cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Braslavas rajons
Braslavas rajons ir Vitebskas apgabala rajons Baltkrievijā. Robežojas ar Vitebskas apgabala Mjoru, Šarkavščinas un Pastavu rajoniem, kā arī Lietuvu un Latviju.
Daļa no rajona teritorijas atrodas Braslavas ezeru nacionālā parka teritorijā.
Vēsture
Vienīgais Baltkrievijas reģions, kas līdz 1917. gadam ietilpa Kauņas guberņā. 1922. gadā jaunizveidoto Braslavas apriņķi iekļāva Viļņas apgabala sastāvā Pēc Polijas kampaņas to pievienoja Baltkrievijas PSR un iekļāva Viļeikas apgabalā. Vācu okupācijas laikā bija Ostlandes Glubokojes apriņķī.
Novadnieki
Braslavas rajona Meištu ciemā dzimis krievu/baltkrievu/poļu ģenerālis Staņislavs Bulaks-Balahovičs (Stanisław Bułak-Bałachowicz, 1883–1940).
Mana labākā drauga kāzas
"Mana labākā drauga kāzas" (en) ir 1997. gada ASV romantiska komēdija, kuras režisors ir P. Dž. Hogans. Galvenās lomas atveido Dermots Malronijs, Džūlija Robertsa, Kemerone Diasa un Rūperts Everets. Filmas pirmizrāde notika.
Silene (Salienas pagasts)
Silene ir ciems Augšdaugavas novada Salienas pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 20 km no pagasta centra Salienas, 24 km no novada centra Daugavpils un 255 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P68, netālu no Skrudalienas pagasta ciema ar tādu pašu nosaukumu.
804. gads
804. gads bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.
Artikuls
Artikuls (la, cēlies no artus — 'savienojums') valodniecībā ir palīgvārds, kas tiek izmantots kopā ar lietvārdu. Ar artikula palīdzību tiek izteiktas dažādas gramatiskās kategorijas — noteiktība, nenoteiktība, dzimte, locījums, skaitlis.
Latviešu valodā artikulu nav, tomēr rakstu valodas vecākajos posmos artikula funkcijas piedēvēja norādāmajam vietniekvārdam tas, tā, skaitļa vārdam viens.
Kirigami
Kirigami (ja, kiru — 'griezt', kami — 'papīrs') ir origami paveids, kurā papīrs tiek ne tikai locīts kā origami, bet arī griezts, parasti neizmantojot līmi. Par kirigami mākslas pamatlicēju tiek uzskatīts japāņu arhitekts Masahiro Čatani, un pirmie kirigami radīti 1980. gadā.
Parasti kirigami veido, griežot salocītu papīru vai plānu salocītu kartonu, kas pēc tam tiek atlocīts un izvērsts. Iepriekšējs zīmējums uz papīra veidots netiek, kirigami forma veidojas tieši griešanas laikā, kas padara šo tehniku par ļoti radošu. Vienkāršākie kirigami parasti ir simetriski, piemēram, sniegpārslas, pentagramas vai orhidejas ziedi.
Igaunijas Nacionālā opera
Vēsture
1865. gadā Tallinā tika nodibināta dziedāšanas biedrība "Estonia". 1871. gadā pie tās nodibināja teātra trupu. 19. gadsimta beigās teātra izrādes kļuva regulāras, daudzas no tām bija dziesmu spēles un komēdijas. 20. gadsimta sākumā vairāk sāka iestudēt nopietnākas drāmas. 1906. gadā biedrība pārtapa par profesionālo teātra trupu "Estonia". 1907. gadā tika iestudēta pirmā operete (Ervē "Madmazele Nituša"), 1908. gadā - pirmā opera (Konradīna Kreicera "Nakts nometne Granadā"). 1913. gadā tika atklāta pašreizējā operas ēka, kas tolaik bija lielākā celtne pilsētā. 1922. gadā teātrī "Estonia" tika iestudēta pirmā pilnā baleta izrāde (Leo Deliba "Kopēlija"). 1928. gadā teātrī tika iestudēta pirmā nacionālā igauņu opera - Evalda Āva "Vikingi". Teātra ēka smagi cieta Otrajā pasaules karā Tallinas bombardēšanas laikā 1944. gada 9. martā. Pēc kara tā tika atjaunota un 1947. gadā atkal atklāta publikai, interjera noformējumā iegūstot socreālisma iezīmes.
Melturi
Melturi ir ciems Cēsu novada Drabešu pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 3 km no pagasta pārvaldes Ausmās, 11,5 km no novada centra Cēsīm un 78 km no Rīgas.
Melturos atrodas valsts nozīmes arhitektūras piemineklis — "Melturu" dzīvojamā rija.
Ribački (Istras pagasts)
Ribački ir ciems Istras pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 306 km attālumā no Rīgas.
Zond-PP
Zond-PP (Зонд-ПП) jeb MKA-PN1 (МКА-ПН1) ir Krievijas eksperimentāls Zemes tālizpētes mikropavadonis, Tas palaists 2012. gada jūlijā Krievijas mazo kosmisko aparātu programmas MKI-FKA) ietvaros.
Zond-PP izgatavots uz platformas Karat bāzes. Viens no galvenajiem pavadoņa instrumentiem ir L joslas divu kanālu radiometrs. Tas paredzēts augšņu un ūdens akvatoriju sāļuma, augšņu un mežu mitruma un temperatūras noteikšanai, augāja biometriskajiem mērījumiem, apledojuma un sasaluma pētīšanai, ģeotermālās darbības novērošanai, energoapmaiņas pētīšanai starp okeānu, sauszemi un atmosfēru. Ar tā iegūtajiem datiem plānots pētīt klimata un vides izmaiņas. Sekundārs instruments bija multispektrāla kamera Pribor EK Zemes virsmas fotografēšanai.
Lidojuma gaita
2013. gada 1.—2. jūnijā sākās problēmas ar borta datoru. Pēc tam vairs neizdevās nodibināt sakarus ar Zond-PP.
1969. gada laikapstākļi Latvijā
Vasara Latvijā bija silta un neparasti sausa. Vidējā gaisa temperatūra Rīgā bija 0,7 grādi virs normas.
Janvāris
1969. gada pirmais mēnesis bija samērā skarbs, taču sniega bija pamaz. Parasti sniega segas vidējais biezums bija 9 centimetri, bet 1969. gada janvārī tikai 6 centimetri. turklāt sniegs mēneša otrajā pusē bija ļoti ciets (sasalis pēc atkušņa).
Otrās dekādes vidū Latvijā uz īsu brīdi iestājās atkusnis. Robeža starp samērā silto gaisu un stipru salu gāja caur Astrahaņu, Maskavu, Ļeņingradu un Botnijas jūras līča ziemeļiem. Aukstuma centrs (ar –45 grādu temperatūru), kas parasti ziemā sakrīt ar anticiklona centru, lēni pārvietojās no Arhangeļskas uz dienvidaustrumiem. Aukstais gaiss, kas saistīts ar anticiklonu, tajā pašā laikā izplatījās uz dienvidu pusi un aukstais gaiss sāka ieplūst Baltijā.
Februāris
Mēneša sākumā, atsevišķās dienās tika novērotas krasas temperatūras svārstības. Sevišķi lielas tās bija Latvijas austrumos, kur dažās diennaktīs dzīvsudraba stabiņš noslīdēja līdz –30 grādiem, tad kāpa līdz +2 grādiem, bet pēc dienas atkal sasniedza –26 grādus.
PSRS Eiropas daļas teritorijā dominēja milzīgs anticiklons, kura diametrs sasniedza 3000 kilometru, bet augstums sasniedza 10 kilometrus. Anticiklona centrs ar 790 milimetru spiedienu atrodas pie Kazaņas. Šis anticiklons bija par cēloni aukstajam laikam Baltijā lielākajā janvāra daļā un februārī. Ziemeļkaukāzā un Ukrainas austrumos tas izraisīja putekļu vētras, austrumu virziena viesuļvējus. Anticiklona centrā valdīja auksts un rāms laiks.
Marts
Līdzās 1966. gada martam Liepājā, Ventspilī tika reģistrēts visstiprākais vējš (vēja summa 10 minūšu intervālā) martā — 20 metri sekundē.
Aprīlis
Pavasaris Latvijā nāca negribīgi. Dienā kusa, naktī piesala. Diennakts vidējā gaisa temperatūra turpināja būt zem normas un tas savukārt radīja apstākļus, kas kavēja ledus iešanu. Parasti Daugava Rīgas rajonā sāka atbrīvoties no ledus 3. aprīlī (visagrākais termiņš — 12. martā, visvēlākais – 20. aprīlī), bet 1969. gadā hidroloģiskais pavasaris kavējās. Pat rietumu rajonu upes, kur ledus iešana parasti sākās agrāk, nekā Latvijas austrumos, ledus nebija vēl sācis iet, lai gan ūdens līmenis Ventā, Bārtā un Lielupē cēlās strauji (20 līdz 30 centimetri diennaktī). Veidojās lāsmeņi, vietām ledus bija pacelts. Lielupē (Bauskas rajonā) bija vērojama pirmā ledus sakustēšanās. Ūdens bija kļuvis vairāk arī Daugavā — ūdens līmenis cēlās par 20 līdz 30 centimetriem diennaktī. Vēl nebija modušās Gauja, Salaca un citas ziemeļu rajonu upes.
Saistībā ar lēno pavasara iestāšanos, aprīļa pirmajā dekādē Bārtā un Ventā plūdu laiks pagāja mierīgi. Dažās vietās ūdens līmenis sāka kristies. Ledus sāka iet Gaujā. Iecirknī starp Piedruju un Līvāniem bija vērojama vietēja ledus iešana Daugavā. Ledus iešana turpinājās Līvānu un Pļaviņu iecirknī. Pie Pļaviņām bija izveidojies ledus sastrēgums. Bet šis savdabīgais ledus aizsprosts nekādu ļaunumu nenodarīja, Lejpus Ķeguma saglabājās ledus sega. Bet otrās dekādes pašā sākumā ledus iešanu varēja vērot pie Rīgas.
Lai gan ritēja otrā pavasara mēneša pēdējā dekāde, pavasaris Latvijā vēl nebija sācies. Diennakts vidējā gaisa temperatūra gandrīz katru dienu bija zem klimatiskās normas. Bija salīdzinoši daudz nokrišņu, pat sniegs, bet mēneša vidū Latvijā bija arī kailsals.
Maijs
Jau iepriekš, plašsaziņas līdzekļos tika ziņots, ka maija pirmspēdējā un pēdējā nedēļā Latvija bija salnas. Naktī no 25. uz 26 maiju Rīgā bija 8 grādi zem nulles (divu metru augstumā minimālā gaisa temperatūra bija, attiecīgi –0,4 °C un –1,0 °C), bet 29. maija rītā bija –6 grādi (divu metru augstumā +1,4 °C). Tik zema temperatūra, skaidrās un klusās naktīs, novērota visaukstākajā gaisa slānī zāles augstumā. Augsnes temperatūra tajā brīdi bija apmēram nulle, bet divu metru augstumā, kur parasti mērī temperatūru visas hidrometeoroloģiskās stacijas, bija +1 līdz +3 grādi.
Jūnijs
Vismazāk nokrišņu jūnijā kopumā Latvijā. Mēneša nokrišņu daudzums Kurzemes pusē vietām bija tikai 1—3 mm. Daudzviet Kurzemē (Ventspilī, Stendē un citur) vairāk kā mēnesi netika novēroti nokrišņi vispār. Tika ziņots, ka tik ilgs sausuma periods šajā reģionā tika novērots pirmo reiz.
Mēneša nokrišņu summa (mm) Kurzemes meteoroloģiskajās novērojumu stacijās 1969. gada jūnijā.
Sausākais jūnijs arī galvaspilsētā — mēneša nokrišņu summa sasniedza tikai 20,3 milimetrus.
Jūlijs
Mēneša trešā dekādē pieturējās skaidrs un sauss laiks. Dienā temperatūra bija +25, +30 grādu robežās un valdīja lēns vējš.
Augusts
Augusta trešajā nedēļas nogalē, laikapstākļi saglabājās vēsi. Dienās bija apmācies laiks, brīžiem skaidrojās, nokrišņu bija maz. Gaisa temperatūra naktī bija vidēji +7 līdz +12 grādi. dienā apmēram 20 grādi virs nulles. Ūdens temperatūra Rīgas jūras līcī un upēs bija +17 līdz +19 grādu robežās.
Septembris
Līdz šim vislielākais septembrī Baltijas jūras piekrastē reģistrētais vēja ātrums ir 26 m/s, tas ir novērots 1969. gada 22. un 23. septembrī Ventspilī un atbilst stiprai vētrai. Valsts iekšzemes rajonos līdz šim septembrī reģistrētais vislielākais vēja ātrums ir 20 m/s (1969. gada 23. septembrī Saldū). Kurzemes iekšzemes rajonos līdz šim vislielākais vēja ātrums brāzmās ir bijis 36 m/s (1977. gada 13. septembrī Aucē) un 34 m/s (1969. gada 23. septembrī Saldū).
Otrās dekādes sākumā Latvijā iestājās stabila atvasara. Laiks Latvijā bija saulains, valdīja lēni līdz mēreni dienvidu vēji. Gaisa temperatūra naktīs bija +10, +14 grādi, bet dienās iesila no +20 līdz +25 grādiem. Ūdens temperatūra upēs un lielajos ezeros bija +15 līdz +16 grādi, Rīgas jūras līcī — apmēram +14 grādi. Rīgā, laika posmā no 11. līdz 16. septembrim, diennakts vidējā gaisa temperatūra stabili turējās 3 līdz 5 grādus virs normas un maksimālā gaisa temperatūra pēcpusdienās bija +23, +24 grādi.
Vairāk nekā nedēļu otrajā dekādē Somijā, Zviedrijas un Norvēģijas ziemeļu daļā bija auksts un lietains laiks, pūta ziemeļu vējš. Latvijā tajā pat laikā spīdēja saule, dzīvsudraba stabiņš termometrā pacēlās līdz +23, +26 grādiem. Šāda temperatūra bija tuva visaugstākajai, kāda jebkad novērota šajā gada laikā. Jau pagājušās nedēļas beigās sinoptiķi ar bažām raudzījās uz šo robežu, kas šķīra silto un ļoti auksto gaisa masu. 16. septembrī virs Skandināvijas ziemeļiem krasi sāka pastiprināties anticiklons un aukstā atmosfēras fronte strauji virzījās uz dienvidiem. Tā diennakts laikā pārgāja pāri Baltijas republikām, Baltkrievijai un 19. septembrī atradās virs Ukrainas, tādējādi pieliekot punktu siltajai un sausajai atvasarai.
Oktobris
Septembra beigas un oktobra sākums Latvijas iedzīvotājus nelutināja ar labu laiku. Lietus gāzes, apmākušās dienas, rietumu vēji, auksts. Šādu laiku Baltijai atnesa sērija dziļu ciklonu, kas veidojās virs Atlantijas okeāna. Kaut arī Baltijai šāds laiks nebija ne jaunums, ne pārsteigums, tomēr tika konstatēts, ka šajā laika periodā bija vērojama anormāla ciklonu pārvietošanās, jo parasti to ceļš šajā laikā veda pa trajektorijām tālāk ziemeļos.
Oktobra pirmā dekāde noslēdzās ar apbrīnojami siltām dienām, kas atgādināja 1967. gada rudeni. Par spīti lietum, rīdzinieki un daudzi Latvijas iedzīvotāji neizjuta parasto rudens drēgnumu. Gaisa temperatūra 9. oktobrī valstī pat nakts stundās bija 10—13 grādi virs nulles. Bet dienā lielākajā daļā rajonu sasniedza +14 līdz +18 grādus. Rīgā diennakts vidējā gaisa temperatūra bija 7 grādus augstāka par normu. Neparasto siltumu deva silta gaisa ieplūšana no Āfrikas plaša anticiklona perifērijā. Ciklons aptvēra visu Rietumeiropu un Centrālo Eiropu. Tajā paša laikā no Atlantijas okeāna uz austrumiem pār Skandināviju turpināja pārvietoties cikloni. Viena ciklona aizmugurē virs Barenca jūras sākās auksta gaisa masu kustība, tādēļ naktī uz 11. oktobri tā daļēji nokļuva virs Latvijas un strauji pazemināja gaisa temperatūru. Ja 9. un 10. oktobrī minimālā gaisa temperatūra galvaspilsētā bija attiecīgi +12,9 °C un +10,0 °C, tad jau nākamajās divās naktīs tā pazeminājās līdz +2,0 °C un +0,6 °C.
Valentīns Kirilovs
Valentīns Kirilovs (ru; Rostova pie Donas —  Rīga ) bija Latvijas šahists.
Biogrāfija
Šahu sācis spēlēt trīspadsmit gadu vecumā. Trenera Jāņa Krūzkopa audzēknis. Pārstāvējis Latvijas komandu PSRS junioru komandu šaha čempionātos (1954, 1957). 1956. gadā izpildījis PSRS sporta meistarkandidāta normu. Divas reizes kļuvis par Rīgas vicečempionu šahā (1956, 1964). No 1957. gada līdz 1960. gadam dienējis Padomju armijā. Dienesta laikā piedalījies vairākos šaha turnīros, tajā skaitā 1958. gada Kuibiševas pilsētas šaha čempionātā, kurā izcīnījis 3. vietu (uzvarējis Ļevs Polugajevskis), un 1960. gada PSRS Bruņoto spēku individuālā čempionāta finālā Rīgā. Pēc atgriešanās no armijas divas reizes izcīnījis otro vietu Latvijas komandu šaha čempionātā RVR komandas sastāvā (1961, 1962). 1965. gadā kļuvis par PSRS sporta meistaru šahā. 1967. gadā kļuvis par Latvijas komandu šaha čempionāta uzvarētāju. Tajā pašā gadā piedalījies PSRS šaha čempionātā Harkivā.
1969. gada laikapstākļi Latvijā
Decembris
Otrās dekādes sākumā ziema aizvien stingrāk nostiprināja savas pozīcijas. Zem ledus bruņām bija iemigusi ne tikai mazie ezeriņi, bet arī tādi spēkavīri kā Rāzna, Lubāns, Engure un Usma. Taču ledus uz tiem vēl bija plāns. Ledus bija pārvilcies arī Salacai, Gaujai, Lielupei un vietām Daugavai. Intensīvi ledus sega veidojās un Bārtā un Ventā. Bet Rīgas jūras līča sālsūdens ar ledu pārklājās lēnāk. Bieza ledus sega ir tikai līča ziemeļu dala. Baltijas jūrā ūdens temperatūra krasta tuvuma bija no 0 līdz +2 grādiem, bet jūras atklātajā daļā no +3 līdz +4 grādiem. Arī zeme vēl nebija sasalusi. Biezā sniega sega to bija pasargājusi no sasalšanas. Pat −20 līdz −25 grādu sals, kāds bija vērojams otrās dekādes sākumā sniega virskārtā, nespēja sasaldēt augsni.
Decembra otrās dekādes beigās Latvijā laiku ietekmēja divi lieli gaisa virpuļi. Anticiklons ar 20 grādu salu un skaidru laiku — tā centrs atradās virs Karēlijas — ļoti lēni (ātrums — 15 kilometri stundā) virzījās uz dienvidrietumiem. Ciklons ar centru pie Kijevas slīdēja uz ziemeļiem. Tas nesa sniegu un siltāku laiku. Centriem tuvinoties vējš pastiprinājās. 19. decembrī republikas dienvidaustrumos Daugavpilī laiks par 6 grādiem bija siltāks nekā dienu iepriekš un sniga. Temperatūra paaugstinājās arī pārējā republikas daļā. Taču anticiklons ar centru virs Karēlijas vēl bija stiprs, tādēļ nākamajās divās dienās pieturējās auksts laiks. Temperatūra naktī bija 9 līdz 14, skaidrojoties — 15 līdz 17 grādi zem nulles, dienā — 5 līdz 10 grādi zem nulles. Sniegs sniga galvenokārt republikas dienvidaustrumos.
Imants Robežnieks
Izgatavojis vairāk nekā 600 koncertkokļu Latvijā, kuras spēlē gan profesionālās mūzikas koklētāji, gan mūzikas skolu, mūzikas vidusskolu un mūzikas augstskolu audzēkņi.
Dzīves gājums
Imants Robežnieks dzimis 1947. gada 18. augustā Jaunpiebalgas “Mazrītiņos” audējas, tautas daiļamatmeistares, tautas gara mantu vācējas, teicējas un kultūras darbinieces Alises (dzim. Damroze) Robežnieces un evaņģēliski luteriskās baznīcas draudzes mācītāja Oļģerta Robežnieka ģimenē kā otrais bērns. Pēc Otrā pasaules kara Imanta tēvam bija grūti atrast darbu mācītāja amatā, un draudzes, kurām Oļģerts Robežnieks bija vajadzīgs, bieži vien atradās citā novadā, tālu projām no mājām. Imants un viņa vecākais brālis Jānis Robežnieks faktiski uzauga bez tēva, mammas un vecvecāku gādībā.
Purva skvērs (Rīga)
Purva skvērs ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētas Berģu apkaimē. Purva skvērs sākas strupceļā un beidzas krustojumā ar Maltuves ielu. Ielas garums nav nosakāms, tai nav seguma. Ielā ir savrupmāju apbūve
Kirils Geniks
Kirils Geniks (dzimis 1857. gadā, miris ) bija Kanādas ukraiņu imigrācijas aģents un sabiedrisks darbinieks.
1969. gada laikapstākļi Latvijā
Laikapstākļu statistika Rīgā
Gaisa temperatūras absolūtais mēneša minimums, maksimums (°C) un mēneša vidējā temperatūra, kā arī tās novirze no ilggadējās novērojumu normas. Mēneša nokrišņu summa (mm), nokrišņu summa pa dekādēm un vienas diennakts nokrišņu maksimums.
Dati no Rīgas centra meteoroloģiskās novērojumu stacijas.
Gaisa temperatūras fakti Rīgā
Zemākā gaisa temperatūra dienā:
Augstākā gaisa temperatūra naktī:
Purva skvērs (Rīga)
Ielu savienojumi
Purva skvērs ir savienots ar šādām ielām:
Kirils Geniks
Biogrāfija
Kirils Geniks, dzimis 1857. gadā Galīcijā (Нижній Березів), Annas Percovičas un Ivana Genika (ciema mēra) ģimenē. Geniks uzsāka studijas Kolomijā, pirms pārcēlās uz tagad esošo Ivanofrankivsku, lai pabeigtu savas studijas. Viņš pabeidza savas bakalaura studijas Ļvivā, pirms 1879. gadā tika uzaicināts strādāt par skolotāju Nadvirnas apgabalā. 1882. gadā Geniks atgriezās savā dzimtajā ciemā un tur nodibināja skolu. 1880. gados Geniks nodibināja miltu apstrādes uzņēmumu ka arī ražotāju kooperatīvu, ko nosauca par “Karpatu veikalu”. 1890. gadā viņš tika ievēlēts pilsētas domē Kolomijā, kur viņš uzsāka studijas.
Valentīns Kirilovs
Biogrāfija
1968. gadā pirms Pasaules šaha čempiona izcīņas cikla pretendentu pusfināla mača Mihails Tāls — Viktors Korčnojs iesaistīts Tāla treneru komandā. Sadarbība turpinājusies nākamos astoņus gadus. Kopš 1971. gada PSRS šaha čempionāta fināla kļuvis par vienīgo Tāla treneri sekundantu. Sadarbība ar Pasaules eksčempionu šahā turpinājusies līdz 1976. gadam, kad pēc dalītas 2.-4. vietas starpzonu turnīra Bīlē Tāls cietis neveiksmi papildu turnīrā Varēzē par pretendentu ceļazīmi pret Lajošu Portišu.
Imants Robežnieks
Dzīves gājums
Amatniecību Imants Robežnieks apguva no vectēva Oskara Damrozes, kurš dziedāja koros, spēlēja cītaru un vijoli, kā arī spēlēja teātri. Viņš jaunības gados bija Rīgā privāti mācījies dziedāšanu un ne vienu vien reizi ticies ar novadnieku komponistu Emīlu Dārziņu. Vectēva mudināts un mammas iedvesmots, Imants no 4 gadu vecuma sāka apgūt klavierspēli. Imanta Robežnieka skolas gadi pagāja Jaunpiebalgas vidusskolā. Tur viņš pie skolotāja Artūra Teikmaņa mācījās klarnetes un saksofona spēli. 1966. gadā pēc Jaunpiebalgas vidusskolas beigšanas Imants sāka studēt Latvijas Universitātes Vēstures un filozofijas fakultātē, bet studijas tika pārtrauktas obligātā karadienesta dēļ. Armijas laiku no 1970. gada līdz 1972. gadam Imants nodienēja Rīgā padomju armijas popmūzikas ansamblī “Zvaigznīte”, kur spēlēja saksofonu un klarneti. No 1976. gada līdz 1981. gadam Imants Robežnieks bija skolotājs Rīgas 14. vakara (maiņu) vidusskolā, viņš pasniedza vēsturi, ģeogrāfiju un sabiedrības mācību. Paralēli spēlēja saksofonu Ogres Tautas estrādes ansamblī “Metronoms” un pie diriģenta Viļa Kokamegi orķestrī “Horizonts”, kas 70. gadu sākumā ieguva Tautas kolektīva goda nosaukumu.
Kirils Geniks
Biogrāfija
Kādā brīdī Geniks satika Džozefu Oļeskivu (Іосифъ Олеськôвъ), vīru, kurš mudināja ukraiņus imigrēt uz Kanādu. Oļeskivs palūdza Genikam, vai viņam būtu iespēja doties līdzi uz Kanādu ar viņa otro ukraiņu grupu un palīdzēt viņiem iedzīvoties. Geniks ar sievu un četriem bērniem piebiedrojās 64 ukraiņu lielajai grupai, kuri ieradās Kvebekas pilsētā 1896. gada 22. jūnijā. Geniks savu grupu vispirms aizveda uz Vinipegu un tikai pēc tam uz Stjuartburnu (Stuartburn) Mainitobā, kuru tagad uzskata par pirmo ukraiņu sabiedrību rietumu Kanādā. Augustā Geniks pieteicās lauku mājās Stjuartburnā, bet ātri vien mainīja savas domas un pārcēlās uz Vinipegu. Tanī pat mēnesī Oļeskivs ieteica Geniku Kanādas Iekšlietu departamentam kā imigrācijas aģentu. Septembrī Geniks kļuva par valdības nepilna laika tulku un tulkotāju. Savā darbā kā imigrācijas aģents, Geniks Kvebekas pilsētā sastapa jaunos ukraiņu imigrantus Kanādā, mudināja viņus lietot angļu valodu, piekopt jau aizmirstās tradīcijas un kalpoja kā konsultants visās nepieciešamajās situācijās. Viņa darba apjoms krasi palielinājis ar stipri pieaugošo ukraiņu imigrantu skaitu Kanādā, pateicoties kam, 1898. gadā Geniks kļuva par pilna laika darbinieku Kanādas valdībā. Šī iemesla dēļ, Geniks bija pirmais ukrainis, kurš bija pilna laika darbinieks Kanādas valdībā.
Valentīns Kirilovs
Biogrāfija
Pazīstams kā Latvijas šaha dzīves organizētājs. Dažādos laikos bijis Apvienotā republikāniskā šaha un dambretes kluba direktora vietnieks, Latvijas šaha federācijas atbildīgais sekretārs un izpilddirektors, Latvijas šaha izlases galvenais treneris. Strādājis arī kā šaha treneris Nikaragvā, Kolumbijā un Vācijā.
Kirils Geniks
Biogrāfija
1899. gadā Geniks izveidoja savā mājā Tarasa Ševčenko lasītavu un 1903. gadā radīja pirmo laikrakstu Kanādā, kas tika izdots ukraiņu valodā — "Kanādas zemnieks". Nebūdams reliģisks, Geniks ticēja, ka kristietībai vajadzētu būt neatkarīgai no Grieķu pareizticīgās un Krievu pareizticīgās reliģijas normām, un, sadarbojoties ar Vinipegas prezbiteriāņu baznīcas mācītājiem, no 1903. līdz 1904. gadam nodibināja “Neatkarīgo Grieķu baznīcu”.
Imants Robežnieks
RMIF un pirmās kokles
Kokļu būves zināšanu un pieredzes pirmsākumi meistara biogrāfijā meklējami Rīgas mūzikas instrumentu fabrikā, kur viņš strādāja no 1981. gada līdz 1992. gadam. Darbs fabrikā sākās ar elektronisko mūzikas instrumentu montāžu un regulēšanu. Drīz vien Imants izveidoja brigādi, kura ražoja plāksnīšu sitamos instrumentus bērniem. Ilgu laiku Imants bija Latvijā vienīgais meistars, kurš gatavoja plāksnīšu sitamos instrumentus — ksilofonus, vibrofonus un marimbas. Kā VI kategorijas akustiķis Imants tika pārcelts uz Eksperimentālo fabrikas iecirkni. Eksperimentālajā iecirknī RMIF vadība novērtēja Imanta iniciatīvu radošajā darbā un atļāva meklēt jaunus instrumentu ražošanas veidus. Kad RMIF virmoja gaisā idejas par kokļu būvniecību, Imants Robežnieks veda no Jaunpiebalgas cītaras, etnogrāfiskās kokles paraugus, cerot, ka šie instrumenti ienāks ražošanā. Galvenais uzdevums bija ienest jaunas idejas, izgatavot instrumentus, kas caur eksperimentālā iecirkņa plāniem nonāktu ražošanas cehos.
Valentīns Kirilovs
Biogrāfija
Ilggadējs žurnāla "Šahs" līdzstrādnieks, publicējis rakstus par šahu dažādos periodiskos izdevumos. Bijis autors grāmatām par Andreja Sokolova un Artura Jusupova pretendentu finālmaču Rīgā 1986. gadā, par Hermani Matisonu — ''Ģēnija zīmogs. H.Matisona etīdes un uzdevumi (Rīga, 1990) un Pāri savam laikmetam'' (Rīga, 1994). Sevišķi lielu ieguldījumu devis Mihaila Tāla šaha daiļrades apzināšanā, publicējot sešos sējumos grāmatu ''Mihails Tāls. Daiļrade (Rīga, 1996—2002), kurā apkopotas visas pieejamās Tāla šaha partijas, kā arī papildus sējumu Runā un rāda Tāls'' (Rīga, 2006), kurā savāktas Tāla dažādu laiku intervijas preses izdevumiem. 2016. gadā izdevis savu atmiņu grāmatu ''Mihs. Miša. Mihails Tāls'', kurā dalījies personīgajos iespaidos par Tālu.
Imants Robežnieks
RMIF un pirmās kokles
1980. gadu sākumā Robežniekam aizsākās sadarbība ar kokļu būvētāju Alekseju Antoščenko, kura instrumentus Imants palīdzēja skaņot un labot. Savukārt Aleksejs bija mācījies pie izcila meistara Mihaila Koņajeva. Kad Alekseja Antoščenko iedvesmots, RMIF vecumā sāka strādāt arī Koņajevs, instrumentu fabrikas vīri, pieredzējušā Koņajeva meistarību ātri novērtēja. Robežnieks izcilo sarkankoka pazinēju Mihailu Koņajevu sauc par savu mūža skolotāju, tāpat kā Aleksejs Antoščenko, no kura padomiem un rokraksta, aizsākās Imanta Robežnieka kokļu būves ceļš. 1980. gadu sākums ir kokļu mūzikas atmodas laiks. Pēc Konservatorijas aicinājuma RMIF sāka izgatavot skolām 19 stīgu „Līgo” koncertkokles. Pirmās 30 stīgu kokles ar slēdžiem tapa, pateicoties Latvijas Konservatorijas kokles spēles pasniedzējas Gunas Āboliņas iniciatīvai un Alekseja Antoščenko meistarīgajām prasmēm. Pirmie instrumenti tapa eksperimentālā kārtā. Imants Robežnieks RMIF darba pēdējos gados fabrikā strādāja par individuāli pasūtāmo instrumentu būves meistaru, līdz 1992. gadā valsts uzņēmums Rīgas mūzikas instrumentu fabrika tika nodota privatizācijai, vēlāk pārtopot par a/s „SOLO-Rīga”. Meistari zaudēja darbu, materiāli un fabrikas līdzekļi tika izsaimniekoti. Instrumentu fabrikas telpās valdīja liela anarhija, saucamā Pārdaugavas mafija pārņēma fabriku. RMIF instrumentu meistari zaudēja darbu, bet Aleksejs Antoščenko drīz vien aizgāja mūžībā.
Kokļu būves centrs
1990. gadu sākumā Imants Robežnieks saņēma ļoti daudz lūgumus labot un veikt tehniskās apkopes ne tikai RMIF Latvijā izgatavotajām koklēm, bet arī lietuviešu kanklēm, kuras trūkstošo instrumentu dēļ bija iepirkusi ne viena vien bērnu mūzikas skola.
Kirils Geniks
Biogrāfija
Geniks jau bija kļuvis tik pazīstams Kanādas ukraiņu sabiedrībā, ka laikā, kad viņš mira, viņš bija pazīstams kā “Kanādas cars”.
Johans Georgs Ādams Berlics
Johans Georgs Ādams Berlics (Johann Georg Adam Berlitz, 1753—1837) bija vācu arhitekts, pēc kura projektiem uzceltas Mežotnes muižas, Kazdangas muižas, Elejas muižas, Durbes muižas un citu muižu kungu mājas jeb pilis.
Dzīvesgājums
Johans Berlics dzimis 1753. gadā Tīringenes pilsētā Jēnā. Berlīnē viņš Prūsijas karaļa galmā iepazinās ar grāfu Žanno Mēdemu, kurš 1793. gadā uzaicināja viņu doties uz Kurzemes hercogisti un strādāt pie viņa muižu pārbūves tai laikā modē nākušajā klasicisma stilā. Berlica lielākie projekti īstenoti Mēdema īpašumos.
Pēc Pēterburgas arhitekta Džakomo Kvarengi meta Berlics no 1798. līdz 1802. gadam veica Mežotnes muižas, no 1800. līdz 1804. gadam Kazdangas muižas, no 1806. līdz 1810. gadam Elejas muižas, 1820.-21. gadā Durbes muižas kungu māju pārbūvi. Projektējis arī Villa Medem būvi Jelgavā (1818) un Blīdenes pils kungu mājas pārbūvi (1829.-1830).
Miris 1837. gada 9. janvārī Elejas muižā. Apglabāts 17. janvārī Skoroderu kapos.
Imants Robežnieks
Kokļu būves centrs
Piemērotu telpu trūkuma dēļ bieži vien instrumenti tika laboti slēdžu meistara Jurija Poluhina dzīvoklī. Kamēr Jurija sieva darbā, vīri izlikuši kokles uz diviem galdiem, lai mainītu stīgas, regulētu un labotu. Meistars Poluhins laboja slēdžus, bet Imants atbildēja par stīgu un rezonatoru kvalitātēm. Īsu brīdi meistars Robežnieks strādāja rūpnīcas VEF telpās, tur tapa pirmās Imanta Robežnieka koncertkokles. Pateicoties J. Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijas kokles spēles pasniedzējai Mārai Vanagai, meistaram Imantam Robežniekam atbilstošas telpas sāka meklēt Nemateriālā kultūras mantojuma birojs. Pēc vairāk nekā desmit gadiem tika atklāts Kokļu būves centrs, kurā meistars koncertkokļu būvniecībā varētu apmācīt arī jaunus mācekļus. Tikmēr koklētāja, mūzikas producente un žurnāla „Mūzikas Saule” vadītāja Sandra Zandberga atroda nelielu istabiņu Filiālbibliotēkas „Vidzeme” ēkā, Brīvības ielā 206, kur Imants Robežnieks mitinājās līdz 2005. gadam. Bibliotēkas istabiņā instrumentus varēja labot, bet ne būvēt.
Latvijas Vieglatlētikas savienība
Latvijas Vieglatlētikas savienība (LVS) ir galvenā par vieglatlētiku atbildīgā organizācija Latvijā. Tā organizē Latvijas čempionātu un citas vieglatlētikas sacensības. Dibināta 1921. gadā.
Imants Robežnieks
Kokļu būves centrs
Vajadzība pēc instrumentiem strauji pieauga. 2005. gada maijā rindā pēc jauniem instrumentiem bija iestājušies 59 pasūtītāji, bet slēdžus gaidīja ap 70 kokļu. Gada laikā esošajā situācijā Imants Robežnieks solīja izgatavot ne vairāk kā 12 kokles. Jauna kokle bija jāgaida vismaz piecus gadus. Tas paralizēja mūzikas skolu kokles klašu darbu, kā arī apdraudēja koklētāju ansambļu dalību Dziesmu svētkos. Tautas Mākslas centrs (TMC) apņēmās nodrošināt projekta saturisko pusi jeb mācības — kokļu meistara atalgojumu, mācekļu stipendijas, savukārt Rīgas Domes kultūras pārvalde — nodrošināt mācībām nepieciešamās telpas. Tā, 2006. gada 19. jūnijā Graudu ielā 59 ar Kultūras ministres Helēnas Demakovas iniciatīvu un klātbūtni, Rīgā tika atklātas jaunas, 54,3 m2 platībā lielas telpas — Kokļu būves centrs.
Latvijas Vieglatlētikas savienība
Savienības galvenā mītne atrodas Stabu ielā 18, Rīgā. LVS ir Eiropas Vieglatlētikas asociācijas un Starptautiskās Vieglatlētikas federācijas biedrs.
Imants Robežnieks
Imanta Robežnieka kokles
Imants Robežnieks ir izgatavojis vairāk nekā 600 koncertkokles bērnu mūzikas skolu, mūzikas vidusskolu un Mūzikas akadēmijas audzēkņiem, kolektīvu vadītājiem un pasniedzējiem. Populārākais koncertkokļu diapazons pašlaik ir no lielās oktāvas fa-mi līdz trešās oktāvas si-do. Koncertkokles diapazons ir gandrīz piecas oktāvas plašs. Pēdējā laikā top arī elektroniskās koncertkokles, kurās iebūvēta stacionāra skaņas noņemšanas iekārta un ir izejas vada ieslēgšanas ieeja. Kokles ar 35 stīgām izmērā ir nedaudz lielākas, un atstarpes starp stīgām ir ļoti šauras, tehniski spēlēt uz šāda instrumenta ir daudz grūtāk, tāpēc koklētāji lielākoties izmanto instrumentus ar 32—33 stīgām.
Latvijas Vieglatlētikas savienība
Vadītāji
No 1993. līdz 2001. gadam savienību vadīja Arnis Lagzdiņš.
Imants Robežnieks
Imanta Robežnieka kokles
Kokles apakšējā korpusā ieskrūvē trīs koka kājas, lai koklētājs var ērti sēdēt pie instrumenta. Pārējās detaļas koklei ir steķītis, metāla virbeļi, pustoņu pārslēdzēji (slēdži), stīgas, stīgu klusinātājs, skaņu caurumiņi, rezonators. Kad meistars izgatavo pašu kokli, tiek uzvilktas stīgas, bet, lai uzskatītu, ka instruments ir pilnībā nododams profesionālam koklētājam, ir jāizgatavo stīgām slēdži, lai varētu atskaņot jebkuru akadēmiska rakstura skaņdarbu. Slēdžus var salīdzināt ar klavieru melnajiem taustiņiem. Slēdža mēlīti nospiežot uz vienu vai otru pusi, stīga skan par pustoni augstāk vai zemāk. Mūsdienās ir grūti atrast kokles slēdzīšu meistarus. Lai no nulles uztaisītu tikai vienu slēdzīti, nepieciešamas metinātāja, slīpētāja, virpotāja, frēzētāja un atslēdznieka prasmes. Kādā Ķīpsalas izstādē kokļu meistars Imants Robežnieks uzrunāja Valmieras metālapstrādes uzņēmumu „Baltma” par kokļu slēdžu izgriešanu ar CNC darbgaldu (datora ciparu darbgaldi), bet ar lāzeri citas detaļas, kas nepieciešamas koklei, izgatavo uzņēmums „Jauda”. Vienas koncertkokles izgatavošanā piedalās turpat vai 8 cilvēki.
Latvijas Vieglatlētikas savienība
Vadītāji
Pēc tam ilgstoši (2005—2017) vadījis bijušais vieglatlēts Guntis Zālītis.
Imants Robežnieks
Imanta Robežnieka kokles
Pirmajiem instrumentiem dekas izgatavošanai meistars izmantoja materiālus no vecām klavierēm, bet īpaši trūcīgos laikos no mūsu pašu priedes koksnes, bet mūsdienās materiāli tiek iepirkti no ražotnēm, kuras audzē koksni speciāli instrumentiem. Kokles rāmis tiek gatavots no kļavas koka. Virsējā deka tiek gatavota no speciālas rezonatoru šķiedras egles. Šobrīd (2021.g.) meistars strādā ar Sitka egles kokmateriāliem no Vācijas, ar kādiem strādā ievērojamās instrumentu ražotnes, piemēram, Stenway, Blüthner, Yamaha, Estonia. Koklēm izmantojama ir arī koksne no Sibīrijas un Kanādas baltegles. Rezonatoru materiālam ir jābūt ar izcilu šķiedru, kokam ir jābūt ar perfektu dzīslojumu un izturību. Tikai tas dod instrumentam tīrskanību. Zari un plaisas vai citi koka defekti, kādi mēdz būt, piemēram, dēļu grīdās, instrumentiem neder. Meistars instrumenta rāmjus pārbauda, saliek krustiņus, lai pārbaudītu cik skanīga ir katra instrumenta rāmja daļa. Lai izgatavotu koncertkokli ar slēdžiem, jārēķinās ar vismaz diviem mēnešiem. Gada laikā vidēji var izgatavot 10—12 koncertkokles.
Latvijas Vieglatlētikas savienība
Vadītāji
No 2017. gada marta līdz 2018. gada novembrim savienību vadīja bijusī tāllēcēja, pasaules čempionāta medaļniece Ineta Radēviča, kas atkāpās pēc dopinga skandāla.
Imants Robežnieks
Mācekļi
Šodien Imants Robežnieks savu amatu pēctecībā ir nodevis jaunā kokļu meistara Jāņa Rozenberga rokās. Rozenbergs ir saņēmis Latvijas amatniecības kameras meistara diplomu, viņš izgatavo gan etnogrāfiskās, gan koncertkokles. Veic instrumentiem tehniskās apkopes, labo un stīgo. Tas paņem lielu laiku abu meistaru Robežnieka un Rozenberga ikdienā. Jānim Rozenbergam skolotājs Imants ir nodevis visas zināšanas, arī īpašos knifiņus.
Latvijas Vieglatlētikas savienība
Vadītāji
Kopš 2019. gada savienības vadītājs ir iepriekš to vadījušais Arnis Lagzdiņš.
Imants Robežnieks
Mācekļi
Laika gaitā pie Imanta Robežnieka ir mācījušies un guvuši ieskatu kokļu būvē Ģirts Juhņēvičs, Jānis Veģis, Juris Neimanis, Pēteris Putniņš, Gatis Akmentiņš, bet arodu līdz pamatiem apguvis Jānis Rozenbergs.
Meistars Imants Robežnieks un Jānis Rozenbergs šobrīd divatā strādā Kokļu būves centrā, kopā veic koncertkokļu tehniskās apkopes un ražo jaunus instrumentus.
Ilie Dumitresku
Ilie Dumitresku (ro, dzimis ) ir Rumānijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Rumānijas futbola izlases dalībnieks.
Savu karjeru iesācis Steaua București komandā, ar kuru viņš četras reizes kļuva par DIvizia A čempionu. Spēlējis arī Anglijas komandās Tottenham Hotspur un West Ham United, kā arī Spānijas komandā Sevilla. Divus gadus spēlējis arī Meksikā. Savu spēlētāja karjeru noslēdzis 29 gadu vecumā.
Ar Rumānijas futbola izlasi spēlējis 1990., 1994. un 1998. gada FIFA Pasaules kausā.
Kā treneris vadījis komandas Rumānijā, Kiprā un Grieķijā.
Spēlētāja karjera
Steaua Bucharest
Individuālie sasniegumi
Lagranda
Lagranda (fr) vai Čisasibi (cr, Cisâsîpî — ‘Lielā upe’) ir upe Kanādas austrumos, Kvebekas provincē. Plūst Labradoras pussalas rietumos no Ničikuna ezera pussalas vidienē līdz Džeimsa līcim Hudzona līča dienvidos. Lagrandas upe ir galvenais ūdens resurs hidroenerģētiskajā Džeimsa līča projektā, kura ietvaros upes baseinā uzbūvētas vairākas hidroelektrostacijas ar kopējo jaudu 17 445 MW. Vienīgā pastāvīgi apdzīvotā vieta krastos ir Čisasibi pie ietekas Džeimsa līcī.
Ģeogrāfija
Upe sākas no Ničikuna ezera uz plakankalnes Labradoras pussalas vidienē. Plūst rietumu virzienā caur daudziem dabīgiem ezeriem un mākslīgām ūdenskrātuvēm. Lielākās pietekas ir Sakami (kreisā) un Laforža (labā). Upes dabīgais baseins sākotnēji bija 97 600 km², bet pēc Kaniapisko un Īstmeinas novirzīšanas uz Lagrandi, tās baseins ir palielinājies līdz 175 000 km².
Hidroenerģētika
Kopš 1974. gada upes baseinā ir īstenots hidroenerģētiskais Džeimsa līča projekts, kura ietvaros Lagrandā un tās pietekās uzbūvētas deviņas hidroelektrostacijas, kā arī uz Lagrandu novirzītas Kaniapisko augštece sākot no Kaniapisko ūdenskrātuves un Īstmeina sākot no Opinakas ūdenskrātuves. Darbojošās un būvējamās hidroelektrostacijas:
Kini
Enrike Kastro Gonsaless (es, dzimis, miris ), pazīstams kā Kini (Quini), bija Spānijas futbolists. Kini spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks.
Gandrīz visu savu karjeru pavadījis Sporting Gijón un Barcelona komandās, Kini tika uzskatīts par tā laika valsts labāko uzbrucēju. Piecas reizes kļuvis par La Liga sezonas labāko vārtu guvēju, tomēr ne reizi viņš nekļuva par Spānijas čempionu.
Spānijas futbola izlases sastāvā Kini spēlēja no 1970. līdz 1982. gadam. Kopumā aizvadījis 35 mačus un guvis astoņus vārtus. Piedalījies 1978. un 1982. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1980. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Sporting Gijón
Barcelona
Individuālie sasniegumi
Ienākumu nevienlīdzība
Ienākumu nevienlīdzība ir atšķirība regulāro ienākumu apjomā cilvēkiem kādā grupā vai valstī. Visizplatītākā mērvienība ienākumu nevienlīdzības izmērīšanai ir Džini koeficients. Lai gan neliela nevienlīdzība ir nepieciešama, lai stimulētu izaugsmi un ražīgumu, pārāk augsta nevienlīdzība tiek uzskatīta par ekonomisku un sociālu problēmu, kas pasliktina ekonomisko stāvokli. Cilvēki arī jūtas laimīgāki, ja dzīvo vienlīdzīgākā sabiedrībā.
Ienākumu nevienlīdzību var izmainīt ar nodokļu politiku. Regresīva nodokļu sistēma nevienlīdzību palielina, bet progresīva nodokļu sistēma to samazina.
Asmirs Begovičs
Asmirs Begovičs (bs; dzimis ) ir bosniešu futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, bijis Bosnijas un Hercegovinas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Begovičs pārstāv Anglijas čempionāta komandu Queens Park Rangers.
Piecus gadus Begovičs piederēja Portsmouth FC komandai, lai gan komandā aizvadīja tikai 11 spēles. Viņš tika īrēts citām Anglijas un Beļģijas komandām. 2010. gadā Begoviču nopirka Anglijas Premjerlīgas komanda Stoke City F.C. Tur viņš bija pirmais vārtsargs. spēlē pret Southampton FC Begovičs jau 13. sekundē guva vārtus ar sitienu no sava vārtsarga laukuma.
2015. gadā pievienojās Chelsea F.C. Chelsea komandā Begovičs 2016.—2017. gada sezonā izcīnīja čempiona titulu, lai gan aizvadīja tikai 2 spēles. 2017. gadā tika paziņots par Begoviča pievienošanos A.F.C. Bournemouth.
Spēlējis Kanādas U-20 izlasē, bet 2009. gadā tika izsaukts uz Bosnijas un Hercegovinas izlasi. Tās sastāvā viņš piedalījās 2014. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Chelsea
Individuālie sasniegumi
Rūsa (augu slimība)
Rūsa ir lauksaimniecībā nozīmīga augu slimība, ko izraisa rūsas sēnes (Pucciniales). Slimības simptomi — brūnas, sarkanīgas, dzeltenas pustulas uz augu lapām. Slimajiem augiem pastiprinās transpirācija un pazeminās fotosintēzes intensitāte, lapas pāragri nokalst. Vidēji stipras infekcijas gadījumā ražas zudumi var sasniegt 15-30%. Jo agrākās auga attīstības fāzēs notiek inficēšanās, jo lielāki ir ražas zudumi.
Graudaugu rūsas
Graudaugu rūsas ierosina Puccinia spp. sēnes. Ierosinātāji ir obligāti parazīti ar šauru specializāciju. Patogēna izplatība un attīstība ar atkarīga no šķirnes izturības. Kviešu rūsa ir vissenāk pazīstamā augu slimība.
Latvijā sastopamas sešu veidu graudaugu rūsas:
== Citi izplatīti rūsas ierosinātāji ==
Šorttreks
Šorttreks ir ziemas sporta veids, kurā sportists ar speciālām slidām kājās cenšas pēc iespējas ātrāk veikt distanci. Sacensības šajā sporta veidā notiek 60×30 m lielos ledus laukumos ledus hallēs, viens aplis ir 111,12 metrus garš. Šorttreks attīstījās kā ātrslidošanas veids Ziemeļamerikā hokeja laukumos. 1967. gadā to uzņēma Starptautiskā Slidošanas federācija, lai arī līdz pat 1976. gadam neatzina starptautiskas sacensības. Šorttreks kopš. gada ir iekļauts Olimpisko spēļu programmā.
Ričiki
Ričiki ir ciems Isnaudas pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 274 km attālumā no Rīgas.
Kārlis Galle
Kārlis Galle (de; dzimis, miris ) bija vācu vieglatlēts, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.
1896. gada vasaras olimpiskās spēles
1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās Galle startēja vienā vieglatlētikas skriešanas disciplīnā — 1500 metros. Šajā disciplīnā viņš ar rezultātu 4 minūtes un 39 sekundes ieguva 4. vietu, piekāpjoties austrālietim Edvīnam Flekam, amerikānim Artūram Bleikam un francūzim Albēnam Lermuzū.
Mistiskā pica
"Mistiskā pica" (en) ir 1988. gada ASV drāma, kuras režisors ir Donalds Petrijs. Galvenās lomas atveido Annabeta Giša, Džūlija Robertsa, Lilī Teilore, Vinsents D'Onofrio, Ādams Storks un Končata Ferela. Filmas pirmizrāde notika.
Trīs pusaudžu meitenes kļūst pilngadīgas, strādājot picērijā Konektikutā.
Rovaniemi Centrālais stadions
Rovaniemi Centrālais stadions (fi) ir stadions Somijas ziemeļu pilsētā Rovaniemi. 1953. gadā uzceltajā stadionā ir 2 800 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada RoPS Rovaniemi futbolkomanda. Stadions vairākkārt pārbūvēts. 2009. gadā stadions modernizēts, izveidojot mākslīgo klājumu ar apsildi.
Jānis Annuss (gleznotājs)
Jānis Annuss ( — ) bija latviešu gleznotājs un fotogrāfs, viens no trimdas latviešu māksliniekiem.
Nokia 9500 Communicator
Nokia 9500 Communicator bija Somijas uzņēmuma Nokia sērijas Communicator ceturtās paaudzes mobilais telefons.
Aparāts no ārpuses bija kā parasts telefons, bet atvērtā veidā ar to varēja darboties kā ar datoru, kuram bija QWERTY tastatūra un otrs liels LCD displejs. Nokia 9500 Communicator varēja izveidot interneta savienojumu, kā arī pieslēgties lokālajam bezvadu tīklam 802.11b standartā.
Aparāts apgādāts ar Texas Instruments OMAP procesoru, kas darbojās 150 MHz frekvencē. Tam bija 80 MB atmiņa. Telefonā varēja ievietot MMC atmiņas karti. Operētājsistēma bija Series 90, kas veidota uz Symbian bāzes.
Nokia 9500 Communicator priekštecis bija Nokia 9210 Communicator. 2005. gadā tika izlaists modelis Nokia 9300, kas veidots uz 9500 bāzes, bet mazāks un bez bezvadu tīkla atbalsta un kameras. 2007. gadā 9500 modeli aizstāja Nokia E90 Communicator.
Jānis Eglīts
Jānis Eglīts (dzimis ) ir latviešu politiķis. Pārstāv Nacionālo apvienību. Šobrīd ir Aizsardzības ministrijas parlamentārais sekretārs, iepriekš darbojies vairāku citu Nacionālās apvienības vadīto ministriju vadībā.
Absolvējis Rīgas 77. vidusskolu un Rīgas Pedagoģijas un izglītības vadības akadēmiju, kur ieguvis sociālo zinātņu bakalaura grādu psiholoģijā. Kopš 2014. gada dienē Zemessardzē.
Politiskā darbība
Bijis Saeimas deputāta Jāņa Dombravas palīgs 10., 11., un 12. Saeimā. 2013. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēts Baldones novada domē, kur pildījis arī domes priekšsēdētāja vietnieka amatu (2013—2016). J. Eglīts ir bijis parlamentārais sekretārs Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijā (2016—2019), kā arī vadījis Kaspara Gerharda biroju, viņam esot dažādu nozaru ministram.
Kandidēja 2020. gada ārkārtas Rīgas domes vēlēšanās un 2022. gada Saeimas vēlēšanās no Nacionālās apvienības saraksta, bet netika ievēlēts.
Erdogans
Erdogans (tr — 'kas dzimis kā drosmīgs vīrs, karotājs vai karavīrs'; sieviešu dzimtē Erdogana) ir turku cilmes vīriešu vārds un uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Džovanni Di Lorenco
Džovanni Di Lorenco (it; dzimis ) ir itāļu futbolists, kas spēlē labās malas aizsarga pozīcijā, Itālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada pārstāv Itālijas A sērijas klubu Napoli.
Karjera
Di Lorenco ir Lucchese un Reggina klubu audzēknis. 2011. gadā Reggina komandas sastāvā debitēja B sērijā. 2012.—2013. gada sezonu pavadīja īrē klubā Cuneo. No 2015. līdz 2017. gadam pārstāvēja Matera Calcio. 2017. gada augustā pievienojās Empoli un palīdzēja komandai uzvarēt B sērijā, kā arī izcīnīt ceļazīmi uz A sēriju. Augstākajā līgā debitēja 2018. gada augustā. 2019. gada jūnijā pārgāja uz Napoli. 2020. gadā ar Napoli uzvarēja Itālijas kausa izcīņā.
Spēlējis Itālijas U-20 un U-21 izlasēs. Itālijas izlasē debitēja 2020. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Lihtenšteinu. Tika iekļauts izlases sastāvā dalībai 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.
Sasniegumi
Napoli
Itālija
Vinterala
Vinterala bija smilšakmens ala, kas atradās Vintergravā, Cēsīs. Vinterala bija otra lielākā ala Latvijā tilpuma ziņā (lielākā ir Gūtmaņa ala). Nobrukumi alā sākās jau ap 1974. gadu, ala ievērojami iebruka 1984. gadā, kad tajā varēja ielīst tikai četrrāpus, bet 1990. gadā tās ieeja aizbruka pilnībā. Pirms aizbrukšanas tās garums bija 40,5 m, platums bija līdz 5 m, griestu augstums — līdz 4,4 m un kopējais alas tilpums bija 325 m.3 Ala veidota mākslīgi — to izraka balto smilšu ieguvei. Tiek uzskatīts, ka daļa pazemes eju vēl ir saglabājušās. Šīs alas, tāpat kā apkārt esošās Vintergravas un tai cauri tekošās Vinterupītes nosaukums radies no muižnieka Vintera vārda, kam piederēja alai apkārt esošā zeme. Senās enciklopēdijās Vinterala kļūdaini minēta kā lielākā un dziļākā ala visā Latvijā, lai gan tās garums nesasniedz pat 50 metrus.
Pirmpiens
Pirmpiens ir šķidra rakstura viela, kuru ir spējīgas izdalīt zīdītāju mātītes vai sievietes, lai nodrošinātu savas atvases veiksmīgāku pielāgošanos apkārtējai videi, kad atvases ķermenis ir atstājis mātes ķermeni. Pirmpienu zīdītāji ir spējīgi izdalīt vairākas reizes pēc dzemdībām, tā daudzums un izdalīšanās ilgums variē atkarībā no sugas. Pirmpiens savas struktūras ziņā ir biezāks un uzturvielām bagātāks par pienu, kā arī tam piemīt īpašība sagatavot tikko dzimušās atvases barības uzņemšanas sistēmu, lai tā spētu barības traktā nonākušās vielas sagatavot gremošanai un pārstrādei.
Sturla Holms Legreids
Sturla Holms Legreids (no; dzimis ) ir norvēģu biatlonists, pieckārtējs pasaules čempions.
Karjera
Ar biatlonu sāka nodarboties 2007. gadā. 2018. gada Pasaules čempionātā junioriem, kas norisinājās Otepē, Legreids izcīnīja divas sudraba medaļas — 15 km individuālajā distancē un stafetē. 2020. gada Eiropas čempionātā Raubičos ieguva sudraba medaļu iedzīšanā. Pasaules kausa sacensībās debitēja Nove Mesto ar 13. vietu sprintā.
2020.—2021. gada Pasaules kausa pirmajā posmā Kontiolahti izcīnīja uzvaru 20 km individuālajā distancē. Savā debijas Pasaules čempionātā 2021. gadā Pokļukā ieguva četras zelta medaļas: jauktajā stafetē, 20 kilometru individuālajā distancē, vīriešu stafetē un distancē ar kopēju startu. 2020.—2021. gada Pasaules kausa sezonu noslēdza 2. vietā kopvērtējumā.
izcīnīja zelta medaļu vīriešu stafetē, individuāli labāko rezultātu sasniedza distancē ar kopēju startu, ieņemot 6. vietu. 2021.—2022. gada sezonā vēlreiz izcīnīja 2. vietu PK kopvērtējumā un uzvarēja U-25 ieskaitē.
Elvijs Endelis
Elvijs Endelis (dzimis Rīgā) ir viens no spožākajiem Latvijas jaunās paaudzes sitaminstrumentālistiem. Profesionālā sitaminstrumentu ansambļa "Perpetuum Ritmico" dalībnieks.
Biogrāfija
Ieguvis augstas godalgas vairākos starptautiskos konkursos Latvijā un Lietuvā; 2013. gadā kļuvis par prestižā Yamaha Music Foundation of Europe konkursa uzvarētāju. Kopš veiksmīgās dalības Latvijas Nacionālās televīzijas konkursā "Radīti mūzikai" regulāri piedalās dažādos televīzijas un radio projektos. 2017. gadā ieguvis maģistra grādu Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijā marimbas spēlē. Pilnveidojis savu meistarību izcilu mūziķu meistarklasēs, to starp pie Igora Lešnika, Martas Klimasaras, Džonatana Hāsa, Emanuela Sežornē, Čin-Čeng Lina, Ludviga Alberta, Paulo Paskalina, Gerta Mortensena, Henrika Lāšona, Andreja Puškareva u.c.. Regulāri sadarbojas ar nozīmīgākajiem Latvijas orķestriem — Latvijas Nacionālo simfonisko orķestri, kamerorķestri "Sinfonietta Riga", Liepājas Simfonisko orķestri, kā arī orķestri "Rīga" un jau septīto sezonu ir Latvijas Nacionālās Operas un baleta orķestra mūziķis. Līdztekus solodarbībai Elvijs ir arī meistarīgs kamermūziķis.
Mūrnieki (Drabešu pagasts)
Mūrnieki ir ciems Cēsu novada Drabešu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3 km no pagasta pārvaldes Ausmās, 9 km no novada centra Cēsīm un 81 km no Rīgas.
Šļomovka
Šļomovka, arī Šļomi, ir ciems Riebiņu novada Riebiņu pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 6 km no pagasta un novada centra Riebiņiem un 208 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P58.
Davids Savārs
Davids Savārs (fr, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2021. gada Savārs pārstāv NHL komandu Monreālas "Canadiens". 2009. gada NHL draftā Savāru ar kopējo 94. numuru ceturtajā kārtā izvēlējās Kolumbusas "Blue Jackets".
Desmit sezonas pavadījis Kolumbusas "Blue Jackets" rindās. 2021. gadā Savārs tika aizmainīts uz Tampabejas "Lightning", ar ko viņš togad izcīnīja Stenlija kausu. 2021. gadā noslēdzis līgumu ar Monreālas "Canadiens".