cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mana cīņa
Kad Latvija pēc Trešās atmodas bija atguvusi savu neatkarību, šī grāmata tika izdota arī latviešu valodā.
Armēņu kalendārs
Armēņu kalendārs ir tradicionālais kalendārs Armēnijā. Tas ir Saules kalendārs, kurā, tāpat kā Senās Ēģiptes kalendārā ir nemainīgs dienu skaits gadā — 365 dienas (nav garā gada), tādējādi atšķirība starp Armēņu kalendāru un Jūlija kalendāru visu laiku pieaug.
Gadā ir 12 mēneši, no kuriem katrā ir pa 30 dienām, plus vēl papildu piecas dienas (epagomenê), kas nepieder nevienam mēnesim.
Deitērijs
Deitērijs (el — otrais, otrējais) jeb smagais ūdeņradis ir ūdeņraža otrs stabilais izotops. Deitērija apzīmējums ir 2H vai D. Deitērija atoma kodols (deitrons) sastāv no viena protona un viena neitrona. Dabiskais ūdeņradis satur 0,0147% deitērija.
Deitēriju plaši izmanto atomenerģētikā kā neitronu palēninātāju kodolreaktoros. Litija-6 deiterīda veidā vai arī maisījumā ar tritiju lieto kodoltermiskās reakcijas izraisīšanai ūdeņraža bumbās. Deitērija un tritija augsttemperatūras plazmu izmanto vadāmās kodoltermiskās sintēzes realizācijai (projektā ITER). Deitēriju lieto arī laboratoriskos pētījumos (kā neradioaktīvu izotopisku marķieri, ko var viegli atšķirt masspektrometriski) un tehnikā. Organiskos šķīdinātājus, kur ūdeņradis aizvietots ar deitēriju, lieto H-KMR spektroskopijā. Ar deitēriju pildītas lokizlādes lampas lieto kā ultravioletā starojuma avotus UV spektroskopijā.
Pasaulē gadā ražo desmitiem tūkstošu tonnu deitērija.
Vīru koris Gaudeamus
Vīru koris Gaudeamus ir Rīgas Tehniskās universitātes koris un dibināts 1959. gadā. Tā pirmais mākslinieciskais vadītājs ir diriģents Edgars Račevskis. Kopš 1996. gada kora Gaudeamus mākslinieciskais vadītājs ir diriģents Ivars Cinkuss.
Kora repertuārā ir ietverta dažādu žanru, laikmetu un tautu mūzika. Īpaši tiek kopta a cappella dziedāšanas tradīcija.
Gaudeamus ir sniedzis vairāk kā 750 koncertus 20 pasaules valstīs, ieskaitot ASV, Austrāliju, Dienvidāfriku un Ķīnu. Kopš 1960. gada Gaudeamus ir piedalījies visos Latvijas Dziesmu svētkos un Baltijas Studentu svētkos. Kopš 1989. gada koris ir piedalījies daudzos starptautiskajos konkursos (Itālijā, Francijā, Grieķijā, Īrijā, Ungārijā un Anglijā), kuros ir ieguvis dažādas balvas un godalgas. 2006. gadā Gaudeamus ieguva Zelta medaļu pasaules koru olimpiādē Ķīnā vīru koru grupā.
Koris ir vairākkārt sadarbojies ar Latvijas Nacionālo simfonisko orķestri. Kā arī kopš 1999. gada kori saista regulāra muzikāla sadarbība ar Liepājas simfonisko orķestri.
Pēdējo gadu nozīmīgākie kora Gaudeamus atskaņojumi: Luidži Kerubini Rekviems, Kurta Veila Berlīnes rekviems Latvijas pirmatskaņojums, Jāņa Lūsēna Magnifikāts pasaules pirmatskaņojums, Jura Kulakova Mīlestībā viļņo krūts. Gaudeamus viens no mērķiem ir jaunas vīru koru mūzikas radīšanas stimulēšana Latvijā, koris ir pasūtījis jaundarbus komponistiem: Maijai Einfeldei, Uģim Prauliņam, Edgaram Račevskim, Andrejam Selickim, Nikam Gothemam un Jurim Kulakovam.
Par radošajām aktivitātēm koris Gaudeamus un diriģents Ivars Cinkuss ir saņēmis Rīgas domes 2005. gada Balvu kora mūzikā. Gaudeamus pareizticīgo mūzikas albums "Manas dvēseles tērpu apskaidro" 2006. gadā tika izvirzīts kā labākais akadēmiskās mūzikas albums Latvijas mūzikas ierakstu kompāniju Gada balvai.
Diskogrāfija
Gaudeamus ir izdevis daudzus mūzikas ierakstus Latvijas radio fondu vajadzībām, kā arī izdevis četrus CD albumus :
Prauliena
Prauliena ir ciems Madonas novada Praulienas pagastā, pagasta centrs. Pirmo reizi rakstos minēta 1507. gadā. Izvietojusies dienvidos no autoceļa P84 7 km no novada centra Madonas un 175 km no Rīgas.
Domājams, ka Praulienas nosaukums cēlies no apkārtnes ezeriem — Praulīša un Praulienas ezera. Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Praulienas muižas (Praulen). Izaugusi pēckara gados kā padomju saimniecības "Prauliena" centrālais ciemats. Praulienā atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, pirmsskolas izglītības iestāde "Pasaciņa", bibliotēka, pasta nodaļa, bērnu un jauniešu centrs, viesu nams "Apiņu kalte". 4 km uz ziemeļiem no ciema atrodas Praulienas lidlauks.
Vēsture
Lai gan Praulienas apkārtne ir bijusi apdzīvota vēl pirms krustnešu iebrukuma, par ko liecina Ūbānu pilskalns ar Baznīckalnu, Praulienas senkapi un citi arheoloģiskie objekti, tā pirmo reizi rakstos minēta 1507. gadā, un šis datums tiek izmantots ciemata dzimšanas dienas svinībām. Šajā laikā meža ielokā ir bijuši 2 ciemati - Kripāni un Katāni, kurus Rīgas arhibīskaps savulaik izlēņoja savam vasalim. Kripāni atradās starp muižas tīrumiem, kas pletās ap Praulienas centru un vēlāko mācītājmuižu, savukārt Katāni - tagadējo Silkapu, Vecpoļu un Būdānu apvidū. Iespējams, ka arhibīskapa vasalis savas muižas nosaukumam ir izvēlējies tuvējā Praulīša ezera vārdu. Aptuveni 80 gadus vēlāk muižai pievienoja trešo ciematu Dzinteli jeb Zinteli, kas atradās Trākšu galā Ilgas upītes krastos. Ticams, ka šajā laikā Praulienā vairs nav bijis brīvļaužu un visi bija kļuvuši par muižas dzimtcilvēkiem.
Kopš 1845. gadā praulēnieši aktīvi iesaistās pārejā pareizticībā. 1848. gadā pareizticībā skaitījās 412 Praulienas muižas ļaudis - 211 bērns un 201 pieaugušais. 1852. līdz 1869. gadam Prauliena piederēja grāfam Gustavam Zīversam. Viņš ir uzdāvinājis zemi pagastam skolas celtniecībai, kura tika iesvētīta 1871. gadā un tautā tika saukta par Gustavskolu, vēlāko Praulienas 2. pamatskolu. Netālu no Gustavskolas, pie autoceļa P62 tika dibināta pareizticīgo - Jāņa skola, kas vēlāk tika pielāgota Gustavskolas internāta vajadzībām. Ap šo pašu laiku zemnieki jau ir brīvlaisti un tie aktīvi izpērk muižas zemi savu saimniecību veidošanai. Blakus muižai ir izveidota Praulienas pagasta valde, kuras vēlēšanās piedalās visi pagasta vīrieši. 1865. gadā pie Lazdonas draudzes ir dibināta dziedāšanas biedrība, kas vēlāk pārvērtusies korī un regulāri piedalījies Dziesmu svētkos. 1866. gada 18. jūlijā mācītājmuižā notiek Latvijā pirmie bērnu dziedāšanas svētki. 1881. gadā Gustavskolas skolotājs Indriķis Kaminskis uzņemas vadīt Praulienas jaukto kori. 1893. gadā draudzes skolas skolotājs Jānis Avens uzsāk Lazdonas simfoniskā orķestra darbību. 1896.gada 4.septembrī pēc vietējo, īpaši, praulēnieša Friča Indriksona, iniciatīvas Vidzemes gubernators apstiprināja Lazdonas Bezmaksas bibliotēkas biedrības statūtus. 1905. gada revolūcijas laikā muižā notiek apjomīga sacelšanās. 1905. gada 15. jūnijā notika t.s kauja pie Svārpstu sila, kad astoņi bruņoti kaujinieki no slēpņa uzbruka kazaku jātnieku vienībai, kas bija izmitināta Saikavas muižā. Nošāva virsnieku un ievainoja vairākus kazakus. Praulienas muiža netika nodedzināta. Līdz 1. Pasaules karam muižas teritorijā bija uzbūvēta kungu māja, klēts (1852), kalpu māja (1888), spirta brūzis (tagadējā pagasta pārvaldes ēka), pienotava, liellopu kūts u.c.
30. gados praulēnieši sapņo par vienas skolas izbūvi bijušās muižas pilsdārzos, apvienojot līdzšinējās 2 skolas un tās būvniecībai tiek vākta nauda Ls 300 000 apmērā. Pagastā aktīvi darbojas piensaimniecības biedrība "Kate", kura 1940. gadā Trākšos sāk celt jaunu pienotavu, kuru atver 1951. gadā. Spirta dedzinātava Praulienā pastāv līdz 1952. gadam.
Ārējās saites
Praulienas pamatskola
Squeeze
Skaņdarbu saraksts
Visas dziesmas sarakstījis Dags Jūls.
Resident Evil: Operation Raccoon City
Resident Evil: Operation Raccoon City ir Resident Evil trešās personas šaujamspēļu sērijas datorspēle, ko izstrādājis Slant Six Games un izdevis Capcom PC, Xbox 360 un PlayStation 3 konsolēm. Spēles darbība noris apmēram tajā pašā laikā, kad Resident Evil 2 un Resident Evil 3: Nemesis. Spēli tika izdota 2012. gada martā Eiropā un Austrālijā, bet tā paša gada aprīlī — Japānā.
Kvints Ennijs
Kvints Ennijs (, dzimis apmēram 239. gadā p.m.ē., miris apmēram 169. gadā p.m.ē.) bija grieķu izcelsmes Romas republikas laika rakstnieks, nereti tiek dēvēts par "romiešu dzejas tēvu". Lai gan viņa darbi saglabājušies tikai fragmentāri, spēcīgi ietekmējis romiešu literatūru. Iespējams, nozīmīgākais Ennija darbs bijis eposs "Annāles", no kura saglabājušās aptuveni 600 rindiņas.
Dzīve
Kvints Ennijs dzimis Rudijās (mūsdienu Leče Itālijā). 204.g. Marks Porcijs Katons Enniju no Sardīnijas, kur viņš dienēja karaspēkā, atveda uz Romu. Romā Ennijs darbojās par skolotāju un pamazām ieguva izcila dzejnieka slavu. 189. gadā p.m.ē. Ennijs pavadījis Marku Fulviju Nobilioru karagājienā uz Etoliju, lai aprakstītu dzejā viņa panākumus. 184. gadā p.m.ē. Marka Fulvija Nobiliora dēls izgādāja Ennijam Romas pilsonību. Miris 169.g. p.m.ē.
Dienvidrietumāzija
Dienvidrietumāzija (bieži tiek jaukta ar Tuvajiem Austrumiem) ir Āzijas dienvidrietumu daļa. Termins Rietumāzija parasti tiek lietots rakstos par arheoloģiju un šī reģiona aizvēsturi. Atšķirībā no termina "Tuvie Austrumi", ar kuru pamatā saprot reģionu, kas sevī iekļauj arī Āfrikas valsti Ēģipti, Rietumāzija ir tīri ģeogrāfisks termins, ar kuru saprot Āzijas dienvidrietumu daļu.
Vēsture
Pasaules senākās civilizācijas ir attīstījušās tieši Dienvidrietumāzijā. Kādreiz šajā reģionā pastāvējušas lielas un spēcīgas valstis — Izraēlas un Jūdas valstis, Asīriešu impērija, Babiloniešu impērija, Ahemenīdu impērija, Seleikīdu impērija, Sasanīdu impērija, Bizantijas impērija, Sefevīdu impērija, Osmaņu impērija un citas. Dienvidrietumāzija ir dzimtene islāmam, jūdaismam un citām monoteiskām reliģijām.
Ģeogrāfija
Dienvidrietumāzija atrodas uz dienvidiem no Austrumeiropas. Reģionu ieskauj 7 lielas jūras: Egejas jūra, Melnā jūra, Kaspijas jūra, Persijas līcis, Arābijas jūra, Sarkanā jūra un Vidusjūra. No ziemeļu puses reģions ir norobežots no Eiropas ar Kaukāza kalniem, no dienvidrietumiem tas ir norobežots no Āfrikas ar Suecas zemes šaurumu, bet austrumos reģions robežojas ar Centrālāziju un Dienvidāziju. Daštekavirs un Daštelūts Irānas austrumos norobežo reģionu no pārējās Āzijas.
Klimats
Dienvidrietumāzija atrodas sausajā un pussausajā tuksneša zonā, kas bieži cieš no sausuma, bet satur arī plašus mežus un auglīgas ielejas. Daudzviet šajā reģionā pastāv ūdens trūkums, te aizvien vairāk pieaug pieprasījums pēc tīra ūdens.
Latvijas Spices nr. 1 dziesmas 2008. gadā
Šis ir Latvijas Spices nr. 1 dziesmu saraksts 2008. gadā.
Dienvidrietumāzija
Demogrāfija
Reģiona iedzīvotāju skaits pārsniedz 300 miljonus. Visvairāk apdzīvotās reģiona valstis ir Turcija un Irāna, katrā ap 75 miljoniem iedzīvotāju. Reģiona galvenā valoda ir arābu valoda, kas ir oficiālā valoda reģiona 14 valstīs. Galvenā ticība — islāms, pastāv arī ievērojamas kristiešu un ebreju kopienas. Lielākās etniskās grupas ir arābi, persieši, turki, kurdi un izraēlieši/ebreji.
Saimniecība
Dienvidrietumāzijas saimniecība ir daudzveidīga, reģionā novērojama saimnieciskā izaugsme. Šajā reģionā lielākā tautsaimniecība ir Turcija, tai seko Saūda Arābija un Irāna. Reģionālajā saimniecībā nozīmīga rūpnieciskā nozare ir naftas ieguve, jo šajā reģionā atrodas vairāk nekā puse no pasaules naftas rezervēm un aptuveni 40 procenti no pasaules dabas gāzes rezervēm.
Valstis
Šajā reģionā atrodas 20 valstis vai to daļas.
Šišli rajons
Šišli (turku: Şişli) ir ļoti apdzīvots Stambulas rajons pilsētas centrālajā daļā. Rajons izvietojas uz ziemeļiem no darījumu un iepirkšanās centra — Taksima laukuma un tas ir pilsētas izklaides centrs.
Mikrorajoni (mahalleler)
Šišli rajons ir iedalīts 28 pagastos:
Kvartāli (semtler)
Šišli rajonā ietilpst 14 mikrorajoni:
Kapela
Kapela ir baznīcas paveids, kristiešu kulta vieta, kas var būt kā atsevišķa celtne, tā arī var būt kādas sakrālas pamatceltnes sastāvdaļa.
Tā var būt sekundāra reliģiska kulta vieta baznīcā, kulta vieta kādā citā celtnē vai arī atsevišķa celtne ar tai piemītošu kādu specifisku un noteiktu funkciju.
Tāpat kā baznīca, arī kapela ir nosaukta kāda Svētā vārdā, kas nav tāds pats nosaukums, kā pamatceltnei. Romas katoļu baznīcā visbiežāk kapelas tiek nosauktas Jaunavas Marijas vardā, pie nosacījuma, ja kapela baznīcā ir tikai viena vai netiek nosaukta, ja pati baznīca ir veltīta Jaunavai Marijai. Šis vai šī Svētā, kā vārdā tiek nosaukta kapela vai baznīca, ir šīs kulta vietas aizstāvis jeb patrons, tāpēc viņa godam tiek svinētas īpašas Svētās Mises. Tas norisinās pie kapelas altāra, kāds ir tāpat kā baznīcās, bet ar sekundāru nozīmi, jo primāra nozime ir baznīcas vai katedrāles pamataltārim.
Kapelu veidi
Pils kapela ir kapela, kas atrodas pils vai muižas teritorijā, kā atsevišķa celtne pils kompleksā vai integrēta pils ēkā. Piemēram, Latvijā tāda ir Lielstraupes pilī, kas ir kā atsevišķa ēka, piebūvēta klāt pils pamatceltnei jeb Stokholmas pils kapela, kas ir integrēta pašā pils ēkā. Pils kapelas tika būvētas ar mērķi, lai tās apmeklētu tikai pils īpašnieki un to viesi.
Iestāžu kapelas ir kapelas, kas atrodas kā atsevišķas telpas vai celtnes kādu uzņēmumu teritorijā. Tās varētu būt slimnīcas (piemēram, Rīgas 2. slimnīca vai Gaiļezera slimnīcas kapela), pašvaldības pārvaldes (Rīgas domes kapela), cietumi (Rīgas centrālcietuma kapela), militārie objekti (Ādažu poligona kapela), viesnīcas (viesnīcas "Islande" kapela) un citi. Šādas kapelas biežāk iesvēta vairāku konfesiju garīdznieki, lai vēlāk veiktu arī reliģiskas ceremonijas.
Adorāciju kapelas ir kapelas, kurās norisinās adorācijas noteiktos laikos vai arī nepārtraukti. Piemēram, Latvijā tāda atrodas Rīgā, netālu no Rīgas Svētā Jēkaba katedrāles — Vissvētākā Sakramenta adorācijas kapela, kurā norisinās adorācija nepārtraukti visu laiku.
Kapsētu kapelas ir kapelas, kas atrodas kapsētu teritorijās un ir paredzētas mirušo kristīgai izvadīšani, aizlūgumiem par mirušajiem, īpašām Svētajām Misēm un kapu svētkiem.
Privātās kapelas ir kapelas, kas atrodas kādā privātīpašumā, piemēram, ģimenes privātmājā. Tās uzbūvējot, iesvēta priesteris un tiek izmantotas ģimenes lūgšanām.
Ulbrokas ielu uzskaitījums
Ulbrokas ciema ielu uzskaitījums iekļauj sevī 31 ielas, kuras atrodas Stopiņu novada Ulbrokā.
Sojuz TMA-16
Sojuz TMA-16 bija pilotējams Krievijas kosmosa kuģis apkalpes nogādāšanai uz Starptautisko kosmisko staciju (SKS).
Kulakovs
Kulakovs (ru, no кула́к; sieviešu dzimtē Kulakova (Кулако́ва)) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Sojuz TMA-16
Starts notika. Apkalpē augšupceļā bez diviem profesionāliem kosmonautiem bija arī Kanādas Cirque du Soleil ("Saules cirka") dibinātājs un vadītājs Gijs Lalibertē. Atpakaļ uz Zemi viņš atgriezās kosmosa kuģī Sojuz TMA-14.
Apkalpes
Kuģa Sojuz TMA-16 apkalpe augšupceļā un lejupceļā:
Rezerves apkalpe:
Lidojuma gaita
Starts notika 07:14 UTC no Baikonuras kosmodroma ar nesējraķeti Sojuz-FG.
Ar SKS kosmosa kuģis saslēdzās 2. oktobrī 08:35:07 UTC. Pirmoreiz Starptautiskās kosmosa stacijas vēsturē vienlaicīgi bija piekabināti trīs Krievijas kuģi Sojuz (Sojuz TMA-14, Sojuz TMA-15 un Sojuz TMA-16).
Sojuz TMA-16 veica pārkabināšanās operāciju. Kosmosa kuģī atradās M. Surajevs un Dž. Viljamss. 10:03 UTC kuģis atvienojās no Zvezda moduļa un attālinājās no stacijas. Pēc 21 minūtes autonoma lidojuma 10:24 UTC Sojuz TMA-16 piesledzās pie Poisk moduļa. Manevri tika veikti rokas režīmā, ko īstenoja Surajevs. Šī bija pirmā reize, kad pēc Poisk moduļa ierašanās stacijā kāds kosmiskais aparāts pie tā būtu pieslēdzies. Atbrīvot salēgšanās mezglu pie Zvezda moduļa bija nepieciešams, jo pie tā februārī bija paredzēts pievienot kravas kuģi Progress M-04M.
08:03:03 UTC Sojuz TMA-16 ar Surajevu un Viljamsu atvienojās no SKS. 10:32:59 UTC tika ieslēgti kuģa bremzēšanas dzinēji, kas darbojās 256 s. 11:23:04 UTC nolaižamais aparāts veica piezemēšanos Kazahstanas stepēs 57 km no Arkalikas.
2011. gada referendums par Saeimas atlaišanu
, izmantojot sev Satversmē dotās tiesības, Latvijas Valsts prezidents Valdis Zatlers ierosināja referendumu par Saeimas atlaišanu. Tas notika. Tas bija pirmais šāda veida referendums Latvijas vēsturē.
Lūcijs Akcijs
Lūcijs Akcijs (, dzimis 170.g. p.m.ē., miris ap 90.g. p.m.ē.) bija romiešu dramaturgs.
2011. gada referendums par Saeimas atlaišanu
Norise
Referenduma jautājums bija "Vai jūs esat par 10. Saeimas atlaišanu?" un balsošanas biļetenā bija divas iespējamās atbildes: "par" un "pret". Balsošanas iecirkņi bija atvērti no plkst. 7.00 līdz 22.00. Kopā tika iekārtoti 1028 balsošanas iecirkņi, no tiem 950 atradās Latvijā, bet 78 — ārvalstīs. Par Saeimas atlaišanu nobalsoja aptuveni 95% vēlētāju, Centrālā vēlēšanu komisija izsludināja 11. Saeimas vēlēšanas.
Lūcijs Akcijs
Akcijs dzimis brīvlaista verga ģimenē Pizaurā (mūsdienu Pezaro) Umbrijā. Precīzs viņa nāves gads nav zināms, bet, domājams, viņš nodzīvojis ļoti garu mūžu, jo Cicerons (dzimis 106.g. p.m.ē. — tātad 64 gadus jaunāks) raksta, ka ir apspriedis ar Akciju ar literatūru saistītus jautājumus (Brutus, 28).
2011. gada referendums par Saeimas atlaišanu
Rezultāti
1 — nederīgas zīmes
Lūcijs Akcijs
Kā zināms no Horācija (Epistles, ii. i, 56) un Cicerona (Pro Plancio, 24) darbiem, Akcijs bijis ražīgs un augsti vērtēts rakstnieks. No viņa darbiem (aptuveni 50 lugas) saglabājušies tikai fragmenti (apmēram 700 rindas). Lielākā daļa viņa darbu bija brīvi grieķu darbu tulkojumi, pamatā viņš pievērsies Trojas karam un Pelopa dzimtai.
Stacking
Stacking ir piedzīvojumu datorspēle, ko izstrādājis Double Fine Productions un izdevis THQ PC un Xbox 360, PlayStation 3 konsolēm. Spēle ir balstīta uz krievu matrjoškas lellēm. Spēle izdeva 2011. gada februārī PlayStation 3 un Xbox 360 platformām, bet 2012. gada martā arī PC.
Trojas karš
Trojas karš bija karš, par ko vēsta sengrieķu mitoloģija un literatūra. Pazīstamākais literārais sacerējums par šo karu ir Homēra eposs "Iliāda". Senie grieķi uzskatīja, ka karš noticis 13.—12. gadsimtā p.m.ē. Trojā, Mazāzijas pilsētā pie Dardaneļu jūras šauruma.
Mīts
Saskaņā ar mītu Trojas karu uzsāka grieķi, kad Trojas valdnieka Priāma dēls Parīds nolaupīja Spartas valdnieka Menelāja skaisto sievu Helenu. Menelāja brālis, Mikēnu valdnieks Agamemnons sapulcēja ahaju (grieķu) karaspēku, devās karagājienā uz Troju un aplenca to. Grieķu aplenkums ilga desmit gadus. Visbeidzot grieķiem izdevās ieņemt pilsētu ar viltu: Odisejs ieteica grieķiem izgatavot lielu koka zirgu (mīts par Trojas zirgu), kurā paslēptos grieķu karavīri. Trojieši ieveda zirgu pilsētā, no tā naktī izkāpa grieķu karavīri un atvēra vārtus savam karaspēkam. Grieķu karaspēks nopostīja Troju, nogalinot lielāko daļu tās iedzīvotājus. Taču arī paši grieķi ilgajā karā bija zaudējuši lielu daļu karaspēka.
Kara izcelšanās apstākļi
Galvenais iekarošanas mērķis bija varenākā Troādas pilsēta Troja. Tajā valdīja Priāms ar sievu Hekabi. Parīds bija valdnieka dēls, kurš saskaņā ar valdnieces sapni, tika atstāts zvēriem saplosīšanai, tomēr tika izglābts un viņu uzaudzināja zemnieks. Jau jaunībā parādījis gudrību un valdnieka garu.
Pati kara izcelšanās saistīta ar to, ka mīlas dieve Afrodīte kūdīja Parīdu doties pie Menelāja. Helena, Menelāja sieva, bija skaistākā sieviete Grieķijā. Mīlas dieve iedvesa Parīdam kvēlas jūtas pret Helenu, aizvilināja viņu uz Troju. Kad nodarījums tika atklāts, Menelājs iesvēlās dusmās, un tika sapulcēts karaspēks. Bija zināms, ka Troju nevarēs ieņemt bez Pēleja un dieves Tetīdas dēla Ahilleja, tādēļ viņš tika steidzīgi meklēts. Bērnībā Ahillejs tika gremdēts upes Stiksas ūdeņos, kas padarīja viņu neievainojamu. Tomēr ievainojams palika viņa papēdis, aiz kura māte viņu turējusi. Sākotnēji Ahilleja māte, zinot par plāniem doties uz Troju, paslēpa dēlu. Tāpat no kaujas gribēja izvairīties Odisejs, kurš izlikās par jukušu, tomēr velti.
Apvienotā armija devās uz Aulidas ostu, no kurienes tālāk uz Mazāzijas ziemeļaustrumu piekrasti, un no turienes uz Trojas pilsētu, Īliju. Karotāji ieradās no visiem Grieķijas novadiem, bija Agamemnons no Mikēnām, Menelājs no Lakedaimonas (Sparta), Ajants no Salaminas, šķēpmetis Idomenejs no Krētas, zirgvaldis Nestors. Gatavošanās un kuģu labošana notika Aulidā.
Svarīga bija arī dievu griba, tālab tika uzklausīts pareģis Kalhants, kurš uzskatīja, ka pie visa vainīgs Agamemnons, uz kuru sadusmojusies Artemīda par to, ka reiz nogalinājis viņas iemīļoto briežu māti. Ja Agamemnons upurēšot meitu Ifigeniju Artemīdai, atkal parādīšoties vēji, kas nogādāšot grieķu kuģus Trojā. Agamemnons to darīja ar lielu nepatiku, viņu piekāpties spieda neatlaidīgie Menelāja uzbrukumi. Ifigenijai šī ziedošana tika pasniegata kā precības ar Ahilleju, viņu tas iepriecināja, jo Ahilleja slava bija plaši zināma. Tomēr uzzinot par upurēšanas plānu, viņa to pieņēma. Šai laikā grieķiem dievu griba lika pārvarēt personisku nepatiku un pat ģimenes saites, svarīgs bija gods, kādu varēja iemantot, darot dieviem tīkamu darbu. Tā Ifigenija Tauridā tika ziedota un vajadzīgie vēji iegūti. Pa ceļam grieķi vēl piestājuši Lēmnas salā, kur sakarā ar smagu ievainojumu atstāts Filoktēts, lielisks šāvējs.
Kara norise
Sākotnēji Trojas ieņemšana negāja gludi, milzīgi bija ap Troju celtie mūri, aplenkums ilga deviņus gadus. Dalot sirojumos iegūto, Agamemnons saķildojās ar Ahilleju. Sarūgtināts par Agamemnona rīcību, Ahillejs atteicās piedalīties kaujās. Pa vidu vēl parādījās viņa māte, dieviete Tetīda, kura solīja, ka gūs no Zeva gandarījumu, kamēr dēls nepiedalīsies kaujās. Kopā ar draugu vārdā Patrokls viņš vadīja dienas, dziedot dziesmas.
Trojiešus šāds notikumu pavērsiens tikai iedvesmoja. Trojiešu vadonis Hektors ar milzīgu akmeni izlauza grieķu nometnes vārtus. Tad viņi tika pie grieķu kuģiem, kurus nekavējoties aizdedzināja, tomēr grieķu hellēņu aizsardzība nebija iznīdēta, viņus iedvesmoja Ajants, un kuģi tika glābti. Līdz ar šo Patrokls vairs nespēja nosēdēt malā, un, kaut negribīgi, Ahillejs atvēlēja viņam ņemt savas bruņas, lai dotos kaujā. Bailēs no varoņa bruņās tērptā Patrokla, trojieši metās bēgt, tomēr, nokļuvis pret Hektoru, viņš apjuka un tika nogalināts.
Redzot šādu notikumu pavērsienu, arī Ahillejs nebija apturams, neskatoties uz mātes drūmajiem pareģojumiem par iesaisti kaujās. Viņš tika nodrošināts ar Hēfaista bruņām, tādējādi parādās cilvēku (varoņu) ciešā saistība ar daudzajiem dieviem, kas lielākoties vienmēr izšķir cilvēku cīņu likteņu. Ahillejs iedvesmoja pārējos karotājus ar savu neatlaidību, vienīgi viņam neizdevās stāties pretim Hektoram, trojiešu vadonim. Tikai pašās beigās viņi nostājās aci pret aci un Hektors krita. Ahillejs vēl pazemoja trojiešus, velkot Hektora līķi apkārt Trojai. Nav gan pamata uzskatīt Hektoru par gļēvuli, jo viņam bija bail par savas ģimenes un tautas likteni, zinot grieķu nežēlību.
Drīz gan mira arī pats Ahillejs, kuru nogalināja Parīda raidītā bulta, kas trāpīja papēdī. Septiņpadsmit dienu grieķi sēroja par varoņa nāvi, tad, saskaņā ar tradīcijām, viņš tika sadedzināts. Vēlāk tika zaudēts arī Ajants, kurš izdarīja pašnāvību pēc strīda ar Odiseju un sava goda neatzīšanu. Arvien grūtāk pie mūriem klājās grieķiem, viņiem bija nepieciešama Filoktēta palīdzība, kuru bija kaunpilni atstājuši, kurš tomēr pārvarējis rūgtumu, atgriezās pie brāļiem. Tālāk sekoja slavenā Odiseja viltība, kurš gribēja it kā vadīt grieķu kuģus prom, bet kā cieņas izrādīšanas zīmi trojiešu dieviem (iespējams, semītu cilts, taču veltījums bija dievei Atēnai) lika uzbūvēt un atstāt pie Trojas milzu zirgu. Trojieši iekrita uz šo viltību un ievilka zirgu pilsētā. Bet zirgā iekšā bija paslēpušies grieķi, kas naktī izkļuva ārā un atvēra nocietinājumu vārtus. Svinot uzvaru, kas ievilkās dziļi naktī, trojieši zaudēja modrību, un, saulei lecot un grieķu uzbrukumam sākoties, nebija spējīgi aizsargāties. Jāmin, ka vienīgais, kurš pretojās zirga ievilkšanai, bija priesteris Laookonts, kuru būtu klausījuši, taču nesaprotamā kārtā no jūras iznira čūskas, kas apvijās ap Laookonta dēliem un ap pašu vīru, nožņaudzot tos. Trojieši šo notikumu iztulkoja kā nepieciešamību klausīt dieviem un vest zirgu pilsētā. Sekojošās kaujās gāja bojā visi karot spējīgie Trojas vīri, bet bērni un sievas tika aizvesti verdzībā.
Kara nobeigums
Helena atgriezās pie Menelāja un atkal dzīvoja Lakedaimonā, tomēr bija krituši daudzi varoņi. Sakrāvuši kuģus ar bagātību, paši varoņi gāja bojā, jo kuģi nespēja noturēt milzu svaru. Daudzi, atbraucot mājās, saprata, ka nemaz nav gaidīti, un devās svešumā. Trojai karš atnesa pilnīgu iznīcību, kā to pareģoja.
Arheoloģiskie pētījumi
Saistībā ar mēģinājumiem precīzi noteikt, kur ģeogrāfiski atradās Troja, kā arī, kur atrodas Odiseja vēlāko klejojumu vietas ir daudz hipotēžu. Tiek uzskatīts, kas darbus Iliāda un Odiseja sarakstījis aklais dzejnieks Homērs. Šajos darbos minētas dažādās vēsturiskas vietas, kā Krēta, bet jāmin, ka pati Troja ģeogrāfiski neietilpst Grieķijā, lai gan to aprakstījuši visi antīkās Grieķijas vēsturnieki. Pilsētas aplenkšana norisinājusies no 1194. līdz 1184. gadam p.m.ē. Tiek uzskatīts, ka Troja ir ļoti sena pilsēta, tās nosaukums atvasināts no mītiskā varoņa Troja (Priāma vecvectēva) vārds. Sākotnēji pilsētai bija nosaukums "Ilium, Ilion, Troas". Turklāt ciklopisko mūru celtniecībā palīdzējis Apollons.
Bija šaubas, vai Troja tiešām ir eksistējusi, vai tā nav tikai mitoloģiska vieta. Bet 19. gadsimta 70. gados vācu arheologs Heinrihs Šlīmanis atklāja Trojas atrašanās vietu. Mūsdienu leģenda vēsta, ka vēsturisko Troju Šlīmanis atklājis ar Iliādas palīdzību. Šlīmanis bija arheologs amatieris, kas bija nopelnījis daudz naudas ar savu darbību citās jomās un tādējādi viņam bija finansiālas iespējas uzsākt izrakumus.
Grieķi un romieši uzskatīja, ka Troja atradusies Hellesponta apvidū, netālu no Hisarlikas pakalna. Iespaidojoties no šī pieņēmuma, izrakumus tur veicis arī Frenks Kalverts, ASV vicekonsuls Atēnās un Stambulā, kurš ieguva pakalnu savā īpašumā. Vēlāk to pārņēma Šlīmanis. Šlīmanis izrakumus atrada apstiprinājumus savai pārliecībai, identificējot Ahilleja Hektora vajāšanas vietas. Tomēr, neskatoties uz vēsturiskajiem atradumiem, nav pilnīgas pārliecības, ka izrakumos atklātā pilsēta ir mītiskā Troja. Homēra Troja bija milzīga pilsēta, vieta, kur nav trūcis izglītotu cilvēku. Arheologi izrakušies caur 48 plānākiem un 9 pamatslāņiem, taču nekur nav atrasta plāksne ar pilsētas nosaukumu, vienīgi daži hetu hieroglifi. No tā var secināt, ka Troja nav bijusi senākā perioda grieķu pilsēta, bet gan pieder kādai citai senākai kultūrai, proti, hetiem.
Kopš 1988. gada izrakumi Trojā uzticēti internacionālai komandai Tībingenes profesora M. Korfmana vadībā. Noskaidrots, ka Hisarlikas pakalns nepārtraukti bijis apdzīvots jau no 3000. gada p. m. ē. līdz pat Romas laikiem. Nozīmīgi izpētē ir 4. un 5. slānis, kuri datēti ap 2100. gadu p. m. ē. Visplašākais bija Trojas 6. slānis, kurš datējams ar 1800.—1250. gadu p.m.ē. Pēc arheologu domām, pilsētu skāris ugunsgrēks. Šai slānī bijis aizsardzības mūris, kas bijis biezāks par iepriekšējiem, tomēr nebija daudz šķēpu un citu priekšmetu atradumu, kādus tos ilustrējis Homērs. Trojas 7. slānis nebija nozīmīgs, vienīgi hieroglifi hetu valodā. Tāpat 8. slānī atrastas tikai nenozīmīgas grieķu perioda liecības.
Nakts veikalā
Nakts veikalā ir latviešu mūziķa un komponista Laura Reinika piektais studijas albums un ceturtais latviešu valodā. Albumā iekļauti tādi skaņdarbi kā "Tik dīvaini tuvs", kuru Lauris izpilda kopā ar Lieni Šomasi, dziesmas angliskā versija "Take Off Your Mask" tika izpildīta 2007. gada Eirovīzijas nacionālās atlasē. Albumā iekļautas 17 dziesmas un 3 videoklipi.
Bronzas laikmeta apmetnes Latvijā
Bronzas laikmeta apmetnes Latvijā ir Bronzas laikmeta (aptuveni 1600.-1. gadā p.m.ē.) Latvijas iedzīvotāju mītņu paliekas, kas intensīvi pētītas kopš 20. gadsimta vidus.
Šajā periodā pakāpeniski konsolidējās Baltijas somu un baltu etniskās grupas ar katrai raksturīgiem kultūras pieminekļiem. Baltiem raksturīgās švīkātās keramikas un somiem tipiskās tekstilās keramikas atradumu vietas Latvijas teritorijā labi iezīmē abu šo etnisko grupu saskarsmes joslu.
Kurzemē tā ir Ventas — Abavas upju līnija, kas sasniedz Rīgas līča pie Lapmežciema. Savukārt Vidzemē šī josla sākas Saulkrastos pie Pēterupes ietekas jūrā, tad gar Vidzemes augstienes malu iet virzienā uz Lubāna ezera dienvidiem. Tālāk austrumu virzienā šo joslu noteikt nevar, jo trūkst pētījumu.
Karš pret terorismu
Karš pret terorismu (angļu: war on terror; war on terrorism), dažkārt dēvēts arī par globālo karu pret terorismu, ir ASV un Apvienotās Karalistes vadīta un NATO dalībvalstu, kā arī citu valstu atbalstīta starptautiska militāra kampaņa, kas sākotnēji tika bija vērsta pret Al-Qaeda un citām nevalstiskajām terorisma organizācijām nolūkā tās likvidēt.
Kampaņa sākās neilgi pēc 11. septembra 2001. gada terorakta Amerikas Savienotajās Valstīs kā atbilde uz šo notikumu, bet tā arī nav noslēgusies, jo ir pārtapusi izkliedētā pasākumu kopā pret neskaidriem un arvien jauniem pretiniekiem, kurus vieno naidīga attieksme pret ASV un citas terorisma iezīmes. Militārās kampaņas sākums ir 2001. gada 7. oktobris, bet frāzi "karš pret terorismu" pirmais lietot sāka ASV prezidents Džordžs V. Bušs jau 16. septembrī, lai apzīmētu globālu militāro, politisko, tiesisko un ideoloģisko cīņu pret teroristu organizācijām un režīmiem.
Apraksts
Izteiciens “Karš pret terorismu” tiek izmantots, lai raksturotu militāros, poliskos un tiesiskos terorisma apkarošanas projektus, lai mazinātu terorismu pasaulē. Terorisma vēsture nebūt nesākas ar 2001. gadu.
Proti, vēl pirms Al-Qaeda uzbrukumiem Pasaules tirdzniecības centram un dvīņu torņiem Amerikas Savienotās Valstis jau bija saskārušās ar dažādu grupējumu terorismu, piemēram, anarhistu veiktā ASV prezidenta Viljama Makinlija slepkavība 1901. gadā, spridzināšana Oklahomasitijā 1995. gada 19. aprīlī. Kā arī ir iespējams runāt par citviet pasaulē notikušajiem teroraktiem, kas ASV terorisma apkarošanas vēstures attīstībā ir bijuši nozīmīgi, piemēram, 1979. gada 4. novembrī Tuvajos Austrumos, islāma revolūcijas gaitā, musulmaņu studenti sagūstīja vairākus ASV pilsoņus un diplomātus, un 1983. gadā notika militāro baraku spridzināšana Beirutā, u.c.. Līdz ar to uzskats, ka terorisms ASV sākās līdz ar 2001. gadu, ir klaji maldīgs, lai gan tas tūliņ pēc 11. septembra notikumiem guva plašu atsaucību, liekot runāt par t.s. “jauno terorismu”.
Finansējot pētniecību un militāro organizāciju darbību, kas uzlabotu drošības un informatīvās telpas sekmīgu darbību, ASV jaunus drošības pasākumus ieviesa jau aukstā kara noslēguma posmā. Tomēr pēc aukstā kara beigām darbs pie drošības sistēmas uzlabošanas neturpinājās tik intensīvi, cik aukstā kara periodā, jo pēc Padomju Savienības sabrukšanas un Eiropas drošības kampaņām nostabilizējās pārliecība, ka tiešs apdraudējums vairs nepastāv vai ir ārkārtīgi mazticams. Līdz ar to kopš PSRS sabrukuma 1991. gadā līdz 2001. gada teroraktam ASV aktualizējās jautājums, vai tālāka drošības veicināšana vispār ir nepieciešama. Tā kā aukstais karš bija beidzies ar Padomju Savienības sabrukšanu un Eiropā tika īstenotas vairākas kampaņas vardarbības apturēšanai, tad vairs nepastāvēja tiešu apdraudējumu, pret kuriem nepārtraukti aizsargāties.
Ņemot vērā islāmiskā terorisma marginalitāti un plaši izplatīto pārliecību, ka terorisms ir aizgājušo laiku parādība, 11. septembra uzbrukumi ASV izrādījās pārsteigums, kas ierosināja jaunas un enerģiskas kampaņas sākšanos – ASV prezidents Džordžs V. Bušs 20. septembrī uzrunāja ikkatru ar runu: “Mūsu karš pret terorismu sākas ar Al-Qaeda, bet ar to tas nebeigsies".
Jau neilgi pēc 2001. gada 11. septembra uzbrukuma, ASV mediju telpa bija baiļu naratīva piesātināta, noskaņojot iedzīvotājus pret citvalstu iebraucējiem, it īpaši Tuvo Austrumu pārstāvjiem. Līdz ar kampaņas “Karš pret terorismu” sākšanu un Buša saukļiem, ASV mediji kultivēja vīrišķīgus un militārus tēlus, kuriem kā galvenais pretinieks tika pretstatīti “dabiski ļauni” teroristi no Tuvajiem Austrumiem, precīzāk Al-Qaeda, tādējādi, pastiprinot drošības prasības pret islāmticīgo valstīm un uzsākot miera uzturēšanas misijās Tuvajos Austrumos, lai apturētu terorisma finansēšanu un rašanos.
Līdz ar to kampaņas sākotnējais uzstādījums bija padarīt Tuvo Austrumu valstis liberāli demokrātiskas, lai tādējādi vienlaikus mazinātu terorisma izplatību un rašanos. Tomēr sākotnēja daļēji ideālistiskā misija kampaņas gaitā bieži vien veicināja agresiju Tuvajos Austrumos, kas lika pārdomāt miera kustību un humanitāro misiju īstenošanas veidus un radītās sekas. Iebrukums Afganistānā pēc 2001. gada 11. septembra lielākoties tika uzskatīts par attaisnojamu, lai cīnītos pret teroristiem, savukārt 2003. gadā īstenotais iebrukums Irākā (pazīstams arī kā Irākas karš) un vēlāk notikusī cietumnieku pazemošana un spīdzināšana Abū Graibas ieslodzījuma vietā vairs netika skatītas, kā leģitimējamas “Kara pret terorismu” darbības.
Jēdziens “terorisms” kļuva arvien problemātiskāks, ļaujot katru vai visus, kas rīkojās pret valsts interesēm dēvēt par teroristiem: “Ikvienam, kam vajadzēja kaut ko apkarot, savus pretiniekus nodēvēja par teroristiem. Tas kļuva par emocionāli uzlādētu vārdu, ko bieži izmantoja ļaunprātīgi, lai nomelnotu politiskos vai ideoloģiskos konkurentus. Arī mūsdienās terorismu bieži jauc ar partizānu karu vai parastām kriminālām izdarībām." Bailes no teroristiskajiem aktiem ietekmēja “Kara pret teroru” raksturu. Kampaņas gaitā tie, kas tika dēvēti par teroristiem, drīzāk bija iedzīvotāji, kuri nebija saistīti ar propagandas popularizēšanu, teroristisko uzbrukumu plānošanu un īstenošanu. Tomēr, terorismam attīstoties un ieņemot jaunas formas un nomainoties varām, ne tikai terorista tēls mainījās, bet mainījās arī kampaņas “karš pret teroru” pamatnoteikumi, aktualizējot cilvēktiesību ievērošanas tēmu, pārtraucot spīdzināšanas taktikas un izvērtējot valstiski vadīto drošības iebrukumu leģitimitāti.
Kritika
Pret militāro pasākumu “Karš pret terorismu” vērstā kritika galvenokārt vērš sabiedrības un politiķu uzmanību uz kampaņas ētiskajām un ekonomiskajām problēmām. Kampaņas uzturēšana un liberāldemokrātisko ideju izplatīšana ir process, kuram tiek pakļauta ne tikai militāro jomu attīstība, bet arī nodokļu maksātāju un pētnieku ikdiena. Valsts pievēršanās drošības sfērai manāmi ietekmēja citas sociālā sfēras, kuras nespēja attīstīties līdzvērtīgā ātrumā.
Arī jēdziena “karš” izmantošana kampaņas nosaukumā ir raisījusi plašas diskusijas. Proti, NATO armijas nevis karoja pret terorismu, bet drīzāk devās iekarot valstis Tuvajos Austrumos, lai tur izskaustu terorismu. Kā arī kara jēdziens vēsturiski ir daudz piesātinātāks nekā jēdziens “terorisma apkarošana”. Kritiķi apgalvoja, ka jēdziena “kara” izmantošana bija politisks gājiens, kas ļāva valdībām īstenot ilgstošus politiskus un militārus mērķus, mazinot iedzīvotāju brīvību un pārkāpjot cilvēktiesības.
SKS 27. ekspedīcija
Lidojuma gaita
Maiņas pieņemšana no 26. ekspedīcijas notika naktī no 14. uz 15. martu. Skots Kelijs nodeva stacijas komandēšanu Dmitrijam Kondratjevam.
Silent Hill: Downpour
Silent Hill: Downpour ir Silent Hill izdzīvošanas spēļu sērijas datorspēle, ko izstrādājis Vatra Games un izdevis Konami Digital Entertainment, Xbox 360 un PlayStation 3 konsolēm. Šī ir pirmā spēle sērijā, kurai ir 3D atbalsts. Spēle tika izdota 2012. gada martā Eiropā un ASV, bet tā paša gada aprīlī — Austrālijā.
Opoles vojevodiste
Opoles vojevodiste (Województwo opolskie) ir Polijas vojevodiste valsts dienvidos - Silēzijā. Dibināta 1999. gada 1. janvārī. Vojevodiste nosaukta tās galvaspilsētas vārdā. Mazākā no Polijas vojevodistēm gan pēc teritorijas, gan iedzīvotāju skaita. Klimata ziņā vissiltākā Polijas vojevodiste. Vojevodiste ar vislielāko Polijas vācu minoritāti. Par Polijas teritoriju kļuva 1945.gadā, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem.
Administratīvais iedalījums
Vojevodiste iedalās 12 apriņķos (powiat) - no tiem 1 ir pilsēta ar apriņķa tiesībām (miasto na prawach powiatu) un 11 lauku apriņķi (powiat ziemski). Visā vojevodistē ir 71 gmina (gmina) un 35 pilsētas.
Apriņķi:
Ivars Āboliņš
Ivars Āboliņš (dzimis 1980. gada 17. martā Rīgā) ir Latvijas Republikas mediju regulatora Nacionālās elektronisko plašsaziņas līdzekļu padomes (NEPLP) priekšsēdētājs un bijušais žurnālists.
Kasablanka (filma)
"Kasablanka" (en) ir 1942. gada ASV romantiska drāmas filma, kuras režisors ir Maikls Kertics. Filmas scenārija autori Filips Epšteins, Džūliuss Epšteins, Hauards Kohs adaptējuši Marija Bērneta un Džoanas Elisones lugu Everybody Comes to Rick's. Filmā galvenās lomas tēlo Hamfrijs Bogarts, Ingrīda Bergmane un Pols Henreids. Otrā plāna lomas atveido Klods Reinss, Konrāds Vaidts, Sidnijs Grīnstrīts un Pēters Lorre.
Bridžtauna
Bridžtauna ir Barbadosas galvaspilsēta. Pilsētā dzīvo 96,6 tūkstoši iedzīvotāju, aptuveni trešā daļa no visiem valsts iedzīvotājiem. Bridžtaunā atrodas vienīgā osta visā valstī. Ienākumus galvenokārt nodrošina kuģošana un tūrisms. Bridžtaunā atrodas cukura un ruma rūpnīcas.
Ivars Āboliņš
Izveidojis un vadījis žurnālu Playboy Latvija, bijis žurnāla SestDiena galvenā redaktora vietnieks, kā arī žurnālists žurnālā Klubs, Latvijas Radio un laikrakstos Diena, NRA, Fakts un Likuma vārdā. Bijis Latvijas Televīzijas satura redaktors. Bijis politisko notikumu komentētājs, intervētājs un analītiķis.
Kasablanka (filma)
Sižets
Filmas darbība notiek Otrā pasaules kara laikā Višī valdības kontrolētajā Marokas pilsētā Kasablankā. Filmas sižeta pamatā ir amerikāņa Rika Bleina iekšējs konflikts, mēģinot izšķirties starp jūtām pret sievieti un pienākumu palīdzēt viņai un viņas vīram — čehu pretošanās kustības līderim, bēgt, lai turpinātu cīņu pret nacistisko Vāciju.
Ivars Āboliņš
Kopš 2019. gada I. Āboliņš ir Nacionālās elektronisko plašsaziņas līdzekļu padomes priekšsēdētājs. Iepriekš bijis NEPLP priekšsēdētāja vietnieks.
Bridžtauna
Bridžtaunu 1628. gadā dibināja briti. Vairākas reizes pilsētu ir nopostījuši ugunsgrēki. 1854. gadā aptuveni 20 tūkstoši pilsētas iedzīvotāju nomira no holēras. 1966. gadā, kad Barbadosa kļuva par neatkarīgu valsti, Bridžtauna kļuva par tās galvaspilsētu.
Ivars Āboliņš
2021. gada 30. aprīlī Krievijas Federācija I. Āboliņu iekļāva savā sankciju jeb "melnajā sarakstā" un liedza turpmāku iebraukšanu savā teritorijā. Šāds lēmums saistīts ar viņa darbu Latvijas informatīvās telpas aizsardzības jautājumos. I. Āboliņa vadītā NEPLP ir liegusi vairāk nekā 120 Krievijas kanālu darbību Latvijā, 2021. gadā par smagiem likuma pārkāpumiem pieņemts lēmums anulēt apraides atļaujas vietējiem medijiem — Radio PIK un PBK. 2022. gadā NEPLP aizliedza visu Krievijā reģistrēto kanālu darbību Latvijā, kā arī pirmā Eiropas Savienībā ierobežoja telekanālu RTR, TV Centr un Rossija 24 darbību.
Eiromaidana laikā viņš, diskutējot ar Re Baltica žurnālisti Sanitu Jembergu un partijas "Progresīvie" vienu no līderiem Ervīnu Labanovski, atzina, ka Latvijai vajadzētu sūtīt naudu Ukrainas prezidentam Viktoram Janukovičam, lai novērstu to, ka Latviju pārpludina liels skaits krievvalodīgo, kā arī par pēc formas izcilu nosauca Putina runu Krievijas Federācijas padomē Krimas aneksijas dienā 2014. gada 18. martā. 2022. gadā I. Āboliņš atbildēja, ka nožēlo savus vecos izteikumus un vairs nepieturas pie šādiem uzskatiem.
Debesskrāpju spīts
Debesskrāpju spīts ir latviešu dziedātāja Laura Reinika ceturtais studijas albums un trešais latviešu valodā. Albumu ierakstu kompānija MicRec PM izdeva. Albuma producenti ir Gints Stankevičs un Andris Šīrants, dziesmām latviešu valodā tekstus ir sarakstījis Mārtiņš Freimanis, un mūziku tām ir sarakstījis pats Lauris, taču dziesmām angļu valodā gan tekstu, gan mūziku ir sarakstījis Lauris Reiniks.
Deguma dzegužpuķe
Apraksts
Daudzgadīgs, neliels, 15-40 cm augsts lakstaugs. Gumi veseli. Stublājs stāvs ar viena makstveidīga lapa. Citas lancetiskas, tumši zaļas bez plankumiem lapas sakārtotas rozetē. Ziedkopa blīva, diezgan gara. Neizziedējusi vai ziedēšanas sākumā vārpa izskatās violeti melna, it kā apgruzdusi, dēl ārējās apziedņa lapu krasas. Pieziedlapas īsas. Lūpa četrdaivaina. Malējās daivas šauras, atvirzītas. Gandrīz baltā zieda lūpā ar dažiem palieliem, sarkāni violetiem plankumiem. Piesis balts, īss. Auglis - stāva, iegarena pogaļa. Latvijā zied jūlijā un augustā. Dažreiz sastopama agri vasaras sākumā ziedoša forma, ssp. aestivalis
Biotopi
Aug sausās, saulainās, ekstensīvi izmantojamās pļavās. Sugu apdraud augsnes rekultivēšana, mēslošana un atradņu aizaugšana ar krūmiem vai kokiem.
Ezermalas iela (Ulbroka)
Ezermalas iela ir viena no Ulbrokas ielām.
Ezermalas ielas numerācija iet Piķurgas tecēšanas virzienā, no dienvidaustrumiem uz ziemeļrietumiem. Ielas nosaukums radies no blakusesošā Piķurgas ezera, gar kuru iet iela. Iela, līdz pat tās beigām, ir apbūvēta tikai no labās puses, ielas beigās 2007. gadā ekspluatācijā tika nodota jauna ēka – četrstāvu dzīvokļu ēka, kas ir vienīgā ēka kreisajā ielas pusē.
Iela tās sākumā iet gar Piķurgas ezeru, vēlāk to nomaina neliels mežiņš, kas turpinās līdz volejbola laukumam, kur atrodas arī jaunā celtne - vienīgā daudzstāvu ēka Ezermalas ielā.
Roberts Bukarts
Roberta brālis Rihards arī ir profesionāls hokejists.
Karjera
Profesionālā spēlētāja karjeru R. Bukarts uzsāka 2005. gadā, kad spēlēja Latvijas hokeja līgas kluba SK Rīga 20 sastāvā. 2006.—2007. gada sezonā viņš aizvadīja 7 spēles HK Rīgas 2000 rindās, bet 2007.—2008. gada sezonā devās uz Ziemeļameriku, no kuras gan pavisam ātri atgriezās, pievienojoties SK Rīga 18 rindām. 2008.—2009. gada sezonu R. Bukarts aizvadīja Krievijas Augstākās līgas kluba Maskavas "Krilia Sovetov" rindās. 2009. gada KHL draftā viņu izraudzījās Rīgas "Dinamo" ar kopējo 13. numuru.
2009. gada vasarā pievienojās Rīgas "Dinamo", tās sastāvā nākamajā sezonā KHL aizvadot 32 spēles. Lai gan turpmākajās sezonas Bukarta spēles laiks komandā pieauga, joprojām daļu katras sezonas viņš aizvadīja "Dinamo" fārmklubos. 2014.—15. gada sezonā Bukarts Rīgas "Dinamo" sastāvā atzīmējās ar 14 rezultativitātes punktiem, kas kļuva par viņa rezultatīvāko sezonu KHL karjerā. 2015.—16. gada sezonas ievadā komanda līgumu ar uzbrucēju lauza.
1333. gads
1333. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.
Roberts Bukarts
Karjera
2020. gada maijā noslēdza līgumu ar Čerepovecas "Severstal", pēc piecu gadu pārtraukuma atgriežoties KHL. Komandas rindās aizvadīja 13 spēles, taču tad decembra pirmajā pusē pārcēlās uz Rīgas "Dinamo" rindām.
Latvijas izlases rindās Bukarts spēlējis astoņos Pasaules čempionātos. Debiju izlases sastāvā Bukarts piedzīvoja 2009. gada martā, tobrīd esot vien 18 gadus vecs. Pasaules čempionāta debiju uzbrucējs aizvadīja 2011. gadā. Bukarts tika iekļauts Latvijas izlases sastāvā, lai dotos uz 2022. gada olimpiskajām spēlēm, taču īsi pirms turnīra guva savainojumu un tika aizvietots ar Gintu Meiju. Junioru vecumā spēlējis trijos Pasaules čempionātos U-18 jauniešiem, kā arī 2009. gada Pasaules čempionātā junioriem, kopā 22 spēlēs atzīmējoties ar 9 gūtiem vārtiem.
Juris Kulakovs
Juris Kulakovs (dzimis Līvānos) ir latviešu mūziķis, galvenokārt pazīstams pateicoties darbībai grupās "Menuets" un "Pērkons".
Biogrāfija
Bērnībā mūzikas skolā Kulakovs mācījies akordeona spēli. Viņš vēlāk apguvis taustiņinstrumentus un ir bijis viens no pirmajiem sintezatora īpašniekiem Latvijā. 1979. gadā beidz J. Mediņa mūzikas vidusskolu Rīgā.
1978. gadā pievienojies grupai "Menuets", spēlējis tajā taustiņinstrumentus līdz pat grupas darbības pārtraukšanai 1983. gadā, grupa izpildījusi arī dažas Kulakova kompozīcijas.
Rakstījis mūziku arī teātrim un filmām, 1990. gados pievērsies lielākas formas vokāli instrumentālu skaņdarbu komponēšanai. Rīgas Muzikālajā teātrī iestudēti Kulakova sarakstītie mūzikli "Žilī" (1991) un "Latvijas karalis" (1992), Daugavpils teātrī - rokopera "Čigāns sapnī" (2001). 2001. gadā saņēmis Teātra gada balvu par mūziku A. Sent-Ekziperī "Mazā prinča" izrādei Liepājas teātrī.
Mūzika teātra izrādēm
Liepājas teātrī:
Jaunajā Rīgas teātrī:
Nacionālajā teātrī:
Augusts
Augusts (la) ir gada astotais mēnesis, un viens no septiņiem mēnešiem, kuram ir 31 diena. Sākotnēji seno romiešu kalendārā mēnesis tika saukts par Sextilis (sestais), un bija gada sestais mēnesis. Ap 700. gadu p.m.ē. kalendārs tika papildināts ar janvāri un februāri, un Sextilis kļuva par astoto mēnesi. 8. gadā p.m.ē. mēnesis tika pārdēvēts par godu pirmajam Romas imperatoram Augustam. Latviešu mēneša senie nosaukumi ir suņu, rudzu vai sēju mēnesis, savukārt lietuviešu senie nosaukumi ir rugpiūtis vai dėgesis, bet mūsdienās — rugpiūtis. Augusts Latvijā ir pēdējais vasaras mēnesis, bet Īrijā pirmais rudens mēnesis.
Augusta vārda dienas Latvijā
Latviešu vārda dienu kalendārā augustā pa dienām apkopoti šādi biežāk Latvijā lietotie cilvēku vārdi:
Bārnijs Gambls
Šo tēlu ierunājis ir Dens Kastellaneta, pirmoreiz Bārnijs Gambls televīzijā parādījās "Simpsonu" pirmajā sērijā Simpsons Roasting on an Open Fire. B. Gambls ir Springfīldas lielākais dzērājs, kā arī Homēra Simpsona labākais draugs. Viņa spēja izdzert lielu daudzumu alkohola ir biežs joku temats seriālā. Bārnija tēls ir ticis veidots, iedvesmojoties no seriāla "Flinstoni" tēla Bārnija Rabla, kā arī no citiem dažādu TV programmu tēliem. Sākotnēji viņš tika iecerēts kā H. Simpsona kaimiņš, taču vēlāk viņu izveidoja par alkoholiķi. 2004. gadā Dens Kastellaneta ieguva Emmy balvu par vairāku tēlu, tai skaitā B. Gambla, balsu ierunāšanu.
Edoardo Amaldi ATV
Edoardo Amaldi jeb ATV-003 bija trešais Eiropas kravas kosmosa kuģis no Automated Transfer Vehicle sērijas, kas paredzēts Starptautisko kosmosa staciju (SKS) apgādei. Tas nosaukts 20. gadsimta Itālijas zinātnieka Edoardo Amaldi vārdā. Transportkuģis tika palaists.
Lidojuma gaita
Edoardo Amaldi tika palaists 04:34:05 UTC ar nesējraķeti Ariane 5ES (VA205) no starta laukuma ELA-3 Gviānas kosmiskajā centrā Kurū, Franču Gviānā. 05:38 UTC kravas kuģis atdalījās no augšējās pakāpes un iegāja orbītā.
Transportkuģis ar SKS saslēdzās 28. martā 22:31:17 UTC automātiskā režīmā pie Zvezda moduļa.
25. aprīlī ATV-3 veica vēl vienu orbītas paaugstināšanu, kas sākās 12:13 UTC un ilga 975 sekundes. Orbīta paaugstināta par 4,1 km.
4. maijā Edoardo Amaldi veica stacijas orbītas paaugstināšanu. Dzinēji tika ieslēgti 08:37 UTC un darbojās 1220,8 sekundes, palielinot orbītas augstumu par 5,2 km.
26. maijā ar ATV-3 dzinējiem notika stacijas orbītas paaugstināšanu. Dzinēji tika iedarbināti 00:10 UTC un darbojās 377,4 sekundes. Orbīta paaugstināta par 1,5 km.
Vēl viena orbītas paaugstināšana notika 20. jūnijā ar ATV-3 diviem dzinējiem, orientāciju nodrošinot ar Zvezda un Progress M-15M dzinējiem. Manevrs ilga 559,6 sekundes, orbītu paceļot par 2,4 km.
16. augustā tika veikts plānots orbītas paaugstināšanas manevrs, kuram bija jāilgst 31,5 minūtes. Dzinēji tika ieslēgti 00:00 UTC, bet tie darbojās tikai 20 minūtes 33 sekundes, jo automātika tos priekšlaicīgi izslēdza. Plānoto 7,7 km vietā orbīta tika pacelta par 5,1 km. Vēlāk tika secināts, ka izslēgšana notika dzinēja kāda komponenta pārkaršanas dēļ. Lai pabeigtu ieplānoto orbītas paaugstināšanu, manevrs tika atkārtots 22. augustā, bet tas tika veikts divos piegājienos. Pirmā dzinējiekārtas ieslēgšana notika 09:45:00 UTC un ilga 384 sekundes. Otrā sākās 13:17:00 UTC un ilga 2088,5 sekundes. Beigās stacijas orbītas vidējais augstums bija 420,5 km.
14. septembrī ATV-3 veica stacijas orbītas paaugstināšanu. Dzinēji tika iedarbināti 3:15 UTC un darbojās 536 sekundes, paaugstinot stacijas orbītu par diviem kilometriem.