cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Psammolepis heteraster
Psammolepis heteraster ir psammosteīdu dzimtas bezžokļaiņu suga, kas dzīvoja devona periodā Baltijā. Sugu pirmo reizi aprakstīja Valters Gross 1930. gadā. Sugas holotips ir branhiālās plātnes fragments, kas tika atrasts Gaujas lejtecē (precīzāka vieta nav norādīta) gaujas svītas nogulumos. Nosaukums Psammolepis heteraster (heteros atšķirīgs; asteron — zvaigzne) nozīmē "dažādzvaigžņu psammolepis" (pēc ādas zobu dažādajiem izmēriem un formas). Suga bija izplatīta frānas stāvā, gaujas svītā Latvijā pie Gaujas un Igaunijā pie Piuzas (Jeksi ciems, Veru apriņķis). Vēl kaut ko līdzīgu Ps. heteraster Dmitrijs Obručevs noteica Timānā Kinovas horizonta apakšējā daļā (augšdevons).
Apraksts
Branhiālā plātne ir plāna, ar taisnām sānu un aizmugures malām. Leņķis starp tām ir 52°. Ādas zobi ir daudzveidīgi, blīvums 18-26 uz 1 cm. Augšpusē tie ir neregulāri vai vēdekļveidīgi, plakani, virspusē gludi, blīvi izvietoti, ar īsiem zobiņiem, bieži saplūst īsos valnīšos. Apakšpusē tie nav tik blīvi izvietoti un saplūst kopā reti; pēc formas tie ir apaļi vai šķērseniski izstiepti, tie ir augstāki un starp lielajiem zobiem trāpās sīki. Reizēm mijas lielu un sīku zobu rindas.
Salīdzinājums
Ps. heteraster branhiālā plātne pēc formas ir līdzīga Psammolepis alata un Psammolepis undulata plātnēm. Ādas zobi šai sugai nedaudz atgādina Ps. undulata ornamentējumu, taču atšķiras ar lielāku dažādību. Salīdzinājumā ar Psammolepis venyukovi un Psammolepis paradoxa tai ir būtiskas atšķirības plātnes formā, taču ādas zobi šīm sugām reizēm var būt diezgan līdzīgas ar aprakstītajām.
Akane Saito
Akane Saito (ja; dzimusi ) ir japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
1. līnija (Jūrmala)
1. līnija ir iela Jūrmalā, Bulduru apkaimē. 1. līnija sākas kāpu rajonā un beidzas krustojumā ar Edinburgas prospektu. Kopējais ielas garums ir 410 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
1. līnijas un Edinburgas prospekta krustojumā atrodas Jūrmalas pilsētas būvvalde.
Lenines rajons
Lenines rajons (uk, crh, ru) ir Krimas Autonomās Republikas administratīvā iedalījuma vienība Ukrainā. Robežojas ar Kirovskes rajonu, Feodosiju un Kerču. Rajons izveidots 20. gadsimta sākumā, tas aizņem Kerčas pussalas austrumus un Arabata strēles dienvidu daļu. Ziemeļos rajons tiek apskalots ar Azovas jūru, dienvidos – ar Melno, bet austrumos ar Kerčas šaurumu. Rajona administratīvais centrs – Lenines ciems. Rajona teritorijā atrodas Opukas un Kazantipas rags.
Ēd, lūdzies, mīli
"Ēd, lūdzies, mīli" (en) ir 2010. gada biogrāfiska drāma, kas balstīta uz Elizabetes Gilbertas tāda paša nosaukuma memuāriem. Filmas režisors un viens no scenārija autoriem ir Raiens Mērfijs. Galvenās lomas atveido Džūlija Robertsa, Džeimss Franko, Ričards Dženkinss, Vaiola Deivisa, Billijs Krudups un Havjers Bardems. Filmas pirmizrāde notika.
Precējusies sieviete apzinās, ka viņas laulība patiesībā ir ļoti nelaimīga un ka viņas dzīvei vajadzētu iet citā virzienā. Pēc sāpīga laulības šķiršanas procesa viņa dodas ceļojumā pa visu pasauli, lai "atrastu sevi".
2019. gads sportā
Šajā lapā apkopoti 2019. gada sporta notikumi.
Risene
Risene (arī Dzērvīte, Rīsene) ir Ogres labā krasta pieteka Cēsu novadā.
Izteka - uz dienvidrietumiem no Kaives. Tek dienvidaustrumu virzienā. Lielākās pietekas - Asiņupe, Gravkalnu strauts. Caurtek Leimaņu ezeru un Leimaņu dzirnavezeru. Ietek Ogrē pie Raušiem.
Riseni trīsreiz šķērso valsts autoceļš V309 (Vecpiebalga–Skujene), tās krastos atrodas Zilaiskalns, Lūķēni, Rauši.
Igaunijas Aviācijas akadēmija
Igaunijas Aviācijas akadēmija (et) ir 1993. gadā dibināta valsts augstākā mācību iestāde, kas sagatavo aviācijas speciālistus.
Akadēmija atrodas Igaunijas otrās lielākās pilsētas Tartu dienvidu pievārtē pie Tartu lidostas. Līdz 2008. gadam mācību iestādes nosaukums bija Tartu Aviācijas koledža (Tartu Lennukolledž). Kopš 2011. gada akadēmija atrodas jaunā ēkā.
Pociems (stacija)
Pociems bija pieturas punkts dzelzceļa līnijā Rīga—Rūjiena starp Neiķenes pieturu un Puikules staciju. Tas atradās Limbažu novada Katvaru pagasta Pociema ciemā.
Pieturas punkts Pociems tika atklāts 1935. gadā. Pēc pasažieru vilciena Rīga—Aloja atcelšanas 1998. gadā pieturas punkts vairs netiek izmantots. Pēc slēgšanas vienīgās būves pieturā bija pasažieru paviljons, pasažieru sānplatforma, tualete un 2 akas.
Selinunte
Selinunte (, la) bija seno grieķu pilsēta Sicīlijas rietumos. Pilsētas atliekas mūsdienās atrodas Itālijas Trapāni provincē. Arheoloģiskais piemineklis ietver sevī 5 tempļu atliekas, kas centrējas ap akropoli. Pilsētas vislielākā uzplaukuma laikā 5. gadsimtā p.m.ē., iedzīvotāju skaits sasniedza 30 000 tūkstošus, neskaitot vergus. 409. gadā pilsētu nopostīja Kartāga un pēc tā pilsēta īsti neatkopās. 1956. un 1959. gadā viens no tempļiem (t.s. templis E) tika atjaunots, izmantojot drupu materiālus.
Seces luterāņu baznīca
Seces evaņģēliski luteriskā baznīca ir luterāņu dievnams Aizkraukles novada Seces pagastā. Atrodas pie Latvijas reģionālā autoceļa P76 (Aizkraukle—Jēkabpils) apmēram 1,5 km uz rietumiem no Seces. Dievkalpojumi notiek katra mēneša 4. svētdienā. Mācītājs — Ainārs Rendors.
Vēsture
Pirmā koka baznīca Secē celta pirms 1567. gada Kurzemes landtāga lēmuma visā hercogistes teritorijā uzcelt 70 baznīcas. Pēc poļu-zviedru kariem tā 1636. gadā bija pussabrukušā stāvoklī bez griestiem. 1685. gadā uzcēla jaunu koka baznīcu ar koka torni, kas 1707. gadā vētras laikā sagāzās. Pēc Lielā Ziemeļu kara beigām 1721. gadā baznīca tika vērtēta kā veca un nelietojama, vēl pēc trim gadiem dievkalpojumus nācās turēt pastorātā, kas arī bija sliktā stāvoklī. 1726. gadā uzcēla trešo koka baznīcu, 1752. gada protokolā minēts, ka "baznīca no cirstiem baļķiem uz mūrēta fundamenta un ar salmu jumtu ir diezgan labā stāvoklī, un tai ir tornis ar šķindeļu jumtu", 1765. gadā ēkai bija nepieciešams remonts. 1773. gadā gandrīz piecdesmit gadus vecā baznīca bija tuvu sabrukšanai. 19 gadus draudze bija bez sava dievnama ēkas.
1792. gadā uzcēla mūra baznīcu bez torņa, 1862. gadā pēc arhitekta Johana Helta projekta dievnamu pārbūvēja un piebūvēja torni. Pārbūvēto baznīcu ar 300 vietām iesvētīja 1862. gada 28. oktobrī. Ap 1895. gadu remonta ietvaros pie altārdaļas piebūvēja sakristeju. Baznīcu remontēta arī 1924. un 1936. gadā.
Pēc Latvijas okupācijas Otrā pasaules kara laikā draudzei dievnamu neatņēma, taču pēc kara beigām tā pārtrauca darbību. 1979. gada arhitektūras pieminekļa aprakstā bija minēts, ka jumta konstrukcijas un griesti ir ļoti sliktā stāvoklī, stikli daļēji izbiruši, bet daži logi aizsisti ar dēļiem.
266-E. Rēzeknes policijas bataljons
'''266-E. Rēzeknes policijas bataljons''' bija militāra latviešu brīvprātīgo vienība Trešā reiha pakļautībā Otrajā pasaules karā. Kaujas gaitas beidza Posendorfā, Vācijā ar iekļaušanu 1. Rīgas latviešu brīvprātīgo policijas pulkā 1944. gada 19. oktobra beigās.
Dinsdurbe
Dinsdurbe ir ciems Dienvidkurzemes novada Embūtes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 11,2 km no pagasta centra Vībiņiem, 43,8 km no novada centra Grobiņas un 181,3 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
Seces luterāņu baznīca
Vēsture
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1990. gadā draudze sāka dievnama atjaunošanas darbus.
266-E. Rēzeknes policijas bataljons
Izveidošana
266-E. Rēzeknes policijas bataljonu kā 16-E. rezerves un apmācību bataljonu visām latviešu vienībām saformēja pulkvežleitnants Osvalds Meija 1942. gada 21. martā Rīgā, bataljona sākotnējā vadības struktūra bija šāda:
Seces luterāņu baznīca
Eksterjers
Baznīca ir akmens-ķieģeļu mūra garenbūve ar torni, plānā ar trapecveidīgu altārdaļu un garenvirzienā piebūvētu sakristeju. Torņa otrajam un trešajam stāvam ir nošļaupti stūri. Tā stūros ir pilastri, kas imitē kontrforsus. Torni nosedz slaida astoņstūra smaile. Draudzes telpas un un torņa fasādēs ierāmētas smailloka logailas ar sīkrūšu dalījumu.
Dinsdurbe
Vēsture
Izveidojusies uz Bages no Bo dzimtai (Bagge af Boo) piederošās Dinzdurbes muižas (Diensdorf) un Bagas pusmuižas zemes, ko pēc 1920. gada zemes reformas sadalīja 71 vienībā 1338 ha kopplatībā. Dinsdurbes muižas ēkas daļēji sagrautas Kurzemes cietokšņa lielkaujās Otrā pasaules kara laikā, pēc kara to atliekas pilnīgi nopostītas. Muižas parks ir vietējās nozīmes aizsargājamas dabas teritorija.
266-E. Rēzeknes policijas bataljons
Izveidošana
Bataljona komandieris - pulkvežleitnants Osvalds Meija
1942. gada 18. maijā bataljonu pārdēvēja par 266-E. bataljonu, kā arī saformēja pirmo veselības atgūšanas rotu, 1943. gada februārī izveidoja vēl vienu šādu rotu. 1942. gada 1. jūlijā bataljonam pievienoja arī leitnanta Bandera izveidoto pūtēju orķestri.
Seces luterāņu baznīca
Interjers
Neogotisko altāri 1878. gadā bija darinājis Leipcigas kokgriezējs Roberts Arnemans. Retabla centrālajā daļā bija Kēnigsbergā dzimušā Jelgavas fotogrāfa un gleznotāja Hermana Augusta Morica Kīperta (1828—1887) 1878. gadā gleznotā altārglezna "Kristus pie krusta". Retabla malās bija izvietoti uz zeltīta pamata gleznoti apustuļi Pēteris un Pāvils. 1976. gadā visas gleznas tika nozagtas.
266-E. Rēzeknes policijas bataljons
Dienesta gaitas
Visā savas pastāvēšanas laikā 266-E. bataljons tika izmantots kā rezerves vienība pārējo policijas bataljonu vajadzībām. 1942. gada 1. augustā 1. un 2. rotu nosūtīja uz Minsku, kur no 2. rotas kodola tika izveidots 271. Valmieras bataljons. 13. augustā bataljonu pārcēla uz Bolderāju, kur 14. augustā par komandieri iecēla kapteini Alfonu Skrauju, viņu amatā 9. februārī nomainīja kapteinis Oskars Tiltiņš.
Visā kara gaitā 266-E. bataljonā kopsummā dienējuši ap 3000 latviešu karavīru, kas skaidrojams ar augsto kadru maiņas tempu un tā funkciju kā rezerves vienībai. 1942. gada augusta beigās 2 bataljona rotas atradās rezervē partizānu apkarošanas operācijā Sumpffieber. 1943. gada 4. augustā bataljonā bija 76 virsnieki, 307 instruktori un 779 kareivji. Ierindas mācība notika pēc latviski tulkota vācu reglamenta, taču iespēju robežās tika izmantotas Latvijas armijas uniformas.
Seces luterāņu baznīca
Interjers
1977. gadā retablā ievietoja gleznu "Kristus pie krusta". 1979. gada inventarizācijā bija minēts, ka altārglezna ir saplēsta, un no tās ir palicis tikai augšdaļas fragments. Tās vietā ievietoja krustu uz sarkana audekla pamata. 1995. gadā mākslinieks Uldis Zemzaris dievnamam uzgleznoja triptihu "Kristus augšāmcelšanās".
266-E. Rēzeknes policijas bataljons
Dienesta gaitas
1944. gada 3. oktobrī pienāca pavēle pamest Latviju un 5. oktobra plkst. 20 bataljons ar kuģi devās uz Dancigu, to sasniedzot 7. oktobrī. Līdz 13. oktobrim bataljons tika izmantots kartupeļu novākšanas darbos Dameravas muižā. Bija paredzēts 13. oktobra naktī doties uz Sofienvaldi, kur bataljonu iekļautu 15. ieroču SS grenadieru divīzijas sastāvā, taču nezināmu iemeslu dēļ tas nenotika un bataljons palika Sofienvaldē līdz oktobra beigām.
Seces luterāņu baznīca
Interjers
Poligonālās kanceles pildiņus un jumtiņu pārējās iekārtas stilā grezno gotiska dekora elementi (četrlapji, smailloka arkas, arkatūra).
266-E. Rēzeknes policijas bataljons
Dienesta gaitas
1944. gada oktobra beigās bataljonu iekļāva 1. Rīgas latviešu brīvprātīgo policijas pulkā.
Seces luterāņu baznīca
Interjers
Baznīcas zvanu tornī atrodas divi zvani. Uz 1896. gadā lietā zvana (1,1 m diametrā) ir uzraksts: "BOCHUMER VEREIN BOCHUM, VESTFALEN 1896 [...] VISAS LIETAS IR SATAISĪTAS. SECES DRAUDZE SAVAI BAZNĪCAI" Savukārt, uz 1897. gada lietā zvana (0,84 m diametrā) ir rakstīts: "BOCHUMER VEREIN FÜR BERGBAU UND GUSSTAHLFABRIKATION BOCHUM. GODS DIEVAM AUGSTĪBĀ. 1897."
FK Ķeizarmežs
Ķeizarmežs (Kaiserwald) bija trešais vecākais Latvijas futbola klubs (pēc British Football Club un Union Riga), dibināts 1909. gadā. Pirmais Latvijas čempions (1922), pirmā Latvijas komanda, kas aizvadījusi starptautisku spēli (1912).
Vēsture
Jau 1907. gadā sporta biedrības Kaiserwald biedra Harolda Trevenena Holla vadībā tika nodbināts pirmais Rīgas futbola klubs, ko lūdza uzņemt Kaiserwald biedrības sastāvā ar atsevišķas sekcijas statusu. Tomēr, ne līdz galam zināmu iemeslu dēļ, lūgums tika noraidīts. Pēc noraidījuma šis klubs pārtapa par British Football Club.
Tomēr, 1909. gadā izveidojas jauna futbola komanda zem Kaiserwald biedrības, tās pirmais treneris bija Kārlis Verkentīns. 1910. gadā klubs piedalās Rīgas Futbola līgas dibināšanā, kas bija pirmā futbola organizācija Latvijā, bet tā jauniešu (U-21) komanda iegūst Hatona-Holla kausu.
1912. gadā Ķeizarmežs kļūst par pirmo Latvijas komandu, kas aizvada starptautisku spēli, kurā ar 1-9 piekāpās Somijas olimpiskajai komandai.
No 1910. līdz 1915. gadam Ķeizarmežs spēlēja Rīgas čempionātā, trīsreiz paliekot trešais, bet vienreiz uzvarot (1914. un 1915. gada turnīri netika pabeigti un vietas netika sadalītas). 1912. un 1913. gadā Ķeizarmežs arī ieguva Rīgas kausu. Pēc tam kluba darbība apstājās, sakarā ar Pirmo pasaules karu.
Klubs atjaunoja darbību 1921. gadā, piedaloties Latvijas 2. sporta svētku futbola turnīrā, kura finālā zaudēja YMCA (3-11), kā arī pirmajā Latvijas čempionātā, kurš gan netika pabeigts dēļ agri uznākušās ziemas. Bija palikusi neizspēlēta otrā riņķa galvenā cīņa pret YMCA (pirmajā riņķī tika fiksēts neizšķirts 2-2). Toties Ķeizarmežs uzvarēja abos nākamajos Latvijas čempionātos, sīvās cīņās pārspējot YMCA (1922) un Rīgas FK (1923).
1924. gadā jau turnīra gaitā tika aizliegts ārvalstu pilsoņiem turpmāk spēlēt Latvijas čempionātā, tāpēc Ķeizarmežs, nospēlējis divas spēles, no turnīra izstājās. 1925. gadā klubs atgriezās, taču, novājinātajā sastāvā, bez ārzemniekiem, ierindojas tikai 5. vietā Rīgas čempionātā. Nākamajā gadā klubs beidza pastāvēt.
1930. gadu sākumā notiek mēģinājumi kluba darbību atjaunot, taču, nospēlējot pāris neveiksmīgas sezonas Rīgas čempionātā, klubs beidz pastāvēt otro reizi.
Džungļu apogs
Džungļu apogs jeb meža apogs (Athene blewitti) ir pūču dzimtas (Strigidae) putnu suga. Nesenā pagātnē džungļu apogs tika sistematizēts džungļu apogu ģintī (Heteroglaux), bet saskaņā ar jaunākajiem ģenētiskajiem atklājumiem ir veiktas sistematizācijas izmaiņas. Tā ir endēma Indijas putnu suga un sastopama tikai Indijas centrālās daļas mežos, Narmadas upes ielejā. Ģeogrāfisko variāciju nav.
Populācija
Pirmo reizi džungļu apogs tika aprakstīts 1873. gadā, bet pēc 1884. gada suga vairs netika novērota un tika pieņemts, ka tā ir izmirusi. Tikai pēc 113 gadiem, 1997. gadā, džungļu apogs atkal tika pamanīts Indijas mežos. Izplatības areāls ir ļoti neliels, populācija fragmentēta un nepārtrauktā mežu izciršana joprojām apdraud sugas izdzīvošanu, tādēļ sugai piešķirts kritiski apdraudētas sugas statuss. Populācijas lielums mūsdienās 50—249 īpatņi, kas mājo apmēram 12 dažādās vietās.
Izskats
Džungļu apogs ir neliela auguma, kompakta pūce ar taisnstūrainu galvu, koši dzeltenām acīm un raibumotu apspalvojumu. Abi dzimumi izskatās vienādi, tikai mātītes ir nedaudz lielākas nekā tēviņi, kā arī tēviņam uz vēdera un krūtīm ir mazāk raibumu. Ķermeņa garums 22—25 cm (spārnu plētums un svars nav zināms). Tam ir relatīvi liela galva un knābis, nav ausu pušķu.
Uzvedība un barība
Uzturas sausos jauktu koku mežos ar tīkkokiem 400—600 metrus virs jūras līmeņa. Džungļu apogs ir aktīvs tikai dienas un krēslas laikā. Vēsos ziemas rītos mēdz sauļoties sausu koku zaros. Barojas ar ķirzakām, maziem grauzējiem, abiniekiem, bezmugurkaulniekiem un citu putnu mazuļiem. Tukšos koku dobumos mēdz noslēpt barības rezerves.
Džungļu apogi savstarpēji sazinās ar ūjināšanu, kā arī ar ātru astes šūpošanu no viena sāna uz otru un galvas cilāšanu.
Zemgals
Zemgals var būt:
Alī Abdulla Sālihs
Alī Abdulla Sālihs (ar, ʿAlī ʿAbdullāh Ṣāliḥ, dzimis, miris ) bija Jemenas prezidents no 1990. līdz 2012. gadam, kad Arābu pavasara ietekmē tika gāzts no amata. Viņš bija arī Ziemeļjemenas prezidents no 1978. līdz 1990. gadam. Sālihs tiek aprakstīts kā diktators. Sālihu nogalināja Jemenas hutu kaujinieki, jo apsūdzēja viņu valsts apvērsuma sarīkošanā. Jau agrāk bija mēģinājumi viņu nogalināt, uzspridzinot viņa māju.
Noziedzīgie prāti
"Noziedzīgie prāti" (en) ir amerikāņu kriminālizmeklēšanas seriāls, kura autors ir Džefs Deiviss. Tas tiek pārraidīts CBS televīzijas kanālā kopš. Seriālam ir iznākušas 15 sezonas (kopumā 324 sērijas).
Seriāls ir par noziegumu izmeklētājkomandu, kas strādā Federālā izmeklēšanas biroja (FIB) Uzvedības analīzes vienībā (BAU) Kvantiko, Virdžīnijā. Šajā seriāla lielāka uzmanība tiek pievērsta noziedznieka profila veidošanai, nevis pašam noziegumam. Seriālā noziedznieki tiek saukti par "nezināmajiem subjektiem" (en, unsub).
Uzvedības analīzes vienība ir veidota pēc realitātē pastāvošās Uzvedības analīzes vienības, ko izveidojis FIB profilētājs Džons Daglass. Seriāla bijušais tēls Džeisons Gideons un pašreizējais tēls Deivids Rosi ir daļēji veidoti pēc Daglasa.
Katrā sērijā (parasti sērijas sākumā un beigās) tiek nolasīts kāds citāts, kas ir attiecināms uz sērijas sižetu. Sākumā šos citātus nolasīja Gideons, tomēr pēc viņa aiziešanas to dara citi tēli.
Seriāla astotā sezona bija 2012.—2013. gada televīzijas sezonas astotā skatītākā pārraide. Sākot ar 3. sezonu, katra sezona ierindojusies 20 skatītāko pārraižu topā (pirmās divas ierindojās 28. un 24. vietā). Skatītākā seriāla sērija ir otrās sezonas sērija The Big Game, kuras pirmo pārraidi noskatījās 26,3 miljoni skatītāju (sērija tika pārraidīta pēc Superkausa izcīņas amerikāņu futbolā).
Vīģebi
Vīģebi ir apdzīvota vieta Cēsu novada Kaives pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2,9 km no pagasta centra Kaives, 12,5 km no Vecpiebalgas un 115,2 km no Rīgas.
Velences ezers
Velences ezers (hu) ir pēc platības trešais lielākais ezers Ungārijā uz dienvidrietumiem no Budapeštas. Populāra atpūtas vieta. Trešdaļu no ezera platības klāj niedres. Ezers visai sekls, tāpēc vasarā ūdens tajā uzsilst līdz 26 - 28°C.
Sunrise: A Song of Two Humans
Sunrise: A Song of Two Humans, sastopams arī īsāks nosaukums Sunrise, ir 1927. gada ASV mēmā filma. Filmas režisors ir F. V. Murnavs. Filmas scenārija autors Kārlis Maiers filmu balstīja uz Hermaņa Zūdermaņa stāstu Die Reise nach Tilsit ("Ceļojums uz Tilzīti").
Sunrise ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu nominācijā "Unikālais mākslinieciskais izpildījums" pirmajā Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas ceremonijā 1929. gadā un pēc sešdesmit gadiem filmu iekļāva Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturālu, vēsturisku vai estētiski ievērojamu". Amerikas Kinoinstitūta Desmitgades apkopojumā 2007. gadā filma ierindojās 82. vietā, kamēr Britu Kinoinstitūta 2012. gada aptaujā filma tika atzīta par piekto labāko mākslas filmu vēsturē pēc kritiķu vērtējuma un 22. pēc režisoru vērtējuma.
Murnavs izvēlējās jauno Fox Movietone skaņas optisko ierakstīšanas sistēmu, tādēļ šī ir viena no pirmajām filmām ar muzikālo skaņu celiņu un skaņu efektiem. Sadarībā ar Šarlu Guno tika izveidota kompozīcija Funeral March of a Marionette, kas vēlāk tika izmantota kā galvenā muzikālā tēma televīzijas seriālam Alfred Hitchcock Presents (1955-65).
Filmas oriģināls tika iznīcināts 1937. gada ugunsgrēkā, jaunu negatīvu izveidoja no kopijas.
Galvenās lomas atveidotāja Dženeta Geinore ieguva Kinoakadēmijas balvu nominācijā "Labākā aktrise galvenajā lomā" par lomu šajā filmā un filmās 7th Heaven un Street Angel. Nominācijā "Labākais operatora darbs" balvas ieguva filmas operatori Čārlzs Rošers un Karls Strass. Ročusu Glīzu izvirzīja nominācijā "Labākais mākslinieka darbs", bet balvu viņš neieguva.
Autoceļš V553
V553 autoceļš Tiskādi—Kruki—Riebiņi ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno autoceļu P59 Tiskādos caur Krukiem ar autoceļu V577 pie Červonikiem (4,5 km attālumā no Riebiņiem). Autoceļš ir 19,1 km garš un gandrīz visā garumā klāts ar grants segumu, izņemot aptuveni 1 km garu ceļa posmu Krukos, kas ir klāts ar asfaltbetona segumu. Ceļš šķērso Rēzeknes novada Silmalas pagastu un Preiļu novada Silajāņu pagastu.
Hibrīds (bioloģija)
Bioloģijā hibrīds ir divu dažādu augu vai dzīvnieku šķirņu, sugu vai ģinšu pēcnācējs. Parasti tas nozīmē, ka katrai indivīda šūnai ir ģenētiskais materiāls no diviem dažādiem (vecāku) organismiem, savukārt indivīdu, kuram tikai dažas šūnas ir iegūtas no cita organisma, sauc par himēru. Hibrīdiem parasti ir abu vecāku iezīmes, taču tie bieži vien ir sterili.
Cilvēku rīcības rezultātā pasaulē ir palielinājies reģionālo sugu krustošanās, kā arī sugu izplatīšana ārpus to dabiskā areāla ir arī novedusi pie hibridizācijas pieauguma.
Dzīvnieku sugas no hibridizāciju attur vairākas ģenētiskas un morfoloģiskas atšķirības, tostarp, atšķirīgi auglības periodi un riesta laiki, pārošanās uzvedības, kā arī spermas šūnu vai embrija atgrūšana. Līdzīgi šķēršļi pastāv augiem — atšķirīgi ziedēšanas laiki, atšķirības ziedputekšņu vektoros, somatoplastiskajā sterilitātē, hromosomu struktūras ziņā, u.c. atšķirības. Tomēr dažas dzīvnieku sugas un daudzas augu sugas ir radušās hibridizācijas rezultātā, tostarp tādi svarīgi kultūraugi kā kvieši.
Ir pierādījumi tam, ka senās cilvēku sabiedrības dzīvoja un krustojās ar neandertāliešiem, Deņisova cilvēkiem un vismaz vienu citu izmirušu Homo sugu, kā arī ir pierādījumi hibridizācijai. 2010. gadā veiktas neandertāliešu genoma projekts parādīja, ka visiem mūsdienās dzīvojošajiem cilvēkiem, izņemot lielāko daļu Subsahāras afrikāņu, 1–4% no DNS ir mantots no neandertāliešiem.
Hibrīdi ir sastopami arī cilvēku kultūrā un mitoloģijā, piemēram, Mīnotaurs, kentauri un Sfinksa, kā arī Bībeles apokrifu nefilimi, kas aprakstīti kā kritušo eņģeļu un cilvēku sieviešu ļaunie dēli.
Kristaps Skulte
Kristaps Skulte (dzimis Rīgā) ir latviešu scenogrāfs.
Mācījies Rīgas 7. pamatskolā. 1988. gadā beidzis J. Rozentāla Rīgas mākslas vidusskolu. Mācījies Maskavas Vissavienības Kinematogrāfijas institūta kino mākslinieka incenētāja fakultātē. 1994. gadā absolvējis Latvijas Mākslas akadēmijas scenogrāfijas nodaļu.
Bijis mākslinieks reklāmas aģentūrā "Mikrofons", izstāžu sabiedrībā "Creaio", "Picca TV", LNT un Latvijas Televīzijā.
Veidojis ap 300 dažādu scenogrāfiju, tai skaitā Zelta mikrofonam, Latvijas Nacionālajai operai un baletam, Palladium, Daugavpils teātrim un Novosibirskas Valsts operas un baleta teātrim.
Šarlēna
Šarlēna, Monako firstiete (fr; dzimusi Šarlēna Linete Vitstoka (Charlene Lynette Wittstock) ), ir Monako firsta Albēra II sieva un bijusī Dienvidāfrikas peldētāja.
Dzimusi Rodēzijā (pašreizējā Zimbabve), 1989. gadā pārcēlusies uz dzīvi Dienvidāfrikā. Šo valsti pārstāvēja 2000. gada Vasaras Olimpiskajās spēlēs, kur izlases sastāvā izcīnīja 5. vietu 4x100 m stafetē. Peldētājas karjeru beigusi 2007. gadā.
2000. gadā peldēšanas sacensībās Monako viņa satika Albēru, taču pirmoreiz kopā viņi tika redzēti vien 2006. gadā. Par savu saderināšanos pāris paziņoja 2010. gada jūnijā un 2011. gada 1. jūlijā viņi apprecējās. 2014. gada 10. decembrī pārim piedzima dvīņi: princese Gabriela un troņprincis Žaks.
Vombati
Vombati, vombatu dzimta (Vombatidae) ir viena no divām vombatveidīgo Austrālijas somaiņu dzimtām, kas apvieno vombatus un garvilnas vombatus. Otra ir koalu dzimta (Phascolarctidae). Vombati mājo Austrālijas dienvidaustrumu kalnainajos mežos un tīreļos, kā arī tie sastopami Tasmanijā.
Kopīgās īpašības
Vombatiem ir ļoti lēna vielmaiņa, barība ceļo cauri gremošanas sistēmai 8—14 dienas. Lai arī ikdienas solis dzīvniekam nav ļoti ātrs, izbiedēts tas spēj skriet ar ātrumu 40 km/h un šādu ātrumu spēj uzturēt apmēram 90 sekundes. Katram īpatnim ir sava teritorija, kuras centrā atrodas tā ala. Vombats agresīvi aizsargā savu teritoriju. Parastajam vombatam tā ir apmēram 23 ha liela, bet garvilnas vombatiem tā ir daudz mazāka, apmēram 4 ha.
Katru gadu pavasarī piedzimst viens mazulis. Mātītei ir labi attīstīta soma, kurā mazulis pavada 6—7 mēnešus. Tas tiek zīdīts apmēram 15 mēnešus un patstāvīgs tas kļūst 18 mēnešu vecumā.
Izskats
Vombati atgādina īskājainus lācīšus ar īsu asti. Visas dzimtas sugas ir apmēram vienu metru garas un sver 20—35 kg. Vombatu kažoks ir biezs un vidēji garš, tas var būt gan gaiši, gan tumši brūns, pelēks un melns.
Ekoloģija
Vomabtiem ir grauzējiem līdzīgi priekšzobi, kas piemēroti ļoti cietu augu sagraušanai, un spēcīgas ķepas, un nagi, ar kuriem tie rok alas. Vomabtu soma, atšķirībā no citiem somaiņiem, ir vērsta uz aizmuguri, tādējādi tie to nepieber pilnu ar zemēm un neapdraud savus mazuļus rakšanas laikā. Lai arī vombati ir aktīvi galvenokārt krēslā un naktī, vēsākās un apmākušās dienās tie dodas baroties arī dienas laikā. Tos novērot var samērā reti, bet tos var atrast pēc īpatnējiem, taisnstūrveida ekskrementiem, kurus tie atstāj ik pa brīdim uz sava ceļa. Vombati ir zālēdāji un barojas ar dažādām graudzālēm, grīšļiem, lakstaugiem, koku mizu un augu saknēm.
Vomatu dabīgie ienaidnieki ir dingo un Tasmanijas velns. Sevi tie aizsargā, pagriežot pret uzbrucēju dibengalu ar biezo ādu un pakaļkājas, ar kurām cenšas iespert. Tādējādi plēsējam ir apgrūtināta nāvējošas uzbrukšanas iespēja šaurajā alu labirintā. Turklāt vombats mēdz viltīgi atļaut plēsējam iebāzt galvu virs tā muguras un tad ar spēcīgu pakaļkāju spērienu tas salauž uzbrucēja galvaskausu pret alas griestiem.
Juki Sakai
Juki Sakai (ja; dzimusi ) ir japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
V. Braunings
V. Braunings (en) bija Lielbritānijā dzimis franču kriketa spēlētājs, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs.
Braunings 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja kriketa turnīrā. Šajā turnīrā viņš bija Jauktās Francijas komandas French Athletic Club Union dalībnieks. Viņi zaudēja Lielbritānijas kriketa komandai Devon and Somerset Wanderers un ieguva sudraba medaļu.
Konotopa
Konotopa ir pilsēta Ukrainas ziemeļos, Sumu apgabalā. Izvietojusies apgabala rietomos 131 km no apgabala centra Sumiem. Konotopas rajona centrs. Pilsētas padomei pakļauta Pidlipnes ciema padome (kopā 96 365 iedzīvotāji).
Vēsture
Rakstu avotos pirmoreiz minēta 1634. gadā. 1642. gadā pēc poļu šļahtiča Podkovas rīkojuma uzbūvēts cietoksnis Jezučas un Konotopkas upīšu satecē. Leģenda vēsta, ka šajā vietā, tatāru jātnieku karaspēkam šķērsojot upīti, staignajā apvidu daudz zirgu gājuši bojā, tādēļ vieta ieguvusi šādu nosaukumu: конотоп no кінь — ‘zirgs’ un топнути — ‘slīkt’.
1648. gadā Konotopai piešķirtas pilsētas tiesības, 1802. gadā kļūst par apriņķa pilsētu. Mūsdienās mašīnbūves, metālapstrādes un vieglās rūpniecības centrs, dzelzceļa mezgls.
Vislava Šimborska
Vislava Šimborska (pl; dzimusi, mirusi ) bija poļu dzejniece, 1996. gada Nobela prēmijas literatūrā laureāte.
Dzimusi Kurņikā 1923. gadā, tomēr jau 1931. gadā ģimene pārcēlās uz Krakovu. 1945. gadā sāka studijas Jagaiļa universitātē, iesākumā poļu valodā un literatūrā, vēlāk socioloģijā, tomēr universitāti nebeidza. Krakovā iekļāvās vietējo literātu aprindās, iepazīstoties ar Česlavu Milošu. 1945. gadā publicēja pirmo dzejoli. Iesākumā bija pārliecināta komuniste un Ļeņina, Staļina slavinātāja, tomēr 20 gadsimta piecdesmitajos gados kļuva par iekārtas kritiķi. 1966. gadā izstājās no valdošās partijas. No 1953. līdz 1981. gadam strādāja literārajā žurnālā Życie Literackie. Kļuva plaši pazīstama ārpus Polijas faktiski tikai pēc Nobela prēmijas saņemšanas 1996. gadā. Īpatnēji, ka Šimborskas literārā reputācija balstās uz diezgan maz dzejoļiem - to publicēti mazāk nekā 250.
Nafisa Mominova
Nafisa Mominova (uz; dzimusi Taškentā) ir Uzbekistānas starptautiskā lielmeistare šahā (2013).
Biogrāfija
Četru gadu vecumā tēvs iemācījis spēlēt šahu. Beigusi Fergānas bērnu jaunatnes sporta skolu. 2007. gadā uzvarējusi Uzbekistānas jauniešu šaha čempionātā U18 meiteņu vecuma grupā. 2008. gadā Teherānā ieņēmusi 2. vietu Āzijas jaunatnes šaha čempionātā U18 meiteņu vecuma grupā. Daudzkārtēja Uzbekistānas sieviešu šaha čempionātu laureāte, kuros izcīnījusi divas zelta (2008, 2011), sudraba (2009) un divas bronzas (2005, 2007) medaļas.
Piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas:
Piedalījusies FIDE sieviešu Grand Prix izcīņā (2013—2014), bet četros turnīros nav spējusi pacelties augstāk par desmito vietu.
Pārstāvējusi Uzbekistānu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2009. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 2013. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. Bijusi pirmā Uzbekistānas šahiste, kas kļuvusi par šaha lielmeistari.
Kontracepcija
Kontracepcija (no la — 'pret' un la — 'ieņemšana') ir nevēlamas grūtniecības novēršanas līdzekļu (paņēmienu un ierīču) kopums. Kontracepcija tiek izmantota ģimenes plānošanā. Drošs sekss, piemēram, prezervatīvu izmantošana, ļauj izsargāties arī no seksuāli transmisīvām slimībām. Kontracepcijas lietošana jaunattīstības valstīs ir samazinājusi augļu mirstību pirmajās grūtniecības nedēļās par 44%, bet, ja kontracepcija tiktu lietota apjomā, kādā tā tiek pieprasīta, tas novērstu 73% augļu neiznēsāšanas gadījumu. Tā kā pusaudžu grūtniecība mūsdienās ir aktuāla problēma, kas rada tādas lietas kā priekšlaicīgu piedzimšanu, mazu jaundzimušā svaru un zīdaiņu mirstības pieaugumu, daži autori ir ieteikuši pusaudžiem nodrošināt dzimumizglītību, kā arī pieeju kontracepcijai un citiem reproduktīvās veselības pakalpojumiem. Pagarinot laiku starp grūtniecības reizēm, kontracepcija ļauj nodrošināt sieviešu organisma labāku atkopšanos pēc dzemdībām un arī samazināt savu dzimušo bērnu nāves risku.
Marins
Marins var būt:
Puikas, zirgos!
"Puikas, zirgos!" ir 1979. gadā 2 daļās izdota Latvijas dokumentālā filma. Filmas režisors ir Juris Podnieks.
Sižets
Filmas galvenie varoņi ir pusaudži, kuri nodarbojas ar pieccīņu, un viņu treneri.
Dēsele
Dēsele ir ciems Dienvidkurzemes novada Embūtes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 2,5 km no pagasta centra Vībiņiem, 53 km no novada Grobiņas un 182,8 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta atrodas uz austrumiem no Vībiņiem, Bakūzes krastā.
Vēsture
Pēc 1920. gada zemes reformas Dēseles muiža tika sadalīta 28 jaunsaimniecībās, kungu māja piešķirta bijušajam īpašniekam. Saglabājušās ūdensdzirnavas.
Jans Vauterss
Jans Jakobuss Vauterss (nl, dzimis ) ir Nīderlandes futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Nīderlandes futbola izlases dalībnieks.
Savas karjeras laikā pārstāvējis Nīderlandes klubus Utrecht, Ajax un PSV Eindhoven. Ar Ajax komandu 1990. gadā uzvarējis Eredivisie turnīrā, 1987. gadā UEFA Kausu ieguvēju kausā un 1992. gadā UEFA kausā. Spēlējis arī Vācijas Bundeslīgas komandā Bayern Munich. 1994. gadā kļuvis par Bundeslīgas čempionu. 1990. gadā Vauterss tika atzīts par Nīderlandes gada futbolistu.
Ar Nīderlandes futbola izlasi uzvarējis 1988. gada Eiropas čempionātā. Piedalījies arī 1992. gada Eiropas čempionātā, kā arī 1990. un 1994. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Utrecht
Ajax
Bayern Munich
PSV
Nīderlande
Individuālie sasniegumi
Dybowskyia reticulata
Dybowskyia reticulata ir vairogblakšu suga. Sastopama Palearktikas reģionā. Latvijā pirmo reizi atklāta 2022. gadā, kā ziņo portāls dabasdati.lv. Barojas ar čemurziežu dzimtas augu sēklām.
Izplatība
Reta suga, lokāli izplatīta Eiropā un Āzijā. Krievijā sastopama Kurgānas apgabalā, Austrumsibīrijas dienvidos un Tālajos Austrumos. Āzijā sastopama Kazahstānā, Ziemeļķīnā, Korejas pussalā un Japānā.
Eiropā šī suga ir viena no retākajām vairogblaktīm. Katrā valstī, kur blakts ir sastopama, ir tikai daži ziņojumi. Ziņojumi par pirmo atradumu šajās valstīs ir nosacīti neseni: Austrijā 1971. gadā, Bulgārijā 1972. gadā, Igaunijā 1987. gadā, Slovēnijā 1989. gadā, Somijā 2001. gadā un Latvijā 2022. gadā. Sastopama arī Slovākijā. Par šīs sugas bioloģiju un attīstību ir zināms tikai no Japānas avotiem, jo Eiropā šī suga ir reti novērojama.
Apraksts
Dybowskyia reticulata pieaugušas blakts ķermeņa garums ir 4,5 — 5,5 mm. Ķermeņa krāsa mainīga katram indivīdam; var būt no gaiši brūnas līdz gandrīz melnai. Uz ķermeņa ir diezgan lieli punktiņi. Galva gandrīz vertikāla. Pronotums ar asiem stūriem. Uz pronotuma un skutelluma ir balti tulznveidīgi pauguri. Skutellums ir stipri izspīlēts, un gandrīz sasniedz vēderiņa galotnes.
Ekoloģija
Dybowskyia reticulata sastopama lokāli un apdzīvo mezofitu pļavas un atklātas vides priežu-platlapu mežos. Barojas uz čemurziežu augu sēklām, piemēram, uz tādām sugām, kā Sibīrijas latvānis, Japānas sārtburkšķis un Torilis scabra.
Trojs Maklūrs
Trojs Maklūrs (en) ir izdomāts tēls animētā televīzijas seriālā "Simpsoni".
Troju ierunāja aktieris Fils Hartmans, pirmoreiz viņš televīzijā parādījās "Simpsonu" otrās sezonas sērijā Homer vs. Lisa and the 8th Commandment. Viņš parasti filmējās dažādās reklāmās un mācību filmās. Septītās sezonas sērijā A Fish Called Selma viņam bija atvēlēta galvenā loma, sērijā viņš apprecējās ar Selmu Buvjē, lai apklusinātu sabiedrības runas par viņa privāto dzīvi un atsāktu filmēties pazīstamos kinoprojektos. T. Maklūra tēls tika balstīts uz Troju Donahjū, Dagu Maklūru, kā arī pašu F. Hartmanu. Pēc Harmaņa nāves seriāla veidotāji izlēma vairs tajā neizmantot T. Maklūra tēlu, tādējādi viņa pēdējā parādīšanās reize seriālā bija 10. sezonas 3. sērijā Bart the Mother. Viņš ir viens no "Simpsonu" pazīstamākajiem tēliem.
Āgenskalna sporta un vingrošanas biedrība
Vēlākajos gados biedrība savu darbību paplašināja un līdzās vingrošanai tās biedri nodarbojās ar riteņbraukšanu, ziemas sportu un šaušanu.
1909. gadā likti pamati biedrības namam Baldones ielā, kas atklāts 1910. gadā. Tāpat 1910. gadā biedrība izveidoja arī futbola komandu, kas pirmskara gados sekmīgi cīnījās Rīgas meistarībā un divreiz ieguva Hatona—Holla kausu. Biedrības pārstāvis Alfrēds Alslēbens 1912. gadā pārstāvēja Krievijas impēriju 1912. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Pirmā pasaules kara laikā biedrības nams un vingrošanas zāle cieš smagus postījumus, biedrības telpās tiek izvietots kara hospitālis, taču pēc Latvijas neatkarības iegūšanas biedrība atsāk darbību, telpas tiek atjaunotas un darbība paplašināta. 1926. gadā izveidota kamaniņu braukšanas sekcija, tāpat biedrībā sāk attīstīt tenisu, basketbolu u.c. sporta veidus.
Neatkarīgās Latvijas gados Āgenskalna sporta un vingrošanas biedrības futbola komandai neizdevās kļūt par nozīmīgu spēku Latvijas futbolā, cīnoties zemākajās Rīgas futbola līgās.
Biedrība tika likvidēta 1939. gadā līdz ar vācbaltiešu izceļošanu no Baltijas valstīm. Mūsdienās kādreizējās biedrības telpās atrodas Centrālais tenisa klubs, kam par pamatu kļuva vēl 20. gadsimta 30. gados Āgenskalna sporta un vingrošanas biedrības izbūvētie tenisa korti.
34. šaha olimpiāde
34. šaha olimpiāde notika no 2000. gada 28. oktobra līdz 12. novembrim Turcijas pilsētā Stambulā.
Vispārīgs apskats
Olimpiādē piedalījās 126 vīriešu (ieskaitot Turcijas "B") un 86 sieviešu (ieskaitot Turcijas "B") komandas. Spēles reglaments: Šveices sistēma, 14 kārtas. Apdomas laiks: katram spēlētājam 100 minūtes 40 gājieniem, pēc tam 50 minūtes nākamajiem 20 gājieniem un turpinājumā 10 minūtes līdz partijas beigām ar 30 sekunžu pieskaitījumu katram partijā izdarītam gājienam sākot ar pirmo.
Ieņemtās vietas noteica: 1) iegūtie punkti (P); 2) Buholca punkti (BP); 3) komandas punkti (KP).
Vīriešu turnīra rezultāti
Tālākajās vietās ierindojās:
Labākie individuālie rezultāti
Pēc performances retinga (ELO p) kā labākais šahists no visiem dalībniekiem tika apbalvots: Pēc procentuālā vērtējuma kā labākie šahisti pie saviem galdiņiem zelta medaļu saņēma:
Sieviešu turnīra rezultāti
Medaļu ieguvēji komandām: Nākamajās vietās ierindojās:
Nonas Gaprindašvili balva
Nonas Gaprindašvili vārdā nosaukto balvu ieguva Krievijas šahisti, kuriem bija visaugstākie rādītāji abu tās komandu (vīriešu un sieviešu) vērtējumā.
Estoty
Vēsture
Sabiedrība tika dibināta 2012. gadā Rīgā, Latvijā. 2014. gadā tika atvērta vēl viena studija Viļņā, Lietuvā.
Estoty specializējas hyper-casual (viegli saprotamu un tūlīt spēlējamu) kā arī cita veida mobilo spēļu radīšanā. Johnny Trigger, My Little Universe, Squad Alpha, Knife Hit, Jelly Shift,  Drive and Park, 2048, Battle Disk, Agent Action, Flippy Race, Prince of Persia: Escape (mobilais Ubisoft videospēļu rimeiks), Swing Loops, Pixel Rush. Estoty spēles visā pasaulē ir lejupielādētas 1,5 miljardus reižu un ierindojas starp Top 20 spēlēm Apple App veikalā 2018. un 2020. gadā un Google Play veikalā 2020. gadā.
Canal 13
Canal 13 ir Čīles televīzijas kanāls, kas pieder Grupo Luksic. Televīzija tika dibināta 1959. gada 21. augustā. Stacijas galvenā mītne atrodas Santjago.
Jevdokija Jusupova
Jevdokija Jusupova (de, 1743–1780) bija Kurzemes un Zemgales hercogiene, hercoga Pētera otrā sieva.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1743. gada 16. maijā Maskavā kņaza Borisa Jusupova (1695—1759) un viņa sievas Irinas, dzimušas Zinovjevas (1718—1788), ģimenē kā vecākā meita. Viņas tēvs bija cēlies no Nogaju ordas valdnieku dzimtas, ķeizarienes Elizabetes Petrovnas valdīšanas laikā viņu 1749. gadā iecēla par Pēterburgas ģenerālgubernatoru. 1774. gada 6. martā ķeizariene Katrīna II izprecināja Jevdokiju Kurzemes un Zemgales princim Pēterim Bīronam. Bērnu viņiem nebija, pēc diviem gadiem viņa aizbrauca Pēterburgu, lai 1776. gada 18. oktobrī piedalītos ķeizara Pāvila I laulību ceremonijā un atpakaļ Jelgavā vairs neatgriezās. 1777. gadā ķeizariene viņu apbalvoja ar Svētās Katrīnas ordeni.
1778. gada 27. aprīlī viņas laulība ar hercogu Pēteri tika šķirta, Katrīna II piespieda viņam maksāt 50 000 rubļu lielu pensiju.
Mirusi 1780. gada 19. (8.) jūlijā Pēterburgā.
Koalu dzimta
Koalu dzimta jeb lāčsomaiņu dzimta (Phascolarctidae) ir viena no divām vombatveidīgo Austrālijas somaiņu dzimtām, kurā ir tikai viena mūsdienās dzīvojoša koalu suga un vairākas izmirušas sugas. Otra ir vombatu dzimta (Vombatidae), kuras sugas ir koalas tuvākie radinieki. Atšķirībā no citiem somaiņiem koalai soma atveras uz aizmuguri. Šādi soma atveras arī vombatiem.
Senākās koalu fosilijas saglabājušās no miocēna vidus vai oligocēna beigām.
Glenvejas nacionālais parks
Glenvejas nacionālais parks (en, ga) ir 1986. gadā izveidots nacionālais parks Īrijas ziemeļos. Pēc teritorijas tas ir otrs lielākais valstī. Parks izveidots ap Glenvejas pili. Tajā dzīvo lielākā staltbriežu populācija valstī, reintroducēts klinšu ērglis.
Ceļojošo bikšu māsība
"Ceļojošo bikšu māsība" (en) ir 2005. gada komēdija, kuras režisors ir Kens Kvepiss. Galvenās lomas atveido Aleksisa Bledela, Bleika Laivlija, Amerika Ferera un Embera Temblina. Filmas pirmizrāde notika. 2008. gadā filmai iznāca turpinājums "Ceļojošo bikšu māsība 2".
Četras labākās draudzenes lietoto apģērbu veikalā nopērk bikses, kas der visām četrām, par spīti viņu dažādajiem ķermeņiem. Pirms vasaras, kuru draudzeņu kvartets plāno pavadīt atsevišķi, viņas izdomā viena otrai sūtīt nopirktās bikses, lai saglabātu kontaktu atšķirtības laikā.
Pāvila vēstule Filemonam
Pāvila vēstule Filemonam ir viena no Jaunās Derības vēstulēm. Par šīs vēstules autoru uzskata apustuli Pāvilu un svēto Timotiju. Vēstule tika rakstīta Kolosas draudzes loceklim Filemonam, tajā ir aprakstīta piedošana un samierināšanās. Pāvila vēstule Filamonam ir viena no tā sauktajām cietuma vēstulēm. Tiek uzskatīts, ka vēstule ir sarakstīta kaut kad laikposmā no 56. līdz 63. gadam. Šī ir īsākā no Pāvila vēstulēm (tai ir viena nodaļa un 25 panti).
Bindžu ezers
Bindžu ezers (arī Binzes ezers, Vinzes ezers) ir noteces ezers Dienvidkurzemes novada Embūtes pagasta ziemeļu daļā, uz ziemeļiem no Vaiču purva.
Andrejs Kasparovičs
Andrejs Kasparovičs (1930—1994) bija Latvijas Nacionālo bruņoto spēku majors, izdevniecības "Junda" direktors.
Dzīvesgājums
Andrejs Kasparovičs dzimis 1930. gada 6. oktobrī Liepājā Vladimira Kasparoviča un Valentīnas Kasparovičas (dzimušas Bartušēvicas) ģimenē, kurā uzauga 6 bērni. Mācījies Liepājas pilsētas 28. janvāra Draudzīgā aicinājuma pamatskolā, Atslēdznieku arodskolā Rīgā. 1949. gadā iesaukts Padomju Armijā un 1952. gadā beidzis Padomju Armijas karaskolu Petrozavodskā. Artilērists. 1958. gadā demobilizējies kā vecākais leitnants. 1957. gadā neklātienē beidzis Rīgas republikānisko neklātienes vidusskolu, 1965. gadā — LVU Fizikas un matemātikas fakultāti cietvielu fizikas specialitātē. Viņa diplomdarba tēma bija “Kodolstarojuma iedarbības mehānisms uz ferītu elektrovadamību”. 1967. gadā pēc augstskolas beigšanas A. Kasparovičam piešķirta kapteiņa pakāpe. Pēc demobilizācijas no armijas A. Kasparovičs strādājis Rīgas Autoelektroaparātu rūpnīcā, LVU Fizikas un matemātikas fakultātē, LPSR ZA Fizikas institūtā, Vissavienības Elektronu tehnikas izmēģinājumu institūtā. Vairāku zinātnisko publikāciju autors, reģistrējis vairākus izgudrojumus un patentus.
Ar Latvijas Zemessardzes izveidošanu, no 1991. gada atgriezies militārajā dienestā — sākumā LR Zemessardzes štābā par Štāba apmācības daļas priekšnieku, 1992. gadā viņu pārcēla uz Kara Akadēmiju (sākumā Nacionālo Aizsardzības akadēmiju) par redakcijas un izdevniecības nodaļas priekšnieku. 1993. gadā viņš iecelts par Apgāda “Junda” direktoru.
Andrejs Kasparovičs miris 1994. gada 1. martā Rīgā, apglabāts 2. Meža kapos.
Latvijas Republikas bruņoto spēku atjaunošana
Visu savu darbību Latvijas Armijas un Latvijas Zemessardzes atjaunošanai un stiprināšanai A. Kasparovičs veltīja virsnieku un zemessargu izglītošanai, mācību materiālu sagatavošanai un izdošanai. Tie bija jāsagatavo pilnīgi no jauna, jo pirmskara Latvijas teksti bija novecojuši. Tulkošanai no krievu vai angļu valodas trūka latviešu valodas terminoloģijas.
Andrejs Kasparovčs empīrisku pētījumu rezultātā radīja sociālās attīstības prognozes, kuras saistītas ar laika cikliem. Vēsturisko notikumu hronoloģijas analīze ļauj prognozēt riskus tautai un valstij nākotnē (Kasparovičs A. Vēstures loģika līdzībās jeb karš un miers 12 gadu ciklos. “Atpūta”, nr 11/12. Rīga, 1993). Pēc šis prognozes karš sākas 2022. gadā.
Apbalvojumi
Personīgais ierocis par priekšzīmīgu pienākumu izpildīšanu un nozīmīgu ieguldījumu valsts aizsardzības sistēmas veidošanā. LR Aizsardzības Ministra pavēle Nr. 100 14.07.1993.
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Turkmenistānā
Sarakstā apkopotas tās vietas Turkmenistānā, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. UNESCO sarakstā no Turkmenistānas ir iekļautas 3 vietas (visi kultūras objekti), savukārt 8 vietas ir iekļautas kandidātu sarakstā. Turkmenistāna Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1994. gada 30. septembrī.
Zilaiskalns (Kaives pagasts)
Zilaiskalns ir apdzīvota vieta Cēsu novada Kaives pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2,1 km no pagasta centra Kaives, 15,6 km no Vecpiebalgas un 114,4 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V309 (Katrīna–Leimaņi–Kaive–Aprāni), netālu no Risenes upes.
2020.—2021. gada UEFA Eiropas līgas sezona
2020.—2021. gada UEFA Eiropas līgas sezona bija otru nozīmīgāko Eiropas futbola klubu sacensību 50. sezona un 12. sezona ar UEFA Eiropas līgas nosaukumu. To organizēja UEFA. Sezona sākās ar priekšsacīkšu kārtas spēlēm 2020. gada 20. augustā. Kvalifikācijas spēles notika līdz 1. oktobrim. Grupu turnīrs sākās. Sezona noslēdzās ar finālu Gdaņskas stadionā Polijā. Sakotnēji bija paredzēts, ka šajā stadionā risināsies 2021. gada UEFA Eiropas līgas fināls, bet tas COVID-19 pandēmijas dēļ tika pārcelts.
Par uzvarētājiem kļuva Spānijas klubs Villarreal, kas finālā 11 metru sitienu sērijā pieveica Anglijas klubu Manchester United. Tas bija pirmais Villarreal izcīnītais tituls.
Iriao
Iriao ir gruzīnu mūzikas grupa, kas savu darbību aizsāka 2013. gadā. Grupa pārstāvēja Gruziju 2018. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Lisabonā, Portugālē ar dziesmu For You. Grupa savā pusfinālā ieguva 18. vietu, kas viņiem neļāva kvalificēties finālam.
2020.—2021. gada UEFA Eiropas līgas sezona
Uzvarētāji ieguva tiesības spēlēt 2021.—2022. gada UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā, kā arī 2021. gada UEFA Superkausā, kur tiksies ar 2020.—2021. gada UEFA Čempionu līgas uzvarētājiem.
Simons Miņolē
Simons Miņolē (fr; dzimis ) ir Beļģijas futbolists, vārtsargs, Beļģijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Beļģijas Pro līgas kluba Club Brugge KV sastāvā.
Brāļi Kokari
"Brāļi Kokari" ir 1978. gadā 2 daļās izdota Latvijas dokumentālā filma. Filmas režisors ir Juris Podnieks.
Simons Miņolē
Sasniegumi
Sint-Truiden
Brāļi Kokari
Sižets
Filmas galvenie varoņi ir koru diriģenti Imants un Gido Kokari.
Simons Miņolē
Sasniegumi
Liverpool
Club Brugge
Veļi
Veļi (lt) baltu mitoloģijā ir mirušo cilvēku dvēseles, neredzamie gari, kuri dzīvo veļu pasaulē — aizsaulē.Pēc tam, kad cilvēks ir miris, viņa dvēsele nonāk viņsaulē, kur to sagaida Veļu māte, kura to aizved ar Veļu laivu uz veļu pasauli.
Veļi divas vai trīs reizes gadā, Veļu laikā apmeklē dzīvos, atnesot saviem bijušajiem draugiem svētību, bet naidniekiem — ļaunumu. Veļu atnākšana notiek Mārtiņos, Ziemassvētkos un Meteņos.
Veļi katru gadu veļu laikā pulcējas zemes apakšā un apspriež, kas pagājušā gadā darīts un kas nākamā gadā būs darāms. Viņi arī runā par saviem pēctečiem un radiniekiem, kas vēl dzīvi. Bet lai uzzinātu, kā radinieki dzīvo, veļi veļu laikā dažreiz staigā pa druvām, ēkām un slēptuvēm, naudas krātuves pārskatot. Tā staigājot, veļi smalki noklausoties, ko ļaudis runā. Mīļiem piederīgiem viņi arī iečukst labus padomus ausīs.
Dažādās vietās veļus mēdz saukt par velēniešiem, ēniem, iļģiem, ķauķiem, vecajiem, mēdz dēvēt arī citos vārdos.
Ziemeļu svilpis
Ziemeļu svilpis (Pinicola enucleator) ir žubīšu dzimtas (Fringillidae) dziedātājputns, kas ir vienīgā suga ziemeļu svilpju ģintī (Pinicola). Sastopams Eirāzijas un Ziemeļamerikas ziemeļu daļā. Izšķir 8 pasugas.
Izplatība
Ziemeļu svilpis ligzdo Eiropas ziemeļos, Sibīrijas taigā uz austrumiem līdz Kamčatkai, Japānai un Ķīnas ziemeļiem. Sastopams arī Ziemeļamerikā: Aļaskā, Kanādā un ASV rietumos.
Ja barības ziemā patiekami (dažādu koku sēklas un ogas), ziemo ligzdošanas areālā. Sliktos ražas gados rudenī un ziemā liela daļa populācijas pārvietojas barības meklējumos uz dienvidiem, Eiropā sasniedzot Skandināvijas dienviddaļu un Baltijas valstis.
Latvijā
Ziemeļu svilpis Latvijā ir rets ieceļotājs no ziemeļiem un austrumiem. Ieceļo vienīgi vēlā rudenī invāziju laikā, paliek ziemot un agri pavasarī aizceļo. Skaits parasti nav liels, tāpēc gadās periodi vairāku gadu garumā, kad ziemeļu svilpis Latvijā vispār netiek pamanīts. Spēcīgas invāzijas ir retas. Latvijā ieceļo nominālpasuga Pinicola enucleator enucleator.
Izskats
Ziemeļu svilpis ir liela auguma žubīšu dzimtas dziedātājputns ar īsu kaklu, garu asti un masīvu, konisku knābi, kura gals noliekts uz leju. Mātītes nedaudz mazākas nekā tēviņi. Ķermeņa garums 18,5—25,5 cm, spārnu plētums apmēram 33 cm, svars 38—78 g.
Raksturīgs dzimumu dimorfisms. Tēviņa apspalvojums rožu sarkans ar pelēku (sarkana galva, kakls, krūtis un mugura; pelēki sāni un zemaste). Acis ieskauj melna josliņa.