cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Skābputra
Vēsture un gatavošana
Pirmais ziņas par skābputru 17. gadsimtā sniedza vācu literāts Rozins Lentilijs, kurš novēroja, ka tā bieži gatavota un ēsta Kurzemes zemnieku vidū: „Zemnieki pa lielākajai daļai pārtiek no viegli samaltas griķu putras, tad arī ar no miežu putras, abas vārītas ar pienu, parasti sarūgušu, viņu liek galdā koka traukos.” Pēc Lentilija neviens cits gan vairs nav minējis, ka skābputra būtu gatavota arī no griķiem. Tad ar skābo krējumu aizdarītas skābputras recepte iekļauta 1796. gadā Jelgavā iespiestā Lestenes mācītāja Fridrihs Hazimirs Urbāns iesāktā un Jelgavas mācītāja un literāra Matiāsa Stobes pabeigtā pavārgrāmatā „Latviska pavāru grāmata muižas pavāriem par mācību visādus kungu ēdienus gārdi vārīt un sataisīt” (Pawaru Grahmata, Muiſßas Pawareem par Mahzibu wiſſadas Kungu Ehdeenus gahrdi wahriht un ſataiſiht):
19. gadsimta otrajā pusē Augusts Bīlenšteins sīki aprakstīja skābputras gatavošanu Dobeles apkaimē:
Valentīna
Valentīna var būt:
Nikolajs Svemps
Nikolajs Svemps (1889—1944) bija latviešu zemnieks un sabiedrisks darbinieks. Latviešu zemnieku savienības biedrs, Tautas padomes deputāts (1918).
Dzīvesgājums
Dzimis Beļavas pagasta Vecbabrānos pareizticībā pārgājušu Vidzemes zemnieku ģimenē. Leo Svempa vecākais brālis. Mācījās Beļavas pagastskolā, saimniekoja tēva mājās. Piedalījās Latviešu zemnieku savienības dibināšanā Valkā 1917. gada 12. maijā. 1918. gada 17. novembrī ievēlēts par Tautas padomes deputātu, piedalījās Latvijas valsts pasludināšanas aktā 18. novembrī.
1929. gadā nopirka Vārgaļu dzirnavas Stāmerienas pagastā. Otrā pasaules kara noslēgumā, Sarkanās armijas uzbrukuma laikā 1944. gada septembrī viņu apcietināja Gestapo, un viņš gāja bojā ieslodzījumā.
Aleksis Mierlauks
Aleksis Mierlauks (īstajā vārdā Aleksis Frīdenfelds; dzimis Ikšķilē, miris  Rīgā) bija latviešu teātra režisors un aktieris, viens no latviešu režijas mākslas pamatlicējiem.
Dzīvesgājums
Dzimis 1866. gada 15. aprīlī Ikšķilē. Bijis adoptēts, bet pēc audžuvecāku nāves no 13 gadu vecuma strādāja fabrikā, piedalījās Jonatāna biedrības teātra trupas izrādēs no 1886. gada. Strādāja Rīgas Latviešu teātrī (1890-1908), tad Jaunajā Rīgas teātrī (1908-1915), 1909. gadā papildinājās Maskavas Dailes teātŗī un un Berlīnē 1914. gadā.
Daiļrade
Aleksis Mierlauks bijis aktieris, kas atveidojis izteiksmīgas raksturlomas. Viņu uzskata par vienu no latviešu režijas mākslas pamatlicējiem un psiholoģiskā reālisma virziena veidotājiem. Mierlauka nozīmīgākais sasniegums ir Raiņa lugas "Uguns un nakts" pirmuzvedums Jaunajā Rīgas teātrī 1911. gadā, kas apliecināja latviešu skatuves mākslas briedumu 20. gadsimta sākumā. Pats Mierlauks tajā atveidoja Kangara lomu.
Apbalvojumi
Apbalvots ar III un IV (1935) šķiras Triju Zvaigžņu ordeni. 1937. gadā saņēma Tēvzemes balvu.
Baltais tilts
Atrašanās vieta
Atrodas J. Tumo-Vaižganto ielas vērumā, savienojot to ar Upes ielu.
Augstāk pa Neres straumi atrodas Zaļais tilts, zemāk — Dzelzs Vilka tilts (Geležinio Vilko tiltas).
Vēsture
Projektu izstrādāja Sanktpēterburgas institūts Transmostprojekt. Projekta autors — arhitekts Aļģimants Nasvītis, būvdarbus veica kompānija UAB Viadukas. Tilts tika atklāts 1996. gada 25. oktobrī. Tas ir 11 metrus augsts, 240 metrus garš un 6 metrus plats.
Bistršice pie Hostīna
Bistršice pie Hostīna (cz) ir pilsēta Čehijā, Zlīnas apgabala Kromeržīžas apriņķī. Atrodas pie Hostīna kalna, kās ir katoļu svētvieta ar baziliku tajā.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1368. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijā.
Jana Jackova
Jana Jackova (cs; dzimusi Frīdekmīstekā) ir Čehijas starptautiskā lielmeistare šahā (2001).
Biogrāfija
Trīs reizes izcīnījusi zelta medaļas Čehijas jauniešu šaha čempionātos: 1993. gadā U12 vecuma grupā, 1995. gadā U14 vecuma grupā un 1997. gadā U16 vecuma grupā. Piecas reizes pārstāvējusi Čehiju Pasaules junioru šaha čempionātos meitenēm (1998-2002), kur labāko rezultātu sasniegusi 1999. gadā Erevānā, kad izcīnījusi sudraba medaļu. Tāpat izcīnījusi divas sudraba medaļas Eiropas jauniešu šaha čempionātos: 1992. gadā U10 vecuma grupā un 1993. gadā U12 vecuma grupā. Daudzkārtējā Čehijas sieviešu šaha čempionāta dalībniece, kuros izcīnījusi trīs medaļas: zelta (1998), sudraba (1997) un bronzas (1999)
Četras reizes piedalījusies Eiropas individuālajā šaha čempionātā sievietēm (2002, 2005, 2007-2008), kuros labāko rezultātu sasniegusi 2002. gadā Varnā, kad ieņēmusi 12. vietu un kvalificējusies Pasaules šaha čempionātam sievietēm.
Piedalījusies 2004. gada Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā uzvarējusi Almīru Skripčenko, 2. kārtā uzvarējusi Korinu Peptanu, bet 3. kārtā zaudējusi Maijai Čiburdanidzei.
Pārstāvējusi Čehiju lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1998. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 2001. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2004. gadā saņēmusi arī vīriešu starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Kimono
Kimono ir japāņu tautastērps. Tas ir garš T veida apģērbs, parasti šūts no zīda vai kokvilnas. Japānā kimono valkā gan vīrieši, gan sievietes. Kimono tiek sasiets ar jostu, ko sauc par obi. Tradicionāli kimono tiek šūti ar rokām. Parasti kimono tiek valkāts formālos gadījumos.
Jana Jackova
Biogrāfija
Kopš 2010. gada reti piedalās šaha turnīros.
Kimono
Vēsture
Pastāv viedoklis, ka kimono ticis atvasināts no ķīniešu apģērba.
Autoceļš M9 (Krievija)
Autoceļš M9 "Baltija" (Автодорога М-9 «Балтия») ir Krievijas Federācijas federālais autoceļš, kas aiz Latvijas-Krievijas robežas savienojas ar autoceļu A12 un ir daļa no Eiropas autoceļu maršruta E22. Trases Maskava - Latvijas robeža garums ir aptuveni 610 km. No Maskavas līdz Volokolamskai ir uzbūvēta ap 100 km gara divjoslu šoseja, ko dēvē par "Jaunrīgas šoseju" (Новорижское шоссе).
Kimono
Vēsture
Japāņi sāka nomainīt kimono par labu Rietumu apģērbam 1870. gados. Pēc imperatora Meidzi pavēles policisti, dzelzceļnieki un skolotāji pārgāja uz Rietumu drēbēm. Rietumu apģērbs kļuva par karaspēka un skolas uniformu.
Džordža Vašingtona tilts
Džordža Vašingtona tilts (en) ir divstāvīgs maksas piekartilts, kas atrodas starp Ņujorkas štatu un Ņūdžersiju, ASV. Tilts savieno Ņujorkas Manhatanas rajonu ar Ņūdžersiju, šķērsojot Hudzonas upi. Tilta augšējā stāvā atrodas četras joslas katrā virzienā, ietves un riteņbraucēju celiņš, bet apakšējā stāvā trīs joslas katrā virzienā. Ātruma ierobežojums uz tilta ir 45 jūdzes stundā (72 km/h).
Kimono
Tērpa izveidojums
Tradicionālais japāņu kimono ir ļoti garš (sniedzas līdz pat potītēm) T veida apģērbs. Visas tā šuves ir taisnas. Kimono mēdz būt arī apkakle. Piedurkņu garums ir dažāds un var daudz ko pastāstīt par kimono īpašnieku. Piemēram, sieviešu kāzu kimono ir ar garām un platām piedurknēm. Piedurknes dažiem kimono var sniegties līdz pat grīdai, bet to platums pārsniegt pusmetru. Vispiemērotākais audums šim apģērbam ir zīds. Kokvilna ieņem otro vietu. No poliestera kimono tiek šūti diezgan reti. Visi sumo cīkstoņu apģērbi tiek izgatavoti pēc pasūtījuma.
Tradicionāli kimono tiek šūti ar rokām; pat ar šujmašīnu izgatavotā kimono jāiegulda ievērojams roku darbs.
Kimono raksts var noteikt, kurā sezonā tas tiek valkāts. Piemēram, pavasarī valkā modeli ar tauriņiem vai ķiršu ziediem. Vasarā bieži sastopami ūdens zīmējumi. Populārs rudens motīvs ir nodzeltējusi Japānas kļavas lapa, ziemas dizainā var būt iekļauti bambusu, priedes un plūmju ziedi.
Džordža Vašingtona tilts
Tilta celtniecība uzsākta 1927. gada oktobrī, bet tas atklāts satiksmei 1931. gada 24. oktobrī. 1962. gada 29. augustā atklāts tilta otrais stāvs. Līdz 1937. gadam tas bija garākais piekartilts pasaulē. Kopš 2006. gada valsts nacionālajos svētkos un atceres dienās uz tilta izkar 27 metrus garu, 18 metrus platu un 200 kg smagu ASV karogu. Tas ir lielākais brīvi plīvojošais ASV karogs pasaulē.
Tilts nosaukts par godu pirmajam ASV prezidentam Džordžam Vašingtonam.
Kimono
Tērpa izveidojums
Atšķirībā no sieviešu kimono, vīriešu kimono tērpi ir daudz vienkāršāki, parasti tie sastāv no pieciem gabaliem, neskaitot apavus.
Arī daudzskaitlis vārdam kimono ir "kimono", jo japāņu valodā netiek izdalīti daudzskaitļa lietvārdi. Angļu valodā dažreiz tiek izmantots daudzskaitlis "kimonos".
Valkāšana
Vārds kimono burtiski nozīmē "lieta, ko valkāt"; tas izriet no darbības vārda ki (着) un lietvārda mono (物).
Kimono tiek sasiets ar mīkstu un platu jostu, ko sauc par obi. Obi tiek vairākas reizes aptīta ap ķermeni un sasieta aizmugurē. Priekšpusē obi sasien tikai vecākās profesijas pārstāves — joro. Jāatzīmē, ka pie japāņu apģērba neder jebkuri apavi, bet tikai tradicionālie, kurus sauc par zori vai gita. Tagad kimono parasti valkā tikai formālos gadījumos un parasti tikai meitenes. Vecākas sievietes ikdienā valkā tradicionālās japāņu drēbes. Mūsdienās kimono galvenokārt tiek nēsāts svinīgos pasākumos, taču to var valkāt arī kā ikdienas apģērbu. Kimono var valkāt nozīmīgās svētku dienās un festivālos, kāzās un bērēs, taču ir maz gadījumu, kad mūsdienās cilvēkam būtu pienākums valkāt kimono.
Laika gaitā kimono ir ieguvis reputāciju kā neērti un grūti valkājams apģērbs; tomēr tas pēdējos gadu desmitos ir piedzīvojis popularitātes atjaunošanos, un kopš gadsimtu mijas kimono entuziastu skaits ir pieaudzis, reklamējot to kā ērtu un modernu apģērbu.
Cilvēki, kas mēdz valkāt kimono visbiežāk — dažos gadījumos pat ikdienā — ir gados vecāki vīrieši un sievietes, geišas, maiko un sumo cīkstoņi, taču sumo cīkstoņiem, kad tie parādās publiski, ir jāvalkā tradicionālais japāņu apģērbs.
Mazgāšana
Senatnē, lai mazgātu kimono, tas tika izārdīts un pēc tam atkal sašūts. Šo tradicionālo mazgāšanas metodi sauc par arai hari. Tā kā mazgājot šuves jāizņem, tradicionālais kimono ir jāšuj ar rokām. Arai hari ir ļoti dārga un grūti veicama, un tas ir viens no kimono popularitātes samazināšanās cēloņiem. Mūsdienu auduma tīrīšanas metodes šo vajadzību noliedz. Ir izstrādāti moderni audumi un tīrīšanas metodes, kas novērš šo vajadzību, lai gan joprojām tiek praktizēta kimono mazgāšana tradicionāli, īpaši augstas klases apģērbiem.
Izmaksas
Kimono, kas ražots pēc tradicionālām metodēm, vidējai japāņu ģimenei ir kļuvis pārāk dārgs. Saskaņā ar Tokijas vairumtirgotāju asociācijas datiem kimono maksā apmēram 1000 ASV dolāru. Daudzkārt kimono izmaksā pat daudz vairāk. Pilnīgi jauna sieviešu kimono cena var pārsniegt 10 000 ASV dolāru. Pilns apģērba komplekts ar kimono, apakšveļu, obi, zeķēm, apaviem un aksesuāriem var viegli pārsniegt 20 000 ASV dolāru cenu. Pat josta, kas izgatavota vienā eksemplārā, var maksāt tikpat, cik viss kimono.
Dažos īpašos gadījumos, piemēram, kāzu dienā, kad kimono valkāšanas vajadzība ir neatliekama, vairums cilvēku izvēlas to īrēt.
Vecružina
Vecružina (arī Vacružina, agrāk Vecie Ružini; ) ir ciems Rēzeknes novada Silmalas pagastā. Izvietojusies Ciskodu ezera dienvidaustrumu krastā pie reģionālā autoceļa P59 (Viļāni_Ružina_Malta) 9 km no pagasta centra Gornicas, 30 km no novada centra Rēzeknes un 235 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izaugusi pēckara gados pie bijušās Ružinas pagasta valdes Vecajos Ružinos. Vecružinā atrodas Tiskādu vidusskola, Rēzeknes novada speciālā pamatskola (agrāk Tiskādu sanatorijas internātpamatskola), Ružinas klubs , bibliotēka , pasts, doktorāts.
Afganistānas administratīvais iedalījums
Afganistānas administratīvo iedalījumu veido 34 provinces (puštu:ولايت wilayat), kuras sīkāk iedalās 408 distriktos.
Marks Viljamss
Marks Džeimss Viljamss (en; dzimis ) ir profesionāls Velsas snūkerists, trīskārtējs pasaules čempions. Kopumā līdz šim uzvarējis 22 reitinga turnīros.
Karjera
Profesionāļa karjeru sāka 1992. gadā. Pirmo reizi reitinga turnīrā uzvarēja 1996. gada janvārī, izcīnot Welsh Open titulu. 1997. gadā pirmoreiz kvalificējās Pasaules čempionātam, kur pirmajā kārtā uzvarēja savu toreizējo treneri Teriju Grifitsu, bet izstājās otrajā kārtā pēc zaudējuma Stīvenam Hendrijam. Jau nākamajā čempionātā iekļuva pusfinālā, bet 1999. gadā spēlēja Pasaules čempionāta finālā, kur piekāpās Hendrijam ar 11:18. Ļoti sekmīga Viljamsam izvērtās 1999.—2000. gada sezona, kad uzvarēja gan Apvienotās Karalistes, gan Pasaules čempionātā. Pasaules čempionāta finālā viņš ar 18:16 pieveica savu tautieti Metjū Stīvensu.
Arī 2002.—2003. gada sezonā Viljamsam izdevās uzvarēt abos nozīmīgākajos reitinga turnīros (Pasaules čempionātā un Apvienotās Karalistes čempionātā), kā arī Masters. 2003. gada Pasaules čempionāta finālā tikās ar Īrijas snūkeristu Kenu Dohertiju un uzvarēja ar 18:16. 2004. gadā Viljamsam tika piešķirts Britu impērijas ordenis (MBE).
Karjeras posms no 2004. līdz 2009. gadam nebija īpaši sekmīgs, šajā laikā uzvarēja tikai vienā reitinga turnīrā — 2006. gada China Open. 2008.—2009. gada sezonu pabeidza tikai 22. vietā pasaules rangā. 2010. gadā vēlreiz spēlēja Apvienotās Karalistes čempionāta finālā, kurā piekāpās Džonam Higinsam. 2011. gadā uz laiku atgriezās pasaules ranga 1. vietā.
Viljamss sekmīgi aizvadīja 2017.—2018. gada sezonu. Vispirms uzvarēja Northern Ireland Open un German Masters turnīros, bet sezonas noslēgumā triumfēja arī Pasaules čempionātā, finālā ar 18:16 pieveicot Džonu Higinsu un izcīnot savu trešo pasaules čempiona titulu.
Hellenic Petroleum
Hellenic Petroleum S.A. (el; saīsināti HELPE) ir Grieķijas enerģētikas holdinga uzņēmums. Galvenais birojs atrodas Atēnu priekšpilsētā Marousi. Hellenic Petroleum ir viens no lielākajiem uzņēmumiem Grieķijā, lielākais enerģētikas uzņēmums Grieķijā.
Hellenic Petroleum S.A. akcijas tiek kotētas Atēnu biržā (kods ELPE) un biržā London Stock Exchange (kods HLPD/98LQ). Lielākie uzņēmuma akcionāri ir: Paneuropean Oil and Industrial Holdings S.A. (42,6 %) un Grieķijas Republikas Aktīvu attīstības fonds (35,5 %).
Vēsture
1958. gadā Atēnu priekšpilsētā Aspropirgosā tika atklāta naftas pārstrādes rūpnīca. 1966. gadā Grieķijas ASV kopuzņēmums Tom Pappas Salonikos atvēra naftas pārstrādes rūpnīcu ESSO PAPPAS.
1975. gadā Grieķijas valdība dibināja uzņēmumu Public Petroleum Corporation (DEP), kura pārņēma naftas izpēti, iegūšanu un pārstrādi Grieķijas teritorijā. Tajā laikā valdība pārņēma arī Aspropirgosas rūpnīcu, kuru pārdēvēja par Hellenic Aspropygos Refinereies (ELDA).
1984. gadā valdība no Exxon nopirka tā Grieķijas biznesu un to pārdēvēja par EKO. 1980. gados valdība izveidoja uzņēmumu DEP-EKY, kas nodarbojās ar ogļūdeņražu izpēti un iegūšanu. izveidots gāzes ieguves uzņēmums DEPA.
1990. gados Grieķija veica naftas tirgus liberalizāciju. DEP pārņēma naftas pārstrādes un apgādes operācijas, pievienojot ELDA un EKO rūpnīcas. 1998. gada aprīlī DEP tika pārdēvēts par Hellenic Petroleum S.A.. Tā akcijas sāktas kotēt Atēnu un Londonas biržā. Nākamajos gados iegādāti vairāki uzņēmumi kaimiņvalstīs. 1999. gadā Hellenic Petroleum meitas uzņēmums ''EL.P.ET. BALKANIKI S.A. kļuva par Ziemeļmaķedonijas uzņēmuma OKTA'' stratēģisko investoru.
2002. gadā atklāts naftas cauruļvads Saloniki—Skopje.
Darbības jomas
Hellenic Petroleum grupas uzņēmumi nodarbojas ar:
Ajumi Kaihori
Ajumi Kaihori (ja; dzimusi ) ir bijusī japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Vērpes svārsts
Vērpes (griezes) svārsts ir svārsts, kurš sastāv no ķermeņa, kurš ir iekārts tādā veidā, ka tā vienīgā iespējamā kustība ir griešanās ap kādu vienu asi.
Tas var būt disks, kurš iekārts elastīgā stieplē un kurš atrodas līdzsvara stāvoklī, kamēr stieple nav savērpta. Pagriežot šo disku par kādu leņķi \alpha, stieple savērpjas un tajā rodas spēka moments M, kas tiecas atgriezt disku līdzsvara stāvoklī un rada diska rotācijas svārstības ap rotācijas asi.
M=-D\alpha,
kur D vērpes modulis.
Vērpes svārsta harmonisko svārstību kinemātikas vienādojums:
,
Zudusī Z pilsēta
"Zudusī Z pilsēta" (en) ir 2016. gada ASV biogrāfiska piedzīvojumu drāma, kuras režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Džeimss Grejs. Galvenās lomas atveido Roberts Patinsons, Čārlijs Hannems, Sjenna Millere, Toms Holands, Anguss Makfeidens, Īens MakDaiermids un Franko Nero. Filmas pirmizrāde notika Ņujorkas filmu festivālā.
Vērpes svārsts
kur ir savērpes leņķa lielākā vērtība, \omega_0 ir svārstību leņķiskā frekvence, t ir laika moments, \varphi_0 ir svārstību sākumfāze.
Zudusī Z pilsēta
Filma ir balstīta uz patiesiem notikumiem un vēsta par britu pētnieku Persivalu Fosetu, kurš bezvēsts pazuda 20. gadsimta 20. gados, kad viņš meklēja kādu noslēpumainu pilsētu Amazonē.
Vērpes svārsts
Svārstību leņķiskā frekvence
svārstību periods
kur I ir svārsta inerces moments.
2018. gada UEFA Čempionu līgas fināls
2018. gada UEFA Čempionu līgas fināls bija 2017.—2018. gada UEFA Čempionu līgas sezonas finālspēle. Tā notika sestdienā, NSC Olimpiskajā stadionā stadionā Kijivā, Ukrainā. Tajā tikās Spānijas klubs Madrides "Real" un Anglijas klubs Liverpool FC.
Madrides "Real" uzvarēja ar rezultātu 3:1 un Eiropas spēcīgākā futbola kluba trofeju izcīnīja 13. reizi kluba vēsturē un trešo reizi pēc kārtas. Real kvalificējās 2018. gada FIFA klubu pasaules kausam kā UEFA pārstāvji, kā arī 2018. gada UEFA Superkausam, kur spēlēs ar 2017.—2018. gada UEFA Eiropas līgas uzvarētājiem Madrides "Atletico".
Ceļš uz finālu
M — mājās; V — viesos
Stadions
Par 2018. gada UEFA Čempionu līgas fināla norises vietu Kijivas olimpiskais stadions stadions tika izvēlēts UEFA izpildkomitejas sanāksmē Atēnās.
Mazplāņi
Mazplāņi ir apdzīvota vieta Tukuma novada Zantes pagastā. Atrodas pagasta vidusdaļā 2,3 km no pagasta centra Zantes, 36 km no novada centra Tukuma un 97 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Plāņu muižas Mazplāņu pusmuižu (Klein-Planen).
Lusiana Moralesa Mendosa
Lusiana Moralesa Mendosa (es; dzimusi Limā) ir Peru starptautiskā meistare šahā (2003).
Biogrāfija
2003. gadā uzvarējusi Panamerikas junioru šaha čempionātā U20 meiteņu vecuma grupā. Tajā pašā gadā Sanpaulu uzvarējusi Pasaules čempionāts šahā sievietēm atlases cikla Dienvidamerikas zonas turnīrā un izcīnījusi tiesības piedalīties Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas. Piedalījusies 2004. gada Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā zaudējusi Katerinai Lagno. 2007. gadā Buenosairesā uzvarējusi Dienvidamerikas junioru šaha čempionātā U20 meiteņu vecuma grupā.
Pārstāvējusi Peru Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 3 reizes (2002, 2006, 2010).
Par panākumiem turnīros FIDE 2003. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. Kopš 2013. gada reti piedalās šaha turnīros.
2014. gadā ar maģistra grādu valsts pārvaldes un komunikāciju jomā pabeigusi Teksasas Universitāti Braunsvillā.
Kima Beisingere
Kima Beisingere (en; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise un bijusī modele.
Viņa ir pazīstama ar Bonda meitenes lomas atveidošanu 1983. gada filmā "Nekad nesaki nekad" (Never Say Never Again), kā arī ar galvenās sieviešu lomas atveidošanu 1989. gada filmā "Betmens". Par lomu filmā "Dabiskais" (The Natural; 1984) K. Beisingere tika nominēta Zelta globusa balvai. Savukārt par lomu filmā "Losandželosa konfidenciāli" (L.A. Confidential; 1997) viņa saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā aktrise otrā plāna lomā, kā arī Zelta globusa balvu un Ekrāna aktieru ģildes balvu. Vēl filmējusies tādās filmās kā "9 1/2 nedēļas" (9½ Weeks; 1986), "Galīgā diagnoze" (Final Analysis, 1992), "Astotā jūdze" (8 Mile; 2002), "Durvis grīdā" (The Door in the Floor, 2004), "Mobilais" (Cellular, 2004), "Sargs" (The Sentinel, 2006).
1992. gadā Beisingerei piešķirta zvaigzne Holivudas Slavas alejā.
Pēteris Murītis
Pēteris Murītis (1891—1924) bija latviešu agronoms un sabiedrisks darbinieks. Latviešu zemnieku savienības Centrālās padomes loceklis, Tautas padomes deputāts (1918).
Dzīvesgājums
Dzimis 1891. gadā Arakstes pagastā zemnieku ģimenē. Mācījās Ata Ķeniņa reālskolā Rīgā, 1911. gadā Jelgavas reālskolā. Studēja Rīgas politehniskā institūta lauksaimniecības nodaļā, kuru beidza 1915. gadā. Strādāja par Rūjienas lauksaimniecības skolas pārzini (direktoru).
Pēc Februāra revolūcijas 1917. gada 12. maijā piedalījās Latviešu zemnieku savienības (LZS) dibināšanā Valkā, kur tika ievēlēts par LZS Centrālās padomes locekli, vienlaikus bija arī LZS Valmieras apriņķa valdes priekšsēdētājs. 1918. gada 17. novembrī ievēlēts par Tautas padomes deputātu, piedalījās Latvijas valsts pasludināšanas aktā 18. novembrī. Pēcāk strādāja par Valmieras apriņķa valsts zemju inspektoru un Valmieras divgadīgās lauksaimniecības skolas pārzini. Bija visu LZS kongresu delegāts, kuros tika no jauna ievēlēts par LZS Centrālās padomes locekli.
1924. gada augustā P. Murītis kopā ar vairākiem lauksaimniecības speciālistiem apmeklēja Vāciju. Miris 1924. gada 20. decembrī pēc sašaušanas medībās, apglabāts Skudrītes kapos Rūjienā.
Andris Caune
Andris Caune (dzimis Rīgā) ir latviešu vēsturnieks un arheologs. Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis.
Dzīvesgājums
Dzimis 1937. gadā Rīgā mākslinieka Voldemāra Caunes ģimenē.
Studēja Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Hidrotehnikas fakultātē (absolvēja 1961. gadā), tad LVU Vēstures un filoloģijas fakultātē (absolvēja 1969. gadā).
Strādāja Latvijas PSR Kultūras ministrijas Zinātniskās restaurācijas projektēšanas birojā (1959—1969), tad kļuva par LZA Vēstures institūta Arheoloģijas nodaļas darbinieku. 1970. gadā sāka vadīt arheoloģiskos izrakumus Rīgā. Sevišķi aktīvi un vispusīgi veica pētījumus Vecrīgā.
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1993. gadā turpināja strādāt Latvijas Universitātes Latvijas vēstures institūtā, bija tā direktors (1996—2002). 1998. gadā viņu ievēlēja par Latvijas Valsts prezidenta izveidotās vēstures komisijas vadītāju. Viņa vadītā komisija izdeva vairāk nekā 20 rakstu sējumus par 20. gadsimta Latvijas vēsturi. Publicējis vairāk nekā 700 publikācijas.
Altdorfa
Altdorfa (de, ) ir pilsēta Šveicē, Ūrī kantona adminstratīvais centrs. Pilsēta atrodas Šveices centrālajā daļā, pie Fīrvaldšteterezera. 2014. gadā pilsētā dzīvoja 9,1 tūkstotis cilvēku. Lielākā daļa no pilsētas iedzīvotājiem (aptuveni 88%) sazinās vācu valodā. No 16. līdz 19. gadsimtam pilsēta bija zināma kā Ūrī (Uri).
Tērksu un Kaikosu futbola izlase
Tērksas un Kaikosas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Tērksas un Kaikosas salas starptautiskās futbola sacensībās. Tērksas un Kaikosas futbola izlasi pārvalda Tērksas un Kaikosas salu futbola asociācija.
Arnis Pētersons
Arnis Pētersons (dzimis ) ir Latvijas kalnu riteņbraucējs, iepriekš nodarbojies arī ar BMX un distanču slēpošanu.
Svētais Egidijs
Svētais Egidijs jeb Svētais Žils ; dzimis ap 650. gadu, miris ap 710. gadu) bija grieķu mūks-vientuļnieks, kurš dzīvoja Septimanijā (mūsdienās apmēram Langdoka-Rusijona).
Arnis Pētersons
A. Pētersona māsa Vineta Pētersone arī nodarbojas ar BMX riteņbraukšanu un distanču slēpošanu.
Kalnu riteņbraukšana
Pētersons galvenokārt startē olimpiskā krosa (XCO) disciplīnā, kopā ar Mārtiņu Blūmu pārstāvot "ZZK" velokomandu. Abi startē arī Latvijas kalnu riteņbraukšanas maratona (XCM) sacensībās. 2016. gadā Pētersons ieņēma pirmo vietu Vivus.lv MTB maratona un trešo vietu SEB MTB maratona kopvērtējumā.
Svētais Egidijs
Pamatojoties uz Zelta leģendas rakstiem, Svētais Egidijs dzīvoja Nīmas apkārtnē pilnīgā vientulībā ar pieradinātu briedi. Kādu dienu karaļa mednieki vajāja briedi, bet brieža vietā ar bultu ievainoja Svēto Egidiju. Karalis, izrādot cieņu vientuļniekam, izveidoja klosteri, kuram apkārt radās Senžilas pilsēta. Pats Egidijs kļuva par šī klostera abatu.
Kosmos-2523
Kosmos-2523 (Космос-2523) ir Krievijas slepens militārais pavadonis. Tas orbītā tika palaists 2017. gada jūnijā Krievijas Aizsardzības ministrijas uzdevumā.
30. oktobrī no Kosmos-2521 tika atdalīts apakšpavadonis, kas oficiāli nosaukts par Kosmos-2523.
Dzenis (nozīmju atdalīšana)
Dzenis var būt:
Jaunžagatu krauja
Jaunžagatu krauja ir aizsargājams ģeoloģisks un ģeomorfoloģisks dabas piemineklis Smiltenes novada Virešu pagastā aizsargājamo ainavu apvidus Ziemeļgauja teritorijā. Izveidojies Vecpalsas upes labajā krastā augšpus valsts autoceļa V368 (Zvārtava—Vireši) tiltam. Šeit 60 grādu leņķī atsedzas augšējā devona Frānas stāva Daugavas svītas dolomītu slāņi. Atseguma garums ir 15 metri, bet augstums — 3 metri.
Marija Sergejeva
Marija Sergejeva (ru; dzimusi ) ir Kazahstānas starptautiskā lielmeistare šahā (2001).
Biogrāfija
Četras reizes pārstāvējusi Kazahstānu Pasaules junioru šaha čempionātos (1997, 1999, 2001, 2003), kuros labāko panākumu sasniegusi 2003. gadā, kad ierindojusies 8. vietā.
Piedalījusies 2004. gada Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā zaudējusi Aleksandrai Kosteņukai.
Pārstāvējusi Kazahstānu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2001. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2016. gadā kļuvusi par FIDE treneri (FT).
Aija Kukule
Aija Kukule (dzimusi Rēzeknē) ir latviešu dziedātāja un mūzikas pedagoģe.
1956—1975
A. Kukule mācījusies Atašienes pamatskolā un Rēzeknes mūzikas vidusskolā. Jau skolas laikā viņa izmēģināja spēkus dziedāšanā, kopā ar Audriņu rokgrupu piedalīdamās festivālā "Liepājas dzintars". Piedaloties dažādos vokālajos konkursos, viņa ieguva tiesības uzstāties uz Sporta manēžas skatuves kādā pasākumā kopā ar profesionāliem solistiem, un tajā viņu pamanīja Raimonds Pauls un piedāvāja sadarboties.
1975—1991
Deviņpadsmit gadu vecumā A. Kukule 1975. gadā kļuva par vienu no R. Paula ansambļa "Modo" vokālās grupas dalībniecēm. Viņas debija solo mākslinieces statusā notika pāris gadus vēlāk, kad "Modo" ierakstīja albumu "Naktsputni", kurā ir gan kopā ar Mirdzu Zīveri un Pārslu Gebhardi dziedātas dziesmas, gan arī A. Kukules solo dziesmas "Naktsputni", "Kā svece deg" un "Kā caur pelniem". Dziesma "Tai pilsētai" "Mikrofona aptaujā" tiek atzīta par 1978. gada populārāko dziesmu. "Modo" sastāvā A. Kukule palika līdz 1978. gadam. A. Kukule uzvarēja Vissavienības padomju dziesmu jauno izpildītāju konkursā 1976. gada rudenī, tam sekoja turneja pa Padomju Savienību.
1979. gadā viņa kļuva par Latvijas TV un radio estrādes un vieglās mūzikas orķestra solisti, turpmākajos gados kopā ar to ierakstīja daudz dziesmu. Tajā laikā viņa turpināja izglītoties, 1983. gadā beidza Latvijas Valsts konservatorijas Kordiriģēšanas nodaļu. 1981. gadā "Mikrofona" aptaujā par gada populārāko dziesmu tiek atzīta R. Paula un L. Brieža dziesma "Dāvāja Māriņa", kuru A. Kukule dzied kopā ar mazo Līgu Kreicbergu. 1983. gadā viņa saņem LPSR Komjaunatnes prēmiju, 1985. gadā — Latvijas PSR Nopelniem bagātās skatuves mākslinieces goda nosaukumu.
Populārākās dziesmas "Mikrofona" aptaujā: "Kā caur pelniem" (1978, 4. vieta), "Tu un cits" (1979, 7. vieta), "Krēslas stundā" (1980, 6. vieta), "Dāvāja Māriņa" (1981, 1. vieta), "Ilgošanās" (1982, 11. vieta), "Laiks tālāk iet" (1985, 12. vieta), "Atvadas" (kopā ar V. Lapčenoku, 1987, 15. vieta), "Ai, māte Latgale" (1988, 10. vieta).
Pēc 1991. gada
No 1998. līdz 2003. gadam A. Kukule mācījās LU doktorantūrā. 2002. gadā viņa no studijas audzēkņiem nodibināja bērnu kori "Omnes", ar kuru piedalījās vairākos starptautiskos festivālos. Kora nozīmīgākais panākums ir uzvara starptautiskajā bērnu koru konkursā Coralis 2007 Barselonā 2007. gadā.
2005. gadā izdota A. Kukules izlase "Labākās dziesmas", kurā apokopota 21 dziesma no viņas 70. un 80. gadu repertuāra.
2020. gadā pārizdots A. Kukules 1985. gada soloalbums ar papildu dziesmām, kas ierakstītas šajā periodā.
Longs (nozīmju atdalīšana)
Longs var būt:
Konrāds fon Grīnevalds
Konrads Frīdrihs fon Grīnevalds (, dzimis, miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes dzelzceļa būves inženieris. Rīgas Politehniskā institūta absolvents, piedalījies Ainažu—Valmieras—Smiltenes dzelzceļa būvē.
Dzimis Tallinā, kur no no 1901. līdz 1905. gadam mācījās Nikolaja ģimnāzijā. No 1905. līdz 1906. gadam - krievu militarajā dienestā. No 1906. līdz 1909. gadam studēja Rīgas Politehniskajā institūtā. 1909. gadā kļuva par Vidzemes bruņniecības ceļu inženieri. No 1910. līdz 1912. gadam bija Ainažu—Valmieras—Smiltenes dzelzceļa distances priekšnieks un piedalījās dzelceļa būvniecībā. 1913. gadā kļuva par Igaunija bruņniecības ceļu inženieri un projektēja dzelceļa līniju no Tapas uz Paidi Igaunijā. Pirmā pasaules kara laikā dienēja kā Krievijas armijas rezerves virsnieks. 1918. gadā boļševiku izsūtīts uz Krasnojarsku. Tajā pašā gadā atgriezās Igaunijā, bet 1920. gadā devās uz Vāciju. 1925. gadā ieguva doktora grādu. 1932. gadā kļuva par Karlsrūes Tehnoloģiju institūta profesoru, bet no 1934. gada strādāja Dancigas Tehniskajā universitātē (mūsdienās Gdaņskas Politehnika).
Arturs Čikste
Arturs Čikste (dzimis, miris ) bija Latvijas PSR tautsaimnieks un sabiedrisks darbinieks, pirmā Latvijā nodibinātā kolhoza "Nākotne" ilggadējs priekšsēdētājs (no 1966. līdz 1990. gadam). Sociālistiskā Darba varonis, divkārtējs Ļeņina ordeņa kavalieris.
Dzimis Mahiļovas apkaimē, Pirmā pasaules kara latviešu bēgļu ģimenē. 1938. gadā tēvs tika represēts NKVD "Latviešu operācijas" gaitā, bet ģimene (māte ar trijiem bērniem) 1943. gadā atgriezās Latvijā un apmetās Šķibes pagastā.
Nodibinoties kolhozam "Nākotne", tā darbībā iekļāvās arī Arturs Čikste. 1948. gadā Čikstes brigāde ieguva lielisku ražu, un 1949. gadā viņam tika piešķirts Sociālistiskā Darba varoņa nosaukums. 1950. gadā viņš iestājās Komunistiskajā partijā. Pabeidzot Zaļenieku lauksaimniecības skolu, strādāja par agronomu. Kopš 1956. gada Čikste vadīja vairākus kolhozus līdz 1966. gadā tika iecelts par kolhoza "Nākotne" priekšsēdētāju. Beidzis Viļņas Augstāko partijas skolu. Bijis Latvijas PSR Augstākās Padomes un PSRS Augstākās Padomes deputāts.
Artura Čikstes vadības laikā tika būtiski labiekārtots kolhoza centrālais ciemats Nākotne, attīstītas palīgnozares, piemēram agaragara ražotne.
2018. gada 15. decembrī Glūdas pagastā Arturam Čikstem tika atklāta piemiņas zīme.
Rakuti (Cesvaines pagasts)
Rakuti ir ciems Madonas novada Cesvaines pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V434, Kujas upes krastā.
Valsts nozīmes aizsargājamie kultūras pieminekļi ciema apkārtnē: Kalniešos zemnieka dzīvojamā ēka.
Pārinieks (Latgales keramika)
Pārinieks (ltg) ir viens no Latgales podniecības saimniecības trauku veidiem, kas tiek lietots ēdiena nešanai uz tīrumu vai citām vietām.
Pārinieks sastāv no diviem nelieliem trauciņiem, kuru sāni ir salīmēti kopā. Tam ir osiņa, kas paceļas abu trauciņu savienojuma vietā. Katrs trauciņš ir slaidāks, salīdzinot ar pārosi. Siluetā pārinieks līdzinās medauniekam. Pārinieka trauciņi var būt ar vāciņiem. Pāriniekam vāpē iekšpusi un ārpuses augšējo daļu. Dekorē atturīgi.
Tā kā pārinieks sastāv no diviem atsevišķiem traukiem, ir iespējams nest divus dažādus ēdienus vienlaikus.
Lielais terors
Tīrīšanas vadībā un armijā
1936. gada augustā Maskavā notika paraugprāva, kurā notiesāja 16 augsta ranga komunistiskās partijas vecbiedrus un valsts darbiniekus, ieskaitot bijušo Komunistiskās Internacionāles vadītāju Grigoriju Zinovjevu un bijušo Padomju Krievijas valsts galvu Ļevu Kameņevu. Visiem tika piespriests nāvessods un viņi tika nošauti. 1937. gada janvārī notiesāja 17 mazāk nozīmīgus darbiniekus, kurus apsūdzēja sazvērestībā sadarbojoties ar Ļevu Trocki. 13 apsūdzētie tika nošauti, bet pārējie nosūtīti uz Gulaga nometnēm, kur drīz gāja bojā. 1937. gada 30. jūlijā tika izveidotas speciālas komisijas ātrākai apcietināto notiesāšanai — NKVD troikas. 1937. gada jūnijā slepens tribunāls notiesāja Sarkanās armijas vadību, ieskaitot tās bijušo virspavēlnieku Mihailu Tuhačevski un M. Frunzes Kara akadēmijas priekšnieku Augustu Korku. 1938. gada martā paraugprāvā notiesāja 21 augsta ranga partijas un valdības darbinieku, ieskaitot bijušo Komunistiskās Internacionāles vadītāju Nikolaju Buharinu, bijušo valdības vadītāju Alekseju Rikovu un bijušo NKVD vadītāju Genrihu Jagodu. 18 no apsūdzētajiem tika piespriests nāvessods. Sekoja vēl citi aresti, kā rezultātā gandrīz visi boļševiki, kuri bija aktīvi piedalījušies 1917. gada revolūcijā, tika sodīti ar nāvi, tajā skaitā četri no sešiem Oktobra revolūcijas laika politbiroja locekļiem, kuri bija dzīvi (Ļevs Trockis tika nogalināts vēlāk, sestais bija pats Staļins).
Nacionālās operācijas
Par nacionālo operāciju sākumu ir jāuzskata 1937. gada 25. jūlijs, kad NKVD vadītājs Nikolajs Ježovs parakstīja un telegrāfiski izsludināja pavēli "nr.00439", — piecu dienu laikā apcietināt visus Vācijas pavalstniekus, tajā skaitā politiskos emigrantus, kuri bija strādājuši vai strādāja militārajā rūpniecībā un transportā. 11. augustā sekoja pavēle par represiju uzsākšanu pret PSRS dzīvojošajiem poļiem, bet ar 23. oktobra pavēli N. Ježovs lika apcietināt un nodot tiesai visus pārbēdzējus no ārvalstīm. Pēc nacionālās pazīmes veiktā masu terora laikā līdz 1938. gada septembrim vien nāvessodu piesprieda 172 830 apcietinātajiem.
Latviešu operācija
Viena no etniskajām grupām, kas īpaši cieta Lielajā terorā, bija Padomju Savienībā dzīvojošie latvieši. 1937. gada 30. novembrī PSRS iekšlietu tautas komisāra vietnieks Frinovskis pavēlēja 3. decembrī vienlaikus visās PSRS republikās, novados un apgabalos veikt latviešu arestu. Arestam tika pakļauti visi latvieši, kuri PSRS bija ieradušies pēc 1920. gada, latviešu biedrības "Prometejs" vietējo filiāļu un latviešu klubu vadītāji, valdes locekļi un štata darbinieki, agrāk funkcionējušo akciju sabiedrību "Produkts" un "Kokmateriālu produkts" bijušie vadītāji un valdes locekļi, Latvijas pavalstnieki, izņemot diplomātisko iestāžu darbiniekus, un latvieši, kuri no Latvijas ieradušies kā tūristi un palikuši uz dzīvi PSRS. Tāpat apcietināja latviešu kultūras darbiniekus, žurnālistus, skolotājus un latviešu kolhozu, amatnieku arteļu un kooperatīvo uzņēmumu darbiniekus. Latviešus apsūdzēja spiegošanā un diversiju plānošanā, pretpadomju un nacionālistiskā darbībā. Kā liecina krievu vēsturnieku N. Ohotina un A. Roginska pētījumi, laikā no 1937. gada decembra līdz 1938. gada novembrim NKVD "divnieki" un "trijnieki" pa "latviešu līniju" notiesāja 22 360 cilvēkus. 16 573 (74%) saņēma nāvessodu. Apcietināto sievas izsūtīja nometinājumā uz attāliem PSRS rajoniem, daudzkārt arī viņas apcietināja un ievietoja labošanas darbu nometnēs.
Reabilitācija
Pēc Staļina nāves PSKP kongresā 1956. gada februārī Ņikita Hruščovs nosodīja lielo teroru un atzina, ka daudz upuru bija bez vainas. Pamazām sākās nepatiesi notiesāto personu reabilitācija. Mihails Tuhačevskis un citi Sarkanās armijas ģenerāļi tika reabilitēti 1957. gadā. 50. gados tika reabilitēti politbiroja locekļi Jānis Rudzutaks un Staņislavs Kosiors. Taču Nikolajs Buharins un citi Maskavas paraugprāvās notiesātie tika reabilitēti tikai 1988. gada nogalē.
Upuru skaits
Pēc padomju arhīvu datiem 1937.-1938. gadā NKVD apcietināto 1 548 366 cilvēku, no kuriem 681 692 tika nošauti. Pēc citiem datiem šo divu gadu laikā nogalināto skaits ir lielāks — 950 000 līdz 1,2 miljoniem.
Miči Goto
Miči Goto (ja; dzimusi ) ir japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Inokentijs Smoktunovskis
Inokentijs Smoktunovskis, īstajā uzvārdā Smoktunovičs (ru, dzimis, miris ) bija padomju / krievu aktieris, PSRS Tautas skatuves mākslinieks, Ļeņina prēmijas ieguvējs, Sociālistiskā Darba Varonis.
Roberts Levandovskis
Roberts Levandovskis (pl; dzimis ) ir Polijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Polijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2023) pārstāv Spānijas La Liga klubu FC Barcelona.
Inokentijs Smoktunovskis
Dzimis zemnieku ģimenē. Pēc Otrā pasaules kara pārcēlās uz Krasnojarsku, bet vēlāk uz Maskavu. Kā kinoaktieris debitējis 1956. gadā filmā "Slepkavība Dantes ielā". Filmējies tādās filmās kā "Mocarts un Saljēri" (1962), "Hamlets" (1964), "Sargies auto!" (1966), "Spogulis" (1975). Ieskaņojis animācijas filmas "Gārnis un dzērve" (1974) un "Kalifs-stārķis (1981). Lasīja aizkadra tekstus dokumentālās filmās.
Roberts Levandovskis
Levandovskis tiek uzskatīts par vienu no savas paaudzes labākajiem uzbrucējiem. Viņš ir viens no visu laiku labākajiem spēlētājiem, kas ir spēlējis Vācijas Bundeslīgā. Bundeslīgā 384 maču laikā guvis 312 vārtus, kas ir otrs labākais rezultāts, atpaliekot tikai no Gerda Millera.
Karjera izlasē
2014. gada 7. septembrī 2016. gada Eiropas čempionāta futbolā kvalifikācijas turnīra spēlē pret Gibraltāru Levandovskis guva savu pirmo hettriku starpautiskās spēlēs. 2015. gada 13. jūnijā spēlē pret Gruzija viņš guva vēl vienu hettriku.
Sasniegumi
Lech Poznań
Borussia Dortmund
FC Barcelona
Individuālie sasniegumi
Bādšandava
Bādšandava ir kūrortpilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Saksijas Šveices - Austrumu Rūdu kalnu apriņķī pie Elbas upes. Būdama Saksijas Šveices viducī, pilsēta attīstās kā tūrisma centrs.
Izglītība, kultūra, tūrisms un sports
Netipiski pēc iedzīvotāju skaita tik mazai pilsētai Bādšandavā darbojas tramvajs (Kirnitzschtalbahn), kas savieno Bādšandavu ar Lihtenhainas ūdenskritumu. Pilsētā atrodas 1904. gadā uzceltais 52,26 metrus augstais lifts (Personenaufzug Bad Schandau), kas paceļ cilvēkus uz Elbas ielejas virsotni.
Darbības vārda izteiksme
Darbības vārda izteiksme ir viena no darbības vārda gramatiskajām kategorijām. Darbības vārdi konkrētā izteiksmē izsaka darbības attieksmi pret īstenību. Ar izteiksmes palīdzību tiek izteikta modalitāte, kā arī teksta autora attieksme pret izteikuma saturu un darbības realitāti.
Hamlets (1964. gada filma)
"Hamlets" (ru) ir 1964. gada padomju melnbaltā filma, kuras režisors un scenārija autors ir Grigorijs Kozincevs. Filma ir balstīta uz Viljama Šekspīra lugu ar tādu pašu nosaukumu, galvenās lomas atveido Inokentijs Smoktunovskis, Mihails Nazvanovs, Elza Radziņa, Jurijs Tolubejevs, Anastasija Vertinska un Vladimirs Ērenbergs. Filma stāsta par princi Hamletu, kurš vēlas atriebt sava tēva nāvi.
Darbības vārda izteiksme
Izteiksmes var iedalīt pēc izteikuma satura atbilstības reālai situācijai. Tādējādi latviešu valodā var tikt izdalīta īstenības izteiksme kā reālas darbības izteicēju un tā sauktās neīstenības izteiksmes, pie kurām pieder atstāstījuma, vēlējuma, vajadzības un pavēles izteiksme, kā ireālas darbības izteicējas.
Latvijas Kara tiesa
Latvijas Kara tiesa bija Latvijas bruņoto spēku militāra tiesa, kas pēc Tautas apsardzības ministra Jāņa Zālīša 1919. gada 13. februāra pavēles Liepājā izveidota kā lauka karatiesa. Kara tiesnešu, kara prokuroru un kara izmeklētāju kandidatūras izvirzīja Tautas apsardzības ministrija.
Vēsture
Latvijas Kara tiesas pirmais priekšsēdētājs Liepājas periodā bija virsleitnants A. Grāmatiņš, tiesas locekļi bija Stiebris un V. Beķeris, kara izmeklēšanas tiesnesis bija virsleitnants J. Dzintars, prokurors virsleitnants V. Dāle, darbvedis V. Tepfers, pēc 16. aprīļa apvērsuma tās darbību pārtrauca. Ziemeļlatvijas armijas kontrolētajā teritorijā 1919. gada vasarā izveidoja kara apgabala tiesu Valmieras un Cēsu cietumos ievietoto arestēto lietu izskatīšanai. Tās prokurors bija O. Muižnieks, izmeklēšanas tiesneši Donis, J. Sproģis, J. Rapa un Dzelmens, sekretāri — Dravnieks un Tataris. Pēc Cēsu kaujām 1919. gada jūnijā Latvijas Kara tiesa atsāka savu darbību Vaļņu ielā 2 Rīgā, tad Antonijas ielā 1, Tērbatas ielā 17, Kr. Barona ielā 20, Miķeļa ielā 14. 1919. gada 18. jūlijā izveidoja centralizētu Kara tiesu pārvaldi, kuras priekšnieks bija virsleitnants A. Grāmatiņš, viņa palīgs leitnants J. Ducens, kancelejas priekšnieks — J. Brasmanis, izmeklēšanas tiesnesis — leitnants J. Privka.
Latvijas armijas reorganizēšanas laikā 1919. gada 1. augustā izveidoja Kurzemes divīzijas, Vidzemes divīzijas un Liepājas Kara izmeklēšanas tiesnešu iecirkņus, bet 29. augustā izveidoja Latgales divīzijas iecirkni un 2 aizmugures iecirkņus. Kara tiesu pārvalde pārņēma Rīgas militāro cietumu un to reorganizēja par Kara cietumu. 1919. gada 22. decembrī izveidoja Latvijas Kara virstiesu kā kasācijas instanci. Izveidoja atsevišķu Karalauka tiesu, kuras kompetencē bija lietas par spiegošanu un slepenu vai atklātu sabotāžu.
Cērteles
Cērteles ir ciems Madonas novada Cesvaines pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V434.
Ceļteku dzimta
Ceļteku dzimta (la) ir liela, daudzveidīga dzimta panātru rindā.
Sistemātika
Ceļteku dzimtā ir klasificētas 94 ģintis un aptuveni 1900 sugas. Lielākā ceļteku ģints ir veronikas (Veronica), kurā ir aptuveni 450 suga
Dzimtā klasificētās ciltis un ģintis:
Žagariņi
Žagariņi (lt) jeb zaķauši ir bajāru izcelsmes taukos vai eļļā vārīts lietuviešu konditorejas izstrādājums no rauga mīklas. Sākotnēji žagariņus gatavoja tikai Aukštaitijā, bet vēlāk tie izplatījās visā Lietuvā un arī Latgalē.
Daugavpils Borisa un Gļeba pareizticīgo katedrāle
Daugavpils Svētā Borisa un Svētā Gļeba pareizticīgo katedrāle ir Latvijas pareizticīgās baznīcas katedrāle Daugavpilī, Latvijā. Baznīcā vienlaikus var atrasties 5000 cilvēki, kas to padara par lielāko pareizticīgo baznīcu Latvijā.
Viena no četrām Latvijas pareizticīgo katedrālēm (Rīgā, Daugavpilī, Jelgavā un Liepājā).
Vēsture
Daugavpils Svētā Borisa un Svētā Gļeba pareizticīgo katedrāle uzcelta laikā no 1904. līdz 1905. gadam. Būvēta pēc šķirsta (kuģa) baznīcas parauga. Katedrālei ir trīs jomi, tā ir 40 m gara, 20 m plata un 16 m augsta. Sākotnēji tika paredzēts, ka baznīca tiks izmantota garnizona vajadzībām. Baznīca atrodas tā sauktajā Baznīcu kalnā, kur vēl atrodas Jaunavas Marijas Bezvainīgās Ieņemšanas Romas katoļu baznīca, Mārtiņa Lutera evaņģēliski luteriskā baznīca un Svētā Nikolaja vecticībnieku baznīca.
1913. gadā tā kļuva par Polockas eparhijas Daugavpils vikariāta baznīcu, 1938. gadā par Latvijas Pareizticīgo baznīcas Jersikas bīskapijas, bet 1989. gadā par Rīgas eparhijas Daugavpils vikariāta, 2013. gadā par Daugavpils un Rēzeknes eparhijas galveno baznīcu.
Ungurkalns
Ungurkalns jeb Ozoliņu kalns atrodas Vidzemē, Limbažu novada Viļkenes pagasta austrumu daļā, Svētupes labajā krastā augšpus Šķirstiņiem.
Pilskalns orientēts paralēli Švētupei ziemeļu-dienvidu virzienā. Kalna ziemeļu gals ir 8—12 metrus augsts. Gar kalna trijām malām U burta veidā uzbērts valnis, kas dienvidu galā sasniedz 4 metri augstumu. Tādejādi norobežots 80 x 40 metrus liels plakums. Konstatēts kultūrslānis.
Nostāsti vēsta, ka Šķirstiņu muižas īpašnieks kalnā izbūvējis lapeni. Teikas arī vēsta, ka Ungurkalnā esot apslēpta manta un ka zviedru laikos kalnā bijusi baznīca, kas nogrimusi. Uz dienvidiem no pilskalna atradies Kapu kalns un Baznīckalns, kas norakti grantī 20. gadsimta 60.—70. gados.
Torkī
Torkī (en) ir piekrastes pilsēta Apvienotajā Karalistē, Dienvidrietumanglijas reģionā, Devonas grāfistē. 2011. gadā pilsētā dzīvoja 65 245 iedzīvotāji.
Cilvēki
Torkī dzimuši:
Lejasbindu krauja
Lejasbindu krauja ir aizsargājams ģeoloģisks un ģeomorfoloģisks dabas piemineklis Smiltenes novada Virešu pagasta Vidagā aizsargājamo ainavu apvidus Ziemeļgauja teritorijā. Izveidojies Gaujas upes labajā krastā iepretim Vizlas ietekai Gaujā. Atsegumu veido dolomītu un mālaini karbonātisku atsegumu josla. Atseguma garums ar pārtraukumiem ir 250 metri, bet maksimālais augstums — 3,5 metri.
Dinara Hazijeva
Dinara Hazijeva (en; dzimusi ) ir Kanādas starptautiskā meistare šahā (2004).
Biogrāfija
2000. gadā pārstāvējusi Kanādu Pasaules junioru šaha čempionātā, kurā ierindojusies 28. vietā. 2004. gadā uzvarējusi Kanādas sieviešu šaha čempionātā un izcīnījusi tiesības piedalīties Pasaules čempionāts šahā sievietēm. Piedalījusies 2004. gada Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā zaudējusi Alisai Gaļļamovai.
Pārstāvējusi Kanādu Pasaules šaha olimpiādēs:
Par panākumiem turnīros FIDE 2004. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
28. Bārtas policijas bataljons
28. Bārtas policijas bataljons bija militāra latviešu brīvprātīgo vienība Trešā reiha pakļautībā Otrajā pasaules karā. Kaujas gaitas beidza ar iekļaušanu 15. ieroču SS grenadieru divīzijas 34. ieroču SS grenadieru pulkā kā III bataljons 1943. gada 15. jūlijā.
Izveidošana
28. Bārtas policijas bataljonu saformēja 1942. gada februārī Liepājā, sākotnēji ar mērķi izmantot kā sardžu bataljonu; tajā iekļāva vecākos brīvprātīgos, kā arī brīvprātīgos ar bojātu veselību no 21. Liepājas bataljona, 24. Talsu bataljona, kā arī 25. Abavas bataljons, tie tika uzskatīti par kaujas bataljoniem. Ar latviešu sakaru virsnieka pie Liepājas SS komandiera rīkojumu 28. Bārtas bataljona vadību uzņēmās virsleitnants Kārlis Mūsiņš. Bataljona formēšana turpinājās līdz 1942. gada martam, kad 11. martā vadību uzņēmās pulkvežleitnants Antons Grāmatiņš, bataljona vadošais sastāvs bija šāds:
Bataljona komandieris - pulkvežleitnants Antons Grāmatiņš
Apmācības turpinājās arī 1942. gada aprīlī, no 29. aprīļa līdz 15. maijam bataljona karavīrus-zemkopjus atlaida mājās sējas darbu veikšanai. Bataljons sākotnēji izmantoja Latvijas armijas formas tērpus, kas vēlāk tika papildināti ar vācu uniformām, vienota kaujas ietērpa nebija. Apgādē bataljonam palīdzēja Bārtas iedzīvotāji, nosaukuma dēļ uzskatot to par savu kaujas vienību. 1942. gada 9. jūnijā bataljona komandieri Grāmatiņu nomainīja kapteinis Ernests Šmits, apmācības tika nobeigtas jūnija beigās un 30. jūnijā pienāca pavēle doties uz Krivojrogas reģionu Ukrainā, sastāvā bija 12 virsnieki, 61 instruktori un 420 kareivji.
Dienesta gaitas
1943. gada jūlija sākumā pienāca pēkšņa pavēle par bataljona atbruņošanu un 15. jūlijā no tā atskaitīja gados vecākos vīrus un bataljonu iekļāva jaunveidotajā 15. ieroču SS grenadieru divīzijas 34. ieroču SS grenadieru pulkā kā III bataljonu.
Humennes apriņķis
Humennes apriņķis ir Slovākijas Prešovas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Prešovas apgabala Vranovas pie Topļas, Stropkovas, Medzilaborces un Sninas apriņķiem, Kosices apgabala Sobrances un Mihalovces apriņķiem, kā arī Poliju.
Jānis Bērziņš (TP loceklis)
Jānis Alfrēds Bērziņš (1894 — 1949) bija latviešu zemnieks un sabiedrisks darbinieks. Latviešu zemnieku savienības biedrs, Tautas padomes deputāts (1918), piedalījās Latvijas valsts pasludināšanas aktā 1918. gada 18. novembrī.
Jānis Alfrēds Bērziņš dzimis 1894. gada 7. (19.) februārī Rencēnu "Vec-Ostermaņos" saimnieka Pētera un Annas (dzimušas Kuplis) Bērziņu ģimenē.
Pēc Latvijas okupācijas 1941. gada rudenī pārcēlās uz dzīvi Valmierā pie jaunākā brāļa Alberta, bet 1944. gada pavasarī uz Rūjienu pie sievas radiem.