cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hebridu salas
Ģeogrāfija un klimats
Iekšējās Hebridu salas (tostarp Aileja, Džūra, Skaja, Malla) atrodas tuvāk Skotijai. Šajā grupā ir 36 apdzīvotas salas. Ārējās Hebridu salas (vairāk nekā 100 salas un šēras) atrodas tālāk no Skotijas. Šajā grupā tikai 15 salas ir apdzīvotas.
Bārbija (filma)
Sakotnēji filmas izstrādi 2014. gadā uzsāka kinokompānija Sony Pictures. Pēc vairākām scenāristu un režisoru nomaiņām un divu dažādu aktrišu izvēlēm galvenās lomas tēlam, Sony beidzās līguma termiņš, un tiesības uz ekranizāciju ieguva Warner Bros. Pictures. 2019. gadā Robija izvēlēta galvenajai lomai, viņa projektā iesaistījās kā producente ar savu producentu uzņēmumu LuckyChap Entertainment. 2021. gada jūlijā Gērviga parakstīja līgumu ar studiju par filmas režisēšanu, viņa kopā Baumbaku ir arī filmas scenāristi. Filmēšana sākās 2022. gada martā Warner Bros. studijā Anglijā.
SoFaygo
Andrē Dontrels Bērts Jr. (dzimis 2001. gada 3. oktobrī), profesionāli pazīstams kā SoFaygo (agrāk stilizēts kā $oFaygo), ir amerikāņu reperis un dziedātājs. 2020. gadā Bērts laida izlaida Angelic 7 miksteipu, kuru producēja draugs un reperis Lil Tecca. Šajā miksteipī tika iekļauts viņa 2019. gada izrāvienu singls “Knock Knock”, kurā daudzas dziesmas, izmantojot šo dziesmu, 2020. gada beigās izplatījās vietnē TikTok. Kopš tā laika dziesma ir iekrājusi vairāk nekā 100 miljonus atskaņojumu vietnē Spotify.
2018-2019: Sākums
Bērts savu pirmo dziesmu ierakstīja deviņu gadu vecumā drauga pagrabā. Pusaudža gados viņš sāka intensīvāk nodarboties ar mūziku, mācoties Etovas vidusskolā. Pirms EP We Are Aliens izdošanas 2018. gadā Bērts izmantoja skatuves vārdu Trvllinese.
Bērts izdeva savu debijas miksteipu War 2019. gadā. Drīz pēc tam viņš sāka veidot vietējo fanu bāzi. Šīs popularitātes dēļ viņu atklāja Tazs Teilors, ierakstu kompānijas Internet Money dibinātājs, kurš piedāvāja noslēgt līgumu ar izdevniecību. Bērts vēlāk devās uz Losandželosu, lai apsvērtu šo piedāvājumu, taču galu galā atteicās. Šajā laikā Bērts bija sadraudzējies ar reperi Lil Tecca, un abi sāka sadarboties. Šīs sadarbības rezultātā tika izdots viņa otrais miksteips Angelic 7, kas noslēdzās ar viņa 2019. gada singlu “Knock Knock”. Pēc projekta izlaišanas viņa tiešsaistes fanu bāze pieauga vēl vairāk, un dziesma vēlāk kļuva par vīrusu video koplietošanas lietotnē TikTok.
2021-pašlaik: After Me un Pink Heartz
Neilgi pēc tam viņš izdeva savu trešo miksteipu After Me, pirms kura izskanēja singli "Off The Map" un "Everyday". 2021. gada februārī Bērts noslēdza līgumu ar Trevisa Skota izdevniecību Cactus Jack Records, kurā ietilpst arī citi populāri reperi, piemēram, Sheck Wes un Don Toliver. 2021. gada jūnijā Bērts parādījās Genius tīmekļa seriālā Open Mic, lai izpildītu savu singlu “Knock Knock”.
2021. gada 28. jūlijā Bērts gan savos Instagram, gan Twitter kontos paziņoja, ka viņa debijas albums Pink Heartz ir gandrīz pabeigts.
2021. gada 20. augustā Bērts tika iekļauts Trippie Redd albumā Trip At Knight dziesmā “MP5”. Dziesma kļuva par viņa pirmo Billboard Hot 100 ierakstu, debitējot 86. vietā. 2021. gada 1. septembrī viņš izdeva dziesmu “Let's Lose Our Minds”, kas ir Pink Heartz galvenais singls un viņa pirmais izdevums Cactus Jack vadībā kopš līguma noslēgšanas. 8. oktobrī SoFaygo tika iekļauts etiķetes biedra Don Toliver albumā Life of a Don skaņdarbā "Smoke".
2022. gada 14. jūnijā Bērts izlaida B4PINK EP, gaidot Pink Heartz. Tajā pašā dienā XXL atklāja, ka SoFaygo ir daļa no viņu "2022 Freshman Class".
Jāšana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — tāllēkšana
Tāllēkšana bija viena no trim olimpiskajām disciplīnām jāšanas sacensībās 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Sacensības tika aizvadītas Breteja laukumā, 7. apgabalā, Parīzē un tajās startēja 17 sportisti no 5 valstīm, taču tikai daļai sportistu identitāte ir precīzi zināma.
SoFaygo
2021-pašlaik: After Me un Pink Heartz
Tikai mēnesi vēlāk, 2022. gada 15. jūlijā, viņa, kā ziņots, nopludinātais EP Babyjack parādījās tikai vietnē SoundCloud ar kontu “prettyboyarchive”. 2022. gada 17. oktobrī tika izdotas četras dziesmas no viņa debijas albuma Pink Heartz ar Ken Carson skaņdarbu. Tajā pašā dienā viņš paziņoja albuma izdošanas datumu 11. novembrī.
Jāšana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — tāllēkšana
Zelta medaļu šajā disciplīnā ieguva Beļģijas sportists Konstants van Langendonks, sudraba medaļu ieguva Itālijas sportists Džans Džordžo Trisīno. Savukārt bronzas medaļu ieguva Francijas sportists Žaks de Prinelē.
SoFaygo
Mākslinieciskums
SoFaygo galvenās ietekmes ir citi reperi, piemēram, Drake, Travis Scott, Chief Keef, Lil Wayne, Chris Brown, Playboi Carti un Lil Uzi Vert.
Jāšana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — tāllēkšana
Sacensību formāts
Sacensību formāts vairāk līdzinājās cilvēka augstlēkšanai, nevis tāllēkšanai, konkurentiem cenšoties pārvarēt fiksētu distanci, kas pieauga ar katru panākumu, nevis vienkārši lecot un mērot attālumu. Tāllēkšanas distance sākās no 4,50 metriem, pakāpeniski pieaugot līdz 4,90 metriem. Pēc tam atlikušie sportisti varēja paši izvēlēties turpmākos attālumus.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Jāšanas tāllēkšanas sacensībās startēja 17 sportisti no 5 valstīm. Tikai 8 sportistu identitāte ir precīzi zināma.
Iekavās norādīts startējošo sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Draudzība (nozīmju atdalīšana)
Draudzība var būt:
Eiropas Savienības atvērto datu portāls
Eiropas Savienības atvērto datu portālā ir daudz dažādu datu no Eiropas Savienības iestādēm, aģentūrām un citām struktūrām. Šis portāls ir ES atvērto datu stratēģijas galvenais elements.
Portāla izveide un juridiskais pamats
Formāli portālu izveidoja ar Komisijas 2011. gada 12. decembra Lēmumu 2011/833/ES par Komisijas dokumentu atkalizmantošanu, un tas sāka darboties 2012. gada decembrī.
Pamatojoties uz šo lēmumu, visas ES iestādes ir aicinātas publicēt informāciju, piemēram, atvērtos datus, un pēc iespējas nodrošināt tās pieejamību sabiedrībai.
Portāla darbības nodrošināšana ir Eiropas Savienības Publikāciju biroja uzdevums. Tomēr par ES atvērto datu politikas īstenošanu atbild Eiropas Komisijas Komunikācijas tīklu, satura un tehnoloģiju ģenerāldirektorāts (CONNECT ĢD).
Funkcijas
Metadatu katalogā portāla apmeklētāji datus var ērti meklēt, aplūkot, sasaistīt, lejupielādēt un vairākkārt izmantot komerciāliem un nekomerciāliem mērķiem. Portālā var piekļūt ES iestāžu, aģentūru un citu struktūru vietnēs publicētajiem datiem. Semantiskās tehnoloģijas piedāvā jaunas funkcijas. Metadatu katalogā meklēšanā var izmantot meklētājprogrammu (datu cilne) un SPARQL vaicājumus (saistīto datu cilne).
Lietotāji var ierosināt, kādi dati portālā būtu ievietojami, un dot atsauksmes par iegūstamo datu kvalitāti.
Saskarne ir 24 oficiālajās ES valodās, bet lielākā daļa metadatu patlaban ir pieejami tikai angliski, franciski un vāciski. Taču atsevišķi metadati (piemēram, datu sniedzēji, ģeogrāfiskais sadalījums) ir 24 valodās.
Pieejamie dati
Portālā ir brīvi pieejami dažnedažādi vērtīgi dati par daudzām ES politikas jomām, tostarp ekonomiku, nodarbinātību, zinātni, vides aizsardzību un izglītību. Datu nozīmīgums tika apstiprināts G8 grupas hartā par atvērtajiem datiem.
Līdz šim datus ir sniegušas ap 70 ES iestāžu, struktūru un nodaļu (piemēram, Eurostat, Eiropas Vides aģentūra, Kopīgais pētniecības centrs, dažādi Eiropas Komisijas ģenerāldirektorāti un ES aģentūras). Patlaban portālā ir vairāk nekā 11 700 datu kopu.
Portālā pieejama arī [http://data.europa.eu/euodp/lv/apps? lietotņu galerija] un vizualizācijas katalogs (pieejams kopš 2018. gada marta).
Lietotņu galerijā portāla apmeklētāji var atrast lietotnes, kurās izmantoti ES dati un kuras izstrādājušas ES iestādes, aģentūras vai citas struktūras, kā arī trešās personas. Šīs lietotnes ir ievietotas informatīvās vērtības dēļ un arī tādēļ, lai parādītu, kādas lietotnes var izstrādāt, izmantojot šī portāla datus.
Vizualizācijas katalogs ir vizualizācijas rīku, mācību materiālu un atkalizmantojamu vizualizāciju krājums lietotājiem ar dažāda līmeņa pieredzi (no iesācējiem līdz ekspertiem).
Portāla uzbūve
Portāls veidots, izmantojot atvērtā pirmkoda risinājumus, piemēram, satura pārvaldības sistēmu “Drupal” un “Open Knowledge Foundation” izstrādāto datu katalogu programmatūru CKAN. Tajā par RDF datubāzi ir izmantota “Virtuoso”, un tam ir SPARQL galapunkts.
Metadatu katalogs veidots pēc starptautiskajiem standartiem, piemēram: Dublin Core, datu kataloga krājums DCAT-AP un resursu apraksta metadatu shēma ADMS.
The Cardigans
The Cardigans ir Zviedrijas rokgrupa. Tā tika izveidota 1992. gadā. The Cardigans debijas albums Emmerdale ieguva lielu atzinību dzimtajā Zviedrijā, tomēr grupa starptautiskus panākumus ieguva ar otro albumu Life. Grupas slavenākās dziesmas ir Lovefool, Erase/Rewind un My Favourite Game.
Elita Krastiņa
Elita Krastiņa ( Rīgā — Ādažos) bija latviešu teātra un kino aktrise.
Biogrāfija
Elita Krastiņa dzimusi Rīgā, feldšera un šuvējas divu bērnu ģimenē. Beigusi Rīgas 9. vakara vidusskolu (1972), pēc tam kopā ar vairākiem saviem nākamajiem Dailes teātra studijas biedriem mācījusies Rīgas Kinostudijas Tautas kinoaktieru studijā, vēlāk — Dailes teātra 5.studijā. Pirmā satikšanās ar kinematogrāfiju — jau 13 gadu vecumā, kad skolā organizētā atlasē tikusi izvēlēta savai pirmajai lomai Jāņa Streiča un Ērika Lāča režisētajā filmā „Kapteiņa Enriko pulkstenis” (1967. gads). No 1974. līdz 1995. gadam radošā dzīve aizvadīta Dailes teātrī, paralēli filmējusies kino un daudzas lomas atveidojusi radio raidlugās.
Rudi mati un zibenīgs, mirdzošs acu skatiens apvienojumā ar impulsīvu, plastiski izteiksmīgu tēlojumu Elitai ļāvis izspēlēt daudzas atskabargainas, patstāvīgu sieviešu lomas. Bet ir bijušas arī lirisko meiteņu lomas, dažādas raksturlomas. Laikabiedru citātos raksturota kā aktrise, kura apveltīta ar lielu talantu. Režisors Kārlis Auškāps Elitas Krastiņas skatuvisko talantu pielīdzināja Antrai Liedskalniņai. Antra Liedskalniņa arī bijusi Elitas Krastiņas teātra krustmāte. Filmas „Pūt, vējiņi” (1973) uzņemšanas laukumā, spēlējot Andas lomu, Elita Krastiņa iepazinusi savu dzīvesbiedru — latviešu aktieri, spilgto skatuves mākslinieku Edgaru Liepiņu (1929—1995). Abu aktieru laulībā dzimusi meita. Aktieru draudzība saglabājusies arī pēc šķiršanās. Elita Krastiņa otrreiz apprecējās ar Dailes teātra 7. studiju beigušo aktieri Juri Stokmani-Blauu. Laulībā dzimuši divi dēli.
Dzīves laikā Elita Krastiņa cietusi no nopietnām veselības problēmām, kas aktīvajos darba gados pieņēmās spēkā, ierobežojot spēju kustēties uz skatuves. Pārcietusi vairākas muguras operācijas. 1995. gadā Elita Krastiņa pārtrauca darbu teātrī. Pēdējos mūža gadus pavadījusi, norobežojoties no publicitātes. Dzīvojusi vienatnē un veikusi ar aktiermākslu nesaistītu darbu, kas bijis pa spēkam esošajam veselības stāvoklim.
Draugi (nozīmju atdalīšana)
Draugi var būt:
Baļķu iela
Baļķu iela ir iela Jūrmalā, Asaru apkaimē. Baļķu iela sākas krustojumā ar Olgas ielu. Kopējais ielas garums ir 200 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Baļķu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve, un rindu māju apbūve.
Ielu savienojumi
Baļķu iela ir savienota ar šādu ielu:
Timotijs Hatons
Timotijs Hatons (en, dzimis ) ir amerikāņu aktieris un režisors.
Hatons ir jaunākais aktieris, kas saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā", 20 gadu vecumā to saņemot par lomu Roberta Redforda drāmā "Vienkāršie cilvēki" (Ordinary People, 1980).
Vēlāk piedalījies tādās filmās kā "Ķeza" (Taps, 1981), The Dark Half (1993), "Franču skūpsts" (1995), "Ģenerāļa meita" (The General's Daughter, 1999), "Skaistās meitenes" (Beautiful Girls, 2006), "Slepenais logs" (2004), "Kinsijs" (Kinsey, 2004), "Pēdējais atvaļinājums" (Last Holiday, 2006), "Labais gans" (The Good Shepherd, 2006), "Rēgu rakstnieks" (2010), "Visa pasaules nauda" (2017) un Beautiful Boy (2018).
Alvja Hermaņa iestudētās teātra izrādes
Sarakstā Alvja Hermaņa iestudētās teātra izrādes hronoloģiskā secībā uzskaitītas latviešu režisora Alvja Hermaņa iestudētās teātra izrādes. Alvis Hermanis izrādes Latvijā iestudējis Jaunajā Rīgas teātrī, kur darbojas kā mākslinieciskais vadītājs. Iestudējis izrādes teātros un operās Austrijā, Vācijā, Šveicē, Francijā, Itālijā, Beļģijā, Krievijā, Igaunijā.
Draudzība
Draudzība ir attiecības starp diviem vai vairākiem cilvēkiem, kuru pamatā ir savstarpēja pieķeršanās. Draudzības pamatā ir saprašanās, simpātijas, uzticība un interešu kopība. Cilvēku, ar kuru saista draudzība, sauc par draugu (vīrieti) vai draudzeni (sievieti). Draudzība tiek apskatīta un pētīta sociālajā psiholoģijā, antropoloģijā un filozofijā.
Draudzība var izpausties dažādās formās, piemēram, vēstuļu draugi var savstarpēji nemaz nesatikties, savukārt altruistiska draudzība var izpausties tikai no viena cilvēka puses. Cieša draudzība var kļūt par mīlestību.
Gadu gredzeni
"Gadu gredzeni" ir dzejnieces Vizmas Belševicas ceturtais dzejoļu krājums, izdots 1969. gadā izdevniecībā "Liesma".
Tapšanas vēsture
Iepriekšējais Belševicas krājums "Jūra deg" iznāca 1966. gadā pēc septiņu gadu pārtraukuma, jo viņas agrākos dzejoļus 1963. gadā bija kritizējusi Latvijas Komunistiskās partijas vadītāji par pārlieku pesimismu un "modernismu". Krājuma redaktors bija dzejnieks Jānis Sirmbārdis.
Kritika
Pēc krājuma publicēšanas asu nepatiku no Komunistikās partijas vadības izraisīja Latvijas vēstures tematikai veltīti dzejoļi, sevišķi noslēguma dzejolis, "Indriķa Latvieša piezīmes uz Livonijas hronikas malām", kurā ar mākslinieciska anahronisma palīdzību vilktas paralēles starp krustnešu iebrukumu un apspiesto tautu situāciju PSRS.
Mirdza Ķempe un Imants Lasmanis publicēja nosodošus dzejoļus, kuros mācīja Belševicai mīlēt savu tautu un nesagrozīt vēsturi. Rakstnieku vidē abus šos dzejojumus uzņēma ar sašutumu, Ojārs Vācietis uzrakstīja sarkastisku parodiju par I. Lasmaņa dzejoli, taču to publicēt viņam neļāva.
Sakarā ar piedalīšanos ukraiņu nacionālista Ivana Dzjubas prāvā, kurā Belševica atteicās nosodīt Dzjubas uzskatus, viņai no 1971. līdz 1974. gadam aizliedza publicēties, viņas vārdu nedrīkstēja pieminēt grāmatās un preses publikācijās. Šajā laikā dzejniece pelnīja iztiku ar tulkošanu, kā arī rakstīja dzejoļus, kas apvienoti nākamajā dzejoļu krājumā "Madarās" (1976).
Ietekme
Krājums "Gadu gredzeni" iekļauts Latvijas Kultūras kanonā.
Priekšpēdējais krājuma dzejolis ir "Dziesma dūdieviņam". 1969. gadā Imanta Kalniņa komponētā Dziesma dūdieviņam kļuva populāra Ilonas Bāliņas un Noras Bumbieres izpildījumā. 1995. gadā tā piedzīvoja jaunu versiju, kuru iedziedāja Aigars Grāvers.
1988. gadā Niks Matvejevs komponēja mūziku poēmai "Indriķa Latvieša piezīmes uz Livonijas hronikas malām", kas nonāca grupas "Sīpoli" repertuārā.
Frīdrihs Šmits
Frīdrihs Kārlis Šmits (Friedrich Karl Schmidt, ru; 1832–1908) bija Krievijas Impērijas ģeologs, paleontologs un botāniķis.
Dzīvesgājums
Dzimis 1832. gada 15. (4. pēc VS) janvārī Pērnavas apriņķa Svētā Jēkaba draudzes novada (et) Kaismas muižas pārvaldnieka Gotlība Šmita un viņa sievas Annas Margaretes, dzimušas Hipiusas, ģimenē. Mācījās Tallinas Domskolā (1843-1844), tad Tallinas guberņas ģimnāzijā (1845-1849). No 1849. līdz 1853. gadam studēja krievu valodu un literatūru Tērbatas Universitātē, tad dabaszinātnes Maskavas Universitātē. 1855. gadā ieguva botānikas maģistra grādu, bija Tērbatas botāniskā dārza direktors (1856-1859).
Pēc Aigunas līguma noslēgšanas 1859. gadā Krievijas Ķeizariskā ģeogrāfiskā biedrība viņu uzaicināja vadīt botāniski ģeoloģisko ekspedīciju uz anektēto Amūras baseinu un Sahalīnas salu. 1866. un 1867. gadā viņš devās ekspedīcijā līdz Jeņisejas deltai, kur mūžīgā sasaluma zonā meklēja mamutu atliekas. Vēlāk viņš pievērsās Baltijas kembrija, silūra un kvartāra iežu paleontoloģiskai pētīšanai un uzrakstīja apjomīgu darbu Revision der ostbaltischen silurischen Trilobiten vairākos sējumos, kuros aprakstīja apmēram 250 trilobītu veidus. 1874. gadā Šmitu ievēlēja par Pēterburgas Zinātņu akadēmijas locekli. 1873.-1900. gadā strādāja par Pēterburgas Zinātņu akadēmijas Mineraloģijas muzeja direktoru, viņa līdzstrādnieks bija polārpētnieks Eduards fon Tolls.
Pagodinājumi
Kazaņas un Tērbatas universitāšu goda loceklis, Berlīnes un Krievijas ģeogrāfijas biedrības un daudzu dabaspētnieku biedrību biedrs, Rīgas Dabaspētnieku biedrības goda biedrs.
Latvijas daba (enciklopēdija)
"Latvijas daba" (ELD) ir reģionāla nozares enciklopēdija, kas tikusi izdota sešos sējumos. Pirmos trīs sējumus no 1994. līdz 1995. gadam izdeva izdevniecība "Latvijas enciklopēdija", savukārt pārējos trīs laikā no 1997. līdz 1998. gadam izdeva apgāds "Preses nams". Enciklopēdijas atbildīgais redaktors bija biologs Guntis Kavacs. Enciklopēdija iznākusi sērijā "Latvija un latvieši".
Mūrnieku ezers
Mūrnieku ezers (arī Mūrnieks) ir caurteces ezers Cēsu novada Vecpiebalgas pagasta dienvidrietumos uz dienvidrietumiem no Mūrniekiem.
Krasti ir pieejami. Ezerā ietek vairāki grāvji, iztek - grāvis uz Sivēnīcu.
Ezers atrodas aizsargājamo ainavu apvidus "Vecpiebalga" teritorijā. Uz ziemeļiem no ezera atrodas autoceļš V307 (Vecpiebalga-Skujene).
Spēlmaņu nakts 1996
Latvijas profesionālo teātru 1996. gada jauniestudējumu skates balvu pasniegšanas ceremonija un noslēguma vakars norisinās Rīgas Krievu drāmas teātrī. Tiešraide tiek translēta LTV pirmajā kanālā. Balvu pasniegšanas ceremonijas režisors — Jānis Siliņš, skatuves noformējums — Iveta Haas. Ceremonijas vadītāji — Artis Robežnieks un Vilis Daudziņš.
Tiek pasniegtas 17 balvas 16 kategorijās: divas — "Labākais jaunais skatuves mākslinieks" un "Labākais diriģents" netiek piešķirtas. Tiek pasniegta Grand Prix balva un balva par mūža ieguldījumu. Skates laureātiem tiek pasniegta Lielā balva teātra mākslā "Teātris-1996", kuru veidojis metālmākslinieks — dizainers Juris Gagainis.
Žūrija
Jānis Siliņš (priekšsēdētājs), Maija Augstkalna, Anda Burtniece, Ija Bite, Alda Briede, Ingrīda Burāne, Raimods Briedis, Valda Čakare, Silvija Freinberga, Benedikts Kalnačs, Linda Liepiņa, Irēna Lagzdiņa, Aldis Linē, Normunds Naumanis, Imants Plotnieks, Andris Plotnieks, Nora Ikstena, Guntars Pupa, Haralds Ritenbergs, Orests Silabriedis, Maija Svarinska, Henrieta Švāne, Guna Zeltiņa, Mirdza Zīvere, Andris Jansons.
Daļiņu detektors
Daļiņu detektors (jonizējošā starojuma detektors vai elementārdaļiņu detektors) ir ierīce, ko izmanto lielas enerģijas elementārdaļiņu un citu daļiņu (jonizējošā starojuma) detektēšanai un parametru mērīšanai. Detektorus lieto kā eksperimentālajā fizikā zinātniskos eksperimentos, tā arī medicīnā (scintigrāfijā, rentgenogrāfijā un citur), defektoskopijā, militārām vajadzībām un daudzos citos gadījumos, kad nepieciešams noteikt radioaktīvo piesārņojumu vai radioaktīvu materiālu klātbūtni. Elementārdaļiņu detektori var noteikt radioaktīvajā sabrukšanā radušās daļiņas, kosmisko staru daļiņas, daļiņu paātrinātājos mākslīgi radītas lielas enerģijas daļiņas.
Jonizējošā starojuma mērīšanai izmanto ierīces, kuru konstrukcija ir ļoti dažāda.
Dažādu daļiņu, piemēram, fotonu, plūsmas iedarbība uz vielu, kas tiek izmantota kā detektors, ir atšķirīga. Tā var būt jonizācija, ierosināšana, elastīgā izkliede vai neelastīgā izkliede. Līdz ar to atšķiras arī izmantotās mērīšanas metodes.
Mēriekārtu pamatsastāvdaļas
Specifiskos gadījumos, lai noteiktu atsevišķu radioaktīvo izotopu klātbūtni un koncentrāciju, izmanto jonizējošā gamma starojuma spektra analizatorus, kas atšifrē detektorā iegūtos signālus ar speciāli izstrādātām datorprogrammām, un parāda rezultātus (elementārdaļiņu enerģiju spektru) uz datora ekrāna.
Geigera—Millera skaitītājs
1908.g. vācu fiziķis Hanss Geigers izgudroja ierīci ar, kuru varēja reģistrēt jonizējošo starojumu. 1928.g. Geigers kopā ar citu vācu fiziķi Valteru Milleru ierīci uzlaboja. To nosauca par jonizācijas kameru. Jonizācijas kamera ir hermētiski noslēgta kamera, kurā atrodas īpaša sastāva gāze (visbiežāk argona maisījums ar spirtu tvaika stāvoklī). Šajā kamerā ir ievietoti divi elektrodi, kuriem ir pievadīts spriegums tik lielā apmērā, lai elektriskajā ķēdē nodrošinātu sātstrāvas plūšanu. Šo elektrisko strāvu mēra ar ķēdē pieslēgtu galvanometru vai padod to uz pastiprinātāju. Kamerā esošā gāze strāvu nevada, jo tai nav elektrisko lādiņu, kuri spētu pārvietoties. Gāzi apstarojot ar jonizējošu starojumu, rodas lādiņnesēji - joni un elektroni, kuru skaits proporcionāli atbilst starojuma intensitātei. Par jonizējošu starojumu uzskata jebkuru starojumu, kuri spēj jonizēt vielu. Šāds starojums ir elektromagnētiskais starojums ar pietiekami īsu viļņa garumu (ultravioletais starojums (tikai spektra apgabalā ar viļņu garumu mazāku par 125 nm) ; rentgenstarojums; gamma starojums). Starojums, kas rodas radioaktīvo vielu sabrukšanas procesā, arī ir jonizējošais starojums.
Tā kā caur jonizācijas kameru plūst sātstrāva, kuras stiprumu nosaka laika vienībā radīto jonu skaits, tad galvanometra uzrādītā strāva ir proporcionāla starojuma intensitātei. Tādēļ galvanometru bieži graduē nevis strāvas vienībās, bet gan starojuma intensitātes vienībās. Tas nozīmē, ka ar jonizācijas kameras palīdzību ir iespējams mērīt starojuma intensitāti, kura ir proporcionāla starojuma daļiņu skaitam, kas laika vienībā nonāk jonizācijas kamerā.
Jonizējošā starojuma reģistrēšanai izveidotais Geigera—Millera skaitītājs sastāv no mazas jonizācijas kameras, kuru sauc arī par skaitītāja caurulīti. Tās izliekums, ģeometriskais veids un gāzes sastāvs izraudzīti tādi, lai caurulīte būtu ļoti jutīga un varētu reaģēt uz atsevišķu jonizējošu daļiņu parādīšanos tajā. Caurulītē atrodas divi elektrodi. Viens no šiem elektrodiem ir tieva stieplīte, kura atrodas nostieptā stāvoklī caurulītes vidū un ir izolēta no korpusa. Visbiežāk otru elektrodu veido pats caurulītes korpuss, kurš ir izgatavots no metāla (plāna alumīnija skārda). Pie elektrodiem ir pieslēgts līdzstrāvas avots, kurš starp abiem elektrodiem nodrošina apmēram 1000 V spriegumu.
Kad caurulītē nokļūst lādēta daļiņa, kurai ir tik liela enerģija, kas spēj jonizēt caurulītē esošo gāzi, tad izveidojošies joni, kuri kustas caurulītē, kļūst pa lādiņnesējiem. Starp elektrodiem veidojas elektriskās strāvas impulsi, ko var reģistrēt.
Novērots, ka atsevišķām daļiņām to izraisītie strāvas impulsi ir ļoti mazi, tādēļ tos pastiprina. Impulsus izvada caur kondensatoru un pievada pie pastiprināšanas bloka. Pēc tam pastiprinātais impulss nonāk skaitīšanas blokā, kas tos saskaita. Tādējādi pēc impulsu skaita var noteikt caurulītei cauri izgājušo daļiņu skaitu.
Lai šajā procesā skaitītājs spētu pareizi darboties, nepieciešams, lai caurulītē nokļuvušo daļiņu skaits nebūtu liels, jo citādi veidotos nepārtraukta jonizācija un skaitītājs vairs nespētu atšķirt atsevišķu daļiņu radītos impulsus.
Katram daļiņu veidam ir nepieciešama sava caurulīte. Alfa daļiņām ir maza caurspiešanās spēja un šīs daļiņas nespēj iziet cauri metāla vai stikla kārtai. Tādēļ caurulītēs, kuras ir paredzētas alfa daļiņu skaitīšanai, tiek ierīkoti lodziņi ar plānu vizlas kārtiņu. Tādēļ alfa daļiņas var nokļūt caurulītē tikai caur šiem lodziņiem.
Gamma starojums ļoti vāji jonizē gāzes, jo tam nav elektriskā lādiņa un tādēļ uz elektronu elektrisko lauku tie nevar iedarboties. Gammas daļiņas var jonizēt gāzes atomus, tieši saduroties ar atomu elektroniem, bet šis process ir ļoti reti sastopams, tādēļ lielākā daļa gamma daļiņu iziet cauri caurulītei, neveidojot jonizāciju.
Lai būtu iespējams mērīt gamma starojumu, izmanto fotoefektu. Caurulīte tiek izgatavota ar samērā biezām metāla (vara) sieniņām, lai izraisītu gamma starojuma sadursmi ar metāla atomiem un izraisītu fotoefektu. Šajā procesā izsistajiem elektroniem ir samērā liela enerģija, tādēļ tie spēj jonizēt caurulītē esošo gāzi. Gamma starojums tiek mērīts pēc to izraisītajiem fotoelektroniem.
Ātros protonus, kuriem ir lādiņš un liela enerģija, saskaita tāpat kā elektronus. Lai saskaitītu neitronus, jārīkojas savādāk. Tā kā neitroniem nav elektriskā lādiņa un tie ļoti vāji jonizē gāzes, tad skaita neitronu izsistos protonus. Šajā gadījumā starp neitrona avotu un skaitītāja caurulīti novieto vielu, kas satur ūdeņradi, piemēram, parafīnu. Zināms, ka protona un neitrona masas ir apmēram vienādas, tādēļ, neitronam saduroties ar protonu, protons iegūst apmēram pusi no neitrona kinētiskās enerģijas. Šī enerģija ir pietiekama, lai iedarbinātu skaitītāja caurulīti.
Fotoemulsijas metode
Lai reģistrētu jonizējošās daļiņas, izmanto arī fotoemulsijas metodi. Lai to izdarītu, sagatavo fotoplati ar biezu emulsijas kārtiņu. Jonizējošais starojums, līdzīgi gaismas kvantiem, saduroties ar fotoemulsijas atomiem, tos ierosina. Ierosinātie atomi emulsijā izraisa fotoķīmiskas reakcijas, kas darbojas tāpat kā fotografēšanas procesos. Pēc attīstīšanas un fiksācijas emulsijas kārtiņā ir palikuši daļiņu treki. Ja emulsijas kārtiņu sagriež plānos gabaliņos, tad trekus var novērot mikroskopā.
Lai novērotu kodolreakcijas, emulsijas slānim pievieno tās vielas atomus, kurus kodolus grib pētīt. Apstarojot slāni ar starojumu (parasti ar neitroniem), kas izraisa kodolreakcijas, ar šo metodi ir iespējams novērot daļiņu sadursmēs radušos daļiņu treka garumus, kas raksturo daļiņas kinētisko enerģiju.
Lai novērotu iezīmētos atomus, izmanto fotoemulsijas metodi. Par iezīmētājiem atomiem uzskata elementa radioaktīvo izotopu atomus. Iezīmētos atomus izmanto dažādu dzīvības procesu izpētei, kuri notiek augos un dzīvniekos. Vielai, kuras molekulu gaitu dzīvajā organismā grib noskaidrot, piejauc šīs pašas vielas molekulas, kas satur radioaktīvos izotopus, piemēram, parastā oglekļa vietā radioaktīvo oglekļa izotopu 146C. Šīs molekulas organismā izplatās tāpat kā neradioaktīvās vielas, bet tās pakāpeniski sabrūk, izstarojot radioaktīvās starojuma daļiņas. Novietojot fotoplati virs dzīvnieka vai auga daļas, ir iespēja fiksēt radioaktīvās daļiņas.
14. Gvardes Armijas loma Piedņestras konfliktā
14. Gvardes Armijas loma Piedņestras konfliktā haotiskajā PSRS sabrukuma periodā noveda pie jaunizveidotās Moldovas Republikas sakāves Piedņestras karā un nodrošināja starptautiski neatzītās Piedņestras Moldāvu Republikas pastāvēšanu.
Armijas vēsture
14. armija izveidota 1956. gada 25. novembrī no Odesas militārā apgabala 10. Gvardes strēlnieku korpusa ar štābu Kišiņevā. 1960. gadā armiju veido četras motorizētas divīzijas. 1968. gadā 14. armija piedalās Varšavas pakta valstu iebrukumā Čehoslovākijā. 1980. gados armijas štābs tiek pārcelts uz Tiraspoli. 1991. gadā armiju veido četras motorizētas strēlnieku divīzijas, no kurām vienīgi 59. motorizētā gvardes strēlnieku divīzija un mazākas vienības atradās Piedņestrā, pārējā armijas daļa atradās Ukrainas PSR un iekļāvās jaunveidotajā Ukrainas armijā.
Armijas sadalīšanās
PSRS sabrukuma periodā un 1992. gada sākumā Piedņestrā saasinājās etniskās nesaskaņas starp rumāniski runājošajiem moldāviem no vienas puses un krievu un ukraiņu iedzīvotājiem no otras puses, kas nevēlējās pieļaut rumāņu valodas kļūšanu par vienīgo valsts valodu un iespējamo Moldovas atkalapvienošanos ar Rumāniju.
1992. gada sākumā konflikts pārgāja atklātās bruņotās sadursmēs. Liela daļa Piedņestrā izvietotās 14. armijas virsnieku, kareivju ar visiem ieročiem un munīciju izrādīja atbalstu Piedņestrai un iestājās separātistu veidotajās bruņotajās vienībās. Armijas komandieris, ģenerālis Jakovļevs aktīvi iesaistījās PMR nodibināšanā, bija PMR Augstākās padomes deputāts un pirmais PMR Aizsardzības departamenta vadītājs. Šīs darbības rezultātā NVS bruņoto spēku virspavēlnieks Jevgeņijs Šapošņikovs atbrīvoja Jakovļevu no dienesta. Jaunais komandieris, Ģenerālis Jurijs Netkačevs centās būt neitrāls un veicināt dialogu starp Moldovu un PMR.
1992. gada 23. martā Šapošņikovs autorizēja visa Dņestras upes labajā krastā esošā 14. armijas militārā ekipējuma nodošanu Moldovas Republikas īpašumā. 1. aprīlī ar Krievijas Federācijas prezidenta Jeļcina dekrētu Dņestras kreisajā krastā esošais 14. armijas militārais ekipējums un kareivji nonāca Krievijas īpašumā.
Piedņestras karš
1992. gada pirmajā pusē konflikts starp Moldovu un Piedņestras separātistiem izvērtās aktīvā karadarbībā. 23. jūnijā par 14. armijas štābā ieradās Krievijas ģenerālis Aleksandrs Ļebeds, kuram bija dots uzdevums apturēt karadarbību ar visiem iespējamajiem līdzekļiem, veikt armijas inspekciju, pārtraukt bruņojuma izzagšanu no arsenāliem un nodrošināt armijas izvešanu uz Krieviju. Ļebeds drīz pārņēma 14. armijas vadību un 3. jūlijā ar artilērijas triecienu iznīcināja Moldovas armijas vienības, kas gatavojās ieņemt Benderu, tādējādi faktiski pārtraucot Piedņestras karu.
Miera uzturēšana
Pēc kara beigšanās reģionā ieveda papildu Krievijas miera uzturēšanas spēkus. 1995. gada aprīlī 14. armiju pārveidoja un iekļāva Krievijas armijas operatīvo spēku kontingenta Moldovā sastāvā. Tā pavēlniecību uzņēmās Maskavas militārais apgabals. Krievijas miera uzturētāju kontingentu veido daži tūkstoši karavīru. Donbasa kara laikā, 2015. gada jūnijā sākumā Ukraina paziņoja, ka vairs nepieļaus turpmāku Krievijas miera uzturētāju apgādi pa savu teritoriju.
2018. gada 22. jūnijā ANO Ģenerālā asambleja pieņēma rezolūciju (dokuments A/72/L.58), kurā aicina Krieviju «bez nosacījumiem un tālākas kavēšanās izvest» savus spēkus no Piedņestras.
Šambhadžinagara
Šambhadžinagara (mr, chatraptī sambhājīngar), zināma arī kā Aurangābāda (en), ir pilsēta Indijas rietumos, Mahārāštras štata centrālajā daļā. 2011. gadā Šambhadžinagarā dzīvoja 1,18 miljoni iedzīvotāju. Tā ir lielākā pilsēta Marāthvādas reģionā un piektā lielākā Mahārāštras štatā. Pilsēta ir zināma kā nozīmīga kokvilnas audumu un mākslīgā zīda ražošanas vieta. Netālu no pilsētas atrodas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā iekļautās Elloras alas un Adžantas alas.
1952. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieku uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti 1952. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieki. Šīs bija VI ziemas olimpiskās spēles, kas notika Norvēģijas galvaspilsētā Oslo 1952. gadā no 14. līdz 25. februārim. Šīs bija pirmās ziemas olimpiskās spēles, kas notiek kādas valsts galvaspilsētā, tāpat šīs bija pirmās ziemas olimpiskās spēlēs, kas norisinās Skandināvijas valstī. Oslo olimpiskajās spēlēs piedalījās 694 sportisti no 30 Nacionālajām Olimpiskajām komitejām (NOK). Medaļas tika sadalītas 22 disciplīnās, 8 sporta veidos. Šajās olimpiskajās spēlēs debitēja Portugāles un Jaunzēlandes sportisti.
Salīdzinot ar iepriekšējām olimpiskajām spēlēm 1948. gadā Santmoricā olimpisko spēļu programma tika papildināta ar distanču slēpošanu sievietēm un izmaiņām kalnu slēpošanas disciplīnās, kur kombinācijas tika nomainītas ar milzu slalomu. Šajās olimpiskajās spēlēs kā demonstrācijas sporta veids tika aizvadīts bendijs. Olimpiskajās spēlēs piedalījās gan vīrieši, gan sievietes. Šajās spēlēs sievietes varēja piedalīties kalnu slēpošanas un daiļslidošanas disciplīnās. Spēles pirmo reizi oficiāli atklāja sieviete — Norvēģijas princese Renhinda.
Kopumā šajās olimpiskajās spēlēs medaļas izcīnīja 115 sportisti. Visvairāk medaļas izcīnīja mājinieki — Norvēģijas sportisti —, kopā 16 medaļas, no tām 7 medaļas bija zelta. ASV (11 medaļas, no tām 4 zelta) un Somijas (9 medaļas, no tām 3 zelta), attiecīgi ieņēma otro un trešo vietu medaļu kopskaitā. 13 valstu sportisti no klātesošajām 30 NOK ieguva vismaz vienu olimpisko medaļu, un astoņu valstu sportisti vismaz vienu zelta medaļu. Šajās olimpiskajās spēlēs tika atļauts piedalīties arī Vācijas sportistiem. Iepriekšējās 1948. gada Olimpiskajās spēlēs viņiem tas bija liegts saistībā ar Otro pasaules karu. Kara rezultātā, Vācija tika sadalīta divās atsevišķās valstīs — Vācijas Demokrātiskajā Republikā un Vācijas Federatīvajā Republikā. Šajās spēlēs piedalījās tikai Vācijas Federatīvās republikas sportisti, kas izcīnīja medaļas bobsleja divnieku un četrinieku disciplīnās, izmantojot Starptautiskās bobsleja savienības neizstrādātos noteikumus, kas noteica svara ierobežojumus bobsleja komandām.
ASV daiļslidotājs Diks Batons aizstāvēja olimpisko titulu, kuru ieguva iepriekšējās olimpiskajās spēlēs daiļslidošanas vīriešu disciplīnā, un kļuva par pirmo slidotāju, kurš vienprātīgi ieguva tiesnešu augsto vērtējumu katrā no daiļslidošanas kārtām. Somijas sportiste Lidija Videmana ieguva pirmo zelta medaļu distanču slēpošanā sieviešu starpā, arī pārējās medaļas (sudrabu un bronzu) izcīnīja Somijas sportistes. Hjalmārs Andersens no Norvēģijas bija šo olimpisko spēļu veiksmīgākais sportists, izcīnot trīs zelta medaļas ātrslidošanā. Divās no trim ātrslidošanas disciplīnām, kurās viņš uzvarēja — 5000 m un 10 000 m — uzstādīja jaunus Olimpiskos rekordus, uzvarot ar vislielāko pārsvaru šajā sporta veidā Olimpisko spēlu vēsturē: 11 sekundes 5000 metru disciplīnā un grandrīz 25 sekundes 10 000 m disciplīnā. Vācijas sportiste Mirla Bušnere arī izcīnīja trīs olimpiskās medaļas — vienu subraba un divas bronzas medaļas — kalnu slēpošanas disciplīnās. Pavisam 18 sportisti šajās spēlēs ieguva vairāk nekā vienu olimpisko medaļu. Tomēr tikai četri sportisti ieguva vairāk nekā vienu zelta medaļu: Hjalmārs Andersens, Andrea Mīda Lorensa no ASV; un Lorencs Nīberls un Andreass Ostlers no Vācijas.
Medaļu līderi
Norādīti sportisti, kuri ieguva visvairāk medaļas.
Dzeguze un viņas 12 vīri
"Dzeguze un viņas 12 vīri" ir Latvijas animācijas filma, kas izdota 2009. gadā. Filmas režisore ir Roze Stiebra.
Sižets
Filmas pamatā ir Pētera Brūvera dzejolis.
Knīpupīte
Knīpupīte ir Nigras labā krasta pieteka Smiltenes novadā.
Izteka - uz ziemeļiem-ziemeļrietumiem no Launkalnes. Pamatā tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Nigrā uz ziemeļrietumiem no Kuiļa kalna. Knīpupīti šķērso valsts autoceļš V234 (Smiltene–Rauna), tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.
Ištaras vārti
Ištaras vārti bija astotie Babilonijas iekšpilsētas vārti. Tie bija četri uz kvadrāta pamatnes celti torņi ar arkveida ieeju, aiz kuras sākās galvenā maģistrāle — procesiju ceļš. Šo ceļu uzskatīja par svētu, jo tas veda uz Bābeles galveno templi, tā saucamo «Esagilu», kas bija celts par godu dievam Mardukam. Procesiju ceļš bija izbruģēts ar kaļķakmens plāksnēm un inkrustēts ar sarkanu brekčiju. Pilsētas mūris, vārtu torņi, sienas gar procesiju ceļu bija celti no dedzinātiem ķieģeļiem, pie kam uz ķieģeļiem ciļņa tehnikā bija attēloti lauvas, vērši, pūķi — dievu simboli. Ciļņus klāja krāsaina glazūra.
Mills
Mills var būt:
2017. gada UEFA Čempionu līgas fināls
2017. gada UEFA Čempionu līgas fināls bija 2016.—2017. gada UEFA Čempionu līgas sezonas finālspēle. Tā notika sestdienā, Millennium stadionā Kārdifā, Velsā. Tajā tikās Itālijas klubs Turīnas "Juventus" un Spānijas klubs Madrides "Real". Iepriekš abas komandas finālā bija tikušās 1998. gadā.
Madrides "Real" spēli uzvarēja ar rezultātu 4:1 un Eiropas spēcīgākā futbola kluba trofeju izcīnīja 12. reizi kluba vēsturē. "Real" kļuva par pirmo komandu, kas aizstāvēja iepriekšējā gadā izcīnīto titulu kopš turnīrs tiek organizēts ar UEFA Čempionu līgas nosaukumu. Savukārt "Juventus" zaudēja piekto finālu pēc kārtas un septīto kopumā no deviņām reizēm, kad kvalificējās finālam.
Madrides "Real" kvalificējās 2017. gada FIFA klubu pasaules kausam kā UEFA pārstāvji, kā arī 2017. gada UEFA Superkausam, kur spēlēs ar 2016.—2017. gada UEFA Eiropas līgas uzvarētājiem Manchester United.
Ceļš uz finālu
M — mājās; V — viesos
Stadions
Par 2017. gada UEFA Čempionu līgas fināla norises vietu Millennium stadions tika izvēlēts UEFA izpildkomitejas sanāksmē Prāgā.
Bailes
Cilvēkiem pirmās baiļu izjūtas parādās jau agrā bērnībā. Baiļu spēcīgums ir atkarīgs no situācijas, kurā ir cilvēks, un paša cilvēka personības un pieredzes. Intensīvas bailes var radīt īslaicīgus fiziskus traucējumus: sirdsdarbības paātrināšanos, pastiprinātu svīšanu, drebuļus, apgrūtinātu izziņu.
Bailes ir saistītas ar citiem cilvēka emocionālajiem stāvokļiem: raizēm, nemieru, histēriju, šausmām un paniku.
Kuba Gudings jaunākais
Kuba Marks Gudings jaunākais (en, dzimis ) ir amerikāņu aktieris.
Kļuvis pazīstams pēc lomas filmā Boyz n the Hood (1991), pēc kā piedalījies filmās "Daži labi vīri" (A Few Good Men, 1992), The Tuskegee Airmen (1995), "Epidēmija" (1995) un "Džerijs Magvairs" (1996), par ko saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā".
Piedalījies arī filmās "Cik labi vien var būt" (1997), "Kad sapņi piepildās" (What Dreams May Come, 1998), "Goda vīri" (Men of Honor, 2000), "Pērlhārbora" (2001), "Žurku skrējiens" (2001), The Fighting Temptations (2003), "Amerikāņu gangsteris" (2007), "Sulainis" (The Butler, 2013) un "Selma" (2014).
ŠK Slovan Bratislava
ŠK Slovan Bratislava ir Slovākijas futbola klubs no Bratislavas. Dibināts 1919. gadā, pašlaik spēlē Slovākijas Superlīgā.
Dzelzs Vilks (nozīmju atdalīšana)
Dzelzs Vilks var būt:
Pink Heartz
Pink Heartz ir amerikāņu repera SoFaygo debijas studijas albums. Tas tika izdots 2022. gada 11. novembrī, izmantojot Cactus Jack Records. Albumā viesizrādās Ken Carson, Lil Uzi Vert, Don Toliver, Gunna un DJ Khaled.
Pink Heartz atbalsta četri singli, kas visi tika izdoti 2022. gada 17. oktobrī, lai sakristu ar albuma izdošanas datumu. Singli ir "Hell Yeah" (piedalās Ken Carson), "Blitz V2", "Another One" un "Fasho".
Priekšvēsture un veicināšana
Pink Heartz pirmo reizi ķircināja SoFaygo 2021. gada maijā neilgi pēc tam, kad tika paziņots, ka viņš ir parakstījis līgumu ar Travis Scott ierakstu kompāniju Cactus Jack Records. Viņš laiku pa laikam kopīgoja fragmentus un sniedza saviem faniem papildu atjauninājumus pakalpojumā Instagram Live un savā Discord serverī ar saviem faniem, kā arī parādījās gan Trippie Redd, gan izdevēja Dona Tolivera albumos attiecīgi 2021. gada augustā un oktobrī, lai turpinātu gaidīt izdošanu. no viņa paša projekta. Viņš izdos singlu "Let's Lose Our Minds" 2021. gada 1. septembrī, kas galu galā neietilpa pēdējā albumā.
Pēc vairākiem mēnešiem ar minimāliem atjauninājumiem un bez izlaidumiem SoFaygo 2022. gada 14. jūnijā izlaida EP B4PINK kā albuma priekšskatījumu, un tajā pašā dienā tika atklāts, ka viņš piedalās 2022. gada XXL pirmkursnieku klasē. 2022. gada 15. jūlijā SoFaygo Instagram Live un savā Discord serverī apstiprināja, ka albums ir pabeigts."Pink Heartz noteikti samazinās ātrāk, nekā jūs domājat. Šobrīd daudz kas notiek. Tātad, šobrīd viss ir atkarīgs no laika, vai jūs jūtat, ko es saku?"2022. gada 17. septembrī SoFaygo ķircināja oktobra izlaidumu vietnē Instagram. Viņš faktiski izdos četrus singlus no albuma 2022. gada 17. oktobrī, kā arī paziņos par albuma oficiālo izdošanas datumu — 2022. gada 11. novembri. Filmas SoFaygo: Up Next priekšskatījums tiks izdots arī Apple Music un YouTube. Galvenais singls “Hell Yeah”, kurā piedalījās Ken Carson, tika iekļauts Dre Beats reklāmā, kas debitēja tajā pašā dienā, galvenajās lomās Lebrons Džeimss un viņa dēls Bronijs. 2022. gada 19. oktobrī tagad rediģētā reklāmas rakstā Hypebeast atklāja pilnu albuma dziesmu sarakstu, vēlāk SoFaygo apstiprināja dziesmu sarakstu un funkcijas nākamajā dienā Twitch straumes laikā ar Adin Ross.
Nokia 1661
Nokia 1661 ir GSM mobilais telefons, kuru ražoja Nokia. Tas ietilpst firmas visvienkāršāko telefonu sērijā, un ražošanā nonāca 2008. gada novembrī. 1661 izmanto Nokia visvienkāršāko programmatūras platformu Series 30. Telefona akumulators spēj izturēt četru stundu garas sarunas.
Kā Brālītis Trusītis uzvarēja Lauvu
"Kā Brālītis Trusītis uzvarēja Lauvu" ir Latvijas animācijas filma, kas izdota 2010. gadā. Filmas režisore ir Roze Stiebra.
Sižets
Nekaunīgais un lielīgais Lauva izmanto to, ka mazie dzīvnieciņi ir lētticīgi, un sāk valdīt pār to dzīvēm. Bailīgais Brālītis Trusītis, redzot šo netaisnību, pārvar savas bailes un izdomā plānu, lai ar atjautības palīdzību Lauvu uzvarētu.
Natālija Daiere
Natālija Daniela Daiere (en; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise. Zināma pēc Nensijas Vīleres lomas Netflix zinātniskās fantastikas šausmu seriālā Stranger Things (2016—pašlaik). Atveidojusi galveno lomu komēdijdrāmas filmā Yes, God, Yes (2019) un otrā plāna lomas šausmu filmās Velvet Buzzsaw (2019) un Things Heard & Seen (2021). Viņas kinodebija bija filmā "Hanna Montana" (2009).
Tims Skots
Tims Jūdžins Skots (en, dzimis ) ir Amerikas Savienoto Valstu politiķis, pārstāv ASV Republikānisko partiju. Kopš 2013. gada ir ASV senators, pārstāvot Dienvidkarolīnas štatu, kad viņu šajā amatā iecēla Dienvidkarolīnas gubernatore Nikija Heilija. Pirms kļūšanas par ASV senatoru Skots bija ASV pārstāvju palātas deputāts, no 2011. gada līdz 2013. gadam pārstāvot Dienvidkarolīnas 1. kongresa apgabalu. Pašlaik Skots ir viens no trijiem afroamerikāņiem ASV Senātā, pārējiem diviem esot Korijam Bukeram un Rafaelam Vornokam.
Dzimis Ziemeļčārlstonā, Dienvidkarolīnas štatā, Skots ir absolvējis Čārlstonas Dienvidu Universitāti, no kuras 1988. gadā saņēma bakalaura grādu politiskajās zinātnēs. Pēc universitātes absolvēšanas Skots atvēra savu apdrošināšanas aģentūru Tim Scott Allstate, kurā pats strādāja par finanšu konsultantu.
1995. gadā Skots tika ievēlēts Čārlstonas pilsētas valdē, saņemot 80% balsu. Viņš kļuva par pirmo afroamerikāņu republikāni, kurš tika jebkāda veida politiskajā amatā Dienvidkarolīnā, kopš 19. gadsimta beigām.
2010. gadā T. Skots kandidēja uz Dienvidkarolīnas 1. kongresa apgabala pārstāvja amatu. Skots uzvarēja pār Demokrātiskās partijas oponentu Benu Freizeru, saņemot 65% balsu. 2013. gadā tobrīdējā Dienvidkarolīnas gubernatore Nikija Heilija Skotu iecēla par pagaidu ASV Senatoru, kad iepriekšējais ASV Senators, kurš pārstāvēja Dienvidkarolīnu atkāpās no amata. 2016. gadā viņš tika pārvēlēts amatā, pārspējot Demokrātiskās partijas oponentu Tomasu Diksonu.
FC Saburtalo
FC Saburtalo ir Gruzijas futbola klubs no Tbilisi, kurš spēlē Erovnuli līgā. 2018. gadā izcīnīja Gruzijas čempiontitulu.
Alans Mūrs
Alans Mūrs (en, dzimis ) ir angļu rakstnieks, komiksu autors. Pazīstams kā grafisko romānu Watchmen (1987), Batman: The Killing Joke (1988), "V ir vendeta" (1982—1989), From Hell (1989—1996) un "Lielisko džentlmeņu līga" (1999—pašlaik) autors. Dažkārt lieto pseidonīmus Curt Vile, Jill de Ray un Translucia Baboon.
Mūrs pats sevi uzskata par okultistu, magu un anarhistu. Daudzi Mūra darbi ir ekranizēti. Mūra ietekmi uz savu daiļradi ir atzinuši tādi mākslinieki kā Nīls Geimens, Džošs Vidons un Deimons Lindelofs.
Sāra Hektore
Sāra Marija Hektore (sv; dzimusi ) ir zviedru kalnu slēpotāja, čempione milzu slalomā.
Karjera
Pasaules kausa sacensībās debitēja 17 gadu vecumā Orē ar 22. vietu milzu slalomā. Izcīnījusi vairākas medaļas Pasaules čempionātos junioriem. 2010. gadā ieguva bronzu slalomā, 2011. gadā kļuva par pasaules junioru čempioni milzu slalomā, bet 2012. gada Pasaules čempionātā junioriem izcīnīja sudraba godalgu.
Pasaules čempionātā pieaugušajiem pirmoreiz piedalījās 2011. gadā Garmišā-Partenkirhenē, milzu slaomā ieņēma 17. vietu, bet komandu sacensībās izcīnīja bronzas medaļu. Piedalījās Sočos, labāko rezultātu sasniedzot kombinācijā (13. vieta). Orē pirmoreiz kāpa uz goda pjedestāla PK posmos, milzu slalomā ieņemot 2. vietu. Tā paša gada 28. decembrī sacensībās milzu slalomā Austrijā izcīnīja savu pirmo uzvaru PK posmos. 2015. gada Pasaules čempionātā Bīverkrīkā vēlreiz izcīnīja bronzas medaļu komandu sacensībās.
Phjončhanā piedalījās tikai milzu slalomā un ieņēma 10. vietu. 2021. gada Pasaules čempionātā Kortīnā d'Ampeco ieguva sudraba medaļu komandu sacensībās. Pekinā kļuva par čempioni milzu slalomā, tā bija pirmā zelta medaļa Zviedrijai šajā disciplīnā pēc 20 gadu pārtraukuma.
Rūdolfs Plēpis
Rūdolfs Plēpis (dzimis ) ir latviešu aktieris, režisors.
No 1966. gada līdz 1970. gadam mācījies LPSR Kultūras darbinieku tehnikumā, režisors. No 1972. gada līdz 1976. gadam Valsts konservatorijā apguvis kino un dramatiskā teātra aktiera profesiju.
Pirmoreiz uz skatuves kāpis 14 gadu vecumā. No 1976. gada līdz 1992. gadam Jaunatnes teātra aktieris, līdz 1993. gadam Jaunā Rīgas teātra aktieris. No 1995. gada līdz 1999. gadam strādāja Nacionālajā teātrī, no 1999. gada līdz 2000. gadam Daugavpils teātrī. 2000. gada Spēlmaņu nakts ceremonijā saņēma labākā aktiera titulu un balvu par Dzejnieka lomu izrādē "Sapņu spēles jeb dvēseles kumēdiņi". 2005. gadā ieguva Lielā Kristapa balvu "Labākais aktieris" par lomu filmā "Baltais zvērs".
Filmējies vairāk nekā 20 kinofilmās, tajā skaitā "Spēle" (1981), režisors Arvīds Krievs, piedaloties Gunāram Piesim, "Emīla nedarbi" (1985), režisors Varis Brasla, "Viktorija" (1988).
2005. gadā izdevniecība Antēra izdevusi Rūdolfa Plēpja autobiogrāfija „Riču Raču”.
2014. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti 2014. gada notikumi Latvijā. 2014. gadā viena no Eiropas kultūras galvaspilsētām bija Rīga.
Rūdolfs Plēpis
2014. gadā kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās no Latvijas Reģionu apvienības (LRA) saraksta Rīgas vēlēšanu apgabalā. Pateicoties "pluss" atzīmēm biļetenos, pacēlās no 28. vietas uz piekto, tomēr, tā kā LRA Rīgā izcīnīja vien trīs vietas, likumdevēju sapulcē netika ievēlēts.
Skulte (stacija)
Skulte ir dzelzceļa līnijas Zemitāni—Skulte galastacija, atrodas Limbažu novada Skultes pagastā. Stacija ir arī elektrovilcienu Rīga—Skulte galapunkts. Oficiāli Skulte ir Ziemeļblāzmas stacijas līnijas parks. Kravu operācijas Skultes stacijā notiek uz tās pievedceļa, kaut gan to apgrozījums ir neliels. Attālums no Rīgas Pasažieru stacijas — 56 km, no Zemitāniem — 52 km. Skultes stacijā biļešu kase ir slēgta. Skulte ir C biļešu zonas gala stacija.
Vēsture
Skultes pieturas punkts tika atklāts 1934. gadā uz dzelzceļa līnijas Rīga—Rūjiena. Stacijas ēka tika uzbūvēta 1952. gadā, sākotnēji tā tika izmantota kā dzīvojamā māja. Kopš 1991. gada, kad tika elektrificēts posms Zvejniekciems—Skulte, šeit ir elektrovilcienu galapunkts. Šim nolūkam šeit tika uzbūvēta stacija elektrovilcienu apgriešanai.