cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bactericera cockerelli
Apraksts un sistemātika
ASV Kolorado štatā Bactericera cockerelli lapblusiņas pirmo reizi pētīja T. D. Cockerell, kuras viņš dabūjis no kartupeļu augiem. Pirmo reizi šīs lapblusiņas sugu aprakstījis Šulc 1909. gadā un devis nosaukumu Trioza cockerelli. 1911. gadā Crawford šo sugu pārvietojis Paratrioza ģintī. Tagad šī suga ir novietota Bactericera ģintī.
Kaitējums un kontrole
Bactericera cockerelli lapblusiņas ir kultūraugu patogēnu mikroorganismu pārnēsātāji. Tās pārnēsā Candidatus Liberibacter ģints baktērijas, tajā skaitā Liberibacter psyllarous un Liberibacter solanacearum, kas izraisa zebru čipšu slimību un lapblusiņu dzeltenuma slimību tomātiem un kartupeļiem.
Liberibacter solanacearum ir visticamāk kartupeļu (Solanum tuberosum) zebra čipšu slimības izraisītājs. Šīs slimības dēļ ASV, Meksika, Centrālā Amerika un Jaunzēlande zaudē miljonus dolārus kartupeļu industrijā. Liberibacter solanacearum ir ar floēmu ierobežots augu patogēns, kas var kaitēt arī dažiem citiem nakteņu dzimtas kultūrām, tādām kā Solanum betaceum, ēdamais tomāts, baklažāns, īstā tabaka un dārzeņpipars.
Masveida vairošanas uzliesmojumi
Pirmais masveida vairošanas uzliesmojums ir piefiksēts 1940. gadā Kalifirnijas štatā. Otrs liels uzliesmojums piefiksēts ASV Vidējos Rietumos 1970. gadā neparastu laika apstākļu dēļ. 21. gadsimta sākumā tiek fiksēti bieži, gandrīz katru gadu masveida vairošanas uzliesmojumi dažādos ASV štatos un Kanādā.
Habnarfjerdira
Habnarfjerdira ir pilsēta Islandē valsts dienvidrietumu daļā, Galvaspilsētas reģionā. Pilsētas rietumu daļu apskalo Atlantijas okeāns. Atrodas 11 kilometrus uz dienvidiem no Islandes galvaspilsētas Reikjavikas un 6 kilometru attālumā no Islandes otrās lielākās pilsētas Koubavogiras. Pilsētas kopējā platība ir 143 km², pēc 2014. gada datiem pilsētā dzīvo 27 357 iedzīvotāji. Tā ir trešā lielākā Islandes pilsēta pēc iedzīvotāju skaita. Pilsēta pirmo reizi minēta Landnámabók rakstos, bet pilsētas tiesības ieguva 1908. gadā.
Lokers
Lokers bija viens no teiksmainajiem kuršu ķēniņiem, ko savā hronikā Gesta Danorum 12. gadsimta beigās pieminējis Saksis Gramatiķis. Teiksmā par Hadingu vēstīts, ka kuršu vadonis Lokers (Loker, Curetum tyrannus) uzvarējis dāņu vikingus un sagūstījis ķēniņu Hadingu. Tad brīnumaina dzēriena iespaidā viņš redz vīziju, kā izbēgt no gūsta.
Pēc atbrīvošanās no gūsta Hadings uzbruka Helesponta ķēniņam Andvanam, kas valdīja Lokera kaimiņvalstī Daugavas baseinā.
Uzskata, ka hronists šī varoņa tēla radīšanai izmantojis daudz senākas sāgas un senāku autoru manuskriptus, kuros aprakstītie notikumi notikuši 9. gadsimta vidū, kad no arheoloģiskajiem izrakumiem ir zināms par dāņu vikingu iebrukumiem Kursā. Rimberta hronikā "Svētā Anskara dzīve" pieminēts dāņu vikingu iebrukums Kursā ap 853. gadu, kad tie uzzinājuši par kuršu atbrīvošanos no zviedru virskundzības. Pēc tam, kad dāņi cieta sakāvi, zviedru ķēniņš Olafs organizēja sekmīgāku karagājienu un ieņēma Grobiņas un Apūles pilskalnus. Kurši bija spiesti atdot pirms tam dāņiem atņemtās bagātības.
Teiksmas atstāsts
Hadings noslēdza asinsbrālību ar jūras laupītāju Lizeru (Liserus) un kopā ar viņu devās sirojumā uz kuršu vadoņa Lokera zemi. Karagājiens bija neveiksmīgs un no kuršiem bēgošais Hadings attapās Odina ("Vecā vienača") namā, kas viņu padzirdīja viņu ar patīkamu dzērienu, pareģojot to, ka viņš iegūšot pārdabiskas spējas. Pareģojumā teikts, ka Hadings būs gūstā, bet viņš izlauzīsies, kad būs nogalinājis lauvu un dzēris tās asinis. Pēc tam Hadings nokļūst iepriekšējā vietā, kur kuršu vadonis Lokers viņu sagūstījis.
Tālāk piepildījās ikviens Odina pareģojums. Pēc Lokera gūstā pieredzētā Hadings uzbruka ķēniņam Andvanam Daugavas pilsētā. Hadinga dēls Frodi uzbruka Lokera pēcnācējam kuršu ķēniņam Dorno.
Lokera vārda cilme
Teiksma par Hadingu satur daudz mitoloģisko elementu. Vecais vienacis, kas palīdz Hadingam izglābties no gūsta, ir dievs Odins, bet kuršu ķēniņa Lokera vārds ir līdzīgs Odina ienaidnieka dieva Loki vārdam. Savukārt "Hellesponta" ķēniņa Anduana vārds ir līdzīgs pundura Andvara (Andvari) vārdam, kas apsargā bagātības, tādēļ ir izteikta doma, ka teiksmā par Hadingu ir cieši savīti mitoloģiski un vēsturiski motīvi. Lietuviešu vēsturnieks T.Baranauskas izvirzīja hipotēzi, ka Lokera vārds ir saistīts ar kuršu svēto dzīvnieku lāci (lietuviski: lokys), kas teiksmā tiek saukts par "lauvu" (latīniski: leo). Šo domu pastiprina fakts, ka lācis kā heraldisks dzīvnieks saglabājies Žemaitijas (tā ietver daļu seno kuršu zemju) ģerbonī, bet lauva Kurzemes ģerbonī. Pēc šīs hipotēzes īstais Lokera vārds varēja būt "Loķis" (Lācis).
Daiļlēkšana 1980. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Daiļlēkšana bija viens no 21 oficiālā olimpiskā sporta veida 1980. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Daiļlēkšanas sacensības norisinājās no 20. līdz 28. jūlijam, Olimpiskā sporta kompleksa peldbaseinā. Daiļlēkšanā startēja 67 sportisti (34 vīrieši un 33 sievietes) no 21 valsts. Sacensībās tika sadalīti 4 medaļu komplekti: 2 sievietēm un 2 vīriešiem. Gan vīrieši, gan sievietes sacentās lēkšanā no 3 metru tramplīna un lēkšanā no 10 metru torņa.
Vislielākā sportistu delegācija bija no Padomju Savienības, kas arī ieguva visvairāk olimpisko medaļu: kopsummā 6 (2 zelta, 2 sudraba un 2 bronzas medaļas). Otrajā vietā pēc medaļu kopskaita bija Austrumvācijas sportisti ar 4 olimpiskajām medaļām, savukārt Meksika un Itālija katra izcīnīja pa vienai olimpiskajai medaļai.
Danjels Kehrs
Danjels Luijs Gijoms Kehrs (fr; dzimis, miris ) bija franču vingrotājs, startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja vingrošanas individuālajā daudzcīņā. Šajā disciplīnā viņš ieguva 178 punktus, izcīnot 120. vietu.
Penninu Alpi
Penninu Alpi (it) arī Valē Alpi (fr, de) ir kalnu sistēma Alpu rietumdaļā, Itālijā (Valle d'Aostā un Pjemontā) un Šveicē (Valē kantonā). Augstākā virsotne ir 4634 metrus augstais Difūrs. Penninu Alpos atrodas Lielā Senbernāra pāreja un Lielā Senbernāra tunelis.
Baltijas tīģeri
"Baltijas tīģeri" ir ekonomistu lietots jēdziens Baltijas valstu ekonomiku straujajai attīstībai pēc liberālu ekonomisko reformu un tirgus ekonomikas principu ieviešanas. To veicināja Baltijas valstu iestāšanās Eiropas Savienībā 2004. gadā. Sākotnēji "tīģerekonomikas" jēdzienu lietoja Tālo Austrumu valstu, vēlāk arī Īrijas ekonomikas lēcienveida attīstības apzīmēšanai.
Saimniecisko krīžu ietekme uz IKP izmaiņām (no 2007)
Baltijas valstu ekonomisko izaugsmi nobremzēja 2007.—2010. gada globālā finanšu krīze un COVID-19 pandēmija 2020. gadā:
Topogrāfiskā karte
Topogrāfiskā karte ir universāla lietojuma ģeogrāfiskā karte, kurā ir sīki attēlota apkārtne. Atšķirībā no ģeogrāfiskajām kartēm, kas attēlo lielas Zemes virsmas platības un ir maza mēroga, topogrāfiskās kartes attēlo vietēju apkārtni un ir liela mēroga. Topogrāfiskā karte ietver informāciju par ģeodēziskajiem atbalsta punktiem, reljefu, hidrogrāfiju, augu valsti, augsni, saimnieciskajiem un kultūras objektiem, ceļiem, komunikācijām, robežām u.c. apvidus objektiem. Topogrāfisko karšu satura plašums un precizitāte ļauj risināt tehniskus uzdevumus. Zinātni par šādu karšu sastādīšanu sauc par topogrāfiju.
Iedalījums
Visas ģeogrāfiskās kartes atkarībā no mēroga iedala šādos tipos :
Temija Boldvina
Temija Sjūzana Grīna Boldvina (Tammy Suzanne Green Baldwin, dzimusi ) ir Amerikas Savienoto Valstu politiķe, pārstāv Demokrātisko partiju. Kopš 2013. gada ir ASV senatore, pārstāvot Viskonsinas štatu. Pirms kļūšanas par ASV senatori Boldvina bija ASV pārstāvju palātas deputāte, no 1999 līdz 2013. gadam pārstāvot Viskonsinas 2. kongresa apgabalu.
Boldvina piedzima un pieauga Medisonā, Viskonsinā. 1980. gadā Boldvina absolvēja Medisonas Rietumu vidusskolu. Viņa 1984. gadā saņēma grādu jurisprudencē Smita koledžā un 1989. gadā doktora grādu Viskonsinas Universitātē. 1989. gadā viņa kļuva par advokāti privātpraksē. Tur viņa strādāja līdz 1992. gadam.
2012. gadā viņa tika ievēlēta ASV senatā, pārspējot Republikāniskās partijas pretinieku Tomiju Tompsonu. 2018. gadā viņa tika pārvēlēta ASV senatora amatā, saņemot vairāk nekā 55% balsu.
Boldvina ir atklāta lesbiete un ir pirmā atklātā LGBT persona visā ASV Senāta vēsturē.
Mazmežotne
Mazmežotne ir ciems Bauskas novada Rundāles pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 4,6 km no pagasta centra Pilsrundāles, 11,7 km no Bauskas un 78,8 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļu P103 (Dobele–Bauska) un V1038 (Mežotne–Viesturi–Jaunsvirlauka) krustojuma, Lielupes kreisajā krastā, gandrīz iepretim Mežotnei.
Teodors Grēnbergs
Teodors Grēnbergs (, 1845-1910) bija Rīgas Politehniskās augstskolas fizikas profesors (no 1875) un direktors (no 1891). Viņa vadībā 1896. gadā šī privātā augstskola tika pārveidota pat valsts Rīgas Politehnisko institūtu, kuru viņš vadīja līdz 1902. gadam.
Dzīvesgājums
Dzimis 1845. gada 9. augustā Kijevas guberņas Mižiricā mežziņa Frīdriha (Fjodora) Grēnberga ģimenē, kas bija cēlies no Veravas. Studēja ķīmiju un fiziku Tērbatas universitātē (1864-1868), pēc kuras beigšanas palika aspirantūrā līdz 1873. gadam, kad ieguva ''Cand. phys.'' grādu un papildinājās Heidelbergas universitātē (1873-1875).
1875. gadā pārcēlās uz dzīvi Rīgā, kur bija Rīgas politehniskās augstskolas fizikas profesors un bija tirdzniecības nodaļas dekāns (1886-1888), augstskolas vicedirektors (1887-1891) un direktors (1891—1902). Miris 1910. gada 25. jūlijā Breisgavas Freiburgā.
Rietumu anakardija
Rietumu anakardija (Anacardium occidentale) ir indessumahu dzimtas augs, kas tiek kultivēts tā augļu — Indijas riekstu jeb kešjuriekstu — dēļ, kuru kodola sastāvā ir aptuveni 45% eļļas un 20% olbaltumvielu. Augļapvalkā ir indīga eļļa, kas tiek izmantota rūpniecībā un medicīnā. Cilvēki uzturā lieto nolobītus Indijas riekstus. Augam veidojas arī 5—8 cm lieli, dzeltenas krāsas nierveidīgi augļkāti — tā sauktie kešju āboli —, no kā mēdz gatavot ievārījumu, sīrupu, vīnu un etiķi, kā arī patērēt svaigā veidā.
Vislielākā Indijas riekstu raža 2009. gadā tika ievākta Vjetnamā (958 tūkstoši tonnu). Nākamās lielākās Indijas riekstu audzētājvalstis ir Indija (695 tūkstoši), Nigērija (581 tūkstotis), Kotdivuāra (246 tūkstoši) un Brazīlija (221 tūkstotis).
Kopapdrošināšana
Kopapdrošināšana ir vairāku apdrošinātāju (apdrošināšanas sabiedrību) vienošanās apdrošināt vienu un to pašu apdrošināšanas objektu viena apdrošināšanas līguma ietvaros.
Tā ir brīvprātīga, izņemot gadījumus, kad to pieprasa likums. Apdrošinātāji savstarpēji vienojas par iemaksu apmēru, atlīdzību izmaksām, iemaksu atlikuma sadalīšanu gada beigās un par lēmumu pieņemšanas procesu, tādējādi aizvietojot apdrošināšanas kompānijas.
Mis Peregrīnas nams brīnumbērniem
"Mis Peregrīnas nams brīnumbērniem" (en) ir 2016. gada Apvienotās Karalistes un ASV fantāzijas filma, kuras režisors ir Tims Bērtons. Filmā galvenās lomas atveido Eva Grīna, Eisa Baterfīlds, Kriss O'Dauds, Elisone Dženija, Ruperts Everets, Terenss Stemps, Ella Pērnela, Džūdija Denča un Semjuels Džeksons. Filma balstīta uz tāda paša nosaukuma Rensoma Rigsa 2011. gada romānu.
Filmēšana sākās 2015. gadā Londonā un Tampas apkārtnē. Filmas pirmizrāde Fantastic Fest festivālā Ostinā notika, savukārt Latvijā pirmizrāde notika. Filmu izplatīja 20th Century Fox. Filma saņēma galvenokārt pozitīvas kritiķu atsauksmes, slavējot Bērtona režiju un vizuālo stilu, bet kritizējot scenāriju. Filma bija finansiāli veiksmīga, nopelnot 296,5 miljonus ASV dolāru pie 110 miljonu budžeta.
Saksijas karalistes karaļu uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Saksijas karalistes karaļi no 1806. līdz 1918. gadam, kad pastāvēja Saksijas Karaliste. Visu šo periodu pārvaldīja Vetīnu dinastijas karaļi.
AirPods
AirPods ir Apple bezvadu Bluetooth austiņas. Tās ir divas atsevišķas austiņas (TWS), kas mijiedarbībai ar lietotāju izmanto žestus: austiņas izņemšana no auss aptur atskaņošanu (pauzes funkcija), austiņu ievietošana atpakaļ turpina atskaņošanu, divkāršs pieskāriens iedarbina balss asistentu Siri vai kontrolē mūzikas atskaņošanu. Austiņas reproducē skaņu no jebkuras ar Bluetooth 4.0 saderīgas ierīces.
Kritika
Tika atzīmēta AirPods austiņu dārdzība.
Škofja Loka
Škofja Loka (, IPA:, ) ir pilsēta Slovēnijā. Tā ir Škofja Lokas pašvaldības ekonomiskais, kultūras, izglītības un administratīvais centrs Goreņskas jeb Augškraņskas statistiskajā un vēsturiskajā reģionā. Pilsētā ir apmēram 12 000 iedzīvotāju.
Gunārs Meijers
Gunārs Meijers (1958—2021) bija latviešu mūziķis, kurš sacerēja dziesmas šlāgermūzikas, romanču un balāžu stilā.
Škofja Loka
Ģeogrāfija
Škofja Loka atrodas līdz 354 metru augstumā Poļane Soras un Selška Soras upju saplūšanas vietā, kurā tās izveido Soras upi, Soras līdzenuma pārejā Škofja Lokas un Polhovgradecas paugurainēs. Apkaimē atrodas Lokas kalni, pilsētas tuvumā daudz karsta kritalu. Tās vecais centrs izvietojies uz upju terasēm, un sastāv no Pilsētas un Lejas laukumiem (Mestni trg, Plac un Spodnji trg, Lóntrg). Uzkalnā virs pilsētas atrodas Lokas pils, kurā mūsdienās atrodas Lokas muzejs. Virs pils paceļas kaļķakmens kalni — Kranceļa kalns (475 m) un Štangrufs (472 m). Uz ziemeļiem no pilsētas centra atrodas Kamnitnika kalns (414 m), kas pazīstams ar saviem konglomerātu iežiem un iekļauts dabas pieminekļu sarakstos. Uz dienvidiem no pilsētas atrodas Virška līdzenums, caur kuru Poļane Sora plūst pirms pievienošanās Selška Sorai. Nosaukums Viršk ir vācu Hirsacker “prosas lauka” izkropļojums, kas radies no tur tika agrāk audzētās prosas.
Gunārs Meijers
Dzīvesgājums
Dzimis 1958. gada 21. martā Rīgā. 1993. gadā viņš ar dziesmu "Meitene" debitēja "Mikrofona aptaujā". 1995. gadā klajā Meijera debijas albums, kam sekoja vairāk nekā 10 soloalbumu, nodarbojās arī ar uzņēmējdarbību.
Škofja Loka
Nosaukums un simbolika
Škofja Loka 973. gadā tika minēta kā Lonca (tolaik tā bija pašreizējā Staraloka apmēram 500 m no tagadējā pilsētas centra); un vēlāk arī kā Lonka 1160. gadā, Lok 1192. un 1197., Scofolotti 1293. un Scofioloco 1295. gadā, citu vārdu starpā. Nosaukums burtiski nozīmē “bīskapa (mitrā) pļava”, atsaukdamies uz Freizingas bīskapu īpašumtiesībām.
Pilsētas ģerbonī redzama mora galva, kura tur novietota pateicībā par to, ka vienam no bīskapiem kalpojošais moris ceļojuma laikā šai apkaimē izglābis to no lāča.
Gunārs Meijers
Dzīvesgājums
2020. gadā izdeva autobiogrāfisku grāmatu "Lāčplēša ielas meitene" par Latvijas šovbiznesa aizkulisēm. Miris 2021. gada 17. jūnijā.
Škofja Loka
Agrīnā vēsture
973. gadā imperators Oto II piešķīra Škofja Loku Bavārijas pilsētas Freizingas bīskapiem, un nākamos tūkstoš gadus pilsētas vēsture bija saistīta ar tālo baznīckungu vēsturi. Pilsētas aizsardzības vajadzībām tika uzcelta pils un tornis, kas vēlāk kļuva par bīskapa gubernatora rezidenci. 11. vai 12. gadsimtā imperators Oto III piešķīra bīskapiem tiesības kalt monētas un iekasēt nodevas. Škofja Loka pirmo reizi tika pieminēts kā tirgus tiesību īpašniece 1248. gadā, bet ar pilsētas tiesībām — 1274. gadā. Škofja Loka ieguva sienas 14. gadsimtā, ar tām tika uzbūvēti 5 torņi un 5 vārti. 1457. gadā pilsētā iebruka un to nodedzināja Ceļes grāfu karavadonis Jans Vitovecs. 1476. gadā Škofja Lokai veiksmīgi uzbruka osmaņi. Šajā laikā pilsēta cieta arī no mēra un ugunsgrēkiem, tomēr tā, būdama aktīvs amatniecības centrs, pastāvīgi atjaunojās. Zemnieku sacelšanās Škofja Lokā notika 1488., 1492. un 1515. gadā. Škofja Loka tika iznīcināta 1511. gada Idrijas zemestrīcē, bet drīz to atkal atjaunoja ar bīskapa Filipa centieniem. Luterānisms tika ieviests Škofja Lokā 1526. gadā. Pret jauno reliģiju tika pieņemti likumi, un 1601. gadā pilī tika sasaukta Pretreformācijas komiteja, kuras rezultātā tika sadedzinātas protestantu grāmatas.
XIX gadsimts
1803. gadā vācu valstiņu sakārtošanas (mediatizācijas) laikā Freizingas bīskapija tika likvidēta, un Škofja Loku pievienoja Austrijas Karniolas (Kraņskas) hercogistei. Škofja Loka bija pirmā Karniolas pilsēta, kas saņēma elektrisko apgaismojumu, jau pirms 1895. gada Ļubļanas zemestrīces.
Otrais pasaules karš
Itālijas spēki Škofja Loku okupēja 1941. gada 13. aprīlī. Jau 17. aprīlī itāliešus aizstāja Vācijas iestādes. Pirmos pilsētas iedzīvotāju arestus gestapo uzsāka 1941. gada 6. maijā, un nākamajās nedēļās 26 ģimenes tika deportētas uz Serbiju. Visa kara laikā šajā apgabalā aktīvi darbojās pretvācu partizānu vienības. 1944. gada 9. februārī vācu spēki nošāva 50 ķīlniekus, atriebjoties par vācu karavīra nogalināšanu. Partizāni ienāca pilsētā 1945. gada 9. maijā. Pēc kara Lokas pils tika izmantota karagūstekņu un politieslodzīto turēšanai.
Masu kapi
Škofja Loka ir septiņu zināmu masu kapu vieta, kuri radīti tūlīt pēc Otrā pasaules kara. Divas papildu masu kapavietas, kas saistītas ar tām, atrodas blakus esošajā Vincarjē. Vācu un citi karagūstekņi tika aprakti Gabrovā, Bodovļē, Trņē, Pevno un citās vietās. Vairākos objektos Lokas pilī un ap to tika noslepkavots un apbedīts nezināms skaits vietējo kolaborantu — provācisko miliču no "Slovēņu mājsardzības" (Slovensko domobranstvo), karagūstekņu un slovēņu civiliedzīvotāju, kā arī, iespējams, citu tautību upuru.
Pēckara stāvoklis
Pilsētas varas iestādes pārņēma Lokas pili 1959. gadā. Škofja Lokai ir viens no vislabāk saglabātajiem viduslaiku pilsētas centriem Slovēnijā, un 1987. gadā pilsēta tika pasludināta par kultūras pieminekli.
Kultūra
Škofja Loka ir Škofja Lokas Ciešanu gājiena dzimtene, kas ir vecākā luga Slovēnijā. Tas bija Kristus ciešanu gājiens lugas veidā, kas katru gadu notika Lielajā piektdienā līdz 1751. gadam. Tekstu tā pašreizējā formā, balstoties uz vecāku tradīciju, ap 1715. gadu uzrakstīja kapucīnu pāters Romualds (Lovrencs Marusičs). Tas atspoguļo Jēzus ciešanas. 1999. gadā luga tika atdzīvināta ar aktieru amatieru centieniem. Teatralizēto gājienu atkārtoja 2000., 2009. un 2015. gadā, un tas tika plānots no jauna 2021. gadā. Šajā iestudējumā piedalās pāri par 600 aktieru, no kuriem ap 80 jātnieku, un tas tiek sadalīts pa 20 skatuvēm. Notikums 2016. gadā tika iekļauts UNESCO nemateriālās kultūras mantojuma sarakstā. Kopš 1967. gada katru gadu Škofja Lokā tiek rīkota Grohara vizuālās mākslas kolonija. Pirms 1991. gada gan Serbijas pilsētā Smederevska Palankā, gan Škofja Lokā atradās Grohara mākslas kolonijas.
Škofja Lokas kapucīnu klosteris Kapucīnu laukumā vecpilsētas daļā tika celts no 1707. līdz 1713. gadam. Tajā ir bibliotēka ar apmēram 30 000 grāmatu krājumu, starp tām ap 5200 senu. Pazīstamākās, neskaitot Škofja Lokas Ciešanu gājienu,no tām ir Jurija Dalmācieša Bībeles kopija (pirmais Bībeles tulkojums slovēņu valodā, 1584), Dictionarium quatuor linguarum (pirmā slovēņu daudzvalodu vārdnīca, 1592), divi sējumi no Karniolas hercogistes slava (sīks Slovēnijas un Istrijas centrālās daļas apraksts; 1689. gads), dažas 16. gadsimta Platona un Aristoteļa kopijas un Ēzopa fabulas, Johanna Zāna 17. gadsimta beigu apkopojums par matemātiku un dabas vēsturi un citas.
Transports
Caur pilsētu ved vietējas nozīmes ceļi Ļubļana — Tolmina un Kraņa — Cerkno, 3 km attālumā no centra atrodas dzelzceļa stacija uz līnijas Jesenice - Ļubļana..
Tilti pār upēm saista pilsētas centru ar Pustelas ciemu (Pustelas tilts pār Poļana Soru) un ar Kapucīnu priekšpilsētu, kā arī ar pilsētas jaunāko daļu (Akmens u. c. tilti pār Selška Soru).
Dvīņu pilsētas un māsu pilsētas
2011. gadā Škofja Loka kļuva par Pilsētu sadraudzības asociācijas Douzelage locekli, kurā ietilpst 27 pilsētas no visas Eiropas Savienības. Šī aktīvā pilsētu sadraudzība tika aizsākta 1991. gadā, un tajā regulāri notiek pasākumi, piemēram, produktu tirgus no visām citām valstīm un festivāli. Latviju šajā sadraudzībā pārstāv Sigulda.
Progress MS-15
Progress MS-15 (Прогресс МС-15; SKS apzīmējums ISS-76P) bija Krievijas automātisks Progress-MS sērijas kravas kosmosa kuģis. Paredzēts kravu nogādāšanai uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). Tas orbītā tika palaists 2020. gada 23. jūlijā. Progress MS-15 darbību beidza 2021. gada 9. februārī.
Krava
Kopējā kravas masa starta brīdī bija 2540 kg. Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela, ūdens. Hermētiskajā kravas telpā (pavisam ) atradās iekārtas stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces.
Lidojuma gaita
Progress MS-15 tika palaists 14:26:21 UTC ar nesējraķeti Sojuz-2.1a no Baikonuras kosmodroma.
Saslēgšanās ar staciju automātiskā režīmā notika 23. jūlijā 17:47:52 UTC pie Pirs moduļa, 3 stundas 18 minūtes pēc starta. Kosmosa kuģa tuvošanās stacijai notika ar nelielu sānsveri un pa labi no mērķa. 3 līdz 5 metru attālumā no stacijas Kurs-NA sistēma veica strauju manevru vispirms pa kreisi, tad pa labi, kas izraisīja zināmu satraukumu. Novirzes bija pieļaujamās robežās, un saslēgšanās bija veiksmīga.
05:21:30 UTC Progress MS-15 atvienojās no SKS. 08:30:11 UTC tika iedarbināts dzinējs bremzēšanas manevram. Kravas kuģis iegāja Zemes atmosfērā un sadega. Nesadegušās daļas aptuveni 09:13 UTC iekrita Klusā okeāna dienvidu daļā.
Maiņas beigas
"Maiņas beigas" (en) ir 2012. gada asa sižeta trilleris, kura režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Deivids Eijers. Galvenās lomas atveido Maikls Penja, Anna Kendrika, Džeiks Jillenhols, Amerika Ferera, Natālija Martineza, Frenks Grillo un Deivids Harbors. Filmas pirmizrāde notika Toronto filmu festivālā.
Filmā tiek sekots līdzi divu jaunu Losandželosas policistu ikdienai, kā arī tam, kas notiek, kad viņi saskaras ar noziedzīgiem spēkiem, kas ir stiprāki par abiem partneriem.
Ilahe Kedimova
Biogrāfija
1990. gadā uzvarējusi Baltkrievijas sieviešu šaha atklātajā čempionātā. 1991. gadā uzvarējusi PSRS meiteņu šaha čempionātā. Pārstāvējusi PSRS un Azerbaidžānu Eiropas un Pasaules jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, kuros izcīnījusi sešas medaļas: četras zelta (Eiropas jauniešu šaha čempionātos - 1991. gadā U16 vecuma grupā un 1993. gadā U20 vecuma grupā; Pasaules jauniešu šaha čempionātos - 1992. un 1993. gadā U18 vecuma grupā) un divas sudraba (Pasaules jauniešu šaha čempionātos - 1991. gadā U16 vecuma grupā un 1993. gadā U20 vecuma grupā). Tāpat izcīnījusi divas medaļas Pasaules studenšu šaha čempionātos: zelta (1994) un bronzas (1996).
2008. gadā Naļčikā piedalījusies Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā zaudējusi Elizabetei Pēcai.
Pārstāvējusi Azerbaidžānas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1994. gadā Kedimovai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Bharatpura
Bharatpura var būt:
2042. gads
2042. gads būs parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sāksies trešdienā.
Dāvids Vīksne
Dāvids Vīksne (dzimis Siguldā) ir Latvijas basketbolists, spēlē vieglā uzbrucēja pozīcijā. 2023. gadā pārstāv Latvijas Basketbola līgas klubu BK Latvijas Universitāte.
Karjera
Profesionālo karjeru sācis Valmieras komandā "Valmiera/Ordo", bet 2018. gadā pievienojies vienam no titulētākajiem Latvijas klubiem BK Ventspils. Kopš 2021. gada vasaras D. Vīksne ir BK Latvijas Universitāte viens no līderiem, vienlaikus studējot Latvijas Universitātes Biznesa, vadības un ekonomikas fakultātē.
Pārstāvējis dažāda vecuma Latvijas jaunatnes izlases. 2018. gada vasarā pārstāvējis valstsvienību Rīgā notiekošajā Eiropas U-18 čempionātā, kur Latvija izcīnīja sudraba medaļas.
Avi Arads
Avi Arads (he, en; dzimis ) ir Izraēlas izcelsmes amerikāņu uzņēmējs. 1990. gadā viņš kļuva par kompānijas Toy Biz galveno izpilddirektoru, un drīz pēc tam arī par kompānijas Marvel Entertainment radošo direktoru, Marvel direktoru, kā arī Marvel Studios izveidotāju.
Biogrāfija
Arads piedzima Izraēlā, viņa vecāki bija pārcietuši holokaustu Polijā. Viņš pavadīja savu bērnību Izraēlā un izauga lasot ivritā tulkotus Supermena un Zirnekļcilvēka komiksus. 1965. gadā viņu iesauca Izraēlas Aizsardzības armijā. Arads piedalījās Sešu dienu karā, kur tika ievainots. Dienestu viņš atstāja 1968. gadā.
1970. gadā Arads pārcēlās uz ASV un iestājās Hofstras Universitātē rūpniecības vadības studijās. Viņš strādāja par kravas automašīnas šoferi un bija ivrita skolotājs, lai apmaksātu studijas, līdz 1972. gadā ieguva biznesa vadības bakalauru.
Marvel
Kopā ar Toy Biz līdzīpašnieku Isaku Perlmuteru, Avi Arads nonāca konfliktā ar Karlu Aikanu un Ronu Perelmanu par Marvel Comics vadību un tā bankrotu 1996. gadā. Pēc sarežģītiem darījumiem Arads kopā ar Perlmuteru ieguva Marvel Comics, kas sevī ietvēra arī tiesības uz Zirnekļcilvēku un citiem supervaroņiem, ko Marvel iepriekšējā vadība bija pārdevusi. Viņš piedalījās Marvel izglābšanā no bankrota un kompānijas izaugsmē caur komiksu varoņu licenzēšanu un supervaroņu filmām.
Arads atkāpās no vairākiem amatiem, tajā skaitā arī no Marvel Studios vadības, lai izveidotu pats savu kompāniju Arad Productions. Lai arī viņš turpina producēt Marvel projektus, viņa pirmā filma ārpus Marvel bija 2007. gada filma Bratz: The Movie un mangas "Rēgs bruņās" kino adaptācija. Vēl Arads ir ieplānojis producēt Brendona Mulla pusaudžu fantāzijas romānu sēriju Fablehaven, Džeimsa Patersona godalgoto pusaudžu romānu Maximum Ride, kā arī divas Sony PlayStation spēļu ekranizācijas "Ārpus kartes" un inFAMOUS, un Hideo Kodzimas video spēles Metal Gear adaptāciju.
Arads ieņēma vadītāja amatu japāņu studijas Production I.G Amerikas filiālē.
Pokhara
Pokhara (ne) ir Nepālas otrā lielākā pilsēta un Gandakipradešas provinces centrs. Atrodas valsts centrālajā daļā apmēram 200 kilometrus uz rietumiem no Katmandu. 2021. gadā tajā dzīvoja 518 452 iedzīvotāji.
No 24 līdz 56 km no pilsētas atrodas Annapūrnas, Dhaulāgiri un Manaslu virsotnes, tāpēc Pokhara ir Nepālas tūrisma centrs. Pilsētā un tās apkaimē dzīvo ievērojams daudzums gurku.
Pilsēta dibināta 18. gadsimta tirdzniecības ceļā no Indijas uz Tibetu. No 1769. gada - Nepālas valstī. No 1959. līdz 1962. gadam pēc Tibetas pievienošanas Ķīnai, pilsētā ieradās apmēram 300 000 bēgļu.
Toto Kutunjo
Salvatore "Toto" Kutunjo (it; dzimis 1943. gada 7. jūlijā) ir itāļu popmūzikas dziedātājs, dziesmu autors un mūziķis. Kā Itālijas pārstāvis Kutunjo uzvarēja 1990. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā.
Biogrāfija
Toto Kutunjo dzimis Fosdinovo, Toskānā. Viņa tēvs bija no Sicīlijas, māte bija mājsaimniece. Drīz pēc viņa dzimšanas ģimene pārcēlās uz Ligūriju.
Viņš sāka savu muzikālo karjeru kā bundzinieks, bet vēlāk izveidoja grupu, kas izpildīja viņa dziesmas. Kutunjo sadarbojās ar franču dziedātāju Džo Dasēnu, sarakstot dažas no viņa slavenākajām dziesmām, tostarp L'Ete Indien, Et Si Tu n'existais pas un Le Jardin du Luxembourg (kopā ar teksta autoru Vito Palavičīni). Kutunjo sadarbojās arī ar dziedātāju Dalidu, kuras izpildījumā dziesma Laissez moi danser drīz pēc iznākšanas sasniedza platīna ieraksta statusu.
Uzvarējis 1990. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā ar dziesmu Insieme: 1992, kas ieguva 149 punktus, apsteidzot Īriju un Franciju par 17 punktiem.
Sendviča salas
Sendviča salas (en) var būt:
Apdrošināšanas prēmija
Apdrošināšanas prēmija ir maksa par apdrošināšanu. Tā ir atkarīga no apdrošināšanas veida, apdrošināšanas līguma darbības termiņa, apdrošinājuma summas un tarifa likmes. Saskaņā ar likuma "Par apdrošināšanas līgumu" 1. panta 11. punktu Latvijā apdrošināšanas prēmija ir apdrošināšanas polisē noteiktais maksājums par apdrošināšanu. Līdz ar to apdrošināšanas prēmija ir visa apdrošināšanas polisē norādītā maksa par apdrošināšanu neatkarīgi no to sastādošajiem atskaitījumiem vai sastāvdaļām. Apdrošināšanas prēmija ir iemaksājama tajā pašā valūtā, kurā paredzēts izmaksāt apdrošināšanas atlīdzību, ja apdrošināšanas līgumā nav noteikts citādi. Apdrošinātājam ir tiesības paaugstināt apdrošināšanas prēmiju, ja pēc līguma noslēgšanas palielinās apdrošināšanas risks.
Priedītes
Priedītes ir ciems Bauskas novada Rundāles pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumu daļā 7,4 km no pagasta centra Pilsrundāles, 8,3 km no novada centra Bauskas un 76,1 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1034 (Bauska–Priedītes), Lielupes kreisajā krastā.
Ceturtais protokols
"Ceturtais protokols" (en) ir 1987. gada spiegu filma, kas balstīta uz Frederika Forsita tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors ir Džons Makenzijs. Galvenās lomas atveido Maikls Keins, Pīrss Brosnans, Džuliāns Glovers, Neds Bītijs, Īans Ričardsons un Džoanna Kesidija. Filmas pirmizrāde notika.
Džons Prestons ir britu aģents, kura uzdevums ir novērst krievu plānus saistībā ar potenciālu kodolsprādzienu blakus amerikāņu bāzei Lielbritānijā. Krievi cer, ka šī rīcība sagraus "īpašās attiecības" starp ASV un Lielbritāniju.
Cilvēka bērns
"Cilvēka bērns" (ltg) ir 1956. gada romāns, kura autors ir Jānis Klīdzējs. Pēc šī romāna motīviem tika uzņemta režisora Jāņa Streiča tāda paša nosaukuma filma. Romāns ir tēlojums par dzīvi Latgales lauku sētā 1920. gados, kas lielā mērā apraksta paša Jāņa Klīdzēja bērnības gaitas. Grāmatas galvenais varonis ir septiņus gadus vecais zēns Boņuks jeb Bonifācijs Pavulāns.
Google News
Google News ir bezmaksas ziņu agregators, ko pārvalda uzņēmums Google Inc. Serviss tika izveidots 2002. gadā un tiek dēvēts par pasaulē lielāko ziņu apkopotāju.
Google News ir pieejamas kā lietotne Android, iOS un tīmeklī. No 2015. gada septembra pakalpojumi tiek piedāvāti 35 valodās: angļu, arābu, bengāļu, bulgāru, čehu, franču, itāļu, holandiešu, igauņu, hindi, kannadu, korejiešu, latviešu, lietuviešu, norvēģu, poļu, portugāļu un citās.
Aleksijs II
Aleksijs II (, dzimis kā Aleksejs Rīdigers, miris ) bija Igaunijā dzimis vācbaltiešu izcelsmes Krievu pareizticīgās baznīcas garīdznieks. No 1990. gada 10. jūnija līdz 2008. gada 5. decembrim — Maskavas un visas Krievzemes patriarhs.
Dzimis un uzaudzis Igaunijā. 1953. gadā beidza Ļeņingradas garīgo akadēmiju. 1961. gada 14. augustā tika iecelts par Tallinas un Igaunijas bīskapu, paralēli uzticot pagaidām vadīt arī Rīgas bīskapiju. Tallinas bīskapiju vadīja līdz pat 1992. gadam, vēl pēc tam, kad 1990. gadā tika ievēlēts Maskavas patriarhu. Kļuvis par patriarhu 18 mēnešus pirms PSRS sabrukuma, bija pirmais patriarhs, kas tika ievēlēts salīdzinoši brīvās vēlēšanās. Uzstājās pret Augusta puča līderiem, izlaižot anatēmu. Aleksija II patriarhāta laikā uzstājās par baznīcas lomas pieaugumu sabiedrībā. Tika kanonizēti vairāki Krievijas augstmaņi un garīdznieki, kuri tika nogalināti boļševiku valdīšanas laikā.
Gregora iela
Gregora iela ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, Āgenskalnā. Gregora iela sākas krustojumā ar Baldones ielu un, krustojusi Kuldīgas ielu, turpinās, līdz beidzas krustojumā ar Tapešu ielu. Ielas garums ir 490 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu gandrīz visā garumā, izņemot īso grantēto posmu starp Baldones un Kuldīgas ielām.
Gregora ielā ir savrupmāju un daudzstāvu dzīvojamo namu apbūve, kā arī atsevišķas sabiedriskās celtnes, tostarp privātskola "Lateria" (Kuldīgas ielā 45A) un privātā vidusskola "Patnis" (Gregora ielā 13A).
Vēsture
Rīgas adrešu grāmatās Gregora iela iekļauta kopš 1877. gada, sākotnēji ar nosaukumu Georga iela. 1885. gadā pārsaukta tagadējā nosaukumā.
Ielu savienojumi
Gregora iela ir savienota ar šādām ielām:
Avotiņkalns
Avotiņkalns ir pilskalns Aizkraukles novada Klintaines pagastā. Mūsdienās atrodas Pļaviņu ūdenskrātuves labajā krastā pie Auzānu mājām mežu apaugušā un grūti pieejamā kalnainā vietā. Savu nosaukumu pilskalns ieguvis no avota pie Avotiņu mājām, kuru vieta tagad atrodas Pļaviņu HES ūdenskrātuves dibenā. Pēc pilskalnā atrastajām bezripas keramikas lauskām uzskata, ka Avotiņkalns kā pilskalns izmantots vidējā un vēlajā dzelzs laikmetā.
Raksturojums
Pilskalns ierīkots ZR-DA virzienā orientētā kalnā, kas Z pusē paceļas 42 m., bet DR pusē 10–18 m. augstumā. Kalna kaupres šaurākais un lēzenākais dienvidaustrumu gals pārrakts ar trīs grāvjiem, starp kuriem uzbērti divi ap 2 m augsti vaļņi. Kalns stipri sapostīts ar Pirmā pasaules kara ierakumiem, no kuriem īpaši cietuši vaļņi un grāvji. Kā pilskalna plakumā, tā arī grāvju un vaļņu rajonā un kaupres turpinājumā aiz pārrakumiem konstatējams intensīvs, melns kultūrslānis. Pirmās ziņas par pilskalnu sniedzis K. von Lēviss of Menārs 1900. gadā. 1930. gadā savas Vidzemes pilskalnu apsekošanas ekspedīcijas laikā pilskalnu apsekoja un uzmērīja E. Brastiņš. Arheologs Ē. Mugurēvičs pēc atsevišķiem pilskalnā atrastiem savrupatradumiem pilskalna apdzīvotības sākumu attiecināja uz 7. - 8. gadsimtu un izteica hipotēzi, ka pilskalna ierīkošana un apdzīvotība saistāma ar seno latgaļu ienākšanu šajā novadā. Arheologs J. Urtāns pilskalna apdzīvotību attiecināja uz m.ē. 1. gadu tūkstoša otro pusi un m.ē. 2. gadu tūkstoša sākumu.
2015.—2016. gada Anglijas futbola Premjerlīgas sezona
2015.—2016. gada Anglijas futbola Premjerlīgas sezona bija 24. Premjerlīgas sezona. Tā sākās un noslēdzās.
Par Premjerlīgas čempioniem pirmo reizi kluba vēsturē kļuva Leicester City futbolisti. Sezonas rezultatīvākais spēlētājs bija Tottenham Hotspur uzbrucējs Harijs Keins, kas guva 25 vārtus.
Holocēna termālais maksimums
Lai gan klimatiskais optimums bija vērojams dažādos Zemes rajonos, karstākie periodi tajos nebija vienlaicīgi un arktiskajos rajonos daudz izteiktāki. Ziemeļpola tuvumā temperatūra cēlās vidēji par 4 grādiem, ievērojami sasila Ziemeļrietumu Eiropa, kamēr Dienvideiropā efekts nebija novērojams. Okeāna virsmas temperatūras paaugstināšanās Lielajā barjerrifā pirms 5350 gadiem tiek vērtēta par vienu grādu. Toties Grenlandē šī klimatiskā optimuma laikā salas ledus cepure nokusa pilnībā, bet arktiskajās jūrās ap to vasarā nebija ledus. Tuksnešainajos Sahāras un centrālās Āzijas reģionos pieauga nokrišņu daudzums, kas pavirzīja mežus tālāk uz ziemeļiem. Amazones baseinā šai laikā temperatūra pieauga, bet samazinājās nokrišņu daudzums.
Valērijs Ļegasovs
Valērijs Ļegasovs (ru, dzimis, miris ) bija padomju ķīmiķis, PSRS Zinātņu akadēmijas akadēmiķīs (1981), Kurčatova atomenerģijas institūta direktora vietnieks (1983-1988). Pēc Čornobiļas AES katastrofas bija valdības izmeklēšanas komisijas sastāvā un plānoja katastrofas seku likvidāciju.
Kopumā katastrofas vietā viņš aizvadīja 60 dienas. Novērtējot radioaktīvā piesārņojuma apmērus, viņš uzstāja, ka nekavējoties jāveic iedzīvotāju evakuācija no Pripjatas un tās apkārtnes. 1986. gada augustā Ļegasovs prezentēja Starptautiskajai Atomenerģijas aģentūrai PSRS delegācijas ziņojumu, kurā bija katastrofas izmeklēšanas procesa analīze un tās radītās sekas.
Vīnes SAEA konferencē Ļegasovs teica, ka katastrofu izraisīja cilvēciska kļūda kopā ar slikti projektētu reaktoru. Gadu vēlāk seši cilvēki, ieskaitot ČAES galvenā inženiera vietnieku Anatoliju Djatlovu, galveno inženieri Nikolaju Fominu un AES direktoru Viktoru Brjuhanovu par nolaidību tika sodīti ar 10 gadiem darba nometnēs.
Čornobiļas AES katastrofas otrajā gadadienā, 1988. gada 26. aprīlī, Ļegasovs izdarīja pašnāvību. Dienu vēlāk viņu atrada pakārušos savā dzīvoklī.
Pirms savas nāves viņš diktofonā ierakstīja stāstījumu par Čornobiļas AES katastrofu un tās patiesiem cēloņiem. Balstoties uz šiem ierakstiem tika veidota BBC dokumentālā filma Surviving Disaster: Chernobyl Nuclear Disaster. Ieraksti tika minēti arī HBO miniseriālā "Černobiļa".
Viņš divreiz tika nominēts Sociālistiskā Darba Varoņa goda nosaukumam, tomēr Mihaila Gorbačova laikā goda nosaukums piešķirts netika. Tikai pēc nāves, 1996. gadā, Krievijas prezidents Boriss Jeļcins piešķīra Ļegasovam Krievijas Federācijas Varoņa nosaukumu.
Apglabāts Novodevičjes kapsētā.
Interni
"Interni" (ru) ir Krievijas komēdijseriāls, kas stāsta par jauno ārstu darba ikdienu. Seriāla autors un producents ir Vjačeslavs Dusmuhumetovs. Seriāla pirmizrāde notika televīzijas kanālā TNT, pēdējā sērija rādīta. Kopumā tika izveidotas 14 sezonas un 280 sērijas.
Seriāls ir par četriem interniem un viņu vadītāju dakteri Bikovu. Latvijā šo seriālu rādija TV kanāli TV3, TV6 un 3 Plus.
Leipcigas kauja
Leipcigas kauja (fr), arī Tautu kauja (de, ru), bija nozīmīga kauja pret Napoleona Bonaparta spēkiem, kas norisinājās no līdz. Kauja norisinājās Saksijas karalistē, pie Leipcigas. Tajā Sestā koalīcija (Krievijas Impērija, Austrijas impērija, Prūsijas karaliste un Zviedrija) pieveica Napoleona spēkus un pēc kaujas Napoleons zaudēja kontroli pār teritorijām uz austrumiem no Reinas. Pēc kaujas beidza pastāvēt arī Reinas konfederācija.
Sējas rīsi
Sējas rīsi jeb Āzijas rīsi (la) ir rīsu ģints suga, kura tiek audzēta, lai iegūtu uzturā lietojamos graudus — rīsus. No visām uzturā lietojamo rīsu sugām, sējas rīsu šķirnes ir visizplatītākās rīsu šķirnes pasaulē. Sējas rīsi pirmo reizi tika domesticēti Jandzi upes baseinā Ķīnā pirms 13 500 līdz 8 200 gadiem.
Sējas rīsiem ir gluds, stāvs, resns vai slaids stumbrs, kas var sasniegt 80–120 centimetru garumu. Lapas ir 15–30 cm garas, lancetiskas, ir 10–20 milimetrus gara mēlīte.
Hestura
Hestura (fo, dk) ir apdzīvota sala Fēru salu arhipelāga centrālajā daļā starp Streimoju ziemeļos un Sandoju dienvidos. Uz ziemeļaustrumiem no salas atrodas Kolturas sala.
Adrenokortikotropais hormons
AKTH deficīts liecina par sekundāru virsnieru mazspēju (nomākta AKTH ražošana hipofīzes vai hipotalāma darbības traucējumu dēļ, sk. hipopituitārisms) vai terciāro virsnieru mazspēju (hipotalāma slimība, samazinoties kortikotropīnu atbrīvojošā hormona (CRH) izdalīšanai). Un otrādi, hroniski paaugstināts AKTH līmenis rodas primārās virsnieru mazspējas gadījumā (piemēram, Adisona slimība), kad virsnieru dziedzera kortizola ražošana ir hroniski nepietiekama. Kušinga slimības gadījumā hipofīzes audzējs ir cēlonis paaugstinātam AKTH (no priekšējās hipofīzes) un kortizola pārpalikumam (hiperkortizolisms) — šo pazīmju un simptomu kopumu sauc par Kušinga sindromu.
Jānis Lācis (ārsts)
Jānis Lācis (1935—2021) bija latviešu ārsts, Paula Stradiņa klīniskās universitātes slimnīcas kardiologs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1935. gada 1. augustā. Studēja medicīnu Rīgas Medicīnas institūtā. Pēc ārsta tiesību iegūšanas 1961. gadā strādāja Auces, Jaunpils un Tukuma slimnīcās. 1964. gadā ieguva anesteziologa-reanimatologa specialitāti, vēlāk kardiologa specialitāti. 1975. gadā Maskavas Medicīnas institūtā aizstāvēja medicīnas zinātņu kandidāta grādu, bet 1983. gadā medicīnas zinātņu doktora grādu. Stradāja par Paula Stradiņa klīniskās universitātes slimnīcas kardioloģijas nodaļas vadītāju. 2003. gadā Jāni Lāci ievēlēja par Rīgas Stradiņa universitātes asociēto profesoru. Miris 2021. gada 5. augustā, apglabāts Saulkrastu kapos.
1951. gada Eiropas čempionāts basketbolā
1951. gada Eiropas čempionāts basketbolā (EuroBasket 1951) bija 7. kontinenta čempionāts, kas norisinājās Francijā laika posmā no līdz. Eiropas čempionātā piedalījās 18 Eiropas vīriešu basketbola valstsvienības. Uzvaru tajā izcīnīja PSRS izlase.
Latvijas Mūzikas ierakstu gada balva 2014
2014. gada Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvas tika pasniegtas 19 nominācijās 2015. gada 24. februārī Nacionālajā operā.
Braiens Kelijs
Braiens Kelijs (en; dzimis Jorkā) ir Īrijas starptautiskais meistars šahā (1998).
Biogrāfija
Piedzimis Anglijā, taču jau divu gadu vecumā ģimene pārcēlusies uz Īrijas pilsētu Limeriku, bet vēlāk uz Ziemeļīrijas galvaspilsētu Belfāstu. Tā kā abi Kelija vecāki bijuši Īrijas pilsoņi, tad šaha turnīros viņš pārstāvējis Īriju.
Pārstāvējis Īrijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1998. gadā Kelijam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Bijis arī viens no spēcīgākajiem Go spēlētājiem Īrijā.
Dieva zīmes
"Dieva zīmes" (en) ir 2013. gada šausmu komēdija, kuras režisors ir Pols Midldičs. Galvenās lomas atveido Kreigs Robinsons, Anna Kendrika, Kens Jongs, Džons Frensiss Dalijs un Robs Kodrijs. Filmas pirmizrāde notika.
Kurzemes Democentrs
Zinātnes un tehnoloģiju muzejs "Kurzemes Democentrs" ir interaktīvs zinātnes centrs Ventspilī, kas bērniem un pieaugušajiem piedāvā papildināt savas zināšanas izmantojot dažādus moderno tehnoloģiju risinājumus.
Dieva zīmes
Reliģiskas apokalipses laikā divi pusaudži cīnās, lai uzvarētu Antikristu.
Kurzemes Democentrs
Kopš 2016. gada jūlija Zinātnes un tehnoloģiju muzejs atrodas zema energopatēriņa ēkā - Ventspils Augsto tehnoloģiju parkā.
Ēkā pašlaik ir izvietota ekspozīcija, kas veltīta klimata pārmaiņām.
Vēsture
Šo interaktīvo centru izveidoja 2012. gadā un tā mērķis ir sniegt zināšanas apmeklētājiem par Kurzemē ražotiem tehnoloģiskiem produktiem, kā arī, ar interaktīvu ekspozīciju, radošu darbnīcu un citu izglītojošu pasākumu palīdzību, veicināt bērnu un jauniešu interesi par tehnoloģijām un ietekmēt karjeras izvēli par labu inženierzinātnēm un dabas zinātnēm.
Kurzemes Democentrs tika izveidots Ventspils Augsto tehnoloģiju parka ietvaros, un šī ideja tika realizēta, pateicoties Latvijas-Igaunijas pārrobežu programmas projekta finansējumam, kura mērķis bija izveidot un apvienot vienotā tīklā Ventspils, Rīgas un Tartu demonstrāciju centrus, tādējādi veicinot plašāku auditoriju pieeju dažādām informācijas un komunikācijas tehnoloģijām un risinājumiem.
2014. gadā Kurzemes Democentram tika piešķirts zinātnes un tehnoloģiju muzeja statuss.
Apbalvojumi
Kurzemes Tūrisma asociācijas gada balva nominācijā "Dižā Kurzemes inovācija ekspozīcijā 2016"
Andreja Upīša iela
Andreja Upīša iela var būt:
Kuzēns
Kuzēns (fr) bija franču vingrotājs, startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja vingrošanas individuālajā daudzcīņā. Šajā disciplīnā viņš ieguva 175 punktus, izcīnot dalīto 122. vietu.
Aukštaitijas nacionālais parks
Aukštaitijas nacionālais parks (lt) ir 1974. gadā izveidots nacionālais parks Lietuvas ziemeļaustrumos. Tas ir vecākais nacionālais parks valstī. Līdz 1991. gadam, kad tika nodibināti vēl trīs nacionālie parki, tā nosaukums bija Lietuvas PSR nacionālais parks. Vairāk nekā 70% no teritorijas aizņem meži, kuros var atrast 59 % no visām Lietuvas augu sugām. Parkā ir 126 ezeri, daudzi no kuriem veido sarežģītu ezeru sistēmu, tāpēc parks ir populāra ūdenstūrisma vieta.
Pamplemuses botāniskais dārzs
Pamplemuses botāniskais dārzs jeb Sera Sīvusagura Ramgulama botāniskais dārzs ir botāniskais dārzs, kas atrodas Pamplemuses pilsētā Maurīcijā aptuveni 11 km uz ziemeļrietumiem no valsts galvaspilsētas Portluī. Tā platība ir 37 ha un dārza pirmsākumi meklējami 1767. gadā.
Pastāvēšanas laikā dārzam bija vairāki nosaukumi, kā Karaliskais botāniskas dārzs ("Royal Botanical Gardens") vai Augu dārzs ("Jardin de Plantes"). 1988. gada 18. septembrī to pārdēvēja par godu Maurīcijas pirmajam premjerministram Sīvusaguram Ramgulamam, taču apmeklētāji šo nosaukumu izmanto reti vai pat neievēro. Apzīmējums Pamplemuses dārzs tiek izmantots daudz biežāk. Franču valodā "pamplemousses" nozīmē "greipfrūts", savukārt botāniskais dārzs savu nosaukumu ieguva no Pamplemuses ciemata.
Vēsture
1735. gadā franču gubernators Maurīcijā iegādājās īpašumu, kas atradās ap tagadējiem botāniskā dārza galvenajiem ieejas vārtiem iepretim viņa rezidencei. Tur gubernators iesāka audzēt dārzeņus, kas apgādāja ne tikai viņa ģimeni un vergus, bet arī augošo Portluī un kuģus, kas apmeklēja salu.
1767. gadā franču intendants, augkopis un botāniķis Pjērs Puvrē iestādīja pirmos citzemju dārzeņus, augļu kokus un ziedus, liekot pamatus nākamajam botāniskajam dārzam. Starp šiem augiem bija arī tolaik visaugstāk vērtētās sugas — smaržīgais muskatrieksts un nagliņkoks no Malakas mūsdienu Malaizijā. Šīs sugas joprojām aplūkojamas dārza Garšvielu Stūrī. Viņš arī ieviesa tējas kokus no Ķīnas un kamparkokus.
No 1775—1810. gadam botānisko dārzu vadīja franču agronoms un botāniķis Žans-Nikolass Sere. Viņa laikā tika izveidotas galvenās alejas un izrakti vairāki dīķi, ieskaitot viktoriju dīķi, kur šobrīd ieaudzētas iespaidīgās karaliskās viktorijas. Sere aklimatizēja augus no Amerikas, Indijas un Ķīnas, kā arī Eiropā audzētus augļus un dārzeņus.
1810. gadā Maurīcija kļuva par britu koloniju, un nākamie trīsdesmit Apvienotās Karalistes valdīšanas gadi dārzam bija smags laiks. Dārzu sāka atjaunot 1849. gadā, kad par tā vadītāju kļuva Džeimss Dunkans. Viņš to vadīja līdz 1866. gadam, un šajā laikā introducēja daudzas orhidejas, lauru kokus, Norfolkas priedes un citus augus, ieskaitot plašu palmu kolekciju, daudzas no kurām arī mūsdienās pārstāvētas dārzā.
19. gadsimta vidū sākās strauja cukura industrijas attīstība, un dārzs bija piemērota vieta jaunu cukurniedru varietāšu ieviešanai no citām pasaules daļām.
1866. gadā Maurīcijā uzliesmoja malārijas epidēmija, un botāniskais dārzs kļuva par audzētavu tūkstošiem eikaliptu stādiņu. Ar introducēto eikaliptu palīdzību mēģināja nosusināt purvājus, kas bija vairošanās vieta slimības pārnēsātājiem odiem.
Iekārtojums
Dārza galveno ieeju grezno no dzelzs kalti vārti ar ornamentiem rotātiem stabiem. Starptautiskajā izstādē Londonā 1862. gadā vārtu ornamentika ieguva pirmo vietu, un uz botānisko dārzu tos pārvietoja 1868. gadā. Teritorijā ir saglabājusies kolonizācijas laika ēka Chateau de Mon Plaisir, sens franču perioda akmens tilts.
Fauna
Neliela botāniskā dārza daļa atvēlēta Javas briežu un Aldabras milzu bruņurupuču iežogojumiem. Javas briežus Maurīcijā 1639. gadā ieveda holandieši, un šobrīd salā dzīvo ap 60 000 šīs sugas pārnadžu. Ieviestie Aldabras milzu bruņurupuči dažās piekrastes saliņās aizņem savulaik iznīcināto Maskarēnu milzu bruņurupuču ekoloģisko nišu.
Botānisko dārzu iecienījušas vairākas Maurīcijā dzīvojošas putnu sugas, kā, piemēram sarkanais fodijs, svītrotais gārnis, Madagaskaras ūdensvistiņa, svītrotā ūbele, sarkanvaigu bulbuls, melngalvas audējputns un citas.
Dārza teritorijā sastopami dienas gekoni — Maurīcijas dienas gekons un zilastes dienas gekons. Daudzajos dīķos un kanālos dzīvo Āfrikas tilāpijas, Indijas gurami, pecilija Xiphophorus variatus, zaļais šķēpnesis (Xiphophorus hellerii) un gūpijas (Poecilia reticulata).
Flora
Botāniskā dārza augu daudzveidība ietver ap 500 gan vietējās, gan citzemju sugas, ieskaitot kokus, krūmus, daudzgadīgos augus, vītņaugus, sīpolaugus.
Palmas
Palmas ir visplašākā un daudzveidīgākā augu grupa, kas pārstāvēta dārzā. Šeit aplūkojamas vairāk nekā 80 sugu palmas no Amerikas, dienvidu Āzijas, Āfrikas un Indijas okeāna salām. Dažas no tām, kā pudeļpalma un dzeltenā latānija, ir endēmas Maurīcijai. Dārza aleju, kas nosaukta Puvrē vārdā, veido iespaidīgas karalisko palmu Roystonea regia un Roystonea oleracea rindas. Šīs Meksikā, Centrālamerikā un Karību jūras salās augošās palmas var pārsniegt 40 m, bet lapas sasniedz 7 m garumu.
Dažas citas no botāniskajā dārzā aplūkojamām palmu sugām ir kokospalma, cukurpalma, arekas palma, dižlapu rafija (Raphia farnifera), orkāna palma (Dictyosperma album var. album), talipotas palma (Corypha umbrculifera), dižā bismarkija (Bismarckia nobilis), Gvinejas eļļaspalma (Elaeis guineennsis), svārku vašingtonija (Washingtonia filifera).
Citi augi
Aiz dārza galvenās ieejas atrodas sena angļu celta akmens māja, kuras sienas klāj ložņājošā vīģe (Ficus pumila). Vārtu tuvumā aug Āfrikas savannās plaši izplatītais pirkstainais baobabs.
Vairāku parkā augošu augu augļi ir lietojami uzturā, kā manioka, džefrūts jeb Indijas maizeskoks, īstais maizeskoks, Indijas vīģe jeb banjana, Indijas mango, līčija un citi.