cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Steinernema glaseri
Attīstība
Šai sugai lai labi attīstītos un izdzīvotu nepieciešama apkārtējas vides temperatūra 15—35 °C. Infektīvas juvenīlas nematodes atrodas uz augsnes virsmas. Nematožu vairākums padziļinās augsnes dziļumā. Šai sugai vairāk patīk smiltaina augsne, nekā augsnē ar mālu un smilšmālu, jo nematodes patērē vairāk enerģijas kustoties sīkākās porās mālu un smilšmālu augsnē. Augsnē šīs nematodes kustās, meklējot kukaiņu saimnieku. Ja saimnieks tika atrasts infektīvas juvenīlas iekļūst kukaiņu ķermeņi caur muti, spirakuliem vai anālo atveri. Ķermenī nematodes novietojas dobumos, kur izdala baktērijas un sāk attīstīties.
Asociācija ar baktērijām
Infektīvo juvenīļu zarnu traktā atrodas Xenorhabdus poinarii baktēriju šūnas. Baktērijas ir brūni pigmentēts, taču pigmentācijas intensitāte mainās šīs sugas robežās, galvenokārt tā mainās baktēriju štammiem.
Kaitēkļu bioloģiskā kontrole
Steinernema glaseri ir pirmā nematožu suga, kas tika intensīvi izmantota kukaiņu populāciju bioloģiskā kontrolē. Tā tiek izmantota pa visu pasauli lai kontrolētu lauksaimniecisko kaitēkļu populācijas.
Stenlijs Kreimers
Stenlijs Ērls Kreimers (en, dzimis, miris ) bija ASV kinorežisors un producents.
Strādājis kā neatkarīgais režisors un producents. Pazīstams ar savām filmām par dažādām sociālām problēmām, kā rasismu (The Defiant Ones (1958) un "Uzmini, kas atnāks uz pusdienām?" (Guess Who's Coming to Dinner, 1967)), kodolkaru (On the Beach (1959)), alkatību ("Šī trakā, trakā, trakā, trakā pasaule" (1963)), kreacionismu un evolūciju ("...tas vētru pļaus" (Inherit the Wind, 1960)) un fašismu ("Nirnbergas prāva" (Judgment at Nuremberg, 1961)). Bijis producents tādām pazīstamām filmām kā High Noon (1952) un The Caine Mutiny (1954).
Deviņas reizes ticis nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai gan kā par labāko filmu, gan kā labākais režisors. 1961. gadā ieguvis Kinoakadēmijas Ērvinga Tālberga memoriālo balvu.
Libyan Airlines
Libyan Airlines ir Lībijas nacionālā lidsabiedrība. Dibināta 1964. gadā un pieder Lībijas valstij.
Uzņēmuma galvenā mītne atrodas Lībijas galvaspilsētā Tripolē, bet galvenā bāze — Tripoles starptautiskajā lidostā. 2022. gada decembrī Libyan Airlines veica lidojumus uz 8 lidostām 5 valstīs (Lībija, Ēģipte, Tunisija, Turcija). 2014. gadā Eiropas savienība aizliedza Libyan Airlines lidojumus tās gaisa telpā.
Stirling Albion FC
Stirling Albion FC ir Skotijas futbola klubs no Stērlingas.
Roberts Steks
Roberts Steks (en, dzimis, miris ) bija amerikāņu aktieris.
Kā aktieris debitējis 1939. gada filmā First Love. Karjeras laikā filmējies vairāk nekā 40 filmās. Saņēma Emmy balvu par lomu seriālā The Untouchables (1959–1963). Par lomu filmā Written on the Wind (1956) tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "labākais aktieris otrā plāna lomā". Roberts Steks ir filmējies tādās filmās kā "Būt vai nebūt" (1942), "1941" (1979), "Lidmašīna!" (1980), Big Trouble (1986), Plain Clothes (1988) un "Džo pret vulkānu" (1990).
Žuau Felikss
Žuau Felikss (pt, dzimis ) ir portugāļu futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2023) Felikss pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Chelsea, kas viņu īrē no Madrides "Atletico", kā arī Portugāles futbola izlasi.
Karjera
Savu karjeru Felikss sāka Portugāles Premjerlīgas komandā Lisabonas "Benfica" sastāvā. Savā pirmajā sezonā Felikss guva kopumā 20 vārtus visos turnīros, tādējādi piesaistot uzmanību no citiem Eiropas klubiem. 2019. gadā Felikss par 126 miljoniem € pievienojās Madrides "Atletico". Viņš uz to brīdi kļuva par piekto dārgāko futbolistu pasaulē.
Portugāles futbola izlases sastāvā debitēja spēlē pret Šveices futbola izlasi.
Sasniegumi
Benfica
Individuālie sasniegumi
Spoža talanta nepanesamais smagums
"Spoža talanta nepanesamais smagums" (en) ir 2022. gada ASV asa sižeta komēdijas filma, kuras režisors ir Toms Gormikans. Filmā galveno lomu atveido Nikolass Keidžs, kurš attēlo izdomātu sevis paša versiju, kā arī Pedro Paskāls, Šerona Horgana, Tifānija Hediša, Ike Barinholcs, Alesandra Mastroardi, Džeikobs Skipio un Nīls Patriks Heriss.
Nikolass Keidžs, lai nopelnītu miljons dolāru, piekrīt piedalīties sava fana miljardiera Havi (Paskāls) dzimšanas dienas ballītē. Viss negaidīti mainās, kad Keidžu savervē CIP, lai iegūtu informāciju no Havi.
"Spoža talanta nepanesamais smagums" pirmizrāde notika. Latvijā filmas pirmizrāde notika. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, slavējot Keidža un Paskāla sniegumu.
Sjui Li
Sjui Li (zh ; dzimusi ) ir ķīniešu brīvā stila cīkstone, 2008. gada vasaras olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvēja.
Biogrāfija
Sjui Li dzimusi 1989. gadā. 2007. gadā viņa piedalījās pasaules čempionātā Baku. Tur pirmajā cīņā zaudēja Krievijas cīkstonei Nataļjai Goļcai un ieņēma tikai 28. vietu.
2008. gadā ieguva bronzas medaļu Āzijas čempionātā. 2008. gada olimpiskajās spēlēs Pekinā pusfinālā uzvarēja kolumbieti Žaklīnu Renteriju, bet finālā zaudēja japānietei Saori Jošidai un saņēma sudraba medaļu. 2009. gadā kļuva par pasaules kausa uzvarētāju. 2012. gadā piedalījās Āzijas čempionātā, taču ieņēma tikai 7. vietu.
Rikardu Košta
Rikardu Migels Moreira da Košta (pt, dzimis ) ir bijušais Portugāles futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Portugāles futbola izlases dalībnieks.
Savu karjeru sācis Portugāles komanda Porto, kur no 2002. līdz 2007. gadam izcīnījis četrus Portugāles Premjerlīgas čempionu titulus, kā arī uzvarējis 2003–04. gada UEFA Čempionu līgas sezonā. Vēlāk pārstāvējis komandas Vācijā, Francijā, Spānijā, Katarā, Grieķijā, Šveicē un Portugālē. Ar VfL Wolfsburg komandu 2009. gadā uzvarējis Vācijas Bundeslīgā.
Portugāles futbola izlases sastāvā debitējis 2005. gadā. Piedalījies 2006., 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 2012. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Porto
VfL Wolfsburg
Krievijas futbola izlase 2014. gada Pasaules kausa finālturnīrā
Treneris: 🇮🇹 Fabio Kapello
Česlavs Batņa
Dzīvesgājums
Vēlāk studēja Rīgas Pedagoģijas un izglītības vadības augstskolā, 2012. gadā ieguva maģistra grādu skolvadībā, bijis direktors Ikšķiles vidusskolā un Valles vidusskolā.
2012. gadā kļuva par Kultūras ministrijas Kultūrizglītības un radošās industrijas nodaļas vadītāju.
Papildus 2016. gadā ieguva jurista palīga kvalifikāciju Latvijas Biznesa koledžā.
No 2019. līdz 2022. gadam (ievēlēšanai Saeimā) Č. Batņa bija Ādažu vidusskolas direktors.
Politiskā darbība
2009. gada pašvaldību vēlēšanās Č. Batņa tika ievēlēts Vecumnieku novada domē no Zaļo un Zemnieku savienības (amatā līdz 2013. gadam). Otro reizi darbojās pašvaldībā pēc tam, kad 2017. gadā tika ievēlēts Ikšķiles novada domē no Latvijas Zemnieku savienības un tika ievēlēts arī par domes priekšsēdētāja vietnieku.
Čīle olimpiskajās spēlēs
Čīle olimpiskajās spēlēs pirmo reizi piedalījās 1896. gadā, kad notika pirmās vasaras olimpiskās spēles Atēnās. Kopš tā laika tā ir piedalījusies gandrīz visās vasaras olimpiskajās spēlēs, izņemot periodu no 1900 līdz 1908. gadam, kā arī 1932. gadā. 1980. gada vasaras olimpiskās spēles Maskavā tā pēc ASV iniciatīvas izlēma boikotēt. Kopš 1948. gada Čīle startē arī ziemas olimpiskajās spēlēs, izņemot 1972. un 1980. gada ziemas olimpiskās spēles.
Česlavs Batņa
Politiskā darbība
2018. gadā Č. Batņa nesekmīgi kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās no Zaļo un Zemnieku savienības. Tāpat pietiekošu vēlētāju atbalstu neguva 2021. gada pašvaldību vēlēšanās, kad kandidēja uz vietu Ogres novada domē no Latvijas Reģionu apvienības saraksta.
Čīle olimpiskajās spēlēs
Līdz šim Čīle olimpiskajās spēlēs ir ieguvusi 13 olimpiskās medaļas, visas vasaras olimpiskajās spēlēs. Visvairāk medaļu ir iegūts tenisā. Ar medaļām bagātākais Čīles sportists ir tenisists Fernando Gonsaless.
Česlavs Batņa
Politiskā darbība
2022. gada Saeimas vēlēšanās Č. Batņu ievēlēja par 14. Saeimas deputātu no apvienības "Apvienotais saraksts", kurā iesaistījās Latvijas Reģionu apvienība.
Čīle olimpiskajās spēlēs
Sadalījums pa olimpiskajiem sporta veidiem
• — startēja viens un tas pats sportists vairākos sporta veidos.
Medaļu tabulas
Skatīt arī: Olimpisko medaļu skaits pēc valsts
Medaļām bagātākie sportisti
Šajā tabulā apkopoti tikai tie sportisti, kas pēc Starptautiskās olimpiskās komitejas datiem pārstāvot Čīli ir ieguvuši divas vai vairāk olimpiskās medaļas.
Džo Dante
Džozefs Džeimss Dante jaunākais (en, dzimis ) ir amerikāņu kinorežisors, producents, montāžists un aktieris. Vislabāk pazīstams ar savu režisēto filmu "Gremlini" (Gremlins, 1984) un tās turpinājumu "Gremlini 2" (Gremlins 2, 1990). Dantes filmas pazīstamas ar saviem specefektiem, daudzām atsaucēm uz citām filmām un savu īpašo, B klases filmu stilu.
Režisējis arī tādas filmas kā "Piraija" (Piranha, 1978), The Howling (1981), Explorers (1985), Innerspace (1987), "Priekšpilsēta" (1989), Matinee (1993), Small Soldiers (1998) un "Trakie Tūņi. Piedzīvojumi turpinās" (2003). Kopā ar Džonu Lendisu, Stīvenu Spīlbergu un Džordžu Milleru režisējis filmu "Krēslas zona" (Twilight Zone: The Movie, 1983).
Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (en) ir Eiropas Savienības oficiāla aģentūra preču zīmju un dizainparaugu reģistrācijas jomā.
Askijas kapenes
Askijas kapenes (fr) ir 15. gadsimta beigu kapenes, kas atrodas Mali austrumos, Gao pilsētas centrā.
Tradīcija vēsta, ka kapenēs apglabāts Songaju impērijas valdnieks Askija Muhameds I. Kompleksā ietilpst piramīdveida kapenes, divas mošejas, kapsēta un sapulču vieta. Kapenes piramīda ir 17 metrus augsta un veidota no samana (kaltētiem dubļiem). Komplekss veidots laikā, kad Gao kļuva par Songaju impērijas galvaspilsētu un islāms - valsts reliģiju. 2004. gadā kapenes tika iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Sakarā ar karadarbību Mali, kopš 2012. gada kapenes iekļautas apdraudēto objektu sarakstā.
Mihails Hazans
Mihails Hazans (1950) ir Latvijas ekonomists, Latvijas Universitātes profesors (2007). Veicis starptautiskas nozīmes pētījumus darbaspēka ekonomikas jomā.
Dzīvesgājums
Dzimis 1950. gadā. Studēja Latvijas Valsts Universitātes Fizikas un matemātikas fakultātē (1967–1972), turpināja aspirantūras studijas LVU Skaitļošanas centrā (1972–1975), 1975. gadā aizstāvēja zinātņu kandidāta grādu. Strādāja par asistentu (1975), vecāko pasniedzēju (1978) un docentu (1983) LVU Ekonomikas fakultātes Augstākās matemātikas katedrā.
Pēc doktorantūras studijām Pēterburgas Universitātes Matemātikas un mehānikas fakultātē (1989-1992) strādāja par docentu LU Vadības un Ekonomiskās informātikas fakultātes (LU EVF) Augstākās matemātikas katedrā (1992-1995), tad LU Ekonomikas fakultātes Matemātiskās ekonomikas katedrā (1995-2001). 2001. gadā viņu ievēlēja par LU EVF asociēto profesoru, 2007. gadā par profesoru.
Zakinta
Zakinta (el, Zákynthos, ) ir sala Grieķijā, Jonijas jūrā. Tā ir trešā lielākā Jonijas sala, atrodas Jonijas salu dienvidos. Zakintas šaurums atdala salu no Peloponēsas pussalas (šauruma platums aptuveni 20 km). Sala veido lielāko daļu no Zakintas dēma. Salas rietumos atrodas kaļkakmens kalni, augstākā virsotne ir 758 metrus virs jūras līmeņa, savukārt salas austrumos paugurains līdzenums, kur atrodas arī salas lielākā pilsēta ir Zakinta (16,8 tūkstoši iedzīvotāju).
Rūlofs Kleins
Rūlofs Kleins (nl; dzimis, miris ) bija nīderlandiešu airētājs, olimpiskais čempions 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1900. gada Parīzes Olimpiskajās spēlēs Kleins startēja divās airēšanas disciplīnās. Olimpisko zelta medaļu viņš izcīnīja stūrmaņa divniekos, kur startēja kopā ar Fransuā Brantu un stūrmaņiem Hermanusu Brokmanu (pusfināla braucienā) un kādu nezināmu dalībnieku (fināla braucienā). Savukārt bronzas medaļu viņš izcīnīja airēšanas astoņnieku sacensībās.
Bogdans Bogdanovičs
Bogdans Bogdanovičs (sr; dzimis Belgradā) ir serbu basketbolists, spēlē vieglā uzbrucēja pozīcijā, Serbijas basketbola izlases dalībnieks. 2023. gaā pārstāv NBA klubu Atlantas "Hawks". B. Bogdanovičs ir olimpisko spēļu, Pasaules kausa un Eiropas čempionāta sudraba medaļas ieguvējs Serbijas izlases sastāvā. Pirms nonācis NBA sasniedza labus panākums Eirolīgā, tostarp kļūstot par līgas čempionu 2017. gadā.
Karjera
Basketbolā trenēties sācis jauniešu komandā ŠKK Zvezdara dzimtajā Belgradā. Vēlāk nonācis Belgradas "Partizan" sistēmā.
2014. gada NBA draftā B. Bogdanoviču izraudzījās Fīniksas "Suns" ar kopējo 27. kārtas numuru pirmajā kārtā. Pēc drafta spēlētājs turpināja spēlēt Eiropā, noslēdzot līgumu ar vienu no labākajiem klubiem Stambulas "Fenerbahçe". Tā sastāvā viņš kļuva par Eirolīgas čempionu 2017. gadā un divreiz uzvarēja Turcijas basketbola līgā (2016, 2017).
Nacionālā izlase
Spēlējis Serbijas jaunatnes izlasēs. Serbijas pieaugušo izlases sastāvā izcīnījis 2016. gada olimpisko spēļu, Pasaules kausa un Eiropas čempionāta sudraba medaļas. 2019. gada FIBA Pasaules kausa turnīrā B. Bogdanovičs kļuva par turnīra rezultatīvāko spēlētāju, taču Serbijas izlase palika tikai 5. vietā noslēguma tabulā.
Laukmuiža (Vānes pagasts)
Laukmuiža ir ciems Tukuma novada Vānes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P121, Imulas upes krastā. Pie ciema ir Aizupes kapi.
Sinitiro Tomonaga
Sinitiro Tomonaga (ja, dzimis, miris ) bija Japānas fiziķis. Pazīstams ar savu ieguldījumu kvantu elektrodinamikas attīstībā. 1965. gadā kopā ar Ričardu Fainmenu un Džulianu Švingeru saņēmis Nobela prēmiju fizikā par fundamentālo darbu kvantu elektrodinamikā, kas būtiski ietekmēja elementārdaļiņu fiziku.
Biogrāfija
Tomonaga dzimis Tokijā 1906. gadā. Viņš bija japāņu filozofa Tomonagas Sanjūro otrais bērns un vecākais dēls. 1926. gadā viņš iestājās Kioto Imperiālajā universitātē. Studiju laikā viens no viņa biedriem bija Hideki Jukava (1949. gada Nobela prēmijas laureāts). Tomonaga trīs gadus strādāja par asistentu universitātē. 1931. gadā pēc universitātes absolvēšanas viņš pievienojās Josio Nišinas grupai pētniecības institūtā RIKEN. 1937. gadā, strādājot Leipcigas Universitātē, viņš sadarbojās ar Vernera Heizenberga pētnieku grupu. Divus gadus vēlāk viņš atgriezās Japānā Otrā pasaules kara dēļ. Aizstāvēja doktora grādu Tokijas Universitātē par par darbu kodolmateriālu izpētē, ko viņš bija paveicis, atrodoties Leipcigā.
1949. gadā Roberts Openheimers viņu uzaicināja strādāt Prinstonas Padziļināto studiju institūtā. Viņš pētīja daudzķermeņu problēmu par kvantu mehāniskās sistēmas kolektīvajām svārstībām. Nākamajā gadā viņš atgriezās Japānā. Viņš bija izveidojis teoriju par Tomonagas-Latinžera šķidrumu. 1955. gadā viņš uzņēmās vadību Tokijas Universitātes Kodolpētījumu institūta izveidē. 1965. gadā viņam kopā ar Džulianu Švingeru un Ričardu Feinmanu tika piešķirta Nobela prēmija fizikā par pētījumiem kvantu elektrodinamikā, īpaši par renormalizācijas metodes atklāšanu.
Tomonaga nomira no rīkles vēža 1979. gadā, Tokijā.
Atzīstot trīs Nobela prēmijas laureātu ieguldījumu, 2015. gadā Cukubas pilsētas centrālajā parkā tika uzstādītas Sinitiro Tomonagas, Leo Esaki un Makoto Kobajaši bronzas statujas.
Atis Deksnis
Atis Deksnis (dzimis ) ir latviešu politiķis. 14. Saeimas deputāts, bijušais Liepājas domes deputāts (2012-2022), domes priekšsēdētāja vietnieks (2017-2022) un Liepājas baptistu Pāvila draudzes priekšnieks (2013).
Dzīvesgājums
Dzimis 1973. gada 16. februārī Liepājā. Mācījās Liepājas 1. vidusskolā, strādāja Liepājas Pilsētas policijas pārvaldē un A/S ”Latvenergo” filiāles personāla daļā. Līdztekus studēja Liepājas Pedagoģijas akadēmijā, 2005. gadā ieguva profesionālo augstāko izglītību iestāžu un uzņēmuma vadībā un sāka strādāt par A/S ”Liepājas metalurgs” personāla daļas vadītāju. Bija SIA “Liepājas autobusu parks” (LAP) padomes loceklis, amatieru sporta kluba ”LSK” hokeja komandas menedžeris. 2012. gada pašvaldību vēlēšanās Deksni no Reformu partijas saraksta ievēlēja par Liepājas pilsētas domes deputātu.
Almerija
Almerija (es) ir pilsēta Spānijas dienvidos pie Vidusjūras, Andalūzijā. Tā ir Almerijas provinces lielākā pilsēta un administratīvais centrs. 2012. gadā pilsētā dzīvoja 191 443 iedzīvotāji, un tā ir piektā lielākā Andalūzijas reģiona pilsēta.
Atis Deksnis
Dzīvesgājums
2022. gada Saeimas vēlēšanās Deksni ievēlēja par 14. Saeimas deputātu no "Apvienotajā sarakstā" ietilpstošās Latvijas Reģionu apvienības.
Almerija
Klimats
Almerijā ir karsts subtropiskais klimats un tā tiek uzskatīta par sausāko pilsētu Eiropā. Sausākā sezona sākas jūnijā, bet beidzas septembrī. Pilsētā nav lietus sezonas. Raksturīgas karstas vasaras un siltas ziemas, te ir viens no saulainākajiem, siltākajiem un sausākajiem klimatiem Eiropā. Almerija izbauda vidēji apmēram 2900 saules gaismas stundas un vairāk kā 320 saulainas dienas gadā. Apmēram 26 dienas gadā ir ar sliktiem laika apstākļiem.
Ziemas laikā gaisa temperatūra parasti nenoslīd zemāk par 18 °C dienā un par 6 °C nakts laikā. Vasarā vidējā gaisa temperatūra dienā sasniedz 33 °C, bet naktī vidēji 24 °C. 2011. gada augustā Almerijā tika reģistrēta 43 °C augsta temperatūra.
Atals Bihāri Vādžpejī
Atals Bihāri Vādžpejī (hi, Aṭal Bihārī Vāj̈peyī,, dzimis , miris ) bija Indijas politiķis, kā arī Indijas premjerministrs trīs termiņus Indijas 10. premjerministra amatā, vispirms uz 13 dienām 1996. gadā, pēc tam uz 13 mēnešiem no 1998. gada līdz 1999. gadam, kam sekoja pilns termiņš no 1999. gada līdz 2004. gadam.Viņš bija Indijas parlamenta loceklis vairāk nekā 40 gadus.
Bebetu
1989. gadā tika atzīts par Dienvidamerikas gada futbolistu (šo balvu var iegūt tikai tie futbolisti, kas attiecīgajā gadā spēlē kādā Dienvidamerikas futbola klubā). 1992. gadā bija Brazīlijas čempionāta rezultatīvākais spēlētājs, 1993. gadā, spēlējot Akoruņas "Deportivo" komandā, bija Spānijas čempionāta rezultatīvais futbolists.
Sasniegumi
Flamengo
Deportivo La Coruña
Kashima Antlers
Brazīlija
Individuālie sasniegumi
Slovēnija 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Slovēnija piedalījās 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas notika Austrālijas pilsētā Sidnejā no 2000. gada 15. septembra līdz 1. oktobrim. Šī bija trešā reize, kad Slovēnija piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs, kopš Dienvidslāvijas sabrukuma.
Slovēnijas olimpisko komandu 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs veidoja 74 sportisti (55 vīrieši un 19 sievietes), kuri startēja 13 olimpiskajos sporta veidos. Šī bija līdz tam lielākā Slovēnijas sportistu delegācija, kāda ir startējusi vasaras olimpiskajās spēlēs. Visvairāk sportistu, 19 sportisti, no Slovēnijas bija pārstāvēti vieglatlētikā. Pirmo reizi Slovēnija bija pārstāvēta kādā no komandu sporta veidiem: rokasbumbā startēja vīriešu komanda. Bez rokasbumbas, Slovēnija pirmo reizi bija pārstāvēta arī badmintonā un tekvondo. Savukārt pēc 8 gadu pārtraukuma tā atkal bija pārstāvēta vingrošanā.
Slovēnijas karognesējs 2000. gada Sidnejas spēļu atklāšanas ceremonijā bija airētājs Iztoks Čops.
Clyde FC
Clyde FC ir Skotijas futbola klubs, kura bāzes vieta ir Kambernolda.
Sezonas
Krāsu atšifrējums: 1. līmenis (elites divīzija); 2. līmenis; 3. līmenis; 4. līmenis;
Jānis Uļuks
Jānis Uļuks, pilnajā vārdā Jānis Teodors Uļuks (dzimis 1901. gada 21. septembrī Slokā, miris 1969. gada 17. novembrī Bramptonā, Kanādā), bija Latvijas armijas virsnieks, skautu kustības aktīvists, nacistu okupācijas laikā Ventspils, Aizputes un Bauskas apriņķu policijas priekšnieks. 1944. gada jūlija beigās organizē Bauskas aizstāvēšanu pret Sarkano Armiju. Pēc kara atradies DP nometnēs Vācijā, pārcēlies uz dzīvi Kanādā. Aktīvi iesaistījies Kanādas Daugavas Vanagu darbībā.
Biogrāfija
Mācījies Slokas Baltijas celulozes fabrikas elementārskolā. 1918. gada 23. jūlijā beidzis St.Pēterburgas 13. ģimnāziju. Atgriežas Latvijā, kur pabeidz Kara skolas kājnieku nodaļu.
Armijas dienests
1923. paaugstināts par armijas kaprāli, 1924. gadā leitnants. Ar 1927. gada 17. novembra Valsts Prezidenta pavēli no 1927. gada 1. septembra paaugstināts par 3. Jelgavas kājnieku pulka virsleitnantu. 1936. gada 15. maijā Ventspilī notiek armijas parāde par godu Ulmaņa apvērsuma otrajai gadadienai. Parādi Ventspils Esplanādē komandē Uļuks.
Paralēli dienestam bijis vingrošanas skolotājs Ventspils valsts arodskolā un komercskolā no 1. augusta līdz 1937./38. mācību gada beigām. Virsleitnants Uļuks 1938. gadā ir Ventspils franču literatūras cienītāju biedrības kasieris. Uļuks bijis aktīvs Ventspils skautu nodaļas vadībā. Par darbību skautu organizācijā saņem Baltās Lilijas ordeni. Skautu organizācijas darbu kopā ar sievu Ellu veicinājis ar trimdā esot.
1938. gada beigās tiek pārcelts uz Jelgavu. Ar 1939. gada 1. septembri iecelts par Jelgavas valsts ģimāzijas militārās mācības skolotāju. Sakarā ar Kurzemes divīzijas 20. gadu jubileju, kopā ar daudziem citiem virsniekiem 1939. gadā saņēmis Viestura ordeņa II šķiru.
Ar Prezidenta Kirhenšteina pavēli 1940. gada 5. augustā 12. Bauskas kājnieku pulka kapteinis Uļuks atvaļināts no armijas. Padomju okupācijas gadu pavada kā fizkultūras skolotājs.
Nacistu okupācijas laikā
Drīz pēc nacistu okupācijas sākuma Uļuks kļuva par Ventspils apriņķa policijas priekšnieku. No 1942. gada janvāra vidus laikrakstā "Ventas Balss" publicētajos rīkojumos Jānis Uļuks parādās kā kārtības policijas priekšnieks ar kapteiņa pakāpi. No 1942. gada 1. aprīļa Aizputes apriņķa policijas priekšnieks.
Iesaistīts vācu okupācijas varas kampaņās lai veicinātu latviešu "brīvprātīgo" pieteikšanos darbam Vācijā. 1942. gada rudenī bijis Vācijā, apmeklējot Šlēsvigā-Holšteinā izvietotās četras nometnes kurās atradās darba dienestā pieteikušies latvieši.
1943. gada 30. jūlijā Uļuks iecelts par Bauskas apriņķa policijas priekšnieku. 1943. gada decembrī apbalvots ar Kara nopelnu krustu ar zobeniem. Ievērību izpelnās ar savu iniciatīvu kaujās pie Bauskas, kas sākas 1944. gada jūlija beigās. Pilsētu no ātras ieņemšanas attur vienīgi Uļuka noorganizētā 300 vīru lielā vienība, kas dažas dienas notur frontes līniju līdz ierodas regulārās vācu armijas vienības.
Hypoaspis integer
Hypoaspis integer ir gamazīdo ērcīšu suga no Laelapidae dzimtas. Parazitē uz raibās vaboles virsmas.
Korejas Republikas futbola izlase 2014. gada Pasaules kausa finālturnīrā
Treneris: 🇰🇷 Hons Mjonbo
Heiki Nabi
Biogrāfija
Heiki Nabi dzimis Hillestes ciemā, netālu no Kerdlas pilsētas Hījumā salā, Igaunijā. Heiki pirmais treneris bija Tīts Madalvē, pēc viņa treneri bija Kristjans Sāre (2001—2002), Henns Pelluste (2002—2016), Aleksandrs Jairuse (2017), Igors Bugajs (2017–19).
2006. gada pasaules čempionāts bija pirmais, kurā Nabi piedalījās. Pēc četrām uzvarām, viņš iekļuva finālā, kur, uzvarot čehu cīkstoni Mareku Švecu, izcīnīja zelta medaļu.
Pirmsolimpiskajā 2019. gada pasaules čempionātā Kazahstānā svara kategorijā līdz 130 kg Heiki izcīnīja bronzas medaļu un ieguva savai valstij vietu olimpisko spēļu cīņas sacensībās.
Skrinda
Skrinda var būt:
Mogorjelo
Mogorjelo ir romiešu villa rustica, kas uzcelta 4. gadsimta sākumā. Tā atrodas uz paugura netālu no Neretvas upes, 5 kilometrus uz dienvidiem no Čapļinas pilsētas, blakus ceļam uz Gabelu Bosnijā un Hercegovinā. Arheoloģiskā zona pašreiz ir valsts aizsardzībā. To ieskauj parks un zirgaudzētava. Jāšanas klubs bija dibināts 2004. gadā, tas piesaista virs 300 000 apmeklētāju gadā.
Vēsture
Šī romiešu apmetne bija privāts muižas komplekss, kas tika uzcelts Mogorjelo apvidū 1. gadsimta vidū. Tas iekļāva celtni lauksaimniecības produkcijas pārstrādei (villa rustica fructuaria) uz paugura paaugstinājuma, kā arī dzīvojamo namu (villa rustica habitatoria) saulainajā dienvidu nogāzē. Šī celtne nodega 3. gadsimtā. 4. gadsimta sākumā uz šīm drupām tika uzcelta valstij piederoša villa, kas arī pašlaik šeit ir galvenais arheoloģiskais objekts. 3. gadsimtā privātīpašums pārgāja citā valdījumā un kļuva par sabiedrisko īpašumu. Mogorjelo villa apgādāja Narones pilsētu, kuras drupas pašlaik ir atrodamas Vidas ciemā netālu no Metkovičas. Villa tika iznīcināta liela ugunsgrēka rezultātā. Pēdējās monētas, kas šeit tika atrastas pelnu slānī, bija kaltas Honorija laikā 388. gadā. Tāpēc var uzskatīt, ka Mogorjelo nonāca ienaidnieku rokās laikā starp 401. un 403. gadu, kad šajā teritorijā iebruka vestgoti. Dzīve turpinājās jaunos apstākļos, un 5. gadsimta sākumā izpostītās villas teritorijas ziemeļaustrumu stūrī tika uzceltas divas bazilikas: vispirms ziemeļu bazilika, bet drīz pēc tam dienvidu. Spriežot pēc dažādiem tur veiktajiem pārbūves darbiem, šķiet, ka tās tika pārveidotas dzīvojamās platībās. Apbedīšana notika visā villas teritorijā un tās apkārtnē, sākot no seno baznīcu izbūves brīža līdz pat 19. gadsimtam.
Karlušs Keirošs
Karlušs Manuels Britu Leals Keirošs (pt; dzimis ) ir portugāļu futbola treneris. Kopš 2023. gada februāra ir Kataras futbola izlases galvenais treneris.
Karjera
Dzimis Nampulā, Portugāles Austrumāfrikā (tagad — Mozambika), futbolu spēlējis vietējā komandā Ferroviário kā vārtsargs. Pēc Mozambikas neatkarības iegūšanas pārcēlies uz Portugāli.
No 1994. līdz 1996. gadam bija Lisabonas "Sporting" galvenais treneris. 1995. gadā ar šo klubu izcīnīja Portugāles kausu. Karjeras turpinājumā strādāja ASV un Japānā.
Pēc tam atgriezās pie nacionālo izlašu trenēšanas, strādājot ar AAE un Dienvidāfriku. Keiroša vadībā Dienvidāfrikas izlase kvalificējās 2002. gada FIFA Pasaules kausam, taču domstarpību dēļ ar vietējo federāciju neilgi pirms finālturnīra treneris amatu atstāja.
2002. gadā kļuva par Manchester United galvenā trenera Aleksa Fergusona asistentu, palīdzot komandai uzvarēt 2002.—2003. gada Premjerlīgas sezonā. Uzreiz pēc tam Spānijas futbola klubs Madrides "Real" piedāvāja kļūt par komandas galveno treneri. Sezonas sākumā uzvarēja Spānijas superkausā, bet turpinājumā neizcīnīja nevienu citu trofeju un La Liga sezonu noslēdza 4. vietā. 2004. gada maijā Keirošs no amata tika atlaists. Keirošs atgriezās Manchester United un turpināja darbu kā trenera asistents.
2008. gada jūlijā vēlreiz kļuva par Portugāles izlases galveno treneri. Vadīja Portugāles izlasi 2010. gada FIFA Pasaules kausā, kur tā izstājās astotdaļfinālā. 2010. gada septembrī Portugāles Futbola federācija Keirošu no amata atlaida.
2011. gada aprīlī tika apstiprināts par Irānas izlases galveno treneri. 2014. gada FIFA Pasaules kausā Irāna neizkļuva no grupas, tomēr treneris darbu turpināja un palīdzēja kvalificēties arī 2018. gada Pasaules kausa finālturnīram. Tajā izlase ieņēma trešo vietu grupā un izslēgšanas spēlēs neiekļuva. 2019. gada Āzijas kausā ar Irānas izlasi sasniedza pusfinālu, kur viņa vadītā komanda piekāpās Japānai. Pēc Āzijas kausa finālturnīra amatu atstāja.
2019. gada februārī kļuva par Kolumbijas izlases galveno treneri.
Atgriešanās Irānas izlasē
2022. gada 7. septembrī Keirošs otro reizi pirms 2022. gada FIFA Pasaules kausa kļuva par Irānas izlases galveno treneri.
Kataras izlase
Keirošs tika iecelts par Kataras izlases vadītāju 2023. gada februārī, aizstājot Fēliksu Sančesu, kurš vadīja izlasi 2022. gada FIFA Pasaules kausa izcīņā, kas notika Katarā.
Meijendorfi
Vēsture
Kad 1201. gadā bīskaps Alberts pārcēla bīskapa sēdekli uz Rīgu un izlēņoja Ikšķiles pili bruņiniekam Konrādam no Meiendorpas, sauktam arī par Ikšķiles Konrādu, kas uzskatāms par Ikšķiļu dzimtas ciltstēvu. Zviedru Igaunijas laikā 1679. gadā Zviedrijas armijas ģenerālleitnantam Oto Johanam Ikšķilam un viņa dēlam Volteram Reinholdam piešķīra mantojamu baronu titulu "fon Meijendorfi no Ikšķiles nama" (von Meyendorff aus dem Hause Uexküll).
18. gadsimtā Salutaguses muižas (, tagad Raplas apriņķī) īpašnieka Fabiāna Meijendorfa dēli dibināja divus dzimtas atzarus. Viņa dēls Georgs Meijendorfs 1742. gadā iegādājās Mazstraupes pilsmuižu (Gut Klein-Roop) un 1759. gadā arī Augstrozes pili (Schloss Hochrosen). Pēc viņa Mazstraupes pilsmuižas īpašnieki bija Kazimirs Meijendorfs (1749-1813), Georgs (Jegors) Meijendorfs (1795-1863), Fēlikss Meijendorfs (1834-1871).
1826. gadā Meijendorfu dzimta kļuva par Rankas muižas (Gut Ramkau) īpašniekiem. Pēdējais Mazstraupes muižas īpašnieks bija jurists un politiķis Aleksandrs Meijendorfs (1869-1964), kas 1919. gadā devās bēgļu gaitās uz Angliju. Pēc 1920. gada agrārās reformas Meijendorfiem muižas atņēma un viņi pārcēlās uz dzīvi Vācijā. Diplomāta Pētera fon Meijendorfa (1796–1863) brāļa mazdēls bija padomju diplomāts Georgijs Čičerins (1872-1936).
Brisele (filma)
"Brisele" ir Latvijas dokumentālā filma, kuras pirmizrāde notika. Filmas režisore ir Inese Kļava.
Sižets
Filma veidota par Eiropas Savienības ierēdņiem, tajā skaitā latviešiem Gintu, Andri, Inetu un Pēteri, kuri strādā Briselē. Viņu mērķis ir iemiesot tās idejas, kuru vārdā tika dibināta Eiropas Savienība, tomēr pēdējā laika pavērsieni liek domāt, vai šī metode der 21. gadsimtā.
Eiropas Reģionu komiteja
Eiropas Reģionu komiteja (RK) ir Eiropas Savienības (ES) vietējā un reģionālā līmeņa pārstāvju asambleja, kas ES iestāžu sistēmā nepastarpināti pauž decentralizēto pārvaldes iestāžu (t. i., reģionu, novadu, provinču, pagastu un pilsētu) viedokli.
Komiteju izveidoja 1994. gadā, lai risinātu divus svarīgus jautājumus. Pirmkārt, tā kā apmēram trīs ceturtdaļas ES tiesību aktu īsteno vietējā un reģionālajā līmenī, bija loģiski dot iespēju vietējo un reģionālo pašvaldību pārstāvjiem paust savu viedokli jaunu ES tiesību aktu izstrādes procesā. Otrkārt, pastāvēja bažas, ka starp sabiedrību un Eiropas integrācijas procesu rodas arvien lielāka plaisa; iedzīvotājiem vistuvākā vēlētā pārvaldes līmeņa iesaistīšana bija viens no veidiem, kā šo plaisu mazināt.
Vēsture
Eiropas Savienības vietējās un reģionālās pašvaldības centās panākt, ka tās tiek vairāk uzklausītas ES jautājumu risināšanā. Tā rezultātā ar Māstrihtas līgumu izveidoja Eiropas Reģionu komiteju un iekļāva noteikumu, ka dalībvalstu pārstāvību ES Padomē drīkst uzticēt arī reģionālo valdību ministriem.
Principi
Komitejas darbības pamatā ir trīs galvenie principi.
Subsidiaritāte
Šis princips, ko līgumos iekļāva vienlaikus ar noteikumiem par RK izveidi, nozīmē, ka Eiropas Savienībā lēmumi jāpieņem iedzīvotājiem praktiski vistuvākajā līmenī. Tas nozīmē, ka Eiropas Savienībai nav jāuzņemas uzdevumi, ko labāk var pildīt valsts, reģionālā vai vietējā līmeņa iestādes.
Tuvuma princips
Visu pārvaldes līmeņiem jācenšas "tuvināties iedzīvotājiem", it īpaši, nodrošinot savas darbības pārredzamību, lai iedzīvotāji būtu informēti par pilnvaru sadalījumu un iespējām paust savu viedokli.
Partnerība
Eiropas labas pārvaldības pamatā ir Eiropas, valstu, reģionālo un vietējo pārvaldes iestāžu sadarbība — visi četri līmeņi ir svarīgi un ir jāiesaista visos "daudzlīmeņu pārvaldības" lēmumu pieņemšanas procesa posmos.
Darbības joma
Saskaņā ar līgumiem Eiropas Komisijai un Eiropas Savienības Padomei ir jāapspriežas ar Reģionu komiteju par visiem jaunajiem tiesību aktu priekšlikumiem jomās, kas skar reģionālo un vietējo līmeni. Ārpus minētajām jomām Komisija, Padome un Eiropas Parlaments var apspriesties ar RK arī par citiem jautājumiem, ja minētās iestādes uzskata, ka tiesību akta priekšlikumam gaidāma būtiska ietekme reģionālajā vai vietējā līmenī. RK var izstrādāt atzinumu arī pēc savas iniciatīvas un tādējādi izvirzīt jautājumus iekļaušanai ES darba kārtībā.
Kad spēkā stājās Lisabonas līgums un visās ES dalībvalstīs ratificētais 2. protokols par subsidiaritātes principa un proporcionalitātes principa piemērošanu (sk. 8. pantu), RK ieguva tiesības (privileģētu statusu) vērsties ES Tiesā.
Sastāvs
Reģionu komitejā ir 350 pilntiesīgi locekļi un tāds pats skaits aizstājēju, kuru skaits no katras valsts lielos vilcienos proporcionāli atspoguļo iedzīvotāju skaitu. Locekļu sadalījums pa valstīm ir šāds:
Ilmārs Blumbergs (filma)
"Ilmārs Blumbergs" ir Latvijas dokumentālā filma, kuras pirmizrāde notika. Filmas režisore ir Dzintra Geka-Vaska.
Coleolaelaps agrestis
Coleolaelaps agrestis ir gamazīdo ērcīšu suga no Laelapidae dzimtas. Parazitē uz raibās vaboles virsmas. Sastopama Marokā, Itālijā.
Eiropas Reģionu komiteja
Iekšējā struktūra
Priekšsēdētājs
Priekšsēdētājs, kuru pilnsapulce ievēl uz diviem ar pusi gadiem, vada Komitejas darbu un plenārās sesijas, kā arī ir RK oficiālais pārstāvis. Karl-Heinz Lambertz (Beļģija / Eiropas Sociālistu partija, PSE), Beļģijas Vācu valodas kopienas senators, ir pašreizējais RK priekšsēdētājs, ko ievēlēja 2017. gada 12. jūlijā.
Eiropas Reģionu komitejas priekšsēdētāji
Priekšsēdētāja pirmais vietnieks
Arī priekšsēdētāja pirmo vietnieku pilnsapulce ievēl uz diviem ar pusi gadiem. Viņš pārstāv priekšsēdētāju tā prombūtnes laikā. Markku Markkula (Somija / Eiropas Tautas partija, PPE), Espo pilsētas domes loceklis, 2017. gada 12. jūlijā ievēlēts par Reģionu Komitejas priekšsēdētāja pirmo vietnieku.
Birojs ir RK vadošā struktūrvienība. To veido 63 locekļi: priekšsēdētājs, priekšsēdētāja pirmais vietnieks, 28 priekšsēdētāja vietnieki (viens no katras ES dalībvalsts), RK politisko grupu priekšsēdētāji un 28 citi locekļi no valstu delegācijām, un tas ļauj atspoguļot valstu un politisko līdzsvaru. Biroja sēdes parasti notiek septiņas vai astoņas reizes gadā, un tajās tiek izstrādāta RK politikas programma un norādījumi administrācijai par Biroja lēmumu īstenošanu.
Pilnsapulce
RK locekļi plenārajā sesijā Briselē sanāk sešas reizes gadā, lai apspriestu un pieņemtu atzinumus, ziņojumus un rezolūcijas.
RK komisijas
RK darbs ir sadalīts pa iekšējām komisijām, un katra no tām ir specializējusies savā jomā:
Komisijas sagatavo atzinumu projektus un organizē konferences un seminārus, kas saistīti ar attiecīgajām kompetences jomām. Katrā komisijā ir apmēram 100 locekļu, (katrs loceklis var piedalīties divās komisijās), un tām darbā palīdz administrācijas izveidots sekretariāts. Ir izveidota arī īpaša Finanšu un administratīvo lietu komisija (CFAA), lai palīdzētu RK Birojam.
Politiskās grupas
Reģionu komitejā ir piecas politiskās grupas: Eiropas Tautas partija (PPE), Eiropas Konservatīvo un reformistu grupa (ECR), Eiropas Sociālistu partija (PSE), Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienība (ALDE) un Eiropas Alianse (EA). Pirms svarīgām sanāksmēm katras politiskās grupas locekļi satiekas, lai vienotos par kopēju nostāju.
Ilmārs Blumbergs (filma)
Sižets
Filma veidota par latviešu mākslinieku, grafiķi un scenogrāfu Ilmāru Blumbergu, kurš savos darbos bieži pievērsās dzīvības un nāves pētīšanai; šīs tēmas atrodamas arī viņa pēdējā izstādē "Es nemiršu".
Škodras ķarka
Škodras ķarka (sq) ir viena no Albānijas 12 ķarkām. Ķarkas administratīvais centrs ir Škodra. Ķarkā atrodas vēl divas pilsētas: Kopļiku un Puka. 2016. gadā Škodras ķarkā dzīvoja 215 tūkstoši iedzīvotāju. Škodras ķarka robežojas ar Kukesi un Ležas ķarku, kā arī ar Melnkalni. Dienvidrietumos to mazliet apskalo Adrijas jūra. Administratīvi sīkāk dalās piecos rajonos.
Eiropas Reģionu komiteja
Iekšējā struktūra
Pirms katras plenārās sesijas un citām nozīmīgām sanāksmēm RK priekšsēdētājs, priekšsēdētāja pirmais vietnieks, politisko grupu priekšsēdētāji un ģenerālsekretārs tiekas Priekšsēdētāju konferencē, lai stratēģiskos jautājumos panāktu politisko vienprātību.
Valstu delegācijas
Reģionu komitejā ir arī 28 valstu delegācijas. RK locekļi pirms plenārajām sesijām un citiem pasākumiem tiekas savu valstu delegācijās, lai apspriestu kopējo nostāju.
Ģenerālsekretārs
Ģenerālsekretāru uz pieciem gadiem ieceļ Birojs. Tā kā ģenerālsekretārs ir RK administrācijas vadītājs, viņš nedrīkst ieņemt nekādu politisku amatu. Viņš ir atbildīgs par priekšsēdētāja un Biroja lēmumu īstenošanu un administrācijas darba organizāciju. No 2014. gada 1. septembra RK ģenerālsekretārs ir Jirí Buriánek.
Ģenerālsekretariāts
Ģenerālsekretariātā ir piecas direkcijas: Locekļu un plenārsesiju direkcija; Leģislatīvā darba 1. direkcija; Leģislatīvā darba 2. direkcija; Komunikācijas direkcija; Cilvēkresursu un finanšu direkcija. Loģistikas direkcija un Tulkošanas direkcija tiek vadītas kopīgi ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju.
Darbība
Atzinumi
Eiropas Komisija, ES Padome un Eiropas Parlaments konsultējas ar Reģionu komiteju, izstrādājot tiesību aktus (direktīvas, regulas utt.) jomās, kas ietekmē vietējās un reģionālās pašvaldības. Tiesību akta priekšlikumu nosūta attiecīgajai RK komisijai. Tad RK komisija ieceļ ziņotāju, kurš izstrādā Komitejas atzinumu. Atzinuma projektu apstiprina RK komisijā, pēc tam to apspriež plenārajā sesijā. Tiklīdz tas pieņemts plenārajā sesijā, oficiālo atzinumu nosūta visām Eiropas Savienības iestādēm un publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Rezolūcijas
Ar rezolūcijām Reģionu komiteja pauž savu viedokli par svarīgiem un aktuāliem jautājumiem. Rezolūciju var izstrādāt politiskā grupa vai 32 RK locekļi.
Pētījumi un citas publikācijas
RK veic pētījumus par dažādiem ES vietējās un reģionālās dimensijas aspektiem (izglītība, transports, sociālie jautājumi, ES paplašināšanās utt.). Tos izstrādā ar ārējo ekspertu palīdzību. RK izdod arī publikācijas, kas paredzētas gan plašai sabiedrībai, gan vietējā un reģionālā līmeņa dalībniekiem un kuru mērķis ir izskaidrot Komitejas darbību un īsumā raksturot aktuālas politiskas norises.
Pasākumi
Būdama reģionu un pilsētu pārstāvju tikšanās vieta, Reģionu komiteja sadarbībā ar vietējiem un reģionālajiem partneriem un citām ES iestādēm organizē konferences, seminārus un izstādes. Vienu reizi gadā, Reģionu un pilsētu Eiropas nedēļas pasākuma (OPEN DAYS) ietvaros, RK savā galvenajā ēkā uzņem tūkstošiem dalībnieku, kas piedalās spraigās diskusijās vai meklē partnerus sadarbībai kopīgos projektos.
Vēsturisks apskats
1992: Māstrihtas līgums ES vadītāji nolemj izveidot Reģionu komiteju (RK) kā konsultatīvu asambleju, ar kuras starpniecību reģioni un pilsētas varēs piedalīties ES lēmumu pieņemšanas procesā un kura darbosies kā tieša saikne starp Briseli un iedzīvotājiem. Līgumā noteikta obligāta prasība Eiropas Komisijai un ES Padomei apspriesties ar RK par jautājumiem, kas būtiski skar reģionus. RK locekļus ieceļ dalībvalstu valdības, un viņu pilnvaru termiņš ir četri gadi. RK pirmā plenārā sesija notiek 1994. gada martā Briselē.
1995: ES paplašināšanās Pēc Austrijas, Somijas un Zviedrijas pievienošanās RK locekļu skaits palielinās no 189 uz 222.
1997: Amsterdamas līgums Tiek paplašināta RK kompetence, aptverot aptuveni divas trešdaļas no ES tiesību aktu priekšlikumiem. Līgumā paredzēta iespēja, ka ar Komiteju var konsultēties arī Eiropas Parlaments.
2004. gada maijs: ES paplašināšanās Pēc 10 jauno dalībvalstu pievienošanās RK locekļu skaits palielinās no 222 uz 317.
2006. gada februāris: jauns pilnvaru termiņš Komitejā sākas jauns četru gadu pilnvaru termiņš. Tās politiskās prioritātes ir saskaņā ar Lisabonas stratēģiju nodarbinātībai un izaugsmei palielināt vietējo un reģionālo pašvaldību lomu,, nostiprināt kohēziju un solidaritāti un vadīt kampaņu "Izpratnes par Eiropu veicināšana — vietējā līmeņa iesaistīšana", lai Eiropas Savienību tuvinātu tās iedzīvotājiem.
2007. gada janvāris: ES paplašināšanās Līdz ar Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos RK locekļu skaits palielinās no 317 uz 344.
2007. gada decembris: Lisabonas līgums Lisabonas līgumā tiek apstiprinātas Konventa par Eiropas nākotni jau atzītās RK tiesības — vērsties Eiropas Savienības Tiesā, lai aizsargātu savas prerogatīvas un subsidiaritātes principa ievērošanu. Šīs jaunās tiesības nostiprinās RK politisko lomu, dodot Komitejai iespēju efektīvāk darboties ES līmenī vietējo un reģionālo pašvaldību interesēs. Ar Lisabonas līgumu RK locekļu pilnvaru periods ir pagarināts no četriem uz pieciem gadiem.
2013. gada jūlijs: ES paplašināšanās Pēc Horvātijas pievienošanās Eiropas Savienībai RK locekļu skaits palielinājās no 344 uz 353 (vēlāk RK locekļu skaits samazinājās līdz 350).
Hermanuss Brokmans
Hermanuss "Hermans" Gerarduss Brokmans (nl; dzimis, miris ) bija nīderlandiešu airētājs. Olimpiskās zelta, sudraba un bronzas medaļu ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja trijās airēšanas disciplīnās, kurās visās ieguva olimpiskās medaļas. Olimpisko zelta medaļu viņš izcīnīja stūrmaņu divniekos, kur gan startēja tikai pusfināla kārtā kā stūrmanis. Olimpisko sudraba medaļu viņš arī izcīnīja kā stūrmanis stūrmaņu četriniekos, bet bronzas medaļa tika iegūta astoņnieku airēšanas disciplīnā.
Andris Kulbergs
Andris Kulbergs (dzimis ) ir latviešu uzņēmējs un politiķis. 14. Saeimas deputāts, ievlēlēts no "Apvienotā saraksta".
Dzīvesgājums
Dzimis 1979. gada 26. maijā automehāniķa un Latvijas Antīko automobiļu kluba prezidenta Viktora Kulberga ģimenē. Mācījās Rīgas komercskolā (1996—1998), studēja Tallinas Starptautiskajā Konkordijas universitātē, kur 2002. gadā ieguva bakalaura grādu starptautiskajā biznesā. 2004. gadā sāka studēt Rīgas Biznesa skolā.
Strādājis SIA "Lattelekom" par mārketinga programmu vadītāju un starptautisko attiecību vadītāju (2001—2003), tad par SIA "Auto Torino" rīkotājdirektoru (2003—2005), SIA "Auto Group Baltic" reģionālo vadītāju (2005—2008) un līdz 2013. gadam par "Inchcape" uzņēmumu grupas vadītāju Latvijā.
2022. gadā A. Kulbergs bija SIA "VK Development" un biedrības "Auto Asociācija" valdes priekšsēdētājs, kā arī Latvijas Darba devēju konfederācijas (LDDK) padomes loceklis.
Politiskā darbība
2022. gada Saeimas vēlēšanās A. Kulbergu ievēlēja par 14. Saeimas deputātu no "Apvienotā saraksta" (sarakstā viņš pārstāvēja Ulda Pīlēna izveidoto biedrību "Apvienotais Latvijas saraksts").
Elgin City FC
Elgin City FC ir Skotijas futbola klubs, kura bāzes vieta ir Elgina.
Sezonas
Krāsu atšifrējums: 1. līmenis (elites divīzija); 2. līmenis; 3. līmenis; 4. līmenis;
Gordons Lovs
Gordons Frederiks Lovs (fr; dzimis, miršanas datums nav zināms) bija franču airētājs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs Lovs startēja stūrmaņa divniekos kopā ar Luiju Rošē. Viņi šajā disciplīnā startēja tikai kvalifikācijas kārtas braucienā.
Andress Gvardado
Sasniegumi
Deportivo
PSV
Meksika
Luijs Rošē
Luijs Rošē (fr) bija franču airētājs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs Rošē startēja stūrmaņa divniekos kopā ar Gordonu Lovu. Viņi šajā disciplīnā startēja tikai kvalifikācijas kārtas braucienā.
1064. gads
1064. bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.
Žuau Pereira
Žuau Pedru da Silva Pereira (pt, dzimis ) ir bijušais Portugāles futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Portugāles futbola izlases dalībnieks.
Vislabāk pazīstams no sava laika Portugāles komandās Benfica un Sporting CP, kopumā Portugāles Premjerlīgā aizvadot 232 mačus un gūstot 9 vārtus. Ar Benfica 2005. gadā uzvarējis Premjerlīgā. Pavadījis arī divarpus sezonas Spānijas komandā Valencia un četras Turcijas komandā Trabzonspor. Savu karjeru noslēdzis Sporting CP, ar kuru 2021. gadā ieguvis savu otro Premjerlīgas titulu.
Portugāles futbola izlases sastāvā piedalījies 2012. gada Eiropas čempionātā un 2014. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Benfica
Trabzonspor
Oribe Peralta
Oribe Peralta (es; dzimis ) ir Meksikas futbolists, uzbrucējs, bijušais Meksikas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Meksikas augstākās līgas kluba C.D. Guadalajara sastāvā.
Kamaniņu braukšana 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — Divnieki
Vīriešu divnieku kamaniņu braukšanas sacensības 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs norisinājās Kamaniņu sporta centrā "Sanki". Sacensībās uzvarēja Vācijas duets Tobiass Vendls un Tobiass Arlts, sudrabu ieguva austrieši Andreass Lingers un Volfgangs Lingers, savukārt bronzu izcīnīja Latvijas duets Andris Šics un Juris Šics.
Brāļi Šici izcīnīja bronzas medaļu, kas ir viņu otrā medaļa Olimpiskajās spēlēs (2010. gadā Vankūverā izcīnīja sudrabu). Vēl Latviju pārstāvēja Oskars Gudramovičs un Pēteris Kalniņš, kas divu braucienu summā ieņēma 10. vietu.
Kārena Bleka
Kārena Blānša Bleka (en, dzimusi, mirusi ) bija amerikāņu aktrise, scenāriste, dziedātāja un dziesmu autore.
Meklējot Mr. Kauliņu
"Meklējot Mr. Kauliņu" ir Latvijas dokumentālā filma, kuras pirmizrāde notika. Filmas režisors ir Kaspars Roga.
Kārena Bleka
Slavu iemantojusi par savu darbu neatkarīgajā kino 1970. gados, bieži attēlojot ekscentriskus un neparastus varoņus. Bieži dēvēta par vienu no "Jaunās Holivudas" jeb "amerikāņu jaunā viļņa" pārstāvēm. Vairāk nekā 50 gadu laikā viņa piedalījās gandrīz 200 filmās. Karjeras laikā saņēmusi vairākus apbalvojumus, tostarp divas Zelta globusa balvas, kā arī nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā".
Meklējot Mr. Kauliņu
Filma nominēta 2019. gada Lielā Kristapa balvai kā "Labākā debijas filma".
Kārena Bleka
Viņas kinodebija bija 1966. gadā Frānsisa Forda Kopolas kinokomēdijā You're a Big Boy Now. Vēlāk piedalījusies gan kritiķu atzītajā, gan komerciāli veiksmīgajā Denisa Hopera filmā "Bezrūpīgais braucējs" (1969). Gadu vēlāk kopā ar Džeku Nikolsonu piedalījusies drāmā "Pieci viegli gabali" (1970), par ko nominēta Kinoakadēmijas balvai un saņēma Zelta globusa balvu kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā". 1974. gadā piedalījusies katastrofu filmā Airport 1975 un romantiskajā drāmā "Lielais Getsbijs" (The Great Gatsby), par ko saņēma savu otro Zelta globusu.
Meklējot Mr. Kauliņu
Sižets
Filmas galvenais varonis ir finansists Guntars Kļaviņš jeb "Mr. Kauliņš", kurš pazūd bez vēsts neilgi pēc tam, kad viņa bizness piedzīvo krahu. Kauliņa radinieki un draugi, tajā skaitā Kaspars Roga ir neziņā par to, kur viņš atrodas, tāpēc Roga apņemas uzzināt, kur Kauliņš palicis. Vairākus gadus vēlāk Roga Kauliņu atrod Sjerraleonē, kur Guntars avantūristiski uzsācis meklēt dimantus.