
Sotka (zīmols)
Sotka ir mēbeļu veikalu zīmols, kas pieder Somijas uzņēmumam Indoor Group.
Vēsture
1930. gadu beigās mēbeļu cenas Somijā bija pieaugušas līdz augstam līmenim, un lielu daļu mēbeļu izgatavoja mazie galdnieki. Uz pārtikas rūpniecību orientētais kooperatīvs Osuustukkukauppa (OTK) nolēma apgūt pilnīgi jaunu jomu: kokapstrādi. 1941. gadā sākās darbi pie modernas lielas rūpnīcas plānošanas. Sākotnējā posmā tika konstatēts, ka mēbeļu ražotnei ir vajadzīga augstas kvalitātes kokzāģētava. 1941. gada 17. aprīlī ar Hemēnlinnas pilsētu tika parakstīts pirkšanas līgums par 26,5 hektāru zemes platību pie Vanajavesi ezera. Pilsēta apņēmās līdz rūpnīcas robežai izbūvēt sliežu ceļu, kā arī elektrostaciju un elektrolīniju uz to. Būvdarbi sākās 1941. gada jūnijā. Nākamajā gadā tika dibināts OTK meitas uzņēmums OTK Puu Oy (fi "koks"). 1942. gada septembrī sāka darbu divi no rūpnīcas trīs korpusiem. Pēc kara turpinājās celtniecības darbi. 1947. gadā pakāpeniski tika sākta zāģēšana jaunajā rūpnīcā, un divus gadus vēlāk arī mēbeļu rūpnīca sāka darbību.
1956. gadā tika reģistrēta Sotka preču zīme. Ap to laiku uzņēmums sāka pārdot arī jumta segumu un dakstiņus, kā arī durvis, logus, virtuves mēbeles un mēbeles. 1958. gadā no bankrotējušā uzņēmuma Salpausselän Huonekalutehdas Oy tika iegādāta ražotne Lahti un tā bizness. 1964. gadā OTK Puu Oy tika pārdēvēts par Sotka Oy. Jaunā nosaukuma pamatā bija fakts, ka tajā ir burti OTK.
1983. gadā OTK apvienojās ar kooperatīvu E-osuuskunta Eka. Sotka Oy pārdeva kokzāģēšanas biznesu uzņēmumam Grahn, bet Hemēnlinnas kokzāģētava bankrotēja 1985. gadā. 1992. gadā Sotka mēbeļu rūpnīca pārtrauca darbību. 1993. gadā Sotka vadība izpirka uzņēmuma kapitāldaļas no Eka un pārdēvēja to par Sotka Finland Oy. 1990. gadu beigās Sotka bija trešais lielākais mēbeļu tirgotājs Somijā.
1999. gada februārī Sotka Finland Oy kapitāldaļas nopirka privātā kapitāla fonds, ko pārvaldīja Sponsor Capital Oy. Aprīlī šie investori iegādājās arī Asko mēbeļu biznesu, ko apvienoja ar Sotka uzņēmumā Asko Huonekalu Oy (kopš 2000. gada maijā Indoor Group Oy). Vēlāk Sotka tika integrēts Indoor Group un kā uzņēmums tas pārstāja eksistēt.
2020. gada janvārī Latvijā tika atklāts mēbeļu interneta veikals sotkamebeles.lv. 2023. gadā tas vairs nebija pieejams.
Ciemos pie Elisas
"Ciemos pie Elisas" (en) ir 2017. gada romantiska komēdija, kuras režisore un scenārija autore ir Halija Mejersa-Šaiere. Galvenās lomas atveido Rīza Viterspūna, Nats Volfs, Džons Rudnickis, Piko Aleksandrs, Rīds Skots, Leika Bella, Maikls Šīns, Dollija Velsa, Kendisa Bergena un Džena Kirkmena. Filmas pirmizrāde notika Losandželosā.
Vientuļās mātes Elisas dzīve negaidīti mainās pēc tam, kad viņa atļauj trīs jauniem puišiem ievākties viņas mājā.
Māra Vaičunas
Māra Vaičunas (dzimusi, mirusi ) bija latviešu māksliniece.
Biogrāfija
Māra Vaičunas 1976. gadā absolvēja Latvijas Mākslas akadēmijas Lietišķi dekoratīvās mākslas nodaļu, kur kā diplomdarbs tika izveidots keramikas sienas panno Valmieras piena kombinātam. No 1975. līdz 1991. gadam strādāja par mākslinieci Latvijas PSR apvienotajā šaha un dambretes klubā. No 1991. līdz 2017. gadam māksliniece bija izglītības metodiķe Latvijas Mākslas akadēmijas Informācijas centrā. Kopš 1978. gada piedalījās mākslas izstādēs gan Latvijā, gan ārzemēs.
No 1993. gada Starptautiskās mākslas asociācijas "B 13" biedre, bet no 1996. gada Māra Vaičunas bija Latvijas Mākslinieku savienības biedre.
Stils
Māksliniecei raksturīgi klusās dabas attēlojumi, kurās visbiežāk viņa attēlojusi traukus. Glezniecībai pievērsusies 1970. gadu otrajā pusē pēc mākslinieces Felicitas Pauļukas ierosinājuma. Vaičunas mākslinieciskajā valodā ir saskatāma līdzība ar franču modernistiem — kubistiem.
Māras Vaičunas eļļas glezniecība bija tonāli smalki niansēta, kur tika uzsvērta plakne kā vērtība un akcentēti silueti visdažādāko tēlu modelējumos. Bieži vien gleznas virsmai tika izmantots audekls, koks vai vara plāksne, tādējādi panākot savdabīgu glezniecisko efektu.
Māras Vaičunas darbi atrodas Latvijas Mākslinieku savienības muzejā, Latvijas Nacionālajā mākslas muzejā, Tukuma muzejā un Gētes institūta īpašumā, kā arī vairākās privātkolekcijās.
Apbalvojumi
2014. gadā Māra Vaičunas kļuva par laureāti Swedbank un "Agijas Sūnas mākslas galerijas" organizētajā ikgadējā izstādē—konkursā "Gada glezna".
Iededzies par Latviju
"Iededzies par Latviju" ir dziesma, ko izpilda „Borowa MC” kopā ar Aiju Andrejevu un Arti Dvarionas. Skaņdarbā savienojas latgaliešu un latviešu valoda.
2018. gadā "Iededzies par Latviju" ieguva 98. vietu Radio SWH rīkotajā LVtop100 aptaujā.
F Is for Family
F Is for Family ir ASV animācijas seriāls, kuru kanālam Netflix izveidojuši Bills Bērss un Maikls Praiss. Seriāls paredzēts pieaugušo auditorijai, to rāda no. Šobrīd ir izveidotas 2 sezonas un 16 sērijas.
Seriālā galvenās lomas ieskaņojuši Bills Bērss, Lora Derna, Džastins Longs, Halle Reinarta, Debija Deriberija un Sems Rokvels.
Darbība notiek 1970. gados. Seriāls stāsta par Frenku Mērfiju, kurš cenšas uzlabot attiecības ar savu ģimeni un kolēģiem.
Seriāla pirmizrāde notika 2015. gada 22. decembrī. Otrās sezonas pirmizrāde notika 2017. gada 30. maijā. 2018. gada novembrī iznāca 3. sezona.
Olīvija Rodrigo
Olīvija Izabella Rodrigo (en; dzimusi Murjetā) ir amerikāņu aktrise, dziedātāja un dziesmu autore.
Rodrigo popularitāti ieguva, atveidojot galvenās lomas Disney seriālos Bizaardvark un High School Musical: The Musical: The Series.
2020. gadā Rodrigo parakstīja līgumu ar mūzikas ierakstu kompānijām Geffen Records un Interscope Records. iznāca viņas pirmais singls Drivers License. Uzreiz pēc iznākšanas tas ieguva lielu popularitāti, pārspējot vairākus mūzikas straumēšanas rekordus, kā arī debitēja ASV Billboard Hot 100 mūzikas topa pirmajā vietā, sasniedzot pirmo vietu arī vairāku citu valstu mūzikas topos. Pēc tam viņa izlaida arī singlus Deja Vu un Good 4 U, otrajam arī debitējot Billboard Hot 100 pirmajā vietā. Rodrigo izlaida savu debijas albumu Sour. Tas ieguva pozitīvas atsauksmes no kritiķiem, kā arī debitēja Billboard 200 topa pirmajā vietā. Sour kļuva par 2021. gada trešo vispārdotāko albumu ASV, kā arī ceturto — Apvienotajā Karalistē. Tas arī kļuva par mūzikas straumēšanas platformā Spotify visvairāk straumēto albumu pasaulē 2021. gadā, Drivers License esot visvairāk straumētajai dziesmai šajā platformā.
Korifejs
Korifejs (el — kora vadītājs) ir slavinošs apzīmējums ievērojamam cilvēkam zinātnē, mākslā vai politikā.
Vārds cēlies no kora vadoņa apzīmējuma sengrieķu teātrī, kurš bija galvenais korists un dziedāja svarīgākās lomas vai arī runāja visa kora vārdā.
Kopš Sofokla laikiem korifejam bija divi palīgi, kurus sauca par parastatiem ("blakus stavētājiem").
Dova Kemerona
Dova Olīvija Kemerona (en, dzimusi ) ir Amerikas Savienoto Valstu aktrise un dziedātāja. Ir ieguvusi dažādus apbalvojumus, piemēram, Daytime Emmy Award, Amerikas Mūzikas balvu, MTV Video Music Award, kā arī divreiz Nickelodeon Kids' Choice Award. Dova Kemerona savu atpazīstamību ieguva ar lomu Disneja seriālā “Līva un Medija”, kā arī ar aktierspēli Disneja franšīzē ar nosaukumu Descendants (no 1. līdz 3. daļai), kur atveidoja Melas lomu. Tur viņa tēloja kopā ar Kameronu Boijsu, Sofiju Kārsoni, Būbū Stjuartu, Mitčelu Houpu un Kristīnu Čenovetu.
Illīts
Illīts ir cieši saistītu neuzbriestošu mālu minerālu grupa. Illīts ir sekundārs minerāls, kas veidojas, dēdējot un pārveidojoties citiem silikātu minerāliem (vizlas, laukšpata, muskovīta u.c.), tas ir filosilikāts un alumosilikāts. Tā struktūra ir 2:1 tipa, kas sastāv no silīcija tetraedra — alumīnija oktaedra — silīcija tetraedra. Starp šādām struktūrām atrodas vāji hidratējami kālija katjoni, tādēļ illīts maz uzbriest. Daļu kālija jonu aizvieto hidroksonija joni (H3O+). Illīta ķīmiskā formula ir (K,H3O)(Al,Mg,Fe)2(Si,Al)4O10[(OH)2,(H2O)], bet ir plaši sastopama jonu (izomorfa) aizvietošanās. Illīts var būt sericīta sastāvdaļa.
Lielākā daļa rūpnieciski izmantojamo Latvijas mālu satur ievērojamu illīta daudzumu (piemēram, Lodes svītā 80 — 85%). Māla minerāls ar bazālo starpplakņu attālumu 10 Å Krievijas (PSRS), arī Latvijas literatūrā nereti saukts par hidrovizlu, kā arī illīta tipa hidrovizlu. Rietumeiropā un Amerikā šādus minerālus vispārināti sauc par illītiem. Par hidrovizlām uzskata noteiktas ģenēzes 10 Å minerālus, kas radušies muskovīta vai biotīta starpslāņu pozīciju hidratācijā. Dažreiz saukts arī par hidromuskovītu.
Illīts pirmo reizi aprakstīts 1937. gadā Makvetas slāneklī, Ilinoisā, ASV. Illīta nosaukums radies no Ilinoisas nosaukuma.
Illīta katjonu apmaiņas kapacitāte ir mazāka par smektītu, bet lielāka par kaolinītu, parasti aptuveni 20 — 30 meq/100 g.
Jevgeņijs Morgunovs
Jevgeņijs Morgunovs (ru, dzimis, miris ) bija krievu aktieris, Krievijas PFSR Nopelniem bagāts skatuves mākslinieks (1978).
1948. gadā beidzis Viskrievijas Valsts kinematogrāfijas institūtu, līdz 1951. gadam bija lielākoties teātra aktieris. Kļuva pazīstams pateicoties 1948. gada filmai "Jaunā gvarde". Guva popularitāti atveidojot Rūdītā lomu Leonīda Gaidaja komēdijās "Kandžas tecinātāji" (1961), "Suns Barboss un neparastais kross" (1961), "Operācija "i" un citi Šurika piedzīvojumi" (1965) un "Kaukāza gūstekne jeb Šurika jaunie piedzīvojumi" (1967). Morgunovam Rūdītā tēlā, kopā ar Juriju Ņikuļinu un Georgiju Vicinu, kuri arhetipiskajā trijotnē attēloja Stulbeni un Gļēvuli, ir uzstādīti pieminekļi vairākās Krievijas pilsētās.
Nonomino
Nonomino jeb 9-mino ir polimino, kurš sastāv no deviņiem vienības kvadrātiem, kuri ir savienoti gar malām. Bez rotācijām un spoguļattēla simetrijām, pastāv 1285 unikāli nonomino. Ar rotācijām un spoguļattēliem, kopā pastāv 9910 nonomino pozīcijas.
Telpas un plaknes pārklāšana
37 nonomino veido caurumu sevī, līdz ar to pilna kopa ar visiem nonomino nespēj pārklāt to aizņemto rūtiņu taisnstūri. No 1285 unikālajiem nonomino, 960 piepilda Konveja kritēriju un 88 vēl savā starpā var izveidot figūru bez caurumiem un savienojumu visapkārt. Taču ir vēl divi izņēmumi, kuri nesakrīt ar Konveja kritēriju, tomēr spēj aizpildīt plakni. Šie nonomino ir parādīti bildē ar zilajiem nonomino.
Vienam nonomino caurums sastāv no diviem kvadrātiem. Nonomino kopa ir vismazākā polimino kopa ar šādu figūru.
Sofija Kārsone
Sofija Kārsone (en, dzimusi ) ir amerikāņu aktrise un dziedātāja.
Viņas pirmā loma kā aktrisei bija kā viesaktrisei Disneja kanāla seriālā "Austin & Ally". 2015. gadā viņa sāka tēlot ļaunās karalienes meitu Īviju Disneja kanāla franšīzēs "Descendants" (no 1. līdz 3. daļai). Viņa ir tēlojusi arī tādās filmās kā "Adventures in Babysitting", "Melanie Sanchez in Tini: The Movie" un "Tessa in A Cinderella Story: If the Shoe Fits". 2019. gadā martā Kārsone sāka tēlot Freeform drāmas seriālā Pretty Little Liars: The Perfectionists.
Volmārs Antons fon Šlipenbahs
Volmārs Antons fon Šlipenbahs (de, dzimis, miris ) bija Livonijas izcelsmes karavīrs zviedru, vālāk krievu dienestā.
Piedalījās Ziemeļu karā, komandēdams zviedru spēkus cīņās Igaunijas un Latvijas teritorijās. 1701. gada septembrī pie Reuges veiksmīgi atvairīja Borisa Šeremetjeva komandēto spēku uzbrukumu, par ko Šlipenbaham tika piešķirta ģenerālmajora dienesta pakāpe. Tomēr tā paša gada decembrī piedzīvoja sakāvi pie Erastveres, bet 1702. gada jūlijā — kaujā pie Omuļiem. No 1704. līdz 1706. gadam Šlipenbahs bija Zviedru Igaunijas ģenerālgubernators.
Krita gūstā Poltavas kaujas laikā. 1712. gadā iestājās Krievijas dienestā. 1714. gadā saņēma ģenerālporučika pakāpi. Miris 1721. gadā. Tallinas Domā atrodas Šlipenbaham veltīta epitāfija. Līdz 1721. gadam viņam piederēja Šlipenbaha nams (Schlippenbachi elamu) Tallinas vecpilsētā.
Tallinas Nikolaja baznīca
Tallinas Nikolaja baznīca (et) ir bijusī baznīca Tallinas vecpilsētā. Mūsdienās šeit atrodas Igaunijas mākslas muzeja struktūrvienība, kas eksponē sakrālo mākslu, notiek koncerti.
Ilvars Zālītis
Ilvars Zālītis (dzimis, miris ) bija latviešu mūziķis, basģitārists
Biogrāfija
Dzimis Mazsalacā, piecpadsmit gadu vecumā ar ģimeni pārcēlies uz Valmieru, kur spēlēja vidusskolas ansamblī. Pēc vidusskolas pabeigšanas pārcēlās uz Rīgu, kur mācījās Kultūras un izglītības darbinieku tehnikumā. 1970. gadu beigās Ilvars Zālītis iesaistās Inrigo Arāja izveidotajos ansambļos — Salacgrīvas "Barometrā" un Valmieras slimnīcas ansamblī "Vitamīns", pēdējā viņš muzicē kopā ar 17 gadus veco studiju biedreni Olgu Rajecku.
1981. gadā Ilvars sāk strādāt Latvijas Televīzijā par skaņu inženieri. Vēlāk par skaņu inženieri un tehniķi strādāja arī Radio SWH. Bija skaņu režisors filmām "Mājup" (2001), "Līvs ar otu" (2005), "Akmeņi debesīs" (2007), "Džona Doreda sala" (2007) un "Sirreālisma gultā. Sukuts" (2007).
Apbalvojumi
2004. gadā Ilvars Zālītis saņēma Latvijas Televīzijas balvu kā labākais skaņu režisors.
Jans Justiniāns Ņemirovičs-Ščits
Jans Justiniāns Ņemirovičs-Ščits (pl; dzimis, miris ) bija Žečpospolitas valsts darbinieks, Inflantijas kastelāns no 1754. līdz 1760. gadam. Juscijanavas īpašnieks (mūsdienās ciems Daugavas labajā krastā Baltkrievijas Vjerhņadzvinskas rajonā), kur uzcēla baznīcu. Dibinājis arī dominikāņu klosteri Valincos (mūsdienās agropilsētiņa Vjerhņadzvinskas rajonā). Meita no pirmās laulības Dorota 1755. gadā apprecējās ar Pušas īpašnieku Janu Šadurski.
Daniels Ontužāns
Daniels Ontužāns (dzimis ) ir latviešu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā. Pašlaik (2023) Ontužāns pārstāv Latvijas Virslīgas komandu RFS un Latvijas futbola izlasi.
Ontužāns ir dzimis Vangažos. Astoņu gadu vecumā viņš ar vecākiem pārcēlās uz Augsburgu.
Karjera
Ontužāns savu jauniešu karjeru sāka JFC Skonto. Vēlāk viņš pievienojās FC Augsburg akadēmijai, bet 2010. gadā pievienojās Minhenes "Bayern" akadēmijai. 2018. gada maijā Ontužāns parakstīja trīs gadu līgumu ar Minhenes "Bayern". 2019. gadā viņš pievienojās Bayern rezerves komandai, kas spēlē Vācijas trešajā līgā. Ontužāns debitēja Bayern galvenās komandas sastāvā Vācijas kausa spēlē pret pēc spēka piektās līgas komandu 1. FC Düren. No 2021. līdz 2023. gadam pārstāvēja SC Freiburg kluba dublieru komandu un spēlēja Vācijas 3. līgā. 2023. gada jūlijā pievienojās Latvijas Virslīgas klubam RFS.
Ontužāns iepriekš ir trenējies ar Vācijas U-15 un U-16 jauniešu komandām. 2019. gada maijā Ontužāns pirmo reizi saņēma izsaukumu uz Latvijas futbola izlasi. Savu debiju viņš piedzīvoja Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Slovēniju.
Korijs Kisperts
Korijs Džeimss Kisperts (en; dzimis Vašingtonas štatā) ir amerikāņu basketbolists, spēlē vieglā uzbrucēja pozīcijā. 2023. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Vašingtonas "Wizards".
Karjera
Augstskolu basketbolā pārstāvēja NCAA komandu Gonzaga Universitātes "Bulldogs". Aizvadīja visas četras sezonas augstskolu basketbolā, kas ir rets gadījums augsta līmeņa spēlētājiem, karjeras noslēgumā būdams viens no ievērojamākajiem NCAA spēlētājiem.
NBA
2021. gada NBA draftā viņu Vašingtonas "Wizards" izraudzījās ar kopējo 15. numuru pirmajā kārtā. Jau sezonas sākumā ieņēma rezamu labi spēlējošās "Wizards" komandas sastāvā kā trīspunktu metienu speciālists, bet sezonas gaitā spēles laiks un loma komandā pieauga. 2022. gada 27. martā viņš guva 25 punktus uzvarētā spēlē pret Goldensteitas "Warriors" (123—115), kas kļuva par viņa karjeras rekordu. Šajā pašā spēlē viņš sasniedza "Wizards" debitantu rekordu sezonā iemesto trīspunktu metienu skaita ziņā, apsteidzot Bredlija Bīla debijas 2012.—2013. gada sezonā iespēto 91 trīspunktu metienu.
Tallinas rātsnams
Tallinas rātsnams (et) ir Tallinas pilsētas senais rātsnams. Atrodas vecpilsētas centrā, Rātsnama laukumā. Gotiskais rātsnams ir viens no vecākajiem saglabātajiem rātsnamiem Ziemeļeiropā. Rātsnama 64 metrus augstajā tornī esošais vēja rādītājs "Vecais Tomass" ir pazīstams Tallinas simbols.
Celtne rakstos minēta no 1322. gada, mūsdienu apjomu tā ieguva 1404. gadā. 1530. gadā tika tornī tika novietots "Vecais Tomass". Mūsdienās tornī atrodas tā replika, bet oriģinālais vēja rādītājs atrodas Tallinas pilsētas muzejā. Pilsētas pašpārvalde rātsnamā atradās līdz 1970. gadam. Tagad ēkai ir ceremoniālas funkcijas.
Silkeborg IF
Silkeborg IF ir profesionāls Dānijas futbola klubs no Silkeborgas. Klubs ir dibināts 1917. gadā, spēlē Dānijas Superlīgā. Mājas spēles komanda aizvada JYSK Park stadionā, kura ietilpība ir 10 000 vietu, tai skaitā 6000 sēdvietas. Kluba futbolisti 1993.—1994. gada sezonā ir izcīnījuši Dānijas čempiontitulu, 2001. gadā ir kļuvuši par Dānijas kausa ieguvējiem. 1996. gadā klubs ir uzvarējis UEFA Intertoto kausā.
Melnā Krievzeme
Melnā Krievzeme (la, pl, be) ir vēsturisks apzīmējums tagadējās Baltkrievijas vidienes apgabaliem starp "Balto Krievzemi" (agrākās Polockas kņazistes zemēm) un "Sarkano Krievzemi" (Galīcijas-Volīnijas kņazistes zemēm).
No 13. gadsimta tā atradās Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā, pēc tam Polijas-Lietuvas kopvalsts (1569—1795) un Krievijas Impērijas (1795—1915) sastāvā. Pēc Poļu-padomju kara un 1921. gada Rīgas miera līguma to sadalīja starp Poliju un PSRS (1921—1939), pēc Polijas kampaņas šī vēsturiskā teritorija atradās Baltkrievijas PSR (1939—1941, 1944—1991) sastāvā. Mūsdienās tā sadalīta Brestas, Grodņas un Minskas apgabalos, lielākās pilsētas ir Grodņa, Baranoviči, Navahrudaka, Volkoviska, Sloņima, Slucka, Ņesviža.
Dāvāja Māriņa
"Dāvāja Māriņa" ir pasaulē populārākā Raimonda Paula dziesma ar Leona Brieža vārdiem, kas ar Andreja Vozņesenka vārdiem kā "Miljons sārtu rožu" tulkota krieviski (1982), somiski un ungāriski (1984), zviedriski (1987), japāniski (1987), korejiski (1997), vjetnamiski (2006), persiski (2008), poliski (2009) un citās valodās.
Pirmo reizi ieskaņota 1981. gadā dziedātājas Aijas Kukules un Latvijas radio bērnu vokālā ansambļa „Dzeguzīte” dalībnieces Līgas Kreicbergas izpildījumā un uzvarēja tā paša gada "Mikrofona aptaujā". Vēlāk to izpildīja Larisa Mondrusa (2001), Aija Andrejeva (2014), kā arī reperis Ozols (2008) un Jana Kay (2016).
Jau 1982. gadā dziesma Allas Pugačovas izpildījumā kļuva ļoti populāra PSRS, drīz vien arī Somijā un Ungārijā. Japānā, Korejā un Vjetnamā tā kļuva par ļoti populāru karaoke dziesmu.
2018. gadā "Dāvāja Māriņa" ieguva 99. vietu Radio SWH rīkotajā LVtop100 aptaujā.
Trakie Ziemassvētki ar Kūperiem
Filmā tiek sekots četrām Kūperu ģimenes paaudzēm tieši pirms ikgadējās ģimenes atkalsatikšanās Ziemassvētku laikā.
Ekharts Tolle
Ekharts Tolle (dzimis Ulrihs Leonards Tölle 1948. gada 16. februārī) ir garīgais skolotājs. Viņš ir Vācijā dzimis Kanādas iedzīvotājs, vislabāk pazīstams "Tagadnes spēks. Ceļvedis uz garīgu apskaidrību" un "Jauna Pasaule". 2008. gadā The New York Times sauca Tolli par "ASV populārāko garīgo autoru". 2011. gadā Watkins Review viņu uzskaitīja par pasaulē garīgāko un ietekmīgāko cilvēku. Tolle nav identificējies ar kādu konkrētu reliģiju, bet viņu ietekmēja plašs garīgo darbu klāsts.
Tolle teica, ka viņš bija nomākts lielākai daļai savas dzīves līdz 29 gadu vecumam, kad viņš piedzīvoja "iekšējās pārvērtības". Pirms viņš kļuva par garīgo skolotāju viņš vairākus gadus pavadīja "dziļas svētlaimes stāvoklī". Viņš pārcēlās uz Vankūveru, Britu Kolumbiju 1995. gadā un pašlaik savu laiku sadala starp Kanādu un Kaliforniju. Viņš sāka rakstīt savu pirmo grāmatu The Power of Now 1997. gadā un 2000. gadā tas sasniedza New York Times dižpārdokļu sarakstu.
Tagad un Jaunās Zemes spēks Ziemeļamerikā līdz 2009. gadam pārdotas aptuveni trīs miljonus un piecus miljonus eksemplāros. 2008. gadā aptuveni 35 miljoni cilvēku piedalījās 10 klātienes tīkla semināros ar Tolli un televīzijas sarunu šovu uzņēmēju Opru Vinfriju. 2016. gadā Tolle tika nosaukts Oprah SuperSoul 100 vīzionāru un ietekmīgo līderu sarakstā.
Agrīna dzīve un izglītība
Dzimis Ulrihs Leonards Tolle mazpilsētā Lünen, kas atrodas uz ziemeļiem no Dortmundes Rūras ielejā, Vācijā 1948. gadā, Tolle apraksta savu bērnību kā nelaimīgu, jo īpaši viņa agrīno bērnību Vācijā. Viņa vecākiem bija konflikti un galu galā izšķīrās, un viņš jutās atsvešināts no naidīgas skolas vides. Viņš piedzīvoja arī ievērojamas bailes un nemieru, kas augusi pēckara Vācijā, kur viņš spēlēja bombardētās ēkās. Vēlāk viņš paziņoja, ka sāpes "bija valsts enerģētikas jomā". 13 gadu vecumā viņš pārcēlās uz Spāniju, lai dzīvotu kopā ar savu tēvu. Viņa tēvs nepieprasīja, ka viņš apmeklē vidusskolu, tāpēc Tolle izvēlējās mācīties literatūru, astronomiju un dažādas valodas mājās.
15 gadu vecumā viņš lasīja vairākas vācu mistikas Džozefa Antona Šneiderfrankenas rakstītās grāmatas, kas pazīstamas arī kā Bô Yin Râ. Tolle teica, ka viņu šīs grāmatas saviļņoja "ļoti dziļi".
19 gadu vecumā viņš pārcēlās uz Angliju un trīs gadus mācīja vācu un spāņu valodu Londonas valodu apguves skolā. Satraukumu izraisīja "depresija, nemiers un bailes", viņš sāka "meklēt atbildes" savā dzīvē.
Aptuveni divdesmit gadus vecs viņš nolēma turpināt meklēšanu, pētot filozofiju, psiholoģiju un literatūru, kā arī iestājoties Londonas Universitātē. Pēc studiju beigšanas viņam tika piedāvāta stipendija, lai veiktu pēcdiploma pētījumus Kembridžas Universitātē, kurā viņš piedalījās 1977. gadā, bet drīz pēc tam izstājās.
Iekšējās pārvērtības
Kādā naktī 1977. gadā, 29 gadu vecumā, pēc ilgstošas depresijas perioda, Tolle saka, ka viņš piedzīvoja „iekšējās pārvērtības”. Tajā naktī viņš pamodās no miega, ciešot no depresijas sajūtām, kas bija "gandrīz nepanesamas", bet pēc tam piedzīvoja dzīvību mainošu epifāniju. Atzīmējot pieredzi, viņš saka: "I couldn’t live with myself any longer. And in this a question arose without an answer: who is the ‘I’ that cannot live with the self? What is the self? I felt drawn into a void! I didn’t know at the time that what really happened was the mind-made self, with its heaviness, its problems, that lives between the unsatisfying past and the fearful future, collapsed. It dissolved. The next morning I woke up and everything was so peaceful. The peace was there because there was no self. Just a sense of presence or "beingness," just observing and watching." Tolle atceras, ka nākamajā rītā Londonā dodas pastaigā, un konstatēja, ka "viss bija brīnumains, dziļi mierīgs. Pat satiksme. " Sajūta turpinājās, un viņš izjuta spēcīgu miera sajūtu jebkurā situācijā. Viņš pārtrauca studēt doktorantūrā, un apmēram divus gadus pēc tam viņš daudz laika pavadīja, "dziļas svētlaimes stāvoklī", uz parka soliņiem Rasela laukumā, Londonas centrālajā daļā, "vērojot pasauli." Viņš palika kopā ar draugiem budistu klosterī, vai arī citādi nakšņoja bez pajumtes Hampstedad parkā. Viņa ģimene domāja, ka viņš ir "bezatbildīgs, pat ārprātīgs". Viņš nomainīja savu vārdu no Ulrihs uz Ekharts; dažos ziņojumos minēts, ka tas bija goda izrādīšana vācu filozofam un mistiķim Meistaram Ekhartam. 2012. gada intervijas rakstā teikts, ka viņš redzēja vārdu "Ekharts" uz vienas no grāmatām, kuras bija sakrautas kaudzē, un Tolle zināja, ka viņš ir šo grāmatu uzrakstījis; drīz pēc tam viņš nejauši satika draugu pareģi, kurš viņu no zila gaisa nosauca par Ekhartu, tāpēc viņš mainīja savu vārdu.
Karjera
Pēc šī perioda bijušie Kembridžas studenti un cilvēki, ar kuriem viņš satikās nejauši, sāka Tollem uzdot jautājumus par viņa uzskatiem. Viņš sāka strādāt kā padomdevējs un garīgais skolotājs. Studenti turpināja pie viņa vērsties turpmākos piecus gadus. Viņš pārcēlās uz Glastonburiju, kas ir galvenais alternatīvās dzīves centrs. 1995. gadā, vairākas reizes apmeklējot Ziemeļamerikas rietumu krastu, viņš apmetās Vankūverā, Britu Kolumbijā, kur satika savu nākotnes sievu Kimu Engu.
Tolles pirmo grāmatu "Tagad" pirmo reizi 1997. gadā publicēja Namaste Publishing. Pirmais izdevums tika publicēts tikai 3000 eksemplāros. Viņš teica, ka viņš un viņa draugi personīgi piegādāja grāmatas kopijas grāmatnīcām Vankūverā un apkārtnē. Šo grāmatu lielā mērā publicēja New World Library 1999. gadā. 2000.gadā Oprah Winfrey ieteica to savā žurnālā O. 2000. gada augustā tas sasniedza New York Times labākā pārdevēja sarakstu Hardcover Advice. Pēc diviem gadiem tas bija pirmais šajā sarakstā. Līdz 2008. gadam grāmata tika tulkota no angļu valodas 33 valodās;  kopš tā laika tas ir tulkots arābu valodā. 2003. gadā viņš publicēja savu otro grāmatu "Stillnss Speaks". 2011. gada jūlijā „ Tagad” parādījās sarakstā, kurā bija uzskaitītas 10 vislabāk pārdotā padomu kabatas grāmata 102. reizi pēc kārtas.
2005. gadā Tolle publicēja savu trešo grāmatu „Jauna zeme”, kura vairākas reizes laikā no 2008. gada marta līdz septembrim ieguva New York Times visvairāk pārdoto saraksta pirmo vietu. Līdz 2008. gada beigām tas sasniedza sarakstu jau 46. reizi. A New Earth augstais pārdošanas apjoms šajā gadā sekoja Oprah Winfrey izvēlei par savu grāmatu klubu janvārī. Četru nedēļu laikā pēc paziņojuma nosūtīti 3,5 miljoni eksemplāru. Tolle sadarbojās ar viņu, lai sarīkotu virkni tīmekļsemināru, kas aizsākās 2008. gada maijā. Iknedēļas tīmekļsemināra sesijas ietvēra diskusijas starp Vinfriju un viņu pašu, klusās meditācijas un jautājumus no skatītājiem, izmantojot Skype. Katrs tīmekļseminārs koncentrējās uz īpašu sadaļu „Jauna Zeme”. Trešais tīmekļseminārs piesaistīja vairāk nekā 11 miljonus skatītāju.
Viņš izveidoja uzņēmumu, lai pārdotu produktus, kas saistīti ar viņa mācībām, ko sauc par Eckhart Teachings. Viņš izveidoja tīmekļa vietni Eckhart Tolle TV ar video straumēšanu no ikmēneša grupu meditācijām un citiem video. Viņš sniedz runas un seminārus angļu valodā un dažkārt vācu vai spāņu valodā. Viņš arī dodas uz dažādām runātāju konferencēm, piemēram, semināriem un patvērumiem. 2003. gada intervijā ar Telegraph Magazine Tolle norādīja, ka viņam nav nodoma radīt "smagu komerciālu struktūru", kā arī izveidot asramu vai centru. Viņš uzskata, ka cilvēks "spēj attīstīties organiski" un teica: "Ir jābūt uzmanīgiem, lai organizācija nekļūtu par pašpietiekamu".
2009. gada septembrī viņš ieradās kopā ar Dalailamu un citiem runātājiem Vankūveras miera samitā. Tajā pašā gadā viņš publicēja Baznīcas aizbildņus, attēlu grāmatu, ko ilustrē komiksa " Mutts" radītājs Patrick McDonnell.
2017. gadā britu laikmetīgais mākslinieks Aleksandrs de Cadenet intervēja Tolle par mākslu un garīgo dimensiju. Tolle komentēja savu interesi par ainavu fotografēšanu un teica: „gan māksla, gan daba var kalpot par portāliem pārpasaulīgajā dimensijā, jūsu būtības identitātē.” 2018. gadā Watkins Mind Body Spirit žurnāls sagatavoja pirmās Tolle dabas fotogrāfijas publikācijas.
Pasaules jūgendstila diena
Pasaules jūgendstila diena ir starptautiski atzīmējama diena, kas veltīta jūgendstila popularizēšanai. To atzīmē katra gada 10. jūnijā. Pasaules jūgendstila diena pirmo reizi tika svinēta 2013. gadā, kad starptautiskais jūgendstila pilsētu tīkls Reseau Art Nouveau Network (RANN), kas apvieno divdesmit Eiropas pilsētas, ierosināja pievērst uzmanību jūgendstila kultūras mantojumam un tā saglabāšanai, vienojoties kopīgi svinamā un īpaši tam veltītā dienā.
Baldones vēsture
Baldones vēsture aptver laika periodu kopš Baldones miesta izveides līdz mūsdienām.
Dzelzs laikmetā Baldones novadu šķērsoja nozīmīgs tirdzniecības ceļš no Mežotnes uz Daugmales pili. Līdz 13. gadsimtam tas atradās Upmales zemē, kuru 1254. gadā Rīgas arhibīskaps Alberts II un Vācu ordeņa virsmestra vietnieks Livonijā, vācu mestrs Eberhards sadalīja trīs daļās. 15. gadsimtā vēstures avotos pirmoreiz minēts Baldones dziednieciskais avots. 1477. vai 1478. gadā te ārstējās arī Rīgas birģermeistars Soltrumps.
17. gadsimtā Baldones draudzes novadā izveidojās Baldones miests. 1648. gadā sēravota tuvumā tika uzcelta muiža un ierīkots pirmais Kurzemes hercogistes dzelzs ceplis. Vēlāk Baldonē ierīkoja arī enkuru un naglu kaltuvi, lielgabalu lietuvi, stikla kausētavu, mucinieku darbnīcu, vadmalas un linu austuves. Kurzemes un Zemgales hercogistes Bauskas pilskunga iecirkņa Baldones draudzes novadā bija četri pagasti, kas saucās muižu vārdā – Baldones kroņa pagasts, Mercendorfas dzimtas pagasts, Mācītāja dzimtas pagasts un Mežkunga kroņa pagasts. Baldones muižai bija arī trīs pusmuižas – Ibenetes, Lapteines un Šarlotes.
Pēc 1750. gada Baldones kroņa muižu 520 ha platībā ķīlas īpašumā ieguva Līves muižas (Dünhof, tagad Daugmale) īpašnieks Matiass Eberhards fon Līvens. Viņa dēls Līves un Mercendarbes muižnieks Frīdrihs Georgs fon Līvens (1748—1800) labiekārtoja Baldones sēravota apkārtni un 1784. gadā uzaicināja Jelgavas Pētera akadēmijas profesoru Ferberu izpētīt avota ūdens īpašības. Pēc Kurzemes un Zemgales hercogistes inkorporācijas Krievijas impērijas sastāvā 1796. gadā sākās Baldones kūrorta plānošanas darbi, bet sēravotu nodeva ”privātā pieskatīšanā Baldones muižas nomniekam fon Līvenam, kurš to ir apbūvējis saglabāšanai”. Līdztekus F. G. Līvens pārraudzīja Pēterburgas galmadāmai Šarlotei fon Līvenai dāvātās Mežotnes pils (1797-1802) būvniecību. 1797. gada 5. septembrī Krievijas ķeizars Pāvils I parakstīja pavēli par Baldones kūrorta dibināšanu. Pēc Frīdriha Georga Līvena nāves 1805. gadā Baldones muižu iznomāja Korfu dzimtai, kas te iekārtoja peldu iestādi. Baldones kūrorta pārvaldnieks bija ārsts Kārlis Bursi (1826-1840). Kūrorta nozīme mazinājās pēc Ķemeru kūrorta atklāšanas 1838. gadā. Pirmā Pasaules kara laikā vācu karavīri no Vecumnieku stacijas cauri Baldonei un Mercendarbei līdz savām pozīcijām Daugavas kreisajā krastā ierīkoja šaursliežu dzelzceļu.
1990.gadā Baldones ciemu reorganizēja par pagastu, bet 1991. gadā to likvidēja, pievienojot jaundibinātajai Baldones pilsētai kā lauku teritoriju. 2008. gadā Baldones pilsēta ar lauku teritoriju tika reorganizēta par Baldones novadu.
2016. gadā Baldonē tika iekļauti vairāki apkārtējie ciemi (Avoti, Laiņi, Mežvidi), tādējādi ievērojami palielināta pilsētas teritorija (līdz 9,51 km2).
Dekamino
Dekamino jeb 10-mino ir polimino, kurš sastāv no desmit vienības kvadrātiem, kuri ir savienoti gar malām. Bez rotācijām un spoguļattēla simetrijām, pastāv 4655 unikāli dekamino. Ar rotācijām un spoguļattēliem, kopā pastāv 36446 dekamino pozīcijas.
Simetrija
Pastāv 4655 unikāli dekamino, kas iedalīti atbilstoši to simetrijām:
Sliktās mammas 2
"Sliktās mammas 2" (en) ir 2017. gada Ziemassvētku komēdija, kuras režisori un scenārija autori ir Skots Mūrs un Džons Lūkass. Galvenās lomas atveido Mila Kūnisa, Kristena Bella, Katrīna Hāna, Šerila Hainsa, Kristīne Baranski un Sūzana Sarandona. Filmas pirmizrāde notika Fox teātrī Losandželosā. Filma ir turpinājums 2016. gada filmai "Sliktās mammas".
Dekamino
Simetrija
Atšķirībā no oktamino un nonomino, nav tāds dekamino, kurš būtu simetrisks ar savu 90, 180 un 270 grādu rotāciju.
Telpas un plaknes pārklāšana
195 dekamino figūru veidi ir ar "caurumiem", tādēļ ar pilnu dekamino figūru kopu nav iespējams pilnīgi noklāt taisnstūri.
Jelgavas virspilskunga iecirknis
Jelgavas virspilskunga iecirknis jeb Jelgavas virspilskundzība (de, no 1819. gada de) bija administratīva vienība Kurzemes un Zemgales hercogistes (1617—1795) un Kurzemes guberņas (1795—1864) sastāvā. Rietumos tā robežojās ar Tukuma virspilskunga iecirkni, austrumos ar Sēlpils virspilskunga iecirkni, ziemeļos ar Zviedru Vidzemi (1629—1721), vēlāk ar Vidzemes guberņu, bet dienvidos ar Žemaitijas kunigaitiju un Traķu vaivadiju, vēlāk ar Kauņas guberņu. 1819. gadā Jelgavas virspilskunga iecirkni sadalīja Dobeles un Bauskas apriņķos, 1864. gadā to likvidēja.