cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zivis
Izvadsistēma
Organismam nevajadzīgie šķidrie vielmaiņas galaprodukti izdalās no asinīm, kad tās plūst caur izvadorgānu - nieru kapilāriem. Lentveidīgās, sarkanbrūnās nieres atrodas ķermeņa dobumā zem mugurkaula. No nierēm atiet divi urīnvadi. Pa tiem urīns plūst uz urīnpūsli, bet no tā izdalās ārā caur īpašu atveri, kas atrodas aiz anālās atveres.
Vairošanās un attīstība
Zivis vairojas ūdenī, vairums nērš ikrus, apaugļošanās ārēja, bet ir arī dzīvdzemdētājas. Attīstoties no ikriem, zivis iziet kāpuru stadiju, kad tās būtiski atšķiras no pieaugušajām zivīm. Daudzām zivīm ir novērojamas rūpes par saviem mazuļiem.
Vairošanās orgāni
Vairākums zivju ir šķirtdzimumu dzīvnieki. Dzimumdziedzeri parasti ir pāra skaitā. Atpreparējot tēviņa ķermeņa dobumu, var saskatīt divus garenus pienbaltus sēkliniekus. Mātītes ķermeņa dobumā atrodas divas garenas olnīcas. Sēklinieku un olnīcu izvadkanāli parasti atrodas ar patstāvīgām atverēm. Vairošanās periodā olnīcās atrodas nobriedušas olšūnas (ikri), bet sēkliniekos - nobrieduši spermatozoīdi.
Zivju nārsts
Eiropas zutis no upēm laiž ikrus, bet tēviņi izdala uz tiem šķidrumu ar spermatozoīdiem. Zivju vairošanos sauc par nārstu.
Klasifikācija
Tā, kā zivis pēc apaļmutniekiem ir vissenākā mugurkaulnieku grupa, tās ir devušas vairākus stipri diverģējošus zarus. Sakarā ar to, zivju klasifikācijas sistēmu izstrādāt ir sevišķi sarežģīti, jo ļoti grūti noskaidrot atsevišķo zaru savstarpējās radnieciskās attiecības. Tādēļ pētnieku uzskati par zivju sistemātiku ir dažādi un vienotas stabilas zivju klasifikācijas nav.
Zivis var aprakstīt kā hordaiņus, kas nav četrkājaiņi vai mugurkaulniekus, kam ir žaunas. Katra taksonomiskā vienība, kas satur zivis, satur arī četrkājaiņus, kas nav zivis. Tāpēc mūsdienu klasifikācijā vairs nelieto tādas grupas, kā piemēram, Zivju klase.
Tomēr visi pētnieki ir vienisprātis, ka mūsdienu zivis iedalās divās krasi norobežotās grupās: skrimšļzivīs — Chondrichthyes un kaulzivīs — Osteichthyes, kuras tagad uzskata par patstāvīgām klasēm.
Skrimšļzivīm nav kaulu, to iekšējais skelets sastāv vienīgi no skrimšļa. Kaulzivīm ir pilnīgāk attīstīts kaula skelets — kā ārējais (cēlies no ādas saistaudiem), tā vairumam arī iekšējais skelets attīstījies skrimšļa skeleta vietā.
Bez šīm divām klasēm tiek izdalītas vēl divas izmirušo zivju klases: Bruņuzivis (zivs priekšējā daļa klāta ar bruņuplātnēm) un žokļžauņzivis (katru peldspuru balsta kustīgs dzelksnis).
Pasaulē ir 20000-30000 zivju sugu, ~560 dzimtas, 54 kārtas.
Latvijā zināmas ~80 sugu, 32 dzimtas, 12 kārtas.
Pie zivīm pieskaitāmas šādas grupas:
(†) - izmirušu organismu grupa.
Hanss Joass
Hanss Joass (Hans Joas; dzimis, Minhenē) ir vācu sociologs un sociālais teorētiķis.
Joass ir Maksa Vēbera kultūras un sociālo zinību centra direktors Erfurtes Universitātē, Vācijā, profesors un Sociālās domas komitejas (en) loceklis Čikāgas Universitātē, ASV un darbojas kā līdzstrādnieks Freiburgas kvalifikācijas celšanas institūtā (en), Freiburgas Alberta-Ludviga universitātē, Vācijā. Kā profesors un lektors strādājis vairākās universitātēs ASV, Zviedrijā, Vācijā un Austrijā.
Joass ir viens no ievērojamākajiem Vācijas sociālajiem zinātniekiem. Viņa pētnieciskā darbība koncentrējas uz vērtību sociālās dimensijas izpēti, īpašu uzmanību pievēršot vērtību izcelsmei un evolūcijai. Joass sarakstījis vairākus darbus par reliģijas socioloģiju un mijiedarbību starp vērtību evolūciju un vardarbības vēsturi 19. un 20. gadsimtā. Savā darbībā pievērsies pragmatiskās pieejas attīstībai sociālajā torijā. Ievērojami darbi saistīti ar rīcības teorijas rekonstrukciju un radošuma jēdziena attīstību.
Jānis Langijs
Jānis Langijs jeb Jānis Lange (la; dzimis 1615. gadā, miris starp 1685. un 1690. gadu) bija Nīcas un Bārtas mācītājs Lejaskurzemē. 1685. gadā izveidojis pirmo latviski-vācisko vārdnīcu Nīcas un Bārtas latviešu izloksnē, kas rokrakstā saglabājās līdz 1936. gadam, kad to atrada valodnieks Jānis Zēvers.
Claustrum
Claustrum ir latviešu industriālās mūzikas grupa, izveidota 1992. gadā. Claustrum mūzikai raksturīga ir eksperimentēšana ar elektroniskās un industriālās mūzikas stiliem, savā mūzikā ietverot gan tumšo ambientu, power electronics, martial industrial, tumšo vilni un neoklasisko mūziku. Claustrum ir pirmā post-industrial/dark ambient mūzikas grupa Latvijā.
1469. gads
1469. gads (MCDLXIX) ir īsais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās svētdienā.
Safolka
Safolka ( angļu: Suffolk ) ir Anglijas Austrumu grāfiste, kas robežojas ar Norfolku, Kembridžšīru un Eseksu. Grāfistes austrumus apskalo Ziemeļjūra. Safolkas administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Ipsviča, grāfistē atrodas arī Apvienotās Karalistes lielākā kravu pārvadājumu osta Felikstova. Loustofta, kas ir viena no lielākajām pilsētām Safolkā, ir Apvienotās Karalistes galējā austrumu apdzīvotā vieta. Tajā atrodas arī galējais austrumu punkts Nespoints.
Par grāfistes ziedu ir izvēlēta dižā prīmula.
Hermes (pavadonis)
Hermes bija CubeSat klases pikopavadonis, kas izgatavots Kolorādo Universitātē ASV. Tas tika zaudēts, kad nesējraķete Taurus XL cieta avāriju.
Pavadonis bija paredzēts liela ātruma datu sakaru sistēmas orbitāliem izmēģinājumiem, lai varētu uz zemi lejuplādēt liela apjoma datus. Tas ļautu nākamos pikopavadoņus apgādāt ar augstākas izšķirtspējas kamerām un liela datu apjoma iegūšanas zinātniskajiem instrumentiem. Pavadoņa nosaukums dots pēc sengrieķu dievu vēstneša Hermeja vārda.
Kosmiskais aparāts bija kuba formas (10 × 10 × 101 cm) aparāts ar masu 1 kg. Pavadoņa elektroenerģiju nodrošinātu saules baterijas, kas izvietotas uz sānu malām. Sakaru sistēma izveidota uz Yaesu VX-7R radioamatieru rokā turama uztvērēja un raidītāja bāzes, kas var darboties pilnā dupleksā režīmā. Dati tiktu sūtīti AX.25 pakešu protokolā.
Hermes tika izgatavots NASA izglītības programmas Educational Launch of Nanosatellite (ELaNA) ietvaros, kurā bija paredzēts palaist trīs nanopavadoņus kā sekundāro kravu Taurus XL raķetes startā ar klimata pētniecības pavadoni Glory. NASA ELaNA vajadzībām bija adaptējusi pikopavadoņu izvērsēju Poly-Picosatellite Orbital Deployer (PPOD), kuru bija izstrādājusi Kalifornijas politehniskā valsts universitāte sadarbībā ar Senfordas Universitāti un agrāk jau bija lidojis vairākos raķešu startos. Citi sekundārās kravas pavadoņi bija Kentuki universitāšu KySat-1 un Montānas valsts universitātes Explorer-1 [Prime].
Slovēnijas ģerbonis
Slovēnijas Republikas ģerbonis veidots kā zils vairogs ar sarkanu apmali gar sāniem. Ģerbonī attēlota Slovēnijas augstākā virsotne — Triglavs, kā arī ar viļņotām līnijām simboliski attēlotas Adrijas jūra un Slovēnijas upes. Virs Triglava stilizētā attēla apgrieztā trīsstūrī novietotas trīs sešstaru zelta zvaigznes, kas simbolizē trīs vēsturiskos novadus: Krajinu, Dienvidštīriju un piejūras novadu. Zvaigznes ir aizgūtas no Celjes grāfu ģerboņa.
Ģerboņa autors ir tēlnieks Marko Pogačniks.
Eseksa
Eseksa (en) ir ceremoniālā grāfiste Anglijas dienvidaustrumu daļā, netālu no Londonas. Grāfiste ietilpst Anglijas Austrumu reģionā. Grāfiste robežojas ar Safolku un ar Kembridžšīru ziemeļos, ar Hārtfordšīru rietumos, ar Kentu dienvidos un ar Londonas pilsētu dienvidrietumos.
Ekrānuzņēmums
Ekrānuzņēmums (en — 'ekrānuzņēmums')  ir monitorā, televizorā vai kādā citā vizuālajā izvadierīcē redzams attēls, kuru dators uzņem un saglabā starpliktuvē vai cietajā diskā kā attēla datni. Windows operētājsistēmā ekrānuzņēmumu var iegūt, nospiežot "Print Screen" taustiņu.
Latvijas Republikas tieslietu ministru uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Latvijas Republikas tieslietu ministri kopš 1918. gada, kad Latvija ieguva neatkarību. Tieslietu ministrs ir Latvijas Republikas Ministru kabineta loceklis. Politiskā līmenī vada Tieslietu ministriju.
30px Latvijas Republika (1918 — 1940) 30px
{{legend| #1DACD6 | Latvijas Republikāņu partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #000000 | Vācbaltiešu reformu partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #258B4C | Latviešu zemnieku savienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #FF0000 | Latvijas Darba partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #0000FF | Mazinieku partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #FFFF00 | Demokrātiskais Centrs |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #D8BFD8 | Nacionālā apvienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #FFE4B5 | Progresīvā tautas apvienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #CD5C5C | Latgales Zemnieku progresīvā apvienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #FF8000 | Kristīgā nacionālā savienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DDDDDD | Bez partijas / Neatkarīgais |border=1px solid #AAAAAA}}
30px Latvijas Padomju Sociālistiskā Republika (1940 — 1990) 30px
{{legend| red | Latvijas Komunistiskā partija |border=1px solid #AAAAAA}}
30px Latvijas Republika (1990 — mūsdienas) 30px
{{legend| #9E3039 | Latvijas Tautas fronte |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #87CEEB | Latvijas Ceļš |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #C6930A | Tēvzemei un Brīvībai |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #FFB90F | Tēvzemei un Brīvībai/LNNK |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #A9B9CA | Jaunā partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #24375B | Jaunais laiks |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #EF9D48 | Tautas partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #800080 | Latvijas Pirmā Partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #99CC33 | Vienotība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #647A28 | Zaļo un Zemnieku savienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #9e1b34 | Pilsoniskā savienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #EFC800 | Nacionālā apvienība "Visu Latvijai!"—"Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| blue   | Jaunā konservatīvā partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #64C049 | Jaunā Vienotība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DDDDDD | Bez partijas / Neatkarīgais |border=1px solid #AAAAAA}}
Serekunda
Serekunda ir lielākā Gambijas pilsēta pēc iedzīvotāju skaita. Tā atrodas Gambijas galvaspilsētas Bandžulas dienvidaustrumos. 2021. gadā Serekundā dzīvoja 340 000 cilvēki.
Iedzīvotāji
Iedzīvotāju skaita izmaiņas.
Lipska
Lipska ir pilsēta Polijas ziemeļaustrumos, Podlases vojevodistē, uz austrumiem no Augustovas.
.tt
.tt ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar Trinidādu un Tobāgo. Domēns izveidots 1991. gadā. Domēna sponsors ir University of the West Indies , bet domēnu reģistrēšanu nodrošina Trinidad and Tobago Network Information Centre (TTNIC). Domēnu reģistrēšana ir iespējama gan otrajā līmenī, gan trešajā līmenī zem šādiem otrā līmeņa domēniem: .co.tt, .com.tt, .org.tt, .net.tt, .biz.tt, .info.tt, .pro.tt, .int.tt, .coop.tt, .jobs.tt, .mobi.tt, .travel.tt, .museum.tt, .aero.tt, .cat.tt, .tel.tt un .name.tt.
Ārējās saites
Toppdomän
Čau
Čau ir neformāls itāļu sveiciens, kas izplatīts arī citur pasaulē, tostarp latviešu valodā. To izmanto gan sasveicinoties, gan atvadoties.
Izcelsme un izplatība
Vārds ir cēlies no venetu valodas "s-ciào vostro" jeb "s-ciào su", kas nozīmē "Esmu Jūsu vergs". Tomēr tas nav jāuztver burtiski, bet kā lojalitātes apliecinājums draugam, norādot, ka sveiciena lietotājs vajadzības gadījumā vienmēr būs gatavs palīdzēt. Šis sveiciens ir analogs latīņu "servus", ko joprojām izmanto bijušās Austroungārijas impērijas teritorijā. Venetu "s-ciào" un itāļu "schiavo" ir cēlušies no latīņu "sclavus", kas sākotnēji nozīmēja slāvs, bet lielā slāvu izcelsmes vergu skaita dēļ ar laiku kļuva par vispārēju apzīmējumu vergam, aizstājot "servus". Tiek uzskatīts, ka itāļu valodā šis sveiciens iegājies Venēcijas Republikas uzplaukuma laikos, savukārt no tās, tāpat kā citi itāļu kultūras elementi, izplatījies citās Eiropas valodās, bet pārējā pasaulē tas bieži pārņemts no itāļu imigrantiem. Vjetnamā chào netiek uzskatīts par aizguvumu, tomēr kādreiz tā bija iesaistīta tirdzniecībā ar Venēciju.
Nozīme dažādās valodās
Mūsdienu itāļu valodā, tāpat kā latviski, čau lieto gan sasveicinoties, gan atvadoties no tuviniekiem un draugiem. Itālijā, tāpat kā dažās Dienvidamerikas valstīs, vārdu atvadoties mēdz dubultot, bet, ja to atkārto vēl vairāk reižu, atvadoties tiek arī norādīts, ka cilvēkam jāsteidzas. Savukārt, ja "a" izrunā stiepti, tiek izteikts prieks par tikšanos. Līdzīgi šis sveiciens tiek lietots gan satiekoties, gan atvadoties arī Čehijā, Igaunijā, Somijā, Ungārijā, Japānā, Serbijā, Melnkalnē, Šveicē, Rumānijā un Vjetnamā. Bet tikai kā atvadu sveicienu to lieto arābi, bulgāri, nīderlandieši, vācieši, grieķi, ebreji, maķedonieši, maltieši, poļi, portugāļi, slovēņi, kā arī spāņu un angļu valodās runājošie. Arī lietuvieši un slovāki šo sveicienu biežāk izmanto atvadoties, tomēr reizēm tas tiek lietots arī sasveicinoties.
Latviešu valodā čau ir ieviesies pagājušā gadsimta 70. gados. Šajā laikā tas parādījās grāmatās un stāstos, lai atspoguļotu sarunvalodu, tomēr tas tika minēts diezgan reti, jo, visticamāk, vēl nebija īpaši populārs.
Kārlis Zeltiņš
Kārlis Zeltiņš (dzimis Vestienas pagastā, miris, Rīgā) bija plaši pazīstams lauksaimnieks un aktīvs sabiedriskais darbinieks. 4. šķiras Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieris. Kārļa Ulmaņa līdzgaitnieks lopkopības pārraudzības organizēšanā. Pēc Pirmā pasaules kara nopircis saimniecību "Pupas" Krimuldas pagastā, vēlāk to izveidojot par vienu no priekšzīmīgākajām Latvijā, sevišķi ganāmpulka ziņā. Saņēmis Triju Zvaigžņu ordeni.
Bijis Latvijas Lauksaimniecības kameras valdes loceklis, vadījis tās būvniecības un vēlāk lopkopības sekciju. Aktīvi darbojies kā Vestienas, tā Krimuldas lauksaimniecības, lopkopības un citu biedrību valdēs. Pēc Kārļa Ulmaņa ierosinājuma dibināts "Zeltiņa fonds" labāko lauksaimniecības rakstu godalgošanai.
Bernds Briklers
Bernds Briklers (dzimis 1981. gada 26. augustā Grācā) ir bijušais austriešu hokejists, vārtsargs, Austrijas izlases dalībnieks. Karjeras lielāko daļu aizvadījis dažādās Eiropas vadošajās līgās. Izlases sastāvā spēlējis piecos pasaules čempionātos.
Spēlētāja karjera
Savu spēlētāja karjeru Briklers uzsāka 1996. gadā, spēlējot Austrijas hokeja līgas klubā Grācas "99ers". Tajā viņš spēlēja līdz pat 2000.—01. sezonai, kad sezonas vidū viņš pārcēlās uz Ziemeļameriku. 2001. gada NHL draftā viņu izvēlējās Filadelfijas "Flyers" vienība. Briklers izvēlējas palikt Ziemeļamerikā, iestājoties un nākamās četras sezonas spēlējot Viskonsinas universitātes komandā.
2012. gada rudenī Briklers pievienojās Austrijas hokeja līgas kluba Zalcburgas "Red Bull" rindām. 2015. gadā tās sastāvā kļuva par Austrijas čempions. Nākamo sezonu aizvadīja Klagenfurter AC sastāvā, pēc sezonas beigām noslēdzot karjeru.
Austrijas hokeja izlases rindās Briklers piedalījies piecos Pasaules čempionātos, no kuriem četri bija augstākās divīzijas turnīri.
CNN
CNN jeb The Cable News Network ir ASV kabeļu un satelīttelevīzijas kanāls, kurš pieder Time Warner Turner Broadcasting System nodaļai. Televīzijas kanālu izveidoja Teds Tērners. CNN kanāls pasaulē pirmais piedāvāja ziņu raidīšanas koncepciju 24 stundas diennaktī un bija pirmais pilnībā tikai ziņu kanāls ASV.
Uz kompānija CNN sastāvēja no 14 dažādiem kabeļtelevīzijas un satelīttelevījas ziņu kanāliem, divām radiostacijām, sešām interneta vietnēm un 37 ārzemju birojiem. CNN ziņas tiek raidītas ar 38 kosmisko pavadoņu palīdzību un ir pieejamas vairāk nekā 100 miljoniem mājsaimniecību ASV. Starptautiski CNN pārraides tiek pārraidītas caur kanālu CNN International, kas redzams 212 pasaules valstīs.
Congratulations (Eirovīzija)
Congratulations: 50 Years of the Eurovision Song Contest bija EBU organizēts televīzijas šovs, kurā tika atzīmēta 50. Eirovīzijas gadadiena un kurā tika noskaidrota populārākā Eirovīzijas dziesma. Pasākums notika Forum Arena Kopenhāgenā, Dānijā. Konkursu pārraidīja Danmarks Radio (DR). 14 dziesmas, kas bija startējušas Eirovīzijā laikposmā no 1956. līdz 2005. gadam, kuras tika izvēlētas interneta balsojumā, startēja konkursā. Konkursu translēja 31 EBU valsts un šo valstu televīzijas skatītāji un žūrijas noteica uzvarētāju. Par 14 dziesmām kopā tika atdoti 2,5 miljoni balsu.
Konkursu vadīja Katrīna Leskaniča (no grupas Katrina & The Waves, kas uzvarēja 1997. gadā) un Renārs Kaupers (2000. gadā ar grupu Prāta Vētra pārstāvēja Latviju konkursā). Konkursā uzvarēja Zviedrijas grupa ABBA ar dziesmu Waterloo, ar kuru grupa uzvarēja 1974. gada konkursā.
Pārraidītāji
Konkursu pārraidīja 31 valsts raidorganizācijas, kuras arī piedalījās balsošanā. Lielbritānija (BBC), Itālija (RAI) un Francija (France Télévisions) izlēma nepārraidīt konkursu.
Raidorganizācijas, kuras translēja konkursu:
Dalībnieki
Konkursā piedalījās 14 dziesmas. 2005. gada maijā EBU uzsāka interneta balsojumu, lai noskaidrotu 10 dziesmas, kuras piedalīsies konkursā. Balsotāji izvēlējās 2 mīļākās dziesmas katrā no piecām grupām: no 1956. līdz 1965., no 1966. līdz 1975., no 1976. līdz 1985., no 1986. līdz 1995. un no 1996 līdz 2005. gadam. Atlikušās 4 dziesmas izvēlējās EBU tiesnešu grupa.
Itālijas reģioni
Pieciem reģioniem (Friuli-Venēcijai Džūlijai, Sardīnijai, Sicīlijai, Trentino-Alto Adidžei un Valle d'Aostai) ir piešķirts īpašs autonomijas statuss, kas atļauj tiem regulēt reģionālo likumdošanu un specifisku lokālo politiku kultūras jomā, kā arī ģeogrāfiskās atrašanās īpatnības un minoritāšu pastāvēšanas dēļ. Pārējie 15 reģioni tika izveidoti tikai 1970to gadu sākumā.
Habarovskas "Amur"
Habarovskas "Amur" (ru) ir hokeja komanda, kura bāzēta Habarovskā, Krievijā un spēlē Kontinentālajā hokeja līgā. Tā kā Habarovska atrodas tālu Krievijas austrumos, tad attālums līdz tuvākajai pilsētai, kurā ir kāda Kontinentālās hokeja līgas komanda ir 3000 km.
"Amur" ne reizi nav izcīnījusi Krievijas Superlīgas čempiones titulu, lai gan aizvadījusi tajā 10 sezonas. Komandas augstākais sasniegums tajā ir 2000.-01. gada sezonā izcīnītā 9. vieta.
Sākot ar 2008.-09. gada sezonu klubs spēlē Kontinentālajā hokeja līgā. Tās pirmajā sezonā "Amur" palika 20. vietā, izslēgšanas kārtai nekvalificējoties. Gagarina kausa izcīņā komanda vienīgo reizi piedalījusies 2011.-12. gada sezonā, pirmajā kārtā ar 0-4 piekāpjoties Omskas "Avangard".
Pašreizējais sastāvs
''Pēdējoreiz atjaunots 2020. gada 21. oktobrī.''
Latvijas Republikas vides ministru uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Latvijas Republikas Vides ministri, kas bija Latvijas Republikas Ministru kabineta locekļi. Politiskā līmenī vadīja Vides ministriju. Līdz 2003. gada janvārim šā amata pienākumus pildīja vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs. tika likvidēta ministrija un amats, bet, apvienojoties Vides ministrijai ar Reģionālās attīstības un pašvaldību lietu ministriju, tika atjaunots vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministra krēsls.
1990. gados pastāvēja vides valsts ministra (agrāk vides aizsardzības valsts ministra) amats Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijā.
Uzskaitījums
{{legend| #ADFF2F | Latvijas Zaļā partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #FFB90F | Tēvzemei un Brīvībai/LNNK |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #647A28 | Zaļo un Zemnieku savienība |border=1px solid #AAAAAA}}
Neoliberālisms
Neoliberālisms ir politiska ideoloģija, kas atbalsta ekonomisko liberālismu, brīvo tirdzniecību, tirgus deregulāciju un privatizāciju. Neoliberālisms radās 1930. gados, taču plaši izplatīts kļuva 1980. gados, kad šādu politiku aktīvi piekopa Amerikas Savienoto Valstu prezidents Ronalds Reigans un Apvienotās Karalistes premjerministre Mārgarita Tečere.
Ekonomists Breds Delongs neoliberālismu, citkārt dēvētu par tečerismu vai reiganekonomiku, skaidro kā disciplīnu, kas atbalsta brīvo tirgu, minimālu valsts iejaukšanos ekonomiskajās attiecībās, kā arī īpašuma tiesības. Breds Delongs norāda uz diviem neoliberālisma pamatprincipiem, kas ir: ciešs ekonomiskais kontakts starp kapitālistiskajām (jeb attīstītajām) valstīm un jaunattīstības valstīm, kas ir labākais veids, kā paātrināt tehnoloģiju pārvietošanos. Tas ir galvenais priekšnoteikums, lai nabadzīgās valstis kļūtu pārtikušas; valstu valdībām kopumā trūkst spējas pārvaldīt lielus rūpnieciskus vai komerciālus uzņēmumus, tāpēc valsts pārvalde jāsamazina un tai jāpilda tikai paši būtiskākie uzdevumi — ienākumu pārdale, tiesību sistēmas pārvalde, sabiedrisko labumu nodrošināšana u. c. Pārējiem sektoriem jābūt privatizētiem.
Kritika
Deivids Hārvijs (David Harvey), kas pazīstams ar marksisma metožu atdzīvināšanu globālā kapitālisma kritikā, neoliberālismu skaidro kā šķiru veidojošu projektu, kas tikai maskējas aiz retorikas par individuālo brīvību, personīgo atbildību, brīvo tirgu un privatizāciju. Šim tā dēvētajam projektam pēc Deivida Hārvija domām ir veiksmīgi izdevies atjaunot un nostiprināt sabiedrības šķiras. Deivids Hārvijs neredz, kādu labumu darbinieku šķira būtu guvusi no neoliberālisma, un viņaprāt, darbinieku stāvoklis īpaši pasliktinājies pēdējos 7, 8 gados, taču nav novērota būtiska sabiedrības protesta rīcība.
Deivids Hārvijs kā vienu no spilgtākajām neoliberālisma pamatnostādnēm min 70. gados Ņujorkas krīzes laikā izstrādāto, un vēlāk kā starptautiski pirmo reizi Meksikas krīzes laikā 1982. gadā pielietoto principu, ka valstij par jebkādu cenu jāaizstāv finanšu institūcijas. Lai Meksikas krīzes laikā paglābtu Ņujorkas investīciju bankas, Starptautiskais Valūtas fonds (SVF) un ASV Valsts kase apvienojās galvojumam Meksikai. Šo rīcību Deivids Hārvijs dēvē par banku glābšanu un cilvēku iznīcināšanu, ar ko SVF nodarbojas aizvien, 2007.—2010. gada finanšu krīzi ieskaitot.
Britu Antarktiskā teritorija
Teritorijā nav patstāvīgo iedzīvotāju. Atrodas vairākas dažādu valstu polārstacijas, kuru kopējais personāls variējas no dažiem desmitiem ziemā līdz vairākiem simtiem vasarā. Lielākā stacija ir Čīles Eduardofreja Karaļa Džordža salā. Apvienotā Karaliste uztur divas pastāvīgās stacijas (Haleja V un Rotera) un trīs vasaras stacijas (Signi, Fosilblafa, Skaiblū).
Teritoriju administrē britu Ārlietu un Sadraudzības lietu ministrijas Aizjūras teritoriju departamenta vadītājs Londonā.
Otava
Otava (en,, fr, izrunā: ) ir Kanādas galvaspilsēta un valsts ceturtā lielākā pilsēta pēc iedzīvotāju skaita. Tā atrodas 400 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Toronto un 200 kilometrus uz rietumiem no Monreālas, Otavas upes ielejā, kuras labais krasts atrodas Ontārio provincē un kreisais — Kvebekas provincē. Kvebekas pusē atrodas Gatino pilsēta, kas ietilpst Otavas aglomerācijā. Otavas mērs ir Džims Vatsons (Jim Watson). Otavā dzīvo vairāk nekā 800 tūkstoši iedzīvotāju.
Sports
Otavā atrodas vairākas profesionālas sporta spēļu komandas, tai skaitā hokeja klubs Otavas "Senators", kas spēlē Nacionālajā hokeja līgā, pilsētā atrodas vēl divi hokeja klubi — Otavas "Raiders", kurš spēlē Nacionālajā sieviešu hokeja līgā un Otavas "67's", kas spēlē Ontārio hokeja līgā. Pilsētā atrodas arī beisbola klubs Otavas "Lynx" un basketbola klubs Karletonas "Ravens". Pilsētā spēlē arī futbolu — tajā atrodas futbola klubs Otavas "Fury". Ir arī divas amerikāņu futbola komandas — Otavas "Renegades" un Otavas "Gee Gees".
Džefersons Deiviss
Džefersons Deiviss, pazīstams arī kā Džefs Deiviss (Jeff Davis, dzimis , miris ), bija amerikāņu politiķis, pirmais un vienīgais Amerikas Valstu Konfederācijas prezidents ASV pilsoņu kara laikā.
Dzīvesgājums
Deiviss 1828. gadā beidza Vestpointas militāro akadēmiju un piedalījās ASV—Meksikas karā (1846 — 1848). Vēlāk bija kara ministrs prezidenta Frenklina Pīrsa kabinetā. Pirms un pēc darba prezidenta administrācijā Džefersons Deiviss bija senators no Misisipi. Senatora amatā Deiviss uzstājās pret atdalīšanos no ASV, tomēr piekrita, ka katrs ASV štats ir suverēns un tam ir tiesības atdalīties no ASV.
1861. gada 9. februārī, noliekot senatora mandātu, Džefersons Deiviss tika izvēlēts par konfederātu prezidentu, 18. februārī Montgomeri inaugurēts, bet tā paša gada novembrī bezalternatīvās vēlēšanās ievēlēts par prezidentu uz sešiem gadiem. Pilsoņu kara laikā konfederāti guva vairākas militāras uzvaras, tomēr nespēja atrast stratēģiju, lai uzvarētu ekonomiski spēcīgākos ziemeļu štatus. Džefersona Deivisa diplomātiskie centieni nesekmējās, jo neviena pasaules valsts tā arī neatzina Konfederāciju. Vēsturnieki atzīst Deivisu par daudz neefektīvāku līderi nekā viņa pretinieku — Abrahamu Linkolnu.
Kara beigās 1865. gada 10. maijā Džordžijas dienvidos Džefersonu Deivisu arestēja. Viņš tika apsūdzēts valsts nodevībā, divus gadus turēts apcietinājumā, tomēr tiesāts netika — viņam tikai tika aizliegts ieņemt valsts amatus. Mūža nogalē — 1880. gados Deiviss aicināja uz abu valsts daļu savstarpēju samierināšanos.
.ro
.ro ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar Rumāniju. Domēns izveidots. Domēna sponsors ir National Institute for R&D in Informatics, bet domēnu reģistrēšanu nodrošina Romanian National R&D Computer Network (RNC). Domēnu reģistrēšana ir iespējama gan otrajā līmenī, gan trešajā līmenī zem šādiem otrā līmeņa domēniem: .arts.ro, .com.ro, .firm.ro, .info.ro, .nom.ro, .nt.ro, .org.ro, .rec.ro, .store.ro, .tm.ro un .www.ro.
Ārējās saites
Toppdomän
Mangaļsala
Mangaļsala ir Rīgas pilsētas apkaime Ziemeļu rajonā un pussala. Mangaļsalas apkaime atrodas Rīgas ziemeļu daļā starp Daugavas ieteku Rīgas līcī un Vecdaugavu.
Ģeogrāfija
Pa sauszemi tā robežojas ar Vecāķu apkaimi, bet pa ūdeni tai ir robežas ar Vecdaugavas, Vecmīlgrāvja un Daugavgrīvas apkaimēm. Mangaļsalas apkaimes robežas ir Daugava, Audupe, Vecdaugava, līnija no Vecdaugavas līdz Rīgas līcim, Rīgas līcis. Mangaļsalas apkaimes kopējā platība ir 8,036 km², kas ir gandrīz par 3/5 vairāk nekā vidējais apkaimes platības rādītājs Rīgā. Tomēr, neskatoties uz šīs apkaimes relatīvi lielo platību, tā jau pašreiz var tikt uztverta kā skaidri identificējama telpiski un funkcionāli vienota teritorija jeb apkaime. To veicina gan šīs apkaimes ģeogrāfiskais novietojums, gan arī teritorijas izmantošanas specifika, kad apbūve un arī saimnieciskās darbības objekti galvenokārt izvietoti vienkopus apkaimes dienvidu daļā. Pa perimetru apkaimes robežas garums ir 12 390 metri. Daļa apkaimes teritorijas atrodas dabas parkā "Piejūra".
Mangaļsala Rīgas administratīvajās robežās tika iekļauta 1960. gadā. Galvenās ielas ir Albatrosu, Traleru un Veiksmes iela.
Vēsture
Mangaļsala ir sens zvejnieku ciems bijušajā Mangaļu pagastā, Mangaļsalas augšgalā gar Vecdaugavu, iezīmēts 17. gadsimta Rīgas patrimoniālā apgabala kartēs. Līdz 1840. gadam Mangaļu pussala bija sala, tā izveidojās 16. gadsimta otrajā pusē. Daugavas un tās toreizējās pietekas Lielupes izvietojums ievērojami atšķīrās no tagadējā. Lielupes ūdeņi ieplūda Daugavā pa tagadējo Buļļupi. Daugavas grīva atradās uz rietumiem no tagadējiem Vecāķiem. Mangaļsala izveidojās, kad Daugava lielos pavasara palos pārrāva lielo Buļļu salu pie tagadējās ietekas. Ar laiku vecā Daugavas grīva sāka aizsērēt ar jūras smiltīm, 1567. gadā upe izlauza savu tagadējo ceļu uz jūru. Tās vecā gultne kļuva aizvien seklāka un pilnīgi aizsērēja ap 1840. gadu, kad Vecdaugava kļuva par atteku un izveidojās Mangaļu pussala.
Sakarā ar Daugavas ietekas virziena maiņu 1765. gadā Mangaļsalā Daugavas labajā krastā sāka celt Komētas fortu. Pirmā pasaules kara laikā cietoksni atkāpjoties iznīcināja sapieri. Mangaļsalas jūras dambis tika būvēts no 1850. līdz 1862. gadam, lai izveidotu jaunu kuģu ceļu, un, izmantojot Daugavas straumi, to padziļinātu. Austrumu molu veidoja pāļu konstrukcijas, kas vēlāk tika aizbērtas un pārklātas ar akmeņiem. Mols kalpo arī kā Daugavas labā krasta nostiprinājums. Uz dambja saglabājušies piemiņas akmeņi par godu imperatora Aleksandra II un troņmantnieka Nikolaja Aleksandroviča apmeklējumam 1856. un 1860. gadā. "Rīgas avīze" par šo notikumu raksta šādi: "1856. gada 27. maijā Viņa Augstība Aleksandrs II pēc dievkalpojuma 12:30 ar kuģi Rīga — Ļubeņ devies uz Dinamindes cietoksni, lai apskatītos cietokšņa iekārtas un nostiprinājumu (molu) ...". 1990. gados piemiņas akmeņi tika sabojāti un Austrumu mola remonta laikā tie tika iemūrēti betona pamatnē.
Mangaļsalā atrodas arī piemiņas vieta 1905. gada revolucionāriem, kas nošauti kāpās 1906. gadā, soda ekspedīcija nežēlīgi izrēķinoties ar revolucionāro pulciņu dalībniekiem. Mangaļsala kļuva par soda veidu. No arhīvu materiāliem zināms, ka nāvei nolemtie no centrālcietuma tika atvesti pa Daugavu ar kuģīti, rītausmā kāpās nošauti un aprakti, bet kāpas nolīdzinātas. Pagaidām zināma tikai viena no soda vietām, tajā vietā tika nošauti un aprakti astoņi Pārdaugavas revolucionārā pulciņa "Saules dēli" kaujinieki. Pieminot šo notikumu, 1970. gadā tika uzstādīts piemineklis.
V. Veldre 1991. gada pārpublicējumā no 1938. gada pirmpublicējuma rakstā "Dzīve pie jūras" par Mangaļsalas ciema izskatu raksta šādi: "... bet viņu mājas nav tik izskatīgas, kādām vajadzētu būt Rīgas tuvumā: gandrīz visas jau stipri vecas, ielīkušiem un sūnainiem niedru jumtiem, gluži kā Nidā vai Papē, tanīs ciemos uz leju no Liepājas". Šeit kā arī citos zvejnieku ciemos risinājušies rakstnieka Viļa Lāča romāna "Zvejnieka dēls" attēlotie notikumi. Arī vairāku romāna varoņu prototipi bijuši šo ciemu iedzīvotāji.
Afleks
Afleks (en) ir skotu izcelsmes uzvārds.
Cilvēki ar šiem uzvārdiem:
1516. gads
1516. gads (MDXVI) ir garais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās otrdienā.
Skrīveri
Skrīveri ir apdzīvota vieta Vidzemē, Aizkraukles novadā, Daugavas pietekas Maizītes krastā pie Rīgas—Krustpils dzelzceļa. Skrīveru pagasta centrs. Skrīveros atrodas pagasta pārvalde, Andreja Upīša Skrīveru vidusskola, mūzikas un mākslas skola, bērnudārzs «Sprīdītis», pasts, katoļu baznīca, kultūras nams, bibliotēka, Andreja Upīša memoriālais muzejs. Dienvidos no Skrīveriem pie autoceļa atrodas Skrīveru dendroloģiskais parks, Skrīveru Zemkopības zinātniskais institūts un Aizkraukles pilskalns.
Vēsture
Apdzīvotā vieta atrodas uz bijušās Rēmera muižas (Römershof) zemes, kas Zviedru Vidzemes laikā 1634. gadā nokļuva Kokneses muižas rakstveža jeb skrīvera (no sv — 'rakstīt') Johana Nīmeijera īpašumā, no kā arī cēlies Skrīveru tagadējais nosaukums. Apdzīvotā vieta sāka veidoties no 1882. gada pie jaunuzbūvētās Rēmershofas (Römershof) dzelzceļa stacijas. 1925. gadā Skrīveriem piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu, bet 1958. gadā — pilsētciemata statusu, kas gan 1990. gadā tika zaudēts.
1956. gadā ciemā nodibināja Skrīveru Pārtikas kombinātu, kas sāka ražot «Gotiņas» konfektes.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Ievērojamas personības
Skrīveros dzimuši vai dzīvojuši:
Hārtfordšīra
Hārtfordšīra (en) ir ceremoniālā grāfiste Anglijas dienvidaustrumos. Atrodas Anglijas Austrumu reģionā. Grāfistes administratīvais centrs ir Hārtforda.
Vēsture
Grāfistes zemju apguve sākusies akmens laikmeta vidū. Pastāvīgas ļaužu apmetnes Hārtfordšīrā sāka veidoties bronzas laikmetā. Ķeltu ciltis zemes sāka apdzīvot dzelzs laikmetā.
Sakarā ar Londonas teritoriālo paplašināšanos, Hartfordšīra pietuvojas Anglijas galvaspilsētai, un dēļ grāfistes ērtā ģeogrāfiskā izvietojuma, to sāka apdzīvot aristokrāti, kas uzlaboja grāfistes ekonomisko stāvokli. Rūpnieciskās revolūcijas laikā grāfiste attīstījās vēl vairāk un iedzīvotāju skaits pieauga. 1965. gadā Bārnetas un Īstbārnetas rajoni tika nodoti Londonai, bet Potersbāras rajons Hārtfordšīrai. No 1920. līdz 1980. gadu beigām Boremvudā atradās liels kinostudiju komplekss, kur ir filmētas filmu "Zvaigžņu kari" un "Indiana Džonss" epizodes. Mūsdienās darbojas tikai divas studijas, vienā no kurām tika filmētas visas "Harija Potera" filmu sērijas.
Slash
Seuls Hadsons (Saul Hudson, dzimis ), labāk pazīstams ar savu skatuves vārdu Slash, ir bijušais grupas Guns N' Roses ģitārists un pašreizējais grupas Velvet Revolver ģitārists.
Bērnība
Seuls Hadsons piedzima 1965. gada 23. jūlijā Vesthamstīdā, Londonā, Anglijā Slash afroamerikāņu māte, Ola Hadsone, strādāja kā Deivida Bovija, citu akteru un mūziķu tērpu dizainere, un viņa angļu tēvs, Entonijs Hadsons, bija mākslinieks, kurš izveidojis albumu vākus tādiem mūziķiem kā Nīls Jangs un Džonija Mičela. Rolling Stone Magazine intervija, issue #596
Amerikas Savienoto Valstu lielais zīmogs
Amerikas Savienoto Valstu lielais zīmogs (en) ir viens no Amerikas Savienoto Valstu simboliem. To izmanto Amerikas Savienoto Valstu federālās valdības izdoto dokumentu autentiskuma apstiprināšanai. ASV lielais zīmogs pirmo reizi oficiāli tika lietots 1782. gadā.
Latvijas Republikas bērnu, ģimenes un sabiedrības integrācijas lietu ministru uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Latvijas Republikas bērnu, ģimenes un sabiedrības integrācijas lietu ministri, kas bija Latvijas Republikas Ministru kabineta locekļi. Politiskā līmenī ministrs vadīja Bērnu, ģimenes un sabiedrības integrācijas lietu ministriju. Šāds amats pastāvēja no 2002. līdz 2009. gadam. Līdz 2004. gada 27. maijam amata nosaukums bija "īpašo uzdevumu ministrs bērnu un ģimenes lietās", savukārt līdz 2008. gada 31. decembrim tas bija "bērnu un ģimenes lietu ministrs".
Uzskaitījums
{{legend| #800080| Latvijas Pirmā partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #647A28| Zaļo un Zemnieku savienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #8A2BE2| LPP/LC |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #24375B | Jaunais laiks |border=1px solid #AAAAAA}}
Mihails Aņisins
Mihails Aņisins (dzimis 1988. gada 1. martā Maskavā) ir krievu hokejists, uzbrucējs. Pašlaik (2017) viņš spēlē Krievijas Augstākās līgas komandā Karaghandi "Saryarka".
Viņa tēvs Vjačeslavs arī bija profesionāls hokejists.
Spēlētāja karjera
2008.—09. gada sezonā viņš pievienojās Novosibirskas "Sibir" vienībai, kuras sastāvā aizvadīja nākamās divas sezonas. 2010. gada vasarā viņš pievienojās Čerepovecas "Severstal" rindām, taču sezonas vidū pārcēlās vispirms uz Hantimansijskas "Jugra", taču tad arī Čehovas "Vitjaz".
2012. gada ievadā Aņisins pievienojās Maskavas "Dinamo" vienībai, sezonas izskaņā izcīnot Gagarina kausu. Nākamās sezonas gaitā, konflikta ar galveno treneri Oļegu Znaroku dēļ, Aņisins pārcēlās uz Čerepovecas "Severstal" rindām. 2013. gada jūnijā noslēdza divu gadu līgumu ar Ņižņekamskas "Neftekhimik", taču gadu vēlāk pievienojās jau jaunizveidotās HK Soči sastāvam.
38. autobusu maršruts (Rīga)
38. autobusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Abrenes ielas līdz Dzirciema ielai.
Tagadējais 38. autobusu maršruts agrāk bija 38b. autobusu maršruts. 38. maršruta autobuss līdz 2004. gada oktobrim, kad to apvienoja ar 21. autobusu maršrutu, kursēja no Stacijas laukuma līdz Imantai.
38. autobusu maršruta kopējais garums ir 21,512 km. Maršruta Abrenes iela — Dzirciema iela kopējais garums ir 10,529 km, bet maršruta Dzirciema iela — Abrenes iela kopējais garums ir 10,983 km.
Gan darbdienās, gan brīvdienās 38. autobusu maršrutā kursē 2 autobusi.
No 2021. gada 16. janvāra līdz 31. augustam maršruts nekursēja, saistībā ar otrā ārkārtas stāvokļa izsludināšanu valstī un COVID-19 pandēmijas izraisītās reisu samazināšanas.
Maršruts
Abrenes iela — Dzirciema iela kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Dzirnavu iela, Satekles iela, Marijas iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Uzvaras bulvāris, Bāriņu iela, Nometņu iela, Lapu iela, Melnsila iela, Vīlipa iela, Dzirciema iela, Buļļu iela, Spilves iela un Dzirciema iela.
Dzirciema iela — Abrenes iela kursē pa šādām ielām: Dzirciema iela, Spilves iela, Buļļu iela, Dzirciema iela, Vīlipa iela, Melnsila iela, Lapu iela, Nometņu iela, Bāriņu iela, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela, Marijas iela, Satekles iela, Dzirnavu iela un Abrenes iela.
Bakingemšīra
Bakingemšīra (en) jeb saīsinājumā Baksa (Bucks) ir ceremoniāla un nemetropoles grāfiste Anglijas dienvidaustrumu daļā. Ietilpst Dienvidaustrumanglijas reģionā. Grāfiste robežojas ar Lielo Londonu dienvidaustrumos, ar Bārkšīru dienvidos, ar Oksfordšīru rietumos, ar Northemptonšīru ziemeļos, ar Bedfordšīru ziemeļaustrumos un ar Hārtfordšīru austrumos. Bakingemšīras grāfiste sīkāk iedalās piecās unitārās administratīvās vienībās.
38. autobusu maršruts (Rīga)
Pieturvietas
38. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 44 pieturas. Maršrutā Abrenes iela — Dzirciema iela ir 21 pietura, bet maršrutā Dzirciema iela — Abrenes iela ir 24 pieturas.
Bakingemšīra
Grāfistes kopējā platība ir 1 874 km², 2011. gadā grāfistē dzīvoja 756 600 iedzīvotāji. Pēc platības tā ir trīsdesmit otrā lielākā grāfiste, bet pēc iedzīvotāju skaita — trīsdesmitā lielākā grāfiste Lielbritānijā. Bakingemšīras administratīvais centrs ir Eilsberi, bet lielākā pilsēta ir Haivaikomba.
38. autobusu maršruts (Rīga)
Agrākie pieturvietu nosaukumi:
Stockmann centrs (pārdēvēta par Autoosta )
Kuģu iela (pārdēvēta par Nacionālā bibliotēka )
Lapu iela (pieturvieta slēgta)
Palangas iela (pārdēvēta par Garā iela )
Nordeka centrs (pārdēvēta par Spilves iela )
Tilts (pārdēvēta par Skodas iela )
U.B.A.K (pārdēvēta par Spilves iela 16 )
Pārbrauktuve (pieturvieta slēgta)
Mežaparks (Rīga)
Mežaparks ir Rīgas pilsētas apkaime Ziemeļu rajonā, kurā ietilpst arī Saules dārzs. Mežaparka apkaime atrodas nedaudz uz ZA no Rīgas centrālās daļas Ķīšezera krastā. Pa sauszemi tā robežojas ar Čiekurkalna, Brasas, Sarkandaugavas un Mīlgrāvja apkaimēm, bet pa ūdeni tai ir robežas ar Jaunciema apkaimi Ķīšezera pretējā krastā. Mežaparka apkaimes robežas ir Ķīšezers, Ķīšezera iela, Gaujas iela, dzelzceļš, Tilta iela, Viestura prospekts un robežas līnija gar Mežaparku.
1901. gadā Mežaparks ieplānots un pēc tam veidojies kā rīdzinieku atpūtas un daļēji dzīvojamais rajons. Mežaparka dienvidaustrumu daļā mazstāvu apbūves rajons. Apbūve starp Meža prospektu un Ķīšezera krastu ir valsts nozīmes pilsētbūvniecības piemineklis. Mežaparka apkaimes kopējā platība ir 11,821 km², kas tādējādi to ierindo starp vislielākajām Rīgas pilsētas apkaimēm, vairāk kā divas reizes pārsniedzot vidējo apkaimes platības rādītāju Rīgā. Pa perimetru apkaimes robežas garums ir 14 740 metri. Tomēr, neskatoties uz ļoti plašo teritoriju, Mežaparka apkaime kopumā ir skaidri identificējama kā telpiski vienota un funkcionāli saistīta Rīgas pilsētas teritorija jeb apkaime. To veicina dabā skaidri nolasāmie robeželementi (dzelzceļš, maģistrālās ielas un Ķīšezers), kā arī pašas apkaimes funkcionālo elementu telpiskais izkārtojums, kad ir skaidri identificējams centrālais dzīvojamais rajons (vēsturiskais Mežaparks un Ķeizarmežs), kā arī plašais Mežaparka meža masīvs ar daudzveidīgiem publiskās ārtelpas elementiem. Ar Mežaparka apkaimi tiešas funkcionālas saiknes faktiski nav plašajai kapu teritorijai apkaimes DR daļā, taču ģeogrāfiski tā racionāli ietilpst kopējā apkaimes telpā. Perspektīvā Mežaparka apkaimes telpā korekcijas var ieviest 2006. gada Rīgas teritoriālā plānā paredzēto apbūves attīstības iespēju realizācija pašreizējās apkaimes DA daļā — tā saucamais Ezermalas centrs, kas radītu praktiski jaunu un spēcīgu funkcionālo centru gan priekš Mežaparka, gan kaimiņos esošās Čiekurkalna apkaimes.
Vēsture
Mežaparks bija pirmais 20. gadsimta sākuma populārās dārzpilsētas paraugs Latvijā. Atzīmējot Rīgas 700 gadu jubileju 1901. gadā, toreizējo Ķeizarmežu (de; nosaukums radies no 1621. gada Gustava II Ādolfa kara nometnes) nolēma izveidot par sabiedrisku pilsētas parku un daļu no tā apbūvēt ar vasarnīcām. Villu kolonijas celtniecība, kuras iniciators bija toreiz galvenais Rīgas pilsētas inženieris Ādolfs Agte, sākās 1902. gadā. Galvenos būvdarbus veica 20. gadsimta sākumā nodibinātā Rīgas namu būves sabiedrība. 1903. gadā pa Pletenberga ielu (tagad Gaujas iela) un Ketlera ielu (tagad Kokneses prospekts) ierīkoja tramvaja sliežu ceļu, kas no Ketlera ielas nogriezās pa labi pa Samsona ielu (tagad Annas Sakses iela) līdz krustojumam ar Vazas ielu (tagad Ezermalas iela). Galapunkts atradās pie Grāves muižas, kur 1904. gadā Rīgas Namu būves akciju sabiedrība atvēra restorānu. Tramvaja vagonus uz Mežaparku līdz 1910. gadam vilka zirgi, bet tad tramvaju elektrificēja. Kā pirmās izveidoja Dancigas, Lībekas, Hamburgas, Štetinas, Stokholmas, Visbijas u.c. ielas (pirmās ielas nosauktas Hanzas savienības pilsētu vārdos), kas gleznaini iekļāvās paugurainā priežu meža ainavā. Līdz 1908. gadam uzcēla tikai 18 villu, tad apbūvi nolēma paplašināt, apgūstot 40 ha lielu teritoriju tagadējā Meža prospekta rajonā.
Pēc Rīgas parku un dārzu priekšnieka Georga Kūfalta un arhitekta Vilhelma Reslera 1910. gada projekta Ķeizarmeža ģimeņu mājām vajadzēja būt ar lauku apkaimei raksturīgām iezīmēm, taču vienlaikus tam laikam modernam, ar visām ērtībām. Plānojuma projektu 1910. gadā pasūtīja Berlīnes arhitektam H. Janzenam. Līdz Pirmajam pasaules karam Mežaparkā bija uzceltas 108 villas. 49 ēkas projektējis arhitekts Gerhards fon Tīzenhauzens (piem. vairākas 1911. gadā celtās dvīņu mājas Stokholmas ielā). 10 ēku autors bija arhitekts E. Kupfers. Šā posma villas veidotas racionālā jūgendstila formās, bieži izmantotas pildrežģa konstrukcijas. Apbūves noteikumi aizliedza celt ēkas, kas augstākas par diviem stāviem, un ražošanas objektus.
Mežaparka nosaukums parādījās 1923. gadā. Līdz tam rajonu sauca par Ķeizarmežu vai Saulesdārzu, pateicoties Grāves muižas dārzā esošajam saules pulkstenim. 1927. gadā Ezermalas ielā atklāja Gustava Ādolfa luterāņu baznīcu, kas ar 80 vietām ir mazākā Rīgā. Ēka tika celta 1904. gadā kā vietējā elektrostacija, 1919. gadā pārbūvēta par kapelu.
Raiņa iela
Raiņa iela var būt:
Nekromantija
Nekromantija ir melnās maģijas prakse, kas ietver saziņu ar mirušajiem — vai nu izsaucot viņu garus kā vīzijas, vai paceļot tos ķermeniski — nākotnes notikumu zīlēšanai, slēptu zināšanu atklāšanai, atgrieztu kādu atpakaļ no mirušajiem, vai izmantot mirušos kā vergus vai kareivjus. Dažkārt saukta par "nāves maģiju", terminu retāk lieto arī vispārīgākā nozīmē, lai apzīmētu melno maģiju vai burvestību.
Vārds "nekromantija" ir pārņemts no vēlīnās latīņu valodas necromantia, kas savukārt aizgūts no pēcklasiskās grieķu valodas νεκρομαντεία (nekromanteía), kas veidots no sengrieķu νεκρός (nekrós) 'miris ķermenis' un μαντεία (manteía) 'zīlēšana'; šo salikto formu pirmo reizi izmantoja Aleksandrijas Origens mūsu ēras 3. gadsimtā. Klasiskajā grieķu valodā termini bija ἡ νέκυια (nekyia) no Odisejas epizodes, kurā Odisejs apmeklē mirušo dvēseļu valstību, un νεκρομαντεία hellēnistiskā laikmeta grieķu valodā.
2010. gada ziemas olimpiskās spēles (5. diena)
Vankūveras Olimpisko spēļu piektajā dienā (16. februārī) sacīkstes norisinājās 7 disciplīnās un tika izcīnīti 5 medaļu komplekti. Pirmo spēli olimpiskajā turnīrā aizvadīja Latvijas hokeja izlase.
Nekromantija
Nāves, īpaši priekšlaicīgas vai vardarbīgas nāves gadījumā tika uzskatīts, ka līķis saglabā zināmu neizmantotu vitalitāti, un tāpēc līķu daļu izmantošana kļuva par svarīgu burvju paņēmienu. Vēsturiski šāda prakse vai tās ilūzija tika uzskatīta par normālu daudzās antīkās kultūrās; viduslaikos kristīgā baznīca to sāka saistīt ar melno maģiju un aizliedza.
Mežaparks (Rīga)
Vēsture
Apbūve Meža un Siguldas prospektu apvidū izveidojās 1928.—1932. gadā. 20. gadsimta 20.—30. gados Mežaparkā uzcēla vairāk nekā 250 savrupmāju. Vairākums ir vienģimenes ēkas, kā arī divstāvu nami, kur katrā stāvā atrodas pa dzīvoklim. Lielākā daļa ēku ir raksturīgi funkcionālisma paraugi, atsevišķas ēkas būvētas modernizēta neoklasicisma formās. 23 ēkas projektējis O. Tīlmanis. Vairāki desmiti individuālo dzīvojamo ēku uzcelts 50.—60. gados (pamatā Bernātu un Ezermalas ielas rajonā). 1980. gadu sākumā uzbūvētas arī vairākas tipveida 12 stāvu torņēkas.
2010. gada ziemas olimpiskās spēles (5. diena)
Programma
Laika starpības dēļ daži notikumi pēc Latvijas laika sākas jau naktī (nākamajā dienā), šajos sarakstos saglabāta kārtība pēc Vankūveras laika. Sākuma,beigu laiki doti pēc Latvijas laika
Nekromantija
Āfrikā un Karību jūras salās ir plaši izplatīts vudū kults, kas paredz miruša cilvēka ķermeņa (“bokora”) atdzimšanu, kuram ir apziņa un kurš ir piemērots galvenokārt mazkvalificētam darbam.
Mežaparks (Rīga)
Vēsture
Otrā pasaules kara laikā no 1943. gada vidus līdz 1944. gada rudenim Sarkandaugavas apkaimes pusē pie dzelzceļa līnijas Rīga—Rūjiena atradās Mežaparka koncentrācijas nometne. 1954. — 1955. gadā pēc arhitekta V. Šņitņikova plāna uzbūvēja pirmo Lielo estrādi, kura bija paredzēta 9000 dalībniekiem un 20 000 skatītājiem, taču pēc 2017. gada rekonstrukcijas šie skaitļi pieauguši līdz 14 un 60 tūkstošiem.
2010. gada ziemas olimpiskās spēles (5. diena)
Ātrslidošana
02:00 - 03:30 - Sievietes, 500 metri, fināls
Nekromantija
Mūsdienu fantāzijas literatūrā nekromantija parasti tiek attēlota kā biedējošs maģijas novirziens, kas orientēts galvenokārt uz mirušo fizisku augšāmcelšanu un izmantošanu to karam, apsardzei vai retāk darbam. Interesi par nekromantiju literatūrā atdzīvināja amerikāņu fantasts Hovards Filipss Lavkrafts, tai skaitā savos darbos pieminot paša izdomātu grāmatu Nekronomikonu — viduslaiku arābu grimuāru jeb maģijas rokasgrāmatu, kuru vēlāk sāka "citēt" citi šausmu žanra autori.