cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gundega (studenšu korporācija)
Latvijas Republikā (1923 - 1940)
1923.gadā visi ar jaunās organizācijas dibināšanu saistītie priekšdarbi tika pabeigti. 1924.gadā tika darīts viss, lai jaunā organizācija atbilstu visām prasībām, kādas izvirza korporācijai (slēgta, nacionāla, akadēmiska organizācija ar šīm pamatprasībām atbilstošām devīzēm un mērķiem) un varētu darboties kā oficiāla organizācija. Tādēļ bija nepieciešms, lai Rīgas apgabaltiesā un Latvijas Universitātē tiktu apstiprināti korporācijas statūti, kas noteiktu tās saistības un attiecības ar Latvijas Universitāti, nenonākot pretrunās ne ar universitātes statūtiem ne korporācijas mērķiem. Līdz ar to nācās izstrādāt un vienoties par korporācijas nosaukumu, devīzēm un krāsām. Sākotnēji bija vairāki korporācijas nosaukuma varianti – Gaujmaliete, Spīdola (šādi šobrīd saucas studenšu korporācijas Gaujmaliete un Spīdola) u.c. Gundegas vārdu piedāvāja Ērika Draviņa, bet viņai tika iebilsts, ka tā ir tikai maza, dzeltena nezāles puķe. Tomēr vairākumam no dibinātājām šis ierosinājums patika un tā necilajai nozīmei tika atrasts atspēkojums, vārdu salikums “guni degt”. Līdz ar to jaunās korporācijas nosaukums kļuva par idejisku apzīmējumu, kas attēlo garīgas degšanas procesu. Nākamais svarīgais darbs bija vienošanās par korporācijas ārējām atšķirības zīmēm – krāsām, to salikumu, simbolisko nozīmi un atšifrējumu. Goda filistrs Kārlis Kundziņš, kas sniedzis idejisku pienesumu korporācijas dibināšanas brīdī un iedvesmojis arī turpmākās gaitas, aicinājis gundegas aktīvi līdzdarboties sabiedriskās norisēs. Detaļas tērpj idejas, kuras vada gundegas arī šobaltdien, piemēram, melnā kleita uzsver emancipāciju un izglītības pieejamību visiem, bet deķelis – grafiķa Sigismunda Vidberga versija par Boloņas universitātes astoņsimtgadu jubilejā aizgūtu Latīņu kvartāla modi – uzsver piederību Eiropas akadēmiskajām tradīcijām un starptautiskas studentu sadraudzes svaru.
Okupāciju laikā (1940-1989)
Korporācijas darbību Latvijā varas iestādes pārtrauca. Taču neformāli korporācija Latvijā turpināja darboties un eksistēt līdz pat 1944. gadam, kad Latviju otro reizi okupēja Sarkanā armija. Arī vācu okupācijas iestādes neļāva atjaunot korporācijas darbību, taču daļa korporāciju bija radušas iespēju atgriezties savos bijušajos īpašumos. Arī "Gundegas" korporantes tikšanās reizēm un gadasvētku atzīmēšanai, izmantoja gan citu korporāciju telpas gan arī savu locekļu privātdzīvokļus. Nav informācijas, kādēļ gundegas nevarēja izmantot savas kādreizējās telpas Elizabetes ielā 63. 1944.gadā, sākoties otrreizējai Latvijas okupācijai un iedzīvotāju emigrācijai, korporācijas darbība tika pārtraukta. Turpmākā korporācijas darbība noritēja it kā divos līmeņos: Sietlā Gundega sāka oficiālu darbību brīvajā pasaulē. Tā bija nosacīti vienota organizācija, kuru veidoja grupas lielākajās ASV un Kanādas pilsētās, Austrālijā, Anglijā un Vācijā – visur, kur bija vairāk kā 5 gundegas. Latvijā Gundega vairs nedarbojās, bet arī tās eksistence nebija pārtraukta. Daļa gundegu turpināja uzturēt savstarpējos sakarus un pēc 1956. gada, kad sāka atgriezties arī represētās un izdzīvojušās, regulāri tika atzīmēta korporācijas dibināšanas gadadiena, par iemeslu minot kādas gundegas dzimšanas dienu.
Atjaunotajā darbība Latvijā (no 1989)
Darbība atjaunota Latvijā. Korporācijas Gundega valdes priekšsēdētāja un seniore 2021. gadā ir Zane Zentele, viceseniore Laura Pobusa, sekretāre Aivita Moroza. Gundegas Filistru biedrības valdes priekšsēdētāja ir Dita Andersone, pārstāvju komitejas locekles ir sekretāre Zane Galinska, Ingūna Tirzmale - tradīciju un audzināšanas vadītāja, Kristīne Jarinovska - akadēmiski zinātniskā vadītāja, filistru biedrības komitejas priekšsēdētāja. Gundega akadēmiski un patriotiski sadarbojas ar Latvijas valdību, tās konferencēs piedalījušās ministru prezidente Laimdota Straujuma, izglītības un zinātnes ministre Ina Druviete, Latvijas Universitātes rektors Mārcis Auziņš, rektors Indriķis Muižnieks, veselības ministrs Guntis Belēvičs, kā arī citas amatpersonas. Gundega radusi krietnu mājvietu laikmetīgā akadēmiskā sabiedrībā, slīpējot gluži kā dimantus katru atsevišķu meiteni, krāsnesi un filistri. Korporācija iegulda darbu akadēmiskā godīguma vairošanā, ieinteresētībā pētniecībā un galvenais – drošā, pamatotā un pašcieņas pilnā latviešu nacionālismā, no meiteņu rindām aug jaunas zinātnieces, augstskolu un sabiedrības darbinieces, kuras izmantojot iespēju smelties pieredzi draudzībā, kritikā un atbalstā, rainiski pārvēršoties, kalpos mūsu valstij – labklājībai un tautas gara bagātībai. Tradīcijas kā literāro vakaru organizēšana bagātina klausītāju zināšanas un pieredzi akadēmiski zinātniskā diskusijā, savukārt literārā vakara priekšlasījuma autore – un referāts ir obligāts nosacījums, lai kļūtu par pilntiesīgu gundegu, – gūst vērtīgu pieredzi akadēmiski zinātniska darba izstrādē un prezentēšanā. Biogrāfiskā darba veikšana ir arī "Gundegas" tradīcija, to uztic vēlētai amatpersonai – vēsturniecei –, kas akadēmiskā gada noslēgumā sniedz konkrētā akadēmiskajā gadā notikušā atspoguļojumu. Par tradīciju kļuvusi arī "Gundegas" vēstures zinātniskā pētniecība, ko deviņdesmitajos gados sāka tā laika "Gundegas" Filistru biedrības valdes priekšsēdētāja Liena Bundule bakalaura darbā.
Goda filistri
Goda filistru vidū ir Imants Lancmanis, mākslas zinātnieks un Guntis Šmidchens, Vašingtonas universitātes profesors.
Gamāls Abdels Nāsers
Gamāls Abdennāsers Huseins (ar; Gamāl ‘Abd an-Nāṣir Husayn; dzimis, miris ) bija viens no Ēģiptes republikas izveidotājiem un otrais tās prezidents. Faktiskais Ēģiptes vadītājs no 1954. līdz 1970. gadam. Viens no ievērojamākajiem jaunlaiku arābu politiķiem, kura politiskā un ideoloģiskā ietekme 1950. un 1960. gados faktiski padarīja viņu par arābu pasaules līderi.
Nāsers bija armijas pulkvedis, viens no Ēģiptes 1952. gada revolūcijas līderiem, kurā tika gāzta karaļa Fārūka I vara. Pēc revolūcijas Nāsers bija jaunās valdības premjerministra vietnieks, kurš atbildēja par agrārās reformas norisi valstī. 1954. gadā Musulmaņu brālības biedrs veica atentāta mēģinājumu pret Nāseru, pēc kura viņš sagrāba varu valstī, nosakot mājas arestu prezidentam Muhamedam Nagībam, apcietinot Musulmaņu brālības biedrus un komunistus. 1956. gada referendumā tika pieņemta valsts konstitūcija un Nāsers kļuva par Ēģiptes prezidentu.
Nāsera ievērotais neitralitātes kurss saasināja attiecības ar Rietumvalstīm, kuras atsauca Asuānas dambja finansējumu. 1956. gadā Nāsers nacionalizēja Suecas kanāla uzņēmumu, izraisot Suecas krīzi. Ēģiptei uzbruka britu, franču un Izraēlas spēki. Starptautiskā spiediena dēļ tiem tomēr nācās atkāpties, kas palielināja Nāsera prestižu arābu pasaulē. No 1958. līdz 1961. gadam pastāvēja Apvienotā Arābu republika, kurā ietilpa Ēģipte un Sīrija. 1962. gadā Nāsers valstī veica pēc rakstura sociālistiskas reformas. 1964. gadā tika pieņemta jauna konstitūcija, kā arī Nāsers kļuva par Nepievienošanās kustības vadītāju. 1967. gadā izcēlās Sešu dienu karš, kurā Izraēla okupēja Sīnāja pussalu. Pēc 1970. gada Arābu līgas samita Nāsers mira no infarkta. Bērēs piedalījās apmēram 5 miljoni cilvēku.
2005.—2006. gada BBL sezona
2005.—2006. gada Baltijas basketbola līgas sezona bija otrā Baltijas basketbola līgas sezona. Turnīra augstākajā divīzijā piedalījās 17 komandas.
Par BBL sezonas čempioniem kļuva Viļņas "Lietuvos Rytas", kas finālā uzvarēja Kauņas "Žalgiris". "Lietuvos Rytas" sastāvā spēlēja arī Roberts Štelmahers un Sandis Buškevics.
Džons Flemings Olsens
Džons "Džonijs" Flemmings Olsens (de; dzimis 1964. gada 14. decembrī Diseldorfā) ir vācu mūziķis, grafiķis-dizaineris un aktieris.
1997. gadā Džons pievienojās grupai "Texas Lightning & The Rodeo Rockets" un 2000. gadā bija viņu pirmā debijas uzstāšanās. Kopš 2004. gada beigām grupa ir pazīstama ar īsāku nosaukumu Texas Lightning. Olsens spēlē ģitāru un dzied. Viņa muzikāla izglītošanās sākās diezgan agri, 1969.gadā Džons mācījās Hamburgas mūzikas skolā. No 1971. - 1975. gadam viņš apmeklēja flautas spēles privātstundas un no 1976.—1977. gadam apguva vijoļspēli. Ģitārspēli viņš iemācījās kur starp 1977. un 1982.gadu. 1986.gadā Olsens apmeklēja privātstundas dziedāšanā. Viņš arī piedalījās Kontaktstudiengang der Populärmusik(kur kā docente strādāja arī Džeina Komerforda) Hamburgā,1987.gadā. No 1993.gada viņš izveidoja dizainu dažādiem CD vākiem, arī tādiem māksliniekiem kā Udo Lindenbergs, Phillip Boa, Selig, Echt, Stefan Gwildis un Annett Louisan.
Dimondirvila
Dimondirvila ir franču vissezonas polārstacija Antarktīdā. Izvietota Petrelsu salā Puentžeoložī arhipelāgā Adelijas Zemes piekrastē. Nosaukta par godu franču jūrasbraucējam Žilam Dimonam d'Irvilam.
1952. gada 23. janvārī ugunsgrēkā tik iznīcināta franču polārstacija Pormartēna, kas atradās 62 km uz austrumiem no tagadējās stacijas. Petrelu salās ornitoloģiskiem novērojumiem bija izbūvēta neliela stacija Marē (Base Marret), kas arī tika izvēlēta par ekspedīcijas pārziemošanas vietu 1952.-1953. gada sezonai. Jauna stacija Marē vietā tika izbūvēta 1956. gadā tajās pašās salās un tā kalpoja par franču zinātnieku atbalsta punktu Starptautiskā ģeofizikas gada programmai.
Stacijas personāls ziemas periodā ir ap 30, vasarā stacija var uzņemt līdz 120 cilvēku. Dimondirvilu, tāpat kā citas franču polārstacijas, apkalpo ledlauzis l'Astrolabe, kas piegādā nepieciešamos materiālus un aprīkojumu no Hobārtas Austrālijā. Stacijas darbu organizē Francijas Pola Emīla Viktora polārais institūts (IPEV; L'Institut polaire français Paul-Emile Victor). Kontinenta piekrastē 5 km attālumā iepretī Dimondirvilai atrodas praktiski atsevišķa loģistikas bāze Kappridoma (Cap Prud'Homme) transporta karavānu organizēšanai uz iekškontinentālo staciju Konkordiju.
Opel Signum
Opel Signum ir liela ģimenes automašīna, kuru ražoja Opel no 2003. līdz 2008. gadam. Ar šādu nosaukumu tā tika pārdota Eiropas kontinentālajā daļā, savukārt Apvienotajā Karalistē auto nosaukums bija Vauxhall Signum. Signum ir bāzēta uz Opel Vectra. Signum ir ļoti līdzīga modelim Opel Insignia. Mazākais šai mašīnai pieejamais motora tilpums ir 1,8 litru. Modelis tika pārdots tikai Eiropas tirgū un tika plānots, ka tas aizņems tirgus nišu starp lielās klases ģimenes auto (piem. Opel Vectra) un biznesa klases auto (piem. Audi A6). Arī pats modelis faktiski iemiesoja sevī gan hečbeka, gan universāļa īpašības, jo lai gan tika definēts kā hečbeks, tas izcēlās ar ļoti garu un gandrīz vertikālu aizmugures daļu.
Opel Ascona
Opel Ascona bija vidēja lieluma automašīna kuru ražoja vācu kompānija Opel. Tai bija trīs paaudzes no 1970. gada līdz 1988. gadam. Ascona pēctecis ir Opel Vectra A.
Džordže Enesku
Džordže Enesku (ro), Francijā pazīstams arī kā Žoržs Enesko (fr, dzimis, miris ), bija rumāņu komponists, vijolnieks, pianists, diriģents un pedagogs. Viens no izcilākajiem rumāņu 20. gadsimta komponistiem un atskaņotājmāksliniekiem.
Dzimis Liveni ciematā Moldāvijas ziemeļos, un jau no agrīniem gadiem parādīja izcilas spējas mūzikā. Piecu gadu vecumā sacerējis savu pirmo skaņdarbu, bet septiņu gadu vecumā sāka studēt Vīnes konservatorijā, kuru ar sudraba medaļu beidza nepilnu trīspadsmit gadu vecumā. 1895. gadā devās uz Parīzi, turpinot studijas, kur cita starpā mācījās kompozīciju pie Žila Masnē un Gabriela Forē.
Pazīstamākie Enesku skaņdarbi ir "Rumāņu rapsodija" (1901-02), opera "Edips" (1936) un orķestra svītas. Sarakstījis piecas simfonijas (divas no tām nepabeigtas).
Kauņas apriņķis
Kauņas apriņķis (lt) ir viens no desmit Lietuvas apriņķiem, atrodas valsts centrā. Kopš 2010. gada 1. jūlija, kad tika atceltas apriņķu administrācijas, apriņķiem ir tikai teritoriālas un statistiskas funkcijas. Apriņķis atrodas vēsturiskajos Žemaitijas un Augštaitijas novados. Kauņas apriņķis robežojas ar Šauļu, Panevēžas, Viļņas, Alītas, Marijampoles un Tauraģes apriņķiem.
Džordže Enesku
Dzīvoja pārmaiņus Parīzē un Rumānijā, bet pēc Otrā pasaules kara - tikai Parīzē.
Kauņas apriņķis
Apriņķī ietilpst 8 pašvaldības — Birštonas, Jonavas rajona, Kaišadores rajona, Kauņas pilsētas, Kauņas rajona, Ķēdaiņu rajona, Prienu rajona un Raseiņu rajona pašvaldība.
Džordže Enesku
Bija pazīstams vijoļpedagogs. Viņa skolnieku starpā ir Jehudi Menuhins un Arturs Grumjo.
Kauņas apriņķis
Pilsētas
Apriņķī atrodas 13 pilsētas:
Džordže Enesku
Apglabāts Perlašēza kapsētā.
Opel Vectra
Opel Vectra ir liels ģimenes auto, kuru ražoja vācu firma Opel. Apvienotajā Karalistē to pārdod ar nosaukumu Vauxhall Vectra (izņemot Vectra A, kuru sauca par Vauxhall Cavalier). Tā arī ir tikusi pārdota kā Holden Vectra Austrālijā, un Chevrolet Vectra Latīņamerikā. Mašīnas priekštecis ir Opel Ascona, bet pēctecis — Opel Insignia. Mašīna Opel Signum ir bāzēta uz Opel Vectra C.
Opel Calibra
Opel Calibra arī zināma kā Chevrolet Calibra Dienvidamerikā un Holden Calibra Austrālijā un Jaunzēlandē, un Vauxhall Calibra Apvienotā Karalistē ir sporta auto kuru ražoja vācu firma Opel no 1989. gada līdz 1997. gadam. Galvenās divas vietas kurās ražoja Calibra ir Russelheima Vācijā un Ūsikaupunki Somijā (Valmet Automotive), kur ražošanu pārtrauca 1995. gadā. Calibra pirmstecis ir Opel Manta, un pēctecis ir Opel Speedster.
Škoda 15T
Škoda 15T (tiek dēvēts arī par ForCity) ir trīs apvienotu vagonu, pilnībā zemās grīdas vienvirziena tramvajs, kuru ražo Čehijas transportbūves uzņēmums Škoda Transportation Plzenes pilsētā. Izstrādājot tramvaju, tika ņemta vērā pieredze ar iepriekšējo tramvaja modeli Škoda 14T Prāgas tramvaju sistēmā. Tramvaja testēšana Prāgas tramvaju sistēmā deva neviennozīmīgus rezultātus, tramvaja asīm bija pārāk augsta un nevienmērīga slodze, riteņi pagriezienos nebija piemēroti infrastruktūrai. Tāpēc tika izsludināts konkurss par jauna šarnīrveida savienojumu zemās grīdas tramvaja radīšanu. Tramvajam Škoda 15T ir trīs daļas, četri ratiņi un divi šarnīrveida savienojumi. Savienojumi tika aizgūti no tramvajiem Tatra KT8D5, Düwag GT8 un Vario LF3, bet dizains ļoti atšķiras no tiem. Ļoti īsā pārkare ļauj tramvaja priekšu veidot atbilstošu tramvaja platumam, kas ir pretēji, piemēram, tramvaja Tatra KT8D5 vai Vario LF3 "apgrieztajiem" purngaliem. Tramvajam ir vienas vērtnes durvis vadītājam un sešas divvērtņu izbīdāmās durvis pasažieriem.
Tramvajs Škoda 15T tiek ražots divās modifikācijās: Škoda 15T Prague, kas ir paredzēts Prāgas tramvaju sistēmai un Škoda 15T Riga, kas speciāli ir modificēts Rīgas tramvaju sistēmai.
Prāga
Prāgas sabiedriskā transporta uzņēmums 2005. gadā rīkotajā konkursā par jaunu tramvaju piegādi par uzvarētāju atzina uzņēmumu Škoda. Škoda saņēma tiesības piegādāt 250 tramvaju Škoda 15T vagonus 17 miljardu Čehijas kronu vērtībā, 2005. gada martā tika parakstīts līgums ar ražotāju. Testa braucieni ar pirmo prototipu notika 2009. gadā, bet 2010. gadā pirmie tramvaji tika piegādāti. Piegādes turpināsies līdz 2018. gadam.
Rīga
2008. gada 23. maijā uzņēmums Škoda Transportation noslēdza līgumu ar Rīgas sabiedriskā transporta uzņēmumu "Rīgas Satiksme" par 20 tramvaju Škoda 15T (ForCity) piegādi par summu 1,3 miljardi čehu kronu, ar iespēju piegādāt vēl 32 vienības. Konkursu Rīgas sabiedriskā transporta uzņēmums "Rīgas Satiksme" izziņoja 2007. gada decembrī un pavisam pieteicās 9 pretendenti.
Rīgai paredzētie tramvaji nedaudz atšķiras no Prāgai domātajiem. To garums ir 31,600 metri (Prāgas tramvajam attiecīgi — 31,400 m) un ir trīs ratiņu piedziņa. Tie ir nokrāsoti zili baltā krāsā. Rīgai domātie tramvaji spēj izturēt salu līdz pat −40 °C. Līgums paredz, ka 20 tramvajus ir paredzēts piegādāt 2010. gada laikā. 2010. gada 29. martā pirmais šāds tramvajs tika piegādāts. 2010. gada 15. aprīlī jaunais tramvajs tika prezentēts. No 2010. gada 1. jūnija jaunais tramvajs uzsāka pasažieru pārvadāšanu 6. tramvaju maršrutā.
Prototips
Tramvaja izskats un informācija par to ilgu laiku tika turēti slepenībā, tomēr 2007. gada decembrī idejas par tramvaju tika prezentētas sabiedrībai. 2008. gada februārī uzņēmums iDNES izstrādāja pirmo skici. Pirmais prototips tika radīts jau marta vidū, un 2008. gada 25. martā Strešovices tramvaju depo, kas atrodas Prāgā, tas tika prezentēts (kopš 1993. gada MHD muzejs). Tehnisku problēmu dēļ Lieldienās tas tomēr netika testēts. Iepriekšējās skices bija neprecīzas, tādēļ tās nācās pārstrādāt un tas radīja lielu ažiotāžu masu medijos.
Preses konference, kurā oficiāli prezentēja tramvaja Škoda 15T skices un vizualizāciju notika 2008. gada 10. aprīlī. Tika paziņots tirdzniecības nosaukums Škoda 15T (ForCity) un veikti salīdzinājumi ar iepriekšējo tramvaja modeli Škoda 14T (Elektra).
2008. gada 17. septembrī tramvaja prezentācijā Škoda rūpnīcā Plzeņā piedalījās arī Prāgas mērs Pavla Béma, bet starptautisko pirmizrādi tramvajs piedzīvoja 2008. gada 23. — 26. septembrī rūpnīcā Innotrans pie Berlīnes.
Konstrukcija
Tramvajam ir divu veidu šasijas: priekšējā (viena tramvaja priekšā, otra tramvaja aizmugurē) un starpposmu — pie šarnīriem. Katru asi darbina divi sinhronie motori ar pastāvīgiem magnētiem, katram ritenim ir savs dzinējs, kas ļauj riteņiem griezties dažādos ātrumos, novēršot buksēšanu.
Tramvaja izkārtojums ir līdzīgs tramvajam Škoda 14T, kuru piegādāja Prāgai 2005. gadā. Tramvajā ir gaisa kondicionētājs, tramvaja vadītājam ir pieejama videokameru sistēma un manuālā braukšanas kontrole. Vadītāja kabīne no salona ir atdalīta ar daļēji caurspīdīgu starpsienu un durvīm.
Tramvaju dizaina autors ir arhitekts Patriks Kotas.
Testēšana
Savienotā tramvaja Škoda 15T prototips 2009. gada 5. martā tika sākts testēt Škodas rūpnīcas depo Plzeņā. Pirmos testa braucienu pa ielām tas veica naktī no 16. uz 17. martu, bet pirmais dienas testa brauciens notika 18. martā. Tramvajam tika dots reģistrācijas numurs 115, jo tas bija Plzeņas prototips (iepriekšējais prototips Tatra T3R.SLF; reģ. nr. 114). Testa braucieni pa Plzeņu ilga līdz jūnija vidum, naktī no 14. uz 15. jūniju tas tika uzkrauts uz kravas mašīnas un aizvests uz Prāgu. Pēc dažu braucienu veikšanas tika uzsākta tiesvedība pret Škodu, bet tramvajs tik un tā 2009. gada 24. jūlijā saņēma reģistrācijas numuru 9200. 2009. gada septembrī tramvajs tika izstādīts izstādē International Engineering Fair Brno pilsētā, kur tas saņēma MSV zelta medaļu.
Francis Balodis
Francis Aleksandrs Balodis (1882—1947) bija latviešu arheologs un eģiptologs; arheoloģijas zinātnes pamatlicējs Latvijā. Pētījis latviešu senvēsturi, Pievolgas tatāru vēsturi, Senās Ēģiptes vēsturi un mākslu. Pazīstams ar pētījumiem par latgaļu un kriviču cilšu senajām etnogrāfiskajām un politiskajām robežām pirms 13. gadsimta. Francis Balodis bija vadošais Latvijas arheologs pirms Otrā pasaules kara un viens no nacionālās arheoloģijas skolas dibinātājiem.
Dzīvesgājums
Dzimis 1882. gada 7. augustā Valmierā skolotāja Voldemāra Dāvida Baloža (1848—1918) un viņa sievas Olgas Matildes, dzimušas Jākobsones, ģimenē. Mācījies Valmieras draudzes skolā, E. Heines privātskolā un Rīgas Valsts ģimnāzijā.
No 1902. līdz 1907. gadam studēja teoloģiju, vēsturi, mākslas vēsturi un arheoloģiju Tērbatas Universitātē. Uzņemts latviešu studentu korporācijā Lettonia. Vēlāk sāka studēt Maskavas arheoloģijas institūtā, kur 1910. gadā aizstāvēja diplomdarbu "Daži materiāli latviešu cilšu IX-XIII gs. vēsturē". Paralēli studijām Maskavas arheoloģijas institūtā apguva mākslas vēsturi un arheoloģiju Maskavas Universitātē.
1909. gadā veica arheoloģiskos izrakumus Kauguru Pekas kalnā, meklējot Livonijas Indriķa hronikā aprakstīto Beverīnas pilskalnu. No 1910. līdz 1912. gadam Minhenes Universitātē veica disertācijas darbu "Ievads Ēģiptes bārdaino pundurdievību vēsturē" un ieguva Dr. phil. grādu.
No 1912. līdz 1918. gadā bija Maskavas arheoloģijas institūta eģiptoloģijas docents, bet no 1915. līdz 1918. gadam bija Maskavas Universitātes austrumu mākslas vēstures privātdocents. Saratovas Universitātes mākslas vēstures profesors, vienlaicīgi pildot Vēstures un Filoloģijas fakultātes dekāna, rektora palīga, prorektora, Saratovas Arheoloģiskā zinātniski pētnieciskā institūta direktora pienākumus. No 1919. līdz 1922. gadam veica arheoloģiskos izrakumus Sarajā un citās Pievolgas tatāru senpilsētās. Pierādījis agrāko krievu vēsturnieku pret tatāru kultūru vērsto šovinistisko uzskatu nepamatotību. No 1924. gada bija Maskavas Universitātes vēsturiskās arheoloģijas profesors.
1924. gadā viņš Latvijas Universitātē tika ievēlēts par seno austrumu vēstures un arheoloģijas profesoru. 1924. gada 15. septembrī profesors F. Balodis sāka savu darbību LU ar parauglekciju "Otrā Tebu laikmeta Ēģiptes garīgā kultūra". Bija Filoloģijas un filozofijas fakultātes dekāns, universitātes prorektors studentu lietās, Latviešu filologu biedrības priekšnieks, Valsts vēstures muzeja arheoloģijas nodaļas vadītājs, Pieminekļu valdes priekšsēdētājs, Latvijas vēstures institūta vicedirektors, Stokholmas brīvmūrnieku ložas „Den Nordiska Första” brālis. No 1925. līdz 1926. gadā veicis arheoloģiskos izrakumus Ludzas un Rēzeknes apriņķa pilskalnos. 1927. gadā veica arheoloģiskos izrakumus Slatē un Raunas Tanīsa kalnā.
Tūlīt pēc Latvijas okupācijas Zviedrijas Valsts vēstures muzeja direktors atsūtīja prof. F. Balodim ielūgumu no 13. jūlija līdz 4. augustam piedalīties Vilhelma Holmkvista vadītajos arheoloģiskajos izrakumos Sigtunā. 1940. gada 13. jūlijā F. Balodis kopā ar sievu izlidoja uz Zviedriju. Latvijas PSR Tautas Komisāru Padome 1940. gada 30. augustā izdeva rīkojumu par prof. Baloža atbrīvošanu ar 1. septembri no Filoloģijas un filozofijas fakultātes dekāna pienākumiem. 24. oktobrī jaunieceltais LU rektors Jānis Paškēvičs izdeva pavēli un paziņojumu prof. F. Balodim uz Zviedriju: "Atbrīvoju no dienesta pienākumiem LVU, skaitot ar 1940. gada 15. oktobri, no savas zemes un tautas visstraujākajā jaunradīšanas laikā dezertējušo Vēstures un filoloģijas fakultātes profesoru Franci Balodi".
1940. — 1941. gadā viņš lasīja lekcijas Stokholmas Universitātē un zviedriski publicēja divas grāmatas: Det äldsta Lettland ("Senā Latvija", Upsālā: 1940) un Wåld och Frihet ("Spaidi un brīvība", Stokholmā: 1941). 1943. gadā F. Balodis kļuva par Latvijas pārstāvi Baltijas komitejā. 1944. gadā Otrā pasaules kara laikā viņam izdevās ievietot rakstus par Latvijas Centrālās padomes centieniem atjaunot Latvijas neatkarību Zviedrijas laikrakstos. Līdz 1947. gadam strādāja kā ārštata profesors un lasīja lekcijas Austrumeiropas arheoloģijā un eģiptoloģijā. Miris 1947. gada 8. augustā, 65 gadu vecumā.
Brīvmūrnieku uzskaitījums — A
Šajā rakstā ir uzskaitīti Latvijas un citu valstu brīvmūrnieki, kuru uzvārds sākas ar burtu "A".
Portugāles Futbola federācija
Portugāles Futbola Federācija (FPF) (portugāļu val.: Federação Portuguesa de Futebol) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Portugālē. Federācija organizē nacionālo futbola čempionātu, Portugāles Superlīgu, kā arī atbild par Portugāles futbola izlasi. Tās galvenā mītne atrodas Lisabonā.
Kopš 1923. gada FPF ir FIFA locekle, bet 1954. gadā kļuva par vienu no UEFA dibinātājām.
Opel Astra
Opel Astra ir mazkalibra ģimenes auto kuru ražo Opel. Opel Astra automašīnas ražo jau kopš 1991.gada. Mašīnu kā Opel Astra ražo kontinentālajā Eiropā, Īrijā, Ziemeļāfrika un Dienvidāfrika, kā Vauxhall Apvienotā Karalistē, kā Holden Austrālijā un kā Chevrolet Latīņamerika. Krievijā tā ir pārdotā kā Opel un Chevrolet. Sākot ar 2008. gadu mašīnas eksportēs uz ASV un Kanādu kā Saturn Astra. Astru šobrīd ražo Vācijā, Beļģijā, Apvienotā Karalistē, Brazīlijā, Dienvidāfrikā, Polijā, Ukrainā un Krievijā.
Tor (anonimitātes tīkls)
Tor ir brīvprogrammatūra, kas nodrošina anonimitāti internetā un palīdz apiet cenzūru un izvairīties no valsts iestāžu (tajā skaitā - likumsargājošo iestāžu) kontroles. Tā ir izstrādāta, lai lietotāji varētu izmantot internetu anonīmi tā, lai to darbības un atrašanās vietu nevar noskaidrot. Tor programatūras pamatu izveidoja ASV Jūras Spēku Pētnieciskās Laboratorijas (United States Naval Research Laboratory) matemātiķi ar mērķi izveidot drošu vidi izlūkdienesta darbībām. 2004. gadā šī laboratorija kodu padarīja brīvi publiski pieejamu, bet ASV valdība joprojām ir starp nozīmīgākajiem šī projekta finansētājiem. Nosaukums Tor ir saīsinājums no The Onion Routing (sīpola maršrutēšanas) principa.
Populārs veids, kā lietot Tor, ir izmantojot Tor Browser, kas apvieno Tor programmatūru kopā ar pārlūkprogrammu, kas atvasināta no Mozilla Firefox, papildinot to ar dažādiem paplašinājumiem.
2010. gada ziemas olimpiskās spēles
2010. gada ziemas olimpiskās spēles jeb XXI Olimpiskās Ziemas spēles bija 21. ziemas olimpiskās spēles, kas no 2010. gada 12. līdz 28. februārim notika Kanādas Britu Kolumbijas provinces pilsētā Vankūverā, bet vairāku sporta veidu sacensības norisinājās netālu esošajā Vistlerā. Šīs bija trešās olimpiskās spēles, ko rīkoja Kanāda: 1976. gadā Monreālā notika vasaras olimpiskās spēles, bet 1988. gadā Kalgari - ziemas olimpiskās spēles.
Tor (anonimitātes tīkls)
Tor pārvirza interneta datplūsmu caur bezmaksas vispasaules brīvprātīgo uzturētu tīklu, kas sastāv no vairāk nekā sešiem tūkstošiem retranslatoru, lai noslēptu lietotāja atrašanās vietu un darbības no jebkura, kas nodarbojas ar datortīklu uzraudzību vai datplūsmas analīzi. Tor izmantošana krietni sarežģī interneta aktivitāšu sasaistīšanu ar lietotāju. Tor mērķis ir aizsargāt lietotāju privātumu, kā arī viņu brīvību un spēju veikt konfidenciālu saziņu, kas ir droša pret pārtveršanu. Tāpat Tor arī ļauj apiet dažādās valstīs pastāvošos interneta cenzūras mehānismus. Kādā slepenā ASV Nacionālās drošības aģentūras novērtējumā Tor tiek raksturots kā "augstas drošības un zema latentuma interneta anonimitātes karalis" un ka "citi troņa pretendenti nav redzami".
Tor darbības pamatā ir sīpola maršrutēšana — šifrēšanas slāņi, kas uzklāti viens otram virsū, līdzīgi kā slāņi sīpolā. Tor vairākkārtīgi nošifrē sākotnējos datus, tai skaitā mērķa IP adresi, un tad nosūta tos caur virtuālo ķēdi, kas sastāv no vairākiem nejauši izvēlētiem Tor retranslatoriem. Katrs retranslators atšifrē tikai vienu slāni, tikai lai noskaidrotu nākamo retranslatoru, kam pārsūtīt atlikušos šifrētos datus. Gala retranslators atšifrē iekšējo slāni un nosūta sākotnējos datus mērķiem, neatklājot un pat pats nezinot avota IP adresi. Tā kā saziņas maršruts ir daļēji noslēpts jebkurā ķēdes lēkumā, tas izslēdz jebkuru vienu punktu, kuru uzraugot varētu veikt saziņas deanonimizāciju.
2010. gada ziemas olimpiskās spēles
Olimpisko spēļu atklāšanas dienā Gruzijas kamaniņu braucējs Nodars Kumaritašvili traģiski gāja bojā treniņbraucienā Vistleras trasē. Gruzijas Olimpiskā komiteja paziņoja pēc šī negadījuma, ka spēlēs tomēr piedalīsies, tādējādi godinot mirušo sportistu.
Šajās olimpiskajās spēlēs piedalījās 58 Latvijas sportisti, kuri startēja 9 sporta veidos.
Sporta veidi
Vankūveras olimpiskajās spēlēs sacensības notika šādos veidos (izcelti sporta veidi, kuros piedalījās Latvijas sportisti):
Spēļu rīkošanas vietas izvēle
Vankūvera par 21. ziemas olimpisko spēļu mājvietu tika izvēlēta, pārspējot Dienvidkorejas pilsētu Phjončhanu un Austrijas pilsētu Zalcburgu. Uz rīkošanu pretendēja, bet līdz balsojumam nenokļuva arī Andora la Velja (Andora), Harbina (Ķīna), Jaka (Spānija) un Sarajeva (Bosnija un Hercegovina), bet sākotnēji pieteikusies bija arī Berne (Šveice), kas dalību atsauca pati.
BC Place stadions
BC Place Stadium notika olimpisko spēļu atklāšanas un noslēguma ceremonijas, kā arī lielākā daļa medaļu pasniegšanas ceremoniju. Stadions tika atklāts 1983. gadā un tajā ir aptuveni 60 000 sēdvietu.
Olimpisko spēļu organizēšana
Lielus līdzekļus organizatori ieguldīja olimpisko spēļu drošības nodrošināšanā.
Neilgi pirms spēļu sākšanās organizatorus satrauca sniega trūkums, jo gaisa temperatūra Vankūverā bija +10 °C. Savukārt Vistlerā temperatūra bija ap 0 °C. Tomēr Vankūverā sporta sacensības notika telpās, kur daudz vieglāk ir nodrošināt nepieciešamos apstākļus. Pirms spēļu sākuma vislielākās raizes organizatoriem sagādāja Vankūveras tuvumā esošais Saipresmauntinas kūrorts (Cypress Mountain), kur notika snovborda un frīstaila sacensības. Kalnā bija sniega deficīts, un to bija jāpiegādā sacensību trasēs no citām vietām. Meteorologi ir atzinuši, ka šī bija siltākā ziema kūrorta vēsturē. Olimpisko spēļu laikā laika apstākļi pamazām uzlabojās, un par sniega trūkumu īpaši jāsūdzas nebija. Pārāk intensīvu nokrišņu vai miglas dēļ gan vairākkārt tika pārceltas kalnu slēpošanas sacensības.
Pirms spēlēm organizatori brīdināja sportistus draudot, ka olimpisko spēļu laikā tiks veiktas aptuveni 2000 dopinga analīzes. Ievērojami dopinga skandāli olimpiādes laikā nenotika.
Talismani
Vankūveras olimpisko spēļu talismani bija Sami, Miga un Kvači. Talismanu veidotāji ietekmējušies no vietējo indiāņu kultūras. Sami ir kalnos dzīvojošs dzīvnieku gars, Miga - teiksmains lācis, bet Kvači - Kanādas spokainajos mežos mītošs sniega cilvēks, kas olimpiādes laikā kļuva par hokeja un citu ledus sporta veidu fanu.
Atklāšanas ceremonija
Olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijas pirmajā daļā tika rādīti etniskie Kanādas pamatiedzīvotāji, kuri bija tērpušies tradicionālajos tērpos, savukārt otrā daļa risinājās mūsdienīgākās noskaņās, lai gan arī šeit manāms uzsvars uz spēļu rīkotājvalsts vēstures atspoguļojumu.
Oficiāli spēles atklāja Kanādas ģenerālgubernatore Mikaela Žana (Michaëlle Jean), bet olimpisko uguni iededza piecas Kanādas sporta zvaigznes: hokejists Veins Greckis (pēdējais olimpiskās lāpas nesējs), basketbolists Stīvs Nešs, slēpotāja Nensija Grīna, ātrslidotāja Katrina Lemeija un paraolimpietis Riks Hansens. Katrs no viņiem no savas puses aizdedzināja savdabīgi izveidoto olimpisko lāpu.
Tāpat kā Pekinas olimpiskajās spēlēs, arī šoreiz atklāšanas ceremonijā vienoti nesoļoja Ziemeļkorejas un Dienvidkorejas delegācijas. Abas komandas vienoti soļoja no 2000. līdz 2006. gadam notiekošajās olimpiskajās spēlēs.
Gruzijas Olimpiskā delegācija Gruzijas karogu nesa sēru noformējumā, sērojot par kamaniņu braucēja Nodara Kumaritašvili traģisko bojāeju šai pašā dienā treniņbraucienā Vistleras trasē. Sportista piemiņa tika godināta ar klusuma minūti.
Latvijas komandas sniegums
Šajās olimpiskajās spēlēs sportistu skaits Latvijas delegācija bija tieši tikpat liels cik iepriekšējās Turīnas olimpiskajās spēlēs - 58 sportisti, kuri startēja 9 sporta veidos. Pirms olimpiādes bija cerības uz rekorda labošanu, tomēr Starptautiskā Slēpošanas savienība (FIS) nedeva iespēju olimpiskajās spēlēs startēt Latvijas snovbordistam Tomam Vasinam, kurš nebija izpildījis individuālos kvalifikācijas kritērijus.
Latvijas karogu olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā nesa galvenais medaļu pretendents un vēlākais medaļnieks skeletonists Martins Dukurs, bet spēļu noslēguma ceremonijā - Haralds Silovs, kurš bija kļuvis par pirmo sportistu olimpisko spēļu vēsturē, kas startējis klasiskās ātrslidošanas un šorttreka sacensībās.
Andris Šics un Juris Šics kamaniņu divniekos ieguva sudraba medaļu. Tāpat sudraba medaļu skeletonā ieguva Martins Dukurs, bet Tomass Dukurs izcīnīja 4. vietu. Latvijas bobsleja divnieks Edgars Maskalāns/Daumants Dreiškens ieguva 8. vietu, bet četrinieks (Edgars Maskalāns/Pāvels Tulubjevs/Raivis Broks/Mihails Arhipovs) — 11. vietu. Latvijas hokeja izlase ieguva 12. vietu.
Grieķijas pilsētu uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopotas Grieķijas pilsētas.
Artjoms Osipovs
Artjoms Osipovs (dzimis, Rīgā) ir Krievijas futbolists, pussargs, kurš spēlē Latvijas 1. līgas komandas SK Super Nova sastāvā.
Grieķijas pilsētu uzskaitījums
Gandrīz divas trešdaļas Grieķijas iedzīvotāju dzīvo pilsētās. Grieķijas lielākās un ietekmīgākās pilsētas ir Atēnas un Saloniki. Šajās abās pilsētās attiecīgi 2011.g. dzīvoja 3 090 508 un 790 824 iedzīvotāji.
Artjoms Osipovs
Osipovs 2014. gada beigās pieņēmis Krievijas pilsonību, iepriekš bijis Latvijas nepilsoņa statusā.
Svētais Augustīns
Aurēlijs Augustīns, Augustīns no Hiponas jeb svētais Augustīns (354. gada 13. novembris—430. gada 28. augusts) ir viens no Rietumu kristietības "tēviem". Pēc izcelsmes — berbers. Katoļu un anglikāņu baznīcās atzīts par svēto (pareizticīgo baznīcās — par svētlaimīgo). Daudzi protestanti, īpaši kalvinisti, viņa teoloģiju uzskata par protestantisma pamatu. Dzimis Tagastē, mūsdienu Alžīrijā, kristīts Milānā. Sarakstījis divus Rietumu kultūrai būtiskus darbus — "Atzīšanās" (Confessiones) un "Dieva pilsēta" (Civitas Dei). "Atzīšanās" ir vienīgais Augustīna darbs, kas tulkots latviski.
Dzīves gājums
Pēc studiju beigšanas Augustīns atgriezās dzimtajā Tagastē, kur sāka strādāt par daiļrunas skolotāju un aktīvi piedalījās sabiedriskajā dzīvē. Augustīna dzīves mērķis šajā laikā bija kļūt slavenam, kas arī viņam izdevās, taču viņu mocīja nemiers. Ilgodamies pēc sirdsmiera, Augustīns pievērsās astroloģijas studijām, jo uzskatīja, ka viss ir atkarīgs no zvaigznēm. Lai gūtu vēl lielāku slavu, viņam radās doma pārcelties uz lielāku pilsētu — Kartāgu vai Romu. Vispirms viņš pārcēlās uz Kartāgu, bet savu audzēkņu nenopietnās attieksmes dēļ 383. gadā ieradās Romā, kur nodibināja retorikas skolu. Dzīvojot Romā, viņam nostiprinājās pārliecība par maniheisma maldīgumu, tāpēc Augustīns pievērsās skeptiķu filozofijai, kas iesaka par visu šaubīties. Paklausot Romas prefekta ieteikumiem, pēc gada viņš pārcēlās retora darbā uz Milānu, kur iepazinās ar vietējo bīskapu sv. Ambroziju. Sākumā Augustīnu piesaistīja bīskapa Ambrozija sprediķi viņa daiļrunības dēļ, tādēļ katru svētdienu viņš sāka apmeklēt baznīcu, lai tikai klausītos bīskapa daiļrunībā, bet vēlāk sāka ieklausīties arī pašā sprediķa saturā. Iedvesmas pilns, viņš sāka domāt par kristīgās ticības pieņemšanu. Lai to izdarītu, viņam bija pilnīgi jāmaina viss savs līdzšinējais dzīves veids, jo viņš jau 14 gadus dzīvoja kopā ar sava ārlaulības dēla māti.
Brālis un draugi Augustīnam ieteica salaulāties ar savu konkubīni, arī pats Augustīns bija ar mieru to darīt, bet tam pretojās viņa māte, jo neticēja, ka Augustīnam ar šo sievieti laulībā varētu būt īsta mīlestība. Augustīnam tika sameklēta cita līgava, bet tai vēl bija tikai 12 gadi, tāpēc laulības ar viņu varēja notikt pēc diviem gadiem. Augustīna līdzšinējā konkubīne devās uz Ziemeļāfriku, bet dēls palika pie viņa. Sava vājā rakstura dēļ Augustīns atlaistās konkubīnes vietā atrada citu. Taču mieru viņam nedeva domas par pēcnāves dzīvi, un Augustīns sāka lasīt Svētos Rakstus līdz ar dažādu filozofu darbiem. Augustīnu aizrāva Jēzus Kristus personība un mācība. Viņš vēlējās sekot Kristum, bet netika galā ar savām kaislībām. Viņš savā tikumībā cēlās un piedzīvoja vairākus kritienus, līdz pats noteica: "Ak, kas gan mani, nabaga bērnu, izglābs no šīs miesas nāves, ja ne Tava žēlastība caur Jēzu Kristu, mūsu kungu." Pie viņa ieradās kāds paziņa no viņa dzimtenes un pastāstīja par Ēģiptes svētā vientuļa Antonija dzīvi, par tā pārdzīvotajiem lielajiem kārdinājumiem un uzvarām. Augustīns, to dzirdēdams, teica savam draugam Alpijam, kurš tolaik viesojās pie viņa: "Raug, cilvēki bez izglītības iemanto debesis, bet mēs ar visaugstāko izglītību stāvam ārpusē un atrodamies kaislību verdzībā!" Augustīna sirdī sākās ārkārtīga cīņa. Sajuzdams, ka Dieva žēlsirdības brīdis ir pienācis, Dieva balss mudināts, viņš paņēma Svētos Rakstus un uzšķīra apustuļa Pāvila Vēstulē romiešiem teiktos vārdus, kas liek ieģērbties Jēzū Kristū un neļaut vaļu savai miesai uz tās kārībām. Augustīns, paklausot sirdsapziņai, atsacījās no retora amata, paredzētajām precībām un visa, kas saista ar pasauli, un pēc vairāku mēnešu nopietnas gatavošanās 387. gadā, Lieldienu sestdienā, reizē ar savu dēlu, draugu Alpiju un vēl citiem pieņēma kristības sakramentu. Viņus nokristīja sv. Ambrozijs. Pēc tam Augustīns ar dēlu, savu māti, brāli un draugu Alpiju devās uz dzimteni, lai tēva mājās nodibinātu klosteri. Ceļā uz mājām nomira Augustīna māte. Pārdzīvodams lielas sirdsāpes, viņš dažus mēnešus pavadīja Romā. 388. gadā, ierodoties Tagastē, Augustīns nodibināja klosteri. Par tā pirmajiem iemītniekiem kļuva viņš pats ar saviem tuvākajiem draugiem. 391. gadā nomira Augustīna dēls, un Augustīns pēc dēla nāves, vēlēdamies laiciņu pavadīt vientulībā, izceļoja uz Hiponu, kur vietējais bīskaps viņu iesvētīja par priesteri un iecēla sev par palīgu. Augustīns arī Hiponā nodibināja klosteri un kļuva slavens ar saviem sprediķiem. Līdz pat viņa nāvei sprediķošana ieņēma svarīgu lomu viņa pastorālajā darbībā. Augustīnam bija dziļas teoloģiskas zināšanas, kuras spoži izpaudās Hiponas baznīcas sinodē, kur piedalījās gandrīz visi Ziemeļāfrikas bīskapi. Lai arī viņš nebija bīskaps, viņš tomēr tika aicināts uz sinodi, lai uzstātos jautājumos par maniheisma un citu maldu mācību apkarošanu. 396. gadā Hiponas bīskaps Augustīnu konsekrēja par palīgbīskapu. Tajā pašā gada, pēc Hiponas bīskapa nāves, Augustīns kļuva viņa pēctecis un šajā amatā nostrādāja 34 gadus. Strādādams par bīskapu, viņš daudz rakstīja par teoloģiskiem un filozofiskiem jautājumiem.
Tatjana Navka
Tatjana Navka (, ; dzimusi Dnipropetrovskā, Ukrainā) ir bijusī profesionāla Krievijas daiļslidotāja, pirms tam pārstāvējusi Baltkrieviju. Kopā ar partneri Romānu Kostomarovu startē deju pāros. Piedalījusies 4 ziemas olimpiskajās spēlēs (1994, 1998, 2002, 2006), 2006. gadā Turīnā kļuva par olimpisko čempioni, 2004. un 2005. gada Pasaules čempione un 2004., 2005. un 2006. gada Eiropas čempione. 2006. gadā beidza karjeru.
Svētais Augustīns
Filozofija
Augustīns, atzīdams, ka pasaule īstā vārda nozīmē ir radīta no nekā, nāca pie atziņas, ka Dievs pasauli ir radījis apzinīgi un brīvprātīgi. Mūžīgajā un bezgalīgajā Dieva prātā jau pirms mūžu mūžiem ir bijušas atziņas par visām lietām, kādas vien iespējams radīt. Šīs atziņas Dievā ir mūžīgas un nemainīgas. Tās ir visu radīto lietu mūžīgie paraugi Dievā. Saskaņā ar šiem mūžīgajiem paraugiem Dievs ir radījis visas lietas, tāpēc lietas ir mūžīgo ideju realizējums vai pakaļdarinājums, atspoguļojums. Dievs ir visu patiesību nesējs. Viņš ir visu mūsu patiesību mēraukla, norma un avots. Mūsu atziņas tikai tad ir īstā vārda nozīmē patiesas, ja tās saskan ar lietu idejām Dieva prātā.
Atziņas
Pāri pasaulei ir Dievs, un pasaule eksistē, vienīgi pateicoties Viņam. Dievs ir mūžīgs. Viņam nav iesākuma un nevar būt beigu. Viss labais viņā ir bezgalīgi augstā pakāpē.
Augustīna darbu tulkojumi latviešu valodā
Augustīns. Atzīšanās. Tulk. Laura Hansone. Rīga: Liepnieks un Rītups, 2008.
Belmana—Forda algoritms
Belmana—Forda algoritms ir algoritms īsākā ceļa meklēšanai starp doto un pārējām virsotnēm svērtos grafos. Atšķirībā no Deikstras algoritma Belmana—Forda algoritms pieļauj negatīvus šķautņu svarus, bet ir lēnāks, tāpēc parasti tiek izmantots, ja grafā ir šķautnes ar negatīviem svariem.
Algoritma apraksts
Dots svērts grafs G = (V, E) ar šķautņu svaru funkciju w un sākuma virsotni s.
Izveidojams matricas A_{ij}, kas saturēs īsāko ceļu no s uz virsotni i caur j šķautnēm un P_{ij}, kas satur iepriekšējo virsotni šādā ceļā. Matricā A vienīgais ceļš no s, kas satur 0 šķautnes ir tikai līdz pašai s un tā garums ir 0. Tādējādi A_{s0} = 0. Visu pārējo ceļu sākotnējās vērtības ir +\infty.
Koda piemēri
Belmana—Forda algoritma realizācija C
Pielietojums maršrutēšanā
Distance-vector maršrutēšanas protokoli, piemēram, RIP izmanto dalīto (distributed) Belmana—Forda algoritmu. Par dalīto to sauc tāpēc, ka tajā iesaistīti vairāki maršrutētāju vienā autonomajā sistēmā. Algoritma realizācija ir šāda:
Portugāles futbola izlase
Portugāles futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Portugāles valsti starptautiskās futbola sacensībās. Portugāles futbola izlasi pārvalda Portugāles Futbola federācija. Lielākie Portugāles izlases panākumi ir 3. vieta 1966. gada Pasaules čempionātā, kā arī izcīnīta uzvara Francijā notiekošajā 2016. gada Eiropas čempionātā. 2006. gada Pasaules čempionātā Portugāle pusfinālā zaudēja Francijai, bet spēlē par 3. vietu piekāpās Vācijas izlasei, ieņemot 4. vietu.
Opel Insignia
Opel Insignia ir vidējās klases automašīna, kas aizstāja Opel Vectra modeļu sēriju. Pirmo reizi automašīna tika izrādīta 2008. gada Londonas autoizstādē. Apvienotajā Karalistē šis modelis tiek pārdots kā Vauxhall Insignia. Opel Insignia ražo kopš 2009. gada.
Portugāles futbola izlase
Sastāvs
Komandas sastāvs 2022. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Spēles un gūtie vārti norādīti līdz finālturnīra sākumam.
<!--Šāds sastāvs tika izsaukts draudzības spēlei pret Andoru (11.11.2020) un 2020.—2021. gada UEFA Nāciju līgas spēlēm pret Franciju (14.11.2020) un Horvātiju (17.11.2020).
-->
2006.—2007. gada BBL sezona
2006.—2007. gada Baltijas basketbola līgas sezona bija trešā Baltijas basketbola līgas sezona. Turnīra augstākajā divīzijā piedalījās 14 komandas.
SK Blāzma 2008. gada sezonā
2008. gada sezona bija otrā Rēzeknes futbola komandas sezona zem SK Blāzma nosaukuma un pirmā sezona LMT Virslīgā zem šāda nosaukuma.
GEM 60
Pakāpe var būt pārvietojamā sprauslas konfigurācijā (ar vilkmes vektora kontroli Thrust Vector Control - TVC) vai fiksētā (tā ir par 599 kg vieglāka).
Pakāpe tiek izmantota Delta IV versijās:
57 (skaitlis)
57 (piecdesmit septiņi) ir naturāls skaitlis, kas veselo skaitļu rindā atrodas starp 56 un 58. Gada piecdesmit septītā diena ir 26. februāris.
Romiešu skaitļu sistēmā piecdesmit septiņi tiek pierakstīts šādi — LVII, bet binārajā skaitīšanas sistēmā piecdesmit četri ir 1110012, oktālajā skaitīšanas sistēmā — 718 un heksadecimālajā skaitīšanas sistēmā — 3916. Piecdesmit septiņi ir nepāra skaitlis.
Ķīmisko elementu periodiskajā tabulā piecdesmit septītais ir lantāna (La) atomskaitlis. Tas ir Kolumbijas starptautiskais tālsarunu kods. Mozele ir Francijas piecdesmit septītais departaments.
Cerbers
Cerbers, arī Kerbers, grieķu un romiešu mitoloģijā ir daudzgalvains suns (parasti trīsgalvains ), kas sargā Aīda valstības vārtus, neļaujot tiem, kas šķērsojuši Stiksas upi, aizbēgt. Cerbers ir attēlots daudzos sengrieķu un romiešu literatūras darbos, kā arī modernajā mākslā un arhitektūrā. Dažādos avotos Cerberam var būt norādīts atšķirīgs galvu skaits: biežāk tam ir trīs galvas, taču citos avotos tam ir viena, divas vai pat 50 galvas.
VSS Enterprise
VSS Enterprise (astes numurs N339SS) bija suborbitālā kosmoplāna SpaceShipTwo Model 339 klases pirmais eksemplārs. To pēc Virgin Galactic pasūtījuma izgatavoja uzņēmums The Spaceship Company. VSS Enterprise iznīcināts katastrofā, kurā gāja bojā viens pilots, bet otrs tika nopietni ievainots.
Oklendas ģimnāzija
Oklendas ģimnāzija (en) ir valsts vidusskola, kas atrodas Oklendā, Jaunzēlandē. Skolā tiek mācīti zēni no devītās līdz trīspadsmitajai klasei. Tā ir viena no lielākajām Jaunzēlandes skolām (2008. gadā tajā mācījās 2760 skolnieku). Mācību iestāde dibināta 1868. gadā.
VSS Enterprise
Raķešplāns ieguvis nosaukumu, iedvesmojoties no televīzijas seriāla Star Trek, kurā figurēja kosmosa kuģis USS Enterprise. Arī Space Shuttle prototipa kosmoplānam bija nosaukums Enterprise.
VSS Enterprise publiski pirmoreiz demonstrēts 2009. gada decembrī. Pirmais lidojums (bez pilotiem, pievienots nesējlidmašīnai White Knight Two) notika. Pirmais lidojums ar pilotiem (pievienots nesējlidmašīnai) veikts. Pirmais autonomais pilotējamais lidojums notika. , pēc 25 planēšanas režīma lidojumiem, veikts pirmais lidojums ar iedarbinātu raķešdzinēju.
VSS Enterprise virs Mohaves tuksneša veica lidojumu ar raķešdzinēju. Lidojuma mērķis bija izmēģināt modificētu dzinēju. Raķešplānu pilotēja Pīts Sībolds (Pete Siebold) un Maikls Olsberijs (Mike Alsbury). Pēc atvienošanās no nesējlidmašīnas, autonomā lidojuma laikā kosmoplāns izjuka. Vienam pilotam izdevās katapultēties, un ar nopietniem ievainojumiem viņš nogādāts slimnīcā. Otrs pilots Maiks Olsberijs gāja bojā.
Diablo
Diablo ir lomu datorspēle tā dēvētajā hack and slash stilā, ko iztrādāja Blizzard North un 1996. gada decembrī izlaida Blizzard Entertainment. Spēlē ir trīs varoņu klases — cīnītājs, strēlnieks un burvis.
VSS Enterprise
Avārijas izmeklēšanu veica Nacionālā transporta drošības padome (NTSB). 2015. gada 28. jūlijā tika sniegts izmeklēšanas komisijas atzinums. Avārijas cēlonis bijis cilvēciskais faktors. Pilots, kurš gāja bojā, par agru ir atbrīvojis astes daļu, laikā, kad darbojās raķešdzinējs un tika pārsniegta skaņas barjera. Rezultātā lidaparāts tika strauji nobremzēts. Tika atzīmēts, ka konstrukcijā nebijusi paredzēta aizsardzība pret šādiem gadījumiem, tāpat arī piloti nav bijuši pienācīgi apmācīti.
58 (skaitlis)
58 (piecdesmit astoņi) ir naturāls skaitlis, kas veselo skaitļu rindā atrodas starp 57 un 59. Gada piecdesmit astotā diena ir 27. februāris.
56 (skaitlis)
56 (piecdesmit seši) ir naturāls skaitlis, kas veselo skaitļu rindā atrodas starp 55 un 57. Gada piecdesmit sestā diena ir 25. februāris.
58 (skaitlis)
Romiešu skaitļu sistēmā piecdesmit astoņi tiek pierakstīts šādi — LVIII, bet binārajā skaitīšanas sistēmā piecdesmit astotā ir 1110102, oktālajā skaitīšanas sistēmā — 728 un heksadecimālajā skaitīšanas sistēmā — 3A16. Piecdesmit astoņi ir pāra skaitlis.
56 (skaitlis)
Romiešu skaitļu sistēmā 56 tiek pierakstīts šādi — LVI, bet binārajā skaitīšanas sistēmā piecdesmit seši ir 1110002, oktālajā skaitīšanas sistēmā — 708 un heksadecimālajā skaitīšanas sistēmā — 3816. Piecdesmit seši ir pāra skaitlis.
Ķīmisko elementu periodiskajā tabulā piecdesmit sestais ir bārija (Ba) atomskaitlis. Tas ir Čīles starptautiskais tālsarunu kods. Morbiāna ir Francijas piecdesmit sestais departaments. Dienvidamerikas galējais dienvidu punkts Hornas rags atrodas uz 56 paralēles.
58 (skaitlis)
Ķīmisko elementu periodiskajā tabulā piecdesmit astotais ir cērija (Ce) atomskaitlis. Tas ir Venecuēlas starptautiskais tālsarunu kods. Njevra ir Francijas piecdesmit astotais departaments.
Sīpola maršrutēšana
Sīpola maršrutēšana ir anonīmas saziņas tehnika datortīklos, kur ziņojumi tiek atkārtoti šifrēti un sūtīti caur vairākiem tīkla mezgliem, kurus sauc par sīpola maršrutētājiem. Līdzīgi kā mizojot sīpolu, katrs sīpola maršrutētājs noņem vienu šifrēšanas slāni un nosūta ziņojumu tālāk uz nākamo maršrutētāju. Tādējādi maršrutētājiem, caur ko tiek sūtīts ziņojums, nav zināms nedz tā avots, nedz mērķis, nedz saturs.
Populārākais sīpola maršrutēšanas piemērs ir Tor anonimitātes tīkls.
Lubumbaši
Lubumbaši (Lubumbashi) ir pilsēta Kongo Demokrātiskās Republikas galējos dienvidos pie Zambijas robežas, valsts otrā lielākā pilsēta. Atrodas ap 1000 m virs jūras līmeņa.
Relatīvi pārticīgās Katangas provinces centrs. Liels vara ieguves centrs. Apkārtnē iegūst arī kobaltu, cinku un svinu.
Vēsture
Pilsētu ar nosaukumu Elizabetvila 1910. gadā nodibināja beļģi, lai apgūtu apkārtnē esošās bagātīgās vara atradnes. 1941. gada decembrī vara raktuvēs notika streiki. 1954. gadā tika nodibināta universitāte. 1957. gadā Elizabetvilas iedzīvotāji nobalsoja par partiju, kura pieprasīja neatkarību no Beļģijas.
1960.-1963. gada Kongo Pilsoņu kara laikā Elizabetvila bija atšķēlušās neatkarīgās valsts - Katangas galvaspilsēta. Šeit 1960. gadā Moiss Čombe deklarēja Katangas neatkarību. Tomēr 1961. gada decembrī ANO karaspēks ieņēma Katangu un likvidēja valsts neatkarību.
Mobutu Sese Seko valdīšanas laikā 1972. gadā pilsētu pārsauca afrikāņu vārdā par Lubumbaši.