cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Abrenes apriņķis
Latvijas Republikas sastāvā
Latviskojot Latgales vietvārdus, 1925. gadā tika pārdēvēti vairāki apriņķa pagasti. Bokovas pagasts kļuva par Purvmalas, Domopoles par Bērzpils, Kačanovas par Kacēnu, Kokorevas par Tilžas, Tolkovas par Linavas un Višgorodas par Augšpils pagastu.
1930. gadā no Viļakas un Baltinavas pagastu daļām izveidots Šķilbēnu pagasts.
1936. gadā izveidoti divi jauni pagasti. No Balvu pagasta atdalīts Vīksnas pagasts, bet no Kacēnu pagasta — Upmales pagasts. 1938. gada 1. aprīlī pilsētu un apriņķi pārsauca "senlatviešu zemes vārdā" par Abreni.
Abrenes apriņķī atradās Abrenes un Balvu pilsētas. Pagastu skaits apriņķī tika vairākkārt mainīts — 1929. gadā tā sastāvā bija 12 pagasti, 1935. gadā — 13, bet 1940. gadā — 15.
Tautskaites laikā 1935. gadā Abrenes apriņķī noteica šādu iedzīvotāju etnisko sastāvu: 60 145 latvieši, 45 885 krievi, 1558 ebreji un 648 baltkrievi. Abrenes apriņķa austrumu daļā latvieši etniski bija mazākumā: 32% Purvmalas pagastā, 17% Kacēnu pagastā, 5% Linavas pagastā, 5% Augšpils pagastā un 4% Gauru pagastā, turpretī rietumu daļā vairākumā — 71% Šķilbēnu pagastā un 91% Viļakas pagastā. Abrenes pilsētā iedzīvotāju skaits bija 1242, no tiem 484 latvieši.
Teritoriālais iedalījums
1940. gada sākumā Abrenes apriņķī bija 2 pilsētas un 15 pagasti:
Latvijas PSR sastāvā
Otrā pasaules kara laikā Padomju Savienība 1940. gadā prettiesiski okupēja un anektēja Latvijas Republiku un 1944. gadā 23. augustā atdalīja 1075,31 km² tās teritorijas — Abrenes pilsētu un sešus apriņķa pagastus (Purvmalas, Linavas, Kacēnu, Upmales, Gauru un Augšpils pagastus) un iekļāva jaunizveidotā Krievijas PFSR Pleskavas apgabala sastāvā.
Abrenes apriņķa atlikusī daļa 1945. gada 12. oktobrī tika pārdēvēta par Viļakas apriņķi un 1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālajā reformā Viļakas apriņķis tika sadalīts Abrenes (centrs — Viļaka) un Balvu rajonos.
Laika gaitā Krievijai pievienotajā novadā uz dzīvi apmetās iebraucēji no PSRS, tādēļ latviešu skaits manāmi samazinājās un pēc 2002. gada Krievijas tautas skaitīšanas datiem Pleskavas apgabalā dzīvoja 690 cilvēku, kuri savu tautību apzīmēja kā latvietis.
Abrenes novadā dzimušo pilsonība
Visiem Latvijas iedzīvotājiem, kas līdz 1945. gada oktobrim bija dzimuši likvidētajā Abrenes apriņķī, bija tiesības atgūt Latvijas pilsonību. Saskaņā ar Ministru kabineta noteikumiem kopš 2009. gada Latvijas pilsoņiem, kas dzimuši vietā, kas toreiz atradās Latvijas teritorijā, bet tagad atrodas citas valsts teritorijā (tātad pirms 1945. gada oktobra bijušā Abrenes apriņķa teritorijā — Abrenes pilsētā, Augšpils, Gauru, Kacēnu, Linavas, Purvmalas vai Upmalas pagastos) kā dzimšanas vieta var tikt norādīta Latvija, novēršot iespēju, ka kā dzimšanas vieta, pretēji personas vēlmēm, tiktu norādīta Krievija vai kāda cita adminstratīvā iedalījuma vienība Latvijā.
Nikolajs Antropovs
Spēlētāja karjera
Antropovs savu karjeru uzsāka 1996. gadā, spēlējot Krievijas Augstākās līgas klubā Ustkamenogorskas "Torpedo". Tika sagaidīts, ka Antropovs tiks izvēlēts NHL drafta otrajā kārtā, bet pēc lieliskās sezonas "Torpedo" rindās, kā arī atzīmēšanās ar 26 punktiem izlases spēlē pret Īslandi, 1998. gada NHL draftā viņu ar augsto kopējo 10. numuru izvēlējās Toronto "Maple Leafs". 1998.—99. gadā Antropovs vēl palika Eiropā, spēlējot Krievijas Superlīgas klubā Maskavas "Dinamo". 1999.—2000. sezonā Antropovs jau spēlēja "Maple Leafs" rindās. 2004.—05. sezonas NHL lokauta laikā Niks spēlēja Kazaņas "Ak Bars" rindās.
Antropovs traumu dēļ izlaida nozīmīgu daļu 2005.—06. sezonas. Antropovs turpināja būt viens no "Maple Leafs" vadošajiem uzbrucējiem, līdz 2009. gada 4. martā viņš tika aizmainīts uz Ņujorkas "Rangers", kurā viņš aizvadīja vien 18 spēles. Viņa līgums vasarā beidzās, kā rezultātā viņš parakstīja jaunu līgumu uz nākamajām četrām sezonām ar Atlantas "Thrashers" vienību.
2011. gada vasarā "Thrashers" franšīze tika pārdota līdz ar Antropova līgumu, attiecīgi hokejistam 2011.—12. gada sezonu aizvadot jau Vinipegas "Jets" sastāvā. 2013. gada vasarā pievienojās Astanas "Baris" rindām. Tās sastāvā aizvadīja nākamās divas sezonas, līdz noslēdza profesionāļa karjeru.
Kazahstānas izlases rindās Antropovs spēlējis 1998. un 2014. gada Pasaules čempionātos, kā arī 2006. gada olimpisko spēļu turnīrā.
Reimatiska polimialģija
Aptuveni 15% pacientu ar reimatisku polimialģiju attīstas milzšūnu arterīts, 50% pacientu ar milzšūnu arterītu novēro reimatiskas polimialģijas simptomus.
Epidemioloģija
Katru gadu slimību novēro ~50 no 100 000 cilvēkiem, kuri vecāki par 50 gadiem. Prevalence ir aptuveni 0,5-0,7%. Sievietes slimo 2 reizes biežāk nekā vīrieši. Ļoti reti novērojama personām jaunākām par 50 gadiem. Slimība visbiežāk sākas pēc 75 gadu vecuma.
Cēlonis
Reimatiskas polimialģijas cēlonis nav zināms. Viena no teorijām, ka pacientiem ar ģenētisku noslieci vides faktori (piemēram, vīrusi) izraisa monocītu aktivāciju, kas izraisa pastiprinātu citokīnu ražošanu, kas savukārt rada reimatiskai polimialģijai un temporālajam arterītam raksturīgas slimības izpausmes.
Slimības izpausmes
Slimniekiem var būt nespecifiskas sūdzības par drudzi, svara zudumu, vārgumu. Parasti ir sāpes abu plecu un gūžu joslas muskuļos. Sāpju dēļ traucēts miegs. Rīta stīvums, kas ilgst vismaz 1 stundu. Stīvums muskuļos, ja slimnieks ilgstoši bijis nekustīgs. Muskuļu vājumu vai atrofiju nenovēro.
Izmeklējumi
Lai apstiprinātu diagnozi, nepieciešms izslēgt citas saslimšanas, kas var radīt līdzīgus simptomus (sk. diferenciāldiagnoze).
Slimniekiem ar reimatisku polimialģiju ir raksturīgs paaugstināts C reaktīvā olbaltuma līmenis un palielināts eritrocītu grimšanas ātrums. Var būt anēmija, un palielināts trombocītu skaits. Kreatīnkināzes līmenis parasti ir normāls.
Diferenciāldiagnoze
Tā kā slimības izpausmes ir relatīvi nespecifiskas, tad diferenciāldiagnoze ir plaša:
Ārstēšana
Reimatisku polimialģiju ārstē ar steroīdiem. Ārstēšana ilgst 18 - 24 mēnešus. Prognoze lielākoties ir laba.
Romans Polaņskis
Romans Polaņskis (pl); dzimis Rajmunds Romans Līblings (pl) ) ir ebreju izcelsmes poļu kinorežisors, uzņēmis filmas Polijā, Apvienotajā Karalistē, ASV un Francijā. Pazīstams ne tikai ar savām filmām, kas ieguvušas balvas lielākajos kinofestivālos, bet arī ar savu privāto dzīvi.
Biogrāfija
Dzimis Parīzē, ebreju ģimenē, kas nepraktizēja jūdaismu, Polaņskis savu izcelsmi sāka apzināties tikai vēlāk. Viņa tēvs bija dzimis Polijā, bet māte — Krievijā. 1937. gadā ģimene atgriezās Polijā. Otrā pasaules kara laikā ģimene tika ieslodzīta Krakovas geto, māte gāja bojā, bet Romanam izdevās palikt dzīvam, izbēgot no geto un slēpjoties pie poļu zemnieka.
Pēc kara Romans Polaņskis iestājās Lodzas kinoskolā, kuru beidza 1959. gadā. 1962. gadā uzņēma filmu "Nazis ūdenī" (Nóż w wodzie), par kuru ieguva starptautisku atpazīstamību un pirmo Amerikas Kinoakadēmijas balvas nomināciju ārzemju filmu kategorijā. Sešdesmito gadu vidū uzņēma vairākas filmas Lielbritānijā. 1968. gadā Paramount Pictures izlaida Polaņska režisēto filmu "Rozmarijas bērns".
1969. gada 9. augustā slepkavu banda, kam norādījumus bija devis Čārlzs Mensons, iebruka Polaņska mājā Losandželosā un zvēriski nogalināja visus, kuri tobrīd bija mājās, arī toreizējo Polaņska sievu Šeronu Teitu, kura bija grūtniecības astotajā mēnesī. Polaņskis pats mājās neatradās, jo nebija vēl atgriezies no brauciena uz Londonu.
1977. gadā Polaņskis tika apsūdzēts 13 gadu vecas modeles izvarošanā, tāpēc 1978. gada 1. februārī viņš aizbēga no ASV uz Franciju. Tā kā viņš ir Francijas pilsonis, un likums neparedz Francijas pilsoņu izdošanu citām valstīm, kopš 1978. gada Polaņskis lielākoties uzturas Francijā, kā arī citās zemēs, kur viņš netiktu izdots ASV varas iestādēm. Neskatoties uz to, 75. Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas ceremonijā 2003. gadā, pašam klāt neesot, Polaņskis tika apbalvots ar Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais režisors par filmu "Pianists" (2002).
Vēstures avoti
Vēstures avoti ir liecības, kas sniedz ieskatu un ziņas par cilvēku dzīvi pagātnē. Tie ir galvenie instrumenti, ar kuriem strādā vēsturnieki un citi vēstures palīgdisciplīnu speciālisti (arheologi, etnogrāfi, numismātiķi, heraldiķi u.tml.). Savukārt ar pašu vēstures avotu analīzi nodarbojas avotpētniecības nozare.
Strādājot ar vēstures avotiem, ir rūpīgi jāizvērtē to autentiskums, lai tādējādi izvairītos no viltojumiem un falsifikācijām. Daudzi no mūsdienu vēsturiskajiem avotiem tiek uzglabāti muzejos un arhīvos, kur tie ir pieejami publiskai apskatei un pētniecības vajadzībām. Daudzus vēstures avotus laika gaitā ir iznīcinājuši kari, uguns, mitrums, grauzēji, kukaiņi, kā arī paši cilvēki.
Iedalījums
Vēstures avoti parasti tiek iedalīti vairākos veidos:
Uzglabāšana Latvijā
Latvijā nozīmīgākie vēstures avoti tiek uzglabāti dažādos valsts arhīvos un muzejos, kas ir publiski pieejami gan parastiem apmeklētājiem, gan speciālistiem:
Apalači
Apalaču kalni ir kalnu sistēma Ziemeļamerikas austrumos, ASV un Kanādas teritorijā. Tās garums ir apmēram 2600 km. Ziemeļu Apalači (uz ziemeļiem no Hudzonas upes) — kalnaina plakankalne ar augstāko virsotni 1916 m (Vašingtonas kalns). Dienvidu Apalači sastāv no paralēlām grēdām un masīviem, kuri ir atdalīti ar platām ielejām. Augstākā virsotne — Mičela kalns (2037 m). Apalačos ir akmeņogļu, naftas, gāzes, dzelzs rūdas un titāna atradnes.
Apalači ir vidēji augsti kalni ar sarežģītu un senu struktūru. To ziemeļdaļā gandrīz visur ir metamorfie ieži.
1130. gads
1130. bija parastais gads, kas sākās trešdienā.
Gēza II Ārpāds
Gēza II (hu, hr; dzimis 1130. gadā, miris ) bija Ārpādu dinastijas Ungārijas un Horvātijas karalis no 1141. līdz 1162. gadam.
Gēza bija karaļa Bēlas II un karalienes Raškas Helēnas vecākais dēls. Kronēts apmēram 11 gadu vecumā trīs dienas pēc tēva nāves. Uz Ungārijas troni pretendēja arī Boriss, karaļa Kālmāna I sievas dēls. Sākotnēji, nepilngadīgā Gēzas II vietā valdīja viņa māte Raškas Helēna un viņas brālis Belošs Vukanovičs. Valdīdams pats, Gēza II kļuva par visai ietekmīgu karali, kurš aktīvi piedalījās valsts ārpolitikā.
1146. gadā Gēza II sāka valdīt patstāvīgi, kad pesonīgi vadīja ungāru karaspēku cīņā pret troņa pretendentu Borisu, kas bija ieņēmis Požoņas pilsētu. Borisu atbalstīja Austrijas markgrāfs Heinrihs II, kuru Gēza II sakāva 1146. gada 11. septembrī. Tajā pašā 1146. gadā Gēza apprecējās ar Kijivas lielkņaza Izjaslava Mstislaviča meitu Eifrosinju, laulībā piedzima 8 bērni.
1147. gadā cauri Ungārijai izgāja Otrā Krusta kara karotāji, vispirms vācieši Konrāda III vadībā, vēlāk franči Luija VII vadībā. Kijivas Krievzemē tikmēr notika cīņa starp Gēzas sievastēvu Izjaslavu Mstislaviču un Juriju Dolgorukiju. 1150. gadā Jurijs padzina Izjaslavu no Kijivas. Gēza iesaistījās cīņās, uzbrukdams Jurija Dolgorukija sabiedrotajam Galičas kņazam Vladimirko Volodarevičam. Krievzemē ungāri Izjaslava pusē karoja līdz pat Izjaslava nāvei 1154. gadā. Gēzas vadītie ungāri vairākkārt karoja arī ar Bizantiju.
1152. gadā Gēza II par savu mantinieku iecēla savu dēlu Ištvānu. 1157. gadā pret Gēzu sazvērējās viņa jaunākais brālis Ištvāns. Kad sazvērestība tika atklāta, karaļa brālis Ištvāns aizbēga uz imperatora Frīdriha I Barbarosas galmu. Palīdzot imperatoram ar karavīriem cīņā pret Milānu, Gēza panāca, ka Ištvāns bija spiests doties uz Bizantiju. 1159. gadā sazvērestību noorganizēja cits Gēzas brālis - Lāslo, kurš tāpat bēga uz Konstantinopoli.
Gēza miris 1162. gadā.
Karstākais dienas laiks
"Karstākais dienas laiks" (en), arī "Laimīgās dienas pēcpusdiena", ir 1975. gada ASV kriminālfilma, kuras kinorežisors ir Sidnijs Lūmets, bet scenārija autors Frenks Pīrsons. Galveno lomu atveidotāji ir Als Pačīno, Džons Kazals, Džeimss Broderiks un Čārlzs Dērnings. Filmas sižeta pamatā ir patiesi notikumi, kas norisinājās, kad Džons Vojtovičs, kuru atveido Als Pačīno, aplaupīja banku.
Panorāma (raidījums)
"Panorāma" ir galvenais informatīvais ziņu raidījums Latvijas Televīzijas pirmajā kanālā. Šis ir vecākais informatīvais ziņu raidījums Latvijā un tiek translēts kopš 1958. gada. Šis raidījums tiek raidīts katru vakaru plkst. 20.00. Raidījumu veido Latvijas Televīzijas Ziņu dienests. Raidījumā tiek atspoguļotas Latvijas un pasaules aktualitātes.
2021. gada 30. augustā "Panorāma" līdz ar LTV Ziņu dienesta veidotajiem raidījumiem pārcēlās uz pārveidotu jaunu studiju, kuras telpā agrāk bija LTV7 ziņu dienesta studija un daži LTV Ziņu dienesta raidījumi.
Raksturojums
Pēc "Panorāmas" ziņu klāsta darba dienās (no pirmdienas līdz ceturtdienai) tiek pārraidīts raidījums "Šodienas jautājums", kuram seko Sporta ziņas (veido Latvijas Televīzijas Sporta redakcija) un Laika ziņas.
Raidījuma hronometrāža darba dienās un sestdienās ir 35 minūtes. Svētdienās raidījuma "Panorāma" garums ir 12 minūtes (seko raidījums "De Facto"). Vasaras sezonā svētdienas "Panorāmas" raidlaiks ir 20 minūtes.
Vēsture
Pirmo vakara ziņu raidījumu pārraidīja 1958. gada 19. martā plkst. 21.28. Kopš raidījuma izveidošanas līdz 1962. gada 1. martam raidījuma ziņas lasīja aizkadrā. Pirmie raidījuma diktori bija Valdis Čukurs un Laimdota Rone. Tajā laikā ziņu nosaukums bija "Televīzijas sabiedriski politisko raidījumu pēdējās ziņas" jeb vienkārši "Pēdējās ziņas", kuras sākumā netika pārraidītas noteiktā laikā, bet gan laika posmā no 21.30 līdz 23.00. Vēlāk ziņu izlaidums tika nosaukts par "Latvijas televīzijas studiju ziņas", bet kopš 1963. gada — "Televīzijas Panorāma" jeb "TV Panorāma". "TV Panorāma" izveidoja Leons Rudzišs.
Raidlaiks
No ārkārtējās situācijas (COVID-19 pandēmijas dēļ) dēļ Latvijas Televīzijas Ziņu dienesta raidījums "Panorāma" LTV1 sāka rādīt no 20.00 (iepriekš no 20.30), tā raidlaiks ir 42 minūtes līdzšinējo 26 minūšu vietā. Ja sākotnēji bija paredzēts atgriezties pie ierastā raidlaika (20.30), tad vēlāk kanāla vadība nolēma saglabāt jauno raidlaiku.
Jaunā Ziņu dienesta studija
2021. gada 30. augustā raidījums pirmo reizi tika pārraidīts no Zaķusalas televīzijas kompleksa 2. studijas (S-2). Raidījumu vadīja moderatori Laura Vonda un Jānis Geste. Ziņu izlaidumā pirmo reizi bija redzams jaunais grafiskais un vizuālais noformējums.
Atbildīgās redaktores
Rudīte Spakovska ir raidījuma "Panorāma" atbildīgā redaktore kopš 2018. gada septembra. R. Spakovska pievienojās Latvijas Televīzijas Ziņu dienesta komandai pēc darba Latvijas Radio Ziņu dienestā, kur kopš 2013. gada producēja ziņu raidījumus. Dace Stirāne Latvijas Televīzijas Ziņu dienestā, tai skaitā raidījumā "Panorāma", strādā vairāk nekā 15 gadus. Paralēli darbam atbildīgās redaktores amatā, D. Stirāne veido sižetus LTV ZD raidījumiem — raidījumu "Aculiecinieks", kā arī dokumentālās filmas.
Lukass Leiva
Lukass Pezini Leiva, biežāk zināms kā Lukass, (dzimis Douradusā, Brazīlijā) ir bijušais brazīļu futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā. No 2022. gada līdz 2023. gadam Leiva pārstāvēja Brazīlijas A sērijas komandu Grêmio.
"Gremio"
Ļoti veiksmīgs Lukasam izvērtās 2006. gads, kad kopā ar komandu viņš triumfēja Riugrandi du Sula štata čempionātā, kā arī iegūta trešā vieta Brazīlijas čempionātā. Individuāli Lukass izdevuma "Placar" vērtējumā ieguva labākā spēlētāja titulu, kas iepriekš pasniegta tādiem futbolistiem kā Ziku, Falkau, Romario, Kakā un Karlosam Tevesam.
Pateicoties sniegumam 2006. gadā, par pussargu interesi izrādīja vairāki Eiropas klubi, kuru skaitā bija vadošās Spānijas čempionāta komandas, kā arī Milānas "Internazionale". Tomēr vislabāko piedāvājumu izteica Anglijas Premjerlīgas klubs "Liverpool". angļu vienība paziņoja par līguma parakstīšanu ar Lukasu. Samaksa par transfēru bija ap 6 miljoniem sterliņu mārciņu. Lukass palika "Gremio" līdz 2007. gada Copa Libertadores beigām. Komanda aizkļuva līdz finālam, kur gan piekapās "Boca Juniors".
"Liverpool"
viņš oficiāli tika iepazīstināts kā "Liverpool" spēlētājs. Jau nākamajā dienā Lukass debitēja kluba sastāvā, izejot laukumā uz maiņu mačā ar "Portsmouth", kad nomainīja Muhamedu Sisoko.
Tā paša gada novembrī Lukass iemantoja galvenā trenera Rafaela Benitesa uzticību, kurš izlaida pussargu "Liverpool" pamatsastāvā. Savus pirmos vārtus komandas rindās viņš guva ar tālu sitienu FA kausa spēlē pret "Havant & Waterlooville", tādējādi kļūstot par pirmo brazīlieti, kurš guvis vārtus "Liverpool" rindās.
viņš guva pirmos vārtus Premjerlīgā, palīdzot komandai ar 3:0 uzveikt Ņūkāslas "United" .
Karjera izlasē
Lukass bijis Brazīlijas U-20 izlases kapteinis. Ar šo vienību viņš triumfēja 2007. gada Dienvidamerikas jaunatnes čempionātā, gūstot četrus vārtus. Savainojuma dēļ trīs nedēļas pirms U-20 Pasaules kausa izcīņas sākuma viņš tika izsvītrots no valstsvienības sastāva.
2006. gada oktobrī Lukass tika iekļauts pieaugušo izlases sastāvā mačā pret Kuveitas klubu "Al-Kuwait", kā arī pret Ekvadoru. Viņš bija jaunākais futbolists starp pieteiktajiem. Debiju izlases rindās Lukass piedzīvoja, izejot uz laukuma otrajā puslaikā pret "Al-Kuwait". Brazīlija uzvarēja ar 4:0, taču šis mačs netiek oficiāli skaitīts, jo nebija apstirpināts FIFA kā oficiāla draudzības spēle.
Pirmā oficiālā spēle Lukasam Leivam, cīņā ar Alžīriju. Futbolists piedalījās arī 2008. gada Pekinas olimpiādē, kur brazīļi ieguva bronzas medaļas.
Sasniegumi
Liverpool
Lazio
Individuālie sasniegumi
Emiliano Insua
Emiliano Adrians Insua Sapata (es; dzimis Buenosairasā, Argentīnā) ir argentīniešu futbolists, aizsargs. Pašlaik (2021) pārstāv Argentīnas pirmās divīzijas klubu Aldosivi.
Jauniešu komandas
Insua savas futbolista gaitas uzsāka jauniešu vienībā "Pinochio", vēlāk pārceļoties uz prestižo Buenosairesas "Boca Juniors". Aizsargs gan neizpelnījās vietu pieaugušo komandas sastāvā, taču tika pamanīts no "Liverpool" pārstāvjiem. Pēc spēlēšanas Argentīnas U-17 izlasē vairāki klubi alka parakstīt līgumu ar viņu. Arī "Boca Juniors" vēlējās iekļaut viņu pamatsastāvā, taču beigu beigās futbolists uz 18 mēnešiem tika izīrēts Liverpūles klubam.
"Liverpool"
Insua "Liverpool" pirmajā komandā debitēja, izejot laukumā mačā pret "Portsmouth". Tomēr līdz sezonas beigām viņš tika tikai vēl pie vienas spēles pieredzes. 2007. gada augustā tika noslēgts darījums, kura rezultātā Insua parakstīja pastāvīgu līgumu ar "Liverpool". Tajā gadā viņš piedalījās vien trīs mačos, taču rezervistu komandas sastāvā uzvarēja attiecīgajā līgā.
Aizsarga sniegums bija pietiekoši labs, lai galvenais treneris Rafaels Benitess piedāvātu palikt "Liverpool" sistēmā. viņš parakstīja trīs gadu kontraktu. Pirms 2008./2009. gada sezonas viņam tika piešķirts 22 numurs. 2008. gada decembrī viņš piedalījās vairākos mačos galvenās vienības sastāvā Fabio Aureliu savainojuma dēļ.
Savus pirmos vārtus "Liverpool" viņš guva Līgas kausa izcīņas spēlē pret "Arsenal". Kopš tā laika argentīnietis regulāri izpelnās spēles laiku pirmajā komandā.
Sasniegumi
Atlético Madrid
VfB Stuttgart
Argentīnas U20 izlase
Horvātijas futbola izlase
Horvātijas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Horvātiju starptautiskās futbola sacensībās. Horvātijas futbola izlasi pārvalda Horvātijas Futbola federācija. Pēc Dienvidslāvijas sadalīšanās Horvātijas izlase savu pirmo spēli aizvadīja 1990. gada 17. oktobrī pret ASV. Lielākais Horvātijas izlases panākums ir 2. vieta 2018. gada FIFA Pasaules kausā, kur finālā tā piekāpās Francijas izlasei. 1998. un 2022. gada Pasaules čempionātā Horvātija izcīnīja 3. vietu. No visām bijušās Dienvidslāvijas valstīm vislielākie panākumi ir tieši Horvātijas izlasei.
Sastāvs
Komandas sastāvs 2022. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Spēles un gūtie vārti norādīti līdz finālturnīra sākumam.
Kurzemes plānošanas reģions
Kurzemes plānošanas reģions ir viens no pieciem Latvijas plānošanas reģioniem. Reģions aizņem Latvijas rietumu daļu un tā teritorija pārsvarā sakrīt ar Kurzemes novada teritoriju. Reģions kā juridiska persona izveidots 2006.gada beigās. To veido lēmējinstitūcija "Kurzemes plānošanas reģiona attīstības padome" un izpildinstitūcija "Kurzemes plānošanas reģiona administrācija".
Kopš 2013.gada 30. jūlija Kurzemes plānošanas reģiona Attīstības padomes priekšsēdētāja ir Kuldīgas novada domes priekšsēdētāja Inga Bērziņa.
Kurzemes plānošanas reģiona attīstības padomes funkcijas
- noteikt Kurzemes plānošanas reģiona ilgtermiņa (10 un vairāk gadu) attīstības galvenos pamatprincipus, mērķus un prioritātes;
– nodrošināt Kurzemes plānošanas reģiona attīstības koordināciju atbilstoši reģionālās attīstības plānošanas dokumentos noteiktajiem galvenajiem pamatprincipiem, mērķiem un prioritātēm;
– vadīt un uzraudzīt Kurzemes plānošanas reģiona attīstības programmas un teritorijas plānojuma izstrādi un ieviešanu, kā arī nepieciešamo grozījumu izstrādi un ieviešanu;
– apstiprināt Kurzemes plānošanas reģiona attīstības programmu un teritorijas plānojumu un to grozījumus;
– nodrošināt Kurzemes pašvaldību sadarbību un Kurzemes plānošanas reģiona sadarbību ar nacionālā līmeņa un starptautiskajām institūcijām reģionālās attīstības atbalsta pasākumu īstenošanā;
– izvērtēt nacionālā plānojuma, nacionālā attīstības plāna, Vienotā programmdokumenta, u.c. nacionālo un nozaru attīstības programmu atbilstību Kurzemes plānošanas reģiona attīstības programmai un teritorijas plānojumam un neatbilstības gadījumos ierosina grozīt nacionālā līmeņa attīstības plānošanas dokumentus vai lemj par grozījumiem Kurzemes reģiona plānošanas dokumentos;
– noteikt plānošanas reģiona institucionālo struktūru;
- apstiprināt padomes priekšsēdētāju, priekšsēdētāja vietnieku un KPR administrācijas vadītāju.
Novadi un pilsētas
Kurzemes plānošanas reģions kopš 2021. gada 1. jūlija, stājoties spēkā Ministru kabineta noteikumiem Nr. 418 “Par plānošanas reģionu teritorijām”, apvieno 8 pašvaldības:'''
Georgs Elgers
Georgs Elgers, arī Juris Eļģers (dzimis 1585. gadā, miris ), bija latviešu izcelsmes katoļu priesteris, garīgo tekstu autors un lektors jezuītu koledžās. Pirmais apzīmējis zilbes intonāciju latviešu valodā. Savos darbos lietojis pēc poļu rakstības parauga veidotu latviešu valodas ortogrāfiju. Pirmās paplašinātās latviešu vārdnīcas autors.
Dzīvesgājums
Dzimis 1585. gadā Valmierā, mācījās Rīgas Domskolā. No 1605. gada studēja Braunsbergas jezuītu skolā Austrumprūsijā, tad retoriku Polockas garīgajā skolā. 1607. gadā Viļņā iestājās jezuītu ordenī. 1609. - 1611. gadā studēja filozofiju Braunsbergas jezuītu kolēģijā un darbojās kā gramatikas skolotājs. 1612. gadā viņu nosūtīja apgūt filozofiju Ņesvižas jezuītu kolēģijā. No 1615. gada kā katoļu priesteris darbojās Pārdaugavas hercogistes jezuītu kolēģijās Rīgā un Cēsīs, kā arī Kurzemes un Zemgales hercogistes jezuītu iestādēs Ilūkstē un Jelgavā.
1619. gadā viņš apguva jezuītu ordeņa iekārtu un praktizēja askēzi Ņesvižas jezuītu kolēģijā. 1621. gadā, kad Rīgai tuvojās zviedru karaļa Gustava Ādolfa karaspēks, priesteris Elgers atkal devās bēgļu gaitās uz Prūsiju, kur 1621. gadā Braunsbergā izdeva viņa sakārtoto latviešu katoļu garīgo dziesmu grāmatu ar notīm ("Geistliche catolische Gesänge.."), kuras vienīgais zināmais eksemplārs atrodas Viļņas Universitātes bibliotēkā. 1625. - 1631. gadā viņš darbojās jezuītu misijās Latgalē, Polockā, Oršā, Žemaitijā No 1631. līdz 1634. gadam viņs kā Polijas-Lietuvas karaspēka kapelāns piedalījās karā ar Krievijas caristi, vēlāk darbojās Smoļenskas un Oršas jezuītu iestādēs, kas tolaik atradās Polijas-Lietuvas pakļautībā. 1637. vai 1638. gadā ieradās Daugavpilī, kur līdz mūža galam strādāja kā lektors (litterarum humanarum lector et operarius) jezuītu kolēģijā un tulkoja katoļu baznīcas tekstus latviešu valodā, kas nodrukāti Viļņā lielākoties pēc viņa nāves. Otrā Ziemeļu kara laikā viņš 1655.-1667. gadā kopā ar citiem Daugavpils jezuītiem rada patvērumu Ilūkstes muižas īpašnieces Sibillas Līdinghauzenas Volfas-Zībergas.
The Soft Parade
The Soft Parade ir amerikāņu rokgrupas The Doors ceturtais albums. Tas tika ierakstīts no 1968. gada jūlija līdz 1969. gada aprīlim un izdots. Dziesmas izpildīja ne tikai ierastais grupas kvartets, bet arī orķestris. Orķestra iekļaušana izraisīja dalītas atsauksmes. Atšķirībā no iepriekšējiem albumiem, tika pieminēti konkrēti dziesmu autori.
Pīters Šiltons
Pīters Leslijs Šiltons (dzimis Lesterā, Anglijā) ir bijušais futbola vārtsargs, kuram pieder rekords ar visvairāk aizvadītām spēlēm Anglijas izlasē. Karjeras laikā viņš izlasē aizvadīja 125 spēles.
Sasnieugmi
Leicester City
Zvaigznes tipa tīkls
Zvaigžņtīkla topoloģija tiek veidota tad, ja katrs dators, izmantojot atsevišķu kabeli, izveido savienojumu ar kopējo centrālo ierīci (angļu: Hub), ko sauc par centrmezglu (šajā gadījumā termins “centrmezgls” tiek lietots plašā nozīmē un apzīmē jebkuru ierīci ar daudzām ieejām, kas var kalpot kā centrālais elements, piemēram, komutators vai maršrutētājs.) Centrmezgla funkcijā ietilpst datora nodotās informācijas nosūtīšana vienam vai visiem pārējiem tīkla datoriem. Centrmezgla lomā var uzstāties gan dators, gan specializētā ierīce, piemēram, atkārtotājs, komutators vai maršrutētājs. Zvaigžņtīkla tipa topoloģijas trūkumi ir augstāka tīkla aprīkojuma izmaksas, kas saistītas ar specializētās centrālās ierīces iegādes nepieciešamību.
Pīters Šiltons
Sasnieugmi
Nottingham Forest
Individuālie sasniegumi
Zvaigznes tipa tīkls
Zvaigžņu topoloģijas samazina ietekmi no pārvades līnijas mazspējas uz visu pārējo tīklu, savienojot katru ierīci ar centrmezglu (angļu: Hub). Katra ierīce var sazināties ar pārējām ierīcēm tīklā caur šo centrmezglu. Kļūdas kas rodas ar vienu ierīci, šajā tīklā tiks izolētas uz tās pārvades līnijus un neietekmēs pārējās ierīces un centrmezglu.
Zvaigznes konfigurāciju tipiski izmanto ar vītā pāra kabeli un optiskajiem kabeļiem. Tomēr to var arī izmantot ar koaksiālo kabeli.
Burnout Legends
Burnout Legends ir ātrumsacīkšu spēle, Burnout sērijas pirmā spēle. To PlayStation Portable un Nintendo DS konsolēm izstrādāja Criterion Games, bet izdeva Electronic Arts, vienlaikus ar PlayStation 2 un Xbox konsolēm paredzētās Burnout Revenge izdošanu. Daudzas Burnout Legends trases un spēles režīmi ir ņemti no Burnout sērijas pirmajām trim spēlēm, jo īpaši Burnout 3 Takedown.
tika izdota spēles Nintendo DS versija, kas slikti novērtēta skaņas dēļ, atšķirībā no ļoti labi novērtētās spēles PSP versijas, kas, piemēram, GameSport vietnē saņēma 9 balles no 10.
Automašīnas
Pavisam Burnout Legends pieejamas 89 kompaktās, muscle, kupejas un sporta klases automašīnas. Spēlē ir arī automašīnas, ko var iegūt uzvarot īpašās sacensībās, kā arī kolekcionāru mašīnas, ko var iegūt sacenšoties ar citiem spēlētājiem caur WiFi.
1611. gads
1611. bija parastais gads, kas sākās sestdienā.
Anvars Sādāts
Muhameds Anvars as Sādāts (ar, Muhammed Anwar as Sādāt; dzimis, miris ) bija ēgiptiešu militārais un politiskais darbinieks, Ēģiptes trešais prezidents no 1970. gada 15. oktobra līdz 1981. gada 6. oktobrim. 1978. gadā kopā ar Izraēlas premjerministru Menahemu Beginu saņēma Nobela miera prēmiju par Ēģiptes un Izraēlas mieru sarunu veidošanu.
Agrīnā karjera
Dzimis 1918. gada 25. decembrī trīspadsmit bērnu ģimenē. Viņa tēvs bija ēģiptietis, māte sudāniete. 1938. gadā Sādāts pabeidza Karalisko militāro akadēmiju. Militāro karjeru viņš uzsāka toreiz britu kontrolētajā Sudānā, kur satika Gamelu Abdelu Nāseru. Kopā ar Nāseru un vēl vairākiem jauniem virsniekiem viņš izveidoja slepeno Brīvo virsnieku revolucionāro organizāciju, kas bija vērsta pret Britu Impērijas kontroli un Ēģiptē pastāvošo monarhiju.
No 1960. līdz 1968. gadam Sādāts bija parlamenta priekšsēdētājs. 1964. gadā, kad Sādāts bija ieņēmis virkni amatu valdībā, Nāsers viņu iecēla par viceprezidentu. Šajā amatā viņš atradās līdz 1966. gadam un atkal no 1969 līdz 1970. gadam. Pēc Nāsera nāves Sādāts kļuva par prezidentu.
Prezidents
Nāsera tuvākie līdzgaitnieki neiebilda pret Sādāta kļūšanu par prezidentu, jo uzskatīja viņu par lojālu un visiem pieņemamu izvēli. Sešus mēnešus pēc nākšanas pie varas Sādāts uzsāka "Koriģējošo revolūciju" un atbrīvojās no Nāsera sekotājiem.
Sādāts saprata, ka Izraēlas vēlme slēgt mieru ar Ēģipti ir atkarīga no Ēģiptes militārā spēka, kas pēc Sešu dienu kara 1967. gadā tika uzskatīts par ļoti zemu. Izraēla par lielu draudu uzskatīja arī daudzu tūkstošu PSRS militāro speciālistu klātbūtni Ēģiptē. Šo iemeslu dēļ Sādāts izraidīja PSRS militārpersonas un uzsāka armijas kaujasspēju uzlabošanu, lai gatavotos jaunam karam ar Izraēlu.
Ēģiptes uzvaras pirmajās kara dienās padarīja Sādātu par varoni un atjaunoja Ēģiptes prestižu. Karš arī piepildīja Sādāta cerības par mieru. 1977. gada 19. novembrī Sādāts kļuva par pirmo arābu līderi, kurš apmeklējis Izraēlu un uzrunāja parlamentu — Knesetu. 1978. gadā ASV tika noslēgts Kempdeividas miera līgums starp Ēģipti un Izraēlu. Par šo līgumu Sādāts un Izraēlas premjerministrs Menahems Begins saņēma Nobela miera prēmiju.
Miera līgums bija ļoti nepopulārs arābu un musulmaņu valstīs. Līgumu uzskatīja par arābu, palestīniešu un Nāsera ideju nodevību. 1979. gadā Ēģipte tika izslēgta no Arābu līgas un tās galvenais birojs tika pārcelts no Kairas uz Tunisu. Kā noteikts miera līgumā, Izraēla pakāpeniski atstāja Sīnāja pussalu un atdeva pilnīgu kontroli pār to Ēģiptei 1982. gada 25. aprīlī.
Atentāts
Pēdējos savas valdīšanas gados Sādāts daudzo korupcijas skandālu dēļ strauji zaudēja popularitāti. 1981. gada septembrī tika apcietināta vesela virkne režīma oponentu — intelektuāļi, dažādu politisko partiju pārstāvji, komunisti, Nāsera sekotāji, islāmisti, kopti — kopumā ap 1600 cilvēku.
Dzelzs vilka teātris
"Dzelzs Vilka Teātris" ir latviešu rokgrupas "Dzelzs Vilks" desmitais albums, kas iznāca 2009. gadā. Albumā ir iekļautas 11 dziesmas.
Dimitris Diamantidis
Dimitris Diamantidis (el, en; dzimis Kastorijā, Grieķijā) ir bijušais profesionāls grieķu basketbolists, Grieķijas basketbola izlases dalībnieks. Pēdējo sezonu (2016) pārstāvēja Grieķijas līgas klubu Atēnu "Panathinaikos".
Karjeru uzsācis 14 gadu vecumā dzimtās pilsētas klubā, taču 1999. gadā tika aizmainīts uz Iraklis Thessaloniki. Taču kopš 2004. gada vasaras viņš pārstāv Atēnu "Panathinaikos".
"Panathinaikos" sastāvā D. Diamantidis ir izcīnījis trīs Eirolīgas čempiontitulus (2007, 2009, 2011), divas reizes ticis atzīts par Final Four turnīra vērtīgāko spēlētāju un 2011. gadā basketbolistu atzina par visas sezonas MVP. Tāpat viņš ir izcīnījis sešus Grieķijas līgas čempiontitulus pēc kārtas (2005—2010) un piecus Grieķijas kausus pēc kārtas (2005—2009).
Grieķijas izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļu 2006. gada Pasaules čempionātā un uzvaru 2005. gada Eiropas čempionātā.
Horvātijas Futbola federācija
Horvātijas Futbola federācija (HNS) (horvātu val.: Hrvatski nogometni savez) ir galvenā par futbolu atbildīgā organizācija Horvātijā. Tā organizē nacionālo futbola čempionātu, Horvātijas Pirmo līgu, kā arī atbild par Horvātijas futbola izlasi. HNS galvenā mītne atrodas Zagrebā. Asociācija tika dibināta 1912. gadā. Tā ir gan UEFA, gan FIFA locekle.
20. gads
20. gads bija garais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās trešdienā.
Mirušās kaijas
"Mirušās kaijas" ir 1995. gadā izdotais latviešu rokgrupas "Dzelzs Vilks" pirmais albums. Albumā ir 9 dziesmas. "Mirušās kaijas", atšķirībā no pārējiem grupas albumiem, ierakstīts angļu valodā. Mirušās kaijas ir viens no pirmajiem death metal albumiem, kas ir izdots pēc Latvijas neatkarības atgūšanas. Tajā laikā "Dzelzs vilks" pagrīdē bija populārākā death metal grupa.
Angla
Angla ir neliels ciems Igaunijā, Sāmsalas ziemeļos, Sāremā apriņķa Leisi pagastā. Ciems ir ievērojams ar tajā esošajām četrām vējdzirnavām un tām veltītu muzeju. Attālums līdz pagasta centram Leisi — 5 km, līdz Kuresārei — 39 km.
Kopš 2009. gada notiek dzirnavu rekonstrukcija, bet 2011. gadā durvis vēra īpašs kultūras mantojuma centrs, kur var iepazīties ne vien ar vējdzirnavām, bet arī tradicionālās amatniecības mantojumu un piedalīties centrā rīkotajos pasākumos. Iedzīvotāju skaits Anglā ir ievērojami samazinājies; 1979. gadā šeit dzīvoja 40 iedzīvotāji, bet 2000. gadā — vairs tikai 27.
21. gads
21. gads bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās piektdienā.
Palodze (albums)
"Palodze" ir 1998. gadā izdotais latviešu rokgrupas "Dzelzs Vilks" otrais albums, tajā ir 12 dziesmas.
Krēsla (grāmata)
Krēsla ir pirmā grāmata Stefanijas Meieres "Krēslas" sērijā, kurā ir stāsts par septiņpadsmitgadīgo Izabellu Svonu un vampīru Edvardu Kalenu. Grāmata iznāca 2005. gadā. Vampīru romāns, kura pirmais izdevums tika izdots ASV ar 75 000 eksemplāru tirāžu un iekļuva The New York Times bestselleru sarakstā.
Romāns "Krēsla" ir tulkots gandrīz 40 valodās. Šis darbs un tā turpinājumi ir sasnieguši pārdošanas rekordus un parakstīšanās uz katru nākamo sērijas grāmatu tiek sākta vēl ilgi pirms tās iznākšanas.
Viktors Ščerbatihs
Viktors Ščerbatihs (dzimis Dobelē) ir bijušais Latvijas svarcēlājs, šobrīd svarcelšanas treneris, funkcionārs, kā arī politiķis. Bijis 9. Saeimas deputāts, ievēlēts no Zaļo un Zemnieku savienības. Šobrīd pārstāv partiju "Latvija pirmajā vietā". V. Ščerbatihs ir piedalījies četrās olimpiskajās spēlēs, divās no tām izcīnot olimpisko medaļu prestižajā smagākajā svara kategorijā.
Sporta karjera
V. Ščerbatihs ir četrkārtējs olimpisko spēļu dalībnieks, olimpiskais vicečempions 2004. gada Atēnu olimpiādē un bronzas laureāts 2008. gada Pekinas olimpiādē. Pasaules čempions 2007. gadā, trīskārtējs pasaules čempionāta bronzas medaļas laureāts (1997, 1998, 2003). Pieckārtējs Eiropas čempions (2001, 2005, 2006, 2007, 2008), Eiropas vicečempions 2004. gadā un trīskārtējs Eiropas čempionāta bronzas laureāts (1997, 1999, 2000).
2001. gadā tika diskvalificēts uz diviem gadiem par steroīdu lietošanu. 2010. gada pasaules čempionātā viņš palika bez rezultāta kopsummā. Pēc pirmās disciplīnas viņš bija ceturtajā vietā.
2012. gada aprīlī paziņojis par sportista karjeras beigām. 2012. gadā uzsācis trenera karjeru kā sava bijušā trenera Eduarda Andruškeviča palīgs.
V. Ščerbatihs ir 2009. gadā dibinātās Latvijas Svarcelšanas federācijas prezidents.
Politiskā darbība
2006. gadā svarcēlājs V. Ščerbatihs iestājās Latvijas Zemnieku savienībā un tika ievēlēts 9. Saeimā no Zaļo un Zemnieku savienības saraksta.
Kandidēja vēl divās Saeimas vēlēšanās no tā paša ZZS saraksta, taču šoreiz netika ievēlēts (10. Saeimas vēlēšanās 2010. gadā un 13. Saeimas vēlēšanās 2018. gadā). 2021. gada augustā V. Ščerbatihs bija Aināra Šlesera veidotās partijas "Latvija pirmajā vietā" dibinātāju skaitā. No tās saraksta kandidēja 14. Saeimas vēlēšanās, bet netika ievēlēts.
Baltausu gaura
Baltausu gaura jeb kapuces gaura (Lophodytes cucullatus) ir pīļu dzimtas (Anatidae) ūdensputnu suga, kas pieder gauru apakšdzimtai (Merginae). Baltausu gaura ir vienīgā suga baltausu gauru ģintī (Lophodytes).
Baltausu gaura ir Ziemeļamerikas gaura, kas ligzdo Kanādas dienvidos un ASV ziemeļos. Ziemojot tā migrē nedaudz uz dienvidiem un apmetas pirmajās neaizsalstošajās ūdenstilpēs, ziemas laikā to var novērot arī piekrastes ūdeņos. Reizēm baltausu gauras var novērot Eiropas ūdenstilpēs, bet tās visdrīzāk ir izbēgušas no Eiropas putnu kolekcijām, jo ir ļoti populāras putnu dārzos.
Izskats
Baltausu gaura ir maza auguma pīle ar garu, smailu knābi, kuram ir robaina mala. Tā ir otra mazākā gaura, mazāka ir tikai mazā gaura (Mergellus albellus). Tās ķermeņa garums 40—49 cm, spārnu izplētums 60—66 cm, svars 453—879 g. Uz galvas tai ir kupls, vēdekļveida cekuls, kas var būt gan pieglausts, gan izcelts stāvus. Izslejot cekulu, tās galva izskatās proporcionāli liela. Tēviņiem uz cekula ir liels, balts laukums, kas kontrastē ar melno galvu. Ķermeņa apspalvojums uz muguras ir melns, sāni sarkanbrūni, aste tumši pelēka, bet krūtis un pavēdere balta. Uz krūtīm divas melnas svītras. Tēviņa acis ir koši dzeltenas, toties mātītei tumši brūnas. Mātītes cekuls ir sarkanbrūns, bet ķermenis un galva pelēkbrūna. Abiem spārnos ir dažas baltas spalvas, kas uz muguras veido baltu svītru rakstu, kad spārni ir salocīti. Ienirstot acis sargā trešais plakstiņš, kas ir plāns un caurspīdīgs. Zem ūdens gaurai mainās arī redze.
Uzvedība
Baltausu gaura mājo tīros meža ezeriņos, upītēs un slapjos purvos. Tās parasti veido nelielus barus, kuros ir 10—12 putni. Tām nepatīk cilvēku tuvums un iztraucētas tās aizlido. Tās ir vienas no visātrāk lidojošām pīlēm.
Barība
Baltausu gaura ir aktīva dienas laikā. Barojas tā ienirstot, lai meklētu nelielas zivtiņas, vēžveidīgos un ūdens kukaiņus, nelielos daudzumos barojas arī ar ūdensaugiem un to sēklām.
Ligzdošana
Ziemas sākumā baltausu gauras veido monogāmus pārus, kuru attiecības ilgst līdz olu perēšanas brīdim. Ligzdošana sākas martā. Riesta laikā tēviņi sadzen mātītes nelielos baros un riņķo ap tām izslietiem cekuliem, cenšoties pievērst to uzmanību, ik pa brīdim sasitot spārnus. Tie arī izslien knābi pret debesīm, atliec galvu pret muguru un cilā knābi uz augšu un leju. Kad mātīte pieņem tēviņu, tā iegrimst ūdenī, liekot saprast, ka ir gatava pāroties.
Tā ligzdo koka dobumā ūdens tuvumā. Ligzda tiek izklāta ar dažādām augu daļām, lapām, stiebriem, koka skaidām, pēc olu izdēšanas tās tiek apklāta ar dūnām. Dējumā ir 6—12 olas. Reizēm ligzdā var atrast ļoti daudz olu. Zinātnieki uzskata, ka tās sadēj citas mātītes. Līdzko mātīte sāk perēt olas, tēviņš to atstāj. Inkubācijas periods ilgst apmēram 32—33 dienas. Drīz vien pēc izšķilšanās mātīte mazos pīlēnus ved uz ūdenstilpi. Pēc 70 dienām jaunie putni sāk lidot.
Karas jūra
Ģeogrāfija
Ziemeļos no Karas jūras atrodas Ziemeļu Ledus okeāns, austrumos — Severnaja Zemļa un Laptevu jūra, dienvidos jūru norobežo Āzijas kontinenta Rietumsibīrijas krasts — Taimiras pussalas rietumu piekraste, Gidanas pussala un Jamalas pussala, rietumos robežojas ar Barenca jūru un Novaja Zemļu.
Galvenās Karas jūras salas ir Vīzes sala un Ušakova sala ziemeļos, Ujediņeņijas sala, Sergeja Kirova salas, Nordenšelda arhipelāgs, Arktikas Institūta salas, Mona salas, Izvestijas CIK salas, Voroņina sala un Sverdrupa sala austrumos, kā arī Belija, Oļeņija, Sibirjakova sala, Šokaļska sala un Viļkicka sala dienvidos.
Ziemeļu daļā ziemeļu virzienā pavērstas divas ieplakas — Svētās Annas dziļvaga un Voroņina dziļvaga. Austrumos starp Severnaja Zemļu un Taimiras pussalu atrodas Viļkicka šaurums, kas Karas jūru savieno ar Laptevu jūru. Dienvidrietumu piekrastē atrodas Baidaratas līcis. Ar Barenca jūru savieno Karas Vārtu šaurums starp Vaigačas salu un Novaja Zemļu, kā arī Jugorskijšara šaurums starp Vaigaču un Jugras pussalu. Rietumus, pie Novaja Zemļas krastiem atrodas Novaja Zemļas lielieplaka, kur atrodas arī Karas jūrā dziļākā vieta — 620 metri.
Vispārējs apraksts
Karas jūrai raksturīgi, ka tajā ietek divas ļoti lielas upes — Oba un Jeņiseja, kā arī vēl vairākas samērā lielas upes —Pjasina, Taimira u. c. Obai un Jeņisejai ir milzīgi estuāri — attiecīgi 800 un 400 km gari. Lielās saldūdens pieplūdes dēļ ūdens virsējā slāņa sāļums dažādās Karas jūras vietās stipri atšķiras — no 8 līdz 30‰.
Jūra nav aizsalusi tikai divus mēnešus gadā. Viena no aukstākajām planētas jūrām — tikai pie upju ietekām ūdens temperatūra ir virs 0 °C. Jūrā bieži ir vētras un migla. Par spīti augstākminētajam jūrā notiek rūpnieciska zveja. Jūras gultnē atklātas bagātīgas naftas un dabasgāzes iegulas, taču tās vēl netiek apgūtas.
Jūrā PSRS un Krievija nogremdējusi radioaktīvos atkritumus, tai skaitā sešus atomzemūdeņu kodolreaktorus un desmit citus kodolreaktorus. Starptautiskās Atomenerģijas aģentūras pētījumi liecina, ka radioaktīvais piesārņojums ir neliels un nav izplatījies.
ASV Klusā Okeāna Salu Aizsargājamās Teritorijas
ASV Klusā Okeāna Aizsargājamās Teritorijas ir apkopojošs nosaukums, ar kuru apzīmē ASV neorganizētās un neinkorporētās teritorijas Klusajā okeānā, kuras pārrauga un administrē Iekšlietu departamenta Zivsaimniecības un Dabas aizsardzības departaments. Izņēmums ir Palmiras atols, kurš daļēji ir privātīpašums (inkorporēta teritorija) un kuru pārvalda Salu lietu birojs. Visas šis salas un to lagūnas ir aizsargājamas dabas teritorijas, kuru apmeklēšanai nepieciešama speciāla atļauja.
22. gads
22. gads bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās sestdienā.
Spriegums (nozīmju atdalīšana)
Spriegums var būt:
Igors Rakočevičs
Igors Rakočevičs (sr, Igor Rakočević; dzimis Belgradā, Dienvidslāvijā) ir profesionāls serbu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja un uzbrūkošā aizsarga pozīcijās, Serbijas basketbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2012) pārstāv Itālijas līgas klubu Sjēnas "Montepaschi".
Profesionālo karjeru uzsācis 1995. gadā. 2000. gada NBA draftā viņu Minesotas "Timberwolves" izvēlējās ar kopējo 51. kārtas numuru 2. kārtā. "Timberwolves" sastāvā viņš aizvadīja 2002.—2003. gada sezonu. Pārējo karjeras daļu aizvadījis Eiropā.
Dienvidslāvijas izlases sastāvā uzvarējis 2002. gada Pasaules čempionātā un 2001. gada Eiropas čempionātā.
Jansone
Jansone (sv — ‘Jāna dēls’; vīriešu dzimtē Jansons) ir zviedru cilmes uzvārds, sestais izplatītākais sieviešu uzvārds Latvijā. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Lai arī tu būtu ar mani
"Lai arī tu būtu ar mani" ir trešais rokgrupas "Dzelzs Vilks" albums, kas izdots 2001. gadā. Albums sastāv no 13 dziesmām un viena remiksa.
23. gads
23. gads bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās svētdienā.
Ļauj man tevi
"Ļauj man tevi" ir ceturtais rokgrupas "Dzelzs Vilks" albums, kas izdots 2003. gadā. To veido 14 dziesmas.
Skaistas pagasts
Skaistas pagasts ir viena no Krāslavas novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Aulejas, Kombuļu, Krāslavas, Kalniešu, Robežnieku un Konstantinovas pagastiem.
Hidrogrāfija
Upes: Čenčupu upīte, Dzeguze, Iuzupe, Skradeļu upe, Studupe.
Vēsture
Daugavpils apriņķa Skaistas pagasts (līdz 1925. gadam Izabelinas pagasts) dibināts 1861. gadā. 1935. gadā tā platība bija 192 km² un tajā dzīvoja 6788 iedzīvotāji.
Muižas
Pēc 1920. gada agrārās reformas toreizējā Izabelinas pagasta teritorijā esošās muižas tika sadalītas jaunsaimniecībās :
Vēlāko administratīvo pārmaiņu dēļ tagadējā Skaistas pagasta teritorijā atrodas bijušo Bogdānu, Ezereņu un Kazimiravas muižu centri.
Teritoriālās izmaiņas
1945. gadā pagastā izveidoja Baltiņu, Ezeriņu, Kalniešu, Kazinču, Niedrītes un Skaistas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Krāslavas rajona Ezeriņu ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Skaistas ciemu, 1960. gadā - Kazinču ciema kolhoza «Borec» teritoriju, 1962. gadā - likvidēto Kazinču ciemu. 1964. gadā Ezeriņu ciemu pārdēvēja par Skaistas ciemu.
1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Skaistas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Krāslavas novadā.
Daglass Mosons
Sers Daglass Mosons (en; dzimis Anglijā, miris  Austrālijā) bija austrāliešu polārpētnieks un ģeologs. Līdzās Roaldam Amundsenam, Robertam Skotam un Ernestam Šekltonam bija viens no Antarktikas "Heroiskā izpētes laikmeta" galvenajiem ekspedīciju līderiem.
Biogrāfija
Daglass Mosons dzimis 1882. gadā 5. maijā Roberta Mosona un Margaretas Mosonas (dzimusi Mūra (Moore)) ģimenē. Dzimis Jorkšīrā Anglijā, bet divu gadu vecumā ar ģimeni emigrēja uz Sidneju Austrālijā. Viņš apmeklēja Fortstrītas Paraugskolu un Sidnejas Universitāti, kuru absolvēja 1902. gadā ar bakalaura grādu.
Pirmajās ģeoloģiskajās ekspedīcijās Mosons devās uz Jaunhebridu salām 1903. gadā. 1907. gadā Mosons kā ģeologs piedalījās Ernesta Šekltona antarktiskajā ekspedīcijā. Viņš bija to pētnieku grupā, kas pirmie uzkāpa Erebusa vulkānā, kā arī kopā ar Edžvortu Deividu sasniedza Dienvidu magnētisko polu.
1911. gadā Mosons vadīja savu pirmo patstāvīgo ekspedīciju. Austrālāzijas Antarktiskā ekspedīcija (Australasian Antarctic Expedition) viņa vadībā no 1911, līdz 1914. gadam pētīja Karaļa Džordža V Zemi un Adelijas Zemi. Komonvelta līča piekrastē tika izbūvēta ekspedīcijas bāzes stacija Keipdenisona. Vieta izrādījās nepieredzēti vējaina — gada vidējais vēja ātrums bija ap 80 km/h.
Mosona ekspedīcija divu sezonu laikā (otrā pārziemošana bija neplānota) veica piekrastes pētīšanu un kartēšanu.
Vēlāk Mosons piedalījās vēl vairākās ekspedīcijās uz Antarktīdu.
Mosona vārdā nosaukta Mosonas polārstacija, Mosona krasts un Mosona jūra.
24. gads
24. gads bija garais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās pirmdienā.
ASV Neatkarības deklarācija
Mūsdienās Neatkarības deklarācijas pieņemšanas diena 4. jūlijs, tiek svinēta kā ASV Neatkarības diena. Deklarācija kļuva par pirmo oficiālo dokumentu, kurā valsts tika nosaukta par Amerikas Savienotajām Valstīm.
Krosbijs
Krosbijs var būt:
Manās mājās sieviešu nav
"Manās mājās sieviešu nav" ir piektais "Dzelzs Vilka" albums, tas izdots 2004. gadā. Šajā albumā ir 14 dziesmas, no kurām vairākas ir dzirdamas arī iepriekšējos albumos.
Pasaules rekordi vieglatlētikā
Pasaules rekordi vieglatlētikā ir vieglatlētikas rekordi, kurus apstiprina Starptautiskā vieglatlētikas federācija. Rekordi tiek fiksēti visās olimpiskajās disciplīnās, kā arī vairākās vieglatlētikas disciplīnās, kuras nav Olimpisko spēļu programmā.
Vīrieši
Piezīme {{legend|#CEF6F5|Tiek gaidīta rekorda apstiprināšana|border=solid 1px #AAAAAA}}
Sievietes
Piezīme {{legend|#CEF6F5|Tiek gaidīta rekorda apstiprināšana|border=solid 1px #AAAAAA}}
Oskars (personvārds)
Oskars ir vīriešu personvārds. Oskars ir varonis īru mitoloģijā, kura vārds cēlies no gēlu Os - "briedis" un cara - "draugs, draudzība". Savukārt senangļu valodā Os nozīmē "dievs", bet gar - "šķēps".
GIRD
GIRD bija reaktīvās kustības pētīšanas grupa Maskavā, PSRS 1930. gados. Darbojās galvenokārt pie šķidrās degvielas raķešdzinēju izstrādes un to praktiskas pielietošanas. Sākotnēji grupas vadītājs bija Frīdrihs Canders. GIRD darbojās neatkarīgi, paralēli Gāzu dinamiskajai laboratorijai (Ļeņingrada).
Organizācija
Grupa sastāvēja no 4 brigādēm, kas strādāja pie 10 projektiem:
Bez šīm četrām brigādēm darbojās mehāniskās darbnīcas un raķešdzinēju stendi.
Paralēli Maskavas grupai un tās pakļautībā darbojās arī Ļeņingradas GIRD grupa, kas nodarbojās galvenokārt ar raķešu popularizēšanu.
1931
GIRD izveidota no reaktīvo dzinēju sekcijas pie Osoaviahima Centralās Padomes Gaisa tehnikas biroja.