cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Harman International Industries
Vēsture
1976. gadā Hermens tika uzaicināts Kārtera administrācijā kā Komercdepartamenta apakšsekretārs. Lai novērstu interešu konfliktu, viņš uzņēmumu pārdeva pārtikas ražotājam Beatrice Foods par 100 miljoniem USD. Jaunā vadība atkāpās no Hi-Fi biznesa, pārdeva vairākas Harman International nodaļas, tai skaitā sākotnējo Harman Kardon nodaļu Japānas uzņēmumam Shin Shirasuna.
Pēc tam, kad 1980. gadā Hermens atstāja valdību, viņš nodibināja jaunu uzņēmumu Harman International Industries un sāka pārpirkt pārdoto biznesu. 1980. gadā par 55 miljoniem USD no Beatrice Foods nopirkts Harman International. 1985. gadā Hermenam no Hitachi izdevās atpirkt uztvērēju nodaļu.
Uzņēmumam ātri izdevās palielināt pārdošanas apjomus. 1986. gadā Harman International Industries akcijas sāka kotēt Ņujorkas fondu biržā. Šādi iegūtās finanses tika ieguldītas uzņēmumu pirkšanā. 1988. gadā tika iegādāts Apvienotās Karalistes profesionālo mikseru paneļu ražotājs Soundcraft. Nopirkts digitālās elektronikas ražotājs DOD Electronics Corp.. 1990. gados nopirkti tādi automašīnu audiosistēmu zīmoli kā JBL, Infinity un Epicure, kā arī profesionālo audiosistēmu zīmoli JBL Professional, UREI, Soundcraft, Allen & Heath, Studer, DOD, Lexicon, AKG, BSS, Orban, DBX, Quested un Turbosound.
1995. gadā Harman sāka aktīvi darboties automašīnu elektronikas biznesā, nopērkot Vācijas Becker GmbH par aptuveni 60 miljoniem USD. 1997. gadā nopirkts Somijas uzņēmuma Nokia viss audioelektronikas un skaļruņu bizness (Vācijā, Ungārijā un Zviedrijā). Autoelektronikas nodaļa strauji auga, līdz 2000. gadu vidū tā kļuva par Harman pelnošāko nozari.
2016. gada 14. novembrī paziņots, ka Dienvidkorejas uzņēmums Samsung Electronics iegādāsies Harman International Industries, par tā akcijām samaksājot aptuveni 8 miljardus ASV dolāru. Darījums pēc akcionāru un konkurences uzraudzības institūciju apstiprināšanas pabeigts 2017. gada 10. martā.
Panbaltisms
Panbaltisms ir kopš 19. gadsimta no panisma (panģermānisma un panslāvisma) aizgūta pannacionālistiska ideoloģija par baltu tautu kopību, no citām tautām atšķirīgo mentalitāti, valodu, vēsturi, kas tās vienojot atsevišķā un unikālā veselumā.
Panbaltisms mūsdienās
Raivis Zeltīts 2020. gadā dibināja kustību "Austošā Saule", kas vienlaicīgi deklarēja panbaltismu sadarbībā ar Lietuvu un internacionālismu Starpjūru reģiona ietvaros.
Svjatoslavs Fjodorovs
Fjodorovs iesaistījās arī politikā, kandidēja uz Krievijas prezidenta amatu 1996. gada Krievijas prezidenta vēlēsanās, pārstāvot Darba cilvētu pašnoteikšanās partiju.
Biogrāfija
Svjatoslavs Fjodorovs piedzima 1927. gada 8. augustā Ukrainas pilsētā Proskurovā (tagad Hmeļnicka) etnisko krievu ģimenē. Tēvs Nikolajs Fjodorovs (1896—1971) savulaik bija kalējs Putilova rūpnīcā Sankpēterburgā, pēc tam karojis Pirmajā pasaules karā, vēlāk bija Sarkanās Armija virsnieks Krievijas pilsoņu karā. Māte Aleksandra bija pa pusei baltkrieviete, pa pusei poliete. 1935. gadā tēvs ar izcilību pabeidza Frunzes vārdā nosaukto Kara akadēmiju, tika norīkots par 28. Kavalērijas divīzijas komandieri. Lielā terora laikā, 1938. gadā, tika apcietināts par sazvērestību, un notiesāts uz 15 gadiem. Izcieta ieslodzījumu Kolimā, tika atbrīvots 1953. gadā bez tiesībām dzīvot lielās pilsētās.
Pēc tēva apcietināšanas māte ar dēlu pārcēlās uz Novočerkasku, bet, kad 1941. gadā, sākoties Otrajam pasaules karam notika evakuācija, viņi pārcēlās uz Erevānu. 1944. gadā Svjatoslavs iestājās artilērijas skolā, vēlāk viņu pārcēla uz gaisa spēku karaskolu Rostovā pie Donas, bet 1945. gada martā viņš cieta tramvaja negadījumā, nopietni savainojot kāju. Rezultāta kāju amputēja un par lidotāja karjeru nācās aizmirst. Fjodorovs iestājās Rostovas Medicīnas institūta Ārstniecības fakultātē. Apstākļi bija ļoti trūcīgi. Lai dēls varētu studēt, māte piepelnījās ar mašīnrakstīšanu, bet pats viņš sāka piepelnīties ar fotografēšanu. Ārstniecības fakultātē Fjodorovu ieinteresēja oftalmoloģija. Pirmo operāciju viņš veica 1951. gadā prakses laikā. Pēc institūta absolvēšanas 1952. gadā viņu gribēja nosūtīt uz Tjumeņu, bet tā kā viņš nevarēja pamest māti bez iztikas līdzekļiem, viņš kopā ar draugu devās uz Maskavu, lai Veselības ministrijā lūgtu mainīt norīkojumu. Tad viņu norīkoja uz ļoti nomaļu ciemu Rostovas apgabalā. Vēlāk Fjodorovs pārcēlās uz nelielu pilsētu Sverdlovskas apgabalā, kur bija oftamoloģijas nodaļa, kurā viņš varēja veikt acu operācijas, izmantojot jaunus paņēmienus, kurus aprakstīja savā pirmajā zinātniskajā rakstā. Tikai 1955. gadā pēc tēva reabilitācijas Fjodorovs varēja iestāties Rostovas Medicīnas institūta rezidentūrā, ko pabeidza 1957. gadā. 1958. gadā Fjodorovs aizstāvēja zinātņu kandidāta disertāciju. Vēlāk konkursa kārtībā ieguva klīniskās nodaļas vadītāja darbu Helmholca institūta filiālē Čeboksaros.
1960. gadā Fjodorovs izveidoja mākslīgo acs lēcu un veica pirmo operāciju PSRS, lai to implantētu. No 1961. līdz 1967. gadam Fjodorovs strādāja par Arhangeļskas Medicīnas institūta Acu slimību nodaļas vadītāju. 1967. gadā viņš tika pārcelts uz Maskavu un 3. Maskavas Medicīnas institūtā vadīja Acu slimību departamentu un Mākslīgās lēcas implantēšanas problēmu laboratoriju. 1967. gadā viņš sāka implantēt mākslīgo radzeni. Tajā pašā gadā Kazaņas Valsts medicīnas institūtā Fjodorovs aizstāvēja promocijas darbu medicīnas zinātņu doktora grāda iegūšanai par tēmu "Vienpusējas afakijas korekcija ar intraokulārām lēcām". 1973. gadā viņš veica pirmo operāciju pasaulē agrīnās stadijas glaukomas ārstēšanai. Fjodorova dziļās sklerektomijas metode ir iegājusi pasaules glaukomas ārstēšanas praksē.
1974. gadā Fjodorova laboratorija atdalījās no institūta. Fjodorovs veica pirmās operācijas, izmantojot tehniku, kuru viņš bija izstrādājis pielietošanai radzenē tuvredzības ārstēšanai. Pēc tam šāda tehnika tika plaši izmantota Fjodorova klīnikā, tās filiālēs, kā arī ārzemēs. Tiek lēsts, ka izmantojot šo tehniku, redzi ir uzlabojuši vairāk nekā 3 000 000 cilvēku. 1979. gadā uz laboratorijas bāzes tika izveidots Acu mikroķirurģijas institūts, kuru vadīja Fjodorovs. Viņš sāka ieviest jaunas vadības tehnoloģijas un darba organizāciju. Starp jauninājumiem bija medicīniski ķirurģiskais konveijers (operāciju veic vairāki ķirurgi, katrs veicot stingri noteiktu tā daļu, un operācijas galveno posmu veic vispieredzējušākais ķirurgs), mobilās operāciju zāles autobusos. Fjodorovs aktīvi veidoja filiāles visā valstī (tika atvērtas 11 filiāles) un ārzemēs (Itālijā, Polijā, Vācijā, Spānijā, Jemenā, Apvienotajos Arābu Emirātos). Pirmo reizi pasaulē oftalmoloģijas klīnika bija aprīkota ar kuģa, kas kursēja Vidusjūrā un Indijas okeānā.
Atzinība
Fjodorovs 1987. gadā ieguva Sociālistiskā Darba Varoņa nosaukumu, apbalvots ar Ļeņina ordeni un Darba Sarkanā karoga ordeni, kā arī ieguvis Lomonosova Lielo zelta medaļu.
Fjodorovs bija PSRS Zinātņu akadēmijas korespondētājloceklis (1987), Krievijas Zinātņu akadēmijas korespondētājloceklis (1991). 1995. gada aprīlī Svjatoslavu Fjodorovu ievēlēja par Krievijas Medicīnas zinātņu akadēmijas akadēmiķi.
Politiskā darbība
Fjodorovs tika ievēlēts par PSRS Tautas deputātu (1989—1991). Viņš bija žurnāla Огонёк redkolēģijas loceklis. 1995. gadā Fjodorovs nodibināja un vadīja Darba cilvētu pašnoteikšanās partiju. Šo partiju viņš pārstāvēja 1996. gada Krievijas prezidenta vēlēsanās, kandidējot uz prezidenta amatu. Iegūto balsu skaits gan nebija liels — 0,92 %.
Personīgā dzīve
Fjodorovs bija precējies trīs reizes. No pirmās sievas piedzima meita Irina, no otrās — meita Olga. Abas kļuva par oftamoloģēm, strādāja Fjodorova Acu mikroķirurģijas institūtā. 1974. gadā Fjodorovs iepazinās ar Irēnu Kožuhovu (1942—2020), kas bija akušiere-ginekoloģe, pēc septiņiem gadiem viņi apprecējās. Pēc vīra nāves Irēna Kožuhova 20 gadus vadīja Svjatoslava Fjodorova vārdā nosaukto fondu progresīvu medicīnas tehnoloģiju attīstībai.
Nāve
Fjodorova nāves vietā uzcelta kapela. Viņš tika apglabāts Mitišču rajona Roždestveno ciema lauku kapsētā 60 km attālumā no Maskavas.
Brazīlija olimpiskajās spēlēs
Brazīlija olimpiskajās spēlēs medaļas ir ieguvusi tikai vasaras olimpiskajās spēlēs. Brazīlija medaļas ir ieguvusi gandrīz katrās vasaras olimpiskajās spēlēs, kurās ir piedalījusies, izņēmumi bija 1924., 1932. un 1936. gada olimpiskās spēlēs, kad tai nebija medaļu. Visvairāk medaļu tā ieguva 2016. gadā, kad pati organizēja vasaras olimpiskās spēles. Kopumā Brazīlija ir ieguvusi 150 olimpiskās medaļas 18 dažādos sporta veidos. Ziemas olimpiskajās spēlēs līdz šim Brazīlija nav izcīnījusi nevieno olimpisko medaļu. Labākais rezultāts ziemas olimpiskajās spēlēs bija 2010. gada Vankūveras spēlēs, kad Izabela Klārka Ribeiru, kas piedalījās snovborda sacensībās, ieguva devīto vietu. Visvairāk medaļu Brazīlija ir izcīnījusi džudo, burāšanā un vieglatlētikā. Savukārt volejbolā un pludmales volejbolā Brazīlija ir viena no līderēm iegūto medaļu skaita daudzumā. No sportistiem visvairāk medaļu ir ieguvuši burātāji Roberts Šeids un Torbens Graels, katrs pa piecām olimpiskajām medaļām.
Brazīliešu garo distanču skrējējam Vanderleja Kordeiru di Limam ir piešķirta Pjēra de Kubertēna medaļa saistībā ar 2004. gada vasaras olimpisko spēlēs piedzīvoto uzbrukumu, kad viņam, piedaloties sacensībās, uzbruka viens no skatītājiem. Neskatoties uz šo uzbrukumu, viņš šajās olimpiskajās spēlēs izcīnīja bronzas medaļu.
Brazīlija 2016. gadā kļuva par pirmo Dienvidamerikas valsti, kas organizējusi vasaras olimpiskās spēles. Līdz ar šo Brazīlija kļuva par pirmo Lusofona (portugāļu valodā runājošo valsti) valsti, kas organizējusi olimpiskās spēles. Kā arī Riodežaneiro ir otrā Latīņamerikas pilsēta, kas rīkojusi olimpiskās spēles, pirmā bija 1968. gadā Mehiko. Brazīlija kļuva arī par otru valsti dienvidu puslodē, kas organizējusi olimpiskās spēles, pirmā bija Austrālija, kas spēles organizēja 1956. gadā un 2000. gadā.
Sadalījums pa olimpiskajiem sporta veidiem
• — startēja viens un tas pats sportists vairākos sporta veidos.
Medaļu tabulas
Skatīt arī: Olimpisko medaļu skaits pēc valsts
1363. gads
1363. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās svētdienā.
Maiznieku iela (Rīga)
Maiznieku iela ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, Āgenskalnā. Maiznieku iela sākas krustojumā ar Nometņu ielu un beidzas savienojoties ar Buršu ielu. Ielas garums ir 80 metri, tādējādi tā ir viena no īsākajām ielām Rīgā. Visa garumā tā ir klāta ar asfalta segumu. Maiznieku ielā ir vienvirziena satiksme posmā starp Buršu un Zvanu ielu. Maiznieku ielā atrodas vairākstāvu dzīvojamās ēkas.
Stacija diviem
"Stacija diviem" (ru) ir 1982. gada padomju filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Eldars Rjazanovs. Filmā galvenās lomas attēlo Ludmila Gurčenko, Oļegs Basilašvili, Ņikita Mihalkovs, Nonna Mordjukova, Mihails Kononovs un Aleksandrs Širvints. Filma saņēma PSRS Valsts prēmiju un piedalījusies 1983. gada Kannu kinofestivālā.
Sižets
Filmas galvenie varoņi – viesmīle Vera un pianists Platons iepazīstas dzelzceļa stacijā. Platonam nesen piespriests cietumsods, lai gan viņš nav vainīgs noziegumā, kurā viņu apsūdz. Viņš uzņēmies savas sievas vainu gājēja notriekšanā ar auto, sakot, ka pie stūres bijis viņš. Pēc notiesājošā sprieduma pasludināšanas sievai Platona liktenis vairs nerūp. Turpretī Vera ir gatava gaidīt viņu mājās no cietuma.
Mirdza Ābola
Mirdza Ābola (dzimusi Jaunvalka, 1923—2007) bija latviešu literatūrzinātniece un valodniece, tulkotāja, baltkrievu valodas speciāliste.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1923. gada 23. februārī Svitenē (tagad Bauskas novada Svitenes pagastā) kalpotāja ģimenē. 1941. gadā pabeidza Rīgas 4. vidusskolu.
1949. gadā pabeidza studijas Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultātē.
Vairāk kā 40 gadus (1949—1990) strādāja Latvijas PSR Zinātņu Akadēmijas Andreja Upīša Valodas un Literatūras institūtā par zinātnisko līdzstrādnieci. 1954. gadā. aizstāvēja disertāciju filoloģijas zinātņu kandidātes grādam, 1993. gadā kļuva par filoloģijas zinātņu doktori.
Darba laikā piedalījās kopīgo darbu sagatavošanā: "Latvijas literatūras vēsture", Raiņa kopotie raksti utt. Pētīja Jāņa Sudrabkalna, Viļa Plūdoņa, Linarda Laicena daiļradi. Strādāja pie Sudrabkalna un Raiņa kopoto rakstu izdošanas, sastādīja arī vairāku citu rakstnieku izlases. Tulkoja Marka Tvena darbus.
Mūža darbs
Īpašu vietu zinātnieces pētījumos ieņēma Latvijas un Baltkrievijas literatūras sakari.
1977. gadā kopā ar vēsturnieci Dzintru Vīksnu Ābola nopublicēja monogrāfiju par Latvijas un Baltkrievijas tautu kontaktiem.
1984. g. kopā ar baltkrievu literātu S. Paņizniku sastādīja latviešu padomju dzejas antoloģiju baltkrievu valodā. Pati pārtulkoja baltkrievu autoru darbus.
Sāka veidot latviešu —baltkrievu, baltkrievu —latviešu vārdnīcu, ko gan nepaspēja pabeigt. To pēc viņas nāves pabeidza un iespiešanai sagatavoja Latvijas Baltkrievu savienība ar Baltkrievijas Zinātņu akadēmijas Valodas un literatūras institūta līdzstrādnieka filoloģijas zinātņu kandidāta Ivana Lučica-Fedoreca zinātnisko vadību. 2010. gadā vārdnīca tika izdota ar Rīgas domes, Baltkrievijas vēstniecības Latvijā, Liepājas Metalurga un SIA Iļģuciems atbalstu. Projekta vadītāja bija Latvijas Baltkrievu savienības valdes locekle Jeļena Lazareva.
Ģimene
M. Ābolas vīrs ir mākslas zinātnieks un gleznotājs Ojārs Ābols. Dēls— flautists, komponists, etnogrāfs Juris Ābols.
Jesta Dānielsons
Biogrāfija
No 1930. gadu vidus līdz 1950. gadu vidum bijis viens no vadošajiem Zviedrijas šahistiem. Piedalījies šaha turnīros Stokholmā 1934. gadā (4. vieta), Fālunā 1934. gadā (dalīta 3.-4. vieta), Tallinā 1935. gadā (dalīta 3.-4. vieta) un Gēteborgā 1935. gadā (1. vieta), 1937. gadā Stokholmā (dalīta 3.-4. vieta). 1942. gadā Minhenē uzvarējis Eiropas šaha čempionāta kvalifikācijas turnīrā. Divas reizes uzvarējis Zviedrijas šaha čempionātos (1933, 1955).
Sekmīgi pārstāvējis Zviedrijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Džons Brukss
Džons Entonijs Brukss jaunākais (en, dzimis ) ir ASV futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, ASV futbola izlases dalībnieks. Kopš 2017. gada Brukss pārstāv Vācijas Bundeslīgas komandu VfL Wolfsburg.
Dzimis Berlīnē, Vācijā, savu karjeru sācis savas dzimtās pilsētas klubā Hertha. Pavisam Hertha komandā nospēlējis 130 mačus, līdz 2017. gadā pievienojies VfL Wolfsburg.
ASV futbola izlases sastāvā debitējis 2013. gadā. Piedalījies 2014. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī divos CONCACAF Zelta kausos.
Hermanis Vazdiks
Hermanis Vazdiks (dzimis Ermans Didrihs Vazdiks, miris ) bija latviešu aktieris.
Aktieru Ilzes Vazdikas un Ulda Vazdika tēvs.
1956. gadā nosaukts par Latvijas PSR Nopelniem bagāto mākslinieku. 1976. gadā nosaukts par Latvijas PSR Tautas mākslinieku. Bijis Dailes teātra aktieris.
Filmējies "Apstākļu sakritība", "Vīrietis labākajos gados", "Zobena ēnā", "Dunduriņš", "Dāvana vientuļai sievietei", "Ceplis", "Kara ceļa mantinieki", "Kad lietus un vēji sitas logā", "Akmens un šķembas", "Šķēps un roze", "Kā gulbji balti padebeši iet", "Mājup ar uzvaru" un 1939. gada filmā "Zvejnieka dēls".
One Direction
One Direction, zināma arī kā 1D, ir britu/īru puišu grupa no Apvienotās Karalistes galvaspilsētas Londonas. Grupa tika izveidota 2010. gadā, tās sastāvā bija Nials Horans (Niall Horan), Liams Peins (Liam Payne), Harijs Stailss (Harry Styles), Luiss Tomlinsons (Louis Tomlinson) un Zeins Maliks (Zayn Malik).
Grupas darbība
Grupa tika dibināta, lai 2010. gadā startētu Apvienotās Karalistes TV šova "X Faktors" septītajā sezonā. Grupa šovā ierindojās trešajā vietā. Pēc konkursa tā parakstīja līgumu ar Saimona Kauela ierakstu kompāniju Syco Music un Ziemeļamerikā — ar Columbia Records. 2011. gada novembrī One Direction izdeva debijas albumu Up All Night. 2012. gadā tas debitēja pirmajā vietā ASV Billboard 200 topā, tādējādi tā kļuva par pirmo Apvienotās Karalistes grupu, kuras debijas albums debitē pirmajā vietā ASV topā. 2012. gadā singls What Makes You Beautiful ieguva BRIT balvu kā labākais britu singls. 2012. gadā grupa izdeva savu otro albumu Take Me Home. Abi albumi uzstādīja jaunus rekordus, ierindojās lielāko valstu topu pirmajās vietās. Saskaņā ar grupas menedžmenta uzņēmuma Modest! Management datiem, grupas albumi ir tikuši pārdoti 8 miljonos kopiju, savukārt singli — 14 miljonos. Billboard žurnāls grupu nosauca par 2012. gada "labākajiem jaunajiem māksliniekiem", savukārt ziņu mājaslapa The Huffington Post 2012. gadu nosauca par "One Direction gadu".
Darbības pārtraukums
2015. gada martā Maliks pameta grupu, lai pievērstos solokarjerai. Grupa turpināja uzstāties četru dalībnieku sastāvā. Bet 2016. gada janvārī grupa uz nenoteiktu laiku pārtrauca uzstāties kopā, ļaujot visiem dalībniekiem īstenot citus projektus. Tomēr grupas dalībnieki izteikuši pārliecību, ka grupa kādreiz vēl varētu apvienoties un atsākt savu darbību.
No Stylist
No Stylist ir amerikāņu repera Destroy Lonely debijas studijas albums, ku izdevis Opium 2022. gada 12. augustā. Amerikas Savienotajās Valstīs albums iekļuva Billboard 200 topa 91. vietā. Luksusa versija ar nosaukumu NS+ (Ultra) tika izlaista 2022. gada 18. novembrī. Albumā piedalās Ken Carson (dziesmā "Veteran").
Jiri Jāksons
Jiri Jāksons (et,  — ), arī Juris Jāksons, bija igauņu valstsvīrs, Igaunijas tieslietu ministrs, Igaunijas Valsts vecākais (1923-1924) un Igaunijas bankas vadītājs (1926-1940).
Dzīvesgājums
Pirmā pasaules kara laikā no 1915. līdz 1919. gadam Jāksons bija valdes loceklis Tallinas pilsētas bankā, kā arī Igaunijas lauksaimnieku centrālbiedrības un Tallinas ekonomiskās savienības priekšsēdis.
1917. gadā pēc Februāra revolūcijas Jāksonu iecēla par apvienotās Igaunijas guberņas komisāra palīgu. No 1917. līdz 1918. gadam Igauņu zemes padomes vadītāja palīgs. No 1918. gada Igaunijas Pagaidu valdības ģenerālpilnvarotais saziņai ar vācu okupācijas varu. No 1918. līdz 1920. gadam Igaunijas tieslietu ministrs vispirms pagaidu valdībā un vēlāk valdībā. Savukārt no 1924. gada 16. decembra līdz 1925. gada 15. decembrim bija Igaunijas Valsts vecākais, 1925. gada maijā kā Igaunijas valsts galva oficiāli viesojās Rīgā. Pēc tam no 1926. līdz 1940. gadam Jāksons bija Igaunijas bankas vadītājs. Tāpat no 1929. līdz 1936. gadam vadījis Igaunijas finanšu komiteju Nāciju līgā, kā arī Nacionālās ekonomiskās padomes loceklis no 1935. līdz 1938. gadam.
Igaunijas Satversmes sapulces un parlamenta pirmā, otrā, trešā, ceturtā un sestā sasaukuma deputāts. Igaunijas Brīvības krusta kavalieris.
Pēc Igaunijas okupācijas 1941. gadā Jāksonu apcietināja, apsūdzēja kontrrevolucionārā darbībā, deportēja un 1942. gada 20. aprīlī nošāva Gulaga nometnē Sverdlovskas apgabalā.
Vills Ferels
Džons Viljams "Vills" Ferels (en; dzimis Īrvinā, Kalifornijas štatā, ASV) ir amerikāņu komiķis, aktieris, producents un rakstnieks. Viņš sevi apliecināja ar lomu NBC skeču komēdijšovā Saturday Night Live (darbojās tajā laikā no 1995. līdz 2002. gadam). Vills Ferels kopā ar Džeku Bleku, Benu Stilleru, Stīvu Karelu, Vinsu Vonu un brāļiem Ouenu un Lūku Vilsoniem ir viens no Frat Pack locekļiem, ko uzskata par Holivudas komiķu paaudzi, kas apvienoja 20. gadsimta beigas un 21. gadsimta sākumu. Viņš ir viens no Holivudas bagātākajiem aktieriem.
Vills Ferels ir filmējies tādās komēdijās kā "Kā vecajos, labajos laikos" (2003), "Elfs" (2003), "Televīzijas dvēsele" (2004), "Iesper un iekliedzies" (2005) "Rikijs Bobijs — ātruma karalis" (2006), "Uz slavas asmens" (2007), Semi-Pro (2008) un "Zudusī pasaule" (2009). 2007. gadā viņš kopā ar Ādamu Makeju izveidoja komēdiju vietni Funny or Die. Citas nozīmīgas lomas atveidojis filmās "Rezerves policisti" (2010), "Kampaņa: vēlēšanu cirks" (The Campaign, 2012), "Kā izdzīvot aiz restēm" (2015), "Šerloks Holmss un doktors Vatsons" (Holmes & Watson, 2018), kā arī ierunājis tēlus animācijas filmās "Ziņkārīgais Džordžs" (Curious George, 2006) un "Megamainds" (2010).
Viņa tēvs Rojs Lī Ferels bija grupas The Righteous Brothers dalībnieks.
Luv Is Rage
Luv Is Rage ir amerikāņu repera Lil Uzi Vert komerciālās debijas miksteips. To 2015. gada 30. oktobrī izdeva Generation Now un Atlantic Records. Miksteipā kā viesmākslinieki piedalās Young Thug. Tā turpinājums tika izdots 2017. gada 25. augustā.
Fons
2016. gada intervijā GlobalGrindTV, Lil Uzi Vert paskaidroja Luv Is Rage nosaukumu:"Tas notiek divos dažādos veidos. Es parasti saku tikai vienā virzienā, bet tas notiek abos virzienos. Tāpat kā 'Luv Is Rage ' ir, piemēram, L-U-V: tas ir Lil Uzi Vert, un, piemēram, es esmu rokzvaigzne, es esmu nikns, tāpat kā viss, ko es daru, es trakoju. Un tas ir vairāk, piemēram, jūs zināt, ka dusmas ir, piemēram, tas nav tik labi, piemēram, niknums ir, piemēram, dumpīgs, patīk, un, piemēram, ar mīlestību, kā, jūs zināt, mīlestība ir laba. Patīk, bet arī mīlestība ir slikta. Tas ir šausmīgi. Un tas bija, piemēram, daudzas dziesmas ir nedaudz tumšākas, un, piemēram, jūs varat dzirdēt lietas, ko es saku — tādas lietas, piemēram, jā — es nezinu, es vienmēr esmu sliktā vietā, pat ja es esmu, piemēram, es nezinu, es esmu traks."Straumēšanas pakalpojumos pieejamajā miksteipa versijā ir tikai 12 no 16 dziesmām, kas ir miksteipī, jo nav iekļautas dziesmas "Moist", "Queso", "Wit My Crew x 1987" un "Nuyork Nights at 21".
Miksteipā straumēšanas pakalpojumos piedalās Atlantas reperis Young Thug. Tomēr sākotnēji miksteipā bija iekļauts arī cits Pensilvānijas reperis Wiz Khalifa, kuru Lil Uzi Vert uzskata par vienu no viņu vadošajiem iedvesmotājiem.
Izlaišana un veicināšana
Miksteipa pirmā skaņdarba "Safe House" mūzikas video tika izlaists 2015. gada 10. novembrī kā WorldStarHipHop ekskluzīvs režisors Spike Jordan. 2020. gada jūlijā mūzikas video ir uzkrājis vairāk nekā 3 miljonus skatījumu.
Mūzikas videoklips dziesmai "Super Saiyan Trunks" tika izlaists 2015. gada 8. jūlijā. Mūzikas videoklipā ir iekļauti klipi no japāņu animācijas televīzijas seriāla Dragon Ball. 2020. gada jūlijā mūzikas video ir uzkrājis vairāk nekā 9 miljonus skatījumu. 2020. gada novembrī Lil Uzi Vert ķircināja Super Saiyan 2 pakalpojumā Twitter, kā arī atskaņoja īsu klipu ar līdzīgu ritmu, plūdumu un ievadu, kā arī līdzīgu sākuma līniju "Vai esat kādreiz nopelnījis 10 miljonus dolāru ar savu talantu?" pēc atklāšanas viņi savā nākamajā projektā pārskatīs vecākus mūzikas stilus.
Mūzikas videoklips dziesmai "All My Chains" tika izlaists 2016. gada 19. februārī. Mūzikas videoklipā piedalās Lil Uzi Vert Ziemeļfiladelfijā, kur viņš ir dzimis un audzis. 2020. gada jūlijā mūzikas video ir uzkrājis vairāk nekā 6 miljonus skatījumu.
Kritiskā uztveršana
Miksteips kopumā saņēma pozitīvas atsauksmes. Derils Robertsons no Vibe projektu nosauca par "solīdu". Roze Lila no HotNewHipHop nosauca miksteipa funkcijas par "kvalitāti". Kemets Augsts no XXL teica, ka miksteips "attēlo [viņu] neapstrādātākajā stāvoklī", un teica, ka projekts ir "piepildīts ar ātrām melodijām".
Dziesmu sarakts
{{Navbox|bodyclass=hlist Musical Artist|name=Lil Uzi Vert|title=Lil Uzi Vert|above=Diskogrāfija|background=solo_singer|group1=Studijas albumi|list1=* Luv Is Rage 2 (2017)
{{Lil Uzi Vert}}
Kazu samtbeka
Kazu samtbeka jeb kazu beka, arī samtainā beka (Xerocomus subtomentosus, agrāk Boletus subtomentosus) ir Latvijā vidēji bieža beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami. Izraudzīta par samtbeku ģints tipisko sēni. Daļa mikologu pieturas pie uzskata, ka ar šo sugu patiesībā tiek apzīmētas vairāku sugu sēnes, jo kazu samtbekas stipri atšķiras pēc izskata, īpaši cepurītes krāsas, un mikorizu veidojošajām koku sugām. Iespējams, ka Ziemeļamerikā neviena no šīm sugām nav identiska ar Ziemeļeiropas kazu samtbeku. Dažas no šādām sugām jau ir izdalītas atsevišķi, piemēram, raibā samtbeka.
Augšanas apstākļi
Mikorizas sēne. Aug dažādu tipu mežos zem dažādiem kokiem, bieži mežmalās un pie skudru pūžņiem, no jūnija līdz oktobrim.
Barības vērtība
Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas.
Līdzīgās sugas
Grubuļainā samtbeka ir līdzīga pēc krāsas, bet tai tumšāka un nelīdzena cepurīte un resns kātiņš. Vēl līdzīgas ir kastaņbrūnā samtbeka, kuras cepurīte attiecīgi ir kastaņbrūna, un raibā samtbeka, kuras cepurīte stipri saplaisājusi un ar sarkanīgu nokrāsu.
Alouette 2
Alouette 2, bija Kanādas pētniecības pavadonis. Tas palaists 1965. gada novembrī un 10 gadus izmantots jonosfēras pētījumiem.
Pavadoni izgatavoja Kanādas Aizsardzības un pētījumu telekomunikāciju iestāde (Defence and Research Telecommunications Establishment, DRTE). Tas būvēts uz 1962. gadā palaistā Alouette 1 rezerves aparāta bāzes. Tam tika uzlabotas sistēmas un papildināta zinātnisko instrumentu aparatūra.
Kosmiskajā aparātā uzstādīts jonosfēras zondētājs, supergaro viļņu uztvērējs, enerģētisko daļiņu detektors, kosmiskā trokšņa eksperiments un elektrostatiskā zonde. Pavadonis tika stabilizēts, rotējot 2,25 apgriezieni minūtē. Tajā nebija datu ierakstīšanas ierīces, tādēļ informācija tika ievākta tikai tad, kad pavadonis atradās virs zemes stacijām, dienā aptuveni 8 stundas. Līdz 1975. gadam elektroenerģijas sistēma bija tiktāl degradējusies, ka tā darbības laiks bija tikai pusstunda dienā.
Alouette 2 tika palaists 04:48 UTC ar nesējraķeti Thor SLV-2 Agena-B no Vandenberga Gaisa spēku bāzes starta kompleksa 75-1-1.
1975. gada jūlijā pavadoņa aparatūra tika izslēgta. Atzīmējot tā 10 gadu jubileju, 1975. gada 18. un 29. novembrī Alouette 2 tika ieslēgts.
Alouette 2 vēl joprojām atrodas orbītā (apogejs 2640 km, perigejs 500 km), bet tas ir neaktīvs.
Šarla likums
Šarla likums ir viens no ideālās gāzes likumiem. Tas apgalvo, ka noslēgtā sistēmā dotajai gāzes masai, ja nemainās tilpums (tātad izohoriskā procesā) spiediens mainās tieši proporcionāli temperatūrai. Līkni, kas raksturo Šarla likumu, sauc par izohoru.
1787. gadā francūzis Žaks Šarls (Jacques Charles; kļuvis populārs ar lidojumu ūdeņraža balonā 1783. gadā) pētīja reālu gāzu spiediena maiņu pie temperatūras maiņas un ieguva šo likumu. Viņš nepublicēja savus pētījumus, pirmais tos publicēja Žozefs Luijs Gē-Lisaks (Joseph Louis Gay-Lussac) 1802. gadā darbā par gāzu izplešanās likumu, kas papildināja un vispārināja Šarla pētījumus. 1801. gadā neatkarīgi no Gē-Lisaka sakarību atklāja britu dabaszinātnieks Džons Daltons, taču viņa apraksts nebija tik pamatīgs kā Gē-Lisaka.
Boila—Mariota, Šarla un Gē-Lisaka likums kopā ar Avogadro likumu kopā veido ideālās gāzes likumu.
Vienādojums
Matemātiskais Šarla likuma pieraksts ir šāds:
kur:
Tāpat to var pierakstīt šādi:
kā arī
Gagauzi Moldovā
Pēc 1806.—1812. gada krievu-turku kara Krievijas Impērija anektēja Moldāvijas austrumu daļu līdz Prutas upei, izveidojot Besarābijas guberņu. Lai nodrošinātu kontroli pār jauniegūto teritoriju, no tās tika padzīti vairākus gadsimtus šeit dzīvojušie Nogaju turki, kurus piespieda pārcelties uz Krimu, Azovu un Stavropoli. Viņu vietā no 1812. līdz 1846. gadam šeit tika nomitināti tūkstošiem gagauzu un bulgāru no Bulgārijas austrumiem.
Populācija
Gagauzu īpatsvars valsts etniskajā sastāvā pakāpeniski palielinās. Gagauzi sastāda lielāko daļu Gagauzjias iedzīvotāju (83,8%), savukārt Taraklijas rajonā, kurā dzīvo galvenokārt bulgāri, ar kuriem gagauziem bijušas ilgstoši pastāvīgas etnokultūras saites, gagauzi veido 9,0% no visiem iedzīvotājiem. Basarabjaskas rajonā tie sastāda 7,4% rajona iedzīvotāju, taču šī attiecība pamazām samazinās. Kahulas rajonā gagauzu ir maz (2,7% no rajona iedzīvotājiem). Citos rajonos to ir mazāk par 1%. Gagauzu iekšējā migrācija Moldovā ir neliela. Gagauzi, kas pamet Gagauziju, lielākoties migrē uz Krieviju.
Etnolingvistiskās iezīmes
Sakarā ar lielo koncentrēšanos savā teritorijā un Moldovas un Ukrainas pierobežas reģionos, mūsdienās gagauzi reti slēdz starpnacionālas laulības un tāpēc saglabā augstu etnisko noturību. Tomēr nesenā pagātnē situācija bija nedaudz atšķirīga. 20. gadsimta sākumā gagauzu un bulgāru attiecība uz Komratas iedzīvotājiem bija aptuveni 2: 1. Līdz 20. gadsimta beigām uz 14 gagauziem bija tikai 1 bulgārs. Etniskais līdzsvars starp šīm abām tautām saglabājies tikai tajos ciematos, kur gagauzi un bulgāri sākotnēji apmetās aptuveni vienādi. Praktisku apsvērumu dēļ mūsdienās Moldovas gagauzi parasti runā vismaz divās valodās. Ikdienā viņi lieto gagauzu un krievu valodu, taču daudzi prot arī rumāņu valodu.
Karloss Slims
Karloss Slims Elu (es; dzimis Mehiko, Meksikā) ir libāniešu izcelsmes Meksikas biznesa magnāts un filantrops. Viņš ir telekomunikāciju kompāniju Telmex, América Móvil un Grupo Carso priekšsēdētājs un vadītājs.
2011. gadā K. Slims bija pasaulē bagātākais cilvēks, bagātākais viņš bija arī 2007. un 2010. gadā. 2013. gadā, pēc Bloomberg datiem, viņu bagātībā apsteidza ASV Microsoft īpašnieks Bils Geitss. Tas saistīts ar to, ka Meksikā pieņemts likums par Slima kontrolētās nozares tirgus dominances ierobežošanu.
Uzņēmums América Móvil, kas 2010. gadā bija Latīņamerikas lielākais mobilo telefonu sakaru nodrošinātājs, K. Slimam ienesa 49 miljardus ASV dolāru lielu peļņu 2010. gada beigās. Viņa kopējie ienākumi 2011. gada martā novērtēti ar 74 miljardiem ASV dolāru. 2013. gadā viņa bagātība bija 72,1 miljards dolāru.
Viss par Ievu
"Viss par Ievu" (en) ir 1950. gada ASV drāmas filma, kuras režisors ir Džozefs Mankevičs. Filmas sižets veidots pēc Mērijas Oras 1946. gada īsā stāsta The Wisdom of Eve.
Filma ir par novecot sākušu Brodvejas zvaigzni un viņas kvēlu fani, kas sāk apdraudēt zvaigznes karjeru. Filmā galvenās lomas attēlojuši Beta Deivisa, Anna Bakstera, Džordžs Sanderss, Selesta Holma, Hjū Marlovs, Bārbara Beitsa, Gērijs Merijs, Telma Ritera, kā arī Merilina Monro, kam loma šajā filmā bija viena no pirmajām nozīmīgajām lomām.
Filma guva labus panākumus, tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai 14 nominācijās, kas bija nepārspēts rekords līdz 1997. gadam, kad to pārspēja "Titāniks", un ieguva sešas, tai skaitā nominācijā "labākā filma". Saskaņā ar 2014. gada datiem, šī ir vienīgā filma Amerikas Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas vēsturē, kas guvusi četras nominācijas sieviešu tēlojumam. Amerikas Kinoinstitūts oriģinālajā 100 izcilāko filmu sarakstā to ierindoja 16. vietā.
1990. gadā filma "Viss par Ievu" tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".
Hons Sansu
Hons Sansu (dzimis ) ir dienvidkorejiešu kinorežisors un scenārists.
Biogrāfija
Studējis Čunanas Universitātē, bakalaura grādu ieguvis Kalifornijas Mākslas koledžā, maģistra grādu ieguvis Čikāgas Mākslas institūtā. Viņa debijas filmu "Diena, kad cūka iekrita akā" dienvidkorejiešu kritiķi slavēja, Hons saņēma vairākus apbalvojumus Dienvidkorejā kā arī ārzemēs, tostarp trīs kā labākais jaunais režisors.
Destroy Lonely
Bobijs Sandimanijs lll (dzimis 2001. gada 30. jūlijā), profesionāli pazīstams kā Destroy Lonely, ir amerikāņu reperis no Atlantas, Džordžijas štatā, pazīstams ar savu studijas albumu NO STYLIST (2022), kas sasniedza 91. vietu. uz Billboard 200. Viņš ir amerikāņu repera I-20 dēls, kurš parakstīja līgumu ar Ludacris izdevniecību Disturbing tha Peace. Viņš min savu tēvu kā viņa ietekmi uz muzikālo karjeru. Viņa agrākie oficiālie izlaidumi mūzikas straumēšanas platformā SoundCloud datēti ar 2015. gada beigām. Lonely 2021. gada sākumā noslēdza līgumu ar Playboi Carti izdevniecību Opium un bieži vien ir saistīts ar savu izdevniecības biedru Ken Carson.
2015-2019: Sākums
Destroy Lonely sāka strādāt pie mūzikas 14 gadu vecumā, veidojot savas pirmās dziesmas ierakstu studijā savā skolā. Viņš satika divus savus labākos draugus Texaco un Nezzus, kuri producēja daudzus viņa agrīnos darbus un turpināja strādāt ar viņu vēlākos projektos skolā. Uzreiz pēc tikšanās ar Nezzusu viņi sāka ierakstīt savu pirmo projektu NezzusDestroyed. Vēlāk Lonely iekaroja savu 2019. gada dziesmu "Bane".
2020-pašlaik: NO STYLIST
Pēc albuma </3 izdošanas 2020. gadā un grupas “Bane” uzmanības, Destroy Lonely 2020. gada decembrī pamanīja Playboi Carti. 2021. gada sākumā viņš parakstīja līgumu ar pēdējās ierakstu kompāniju Opium. 2021. gada aprīlī viņš parādījās Playboi Carti mūzikas videoklipā savai dziesmai "Sky". 2022. gada aprīlī viņš tika paziņots par izpildītāju Lyrical Lemonade Summer Smash. 2022. gada jūlijā Sandimanie parādījās biežā līdzstrādnieka Ken Carson studijas albumā X (2022). 2022. gada jūlijā viņš piedalījās arī Atlantas repera Bktherulas singlā "Forever Pt. 2" un Ročesteras repera Slump6s albumā Genesis. 2022. gada augustā Destroy Lonely izdeva savu pirmo studijas albumu ar nosaukumu NO STYLIST. Albumā ir tikai viņa ierakstu biedrs Ken Carson. 2022. gada septembrī viņš un biedrs Opium reperis Ken Carson uzdāvināja Playboi Carti gredzenu viņa 26. dzimšanas dienā. 2022. gada oktobrī viņš paziņoja savas turnejas “NO STYLISY” datumus. Oktobrī viņš arī izdeva mūzikas videoklipu savam ierakstam "Vetements Coat", kas tiek raksturots kā saturs "sarežģītām vakariņu ballītēm un pusnakts braucieniem ar automašīnu".
Mūzikas stils
Žurnāls Rolling Stone piemin Destroy Lonely unikālo veidu, kā mainīt ritmu un humoristisku taktiku izmantošanu viņa mūzikā. Viņš min savu ietekmi uz rokgrupām, piemēram, Crystal Castles, Deftones un The Cure, un repa priekštečiem, piemēram, Lil Wayne, Drake, Future, Young Thug un Playboi Carti. Brendons Kalenders no The Fader viņa mūziku ir aprakstījis šādi: "Destroy Lonely ir eklektisks auss ritmiem, kas šķiebjas, atmosfēriski ritmi, kas darbojas kā audekli, viņa balss ir spilgti krāsas šļakatas." Viņš ir. arī atzīmēja, ka viņa dziesmās ir orķestra un Genshin Impact paraugi.
Karakitaju haniste
Karakitaju haniste (ķīniešu hronikās Rietumu Liao) pastāvēja no 1124. līdz 1218. gadam. Izveidojās pēc kitanu Liao dinastijas sabrukuma, bēgļiem un daļai armijas bēgot Centrālāzijas virzienā. Pletās teritorijā no Altaja kalniem austrumos, līdz Arāla jūrai rietumos, aizņemot daļu mūsdienu Ķīnas, Mongolijas, Uzbekistānas, Tadžikistānas, Kirgizstānas un Kazahstānas. Galvaspilsēta Balasaguna atradās mūsdienu Kirgizstānā. Valdnieks pieņēma gjurhana titulu un turpināja saukties par Ķīnas imperatoru.
Valsti izveidoja Jelu Daši, kitanu augstmanis un ģenerālis, kas ar daudziem tūkstošiem kitanu 1124. gadā bēga uz brūkošās valsts rietumiem. Kitanu bēgļi sākotnēji virzījās cauri uiguru zemēm Tarimas ieplakā, sasniedzot Kašgaru, kas izrādīja pretestību, tad virzījās gar Tjanšana kalniem, beigās sasniedzot Isikula ezera apkārtni. 1131. gadā Jelu Daši pasludināja sevi par imperatoru. 1134. gadā kitani iekaroja turku Karahanu valsts zemes. 1137. iekaroja Hudžandu un pakļāva auglīgo Fergānas ieleju. Jelu Daši izmantoja iespēju iekarot Centrālāzijas pilsētas Buhāru un Samarkandu, 1141. gadā sakaujot seldžuku impērijas armiju.
Sava nelielā skaita dēļ, kitani pilnībā kontrolēja tikai galvaspilsētas apkaimi, tālākā teritorijās atstājot vietējo administrāciju. Dinastija saglabāja ķīniešu imperiālās varas tradīcijas paralēli savām senajām nomadu tradīcijām. Kitanu vairākumā dominēja budisms un senās animistu paražas, kamēr iekaroto iedzīvotāju vairākums bija musulmaņi. Valsts pārvaldē izmantoja arī persiešu un uiguru valodas.
1208. pie karakitajiem pārbēga mongoļu valdnieka Čingishana sakautās naimanu cilts princis Kučlugs, kuram par sievu izdeva valdnieka meitu. 1211. gadā Kučlugs sadumpojās, ieslodzīja valdnieku un sagrāba varu. 1216. gadā Čingishans nosūtīja armiju sagūstīt Kučlugu, kuru izdevās notvert un sodīt ar nāvi 1218. gadā. Daļa karakitaju jau iepriekš bija pievienojusies mongoļiem karā pret Kučlugu.
Kitani runāja mongoļu valodai radniecīgā valodā, un 1211. gadā mongoļiem iebrūkot Dzjiņu dinastijas valstī, pārgāja mongoļu pusē.
Ļetki (Bērzgales pagasts)
Ļetki (pareizāk Ļetkas; ) ir skrajciems Rēzeknes novada Bērzgales pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā 6 km no pagasta centra Bērzgales, 17 km no novada centra Rēzeknes un 235 km no Rīgas.
Agrāk ciems veidoja vienotu apdzīvotu vietu kopā ar Ilzeskalna pagasta Letkiem. Pašlaik Ļetkos atrodas 4 viensētas, tostarp Kārsavas—Rēzeknes dzelzceļa līnijas stacija "Ilzēni".
Kvedlinburga
Kvedlinburga ir pilsēta Saksijā-Anhaltē Vācijā uz ziemeļiem no Harca kalniem. No 10. līdz 12. gadsimtam tā bija viena no Svētās Romas impērijas ķeizaru rezidencēm, līdz 1802. gadam tajā atradās Kvedlinburgas abatija, kurā sacerētas Kvedlinburgas annāles. 1994. gadā pilsēta iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Vēsture
Pirmo reizi rakstos minēta 922. gadā kā villa quae dicitur Quitilingaburg, 994. gadā tai piešķīra pilsētas tiesības. Lielākā daļa no tagadējām senajām būvēm ir celtas pēc Trīsdesmitgadu kara. 1698. gadā to ieņēma Brandenburgas markgrāfistes karaspēks. Pirmā pasaules kara laikā 1914. gadā uz ziemeļaustrumiem no pilsētas ierīkoja Krievijas impērijas karagūstekņu nometni (Kriegsgefangenenlager Quedlinburg). Otrā pasaules kara laikā 1945. gada 19. aprīlī bez kaujas ieņēma ASV karaspēks, bet vēlāk to iekļāva PSRS okupācijas zonā un VDR sastāvā. Vācijas apvienošanās laikā pilsētā katru nedēļu notika protesta demonstrācijas.
Ričards Kērtiss
Ričards Volijs Entonijs Kērtiss (en, dzimis ) ir britu kinorežisors, scenārists un producents.
Kērtiss ir viens no britu vispazīstamākajiem komēdiju scenāristiem. Īpašu ievērību ir guvušas romantiskās komēdijas ar Kērtisa sarakstītajiem scenārijiem, kā "Četras kāzas un vienas bēres" (1994), "Notinghilla" (1999), "Bridžitas Džonsas dienasgrāmata" (2001), "Tāda ir mīlestība" (2003), "Bridžita Džonsa. Saprāta robeža" (2004), "Ir laiks" (2013) un "Vakardien..." (Yesterday, 2019). Bijis arī scenārija autors kara filmai "Kara zirgs" (2011). Bijis arī tādu televīzijas seriālu scenārists kā "Melnā čūska" (1983—1989), "Misters Bīns" (1990—1995) un The Vicar of Dibley (1994—2007).
2007. gadā Kērtiss no Britu Kino un televīzijas mākslas akadēmijas saņēma BAFTA Fellowship balvu par mūža ieguldījumu. Par filmu "Četras kāzas un vienas bēres" nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais oriģinālscenārijs". Nominēts arī divām BAFTA kino balvām un Zelta globusa balvām.
Roberts Huks
Roberts Huks (en; dzimis, miris ) bija angļu filozofs, arhitekts, dabaszinātnieks un enciklopēdists.
1665. gadā viņš izmantoja mikroskopu, kurā bija jau divas augstas kvalitātes lēcas, atklājot, ka dzīvu organismu audi sastāv no sīkiem veidojumiem, kurus pats nosauca par šūnām. Pētāmo paraugu apgaismošanai Huks izmantoja eļļas lampiņas liesmu, kuras gaismu uz aplūkojamo vietu apkopoja ar ūdeni piepildīta stikla lode.
Huks
Huks (en — 'āķis'; sieviešu dzimtē Huka) ir angļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Vitštoka/Dose
Vitštoka/Dose (de) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Ostprignicas-Rupīnes apriņķī 95 kilometrus uz ziemeļrietumiem no Berlīnes. Vitštokā labi saglabājusies vecpilsēta.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz pieminēta 946. gadā un attīstījās slāvu apmetne vietā. PIlsētas tiesības no 1248. gada. No 1325. līdz sekularizācijai 1598. gadā Vitštoka bija Hafelsbergas bīkapijas centrs. Trīsdesmitgadu kara laikā 1636. gada 4. oktobrī pie pilsētas notika Vitštokas kauja, kurā zviedru karaspēks sakāva Svētās Romas impērijas un Saksijas spēkus. Pēc Otrā pasaules kara atradās VDR sastāvā līdz Vācijas apvienošanai 1990. gadā. VDR gados pie pilsētas atradās Padomju armijas militārais lidlauks.
Kaibala (upe)
izteka — Skrīveru pagasta ziemeļrietumos. Tek rietumu virzienā, vidustecē pagriežoties uz dienvidrietumiem. Lielākās pietekas — Gribuļupīte, Kraukļupīte. Ietek Daugavā Kaibalā. Kaibalu šķērso valsts autoceļi V974 (Dzelmes—Veckrape, trīsreiz), V985 (Kaibala—Annas) un A6 (Rīga—Daugavpils—Krāslava—Baltkrievijas robeža (Pāternieki)).
Džentlmeņi izvēlas blondīnes
"Džentlmeņi izvēlas blondīnes" (en) ir 1953. gada amerikāņu komēdija, kuras režisors ir Hauards Hokss. Filmas sižets veidots pēc 1949. gada mūzikla ar tādu pašu nosaukumu.
Filma ir par divām sievietēm, kas vēlās izdevīgi apprecēties. Filmā galvenās lomas attēlojušas Merilina Monro un Džeina Rasela. Pēc filmas iznākšanas populāra ir kļuvusi Monro izpildītā dziesma Diamonds Are a Girl's Best Friend un viņas rozā kleita.
Baijas Federālais institūts
Baijas Federālais institūts (pt) ir dibināta universitāte Brazīlijas pilsētā Salvadorā.
Kristina Adela Foišora
Kristina-Adela Foišora (ro, dzimusi kā Bedulesku (ro); Petrošani —  Timišoara) bija Rumānijas starptautiskā lielmeistare šahā (1991).
Biogrāfija
No 1980. gadu vidum līdz sava mūža beigām bijusi viena no vadošajām Rumānijas šahistēm. Rumānijas sieviešu šaha čempionātos izcīnījusi 8 medaļas: 5 zelta (1989, 1998, 2011, 2012, 2013), 2 sudraba (1988, 2000) un bronzas (2010).
Trīs reizes piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīros (1991, 1993, 1995), kuros lielāko panākumu guvusi 1993. gadā Džakartā, kad ieņēmusi 8. vietu un kvalificējusies pretendentu turnīram. 1994. gadā Tilburgā pretendentu turnīrā ieņēmusi 8. vietu. Piedalījusies arī Pasaules sieviešu šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas. 2001. gadā Maskavā 3. kārtā uzvarējusi Elizabeti Pēcu, bet 4. kārtā zaudējusi Sjui Juihua. 2006. gadā Jekaterinburgā 1. kārtā zaudējusi Elinai Danieljanai. 2010. gadā Antakjā 1. kārtā zaudējusi Almīrai Skripčenko. 2012. gadā Hantimansijskā 1. kārtā zaudējusi Marijai Muzičukai. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte, tajā skaitā uzvarējusi vai dalījusi pirmo vietu turnīros Klišī (2002), Belfortā (2003), Atēnās (2004), Marseļā (2005, 2006). 2004. gadā Drēzdenē ieņēmusi 7. vietu Eiropas sieviešu šaha čempionātā.
Pārstāvējusi Rumānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Mirusi īsi pirms 2017. gada Pasaules sieviešu šaha čempionāta pēc izslēgšanas sistēmas, kura pirmajā kārtā viņai bijis jāspēlē ar Krievijas lielmeistari Olgu Girju.
Personīgā dzīve
Bijusi precējusies ar Rumānijas starptautisko meistaru šahā Ovidiu-Doru Foišoru (dzimis 1959. gadā). Viņu meitas Sabina-Frančeska (dzimusi 1989. gadā) un Mihaela-Veronika (dzimusi 1994. gadā) arī ir šahistes.
Filips Diks
Filips Kindreds Diks (en, dzimis, miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu rakstnieks, kas vislabāk ir zināms kā zinātniskās fantastikas darbu autors. Viņš ir uzņemts Zinātniskās fantastikas slavas zālē.
Upesciema dīķi
Upesciema zivju dīķi ir PSRS laikos izveidoti zivju dīķi zivju audzēšanai Ropažu novada Garkalnes pagastā Lielās Juglas labajā krastā pie Upesciema. To ūdens virsmas platība bija vairāk kā 200 ha.
Pēc kolhoza likvidācijas zivju dīķi tika privatizēti, to īpašnieks bija Alberts Krūmiņš, kas darbojies arī politikā, bijis Saeimas deputāts. Šobrīd daļa Upesciema dīķu tiek izmantoti komercmakšķerēšanai. Liela daļa dīķu jau ir aizbērti un daudzās vietās jau arī apbūvēti ar privātmāju apbūvi. Taču ir arī jauni dīķi. Ja Alberta dīķi un Pētera dīķis ir vecie kolhoza dīķi, tad Kalna Spuļļu dīķi ir izrakti 2000. gadā. Alberta dīķi sastāv no 4 dīķiem un Krievupes ūdenskrātuves, kura tiek izmantota Upesciema dīķu apūdeņošanai. Centrālais Alberta dīķu dīķis ir labiekārtota atpūtas un makšķerēšanas vieta. Pētera dīķis ir 18 ha liels dīķis, kuru iecienījuši sporta makšķernieki. Kalna Spuļļu dīķi ir nelieli, bet zivīm bagāti, labiekārtoti dīķi makšķerēšanai un atpūtai. Gan Alberta, gan Kalna Spuļļu dīķi piedāvā atpūtu pirtīs, namiņos un piknika vietās.
Ērika Ferda
Ērika Ferda (dzimusi Baku, mirusi  Rīgā) bija latviešu aktrise un teātra pedagoģe.
Dzimusi Baku Liepājas teātra aktiera un režisora Jūlija Ferdas ģimenē. Mācījusies Nacionālās operas baletskolā (1930—1935), beigusi Zeltmata Latvju dramatiskos kursus (1936). No 1937. gada 19. aprīļa Ērika Ferda bija Dailes teātra aktrise, tur 60 darba gados tika nospēlējusi 136 lomas, no kurām lielākā daļa bija komiskie tēli. Filmējusies no 1956. gada.
Kopš 1945. gada Ērika Ferda Dailes teātrī strādāja arī kā kustību režisore, veidojusi vismaz 70 izrādes (pirmā izrāde - Andreja Upīša "Spartaks"). No 1946. gada strādāja par pedaģoģi Dailes teātra studijās, kā arī Valsts konservatorijā. Par skatuves kustību sarakstījusi grāmatu "Topoša aktiera ķermeņa kultūra" (LVI, 1968).
Jānis Doniņš
Jānis Doniņš (dzimis ) ir bijušais latviešu vieglatlēts, startēja šķēpa mešanā, pārstāvot PSRS. 1971. gada Eiropas čempionātā viņš ieguva sudraba medaļu aiz sava tautieša Jāņa Lūša.
Karjera
Doniņš 1969. gada Eiropas čempionātā Atēnās ieņēma sesto vietu, aizmetot šķēpu 79,10 metrus. 1971. gadā ASV un PSRS sacensībās Bērkli viņš uzvarēja savā disciplīnā ar 89,33 metrus tālu metienu, tas bija sacensību un personiskais rekords. Vēlāk tajā pašā gadā Eiropas čempionātā Helsinkos viņš aizmeta 85,30 m un ieņēma otro vietu aiz Jāņa Lūša.
Track & Field News 1969. gadā ierindoja Doniņu ranga desmitajā vietā, bet 1971. gadā jau otrajā. Viņš bija viens no 1972. gada Olimpisko spēļu Minhenē favorītiem, bet 1972. gada februārī treniņā guva ceļgala savainojumu, kas izbeidza viņa karjeru.
Personīgā dzīve
Doniņš 1969. gadā sacensību ceļojumā uz ASV satika amerikānieti Keitiju Kīfu. 1972. gadā viņi apprecējās un dzīvoja PSRS līdz 1974. gadam, kad viņa kopā ar meitu pameta viņu, dodoties uz ASV. Padomju varas iestādes tobrīd neļāva Doniņam doties līdzi, bet 1975. gadā atļauja tika dota un viņš pievienojās savai ģimenei Kalifornijā. Dzīvo tagad Latvijā, Ogrē.
Cilvēka ķermenis
Cilvēka ķermenis ir cilvēka organisms tā ārējās fiziskās formās un izpausmēs. Ķermeņa pamatā ir skelets, kas lielā mērā arī nosaka cilvēka ķermeņa ārējās fiziskās formas. Ķermeņa izskatu nosaka arī muskuļaudu un taukaudu daudzums un izvietojums, kā arī hormoni. Vidējais cilvēka ķermeņa garums ir 1,7—1,8 m vīriešiem un 1,6—1,7 m sievietēm.
No ķīmijas viedokļa cilvēka ķermeni veido 65% skābeklis, 19% ogleklis, 10% ūdeņradis, 3% slāpeklis un 3% citas vielas. Visizplatītākais ķīmiskais savienojums cilvēka ķermenī ir ūdens (tas veido aptuveni 60% no visas ķermeņa masas).
Zinātni, kas nodarbojas ar ķermeņa pētīšanu, sauc par cilvēka anatomiju.
Lučians Blaga
Lučians Blaga (dzimis, miris ) bija rumāņu filozofs, dzejnieks, dramaturgs, rakstnieks un diplomāts, viena redzamākajām 20. gadsimta rumāņu kultūras personībām.
Dzimis pareziticīgā garīdznieka ģimenē. Mācījies Sebešā un Brašovā, kā arī teoloģiju Sibiu un filzofiju Vīnē. Pirmais dzejoļu krājums Poemele luminii publicēts 1919. gadā. Starp pasaules kariem bez literaŗās darbības darbojās diplomātiskajā dienestā Varšavā, Prāgā, Lisabonā, Bernē, Vīnē. No 1936. gada - Rumānijas akadēmijas loceklis. No 1939. gada - pasniedzējs Klužā un Sibiu.
No darbiem filozofijā pazīstamas ir Blagas triloģijas - Filosofia cunoașterii ("Zināšanu filozofija", 1943), Filosofia culturii ("Kultūras filozofija", 1943) un Filosofia valorilor ("Vērtību filozofija", 1946). Pēc Otrā pasaules kara, nodibinoties sociālistiskajai Rumānijai, nokļuva sociālā un kultūras izolācijā un līdz 1962. gadam netika publicēts. Blagas vārdā nosaukta Sibiu universitāte.
Diks
Diks var būt:
Gē-Lisaka likums
Gē-Lisaka likums ir viens no ideālās gāzes likumiem. Tas apgalvo, ka noslēgtā sistēmā dotajai gāzes masai, ja nemainās spiediens (tātad izobāriskā procesā) tilpums mainās tieši proporcionāli temperatūrai. Līkni, kas raksturo Gē-Lisaka likumu, sauc par izobāru. Likumu atklāja franču zinātnieks Žozefs Luijs Gē-Lisaks.
Boila—Mariota, Šarla un Gē-Lisaka likums kopā ar Avogadro likumu kopā veido ideālās gāzes likumu.
Vienādojums
Matemātiskais Gē-Lisaka likuma pieraksts ir šāds:
kur: