cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vladimirs Jerohins
Šaha kompozīcija
Lai gan Vladimirs Jerohins sastādīja dažādu žanru šaha kompozīcijas, viņa mīļākais žanrs bija divvilči. Piedalījies divos PSRS individuālajos čempionātos: 17. čempionātā (1983—1984) — ceturtā un 18. čempionātā (1985—1986) — četrpadsmitā vieta divvilčos. FIDE albumos iekļauti 29 viņa uzdevumi. 1989. gadā viņam tika piešķirts starptautiskā meistara tituls šaha kompozīcijā. Divvilču žanrā bijis tiesnesis vairākās sacensībās: žurnāla Probleemblad 1982. un 1983. gada konkursā, jubilejas turnīrā "Jerohinam-60", 14. PSRS komandu čempionātā. Publicējis vairākus rakstus par šaha kompozīcijas problēmām.
Piemērs
Uzdevuma risinājums:
Airētāji 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Šajā uzskatījumā apkopoti sportisti, airētāji, kuri startēja airēšanas sacensībās 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē no 1900. gada 25. augusta līdz 26. augustam. Šajās sacensībās kopumā startēja 108 sportisti (visi vīrieši) no 7 valstīm. Sportistiem bija iespēja startēt 4 dažādās disciplīnās. No šiem 108 sportistiem ne visiem ir zināma identitāte.
Sportisti
Sportisti sakārtoti alfabētiskā secībā pēc uzvārda.
Meti
Meti ir ciems Dienvidkurzemes novada Aizputes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 6 km no pagasta centra Rokasbirzes, 42 km no novada centra Grobiņas un 184 km no Rīgas.
Mežmuiža
Mežmuiža var būt:
Heaven Is a Traffic Jam on the 405
Sižets
Filma Heaven Is a Traffic Jam On the 405 ir veidotas no vairāk kā 20 stundu ilgām intervijām starp filmas režisoru Frenku Stīfelu un galveno varoni Mindiju Alperi. Mindija ir 57 gadus veca māksliniece, kas savus iekšējos nemierus, depresiju, pārdzīvojumus un dēmonus, pārvērš zīmējumos un lielizmēra papjēmašē skulptūrās.
Gebhards Līberehts fon Blihers
Gebhards Līberehts fon Blihers, Vālštates firsts (dzimis, miris ) bija prūšu ģenerālfeldmaršals Napoleona laikā. Komandēja prūšu spēkus Leipcigas kaujā 1813. gada 16. - 19. oktobrī un Vaterlo kaujā 1815. gada 18. jūnijā.
Dzimis Rostokā. Sešpadsmit gadu vecumā iestājies Zviedrijas armijas dienestā kā huzārs. Septiņgadu kara laikā nokļuva Prūsijas gūstā, un pieņēma piedāvājumu iestāties tās armijā. 1773. gadā domstarpību dēļ demobilizējās no Prūsijas armijas. Atgriezās armijā 1786. gadā, pēc Frīdriha Lielā nāves. 1801. gadā kļuva par ģenerālleitnantu.
1805. - 1806. gadā Prūsijā bija viens no kara partijas līderiem. Prūsijai katastrofālajā Ceturtās koalīcijas karā - kavalērijas ģenerālis. Piedalījās Jēnas-Auerštetas kaujā un komandēja prūšu spēkus Lībekas kaujā. Tika saņemts franču gūstā. Apmainīts pret franču ģenerāli Perēnu.
Sestās koalīcijas kara laikā bija viens no galvenajiem Prūsijas karavadoņiem. 1813. gada 26. augustā sakāva frančus Žaka Makdonalda vadībā Kacbahas kaujā. Leipcigas kaujās komandēja prūšu spēkus. Turpmākajā kampaņas gaitā komandēja armiju Briennas kaujā (1814. gada 29. janvāris), Larotjēres kaujā (1814. gada 1. februāris), Vošānas kaujā (1814. gada 14. februāris) un Laonas kaujā (1814. gada 9. - 10. martā). T.s Simts dienu laikā fon Blihers zaudēja Napoleonam Linjī kaujā, tomēr Vaterlo kaujā deva izšķirošu ieguldījumu Napoleona sagrāvē.
Pēc Napoleona kariem demobilizējās un dzīvoja savā īpašumā Silēzijā. Miris 1819. gadā.
Zeimuļi-Puzāki
Zeimuļi-Puzāki ir ciems Galēnu pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 226 km attālumā no Rīgas.
Gusinoozjorska
Gusinoozjorska (ru, bua) ir pilsēta Krievijā, Burjatijas Republikā.
Mežamuiža
Mežamuiža var būt:
Paskals Vērleins
Paskals Vērleins (de; dzimis ) ir profesionāls vācu sacīkšu braucējs, kurš pašlaik startē Pirmās formulas autosacīkstēs, pārstāvot Sauber komandu. Lai gan Paskalam Vērleinam pieder dubultpilsonība Vācijā un Maurīcijā, savā profesionālajā karjerā viņš galvenokārt startē zem Vācijas nacionālā karoga.
Bariss Kits
Bariss Kits (be; dzimis, miris ) ir baltkrievu izcelsmes ASV raķešu zinātnieks.
Paskals Vērleins
Vērleins Pirmās formulas sacensībās debitēja. gada sezonā Manor komandas sastāvā, kur 2016. gada Austrijas Grand Prix izcīņas laikā viņam izdevās izcīnīt savu pirmo Formula 1 karjeras punktu.
Bariss Kits
Bariss Kits dzimis Sanktpēterburgā, Krievijas Impērijā. Viņa tēvs bija baltkrievs, strādāja Pasta un telegrāfa ministrijā. 1918. gadā ģimene atgriezās tēva dzimtajā ciemā Aharodniki Baltkrievijā, kas drīz nonāca Polijas kontrolē. 1928. gadā Kits iestājās Viļņas Universitātē Fizikas un matemātikas fakultātē. 1933. gadā ieguva maģistra grādu matemātikā. Jau universitātes 3. kursā Bariss Kits sāka mācīt matemātiku Viļņas baltkrievu ģimnāzijā, un 1939. gadā viņš kļuva par šīs ģimnāzijas direktoru. Pēc Viļņas apgabala nonākšanas Lietuvas kontrolē Kits atgriezās Baltkrievijā un kļuva par Navahrudakas vidusskolas direktoru. Vācu okupācijas laikā viņš bija skolotājs Lebedevas skolā un skolotāju semināra direktors. Uz aizdomu pamata par sakariem ar partizāniem Kits tika arestēts, bet atbrīvošanu panāca viņa bijušie skolnieki. 1943. gadā Kits izveidoja tirdzniecības skolu Maladzječnā.
Paskals Vērleins
Paskals Vērleins ir pazīstams arī kā 2015. gada DTM (Deutsche Tourenwagen Masters) salonautomobiļu sacensību čempions.
Bariss Kits
1944. gadā, vācu karaspēkam atkāpjoties, Kits devās uz Vāciju. Minhenē viņš mācīja matemātiku ukraiņu skolā. Studēja Minhenes Universitātes medicīnas fakultātē.
1963. gadā Kits saka strādāt International Telephone and Telegraph Corporation Astronautikas birojā. Viņš bija uzņēmuma prezidenta padomnieks un strādāja matemātiķu grupā, kas nodarbojās ar Mēness misiju atbalstu. Vēlāk Kits sāka strādāt ASV Sakaru departamenta Nacionālajā standartu birojā, kur viņš pētīja administrēšanas efektivitātes palielināšanas matemātiskās metodes. Paralēli viņš pasniedza matemātiku Mērilendas Universitātē.
1972. gadā Bariss Kits pārcēlās uz Vāciju Frankfurtē pie Mainas. Viņš bija Mērilendas Universitātes Eiropas nodaļas matemātikas profesors. 1982. gadā Rēgensburgas Universitātē Kits ieguva filozofijas doktora grādu matemātikas un zinātnes vēsturē.
Kubuļniški
Kubuļniški ir ciems Dagdas novada Konstantinovas pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 4 km no pagasta centra Konstantinovas, 12 km no novada centra Dagdas un 224 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa Sivera ezera krastā.
Dzimtes binaritāte
Dzimtes binaritāte (angļu val. Gender Binary System) ir vispārpieņemta ideja, ka pastāv stingrs visu cilvēku iedalījums tikai divos pilnīgi atšķirīgos dzimumos – vīriešu un sieviešu - un ka katram cilvēkam jāpieder vai nu vienam, vai otram dzimumam. Šis iedalījums ietekmē visu indivīda dzīvi, proti, vienam vai otram dzimumam tiek piedēvētas noteiktas sociālas lomas, ar vienu vai otru dzimumu saistītas ģērbšanās un uzvedības normas, romantiskās un seksuālās attiecības. Binārais dalījums neņem vērā lielu skaitu cilvēku, kas nejūtas nedz, kā vīrieši, nedz, kā sievietes, piemēram starpdzimuma cilvēki vai transseksuāļi, androgīni vai bezdzimtes cilvēki, hermafrodīti, kuru neatbilstība binārajai sistēmai izpaužas vai nu bioloģiskajā ķermeņa uzbūvē, vai sociālajā dzimumidentitātē.
Latvija 100
"Latvija 100" jeb "Latvijas valsts simtgade" ir dažādu nozīmīgu sabiedrisku pasākumu kopums — koncerti, filmas, festivāli, infrastruktūras attīstības projekti. Pasākumi tika rīkoti, lai atzīmētu 100. gadadienu kopš Latvijas Republikas proklamēšanas. Pasākumi sākās 2017. gada 4. maijā, un ir paredzēts, ka tie turpināsies līdz 2021. gadam. Kā daļa no "Latvija 100" norisinājās Latgales Simtgades kongress, Latvijas filmas Latvijas simtgadei, XXVI Vispārējie latviešu Dziesmu un XVI Deju svētki un citi pasākumi.
Pols Obrešs
Pols Obrešs (fr; dzimis, miris ) bija franču vingrotājs, startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Viņš 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja vingrošanas individuālajā daudzcīņā. Šajā disciplīnā viņš ieguva 266 punktus, izcīnīja dalīto 19. vietu kopā ar francūzi Žilu Dikrē.
Aleksandrs Pavlovs (modes mākslinieks)
Aleksandrs Pavlovs ir Latvijas modes mākslinieks un stilists. 1996. gadā viņš izveidoja zīmolu Alexander Pavlov. Ir piedalījies arī televīzijas šovos — “Stilistu kaujas”, “Gatava pārvērtībām” un “Ievas pārvērtības”. Aleksandrs Pavlovs ir dzimis un audzis Valkā. Pavlovs mācījās Valkas 2. vidusskolā.
Avro RJ70
Avro RJ70 ir British Aerospace 146 (BAe 146) sērijas reģionālo maršrutu reaktīvā lidmašīna, kas ražota no 1993. līdz 2003. gadam.
AirBaltic izmantoja Avro RJ70 lidmašīnas no 1995. līdz 2005. gadam, kad tās tika aizstātas ar Boeing 737 lidaparātiem.
Saab 340
Saab 340 ir Zviedrijas uzņēmuma Saab tuvo maršrutu turbopropelleru lidmašīna, kas ražota no 1983. līdz 2005. gadam.
AirBaltic savu pirmo lidojumu 1995. gada 1. oktobrī veica ar Saab 340 lidmašīnu. 1996. gada janvārī tā sāka lidojumus maršrutos Rīga–Viļņa un Rīga–Tallina. Latvijas nacionālā aviokompānija izmantoja Saab 340 līdz 1999. gadam, kad visas airBaltic Saab 340 lidmašīnas tika aizstātas ar Fokker 50 lidaparātiem.
Hazi Aslanovs
Hazi Aslanovs (az, ru; dzimis, miris ) bija azerbaidžāņu izcelsmes PSRS ģenerālmajors. Divkārtējais Padomju Savienības Varonis.
Otrā pasaules kara laikā komandēja tanku savienojumus - tanku pulku, vēlāk tanku brigādi. Piedalījās 1939. gada iebrukumā Polijā, Ziemas karā pret Somiju. Otrā pasaules kara laikā cīnījās Maskavas kaujā, Staļingradas kaujā un operācijā "Bagrations". Pirmo PSRS varoņa nosaukumu ieguva par kaujām pie Staļingradas, bet otro, ilgi pēc nāves - 1991. gadā. Kritis kaujā pie Priekules. Apglabāts Šahīdu alejā Baku.
Austrija 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Austrija 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs bija viena no 14 valstīm, kas startēja pirmajās vasaras olimpiskajās spēlēs. Neskatoties uz to, ka 1896. gadā Austrija bija Austroungārijas sastāvdaļa, olimpiskajās spēlēs tā startēja kā atsevišķa valsts. Šajās olimpiskajās spēlēs Austrija bija pārstāvēta ar trim sportistiem, kuri startēja trīs olimpiskajos sporta veidos.
Austrija šajās olimpiskajās spēlēs kopumā izcīnīja 5 olimpiskās medaļas, 2 zelta, 1 sudraba un 2 bronzas medaļas. Medaļas tika izcīnītas riteņbraukšanā (3 medaļas) un peldēšanā (2 medaļas). Medaļas izcīnīja visi Austrijas sportisti. Taču visvairāk medaļu, 3 medaļas riteņbraukšanā, izcīnīja Ādolfs Šmals.
Sportistu sadalījums starp sporta veidiem
• — Sportists(-i) startēja vairākos sporta veidos.
Paukošana 25px
Austrija paukošanā bija pārstāvēta ar vienu sportistu — Ādolfu Šmalu. Viņš sacenstās zobena disciplīnā, izcīnot 4. vietu.
Peldēšana 25px
Peldēšanā Austrija bija pārstāvēta ar diviem sportistiem. Viņi sacentās trijās peldēšanas disciplīnās, no kurām divās izcīnīja olimpiskās medaļas. Zelta medaļu brīvā stila 500 metru peldējumā izcīnīja Pauls Neimanis, bet sudraba medaļu brīvā stila 100 metru peldējumā izcīnīja Oto Heršmanis.
Lielkangari
Lielkangari ir ciems Ropažu novada Ropažu pagasta dienviddaļā, Pietēnupes krastos, pie autoceļa P4 (Rīga—Ērgļi). Pie Lielkangariem sākas Lielo Kangaru grēda.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Zeiniškas
Zeinišķi ir ciems Rušonas pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 222 km attālumā no Rīgas.
Ārējā Mongolija
Ārējā Mongolija (mongoļu: Ар Монгол) bija Cjinu impērijas reģions.
Kopš Cjinu dinastijas laikiem Ārējo Mongoliju pretstatīja Iekšējai Mongolijai, kas ir mūsdienu ĶTR autonomais reģions. Šo terminu bieži lieto Taivānā attiecībā uz Mongoliju.
Loginovs
Loginovs (ru, sieviešu dzimtē Loginova (Логинова)) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Augstkalne (Augstkalnes pagasts)
Augstkalne ir ciems Dobeles novada Augstkalnes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Svētes kreisajā krastā pie autoceļa P95 29 km no novada centra Dobeles un 85 km no Rīgas.
Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Mežmuižas (Grenzhof) centra. 1938. gadā Mežmuižu pārdēvēja par Augstkalni. Apdzīvotā vieta izaugusi pēckara gados, kad ciems bija padomju saimniecības «Augstkalne» centrs. Augstkalnē atrodas pagasta pārvalde, vidusskola, bibliotēka, pasts, Mežmuižas luterāņu baznīca. Mežmuižas pils komplekss ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis. Ciema dienviddaļā uz Svētes uzstādināts Augstkalnes dzirnavu ezers. 1 km uz ziemeļrietumiem no ciema centra izvietojies Augstkalnes lidlauks.
Mežā uz dienvidiem no Augstkalnes līdz Padomju armijas izvešanai atradās PSRS raķešu bāze (29. raķešu divīzijas 867. raķešu pulka 2. diviziona pozīcijas).
Klimats
Pēc ilggadējo novērojumu datiem apdzīvotā vieta Latvijā ar vismazāko nokrišņu daudzumu gadā.
Novadnieki
1593. gadā Mežmuižas mācītāja ģimenē dzimis literāts un valodnieks, Tērbatas universitātes rektors, pirmās latviešu vārdnīcas (1638) autors Georgs Mancelis (1593 - 1654). No 1621. līdz 1634. gadam par Mežmuižas mācītāju strādāja kontrreformācijas pretinieks, pirmās latviešu tautas vēstures grāmatas "Historia Lettica" autors Pauls Einhorns (ap 1590 - 1655). No 1756. gada līdz savai nāvei par Mežmuižas mācītāju strādāja literāts, Apgaismības kustības darbinieks, Kurzemes dziesmugrāmatas (1766) autors Kristofs Frīdrihs Neanders (1723 - 1802). No 1816. līdz 1826. gadam Augstkalnē par ārstu strādāja literāts un komponists Kārlis Bursi (1791 - 1870).
Džamīrs Nelsons
Džamīrs Nelsons (en; dzimis ) ir amerikāņu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. Pašlaik (2013) pārstāv NBA klubu Orlando "Magic".
Spēlējis NCAA, kur pārstāvēja Svētā Džozefa universitātes basketbola komandu "Hawks". 2004. gada NBA draftā Nelsonu Denveras "Nuggets" izraudzījās pirmajā kārtā ar kopējo 20. kārtas numuru, tomēr pēc tam viņš tika aizmainīts uz Orlando "Magic", kur aizvadījis visu profesionāļa karjeru. Debijas sezonā viņš tika iekļauts līgas simboliskajā debitantu otrajā izlasē. Piedalījās 2009. gada Visu zvaigžņu spēlē.
Piešķirtais dzimums
Piešķirtais dzimums jeb bioloģiskais dzimums ir dzimums, kas tiek piešķirts cilvēkam piedzimstot, balstoties uz virspusēju ārējo dzimumorgānu pārbaudi, kas vairumā gadījumu ļauj skaidri noteikt vai jaundzimušais ir vīriešu vai sieviešu dzimuma. Dzimumu parasti piešķir medmāsa, vecmāte, ārsts vai radinieks, ievērojot dzimtes binaritātes teoriju. Tomēr, noteiktā skaitā gadījumu dzimuma pazīmes pilnībā neatbilst vienam vai otram dzimumam, tādēļ ir iespējama ķirurģiska iejaukšanās, kuras mērķis ir cilvēka ārējo dzimumorgānu pielāgošana vienam vai otram dzimumam.
Ja dzimšanas brīdī dzimums tika noteikts un piešķirts nepareizi, vēlāk iespējama dzimuma atkārtota piešķiršana. Iemesli tam var būt dažādi, piemēram, acīmredzama kļūda dzimuma piešķiršanas brīdī; bērna vai jau pieaugušā indivīda dzimumidentitātes maiņa. Šajā gadījumā, pēc cilvēka paša izvēles, var tikt veikta ķirurģiska operācija (sk. dzimuma maiņas operācija un transseksualitāte).
Vēsturiski, cilvēka bioloģiskais dzimums tika noteikts pēc ārējām dzimumorgānu atšķirībām un bērns tika audzināts atbilstoši savam dzimumam. Mūsdienās, bioloģiskais dzimums ietver ne tikai ārējās dzimumu atšķirības, bet arī ķermeņa hormonālo un hromosomu uzbūvi. Jau pirms dzimšanas, atbilstoši hromosomām notiek arī atšķirīga smadzeņu attīstība, kas redzama pusaudžu vecumā, kad organisms izstrādā noteiktus hormonus, kuru ietekmē pusaudžiem parādās sekundārās dzimuma pazīmes. Neraugoties uz bioloģiskajām atšķirībām visos līmeņos, līdzību sievietes un vīrieša ķermenī ir daudz vairāk nekā atšķirību.
Saldi
Saldi ir ciems Dagdas novada Konstantinovas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 5 km no pagasta centra Konstantinovas, 10 km no novada centra Dagdas un 222 km no Rīgas.
Ciema teritorijā atrodas valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis - Saldu Piliņgore-pilskalns un senkapi.
Lorenčupe
Lorenčupe (arī Lorenča upe, augštecē upes nosaukums ir Auļupīte) ir Arāju ezerā ietekoša upe Cēsu novada Dzērbenes pagastā.
Iztece - uz ziemeļrietumiem no Auļiem. Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Arāju ezera rietumu krastā. Upi šķērso valsts autoceļš V299 (Rauna–Taurene–Abrupe), tās krastos atrodas Auļi.
Konovalova (Kastuļinas pagasts)
Konovalova ir ciems Aglonas novada Kastuļinas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 3 km no pagasta centra Priežmales, 16 km no novada centra Aglonas un 249 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies netālu no autoceļa P60, Koškinas ezera ziemeļaustrumu krastā.
Harijs Gregs
Harijs Gregs (en, dzimis, miris ) bija Ziemeļīrijas futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā, bijis Ziemeļīrijas futbola izlases dalībnieks.
Savas karjeras lielāko daļu aizvadījis Manchester United komandā, kopumā nospēlējot 247 mačus. 1958. gadā viņš kļuva par vienu no izdzīvojušajiem Minhenes aviokatastrofā. Dažkārt Gregs tiek uzskatīts par "Minhenes varoni", kad viņš no degošas lidmašīnas izglāba vairākus pasažierus, tai skaitā futbolistus Bobiju Čarltonu un Denisu Vaioletu, kā arī treneri Metu Bazbiju.
Jogjakarta
Jogjakarta (id, jv — ‘plaukstošā pilsēta’) ir pilsēta Indonēzijā, Javas salā, Jogjakartas īpašā reģiona administratīvais centrs. 2017. gadā pilsētā dzīvoja 423 tūkstoši iedzīvotāju, bet tās aglomerācijā iedzīvotāju skaits bija 4,01 miljons. No līdz, Indonēzijas Nacionālās revolūcijas laikā, Jogjakarta bija Indonēzijas galvaspilsēta. Pilsēta atrodas 35 km no Indijas okeāna, uz dienvidiem no Merapi vulkāna.
Harijs Gregs
Ziemeļīrijas futbola izlasi pārstāvējis no 1954. līdz 1963. gadam, kopumā aizvadot 25 mačus. Piedalījies 1958. gada FIFA Pasaules kausā, kur viņš tika atzīts par turnīra labāko vārtsargu.
Egils Melbārdis
Egils Melbārdis (dzimis ) ir latviešu aktieris, kurš kopš 2000. gada strādā Latvijas Nacionālajā teātrī. Filmējies televīzijas seriālā UgunsGrēks, tā turpinājumā UgunsGrēks. Atgriešanās., kā arī ierunā filmas ierakstu kompānijā SDI Media Latvia.
Kalnu lauvmutīte
Kalnu lauvmutīte (la) ir augu suga ceļteku dzimtā. Savvaļā tā ir plaši sastopama Eiropas dienvidu, centrālajā un rietumu daļā, kā arī Rietumāzijā. Eiropas ziemeļu daļā, tostarp Latvijā, kalnu lauvmutīte ir uzskatāma par ievazātu augu.
Morfoloģija
Kalnu lauvmutīte ir viengadīgs, 15—70 cm garš lakstaugs. Stublājs ir vienkāršs vai zarojošs, stāvs vai pacils un tas augšdaļā ir dziedzermatains. Auga lapas ir lancetiskas vai lineāras, 2,5—5 cm garas un 0,2—0,7 cm platas, gandrīz sēdošas, apmatotas un izvietotas diezgan blīvi uz stublāja.
Ziedi ir izvietoti stublāja un zaru galu lapu žāklēs skrajās ziedkopās. Kauss ir 1—1,8 cm garš, dalīts gandrīz līdz pamatam. Kausa daļas ir lineāras, apmatotas un aptuveni vainaga garumā vai to mazliet pārsniedz. Vainags ir gaišsārts, 1,2—1,8 cm garš; pamata daļā ir stobrveidīgs, galā divlūpains. Ziedam pieša nav. Uz augšlūpas un apakšlūpas ir tumšāku garensvītru zīmējums, pie apakšlūpas pamata gaišāks plankums. Auglis ir slīpi olveidīga, 0,7—1 cm gara dziedzermataina divcirkņu pogaļa. Zied no jūlija līdz septembrim.
1461. gads
1461. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās ceturtdienā.
Renārs Birkāns
Renārs Birkāns (dzimis ) ir latviešu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. 2023. gadā pārstāv Latvijas Basketbola līgas (LBL) klubu BK Ventspils. Iepriekš spēlējis citos Latvijas klubos.
Karjera
2013.—2014. gada LBL sezonā pārstāvēja no jauniešiem veidoto komandu "LMT Basketbola akadēmija". Pēc tam spēlējis BK Jelgava, bet no 2016. līdz 2020. gadam studēja Latvijas Universitātes Biznesa, vadības un ekonomikas fakultātē, vienlaikus augstā līmenī spēlējot basketbolu. Šajā laikā R. Birkāns bija viens no BK Latvijas Universitāte līderiem.
2020. gada vasarā pievienojās Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas klubam BK Liepāja. Liepājas komandas sastāvā R. Birkāns ieņēma pamatsastāva saspēles vadītāja lomu, pirmajās sezonās labāko sniegumu parādīt gan liedza traumas. 2022. gada vasarā komanda ar spēlētāju noslēdza jaunu līgumu, un 2022.—2023. gada sezonā R. Birkānam izdevās rādīt stabilu sniegumu, kas palīdzēja uzlabot komandas rezultātu, bet pats saspēles vadītājs divreiz sasniedza 15 rezultatīvo piespēļu rekordu: 2022. gada decembra spēlē pret "Valmiera Glass VIA" un nākamā gada martā pret Pērnavas "Sadam". Ar vidēji spēlē atdotu 7,1 rezultatīvu piespēli R. Birkāns bija pārliecinošs šī statistikas rādītāja līderis Latvijas—Igaunijas līgas regulārajā sezonā. Sezonu komanda noslēdza ar izcīnītām LBL bronzas medaļām, kas ir līdz šim augstākais sasniegums spēlētāja karjerā. Bronzas medaļu sērijā pret BK Ogre R. Birkāns bija gan komandas rezultatīvākais spēlētājs, gan arī atdeva visvairāk reultatīvu piespēļu.
2023. gada vasarā pēc trīs gadiem Liepājas klubā R. Birkāns noslēdza līgumu ar vienu no spēcīgākajiem Latvijas klubiem BK Ventspils.
R. Birkāns ir spēlējis Latvijas U-16, U-18 un U-20 izlasē. Piedalījies Latvijas izlases treniņos un 2022. gadā pirmo reizi bija iekļauts izlases sastāvā oficiālā spēlē, tomēr laukumā Pasaules kausa atlases spēlē pret Grieķijas izlasi neizgāja.
Kopā ar Latvijas studentu izlasi izcīnījis sudraba medaļu 2017. gada Universiādē Taivānā.
Mežciemi
Mežciemi ir ciems Cēsu novada Priekuļu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
Dabas pieminekļi ciema apkārtnē: Kazu grava.
Zeliški
Zeliški ir ciems Asūnes pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 298 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Garais ezers, viesu māja.
Valērijs Loginovs
Valērijs Loginovs (ru; dzimis Sizraņā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (1991), kas no 1992. līdz 1995. gadam pārstāvēja Uzbekistānu.
Biogrāfija
Pēc Ļeņingradas celulozes un papīra rūpniecības Tehnoloģiskā institūta beigšanas daudzus gadus strādājis Uzbekistānā. Trīs reizes uzvarējis Uzbekistānas šaha čempionātos (1976, 1982, 1984). 1991. gadā pēdējā PSRS komandu šaha čempionātā Uzbekistānas izlases sastāvā izcīnījis bronzas medaļu. Vairākkārt uzvarējis Budapeštas starptautiskajos šaha turnīros (1990, 1991), kā arī Budapeštas šaha turnīru sērijās First Saturday (1993, 1994) un Spring Open (1994). Tāpat uzvarējis starptautiskajos šaha turnīros Ļubļanā (1995), Grācā (1998), Sanktpēterburgā (1999). Pēc pārcelšanās uz Krieviju trīs reizes uzvarējis Sanktpēterburgas pilsētas šaha čempionātos (2000, 2004, 2005). Par panākumiem turnīros FIDE 1989. gadā Loginovam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1991. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Pārstāvējis Uzbekistānas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 2 reizes (1992-1994). 1992. gadā komandu vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu.
Aleksandrs Suvorovs (nozīmju atdalīšana)
Aleksandrs Suvorovs var būt:
Dobromiļa
Dobromiļa ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā Starijsambiras rajonā 5 kilometrus no Polijas robežas. Pie pilsētas - pazīstams Svētā Vasilija ordeņa klosteris.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1374. gadā. Ietilpa Žečpospolitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.
Pēc Pirmā pasaules kara tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, pilsētā ienāca padomju karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Dobromiļu ieņēma vācieši. Pilsētas ebreju iedzīvotāji tika iznīcināti holokaustā.
Pēc Otrā pasaules kara Dobromiļa iekļāvās PSRS, un ietilpa tajā līdz Ukrainas valsts neatkarības nodibināšanai 1991. gadā.
Deisms
Deisms ir reliģiska filozofija, kurā Dievu skata tikai kā pasaules pirmscēloni, kas ir nošķirts, nav līdzdalīgs un atbildīgs par pasaules turpmākām norisēm un procesiem. Deisti uzskata, ka, piemēram, mūsdienu pasaule ir tās pašas likumu varā, ne Dieva pakļautībā. Līdz ar to deisti noliedz arī visu pārdabisko, pareģojumus un brīnumus.
Mališka
Mališka (hy, ) ir liels ciems Armēnijas Vajocdzoras marzē. Atrodas Arpas un Mališkas upju krastos marzes centrālajā daļā netālu no šosejas, kas savieno Erevānu ar Irānas robežu. Attālums līdz reģiona galvaspilsētai Jehegnadzorai ir 6 kilometri.
Apskates vietas
Mališkā saglabājusies 1850. gada Svētā Georga baznīca, 8-15. gadsimtu Mozas pilskalns un 9-14. gadsimtu hačkari (akmeņi ar krustiem). Netālu no ciema atrodas Berdadžuras un Ahekaberdas viduslaiku cietokšņi.
Deisms
Tiek izšķirtas divas deisma formas: klasiskais deisms un modernais deisms.
Mališka
Iedzīvotāji
Pēc 2011. gada tautskaites datiem Mališkā bija 4460 iedzīvotāji, pārsvarā etniskie armēņi.
Džērsijas lidosta
Džērsijas lidosta (en) ir starptautiskā lidosta Džērsijā, kas apkalpo kroņa teritorijas galvaspilsētu Sentheljēru.
Tā atklāta 1937. gadā un paplašināta Otrā pasaules kara gados, kad Džērsija atradās vācu okupācijā. 1976. gadā veikta ievērojama lidostas pābūve.
Regulārie lidojumi visu gadu:
Transdzimums
Transdzimums ir no bioloģiskā dzimuma atšķirīga dzimtes identitāte vai dzimtes izpausme. Transdzimums neapzīmē seksuālo orientāciju — transdzimuma cilvēki, tāpat kā citu dzimšu cilvēki, var būt heteroseksuāli, homoseksuāli, biseksuāli, panseksuāli, aseksuāli, vai nepiederēt nevienam no vispārpieņemtajiem seksuālās orientācijas iedalījumiem. Transdzimuma cilvēkiem jeb transpersonām var būt īpašības, kuras parasti piedēvē konkrētam dzimumam, un viņi var identificēt sevi šo tradicionālo dzimumu robežās, vai arī identificēties ārpus tām, kā, piemēram, dzimtes kvīri vai bezdzimtes, dzimtes neitrālās un trešās dzimtes personas. Transpersonas var sevi apzināties arī kā divdzimšu, visdzimšu personas, vai identificēt sevi vai nu vispārpieņemtā transdzimumu spektra robežās, vai arī vairāk aptverošajos spektros, kuri ir sastādīti pēc jaunākiem, ievērojami visaptverošākiem pētījumiem.
Likumi
Eiropā ir 36 valstis, kurās ir nepieciešama psihiatra diagnoze, lai noteiktu dzimuma piederību, bet 20 Eiropas valstīs ir nepieciešama medicīniska operācija.
1206. gads
1206. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.
Es, Tonija
Es, Tonija (en) ir 2017. gada ASV biogrāfiskā filma. Filmas režisors ir Kreigs Gilespi, scenārija autors ir Stīvens Rodžerss. Filmas pamatā ir daiļslidotājas Tonijas Hārdingas dzīvesstāsts un viņas saistība ar 1994. gada uzbrukumu viņas sāncensei Nensijai Keriganai. Margota Robija atveido Hārdingu, Sebastians Stens atveido Hārdingas vīru Džefu Džilūliju un Elisone Dženija atveido Hārdingas māti Lavonu Goldenu. Pārējās lomas atveido Džuliana Nkolsone, Keitlina Kārvere, Pols Valters Hausers un Bobijs Kanavale.
Filmas "Es, Tonija" pasaules pirmizrāde norisinājās Toronto Starptautiskajā kinofestivālā, ASV kinoteātros filmu sāka demonstrēt tā paša gada 8. decembrī, savukārt Latvijas kinoteātros filmas pirmizrāde notika. Pie 11 miljonu ASV dolāru filmas budžeta, tā starptautiski iekasēja 53 miljonus ASV dolāru. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, īpaši par Robijas un Dženijas tēlojumu.
90. Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas ceremonijā Elisone Dženija saņēma balvu nominācijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā", tāpat filma tika izvirzīta nominācijās "Labākā aktrise galvenajā lomā" (Margota Robija) un "Labākā montāža". Vēl filma tika izvirzīta trim nominācijām Zelta globusa balvai, no kurām ieguva tikai vienu — Elisone Dženija kā labākā aktrise otrā plāna lomā pilnmetrāžas filmā, un divās nominācijās Ekrāna aktieru ģildes balvai, kur arī Dženija saņēma balvu kā labākā aktrise otrā plāna lomā, vēl balvai tika nominēta arī Robija kā labāka aktrise galvenajā lomā. Elisone Dženija kā labākā aktrise otrā plāna lomā saņēma arī BAFTA kino balvu, kurai kopuma filma tika izvirzīta piecās nominācijās.
Eponīms
Eponīms (grc (epṓnumos) — 'vārda devējs') ir reāls cilvēks, izdomāts tēls vai dievība, kura vārdā ir nosaukts kāds ģeogrāfisks objekts (kalns, upe, krāteris, utt., piemēram, Frīdrihs Canders ir Candera krātera eponīms), cilts, laika posms, kāds atklājums, u.c.
Krūmu ķauķis
Krūmu ķauķis (Acrocephalus dumetorum) ir neliels kāpelētājķauķu dzimtas (Acrocephalidae) dziedātājputns. Sastopams Eiropas austrumdaļā, Centrālāzijā un Dienvidāzijā. Ģeogrāfisko variāciju nav.
Izplatība
Krūmu ķauķis ir gājputns. Ligzdošanas areāla lielākā daļa izvietojas Krievijā, tās vidienē no Karēlijas līdz Urāliem un tālāk pāri Sibīrijas dienvidu daļai līdz Baikālam. Samērā parasts ligzdotājs krūmu ķauķis ir arī Somijas dienvidu daļā, Igaunijā, Latvijā un Baltkrievijas austrumu daļā. Lietuvā ligzdo mazākā skaitā. Nelielā skaitā, domājams, ligzdo arī Polijas austrumos un Zviedrijas dienvidos. Areāla dienvidu atzars Centrālāzijā sniedzas pāri Kirgizstānai līdz Uzbekistānas austrumiem un Afganistānas ziemeļiem.
Ziemo Nepālā, Indijā, Bangladešā un Šrilankā. Retumis ieklejo Rietumeiropā.
Latvijā
Krūmu ķauķis kā ligzdotājs Latvijā pirmo reizi konstatēts 1944. gadā, tomēr izteikts ligzdotāju skaita pieaugums atzīmēts, sākot ar 1970. gadiem. Šobrīd vietām, austrumu un dienvidu Latvijā, ir samērā parasts ligzdotājs. Retāks ligzdotājs krūmu ķauķis ir Kurzemē. Rudenī praktiski nav novērots, iespējams, tāpēc, ka diezgan agri aizceļo dienvidaustrumu virzienā uz ziemošanas vietām.
Izskats
Krūmu ķauķis ir vidēja auguma, slaids ķauķis ar īsiem, noapaļotiem spārniem un noapaļotu asti. Ķermeņa garums 12—14 cm, spārnu plētums 17—19 cm, svars 8—20 g (parasti ap 11 g).
Apspalvojums vienkrāsains, neuzkrītošs, bez svītrojuma un raibumojuma, mugurpuse nedaudz tumšāka nekā pavēdere. Mugura un spārni vēsi pelēkbrūni vai olīvbrūni, reizēm ar rudu toni, īpaši uz spārniem un muguras lejas daļā. Raksturīgi, ka rudenī pēc spalvu nomaiņas apspalvojums kļūst rudāks un siltāks. Pakakle gaiša, zemaste balta. Virs acs gara, šaura un gaiša uzacs. Lidspalvām gaišas maliņas. Kājas var būt gan tumši brūnas un pelēkas, gan gaišas, smilšu brūnas. Smailais knābis tumšs. Abi dzimumi izskatās līdzīgi. Jaunie putni košāki, rudāki nekā pieaugušie īpatņi.
Līdzīgas sugas
Krūmu ķauķis ir grūti atšķirams no purva ķauķa un ezeru ķauķa. Sugas salīdzinot, krūmu ķauķa apspalvojums ir pelēcīgāks, vēsāk brūns nekā purva ķauķim un ezeru ķauķim. Līdzīgs ir arī niedru strazds, kas ir lielāks, ar spēcīgu knābi.
Uzvedība
Krūmu ķauķis piemērojies dažādiem biotopiem un atšķirībā no citiem kāpelētājķauķiem apmetas ne tikai ūdens tuvumā, uzturoties kokos un krūmos. Sastopams no jūras līmeņa līdz 2000 m virs jūras līmeņa. Ligzdo dažādos krūmājos, kas jaukti ar garu zāli, jaunos mežos, pāraugušās pļavās, applūdušās bērzu un vitolu audzēs, meža stepē, purvos un citās mitrās vietās, ūdenstilpju krastus ieskaitot. Ļoti kustīgs un enerģisks ķauķis.
Barība
Krūmu ķauķis galvenokārt barojas ar kukaiņiem, piemēram, ar viedienītēm, spārēm, strauteņiem un taisnspārņiem. Barojas arī ar citiem nelieliem bezmugurkaulniekiem, piemēram, zirnekļiem, māņzirnekļiem, gliemežiem, kā arī nelielos daudzumos ar sēklām. Barību meklē krūmu un koku lapotnē, kā arī garā zālē un uz zemes. Medī kukaiņus arī lidojumā.
Ligzdošana
Ligzdošanas sezona ilgst no maija beigām līdz jūlijam. Krūmu ķauķi veido monogāmus pārus, kas ligzdo 25—100 m attālumā viens no otra. Pirmie pavasarī ierodas tēviņi, lai ieņemtu ligzdošanas teritoriju. Ar dziedāšanu tēviņš paziņo par aizņemtu teritoriju un piesaista mātītes uzmanību.
Ligzdai kompakta kausa forma, reizēm konusveida. Vīta no sausas zāles, lapām, saknītēm, augu stublāju šķiedrām un pūkām, zirnekļu pavedieniem. No iekšpuses izklāta ar smalkākiem stiebriņiem un matiem. Atrodas kādā krūmā (kārklos, upenēs, jāņogās, avenēs, mežrozītēs), garā zālē (natrēs, niedrēs) vai nelielā kokā (bērzā, vītolā, ievā), 10—150 cm augstumā no zemes.
Sezonā viens perējums. Dējumā 3—6 olas. Inkubācijas periods ilgst 12—14 dienas, un, lai arī perē abi vecāki, to galvenokārt dara mātīte. Par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Jaunie putni izlido 11—13 dienu vecumā. Pēc izlidošanas tie uzturas ligzdas tuvumā, un vecāki tos turpina barot vismaz vēl divas dienas.
Smadzeņu tūska
Smadzeņu tūska ir patoloģisks process, kas raksturojas ar iekššūnu un/vai ārpusšūnu šķidruma uzkrāšanos galvas vai mugura smadzenēs, kas palielina smadzeņu apjomu un spiedienu galvaskausā (intrakraniālā hipertensija).
Smadzeņu tūskas tipi
Galvenokārt izšķir vazogēno, osmotisko, intersticiālo, išēmisko, citotoksisko smadzeņu tūsku.
Vazogēnā smadzeņu tūska
Vazogēnā smadzeņu tūska raksturojas ar ārpusšūnu šķidruma apjoma palielināšanos. Normā hematoencefaliskā barjēra (HEB) ir necaurlaidīga priekš nātrija joniem, bet ir iespējams šī jona transports iekššūnu telpā tikai ar aktīvo Na+/K+ATFāzo transportu. Vazogēnas tūskas attīstīšanas mehānisms ir HEB funkcijas traucējumi. Pie tām Na+/K+ATFāzes darbošanas var būt netraucēta. Ja HEB ir traucēta notiek nātrija jonu un orgānisko osmotiski aktīvo vielu brīva difūzija smadzeņu intersticiālā telpā ar ūdens pieplūdi.
Vazogēnā tūskā izšķir dažus subtipus:
Osmotiskā smadzeņu tūska
Osmotiskā smadzeņu tūska attīstās pēc izteiktas smadzeņu vielas kontūzijas, kas pavadās ar masīvu smadzeņu šūnu bojājumu, HEB caurlaidības traucējumiem un osmolaritātes pieaugšanu bojājuma zonā. Osmolaritātes pieaugšana kombinācijā ar HEB traucējumiem pievelk ūdeni un attīsta tūsku smadzeņu kontūzijas vietā.
Citotoksiskā smadzeņu tūska
Citotoksiskā smadzeņu tūska raksturojas ar iekššūnu šķidruma uzkrāšanos ar netraucētu HEB. Galvēnais iemesls šādas tūskas attīstīšanai ir Na+/K+ATFāzes sūkņa darbības traucējumi, enerģijas deficīta dēļ. Pie tām HEB caurlaidība var būt netraucēta.
Intersticiālā smadzeņu tūska
Intersticiālā jeb hidrocefāliskā smadzeņu tūska attīstās pie hidrocefālijas un raksturojas ar intersticiālas telpas apjoma palielināšanos cerebrospinālā šķidruma (likvora) atplūdes traucējumu dēļ. Pie šīs smadzeņu tūskas tipa smadzeņu šūnu un HEB funkcijas ir saglabātas.
Aksels Rouzs
Aksels Rouzs (dzimis 1962. gada 6. februārī) ir rokgrupas Guns N' Roses vokālists un līderis. Aksels Rouzs kopā ar savu grupu ir izdevis sešus albumus. Aksels Rouzs kopā ar Guns N' Roses ir devies "Chinese Democracy" pasaules turnejā, kura ir nosaukta par godu viņu jaunākajam albumam "Chinese Democracy". Aksels Rouzs vairākkārt atzīts par labāko smagā roka vokālistu pasaulē.
Karjera
Aksels Rouzs kļuva slavens pēc pirmā Guns N' Roses albuma 1987. gadā. 1988. gadā Aksels sniedza ar Guns N' Roses leģendāro koncertu "Live in the ritz", izdeva otro albumu un ieguva neskaitāmas balvas. 1991. gadā sekoja nākamie divi albumi, kuri kļuva populāri. 1991. gadā grupa uzstājās festivālā Rock in Rio. 1992. gadā Guns N' Roses dodas milzīgā pasaules turnejā kopā ar grupu Metallica. 1993. gadā grupa izdod cover albumu. No 1987. līdz 1993. gadam grupa saņēma simtiem apbalvojumu un guva lielu atzinību. Šajā laika posmā Aksels bija ļoti atraktīvs uz skatuves un miljardiem cilvēku mīlēja Aksela šovu. 2016. gadā aizstāja Braianu Džonsonu grupas AC/DC koncerttūrē Rock or Bust.
Dekoratīvās mākslas un dizaina muzejs
Dekoratīvās mākslas un dizaina muzejs ir muzejs Rīgā, Skārņu ielā 10. Tā ekspozīcija atspoguļo Latvijas vadošo dekoratīvās mākslas un dizaina mākslinieku daiļradi, kā arī iepazīstina ar dizainā un dekoratīvajā mākslā dominējošiem virzieniem un stiliem laika posmā no 19. gadsimta beigām līdz mūsdienām.
Muzeja vēsture
Dekoratīvās mākslas un dizaina muzejs tika atklāts 1989. gada 6. jūlijā bijušajā Rīgas Svētā Jura baznīcā (šī ēka, kas ir senākā Rīgā saglabājusies mūra ēka, ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis).
Latvijas profesionālā dekoratīvā māksla, kas iedvesmoja nacionālās atmodas periodu, balstās uz tautas amatniecības tradīcijām. 20. gadsimta pirmajā pusē Latvija meklēja savu nacionālo identitāti mākslas un amatniecības jomā. Šajos meklējumos iesaistījās ievērojamie meistari Jūlijs Madernieks (1870-1955), Jūlijs Straume (1874-1970), Ansis Cīrulis (1883-1942), Jēkabs Bīne (1895-1955), Arvīds Dzērvītis (1847-1942) un citi.
Muzejā eksponēti tekstila, keramikas, porcelāna, metāla, koka, stikla un ādas izstrādājumi. Kopš 2006. gada šeit skatāma arī dizaina kolekcija.
Muzejā atrodas lielākā Latvijas modernisma dibinātāju, porcelāna apgleznošanas darbnīcas "Baltars" mākslinieku Romana Sutas (1896-1944), Aleksandras Beļcovas (1892-1981) un Sigismunda Vidberga (1890-1970) darbu kolekcija, ko raksturo futūrisma, kubisma un Art Deco virzienu iedvesmotā formu abstrakcija, krāsu un formu dekorativitāte un grafiskā izsmalcinātība.
Eksponēti arī ārzemju mākslinieku darbi, dažus no tiem muzejs ieguvis kā dāvinājumus.
Izstādes
Bez pastāvīgās ekspozīcijas muzejā sistemātiski tiek rīkotas gan Latvijas, gan ārzemju dekoratīvās mākslas un dizaina izstādes. Muzejā darbojas arī dažādas radošās darbnīcas — audumu apdrukas, vilnas velšanas un koka spiedogu darbnīca, kas ļauj ikvienam izpaust savu radošo fantāziju.
No 2018. gada 19. oktobra līdz 2. decembrim muzejā skatāma projekta “Tieši laikā. Dizaina stāsti par Latviju” otrā satelītizstāde “Kvalitātes etalons”, kas iepazīstina ar izciliem notikumiem un kultūras personībām veltītām Latvijas naudas monētām.
Sadarbība ar modes vēsturnieku Aleksandru Vasiļjevu
N0 2009. gada muzejs kopā ar modes vēsturnieka Aleksandra Vasiļjeva fondu un ABLV banku ka atbalstītāju rīkoja izstādes, kas tika veltītas dažādiem modes laika posmiem.
Mākslas izglītība
Muzejs rīko arī izglītojošus pasākumus. 2018. gada 27. augustā Dekoratīvās mākslas un dizaina muzejā notika seminārs skolotājiem, tā mērķis bija aktualizēt pedagogu sadarbību ar muzeju, iepazīstināt ar jaunumiem izglītības programmu jomā, kā arī iepazīstināt ar izstādi “Gobelēnu krāsas. Francija”.
2013. gadā muzejā notika Ziemeļu nākotnes foruma (Northern Future Forum) atklāšanas un noslēguma plenārsēdes, kurā tikās Apvienotās Karalistes, Ziemeļvalstu un Baltijas valstu premjerministri.
1982. gada pasaules čempionāts cīņas sportā
1982. gada Pasaules čempionāts cīņas sportā abās cīņas sporta disciplīnās notika šķirti: sacensības grieķu-romiešu cīņā no 9. līdz 12. augustam Katovicē (Polija), bet brīvajā cīņā no 11. līdz 14. augustam Edmontonā (Kanāda).
Pasusēja
Pasusēja ir ciems Jēkabpils novada Aknīstes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3 km no pagasta centra Aknīstes un 149 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas starp autoceļu P73 un Dienvidsusēju.
Gorjačijkļuča
Gorjačijkļuča (krievu: Горячий Ключ) ir pilsēta Krasnodaras novadā, Krievijā.
Marijs Čāndlers
Marijs Čandlers (en; dzimis Velingtonā) ir Jaunzēlandes un Lielbritānijas starptautiskais lielmeistars šahā (1983).
Gorjačijkļuča
Pilsēta atrodas 50 km attālumā no Krasnodaras. Pārsvarā tajā dzīvo krievi (83,39 %), armēņi (5,89 %) un ukraiņi (2,48 %).
Marijs Čāndlers
Biogrāfija
Pirmo lielo panākumu šahā sasniedzis 1976. gadā, kad dalījis 1.-3. vietu Jaunzēlandes šaha čempionātā. 1980. gadu sākumā pārcēlies uz dzīvi Anglijā un starptautiskajā arēnā pārstāvējis šo valsti. 1984. gadā uzvarējis Nāciju Sadraudzības valstu šaha čempionātā un kā rezervists piedalījies PSRS un Pasaules komandu šaha mačā. Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā Londonā (1979), Braitonā (1981), Hastingsā (1987). Par panākumiem turnīros FIDE Čandleram 1977. gadā piešķīra starptautiskā meistara (IM) nosaukumu, bet 1983. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
1983. gadā ieņēmis 2. vietu Jūrmalas starptautiskajā šaha turnīrā (uzvarēja Oļegs Romaņišins), apsteidzot visus tā laika spēcīgākos Latvijas šahistus: Mihailu Tālu, Aivaru Gipsli, Jāni Klovānu, Alvi Vītoliņu, Edvīnu Ķeņģi un Zigurdu Lanku.
No 1991. līdz 1999. gadam finansiāli sekmīgi vadījis atjaunoto britu šaha žurnālu British Chess Magazine. Pazīstams arī kā šaha grāmatu autors.
Pārstāvējis Jaunzēlandes un Lielbritānijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
2000. gadu otrajā pusē atgriezies Jaunzēlandē, un kopš 2007. gada atkal pārstāv šo valsti. 2008. gadā Oklendā uzvarējis Jaunzēlandes šaha čempionātā.
Acs olā
Acs olā (et) ir igauņu gleznotāja Īlo Sostera 1962. gadā radīta eļļas krāsas glezna. Tā glabājas Tartu mākslas muzejā.
Gleznā attēlota abstrakta olas veida forma, kurā atveras bezgalīgs skaits šādu pašu olas veidu formu. Glezna tapa periodā, kad mākslinieks bija atbrīvots pēc 7 gadiem Padomju katorgas darba nometnē un dzīvoja Maskavā kopā ar citiem māksliniekiem, kuri gleznoja nekonformisma stilā.
Sosters tolaik eksperimentēja ar olas motīvu, ko viņš bija noskatījis beļģu sirreālista Renē Magrita darbos. Tie viņam simbolizēja bezgalību, evolūciju um mūžības pieredzi. Vēlākajos Sostera darbos olas motīvs atkārtojās tik daudz, ka pēc nāves uz viņa kapa tika uzstādīta akmens ola. 1962. gada 1. decembrī šis darbs tika demonstrēts izstādē ar nosaukumu Manege, cerot iegūt Padomju tautas atzinību par modernisma mākslu, bet gaidītā reakcija nesekoja, turklāt viņš saņēma Hruščova draudus nosūtīt visu mākslinieku grupu trimdā.
Olu forma nav precīza un "acs" nosaukumā varētu attiekties uz noslēdzamu mehānisma atveri kā fotokameras objektīvā, iespējams, atsaucoties uz novērošanas kameru. Olas formu malas kontūras šķietami izskatās kā radītas no metāla, radot trompe l'oeil efektu, kas rada mehānisma izskatu, it kā "acs" spētu mehāniski mirkšķināt. Darbs gleznots ar eļļas krāsu uz papīra.
Barišivka
Barišivka (uk) ir pilsētciemats Ukrainas ziemeļos, Kijivas apgabala Brovaru rajonā. Izvietojusies apgabala austrumu daļā Trubižas upes krastā 66 km no valsts galvaspilsētas Kijivas.
Vēsture
Dibināta ap 980.—990. gadu kā Baručas tirgotāju pilsēta, bet vēstures avotos pirmoreiz minēta 1125. gadā. Kazaku laikā Barišoves pilsēta bija Perejaslavas kazaku pulka sotņas centrs. 19. gadsimta sākumā ietilpa Poltavas guberņas Perejaslavas apriņķī. 1921. gadā Barišivkas pagasts nodots Kijevas guberņai, no 1923. gada līdz 2020. gadam rajona centrs.
Austra Dāle
Austra Dāle (1892—1972) bija latviešu skolotāja un dzejniece.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1892. gada 23. jūnijā Rīgā namsaimnieka ģimenē, viņas vecākais brālis Pauls Dāle vēlāk kļuva par filozofu. Mācījās Maldoņa ģimnāzijā (1901—1910). Strādāja par skolotāju M. Milleres privātģimnāzijā Rīgā (1912—1914). 1911. gadā laikraksts "Latvija" publicēja viņas tulkoto Stendāla stāstu "Kastro klostera priekšniece", bet 1913. gadā — viņas dzejoli "Gavēņa laikā".
Pirmā pasaules kara laikā Austra Dāle devās bēgļu gaitās uz Maskavu, kur studēja vēsturi Maskavas Augstākajos sieviešu kursos un strādāja Maskavas latviešu bēgļu skolās. 1917. gadā kopā ar brāli atgriezās Latvijā, strādāja Valmieras ģimnāzijā, vēlāk Rīgas pilsētas 3. ģimnāzijā (1919—1924). 1922. gadā iznāca viņas pirmais dzejoļu krājumos "Ēnu rotaļas", bet 1923. gadā Austra Dāle apprecējās ar skolotāju un politiķi Ati Ķeniņu.
Studēja Latvijas Universitātē, pēc kuras beigšanas izdeva vēsturisku apceri "Sievietes stāvoklis senā Ēģiptē" (1929). Pēc 1930. gada strādāja V. Olava komercskolā (1930—1936), bija žurnāla "Latviete" redaktore (1934—1940), šajā laikā publicēja daudz apcerējumu un recenziju par literatūru, kā arī dzejoļu krājumus "Dzīves dziesma" (1935) un "Vēju vēstis" (1937).
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūlijā viņas vīrs Atis Ķeniņš mēģināja "Tautas Saeimas" vēlēšanās izvirzīt Demokrātiskā bloka sarakstu, tādēļ septembrī tika apcietināts un 1941. gada 8. martā Ati Ķeniņu notiesāja un izsūtīja uz Akmoļinskas apgabalu. Vācu okupācijas laikā 1944. gadā Austra Dāle publicēja dzejoļu krājumu "Tāli gaisi", pēc Sarkanās armijas ienākšanas Rīgā 1944. gada novembrī no izsūtījuma atgriezās Atis Ķeniņš. Latvijas PSR laikā viņa pārsvarā nodarbojās ar atdzejošanu no krievu valodas (A. Puškina, N. Ņekrasova lirika, I. Turgeņeva romāns "Tēvi un dēli", 1949). Atis Ķeniņš par pretpadomju darbību tika otrreiz apcietināts un izsūtīts uz Kokčetavas apgabalu (1951—1955).
Neilgi pirms nāves iznāca viņas pēdējais dzejas krājums "Sanoši strauti" (1970). Mirusi 1972. gada 6. februārī Rīgā, apbedīta Rīgas Meža kapos.
Darbi
Dzejoļu krājumi "Ēnu rotaļas" (1922), "Dzīves dziesma" (1935), "Vēju vēstis" (1937), "Tāli gaisi" (1944), "Sanoši strauti" (1970) pārsvarā ir tradicionālā ritmikā veidoti īsi četrrindu pantu dzejoļi — romantiska kamerstila lirika, kurā pasteļtoņos tēlotas viegli rezignētas mirkļa un mūžības izjūtas un dzidrs intīmais pārdzīvojums.
Società Polisportiva La Fiorita
Società Polisportiva La Fiorita, plašāk pazīstams vienkārši kā La Fiorita, ir Sanmarīno futbola klubs no Montedžardīno. Klubs ir dibināts 1967. gadā, pašlaik spēlē Sanmarīno čempionāta A grupā. Kluba futbolisti ir piecas reizes kļuvuši par Sanmarīno čempioniem un piecas reizes izcīnījuši Sanmarīno kausu (Coppa Titano). Kopš 2012. gada komanda regulāri piedalās UEFA klubu sacensībās.
Markas-Oderlandes apriņķis
Markas-Oderlandes apriņķis (de) ir apriņķis Vācijā, Brandenburgas federālajā zemē.
Apriņķis robežojas ar Brandenburgas Barnimas, Oderas-Šprē apriņķiem, Frankfurti pie Oderas, kā arī Berlīni un Poliju.
Markas-Oderlandes apriņķis iedalās 6 pilsētās un 13 kopienās. Pilsētas ir Altlandsberga, Bādfreienvalde, Minheberga, Štrausberga, Vrīcene un Zēlova, bet kopienas — Frēdersdorfa-Fogelsdorfa, Hopegartene, Lečina, Neienhāgene pie Berlīnes, Pētershāgene-Egersdorfa un Rīdersdorfa pie Berlīnes bez sīkāka iedalījuma un Barnima-Oderbruha, Falkenbega-Hoe, Golcova, Lēbusa, Bukova (Markas Šveice), Neihardenberga un Zēlovlande ar sīkāku iedalījumu.
Ieva Zasimauskaite
Ieva Zasimauskaite (lt, dzimusi ) — lietuviešu dziedātāja. Viņa pārstāvēja Lietuvu 2018. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā ar dziesmu When We’re Old ("Kad mēs esam veci"). Savā pusfinālā viņa ieguva 9. vietu, kas viņai ļāva kvalificēties finālam, kurā dziedātāja ieguva 12.vietu. Zasimauskaite ir zināma Lietuvā arī kā vairāku televīzijas projektu dalībniece.
Čūskērglis
Izplatība
Ligzdošanas teritorijas Eiropā sākas ar Portugāli un Vidusjūras reģionu, no Spānijas līdz Turcijai, turpinās pāri Arābijai, Austrumeiropai un tālāk uz austrumiem līdz Balhaša ezeram Centrālāzijā. Ziemeļu robeža sasniedz Igauniju, dienvidu — Ziemeļāfriku. Nelielas populācijas ligzdo un arī ziemo Indijā, Vjetnamā un dažās Indonēzijas salās. Eiropā ligzdo 8400—13 000 pāru čūskērgļu, lai gan to skaits pēdējās desmitgadēs ir nedaudz samazinājies. Vislielākā Eiropas populācija mājo Spānijā.
Drēziņš
Drēziņš var būt:
Čūskērglis
Izplatība
Izņemot Dienvidāzijas un Dienvidaustrumāzijas populācijas, čūskērglis ir gājputns un rietumu populācijas ziemo Āfrikā tūlīt aiz Sahāras, bet uz ziemeļiem no ekvatora, austrumu populācijas ziemo Indijā.
Latvijā
Čūskērglis Latvijā ir reti sastopams plēsīgais putns. Tas galvenokārt novērojams austrumu daļā, bet ne tikai. Novērojumi ir bijuši dažādos valsts reģionos. Neliels skaits ligzdo mežos pie augstajiem purviem, apmēram 5—20 pāri.
Izskats
Putnu var samērā viegli atpazīt pēc tā gaišā apspalvojuma. Pavēdere ir ļoti gaiša, gandrīz balta un koši kontrastē ar tumšo galvu un krūtīm, kuras ir brūnas. Arī mugura ir pelēkbrūna, bet gaišāka kā spārnu lidspalvas. Uz vēdera un spārnu apakšpuses tumšu plankumu joslas, bet uz īsās un samērā šaurās astes 3 vai 4 šķērsjoslas, kas redzamas gan no augšpuses, gan apakšpuses.
Čūskērglim ir pūcei līdzīga, apaļa, liela galva ar relatīvi mazu knābi. Vaskādiņa pelēka, knābis – pelēks ar melnu galu. Acis ir koši dzeltenas vai oranžas, bet jaunajiem putniem tās ir nedaudz gaišākas. Kājas visu vecumu putniem zilganpelēkas. Jaunajiem putniem ķermeņa apakšpuses raibumojums var būt ļoti neizteikts, gar astes galu un spārnu pakaļmalu izteikta gaiša josla. Pieaugušajiem putniem šī josla ir nevienmērīga. Spārnu augšpusē jaunajiem čūskērgļiem ir gaiši segspalvu gali. Abi dzimumi izskatās vienādi, lai gan mātītes ir nedaudz smagākas un ar garāku asti.