cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ziāds el Harīrī
Dzīvesgājums
Dzimis Hamā liela zemes īpašnieka ģimenē. Mācījies Homsas Militārajā Akadēmijā un 1954. gadā kļuvis par virsnieku Sīrijas armijā. Politikā atbalstīja Nāseru un bija Sīrijas un Ēģiptes apvienošanās atbalstītājs. Pēc Apvienotās Arābu Republikas izveidošanas nosūtīts uz nenozīmīgu posteni Ēģiptē. Pēc 1961. gada apvērsuma un Sīrijas neatkarības atjaunošanas el-Harīrī bija pulkvedis un tika iecelts par Dienvidu frontes komandieri. Šis bija lielākais Sīrijas armijas grupējums un atradās pie robežas ar Izraēlu. El-Harīrī bija aktīvs jaunā Sīrijas režīma pretinieks un iesaistījās sazvērestībās, lai panāktu Sīrijas un Ēģiptes savienības atjaunošanu. Šī iemesla dēļ valdība sāka plānot viņa pārcelšanu uz Bagdādi par militāro atašeju. Lai nezaudētu savu ietekmi, el-Harīrī iesaistījās Militārās komitejas apvērsuma plānošanā un īstenošanā.
Naktī uz 1963. gada 8. martu el-Harīrī piedalījās valsts apvērsuma īstenošanā, vedot savā pakļautībā esošās armijas daļas uz Damasku. Pēc apvērsuma el-Harīrī tiek paaugstināts rangā par ģenerālmajoru un iecelts par armijas ģenerālštāba priekšnieku.
Lai arī el-Harīrī spēlēja ievērojamu lomu veiksmīgajā apvērsumā, viņa vara bija ierobežota un situāciju aizvien vairāk kontrolēja radikālie Baas partijas virsnieki. Attiecības starp nāserītiem un bāsistiem kļuva aizvien saspringtākas, kad izrādījās, ka bāsistiem nav vēlēšanās īstenot 1963. gada 17. aprīlī panākto vienošanos par Ēģiptes, Sīrijas un Irākas apvienošanos. Nāseristi zaudēja varu — vai nu atkāpās paši, vai tika pakļauti tīrīšanām. Kad 19. jūnijā el-Harīrī devās vizītē uz Alžīriju, bāsisti izmantoja iespēju, lai 23. jūnijā no amatiem atbrīvotu ap 30 viņam draudzīgus virsniekus. 8. jūlijā arī el-Harīrī tika atbrīvots no militārajiem amatiem un iecelts par Sīrijas militāro atašeju Vašingtonā. El-Harīrī atteicās no šī amata un devās brīvprātīgā trimdā uz Franciju.
Jumprava. Lielais notikums
Filmas veidošana
paziņoja par darba uzsākšanu un aktieru atlasi pie filmas. Filma top ar Nacionālā kino centra un Valmieras pašvaldības atbalstu. Valmierā sākās spēlfilmas filmēšana.
Nāsers Buanī
Nāsers Buanī (fr; dzimis ) ir profesionāls alžīriešu izcelsmes Francijas šosejas riteņbraucējs, kurš šobrīd pārstāv  komandu. Buanī ir sprinteris, pie viņa lielākajiem panākumiem pieskaitāmas trīs uzvaras 2014. gada Giro d'Italia posmos, uzvara divos 2014. gada Vuelta a España posmā un uzvara 2012. gada Francijas čempionātā grupas braucienā.
Peltes
Peltes (agrāk Lorupe) ir Siguldas pilsētas daļa, līdz 2020. gada 12. septembrim — ciems un pagasta centrs Siguldas novada Siguldas pagastā. Izvietojusies Siguldas dienvidrietumos gar autoceļu A2 (E77) 4 km no novada domes Siguldā un 53 km no Rīgas.
Apkaimes nosaukums radies no mājām  "Peltes", kuras pulkvežleitnants Artūrs Jansons iegādājās 1926. gadā. Jansons bija Latvijas nacionālā karaspēka Kalpaka bataljona pirmās brīvprātīgās kaujas vienības Cēsu rotas dibinātājs un pirmais komandieris, Lāčplēša kara ordeņa kavalieris. Viņa ģimene "Peltēs"izveidoja lielu zemnieku saimniecību un saražoto produkciju ar vilcienu veda realizēt uz Rīgu. 1941. gadā NKVD apcietināts. Gājis bojā kā padomju represiju upuris, atrasts 1941. gada jūlijā Baltezera masu kapā.
"Peltes", kā apdzīvotā vieta izveidojusies pēc 2. pasaules kara kā padomju saimniecības «Lorupe» un vēlāk Latvijas Lopkopības un veterinārijas zinātniskās pētniecības institūta ciemats (ZPS). Peltēs atrodas Siguldas pagasta pārvalde, PII «Saulīte», kultūras nams, doktorāts, aptieka, kā arī Latvijas Lauksaimniecības universitātes Biotehnoloģijas un veterinārmedicīnas zinātniskais institūts «Sigra».
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP datiem.
Vārzas
Dunte 96 veidojusies kā bijušās rūpnīcas VEF darbinieku dārzkopības kooperatīvā sabiedrība ar kopā ap 400 vasarnīcām.
Vārzu dienvidu daļā, Laučos, liedagā atrodas ap 2 m augsts un aptuveni 70 tonnu smags jūrakmens (Lauču jūrakmens), ko 1853. gada pavasarī ledus blīvēdamies izstūmis no jūras gultnes krastā. Valsts nozīmes aizsargājams dabas objekts. Netālu no akmeņa atrodas viesu nams un kempings.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Vīksne
Vīksne ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
European Hit Radio Top 100 (2012)
Šis ir European Hit Radio 2012. gada noslēguma Top 100. Tops tika atskaņots radiostacijā European Hit Radio pirmdien, plkst. 10.00 ar atkārtojumu otrdien, plkst. 10.00.
Top 100 sastādīšanas princips
European Hit Radio Top 100 tiek sastādīts pamatojoties uz klausītāju balsojuma rezultātiem, kas, ik nedēļu, tiek apkopoti Top 40. Topa veidošanas procesā piedalās visas dziesmas, kas kaut reizi ir pabijušas Top 40 sarakstā. No visām vidēji 250 līdz 280 gada laikā Top 40 iekļuvušajām dziesmām, tiek noteiktas populārākās 100.
Katrai dziesmai, kas kaut reizi ir iekļuvusi Top 40, tiek piešķirts punktu skaits, atkarībā no dziesmas atrašanās vietas topā. Piemēram, ja dziesma iknedēļas Top 40 ieņem 1. vietu, tad dziesmai tiek pieskaitīts 1 punkts, ja dziesma ieņem 12. vietu, tad 12 punkti, ja 37. vietu, tad 37 punkti un tā tālāk. Nedēļās, kurās dziesma nav iekļuvusi Top 40 populārāko dziesmu sarakstā, dziesmai tiek pieskaitīts 41 punkts. Veidojot Top 100, visi punkti tiek skaitīti kopā un augstāko vietu iegūst dziesma ar vismazāko punktu skaitu. Ja vairākām dziesmām ir vienāds punktu skaits, tad augstākā vietā nonāk tā dziesma, kurai ir bijusi augstākā vieta Top 40, tad nākamā augstākā vieta un tā tālāk.
Piezīmes
N — nedēļas Top 40, Av — augstākā vieta Top 40, NAv — nedēļas augstākajā vietā
Bojarka
Bojarka (uk) ir pilsēta Ukrainas ziemeļos Kijivas apgabala Fastivas rajonā. Izvietojusies apgabala vidusdaļā Pritvarkas upes krastā 23 km no galvaspilsētas un apgabala centra Kijivas, ietilpst tās aglomerācijā.
Vēsture
Sena apdzīvota vieta — arheoloģiskos izrakumos uzietu skitu laika, kā arī Kijivas Krievzemes apmetņu un nocietinājumu atradumi. Vēstures avotos pirmoreiz minēta 16. gadsimta sākumā kā Budajivkas (Будаївка) ciems. Ciema uzplaukums sākās 19. gadsimta 60. gados līdz ar Kijivas—Fastivas dzelzceļa izbūvi, uz kura 1870. gadā ierīkoja Bojarku staciju. Stacija savu nosaukumu ieguva no līdzās esošā Bojarku ciema, kuru 1924. gadā pārdēvēja par Tarasivku. Bojarku nosaukums cēlies no vārda байрак — ‘sausa grava’; 1695. gada kartē ciems apzīmēts kā Bajaraki (Баяраки). Pie stacijas izauga vasarnīcu ciemats un no 1980. gadiem apvidus bija pazīstams kā klimatiskais kūrorts plaušu slimniekiem.
No 1912. līdz 1923. gadam Budajevka ir pagasta centrs, bet no 1923. līdz 1930. gadam — Budajevkas rajona centrs. Vēlāk pakļauta Kijivas pilsētai. 1938. gadā Budajivkai piešķirts pilsētciemata statuss. 1956. gadā vienā apdzīvotā vietā apvienoja Bojarku, Budajivku, Nova Tarasivku un Gazoviku ciematus un piešķīra tagadējo nosaukumu un pilsētas statusu.
Rihards Lomažs
Rihards Lomažs (dzimis Tukumā) ir Latvijas basketbolists, spēlē uzbrūkošā aizsarga pozīcijā. 2022. gadā pārstāv Vācijas Bundeslīgas klubu Oldenburgas EWE Baskets. R. Lomažs ir Latvijas basketbola izlases spēlētājs.
Uzaudzis Valdemārpilī, jaunatnes līmenī trenējies basketbolā Talsu sporta skolā pie trenera Arkādija Bajāra.
Karjera
2013.—2014. gada LBL sezonā pārstāvēja no jauniešiem veidoto komandu "LMT Basketbola akadēmija". Pēc tam spēlējis BK Jelgava un BK Jūrmala, bet vairākas sezonas pārstāvējis vienu no Latvijas Basketbola līgas spēcīgākajiem klubiem BK Ventspils. 2016. gadā guva smagu traumu (ceļgala krustenisko saišu plīsums) un bija spiests izlaist visu sezonu.
Latvijas izlase
Spēlējis Latvijas jaunatnes basketbola izlasēs. Latvijas pieaugušo izlases sastāvā debitējis 2018. gadā un strauji kļuvis par vienu no komandas līderiem. 2021. gada novembrī spēlēs pret Serbiju un Slovākiju R. Lomažs guva attiecīgi 33 un 28 punktus, būdams rezultatīvākais Latvijas izlasē, kā arī pēc šī rādītāja izvirzoties līderpozīcijās starp visu Eiropas komandu spēlētājiem 2023. gada Pasaules kausa kvalifikācijas turnīrā.
Inesa Kraveca
Inesa Kraveca (uk; dzimusi ) ir bijusī ukraiņu vieglatlēte. Startējusi tāllēkšanā un trīssoļlēkšanā. I. Kraveca bija pasaules rekordiste trīssoļlēkšanā no 1995. līdz 2021. gadam (Tokijas olimpiskajās spēlēs viņas rekordu pārspēja Julimara Rohasa).
Trīs reizes piedalījusies olimpiskajās spēlēs. 1992. gadā Barselonā (pārstāvot Apvienoto komandu) izcīnīja sudraba medaļu tāllēkšanā, pēc četriem gadiem Atlantā (kā Ukrainas pārstāve) kļuva par čempioni trīssoļlēkšanā. Vēl I. Kraveca šajā disciplīnā ir bijusi pasaules čempione stadionā (1995) un telpās (1993).
Misblosoma
Polārā stacija «Misblosoma» (ru) ir bijusī Krievijas polārā hidrometeoroloģiskā stacija Arktikā. Izvietota Čukču jūras rietumos Vrangeļa salas galējā dienvidrietumu punktā Blosoma ragā. Stacija administratīvi ietilpst Čukotkas autonomā apvidus Iuļtinas rajonā.
Vēsture
Staciju uz grants strēles starp jūru (Longa šaurumu) un Vaigača lagūnu 1941. gadā ierīkoja Ziemeļu jūras ceļa Galvenā pārvalde (Glavsevmorputj) un tā darbojusies tikai jūras navigācijas laikā tās nodrošināšanai. Slēgta 1973. gadā. Mūsdienās stacijas ēkas kā kordonu izmanto Vrangeļa salas rezervāts.
Morāviešu valoda
Morāviešu valodā līdz šim laikam saglabājušās daudzas arhaiskas iezīmes, kuras no literārās čehu valodas ir izzudušas, bet vēl arvien tās var atrast citās slāvu valodās.
Andrejs Kančeļskis
Andrejs Kančeļskis (uk, ru; dzimis ) ir ukraiņu izcelsmes Krievijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā.
Sway
Sway var atbilst:
Andrejs Kančeļskis
Savu karjeru sāka Ukrainas komandās Dynamo Kyiv un Shakhtar Donetsk. 1991. gadā pievienojās Anglijas Premjerlīgas komandai Manchester United. 1994—95. gada sezonā Kančeļskis ar 14 vārtiem kļuva par komandas labāko vārtu guvēju. Vēlāk divas veiksmīgas sezonas pavadīja Everton, bet tad sezonu pavadīja ACF Fiorentina. 1998. gadā viņš pievienojās Skotijas Premjerlīgas komandai Rangers, ar kuru izcīnīja divus līgas titulus. Vēlāk nedaudz spēlējis Manchester City un Southampton, bet savu karjeru noslēdza Krievijā.
NVS futbola izlases sastāvā Kančeļskis ir piedalījies 1992. gada Eiropas čempionātā, bet Krievijas izlases sastāvā piedalījies 1996. gada Eiropas čempionātā.
Kā treneris, Kančeļskis ir vadījis vairākus Krievijas zemāko līgu klubus. 2014. gada augustā Kančeļskis tika apstiprināts par Latvijas Virslīgas kluba FC Jūrmala galveno treneri, tomēr pēc sezonas beigām viņš klubu pameta.
Sasniegumi
Rangers
Rūdolfs Bērziņš
Rūdolfs Bērziņš (dzimis Rīgā, miris ) bija latviešu operdziedātājs, teātra un kino aktieris.
Dzīves gājums
Rūdolfs Bērziņš skatuves darbību uzsāka 1899. gadā Rīgas Latviešu biedrības teātra korī. No 1902. gada darbojies Rīgas Jaunajā teātrī, no 1904. gada spēlējis Rīgas Latviešu teātrī Rīgas Latviešu biedrībā, kur īpašus panākumus guva Rūdolfa Blaumaņa lugā "Ugunī", spēlējot kopā ar Daci Akmentiņu, kā arī spēlējot operetēs "Dons Cēzars", "Skaistā Helēna", un kā dziedātājs "Undīnē". Viņš bija aktīvs 1905. gada revolūcijas dalībnieks, 1906. tika apcietināts un ilgāku laiku pavadījis cietumā. 1908. gadā emigrēja un līdz 1911. gadam uzturējies Kopenhāgenā, kur studēja dziedāšanu. No 1911. līdz 1914. gadam spēlējis vairākos operteātros Vācijā; tolaik viņa repertuārā bija ap 30 operpartiju, it īpaši Vāgnera operās. Pirmā pasaules kara laikā uzturējās Dānijā, kur daudz koncertēja. 1919. gada septembrī atgriezās Latvijā un uzsāka darbību Latvijas Nacionālajā operā. Daudz koncertējis gan Rīgā, gan provincē, turpinājis koncertēt arī ārzemēs. No 1944. līdz 1946. gadam bijis Latvijas Nacionālās operas direktors.
Jērūži
Jērūži ir apdzīvota vieta Cēsu novada Taurenes pagastā. Atrodas pagasta austrumos 9,3 km no pagasta centra Taurenes, 42,4 km no novada centra Cēsīm un 122,2 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V299 (Rauna–Taurene–Abrupe).
Čaks Šumers
Čārlzs Eliss Šumers (en, dzimis ) ir Amerikas Savienoto Valstu politiķis, no 1999. ASV senators no Ņujorkas štata, pārstāv Demokrātisko partiju. No 2017. gada bija ASV Senāta mazākuma līderis, bet kopš 2021. gada ir Senāta vairākuma līderis.
Helmes
Uzņēmums izstrādā programmatūras risinājumus dažādu nozaru uzņēmumiem un organizācijām, piemēram, telesakaru operatoriem, bankām, apdrošināšanas sabiedrībām, loģistikas sabiedrībām, ražojošiem uzņēmumiem, veselības aprūpes sniedzējiem un valdības iestādēm.
Vēsture
Uzņēmums tika dibināts 1991. gada 15. februārī.
2003. gadā tika izveidots meitas uzņēmums MarkIT, kas izveidoja IT produktu tirdzniecības platformu. 2009. gadā Baltkrievijā tika izveidots meitas uzņēmums Helmes Bel.
2019. gada 24. oktobrī tika dibināta pārvaldītājsabiedrība Helmes Group OÜ. 2020. gada 3. augustā Helmes noslēdza līgumu ar Latvijas uzņēmumu Tet par tā meitas uzņēmuma T2T pirkšanu (tagad Helmes Latvia). 30. decembrī SIA T2T nosaukums tika mainīts uz SIA Helmes Latvia. 2022. gada 28. septembrī tika paziņots, ka Helmes iegādājies Lietuvas uzņēmuma UAB TeleSoftas, kas bāzēts Kauņā, 70 % kapitāldaļu.
Norijs
Norijs (norry vai nori) jeb Kambodžas bambusa vilciens (khmeru: ណូរី, no en — kravas automašīna) ir improvizēts dzelzceļa transportlīdzeklis Kambodžā. Šie vilcieni brauc ar ātrumu līdz 50 km/h pa šaursliežu (1000 mm platuma) dzelzceļiem Batambangas un Poipetas apkaimē.
Vēsture un mūsdienas
Sliežu tīkls, kuru pirms Otrā pasaules kara uzbūvēja Francijas koloniālā valdība, tika praktiski pamests Sarkano khmeru režīma laikā. Atlikušie maršruti pēc koloniālistu aiziešanas lielākoties tika demontēti vai pamesti, un tie tika saglabāti tikai netālu no Batambangas un Poipetas pilsētām.
2006. gadā BBC ziņoja, ka nedēļā notiek tikai viens regulārais reiss un vilcienu ātrums nav daudz lielāks par ejoša cilvēka ātrumu. No 2017. gada oktobra bambusa vilciens vairs nebija pieejams sākotnējā formā sakarā ar valsts centieniem atjaunot dzelzceļa līniju no Taizemes pierobežas pilsētas Poipetas līdz Pnompeņai. Tomēr bambusa vilciena kustība tika atjaunota netālu no Batambangas tuvumā esošā Wat Banan tempļa, lai rūpētos par vietējo tūrisma nozari. To bija plānots atsākt 2018. gada janvāra vidū. Brauciens ar noriju nav dārgs, turklāt noriji ir samērā ātri, tāpēc tie ir populāri, neraugoties uz rudimentāru dizainu un slikto sliežu stāvokli (bieži tās ir salauztas vai izlocītas). Līdz 2016. gadam tiem nebija bremžu: bremzēšanu veica ar motoru vai, ja ātrums bija mazs, pasažieru kājām. 2016. gada augustā norijiem tika izstrādāta bremžu sistēma.
Norija vienkāršā konstrukcija un mazais svars ļauj to viegli noņemt no sliežu ceļa — ja divi noriji satiekas uz vienas līnijas, to, kura krava ir vieglāka, noņem no sliedēm un ļauj pabraukt garām otram. Vispirms tiek nocelts rāmis, pēc tam no sliedēm noceļ ratiņus. Lai atvieglotu pārvietošanu, ratiņi ir aprīkoti ar rokturiem. Līnijas beigās transportlīdzeklis tiek nocelts un pagriezts. Noriju popularitātei ir kāds precedents. 1980. un 1990. gados sakarā ar pilsoņu karu Kambodžā pirmie vagoni bija platformas, ko izmantoja mīnu atklāšanai un iznīcināšanai, brauciens pirmajā vagonā bija par brīvu, bet otrajā — par puscenu. Neskatoties uz acīmredzamo risku, šīs iespējas bija populāras.
Noriju būve notiek turpat sliežu ceļu tuvumā esošajos ciematos. Viena šāda transportlīdzekļa, kam tērauda rāmi pārklāj ar bambusa stiebriem un kas balstās uz riteņiem, kas ņemti no pamestām cisternām, izgatavošana prasa apmēram četras dienas. Sākotnēji tos vienkārši stūma, izmantojot airus, tagad tos darbina nelieli motociklu vai traktoru motori ar siksnas piedziņu tieši uz aizmugurējo asi, nodrošinot maksimālo ātrumu 40 km/h un vairāk. Degvielu iegādājas maršruta tuvumā esošajos ciematos, piegādā stikla traukos, un platformas pārvadā visu piemēroto kravu, ieskaitot cilvēkus, mājlopus, motociklus un rīsus.
2008. gada februārī tika paziņots par projektu atjaunot dzelzceļa līnijas no Siaņukvilas (Sihanoukville) uz Pnompeņu, no Pnompeņas uz Poipetu un uz Sisophonu (Sisophon, Serei Saophoan) netālu no Taizemes robežas (tās pilnīgi iznīcināja Sarkano khmeru režīma laikā). To bija paredzēts pabeigt 2009. gada beigās. Līdz 2011. gada maijam šis projekts bija realizēts tikai no Pnompeņas līdz Siaņukvillai.
Dzimumdimorfisms
Dzimumdimorfisms (dimorfisms no el — 'divi', 'divreiz', un morphe — 'forma') ir pazīmju atšķirība starp vienas sugas mātītēm un tēviņiem. Šāda atšķirība pastāv arī cilvēkiem.
Cilvēka dzimumdimorfisms
Cilvēkiem, kā arī citiem dzīvniekiem, dzimumdimorfisms saistīts ar vairošanās īpatnībām un divu tipu gametu (dzimumšūnu) veidošanos. Turklāt atšķirības starp sievieti un vīrieti balstās arī uz konstitūciju (ķermeņa uzbūvi) un dažu orgānu (sekundāro dzimumpazīmju) attīstīšanās līmeni.
Brunu Fernandešs
Brunu Fernandešs (pt; dzimis ) ir Portugāles futbolists, pussargs, Portugāles futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Anglijas Premjerlīgas kluba Manchester United sastāvā.
Sasniegumi
Sporting
Manchester United
Portugāle
Individuālie sasniegumi
Brēls Embolo
Sasniegumi
Basel
Individuālie sasniegumi
Vilna
Vilna ir no dzīvniekiem iegūta šķiedra, kuru nocērpj aitām un citiem zīdītājiem ar biezu apmatojumu, piemēram, kazām, kamieļiem un lamām. Tikko nocirptu vilnu sauc par sviedrvilnu. No vilnas tiek darināta dzija, ko pēc tam izmanto kā materiālu tekstilizstrādājumu izgatavošanā. No vilnas izgatavo arī vati. Vilna ir viens no svarīgākajiem dzīvnieku pasaules tekstilrūpniecības produktiem. Šajā jomā vienīgi zīds spēj konkurēt. Cilvēks vilnu ir sācis izmantot aptuveni 3000 gadus p.m.ē. Mūsdienās visvairāk vilna tiek iegūta Austrālijā, Ķīnā un Jaunzēlandē. Vilnas galvenā sastāvdaļa ir keratīns, kas veido 80–85% no tās sastāva.
Vilnas īpašības
Vilnu veido smalka, bieži spirālē savīta šķiedra. Šķiedru viegli var burzīt, locīt, saspiest, bet pēc iedarbības atkal atjauno savu sākotnēju izskatu. Tas padara vilnu mīkstu un pūkainu, kā arī ir praktiski izmantojama. Vilna labi uzsūc mitrumu, higroskopiskums ir 14–17%, bet tajā pašā laikā slikti aizvada siltumu, un šīs abas īpašības ļauj no vilnas izstrādāt audumu. Vilnas apģērbs labi saglabā ķermeņa siltumu. Vilnas audumam piemīt arī laba gaisa caurlaidība, ko nodrošina šķiedru spirālveida forma. Tas veicina arī dabisku tās attīrīšanos.
Vilnas uzbūve un sastāvs
Vilnas šķiedru veido divas vai trīs daļas: epiderma, kortekss jeb garoza un serde. Kortekss veido vilnas lielāko daļu no masas. Korteksu veido divi spirāliski kopā salikti puscilindri — ortokortekss un parakortekss. Serde padara šķiedru trauslāku un neizturīgāku. Vilnas galvenā sastāvdaļa ir keratīns, kas veido 80–85% no tās sastāva, bet 15–17% veido nekeratīna olbaltumvielas. Ir arī taukvielas un augu piemaisījumi kā salmi un siens.
Osvalds Uršteins
Osvalds Uršteins (dzimis, miris ) bija latviešu aktieris un režisors.
Biogrāfija
Mācījies Jelgavas klasiskajā ģimnāzijā un vēlāk LU Teoloģijas fakultātē, bet studijas nav beidzis. No 1930. gada strādājis kā aktieris un režisors Nacionālajā teātrī, bet 1944. gadā emigrējis uz Vāciju. Kopš 1949. gada dzīvojis ASV. Bijis Mērbekas latviešu teātra aktieris un režisors, vēlāk Amerikas Latviešu teātra Ņujorkas un Vašingtonas ansambļa vadītājs.
Klauss Bišofs
Klauss Bišofs (de; dzimis Ulmā) ir Vācijas starptautiskais lielmeistars šahā (1990).
Biogrāfija
Šahu sācis spēlēt vienpadsmit gadu vecumā. 1980. gadā Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā dalījis 3.-5. vietu. 1992. gadā uzvarējis Eiropas šaha klubu kausā Vācijas komandas Bayern Munich sastāvā. 2013. gadā uzvarējis Vācijas šaha čempionātā.
Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Budapeštā (1985), Zārluīsā (2000), Esenē (2000), Hamburgā (2001, kopā ar Vasili Kotroniasu). Pazīstams arī kā ātrā šaha un šaha ātrspēles speciālists. No 1981. līdz 2009. gadam vienpadsmit reizes uzvarējis Vācijas ātrā šaha čempionātos un četras reizes Vācijas šaha ātrspēles čempionātos.
Par panākumiem turnīros FIDE 1982. gadā Bišofam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1990. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Ralfijs Mejs
Ralfs Durens Mejs (en, dzimis, miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu stand-up komiķis un aktieris. Vislabāk viņš ir zināms ar tādiem darbiem kā Ralphie May: Austin-Tatious (2008), Ralphie May: Too Big to Ignore (2012) un Ralphie May: Imperfectly Yours (2013).
Dzelzavas internātpamatskola
Dzelzavas internātpamatskola (iepriekš Dzelzavas speciālā internātpamatskola) ir internātskola Madonas novada Dzelzavas pagastā. Skola dibināta 1965. gadā. Skolā tiek realizētas speciālās pamatizglītības programmas un profesionālās pamatizglītības programmas.
Skolā mācās bērni no 1. līdz 9. klasei. Pēc 9. klases beigšanas skolēniem tiek piedāvāta iespēja izvēlēties vienu no trīsgadīgajām arodprogrammām. Sekmīgi nokārtojot kvalifikācijas eksāmenu, skolēni iegūst 1. līmeņa profesionālās pamatizglītības apliecību. No 1999. gada skolā tiek integrēti skolēni ar smagiem kustību traucējumiem. Skola ir pielāgota, lai pa to varētu pārvietoties arī skolēni ratiņkrēslos.
Izglītības programmas
Skola piedāvā apgūt speciālo pamatizglītību izglītojamiem ar garīgās attīstības traucējumiem no 1. - 9. klasei. Pēc speciālās pamatizglītības iegūšanas - profesionālo pamatizglītību šādās programmās:
Speciālās pamatizglītības programmu izglītojamiem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem no 1. līdz 9. klasei. Pēc 9. klases beigšanas šiem skolēniem ir iespēja turpināt mācīties darba iemaņu klasē. Mācību ilgums 3 gadi. Profesionālās pamatizglītības programmās un darba iemaņu klasē tiek uzņemti skolēni arī no citām skolām.
Galdnieka palīgs
Profesionālās pamatizglītības mērķis: Izglītības procesa rezultātā, sagatavot galdnieka palīgu, kurš atbilstoši darba specifikai un kvalifikācijas prasībām, veic vienkāršus darbus galdnieku darbnīcās, piemājas saimniecībā, prot strādāt gan individuāli, gan komandā.
Mācību priekšmeta nosaukumi:
Pavāra palīgs
Pavāra palīgs - pirmais profesionālais kvalifikācijas līmenis.
Profesionālās Pamatizglītības mērķis: Izglītības procesa rezultātā nodrošināt profesionālas pamatizglītības programmas apguvi, sagatavot ēdināšanas pakalpojumu darbinieku, kurš strādā ēdināšanas uzņēmumos un atbilstoši darba specifikai un kvalifikācijas prasībām veic pārtikas produktu pirmapstrādi, vienkāršu ēdienu un piedevu gatavošanu, prot strādāt komandā.
Mācību priekšmetu nosaukumi:
Pirmsskola
Sākot ar 2012. gada septembri ir atvērta speciālās pirmsskolas izglītības programma bērniem no 1,5 gadu vecuma, grupiņa "Cālīši". Bērni tiek uzņemti programmās ar kodiem 11015811; 11015911; 11015611, ar pedagoģiski medicīniskās komisijas atzinumu.
Bērnudārzs atvērts arī vasarā.
Pasākumi pirmsskolā
Līdz šim bērniem bijusi iespēja piedalīties tādos pasākumos kā Miķeļdiena, "Krāsu nedēļa", "Matemātikas sastrēgumstunda", rotaļu pēcpusdiena u. c.
Audzināšanas darbs
Skola piedāvā skolēniem iesaistīties arī dažādos pasākumos, kas kļuvuši par skolas tradīcijām:
Tāpat tiek rīkots arī kross, draudzības spēles futbolā, florbolā, galda tenisa sacensības, jubilāru sveikšana, dažāda veida stafetes, dzejas diena, krāsu nedēļa u. c.
Jegevas pagasts
Jegevas pagasts (et) ir viena no 3 Igaunijas Jegevas apriņķa pašvaldībām tā centrālājā daļā. Izveidots 2017. gada teritoriālās reformas gaitā, apvienojot Jegevas, Palamuzes, Tormas pagastus un Jegevas pilsētu. Pagastā ietilpst 1 pilsēta (Jegeva), 7 lielciemi (Jegeva, Kuremā, Lajuze, Palamuze, Sadala, Sīmusti, Torma) un 85 ciemi. Ziemeļos tas robežojas ar Rietumviru apriņķa Veike-Mārjas pagastu un Vinni pagastu, austrumos ar Mustvē pagastu, dienvidos - ar Tartu pagastu, bet rietumos - ar Peltsamā pagastu un Jervas apriņķa Jervas pagastu.
Valmieras sākumskola
Valmieras sākumskola ir izglītības mācību iestāde Valmierā.
Bernārs de Purtalē
Bernārs Aleksandrs Žoržs Edmons de Purtalē (fr; dzimis, miris ) bija šveiciešu burātājs, olimpiskās zelta un sudraba ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Purtalē 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas sacensībās. Open klases sacensībās viņš nefinišēja, bet 1 līdz 2 tonnu laivu klases pirmajā braucienā ieguva zelta medaļu, savukārt otrajā braucienā izcīnīja sudraba medaļu. Sacensībās viņš startēja kopā ar Helēnu de Purtalē un Hermani de Purtalē.
Valmieras sākumskola
Skolas vēsture
Valmieras sākumskolas vecā ēka (arhitekts Aleksejs Kīzelbašs, būvuzņēmējs Otto Baltiņš) celta Rīgas ielā 42 no 1906. līdz 1908. gadam Valmieras sieviešu ģimnāzijas vajadzībām. Pirmā pasaules kara vācu okupācijas laikā, 1918. gadā ģimnāziju pārveidoja par Valmieras liceju, kura direktors bija filozofs Pauls Dāle. No 1919. gada līdz 1947. gadam ēkā darbojās Valmieras pilsētas I. pamatskola. Pēc Otrā pasaules kara 1947. gadā to pārdēvēja par '''Valmieras 2. vidusskolu''', kurā mācības notika krievu valodā.
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas 1990. gadā to pievienoja Valmieras 1. vidusskolai 1. – 4. klašu skolēnu mācībām, 1997. gadā atdalīja kā Valmieras sākumskolu, 2004. gadā pārdēvēja par Valmieras pamatskolu. 2010. gada 1. septembrī atklāja Valmieras pamatskolas jauno ēku Leona Paegles ielā 40A. Ēkas būvniecību veica SIA “Latvijas Energoceltnieks”, bet būvprojektu izstrādāja SIA “Ozola&Bula, arhitektu birojs”. Ēkas pamatakmens, piedaloties Latvijas prezidentam Valdim Zatleram, tika ielikts 2008. gadā. 2011. gadā to pārdēvēja par Valmieras sākumskolu.
Mūžīgās jaunības avots
Mūžīgās jaunības avots (de) ir vācu gleznotāja Lūkasa Krānaha Vecākā 1546. gadā gleznota eļļas krāsas glezna.
Apraksts
Glezna ir veidota uz koka pamatnes ar eļļas krāsām ainavas formātā izmērā 186,1 × 120,6 centimetri. Gleznas apakšdaļā centrā redzama spārnota čūska kā Krānaha darbnīcas zīme un gadskaitlis 1546. Gleznā attēlota strūklaka, kur vecākas sievietes, bez neviena vīrieša, mazgājas, atjaunojas un visbeidzot bauda mūziku, dejas un labu pārtiku. Krānahs šajā pasakas attēlā dažādās detaļās attēlo viduslaiku mazgāšanās kultūru, kas pamatojas uz ticību, ka dažas vannas var dziedēt un atjaunot. Jutekliskie prieki piederēja vannas istabai. Attēls kādreiz piederēja Prūsijas karalisko piļu inventāram, bet tagad tas ir izstādīts Gemäldegalerie muzejā Berlīnē.
Analīze
Priekšplānā parādās strūklakas ietekme, kur vecāka gadagājuma sievietes, vājas un izdilušas, dažas pat nespējīgas iet, tiek novestas pie baseina. Viņas izģērbjas, nokļūst dziedinošajā ūdenī un parādās atjaunojušās baseina labajā pusē, kur galants jauneklis tās pavada uz telti. Šeit sievietes apģērbjas, pirms tās dodas izbaudīt jutekliskos priekus, kā tas parādās fonā pa labi, kur jauni pāri dejo un ēd mūzikas pavadījumā. Baseina kreisajā malā redzams vīrietis sarkanās drēbēs ar grāmatu. Viņš skatās uz kādu no vecāka gadagājuma kailajām sievietēm, kas liecina, ka viņš ir zinātnieks vai ārsts, kurš pārbauda strūklakas ietekmi. Baseina malā ir divas sievietes, kas ietītas dvieļos. Šīs sievietes, no kurām viena sēž priekšējā kreisajā stūrī, un otra baseina apakšpusē centrā, šķiet, nevēlas iekļūt ūdenī, apšaubot, vai atjaunota dzīve vispār ir vēlama. Tas, ka tikai sievietes apmeklē šo procedūru, ir saistīts ar pārliecību, ka gados vecāki vīrieši automātiski atjaunosies, pavadot laiku ar jaunām sievietēm. Patiesībā šādus iespējamos dziedinošos avotus apmeklēja arī vīrieši. Krānaha attēlā visi vīrieši ir jauni, tie ir galanti un labvēlīgi pret vecākajām sievietēm, lai cik tomēr neglītām un nepievilcīgām. Izkliedēti pa visu attēlu, Krānaha tēli attiecas uz pārdabiskās transformācijas individuālajām stadijām: tas ir paradīzes meklējums. Attēlā parādīts cilvēka sapnis. Peldēšanās bija saistīta ar veselību, kas noveda pie pārliecības par plašāku ūdens iedarbību, kā liecina reliģiju kristību rituāli. Strūklaka bija populārs motīvs viduslaiku stāstījumos, it īpaši franču viduslaiku literatūrā, un piedāvāja daudzveidīgas iespējas aktiem un žanra ainu attēliem.
Vecu kailu sieviešu attēlošana šī perioda mākslā ir ļoti reti sastopama: daudz plašāk izplatīts žanrs bija idealizētu jaunu vīriešu un sieviešu akti. Krānaha laikā sievietes skaistuma ideāls bija izplūdis vēders, apaļas formas bez kaunuma matiem, augstas krūtis ar maziem krūtsgaliem un taisniem matiem. Lielākā daļa no Krānaha darbu tēliem atbilst tā laika skaistuma ideāliem un liek ekspertiem domāt, ka šī glezna ir viņa roku darbs. Tomēr attēla autors nav pārliecinoši noteikts. Pētnieki kā autoru norāda gan Lūkasu Krānahu Vecāko, gan viņa dēlu Lūkasu Krānahu Jaunāko. Pārsvarā to saista ar tēva devumu, bet, iespējams, tā tapšanā bija iesaistīti arī citi Krānaha darbnīcas darbinieki. Tiek uzskatīts, ka gleznu pasūtīja nezināms klients.
Īpašnieki
Līdz 1830. gadam glezna atradās Prūsijas karaliskajās pilīs. Pēc tam tā nonāca karaliskajā muzejā, bet tagad tā atrodas Gemäldegalerie muzejā Berlīnē.
Romans Pavļučenko
Romans Pavļučenko (, dzimis ) ir Krievijas futbolists un Krievijas izlases dalībnieks.
2003. gadā kopā ar Maskavas "Spartak" ieguva Krievijas kausu. 2006. gada sezonā bija Krievijas Premjerlīgas rezultatīvais spēlētājs. Pavļučenko sezonas laikā iesita 18 vārtus. 2008. gadā par 14 miljoniem sterliņu mārciņām viņu nopirka angļu klubs Tottenham Hotspur.
Krievijas futbola izlasē Pavļučenko debitēja 2003. gadā. Pirmos vārtus izlases sastāvā guva pret Luksemburgas izlasi.
Sasniegumi
Spartak Moscow
Lokomotiv Moscow
Svārstību un viļņu fizika
Cikliskie procesi
Svārstību un viļņu procesos raksturīgu fizikālo lielumu skaitliskās vērtības cikliski mainās. Šo parādību analīzei laika un telpas koordinātās vienkāršošanai var aplūkot projekcijas. Fiksējot laika momentu, viļņu raksturs izpaužas noteiktā raksturlieluma sadalījumā telpā, kurā ir novērojama fizikālā lieluma maksimumu un minimumu mija. Fiksējot telpiskās koordinātas, procesa gaitā lokāli novērotais fizikālais lielums veic svārstības.
Viļņu cikliskais process sastāv no cikliem, kuri atkārtojas laikā un telpā. Svārstības ir cikliska procesa veids, kurā cikli atkārtojas laikā. Piemēram, punkta projekcija, kurš kustas pa vienības riņķa līniju, veic svārstības intervālā [-1,1]. Atbilstību starp šiem diviem cikliskajiem procesiem (viens ir kustība pa riņķa līniju, otrs – projekcijas kustība) izmanto svārstību grafiskajai attēlošanai. Svārstību attēlošanu ar rotējošu amplitūdas vektoru sauc par vektordiagrammu metodi.
Svārstības
Par svārstībām sauc procesus, kuri atkārtojas (laikā), tā, ka pamīšus gan uz vienu pusi, gan pretējā virzienā mainās parādību raksturojošs fizikālais lielums. Atkarībā no svārstību procesa fizikālās dabas izšķir:
Mehāniskās dabas un elektromagnētiskās dabas svārstības pakļaujas vienādiem kvantitatīviem likumiem. Fizikas nodaļu, kurā dažādas dabas svārstības aplūko no viena viedokļa, sauc par svārstību fiziku.
Ja svārstību sistēma sākuma laika momentā atrodas noturīgajā līdzsvara stāvoklī, tad svārstības nenotiek, kamēr uz sistēmu neiedarbojas ārējais spēks. Ja svārstību sistēma ir izvesta no šī stāvokļa, uzskaitītās īpašības noved pie tā, ka sistēmā notiek svārstības un svārstību process uz kaut kādu laiku saglabājas.
Svārstības, kuras notiek bez mainīgo ārējo iedarbību uz svārstību sistēmu, sauc par brīvajām svārstībām. Pretējā gadījumā svārstības sauc par uzspiestajām svārstībām.
Svārstības sauc par periodiskajām, ja visu fizikālo lielumu skaitliskās vērtības, kuri raksturo svārstību sistēmu un mainās svārstību procesā, atkārtojas pēc vienādiem laika sprīžiem. Lieluma s(t) periodiskās svārstības sauc par harmoniskajām svārstībām, ja vai. Starp sākuma fāzēm šo trigonometrisko funkciju argumentos ir sakarība.
Kad sistēma vienlaikus piedalās dažādos svārstību procesos, sistēmas rezultējošo svārstību likuma iegūšanu sauc par svārstību saskaitīšanu. Divu svārstību procesu harmoniskās svārstības sauc par koherentajām, ja to fāzu starpība nav atkarīga no laika. Nekohorento svārstību saskaitīšanā sanāk neharmoniskas rezultējošās svārstības. Divu vienādi vērstu harmonisko svārstību saskaitīšanai var lietot vektordiagrammu metodi.
Saskaitot vienādi vērstas harmoniskās svārstības, kurām ir cikliskās frekvences utt., sanāk periodiskās neharmoniskas svārstības ar periodu 2\pi/\omega. Ar tādu harmonisko svārstību summu, kurām ir tādas frekvences, var reprezentēt jebkuru periodisko svārstību:, kur
,
Tādu periodiskās funkcijas f(t) reprezentāciju sauc par tās izvirzījumu Furjē rindā. Furjē rindas locekļus, atbilstoši harmoniskajām svārstībām ar cikliskajām frekvencēm utt., sauc par saliktās periodiskās svārstības pirmo, otro, trešo utt. harmoniku. Šo harmoniku kopums veido svārstības spektru. Attiecīgi, periodiskajām svārstībām ir diskrēts frekvenču spektrs.
Neperiodiskajām svārstībām vispārīgajā gadījumā ir nepārtraukts frekvenču spektrs. Harmoniskajā analīzē šīs saliktās svārstības reprezentē ar Furjē integrāli.
Dažām neperiodiskajām svārstībām (tās sauc par gandrīz periodiskajām, kvaziperiodiskajām) ir diskrēts frekvenču spektrs. Bet šīs cikliskās frekvences tiek izteiktas ar iracionāliem skaitļiem.
Viļņi
Izškir divu veidu viļņus: mehāniskos viļņus un elektromagnētiskos viļņus.
Par mehāniskajiem viļņiem sauc mehāniskās perturbācijas (deformācijas), kas izplatās elastīgajā vidē. Ķermeni sauc par elastīgo, ja tā deformācijas, kuras parādās ārējo iedarbību ietekmē, pilnīgi pazūd pēc šo iedarbību pārtraukšanas.
Mehāniskie viļņi neierobežotā vidē izplatās uz arvien tālāku un tālāku no viļņu avota vides daļu iesaistīšanās uzspiestajās svārstībās rezultātā. Par nepārtrauktās vides svārstošajām daļiņām, kurā izplatās mehāniskie viļņi, pieņem nelielus tilpuma elementus.
Mehānisko vilni sauc par garenvilni, ja vides daļiņas svārstās viļņa izplatīšanās virzienā. Piemērs – skaņas viļņi gaisā ( tie ir mazas intensitātes mehāniskie viļņi ).
Mehānisko vilni sauc par šķērsvilni, ja vides daļiņas svārstās perpendikulāri viļņa izplatīšanās virzienam. Piemērs – viļņi, kuri izplatās gar muzikālo instrumentu stīgām.
Īpašu vietu aizņem virsmas viļņi. Tie ir šķidruma virsmas perturbācijas. Virsmas viļņos šķidruma daļiņas vienlaicīgi svārstās gan gareniski, gan šķērsvirzienā.
Skrejošais vilnis
Par skrejošo vilni sauc vilni, kurš, atšķirībā no stāvviļņa, pārnes enerģiju telpā. Par mehāniskā viļņa vienādojumu sauc lielumu, kuri raksturo vides svārstības viļņa izplatīšanās, atkarību no koordinātām un laika.
Mehānisko vilni sauc par sinusoidālo jeb harmonisko, ja tam atbilstošās vides daļiņu svārstības ir harmoniskas. Šo svārstību frekvenci sauc par viļņa frekvenci.
Par viļņa virsmu jeb viļņa fronti sauc punktu ģeometrisko vietu, kuros ir vienāda svārstību fāze. Vilni sauc par plakano, ja tā virsmas ir paralēlu plakņu kopums. Vilni sauc par sfērisko, ja tā virsmas ir koncentriskās sfēras; un šo sfēru centru sauc par viļņa centru.
Plakanā sinusoidālā viļņa vienādojums ir kr+\alpha), kur
k ir viļņa vektors,
r ir rādiusvektors un
\alpha ir svārstību sākuma fāze koordinātu sākumpunktā.
Sinusoidālā sfēriskā viļņa vienādojums ir, kur a_0 ir fizikālais lielums, vienāds ar viļņa amplitūdu vienības attālumā no viļņa centra.
Viļņu izplatīšanos homogēnā izotropā vidē apraksta parciālais diferenciālvienādojums, kur \Delta ir Laplasiāns un v ir viļņa izplatīšanās ātrums. Plakanais un sfēriskais vilnis apmierina šo vienādojumu. Funkcija s, kura raksturo sinusoidālo vilni ar viļņa skaitli k homogēnā izotropā vidē, vienlaicīgi apmierina divus tādus vienādojumus: un.
Rikardu Pereira
Rikardu Pereira (pt; dzimis ) ir Portugāles futbolists, aizsargs, Portugāles futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada spēlē Anglijas Premjerlīgas kluba Leicester City sastāvā.
Sasniegumi
Vitória Guimarães
Porto
Talkass
Talkass (ba) ir ezers, kas atrodas Urālu kalnu austrumu nogāzē, Baimakas rajonā Baškortostānā.
Raksturojums
Talkass ir, šaurā starpkalnu ielejā izveidojies, tektoniskas izcelsmes saldūdens ezers. Tas atrodas Irendikas kalnu grēdas rietumu nogāzē, 4 kilometrus uz dienvidaustrumiem no Tubinskas ciema. Gar ezera dienvidu krastu stiepjas Isjanovo sādža. Ziemeļu un dienvidu krasti lēzeni, vietām pārpurvojušies, rietumu un austrumu krasti stāvāki. Austrumu krasts dažviet klinšains, klāts ar alkšņu, bērzu un lapegļu mežiem, rietumu krastu arī klājis mežs, bet cirsmu dēļ, tagad tur atrodas atsevišķi bērzu puduri.
Palu laikā ūdens pa vecu gultni noplūst Šuguras upē, kas ir Tanalikas pieteka. 1978. gadā Talkass tika pasludināts par dabas pieminekli.
Bioresursi
Ezerā mīt vēži, līņi, sīgas, līdakas, pliči, asari, raudas. Tā krastos ligzdo melnkakla gārgales, tumšās pīles. Pie austrumu krasta 8—10 metru dziļumā atrodami sapropeļa nogulumi, kurus izmanto ārstniecībā.
Rekreācijas resursi
Pateicoties tīrajam ūdenim un gleznainam apvidum ezers ir viena no populārākām atpūtas vietām Dienvidurālos un bieži tiek saukts par "Urālu pērli". Trīssimt metru no ezera, tā dienvidu krastā, atrodas 1931. gadā izveidotā sanatorija "Talkass".
Ezera ūdenim ir dziednieciskas īpašības, tas veicina dažādu brūču sadzīšanu.
Skatīt arī
[https://yandex.com/images/search?text=%D0%9E%D0%B7%D0%B5%D1%80%D0%BE%20%D0%A2%D0%B0%D0%BB%D0%BA%D0%B0%D1%81&stype=image&lr=10493&noreask=1&source=wiz Talkasa ezers. Attēli.]
2023. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm
2023. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm ir šaha mačs par Pasaules šaha čempiones titulu. Tajā sacentīsies Dzjui Veņdzjuņa (2020. gada Pasaules čempionāta šahā sievietēm uzvarētāja) un pretendente Lei Tindzje (2023. gada pretendenšu turnīra uzvarētāja).
Tas tiks izspēlēts divās Ķīnas pilsētās no 2023. gada 5. līdz 25. jūlijam.
Pretendenšu turnīrs
Sieviešu pretendenšu turnīrs tika izspēlēts 2022. gada pēdējā ceturksnī (ceturtdaļfināli un pusfināli) Monako un Hivā un 2023. gada martā un aprīlī (fināls) Čuncjinā. Turnīram kvalificējās astoņas lielmeistares, tajā skaitā arī no 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīra sievietēm. Atšķirībā no iepriekšējā pretendenšu turnīra šis notika maču izslēgšanas formātā: ceturdaļfinālā un pusfinālā 4 partiju mačs, bet finālā - 6 partiju mačs. Ja tie beidzas neizšķirti, tad uzvarētāju noskaidroja ar papildu taibreika ātrā šaha partiju palīdzību. Visas Krieviju pārstāvošās šahistes spelēja zem FIDE karoga.
Tajā piedalījās astoņas spēlētājas, tostarp arī trīs bijušās sieviešu pasaules čempiones: Taņa Džunji, Marija Muzičuka un Aleksandra Kosteņuka. Finālā divas Ķīnas lielmeistares Lei Tindzje un Taņa Džunji aizvadīja sešu partiju maču, lai noskaidrotu Pasaules šaha čempiones titula pretendenti. Lei Tindzje uzvarēja mačā pēc piektās partijas.
Mačs par čempiones titulu
Mačs paredzēts no 2023. gada 5. līdz 25. jūlijam. Tāpat kā 2018. gadā tas tiks izspēlēts divos atsevišķos posmos, katram spēlētājam dodot iespēju spēlēt savā mājas pilsētā. Pirmais posms notika Šanhajā, bet otrais - Čuncjinā. Mača par čempiones titulu formāts tāpat kā iepriekšējos gados bija 12 partiju mačs. Neizšķirta gadījumā bija paredzētas 4 papildus ātrā šaha partijas, bet, ja arī pēc tām rezultāts ir neizšķirts, tad visu vajadzēja izšķirt šaha ātrspēles papildu partijām.
Sekundanti
Dzjui Veņdzjuņas sekundants mača laikā bija Indijas lielmeistars Pentala Harikrišna, bet viņas pretiniece Lei Tindzje izvēlējās saņemt palīdzību no Azerbaidžānas lielmeistara Teimura Radžabova.
Mača gaita
Atklāšanas ceremonijā Lei Tindzje izlozēja pirmajā partijā balto figūru krāsu, pēc tam katrā nākamajā partijā pretinieču figūru krāsa mainījās. Uzvarot 5. partijā Lei Tindzje izvirzījās vadībā, taču mača otrā pusē dominēja Dzjui Veņdzjuņa. Jau 7. partijā viņai bija liels pārsvars, un Lei Tindzje tikai ar grūtībām izglābās. Nākamajā, 8. partijā rezultāts kļuva neizšķirts, bet pēdējā, 12. partijā Dzjui Veņdzjuņa precīzi realizēja savu pārsvaru, nosargājot Pasaules šaha čempiones titulu.
Krustakrogs
Krustakrogs ir apdzīvota vieta Cēsu novada Taurenes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļos 4 km no pagasta centra Taurenes, 29,7 km no novada centra Cēsīm un 110,4 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie valsts autoceļu P30 (Cēsis—Vecpiebalga—Madona) un V300 (Drusti–Dzērbene–Skujene) krustojuma.
Māra Marnauza
Māra Marnauza (dzimusi 1963. gada 21. jūlijā) ir latviešu kordiriģente. Absolvējusi Jāzepa Vītola Latvijas Valsts konservatoriju 1987. gadā. Dzīvo Ādažu novada Carnikavas pagasta Garciemā.
Dzīvesgājums
Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijas profesore Māra Marnauza absolvējusi ar izcilību Jāzepa Vītola Latvijas Valsts konservatorijas Kordiriģēšanas nodaļu, profesora Mendeļa Baša diriģēšanas klasi (1982—1987); ieguvusi pedagoģijas doktora zinātnisko grādu mūzikas pedagoģijas apakšnozarē Latvijas Universitātē (2000).
M. Marnauza ir Latvijas Universitātes sieviešu kora BALTA (1999) un Ekonomikas un kultūras augstskolas kamerkora FORTIUS (1985) dibinātāja, mākslinieciskā vadītāja un diriģente, Dobeles un Saldus koru apriņķa virsdiriģente, XXV (2013) un XXVI (2018) Vispārējo latviešu Dziesmu svētku virsdiriģente, Baltijas valstu Studentu Dziesmu svētku Gaudeamus (1999, 2004, 2006, 2011, 2014, 2018), Latvijas Sieviešu un vīru koru salidojumu (2007, 2012, 2016), Kurzemes Dziedātāju svētku — 145 (2015), Kurzemes Dziesmu svētku (2016, 2019) u.c. reģionālo dziesmu svētku virsdiriģente.
Kosova olimpiskajās spēlēs
Kosova olimpiskajās spēlēs piedalās kopš 2016. gada Riodežaneiro vasaras olimpiskajām spēlēm. Savukārt ziemas olimpiskajās spēlēs tā pirmo reizi startēja 2018. gadā Phjončhanā. Kosova ir viena no jaunākajām valstīm, kas startē olimpiskajās spēlēs. Līdz 2016. gadam Kosovas sportisti galvenokārt startēja Dienvidslāvijas (1920 — 1992), Serbijas un Melnkalnes (1996 — 2006) un Serbijas (2008 — 2012) valstu sastāvā.
Māra Marnauza
Dzīvesgājums
M. Marnauza bijusi daudzu konkursu žūrijas komisijas locekle — Interkultur A. Bruknera Starptautiskā koru konkursā Lincā (Austrija, Linca, 2013), VIII Pasaules koru olimpiādē (Latvija, Rīga, 2014), IV Starptautiskajā koru konkursā “Balsis mieram” (Itālija, Perudža, Asīze, 2019) Vācijas Nacionālā konkursa finālā (Vācija, Feiburga, 2018), žūrijas komisijas priekšsēdētāja Igaunijas Sieviešu koru konkursa finālā (Igaunija, Tallina, 2018) u.c.
Kosova olimpiskajās spēlēs
Kosova līdz šim ieguvusi trīs olimpiskās medaļas — visas no tām zelta. Pirmo medaļu Kosova izcīnīja 2016. gada Riodežaneiro spēlēs, kas tā debitēja. Šo medaļu ieguva džudiste Majlinda Kelmendi.
Māra Marnauza
Dzīvesgājums
Māra Marnauza ir daudzu zinātnisko izdevumu autore, zinātnisko rakstu krājumu redakcijas padomes priekšsēdētāja. Rīgas Pedagoģijas un izglītības vadības akadēmijā (2004—2017) strādājusi kā zinātņu prorektore, Mūzikas fakultātes un Pedagoģijas fakultātes dekāne, Diriģēšanas un vokālās mākslas katedras vadītāja, bakalaura un maģistra mūzikas pedagoģijas studiju programmu direktore, vairāku akadēmisku un zinātnisku komisiju vadītāja un locekle.
Kosova olimpiskajās spēlēs
Vēsture
No 1920. gada vasaras olimpiskajām spēlēm līdz 1992. gada ziemas olimpiskajām spēlēm Kosovas sportsti galvenokārt startēja Dienvidslāvijas komandas sastāvā. Trīs Kosovā dzimušie dienvislāvijas futbolisti — Milutins Šoškičs, Fahrudins Jusufi un Vladimirs Durkovičs — 1960. gada Romas vasaras olimpiskām spēlēm izcīnīja zelta medaļu futbolā Dienvidslāvijas futbola izlases sastāvā. 1984. gada Losandželosas vasaras olimpiskajās spēlēs bokseris Azizs Salihu kļuva par pirmo individuālo sportistu no Kosovas, kurš izcīnīja olimpisko medaļu. Vinš smagajā svarā, virs 91 kg, boksā izcīnīja bronzas medaļu.
Māra Marnauza
Dzīvesgājums
Nozīmīgākie izdevumi: Monogrāfija: Māra Marnauza, Mendelis Bašs (2012). Diriģēšanas metodoloģija. Rīga: Zinātne. CD, DVD ieraksti: Balta. Pērles, Pēteris Vasks. Mūsu dziesma (2018), Atklāsme skaņās, Sapņu zeme (2016), Ziemassvētku zvaigžņu gaismā (2015), Latviešu kormūzika (2014), The Loving Ones (2012), Džeza dzirkstis (2012), Mediatio Adventus (2011), Fragmenti no operas Dž. Geršvina Porgijs un Besa (2010), Gaismas dzirkstis (2003), Uz augšu (2000), Diena aust (1997).
Kosova olimpiskajās spēlēs
Vēsture
Pēc Dienvidslāvijas sabrukuma, 1992. gadā tika izveidota Kosovas Olimpiskā komiteja. No 1996. gada vasaras olimpiskajām spēlēm līdz 2006. gada ziemas olimpiskajām spēlēm Kosovas sportisti, kuri bija serbu tautības varēja startēt Serbijas un Melnkalnes komandas sastāvā. Kosovas parlaments 2008. gada 17. februārī pasludināja neatkarību no Serbijas. Kosovas džudiste Majlinda Kelmendi jau 2012. gada Londonas vasaras olimpiskajās spēlēs vēlējās startēt zem Kosovas karoga. Taču Starptautiskā Olimpiskā komiteja tolaik neatzina Kosovas Olimpisko komiteju un Majlindai Kelmendi liedza pārstāvēt Kosovu. Starptautiskā Olimpiskā komiteja norādīja, ka viņa var startēt kā neatkarīga sportiste. Serbijas Olimpiskā komiteja, savukārt aicināja visus Kosovas sportistus pievienoties Serbijas komandai. Kelmendi izvēlējās pārstāvēt Albāniju kamēr Kosovas serbu sportisti startēja Serbijas sastāvā.
2013. gada aprīlī starp Serbijas un Kosovas valdībām tika noslēgts Briseles nolīgums. 2014. gada 22. oktobrī Kosova tika atzīta par Starptautiskās Olimpiskās komitejas pagaidu locekli, un 9. decembrī tā kļuva par pilntiesīgu locekli. Tajā brīdī Kosova vēl nebija Apvienoto Nāciju Organizācijas locekle vai novērotāja, bet 112 no 193 ANO dalībvalstīm to bija atzinusi par suverēnu valsti. Pēc tam tika paziņots, ka Eiropas čempione džudo 2013. un 2014. gadā Majlinda Kelmendi būs pirmā Kosovas pārstāvošā sportiste, kas nesīs Kosovas valsts karogu olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā.
Serbija protestēja pret Kosovas uzņemšanu Starptautiskajā Olimpiskajā komitejā, jo tā oficiāli apgalvo, ka Kosova ir Serbijas autonoma province. Atsevišķi Kosovassportisti, etniskie serbi, piemēram, volejboliste Milena Rašiča un basketbolists Marko Simonovičs, nolēma turpināt pārstāvēt Serbiju 2016. gada Riodežaneiro vasaras olimpiskajās spēlēs.
Medaļām bagātākie sportisti
Šajā tabulā apkopoti tikai tie sportisti, kas pēc Starptautiskās olimpiskās komitejas datiem pārstāvot Kosovu izcīnījuši olimpiskās medaļas.
Karognesēji
Kipras sportisti, kas nesuši valsts karogu olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā.