cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Glezna
Gleznu atribūcija
Tā ir mākslas darba, šajā gadījumā konkrētas gleznas autora, rašanās vietas un laika noteikšana, kas balstās uz tiešajām liecībām un būtiskiem pierādījumiem. Par tiešajām liecībām gleznas atribūcijā kalpo signatūra, autora rakstītas ziņas un datējums uz darba. Būtiskie pierādījumi gleznas atribūcijā ir ikonogrāfiskā un stilistiskā analīze. Mūsdienās gleznas parasti tiek parakstītas, ko veicinājusi indivīda vērtības celšanās 14. gadsimtā un doma, ka gleznu radījusi ģeniālas personas oriģināla koncepcija. Mākslas tirgū glezna kā mākslas darbs ievērojami zaudē tās vērtību, ja autorība nav noteicama vai ja gleznas autors ir mazpazīstams. Tātad, jo pazīstamāks vārds, jo lielāka gleznas vērtība. Kopš viduslaiku beigu posma uz gleznām redzamā vietā, tās virspusē vai aizmugurē mākslinieks lielākoties ir licis savu parakstu un datējumu. Mūsdienu gleznās paraksts parasti ir novietots tās apgleznotās puses lejasdaļā, parasti labajā stūrī, bet tās aizmugurē var būt atrodamas autora vai citas personas rakstītas ziņas. Citāds paraksta novietojums ir gravīrās pie nosacījuma, ja zīmētājs un gravieris nav viena un tā pati persona. Šādā gadījumā zīmētāja paraksts ir novietots darba kreisajā apakšējā stūrī aiz apzīmējuma delin. (delineavit — 'zīmējis'), bet graviera paraksts novietots simetriski pa labi aiz apzīmējuma sculps. (sculpsit — 'gravējis'). Tā kā gleznotāji reti saglabā savas darbības laikā viena veida parakstu, kas bieži nezinātājam var radīt aizdomas par viltojumu, bet tajā pašā laikā paraksta forma ļauj noteikt zināma perioda darbus un gadījumā, ja nav glezna datēta, arī tās hronoloģiju.
Gleznas atribūcijas elements ir arī gleznas nosaukums. Gleznu nosaukumi mūsdienu izpratnē sāka izveidoties 17. gadsimta beigās ar salonu rašanās sākumu. Īpaša nepieciešamība pēc gleznu nosaukumiem radās, izveidojoties mākslas tirgum, kad tika radītas izstādes un katalogi. Bieži vien vienai un tai pašai gleznai dažādos avotos var atrast vairākus tās nosaukumus, kas ir izskaidrojams ar vēlāk pievienotu nosaukumu vai apzīmējošo nosaukumu, kas bieži notiek pat pēc gleznotāja nāves.
Veicot gleznas atribūciju, tiek meklētas ziņas literatūrā un avotos, ka arī veic teksta, idejiskā satura vai stila un citu gleznas īpatnību analīzi.
Gleznas izmēri
Gleznas augstuma un platuma jeb izmēru noteikšana sniedz nozīmīgu informāciju, jo īpaši mazformāta vai lielu gleznu gadījumā bieži atvieglo darba identificēšanu neskaidra vai nezināma nosaukuma gadījumā, jo ļauj noteikt gleznas piederību kādai lielākai sērijai.
Gleznas vēsturiskais pārskats
Gleznas vēstures iepazīšana ļauj labāk iepazīt darbu un pārliecināties par tās autentiskumu. Glezna nereti var būt arī īss laikmeta atspoguļojums, jo veiktā gleznu pārvietošana, cenzūra, pakļaušana briesmām ir bijusi saistīta ar reliģiskiem un politiskiem notikumiem, bet gleznu aizmiršana un jaunatklāšana ir saistīta ar gaumes attīstību. Tāpat glezna var būt saistīta ar kādiem likteņstāstiem un notikumiem. Citi nozīmīgi gleznas vēstures elementi ir gleznas dokumentēšana, kā arī konservācija vai restaurācija.
Glezna kā mākslas darbs
Skatot gleznu kā mākslas darbu, īpaša uzmanība jāpievērš gleznas sižetam, motīviem, krāsu un formu studijām un to uztverei, gleznas valodai, ko veido gleznas sastāvdaļas — līnijas un krāsas, tās apvienojot formās, kā arī gleznas daiļrades formai, kas raksturo gleznas savdabīgo kompozīcijas struktūru jeb žanru. Gleznas žanrs pēc satura var būt: sadzīves, klusā daba, akts, ainava, portrets, vēsturiskais, kulta, animālistiskais, arhitektūras, dekoratīvais, alegorija, abstraktais. Pēc attēlojuma: ainava, portrets, klusā daba, figurālā kompozīcija, akts un analītiskais žanrs.
Nozīmīgs gleznas kā mākslas darba elements ir arī kompozīcija — vizuāli estētiskas mākslinieciskas formas elementu izkārtojums gleznā jeb mākslas darbā, ko nosaka mākslinieka izvēlētie paņēmieni. Gleznas kompozīcijā liela nozīme ir līniju ritmam un galveno līniju virzienam.
Svarīga nozīme gleznai kā mākslas darbam ir arī figūrām — cilvēku attēlošanai portretos un sižetiskās ainās.
1556. gads
1556. gads bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.
Feniletiķskābe
Atrašanās dabā
Atrodama augos kā vājas iedarbības augšanas hormons.
Feniletiķskābe, kas veidojas dzīvnieku organismā, savienojas ar glicīnu, rodoties fenacetūrskābei C6H5CH2CONHCH2COOH. Šādā veidā feniletiķskābe tiek izvadīta no organisma.
Iegūšana
C6H5CH2Cl → C6H5CH2CN → C6H5CH2COOH
Īpašības
Feniletiķskābe ir nedaudz vājāka skābe par benzoskābi. Feniletiķskābes metilēngrupai piemīt augsta reaģētspēja, šo īpašību izmanto organiskajā sintēzē citu savienojumu iegūšanai.
Izmantošana
Feniletiķskābi un tās esterus lieto kā smaržvielas, ko pievieno vaskam.
Ledusskapis
Ledusskapis ir ierīce, kas sastāv no siltumizolējoša nodalījuma un siltumsūkņa. Mehānisms nodod siltumu ārējai videi, bet atdzesēto gaisu pievada siltumizolējošajam nodalījumam. Ledusskapji tiek plaši izmantoti, lai uzglabātu pārtikas produktus, kas ātri sabojājas augstā temperatūrā — bojāšanās no baktēriju savairošanās un citiem procesiem ir daudz lēnāka zemā temperatūrā. Parasti par ledusskapjiem dēvē ierīces, kas saglabā temperatūru pāris grādu virs ūdens sasalšanas temperatūras. Līdzīgas ierīces, kas uztur temperatūru zem ūdens sasalšanas punkta, sauc par "saldētavām". Saldētavas saglabāto saturu iesaldē (zem 0 °C). Lielākā daļa saldētavu darbojas temperatūrās −18 °C (0 °F).
Komerciālos ledusskapjus un saldētavas, kas zem šiem nosaukumiem ietver citus nosaukumus, izmantotoja gandrīz 40 gadus pirms mājas modeļiem. Tie izmanto toksisko amonjaka gāzes sistēmu, padarot tos bīstamus mājas lietošanai. Praktiskie mājsaimniecības ledusskapji tika ieviesti 1915. gadā un ieguva plašāku piekrišanu ASV, pateicoties zemākai cenai un tehnoloģijām, kas padarīja leduskapjus mazāk bīstamus. Jau 1930. gadā 60% ASV iedzīvotājiem bija ledusskapji, un nepagāja ne 40 gadu, kad līdzīgs ledusskapju izmantošanas līmenis bija sasniegts Apvienotajā Karalistē.
Brons
Brons var būt:
Emīls Artins
Emīls Artins (de, dzimis, miris ) bija Austroungārijas armēņu izcelsmes vācu / ASV matemātiķis. Darbi abstraktajā algebrā, algebrisko skaitļu teorijā, L-funkcijās.
Dzimis Vīnē operdziedātājas un mākslas dīlera ģimenē. Uzauga Liberecā (mūsdienās Čehijā). Mācījies Vīnē, vēlāk Leipcigā. Pasniedza Hamburgas Universitātē. Tā kā Artina sievai bija daļēji ebreju izcelsme, pēc nacistu nākšanas pie varas Artins bija spiests emigrēt uz ASV. Strādāja vairākās universitātēs, tai skaitā Prinstonā. 1958. gadā atgriezās Hamburgā, kur 1962. gadā mira.
Aivars Ģipslis
Aivars Ģipslis jeb Aivars Gipslis (dzimis Rīgā, miris  Berlīnē) bija Latvijas šahists (starptautiskais lielmeistars), žurnālists un treneris. Bija ilggadējs žurnāla "Šahs" galvenais redaktors.
Dzīvesgājums
Dzimis 1937. gadā Rīgā. Šahu iemācījies spēlēt vēlu - tikai 12 gadu vecumā Rīgas Pionieru pilī. 1959. gadā beidza studijas Latvijas Universitātē. PSRS sporta meistars kopš 1957. gada, starptautiskais lielmeistars no 1967. gada. Pasaules eksčempiones šahā Nonas Gaprindašvili treneris no 1966. līdz 1979. gadam. Ģipšļa trenētā PSRS sieviešu izlase uzvarēja sešās Pasaules šaha olimpiādēs.
Miris 2000. gada 13. aprīlī šaha turnīrā Berlīnē.
Pagodinājumi
1976. gadā Ģipslim piešķīra PSRS Nopelniem bagātā trenera nosaukumu.
Cikadeju rinda
Cikadeju rinda ir sena sēklaugu rinda, plašāk pārstāvēta mezozojā, mūsdienās ietilpst cikadeju nodalījumā (Cycadophyta), kurā ietilpst tikai cikadeju klase (Cycadopsida) un viena kārta (Cycadales, Cycadeae), kas sastāv no trim dzimtām.
Pārstāvji sastopami tropu un subtropu joslās. Pazīstamas ~ 120 sugas, parasti kokveida, retāk mazāki augi, kas līdzinās palmām. Dažas sugas no šīs klases ir divmāju augi.
Krakovamzē
Krakovamzē ir pilsēta Vācijā, Mēklenburgā-Priekšpomerānijā, uz dienvidiem no Rostokas. Āmtes centrs. Futbolista Andreasa Reinkes (Andreas Reinke, 1969) dzimtā pilsēta.
Misas
Misas var būt:
Fall Grün
Fall Grün (no vācu valodas — 'zaļais gadījums') bija Vācijas plāns agresīvam karam pret Čehoslovākiju. Pirmā projekta izstrāde tika radīta 1937. gada beigās. Militārajai situācijai mainoties, plāns tika uzlabots. Gala izstrādē tika plānots uzbrukt 1938. gada 28. septembrī, taču tika atlikts sakarā ar Minhenes konferences sasaukšanu.
1938. gada 30. septembrī plāns tika pilnībā atcelts, jo Čehoslovākija atdeva Sudetu zemi Vācijai, Čehoslovākija zaudēja lielāko daļu robežas nocietinājumu un vairs nebija aizsardzības pozīcijā. Galu galā, 1939. gada 15. martā, Vācija iebruka Čehoslovākijā ar tās nelielu pretošanos.
Renault F1
Renault F1 bija Formula 1 autosacīkšu komanda, kura piederēja Renault automašīnu koncernam. Šobrīdējā Renault komanda tika izveidota 2002. gadā uz Benetton komandas bāzes. Kopš 2012. gada komanda ir pazīstama ar nosaukumu Lotus F1
F1 komanda (1977—1985)
Renault F1 ienāca. gada sezonas beigās, piedaloties piecās sacīkstēs ar Žanu Pjēru Žabuiju pie vienīgās formulas stūres. Formula izrādījās ļoti neizturīga pirmajās sacīkstēs, tāpēc komandu iesauca par "dzeltenajām tējkannām". Nākamais gads nebija īpaši labāks, jo četras sacīkstes pēc kārtas Žabuija Renault bija spiests nobraukt malā ar nodegušu dzinēju. Sezonas beigās parādījās uzlabojuma pazīmes — divas reizes Žans Pjērs spēja kvalificēties trešajā vietā. Votkinsglenā tika izcīnīta 4. vieta. . gadā tika izmantoti divi piloti un par Žabuija komandas biedru kļuva viņa tautietis Renē Arnū. Komanda turpināja uzrādīt zemus rezultātus, tomēr Žabuijam izdevās izcīnīt vienu pole-position. Komandas un abu pilotu mājas trasē, Dižonā, izcīņā notika neticamais: abi piloti ieņēma pirmo starta rindu, Žabuijs izcīnīja uzvaru, bet Arnū finišēja trešais. Arnū vēl sezonas gaitā divas reizes kāpa uz goda pjedestāla otrā augstākā pakāpiena: Lielbritānijas un.
Nākamajā sezonā abi piloti nemainīja komandu. Arnū izcīnīja uzvaras sezonas sākumā, un, bet Žabuijs izcīnīja uzvaru Austrijā. Ž. P. Žabuijs beidza karjeru pēc smagas avārijas sezonas beigās, tāpēc komanda parakstīja līgumu ar bijušo McLaren pilotu Alēnu Prostu. Savā pirmajā sezonā franču komandā viņš izcīnīja trīs uzvaras, tikmēr Arnū labākais rezultāts bija otrā vieta. . gads bija pēdējais, kad komandā brauca tikai francūži. Gan Prosts, gan Arnū izcīnīja pa divām uzvarām. Renē Arnū devās uz Ferrari, kamēr Alēnam Prostam komandā piebiedrojās amerikānis Edijs Čīvers. Viņa otrā vieta Kanādā un trešās vietas Francijas, Beļģijas un nešķita nemaz tik labi sasniegumi pateicoties Prosta četrām uzvarām. Prosta uzvara Austrijā izrādījās pēdējā komandas toreizējā inkarnācijā.
. gads iesākās ar abu braucēju nomaiņu, jo Alēns Prosts pameta komandu, bet līgums ar E. Čīveru netika pagarināts. Tādējādi pie Renault stūres sēdās Patriks Tambejs un Dereks Vorviks. Viņiem vairs tik ļoti neveicās un trīs otrās vietas bija labākais, uz ko viņi bija spējīgi. Sezonas pēdējā sacīkstē piedalījās trīs Renault piloti — pēdējās sacensībās piedalījās arī Filips Straifs. Piloti netika nomainīti. gadā, taču rezultāti pasliktinājās. Tambeja izcīnītās trešās vietas sezonas sākumā bija komandas labākie sasniegumi tosezon. Jau atkal vienu sacīksti komanda brauca ar trim pilotiem: Vācijā piedalījās Fransuā Eno. Tā bija komandas pēdējā sacīkste uz ilgu laiku, jo Renault koncerna vadība negribēja sponsorēt veselu komandu.
Dzinēju piegātājs
Renault prombūtnes laikā no F1 tā piegādāja dzinējus citām komandām no 1989. līdz 2001. gadam, bet atsāka to darīt 2007. gadā. Pirmā komanda, ar kuru tika noslēgts piegādes līgums bija Williams. Sestajā sacīkstē viņiem jau bija pirmā uzvara; to nodrošināja Tjerī Butsēns. Vēl viena uzvara tika izcīnīta sezonas pēdējā sacīkstē, un atkal uzvarētājs bija Butsēns. Nekas īpaši nemainījās turpmākos divus gadus, līdz. gadā britu komanda uzbūvēja čempionātu uzvarošu formulu, uzvarot pusi no sacīkstēm. Williams vēl uzlaboja sniegumu. gadā un atkal izcīnīja abus galvenos titulus. Nākamā sezona bija vienīgā tuvākajos gados, kad ar Renault apgādātās komandas pilots neizcīnīja titulu. Airtons Senna gāja bojā, bet Deimons Hills zaudēja cīņu par titulu pēdējā sacīkstē.
Nākamajā gadā arī Benetton sāka izmantot Renault dzinējus un Mihaels Šūmahers izcīnīja savu otro titulu. Turpmākās divas sezonas Renault apgādāto komandu piloti atkal izcīnīja titulus —. gadā tas bija Hills, bet. gadā — Žaks Vilnēvs. Vēlāk vārds Renault izzuda no F1 aprites, jo tika dzinējiem tika izmantoti citi nosaukumi: Playlife (Benetton), Mecachrome (Williams) un Supertec (Williams, Arrows un BAR). . gadā vienīgā komanda, kura izmantoja Renault dzinējus bija pati Renault, bet. gadā viņiem pievienojās Red Bull Racing.
Renault (2002—2010)
. gada tika izcīnīta viņa pirmā uzvara. . gadā komanda visus pārsteidza būdami patiesi pretendenti uz otro vietu čempionātā. Trulli pārspēja savu bijušo komandas biedru Batonu, tā bija viņa pirmā uzvara. Ja būtu uzvarējis Batons, tad arī viņam tā būtu pirmā uzvara. Trulli devās uz Toyota vēl sezonu nepabeidzis. Par viņa aizvietotāju tika izvēlēts kanādietis Žaks Vilnēvs, kurš septiņus gadus iepriekš izcīnīja titulu ar Williams komandas formulu, kura tika apgādāta ar Renault dzinējiem. Itālis Džankarlo Fizikella ieņēma Trulli atbrīvoto vietu. gadā. Daudzi viņu uzskatīja par labu pilotu, kurš visu karjeru ir braucis vājās formulās. Viņš spēja izcīnīt uzvaru pirmajā sacīkstē, taču čempionātā viņam drīz vien priekšā aizsteidzās komandas biedrs Alonso, kurš arī izcīnīja titulu. Komanda bija arī konstruktoru kausa čempione. Nākamajā sezonā atkārtojās tas pats, taču. gadā Alonso devās uz McLaren, tāpēc viņa vietā kopš tā laika Heiki Kovalainens. Sakarā ar tabakas reklāmu aizliegumiem komandu vairs nesponsorēja Mild Seven, bet gan ING. Labākais rezultāts 2007. gadā bija Heiki Kovalainena otrā vieta Japānā.
tika paziņoti. gada piloti: Nelsinju Pikē un Alonso. Par testpilotu kļuva Romēns Grožāns. Vēlāk par testpilotiem kļuva arī Lukašs di Grasi un Sakons Jamamoto. Sezonas vidū,, Pikē pēc ilgas neveiksmju sērijas izcīnīja 2. vietu, savukārt Alonso uzvarēja. Alonso atkal uzvarēja, savukārt Pikē ierindojās 5. vietā, palielinot pārsvaru komandu kopvērtējumā pār Toyota. Sezonas pēdējā sacīkstē Alonso finišēja otrais. Alonso ieguva pole-position, tomēr sacīkstes gaitā viņam kādā pitstopā netika kārtīgi pieskrūvēts ritenis un viņš izstājās no sacīkstes. Par riteņa nekārtīgu pieskrūvēšanu komandu izslēdza no. Savukārt Pikē pameta komandu pēc vājas pirmās sezonas puses, kurā viņš neguva punktus. Vēlāk Renault komandai tika atļauta dalība un par Pikē aizvietotāju tika nosaukts testpilots Romēns Grožāns.
Neilgi pēc Pikē atlaišanas brazīlietis paziņoja, ka Renault likuši viņam pērnā gada apzināti avarēt. Tika ierosināta izmeklēšana. Neilgi pirms tiesas sēdes no komandas tika atlaisti Flavio Briatore un Pets Saimondss. Komandai tika piespriests nosacīta diskvalifikācija uz diviem gadiem. Dažas dienas pēc sēdes par jauno komandas vadītāju kļuva Bobs Bells, bet viņu drīz pēc tam aizvietoja Ēriks Buljē. Komandu skandāla dēļ pameta vairāki sponsori.
. gadā komandā brauca Roberts Kubica un Vitālijs Petrovs. Austrālijas Grand Prix Kubica izcīnija savu pirmo pjedestālu komandas sastāvā un finišēja otrajā vietā. Kubica izcīnija 4. vietu Malaizijā, 5.vietu Ķīnā, un 8. vietu Spānijā. Petrovs guva savus pirmos punktus Ķīnas Grand Prix, finišējot 7. vietā. Vitālijam Petrovam kvalifikācijas braucienos un sacīkstēs bija sliktāki rezultāti nekā Robertam Kubicam. Tomēr Petrovs Ungārijas Grand Prix pirmo reizi finišējā augstākā vietā nekā Kubica un viņš finišēja 5. vietā. Taču Beļģijas Grand Prix Petrovs kļūdījās un avarēja kvalifikācijas braucienā, jo viņš gribēja pārbaudīt cik slapjas bija ceļu apmales. Viņam nevarēja noteikt laiku kvalifikācijas braucienā un viņu ierindoja 24. vietā. Tomēr pēc Pedro de la Rosas pārnesumkārbas kļūmes viņu ierindoja 23. vietā. Beigās viņš sacīkstes finišēja devītajā vietā. Singapūras Grand Prix sacīkstē Petrovs bija septītajā vietā pirms viņu pagrūda Niko Hilkenbergs. Kubica bija spiests veikt neplānotu apstāšanos, bet beigās viņš atguva savu zaudēto vietu.
Lotus Renault GP (2010)
2010. gada 5. novembrī žurnāls Autosport paziņoja, ka Renault atsauc savu līdzdalību no Formulas 1 sacensībām 2011. gadā un kļūs par dzinēju piegādātāju. Lotus Cars iegādājās 25% no komandas. 2010. gada decembra sākumā komanda tika pārdēvēta par Lotus Renault GP un parakstīja līgumu ar Lotus Cars līdz 2017. gadam. Renault turpināja atbalstīt komandu un piegādāja tai savus dzinējus.
2011. gadā komanda cīnījās pret citu komandu, kura arī izmantoja Lotus vārdu. Otra komanda, kas piedalījās. gada sezonā kā Lotus Racing pārsauca sevi par "Team Lotus". gada sezonā pēc senas komandas nosaukuma nopirkšanas.
2011. gada 6. februārī Roberts Kubica tika smagi ievainots rallija negadījumā Itālijā. 16. februārī tika paziņots, ka Kubicu aizstās Niks Heidfelds.
Komanda labi uzsāka. gada sezonu. Austrālijas Grand Prix Petrovs izcīnija savu pirmo pjedestālu savā Formula 1 karjerā, finišējot 3. vietā. Heidfelds finišēja divpadsmitajā vietā ar bojātu formulu. Heidfelds finišēja trešais Malaizijā, bet Petrovs izstājās. Komandai gāja grūtāk Ķīnā — Petrovs finišēja devītais un Heidfelds finišēja 12. vietā. Heidfelds un Petrovs Turcijā finišēja 7. un 8. vietā. Komandas labie sasniegumi sezonas sākumā sāka pagaist. Heidfelds ieguva vairāk punktus Monako Grand Prix, finišējot astotajā vietā, kamēr Petrovs izstājās, jo viņš iekļuva negadījumā ar vairākām citām forumulām. Petrovs lietainajā Kanādas Grand Prix finišēja piektajā vietā. Heidfelds izstājās no sacīkstes pēc saskriešanās ar Kamui Kobajaši formulu. Komanda gāja grūti Valensijā. Heidfelds ieguva vienu punktu, finišējot desmitajā vietā un Petrovs finišēja 15. vietā. Augustā Beļģijas Grand Prix Heidfeldu aizstāja Bruno Senna.
Neorganiskā ķīmija
Neorganiskā ķīmija pēta ķīmiskos elementus, to veidotās vienkāršās vielas un savienojumus (izņemot organiskās vielas, ko pēta organiskā ķīmija).
Adri van der Pūls
Adri van der Pūls (nl; dzimis  Hogerheidē) ir bijušais profesionālais Nīderlandes velokrosa un šosejas riteņbraucējs. Van der Pūls bija profesionālis no 1981. līdz 2000. gadam. Karjeras laikā viņš uzvarēja 6 klasikās, divos Tour de France posmos un 1996. gada Pasaules čempionātā velokrosā. Viņš arī ieguva sudraba medaļu 1983. gada Pasaules čempionātā šosejas riteņbraukšanā aiz Grega Lemona un piecas otrās vietas Pasaules čempionātos velokrosā.
Van der Pūls karjeru uzsāka šosejas riteņbraukšanā un savā pirmajā sezonā viņš ieguva otro vietu Parīze—Nica daudzdienu velobraucienā aiz Stīvena Roča un otro vietu La Flèche Wallonne sacensībās. Tour de France viņš uzvarēja divos posmos; viņa uzvara posmā 1988. gadā uzstādīja rekordu kā ātrākais posms (kopš tā laika to pārspējuši trīs sportisti). Ziemā Van der Pūls piedalījās arī velokrosa sacensībās un guva lielus panākumus, karjeras beigu daļā pievēršoties velokrosam pilnībā, 1996. gadā uzvarot Pasaules čempionātā, bet 1997. gadā Pasaules kausa un Superprestige kopvērtējumā. Van der Pūls karjeru beidza pēc 2000. gada Pasaules čempionāta velokrosā, kur viņš finišēja ceturtais.
Ģimene
Van der Pūls ir populārā Francijas riteņbraucēja Raimona Pulidora znots. Viņa dēli Davids un Matjē arī ir riteņbraucēji. Matjē Van der Pūls 2012. un atkal 2013. gadā pats kļuva par Pasaules junioru čempionu velokrosā. 2015. gadā viņš atkārtoja tēva panākumu, kļūdams par pasaules čempionu.
Van der Pūla jaunākais brālis Žaks arī bija profesionāls riteņbraucējs; viņa karjera ilga no 1986. līdz 1992. gadam.
Riekstroži
Riekstroži (Nucifraga) ir viena no vārnu dzimtas (Corvidae) ģintīm, kas apvieno trīs sugas. Sastopamas Eirāzijā un Ziemeļamerikas rietumos.
Latvijā
Latvijā sastopama viena riekstrožu ģints suga — riekstrozis (Nucifraga caryocatactes), kas ir ne visai parasts ligzdotājs un ziemotājs. Ne visi ligzdojošie riekstroži pārziemo uz vietas, jo ziemā Latvijā tas ir novērojams retāk nekā citos gadalaikos. Dažkārt rudeņos izteiktas migrējošu putnu invāzijas, kuru laikā tiek novēroti Sibīrijas riekstroži (Nucifraga caryocatactes macrorhynchos).
Ligzdošana
Ligzdošana riekstrožiem sākas agri, kamēr ir saglabājušies bagātīgi sēklu krājumi no rudens. Ligzda tiek būvēta augstu skuju kokos. Dējumā parasti ir 2—4 olas. Inkubācija ilgst 18 dienas. Abi vecāki baro putnēnus. To apspalvojums izaug pēc 23 dienām. Jaunie putni kopā ar vecākiem paliek vairākus mēnešus, mācoties meklēt un noglabāt sēklas.
Kailsēkļi
Kailsēkļi (Gymnospermae) ir sena augu grupa, kas parādījās pirms 350 miljoniem gadu, sevišķi izplatīti kailsēkļi bija vēlajā paleozojā un mezozojā. Šajā laikā notika kalnu veidošanās, sauszemes pacelšanās un kļuva sausāks klimats, tad paparžaugus nomainīja kailsēkļi. Tie ir dažādsporu augi. Mikrosporas attīstās mikrosporangijos, kas atrodas uz mikrosporofiliem. Megasporas attīstās megasporangijos, kas atrodas uz megasporofiliem. Mikrosporas un megasporas atšķirās ārēji ar izmēriem un pēc uzbūves. Vairumam kailsēkļu mikrosporofili un makrosporofili sakopoti strobilos. Vairumam kailsēkļu strobili ir viendzimuma: sastāv no mikro vai makrosporofiliem. Mikrostrobili atbilst mikrosporofītiem, makrostrobili — makrosporofītiem. Kailsēkļu gametofīti, gan sievišķie, gan vīrišķie, ir stipri reducēti. Sievišķais gametofīts saistīts ar sporofītu, kas attīstās sēklaizmetnī. Reducētie vīrišķie gametofīti pilngatavību sasniedz mikrosporangijos. Kailsēkļus pārstāv galvenokārt koki, krūmi, liānas. Lapas ir skujas, ļoti variē, dažādas pēc skaita, izmēriem, morfoloģiskās un anatomiskās uzbūves. Pazīstamas apmēram 700 sugas, kas aug galvenokārt ziemeļu puslodes mērenajā joslā.
Klasifikācija
Pie kailsēkļiem pieder skujkoki (Pinophyta), ginki (Ginkgophyta), cikadejas (Cycadophyta) un Gnetophyta.
Ladākha
Ladākha (hi) ir Indijas savienības teritorija tās ziemeļos, Himalaju rietumu daļā. Tās galvaspilsēta ir Leha.
Šajā teritorijā dominējošā reliģija ir budisms. Šeit atrodas daudzi budistu klosteri. Caur Ladākhu savā laikā gāja cauri Zīda ceļš. Ladākhu mēdz dēvēt arī par Mazo Tibetu, jo gan tās kultūra, gan daba ir ļoti līdzīga Tibetā esošajai. Blakus esošajā Himāčala Pradēšas štatā politisko patvērumu guvis Dalailama, garīgais budistu līderis, kurš bija spiests pamest Tibetu un cenšas panākt ar budismu saistīto kultūrvēsturisko pieminekļu saglabāšanu.
Vēsture
Līdz 1681. gadam Ladākha bija neatkarīga budistu karaļvalsts, tad to pakļāva Tibeta, vēlāk tā kļuva par Mogulu impērijas vasaļvalsti. 18. gadsimta vidū Ladākhas valdnieki sāka maksāt nodevas Kašmirai, no 1819. gada Pendžābai. 1834. gadā to iekaroja Džammu valdnieki un Ladākha kļuva par Britu Indijas daļu.
Savienības teritorijas izveide
Līdz 2019. gadam Ladākha bija autonomā Džammu un Kašmīras štata sastāvā, kuram 1954. gadā pieņemtais Indijas konstitūcijas 370. pants deva tiesības uz savu atsevišķu konstitūciju, karogu un neatkarīgu lēmumu pieņemšanā visās jomās, izņemot aizsardzību, ārlietas un sakarus.
Indijas parlaments 2019. gada 6. augustā apstiprināja valdības plānu, kas anulēja štata autonomiju un līdz 31. oktobrim izveidoja divas jaunas savienības teritorijas — vienu Džammu un Kašmīras, bet otru Ladākhas teritorijā.
Reliģijas
Izplatītākās reliģijas ir islāms (46,4%) un budisms (39,7%).
Sahāras gepards
Sahāras gepards (Acinonyx jubatus hecki) ir viena no gepardu (Acinonyx jubatus) pasugām. To sauc arī par Ziemeļrietumāfrikas gepardu.
Sahāras gepards ir reta un apdraudēta pasuga, pastāv uzskats, ka mūsdienās Sahāras gepardu populācija nepārsniedz 250 īpatņus. Tas ir sastopams Ziemeļāfrikas teritorijās: Alžīrijā, Togo, Nigērā, Mali, Beninā un Burkinafaso. Visvairāk Sahāras gepardu dzīvo Alžīrijā Ahagara kalnos, lai gan šis pieņēmums balstās uz 2009. gada 4 gepardu novērojumiem.
Izskats un uzvedība
Sahāras gepards ir vientuļnieks un daļējs nomadnieks. Ļoti reti tēviņi izveido gepardu sugai raksturīgās koalīcijas. Mātītes parasti ieņem teritorijas, kurās ir visbagātākie barības resursi, bet tēviņi seko mātītēm.
Barība
Sahāras geparda galvenais medījums ir Sahāras zobenragantilopes, Dorkas gazeles un Dama gazeles. Gepards neatteiksies arī no mazāka medījuma kā, piemēram, zaķa.
Čeboksari
Čeboksari (ru) jeb Šupaškara (cv) ir Čuvašijas galvaspilsēta Krievijas Federācijā. Tajā dzīvo 441 600 iedzīvotāju.
Čeboksari atrodas Pievolgas augstienē Volgas labajā krastā, lejpus Čeboksari ūdenskrātuves. Kopējais pilsētas robežu kopgarums ir 83,3 km, no tiem sauszemes robeža ir 67 km gara. Pilsēta aizņem 233 km2 lielu platību.
Čeboksari klimats ir mēreni kontinentāls. Ziema ir sniegaina, bieži ir sals, tās ilgums ir ap 6 mēneši. Vasara silta, dažreiz karsta, ilgst 4 mēnešus. Pavasaris ilgst tikai vienu, bet rudens — divus mēnešus. Sniega sega izveidojas novembra trešajā dekādē un noturas līdz aprīlim, aprīļa vidū tā nokūst pilnībā. Dienu skaits ar sniega segu ir 150—160.
1375. gads
1375. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.
Fall Rot
Fall Rot bija Vācijas militārais plāns karam ar Franciju Otrajā pasaules karā, kā izstrāde sākās jau 1935. gadā. Plāna īstenošana sākās 1940. gada 5. jūnijā. Pirms operācijas Fall Gelb iznākuma vēl nebija skaidrs, vai notiks iebrukums Francijas iekšzemē.
Francijas iekarošanas laikā Fall Rot īstenoja divu apakšoperāciju veidā: vispirms tika veikts sagatavošanās uzbrukums uz rietumiem no Sommas upes, Sēnas virzienā; galvenais uzbrukums sākās 9. jūnijā Aisnes upes vidū. Uzbrukums salauza Francijas fronti un ļāva Vācijas bruņutankiem 17. jūnijā nodalīt franču armijas Mažino līnijā. Tajā pat dienā Francija prasīja kara izbeigšanu, oficiāli tā kapitulēja 25. jūnijā.
Tarragona
Tarragona (ca, ; la) ir ostas pilsēta Katalonijā, Spānijā. Atrodas pie Vidusjūras. Tarragonas provinces administratīvais centrs. 2012. gadā iedzīvotāju skaits Tarragonā sasniedza 134 tūkstošus.
Autotrofi
Autotrofi (no sengrieķu: αὐτός (autos) — 'pats' un τροφή (trofḗ) — 'barošanās') jeb producenti ir organismi, kuri no vienkāršām neorganiskām vielām var sintezēt sarežģītus organiskus savienojumus, piemēram, ogļhidrātus, taukus un olbaltumvielas. Tas var notikt, izmantojot gaismas enerģiju (fotosintēze) vai iegūstot enerģiju no neorganiskām vielām ķīmisko reakciju ceļā (hemosintēze).
Dzimtmisa
Dzimtmisa (agrāk arī Misa, Misas) ir apdzīvota vieta Bauskas novada Iecavas pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļos pie autoceļa A7 10 km no pagasta centra Iecavas, 32,5 km no novada centra Bauskas un 35 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Misas (Dzimtmisas) muižas (Misshof jeb Mißhof) centru. Pirmā Misas muiža tika uzcelta 1560. gadā senā zemgaļu Upmales novada centra Pūtelenes vietā, tās īpašnieks bijis Lukass Volfs. Vēlāk muiža piederēja Johanam Treideram. Pēdējais muižas īpašnieks bijis barons Reicholds. Muižas kungu māja celta 19. gadsimtā, vairākkārt pārbūvēta. Dzimtmisā atrodas pamatskola, Ziemeļu bibliotēka, veikals. 1 km no Dzimtmisas atrodas privātais zoo «Dobuļi».
Pirmā skola Dzimtmisā dibināta 1877. gadā, no 1920. gada muižas ēkā. No 1950. līdz 1997. gadam saucās par Ziemeļu skolu.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Skujkoku klase
Skujkoki, skuju koki (Pinopsida) ir kailsēkļu nodalījuma vienīgā klase.
Vīrišķie un sievišķie strobili sastāv no saīsinātās ass, pie kuras piestiprinās mikrosporangiji jeb putekšņmaciņi un makrostrobili jeb sēklaizmetņi. Sievišķie strobili sakopoti čiekuros. Zināmas ~ 600 sugas, lielākā kailsēkļu grupa mūsdienās. Liela nozīme dabīgajā augu sedzē — veido mežus. Var būt koki, krūmi ar monopodiālu, zarainu stumbru. Strobili ir viendzimuma, var būt vienmāju vai divmāju augi - uz 1 auga gan vīrišķie, gan sievišķie strobili. Puteksnim ir ārējā un iekšējā sega — eksīna un intīna. Čiekurs sastāv no ass, pie kuras spirāliski vai pretēji sakārtotas segzvīņas. To žāklēs ir sēklzvīņas, pie pamata 2 vai vairāki sēklaizmetņi. Pēc apputeksnēšanās no sēklaizmetņiem attīstās embrijs, kas pārvēršas par sēklas dīglīti un sēklaizmetnis — par sēklu. Segzvīņu un sēklzvīņu forma, lielums, krāsa ir svarīgas pazīmes skujkoku noteikšanā. Skujas bagātas ar ēteriskām eļļām, sveķiem, terpēniem.
Sistemātika
Klase (†) — izmirušu augu grupa.
Jāņa vēstule
Jāņa vēstule var būt:
Itālijas kampaņa
Itālijas kampaņa Otrajā pasaules karā bija nosaukums Sabiedroto operācijām Itālijā no 1943. gada līdz kara beigām. Vienotais Sabiedroto Spēku Štābs bija operatīvi atbildīgs par visiem Sabiedroto zemes spēkiem Vidusjūras reģionā un tas plānoja un komandēja iebrukumu Sicīlijā, un kampaņu Itālijas iekšzemē līdz vācu spēku padošanās Itālijā, 1945. gada maijā.
Tiek lēsts, ka starp 1943. gada septembri un 1945. gada aprīli apmēram 60 000 Sabiedroto un 50 000 Vācijas karavīru mira Itālijā. Neviena cita kampaņa Rietumeiropā neprasīja vairāk dzīvību un ievainoto.
Gabriels Milito
Viņa vecākais brālis Djego arī ir futbolists un šobrīd spēlē Itālijas klubā Milānas "Inter". Viņi abi kopā ir spēlējuši Saragosas "Real" klubā.
Spēlētāja karjera
Independiente
Zaragoza
Barcelona
Individuālie sasniegumi
Akts
Akts (no de, kas savukārt no la) ir viens no tēlotājas mākslas žanriem vai arī atsevišķs darbs, kurā ar cilvēka kailķermeņa attēlojumu izsaka priekšstatu par skaisto, eksistences un jūtu neatkārtojamību.
Akts var būt arī tikai studija ķermeņa proporciju attēlošanai vai arī uzmetums topošajam mākslas darbam. Glezniecības vēsturē kailķermeņa, īpaši sievietes attēlošana glezniecībā kā jauns motīvs parādījās 15. gadsimtā, pateicoties itāļu gleznotājiem, kad Florencē, Mediči galmā uzplauka neoplatonisma idejas, cildinošas skaistumu. Tāpēc mākslinieki ar cilvēka kailķermeņa attēlojumu sāka izteikt priekšstatu par skaisto gan proporciju, gan jūtu pasaulē.Eiropas mākslā par pastāvīgu žanru izveidojās 17. gadsimtā.
Vīriešu akti
15. gadsimta beigās un nākamā gadsimta sākumā par vīriešu skaistuma prototipu kalpoja jauns, slaids vīrietis, kas atgādinājis efēbu — jaunieti, nevis reālu vīrieti. Vairākus gadu desmitus vēlāk par skaistuma etalonu tika uzskatīti vecāki vīrieši ar spēcīgiem muskuļiem un lieliem kauliem. Glezniecības vēsturē pastāvējuši atšķirīgi vīrieša figūras attēlojuma veidi, dominējot periodiski vienam vai otram, kas nav mainījies arī mūsdienās. Mūsdienu aktu glezniecībā svarīgais ir tas, ko mākslinieks vēlas ar to pateikt.
Sieviešu akti
Sievietes kailķermeņa attēlošanas kanoni aktu glezniecībā ir mainījušies daudz vairāk, bet dominēja idealizēts sievietes tēls ar slēptu juteklību, ko veicināja juteklisms, ko vīrieši juta, aplūkojot sievietes augumu, tāpēc akti ar sievietēm tiek attēloti daudz brīvāk. Jau 15. gadsimta beigās Leonardo da Vinči savos aktos sievieti parāda skaisti erotiski un reāliski miesiski, bet nākamā gadsimta itāļu gleznotāja Ticiāna darbi aktu glezniecības vēsturē ir visnozīmīgākie, kuru vidū īpaši izceļas "Urbīno Venera". 17. gadsimtā sāka parādīties aktos sieviešu atainojumi ar reālām ķermeņa aprisēm. Rubenss savos darbos sludināja baudu un dzīves realitāti, apjūsmodams ražena auguma sievietes, savukārt Karavadžo aktos gleznojis slimus, vecus, slīkoņus, parādot neglīto. 18. gadsimtā aktu mākslā atkal parādījās sievietes juteklība, 19. gadsimta sākuma posmā atgriezās klasiskā skaistuma etaloni, glezniecībai raksturīgs erotiskais figūras traktējums, bet gadsimta beigās aktualizējās modernais akts, kas šokēja sabiedrību, parādīdams prostitūtu aktus, kas bija franču impresionistu un reālistu darba lauks. 20. gadsimta aktu glezniecībā harmoniju nomaina neglītais un atbaidošais, piesaistot skatītāja uzmanību un protestējot par cilvēces radīto karu. Šī posma viens no nozīmīgākajiem māksliniekiem ir minams Pikaso, kurš, aktos saglabādams emocionālo iedarbību, atmetis erotismu un vizuālo ticamību, kā arī izmantojis deformācijas.
Nozīmīgākie Rietumeiropas aktu gleznotāji
Gleznotāju vidū minami Mikelandželo, Leonardo da Vinči, Rubenss, Nikolā Pusēns, Fransuā Bušē, Gistavs Kurbē, Pjērs Ogists Renuārs, Eduārs Manē, Ticiāns, Fransisko Goja, Pols Sezans, Pablo Pikaso, Karavadžo, Anrī Žervekss, Žoržs Serā un citi.
Nozīmīgākie aktu gleznotāji latviešu mākslā
Gleznotāju vidū minami Sigismunds Vidbergs, Paulis Postažs, Kārlis Padegs, Kārlis Brencēns, Normunds Brasliņš un citi.
Jāņa 1. vēstule
'''Jāņa 1. vēstule''' ir viena no Jaunās Derības vēstulēm, par kuras autoru tradicionāli uzskata evaņģēlistu Jāni. Vēstule visticamāk tikusi uzrakstīta Efesā laikposmā starp 95. un 110. gadu. Vēstulei ir 5 nodaļas. Tā kā šai vēstulei nav tradicionālā vēstuļu ievada un noslēguma, to var uzskatīt par uzrakstītu sprediķi. Vēstulē lasītāji tiek brīdināti par draudzi pametušo cilvēku mācītajiem bīstamajiem maldiem.
Bullet for My Valentine
Bullet for My Valentine ir Velsas metālkora grupa, kas tika dibināta 1998. gadā. Grupas pašreizējie dalībnieki ir Metjū Taks (vokāls un ģitāra), Maikls Peidžets (ģitāra un bekvokāls), Džeisons Džeimss (basģitāra un bekvokāls) un Maikls Tomass (bungas). Grupas pirmsākumos grupa izpildīja tādu grupu kā Metallica un Nirvana dziesmu kaverversijas. Grupa ir apstiprinājusi informāciju, ka viņi ir ietekmējušies no tādām klasiskā smagā metāla grupām kā Metallica, Iron Maiden un Slayer. Grupa ir izdevusi sešus studijas albumus — The Poison tika izdots 2005. gadā, Scream Aim Fire tika izdots 2008. gadā, Fever tika izdots, Temper Temper laists klajā 2013. gadā, Venom tika izdots 2015. gadā, bet Gravity — 2018. gadā.
Jeff Killed John un ieraksta darījums (1998—2005)
Jeff Killed John bija grupas Bullet for My Valentine priekštecis, ko izveidoja Metjū Taks, Maikls Peidžets, Niks Krandls un Maikls Tomass 1998. gadā. Iesākumā viņi izpildīja Nirvana un Metallica dziesmu kaverversijas. 1999. gadā grupa izdeva pirmo demo versijas albumu: Better Off Alone. 2002. gadā viņi nāca klajā ar vēl divu dziesmu albumu — You/Play With Me —, ko producēja Gregs Havers. Jeff Killed John spēlēja smagā metāla novirzienā — ņūmetālā —, kuru jau bija aizsākušas tādas grupas kā Korn un Limp Bizkit. Nedaudz vēlāk grupa izdeva vēl vienu divu dziesmu albumu ar nosaukumu Eye Spy. Taču 2003. gadā viņu otrais demo albums tika izdots jau ar citu nosaukumu — Don`t Walk Away —, kas kļuva par viņu prezentējošo albumu. Tas tika nosūtīts vairākām ierakstu studijām uz dažādām valstīm. Tomēr grupa neguva panākumus. Kā vienu no iespējamiem iemesliem min to, ka ņūmetāls bija izgājis no modes. Pēc šīs neveiksmes grupu pameta basists Niks Krandls un viņu aizvietoja Džeisons Džeimss. Pārmaiņu rezultātā arī grupas nosaukums tika nomainīts uz Bullet for My Valentine, kā arī mainījās mūzikas stils: no ņūmetāla uz smago metālu. 2003. gada nogalē grupa vēl izdeva savu pēdējo demo versijas albumu, kad par viņiem ieinteresējās ierakstu kompānijas. Paši grupas dalībnieki uzskata, ka tas notika mūzikas stila nomaiņas dēļ .Roadrunner Records izrādīja interesi par Bullet for My Valentine un piedāvāja viņiem darījumu. Piedāvājums beigās tika noraidīts un grupa parakstīja līgumu par piecu albumu ierakstīšanu ar Sony BMG un Lielbritānijas licencēšanas kompāniju Visible Noise. Turpmākajos gados Bullet for My Valentine izdeva vairākus sevi prezentējošus nelielus albumus, taču neguva panākumus.
The Poison (2005—2007)
Bullet for My Valentine debijas albums The Poison tika laists klajā 2005. gada 3. oktobrī Lielbritānijā un 2006. gada 14. februārī ASV. Tas nokļuva 128. vietā Billboard 200 topā un sasniedza 11.vietu neatkarīgo albumu topā. 2009. gada sākumā albums tika sertificēts ar zelta disku pēc RIAA sistēmas pēc 500 000 kopiju pārdošanas ASV. Klajā tika laisti četri singli: 4 Words (To Choke Upon), Suffocating Under Words of Sorrow (What Can I Do), All These Things I Hate (Revolve Around Me) un Tears Don't Fall. Bullet for My Valentine albuma popularitātes veicināšanas nolūkos devās pasaules tūrē. Viņi piedalījās vairākos festivālos kā vieni no galvenajiem dalībniekiem un pavadīja turnejās tādas grupas kā Metallica un Guns N' Roses. Viņu lielākā uzstāšanās notika Kerrang XXV, Brikstonas akadēmijā, Londonā, kuras laikā arī tika filmēts viņu pirmais DVD — The Poison: Live at Brixton.
Aulejas baznīca
Aulejas Svētās Marijas Magdalēnas Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Krāslavas novada Aulejas pagasta centrā Aulejas ciemā.
Bullet for My Valentine
Scream Aim Fire (2007—2008)
Grupas otrais studijas albums — Scream am Fire- tika ierakstīts Sonic Ranch Studios un to producēja Kolins Ričardsons. Grupas līderis Metjū Taks to komentējā kā „tas ir daudz ātrāks un daudz agresīvāks”. Tas nāca klajā Lielbritānijā 2008. gada janvārī. Pirmās nedēļas laikā tika pārdotas 53 000 kopijas un tas albumu ierindoja ceturtajā vietā Billboard 200. Tika izdoti trīs singli: Scream Aim Fire, Hearts Burst into Fire un Waking the Demon. Lai popularizētu jauno albumu, Bullet for My Valentine devās Ziemeļamerikas un Austrālijas turnejā. Taču vēlāk turneju pārtauca, jo vienam no grupas dalībniekiem meita bija nonākusi slimnīcā. Bet jau 2008. gada vasarā viņi atgriezās uz skatuves kā daļa no No Fear Tour. Viņi uzstājās kopā ar Bleeding Through, Cancer Bats, un Black Tide. 2008. gada nogalē Bullet for My Valentine devās koncerttūrē pa Eiropu un viņus pavadīja tādas grupas kā Lacuna Coil, Bleeding Through, un Black Tide. Vēlāk tika izlaists albums ar četrām papildu dziesmām,kas bija ierakstītas albuma veidošanas procesa laikā.
Aulejas baznīca
Vēsture
Aulejas pirmā katoļu koka baznīca tika uzcelta 1530. gadā, tā bija viena no vecākajām koka baznīcām Latgalē. 1626. gadā Smoļenskas vojevoda Aleksandrs Gosjevskis (Aleksander Korwin Gosiewski), uzvarot zviedrus, Aulejas muižu nodeva pastāvīgā jezuītu īpašumā. Tā kā baznīca kara laikā tika izpostīta, 1626. gadā jezuīti par vojevodas līdzekļiem uzcēla jaunu koka baznīcu. Šajā baznīcā 1675. gadā tika veikti restaurācijas darbi, bet pēc 10 gadiem, 1685. gadā dievnams nodega. Līdz 1709. gadam Aulejā bija pagaidu baznīca.
Pašreizējā mūra baznīca ir uzcelta 1709. gadā un arī šajā dievnamā darbojās jezuīti līdz pat 1820. gadam, kad Aleksandrs I tos izraidīja no Krievijas teritorijas.
Bullet for My Valentine
Fever (2009—2011)
Albums Fever tika izdots 2010. gada aprīlī. Bullet for My Valentine deva iespēju klausītājiem lejupielādēt par brīvu jaunāko dziesmu no albuma Begging For Mercy bez maksas kā sava veida reklāmu Twitter. Dziesma Your Betrayal tika izvēlēts kā albuma vadošais singls un bija paredzēts to laist klajā 2010. gada 9. martā, taču jau 2. martā tā bija pieejama iTunes. Otrais albuma singls The Last Fight tika izlaists mēnesi vēlāk. Lai atbalstītu albuma iznākšanu, Bullet for My Valentine izsludināja ASV turneju. Vēlāk tika izveidoti videoklipi dziesmām The Last Fight un Your Betrayal. 26. aprīlī grupa nospēlēja slepenu koncertu Londonā, svinot albuma iznākšanu. Tas arī bija viņu vienīgais koncerts Lielbritānijā līdz pat 2010. gada beigām.
Temper Temper (2012—pašlaik)
Pēc albuma Fever iznākšanas Bullet for My Valentine aktīvi koncertēja visā pasaulē un kādu laiku nepievērsās studijas darbam. Taču jau 2012. gada 25. novembrī viņi izdeva jaunu dziesmu Temper Temper Lielbritānijā un nedaudz vēlāk arī citos kontinentos. Dziesma pirmatskaņojumu piedzīvoja tiešajā ēterā BBC Radio 1's Rock Week, kur viņi uzstājās Maide Vale studijā. Tas notika dienu vēlāk, kad grupa bija paziņojusi, ka ceturtā studijas albuma nosaukums būs Temper Temper. Albums iznāca 2013. gada 12. februārī. Tieši pēc mēneša Bullet for My Valentine uzsāka koncertturneju, lai popularizētu jauno albumu. Tā turpināsies līdz 2014. gada 7. martam. Taču grupa turpināja strādāt pie jaunām dziesmām un jau 2013. gada 13. novembrī savā Facebook profilā izziņoja jauna singla iznākšanu: Raising Hell. Singls iznāca 15. novembrī Meta Tuka Vine profilā. Tālāk sekoja pirmatskaņojums tiešajā ēterā BBC Radio 1's Rock Show un nedaudz vēlāk iznāca arī videoklips.
Aulejas baznīca
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē Dagdas dekanātā. Draudzi apkalpo prāvests Jānis Bečs. Aulejas draudze veidojās jau 17. gadsimtā, no 1626. gada to apkalpoja Daugavpils kolēģijas jezuīti, bet no 1772. gada Aulejā pastāvīgi dzīvoja divi jezuītu tēvi. Draudzi jezuīti apkalpoja līdz to izraidīšanai 1820. gadā, vēlāk Auleju apkalpoja laicīgi priesteri. Draudzei ir septiņas kapsētas — Aulejas kapsēta, Lejas-Podnieku kapsēta, Dzalbu kapsēta, Eisaku kapsēta, Kalvu kapsēta un Sivergola kapsēta.
Draudzes lielākie svētki
Draudzes lielākie svētki un atlaidu dienas ir Svētās Marijas Magdalēnas svētki, Dievmātes septiņu sāpju svētki, Vissvētākās Jēzus sirds svētki un Vissvētākās Jaunavas Marijas dzimšanas svētki.
Arhitektūra un tehniska informācija
Aulejas baznīca ir mūra baroka stila viennavas krustveida celtne ar skārda jumtu, 32 metrus gara un 16 metrus plata. Dievnamam ir divi torņi. Dievnama grīda daļēji ir no akmens, bet griesti mūra velvē. Baznīcas solos var novietoties 82 cilvēki. Lietošanas kārtībā ir ērģeles.
Interjers
Galvenajā altārī ir ievietotas daudzas koka skulptūras, koka rāmī, kas greznots ar vīnogu ķekaru kokgriezumiem, ievietotas divas gleznas, kurās attēlotas Svētā Marija Magdalēna un Sāpju Dievmāte.
Skudru dzimta
Skudras, skudru dzimta (Formicidae) ir viena no visvieglāk atpazīstamākajām un izplatītākajām kukaiņu dzimtām. Skudras dzīvo lielās, labi organizētās kolonijās. Vienā skudru kolonijā var būt līdz vairākiem desmitiem tūkstošu darbaskudru. Tās ir nelielas - parasti no 2 līdz 10 milimetrus garas, ar sešām kājām.
Visas skudras dzīvo ligzdās (latviešu sarunvalodā un literārajā valodā - skudru pūžņos), dažkārt šādi ligzdu sakopojumi veido milzīgas kolonijas. Katrā ligzdā ir viena karaliene, kas dēj olas. Strādnieki un sargi ir neattīstījušās mātītes. Tie vāc barību, aprūpē skudru oliņas un kāpurus, kā arī sargā ligzdu. Sargi stāv pie ligzdas ieejām un sargā to. Daļa strādnieku aizvāc atkritumus un atver ejas, lai vēdinātu ligzdu.
Skudru tēviņiem un mātītēm pirms pārošanās laika izaug spārni. Darbaskudrām spārnu nav. Tēviņi pēc pārošanās nobeidzas, bet mātītes atbrīvojas no spārniem (bieži vien tos apēd) un sameklē vietu ligzdai. Mātīte izrok aliņu, ielien kādā spraugā un izdēj tur olas. Sākumā tiek izaudzētas tikai dažas darbaskudras, jo mātīte pati sev barību var arī negādāt, bet pārtikt no ķermenī esošam barības rezervēm (tauku ķermeņa) un apēd daļu olu. Kāpurus mātīte baro ar siekalu izdalījumiem. Saime paplašinās tikai tad, kad radušās pirmās darbaskudras, kas uzņemas visus darbus. Mātītei tad atliek tikai olu dēšana. Dažkārt mātīti var "adoptēt" kāda jau gatava, novājināta skudru pūžņa skudras vai arī mātīte ielaužas citu skudru ligzdās. Dažu sugu, piemēram, smirdošās skudras Lasius umbratus mātītes okupētās ligzdas mātīti nonāvē. Bez savas sugas mātītes palikušās darbaskudras nokļūst it kā vergu lomā un audzē "okupanta" kāpurus. Tā rezultātā kādu laiku ligzdā ir jaukta saime, bet beigās paliek tikai agresīvās sugas īpatņi.
Sarkanā mežskudra (Formica sanguinea) ieņemtajā ligzdā parasti pie melnās mežskudras (Formica fusca) vai purvu mežskudras (Formica picea) nonāvē ne vien mātīti, bet arī darbaskudras, jo tās svešajai mātītei nepakļaujas. No ieņemtajā ligzdā esošajām kūniņām mātīte izaudzē sev paklausīgas darbaskudras, jo tās to neuztver par svešu un rezultātā aprūpē sarkanās mežskudras kāpurus. Sarkanā mežskudra uzbrūk citām vergu sugas ligzdām un papildina savu saimi ar nolaupītajām kūniņām. Šādas vienas sugas padarīšana par vergiem visticamāk ir tāpēc, ka "vergturu" sugu žokļu uzbūve ir piemērota cīņai un barības nešanai, savukārt priekš skudru kāpuru audzināšanas un rūpēm žokļi ir pārāk lieli un spēcīgi.
Dažas skudru sugas rūpējas par laputīm un bruņutīm, jo laputis un bruņutis no auga izsūc vairāk sulas, nekā tām nepieciešams un daļa sulas iziet caur ķermeni nemainītā veidā. To mēdz dēvēt par medusrasu. Tādēļ skudras rūpējas par laputīm — lai sevi vienmēr nodrošinātu ar saldo barību.
Latvijā ir 42 skudru sugas.
Dzimtas apraksts
Skudras ir evolucionāri attīstītākā kukaiņu dzimta no etoloģijas, ekoloģijas un fizioloģijas skatpunkta. Skudru dzimta ir sarežģīta sociāla grupa ar darba sadali un ar attīstītām komunikācijas un pašorganizācijas sistēmām, kas ļauj īpatņiem koordinēt savas darbības uzdevumu risināšanā. Dažām sugām ir attīstīta "valoda" un spēja nodot sarežģītu informāciju. Bez tam daudzas sugas uztur augsti attīstītas simbiotiskas attiecības ar citiem kukaiņiem, sēnēm, augiem un baktērijām.
Skudru izmēri variē no 1 līdz 50 mm un vairāk. Mazākas skudras ir Monomorium (strādnieku ķermeņa garums sastāda 1—2 mm, mātītes un tēviņi 3—4 mm gari), Mycetophylax (1—3 mm) un Cyphomyrmex (1,5—3 mm) ģinšu sugas, un Temnothorax minutissimus suga (2——3 mm) no ASV, kura parazitē Leptothorax curvispinosus skudru kolonijās.
Viens no lielākajiem dzimtas pārstāvjiem ir Camponotus gigas suga, tās strādnieku garums sastāda 20 mm, tēviņu — 18 mm, karavīru — 28 mm, mātīšu —31 mm. Arī Dinoponera gigantea un Paraponera clavata sugās ir lieli īpatņi, kuri garumā sasniedz 25—30 mm. Dorylus ģints tēviņi ir ap 30 mm garumā, bet mātītes olu dēšanas periodā, kad vēders ir palielināts, ar kopējo ķermeņa garumu 50 mm. Taču lielākās skudras vēsturē ir fosilās Formicium sugas, kuru mātītes sasniedza 70 mm, un to spārni līdz 150 mm.
Sistemātika un evolūcija
Skudru dzimta pieder pie plēvspārņu kārtas, kurā ietilpst arī bites un lapsenes, un pieder pie Vespoidea virsdzimtas vai atdalīta patstāvīgā virsdzimtā Formicoidea. Pēc filoģenētiskās analīzes datiem, skudras izveidojās no kādām Vespoidea lapsenēm krīta perioda vidū (apmēram pirms 110-130 miljoniem gadu), iespējams, bijušā superkontinenta Laurāzijas teritorijā. Pēc radniecības tuvāki skudrām ir Vespidae un Scoliidae. Radniecību starp lapsenēm (Vespidae) un skudrām pierāda ne tikai anatomiska un etoloģiska līdzība, bet arī 1967. gadā atrasts izraktenis Sphecomyrma freyi (pārejas forma no mezozoja nogulām). Šī suga sevī apvieno kā skudru, tā arī lapseņu raksturīpašības. Izraktenis datēts ar vēlīno krīta periodu, apmēram pirms 80 miljoniem gadu. Vēlāk tika aprakstītas vēl dažas sugas, kuras apvienoja Sphecomyrminae apakšdzimtā skudru dzimtā.
Sphecomyrma freyi, iespējams, bija virszemes furažieri, taču daži zinātnieki, balstoties uz mūsdienu apakšdzimtu Leptanillinae un Martialinae īpatņu uzbūvi un uzvedību, uzskata, ka primitīvās skudras bija pazemes plēsēji. Pēc ziedaugu dominējošās lomas iestāšanās, apmēram pirms 100 miljoniem gadu, skudras sāk evolucionēt, ātrāk adaptējoties dažādiem ekoloģiskām nišām.
Ketoni
Ketoni ir skābekli saturoši organiskie savienojumi, kas satur karbonilgrupu, kas saistīta ar diviem ogļūdeņraža atlikumiem. Karbonilgrupu, kurai abās pusēs ir organiskie radikāļi, dažreiz sauc par ketogrupu. Ketonus kopā ar aldehīdiem pieskaita pie karbonilsavienojumiem. Ketoni ir relatīvi stabili savienojumi. Visplašāk pazīstamais ketons - acetons (dimetilketons) - ir arī visvienkāršākais ketons. Savienojumus, kuros ir vairākas ketogrupas, sauc par poliketoniem, no tiem nozīmīgākie ir beta-diketoni (starp ketogrupām atrodas viens oglekļa atoms).
Priežu rinda
Priežu rinda (Pinales) mūsdienās pārstāvēta ar 7 dzimtām, no kurām lielākā ir, tajā ~230 sugu. Agrāk īvju un galvīvju dzimtas izdalīja atsevišķā īvju rindā. Latvijā sastopama un. Egles skujās ļoti daudz karotīna, C vitamīna. Priežu rindā ietilpst arī ar ~ 145 sugām. Latvijā ciprešu dzimtu pārstāv. Kadiķim čiekuri ir ar saaugušām zvīņām un apaļi, tādēļ tos mēdz saukt par čiekurogām, kas satur dažādas vielas: krāsvielas, juniperīnu, organiskās skābes, ābolskābi, ēteriskās eļļas. Čiekurogas izmanto liķieru rūpniecībā, džina gatavošanā, kā diurētisku līdzekli, miza satur krāsvielas un 7 — 8 % miecvielas.