cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Keirins
Keirina sacensības sākas ar masu startu ar 6—10 dalībniekiem. Starts tiek dots gaitā. Dalībnieki starta pozīcijas izlozē un kustību uzsāk pēc motocikla vai tandēma. Dalībniekiem ir jāpaliek aiz šī vadītāja, kurš sākumā brauc samērā lēni (ap 25 km/h), pakāpeniski palielinot ātrumu un pamet treku aptuveni 600—700 metrus pirms sacensību finiša aptuveni 50 km/h ātrumā. Pirmais riteņbraucējs, kurš šķērso finiša līniju, kļūst par uzvarētāju, finiša ātrumam sasniedzot pat 70 km/h. Keirina sacensības parasti ir 2 kilometrus garas (astoņi apļi 250 metru trekā, seši apļi 333 metru trekā vai pieci apļi 400 metru trekā).
Sacensībās keirins parasti tiek rīkots vairākas kārtās, lai samazinātu dalībnieku skaitu fināla kārtai līdz 6–9 braucējiem. Izslēgtajiem braucējiem var būt iespēja mēģināt vēlreiz gandarījuma braucienā.
CGO
CGO var būt:
Centrs–Valdeluāra
Centrs—Valdeluāra (fr, izrunā: ) ir viens no Francijas 26 reģioniem. Reģions robežojas ar 8 citiem Francijas reģioniem. Centrs sīkāk iedalās sešos departamentos: Endra, Endra un Luāra, Ēra un Luāra, Luarē, Luāra un Šēra un Šēra. Reģiona pārvaldes centrs ir Orleāna.
Broms
Broms ir ķīmiskais elements ar simbolu Br un atomskaitli 35. Broms ir halogēns. Broms ir vienīgais nemetāls, kas normālos apstākļos ir šķidrums. Tas ir gaistošs sarkanbrūns šķidrums, kura tvaiki ir kodīgi un indīgi. Bromam ir iespējamas oksidēšanas pakāpes no -1 līdz +7. Tā vārds cēlies no sengrieķu valodas vārda bromos, kas nozīmē "smirdoņa".
Vēsture
Bromu neatkarīgi viens no otra 1825. un 1826. gadā pirmo reizi izolēja divi ķīmiķi: attiecīgi vācu ķīmiķis Karls Jakobs Lēvigs un franču ķīmiķis Antuāns Žeroms Balārs. 1826. gadā jaunais ķīmijas laborants Balārs tikko bija ieguvis farmaceita grādu. Pētot Monpeljē apkārtnē jūras aļģes, viņš atklāja bromu, lai gan broma savienojumi bija zināmi jau pirms tam. Tajā laikā jūraszāles tika izmantotas, lai iegūtu jodu. Sākotnēji Balārs uzskatīja, ka broms ir joda hlorīds, bet to viņam neizdevās pierādīt, tādēļ secināja, ka tas ir jauns ķīmiskais elements. Balārs vēlējās šo elementu nosaukt par rutilu, sarkanās krāsas dēļ, bet viņa padomdevējs piedāvāja to nosaukt par muriju, kas nozīmētu "sālījums".
1825. gadā vācu ķīmiķis Karls Jakobs Lēvigs pētīja hlora minerālsāļus. Arī viņš atklāja jauno elementu. Kad gadu vēlāk viņš publicēja savu eksperimentu rezultātu, atklājās, ka franču ķīmiķa Balāra atklājums ir jau publicēts. Tādēļ broma atklāšana tiek saistīta ar abiem ķīmiķiem.
Atrašanās dabā
Dabā broms brīvā veidā nav sastopams. Zemes garozā broms sastāda 1,6 masas procentus. Dabā broms ir sastopams bromūdeņražskābes sāļu — bromīdu veidā. To iegūst no jūras ūdens. Broms ir izkliedēts elements — sāļu veidā ir sastopams minerālsāļu nogulumos kopā ar Cl (hloru), jūras ūdenī ir 0,0065% broma, sāļezeru ūdenī līdz pat 0,2%.
Izotopi
Bromam ir divi stabili izotopi — broms-79 (50,69% no dabā sastopamā broma daudzuma) un broms-81 (49,31%). Ir zināmi arī vēl vismaz 23 radioaktīvi izotopi, kas iegūti laboratorijas apstākļos. Daudzi no šiem izotopiem ir kodolu dalīšanās produkti.
Rīgas 2. slimnīca
'''Rīgas 2. slimnīca''' ir ārstniecības iestāde, kas atrodas Ģimnastikas ielā 1, Rīgas Zemgales priekšpilsētā.
Broms
Īpašības
Elementārais broms pastāv kā divatomu molekula (Br2). Broms ir sarkanbrūns šķidrums ar asu smaku, istabas temperatūrā izdala brūnus tvaikus (ļoti indīgi). Broms ir vienīgais nemetāls, kas istabas temperatūrā ir šķidrums. Šķīst ūdenī, labāk — organiskajos šķīdinātājos. Broms ir oksidētājs. Viegli reaģē ar sēru, fosforu, halogēniem, vieglajiem metāliem, nereaģē ar skābekli, slāpekli un oglekli. Rūpnieciski iegūst no bromīdiem, iedarbojoties uz tiem ar Cl2 (hloru).
Rīgas 2. slimnīca
Struktūra
Slimnīcā ir piecas stacionāra nodaļas, intensīvās terapijas un anestezioloģijas nodaļa, diagnostiskās radioloģijas nodaļa, rehabilitācijas nodaļa, dienas stacionārs un klīniskā laboratorija. Kopš 2015. gada slimnīcas stacionārā ir 94 pacientu gultasvietas: 40 - traumatoloģijas, 36 - ortopēdijas, 4 - intensīvās terapijas un 14 - aprūpes profila.
Vēsture
Pēc P. Stradiņa Republikāniskās klīniskās slimnīcas izveides 1959. gadā tai piešķīra Rīgas pilsētas 2. slimnīcas nosaukumu. Pirmais slimnīcas galvenais ārsts bija ķirurgs Vilis Purmalis (1959-1962), pēc viņa Filips Sagalovskis (1962-1980) un Jānis Petronis (1980-1994).
2004. gadā Rīgas 2. slimnīca kļuva par Rīgas pašvaldības SIA, 2016. gadā par SIA "Rīgas 2. slimnīca".
Gnosticisms
Gnosticisms (el — zināšanas) ir domāšanas veids, kas personisko garīgo atklāsmi vērtē augstāk nekā reliģiskās dogmas. Gnosticisms ietekmēja vairākas reliģiskās kustības un filozofijas skolas.
2. gadsimta baznīctēvs Irenejs par pirmo gnostiķi dēvēja Sīmani Magu, kura uzskati esot maldu mācība jeb herēze. Viens no pazīstamākajiem gnostiķiem bija Valentīns, kurš bija izglītojies Aleksandrijā un bijis pazīstams ar neoplatonismu, kristietību, jūdu ezotēriku un vietējām pagānu reliģijām. Pētnieki uzskata, ka Valentīns sarakstījis Patiesības evaņģēliju, kurš atrodams starp 1945. gadā atrastajiem Naghammādī manuskriptiem. Citu gnostiķu mācībās manāma zoroastrisma, maniheisma un jūdaisma ideju ietekme.
Prokopjevska
Prokopjevska (ru) ir pilsēta Krievijā, Kemerovas apgabala rietumos. Tajā dzīvo 213 223 iedzīvotāji.
Ņūmetāls
Ņūmetāls (en) ir smagā metāla apakšžanrs, kas radies sajaucoties smagajam metālam ar hiphopu, fankmūziku un grandžu.
Viļakas pagasts
Viļakas pagasts bija viena no Abrenes apriņķa pašvaldībām tā vidienē. 1940. gadā robežojās ar Upmales, Linavas, Purvmalas, Šķilbēnu, Balvu, Vīksnas un Liepnas pagastiem. Pagasta valde atradās Viļakā.
Ņūmetāls
Izcelsme
Jēdziens nu metal pirmo reizi tika lietots 1995. gadā, Spin Coal Chamber koncerta apskatā. Daudzas ņūmetāla grupas nāca no Kalifornijas (kā Korn, Deftones un P.O.D.).
Viļakas pagasts
Vēsture
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas. 1945. gada 1. augustā pagastā izveidoja Čebatarovas, Kazukalna, Koziņu, Krustcelmu, Medņevas, Pļeševas, Sosnicas, Susāju, Vecumu, Viduču un Viļakas ciema padomes. 1945. gada 8. oktobrī Viļakai piešķīra pilsētas tiesības un izdalīja no pagasta. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Abrenes rajonā. Mūsdienās Viļakas pagasta teritorija iekļauta Balvu novada Kupravas, Medņevas, Susāju, Vecumu un Žīguru pagastos.
CHA
CHA var būt:
Ammerezers
<mapframe text="Ammerezers" width=300 height=300 zoom=11 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q265336" } Ammerezers (de — 'Dzintara ezers') ir ezers Vācijas dienvidos, Bavārijā, dienvidrietumos no Minhenes. Vistālāk ziemeļos novietotais Priekšalpu ezers.
Ezers veidojies pēcleduslaikmeta periodā, tā ūdens apmaiņas periods ir 2,7 gadi. Ezera līmenis krītas — vēl rakstītos avotos minēts ievērojami lielāks ezers, nekā tas ir tagad. Ezera dienvidos esošā Švēdenes sala pamazām savienojas ar sauszemi.
Ezera ūdens kvalitāte ievērojami pasliktinājās līdz 1960. gadu beigām, kad tika uzsākta programma ezera vides kvalitātes uzlabošanai. Jau 1980. gadu vidū ezers kļuva no eitrofa par mezotrofu un ezera ūdenī var redzēt jau ap 2 metrus dziļi.
Ezers atrodas seno ķeltu dzintara ceļā, kas veda uz Brennera pāreju, no kā arī cēlies ezera nosaukums.
1976. gadā Ammerezers tika iekļauts Rāmsaras konvencijas aizsargājamo vietu sarakstā.
European Hit Radio Top 100 (2008)
Šis ir European Hit Radio 2008. gada noslēguma Top 100. Topu vadīja raidījuma vadītājs Roberts Lejasmeijers.
Top 100 sastādīšanas princips
European Hit Radio Top 100 tiek sastādīts, pamatojoties uz klausītāju balsojuma rezultātiem, kas ik nedēļu tiek apkopoti Top 40. Topa veidošanas procesā piedalās visas dziesmas, kas kaut reizi ir pabijušas Top 40 sarakstā. No visām vidēji 250 līdz 280 gada laikā Top 40 iekļuvušajām dziesmām tiek noteiktas populārākās 100.
Novi Targa
Rakstos pirmoreiz minēta 1326. gadā. 1346. gadā Polijas karalis Kazimirs Lielais apdzīvotai vietai piešķīra pilsētas tiesības. 1770. gadā, vēl pirms Polijas pirmās dalīšanas, pilsēta iekļāvās Hābsburgu valdījumos. Kopš 1918. gada - Polijas valstī.
European Hit Radio Top 100 (2008)
Top 100 sastādīšanas princips
Katrai dziesmai, kas kaut reizi ir iekļuvusi Top 40, tiek piešķirts punktu skaits, atkarībā no dziesmas atrašanās vietas topā. Piemēram, ja dziesma iknedēļas Top 40 ieņem 1. vietu, tad dziesmai tiek pieskaitīts 1 punkts, ja dziesma ieņem 12. vietu, tad 12 punkti, ja 37. vietu, tad 37 punkti un tā tālāk. Nedēļās, kurās dziesma nav iekļuvusi Top 40 populārāko dziesmu sarakstā, dziesmai tiek pieskaitīts 41 punkts. Veidojot Top 100, visi punkti tiek skaitīti kopā un augstāko vietu iegūst dziesma ar vismazāko punktu skaitu. Ja vairākām dziesmām ir vienāds punktu skaits, tad augstākā vietā nonāk tā dziesma, kurai ir bijusi augstākā vieta Top 40, tad nākamā augstākā vieta un tā tālāk.
Piezīmes
N — nedēļas Top 40, Av — augstākā vieta Top 40, NAv — nedēļas augstākajā vietā
Novi Targa
Pilsētā darbojas hokeja komanda Novi Targas "Podhale" (viena no spēcīgākajām Polijas komandām), kā arī divas florbola komandas.
Netālu no pilsētas, alā izrakumos atrasts pasaulē vecākais zināmais bumerangs. Novi Targa ir padomju spiega, t.s. "Sarkanās kapellas" izveidotāja Leopolda Tepera (Leopold Trepper, 1904 - 1982) dzimtā pilsēta.
Krāmers pret Krāmeri
"Krāmers pret Krāmeri" (en) ir 1979. gada amerikāņu drāma, kuras režisors ir Roberts Bentons. Filmas sižets ir balstīts uz Everi Kormana romānu ar tādu pašu nosaukumu.
Filma ir stāsts par precēta pāra šķiršanos un tās ietekmi un iesaistītajām personām, tai skaitā pāra jauno dēlu. Tajā galvenās lomas attēlo Dastins Hofmans, Merila Strīpa, Džastins Henrijs un Džeina Aleksandra. "Krāmers pret Krāmeri" tika nominēta astoņās dažādās kategorijās Amerikas Kinoakadēmijas balvai, balva tika saņemta piecās no tām — kā labākā filma, labākais režisors, labākais aktieris, labākais adaptētais scenārijs un labākā otrā plāna aktrise. Papildu dažādiem citiem apbalvojumiem, tā tika atzīta arī par gada labāko drāmu Zelta globusa balvas pasniegšanas ceremonijā.
Filmas pirmizrāde notika. Tā tikusi izrādīta arī PSRS.
Sūrupi bāka (aizmugurējā vaduguns)
Sūrupi bāka (aizmugurējā vaduguns) (et) atrodas Igaunijā, Sūrupi pussalas ziemeļrietumu daļā, 2245 m no priekšējās vaduguns.
Raksturojums
Bākas augstums ir 22 m. Bāku veido apaļš, konisks akmens mūra tornis ar laternu un dubultu galeriju. Tornis ir baltā krāsā, laterna melna. Gaismas elements atrodas 66 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta (1,5 s deg, 4,5 s pārtraukums, 4,5 s deg, 4,5 s pārtraukums). Gaismas signāls, atkarībā no virziena, redzams 15 vai 12 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu, 24 stundas diennaktī.
Ukrainas PSR
Vēsture
Harkivā 1917. gada 25. decembrī sanākušais 1. Visukrainas padomju kongress pasludināja Ukrainas Strādnieku, zaldātu un zemnieku padomju deputātu republikas izveidi. Līdztekus šajā laikā Kijivā nodibinājās Ukrainas Tautas Republika, rietumu daļā Rietumukrainas Tautas Republika. Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas dažādos reģionos nodibinātās padomju republikas 1918. gada 17.-18. martā apvienojās Ukrainas Padomju Republikā (Українська Радянська Республіка), ko aprīlī okupēja Vācijas armija.
Pēc Vācijas zaudējuma Pirmajā pasaules karā 3. Visukrainas padomju kongresā Harkivā 1919. gada 10. martā izsludināja Ukrainas Sociālistiskās Padomju Republikas (Ukrainas SPR) izveidi, kurā ietilpa sešas guberņas. Pilsoņu kara laikā Ukrainas teritorijas lielākā daļa nokļuva Baltās kustības militāro vienību kontrolē. Pēc Sarkanās Armijas uzvarām 1920. gada decembrī Ukrainas SPR parakstīja vienošanos ar Krievijas PFSR par militāras un ekonomiskas savienības izveidi. No 1920. gada septembra līdz 1921. gada martam Ukrainas PSR delegācija kopā ar Padomju Krievijas delegāciju piedalījās Rīgas miera sarunās, kurā pirmo reizi tika atzīta kā Ukrainas starptautisko tiesību pārņēmēja Ukrainas Tautas Republikas vietā.
1922. gada 29. decembrī Ukrainas SPR parakstīja vienošanos ar Krievijas PFSR, Baltkrievijas PSR un Aizkaukāza FPSR par PSRS izveidi. PSRS sabrukuma laikā Ukraina 1991. gada 8. decembrī parakstīja Belovežas gāršas vienošanos par NVS izveidi, kas bija formālais iemesls PSRS likvidācijai.
Gazālī
Abū Hāmids Mohammads Ibn Mohammads al Gazālī (, Abū Ḥāmid Muḥammad ibn Muḥammad al-Ghazālī, dzimis gadā, miris ), Rietumu pasaulē pazīstams kā Algazels (la), bija viens no nozīmīgākajiem un ietekmīgākajiem filozofiem, teologiem, mistiķiem un juristiem sūfismā. Pēc izcelsmes viņš ir persietis.
Gazālī ir dzimis 1058. gadā Horasānas pilsētā Tūsā. 1091. gadā seldžuku sultāns piedāvāja viņam vadīt teoloģijas skolu Bagdādē, bet pēc garīgas krīzes 1095. gadā viņš to pameta, lai kļūtu par mistiķi. Nākamo desmit gadu laikā Gazālī formulēja savas domas. Gazālī nozīmīgākais darbs ir "Reliģisko zināšanu atdzimšana" (Iḥyāʾ ʿulūm ad-dīn), kas sūfismu padarīja par pieņemamu islāma daļu. Tādēļ viņš tiek uzskatīts par vienu no sūfisma dibinātājiem.
Vivekānanda
Svami Vivekānanda (, Bibekānanda; dzimis, miris ), īstajā vārdā Narendranats Data (Narendra Nath Datta), bija bengāļu hinduistu mūks, garīgais līderis. Viņš bija 19. gadsimta svētā Rāmakrišnas māceklis. Bija viens no ievērojamākajiem Indijas pārstāvjiem, kas Rietumu pasauli iepazīstināja ar Vedantas hindu filozofijas skolu un jogu.
Viņa dzimšanas diena Indijā kopš 1985. gada tiek atzīmēta kā Nacionālā jaunatnes diena.
Dzīvesgājums
Dzimis 1863. gadā Britu Indijas galvaspilsētā Kalkutā jurista ģimenē. Studēja filozofiju Kalkutas Prezidentūras koledžā (1880–1884), 18 gadu vecumā kļuva par Rāmakrišnas mācekli Kāli templī. 1884. gadā viņu uzņēma Kalkutas brīvmūrnieku ložā Anchor and Hope. Pēc Rāmakrišnas nāves 1886. gadā deva mūka zvērestu, pieņēma Vivekānandas vārdu un devās reliģiskā svētceļojumā caur Indiju, apmeklējot Varanasi, Ajodhju, Maisoru un Madrasu.
1893. gadā Vivekānanda devās uz Pasaules reliģiju parlamentu Čikāgā, kļuva plaši pazīstams kā hinduisma filozofs un Ņujorkas „Vedantas biedrības“ (Vedanta Society) dibinātājs. Pēc atgriešanās Indijā viņš 1897. gadā nodibināja Ramakrišnas misiju.
1899. gada jūnijā Vivekānanda vēlreiz devās uz ASV, kur atklāja Vedantas biedrības nodaļas Ņujorkā un Sanfrancisko. 1900. gadā viņš uzstājās Parīzes Reliģiju kongresā, tad mājupceļā apmeklēja Vīni, Stambulu, Atēnas un Ēģipti. 1900. gada 9. decembrī viņš atgriezās Kalkutā un apmetās uz dzīvi Ramakrišnas misijā Belurmatā.
Miris 1902. gadā no smadzeņu triekas.
CRC
CRC var būt:
Štarnbergas ezers
Štarnbergas ezers (de), agrāk Virmezers (Würmsee), ir ezers Vācijas dienvidos, Bavārijā, dienvidrietumos no Minhenes. Pēc ūdens tilpuma lielākais ezers Vācijā, ja neskaita Bodenezeru.
1886. gadā ezerā noslīka Bavārijas karalis Ludvigs II. Līdz 1962. gadam dēvēja arī par Virmezeru. Veidojies ledāja darbības rezultātā. Ezeru nesasniedz netālo Alpu upes — tajā ietek mazāki strauti no vietējiem pakalniem. Nelielās pieteces un lielā tilpuma dēļ ūdens apmaiņas periods ir 21 gads. Mezotrofs. Lēnais ūdens apmaiņas periods padara ezeru jūtīgu pret vides piesārņojumu. Kopš 1960. gadiem pat attīrītos notekūdeņus novada pa apvadkanāliem ap ezeru tā, lai tie ezeru nesasniegtu.
Pie rietumu krasta atrodas vienīgā sala Rozene (Roseninsel). Salā atrasts bronzas makšķerāķis kā arī pirms 2800 gadiem izgatavota vienkoča laiva.
Ezerā turpinās profesionāla zveja, daļa zvejnieku nodarbojas ar to jau paaudzēm ilgi.
Jods (elements)
Jods ir ķīmiskais elements ar simbolu I (līdz 20. gadsimta 50. gadiem - J) un atomnumuru 53. Jods ir smagākais neradioaktīvais halogēns. Jods dabā ir sastopams jodīdu veidā. Jodu pirmo reizi brīvā veidā ieguva 1811. gadā, jūras zāļu pelniem pieliekot pārāk daudz sērskābes. Izveidojās joda tvaiki, kurus izdevās kondensēt. Mūsdienās visvairāk jodu ražo Čīlē, jo tur atrodas jodu saturoša minerāla atradnes.
Sadzīvē par jodu dažkārt dēvē medicīnisko joda tinktūru - joda un kālija jodīda šķīdumu etanolā.
Fizikālās īpašības
Brīvā veidā jods ir tumšpelēka cieta kristāliska viela ar violetu metālisku spīdumu, kas šķīst organiskajos šķīdinātājos, bet slikti šķīst ūdenī. Jods labāk šķīst ūdenī, kas satur izšķīdušus jodīdus, jo tad veidojas trijodīda jons (I3−), kas šķīst ievērojami labāk. Joda šķīdumi ūdenī un etanolā ir brūni, šķīdumi tetrahlorogleklī un hloroformā ir violeti. Karsējot jodu, tas sublimējas. Joda tvaiki ir violeti un lielā koncentrācijā ir necaurspīdīgi. Karsējot jodu, tas kūst, bet atmosfēras spiedienā virs joda kušanas temperatūras tuvumā ir ļoti liels tvaiku parciālspiediens, tādēļ joda kušanu caur tvaikiem nevar novērot.
Izmantošana
Joda savienojumus lieto:
Apakšdevons
Apakšdevons (D1) ir devona perioda epoha (agrais devons), kā arī devona sistēmas nodalījums (apakšējais devons). Apakšdevons apakšdaļā robežojas ar augšsilūra nodalījumu, veidojot robežu starp silūru un devonu. Šī epoha ilga nepilnus 20 mlj. gadus (416,0 ± 2,8 - 397,5 ± 2,7 Ma). Tā dalās trīs laikmetos (stāvos): Lohkovas, Prāgas un Emsas.
Paleoģeogrāfija
Apakšdevons sākās ar izteikti ģeokrātisku krasta līniju izmaiņas fāzi. Uz robežas starp silūru un apakšdevonu pacēlās un atbrīvojās no ūdens visas platformas. Jūra atkāpās no kaledonīdu apgabaliem, kā arī no daudziem vāji izteiktiem kaledonijas oroģenēzes iecirkņiem. Tikai tajos ģeosinklināļu apgabalos, kurus neskāra zemes garozas krokošanās (Vidusjūras ģeosinklināle Eiropas dienvidos, Urāli, Himalaji, Kordiljeri), palika lielas, jūrām klātas platības. Apakšdevona beigās jūru platības nedaudz palielinājās, taču tik nenozīmīgi, ka tas neizmainīja apakšdevona epohas kopējo ģeokrātisko raksturu.
Apakšdevons Baltijā
Baltijā apakšdevons raksturojas galvenokārt ar sarkanīgiem terigēniem iežiem, kas būtiski atšķiras no zem tiem esošajiem silūra un ordovika pelēcīgajiem karbonātiskajiem nogulumiem. Stratigrāfiski dalot Baltijas apakšdevona sarkanīgās slāņkopas, kas satur zivju un augu paliekas, tiek pielietots divdaļīgs dalījums dittonā un brekonā, ko pielieto Anglijas-Velsas reģiona Old Red smilšakmeņu dalījumā. Tas tiek pamatots uz līdzīgiem ihtiofaunas kompleksiem Baltijā un Anglijā. Apakšdevona nogulumi visdetalizētāk ir izpētīti Lietuvā, kur tika izdalītas Tilžes un Stonišķu (dittons), kā arī Ķemeru (brekons) svītas. Latvijas teritorijā, kur apakšdevona griezums nav tik pilnīgs, kur arī mazāk fosiliju, izdalīt Tilžes un Stonišķu svītas nav iespējams. Šīs svītas tiek apvienotas Gargždu sērijā. Apakšdevona griezums nobeidzas ar Ķemeru svītu, kura agrāk tika vēl dalīta Sesavas un Viesītes svītās.
Bērnudārzs
Bēnudārzs jeb pirmsskolas izglītības iestāde kalpo bērniem kā pāreja starp mājas izglītības un oficiālās izglītības iegūšanu. Otra bērnudārza definīcija paskaidro, ka tā ir izglītības iestāde, kas sagatavo bērnus nākamajam līmenim - pamatizglītības apguvei pamatskolā. Bērniem rotaļu veidā māca pamatprasmes un zināšanas, kā arī reizēm pasniedz parastas nodarbības.
Lielākajā daļā valstu bērnudārzs ir daļa no pirmsskolas izglītības sistēmas. Iestādi apmeklē 2 - 7 gadu veci bērni, atkarībā no valsts likumiem. ASV un Kanādā, tāpat arī dažos Austrālijas apgabalos vārdu "bērnudārzs" lieto, lai aprakstītu pirmo mācību gadu vai pamatskolu. Dažās valstīs tā ir obligāta prasība - vecākiem sūtīt savus bērnus (vidēji 5 gadu vecus) uz bērnudārziem. Vairāki ASV štati, bērniem vecumā no 5 - 6 gadiem, nepadara bērnudārza apmeklējumu par obligātu prasību. Tai pat laikā atkal citi štati nosaka tieši pretēji - visus piecgadīgos bērnus vest uz bērnudārzu.
Iemesli
Bērni apmeklē bērnudārzu, lai mācītos pienācīgi kominicēties, spēlēties un mijiedarboties ar pārējiem. Lai motivētu bērnus mācīties valodu, runāt, lasīt, skaitīt, tāpat arī klausīties, dziedāt un zīmēt, skolotājs ir nodrošināts ar dažādiem materiāliem un aktivitātēm. Bērniem, kuri iepriekš lielu daļu ir pavadījuši mājās, bērnudārzā māca pielāgoties dzīvot bez vecākiem un pārdzīvot satraukumu. Tā var būt pirmā iespēja regulāri mijiedarboties ar citiem bērniem. Bērnudārzs arī atļaut mātēm, tēviem vai auklēm nākt pakaļ saviem bērniem jebkurā laikā.
Vēsture
Par pirmajiem bērnudārziem liecina vairāki avoti. 1816. gadā, nelielā ciematā New Lanark, kas atrodas Skotijā, Roberts Ovens (Robert Owen) (filozofs un pedagogs) atvēra bērnu skolu. Citu skolu 1819. gadā Londonā atvēra Semjuels Vilderspins (Samuel Wilderspin). Ungārijā, tās galvaspisētā Budapeštā, pirmais bērnudārzs tika dibināts 1828. gada 27. maijā. Tās dibinātājs bija grāfiene Terēze Brunszvika (Theresa Bunszvik) (1775. - 1861. g.), kas ieguva nosaukumu Angyalkert (tulk. Eņģeļu dārzs). Turpmākajā laikā attīstījās līdzīgi bērnudārzi visā Ungārijas karalistē, kļūstot populāriem muižniecības un vidusslāņa aprindās.
Vēlāk vācu tautības pārstāvis Frīdrihs Frobels (Friedrich Fröbel) (1782. - 1852. g.) atvēra pirmo izglītības iestādi ārpus Ungārijas. Tas notika 1840. gada 28. jūnijā, lai iezīmētu četrsimto Gūtenberga izgudrojuma gadadienu. Frobels izveidoja vārdu Kindergarten (tulk. no vācu valodas: bērnudārzs). Frobela darbība šajā pirmsskolas izglītības iestādē ar nosaukumu Kindergarten bija veiksmīgs piemērs atlikušajai Eiropai un visai pasaulei.
Pirmais bērnudārzs ASV parādījās Viskonsinas štatā 1856. gadā. Tā vadītājs bija Margarita Meijere Šurca (Margarethe Meyer Schurz). Bērnudārza vadītāja daudz informācijas aizguva no Fridriha Frobela pielietotajām metodēm. Viņas māsa dibināja bērnudārzu Londonā.
Pirmais brīvais bērnudārzs Amerikā tika dibināts 1870. gadā, kura vadītājs bija Konrāds Popenhusens (Conrad Poppenhusen), vācu rūpnieks un filantrops. Viņš apmetās Ņujorkas pilsētā, kur izveidoja Popenhusena Institūtu (Poppenhusen Institute), kas pastāv vēl šodien. Pirmais publiski finansētais bērnudārzs ASV tika izveidots Sentluisā 1873. gadā. Tās vadītāja bija Sjūzena Blova (Susan Blow). 1886. gadā tika dibināta Nacionālā Izglītības koledža (National College of Education). Tās vadītāja bija Elizabete Harisone (Elizabeth Harrison), kura plaši aprakstīja teoriju par pirmsskolas izglītību un cītīgi strādāja, lai uzlabotu izglītības standartus bērnudārzu audzinātājiem.
== Latvijā ==
Pirmsākumi
Latvijas teritorija latviešu bērnudārzu veidotāji bija mecenāts Augusts Dombrovskis un viņa līdzgaitniece profesionālā pedagoģe Marta Rinka, kuri organizēja pirmo pirmskolas bērnu audzināšanas skolu (Zaļā skola) Mīlgrāvī 1900.gadā.
Pēc Latvijas izglītības likuma (08.12.1919.) bērnudārzi bija audzināšanas iestādes ar uzdevumu sagatavot bērnu darbam pirmsskolā. Pirmsskolas grupas darbs nosacīts ar 1920.g. likumu par pirmsskolām. Bērnudārzos strādāja Izglītības ministrijas vai pilsētas valdes algoti audzinātāji, pēc F. Frobela vai Marijas Montesori metodikas ar praktisko darbību aktualizāciju: aplicēšanu, šūšanu, veidošanu, pīšanu, darbu ar kokmateriālu. Didaktiskā rakstura tam nebija, ka arī programmas.
1920.‒30. gados Latvijas skolas departaments atzina, ka nepieciešama ir bērnu iepriekšsagatavošana skolai, un audzinātāju darbība bija orientēta sim nolūkam. Tajā laikā valstī bija 97 pirmsskolas iestādes, kurus apmeklēja 5700 bērnu.
Padomju laikā
Jau 1940. gadā privāto bērnudārzu vietā Latvijā tika organizēti valsts bērnudārzi.
Pēc II Pasaules kara bija uzsākta intensīvā bērnudārzu tīkla attīstība. 1960. gadā Latvijā darbojās jau 438 pirmsskolas iestādes 26 tūkstošiem bērnu.
1960. gadā republikā pirmsskolas bērnu iestādes (mazbērnu novietne – bērnudārzs) bija apvienotās ar vienotu audzināšanas sistēmu.
1968.g. sākumā Latvijā bija 697 pirmsskolas bērnu iestādes, kuriem valsts ik gadu piešķīra ap 14 mlj rubļu, val katra bērna uzturēšanai 31 rubli mēnesī, t.i. 372 rubļus gadā, no kuriem vecāku iemaksas sedza tikai niecīgu daļu. Kopā ar valsts bērnudārziem pastāvēja uzņēmumu bērnudārzi, kuri finansējumu saņēma no konkrētu uzņēmumu budžeta un bija labāk nodrošināti. Kolhoza-miljonārā "Ādaži" bērnudārzs bija aprīkots ar baseinu.
Turpinot pirmsskolas bērnu iestāžu paplašināšanu, to skaitu 1985. gadā salīdzinājumā ar 1960. gadu palielināja 2,3 reizes, bet bērnu skaitu tajos piecas reizes.Tomēr bērnudārzi bija pārpildīti: pirmsskolas iestādes 1985.gadā bija pieejami 61 % bērnu vecumā līdz septiņiem gadiem. Līdz 1990. gadam bērnudārzu skaita pieaugums turpinājas.
Padomju okupācijas laikā tika atvērti specializēti bērnudārzi (bērniem ar redzes traucējumiem, logopēdiskie, sanatorijas tipa).
Pirmsskolas darbu reglamentēja Vissavienības audzināšanas programma bērnudārzā un metodiskie norādījumi tai (1964), tipveida audzināšanas un mācību programma bērnudārzā (1984).
Pēc neatkarības atgūšanas
Pirmsskolas izglītības iestāžu attīstību pēc 1991.g. skāra valdības pieņemtie lēmumi, likumdošanas izmaiņas un finansējuma trūkums.
1993.gadā, salīdzinot ar 1990., bērnudārzu skaits bija samazinājies gandrīz divkārt un tos apmeklēja tikai 28 % bērnu vecumā līdz septiņiem gadiem. Lai gan bērna kopšanas atvalinājums atļava mātei nestrādāt trīs gadus, valsts ģimenes pabalsts izrādījās pārāk mazs, lai mātes varētu atļauties nestrādāt. Pieprasījums uz bērnudārziem sāka augt un 1996.gadā tos apmeklēja jau 43 %, 1997. g. – 44 % bērnu pirmsskolas vecumā.
2016./2017. mācību gadā Latvijā strādāja 647 pirmsskolas izglītības iestādes. Bērnu skaits tajās palielinājies no 88226 (2010. gadā) līdz 94249 (2016. gadā).
Eifēmisms
Eifēmisms (el2, eu — 'labi' + phēmi — 'runāju') ir vārds vai izteiciens, ko izmanto kāda rupja, piedauzīga, intīma vai arī neaizskarama jeb tabu nosaukuma aizstāšanai. Līdzīgs perifrāzei. Eifēmisms būtu, piemēram, lietot vārda "nomirt" vietā izteicienu "devies uz labākiem medību laukiem".
Bērnudārzs
Bulgārija
Bulgārijā jēdziens detska gradina (деτска градина) tiek attiecināts uz 3 - 6 gadus veciem skolojošiem bērniem. Tālāk seko pirmsskolas klases, kas tiek apmeklētas gadu pirms pamatskolas.
Ķīna
Ķīnā ekvivalents vārds bērnudārzam ir 幼儿园 (yòu ér yuán). Bērni apmeklē bērnudārzu sākot no 2 gadu vecuma un beidz līdz kļūst vismaz 6 gadu veci. Bērnudārzi Ķīnā lielākoties tiek iedalīti sekojošās pakāpēs: 1. Rotaļu grupiņa (小班/xiăo bān): 2-3 gadus veci bērni 2. Zemākais bērnudārzs/ZBD (中班/zhōng bān): 3-4 gadus veci bērni 3. Augstākais bērnudārzs/ABD (大班/dà bān): 4-5 gadus veci bērni 4. Pirmsskola (学前班/xué qián bān): 5-6 gadus veci bērni.
Eifēmisms
Atsauces
aizmetnis
Bērnudārzs
Ķīna
Dažiem bērnudārziem nav pirmsskolas (学前班/xué qián bān).
Dānija
Divas trešdaļas no noteiktajām dienas aprūpes institūcijām ir pašvaldību aprūpes centri, taču atlikusī trešdaļa ir privāto organizāciju rokās, ko vada apvienības, vecāki vai uzņēmumi. Gan pašvaldību, gan privātās organizācijas vadās pēc vienotiem apmācību principiem un metodēm.
Ēģipte
Ēģiptē bērni uz bērnudārziem drīkst doties tikai divus gadus (BD1 un BD2), vecumā no 4 - 6 gadiem.
Kuveita
Kuveitā bērni var doties uz bērnudārziem divus gadus par brīvu (B1 un B2). Bērnu vecums - no 4 - 6 gadiem
Malāvija
Malāvijā bērnudārzus sauc par "obuko". Te lielākoties pieņem 4 - 6 gadus vecus bērnus. Valstī darbojas vairāki angļu valodā runājoši bērnudārzi.
Rumānija
Rumānijā grădiniţă nozīmē "mazais dārziņš" ir izglītības forma pirmsskolas (zem 6 vai 7 gadu veciem) bērniem. Bērnus sadala "mazajā grupiņā" (grupa mică 3 - 4 gadu veci bērni), "vidējā grupiņa" (grupa mijlocie vecumā līdz 5 gadiem) un "lielā grupiņa" (grupa mare vecumā līdz 6 vai 7 gadiem). Pēdējos gados privātie bērnudārzi ir kļuvuši arvien populārāki, papildinot valsts pirmsskolas izglītības sistēmu.
Krievija
Krievijā Детский сад (tiešā tulkojumā - "bērnudārzs") ir izglītības institūcija 3 - 7 gadus veciem bērniem. Tas ir Детское дошкольное учреждение (bērnu pirmsskolas iestāde).
Singapūra
Bērnudārzi Singapūrā 3 - 6 gadus veciem bērniem nodrošina līdz trīs gadu ilgas pirmsskolas programmas. Trīs gadu programma, zināma kā auklīšu grupiņa, bērnudārzs 1 (B1) un bērnudārzs 2 (B2), sagatavo bērnus pirmajam gadam pamatskolas iestādē. Daži bērnudārzi tālāk iedala auklīšu grupiņu N1 un N2.
Sudāna
Bērnudārzi Sudānā, tāpat kā citās arābu valstīs, tiek iedalīti privātajos un publiskajos bērnudārzos. Sākumā obligāti nepieciešams iegūt pirmsskolas izglītību, lai turpinātu mācības skolā. Bērnudārzā tiek uzņemti 3 - 6 gadus veci bērni (auklēšana - spēlēšanās - mācības). Arābu valstīs tiek nodrošinātas labas mācību programmas - Angļu valoda, matemātika un citas.
Ukraina
2010. gadā 56% bērnu, vecumā no 1 - 6 gadiem, bija iespēja iegūt pirmsskolas izglītību. Tā ziņo Ukrainas Izglītības un Zinātnes ministrija. Agrāk vairākas pirmsskolas iestādes un bērnudārzi ekonomisko un demogrāfisko apsvērumu dēļ tika slēgti.
Beletāža
Beletāža (fr — 'skaists stāvs') var būt:
Semantika
Semantika (fr, cēlies no grc, sēmantikós — ‘nozīmējošs’) ir valodniecības nozare par valodas vienību (zīmju, vārdu utt.) nozīmi, pretstatā sintaksei, kas apskata informācijas nesēju struktūru. Semantika ir attiecības starp zīmēm un simboliem un to, ko tie reprezentē, atbild uz jautājumu: ko apzīmē zīme (piemēram, vārds).
Šahti
Šahti (Шахты) ir pilsēta Krievijā, Rostovas apgabalā, Gruševkas upes krastā. Tajā dzīvo 235 tūkstoši iedzīvotāju. Tā ir otra lielākā pēc platības (aiz Rostovas pie Donas) un trešā lielākā pēc iedzīvotāju skaita (aiz Taganrogas) pilsēta Rostovas apgabalā.
Lubaņas apriņķis
Lubaņas apriņķis ir apriņķis Polijā, Lejassilēzijas vojevodistē. Robežojas ar Lejassilēzijas vojevodistes Zgoželecas, Boleslavecas un Lvuvekas apriņķiem, kā arī Čehiju.
Demogrāfija
Apriņķa iedzīvotāju skaits un sadalījums 2009. gadā.
Elva
Elva (et) ir pilsēta Igaunijas dienvidaustrumos, Tartu apriņķī. Elva ir pilsēta ar pastāvīgu pašvaldību un neietilpst nevienā pagastā. Atrodas pie Elvas upes ietekas Emajegi upē.
Dzelzceļa stacija posmā Tartu—Valga.
Valparaiso
Valparaiso ir Čīles ostas pilsēta, kas atrodas valsts centrālajā daļā, Klusā okeāna krastā. Tā ir Valparaiso reģiona, Valparaiso provinces un Valparaiso aglomerācijas centrs. Šajā pilsētā kopš 1990. gada darbojas Čīles parlaments. Burtiskā tulkojumā Valparaiso nozīme ‘Paradīzes ieleja’.
Valparaiso atrodas vecākā Dienvidamerikas birža, pirmā Čīles publiskā bibliotēkā un citi vēsturiski nozīmīgi objekti. 2012. gadā Valparaiso dzīvoja vairāk kā 284 tūkstoši čīliešu.
Vēsture
Pirms eiropiešu ierašanās, vietā, kur mūsdienās atrodas Valparaiso, visticamāk dzīvoja pikunču cilts indiāņi. Vēl viena versija ir tā, ka tur dzīvoja čango cilts. Eiropieši (spāņi) šajā apvidū ieradās 1536. gadā, kas tiek arī uzskatīts par Valparaiso dibināšanas gadu. Līdz pat 1818. gadam, kad Čīle no Spānijas ieguva neatkarību, Valparaiso bija neliels ciemats. Tas uzplaukums sākās ar Čīles flotes izvietošanu Valparaiso ostā, un drīz vien kļuva par nozīmīgu tirdzniecības ostu un apstāšanās punktu kuģiem, kas pārvietojās starp Atlantijas un Kluso okeānu, izmantojot Magelāna šaurumu. 1914. gadā pēc Panamas kanāla uzcelšanas pilsētas nozīme kritās, tomēr, kā viena no lielākajām valsts ostām, tā joprojām ir nozīmīgs ekonomiskais centrs.
1906. gada 16. augustā Valparaiso skāra 8,2 balles stipra zemestrīce, kas prasīja aptuveni 20 tūkstošus upurus, un no tiem 3 tūkstoši dzīvoja Valparaiso. Arī 2010. gada 27. februārī pilsētu skāra spēcīga zemestrīce (sestā spēcīgākā zemestrīce, ko reģistrējuši seismogrāfi līdz 2014. gadam), lai gan tās epicentrs atradās vairāk nekā 100 km uz dienvidiem. 2014. gada 13. aprīlī pilsētu sasniedza plašs meža ugunsgrēks, kas paņēma 16 cilvēku dzīvības.
FIJ
FIJ var nozīmēt:
Krēsliņš
Krēsliņš (sieviešu dzimtē Krēsliņa) ir latviešu cilmes uzvārds, kas radies no vārda „krēsls” pamazināmās formas. Cilvēki ar šo uzvārdu:
GER
GER var nozīmēt:
Takafumi Akahoši
Takafumi Akahoši (dzimis Fudži, Japānā) ir japāņu futbolists,, kurš tagad spēlē Polijas klubā Pogoń Szczecin. Pirms tam ir spēlējis un ticis izīrēts Japānas klubos un Polijas klubam LKS Lodza. .
Karjeras statistika
51||8||6||1||8||0||0||0||65||9
Kīmezers
Veidojies pēc pēdējā ledus laikmeta pirms aptuveni 10 000 gadiem. Agrāk ezers aizņēma ap 240 km² lielu teritoriju — ap trīs reizes lielāku, kā tagad, taču laika gaitā no Alpiem sanestie nogulumi ezeru ir samazinājuši. Samazinās arī ezera maksimālais dziļums. Ezera krastā atrodas Alpu priekškalni. Ramsāres vieta. Ziemeļos no ezera ap 500. gadu nokritis meteorīts.
Iecienīta bavāriešu atpūtas vieta jau no seniem laikiem. Ezerā atrodas interesantas salas, tai skaitā Frauenes sala (Fraueninsel) ar sieviešu klosteri (782. g) un Herrenas sala (Herreninsel) ar ainavu parku, agrāko klosteri un Bavārijas karaļa Ludviga II pili (Herrenchiemsee), kas veidota pēc Versaļas pils parauga. Sieviešu klosterī tiek izgatavots liķieris Klosterlikör.
Skaistais ezers atainots daudzās romantiskās gleznās.
<mapframe text="Kīmezers" width=300 height=300 zoom=11 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q4138" }
Levrete
Levrete pazīstama arī ar nosaukumu itāļu greihaunds (it), ir Itālijas izcelsmes suņu šķirne, kas pēc Starptautiskās kinoloģiskās federācijas klasifikācijas (SKF) pieder pie 10. grupas, 3. sekcijas ar numuru 200, bez darba spēju pārbaudes. Tas ir vismazākais no kurtiem.
Vēsture
Levrete ir sena suņu šķirne. Šķiet, ka tā pastāv vairāk nekā divus gadu tūkstošus. Liecības par miniatūriem kurtiem un līdzīgu suņu skeleti tika atrasti teritorijās, kur atrodas mūsdienu Turcija un Grieķija. Lai gan šķirnes izveidošanas sākotnējais mērķis ir pazudis vēsturē, levretes, iespējams, tika lietotas mazu dzīvnieku medīšanai un arī jau toreiz spēlēja cilvēku kompanjonu lomu.
Viduslaikos levrete atceļoja uz Dienvideiropu, kur bija ļoti populāra aristokrātu vidū, īpaši Itālijā. Šajā periodā arī izveidojās šķirnes nosaukums Piccolo Levriero Italiano. Daudzi Itālijas kurti tika iemūžināti, kopā ar saviem saimniekiem, slavenu mākslinieku, piemēram, Pizanello un Džoto di Bondone gleznotajos portretos. Levrešu īpašnieku starpā gadsimtu gaitā bija Dānijas princese Anna, Čārlzs I Stjuarts, Frīdrihs II Lielais un karaliene Viktorija, kuras valdīšanas laikā šķirnes popularitāte sasniedza maksimumu.
Amerikas Kinoloģiskais klubs reģistrēja savu pirmo Itālijas greihaundu 1886. gadā. Pirmā un Otrā pasaules kara laikā, kad suņu audzēšana kļuva par nepieejamu greznību vairākumam cilvēku Eiropā, sugas pastāvēšana tur tika apdraudēta. Pēc kara beigām britu audzētāji izmantoja amerikāņu levretes vaislas darbā, lai atjaunotu šķirnes ģenētisko daudzveidību.
Izskats
Levrete ir mazs elegants suns. Apmatojums ir īss, zīdains, vienkrāsains melns, zils un smilšu krāsas. Balti plankumi ir pieļaujami uz pēdām un pakakles. Standarts neatzīst šokolādes krāsas suņus. Amerikāņu standarts pieļauj plašus baltus plankumus un pat raibus suņus.
Augstums skaustā sunim ir 32—38 cm abiem dzimumiem, bet svars nedrīkst pārsniegt 5 kg. Ķermeņa garums ir nedaudz īsāks par ķermeņa augstumu skaustā. Ķermenis slaids ar dziļu krūšu kurvi un ierautu vēderu. Krusti bez izciliem gūžu kauliem, kopā ar muguru veido izliektu formu. Aste gara, novietota zemu, mazliet izliekta galā, bet nav sagriezta gredzenā. Pakaļkājas — slaidas, muskuļotas, ar izteiktu apakšējās locītavas leņķi.
Kakls ir garš, sauss. Galva šaura, neliela. Pāreja no pieres uz purna daļu ir gluda, neizteikta. Purns garš un smails. Degungala krāsa vēlama melna vai vismaz tumša. Ausis ir krokotas, novietotas augstu uz galvas. Uzbudinājuma brīdī tās nedaudz saslienas uz skrimšļiem, vērstas uz sāniem.
Acis brūnas vai tumši brūnas, izteiksmīgas, nav vēlamas izvelbtas. Pārāk izteikts trešais plakstiņš arī nav vēlams. Par brāķi tiek atzītas zilas vai dzeltenas acis.
Pilna zobu formula. Šķērveida sakodiens: augšžokļa priekšzobiem jāpārsedz apakšžokļa priekšzobi.
Raksturs un audzināšana
Tas ir jūtīgs, maigs, bet arī diezgan neatlaidīgs dzīvnieks, kurš prot izmantot situāciju lai panāktu savu. Ļoti pieķeras saimniekam un ir samērā greizsirdīgs. Grib visur būt klāt. Centīsies visiem spēkiem panākt gulēt saimnieka gultā, sēdēt klēpī pie galda un arī ēst turpat no šķīvja. Ja tiek atstumts, žēli skatās acīs vai paiet malā un ar visu savu pozu pauž pārmetumu. Audzināšanai jābūt konsekventai, neskatoties uz suņa mazo augumu, bet bez kliegšanas un iebiedēšanas. Šis suns var kļūt izvēlīgs barības ziņā un pat atteikties ēst no sava trauka, tāpēc ir būtiski nepieradināt viņu pie našķiem un ēdiena atliekām no galda un nebarot no rokas. Levrete nemīl aukstumu un mitrumu. No paša sākuma suns jebkursa gadalaikā jāved nokārtoties, ja nepieciešams, silti saģērbjot. Ja apmācība nokārtoties sākas uz istabas kaktā noklātas avīzes, tad tas visdrīzāk turpināsies mūžīgi. Dažiem indivīdiem arī piemīt tendence paust savu neapmierinātību ar saimnieka lēmumiem, urinējot uz grīdas vai pat uz mīkstajām mēbelēm, kas ir pilnīgi nepieļaujams.
Levretes ir ļoti sabiedriskas un grūti samierinās ar vientulību. Saimniekam, kas strādā visu dienu, labāk iegādāties divus dzīvniekus. Ja saimnieks nestrādā, viņam tāpat ir jāsāk radināt suns palikt vienam pašam, cik ātri vien var, lai tad, kad tas būs patiešām nepieciešams, suns nekristu panikā. Sākumā jāiziet uz pāris minūtēm vairākas reizes dienā un progresīvi šis laiks jāpagarina. Aizejot no mājām un atnākot nav jāizrāda pārliekas emocijas, jo tas veicina suņa trauksmi.
Levretes audzināšanā ir svarīga agrīna socializācija, lai suns nebaidītos no svešiniekiem un no pilsētas trokšņiem. Suns arī jāsocializē ar saviem radiniekiem, organizējot kopīgas pastaigas. Satiekot lielus nepazīstamus suņus, nav vēlams ņemt levreti uz rokām, spiest viņu pie sevis, spiegt. Tas veicina baiļu un pat agresīvu reakciju, kas savukārt var izprovocēt otra suņa uzbrukumu. Ja no kontakta piesardzības apsvērumu dēļ grib izvairīties, labāk ir jau iepriekš nogriezties kādā šķērsielā.
Ar bērniem šis suns ir piemīlīgs, bet viegli izbīstas no trakulīgām rotaļām. Viņš arī var krist par upuri bez pieskatīšanas atstātiem nerātņiem sava mazā auguma un maigā rakstura dēļ. Mājās levrete spēj sadzīvot ar kaķiem un citiem mājdzīvniekiem, ja viņu pie tiem pieradina agrā kucēna vecumā. Ārā jāatceras, ka tas ir medību suns, kas dzīsies pakaļ jebkuram pamanītam medījumam. Tāpēc pastaigām jāizvēlas vieta tālu no lielceļiem. Tomēr jācenšas nodrošināt levretei izklaides svaigā gaisā bez saites, jo tas ir sportisks suns. Ar viņu var arī piedalīties kursinga sacensībās un "mehāniskā zaķa" ķeršanā, kā arī adžiliti nodarbībās.
Veselība un kopšana
Satikt 15—16 gadīgas levretes nav retums, kopumā tie ir veselīgi suņi. Īpaša uzmanība būtu jāvelta zobu stāvoklim, jo levretēm ir izteikta tendence uz zobakmeņa veidošanos, kas ar laiku noved pie atkārtotām infekcijām mutes dobumā. Ikdienas zobu tīrīšana levretei nav lukss, un pat tas ne vienmēr ir pietiekoši. Zobakmeni var arī regulāri noņemt pie veterinārārsta, bet šī procedūra ir saistīta ar narkozi, kas pati pa sevi jau ir riskanta. Ideālā gadījumā būtu jānopērk vienkāršs kiretāžas instruments, ko izmanto zobārsti, un regulāri jānoņem cietais zobu aplikums manuāli. Tas prasa zināmu roku veiklību un iemācīt sunim pakļauties procedūrai, mierīgi guļot uz sāniem.
Šķirnes īpašnieku un audzētāju vidū joprojām nav vienota viedokļa par suņa saģērbšanu aukstajā laikā. Šajā jautājumā būtu jāseko sava suņa labsajūtas kritērijam un veselajam saprātam. Jauns suns, skrienot pa sasnigušu lauku, var justies tīri labi arī nesaģērbts. 12—15 gadus vecs suns, kas tik tikko pārvietojas -20°C temperatūrā, noteikti salst.
Levretes kauli augšanas periodā ir diezgan trausli. Šim sunim patīk lēkt un kāpelēt. Jācenšas neļaut viņam izmantot šim nolūkam mēbeles un palodzes, kuru slidenās virsmas veicina smagus kritienus. Lūzuma gadījumā būtu jāgriežas pie pieredzējuša ķirurga ortopēda, lai uzliktu ārējās fiksācijas aparātu. Kāju ģipsēšana levretei ir ārkārtīgi riskanta un var beigties ar ekstremitātes nekrozi. Pieauguša dzīvnieka kauli kļūst izturīgāki, bet traumas gadījumā ārstēšanas tehnika nemainās. Iegādājoties kucēnu, būtu jāpaprasa audzētājam klīnikas adrese, kur var gūt kvalitatīvu palīdzību.
Enija Hola
"Enija Hola" (en) ir 1977. gada ASV romantiskā kinokomēdija, kuras režisors ir Vudijs Allens.
Filma ir Elviju Singeru, kuru attēlo Allens, kas cenšas saprast, kāpēc ir izjukušas viņa attiecības ar otru filmas galveno varoni - Eniju Holu, kuru attēlo Daiena Kītone. Filmā citas galvenās lomas attēlo Tonijs Robertss, Kerola Keina, Pols Saimons, Šellija Divāla, Kristofers Volkens, Kolīna Devharsta. Enijas Holas loma tikusi speciāli rakstīta Kītonei.
"Enija Hola" guva labus panākumus un saņēma atzinīgu kritiķu novērtējumu. Filma tika nominēta piecās dažādās kategorijās Amerikas Kinoakadēmijas balvai, balva tika saņemta četrās no tām — kā labākā filma, labākais režisors, labākā aktrise, labākais oriģinālscenārijs. Allens saņēma divas no tām - kā labākais režisors un kopā ar Māršalu Brikmanu kā scenārija autori. 1992. gadā filma "Enija Hola" tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma". Amerikas Kinoinstitūts atzina to par visu laiku 31. labāko amerikāņu filmu, kā arī par visu laiku 4. labāko komēdiju.
Filmas pirmizrāde notika.
Kirils Koļcovs
Kirils Koļcovs (dzimis 1983. gada 1. februārī) ir krievu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2016) spēlē Kontinentālās hokeja līgas klubā Čeļabinskas "Traktor".
Spēlētāja karjera
Profesionālā spēlētāja karjeru Koļcovs uzsāka 1999.—2000. sezonā, kad aizvadīja divas spēles Krievijas Superlīgas kluba Omskas "Avangard" sastāvā. Jau aiznākamajā sezonā Kirils bija nostiprinājies kluba pamatsastāvā. 2003. gada vasarā Koļcovs pievienojās AHL klubam Manitobas "Moose", taču 2004.—05. sezonas gaitā atgriezās Omskā. "Avangard" rindās aizsargs spēlēja līdz 2006.—07. sezonas noslēgumam.
2007. gada vasarā Koļcovs pievienojās Ufas "Salavat Julajev" rindām, jau pirmajā sezonā kopā ar klubu izcīnot Krievijas čempiona titulu. 2010.—11. sezonā Koļcovs izcīnīja Gagarina kausu, pēc sezonas beigām tiekot iekļauts arī KHL sezonas visu zvaigžņu maiņā. 2013.—14. un 2014.—15. gada sezonas Koļcovs noslēdza kā visas līgas rezultatīvākais aizsargs. Nākamās sezonas vidū pārcēlās uz Ņižņijnovgorodas "Torpedo", taču vasarā pievienojās jau Čeļabinskas "Traktor" rindām.
Krievijas hokeja izlases rindās spēlējis dažādos Eirotūres posmos, kā arī 2006. gada Pasaules čempionātā.
Lietuvas PSR
Lietuvas PSR bija 1940. gadā Padomju Savienības okupētajā Lietuvas Republikas teritorijā līdz 1990. gadam eksistējoša padomju republika. Lietuvas PSR Augstākā padome 1990. gada 11. martā pieņēma neatkarības deklarāciju, kas Lietuvas PSR pārdēvēja par Lietuvas Republiku.
Balkons
Balkons (fr, it vai senaugšvācu: balcho; no la — 'sija') arhitektūrā ir platformas veids, kura atrodas pie sienas. Balkons ir izvirzīts uz āru un tas ir aprīkots ar margām. Nereti balkoni balstās arī uz kolonnām. Dažkārt balkoni tiek pielāgoti ceremoniju vajadzībām, piemēram, Romā esošajā Svētā Pētera bazilikā, kur uz balkona pēc konklāva iznāk jaunievēlētais pāvests un dod savu svētību.
Teātrī balkons ir skatītāju vietas paaugstinātā izbūvē virs partera.
Gaja
Gaja ( Zeme) jeb Gēja bija dieviete sengrieķu mitoloģijā, Zemes personifikācija.
Vēsture
Viena no četriem pirmatnējiem jeb pirmsolimpiskajiem dieviem. Pēc Hēsioda, esot piedzimusi tūlīt pēc Haosa. Viņa dzemdēja Pontu (Ūdeni) un Urānu (Debesis). Pēc tam Urāns izlēja pār Gaju apaugļojošu lietu, pēc kā Gaja radīja kokus, zāli, ziedus, putnus un zvērus.
Gajai no Urāna piedzima daudz bērnu, tai skaitā simtroči - hekatonheiri, ciklopi un titāni. Urāns visus savus bērnus sameta bezdibenī Tartarā. Aizvainotā Gaja pierunāja titānus uz sacelšanos. Titāni visjaunākā no tiem - Krona (Laika) vadībā sakāva Urānu un Krons kļuva par jauno debesu valdnieku. Gaja tai laikā no Ponta dzemdēja vairākas jūras dievības.
Gaja kopā ar Urānu pareģoja Kronam, ka to gāzīs kāds no viņa dēliem. Krons no tā cerēja izvairīties, apēdot visus bērnus, ko no tā dzemdēja viņa sieva un māsa Reja. Gaja palīdzēja Rejai noslēpt viņas dēlu Zevu, kurš izaudzis ar Gajas palīdzību spēja piespiest tēvu atrīt visus tā bērnus. Izcēlās karš starp Krona brāļiem un māsām no vienas puses un dēliem un meitām no otras, tā sauktā titānomahija. Zevs griezās pēc palīdzības Tartarā pie ciklopiem un simtročiem un ar to atbalstu uzvarēja. Titāni tika ieslodzīti Tartarā.
Nu Gaja, neapmierināta ar titānu ieslodzīšanu, atkal mainīja pusi un radīja gigantus, kuri uzbruka Zeva vadītajiem dieviem. Šajā karā jeb gigantomahijā giganti zaudēja.
Ar zaudējumu nesamierinājusies Gaja no Tartara dzemdēja briesmoni Tīfonu, kurš tiktāl nobiedēja Olimpa dievus, ka tie, pārvērtušies par dažādiem dzīvniekiem, bēga uz Ēģipti. Tomēr galu galā arī šo ienaidnieku uzvarēja, un Zevs uzlika tam virsū Etnas kalnu Sicīlijā.
Pēc tam Gaja vairs nav iejaukusies politikā, bet turpinājusi dzemdēt dažādas būtnes.
Virica
Virica ir Vjadas kreisā krasta pieteka Balvu novadā. Sākas mežainā purvainā apvidū dienvidaustrumos no Žīguriem netālu no Gulbenes - Pitalovas dzelzceļa līnijas. Upe lielākajā daļā tecējuma regulēta. Savāc ūdeņus no plaša meliorēta mežu masīva. Ietek Vjadā lejpus Žīguriem.
Gaja
Kults
Senie grieķi uzskatīja Gaju par senās gudrības glabātāju un likteņa zinātāju, reizēm jaucot viņu ar Temīdu. Zemes mātes funkcijas Olimpa dievu laikā tika identificētas arī ar ražas un dabas spēku dievieti Dēmetru. Viņas kults bija izplatīts visas Senās Grieķijas teritorijā. Pausānijs savā "Ellādas aprakstā" min viņas tempļus būtiskās vietās, kā Atēnu Akropolē, Atikas svētvietā un citur.
Gajas hipotēze
1970. gadā biologi Džeimss Lavloks un Lina Margulisa, pamatojoties uz vairākiem priekšgājējiem, izvirzīja Gajas hipotēzi, saskaņā ar kuru planēta Zeme ir vienots nedzīvs organisms, kas uztur sevi līdzsvarā ar bezapziņas sadarbību starp dzīvām būtnēm un nedzīvo matēriju. Hipotēzi asi kritizēja vairāki pazīstami zinātnieki (tai skaitā Ričards Dokinss, kurš norādīja uz teorijas nesavienojamību ar darvinismu), tomēr tā atrada arī savus atbalstītājus, kuri regulāri atklāj, ka saikne starp nedzīvo un dzīvo dabu ir dziļāka, kā tas tika uzskatīts iepriekš, un atzīst to par netiešu pierādījumu Gajas hipotēzei. Hipotēzi un tās atvasinājumus bieži apraksta zinātniskajā fantastikā.
LIB
LIB var būt:
2010.—2011. gada LSBL sezona
2010.—2011. LSBL sezona bija 16. Latvijas sieviešu basketbola līgas sezona. Sezona sākās un noslēdzās. Tajā piedalījās 8 komandas.
Par Latvijas čempionēm kļuva Rīgas TTT, finālspēļu sērijā uzvarot RTU Merks vienību. Trešo vietu izcīnīja Latvijas Universitāte basketbolistes.
Kristena Bella
Kristena Anna Bella (en; dzimusi Hantingtonvudsā, Mičiganā) ir amerikāņu aktrise.
Filmogrāfija
Lai arī Kristenas Bellas pirmā filmu loma bija filmā "Poļu kāzas" (en) 1998. gadā, viņa jau iepriekš bija uzstājusies uz skatuves kā arī darbojusies kā mūziķe. 2001. gadā bija viņas debija Brodvejā Bekijas Tečeres lomā izrādē "Toma Sojera piedzīvojumi". Pēc pārvākšanās uz Losandželosu Bellai bija vairākas TV viesuzstāšanās nelielās filmu epizodēs. Pirmā ievērojamā loma viņai bija televīzijas šovā Veronica Mars no 2004. gada septembra līdz 2007. gada maijam. 2007-2008 gadā viņa filmējās seriālā "Izredzētie", kurš tika translēts arī Latvijā, kanālā TV3.
Halls
Halls var būt personas uzvārds:
MAS
MAS var būt:
Astats
Vēsture
Astats pirmo reizi tika sintezēts 1940. gadā Kalifornijas Universitātē, bombardējot bismutu ar alfa daļiņām. To paveica Deils Korsons, Kenets Ross Makenzijs un Emīlio Segrē. Viņi nosauca elementu par astatu, jo sengrieķu valodā vārds (astatos) nozīmē "nestabils", kas ir raksturīgi elementam. Trīs gadus vēlāk tas tika atrasts arī dabā kā dabiskās sabrukšanas ķēdes produkts. To atrada fiziķes Berta Karlika un Traude Bernerta.