cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pēteris Skuja
Pēc Latvijas okupācijas
Pēc Latvijas okupācijas un Latvijas armijas iekļaušanas Sarkanās armijas sastāvā, Skuja nonāk 24. teritoriālajā strēlnieku korpusā. Faktiski vienlaicīgi ar Latvijas armijas likvidāciju Skuja, saskaņā ar izdienu, 1940. gada 8. augustā tiek paaugstināts par virsleitnantu. 10. septembrī Skuju pārceļ uz Dobeli, ieceļot par tur dislocētā 186. strēlnieku pulka I bataljona ložmetēju rotas vada komandieri, 17. oktobrī pārceļot par vada komandieri IX rotā.
Līdz ar pārcelšanu uz Dobeli virsleitnants Skuja uzsāk pretpadomju darbību, pulcējot ap sevi citus patriotiskus virsniekus, karavīrus un civilistus. Skujas grupa drukā un izplata skrejlapas, gādā citiem pagrīdniekiem ieročus un aicina nesadarboties ar padomju varu, viņš pats regulāri dodas uz Rīgu arī bez atļaujas no vadības, izmanto civilapģērbu, lai maskētos. Par spīti piesardzībai, 1941. gada martā Skuja nonāk padomju izlūkdienestu redzeslokā - tiek pārmeklēts viņa dzīvoklis, taču aģitācijas materiālus čekistiem atrast neizdodas. Kamēr Skuja kārtējo reizi atrodas prombūtnē, pienāk ziņa, ka pulkā viņu meklē krievu virsnieki. Nojaušot, ka briesmas ir tuvu, Skuja steidzami šķir savu laulību ar sievu Helēnu, lai pasargātu dzīvesbiedri un jaundzimušo meitu Andu no tālākas vajāšanas, un pats ar vilcienu dodas uz Dobeli. Virsleitnanta Skujas pēdējie vārdi sievai ir:
Pēc ierašanās Dobelē Skuju aiztur divi čekisti - aizbildinoties, ka nevēlas uz ielas atdot savu dienesta ieroci, Skuja viņus pierunā arestu veikt tuvējās viesnīcas telpās. Pēc ieiešanas viesnīcā Skujam izdodas savus aizturētājus pārsteigt nesagatavotus - vienu viņš nošauj, otru apdullina, ielec uz ielas atstātajās kamanās un bēg. Milicija un čekisti bez liekas kavēšanās dodas bēglim pakaļ, taču mežmalā atrod vien viņa virsdrēbes un pamestas kamanas - Skuja ceļu turpina ar slēpēm.
Viņš cer rast glābiņu Lielvācijas teritorijā, vispirms viņš pārnakšņo pie paziņām Aucē, tālāk ceļu mērojot kājām. Par nākamo naktsmītni Skuja izvēlas Koru mājas Kursīšu pagastā, kuru saimnieks ir aizsargs Miķelis Žukurs. Šeit Skuju guļošu pārsteidz čekisti, viņu arestē un aizved uz Saldus cietumu, bet tālāk jau Krievijas PFSR iekšzemi.
Virsleitnantu Pēteri Skuju soda ar nāvi nošaujot 1941. gada 27. novembrī Astrahaņas cietumā. Viņa sievai vēlāk izdodas nokļūt rietumos un ar meitu Andu apmesties uz dzīvi ASV. Par vīra likteni viņa uzzina vien 1995. gadā. Virsleitnanta Skujas kapavieta nav zināma.
Jūlijs Mežapuķe
Jūlijs Mežapuķe (1901—1998) bija latviešu dārznieks un sabiedriskais darbinieks. Mācījās Bulduru dārzkopības skolā, strādāja Rīgas apriņķa valdē. Pēc 1934. gada 15. maija Ulmaņa apvērsuma apcietināts un vairākus mēnešus turēts koncentrācijas nometnē. Pēc atbrīvošanas nodarbojies ar lauksaimniecību un dārzkopību savās mājās Lielvārdē.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūnijā iecelts par Rīgas apriņķa vecāko un ievēlēts par Tautas Saeimas deputātu (1940).
Miris 1998. gada 31. janvārī. Apglabāts Lielvārdes pagasta Lāčplēša-Ozollejas kapos.
Koku svīres
Koku svīres jeb cekulainās svīres (Hemiprocne) ir vienīgā koku svīru dzimtas (Hemiprocnidae) ģints, kas apvieno 4 sugas. Sastopamas Dienvidāzijā un Dienvidaustrumāzijā, no Indijas līdz Jaungvinejai un Zālamana salām. Koku svīru tuvākie radinieki ir svīres un kolibri, ar kuriem kopā veido svīrveidīgo putnu kārtu.
Kopīgās īpašības
Koku svīres ir nelieli vai vidēji lieli putni. Ķermeņa garums, atkarībā no sugas, ir 15—31 cm. Mazākā no visām koku svīrēm ir ausainā koku svīre (Hemiprocne comata), kuras ķermeņa garums mazākajiem īpatņiem ir 15 cm, svars 20 g. Lielākā ir ūsainā koku svīre (Hemiprocne mystacea), kuras ķermeņa garums lielākajiem īpatņiem ir 31 cm, svars 79 g.
No tipiskajām svīrēm koku svīres atšķiras ar mīkstāku apspalvojumu un tām uz galvas ir cekuls, kā arī kāds cits sejas ornaments (piemēram, baltas joslas). Turklāt tēviņa apspalvojums ir ar metālisku spīdumu. Jauno putnu apspalvojums raibs, maskējošs. Koku svīres atšķirībā no tipiskajām svīrēm spēj arī sēdēt koka zarā, jo to pēda ir anatomiski piemērota tam.
Uzvedība
Koku svīres mājo tropiskajos mežos. Sastopamas gan mūžzaļajos, gan lapu koku mežos un mangrovju audzēs, no zemienēm līdz 2000 m virs jūras līmeņa. Galvenokārt uzturas plašos vienlaidu mežos, bet spēj piemēroties šauriem meža masīva lapotņu pārrāvumiem, piemēram, ceļiem un upēm. Tās ir kukaiņēdāji un lielāko daļu kukaiņu tās noķer lidojumā. Koku svīres lidojumā ir ātras un izveicīgas ar izcilu manevrētspēju.
Šīs grupas putni ir vienpatņi, uzturoties pa pāriem, lai gan pēc ligzdošanas sezonas reizēm veido nelielas grupas, kas kopigi barojas. Veido monogāmus pārus, kas kopīgi rūpējas par mazuļiem un kopīgi apsargā ligzdošanas teritoriju. Koku svīrēm novērota sapārošanās gan gaisā, gan sēžot uz koku zara. Ligzdo uz augsta, atklāta koka zara.
Rāni Mukerdži
Rāni Mukerdži (bn; dzimusi ) ir indiešu aktrise, kas filmējās hindi filmās. Atzīmēta par savu daudzpusību, viņa saņēmusi vairākas atzinības, tostarp septiņas Filmfare balvas. Mukerdži iekļauta 2000. gadu vislabāk apmaksāto aktrišu sarakstos.
Lai gan Mukerdži dzimusi ģimenē, kurā viņas vecāki un radinieki bija Indijas filmu industrijas pārstāvji, viņa netiecās turpināt karjeru kino jomā. Pusaudža gados viņa aizrāvās ar aktiermākslu, piedaloties sava tēva Rāma Mukerdžī filmā bengāļu valodā Biyer Phool (1996) un sociālajā drāmā Raja Ki Aayegi Baraat (1996). Mukerdži savus pirmos komerciālos panākumus guva ar asa sižeta filmu Ghulam (1998) un romantikas filmu Kuch Kuch Hota Hai (1998). Pēc īsas neveiksmes 2002. gads viņai bija pagrieziena punkts, kad Yash Raj Films viņu izvēlējās par drāmas Saathiya galvenās lomas atveidotāju.
Mukerdži apliecināja savu aktierspēles meistarību, piedaloties vairākās komerciāli veiksmīgās romantiskās filmās, tostarp Chalte Chalte (2003), Hum Tum (2004), Veer-Zaara (2004) un Kabhi Alvida Naa Kehna (2006) un kriminālkomēdijā Bunty Aur Babli (2005). Viņa arī guva atzinību par vardarbībā cietušas sievas lomu politiskajā trillerī Yuva (2004), kā arī kurlas un aklas sievietes lomu drāmā Black (2005). Mukerdži sadarbība ar studiju Yash Raj Films 2007. un 2010. gadā izdeva vairākas neveiksmīgas filmas, par lomām kurās viņa saņēma negatīvu kritiku. Tas mainījās, kad viņa atveidoja pārgalvīgu žurnālisti trillera filmā No One Killed Jessica (2011), un turpmākos panākumus guva ar galvenajām lomām trilleros Talaash (2012), Mardaani (2014), tā turpinājumā Mardaani 2 (2019) un komēdijdrāma Hichki (2018). Pēdējā kļuva par ienesīgāko filmu ar viņas piedalīšanos.
Kārlis Krūmiņš (politiķis)
Kārlis Krūmiņš (1905—) bija latviešu zemnieks un komunists. Kopš 1925. gada darbojās nelegālajā Latvijas Komunistiskajā partijā, vairākkārt apcietināts.
Eurythmics
Eurythmics ir 1980. gadā dibināta britu mūzikas grupa. Tās pastāvīgie dalībnieki ir Enija Lenoksa un Deivs Sjuarts. Stjuarts un Lenoksa abi iepriekš bija grupas The Tourists (sākotnēji The Catch), kas sadalījās 1980. gadā, dalībnieki. Eurythmics izveidojās tajā pašā gadā Vaga Vaga pilsētā Austrālijā. Duets savu pirmo albumu In the Garden izdeva 1981. gadā, bet tam nesekoja īpaša rezonanse. Kad 1983. gadā grupa izdeva savu otro albumu Sweet Dreams (Are Made of This), tas guva ievērojamus panākumus pasaules mērogā. Albuma tituldziesma bija vispasaules hits. Tā ieguva pirmās vietas vairāku valstu dziesmu topos, tostarp ASV. Grupa izdeva vēl vairākus singlus un albumus, pirms sadalījās 1990. gadā. Tobrīd Stjuarts bija iecienīts ierakstu producents, bet Lenoksa sāka solo ierakstu karjeru. Pēc gandrīz desmit gadu pārtraukuma Eurythmics atkal apvienojās, lai ierakstītu savu devīto albumu Peace, kurš tika izdots 1999. gada beigās. 2005. gadā grupa izdeva singlu "I've Got a Life" kā daļu no jaunā Eurythmics kompilācijas albuma Ultimate Collection.
Pablo Armero
Pablo Estifers Armero (es, dzimis ) ir bijušais Kolumbijas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Kolumbijas futbola izlases dalībnieks.
Kolumbijas futbola izlases sastāvā debitējis 2008. gadā. Piedalījies 2014. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
América de Cali
Bahia
Kauguru iela (Jūrmala)
Kauguru iela ir maza iela Jūrmalā, Vaivaru apkaimē. Kauguru iela sākas krustojumā ar Vakara ielu. Kopējais ielas garums ir 70 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Kauguru ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā nav apbūves, bet agrāk atradās motelis “Vaivari”.
Liepaine
Liepaine ir vasarnīcu ciems Saulkrastu novada Saulkrastu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 6,6 km no pagasta un novada centra Saulkrastiem un 52,3 km no Rīgas.
Kauguru iela (Jūrmala)
Ielu savienojumi
Kauguru iela ir savienota ar šādu ielu:
Liepaine
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa A1 (Rīga (Baltezers)—Igaunijas robeža (Ainaži)) un dzelzceļa līnijas Zemitāni—Skulte, Pupaļurgas krastā.
Alūksnes iela (Rīga)
Alūksnes iela ir iela Rīgā, Ziemeļu rajonā, Pētersalā. Alūksnes iela sākas krustojumā ar Pētersalas ielu un beidzas krustojumā ar Mastu ielu, nekrustojot citas ielas. Ielas garums ir 170 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu visā garumā. Alūksnes ielā ir daudzstāvu namu apbūve.
Iela ir nosaukta Alūksnes pilsētas vārdā.
Vēsture
Vēsturiski iela nosaukta par Marienburgas ielu (Marienburger Str.; Alūksnes vēsturiskais nosaukums). 1920. gadu sākumā nosaukums latviskots - Alūksnes iela. Līdz 1940. ielā bija tikai trīs nami (tikai nepārnumuru pusē - 1.,3. un 5.). Nams nr. 2 uzcelts pēc Otrā pasaules kara. 1920.—1930. gados šajā ielā atradās astoņi veikali (pārtikas preču un vīnu tirgotavas).
Alūksnes ielas pirmā un trešā nama arhitekts ir Konstantīns Pēkšēns, piektā nama arhitekts — A. Malvess.
Ielu savienojumi
Alūksnes iela ir savienota ar šādām ielām:
Mājas dzīve
Mājas dzīve ir Ingus Baušķenieka pirmais plašāk pazīstamais soloalbums, kas pavairots magnetofona lentē 1988. gadā. Tas līdz šim oficiāli nav izdots.
Albuma lielākais hits ir kopā ar Edīti Baušķenieci ierakstītā dziesma "Guvernante diversante", kurai tika uzņemts arī video, kas bieži rādīts Latvijas televīzijā.
I. Baušķenieka izlasē "Nezināmais šedevrs" no šī albuma iekļautas dziesmas "Albānija", "Rudens vējā" un "Guvernante diversante".
Kauks
Kauks (lt) lietuviešu mitoloģijā ir mantu nesošs mājas gars, pazemē, rijā, klētī vai istabā dzīvojošs mazs vīriņš vai sieviņa, kas dodot cilvēkiem labumu. Vēl tas saukts par pūķi (pūkis), traniņu (tranas) vai vīriņu (vyrukas). Vēsturiskajos avotos kauki minēti kopā ar aitvariem un bārzdukiem. Lietuviešu rakstnieks Mārtins Mažvīds kaukus raksturojis kā dievus tādiem cilvēkiem, kas tiecas darīt ļaunu, poļu vēsturnieks Jons Lasickis tos aprakstījis kā sprīdi lielas bārdainas radības un mirušo garus, bet vācu vēsturnieks Matejs Pretorijs — kā panākumu un zemes dievus. Savukārt Jēkabs Brodovskis un lietuviešu filologs Filips Ruiģis kaukus nosaucis vienkārši par pazemes cilvēciņiem.
Bija uzskats, ka kaukus esot varēts izperināt no ērzeļa, kuiļa vai gaiļa olām. Saimniekiem kauki esot nesuši zagtus graudus, sienu un pārtiku, kā arī viņu labā darījuši dažādus saimniecības darbus un šuvuši zābakus. Priekšstats par kaukiem varētu būt bijis saistījis ar dievišķo dvīņu kultu indoeiropiešu mitoloģijā.
Spānijas premjerministru uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Spānijas premjerministri, kas ir Spānijas valdības vadītāji. Premjerministra amats pirmo reizi tika izveidots 1834. gadā.
Spānijas Karaliste (1516—1870)
{{legend| #1060AF |Mērenie rojālisti|border=1px solid #AAAAAA|vertical=0}} {{legend| #FF8800 |Progresīvo partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #FFD700 |Liberāļu savienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DD6284 |Radikālā Demokrātu partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| MediumSeaGreen |Konstitucionālā partija |border=1px solid #AAAAAA}}
30px Pirmā Spānijas Republika (1873—1874) 30px
{{legend| #C05BA1 |Federālo Demokrātu republikāņu partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| MediumSeaGreen |Konstitucionālā partija |border=1px solid #AAAAAA}}
30px Spānijas Karaliste (1874—1931) 30px
{{legend| SlateBlue| Liberāļu konservatīvā partija|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| CadetBlue| Liberālā partija|border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #996B42| Militārais |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #003153| Monarhisti|border=1px solid #AAAAAA|vertical=0}}
30px Otrā Spānijas Republika (1931—1939) 30px
{{legend| #4C2882| Koalīcija|border=1px solid #AAAAAA|vertical=0}} {{legend| #30D5C8| Radikāro republikāņu partija|border=1px solid #AAAAAA|vertical=0}} {{legend| #FF7028| Republikāņu rīcība|border=1px solid #AAAAAA|vertical=0}} {{legend| #FF0000| Sociāldemokrātu partija|border=1px solid #AAAAAA|vertical=0}} {{legend| #E25822| Kreisie Republikāņi|border=1px solid #AAAAAA|vertical=0}} {{legend| #5564EB| Republikāņu Savienība|border=1px solid #AAAAAA|vertical=0}} {{legend| grey| Nacionālās aizsardzības padome|border=1px solid #AAAAAA|vertical=0}} {{legend| #996B42| Militārais |border=1px solid #AAAAAA|vertical=0}} {{legend| #C0C0C0| Neatkarīgais/ bez partijas|border=1px solid #AAAAAA|vertical=0}}
Otrā Spānijas Republika trimdā (1939—1977)
{{legend| #FF0000| Sociāldemokrātu partija|border=1px solid #AAAAAA|vertical=0}} {{legend| #E25822| Kreisie Republikāņi|border=1px solid #AAAAAA|vertical=0}} {{legend| #5564EB| Republikāņu Savienība|border=1px solid #AAAAAA|vertical=0}} {{legend| #FF7028| Demokrātiskā Republikāņu darbība|border=1px solid #AAAAAA|vertical=0}} {{legend| #C0C0C0| Neatkarīgais/ bez partijas|border=1px solid #AAAAAA|vertical=0}}
30px Spānijas Valsts (1936—1975) 30px
{{legend| #708090 | Nacionālā kustība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #996B42 | Militārais |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DDDDDD | Bez partijas / Neatkarīgais |border=1px solid #AAAAAA}}
30px Spānijas Karaliste (1975—mūsdienas) 30px
{{legend| #708090| Nacionālā kustība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #197E36| Demokrātiskā centra savienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #EE1C25| Sociālistiskā Strādnieku partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #00A0DF| Tautas partija |border=1px solid #AAAAAA}}
Fēlikss Donass
Dzīvesgājums
Dzimis 1882. gada 12. augustā Jaungulbenē. Studēja Varšavas Politehniskā institūta kalnrūpniecības nodaļā (1903—1905), vēlāk Pēterpils Kalnu institūtā. Pirmā pasaules kara laikā piedalījās Tallinas jūras cietokšņa celtniecībā, pēc kara beigām strādāja par ierēdni Rīgas ostas būvvaldē.
1919. gadā sāka strādāt Latvijas sūtniecībā Varšavā, bija konsulārās nodaļas vadītājs. No 1923. gada bija Latvijas vicekonsuls Viļņas apgabalā, pēc tā pievienošanas Lietuvai 1939. gadā tika iecelts par Latvijas konsulu Viļņas, Švenčoņu un Valkininku apriņķos.
Otrā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, vēlāk uz Čikāgu ASV.
1969. gadā izdeva atmiņu grāmatu “Politiskos krustceļos”.
Miris 1971. gadā 27. jūlijā Evalstonā.
Sentiment et Mélancholie
Sentiment et Mélancholie ir Ingus Baušķenieka soloalbums, kas izdots kompānijā "Ingus Baušķenieka ieraksti" 2015. gada augustā.
Albuma kompozīcijas tapušas no 2013. gada līdz 2015. gada jūnijam. Albuma nosaukums franču valodā nozīmē "Sentiments un melanholija". Tas radies, kad I. Baušķenieks apciemojis dēlu Matīsu Francijā un guvis iespaidus jaunu dziesmu sacerēšanai. Albumā iekļautas 10 kompozīcijas, kas ierakstītas, izmantojot analogās tehnoloģijas. 2015. gada aprīlī pirmatskaņojumu Latvijas Radio 2 piedzīvoja dziesma "Tā nebūs". Albuma tituldziesma ir franču valodā.
Kāpzemes slaidkājis
Kāpzemes slaidkājis jeb Kapzemes slaidkājis (Pedetes capensis) ir viena no divām slaidkāju dzimtas (Pedetidae) mūsdienās dzīvojošām grauzēju sugām. Sastopams Āfrikas dievidos.
Izplatība
Kāpzemes slaidkājis sastopams Dienvidāfrikas tuksnešu un pustuksnešu reģionos: Kongo Demokrātiskā Republikas dienvidos, Angolā, Zambijas rietumos, Namībijā, Botsvānā, Zimbabvē, Mozambikā uz dienvidiem no Zambezi upes, Dienvidāfrikā (Limpopo, Ziemeļrietumu, Hautenas, Mpumalanas, Frīsteitas, Kvazulu-Natālas, Austrumkāpas un Ziemeļkāpas provincēs). Neviens novērojums nav bijis Lesoto karalistē. Mājo sausos, smilšainos līdzenumos ar nabadzīgu augu valsti.
Izskats
Kāpzemes slaidkājis ārēji atgādina nelielu ķenguru un ir apmēram truša lielumā. Tam ir spēcīgas, labi attīstītas pakaļkājas, īsas priekškājas un ļoti gara aste, ar kuru lēcienos dzīvnieks notur līdzsvaru. Ķermeņa garums (bez astes) ir 35—45 cm, astes garums 37—48 cm, augstums plecos, kad dzīvnieks sēž uz pakaļkājām, ap 30 cm, ausu garums 7—9 cm, svars 3—4 kg. Kažoka matojums smalks, mīksts un garš (bez pavilnas). Mugurpusē brūns ar dažiem baltiem un melniem matiem. Tas var būt sarkanbrūns, dzeltenbrūns, ruds vai kanēļa krāsā. Pavēdere un kāju iekšpuses gandrīz baltas. Kuplās astes gals melns vai tumši brūns. Priekšķepām gari, asi nagi, kas piemēroti zemes rakšanai, bet pakaļkājām nagi plati, piemēroti pēdas atbalstam. Kakls spēcīgs un muskuļains. Auss ārējai ejai labi attīstīts paugurs (tragus), kas rakšanas laikā noslēdzas, neļaujot ejā iekļūt smiltīm. Acis lielas un izspiedušās uz āru, tādējādi slaidkāja redzes leņķis sasniedz handrīz 360°.
Uzvedība
Kāpzemes slaidkājis mājo vietās ar sausu, smilšainu augsni. Sastopams arī liellopu ganībās un lauksaimniecības tīrumos, piemēram, kviešu, auzu un miežu laukos. Slaidkājis dzīvošanai rok alas.
Lai arī Kāpzemes slaidkājis ir aktīvs nakts laikā un gaišo diennakts laiku pavada alā zem zemes, tomēr reizēm to var novērot virszemē arī dienas laikā. Kad slaidkājis ielien pazemē, tas ieeju no iekšpuses ar zemi vai zāles kumšķi aizstumj ciet. No alas tas parasti strauji izlec, samazinot iespēju kādam plēsējam to pie ieejas noķert. Rakšanas darbi parasti notiek lietus sezonas laikā, kad zeme ir mitra un to ir vieglāk rakt.
Pārvietojas līdzīgi kā ķengurs, lecot uz pakaļkājām, priekšķepas cieši piespiežot pie krūtīm. Ja slaidkājim draud briesmas, tas slēpjas alā. Lēcienu platums bēgot ir apmēram 2—3 m, reizēm līdz 6 m. Mierīgos apstākļos slaidkājis pārvietojas arī uz visām četrām kājām. Slaidkājis izmanto vairākas alas un tās bieži maina. Visbiežāk tiek raktas trīs alas, kas novietotas gredzenveidā viena aiz otras. Tās parasti atrodas kāda lielāka koka vai krūma tuvumā. Ap alu sistēmu slaidkājim ir mājas teritorija, kuras rādiuss ir apmēram 20—25 m. Sausajā sezonā teritorija var kļūt daudz plašāka un vienā naktī dzīvnieks var noiet pat 40 km. Barojoties uzturas nelielās grupās, kurās ir 2—4 īpatņi, tādējādi visiem kopā ir vieglāk pamanīt briesmas. Katram īpatnim ir sava ala, tikai mātes ar mazuļiem dzīvo ģimenē.
Barība
Barojas ar graudiem (piemēram, miežiem, auzām, kviešiem), dažādiem augiem, to lapām, saknēm un augļiem. Retos gadījumos barojas arī ar kukaiņiem (vabolēm un sienāžiem) un ķirzakām. Mēdz laizīt sāli, jā tāds pieejams.
Vairošanās
Kāpzemes slaidkājim ir ļoti lēns populācijas atražošanās ātrums. Parasti piedzimst viens mazulis, ļoti reti divi. Slaidkājiem nav raksturīga noteikta vairošanās sezona un mazuļi dzimst jebkurā gada periodā. Kopumā mātītei gadā ir apmēram 3—4 mazuļu metieni, starp katru metienu vidēji ir 101 diena. Grūsnības periods ir apmēram 78—82 dienas, ar pienu mātīte mazuļus zīda apmēram 1,5 mēnešus. Piedzimstot mazuļi ir labi attīstīti, salīdzinoši lieli (250—300 g smagi) un ar pūkainu kažociņu. Acis atveras 3 dienu vecumā. Jau pēc dažām dienām tie kļūst aktīvi, bet 7 nedēļu vecumā, kad ir sasniegts 1,5 kg svars, kļūst patstāvīgi. Tēviņi dzimumbriedumu sasniedz gada vecumā, mātītes 1—2 gados, kad svars sasniedz 2,5 kg. Savvaļā slaidkājis var dzīvot līdz 13 gadiem, nebrīvē līdz 14 gadiem.
Kāpzemes slaidkājis un cilvēki
Dienvidāfrikas vietējie iedzīvotāji slaidkājus medī gaļas un kažokādas ieguvei. Lauksaimniecības reģionos, kuros audzē graudus, slaidkāji spēj nodarīt ievērojamus zaudējumos ražai. Tie ir bieži zoodārzu iemītnieki, un, lai arī savvaļā tie ir vienpatņi, nebrīvē labi sadzīvo lielākās grupās.
Melanholiskais valsis
Melanholiskais valsis simfoniskam orķestrim ir Emīla Dārziņa 1904. gadā komponēts instrumentālais opuss, kas kļuvis par vienu no pašiem populārākajiem latviešu simfoniskajiem skaņdarbiem. "Melanholiskais valsis" pirmatskaņojumu diriģēja Jurjānu Juris koncertā Majoru Horna koncertdārzā 1905. gada rudenī.
Vēsture
1904. gadā E. Dārziņš strādāja par dziedāšanas skolotāju Natālijas Draudziņas ģimnāzijā un Ata Ķeniņa meiteņu skolā, pasniedza privātstundas un rakstīja recenzijas latviešu laikrakstos.
Par skaņdarba tapšanu saglabājušās viņa mātes atmiņas par Emīla Dārziņa viesošanos pie Jāņa Poruka ģimenes "Lāču" mājās pie Cēsīm: "Tur esot lapene, visa apaugusi ar zaļumiem. Tai lapenē [..] Poruks vasarās tur pastāvīgi sēdējis un rakstījis. Arī toreiz Dārziņš ar Poruku nosēdējuši lapenē gandrīz visu nakti. Runājuši ļoti maz, it kā saprazdami bez vārdiem ko katrs domā un jūt. [..] Kad Emīls palicis viens pats, viņš esot redzējis kādu parādību - tam lapenes stūrī parādījusies Dievmāte un gaisā bijušas dzirdamas skaņas. Rītā viņš to Porukam esot izstāstījis, piesēdies pie klavierēm un mēģinājis naktī dzirdēto spēlēt. Tas esot bijis "Melanholiskā valša" sākums."
Raksturojums
"Melanholiskajā valsī" apvienojas Dārziņam raksturīgais gara aristokrātisms un izteiksmes vienkāršība, sirsnība un jūtu patiesums, sadzīves mūzikas žanru paceļot smalkā mākslinieciskā līmenī. Komponista izjūtu pasauli trāpīgi raksturo metafora "vasaras pusdienas saules dzejnieks". La mažorā rakstītais septiņas minūtes garais valsis (rondo ar divām epizodēm un kodu) vien daļēji attaisno savu nosaukumu "melanholiskais", jo kopējā intonācija ir gaiši sapņaina. Mazliet trauksmaina nemiera iezogas fa diez minora epizodē.
Šīs mūzikas sirdsšķīstība nu jau vairāk nekā gadsimta garumā rada cilvēkos dabisku vēlmi to dzirdēt atkal un atkal, atgādinot mums, Alfrēda Kalniņa vārdiem runājot, par mākslinieku, "kurš silti sajūsminājies par jaunību, mīlestību un visu, kas cēls un skaists, kas savu tautu aplaimojis ar dziesmu pērlēm un rakstiem, pie kuriem vēl ilgi atspirdzināsies tie, kas alkst pēc daiļuma".
Lilaste (Saulkrastu pagasts)
Lilaste ir ciems Saulkrastu novada Saulkrastu pagastā. Atrodas pagasta dienvidos 11,3 km no pagasta un novada centra Saulkrastiem un 36,8 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa A1 (Rīga (Baltezers)—Igaunijas robeža (Ainaži)) un dzelzceļa līnijas Zemitāni—Skulte, pie Lilastes upes iztekas no Lilastes ezera. Uz rietumiem atrodas Carnikas pagasta ciems ar tādu pašu nosaukumu.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Arvīds Kalniņš (deputāts)
Arvīds Kalniņš (1904—1942) bija latviešu zemnieks un komunists. Kopš 1921. gada darbojās nelegālajā Latvijas Komunistiskajā partijā (partijas iesaukas Asaka, Prusaks, Veģis), 1926. gadā aizbrauca uz Maskavu, kur 1931. gadā beidza Rietumtautu Komunistisko universitāti, pēc kam atgriezās Latvijā. Bija LKP CK sekretārs (1931—1932), 1932. gadā apcietināts par pretvalstisku darbību.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūnijā atbrīvots un iecelts par Latvijas Komunistiskās partijas Vidienas apgabala komitejas pirmo sekretāru. Tautas Saeimas deputāts (1940).
Kritis Otrā pasaules kara kaujās pie Ļeņingradas.
Jūras portulaki
Jūras portulaki (Sesuvium) ir pusdienziežu dzimtas ģints, kurai pieder aptuveni astoņas sugas.
Apkaime (pilsēta)
Apkaime ir pilsētbūvniecībā lietots apzīmējums funkcionāli nodalītai pilsētas daļai. Apkaimes jēdziens ir līdzīgs kvartāla vai mikrorajona jēdzienam. Plašākā nozīmē ar apkaimi saprot apkārtējo teritoriju, apkārtni, tā var arī nebūt blīvi apdzīvotā (pilsētas) teritorijā,
2008. gadā Rīgas domes pilsētas attīstības departaments aizsāka Rīgas apkaimju izveidi.
Vēsture
Jau Senās Romas laikā pilsētu daļas, ko nodalīja galvenās ielas vai upes, dēvēja par kvartāliem (la — 'ceturtdaļa')‚ šis nosaukums saglabājās arī viduslaiku Itālijas (quartiere) un Francijas (quartier) pilsētās, piemēram, Parīzes Latīņu kvartāls (Quartier latin). Daļā seno Eiropas pilsētu izveidojās īpaši izolēti kvartāli ebreju kopienām, ko dēvēja par geto, bija arī funkcionāli nodalīti ostas kvartāli, izpriecu kvartāli, amatnieku un tirgotāju kvartāli, kas pastāvēja arī senajā Rīgā.
Līči (Saulkrastu pagasts)
Līči ir vasarnīcu ciems Saulkrastu novada Saulkrastu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 4,1 km no pagasta un novada centra Saulkrastiem un 45,9 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļīem, Pēterupes krastā.
Oskars (futbolists)
Oskars duš Santušs Emboaba Žuniors (pt; dzimis ) ir brazīliešu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Brazīlijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) pārstāv Ķīnas klubu Shanghai SPIG.
Karjeru sācis dzimtajā Brazīlijā, sākumā spēlējis São Paulo klubā, pēc tam — Internacional, kopš 2012. gada ir Anglijas Premjerlīgas kluba Chelsea spēlētājs. Chelsea sastāvā izcīnījis UEFA Eiropas līgas kausu.
Brazīlijas sastāvā izcīnījis sudraba medaļu, uzvaru 2013. gada FIFA Konfederāciju kausa izcīņā un ceturto vietu.
Sērfings
Sērfings (haw, en) ir ūdens sporta veids, kurā, izmantojot sērfinga dēli, pārvietojas pa viļņiem. Pastāv vēl vairāki līdzīgi sporta veidi, piemēram, vindsērfings un kaitbords.
Oskars (futbolists)
Sasniegumi
Chelsea
Sērfings
Sērfošanas pirmsākumi meklējami Polinēzijā. Havaju salās sērfings ir daļa no pamatiedzīvotāju rituāliem, un daudzi no viņiem joprojām gatavo sērfinga dēļus. Eiropieši ar šo sporta veidu pirmo reizi saskārās 1767. gadā Taiti.
Oskars (futbolists)
Sasniegumi
Shanghai SPIG
Sērfings
Populārākās sērfošanas vietas mūsdienās ir Havajas, Kalifornijas piekraste, Austrālija. Eiropā ar to galvenokārt nodarbojas Portugāles krastos.
Sērfošanas sacensības pirmoreiz olimpiskajās spēlēs iekļautas 2020. gada Tokijas olimpiskās spēles.
Purezers (stacija)
Purezers bija pieturas punkts dzelzceļa līnijā Rīga—Rūjiena starp Puikules staciju un Ausekļa pieturu. Tas atradās Limbažu novada Brīvzemnieku pagasta Puikules ciemā.
Pieturas punkts Purezers tika atklāts 1936. gadā. Pēc pasažieru vilciena Rīga—Aloja atcelšanas 1998. gadā pieturas punkts vairs netiek izmantots. Pēc slēgšanas vienīgās būves pieturā bija pasažieru paviljons un pasažieru sānplatforma.
Alberts Miezis
Alberts Pēteris Miezis-Zālītis (1908—1941) bija latviešu skolotājs un žurnālists. 1929. gadā beidza Jelgavas Skolotāju institūtu, darbojās biedrībā "Darba Jaunatne". Pēc 1934. gada 15. maija Ulmaņa apvērsuma darbojās nelegālajā Latvijas Darba jaunatnes savienībā (1935), bija tās centrālās komitejas loceklis. 1940. gada 11. aprīlī apcietināts par pretvalstisku darbību.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 21. jūnijā amnestēts un iecelts par laikraksta "Brīvā Jaunatne" redaktoru. Tautas Saeimas deputāts (1940).
Vācu okupācijas laikā Bauņu pagastā apcietināts un nošauts 1941. gada septembrī.
Sālems Sālahs
Sālems Abdelrahmans Sālahs (ar; dzimis ) ir Apvienoto Arābu Emirātu starptautiskais lielmeistars šahā (2009).
Biogrāfija
Sālems Sālahs trīs reizes uzvarējis Āzijas jauniešu čempionātos šahā: 2007. gadā U14 vecuma grupā, 2008. gadā U16 vecuma grupā un 2009. gadā U18 vecuma grupā. Uzvarējis Apvienoto Arābu Emirātu čempionātos šahā 2008., 2011., un 2012. gadā, kā arī Arābu valstu šaha čempionātos 2008., 2014. and 2018. gadā. Salems Salehs uzvarējis Arābu valstu šaha ātrspēles čempionātos 2017. un 2018. gadā. 2015. gada augustā uzvarējis Āzijas čempionātā šahā un Āzijas čempionātā ātrajā šahā. 2017. gadā Šardžas starptautiskajā šaha turnīrā dalījis pirmo vietu ar Vanu Hao, Adibanu Bāškaranu, Martinu Kravcivu, Juriju Krivoručko un Panajapanu Sēturāmanu.
Pārstāvējis Apvienoto Arābu Emirātu komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2008. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2009. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Daudzus gadus, sākot ar 2006. gadu, sadarbojies ar Latvijas šaha lielmeistaru Edvīnu Ķeņģi un bijis viens no pazīstamākajiem viņa kā trenera audzēkņiem.
Rūdolfs Virhovs
Rūdolfs Ludvigs Kārlis Virhovs (de; dzimis, miris ) bija vācu ārsts, antropologs, patologs, vēstures pētnieks un politiķis. Modernās patoloģijas pamatlicējs. Devis būtisku ieguldījumu sociālās medicīnas attīstībā.
Dzīvesgājums
Dzimis 1821. gadā Pomerānijā. Studēja Prūsijas Militārājā akadēmijā, pēc tam strādāja Charité slimnīcā, Humbolta Berlīnes universitātē, vēlāk Vircburgas universitātē.
Darbi
Virhovs ir citopatoloģijas jeb šūnu patoloģijas pamatlicējs, viņš pirmais izskaidroja vairāku slimību (piemēram, leikēmijas) citopatoloģisko būtību. Atbalstīja un ieviesa zinātnes apritē Roberta Rēmaka uzskatu par jaunu šūnu veidošanos dalīšanos rezultātā.
Rūdolfs Virhovs proponēja modernās sanitārijas nozīmi cīņā pret slimībām. Bija gan Prūsijas, gan Vācijas impērijas parlamenta deputāts un viens no redzamākajiem Oto fon Bismarka oponentiem.
Nodarbojās arī ar senatnes pētniecību. Piedalījās Heinriha Šlīmaņa arheoloģiskajos izrakumos Trojā. 1877. gada vasarā Rūdolfs Virhovs ieradās Latvijā un datēja Āraišu ezerpili. Pēdējo reizi Rīgā viesojās 1896. gada vasarā.
Tour de France Soundtracks
Tour de France Soundtracks ir desmitais Vācijas elektroniskās mūzikas grupas Kraftwerk albums, kas tika izdots 2003. gada augustā. Tas tika pārizdots 2009. gada oktobrī ar nosaukumu Tour de France. Albums tika ierakstīts pirmo Tour de France riteņbraukšanas sacensību simtgadei, lai arī tika nokavēts plānotais izdošanas datums līdz ar sacensību sākumu jūlijā. Albumā iekļauts grupas 1983. gada singls ar tādu pašu nosaukumu, vāciņa noformējums abām izdotajām versijām ir gandrīz identisks. Albuma izdošanas paziņojums izraisīja lielu ažiotāžu, jo bija pagājuši 17 gadi kopš grupa bija izdevusi pilnu albumu ar jaunu studijas materiālu (1986. gadā izdotais Electric Café, zināms arī kā Techno Pop).
Neierasti Kraftwerk, albumam nebija atšķirīgs vācu un starptautiskās versijas balss celiņš, be tas tika izdots tikai vienā versijā, kurā skaņdarbos izmantots franču, vācu un angļu valodas sajaukums. Dziesmu tekstu līdzautors bija Ralfs Hiters un Maksims Šmits, kurš iepriekš bija Capitol ierakstu kompānijas menedžeris Pathé-Marconi (daļa no EMI grupas, kompānija, kas izplatīja Kraftwerk mūziku Francijā) un bijis saistīts ar grupu kopš 1970. gadu vidus.
Tika sagatavots arī īss džingls televīzijas kompānijai Eurosport, ko izmantoja 2003. gada Tour de France pārraidēm.
2009. gada oktobrī/novembrī EMI Records, Mute Records un Astralwerks Records izdeva jaunu albuma pēcapstrādes versiju CD un digitālās lejupielādes formātā. Novembrī/decembrī tās tika izdotas arī smagsvara vinila plates formātā.
Komerciālie panākumi
Tour de France Soundtracks kļuva par Kraftwerk albumu, kas sasniedza augstākās topu virsotnes. Tas kļuva par pirmo numuru Vācijas topā, pirmoreiz grupas vēsturē. Tomēr tas neiekļuva Billboard 200, lai arī visi Kraftwerk studijas albumi kopš Ralf and Florian (1973) tajā bija iekļuvuši.
Dziesmu saraksts
Piezīme: 2003. gada Japānas CD versijā iekļauts arī singla "Tour de France 2003" videoklips.
Ementāles siers
Ementāles siers jeb vienkārši Ementālers (de) ir cietais siers, kas cēlies no Ementāles ielejas Bernes kantonā, Šveicē. Tradicionāli to gatavo no nepasterizēta govs piena, taču rūpnieciski ražojot tam tomēr mēdz veikt 15 sekunžu ilgu pasterizēšanu 72 °C temperatūrā. Sieram piemīt saldens aromāts, sulīga garša bez skābuma piegaršas un tam ir raksturīgi valrieksta izmēra caurumi.
Mežvidi (Saulkrastu pagasts)
Mežvidi ir vasarnīcu ciems Saulkrastu novada Saulkrastu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 5,2 km no pagasta un novada centra Saulkrastiem un 50,9 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no valsts autoceļa V78 (Saulkrasti–Vidriži).
Stratiolaelaps scimitus
Stratiolaelaps scimitus (iepriekš Hypoaspis miles) ir ērcīšu suga no Laelapidae dzimtas. Tā tiek plaši izmantota siltumnīcu sistēmās lai kontrolētu dažādu kaitēkļu populācijas, tai skaitā trūdodi (no Bradysia ģints), Varroidae dzimtas ērcītem, un kā papildfaktors trīpšu populācijas regulēšanā.
Gouda (siers)
Gouda ir puscietais siers, kas cēlies no Nīderlandes pilsētas Gaudas. Gouda ir viens no populārākajiem sieriem pasaulē, tas veido aptuveni 50—60% no pasaules siera patēriņa. Tam ir bagātīga, unikāla garša un vienmērīga tekstūra. Goudu parasti gatavo no govs piena, bet sastopams arī siers, kas ražots no kazas vai aitas piena.
Viduslaiki (albums)
Viduslaiki ir Ingus Baušķenieka soloalbums, kurš izdots 2003. gadā. Tas ir pirmais viņa soloalbums, kurš izdots kompānijā "Ingus Baušķenieka ieraksti". Albums ierakstīts I. Baušķenieka mājas studijā "Bicycle Systems" no 1999. līdz 2000. gadam.
Kaimanu bruņurupucis
Kaimanu bruņurupucis (la) ir liela saldūdens bruņurupuču suga no dzimtas Chelydridae. Tie ir spēcīgi veidoti, atšķiras ar lieliem, izvērstiem nagiem un cietu žokli, kas ir pietiekami spēcīgs, lai bruņurupucis spētu pārkost cilvēka roku.
Ema Klineca
Ema Klineca (sl; dzimusi ) ir Slovēnijas tramplīnlēcēja, 2021. gada pasaules čempione, vairākkārtēja Slovēnijas čempione.
Kaimanu bruņurupucis
Vēsture
Kaimanu bruņurupuči ir vieni no zināmākajiem dzīvniekiem, kas ietekmējuši Kaimanu salu vēsturi un ekonomiku. To vēsture saistās ar atklāšanu Kristofora Kolumba ekspedīcijas laikā 1503. gadā. Salas uzreiz tika nosauktas par Bruņurupuču salām, jo tajās bija liels skaits bruņurupuču. Tomēr, kad kolonizatori izkāpa salās, viņi atklāja, ka šīs teritorijas dzīvnieku iedzīvotāji nav vienkārši bruņurupuči, bet gan plēsēji, ko vietējie iedzīvotāji sauca par kaimaniem. Šis nosaukums vēlāk tika pieņemts un izmantots, lai apzīmētu salas un šo bruņurupuča sugu.
Ema Klineca
Sporta karjera
Ema Klineca Pasaules kausa izcīņā piedalās kopš 2013./2014. gada sezonas. 2013. gada 6. decembrī viņa debitēja Pasaules kausa izcīņā jaukto komandu konkurencē un ar Slovēnijas valstsvienību finišēja piektā. Nākamajā dienā viņa debitēja individuālos lēcienos un iekļuva desmitniekā, ierindojoties septītajā vietā.
Santi Kasorla
Santjago Kasorla Gonsaless (es; dzimis ), plašāk zināms kā Santi Kasorla (Santi Cazorla), ir Spānijas futbolists, kas pašlaik (2021. gadā) spēlē Kataras komandā Al-Sadd SC. Lielāko daļu no profesionālās karjeras ir pavadījis Spānijas futbola klubā Villarreal un Anglijas klubā Arsenal.
Ema Klineca
Sporta karjera
2016. gada 16. janvārī viņa Saporo finišēja otrā, pirmo reizi sasniedzot pjedestālu Pasaules kausa posmos. Vēlāk, sezonas laikā, viņa ieguva vēl divas godalgotās vietas.
Eduards Eliass
Eduards Eliass (1893—1978) bija Latvijas Komunistiskās partijas biedrs no 1919. gada. Arestēts par pretvalstisku darbību 1921. gadā un 1923. gadā apmaiņas kartībā izdots PSRS. 1928. gadā nelegāli iesūtīts Latvijā, darbojās LKP Rīgas pagrīdes organizācijā. 1929. gadā atkal apcietināts.
Pēc Latvijas okupācijas iecelts par LKP Vidienas apgabala komitejas otro sekretāru. Tautas Saeimas deputāts (1940). Latvijas PSR Augstākās padomes deputāts līdz 1947. gadam.
Ema Klineca
Sporta karjera
2021. gada 25. februārī Ema Klineca kļuva par pasaules čempioni uz normālā tramplīna un atnesa savai valstij pirmo pasaules čempionātu zelta medaļu. Dienu vēlāk slovēniete komandu turnīrā ieņēma otro vietu.
Eduards Eliass
Miris 1978. gada 28. novembrī, apglabāts Rīgas Meža kapos.
Santi Kasorla
Kasorla ir spēlējis Spānijas izlasē gan 2008. gada, gan 2012. gada Eiropas čempionātā. Viņš spēlēja Spānijas izlasē arī 2014. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Villarreal
Arsenal
Al Sadd
Spānija
Individuālie sasniegumi
Valērijs Maligins
Valērijs Maligins (ru, 1965–2017) bija Latvijas krievu uzņēmējs. AS „Olainfarm” valdes priekšsēdētājs (1997–2017).
Dzīvesgājums
Dzimis 1965. gada 5. maijā. 1997. gadā Valērijs Maligins pēc Olaines ķīmiski-farmaceitiskās rūpnīcas privatizācijas kļuva par AS „Olainfarm” valdes priekšsēdētāju. 1998. gadā viņš absolvēja biznesa studijas RISEBA, 2002. gadā biznesas studijas Latvijas Universitātē, 2007. gadā papildinājās Losandželosas tirdzniecības koledžā (Trade School Los Angeles - NIU College, Woodland Hills, CA).
Kaimanu bruņurupucis
Vairošanās
Pārošanās akts notiek ūdenī. Dzimumgatavība tēviņiem iestājas 3-5, bet mātītēm 4—6 gadu vecumā. Vasaras sākumā izraktā bedrē, kas atrodas netālu no krasta, tiek dētas olas — vidēji 24. Kad olas sadētas, bedri apber ar zemi un atstāj tur olas līdz diviem vai trim mēnešiem. Ja olas tiek sadētas vēlā vasarā, mazie bruņurupuči izšķiļas tikai nākamā gada siltajā periodā. Uzreiz pēc izšķilšanās bruņurupuči nonāk ūdenī, kur slēpnī pavada savas dzīves pirmos gadus. Pēc gada tie ir 15 centimetru gari.
Valērijs Maligins
Dzīvesgājums
Miris 2017. gada 9. decembrī Jūrmalā, testamentā savu mantu sadalot trim meitām. Viņa atraitne Elīna Maligina tiesā apstrīdēja vīra testamentu.
Personiskā dzīve
Bija precējies ar Elīnu Dzelmi (1986), pirms tam ar Signi Balderi-Sildedzi (1975). Meitas Nika, Irina un Anna.
Kaimanu bruņurupucis
Barība un medības
Kaimanu bruņurupuči medī visus mazos dzīvniekus. Pārtiek no zivīm, citu bruņurupuču mazuļiem, vardēm, salamandrām, ūdensčūskām, aligatoru mazuļiem, ūdensputnu, kā arī ūdenī dzīvojošo zīdītāju mazuļiem. Lielākos upurus bruņurupuči ar saviem asajiem nagiem saplēš sīkos gabalos. Mazākie tiek norīti veseli. Bruņurupuči ir arī maitēdāji. Tie apēd gandrīz visas ūdenī atrastās atliekas. Bruņurupuču mazuļi ēd zivis, kurkuļus, garneles un ūdens kukaiņus.
Rokfors
Rokfors (fr) ir pusciets pūdētais siers. Viens no vecākajiem Eiropas sieriem. Pirmoreiz pagatavots 1070. gadā Rokforā, Francijā. Rokforu tradicionāli gatavoja no aitas piena, taču mūsdienās izmanto arī govs pienu. Siera īpatnējo smaržu un sāļi pikanti rūgteno garšu piešķir pelējuma sēnīte Penicillium roqueforti.
Pabaži (Saulkrastu pagasts)
Apdzīvotā vieta atrodas starp autoceļu A1 (Rīga (Baltezers)—Igaunijas robeža (Ainaži)) un dzelzceļa līniju Zemitāni—Skulte.
Bizantija (filma)
"Bizantija" (en) ir 2012. gada Īrijas, Apvienotās Karalistes un ASV kopražojuma fantāzijas filma, kuras režisors ir Nīls Džordans. Filmā galvenās lomas atveido Sērša Runena, Džemma Artertone un Sems Railijs.
Filma stāsta par divām noslēpumainām sievietēm, kuras ierodas mazā Anglijas pilsētiņā.
Filmas "Bizantija" pirmizrāde notika Toronto Starptautiskajā kinofestivālā. Filma saņēma galvenokārt pozitīvas kritiķu atsauksmes. Tīmekļa vietnē Rotten Tomatoes filmai ir 66% vērtējums.
Džims Peks
Džims Peks (Jim Paek; dzimis kā Peks Čisons (ko) Seulā) ir korejiešu izcelsmes Kanādas hokeja treneris un bijušais hokejists. Spēlējis aizsarga pozīcijā, pārstāvējis vairākus NHL klubus, ir divkārtējs Stenlija kausa ieguvējs. Kopš 2014. gada ir Dienvidkorejas hokeja izlases galvenais treneris.
Uz Kanādu ar ģimeni pārcēlies viena gada vecumā. Ieguvis arī ASV pilsonību.
Spēlētāja karjera
1985. gada NHL drafta devītajā kārtā ar kopējo 170. kārtas numuru Peku izvēlējās Pitsburgas "Penguins". Pirms pievienošanās NHL klubam Peks uzspēlēja Ošavas "Generals" komandā Ontārio hokeja līgā un Maskigonas "Lumberjacks" IHL. 1990.—1991. gada sezonā spēlējis arī Kanādas izlasē.
Peka NHL karjera ar Pitsburgas "Penguins" sākās 1990.—1991. gada sezonā. Viņš kļuva par pirmo Dienvidkorejā dzimušo spēlētāju, kurš ir spēlējis NHL, un savā debijas sezonā kļuva par Stenlija kausa ieguvēju. Nākamajā sezonā ar komandu šo panākumu atkārtoja.
1993.—1994. gada sezonā tika aizmainīts uz Losandželosas "Kings", kurā aizvadīja tikai 18 spēles. Pirms nākamās sezonas parakstīja līgumu ar Otavas "Senators". 1994.—1995. gada sezonā nospēlēja 29 spēles un pēc tās turpināja karjeru IHL. Kopumā NHL karjeras laikā aizvadīja 217 regulārās sezonas spēles, guva piecus vārtus un atdeva 29 rezultatīvas piespēles. Izslēgšanas spēlēs 27 mačos vieni gūti vārti un četras piespēles.
Spēlētāja karjeru noslēdza 2003. gadā Notingemas "Panthers" komandā Lielbritānijas hokeja līgā.
Trenera karjera
Trenera karjeras sākumā strādāja ar Orlando "Seals" WHA2 līgā. 2005. gada augustā kļuva par AHL kluba Grandrepidsas "Griffins" trenera asistentu. Šajā amatā aizvadīja deviņas sezonas, palīdzot komandai 2005.—2006. gadā uzvarēt regulārajā sezonā un 2013. gadā izcīnīt Kaldera kausu.
tika apstiprināts par Dienvidkorejas hokeja izlases galveno treneri, ar mērķi sagatavot komandu 2018. gada ziemas olimpiskajām spēlēm Phjončhanā, kur tā kvalificējās mājinieku statusā. Peka vadībā komanda izcīnīja 2. vietu 2017. gada pasaules čempionātā 1. divīzijā un pirmo reizi tās vēsturē kvalificējās elites divizījai — 2018. gada čempionātam.
2017.—2018. gada Itālijas futbola čempionāta A sērijas sezona
2017.—2018. gada Itālijas futbola čempionāta A sērijas sezona bija 86. A sērijas sezona un 116. Itālijas futbola čempionāta sezona kopumā. Tā sākās un noslēdzās.
Turīnas "Juventus" bija iepriekšējie čempioni un aizstāvēja savu titulu arī šajā sezonā, kļūstot par Itālijas čempioniem 34. reizi. Par sezonas rezultatīvākajiem spēlētājiem, gūstot 29 vārtus katrs, kļuva Milānas "Internazionale" uzbrucējs Mauro Ikardi un Romas "Lazio" pārstāvošais Čīro Immobile.
Čedaras siers
Čedaras siers (en) jeb sarunvalodā vienkārši čedars (Cheddar) ir no govs piena gatavots cietais siers. Tas cēlies Anglijā, Somersetas grāfistes Čedaras ciema apkaimē, bet mūsdienās kļuvis par vienu no visvairāk ražotajiem sieriem pasaulē. Anglijā Čedaras siers aizņem 51% no visa siera tirgus.
Vēsture
Rakstiskos avotos Čedaras siers pirmoreiz minēts 1170. gadā. 19. gadsimtā Čedaras siera receptūru standartizēja un modernizēja pienrūpnieks Džozefs Hārdings. Pateicoties viņam, Čedaras siera ražošana tika uzsākta arī Skotijā un Ziemeļamerikā, bet viņa dēls to aizveda arī uz Austrāliju.
Uz Latviju Čedaras siera ražošanas tehnoloģiju atveda piensaimniecības instruktors P. Kārkliņš, un pirmoreiz to izgatavoja 1924. gadā Smiltenes piensaimniecības skolā, tomēr plašāk siers sākotnēji neieviesās. 1973. gadā Čedaras siera ražošanu uzsāka Daugavpils piena kombināta Preiļu siernīcā. Mūsdienās ne Anglijas, ne arī Eiropas Savienības likumdošanā Čedaras siera nosaukums un ražošanas tehnoloģija nav aizsargāta, tomēr aizsargāts ir West Country Farmhouse Cheddar un Orkney Scottish Island Cheddar nosaukums.
Ražošana
Līdz siera graudu iegūšanai Čedaras siera ražošana īpaši neatšķiras no citu sieru tehnoloģijas. Lielākā atšķirība ir ierauga sastāvā, kurā ir vairāk aktīvo pienskābes baktēriju, tāpēc siera graudu apstrādes laikā graudu skābums pieaug straujāk. Graudu apstrādei seko sūkalu novadīšana un Čedaras sieram raksturīgs posms — tā sauktā čedarizācija, kurā 24—38 °C temperatūrā siera masu maisa un stiepj, vienlaikus notiekot straujai pienskābajai rūgšanai, kurā veidojas sieram raksturīgā garša un viegli drupenā konsistence. Kad sasniegts vajadzīgais skābums (60—80 °T vai pH 5,2—5,4), kas parasti notiek 2 līdz 2,5 stundu laikā, čedarizāciju pārtrauc, pievienojot sauso sāli, un masu sasmalcina. Tad siera masu presē blokos, iesaiņo un 1,5—12 mēnešus nogatavina 4—9 °C temperatūrā.
2015.—2016. gada LBL sezona
2015.—2016. gada LBL sezona bija 25. Latvijas Basketbola līgas sezona. Par sezonas čempionu pirmo reizi kluba vēsturē kļuva Valmiera/Ordo klubs.
Lielais grāvis (Melnupes pieteka)
Lielais grāvis (arī Lilīs grāvs) ir Melnupes labā krasta pieteka Smiltenes novadā.
Tek ziemeļu-ziemeļrietumu virzienā. Ietek Melnupē augšpus autoceļa A2 (Rīga — Sigulda — Igaunijas robeža (Veclaicene)) tilta.
Pēterupe (ciems)
Pēterupe ir vasarnīcu ciems Saulkrastu novada Saulkrastu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2,3 km no pagasta un novada centra Saulkrastiem un 49,1 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Pēterupes krastā.
Nebaidies ne no kā
"Nebaidies ne no kā" ir straumēšanas platformas Go3 oriģinālseriāls. Seriāla pirmo sezonu sāka pārraidīt TV3 2022. gada 24. februārī. Seriāls ir balstīts uz Rolanda Priverta autobiogrāfisko grāmatu ar tādu pašu nosaukumu. Seriāla galvenais varonis, narkokurjers Priverts savu dzīvi veido pēc narkopasaules noteikumiem. Tā ir dzīve ārpus likuma — laupīšanas, spekulācijas ar valūtām, narkotikas un paralēli tam nodevība, meli, viltus solījumi, savstarpējā izrēķināšanās un izpostītas dzīves. Tomēr sižetā vijas cauri arī mūžīgais stāsts par mīlestību, kas tiek pārbaudīta galveno varoņu izvēļu veidotajās grūtībās. Seriālā Rolandu Privertu tēlo Nacionālā teātra aktieris Kaspars Dumburs. Seriāla pirmizrāde notika 2021. gada 10. martā. Pirmā sezona beidzās 2021. gada 28. aprīlī. 2022. gada 31. martā iznāca 2. sezonas treileris. 4. aprīlī paziņoja, ka jaunā sezona iznāks 11. aprīlī.
Kriss Smolings
Kristofers Loids Smolings (, dzimis ), plašāk zināms kā Kriss Smolings (Chris Smalling), ir Anglijas futbolists, kas pašlaik (2023. gadā) spēlē Itālijas Serie A klubā AS Roma.
Viņš spēlēja Anglijas izlasē 2014. gada FIFA Pasaules kausā un 2016. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
AS Roma
Priedes (Saulkrastu pagasts)
Priedes ir ciems Saulkrastu novada Saulkrastu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 4,6 km no pagasta un novada centra Saulkrastiem un 46,4 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V98 (pievedceļš Rozes dārzkopības sabiedrībai "Vēsma").
Cīņas sports 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Cīņas sports 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs bija viens no 32 olimpiādes programmā iekļautajiem sporta veidiem. Tā sacensības notika Barselonā Katalonijas Nacionālā fiziskās audzināšanas institūtā (Institut Nacional d’Educació Física de Catalunya) grieķu-romiešu cīņā no 26. līdz 30. jūlijam, brīvajā cīņā no 3. līdz 7. augustam. Kopā cīņas sportā tika sadalīti 20 medaļu komplekti.
No Latvijas cīkstoņiem olimpiādes brīvās cīņas sacensībās spalvas svarā (līdz 62 kg) piedalījās Eduards Žukovs. Viņš vienā cīņā uzvarēja, trijās cieta zaudējumu un turnīru noslēdza dalītā 11. vietā.
Naņčana
Naņčana (zh, Nánchāng — ‘Dienvidu labklājība’) ir pilsēta Ķīnas dienvidaustrumos, Dzjansji provinces galvaspilsēta. Administratīvi veido prefektūras līmeņa municipalitāti ar vairāk kā 5 miljoniem iedzīvotāju, bet pašas Naņčanas municipālajos rajonos dzīvo ap 1 miljonu 900 tūkstošiem cilvēku. Izvietojusies provinces ziemeļdaļā Gaņdzjanas upes krastos netālu no Pojanhu ezera. Naņčanā 2006. gadā uzbūvēts viens no pasaulē lielākajiem panorāmas ratiem «Naņčanas Zvaigzne» (160 m augsts, 153 m diametrā).
Fredijs Gvarins
Fredijs Alehandro Gvarins Vaskess (es, dzimis ) ir Kolumbijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, bijis Kolumbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Gvarins pārstāv Kolumbijas Categoría Primera A līgas komandu Millonarios.
Naņčana
Vēsture
Pilsēta dibināta Haņu dinastijas laikā 201. gadā pirms mūsu ēras ar nosaukumu Gaņa (赣; Gàn). 589. gadā pārdēvēta par Hundžou (洪州; Hóngzhōu) un pēc 763. gada tā kļuva par Dzjansi provinces centru. 959. gadā Naņčana kļuva par Tanu dinastijas dienvidu galvaspilsētu, bet 981. gadā Sunu dinastijas valdījumā tai tika atgriezts Hundžou nosaukums. No 1164. līdz 1368. gadam pilsētas nosaukums bija Lunsjina. Pilsēta stipri cieta Taipinu sacelšanās laikā (1850-1864). 1927. gadā norisinājās Ķīnas komunistu Naņčanas sacelšanās pret Gomiņdana režīmu, kas tiek uzskatīta par Ķīnas Tautas atbrīvošanas armijas dzimšanu.