cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eitans Stibe
Uzņēmējdarbība
2010. gadā Eitans Stibe dibināja investīciju uzņēmumu Vital Capital Fund, kas ieguldīja līdzekļus uzņēmumos, kuru mērķis ir uzlabot zemu un vidējo ienākumu kopienu ekonomisko, personisko un sociālo labklājību. Fonda ieguldījumu stratēģija bija ieguldīt uzņēmumos, kuru nolūks ir radīt pozitīvu, izmērāmu sociālo un vides ietekmi līdztekus konkurētspējīgai finanšu peļņai. Uzņēmumiem arī stingri jāievēro vides, sociālās un pārvaldības principi, pamatojoties uz Apvienoto Nāciju Organizācijas ilgtspējīgas attīstības mērķiem. Ar šīm iniciatīvām miljoniem cilvēku pirmo reizi ir saņēmuši tādus būtiskus pakalpojumus kā tīrs dzeramais ūdens, elektrība un veselības aprūpes pakalpojumi.
Advent International
Advent International Corporation ir ASV privātā kapitāla uzņēmums. Dibināts 1984. gadā. Galvenais birojs atrodas Bostonā, Masačūsetsā.
Eitans Stibe
Uzņēmējdarbība
Stibe ir Ženēvā bāzetā Pasaules ekonomikas foruma (WEF) loceklis. Viņš ir arī iesaistījies ietekmes ieguldījumu fonda Bridges Israel konsultatīvajā komitejā, kas investē Izraēlas uzņēmumos. Stibe ir partneris uzņēmumos: HarTech, kas izstrādā simulācijas sistēmas; LISOD, Izraēlas Onkoloģijas slimnīca Ukrainā; Pangea Therapeutics, digitāls veselības aprūpes uzņēmums, kas izstrādā augsti personalizētas vēža zāles un terapiju, kuru pamatā ir skaitļošanas genomika; Proprep, tiešsaistes STEM mācību uzņēmums, kas studentiem dod iespēju pilnībā izmantot savu potenciālu matemātikā un zinātnēs, izmantojot individuāli pielāgotus video un mācības.
Advent International
Advent Internationa galvenā darbības sfēra ir uzņēmumu izpirkšanas darījumi visā pasaulē. Tā biroji izvietoti 16 valstīs.
Eitans Stibe
Filantropija
2010. gadā Eitans Stibe kopā ar Ramonu ģimenes draugiem un Izraēlas sabiedrības vadošajām figūrām dibināja organizāciju Ramon Foundation līdzdibinātājiem, lai uzturētu piemiņu par Izraēlas pirmo kosmonautu Ilanu Ramonu un viņa dēlu lidotāju Asafu (gāja bojā 2009. gadā). Kopš tās pirmsākumiem Stibe ir vadījis tās izglītojošās aktivitātes un darbojas kā tās direktoru padomes loceklis.
Advent International
Vēsture
1994. gadā Advent apvienojās ar Apvienotās Karalites Trinity Capital Partners . 1996. gadā izveidots pirmais fonds Latīņamerikā Latin American private equity fund un atvērts birojs Meksikā. 1990. gados atvērti biroji Frankfurtē, Parīzē, Sanpaulu, Varšavā.
Eitans Stibe
Filantropija
Stibe darbojas dažādās akadēmiskajās un nevalstiskajās organizācijās, kas veltītas humanitārajām zinātnēm, izglītībai, mākslai un kultūrai. Viņš ir aktīvs Āfrikas studiju centra Vadības komitejas loceklis Negevas Ben-Guriona universitātē, Haifas Universitātes Vadības komitejas loceklis un Jeruzalemes Ebreju universitātes Goda biedrs.
Advent International
Vēsture
2000. gados atvērti biroji Bukarestē, Madridē, Kijevā, Prāgā, Mumbajā, Ņujorkā. 2011. gadā atvērts birojs Bogotā.
Eitans Stibe
Kosmiskais lidojums
2020. gada 16. novembrī Izraēlas prezidenta Reuvena Rivlina namā īpašās ceremonijas laikā Ramona fonda ģenerāldirektors paziņoja, ka Eitans Stibe būs otrais Izraēlas pārstāvis, kurš dosies kosmosā un pirmais, kurš apmeklēs Starptautisko kosmosa staciju (SKS). Bija paredzēts, ka Stibe dosies ceļojumā kosmiskā tūrista statusā un apmaksās lidojumu pats ASV uzņēmuma Axiom Space pirmajā ekspedīcijā uz SKS, tomēr viņš deva piekrišanu pārveidot misiju valsts projektā un veikt virkni zinātnisku eksperimentu sadarbībā ar Izraēlas kosmosa aģentūru un Izglītības un zinātnes ministriju. Stibes misijas sponsors ir Ramona fonds, kas virza pētījumu rezultātus kosmosā savu izglītības un zinātnisko projektu gultnē. Ramon Foundation nopirka Stībes vietu lidojumā no ziedojuma, ko viņš pats fondam veica.
Pezinoka
Pezinoka (sk) ir pilsēta Slovākijas rietumos, Pezinokas apriņķa centrs. Atrodas Mazo Karpatu kalnu piekājē. Sens vīnkopības un keramikas ražošanas centrs.
Eitans Stibe
Kosmiskais lidojums
Stibes kosmiskā misija tiek saukta par Rakia, kas bija tās grāmatas nosaukums, kurā tika publicēti Ilans Ramons dienasgrāmatas fragmenti, kas izdzīvoja 2003. gada Columbia katastrofā.
Pezinoka
Vēsture
Pezinoka rakstos pirmoreiz minēta 1208. gadā. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas Pezinoka līdz 1918. gadam atradās Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir Bazina (Bazin). Attīstījās kā vīna ražošanas centrs. No 1647. gada - karaļa brīvpilsēta. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada — neatkarīgās Slovākijas pilsēta.
Cilvēki
Absolūtais vairākums (96,51 %) pilsētas iedzīvotāju ir slovāki. Pēc reliģiskās pārliecības — katoļi (64,83 %), nereliģiozi (21,02 %), luterisms (8,22 %).
Pezinokā dzimuši gleznotājs Jans Kupeckis (Ján Kupecký, 1667 – 1740), šahists Rihards Rēti (Richard Réti, 1889 – 1929) un komponists Eigens Suhoņs (Eugen Suchoň, 1908 – 1993).
Eitans Stibe
Kosmiskais lidojums
Eitana Stibes kosmiskais lidojums sākās 2022. gada 8. aprīlī, esot kosmosa kuģa Endeavour misijas speciālistam misijā Ax-1. Kopā ar viņu kosmosā devās Maikls Lopess-Alegrija (komandieris), Lerijs Konors un Marks Peitī. Šī bija pirmā pilnībā privātā apkalpe, kas apmeklējusi SKS. Nolaižamais aparāts uz Zemes atgriezās 25. aprīlī, kosmosā pavadot 17 dienas.
Paskāls I
Paskāls I (la; dzimis aptuveni 775. gadā, miris ) bija Romas pāvests no 817. gada janvāra līdz 824. gada februārim. Viņš bija pāvesta Stefana IV pēctecis. Paskāls I bija aristokrātiskas romiešu ģimenes pārstāvis. Pirms kļūšanas par pāvestu Paskāls I bija Svētā Stefana klostera mūks. 823. gadā Paskāls I kronēja Lotāru I par Svētās Romas impērijas imperatoru. Romā viņš veica baznīcas ēku un baziliku pārbūvi.
Čempionu brokastis (filma)
"Čempionu brokastis" (en) ir 1999. gada melnā komēdija, kas balstīta uz Kurta Vonnegūta tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors un scenārija autors ir Alans Rūdolfs. Galvenās lomas atveido Brūss Viliss, Alberts Finijs, Niks Nolte, Barbara Heršija, Lūkass Hāss, Glenna Hedlija un Omārs Epss. Filmas pirmizrāde notika.
Filmas sižets notiek kādā izdomātā pilsētā ASV Vidējos Rietumos, kurā dzīvo nedaudz neirotisku cilvēku grupa. Dveins Hūvers ir bagāts automašīnu izplatītājs, kurš atrodas uz pašnāvības sliekšņa un zaudē saikni ar realitāti.
Viktors Gomess
Viktors Migels de Freitass Gomess (Victor Miguel de Freitas Gomes; dzimis Johannesburgā) ir Dienvidāfrikas futbola tiesnesis.
Dienvidāfrikas augstākās līgas spēles sāka tiesāt 2008. gadā. FIFA kategorijas tiesnesis ir kopš 2011. gada.
Viņš tiesāja Āfrikas Nāciju kausa spēles 2019. un 2021. gada finālturnīros. 2021. gada Āfrikas Nāciju kausā, kas notika 2022. gada februārī Kamerūnā, Gomess bija tiesnesis finālā starp Senegālu un Ēģipti.
Gaiļupe (nozīmju atdalīšana)
Gaiļupe var būt:
Viktors Gomess
2022. gada maijā FIFA iekļāva viņu tiesnešu sarakstā 2022. gada FIFA Pasaules kausam Katarā.
Vaha (Obas pieteka)
Vaha (, seļkupu valodā: Ваӄ) ir upe Sibīrijā, kas plūst cauri Rietumsibīrijas līdzenumam un ietek Obas upē pie Ņižņevartovskas. Tās lejtecē atrodas naftas ieguves vietas.
Jasuharu Kurata
Jasuharu Kurata (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||6||0
Kambodžas šuvējputns
Kambodžas šuvējputns (Orthotomus carduelis) ir dienvidu ķauķu dzimtas (Cisticolidae) dziedātājputns. Šo Kambodžai endēmo sugu atklāja valsts galvaspilsētā Pnompeņā 2009. gadā putnu gripas laikā, bet kā sugu pēc rūpīgiem pētījumiem aprakstīja 2013. gadā. .
Izskats
Kambodžas šuvējputns ir neliela auguma putns; tā spārna garums ir 41-47 mm, astes garums — 35,5-42 mm, masa — 6–8 g. Galvas augšpuse un pakausis oranžs, vaigi balti, apkakle melna. Pārējā ķermeņa apspalvojuma krāsa no gaišai līdz tumši pelēkai. Šuvējputna izmērs aptuveni līdzinās paceplīša izmēram.
Izplatība
Kambodžas šuvējputns sastopams nelielā platībā Mekongas krastos Pnompeņas nomalē. Tas mitinās biezos krūmājos. Neraugoties uz urbanizētās vides tuvumu,  aizaugusī dzīvesvieta ļāva šai sugai palikt neatklātai tik ilgu laiku.
Orthotomus chaktomuk atklājēji iesaka to iekļaut Sarkanajā grāmatā kā gandrīz apdraudētu (NT). Viņi uzskata, ka pieaugošās urbanizācijas rezultātā samazinās sugas areāls.
Etimoloģija
Sugas latīniskais nosaukums O. chaktomuk radies no khmeru vārda ចគមឧ, kas nozīmē "četras sejas". Tas precīzi raksturo vietu, kur sugu atklāja: Pnompeņu, kurā saplūst Bassakas upe, Mekonga un Tonlēsābs.
Lejējupe
Lejējupe (arī Gailes upīte, Lejasupe, Viesalgupe, Viesalupe, augštecē - Cīruļupe, Čaņupe, Dundurupe, Dūmgrāvis, Gaiļupe, Raķupe, vidustecē - Bāraucupe, Bāraučupe, Putraimupe, Sprīstiķupe) ir Ventas kreisā krasta pieteka Kuldīgas novadā.
Tek dienvidaustrumu virzienā, vidustecē krasi pagriežas uz ziemeļiem-ziemeļaustrumiem. Lielākās pietekas - Gaiļvalks, Jaunarāju grāvis, Lones grāvis, Piķvalciņš, Pinčupe, Sprincupe. Ietek Ventā pie Viesalgciema. Lejējupi šķērso valsts autoceļi V1296 (Snēpele – Kazdanga), V1294 (Kurmāle – Ieras) un P116 (Kuldīga — Skrunda — Embūte). Upes krastos atrodas Kundi, Viesalgciems.
Johans Georgs fon Zīverss
Dzīvesgājums
Dzimis 1778. gada 27. augustā Vecates muižā Kārļa Eberharda fon Zīversa (1745–1821) un Martas Juliānas, dzimušas fon Mengdenas (1748-1837) ģimenē. Mācījās Krievijas impērijas Pāžu korpusā, no 1798. gada dienēja leibgvardes Izmailas pulkā. 1801. gadā Zīverss demobilizējās kapteiņa pakāpē un studēja Getingenes un Tērbatas universitātēs. 1806. gadā apprecējās ar Šarloti Doroteju fon Tīzenhauzeni (1782-1808).
No 1806. gada piedalījās karos pret Napoleonu (1806-1809). 1812. gada kara laikā kā Krievijas I Rietumu armijas I korpusa štāba pulkvedis piedalījās kaujās pret uzbrūkošo Napoleona armiju pie Kļastņiciem un pie Polockas, kur bija atbildīgs par karaspēku vienību inženiertehniskajiem jautājumiem, pārzināja ceļu komunikāciju sagatavošanu un tiltu būvi. Kauju laikā Vācijā 1813. gadā viņu paaugstināja par ģenerāli, iecēla par Sapieru pulka komandieri, viņš piedalījās kaujās pie Baucenes, Grosgēršenes (Großgörschen) un Drēzdenes. 1814. gadā karoja Francijā kā Barklaja de Tolli komandētās armijas inženierdaļu komandieris.
Pēc kara beigām ģenerālim J. G. fon Zīversam 1816. gadā uzdeva izveidot Krievijas impērijas militārās inženieru skolas. 1817. gadā viņš apprecējās ar Emīliju fon Krīdeneri (Krüdener, 1793-1863). Bija Pēterburgas Galvenās inženieru skolas pirmais direktors. 1821. gadā mantoja Vecates muižu, par nopelniem viņam Krievijā piešķīra arī Georgijevskas muižu. 1826. gadā viņu ievēlēja par Pēterburgas zinātņu akadēmijas goda locekli.
Miris 1827. gada 18. jūnijā Pēterburgā.
1800. gadi
1800. gadi bija gadu desmits, kas sākās 1800. gada 1. janvārī un beidzās 1809. gada 31. decembrī.
Augusts Reinbergs
Augusts Reinbergs (dzimis, miris ) bija latviešu arhitekts.
Dzīvesgājums
Dzimis Rīgā liģera (krāvēja) Jēkaba Reinberga un viņa sievas Līzes, dzimušas Kastanes, ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas ģimnāzijā, tad studēja Rīgas Politehnikumā (1877-1881), bija studentu korporācijas Rubonia biedrs. Strādāja pie arhitekta Roberta Pflūga par palīgu (1881-1883), papildinājās Itālijā, Francijā un Vācijā (1884–1885), bija asistents Rīgas politehnikumā (1885–1886). 1889. gadā Reinbergs bija viens no Rīgas Arhitektu biedrības dibinātājiem, tāpat bija pirmais tās priekšsēdētājs.
Projekti
1899. gadā Augusts Reinbergs uzvarēja konkursā par Latvijas Nacionālā teātra ēkas (tobrīd Rīgas pilsētas Otrais teātris) projektu. Pēc viņa projektiem uzcēla vairākas ēkas, tai skaitā Strenču Psihoneiroloģiskās slimnīcas, Latvijas Nacionālā teātra un Latvijas Bankas ēkas.
Raijāna
Vēsture
Pilsēta veidojusies ap diviem vēsturiskajiem ciemiem — Vecās Raijānas, kur atrodas lielākā daļa vēsturiskās apbūves un Jaunās Raijānas, kur apmetušies valdošās karaliskās ģimenes pārstāvji.
Sports
Raijāna ir viena no 2022. gada FIFA Pasaules kausa izcīņas norises vietām. Pilsētas teritorijā uzbūvēti trīs stadioni — Halīfa stadions, Izglītības pilsētas stations un Ahmeda bin Ali stadions, katrs ar 40 000 skatītāju vietām.
Associação Portuguesa de Desportos
Associação Portuguesa de Desportos ir Brazīlijas daudzu sporta veidu klubs, kas atrodas Sanpaulu un kura galvenais sporta veids ir futbols.
Kuniharu Nakamoto
Kuniharu Nakamoto (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Paulinju
Lielāko karjeras daļu aizvadījis dzimtajā Brazīlijā. Profesionāļa karjeru sācis Lietuvas klubā FC Vilnius. Corinthians sastāvā 2011. gadā ir kļuvis par Brazīlijas čempionu.
Kuniharu Nakamoto
Nacionālā izlase
!Kopā||5||0
Paulinju
Kopš 2011. gada spēlē Brazīlijas izlasē. Tās sastāvā uzvarējis 2013. gada FIFA Konfederāciju kausā, spēlēja.
Sasniegumi
Corinthians
Guangzhou Evergrande
Bracelona
Brazīlija
Individuālie sasniegumi
Tomass Seiverijs
Biogrāfija
Seiverijs bija militārais inženieris, kurš 1702. gada ieguva kapteiņa pakāpi un brīvajā laikā veica eksperimentus mehānikā. 1696. gadā viņš patentēja stikla un marmora pulējamo mašīnu un mašīnu, kas "palīdz daudz vieglāk un ātrāk airēt laivu nekā tas bija līdz šim", kurā dzenratu piedzina ar kabestānu un kurus admiralitāte atteicās izmantot pēc saņemtajām negatīvajām atsauksmēm.
Pirmais tvaika dzinēja mehānisms
Seiverijs patentēja tvaika dzinēju. Karaliskai biedrībai viņš savu izgudrojumu prezentēja. Patentam nebija pievienotas ilustrācijas vai apraksts, bet 1702. gada Seiverijs mašīnu aprakstīja savā grāmatā The Miner's Friend; or, An Engine to Raise Water by Fire, kurā viņš apgalvoja, ka tas varētu sūknēt laukā ūdeni no raktuvēm.
Seiverija dzinējam nebija virzulis, vienīgās kustīgās daļas bija krāni. To darbināja uzkrājot tvaiku katlā, no kurienes tas nokļuva pirmajā darba traukā un caur cauruli tas tika aizvadīts zem ūdens, tādējādi ceļot ūdeni uz augšu. Kad sistēma bija karsta un pilna ar tvaiku, tad vārēja slēgt krānu starp katlu un pirmo darba trauku, un nepieciešamības gadījumā trauka ārpusi varēja atdzesēt. Tas ļāva tvaikam iekšpusē atdzist, izveidojot daļēju vakuumu, un atmosfēras spiediens spieda ūdeni augšup pa cauruli, kamēr trauks bija pilns. Šajā brīdī krāns zem trauka tika aizvērts, bet krāns starp trauku un izvadcauruli atvērts un no katla tika padots vēl tvaiks. Tad veidojoties tvaika spiedienam, tas grūda ārā ūdeni no trauka pa izvadcauruli laukā no raktuvēm.
Tomēr šim dzinējam bija četras nopietnas problēmas. Pirmkārt, katru reizi, kad tika padots ūdens uz darba trauku, liela daļa siltuma tika nelietderīgi tērēta uzsildot sūknējamo ūdeni. Otrkārt, otrajā etapā bija nepieciešams liels tvaika spiediens, lai tas spētu pacelt ūdeni, bet dzinēja lodētie savienojumi, tik tikko spēja izturēt tik augstu spiedienu un tāpēc to nācās bieži remontēt. Treškārt, kaut arī dzinējs izmantoja pozitīvo tvaika spiedienu, lai izstumtu ūdeni no dzinēja (bez teorētiskā augstuma ierobežojuma, kurā ūdeni varēja celt viens augstspiediena dzinējs) praktiski un pēc drošības apsvērumiem tas nozīmēja, ka lai paceltu ūdeni no dziļām raktuvēm, būtu nepieciešami vairāki vidēja spiediena dzinēji visā šahtas garumā. Ceturtkārt, ūdens dzinējā tika iesūknēts ar atmosfēras spiediena palīdzību (atdziestot tvaikam un veidojoties vakuumam), tas nozīmē, ka dzinējs nedrīkst atrasties augstāk par 9,1 metru virs ūdens līmeņa.
Uguns dzinēja patents
Seiverija 1698. gada jūlijā izņemtais patents deva tam 14 gadu aizsardzību, bet jau nākamgad patenta aizsardzību nolēma palielināt uz 21 gadu ilgu laika posmu, un tas bija zināms kā "Uguns dzinēja patents". Seiverija patentā ietilpa visi dzinēji, kas cēla ūdeni ar uguns palīdzību, un tas nospēlēja svarīgu lomu agrās tvaika mašinērijas attīstībā Britu salās.
Arhitekts Džeimss Smits no Vaithilas iegādājās tiesības izmantot Seiverija dzinējus Skotijā. 1699. gadā viņš noslēdza vienošanos ar izgudrotāju un 1701. gadā viņš ieguva patentu no Skotijas parlamenta, kas bija aizgūts no Seiverija Anglijas patenta, un bija spēkā tikpat ilgu laika posmu.
Anglijā Seiverija patents nozīmēja, ka Tomasam Ņukomenam bija piespiedu kārtā jāsadarbojas ar Seiveriju. 1712. gadā abi vīri noslēdza vienošanos par Ņukomena daudz modernāka tvaika dzinēja izveidi, kas tiktu tirgots ar Seiverija patentu. Ņukomena dzinējs darbojās pateicoties atmosfēras spiedienam, tādējādi izvairoties no saskares ar bīstamo augstspiediena tvaiku. Dzinējā tika izmantota virzuļa sistēma ko 1690. gadā izgudroja francūzis Denī Papēns, un tas bija pirmais dzinējs, kas pilnībā nodrošināja ūdens izsūknēšanu no dziļajām raktuvēm.
Pēc Seiverija nāves 1715. gadā, Seiverija patentu pārņēma kompānija The Proprietors of the Invention for Raising Water by Fire. Šī kompānija izdeva licences Ņukomena dzinēju ražošanai un ekspluatācijai, saņemot 420 sterliņu mārciņas gadā par atļauju ražot tvaika dzinējus.
Uguns dzinēja patenta spēks beidzās tikai 1733. gadā, četrus gadus pēc Ņukomena nāves.
Dzinēja pielietojums
1702. gada marta avīze ziņoja, ka Seiverija dzinēji ir gatavi darbam un tie būs apskatāmi trešdienu un sestdienu pēcpusdienās savā darba vietā Salisburijā, Londonā.
Vienu dzinēju iegādājās Londonas kompānija York Buildings. Pamatojoties uz vēlākiem ziņojumiem, šis dzinējs saražoja tvaiku, kas bija astoņas līdz desmit reizes stiprāks par gaisu, tomēr dzinēja savienojumu vietas nespēja izturēt tādu spiedienu, tāpēc vairākkārt tās bija jāpārlodē.
Šāds dzinējs tika izvietots arī Hemptonkortā, lai regulētu ūdens padevi. Kādā mājā Kensingtonā dzinējs nokalpoja 18 gadus.
Vairāki dzinēji nesekmīgi tika izmēģināti dažādās Anglijas raktuvēs.
Portugāles futbola Premjerlīga
Primeira Liga, zināma arī kā Liga Portugal, ir augstākā futbola līga Portugālē. Nacionālajā čempionātā piedalās 18 komandas. Primeira Liga tika dibināta 1934. gadā.
Čempionātā ierasti dominē tā sauktais "lielais trijnieks" (Porto, Benfica un Sporting), kas kopumā izcīnījuši 87 titulus, pārējās divas reizes uzvarējuši Belenenses un Boavista.
Portugāles Premjerlīga ir viena no spēcīgākajām nacionālajām līgām Eiropā, šobrīd (2023) UEFA koeficientu rangā ieņemot septīto vietu aiz Anglijas Premjerlīgas, Spānijas La Liga, Vācijas Bundeslīgas, Itālijas A sērijas, Francijas 1. līgas un Nīderlandes Eredivisie.
Grosširma
Grosširma ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Vidussaksijas apriņķī.
Piekrastes navigācija
Piekrastes navigācija (en) ir navigācijas veids, kuru izmanto ierobežotos ūdeņos ar biežu vai pastāvīgu kuģa vietas noteikšanu attiecībā pret tuvumā esošiem ģeogrāfiskiem orientieriem un ūdenstilpes dibena raksturu. Kuģa vietas noteikšanai izmanto vizuālus ģeogrāfisko orientieru novērojumus un radaru. Ūdens dziļuma noteikšanai var izmantot eholotu. Piekrastes navigāciju izmanto, kamēr ir redzamas krasta navigācijas zīmes un uguņi.
Piekrastes navigācijas uzdevumus risina visi kuģu vadītāji, bet sarežģītos rajonos vai tur, kur to prasa noteikumi (piemēram ostās), kuģu vadītājiem palīdz locis. Loča atrašanās uz kuģa nenoņem atbildību no kapteiņa par kuģa vadīšanu un kuģošanas drošību.
Apstākļi
Kuģim ejot no atklātas jūras uz ostu, tas sastopas ar aizvien vairāk navigācijas ziņā bīstamām vietām. Lai kuģošanu piekrastē padarītu drošāku, ir izveidoti rekomendētie kuģu ceļi jeb fārvateri. Tie aprakstīti locijās un citās navigācijas rokasgrāmatās, kā arī uznesti uz jūras kartēm. Fārvateri sīki pārbaudīti, iztralēti un dziļumi rūpīgi izmērīti un atzīmēti uz kartēm vai plāniem. Rekomendētie fārvateri var būt caur šērām, upju grīvās, gar krastu, caur sēkļiem un ostās.
Atkarībā no fārvatera uzdevuma un virziena attiecībā pret krasta līniju tos var iedalīt fārvateros, kuri iet paralēli krasta līnijai, šķērsām pret krastu un kuri savieno vienu fārvateru ar otru. Tāda pat nozīme ir dažādiem mākslīgiem kanāliem. Gan jūrā, gan ostās esošie fārvateri nepieciešamības gadījumā var būt mākslīgi padziļināti.
Fārvateri, kuri iet paralēli krastam, galvenokārt saīsina jūras ceļu. Tāda pati nozīme ir mākslīgiem kanāliem, kas šķērso zemes šaurumus. Šķērsām pret krastu parasti iet fārvateri, kas ved no jūras uz kādu ostu — un otrādi. Pēdējie sevišķi labi pārbaudīti, vienmēr tajos tiek uzturēts vajadzīgais dziļums, un tie apgādāti ar dienas un nakts navigācijas drošības zīmēm un ugunīm, par kurām ziņas atrodamas navigācijas rokasgrāmatās.
Visas ziņas, instrukcijas un noteikumi par vajadzīgajiem fārvateriem doti locijās un citās rokasgrāmatās. Bet pašam pārgājienam jāizmanto vislielākā mēroga kartes un plānus.
Orientēšanos galvenokārt izdara pēc navigācijas zīmēm krastā. To izskats var būt ļoti dažāds, dažreiz pat uz klints uzkrāsotas zīmes, krastā sakrautas akmeņu kaudzes, kā arī koka vai metāla konstrukcijas. Jāseko, lai tām paietu garām tādā secībā, lai tā sakristu ar to vietām uz kartes vai plāna. Kad attiecīgā krasta zīme kuģa dvarsā (sānos), uz kartes atzīmē pulksteņa nolasījumu.
Ja kuģim ir liela sānsvere, pēc iespējas tā jāsamazina līdz minimumam, jo sānsvere palielina kuģa iegrimi un apgrūtina stūrēšanu.
Divi horizontālie leņķi
Ja ir redzami divi krasta priekšmeti, kuri uznesti uz kartes, tad var izmērīt horizontālo leņķi starp tiem izmantojot sekstantu. Izmērītais horizontālais leņķis ir ievilktais leņķis riņķa līnijai, kura iet caur kuģa atrašanās vietu un abiem krasta orientieriem. Ievilktie leņķi, kuri balstās uz tā paša loka (AB) ir vienādi. Tātad riņķa līnija ir pozīciju līnija, uz kuras kaut kur jāatrodas kuģim. Nepieciešams šo pozīciju līniju uznest uz kartes. Lai to izdarītu, jāatrod riņķa līnijas centrs.
Riņķa līnijas centrālais leņķis ir divas reizes lielāks par ievilkto leņķi, ja tie balstās uz vienu un to pašu loku. Trijstūris ABO ir vienādsānu, jo sāni OA un OB ir vienādi (tie ir rādiusi). Trijstūra visu leņķu summa ir 180° Leņķus ABO un BAO aprēķina šādi:
,
kur α — izmērītais horizontālais leņķis.
Lai atliktu uz navigācijas kartes pozīciju riņķa līniju, savieno ar taisnu līniju abus krasta objektus. Tad pie abiem objektiem atliek leņķus ABO un BAO. Tur, kur krustojas iegūtās līnijas, būs riņķa līnijas centrs. Tad uzvelk riņķa līniju ar rādiusu, vienlīdzīgu attālumam līdz krasta objektam.
Ja izmērītais horizontālais leņķis ir lielāks par 90°, tad novērotājs atrodas riņķa mazākajā segmentā. Šajā gadījumā leņķu lielumu, ko atlikt pie krasta orientieriem, iegūst, no horizontālā leņķa atņemot 90°. Riņķa centrs atrodas pretējā pusē hordai, skatoties no novērotāja vietas.
Pozīcijas atlikšanai uz kartes var izmantot stūrmaņa instrumentu — protraktoru. Būtībā tie ir trīs lineāli ar kopēju sākuma punktu. Katru lineālu pāri iestāda leņķī, kas vienāds ar izmērīto. Pēc tam katru lineālu uz kartes savieno ar tam atbilstošo krasta orientieri. Centrā būs kuģa atrašanās vieta. Dažreiz izmanto pauspapīru. Uz tā ar transportieri konstruē trīs starus ar kopēju sākuma punktu. Dabā izmērītie leņķi atbilst leņķiem starp attiecīgajiem stariem uz papīra. Tad katru staru savieno ar tam atbilstošo krasta orientieri uz kartes. Caur sākuma punktu izdur cirkuļa adatu, lai atzīmētu kuģa atrašanās vietu uz kartes.
Precizitāte
Neviens no paņēmieniem, kurus pielieto jūrniecības astronomijā vai vizuālajās krasta priekšmetu observācijās, lai noteiktu kuģa vietu, nedod tik precīzu rezultātu kā paņēmiens pēc diviem horizontālajiem leņķiem. Pēc šī paņēmiena dabūto rezultātu neiespaido ne straume, ne kompasa kopizlabojuma kļūda, ne arī kādas citas pastāvīga rakstura kļūdas.
Veicot horizontālo leņķu mērīšanu, var izmērīt kompasa peilējumu pret kādu no trim priekšmetiem. Kompasa peilējums (KP) ir leņķis pie kompasa rozes centra no kompasa meridiāna Nk gala līdz virzienam uz doto priekšmetu. Pēc kuģa vietas noteikšanas uz kartes izmēra īsto peilējumu pret to pašu priekšmetu. Par īsto peilējumu (IP) sauc leņķi pie kompasa rozes centra, skaitot no īstā meridiāna Ni gala līdz virzienam uz doto priekšmetu, no Ni caur Ost vai pulksteņa rādītāja gaitas virzienā. Šos abus lielumus saista izteiksme:
,
kur ΔK — kompasa kopizlabojums.
Tātad, zinot kompasa un īsto peilējumu pret vienu no priekšmetiem, var aprēķināt kompasa kopizlabojumu. Horizontālo leņķi var iegūt arī ar kompasu izmērot peilējumus pret diviem priekšmetiem un pēc tam atņemot no lielākā peilējuma mazāko. Kļūda kompasa kopizlabojumā iegūto horizontālo leņķi neietekmē, jo vienādā apjomā palielina vai samazina abus peilējumus. Ar sekstantu izmērīto divu leņķu vietā var izmantot trīs kompasa peilējumus. Horizontālos leņķus iegūst no peilējumu starpībām. Tādā veidā uzreiz ir iegūti kompasa peilējumi vēlākam kompasa kopizlabojuma aprēķinam.
Trīs peilējumi
Par priekšmeta kompasa peilējumu (KP) sauc leņķi pie kompasa rozes centra no kompasa meridiāna Nk gala līdz virzienam uz doto priekšmetu. Īsto peilējumu, kas ir leņķis pie kompasa rozes centra, skaitot no ģeogrāfiskā jeb īstā meridiāna Ni gala līdz virzienam uz doto priekšmetu, no Ni caur Ost vai pulksteņa rādītāja gaitas virzienā, ar kompasa peilējumu saista sakarība:
,
kur ΔK — kompasa kopizlabojums.
Atliekot otru īstā peilējuma līniju no cita objekta, abu līniju krustpunktā atrod kuģa atrašanās vietu. Trešā īstā peilējuma līnija nepieciešama kuģa atrašanās vietas kontrolei. Ja tā ar abām iepriekšējām līnijām krustojas vienā punktā vai veidojas neliels trijstūris — vieta noteikta pareizi.
Precizitāte
Trīs peilējumu metode ir otra precīzākā pēc divu horizontālo leņķu metodes. Tomēr tā dod precīzu kuģa vietu tikai tad, ja visi trīs priekšmeti nopeilēti vienā un tajā pašā momentā no vienas un tās pašas kuģa atrašanās vietas. Tā kā kuģis pārvietojas starp observācijām, tad dažādu krasta priekšmetu peilējumi tiks iegūti no dažādām vietām un punkts, kurā krustosies trīs īstā peilējuma līnijas būs nobīdīts attiecībā pret patieso kuģa atrašanās vietu. Šī paša iemesla dēļ līnijas var nekrustoties vienā punktā, bet veidot kļūdu trijstūri.
Jācenšas laika sprīdi starp peilējumiem samazināt. Dienā vienmēr pirmo peilē to priekšmetu, uz kuru virziens mainās lēnāk, un pēc tam tos, uz kuriem virzieni mainās arvien ātrāk. Vislēnāk peilējumi mainās tiem krasta priekšmetiem, kas redzami tuvāk kuģa diametrālajai plaknei. Visātrāk peilējumi mainās tiem priekšmetiem, kas ir tieši dvarsā (virziens taisnā leņķī pret diametrālo plakni) vai tā tuvumā.
Naktī jāņem vērā bāku uguņu raksturs. Peilēt jāsāk ar bāku, kurai ir zibšņu uguns, jo, peilējot bāku ar pastāvīgu uguni, nav jāgaida, un tā samazinās kopējais novērošanas laiks.
Sistemātiskā kļūda visbiežāk izpaužas kā kļūda kompasa kopizlabojumā. Lai to novērstu, izmaina kompasa kopizlabojumu par 4 — 5°, izlabo sākumā iegūtos (peilēšana nav jāatkārto) kompasa peilējumus uz īstajiem peilējumiem, no jauna atliek uz kartes un, ja rodas jauns kļūdu trijstūris, savieno attiecīgās abu kļūdu trijstūru virsotnes ar taisnēm. Jāsavieno tās virsotnes, ko veido vienu un to pašu krasta priekšmetu peilējumi. Iegūto taišņu krustpunktā ir kuģa meklētā observētā vieta.
Tāpat kā nosakot kuģa vietu pēc diviem leņķiem, arī ar šo metodi var noteikt kompasa kopizlabojumu uz dotā kursa. Šajā nolūkā uz pārgājiena kartes iegūto observēto kuģa vietu savieno ar vienu no trijiem krasta priekšmetiem un no kartes ar transportieri noņem īsto peilējumu. Salīdzinot tādā veidā iegūto īsto peilējumu ar jau esošo šī priekšmeta kompasa peilējumu, iegūst kompasa kopizlabojumu.
Divi peilējumi
Būtībā šis paņēmiens atšķiras no iepriekšējā paņēmiena — no kuģa vietas noteikšanas pēc triju priekšmetu peilējumiem — ar to, ka netiek ņemts vērā trešā priekšmeta peilējums. Praksē uz jūras šo paņēmienu pielieto ļoti bieži. Tas izskaidrojams ar to, ka no kuģa samērā reti vienlaicīgi redzami trīs labi izvietoti krasta priekšmeti, bet divus priekšmetus var redzēt gandrīz vienmēr.
Precizitāte
Precizitāte nav tik augsta kā trīs peilējumu gadījumā. Trūkst trešā peilējuma, tāpēc nevar pārliecināties par noteiktās vietas pareizību. Tāpat kā trīs peilējumu gadījumā, peilēt sāk ar to priekšmetu, kurš tuvāk diametrālajai plaknei, jo šī priekšmeta peilējums, kuģim pārvietojoties, izmainās mazāk. Ja priekšmeti novietoti simetriski attiecībā pret dvarsa virzienu, tad peilējumu secībai attiecībā uz kļūdas lielumu nav nozīmes. Tomēr priekšmets, kas atrodas uz priekšu no dvarsa (tuvāk kuģa priekšgalam), jāpeilē pirmais, lai observētā vieta uz kartes iznāktu tuvāk krastam, tuvāk bīstamām vietām.
Kļūdas lielumu ietekmē abu īsto peilējuma līniju krustošanās leņķis. Uz navigācijas kartes var atlikt pirmo īstā peilējuma līniju, bet no otrā priekšmeta atliek divas peilējumu līnijas — īsto un kļūdaino, kura atšķiras no īstās par pieņemtu lielumu ε°. Abas peilējumu līnijas no otrā priekšmeta, atšķels no pirmā priekšmeta īstā peilējuma līnijas nogriezni. Šis nogrieznis ir lineārā kļūda kuģa vietā. Ja peilējumu līnijas krustojas zem ļoti šaura vai ļoti plata leņķa, atšķeltais nogrieznis ir liels. Ja peilējumu līnijas krustojas zem 90° leņķa, atšķeltais nogrieznis ir mazs. Leņķim starp abu priekšmetu peilējumiem jābūt tuvu 90°, pie tam ne mazākam par 30° un ne lielākam par 150°.
Viena priekšmeta dubultpeilējumi
Ja ir pieejams tikai viens priekšmets, ko peilēt, tad doto priekšmetu peilē divas reizes. Starp abiem peilējumiem ir jābūt zināmam starpgājienam, kuģim jānoiet zināma distance, lai peilējums pret priekšmetu izmainītos robežās no 30° līdz 150°.
Nosakot kuģa vietu pēc viena priekšmeta peilējumiem ar starpgājienu, vispirms uz kartes atliek pirmo peilējumu. Pēc tam no ērtas vietas uz pirmās peilējuma līnijas atliek īsto kursu un noieto distanci laikā starp abiem peilējumiem. Ja ir vējš, ņem vērā driftes leņķi. Ja ir straume, konstruē straumes trijstūri. No atliktā vektora galapunkta vai straumes vektora galapunkta (ja bija straume), novelk pārnesto peilējuma līniju. Tai ir jābūt paralēlai sākotnējai peilējuma līnijai. Pēc tam atliek otro peilējuma līniju un tās krustpunkts ar pārnesto peilējuma līniju dod kuģa atrašanās vietu.
Precizitāte
Pēc dubultpeilējuma metodes iegūto kuģa vietu sauc par pusobservēto. Precizitāte atkarīga no gadījuma kļūdām, kļūdām kompasa kopizlabojumā (sistemātiskajām kļūdām), kļūdām starpgājienā un kļūdām straumes ātruma un virziena noteikšanā. Gadījuma kļūdas, kas rodas peilējot un atliekot īstos peilējumus uz kartes parasti ir ļoti niecīgas.
Ludvigs Bonštets
Ludvigs Bonštets (de; dzimis Sanktpēterburgā, miris ) bija vācu un Krievijas Impērijas arhitekts.
Piekrastes navigācija
Precizitāte
Kļūda starpgājienā, laika sprīdī starp peilējumiem, var rasties, ja kursa līnija uz kartes atlikta nepareizā virzienā, ja kompasa kopizlabojumā ir kļūda vai nepareizs driftes leņķis α, vai arī nepareiza ir lagas korekcija. Pie normāliem pārgājiena apstākļiem kļūdas starpgājienā maz iespaido pusobservētās kuģa vietas precizitāti, jo laika sprīdis starp peilējumiem samērā mazs. Uz vidēji ātriem kuģiem laika sprīdis starp peilējumiem ir apmēram 30 — 40 minūtes un starpgājiens ne vairāk kā 7 — 8 j.j. Šādos apstākļos kļūda ir apmēram 0,1 j.j.
Roberts Tautmīlis-Bērziņš
Roberts Tautmīlis-Bērziņš (dzimis Rīgā, miris  Rīgā) bija latviešu teātra darbinieks, režisors, aktieris un dramaturgs.
Ludvigs Bonštets
Dzimis Pēterburgā Vācijas emigrantu ģimenē. 1839. gadā pabeidzis studijas Pēterburgā, Svētā Pētera skola (krievu: Петришуле, vācu: Sankt-Petri-Schule), tad uzsācis studijas Berlīnes Universitātē, kur sākumā studējis filozofiju, pēc tam pārgāja uz arhitektūru Berlīnes Mākslas Akadēmijā. Pēc universitātes absolvēšanas viņš atgriezās Pēterburgā, kur sāka strādāt arhitekta amatā. 1845. gadā pabeidzis Pēterburgas Mākslas akadēmiju, 1858. gadā kļuvis par profesoru. Palīdzējis pirmajam profesionālajam latviešu arhitektam Jānim Baumanim uzsākt studijas Berlīnes Būvniecības akadēmijā Bauakademie un vēlāk arī Pēterburgas mākslas akadēmijā. 1863. gadā pārcēlās uz dzīvi Gotā.
Piekrastes navigācija
Precizitāte
Kļūdas, nosakot straumes ātrumu un virzienu laika sprīdī starp peilējumiem, var ievērojami ietekmēt aprēķinātās vietas precizitāti. Lineārās kļūdas lielums atkarīgs no paša straumes nonesuma lieluma starp peilējumiem. To iespējams samazināt, samazinot laiku starp peilējumiem. Tad pie pastāvīga straumes ātruma nonesums būs mazāks. To panāk, ejot ar lielāku ātrumu. Jācenšas, lai leņķis starp peilējumiem būtu tuvs 90°. Ja leņķis starp peilējumiem ir ap 0° vai 180°, tad pat niecīgs straumes nonesums vairākkārt palielinās, un, nosakot kuģa vietu, lineārā kļūda ir daudz lielāka par straumes nonesuma lielumu starp peilējumiem.
Roberts Tautmīlis-Bērziņš
Biogrāfija
R. Tautmīlis-Bērziņš 19. gadsimta 90. gados bija aktieris dažādos kolektīvos, kā arī vadīja dažādas trupas Rīgā. No 1902. līdz 1905. gadam viņš strādāja Jaunajā Latviešu teātrī. 1908./1909. gada sezonā Liepājas Tautas teātra mākslinieciskais vadītājs, bet 1909./1910. gada sezonā - Liepājas Latviešu teātra mākslinieciskais vadītājs. Dibinājis un no 1910. līdz 1914. gadam Rīgā vadījis ceļojošo Mazo teātri.
Piekrastes navigācija
Precizitāte
Pie tam, pat, ja straumes virzienā un nonesuma lielumā ir kļūda, kuģa vieta ir visprecīzākā, ja straumes virziens sakrīt vai ir pretējs pirmā peilējuma līnijai. Kuģa vietā vislielākā kļūda būs tad, ja straumes virziens perpendikulārs pirmā peilējuma līnijai. Pie visiem pārējiem straumes virzieniem no 0° līdz 90° attiecībā pret pirmā peilējuma līniju, lineārā kļūda kuģa vietā mainīsies no 0 līdz maksimāli iespējamai.
Roberts Tautmīlis-Bērziņš
Biogrāfija
Sarakstījis vairākas lugas. Publicējis presē ikgadējus pārskatus par latviešu teātra izrādēm. Dibinājis un īslaicīgi vadījis pirmo latviešu teātra žurnālu "Skatuve" (1906-1907) un "Teātris" (1908). Sastādījis pirmo "Rokasgrāmatu teātra vadītājiem" (1910).
1914. gadā saslimst ar garīgu slimību, tiek ievietots dziedniecības iestādē, kur 1915. gadā miris. Apbedīts Rīgas Lielajos kapos.
Piekrastes navigācija
Bākas atklāšanās attālums un peilējums
Tuvojoties krastam naktī, pirmā kuģa atrašanās vieta bieži var tikt noteikta, peilējot bāku tās uguns atklāšanās brīdi. Pie labas redzamības var novērot bākas stara atspulgu pie horizonta labu brīdi, pirms tā parādās uz horizonta. Ja bāku nopeilē brīdī, kad parādās tās zibsnis, kuģa atrašanās vieta būs īstā peilējuma līnijas un bākas atklāšanās attāluma krustpunktā. Bākas atklāšanās attālumu aprēķina izmantojot šādu sakarību:
Ludvigs Bonštets
Pēc viņa projekta tikušas uzceltas vairākas ēkas Pēterburgā, Helsinkos, Rīgā un dažādās Vācijas pilsētās. Bonštets ir Pirmā Rīgas pilsētas teātra (pašreizējā Latvijas Nacionālā opera) ēkas projekta autors, tāpat pēc viņa projekta tika uzcelta minerālūdeņu iestāde Vērmanes dārzā.
Piekrastes navigācija
Bākas atklāšanās attālums un peilējums
,
kur D — atklāšanās attālums jūras jūdzēs; H — uguns augstums metros un h — novērotāja acu augstums metros.
Attālums, kas iegūts izmantojot augstāk minēto sakarību, ir ģeogrāfiskais redzamības attālums. Uguns augstumu iegūst no uguņu un zīmju grāmatām. Ģeogrāfisko redzamības attālumu izmanto dienā. Tumsā uguns redzamība atkarīga ne tikai no tās augstuma un novērotāja acu augstuma, bet arī no gaismas avota spēcīguma, bākas agregāta uzbūves un uguns krāsas. Uguns redzamības attālumu tumsā, pie meteoroloģiskās redzamības attāluma 10 j.j., sauc par nominālo redzamības attālumu. Ja nominālais redzamības attālums ir mazāks par ģeogrāfisko, tad uz kartēm un uguņu un zīmju grāmatās norāda nominālo redzamības attālumu.
Ja meteoroloģiskais redzamības attālums atšķiras no 10 j.j., tad jāizmanto optiskais redzamības attālums, kuru iegūst, izmantojot uguņu un zīmju grāmatā ievietoto nomogrammu. Ar tās palīdzību, zinot bākas nominālo redzamības attālumu vai gaismas stiprumu kandelās un faktisko meteoroloģisko redzamības attālumu, iegūst optisko redzamības attālumu. Nominālais redzamības attālums un gaismas avota stiprums kandelās dots uguņu un zīmju grāmatās pie attiecīgās bākas.
Attālumu, kādā ar neapbruņotu aci ierauga neapgaismotus objektus, sauc par meteoroloģisko redzamības attālumu. To var noteikt izmērot ar radaru attālumu līdz kuģim, kuru ar neapbruņotu aci redz iznirstam no miglas.
Precizitāte
Zibšņu un krāsaino uguņu redzamība vēl ir atkarīga no zibšņu ilguma un uguns krāsas. Bez tam, pat neliela kļūda peilējumā pie lielām distancēm dod ievērojamu kļūdu pozīcijā. Paisuma un bēguma parādības ietekmē uguņu augstumu. Neskatoties uz visu augstāk minēto, bākas atklāšanās attālumu un peilējumu var izmantot kā pirmo kuģa atrašanās vietas noteikšanas paņēmienu, tuvojoties krastam. Tā kā kuģis atrodas lielā dziļumā, salīdzinoši tālu no piekrastes navigācijas šķēršļiem, precizitāte nav pārāk būtiska.
Vertikālais leņķis un peilējums
Izmērot leņķi starp vertikāla objekta augšu vai kalna virsotni ar zināmu augstumu un krasta līniju, var iegūt distanci no šī objekta. Distances un peilējuma krustpunktā ir kuģa atrašanās vieta. Vertikālā leņķa izmērīšanai izmanto sekstantu. Objekta ar zināmu augstumu vertikālais leņķis ir atkarīgs no distances līdz objektam. Novērotāja acu augstumu var neņemt vērā. Taisnleņķa trijstūrī leņķi pie krasta pieņem par taisnu. Distanci iegūst izmantojot šādu izteiksmi:
,
kur h — objekta augstums virs jūras līmeņa, e — distance līdz objektam, φ — vertikālais leņķis.
Distanci uz kartes atliek no objekta atrašanās vietas nevis krasta.
Peilējums un dziļums
Viena pozīciju līnija ir peilējuma līnija, bet otra — jūras dziļums. Tā kā jūras dziļums ir ar daudz mazāku precizitāti nekā peilējums, tad iegūto kuģa vietu uzskata par aptuvenu un tā ir orientējoša.
Metodi pielieto, ja kuģa vadītāja rīcībā ir tikai viens priekšmets, kas labi redzams no kuģa un uznests uz pārgājiena kartes, un ja kuģa vieta jāzina nekavējoties. Pielietot viena priekšmeta dubultpeilējuma metodi nevar, jo tas prasa zināmu laiku un starpgājienu starp peilējumiem. Ja priekšmeta augstums niecīgs, nevar pielietot arī vertikālā leņķa metodi.
Nosakot kuģa vietu pēc šī paņēmiena, svarīgi, lai jūras dziļums mainītos pietiekoši strauji un vienmērīgi, Ja dziļumu mēra ar rokas loti, tad iespējams iegūt arī grunts paraugus, kas zināmā mērā palīdz precizēt kuģa vietu.
Pastāvīga kuģa vietas kontrole
Dažkārt ejot pa šauriem fārvateriem vai šērās nevar veikt grafisko lagrēķinu un noteikt kuģa vietu pēc krasta priekšmetiem, jo tie parasti atrodas ļoti tuvu kuģim un to peilējumi mainās pārāk strauji. Tos nevarēs paspēt atlikt uz kartes, kad kuģis jau būs pagājis tālu uz priekšu, un iegūtajām observācijām vairs nebūs nekādas nozīmes, jo vienas līdz trīs kabeļtauvu precizitāte, ko dod observācijas, pārgājieniem šērās ir nepietiekama. Šādos apstākļos izmanto pastāvīgas kuģa vietas kontroles metodes.
Bojas
Bojas ir speciālas konstrukcijas un krāsojuma peldošie navigācijas līdzekļi, kuras kalpo fārvateru, enkurvietu, kuģošanai bīstamu šķēršļu un citu jūras navigācijai bīstamu vietu iezīmēšanai. Tomēr uz ūdenī izliktu navigācijas drošības zīmju vietām jāraugās ļoti kritiski. Tās ne vienmēr var būt savās "štata" vietās, jo kuģi, kas agrāk gājuši, tās varēja skart un novirzīt. Sevišķi kritiski uz tām jāraugās pēc lielākām vētrām.
Ja pati boja nenorāda gar kuru pusi tā jāapiet, uz ūdens izliktās navigācijas drošības zīmes jāapiet zemvēja pusē, lai neskartu zīmju noenkurošanas trosi.
Seglīnijas
Ja fārvaters ir šaurs, kā tas nereti ir ienākot dažās ostās vai arī ejot dažās upēs, navigācijas zīmju sistēma ļauj jūrniekiem savienot krasta zīmju pāri vienā līnijā veidojot seglīniju, uz kuras atrodoties kuģis ir drošībā attiecībā pret navigācijai bīstamām vietām. Ja navigācijas zīmes aprīkotas ar ugunīm, tās sauc par vadugunīm. Navigācijas zīmju un kuģa relatīvais izvietojums ietekmē seglīnijas precizitāti.
Sektorugunis
Dažkārt fārvaterus vai no navigācijas ziņā bīstamām vietām brīvus ūdeņus apzīmē ar sektorugunīm, kuras uzstāda bākās vai citās krasta navigācijas zīmēs. Ja pārgājiens paredzēts naktī, atsevišķo sektoru peilējumus atzīmē uz pārgājiena kartes, lai tie nebūtu jāmeklē, kad viena sektora krāsa mainās ar otru krāsu.
Ja ar sektoruguni apzīmē fārvateru, tad jāseko uguns krāsai, ja tā izmainās, jāmaina kuģa kurss, lai atgrieztos drošā sektora krāsā.
Paralēlie indeksi
Pirms pārgājiena tiek veikts iepriekšējais lagrēķins, kura rezultātā uz kartes tiek uznestas sagaidāmās kuģa ceļa līnijas (KCL). Ja pārgājiens tiek plānots šaurumos, kanālos, ostās, upēs vai citur, tiešā krasta vai citu navigācijas šķēršļu tuvumā, pastāvīgai kuģa virzības pa sagaidāmo kuģa ceļa līniju kontrolei izmanto paralēlos indeksus.
Ja sagaidāmās kuģa ceļa līnijas tuvumā ir izteiksmīgs zemes rags, virsūdens klints, dabīga vai mākslīga sala, mols vai cita inženiertehniska būve, kura labi pamanāma radarā, tad ar paralēlskalu gar šo objektu novelk sagaidāmajai kuģa ceļa līnijai paralēlu līniju un izmēra distanci starp abām paralēlajām līnijām.
Pēc tam, uz radara ekrāna iestata palīglīniju, kuras virziens sakrīt ar sagaidāmo kuģa ceļa līniju, bet tā nobīdīta no radara centra attālumā, kurš vienāds ar izmērīto distanci starp paralēlajām līnijām uz kartes. Šādas palīglīnijas uz radara ekrāna sauc par paralēlajiem indeksiem.
Ja izteiksmīgais radara ekrānā redzamais objekts savā relatīvajā kustībā attiecībā pret kuģi slīd pa paralēlā indeksa līniju — kuģis pārvietojas pa sagaidāmo kuģa ceļa līniju. Savukārt, ja radara ekrānā redzamais objekts šķērso paralēlā indeksa līniju, kuģis ir novirzījies no sagaidāmās kuģa ceļa līnijas uz novērojamā objekta pusi. Kuģa kurss jāizmaina uz novērojamajam objektam pretējo pusi, lai tas atkal atgrieztos uz sagaidāmās kuģa ceļa līnijas. Ja, radara ekrānā redzamais objekts attālinās no paralēlā indeksa līnijas, kuģis ir novirzījies no sagaidāmās kuģa ceļa līnijas uz novērojamajam objektam pretējo pusi. Kuģa kurss jāizmaina uz novērojamā objekta pusi, lai tas atkal atgrieztos uz sagaidāmās kuģa ceļa līnijas.
Stūres pārlikšanas punkts
Ja izvirzījums un pārnese nav doti, vienmēr būs dots taktiskais cirkulācijas rādiuss piekrautam kuģim, piekrautam kuģim seklā ūdenī un kuģim balastā, ja stūre pārlikta līdz galam bortā. Šie dati attēloti stūres mājas plakātā.
Lai noteiktu brīdi, kad jāpārliek stūre un jāuzsāk manevrs, izmanto robežpeilējumu, kurš ir iepriekš noteikts peilējums no stūres pārlikšanas punkta uz krastā esošu orientieri, kas uznests uz kartes. Izvēloties krasta orientieri, jācenšas izmantot tāds, kurš ir pēc iespējas dvarsā un, ja iespējams, pagrieziena iekšpusē. Peilēkli nostāda uz iepriekš pārvestu kompasa peilējumu un tad, kad krasta orientieris šķērso šo peilējumu, dod komandu stūres pārlikšanai. Līdzīgu funkciju pilda robeždistance, kas ir radara distance no izteiksmīga radara objekta pa kuģa ceļa līniju priekšgalā vai pakaļgalā. Ideālā gadījumā var izmantot abus.
Veczeltiņi
Veczeltiņi ir daļēji izzudis ciems Madonas novada Barkavas pagasta ziemeļrietumu daļā. Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V902 un Kaķenes ietekas Vaibiņas.
Korintas kanāls
Korintas kanāls (gr jeb Διώρυξ Κορίνθου) ir kuģojams bezslūžu kanāls Grieķijā, kas savieno Egejas jūras Saronikas līci ar Jonijas jūras Korintas līci. Kanāls ir izrakts cauri Korintas zemesšaurumam, nodalot Peloponēsu no kontinentālās Grieķijas. Tas nosaukts Korintas pilsētas vārdā, kas atrodas kanāla dienvidrietumos. Kanāls ir 6 km garš un 8 m dziļš. Kanāla sienas veidotas galvenokārt no kaļķakmens un sasniedz 76 metru augstumu. Platums jūras līmenī sastāda 25 m, bet dibenā 21 m. Pāri kanālam ir uzcelti trīs autotransporta tilti un viens dzelzceļa tilts. Bez tam vēl kanāla galos ir divi iegremdējamie tilti. Kanāla celtniecība ilga vairāk kā desmit gadus (1881—1893), tajā tika iesaistīti ap divarpus tūkstoši strādnieku. Svinīgā atklāšana notika 1893. gada 7. augustā. Gadā caur kanālu iziet līdz 15 000 kuģu. Lai neizskalotu kanāla sienas, lieltonnāžas kuģi tiek vilkti ar velkoņu palīdzību.
Evalds fon Kleists
Pauls Ludvigs Evalds fon Kleists (dzimis, miris ) bija vācu ģenerālfeldmaršals Otrā pasaules kara laikā. Vienīgais vācu feldmaršals, kas miris padomju gūstā.
Dzimis aristokrātu ģimenē. Karadienestā no 1900. gada. Pirmā pasaules kara laikā piedalījās Tannenbergas kaujā. Dzelzs divīzijas sastāvā piedalījās Cēsu kaujās. Pēc kara dienēja reihsvērā. 1938. gada februārī atvaļināts no dienesta.
1939. gada augustā atkal iesaukts armijā un iecelts par XXII armijas korpusa komandieri. Piedalījās Polijas kampaņā. Kaujas par Franciju laikā komandēja Fon Kleista tanku grupu, kurā ietilpa 5 no 10 Vācijai tolaik esošajām tanku divīzijām, tā faktiski kļūdams par vēsturē pirmās tanku armijas komandieri. 1941. gadā Kleista tanku grupa tika nosūtīta uz Dienvidslāviju un Grieķiju.
1945. gada 25. aprīlī amerikāņu arestēts un pārvests uz Londonu. Kā liecinieks izmantots Nirnbergas procesā. 1946. gada septembrī nodots Dienvidslāvijas varas iestādēm un notiesāts uz 15 gadiem. 1949. gada martā nodots PSRS un vēlāk notiesāts uz 25 gadiem. Miris ieslodzījumā.
Zoltāns Halmai
Zoltāns Halmai (hu; dzimis, miris ) bija ungāru peldētājs. Startējis vairākās vairākās olimpiskajās spēlēs (1900—1908), kur kopsummā izcīnījis septiņas olimpiskās medaļas, kā arī divas medaļas 1906. gada neoficiālajās olimpiskajās spēlēs.
Dzīvesgājums
Viņš 14 reizes bija Ungārijas čempions un uzvarēja arī Anglijas, Vācijas un Austrijas čempionātos. Viņš bija pasaules rekordists 100 metros, kā arī 50 un 220 jardos. Bez peldēšanas viņš nodarbojās ar airēšanu, futbolu un skrituļošanu.
Halmai ir startējis trijās vasaras olimpiskajās spēlēs un katrās ir izcīnījis olimpiskās medaļas. 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš izcīnīja 2 sudraba un 1 bronzas medaļu. Sudraba medaļas viņš izcīnīja 200 metru un 4000 metru brīvā stila peldēšanā, savukārt bronzas medaļu viņš ieguva 1000 metru brīvā stila peldēšanā. 1904. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Sentluisā viņš izcīnīja divas zelta medaļas — 50 jardu un 100 jardu brīvā stila peldēšanā. 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Londonā viņš izcīnīja divas sudraba medaļas — 100 metru un 4x200 metru stafetē brīvā stila peldēšanā.
Viņš startēja arī 1906. gada neoficiālajās olimpiskajās spēlēs Atēnās, kur izcīnīja zelta medaļu 4x250 metru stafetē un bronzas medaļu 100 metru brīvā stila peldēšanā.