cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alžīrijas neatkarības karš
Šarla de Golla Alžīrijas politika
De Golls nekavējoties sasauca komisiju, kas izstrādāja jaunu Francijas konstitūciju. Tā paredzēja, ka Alžīrija turpmāk būs asociēta teritorija, nevis, kā iepriekš, neatdalāma Francijas teritorija. 1958. gada septembrī notika referendums par jauno valsts konstitūciju. Tajā pirmoreiz atļāva piedalīties arī Alžīrijas musulmaņiem. 19. septembrī NAF nodibināja Alžīrijas Republikas pagaidu valdību, ko atzina vairākas arābu valstis un PSRS. 28. septembrī konstitūcijas referendumā ar 79% procentiem balsu pieņēma jauno konstitūciju. Arī Alžīrijas musulmaņi, noguruši no kara, ar 96% balsu (piedalījās 80% musulmaņu) atbalstīja jauno konstitūciju, kas paredzēja Alžīrijas autonomiju, nevis neatkarību. Tomēr arī iedzīvotāji Francijā aizvien vairāk nostājās pret karadarbību, kā arī pret to stingri iebilda kreisie politiskie spēki. 1959. gada septembrī de Golls pirmoreiz sāka runāt par Alžīrijas pašnoteikšanos.
Barikāžu nedēļa un OAS nodibināšanās
Alžīrijas franču kolonisti de Golla paziņojumus par Alžīrijas iespējamo neatkarību uztvēra kā nodevību. 1960. gada 24. janvārī Alžīras ielās parādījās barikādes. Militārpersonām neiejaucoties, civiliedzīvotāji sagrāba pilsētas pārvaldes ēkas. Tomēr armijas pavēlnieks, ģenerālis Moriss Šalē (Maurice Challe) beidzot deklarēja aplenkuma stāvokli un izdeva vairākus aresta orderus. 29. janvārī prezidents Šarls de Golls televīzijas uzrunā aicināja armiju saglabāt lojalitāti. 1. februārī kolonistu līderis Pjērs Lagajārds (Pierre Lagaillarde) padevās vietējai armijas vadībai.
1961. gada janvārī Lagajārds, kopā ar ģenerāli Raulu Salānu (Raoul Salan) Madridē nodibināja OAS (Organisation de l'armée secrète) — militāru organizāciju, kas ar teroristiskām metodēm centās nepieļaut Alžīrijas neatkarību, vēršoties pret Francijas varas iestādēm un mēģinot nogalināt de Gollu.
Alžīras pučs
Uzskatot to par nodevību, naktī uz 22. aprīli daļa Alžīrijā izvietoto Francijas armijas vienību vairāku ģenerāļu vadībā pārņēma savā kontrolē stratēģiskos punktus Alžīras pilsētā, arestēja Francijas valdības civilos ierēdņus un deklarēja varas pārņemšanu Alžīrijā un Franču Sahārā.
23. aprīlī Šarls de Golls TV uzrunā tautai paziņoja, ka, pamatojoties konstitūciju, ievieš ārkārtas prezidenta pārvaldi un pilnībā pārņem valsts vadību savās rokās un kā virspavēlnieks aizliedz jebkuram Francijas pilsonim un karavīram izpildīt jebkādas dumpīgo ģenerāļu pavēles. Vairums Francijas armijas ierindnieku, kuri bija iesaukti dienestā, atteicās pakļauties un pučs izgāzās. Ģenerāļus arestēja.
Eviānas vienošanās
1961. gada martā starp Francijas valdību un Alžīrijas pagaidu valdību Francijas pilsētā Eviānā sākās sarunas par Alžīrijas turpmāko statusu. 1962. gada 18. martā parakstīja Eviānas vienošanos, kas paredzēja karadarbības pārtraukšanu no 19. marta. Eviānas vienošanās noteica, ka franču kolonistiem trīs gadus saglabājas pilnas pilsoņu tiesības, bet pēc šī laika viņi drīkstēja izvēlēties — kļūt par Alžīrijas pilsoņiem vai nepilsoņiem (aliens), zaudējot pilsoņu tiesības.
OAS teroristiskie uzbrukumi
Laikā starp Eviānas vienošanās parakstīšanu un referendumu par Alžīrijas neatkarību Francijā, slepenā militārā organizācija (Organisation de l'armée secrète, OAS) Alžīrijā izvērsa plašu terorisma kampaņu, vērstu gan pret Francijas, gan Alžīrijas varas iestādēm. Šie mēneši Alžīrā bija vieni no traģiskākajiem kara laikā. Martā OAS kaujinieki pilsētā uzspridzināja vidēji 120 bumbas, netaupot arī skolas un bibliotēkas. Tomēr teroristiskie uzbrukumi nesasniedza savu mērķi.
OAS izvērsa teroristisko darbību arī Francijas teritorijā. 1962. gada 22. augustā Parīzes priekšpilsētā Klamārā (Clamart) OAS kaujinieki atentātā mēģināja nogalināt prezidentu de Gollu. Nejaušības dēļ tas neizdevās.
"Melnkāju" un harku izceļošana
Kaut arī Eviānas vienošanās paredzēja pilsoņu tiesību piešķiršanu franču kolonistiem, OAS darbības un vispārējās naida atmosfēras dēļ, sadursmes starp etniskajām kopienām turpinājās. Pēc neatkarības referenduma Francijas varas iestādes minimāli aizstāvēja franču kolonistu tiesības. Vairākās vietās notika franču kolonistu slaktiņi, tāpēc viņi sāka masveidā pārcelties uz Franciju. Gada laikā uz Franciju pārcēlās apmēram 1,4 miljoni bēgļu. Bieži tie izbrauca pilnīgi bez uzturlīdzekļiem, pametot savus īpašumus un iedzīvi.
Ja "melnkājiem" eksistēja kāda juridiska aizsardzība, tad harkiem — franču pusē karojošajiem musulmaņiem tādas nebija. Arī viņi centās pārcelties uz Franciju, tomēr franču varas iestādes tam lika dažādus šķēršļus. Apmēram 91 000 tas izdevās. Alžīrijā palikušos uzlūkoja par tautas ienaidniekiem. Tiek lēsts, ka tikai 1962. gada laikā ap 100 000 harkus notiesāja uz nāvi vai nolinčoja.
Kara sekas
Kara rezultātā izveidojās neatkarīga Alžīrijas valsts, un tā laikā bojā gāja ap 700 000 iedzīvotāju. Garais un nežēlīgais karš ietekmēja valsts tālāko attīstību. Karā izmantotās metodes iesakņojās Alžīrijas politiskajā un militārajā kultūrā, kas izpaužas arī mūsdienu cīņā starp pastāvošo Alžīrijas varu un islāma fundamentālistiem.
Pēc atentāta mēģinājuma pret Šarlu de Gollu, OAS līderus arestēja un organizāciju sagrāva. OAS biedri izklīda pa dažādām galēji labējo organizācijām visā pasaulē. Piemēram, franču pretnemiernieku speciālisti bija vieni no galvenajiem Argentīnas militārās diktatūras konsultantiem Netīrā kara laikā.
Ernē Rubiks
Ernē Rubiks (, dzimis Budapeštā) ir ungāru izgudrotājs, tēlnieks un arhitektūras profesors. Viņš ir plašāk zināms kā mehānisku mīklu autors, to skaitā Rubika kubs, Rubika maģija un Rubika čūska.
Alžīrijas neatkarības karš
Kara sekas
Līdz pat 1999. gadam Francija neatzina, ka Alžīrijas karš vispār ir noticis, dēvējot to par "sabiedriskās kārtības uzturēšanas operāciju". Kaut arī pierādīts, ka franču militāristi kara laikā plaši izmantoja spīdzināšanas un ārpustiesas slepkavības, tas oficiāli netika atzīts. Vēl aizvien nav skaidrs cik lielā mērā spīdzināšanas akceptēja Francijas augstākās varas iestādes. Alžīriešu spīdzināšanās publiski apsūdzēts arī toreizējais franču armijas leitnants Žans Marī Lepēns.
Kaut arī ir izdoti pētījumi par Alžīrijas kara vēsturi, vispāratzīts, fundamentāls pētījums vēl nav uzrakstīts. Daudzi kara dokumenti vēl nav pieejami vēsturniekiem, jo tie nav atslepenoti. Nav arī neviena pētījuma, ko būtu kopīgi veikuši franču un alžīriešu vēsturnieki. Francijas sabiedrībā diskutabls ir jautājums par Alžīrijas kara mācīšanas veidu skolā.
Pastāv uzskats, ka Alžīrijas neatkarības karš bija visai līdzīgs vēlākajiem Afganistānas un Irākas kariem. Henrijs Kisindžers ieteica ASV prezidentam Džordžam Bušam studēt grāmatas par Alžīrijas karu, bet 2003. gadā Pentagonā tika izrādīta 1966. gada itāļu režisora Džillo Pontekorvo filma "Alžīras kauja" (La battaglia di Algeri), kuras pirmsseansa anotācijā bija rakstīts "kā uzvarēt teroristus kaujas laukā, bet zaudēt ideju karā".
Zvanezers
Zvanezers (arī Zvanu dzirnavezers, Meņģeles dzirnavezers) ir mākslīga ūdenstilpe Ogres novada Meņģeles pagastā uz dienvidiem no Meņģeles. Ierīkots uz Kangarupītes apmēram 500 m pirms tās ietekas Ogrē.
Oto fon Luterbergs
Oto fon Luterbergs (, latīņu: Otho von Rodenstein) arī Otons Rodenšteins bija Livonijas ordeņa mestrs no 1266. gada līdz 1270. gada 16. februārim, kad krita kaujā pret lietuviešiem un zemgaļiem uz ledus pie Karūzes kaujā (starp Muhu salu un Sāmsalu).
1513. gads
1513. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.
Autoceļš P70
P70 autoceļš  Svente—Lietuvas robeža (Subate) ir reģionālais Latvijas autoceļš, kas savieno autoceļu A14 Sventē ar Lietuvas robežu pie Subates. Autoceļa kopējais garums ir 39 km un tas visā garumā klāts ar asfaltbetona segumu. Ceļš šķērso Augšdaugavas novadu.
Vēsture
2020. gadā ceļa posmā no Pilskalnes līdz pagriezienam uz Baltmuižu, kādreizējā Ilūkstes novadā, uzsākts iesēdumu remonts, asfalta izlīdzinošās kārtas un virskārtas ieklāšana visā posmā, kā arī atsevišķās vietās ūdens novades sistēmas sakārtošana.
2009. gada Apes novada domes vēlēšanas
'''2009. gada Apes novada domes vēlēšanas''' notika 2009. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Apes novada domē tika ievēlēti 13 deputāti. Vēlēšanās piedalījās 3 kandidātu saraksti, kas veidoti no 45 kandidātiem. Apes novads tika izveidots administratīvi teritoriālās reformas rezultātā, tādēļ šī novada domes vēlēšanas notika pirmoreiz. Apes novadā vēlēšanas notika 4 iecirkņos.
Vēlēšanās visvairāk balsu ieguva saraksts Mēs - savam novadam (75,98%), bet novada domē iekļuva arī pārējie divi saraksti. Apes novada domes vēlēšanās piedalījās 1 763 vēlētāji jeb 52,58% no balsstiesīgajiem. No vēlēšanu aploksnēm derīga bija 1 761, bet savu balsi par kādu no sarakstiem atdeva 1 722 vēlētāji.
Helmanis
Helmanis (de; sieviešu dzimtē Helmane) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Simons Furkads
Simons Furkads (fr; dzimis ) ir franču biatlonists.
Biatlonista karjeru sācis 1998. gadā, kopš 2001. gada ir nacionālās izlases dalībnieks. Piedalījies divās Olimpiskajās spēlēs. 2006. gadā Turīnā viņa augstākais sasniegums bija 31. vieta individuālajā distancē, savukārt 2010. gadā Vankūverā bija 6. vietas ieguvējs stafetes sacensībās Francijas izlases sastāvā. Kopš 2006. gada piedalās Pasaules čempionātos. 2009. gadā izcīnījis zelta medaļu jauktajā stafetē, 2012. gadā — sudraba medaļas 20 km individuālajā distancē un 4×7,5 km stafetē, 2013. gadā — sudraba medaļu 4×7,5 km stafetē.
Viņa brālis Martēns Furkads arī ir biatlonists.
Fovisms
Fovisms bija modernistisks tēlotājmākslas virziens, kas radās 20.gs. sākumā Francijā. Fovismam bija raksturīgas vienkāršotas formas, spilgtas krāsas, biezi un plati krāsu triepieni, lieli tīras krāsas laukumi, biezas līnijas, ģeometriski neprecīzas līnijas, ikdienišķa darbu tematika.
Ainārs Čukste
Ainārs Čukste (dzimis Valmierā) ir latviešu basketbola treneris. Pašlaik (2016) trenē Latvijas kluba Rīgas TTT fārmklubu "TTT Rīga Juniores", kā arī jaunās basketbolistes "Rīdzenes" sporta skolā un Latvijas U-18 izlasi.
A. Čukste bija Latvijas sieviešu basketbola izlases galvenais treneris 2006. gadā. A. Čukste ir bijis arī Latvijas Jaunatnes basketbola līgas galvenais tiesnesis, Latvijas Basketbola līgas galvenais tiesnesis, LSBL kluba Rīgas TTT galvenais treneris, Latvijas sieviešu izlases trenera palīgs.
Izglītību ieguvis Strenču astoņgadīgajā skolā, Valmieras Viestura 3. vidusskolā, Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmijā.
Viņa dēls Kārlis Čukste ir profesionāls hokejists.
Nernsta vienādojums
Nernsta vienādojums elektroķīmijā ir vienādojums, ko var izmantot (kopā ar citu informāciju), lai noteiktu elektroķīmiskās šūnas potenciālu. To var arī izmantot, lai noteiktu kopējo spriegumu (EDS) arī akumulatoram, kas sastāv no vairākām elektroķīmiskajām šūnām. Tas ir nosaukts par godu vācu fizikālķīmiķim, kurš pirmais formulēja to, Valteram Hermanim Nernstam.
Nernsta vienādojuma pilnā forma:
,
kur
Ja Nernsta vienādojumā ievieto konstanšu R un F vērtības un pāriet no naturālā logaritma uz decimālo, tad pie  iegūstam:
Pētersalas iela
Pētersalas iela ir Rīgas iela, Ziemeļu rajona Pētersalas-Andrejsalas apkaimē. Pētersalas iela sākas pie Ganību dambja un Pulkveža Brieža ielas krustojuma un beidzas pie Eksporta ielas. Pētersalas ielas kopējais garums ir 555 metri.
Ielu savienojumi
Pētersalas iela ir savienota ar šādām ielām:
IKP deflators
Iekšzemes kopprodukta deflators atspoguļo vidējās cenu izmaiņas visos tautsaimniecības sektoros kopā. Šis rādītājs tiek bieži lietots citu makroekonomisko rādītāju indeksēšanai, un daudzos gadījumos aprēķiniem var izvēlēties vai nu patēriņa cenu inflācijas rādītāju, vai iekšzemes kopprodukta deflatoru. Iekšzemes kopprodukta deflators ir piemērots jaukta tipa izmaksu projektiem dažādās nozarēs, kā arī tas ir atbilstošs rādītājs, lai diskontētu sagaidāmās finanšu plūsmas no uzņēmējdarbības. Izmaksu un ieguvumu analīzē mikrolīmenī šis rādītājs izmantojams aprēķinos par pakalpojumiem.
Terēzes iela
Terēzes iela ir Rīgas iela Latgales priekšpilsētas Grīziņkalna apkaimē. Terēzes iela sākas pie Aleksandra Čaka ielas krustojuma un beidzas pie Pērnavas ielas krustojuma kopā ar Zvaigžņu ielu. Ielas garums ir 177 metri.
Darjušs Lavrinovičs
Darjušs Lavrinovičs (Darjuš Lavrinovič; dzimis ) ir profesionāls poļu izcelsmes Lietuvas basketbolists, spēlē centra pozīcijā, Lietuvas basketbola izlase dalībnieks, kopš 2009. gada pārstāv Spānijas virslīgas klubu Madrides "Real". Darjuša dvīņubrālis Kšištofs arī ir profesionāls basketbolists.
Kopā ar Lietuvas izlasi ir izcīnījis bronzas medaļu 2007. gada Eiropas čempionātā un sudrabu 2013. gada Eiropas čempionātā.
Peņiki
Peņiki (, IPA: ; ) ir ciems Krievijā, Ļeņingradas apgabala Lomonosovas rajonā. Atrodas pie Somu līča, 7 km uz rietumiem no Lomonosovas.
Abū Dabī emirāts
Abū Dabī Emirāts (ar), ir viens no Apvienoto Arābu Emirātu septiņiem emirātiem, kas atrodas valsts rietumu daļā. Emirātu ziemeļos apskalo Persijas līcis. Emirāts robežojas ar Dubaijas emirātu un ar Šārdžas emirātu austrumos.
Emirāta kopējā platība ir 67 340 km², pēc 2011. gada datiem emirātā dzīvo 2 210 700 iedzīvotāji. Tas ir lielākais AAE emirāts un aizņem lielāko daļu valsts teritorijas jeb vairāk kā 87 %. Emirāta administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Abū Dabī, kas ir Apvienoto Arābu Emirātu galvaspilsēta un otrā lielākā pilsēta.
Starptautiskie grāmatvedības standarti
20. gadsimtā pasaulē bija novērojama tirgus, jo īpaši finanšu tirgu, globalizācija. Tirgu globalizācija radīja nepieciešamību pēc finanšu grāmatvedības starpvalstu harmonizācijas; bija nepieciešams, lai komersantu finanšu pārskati būtu saprotami šo komersantu ārvalstu darījumu partneriem.
Kriss Čelioss
Kriss Čelioss (en; dzimis Čikāgā) ir bijušais amerikāņu hokejists, aizsargs, ASV hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā Čelioss aizvadījis 1651 spēles Nacionālās hokeja līgas klubos Monreālas "Canadiens", Čikāgas "Blackhawks", Detroitas "Red Wings" un Atlantas "Thrashers". 2013. gadā iekļauts Hokeja slavas zālē. Čelioss ir trīskārtējs Stenlija kausa ieguvējis, trīs reizes kā NHL labākais aizsargs ieguvis Džeimsa Norisa balvu.
Starptautiskie grāmatvedības standarti
Lai veicinātu finanšu grāmatvedības starpvalstu harmonizāciju, 1973. gadā Lielbritānijā tika izveidota starptautisko Grāmatvedības standartu padome. Starptautisko grāmatvedības standartu padome uzrauga Starptautisko grāmatvedības standartu valdi.
Starptautisko Grāmatvedības standartu valde izstrādā un pieņem Starptautiskos Finanšu pārskatu sagatavošanas standartus.[1]
Kriss Čelioss
Spēlētāja karjera
1981. gada NHL draftā viņu izraudzījās Monreālas "Canadiens" ar kopējo 40. kārtas numuru. Čelioss ir pārstāvējis ASV hokeja izlasi dažādu līmeņu turnīros, 2002. gada olimpisko spēļu sudraba medaļas laureāts.
Karjeras noslēgumā Čeliosam bija divvirzienu līgums ar NHL klubu Atlantas "Trashers", bet lielāko daļu 2009.-2010. gada sezonas viņš pavadīja AHL klubā Čikāgas "Wolves", kur viņa maiņas partneris bija Arturs Kulda. Tā bija pēdējā profesionālā sezona Čeliosa karjerā, un 48 gadu vecumā viņš bija vecākais spēlētājs gan AHL, gan NHL (kur bija otrais vecākais laukumā izgājušais spēlētājs līgas vēsturē).
Starptautiskie grāmatvedības standarti
Saskaņā ar Starptautisko Grāmatvedības standartu valdes sniegto informāciju uz 2009. gada 20. februāri vairāk kā 100 pasaules valstis bija jau ieviesušas Starptautiskie Finanšu pārskatu sagatavošanas standartus vai uzsākušas šo standartu ieviešanas procesu.[2]
Finanšu pārskata mērķis un lietotāji
Finanšu pārskatu lietotāji ir esošie un potenciālie investori, darbinieki, aizdevēji, piegādātāji un citi piegādātāju kredīta devēji, pircēji, valsts un tās institūcijas un sabiedrība.[3]
Finanšu informācijas kvalitātes pazīmes
Lai finanšu pārskati būtu noderīgi to lietotājiem, tajos iekļautajai informācijai jābūt kvalitatīvai. Finanšu informācijas kvalitātes pazīmes ir šādas:
Atsauces
1.Justīne Jaunzeme, “Praktiskie piemēri starptautiskajos finanšu pārskatu sagatavošanas standartos”, Ventspils Augstskola, 2009.g., — 8.lpp.;
2.Justīne Jaunzeme, “Praktiskie piemēri starptautiskajos finanšu pārskatu sagatavošanas standartos”, Ventspils Augstskola, 2009.g., — 9.lpp.;
3.Justīne Jaunzeme, “Praktiskie piemēri starptautiskajos finanšu pārskatu sagatavošanas standartos”, Ventspils Augstskola, 2009.g., — 10.lpp.;
4.Justīne Jaunzeme, “Praktiskie piemēri starptautiskajos finanšu pārskatu sagatavošanas standartos”, Ventspils Augstskola, 2009.g., — 11.-14.lpp.;
Izmantotā literatūra
Justīne Jaunzeme, “Praktiskie piemēri starptautiskajos finanšu pārskatu sagatavošanas standartos”, Ventspils Augstskola, 2009.g., — 93 lpp.
Skatīt arī
Openproj
Zivjudzenīšveidīgie
Zivjudzenīšveidīgie, zivju dzenīšu apakškārta (Alcedines) ir zaļvārnveidīgo (Coraciiformes) putnu apakškārta, kas apvieno maza un vidēja auguma putnu grupu ar košu apspalvojumu. Zivjudzenīšu apakškārtā ir trīs dzimtas, kas apvieno 133 sugas. Lielākā un plašākā dzimta ir zivju dzenīšu dzimta (Alcedinidae) ar 114 sugām.
Zivju dzenīšu apakškārtas putni ir izplatīti visā pasaulē, bet vislielākā sugu dažādība ir sastopama Āzijā, Āfrikā un Austrālijā. Todiji un momoti sastopami tikai Jaunajā Pasaulē. Lielākā daļa šīs apakškārtas putnu dzīvo tropu biomā.
Latvijā
Lastvijā sastopama viena zivju dzenīšu apakškārtas suga — zivju dzenītis (Alcedo atthis).
Evolūcija
Pastāv viedoklis, ka zivjudzenīšveidīgie putni ir attīstījušies ziemeļu puslodē, un evolūcijas gaitā lēnām sasnieguši Austrāliju. Viedokli apstiprina fosilie atradumi Vācijā, kas ir no eocēna laika, apmēram 30—40 miljonus gadu veci. Austrālijā vecākie fosilie atradumi ir apmēram 5—25 miljonus gadu veci no miocēna.
Izskats un īpašības
Mazākais no zivjudzenīšveidīgiem putniem ir Puertoriko todijs (Todus mexicanus), kas sver 5,5 g, un tā ķermeņa garums ir apmēram 11 cm. Toties viens no lielākajiem ir dižais zivju dzenītis (Megaceryle maxima), kas sver 355 g, un tā ķermenis ir apmēram 45 cm garš. Tikpat liela ir arī Austrālijā dzīvojošā kukaburra (Dacelo novaeguineae), bet diezgan bieži sver 500 g. Lielākajai daļai zivjudzenīšveidīgo putnu ir košs apspalvojums. Tas visbiežāk ir zilizaļš, un spalvām piemīt metālisks spīdums. Abi dzimumi ir vai nu vienādi, vai tikpat kā neatšķiras.
Zivjudzenīšveidīgiem putnien ir lielas galvas, proporcionāli gari, asi un smaili knābji, īsas kājas un astes. Knābji ir garāki un smailāki tām sugām, kas medī zivis, bet īsāki un platāki sugām, kas medī uz zemes. Visnetipiskākais knābis ir lāpstknābja kukaburrai (Clytoceyx rex). Tas ir ļoti īss, masīvs un plats. Acis visbiežāk ir tumši brūnas. Šīs apakškārtas putniem ir ļoti laba redze. Zinātnieki uzskata, ka tiem ir arī labi attīstīta spēja redzēt krāsās. Kā visiem putniem, acu grozīšanas iespējas ir ierobežotas, tādēļ tiek grozīta galva, bet tie ļoti labi spēj noteikt ūdens dziļumu un ienirt precīzi. Acīm ir īpaša aizsargplēvīte, kas noklāj radzeni ieniršanas brīdī. Tādējādi atsitoties acīm pret ūdeni, tās netiek traumētas. Raibajam dzenītim (Ceryle rudis) acis ieniršanas brīdī aizsargā kaulu plāksnīte.
Uzvedība un barība
Zivjudzenīšveidīgie putni barojas ar dažādu dzīvnieku izcelsmes barību. Tie mēdz medīt zivis un citus ūdens dzīvniekus. Dažas sugas ir specializējušās zivju ķeršanā, bet citas vēžveidīgo, varžu, molusku, kukaiņu un citu līdzīgu ūdens dzīvnieku medībās. Tie medī arī sauszemes kukaiņus, zirnekļus un rāpuļus, čūskas ieskaitot, mazus zīdītājus un putnus. Dažādām sugām ir dažādi barošanās ieradumi. Ir sugas, kurām ir ierobežota, specializēta barības izvēle, bet citām ļoti plaša. Turklāt sugām, kurām ir plašs izplatības areāls, dažādām populācijām var būt dažāda barības izvēle, kas mainās atkarībā no iespējām.
Ligzdošana
Zivjudzenīšveidīgie putni ir teritoriāli, tie veido monogāmus pārus. Lai gan dažas sugas putnēnu audzināšanā kooperējas, veidojot nelielus ģimenes barus. Iepriekšējā gada jaunie putni palīdz vecākiem izbarot jaunākos brāļus un māsas, piemēram, kukaburras.
Kā visi zaļvārnveidīgie arī zivju dzenīšu apakškārtas putni ligzdo dobumos, visbiežāk tā ir upes vai citas ūdenstilpes stāvkrastā izrakta ala. Dažas sugas ligzdo koku dobumos, tukšumos zem koku saknēm vai termītu ligzdā. Ligzdot termītu ligzdās ir raksturīgi mežā dzīvojošām sugām. Putna ligzda tiek iekārtota alas paplašinājumā termītu tuneļa galā. Alu ligzdai rok abi vecāki, tas notiek ar spēku triecoties zemes valnī. Reizēm putni sevi šādā veidā nogalina. Alas garums ir atkarīgs no sugas un ģeogrāfiskās vietas, kā arī cietā augsnē tunelis ir īsāks kā mīkstā augsnē. Visgarākās alas rok dižais zivju dzenītis, alas garums var sasniegt 8,5 metrus.
Dējuma lielums variē atkarībā no sugas. Dažām sugām tas ir liels, līdz pat 10 olām, bet dažām ne vairāk par 2 olām. Olas ir baltas un spīdīgas. Tās perē abi dzimumi.
Stops
Stops var būt:
Valensijas ielu trase
Valensijas ielu trase ir Formula 1 sacīkšu trase, kura atrodas Valensijas ielās. tika paziņots par septiņu gadu līgumu ar Valensijas pilsētu un to, ka sākot ar 2008. gadu norisināsies Valensijā.
Līdz ar to, 2008. gadā Spānija ir vienīgā valsts ar diviem Formula 1 posmiem ( notiks Barselonā). 2007. gadā šādu valstu nav, bet 2006. gadā tās bija Vācija ( un ) un Itālija ( un ). Trasē ir 25 līkumi, padarot Valensijas posmu par līkumaināko 2008. gada sezonā. Tika lēsts, ka apļa laiks būs apmēram 1 minūte un 37 sekundes, bet maksimālais ātrums būs 323 km/h. Valensija ir pirmā jaunieviestā ielu trase F1 kopš Fīniksas. 2008. gada maijā piloti sacentās Monako, bet septembrī sacīkstes norisinājās Singapūras ielās.
Kšištofs Lavrinovičs
Kopā ar Lietuvas izlasi ir izcīnījis zelta medaļu 2003. gada Eiropas čempionātā, sudrabu 2013. gada Eiropas čempionātā un bronzu 2007. gada čempionātā.
Deflācija
Deflācija (no la — 'saspiesties', 'samazināties') ir naudas vērtības pieaugums un preču un pakalpojumu vispārēja cenu līmeņa pazemināšanās. Ekonomikā ar deflāciju saprot tiešu pretstatu inflācijai.
Deflācija izraisa saimniecības kritumu, jo cenu krituma dēļ cilvēki izvēlas nevis ieguldīt naudu (neinvestēt un nepirkt), bet gan to krāt, lai pēc kāda laika (pēc dažiem gadiem) iztērētu šo naudu izdevīgāk, tāpēc, ka tad cenas būs jau krietni zemākas. Tādējādi stipri samazinās pieprasījums, kas vēl vairāk stimulē cenu kritumu uz precēm un arī preču ražošanas samazināšanos tāpēc, ka pieprasījums ir pārāk mazs. Tādā veidā notiek saimniecības lejupslīde.
Tāpat deflācija parasti izraisa salīdzinoši lielu un pieaugošu bezdarba līmeni, kas vēl vairāk negatīvi ietekmē saimniecību.
Stops (ierocis)
Stops jeb arbalets (no fr) — aukstais šaujamierocis bultu šaušanai. Tas sastāv no loka, kas nostiprināts uz laides, uzvilcējmehānisma un palaišanas mehānisma. Šaušana ar stopu, salīdzinājumā ar loku, ir precīzāka, un cauršaušanas spējas lielākas, tomēr ātrdarbības ziņā tas nespēj mēroties ar loku.
Optiskais stiprums
Optiskais stiprums raksturo lēcas staru lauztspēju. Lēcai, kuras fokusa attālums ir F\!, optisko stiprumu D\! nosaka pēc formulas
, kur nl - lēcas materiāla gaismas laušanas koeficients; nv - gaismas laušanas koeficients vidē, kurā atrodas lēca; R1 un R2 - lēcas sfērisko virsmu rādiusi.
Optisko stiprumu mēra dioptrijās un tas ir apgriezts lielums fokusa attālumam. Ja fokusa attālums ir 1 m, tad optiskais stiprums ir 1 dioptrija (m-1).
Jons Mačulis
Jons Mačulis var būt:
Ābolu iela
Ābolu iela var būt:
Džordžs Brauns
Džordžs Brauns, arī Georgs fon Brauns (ga, de, ru, 1698-1792) bija īru izcelsmes virsnieks, kas ķeizarienes Annas valdīšanas periodā pārgāja Krievijas Impērijas dienestā, paaugstināts par ģenerāli anšefu (general en chef) Septiņgadu kara laikā. Ķeizarienes Katrīnas II valdīšanas periodā ilgstoši bija Vidzemes ģenerālgubernators (1762—1792), no 1775. gada arī Igaunijas gubernators.
Dzīves gājums
Dzimis 1698. gada 15. jūnijā Mahonas pilī, Īrijā, tās īpašnieka Džordža Brauna un viņa sievas Honoras Lasī ģimenē. Mācījās Limerikas katoļu skolā, 1725. gadā iestājās Pfalcas kūrfirsta dienestā, pēc ģenerāļa Džeimsa Kīta ieteikuma 1730. gadā pārgāja Krievijas Impērijas dienestā. Krievu-turku kara (1735—1739) laikā 1739. gadā krita turku gūstā. Pēc tam, kad Francijas sūtnis Osmaņu impērijā Vilnēvs viņu palīdzēja izpestīt no verdzības, Dž. Brauns dzīvoja Stambulā, 1740. gadā viņam ar vērtīgām ziņām par Osmaņu impērijas nākamā kara plāniem izdevās aizbēgt atpakaļ uz Krieviju. Ķeizarienes Elizabetes valdīšanas periodā piedalījās Krievijas karā pret Zviedriju (1741-1743) un karā par Austrijas mantojumu (1740-1748). Apprecējās ar Rīgas gubernatora Pētera Lasī meitu. Izcēlās ar varonību Septiņgadu karā pret Prūsiju, uz īsu brīdi iecelts par Krievijas Impērijas armijas feldmaršalu. Pēc smaga galvas ievainojuma visu mūžu bija spiests uz galvas nēsāt sudraba plāksni, kas pārklāja dziļu rētu.
Pēc atteikšanās vadīt Krievijas armiju pret Dāniju 1762. gadā ķeizars Pēteris III viņu atvaļināja no militārā dienesta un iecēla par Vidzemes ģenerālgubernatoru, šajā amata viņš pavadīja 30 gadus. 1765. gadā gubernators Brauns ķeizarienes Katrīnas II uzdevumā iesniedza Vidzemes landtāgam vairākus ierosinājumus dzimtbūšanas sloga mazināšanai. 1765. gadā Brauns apprecējās ar Pētera fon Fītinghofa atraitni Eleonoru Kristīni, Vidzemes hoftiesas prezidenta Johana Frīdriha Mengdena meitu. Ieguva dzimtas īpašumā Siguldas un Smiltenes pilsmuižu. 80 gadu vecumā viņš no Svētās Romas impērijas ķeizara 1779. gadā saņēma grāfa titulu.
Miris 1792. gada 18. septembrī Rīgā. Apglabāts Skaistkalnes katoļu baznīcas kapenēs.
Misāns
Misāns (sieviešu dzimtē Misāne) ir latgaliešu cilmes uzvārds, kas radies no vietvārda Misāni. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Comptel
Comptel Oyj bija Somijas programmatūras uzņēmums, kas specializējās telesakaros. Dibināts 1986. gadā. 2017. gadā to iegādājās Nokia, un vēlāk tas integrēts Nokia struktūrā. Galvenais birojs atrodas Helsinkos.
Vēsture
Comptel dibināts 1986. gadā, Helsinku telefona asociācijai (HTY, vēlākajai Elisa) atdalot informācijas tehnoloģiju departamentu atsevišķā uzņēmumā. Tas bija atbildīgs par programmatūras izstrādāšanu sakaru iekārtām.
1999. gadā Comptel akcijas tika izliktas publiskā pārdošanā Helsinku biržā. HTY daļa uzņēmumā tajā laikā bija 58 %. 2005. gadā Elisa samazināja savu daļu līdz 19,9 %.
2017. gada 8. februārī Nokia paziņoja par nodomu iegādāties Comptel. Līdz 29. jūnijam Nokia Solutions and Networks Oy bija pārpircis gandrīz visas Comptel akcijas, un tika pārtraukta Comptel akciju kotēšana NASDAQ OMX Helsinki biržā. Vēlāk Comptel integrēts Nokia struktūrā
Inflantijas vaivadija
Inflantijas vaivadija (pl) vai Livonijas vaivadija, pazīstama arī kā Poļu Livonija, bija tā Pārdaugavas Livonijas hercogistes daļa, kas pēc Polijas—Zviedrijas kara beigām 1629. gadā palika tiešā Polijas—Lietuvas ūnijas pārvaldībā. Vaivadiju vadīja Inflantijas vaivadi.
Priekšvēsture
Livonija, izņemot zviedru kontrolē nonākušo Ziemeļigauniju un dāņu kontrolē esošās Kurzemes un Sāmsalas bīskapijas, pēc Viļņas ūnijas noslēgšanas 1561. gadā izveidoja reālūniju ar Lietuvu. 1566. gadā, pēc Livonijas bruņniecības Padošanās akta (Grodņas ūnijas) parakstīšanas, (Sigismunda Augusta privilēģija) zemes uz ziemeļiem no Daugavas izveidoja Pārdaugavas Livonijas hercogisti Lietuvas lielkņazistes sastāvā. Par Livonijas vietvaldi pēc Gotharda Ketlera iecēla Janu Hodkeviču. 1569. gadā pēc Polijas—Lietuvas ūnijas izveides, Pārdaugavas Livonija kļuva par abu valstu kopēju domēni (kondomīniju), lai arī Lietuva uzstāja uz savām pirmtiesībām uz šo provinci.
Izveide
Pēc zviedru uzvaras Pirmajā Poļu-zviedru karā Pārdaugavas Livonijas hercogistes Cēsu vaivadijas dienvidaustrumu daļa palika Polijas-Lietuvas kontrolē. Otrā Ziemeļu kara laikā krievu okupētajā vaivadijas daļā 1656. gadā tika nodibināta "Borisogļebskas (Daugavpils) vaivadija", kuru Polija-Lietuva atguva pēc 1667. gada Andrusovas pamiera. Šajā laikā liela daļa vietējo iedzīvotāju bija spiesti pāriet pareizticībā vai arī tika deportēti; viņu vietā Latgalē ienāca krievu zemnieki. 1667. gadā Polijas-Lietuvas Sejms oficiāli nolēma šai teritorijai piešķirt kņazistes nosaukumu (tytuł księstwa) un vaivadijas iekārtu, sadalot to četros traktos. Vaivadijas ģerbonis bija vecais Pārdaugavas hercogistes ģerbonis — sudraba grifs uz sarkana vairoga ar karaļa Sigismunda Augusta iniciāļiem "SA".
Pārvaldes iekārta
Polijas-Lietuvas Seimā vaivadiju pārstāvēja trīs senatori: Inflantijas bīskaps, Inflantijas vaivads un kastelāns (cietokšņa priekšnieks). Pašpārvaldi veica Inflantijas seimiks, kas sanāca Daugavpilī. Vaivadijas muižniecību (šļahtu) veidoja pārpoļotas Livonijas bruņinieku dzimtas — Tīzenhauzeni (Tiesenhausen), Felkerzāmi (Voelkersahm), Grothusi (Grotthuß), Dēnhofi (Dehnhoff), Korfi (Korff), Plāteri-Zībergi (Plater-Sieberg), Manteifeļi (Manteuffel), Rēmeri (Römer), Riki (Ryck), Moli (Mohl) un citas.
Likvidācija
Pēc Pirmās Polijas-Lietuvas dalīšanas 1772. gada 5. augustā Inflantijas vaivadiju anektēja Krievijas Impērija un pievienoja Pleskavas guberņai kā Daugavas provinci. Polijas–Lietuvas kopvalsts to neatzina un turpināja iecelt titulārus Inflantijas vaivadus līdz 1795. gadam.
Kontrreformācija
1621. gadā zviedriem iekarojot Rīgu, Gustavs Ādolf lika jezuītiem pamest pilsētu, bet jezuītu bibliotēku pavēlēja pārvest uz Upsālas Universitātes bibliotēku. Daļa no Rīgas padzīto jezuītu pārcēlās uz Jelgavu, un turpināja savu darbību Zemgalē. 1625. gadā zviedri lika jezuītiem pamest Cēsis, un viņi pārcēlās uz Daugavpili. Katoļu Cēsu bīskapija faktiski beidza pastāvēt, lai arī formāli to likvidēja tikai 1799. gadā.
Pāriešana katoļticībā vietējiem vācu muižniekiem pavēra ceļu uz augstiem amatiem, 1695. gadā Jans Andrejs Plāters kļuva par Inflantijas vaivadu. Pēc pāriešanas katoļticībā Borhu dzimtas pārstāvji ieņēma Ludzas stārasta amatu. 1764. gadā Sejms atļāva muižniekiem privātīpašumā pārņemt kādreiz lēnī piešķirtās muižas, tā vairojot Borhu, Plāteru un Korfu turību.
Pēc 1667. gada Andrusovas pamiera parakstīšanas, Krievijas karaspēks pameta Livonijas zemes. 1694. gadā Inflantijā sāk darboties Dominikāņu ordenis, kurš Kurzemē darbojās jau kopš 1646. gada. Par viņu centru kļuva Pasiene. Dominikāņi nodibināja 12 misijas — Landskrona, Rundēni, Brodaiža, Raipole, Pilda, Pokumina, Eversmuiža, Brigi, Istra, Aizpūre, Nirza, Konecpole. 1700. gadā dominikāņi uzcēla Aglonas baznīcu. 18. gadsimta vidū Dagdā darbojās jezuīts Mihaēls Rots.
Ābolu iela (Rīga)
Ābolu iela ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Atgāzenes apkaimē, un Mārupē. Ābolu iela sākas krustojumā ar Vienības gatvi un beidzas pie dzelzceļa līnijas Rīga—Jelgava, krustojumā ar Dīķa ielu. Kopējais ielas garums ir 400 metri. Iela klāta ar asfalta segumu, šeit ir tikai savrupmāju apbūve. Ābolu iela sakrīt ar Rīgas robežu ar Mārupes novadu, ielas pārnumuru pusē ir Mārupes adreses.
Vēsture
Iela izveidota 20. gadsimta sākumā ar nosaukumu Bērzumuižas iela (de, ru). Kopš 1924. gada 7. augusta ielas nosaukums ir Ābolu iela. Vācu okupācijas laikā iela saukta Apfelstraße.
Ielas raksturojums
Ābolu iela ir 400 metrus gara asfaltēta iela Atgāzenes pašos dienvidos, pie pašas Rīgas robežas ar Mārupes novadu. Iela sākas krustojumā ar Vienības gatvi un virzās rietumu — ziemeļrietumu virzienā līdz dzelzceļa līnijai Rīga—Jelgava. Pie dzelzceļa līnijas, kur Ābolu iela beidzas, nepārnumuru pusē (Rīgas pilsētas pusē) ir Dīķa iela — šajā posmā grūti izbraucams zemesceļš, pa kuru ir iespējams nokļūt uz tuvējām apkārtnes ielām. Ielā ir tikai savrupmāju apbūve.
Ielas nepārnumuru pusē ir Rīgas pilsētas numerācija, bet pārnumuru pusē — Mārupes novada adreses Mārupes ciemā gan ar māju vārdiem, gan ar Ābolu ielas numuriem.
Ābolu iela ir savienota ar Vienības gatvi (T veida krustojums) un Dīķa ielu (T veida krustojums).
Marinas līča ielu trase
Marinas līča ielu trase (angļu: Marina Bay Street Circuit), pazīstama arī kā Singapūras ielu trase (Singapore Grand Prix Street Circuit), ir pirmās formulas sacīkšu trase Singapūras ielās Marinas līča apkaimē, un ir norises vieta Singapūras Grand Prix izcīņai. Tajā F1 sacensības pirmo reizi notika 2008. gadā. Marinas līča ielu trase kļuva slavena ar to, ka tajā notika pirmā oficiālā nakts sacīkste pirmās formulas vēsturē.
Marinas līča ielu trasi ir projektējis vācu inženieris Hermans Tilke. Trases izkārtojums vēlāk ir mazliet mainīts. Līdzīgi kā tas ir Monako un Valensijas ielu trases gadījumā, Singapūras ielu trase arī ir izbūvēta gar jūras krastu (gar Marinas līča piekrasti blakus Singapūras finanšu distriktam). Trase ir 5,065 kilometrus gara., un tajā ir 23 līkumi.
Mille Miglia
Tāpat kā līdzīgās sacīkstes Targa Florio un Carrera Panamericana, Mille Miglia popularizēja Gran Turismo sporta automobiļus, tādus kā Alfa Romeo, BMW, Ferrari, Maserati un Porsche. Sacīkstes vēroja apmēram pieci miljoni skatītāju.
Silīcija dioksīds
Silīcija dioksīds (SiO2) normālos apstākļos ir cieta kristāliska viela. Tas ir silīcijskābes anhidrīds. Dabā parasti silīcija dioksīds ir sastopams kristāliskā formā, kā kvarcs. Paaugstinātās temperatūrās var veidoties arī citas kristāliskās formas (tridimīts). Amorfā forma (kvarca stikls) ir kinētiski stabila. Silīcija dioksīds pieder pie polimēru tipa savienojumiem ar koordinatīvo režģi (dažādos veidos savienojušies SiO4 tetraedri), tāpēc tam raksturīga liela ķīmiskā stabilitāte un augsta kušanas temperatūra.
Mille Miglia
Kopš 1977. gada, sacīkstes Mille Miglia ir atjaunotas kā klasisko un vēsturisko automobiļu regularitātes rallijs. Dalība sacīkstēs ir atļauta tikai ar automobiļiem, kas ražoti līdz 1957. gadam, un bija iepriekš reģistrējušies vai piedalījušies vēsturiskajās sacīkstēs. Trase (Brešas—Romas aplis) ir analogs aplim, kas pastāvēja sākotnējās sacīkstēs.
Tā kā Mille Miglia vienmēr norisinājās uz koplietošanas ceļiem, kas sacīkšu laikā tika slēgti. Organizatoriem visa maršruta garumā bija jāuzstāda speciālas norādes, lai autobraucēji zinātu ceļu. Vēlāk šī ceļa norāde bultas izskatā kļuva par Mille Miglia oficiālo simbolu.
Silīcija dioksīds
Tīrs, monokristālisks vai stiklveida silīcija dioksīds ir cieta, caurspīdīga viela ar labām elektroizolācijas īpašībām.
Īpašības
Silīcija dioksīds ir ķīmiski inerts un nereaģē ne ar tīru ūdeni, ne ar skābēm (izņemot fluorūdeņražskābi). Silīcija dioksīds var reaģēt ar sārmiem, veidojot silīcijskābes sāļus, taču parasti istabas temperatūrā šīs reakcijas ir ļoti lēnas. Silīcija dioksīds ir silīcija un visu silīcija savienojumu izejviela.
Plāna silīcija dioksīda kārtiņa veidojas uz silīcija virsmas. Paaugstinātā temperatūrā tā var kļūt biezāka.
Osmaniskums
Osmaniskums (arī osmanisms, turku valodā: osmanlılık [osmanlîlîk] vai osmanlıcılık [osmanlîdʒîlîk]) kā jēdziens radās pirms Osmaņu impērijas pirmās konstitūcijas laikmeta. Osmaniskuma ideju atbalstītāji uzskatīja, ka ar šādu pieeju varēs novērst impērijas sabiedrībā pastāvošās nesaskaņas. Osmaniskums ideoloģiski bija tuvs uzskatiem, kādus bija pauduši Monteskjē un Ruso, kā arī ietekmējās no Franču revolūcijas. Ideoloģijas pamatā bija vienlīdzība visu impērijas milletu starpā un šīs idejas pamatus veidoja Jauno osmaņu kustība. Osmaniskuma pamatā bija uzskats, ka likuma priekšā visiem pavalstniekiem nosakāmas vienlīdzīgas tiesības un visiem nosakāmas vienādas tiesības izglītības, karaklausības un nodokļu nozarēs.
1856. gadā pieņemtais Hatt-ı Hümayun (Augstākais reformu edikts) visiem noteica vienādas tiesības, neatkarīgi no reliģiskās piederības, bet 1869. gadā pieņemtais Pilsonības likums ieviesa osmaņu pilsonību, neatkarīgi no reliģiskās piederības vai etniskās izcelsmes. Osmaniskumam bija vairums pretinieku gan ne-musulmaņu, gan musulmaņu vidū, jo tas apdraudēja viņu tradicionālās privilēģijas. Musulmaņi osmaniskuma idejās saskatīja draudu viņu tradicionālajam pārākumam un tika pausti pat tādi uzskati, ka osmaniskums in atbildes reakcija Tanzimata reformām, kuru laikā birokrātiskās elites vadībā tika pārveidota impērijas iekārta.
Osmaniskuma idejas atdzima 1908. gada Jaunturku revolūcijas laikā un otrās konstitūcijas laikmetā. Visvairāk osmaniskums zaudēja piekritējus Pirmā Balkānu kara laikā (1912-1913).
Autoceļš A13 (Latvija)
A13 autoceļš Krievijas robeža (Grebņeva)—Rēzekne—Daugavpils—Lietuvas robeža (Medumi) ir augstākās kategorijas Latvijas autoceļš, kas savieno Krievijas robežu pie Grebņovas caur Rēzekni un Daugavpili ar Lietuvas robežu pie Medumiem. A13 (izņemot divus posmus Rēzeknē un Daugavpilī) ietilpst starptautiskajā autoceļā E262. Autoceļa kopgarums ir 163,4 km un tas visā garumā ir ar asfaltbetona segumu.
Vēsture
ar Krievijas impērijas ķeizara Nikolaja I pavēli sāka Varšavas-Kauņas-Daugavpils-Pēterburgas pasta trakta projektēšanu. Būvniecības darbi norisinājās no 1830. līdz 1836. gadam.
Rekonstrukcija
tika izsludināts konkurss par autoceļa A13 posma Kalīši-Medumi (156,4-163,1km) rekonstrukciju. tika noslēgts līgums par A13 posma Rēzeknē (53,2-53,4km) pārbūvi ar SIA BF "Ceļi un tilti" par līgumcenu 129 140 EUR.
tika uzsākti segas pārbūves darbi posmā no Daugavpils līdz Medumiem. Būvdarbu laikā tiks uzlabota ceļā nestspēja, izlīdzināts ceļa reljefs, veikta ievērojama atkūdrošana un sakārtoti pieslēgumi. Tiks izbūvēts jauns rotācijas aplis krustojumā ar autoceļu A14, atjaunotas divas dzelzceļa pārbrauktuves, daļēji likvidēta vēsturiska aleja pie Daugavpils, kuru ar jauniem stādījumiem un atjaunotas sabiedriskā transporta pieturas.
uzsākti būvdarbi divos posmos no Rēzeknes līdz Andronovai, kuros paredzēta segas pārbūve, vietām nomainot drenējošo slāni, savukārt divos posmos ceļa pamati tiks nostiprināti ar betona pāļiem. Papildu ceļa segas pārbūvei tiks sakārtota ūdens novades sistēma, nomainot vienu lielizmēra caurteku.
Osmaņu impērijas sabiedrība
Osmaņu impērijas sabiedrība un tās iekārta ir strīdu tēma un par to pastāv vairāki atšķirīgi uzskati. Sociālo zinātņu speciālisti ir izveidojuši Osmaņu impērijas sabiedrības sociāli ekonomiskā iedalījuma klases, kas pamatojas uz vairākām atšķirīgām teorijām. Osmaņu impēriju raksturo arī kā birokrātisku valsts iekārtu, kas apvieno vairākus reģionus vienotā administratīvā un monetārā sistēmā.
Osmaņu impērija pastāvēja 600 gadus (1299—1923) un tajā ietilpa mūsdienu Turcija, Balkānu valstis un visas arābu valodās runājošās tautu teritorijas. Līdz ar to Osmaņu impērija bija valsts, kurā vienkopus dzīvoja ārkārtēji atšķirīgi iedzīvotāji — vairākumā esošie musulmaņi un mazākumā esošie kristieši un jūdaisti.
Aristokrātija
Osmaņu valsti dibināja Osmaņu dinastijas pirmais valdnieks Osmans I, kurš paplašināja seldžuku valsti no austrumiem uz Anatolijas rietumiem. Šo ceļotāju cilti iesauca viņa vārdā par osmaņu turkiem un, pateicoties veikmīgiem karagājieniem, viņi jau bija spējīgi ienākt arī Eiropā. Pamatā valsts vienīgais valdnieks bija sultāns, bet viņš savā varā dalījās ar tiem, kas bija viņa asinsradinieki.
Varas dalīšana
Otrs augstākais amats bija vezīrs, kas parasti nāca no vergu vidus. Impērijā vezīru skaits dažādos laikos bija atšķirīgs un, ja vezīrs neattainsoja uz viņu liktās sultāna cerības, tad viņš varēja zaudēt amatu. Šajos amatos iecēla vergus tādēļ, ka impērija savas teritorijas paplašināja gandrīz bez jebkāda militāra spēka pielietošanas un jaunpievienoto teritoriju lielai daļai vergu bija ļoti līdzvērtīgas tiesības ar musulmaņu vairākuma tiesībām.
Izglītība
Impērijā dzīvojošie jūdaisti un atsevišķas Sīrijas kristiešu kopienas tika plaši integrētas finanšu darījumu tirgū, jo viņi vēsturiski bija pieredzējušākie tirdzniecības nozarē. Šādi piemeklējot katrai kopienai piemērotākās nozares, impērija kļuva par saliedētu un plaukstošu valsti.
Atsauces
Hourani, Albert Habib. A History of the Arab Peoples. Cambridge, Mass: Belknap Press of Havard University Press, 1991.
Janos, Andrew C. East Central Europe in the Modern World: The Politics of the Borderlands from Pre- to Postcommunism. Stanford, California: Standford University Press, 2000.
Elvijs Misāns
Elvijs Misāns (dzimis Siguldā) ir latviešu vieglatlēts, startē tāllēkšanas, trīssoļlēkšanas un sprinta skriešanas distancēs. Pašreizējais Latvijas rekordists tāllēkšanā (8,08 m). Atzīts par 2017. gada labāko vieglatlētu.
Studējis Latvijas Universitātē.
2010. gada Latvijas čempionātā kļuva par valsts čempionu 200 m distancē. 2011. gada februārī LVS kausa izcīņā telpās viņš uzvarēja tāllēkšanā ar 8 metrus tālu lēcienu, uzstādot jaunu personisko rekordu. 2011. gada Eiropas čempionātā telpās E. Misāns ieņēma 10. vietu tāllēkšanas sacensībās. 2011. gada Eiropas U-23 čempionātā izcīnīja 5. vietu tāllēkšanā. 2013. gada Eiropas čempionātā telpās ieņēma 8. vietu tāllēkšanas sacensībās.
2016. gada Eiropas čempionātā Amsterdamā ar rezultātu 16,32 m E. Misāns ieņēma 9. vietu trīssoļlēkšanā. 12. jūlijā Saldū E. Misāns par 1 cm laboja 33 gadus veco Jura Tones Latvijas rekordu tāllēkšanā, sasniedzot 8,08 m. 2017. gada Eiropas čempionātā telpās Belgradā E. Misāns ar personisko rekordu 17,02 m palika ceturtajā vietā trīssoļlēkšanas sacensībās.
Sardīnija
Sardīnija (, ;, izrunā: ) ir otra lielākā sala Vidusjūrā aiz Sicīlijas un autonoms Itālijas reģions kopš. Tā atrodas aptuveni 200 km uz rietumiem no Itālijas kontinentālās daļas, 12 km uz dienvidiem no Francijai piederošās Korsikas salas un aptuveni 200 km uz ziemeļiem no Āfrikas krastiem. Sardīnijas administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Kaljāri. Salas platība ir 24 090 km². 2011. gadā Sardīnijā dzīvoja gandrīz 1,68 miljoni iedzīvotāju.
Ģeogrāfija
Sardīnija ir otra lielākā sala Vidusjūrā, kuras platība ir 23 821 km². Tā atrodas starp 38° 51' un 41° 15' ziemeļu platuma un starp 8° 8' un 9° 50' austrumu garuma. Austrumos to apskalo Tirēnu jūra, rietumos — Sardīnijas jūra.
Sardīnijas krasta līnijas garums ir 1849 km. Krasti galvenokārt ir augsti un klinšaini. Atšķirībā no Itālijas kontinentālās daļas un Sicīlijas, Sardīnijā nav novērojamas seismiskās aktivitātes un vulkānisms.
Salai raksturīgs tipisks Vidusjūras klimats. Gada laikā aptuveni 135 dienas ir saulainas. Vidējā gaisa temperatūra gada laikā svārstās no 11 līdz 17 °C. Kalnainajos apvidos, kas aizņem aptuveni 14% teritorijas, vidējā temperatūra ir daudz zemāka, un ziemās nereti to virsotnes klāj sniegs.
Administratīvais iedalījums
Administratīvi Sardīnija dalās 1 metropolē (Kaljāri) un 4 provincēs (Dienvidsardīnija, Nuoro, Oristano un Sasāri).
Demogrāfija
Pēc iedzīvotāju skaita lielākā pilsēta ir Kaljāri (156 tūkstoši iedzīvotāju). Nākamās lielākās ir Sasāri (131 tūkstotis), Kvartu Santelena (71,8 tūkstoši) un Olbija (56,1 tūkstotis).
Rīgas Tautas augstskola
Rīgas Tautas augstskola (RTA) bija 1920. gadā izveidota Tautas augstskola, kas sākotnēji atradās Skolas ielā 32, tad pārcēlās uz Bruņinieku ielu 24a, vēlāk uz Gaiziņa ielu 3.
Skolas lektori neprasīja atlīdzību par priekšlasījumiem, bet lekciju klausītāji nekādus diplomus nesaņēma. Darba procesu organizēja un vadīja Tautas augstskolas biedrība, ko veidoja sociāldemokrāti un pagrīdes komunisti. Finansējums tika gūts sabiedriskā kārtā, vācot ziedojumus, organizējot sabiedriskus pasākumus, no kuriem gūtie ienākumi tika nodoti RTA. 1930. gadā pēc RTA parauga Kauguru pagastā savu darbību uzsāka Mūrmuižas Tautas augstskola, 1933. gadā arī Rīgas Krišjāņa Barona Tautas augstskola Skolas ielā 32.
Izveide
RTA radās pirmā iespēja attīstīties tādiem talantiem kā nākamajiem māksliniekiem J. Liepiņam, N. Strunkem, O.Ābelītem, M. Zauram, H. Vīkai, E. Leimanei, literātiem A. Skujiņai, P. Ķikutam, I. Muižniekam, A. Osītim, aktieriem L. Baumanei u.c., kuri citādi, iespējams, tā arī nebūtu varējuši atraisīt savu talantu.
Ievērojamākie pasniedzēji
Rīgas Tautas augstskolā pirmajos mācību gados lekcijas lasījuši tādi LU mācībspēki kā: prof. Kārlis Balodis, Augusts Tentelis, Pēteris Zālīte, Pēteris Šmits, Kārlis Straubergs, Vasilijs Sinaiskis, Augusts Kirhenšteins, Ernests Blese, Aleksandrs Janeks, Aleksandrs Dauge, Eduards Lindemanis, Fricis Gulbis, Kārlis Ābele, Alfrēds Petrikalns, Jānis Bokalders, Pēteris Lejiņš, Leons Āboliņš, Egons Dārziņš un Jānis Asars.
Slēgšana
Pēc Ulmaņa autoritārā režīma iedibināšanas 1934. gadā RTA tika likvidēta.
Holandes Berta
Holandes Berta (fr; dzimusi ap 1055. gadu, mirusi ) bija Francijas karaļa Filipa I sieva un Francijas karaliene-konsorte.
Tikai pēc deviņu gadu laulības Bertai piedzima dēls un troņmantinieks Luijs. Kā oficiāli ziņoja, tad viņa palika stāvoklī, pateicoties vientuļnieka Arnola lūgšanām, kurš arī deva bērnam vārdu. Filipam un Bertai bija pieci bērni:
1092. gadā Filips izšķīrās no Bertas, par iemeslu minot, ka viņa ir pārāk resna. Bertu ieslodzīja Montrālas-sur-Mēras cietoksnī un piespieda aprecēties ar Anžū grāfu Monfortas Bertrādu.
Autoceļš A14 (Latvija)
A14 autoceļš Daugavpils apvedceļš (Kalkūni—Tilti) ir augstākās kategorijas Latvijas autoceļš, kas, apejot Daugavpili, savieno autoceļus A6 un A13. Ietilpst starptautiskajā autoceļā E262. Autoceļa kopgarums ir 16,6 km un tas visā garumā ir ar asfaltbetona segumu.
Trentīno-Alto Adidže
Trentīno-Alto Adidže (,, lld) ir Itālijas reģions valsts ziemeļos. Vēsturiski reģions piederēja Austroungārijai, 1919. gadā to anektēja Itālija.
Selbukta
Selbukta (no, en) ir ap 50 km plats atvērts līcis Hokona VII jūras piekrastē Antarktikā. Izvietojies pie Rīsera-Larsena šelfa ledāja frontes dienvidrietumos no Norvēģijas raga. Līci 1930. gadā atklāja Norvēģu polārpētnieks Jalmars Rīsers-Larsens un nosauca pēc tur mītošajiem roņiem par "roņu līci".
Garša
Garša ir viena no sarežģītākajām un grūtāk izskaidrojamām maņām. Tās galvenais orgāns ir mēle un uz tās izvietotie garšas pumpuriņi. Parasti, runājot par garšu, piemin garšas kārpiņas, taču pirmos signālus par ēdienu uztver tieši šie sīpolveida garšas pumpuriņi, kas izvietoti iepriekš pieminētajās kārpiņās.
Garša kā jebkura sajūta ir individuāla un subjektīva. Izšķir četras pamatgaršas — saldu, skābu, sāļu un rūgtu. Pēdējā laikā mēdz atšķirt arī piekto garšu — gardu (sātu) jeb umami.
Pop (albums)
"Pop" ir īru rokgrupas U2 devītais studijas albums, kas tika izdots 1997. gada martā. Tajā kopā ir sasaistīti deviņdesmitajos gados populārās tehno mūzikas un U2 tradicionālā alternatīvā ģitārroka elementi. Lai arī uzreiz pēc tā izdošanas albumam bija labi panākumi - tas sasniedza 1. vietu 35 valstu albumu topos, tostarp ASV un Apvienotajā Karalistē - tā kopējie pārdošanas rezultāti ir starp zemākajiem no visiem U2 albumiem; ASV tas platīna statusu sasniedza tikai vienreiz, kas ir zemākais U2 studijas albumu pārdošanas rādītājs kopš 1981. gada "October". Kritiķu viedokļi par šo ierakstu bija dalīti, taču tas joprojām tiek uzskatīts par vienu no grupas eksperimentālākajiem un inovatīvākajiem albumiem.