cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Iedomātās mīlestības (filma)
Sižets
Kad Frānsiss un Marī pirmo reizi satiek Nikolā, viņiem rodas neslēpta interese par puisi. Laikam ejot visi trīs kļūst par labiem draugiem un sāk daudz laika pavadīt kopā, apmeklējot kafejnīcas, teātrus un citas iestādes. Abi saprot, ka Nikolā nu jau viņiem nozīmē, ko vairāk, kā vienkāršs draugs. Liela ir Marī vilšanās, kad ierodoties restorānā uz gaidīto satikšanos ar Nikolā, priekšā jau sēž Frānsiss. Draugu starpā sāk pieaugt spriedze un sacensība, lai iegūtu Nikolasa uzmanību.
Filma beidzas ar ainu, kur Marī ar Frānsisu atkal ir kādā ballītē, cenšoties atrast sev otras pusītes, taču abi ierauga Nikolā līdzinieku un, abiem saskatoties, dodas pie puiša.
Novērtējums
Filma saņēmusi galvenokārt labas atsauksmes. Arī piedaloties Kannu kinofestivālā Francijā. Labus rezultātus tā guva Sidnejā, iegūstot galveno balvu Sidnejas Filmu festivālā Sydney Film Festival 2010. gadā.
Braitonas mols
Braitonas mols, pazīstams arī kā Braitonas pils mols vai Pils mols ir mols Braitonā, Anglijā, kas atrodas pilsētas centrā pretī Vecajam Šteinam (Old Steine). Tas tika atvērts 1899. gadā, un tā bija trešais mols, kas tika uzbūvēts Braitonā, taču tas ir vienīgais, kas joprojām pastāv. To pārvalda un kontrolē kompānija Eclectic Bar Group.
Braitonas mols tika uzbūvēts kā aizvietojums Ķēdes molam, kurš būvniecības laikā sabruka 1896. gadā. Braitonas mols ātri kļuva populārs un līdz 1911. gadam bija kļuvis par bieži apmeklētu teātra un izklaides vietu. Ja neskaita slēgšanu kara laikā, tas turpināja izklaidēt publiku līdz pat 70. gadiem. 1973. gadā teātra ēka bija bojāta, un pēc izpirkšanas tā tika nojaukta 1986. gadā, mainot piestātnes raksturu no piejūras izklaidēm uz atrakciju parku.
Lībieškalns
Lībieškalns ir Ogresgala ciema daļa (agrāk ciems) Ogres novada Ogresgala pagastā, Ogres pilsētas pievārtē, Ogres upes labajā krastā, pie autoceļa V996 (Ogre—Viskāļi).
Dažkārt tiek uzskatīta par Ogres pilsētas daļu.
Pauls Vīzners
Pauls Vīzners (de; dzimis, miris ) bija vācu burātājs, olimpiskās zelta un sudraba ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Vīzners 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas sacensībās. Open klases sacensībās viņš izcīnīja sudraba medaļu, 0,5 līdz 1 tonnas laivu klases pirmajā braucienā tika diskvalificēti, bet 1 — 2 tonnu laivu klases 2. braucienā izcīnīja olimpiskā čempiona titulu.
Kazupe (ciems)
Kazupe ir ciems Dobeles novada Jaunbērzes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3 km no pagasta centra Jaunbērzes, 17 km no novada centra Dobeles un 48 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P98. Vēsturiski veidojusies ap Kazupes muižu (Kasuppen).
X.509
X.509 ir publiskās atslēgas kriptogrāfisko sertifikātu formāta standarts.
Sertifikāti ir datu bloki, kas sastāv no kāda asimetriskā kriptogrāfiskā algoritma publiskās atslēgas (atslēgas) un datiem par šīs atslēgas īpašnieku. Šo kombināciju paraksta ar kādu citu (CA) vai to pašu privāto atslēgu. T.i., sertifikāts sastāv no atslēgas, datiem par atslēgas īpašnieku un digitālā paraksta.
Uzbūve un vēsture
X.509 definē hierarhisku sertifikātu struktūru. Pašā augšā ir augšējā līmeņa CA (certificate authority), apakšā ir gala mērķim lietojami sertifikāti un pa vidu (ja tādi līmeņi eksistē) ir vidējo līmeņu CA. Ar CA sertifikātiem var tikai parakstīt citus sertifikātus. Gala mērķim lietojamos sertifikātus (end entity certificate) nevar lietot citu sertifikātu parakstīšanai. Lai arī X.509 3.versijas standartā, sertifikātus var parakstīt vairāk kā viens CA (līdzīgi kā PGP), reāli sastopamās programmas šādu funkcionalitāti neatbalsta. X.509 paredz arī iespēju atsaukt sertifikātus (t.i., padarīt nederīgus pirms derīguma termiņa beigām). To lieto, ja secina, ka privātā atslēga ir nozagta, vai ja sertifikāts attiecīgajam pielietojumam vairs nav vajadzīgs. Sertifikātu atsaukšanu (revocation) nodrošina vai nu ar atsaukto sertifikātu sarakstu (CRL - certificate revocation list), kas satur visu atsaukto sertifikātu sērijas numurus, saraksta derīguma termiņu un CA parakstu. Vēl, vienam atsevišķam sertifikātam var lietot OCSP (Online certificate status protocol), kas būtībā ir ļoti īss CRL, kas attiecas tikai uz vienu, pieprasīto sertifikātu. Parastie CRL var būt visai gari, jo tie satur informāciju par visiem atsauktajiem sertifikātiem, kam vēl nav beidzies derīguma termiņš. Sertifikātiem, kam ir beidzies derīguma termiņš, atsaukšana nav nepieciešama, jo tie jau ir nederīgi tāpat.
X.509 sertifikāti satur šādus laukus:
Vēsturiski X.509 bija definēts kā paplašinājums X.500 standartam. Pirmā X.509 versija bija definēta 1988. gadā. Vēlāk X.509 pielāgoja interneta vajadzībām (jaunākā versija ir ). Internetā X.509 sertifikātus lieto TLS un S/MIME.
Jauna kārtība
"Jauna kārtība" (es) ir 2020. gada Meksikas un Francijas trillera mākslas filma, kuras režisors, scenārija autors un producents ir Mišels Franko. Filmā galvenās lomas atveido Naijana Gonsalesa Norvinda, Djego Boneta, Monika Del Karmena, Fernando Kvaulte, Dario Jazbeks un Eligio Melendess.
Vilku midzenis
"Vilku midzenis" (de, pl) bija Ādolfa Hitlera Austrumu frontes militārais vadības centrs Otrajā pasaules karā. To "Barbarosas" operācijas sākumam 1941. gadā uzbūvēja Organisation Todt. "Vilku midzenis" kļuva par galveno no fīrera vadības centriem Austrumeiropā.
Jauna kārtība
Netālā nākotnē Mehiko, bruņotas un vardarbīgas tautas sacelšanās laikā tiek iztraucētas kāzas turīgas ģimenes mājā. Nemiernieki sagrābj līgavu par ķīlnieci un pieprasa par viņu lielu izpirkuma maksu.
Vilku midzenis
Hitlers pirmoreiz "Vilku midzenī" ieradās. Kopumā te pavadījis vairāk nekā 800 dienu 3,5 gadu ilgā periodā, pēdējoreiz šeit bijis. 1944. gada vidū tika uzsākts darbs pie vairāku ēku paplašināšanas, tomēr tas netika pabeigts, jo padomju spēki tuvojās. Objekts tika uzspridzināts  — 48 stundas pirms padomju karaspēka ierašanās.
Mūsdienās šis ir tūrisma objekts.
Jauna kārtība
Filmas "Jauna kārtība" pirmizrāde notika Venēcijas kinofestivālā, kur tā saņēma žūrijas balvu. Filma vēl pirms izdošanas tika asi kritizēta Meksikā par rasistisku un stereotipisku augstākās un zemākās klases atveidošanu.
Madsens
Madsens var būt:
Krasta apsardzes dienests
Krasta apsardzes dienests (KAD) ir Latvijas Jūras spēku vienība.
Vēsture
1999. gadā, reorganizējot Jūras spēku Centrālo rajonu, tika izveidota Krasta apsardzes kuģu flotile. Flotiles sastāvā bija 7 krasta apsardzes kuģi. 2001. gadā pārņem kuģi Astra, kas jaunākais kuģis Jūras spēkos.
2004.gada reorganizācijas rezultātā, Krasta apsardzes kuģu flotili pārdēvē par Krasta apsardzes dienestu, atstājot koordinācijas un vadības funkcijas, bet kuģus nododot Patruļkuģu eskadrai.
Personālsastāvs un struktūra
Latvijas Krasta apsardze nokomplektēta ar Nacionālo bruņoto spēku karavīriem un līguma civilpersonām. Karavīriem jābūt apguvušiem Search Mission Coordinator (SMC) kursu, GMDSS (Global Maritime Distress Signal System) operatora kursu, On-Scene Commander (OSC) kursu, Air Coordinator kursu (ACO kurss), jāpārzina speciālā programmatūra, jābūt teicamām svešvalodas zināšanām, jābūt speciālai jūrniecības izglītībai kā arī dienesta pieredzei Jūras spēkos.
Krasta apsardzes dienests sastāv no:
Uzdevumi
Krasta apsardzes dienesta uzdevumi ir:
MRCC Rīga
MRCC Rīga (Maritime Rescue and Coordination Centre) ir Nacionālā koordinējošā institūcija meklēšanai un glābšanai uz jūras. MRCC Rīga uzdevumi ir:
Normatīvo aktu bāze
Krasta apsardzes dienesta darbību ikdienā un ārkārtas situācijās regulē šādi normatīvie akti:
Ārkārtas tālrunis 115
Lai atvieglotu ziņošanu Jūras spēku Krasta apsardzes dienesta Jūras meklēšanas un glābšanas koordinācijas centram (MRCC Rīga) par nelaimes gadījumiem jūrā, kopš 2015. gada 1. janvāra ir ieviests bezmaksas ārkārtas tālrunis 115.
Valters Kaminskis
Valters Kaminskis ( — ) bija latviešu komponists, vairāku populāru Dziesmu svētku dziesmu autors.
Dzīvesgājums
1953. gadā, vēl būdams konservatorijas students, kļuva par Latvijas Komponistu savienības biedru, vēlāk darbojās tajā kā konsultants. 1950. un 1960. gados Kaminskis daudz uzstājās ar autorkoncertiem. Komponēja mūziku vairākām kinofilmām — Trīs minūšu lidojums (1979), Vakara variants (1980).
Miris 1997. gada 15. jūnijā un apglabāts Cēsu meža kapos.
Malindi
Ģeogrāfija
Pilsēta atrodas Indijas okeāna krastā pie Galanas upes grīvas. Koraļļu rifi kalpo par Malindi aizsegu no okeāniskajām vētrām. Malindi atrodas 120 km uz ziemeļaustrumiem no Mombasas, Krasta provinces administratīvā centra.
Vēsture
Mūsdienu arheoloģiskie atradumi ļauj uzskatīt, ka jau no 9. gadsimtā mūsdienu Malindi teritorijā atradās zvejnieku apmetnes, kas kultūras ziņā ir līdzīgi mūsdienu pokomo.
Kā suahili piekrastes apmetne Malindi ir zināma no 13. gadsimta. Kādu laiku šī pilsēta cīnījās par dominanci šajā Austrumāfrikas daļā pat ar Mombasu. Tradicionāli tā bija ostas pilsēta ar ārzemju pārstāvniecībām.
1414. gadā Malindi apmeklēja slavenais ķīniešu ceļotājs Džens He. Šajā sakarā vietējais virsaitis nosūtīja viņam personīgo apsardzi, bet dāvanā uz Ķīnu nogādāja uz kuģi žirafi.
Portugāļu pirmatklājējs Vasko da Gama apmeklēja Malindi 1498. gadā sakarā ar līguma noslēgšanu ar vietējiem valdniekiem par pavadoņu piešķiršanu priekš viņa ceļojuma uz Indiju. Toreiz arī tika uzstādīts līdz mūsdienām saglabājušais padrans (no koraļļiem celts pīlārs) par godu šim notikumam. Jau nākamajā 1499. gadā portugāļi šeit nostiprinājās un dibināja tirdzniecības misiju, bet pilsēta no tā laika bieži kalpoja par ostu eiropiešu kuģiem, kas kursēja šajā Indijas okeāna daļā. 1541. gadā pilsētā vairākus mēnešus dzīvoja pazīstamais jezuītu misionārs Francisks Ksaverijs.
Ap 1630. gadu pilsēta nonāca Portugāles varā, un turpmāk tās liktenis daudzējādi ir līdzīgs Mombasas liktenim. Otrā pasaules kara laikā (1940. gada 24. oktobrī) Malindi bombardēja itāļu aviācija.
Mūsdienās Malindi ir nozīmīgs tūrisma centrs. Īpaši populārs tas ir Itālijas tūristiem. Līdz mūsdienām samērā labā stāvoklī ir saglabājusies suahili apbūve (Vecpilsēta), ieskaitot mošeju un piekrastes pili. Uz dienvidiem no Malindi ir saglabājušās Gedes viduslaiku drupas.
Ekonomika un transports
Malindi un pieguļošo teritoriju iedzīvotāju lielākais vairums nodarbojas ar lauksaimniecību un zvejniecību, taču pilsētas ekonomikas pamatnozare ir tūrisms, un, pirmkārt, starptautiskais. Un to stimulē blakus esošais lielākais kūrorts Vatamu ar savu Nacionālo jūras parku.
Transporta sakarus nodrošina autobusu un autotransporta satiksme ar Mombasu un Lamu, un netieši arī ar galvaspilsētu Nairobi. Taču būtiskākā nozīme ir Malindi lidostai, kur tiek nodrošināti iekšzemes avioreisi.
Atklātā okeānā netālu no Malindi atrodas Broglio Space Port (jūrā bāzēts San Marko kosmodroms), kuru izmantoja Itālijas kosmiskā pārvalde sadarbībā ar NASA. Kosmiskie starti tika veikti no 1964. līdz 1988. gadam. Pēc tam kosmodroma platforma tika iekonservēta.
Rušenica
Rušenica var būt:
Gvido Miezis
Gvido Miezis (dzimis Ventspilī) ir bijušais latviešu treka riteņbraucējs.
1999. gada Pasaules čempionātā izcīnījis 12. vietu Olimpiskajā sprintā komandas sastāvā, tā nodrošinot ceļazīmes uz Sidnejas spēlēm visās sprinta disciplīnās. Miezis tikai pusgadu pirms tam trenējies profesionāli.
Absolvējis Ventspils 5. vidusskolu. Trenējies pie Vladimira Ļeonova.
Mūžzaļā sekvoja
Mūžzaļā sekvoja jeb krasta sekvoja (Sequoia sempervirens) ir vienīgā saglabājusies ciprešu dzimtas sekvoju ģints suga. Tas ir mūžzaļš, vienmājas skuju koks. Mūžzaļās sekvojas parasti sasniedz 1200—1800 gadu vecumu, bet var arī dzīvot vēl ilgāk. Mūžzaļās sekvojas ir vieni no pasaulē garākajiem kokiem. Ziemeļkalifornijā augošs šīs sugas pārstāvis Hiperions (Hyperion) ir 115,61 metru augsts (bez saknēm); šis ir pasaulē garākais zināmais dzīvais koks.
Aptuveni 95% mūžzaļo sekvoju ir tikuši nocirsti to augstvērtīgās koksnes dēļ.
Donalds Knuts
Donalds Knuts (en; dzimis ) ir amerikāņu datorzinātnieks un profesors emeritus Stenforda Universitātē. Viņš ir grāmatas The Art of Computer Programming autors. D. Knuts tiek saukts par algoritmu analīzes "tēvu". Viņš ir izveidojis burtu salikumu sistēmu TeX, Metafont programmēšanas valodas fonta definēšanas valodu un pārstrādes sistēmu. Viņš izglītību ir ieguvis Case Western Reserve University un Kalifornijas Tehnoloģiju institūtā. D. Knuts ir ieguvis Tjūringa balvu (1974), IEEE Džona fon Neimana balvu, Hārvija balvu un Kioto balvu.
Buiva
Buiva ir ciems Limbažu novada Brīvzemnieku pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 11 km no pagasta centra Puikules, 21 km no Alojas un 114 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V124, Muļķa ezera rietumu krastā.
Rušenica (upe)
Rušenica (arī Rušonīca) ir upe uz Rēzeknes un Preiļu novadu robežas. Sākas no Zolvas ezera. Tek cauri Sekstu ezeram un ietek Rušona ziemeļrietumu galā. Uz iztekas no Zolvas ezera aizsprosts ar regulatoru. Caurtece pie augsta ūdenslīmeņa Zolvas ezerā. Pietek strauts no Merjinka ezera. Upi šķērso autoceļš A13.
Pauls Sakss
Pauls Sakss (Pauls Zakss, Павел Иванович Сакс, 01./14.01.1878, Jaunpils pagasta Peilēnos – 31.03.1966. Bruklinā, Ņujorkas pavalsts, Amerikas Savienotās Valstis) bija latviešu tenors, vokālais pedagogs un sabiedrisks darbinieks.
Dzīvesgājums
Pauls Sakss dzimis 1878. gada 14. janvārī Jaunpils pagasta Peilēnos, dzīvoja Vidzemē, Taurupes pagastā. Sakss dzimis dzirnavnieka Jāņa Saksa un Ilzes Saksas (dzimusi Zariņa) ģimenē, kur, klausoties meitu dziedāšanā un puišu instrumentu spēlē, pamanīta nākamā operdziedātāja interese par mūziku, kā arī muzikālā apdāvinātība.
Pēc mācībām seminārā Pauls Sakss apgūst dziedāšanu pie Pāvula Jurjāna.
P. Sakss dziedāja Rīgas pareizticīgo katedrāles bīskapa korī (1889–1903), bija šā kora reģenta palīgs (1897–1903).
Paula Saksa pirmā publiskā uzstāšanās datējama ar 1898. gadu, bet pirmais patstāvīgais dziesmu vakars Melngalvju namā noticis 1902. gadā.
Mācījies Itālijā, Romas Filharmoniskā akadēmijā (Reale Accademia Filarmonica Romana) no 1904. līdz 1909. gadam, kur absolvējis Antonio Kotonji un Džovanni Sgambati dziedāšanas klasi. Vokālajā pedagoģijā papildinājies pie Mario Kotonji, Bretšneidera un Bonuči.
Mācību laikā Itālijā dziedātājs piedalījās dažādos koncertos mūzikas mecenātu (pārsvarā krievu) mājās, kā arī iestudēja savu pirmo operas lomu – Ļenski Pētera Čaikovska operā “Jevgeņijs Oņegins”.
1909. gadā atjaunoja studijas Rīgas Politehniskajā institūtā un 1911. gadā beidza to ar agronoma grādu. P. Sakss bija viens no studentu korporācijas “Talavija” dibinātājiem un tās filistrs.
Darbojās privātos teātros Krievijā (1911–1912), ar kuriem sniedza izrādes dažādās pilsētās (Jekaterinoslavā, Kurskā, Rostovā pie Donas un citur).
Neilgu laiku dziedājis liriskā tenora lomas Cimmermaņa privātajā operā Krievijā, Maskavas Brīvajā teātrī, Latvju operā (1913-1915), taja skaitā pašā pirmajā Latvju operā "Jevgeņijs Oņegins" Ļenska lomā, kā arī Latvijas Nacionālajā operā (1918-1923, 1929-1930).
Pirmā pasaules kara laikā nonāk Krievijā, Petrogradu, kopā ar citiem māksliniekiem apceļo bēgļu nometnes, sniedzot koncertus.
Pie Paula Saksa vokālo mākslu studējuši tādi dziedātāji kā Mariss Vētra, Aleksandrs Jankovskis, Vera Fricnoviča, Elfrīda Pakule, kā arī Irma Kalniņa, kas vēlāk kļuva par Saksa otro sievu.
Otrā pasaules kara laikā Sakss kopā ar ģimeni dodas trimdā, nonākot ASV, Ņujorkā, kur darbojies kā Ņujorkas latviešu skaņumākslas kopas priekšnieks, kā arī vadījis privātstudiju.
Radošā darbība
Pēc atgriešanas dzimtenē 1912. gada beigās P. Sakss 27.12.1912./09.01.1913. piedalījās P. Jurjāna organizētās Latviešu operas pirmizrādē "Jevgeņijs Oņegins" Ļenska lomā. Turpmāk viņš bija starp operas vadošajiem māksliniekiem, piedalījās daudzās izrādēs, kurās  izpildīja kņaza Sinodala lomu Antona Rubinšteina operā “Dēmons” (1875), Alfredo lomu Džuzepes Verdi operā “Traviata” (1853), Turidu lomu Pjetro Maskaņji (Pietro Antonio Stefano Mascagni) operā “Zemnieka gods” (Cavalleria rusticana, 1890). Šajā laikā P. Sakss kopā ar citiem latviešu mūziķiem arī regulāri koncertēja gan dzimtenē (Cēsīs, Daugavpilī, Liepājā, Rīgā, Valmierā u. c. pilsētās), gan arī Berlīnē un Maskavā.
1913./1914. gada sezonā P. Sakss darbojās privātā operas trupā Maskavā, taču šajā laikā vairākkārt ieradās Rīgā un uzstājās Latviešu operas izrādēs.
Pirma pasaules kara laikā Sakss, kopā ar citiem tautīšiem (Adu Benefeldi-Dzirni, Jāni Ādolfu Kaktiņu, Malvīni Vīgneri-Grīnbergu u. c.), regulāri koncertēja Krievijas Impērijas pilsētās (Arhangeļskā, Harkivā, Kazaņā, Maskavā, Odesā, Pleskavā u. c.). Daļa no šiem koncertiem tika organizēti, lai iegūtu līdzekļus ievainoto karavīru ārstēšanai.
1918. gadā viņš atgriezās Rīgā un iesaistījās Latvju operā, turpināja tajā darboties arī pēc lielinieku iebrukuma. Latvijas Nacionālās operas (LNO) solists (1919–1923; atsevišķās izrādēs piedalījās arī vēlākajos gados). Šajā laikā viņš iestudēja un uzstājās Dona Otavio lomā Volfganga Amadeja Mocarta “Dons Žuans” (1787), Valtera fon der Fogelveides lomā Riharda Vāgnera “Tanheizers” (1845), kā arī citās lomās.
No 1929. gada un 20. gadsimta 30. gados P. Sakss iesaistījās Dailes teātra, kā arī Liepājas jaunā teātra operešu iestudējumos, izpildot Franča Šūberta lomu komponista Franča Šūberta operetē “Trejmeitiņas” (Das Dreimäderlhaus, 1916) un Gētes lomu Ferenca Lehāra operetē “Frīderike” (tolaik uzvesta ar nosaukumu “Dzejnieka mīla”, Friederike, 1928). Sevišķus panākumus guva izrāde “Trejmeitiņas”, kurā P. Sakss uzstājās 263 reizes.
Ģimene
1917. gadā P. Sakss apprecējās ar Meriju Vīksni (1935. gadā šķīries); meitas Ariadna un Jogita.
Otra sieva ir Irma Kalniņa (precējies 1936. gadā); meita Ilze.
Nāšika
Nāšika (mr, nāśik, en) ir svēta pilsēta Indijas rietumos, Mahārāštras štata ziemeļrietumos. Pilsēta atrodas Rietumgatu kalnu grēdas ziemeļos, Godāvari upes krastā, aptuveni 180 km uz ziemeļaustrumiem no Mumbajas. 2011. gadā pilsētā dzīvoja 1,49 miljoni iedzīvotāju, aglomerācijā iedzīvotāju skaits aptuveni 2 miljoni. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir ceturtā lielākā pilsēta Mahārāštrā aiz Mumbajas, Punes un Nāgpuras.
Nāšikas apkaimē atrodas senie budistu tempļi un klosteri. Galvenokārt Godāvari upes svēto ūdeņu dēļ Nāšika ir nozīmīga pilsēta ne tikai budismā, bet arī hinduismā un džainismā. Leģendās un mītos uzskata, ka šeit ir dzīvojusi dievība Rāma ar savu sievu Sītu un brāli Lakšmanu. Reizi 12 gados Nāšika ir viena no četrām Indijas pilsētām, kur notiek hinduistu nozīmīgākie reliģiskie svētkie Kumbh Mela, kuros pulcējas simtiem tūkstoši svētceļotāju.
Nāšika ir nozīmīgs transporta mezgls. Attīstīta tradicionālā amatniecība (gatavo vara un misiņa izstrādājumus), militāro lidmašīnu rūpniecība, naftas pārstrāde, tehniskā spirta ražošana, valsts tipogrāfija. Nāšikā atrodas Punes Universitātes filiāles, koledžas. Nāšikā dzimis Dadasahebs Phalke, kurš tiek uzskatīts par Indijas kino “tēvu”. Nāšikas apkārtnē izteikti nodarbojas ar vīna darīšanu, tāpēc pilsēta tiek dēvēta arī par “Indijas vīna galvaspilsētu”.
Vēsture
Nāšika ir zināma jau kā pilsēta Maurju impērijas valdnieka Ašokas valdīšanas laikā, 3. gadsimtā p.m.ē. Mogulu impērijas laikā, no 16. gadsimta, Nāšikas nosaukums bija Gulšānabāda. 1751. gadā tika atgriezts iepriekšējais nosaukums, tas ir, Nāšika. 1818. gadā Nāšika nonāca Britu impērijas pakļautībā.
1858. gadā iekļauta Britu Indijas sastāvā. 1864. gadā tika izveidota Nāšikas pašvaldība. Apt o pašu laiku cauri Nāšikai tika izbūvēta dzelzceļa līnija. Nāšika kļuva par plaukstošu ekonomisko centru. Nāšika regulāŗi ir bijuši dažādi notikumi par brīvu Indiju, piemēram, 1909. gada 21. decembrī Indijas neatkarības cīnītājs Anants Kanhere nošāva vienu no Nāšikas ierēdņiem A. M. T. Džeksonu. Vēlāk Nāšikā atradās arī Mahātmas Gandija nevardarbīgās pretošanās kustības atbalsta punkts. 1950. gadā Indijas Nacionālā kongresa sesija tika novadīta Nāšikā.
Klimats
Nāšika atrodas subekvatoriālajā joslā, kas nozīmē ka no jūnija līdz septembrim ir lietains, musonu sezona, bet pārējā laikā valda tropiskās sausās gaisa masas.
Mežinieki (Jaunbērzes pagasts)
Mežinieki ir ciems Dobeles novada Jaunbērzes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 6 km no pagasta centra Jaunbērzes, 20 km no novada centra Dobeles un 43 km no Rīgas.
Kalsnavas pils
Kalsnavas muižas pils (de) bija Rīgas arhibīskapijas vasaļu Tīzenhauzenu nocietināta muižas pils Kalsnavā pie Kokneses — Cesvaines ceļa. Līdz mūsdienām saglabājušies atsevišķi sienu fragmenti.
Vēsture
Visticamāk, ka Kalsnavas muižas pils celta 15. gadsimta vidū, jo 1455. gadā tā pirmo reizi pieminēta Jēkaba Tīzenhauzena īpašumu sarakstā. 16. gadsimtā tā dēvēta par nocietināto Kalsnavas muižu (Hof Kalzenau).
Pēc Viļņas ūnijas noslēgšanas tās pilsnovadu iekļāva Polijas-Lietuvas kopvalstij piederošās Livonijas Pārdaugavas hercogistes teritorijā, Livonijas kara laikā to 1577. gadā nopostīja Krievijas caristes karaspēks. Iespējams, ka 1582. gada Jamas Zapoļskas miera līgumā Kalsnavas pils krieviski nodēvēta par Кудун.
1582. gadā poļu karalis Stefans Batorijs Kalsnavas muižu atdeva Heinriham Tīzenhauzenam, uzdodams viņam nojaukt atlikušos nocietinājumus, bet 1625. gadā zviedru karalis Gustavs II Ādolfs muižu piešķīra pulkvedim J. R. Streifam fon Lauenšteinam (Johann Reinhold Streif von Lauenstein). Zviedru Vidzemes laika revīzijā 1638. gadā minēts, ka muižai pieder dzirnavas un krogs. Krievijas Impērijas ķeizariene Anna muižu 1737. gadā piešķīra feldmaršalam Pēterim Lasī, 1760. gada tā piederēja Kristeram Reinholdam fon Rennenkampfam. Pirms 1780. gada pie pilsdrupām uzcēla varenu klēti ar torni, kas attēlota zīmējumā 1830. gada Pauluči albumā.
Līdz 1920. gada zemes reformai Veckalsnavas muiža (Alt-Kalzenau) piederēja Brimmeriem, nodedzināta 1905. gada revolūcijas laikā.
Apraksts
Kalsnavas nocietinājums bija uzcelts no laukakmeņiem un aizņēma 37,5 х 20 metrus lielu laukumu. Tajā bija daudz atsevišķu telpu, no kuram lielākā aizņēma 10,65 х 12,70 metru platību. Sienas bija būvētas no neapstrādātiem akmeņiem, vienīgi stūros tika lietots apstrādāts kaļķakmens.
Ortodoksālais jūdaisms
Ortodoksālie ebreji, tāpat kā citi jūdi, uzsver dažus galvenos pamatprincipus — ticību vienam visvarenam Dievam, kas radījis visumu un turpina pār to valdīt; Dieva un ebreju derību, kas noslēgta Sīnājā; un Toru — kā Dieva likumu krājumu. Taču ortodoksālā jūdaisma reliģiskajā koncepcijā centrālo vietu ieņem Halaha tādā formā, kādā tā ierakstīta Mutvārdu likumā (Mišnā un Gemarā, tas ir, Talmudā) un kodificēta Šulhan-Aruhā.
Datubāzes izdevniecība
Datubāzes izdevniecība ir datorizdevniecības vai Interneta tehnoloģijas izmantošana, lai varētu izveidot dokumentus, kuros apkopota no konkrētās datubāzes iegūtā informācija.
Pamatideja ir tāda, ka, izmantojot datubāzes saturu, piemēram, informāciju par preci un tās cenu, aizpildītās uz jau iepriekš formatētas veidnes dokumenta. Veidnes parasti izveidotas normālā darbvirsmai piemērotā izkārtojumā, kur noteiktas ailes izveidotas kā vietturi. Šie vietturi pēc tam mērķtiecīgi tiek aizpildīti ar jaunu saturu no datubāzes. Tas ļauj ātri veikt izmaiņas galīgajā izvadē, jo veiktās izmaiņas datubāzē, automātiski izmainās, ātri tiek veikti atjauninājumi bez manuālas iejaukšanās. Vēl viens datubāzes izdevniecības modelis ir atrodams daudzos Web-to-Print risinājumos, ja lietotāji pārlūko veidnes no tiešsaistes katalogiem (piem., vizītkartes, brošūras), personalizē izvēlētās veidnes, aizpildot veidlapu, un pēc tam apskatot sniegto rezultātu. Šajā gadījumā sākotnējais datu avots ir no lietotāja ievades, bet tas ir nodrošināts datubāzē tā, ka, ja tas pats lietotājs apskata saiti atkārtoti, viņš var atsākt rediģēšanu no vietas, kur veica pēdējās izmaiņas. Forma tiek aizpildītas ar informāciju no datubāzes, kas ievadīta pirms tam.
Galvenās izkārtojuma lietotnes darbplūsmai ir: Datalogics Pager, Adobe FrameMaker / InDesign, QuarkXPress, Xyvision un Arbortext Advanced Print Publisher.
Citi datubāzes izdevniecības varianti ir tieša satura izvade PDF. Šī pieeja novērš manuālu iejaukšanos uz gala izvadi, jo PDF dokumenti nav (ērti) rediģējami. To nevar uztvert kā ierobežojumu visās situācijās, piemēram, pārskatu sagatavošanā, kuru nav nepieciešams, vai nav vēlams rediģēt.
Rojs Makājs
2002.–2003. gada sezonā, pārstāvot Akoruņas "Deportivo" komandu, saņēma Eiropas Zelta futbolzābaka apbalvojumu par sezonas laikā gūtajiem 29 vārtiem Spānijas čempionātā.
Nacionālajā izlasē aizvadīja ilgstošu karjeru no 1996. līdz 2005. gadam, gūstot 6 vārtus 43 spēlēs. Nīderlandes izlasi pārstāvēja 2008. gada olimpiskajās spēlēs un divos Eiropas čempionātos (2000, 2004).
Spēlētāja karjera
Deportivo La Coruña
Bayern Munich
Feyenoord
Individuālie sasniegumi
Taganrogas līcis
Taganrogas līcis ir Azovas jūras līcis starp Krimas pussalas un Krievijas krastiem, kas atrodas jūras ziemeļaustrumu daļā un ir lielākais tās līcis.
Jānis Grantiņš
Biogrāfija
Dzimis Ārlavas pagastā, Talsu apriņķī, strādnieka ģimenē.
Aktiera gaitas uzsācis 1930. gadu sākumā, viņa pirmā loma bija Pestīšanas armijas virsnieks Dž. Golsvērtija teātra izrādē „Nabaga vīra taisnība”. Sākot ar 1935. gadu, strādājis Zemnieku drāmas teātrī. Līdz 2. pasaules karam, J. Grantiņš strādājis Liepājas Pilsētas drāmas un operas teātrī, Daugavpils teātrī un Jelgavas teātrī. Pēc 2. pasaules kara bijis Liepājas Muzikāli dramatiskā teātra aktieris. 1950. gadā uzsāka darbu Latvijas PSR Valsts Jaunatnes teātrī.
1949. gadā Grantiņam piešķīra Latvijas PSR Nopelniem bagātā skatuves mākslinieka nosaukumu. Apbalvots ar PSRS Darba Sarkanā Karoga ordeni.
Kino debitējis 1949. gadā ar titullomu filmā „Rainis”, par kuru 1950. gadā saņēmis Staļina prēmiju. Attēlojis lomas vairāk nekā 30 kino un televīzijas filmās.
Bijis precējies ar Daugavpils teātra aktrisi un dziedātāju Emmu Beķeri (1909—1950). Miris.
Protosīnājas raksts
Protosīnājas raksts ir senākā zināmā fonogrāfiskā rakstu sistēma. Cēlies no ēģiptiešu hieroglifu raksta. Tiek uzskatīts, ka no protosīnājas raksta cēlušies feniķiešu un Dienvidarābijas rakstības, kas ir pamatā gandrīz visiem mūsdienu alfabētiem, abdžadiem, abugidām un sillabiskajiem alfabētiem. Dažkārt protosīnājas raksts tiek dēvēts arī par protokanaānas, paleofeniķiešu vai paleoebreju rakstu.
Lielāko daļu no zināmajiem aptuveni 40 uzrakstiem un uzrakstu fragmentiem 1904.—1905. gada ziemā senajās tirkīza raktuvēs Sarābit el Hādimā Sīnāja pussalas rietumos atklāja angļu arheologi Hilda un Flinderss Petri. Daži īsi uzraksti vēlākos laikos atrasti Kanaānā mūsdienu Palestīnā un Vādī el Holā netālu no Luksoras Nīlas ielejā. Pētnieki noteica, ka rakstība cēlusies no ēģiptiešu hieroglifiem, bet atšķirībā no tās nav logogrāfiska, bet ir fonogrāfiska. Protosīnājas rakstu paraugi atrasti starp ievērojami daudzskaitlīgākajiem hieroglifu un hieratikas uzrakstiem, kas lika domāt, ka tos radījusi no ēģiptiešiem atšķirīga ļaužu kopiena.
Sarābīt el Hādimas uzrakstus 10 gadus vēlāk daļēji atšifrēja britu eģiptologs Alans Gārdiners, kurš noteica, ka uzraksti ir senā semītu valodā un ir reliģiska satura.
Negatīvā brīvība
Negatīvā brīvība tiek raksturota kā brīvība no citu cilvēku vardarbīgas iejaukšanās un tiek izmantota kā pretstats pozitīvajai brīvībai, kas tiek definēta kā indivīda brīvība no sociālās sistēmas ierobežojumiem sabiedrībā, piemēram, seksisma vai rasisma.
Negatīvais brīvības jēdziens ir libertisma un klasiskā liberālisma galvenā ideja, kas to atšķir no sociālliberālisma un sociāldemokrātijas.
Austrumprūsijas vietvārdu nomaiņa 1938. gadā
'''Austrumprūsijas vietvārdu nomaiņa 1938. gadā''' (de) bija daļa no nacistiskajā Vācijā 1933. gadā uzsāktās pārvācošanas politikas. Tās ietvaros aizvietoja, vāciskoja vai vienkāršoja vairāk nekā 1500 Austrumprūsijas senprūšu, lietuviešu un poļu cilmes vietvārdu, atsevišķos robežapgabalu apriņķos nomainot līdz pat 70% vietvārdu. Par vietvārdu nomaiņu atbildīga bija īpaša Kēnigsbergas Universitātē izveidota komisija, kurā ietilpa ģermānists Valters Cīzemers (Walther Ziesemer), slāvists Karls Heinrihs Meijers (Karl Heinrich Meyer), lektors, senprūšu un lietuviešu vietvārdu speciālists Viktors Falkenhains (Viktor Falkenhayn) un Kēnigsbergas Valsts arhīva direktors un Vācu ordeņa valsts vietvārdu speciālists Maksis Heins (Max Hein). Līdzīgu nevācisko vietvārdu nomaiņu veica arī citos Vācijas sastāvā esošajos novados, jo īpaši Silēzijā un Lauzicā.
Nikolass Vintons
Sers Nikolass Džordžs Vintons MBE (en; dzimis Vertheims (Wertheim), miris ) bija britu filantrops, kas organizēja 669, lielākoties ebreju, bērnu izglābšanu no Čehoslovākijas Otrā pasaules kara priekšvakarā, operācijā, kas vēlāk kļuva pazīstama kā Czech Kindertransport. Vintons atrada bērniem mājas un nokārtoja to drošu pārcelšanos uz Lielbritāniju. Plašāk pasaulē par viņa paveikto uzzināja vairāk kā 50 gadus vēlāk, 1988. gadā. Britu prese iesauca viņu par "Britu Šindleru".
No 1940. līdz 1954. gadam dienēja Karaliskajos Gaisa spēkos, sākot ar zemāko pakāpi līdz leitnantam.
2003. gadā karaliene Elizabete II iecēla Vintonu bruņinieku kārtā par "nopelniem cilvēces labā, glābjot ebreju bērnus no Nacistiskās Vācijas okupētās Čehoslovākijas". no Čehijas prezidenta Miloša Zemana viņš saņēma augstāko Čehijas Republikas apbalvojumu — Baltās Lauvas ordeni (cz).
Jūlijs Lācis
Jūlijs Rihards Lācis ( — ) bija latviešu žurnālists, literāts un sabiedriskais darbinieks. Preses izdevumu "Jaunākās Ziņas" un "Atpūta" līdzstrādnieks, pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā Tautas Saeimas deputāts un tautas labklājības ministrs, 1941. gada sākumā apcietināts par pretpadomju darbību.
Dzīvesgājums
Dzimis Lēdurgas pagasta Lodes muižā lauksaimnieku Ādama un Karlīnas Lāču ģimenē. Mācījās Biķernieku draudzes skolā (1900—1905), Ķeniņa reālskolā un Mākslas veicināšanas biedrības skolā (1907—1912). Uzsāka ķīmijas studijas Rīgas Politehniskajā institūtā, 1914. gadā apprecējās ar Annu Liepiņu, viņu laulībā piedzima meita Dagmāra (režisores un aktrises Māras Ķimeles māte). Pēc Pirmā pasaules kara sākuma viņi devās bēgļu gaitās uz Krieviju, kur studēja Pēterburgas Behtereva Psihoneiroloģiskajā institūtā.
Pēc atgriešanās dzimtenē J. Lācis turpināja studijas Latvijas Universitātē (1921—1923), tad devās uz Franciju, kur studēja žurnālistiku Parīzes Augstākajā sabiedrisko zinātņu skolā (École des hautes études en sciences sociales, EHESS, 1925-1926).
Strādāja laikrakstos "Jaunākās Ziņas" un "Atpūta", kur publicēja rakstus, dzejoļus un stāstus. 1934. gadā apprecējās ar dzejnieci Rūtu Skujiņu. Šajā laulībā dzimušas meitas - rakstniece un valodniece Lalita Muižniece (1935) un Māra (1938). No 1936. līdz 1937. gadam turpinājumos publicēts viņa romāns "Mūža meža maldi", kas lielā mērā balstīts aculiecinieku liecībās par latviešu baptistu kolonijas Vārpa izveidošanu Brazīlijas Sanpaulu štata džungļos.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā J. Lācis bija Tautas Saeimas deputāts, iecelts par tautas labklājības ministru Kirhenšteina valdībā, vēlāk par Latvijas PSR Tautas komisāru padomes izglītības tautas komisāru.
arestēts un deportēts uz PSRS par pretpadomju aģitāciju, kuru viņš esot vērsis laikā, kad strādājis "Jaunākajās Ziņās" un "Atpūtā". Miris Astrahaņas cietumā.
Kāmeņu dīķi
Kāmeņu dīķi (arī Kameņu dīķi, Kameņu ezers, Kāmenu dīķi, Kāmeņu ezers, Kāmonu ezers) ir dīķi Cēsu novada Taurenes pagasta ziemeļos.
Padrans
Padrans (pt) ir akmens stabs ar Portugāles karalisko ģerboni un uzrakstu. Padranu bieži vien vainago latīņu krusts.
Vēsture
Padranus uzstādīja portugāļu jūrasbraucēji savu izpētes ekspedīciju gaitā Lielo ģeogrāfisko atklājumu laikā, atklājot jaunas zemes, kā zīmi šo teritoriju pārejai Portugāles jurisdikcijā. Ekspedīcijai atstājot jaunatklāto zemi, un pašā redzamākajā vietā uzstādot padranu, ceļotāji turpināja savu ceļojumu, vai arī, ja tas bija ekspedīcijas galapunkts, atgriezās savā dzimtenē, kur uz kopējās kartes atzīmēja jaunos ģeogrāfiskos punktus. Tādā veidā, ja šajā vietā nebija dibināta kolonija, bet cita valsts iespiedās šajā teritorijā, karalistei bija pamats apstrīdēt svešo valstu klātbūtni, atstājot sev pirmatklājēja tiesības.
Padraniem cita funkcija bija tad, kad tie tika uzstādīti kā piemiņas zīmes draudzībai vai svarīgam notikumam. Šāda veida padrans ārēji ne ar ko neatšķīrās no tā, kuru uzstādīja jūrasbraucēji jaunatklātajās zemēs, vienīgi izņemot ar pievienoto tekstu par kādu pieminamo notikumu. Par šāda veida padrana piemēru var kalpot Vasko da Gamas Nazarē uzstādītais padrans, pateicībā Jaunavai Marijai par ekspedīcijas atgriešanos no Indijas.
Vairāki 15. gadsimtā Āfrikas krastos uzstādītie portugāļu padrani ir saglabājusies līdz mūsdienām. Tā 20. gadsimtā Lisabonas ģeogrāfiskā biedrība atklāja trīs Diogu Kana un vienu Bartolomeu Diaša uzstādīto padranu.
Arnona
Arnona (fr) ir upe Francijas vidienē, Šēras kreisā krasta pieteka.
Iztece Senmarjēnas (Saint-Marien) komūnā Krēzas departamentā. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Šērā lejpus Vjerzonas.
Edirnes Selima mošeja
Selima mošeja (tr) ir mošeja Edirnē, Turcijā. Uzcelta no 1569. līdz 1575. gadam pēc Selima II pasūtījuma. Ēkas arhitekts: Sinans. Šī tiek uzskatīta par viņa meistardarbu un vienu no islāma arhitektūras augstākajiem sasniegumiem. 2011. gadā mošeja iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. No 1982. līdz 1995. gadam mošejas attēls bija uz turku liras 10 000 banknotes.
Džūlio Čezāre Polērio
Džūlio Čezāre Polērio (it; dzimis 1548. gadā Abruco, miris 1612. gadā Romā) bija Itālijas šahists.
Biogrāfija
Viens no Itālijas spēcīgākajiem šahistiem 16. gadsimta beigās un 17. gadsimta sākumā. Savas dzīves laikā ticis uzskatīts par Romas labāko šahistu. 1575. gadā piedalījies šaha spēles demonstrācijā Spānijas karaļa Felipes II galmā. Pēc atgriešanās Itālijā kalpojis Soras hercogam (tagadējā Frozinones province). Pierakstījis laikabiedru spēlētās šaha partijas, kuras bijušas viņa 1594. gadā pabeigtā manuskripta pamatā. Savā manuskriptā publicējis 148 šaha partijas, 38 šaha galotnes un 36 dzejoļus par šaha tematiku. Manuskriptā lielu nozīmes veltījis šaha atklātņu analīzei, kuru skaitā pirmo reizi pieminējis Divzirdziņu aizsardzību un Četrzirdziņu aizsardzību. Izanalizējis arī dažas galotnes, kuras vēl tagad nav zaudējušas savu teorētisko nozīmi. Polērio manuskripts pozitīvi ietekmējis sava laika šaha teorijas attīstību.
Neņdzjana
Lielākās pilsētas krastos ir Cicikara, Neņdzjana, Daaņa.
Rīgas Praktizējošo ārstu biedrība
Rīgas Praktizējošo ārstu biedrība (, 1822-1939) bija pirmā ārstu biedrība Rīgā, kuru uzskata par Latvijas Ārstu biedrības priekšteci. Biedrības mājvieta bija Šķūņu ielā 11 (1856–1890), pēc tam Palasta ielā 4 Vecrīgā.
Biedrības sēdēs apsprieda medicīniskās prakses gadījumus ("kazuistiku") un zinātnes jaunumus, tā abonēja vairākus desmitus ārzemju periodiskos žurnālu, galvenokārt no vācu zemēm. Biedrība apsprieda arī sanitāri epidemioloģisko stāvokli Rīgā un iesaistījās holēras epidēmiju apkarošanā.
Vēsture
Rīgas Praktizējošo ārstu biedrību 1822. gadā nodibināja Rīgas ārsti Bernhards Frīdrihs Bērenss (1795-1863), Kārlis Jūlijs Jakobs Mēbess (1789-1861) un Eižens Merklins (1792-1873) ar mērķi "iedibināt ilgstošu zinātnisku kultūru un celt arvien augstāk koleģialitāti". . Par pirmo biedrības prezidentu ievēlēja Rīgas nabagu slimnīcas bijušo direktoru Kārli Vilpertu. 1823. gadā biedrībā uzņēma Dāvidu Hieronīmu Grindeli (1776-1836).
1847. gada 29. janvāra sēdē B.F.Bērenss ziņoja par ētera narkozes pirmo lietošanu Rīgas slimnīcā, 1871. gadā K. Reijers ziņoja par pirmo asins pārliešanu. Johana Kristofa Švarca vadības laikā biedrība sāka izdot žurnālu Beiträge zur Heilkunde ("Pienesums dziedniecībai", 1849-1865). Ķemeru kūrorta ārsts un vēlākais biedrības prezidents Georgs Reinholds Gvido Girgensons (Girgensohn) un citi biedrības biedri - kūrorta ārsti (Ernests Merķelis 1861. gadā, R.F. Kofskis 1864. gadā) atkārtoti referēja par savu dziedināšanas pieredzi un sēravotu balneoterapijas efektiem. 1905. gadā par RPĀB prezidentu kļuva ķirurgs Pauls Klemms, 1907. gadā ķirurgs Ādolfs fon Bergmanis (arī Vidzemes ārstu biedrības prezidents), 1909. gadā vēlreiz Pauls Klemms. Praktizējošo ārstu biedrības sēžu protokoli saglabāti Latvijas Valsts vēstures arhīvā.
Aleksandrs Arnis-Arnītis
Aleksandrs Arnis-Arnītis (dzimis, miris ) bija latviešu vijolnieks, koncertmeistars un augstskolas pasniedzējs
Aleksandrs Arnītis 1926. gadā absolvējis Latvijas Mūzikas akadēmiju. Vijoļspēli mācījies pie Jāzepa Mediņa.
Aleksandrs Arnītis bija Latvijas Nacionālās operas orķestra pirmais vijolnieks (1919—23 un 1940—46) un no 1925. līdz 1938. gadam — Latvijas Radio simfoniskā orķestra koncertmeistars. No 1944. līdz 1951. gadam bija mācībspēks Latvijas Valsts konservatorijā. Dažādu kameransambļu dalībnieks.
1967. gadā Aleksandram Arnim-Arnītim piešķīra Latvijas PSR Nopelniem bagātā mākslas darbinieka goda nosaukumu.
Albānija 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Albānija 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Krievijas pilsētā Sočos bija viena 88 pārstāvošajām valstīm. Šīs bija Albānijas trešās ziemas olimpiskās spēles. Albānijas delegācija šajās spēlēs sastāvēja no 2 sportistiem, Erjona Tolas un Suelas Mehilli, kas abi startēja kalnu slēpošanā. Erjonam Tolam šīs bija trešās ziemas olimpiskās spēles, kurās viņš startēja. Savukārt Suela Mehilli bija pirmā Albānijas sportiste, sieviete, kas startēja ziemas olimpiskajās spēlēs.
Albānijas karognesējs olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija Erjons Tola, bet noslēguma ceremonijā — Suela Mehilli.
Kalnu slēpošana 25px
Abi divi Albānijas sportisti startēja kalnu slēpošanā. Taču treniņos pirms sacensībām Erjons Tola lauza roku un ieplānotajās disciplīnās nestartēja. Suela Mehilli labāko rezultātu izcīnīja milzu gigantā, iegūstot 60. vietu ar rezultātu 3 minūtes un 7.91 sekundes, bet slalomā tika diskvalificēta.
Ārējās saites
[https://www.olympic.org/vancouver-2010 2010. gada ziemas olimpiskās spēles (Vancouver 2010)] Olympic.org. Starptautiskā olimpiskā komiteja.
Astanas opera
Astanas opera (kz) ir 2013. gadā uzbūvēts operteātris Astanā, Kazahstānā. Operteātra ēka sastāv no divām zālēm — Operas zāles ar 1250 sēdvietām un Kamerzāles ar 250 vietām. Tā tika uzbūvēta pēc Kazahstānas prezidenta Nursultana Nazarbajeva rīkojuma.
Felipe Kaisedo
Felipe Salvadors Kaisedo Koroso (es, dzimis ) ir Ekvadoras futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, bijušais Ekvadoras futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Kaisedo pārstāv Itālijas A sērijas komandu Inter Milan, kas viņu īrē no Genoa.
Iepriekš pārstāvējis Šveices Superlīgas klubu FC Basel, Anglijas Premjerlīgas klubu Manchester City, Portugāles Premjerlīgas klubu Sporting CP, La Liga klubus Málaga, Levante un Espanyol, Krievijas Premjerlīgas klubu Lokomotiv Moscow, AAE klubu Al Jazira, kā arī Itālijas A sērijas klubu SS Lazio.
Sasniegumi
Lazio
Sociālā antropoloģija
Sociālā antropoloģija ir cilvēku sabiedrību un kultūru uzvedības modeļu izpēte. Sociālantropologi pēta cilvēku sociālo attiecību struktūru, tostarp tradīcijas, ekonomisko un politisko darbību, likumdošanu, paražu tiesības, iedibinātos patēriņa un apmaiņas modeļus, radniecības un ģimenes struktūru, attiecības starp dzimumiem, pusaudžu nobriešanu un socializāciju, reliģiju utt. Pētījuma metodes sociālajā antropoloģijā ietver novērošanu, statistiskās aptaujas un intervijas.
Mūsdienu sociālā antropoloģija attīstījās Londonas Ekonomikas un politikas zinātņu skolā pēc Pirmā pasaules kara.
Georgs Naue
Georgs Naue (de; dzimšanas un miršanas datums nav zināms) bija vācu burātājs, olimpiskās zelta un sudraba medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Naue 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas sacensībās. Open klases sacensībās viņš izcīnīja sudraba medaļu, 0,5 līdz 1 tonnas laivu klases pirmajā braucienā tika diskvalificēts, bet 1 — 2 tonnu laivu klases 2. braucienā izcīnīja olimpiskā čempiona titulu.
Kašmiras sultanāts
Kašmiras sultanāts bija islāma valsts Kašmiras reģionā (Indijas subkontinenta ziemeļrietumos), kas pastāvēja no 1339. līdz 1540. gadam un no 1551. līdz 1589. gadam. No 1587. līdz 1589. gadam Kašmiras sultanāta teritorija tika iekļauta Mogulu impērijas sastāvā.
Ņemot vērā Kašmiras dabisko izolētību (no citiem reģioniem to atdala kalnu grēdas), islāma ietekme šajā reģionā izplatījās daudz lēnāk. Kašmiras islāmizāciju paātrināja Kašmiras karaļi, vervējot tjurku musulmaņu algotņus militārajā dienestā, kā arī sūfisma misionāru aktīvā darbība.
Lūks Evanss
Lūks Džordžs Evanss (en, dzimis ) ir Velsas aktieris un dziedātājs.
Savu karjeru sācis kā skatuves aktieris Vestendas teātrī. Starptautisku atpazīstamību guvis ar lomu filmā "Titānu cīņas" (Clash of the Titans, 2010). Vēlāk piedalījies tādos trilleros un spraiga sižeta filmās kā "Nemirstīgie" (2011), "Krauklis" (The Raven, 2012), "Trīs musketieri" (The Three Musketeers, 2011) un "Ātrs un bez žēlastības 6" (2013).
Piedalījies Pītera Džeksona triloģijā "Hobits". Piedalījies arī filmās "Drakula: Leģendas sākums" (Dracula Untold, 2014), "Virsotne" (2015), "Skaistule un briesmonis" (2017), "Profesors Marstons un viņa Brīnumsievietes" (Professor Marston and the Wonder Women, 2017) un "Pinokio" (Pinocchio, 2022).
Sjula
Sjula (fr) ir upe Francijas vidienē, Aljē upes kreisā krasta pieteka.
Iztece no Centrālā masīva. Augštecē tek ziemeļu virzienā, lejtecē uz ziemeļiem-ziemeļaustrumiem. Ietek Aljē pie Lafertēotrivas. Upes krastos atrodas Senpurkēna pie Sjulas.
Teniss 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — vīriešu dubultspēles
Vīriešu dubultspēles bija viena no četrām tenisa disciplīnām 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika no 1900. gada 6. līdz 11. jūlijam Puto salā, Parīzes pilsētas ziemeļrietumu daļā uz sarkanā māla seguma kortiem. Šajās sacensībās startēja 8 komandas (16 spēlētāji) no 4 valstīm. Šajā turnīrā komandas bija ļauts veidot arī dažādu valstu pārstāvjiem startējot kā Jauktā komanda.
Neviens no iepriekšējo 1896. gada Atēnu olimpisko spēļu tenisa dubultspēļu medaļniekiem šajās olimpiskajās spēlēs nestartēja. Zelta medaļu dubultspēlēs izcīnīja Lielbritānijas sportisti, brāļi, Lorenss un Redžinalds Dohertiji, sudraba medaļu ieguva Jauktās komandas pārstāvji Makss Dekužī un Bezils de Garmendija, savukārt bronzas medaļas Francijas tenisisti Žoržs de la Šapels un Andrē Prevo un Lielbritānijas sportisti Harolds Mahoni un Artūrs Noriss.
Aleksandrs Aleksandrovs (kosmonauts)
Aleksandrs Panajotovs Aleksandrovs (Александър Панайотов Александров; dzimis ) ir Bulgārijas bijušais lidotājs, kosmonauts. Darbojies aviācijas biznesā.
Biogrāfija
Aleksandrs Aleksandrovs piedzima Targovištes apgabala Omurtagā. 1974. gadā viņš pabeidza augstāko kara lidotāju skolu. Pēc tam viņš dienēja Bulgārijas gaisa spēkos par iznīcinātāju pilotu.
1978. gada janvārī Aleksandrs Aleksandrovs kopā ar Georgi Kakalovu (pirms kosmiskā lidojuma viņš mainīja uzvārdu uz Ivanovs) tika izvēlēts par Bulgārija kosmonauta kandidātu. Martā sāka gatavoties kosmiskajam lidojumam Kosmonautu sagatavošanas centrā PSRS. Kosmosa kuģa pamatapkalpē tika apstiprināts Georgi Ivanovs, bet Aleksandrs Aleksandrovs bija viņa dublieris. Georgi Ivanovs kā Bulgārijas pirmais kosmonauts devās kosmosā 1979. gada 10. aprīlī ar kosmosa kuģi Sojuz-33 kopā ar Nikolaju Rukavišņikovu. Neilgi pirms orbitālās stacijas Saljut-6 sasniegšanas sabojājās kosmosa kuģa dzinējiekārta, un nācās atgriezties uz zemes.
1983. gadā Aleksandrovs pabeidza aspirantūru PSRS Zinātņu akadēmijas Kosmisko pētījumu institūtā Maskavā un aizstāvēja tehnisko zinātņu kandidāta disertāciju. Pēc atgriešanās Bulgārijā 1983. gadā viņš kļuva par Bulgārijas Zinātņu akadēmijas Kosmisko pētījumu centrālās laboratorijas (tagad Kosmisko pētījumu institūts) direktora vietnieku.
1986. gadā ar PSRS tika panākta vienošanās par otra Bulgārijas kosmonauta lidojumu. Pieteicās aptuveni 300 kandidāti, tai skaitā Aleksandrs Aleksandrovs un Georgi Ivanovs. 1987. janvārī par pamata kandidātu tika izvēlēts Aleksandrovs, par dublieri — Krasimirs Stojanovs.
Audēju iela (Jūrmala)
Audēju iela ir iela Jūrmalā, Slokas apkaimē. Audēju iela sākas krustojumā ar Kārsas ielu un beidzas krustojumā ar Dzirnavu ielu. Kopējais ielas garums ir 270 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Audēju ielā satiksmes kustība norit 1 joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Aleksandrs Aleksandrovs (kosmonauts)
Biogrāfija
Aleksandrs Aleksandrovs lidojumu kosmosā sāka 1988. gada 7. jūnijā kosmosa kuģī Sojuz TM-5, dodoties uz orbitālo staciju Mir. 17. jūnijā viņš atgriezās uz zemes kosmosa kuģī Sojuz TM-4.
Audēju iela (Jūrmala)
Ielu savienojumi
Audēju iela ir savienota ar šādām ielām:
Aleksandrs Aleksandrovs (kosmonauts)
Biogrāfija
Pēc kosmiskā lidojuma Aleksandrovs darbojās zinātnē. 1990. gados viņš iesaistījās aviācijas biznesā.
Mincs
Mincs var būt:
American Airlines Arena
American Airlines Arena ir daudzfunkcionāla halle Maiami, Floridā, ASV. Arēnā savas mājas spēles aizvada NBA komanda Maiami "Heat". Arēna tika atklāta.
Teniss 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — vīriešu dubultspēles
Pārstāvētās valstis un sportisti
Vīriešu dubultspēļu turnīrā startēja 16 sportisti no 3 valstīm. Atsevišķi dalībnieki veidoja komandas ar citu valstu pārstāvjiem un startēja kā Jauktās komandas pārstāvji. ASV un Francijas tenisisti pirmo reizi bija pārstāvēti šajā disciplīnā.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
2021. gads sportā
Šajā lapā apkopoti 2021. gada sporta notikumi.
Februāris
čempionāts ziemeļu slēpošanā]].
Dommaradžu Gukešs
Dommaradžu Gukešs (ta; dzimis, Čennai) ir Indijas starptautiskais lielmeistars šahā (2019).
Biogrāfija
2015. gadā uzvarējis Āzijas skolnieku šaha čempionātā U9 vecuma grupā. 2018. gadā uzvarējis Pasaules jauniešu šaha čmepionātā U12 vecuma grupā. 2018. gadā izcīnījis piecas zelta medaļas Āzijas jauniešu šaha čempionātā, uzvarot U12 vecuma grupā individuālajā un komandu vērtējumā ātrajā šahā un šaha ātrspēlē, kā arī individuāli klasiskajā šahā.
2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 75. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.
Pārstāvējis Indijas komandu Pasaules šaha olimpiādē un 2022. gadā izcīnījis bronzas medaļu komandu vērtējumā un individuālo zelta medaļu pie 1. galdiņa.
Par panākumiem turnīros FIDE 2018. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2019. gadā — starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Par lielmeistaru kļuvis 12 gadu, 7 mēnešu un 17 dienu vecumā, kļūstot par otru jaunāku lielmeistaru šaha vēsturē pēc Sergeja Karjakina.
Līdumi (Naudītes pagasts)
Līdumi ir ciems Dobeles novada Naudītes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 4 km no pagasta centra Naudītes, 7 km no novada centra Dobeles un 68 km no Rīgas.