cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jāņa iela (Liepāja)
Jāņa iela ir iela Liepājā, kas atrodas Vecliepājas apkaimē. Jāņa iela sākas krustojumā ar Lielo ielu, bet beidzas krustojumā ar Bāriņu ielu. Ielas garums ar ap 244 metriem un to sedz gan bruģis, gan asfaltbetons. Posmā no Skolas ielas līdz Bāriņu ielai kustība norit abos virzienos, bet posms no Lielās ielas līdz Skolas ielai ir paredzēts tikai gājējiem. Ielas apbūve sastāv no pirmskara koka un mūra ēkām, kā arī no daudzdzīvokļu mājām.
Havjers Klemente
Havjers Klemente Lasaro (es, dzimis ) ir Spānijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā. Kopš 2021. gada Klemente ir Lībijas futbola izlases galvenais treneris.
Ūdenspolo 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Ūdenspolo  tika sadalīti 2 medaļu komplekti — vīriešu un sieviešu izlasēm. Sacensības notika no 6. līdz 20. augustam. Vīriešu sacensībās piedalījās 12 izlases, taču sieviešu sacensībās — 8 izlases.
Havjers Klemente
Spēlētāja karjera
Athletic Bilbao
Trenera karjera
Athletic Bilbao
Individuālie sasniegumi
Ļaudonas iela (Jūrmala)
Ļaudonas iela ir iela Jūrmalā, Dzintaru apkaimē. Ļaudonas iela sākas krustojumā ar Gulbenes ielu un beidzas krustojumā ar Piebalgas ielu. Kopējais ielas garums ir 170 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Ļaudonas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Ļaudonas iela ir savienota ar šādām ielām:
Apšenieki
Apšenieki var būt:
Renceles
Renceles ir ciems Jelgavas novada Salgales pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā Garozes krastā pie autoceļa V1082 6 km no pagasta centra Emburgas, 29 km no novada centra Jelgavas un 61 km no Rīgas.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Smiltnieku upīte
Smiltnieku upīte ir Ēnavas kreisā krasta pieteka Kuldīgas novadā.
Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Ēnavā lejpus Robežgrāvja ietekas.
Latvijas Universitātes Bibliotēkas kolekcija "Pirmspadomju perioda grāmatas latviešu valodā"
Latvijas Universitātes Bibliotēkas kolekcijā “Pirmspadomju perioda grāmatas latviešu valodā” ir apvienotas laika posmā no 19. gs. 50. gadiem līdz 20. gs. 50. gadiem izdotās grāmatas. Kolekcija veidota no ļoti dažādiem avotiem: no vēsturiski pārmantotiem LU struktūrvienību krājumiem, no privātpersonu dāvinājumiem un privātajām mācībspēku bibliotēkām.
Grāmatu klāsts ir saturiski daudzveidīgs, tajā ietverti latviešu autoru un tulkotie izdevumi dažādās zinātņu nozarēs. Skaitliski visvairāk ir daiļliteratūras, literatūrzinātnes un valodniecības izdevumu, bet ir arī darbi citās zinātņu nozarēs, kas latviešu valodā izdoti minētajā laika posmā.
Vecākā grāmata kolekcijā ir vācu tautības grāmatu iespiedēja Johana Frīdriha Stefenhāgena 1843. gadā Jelgavā izdotā “Septiņi Gavēņu sprediķi par Pestītāja septiņiem pēdējiem vārdiem: latviešiem par labu no vācu valodas pārtulkoti”. Kolekcijā iekļauti vairāki latviešu kultūrai nozīmīgi izdevumi. Tajā ir atrodama pirmā dzejoļu grāmata bērniem latviešu valodā “Stāstu dziesmas”, ko sarakstījis skolotājs un viens no pirmajiem latviešu dzejniekiem Jānis Rātminders, tā izdota Rīgā 1850. gadā. 1856. gadā Tērbatā izdotais jaunlatvieša Jura Alunāna pirmais mākslinieciski nozīmīgais pasaules dzejas klasikas kopojums latviešu valodā “Dziesmiņas, latviešu valodai pārtulkotas”. Kolekcijā atrodas brāļu Matīsa Kaudzītes un Reiņa Kaudzītes 1879. gadā sarakstītais pirmais romāns latviešu literatūrā “Mērnieku laiki”, ko 1879. gadā Jelgavā klajā laidis pirmais latviešu profesionālais grāmatizdevējs Indriķis Alunāns. 1888. gadā, dzīvodams Tērbatā, Andrejs Pumpurs pabeidza savu eposu “Lāčplēsis latvju tautas varonis: tautas epus”, ko Rīgā izdeva Bernhards Dīriķis, arī šī grāmata atrodas kolekcijā. Kolekcijā ir Viļa Plūdoņa pirmais dzejoļu krājums “Pirmie akordi”, kas izdots 1895. gadā, tāpat daudzu citu latviešu autoru pirmizdevumi.
Īpaša kultūrvēsturiska nozīme ir kolekcijas grāmatās esošajiem ierakstiem un autogrāfiem, ko ierakstījušas latviešu tautai nozīmīgas personības- Latvijas valstsvīri, latviešu rakstnieki, dzejnieki un kultūras darbinieki. Kolekcija ir unikāla ar to, ka tajā ir LU mācībspēku darbi ar ierakstiem un autogrāfiem.
Senākais ieraksts ir rakstnieka Matīsa Kaudzītes veltījuma ieraksts un autogrāfs viņa 1877. gadā Rīgā iznākušajā grāmatā “Dzejoļi”: „Cienījamajam “Baltijas Vēstneša” redaktoram Dīriķa kungam pasniegums no viņa padevīgā līdzstrādnieka Kaudzītes Matīsa”. Ieraksts veikts 1877. gadā!
Rakstnieks Pāvils Rozītis savā grāmatā “Sarunas” ierakstījis: ”Draugam un profesoram dzejniekam Kārlim Straubergam- Pāvils Rozītis, 24. XII. 1936.” Dzejnieks Jānis Sudrabkalns savu grāmatu „Spārnotā Armāda” ar veltījuma ierakstu: „Augsti godātam Rapas kungam pateicībā- Sudrabkalns. Rīgā, 6. martā 1926. gadā” ir dāvinājis grāmatas izdevējam Jānim Rapam. Grāmatās var aplūkot arī paša Jāņa Rapas ierakstus un autogrāfus. 1932. gadā izdevējs LU pārdeva lielu daļu no savas privātās bibliotēkas. Dzejniece Elza Stērste 1921. gadā izdotajā grāmatā “Eizebijs un Florestans” ir ierakstījusi: “Dzīve lai par dzeju top”, ieraksts veikts 1933. gadā. Dzejnieks Vilis Plūdonis savu dzejas grāmatu “Skanošās āres” ar veltījuma ierakstu: ”Augsti godātajam Izglītības Ministram- Dr. Adamoviča kungam- mūsu nacionālās skolas nodibinātājam- pateicībā un dziļcienībā, Torņakalņā, 12. XII. 1934” un autogrāfu dāvinājis Latvijas Republikas izglītības ministram, mācītājam, LU docentam un dekānam Ludvigam Adamovičam. Vēsturnieks, LU filoloģijas doktors un profesors, vēlākais diplomāts Arnolds Spekke savu grāmatu par “Livonijas zemnieku kustību un nemieriem 16. g. s. otrā pusē” ar ierakstu: “Profesoram Adamovičam cienībā un padevībā- sacerētājs, 25. aug. 1931.” dāvinājis Ludvigam Adamovičam. 1941. gada jūnijā profesors ar ģimeni tika arestēts un izsūtījumā 1943. gadā gāja bojā, bet 1944. gadā PSRS režīma pārstāvji iznīcināja lielāko daļu no profesora personīgā arhīva un bibliotēkas, taču daudzas grāmatas atrodas LU Bibliotēkā. Ekonomikas zinātņu doktors, Latvijas Republikas izglītības ministrs, LU vecākais docents Longīns Ausējs ar ierakstu: “Cienījamajam un mīļajam kolēģim vecākajam docentam Čakstes kungam” savu grāmatu “Matemātikas metodes ekonomiskajās zinātnēs” dāvinājis tiesību zinātniekam Konstantīnam Čakstem. Abus LU mācībspēkus- gan grāmatas un ieraksta autoru, gan saņēmēju PSRS iestādes arestēja un izsūtījumā nošāva.
Kolekcijas grāmatas atrodas LU Bibliotēkā un ir pieejamas jebkuram interesentam.
Paiķeni
Paiķeni, arī Paiķēni, ir ciems Alūksnes novada Ilzenes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2,5 km no pagasta centra Jaunzemiem, 30 km no novada centra Alūksnes un 181 km no Rīgas.
Ciema nosaukums cēlies no lībiešu valodas ar nozīmi 'ielāpu ciems'.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa V374, Kumeļupītes krastā.
Eliss Kūpers
Eliss Kūpers (en; dzimis Vinsents Deimons Furnjē (Vincent Damon Furnier) ) ir amerikāņu rokmūziķis.
Viņš ir pazīstams ar giljotīnu, elektrisko krēslu, neīsto asiņu, boa žņaudzējčūšku un bērnu leļļu izmantošanu savos skatuves šovos.
Sākotnēji Alice Cooper bija Furnjē vadītās grupas nosaukums. Mūziķis savu solokarjeru uzsāka 1975. gadā, pieņemdams grupas nosaukumu kā savu vārdu. 2008. gadā viņš izdeva savu 19. soloalbumu, kas kopumā bija viņa 26. albums, Along Came a Spider. Karjeras laikā viņš ir eksperimentējis ar vairākiem muzikālajiem žanriem, tai skaitā konceptuālo roku, ārtroku, smago roku, jauno vilni, poproku, eksperimentālo roku un industriālo roku.
2011. gadā oriģinālā Alice Cooper grupa tika uzņemta Rokenrola slavas zālē.
Veļu laiks
Veļu laiks latviešu Saules kalendārā ir laika posms no Apjumībām līdz Apkūlībām vai no Apkūlībām līdz Ziemassvētkiem. Viena no svarīgākajām veļu laika dienām bija Simjūda diena 28. oktobrī, kas dažviet bija arī pēdējā veļu laika diena, kad rīkoja beidzamo mielastu, pēc kura veļus sūtīja atpakaļ. Citas nozīmīgas dienas veļu laikā bija Rudens Māra 1. oktobrī un Vecie Miķeļi jeb Lapbiris 14. oktobrī, kad pareģoja laiku nākamajai ziemai.
Nosaukums
Visizplatītākais nosaukums ir veļu laiks, kas lietots Aizkrauklē, Bērzaunē, Ērgļos, Ikšķilē, Krustpilī, Lēdmane, Limbažos, Lubānā, Nītaurē, Secē, Sēlpilī, Suntažos, Ungurmuižā, Bruknā, Ilē, Vecumniekos un vietām Kurzemē. Par iļģu laiku tas saukts Kazdangā un Nīgrandē. Valtaiķos un Lielplatonē tā nosaukums bijis garu laiks, Aumeisteros — garu dienas; Puzē — ķauķu laiks; Prodē, Asarē — ķouķu vakari; Zemītē — pauru laiks; Limbažos tas saukts arī par paurīšu laiku. Daudzviet Kurzemē un Vidzemē bijis izplatīts arī nosaukums Dieva dienas; Dzelzavā — Dievaiņu laiks; Cesvainē, Virānē, Kosā — Dievaines; Kurzemē — zemlika. Savukārt Latgalē izplatītākie veļu laika nosaukumi ir dvēseļu dienas (arī Straupē un Ezerē) un tēvu dienas. Zlēkās, Ēdolē un Nītaurē tas saukts par gariņu laiku, bet Rūjienā, Mārupē un Rencēnos — vecļaužu dienām. Visbeidzot, jezuīts Teofils Kveks, aprakstot latviešu svētkos, kā „vecajo svētku, dvēseļu mielošanas” nosaukumu minējis Veceles.
Vēsture
1570. gada Kurzemes hercogistes baznīcas likumos par veļu laiku rakstīts: „Mācītājiem un priekšniecībai vairs nebūs ciest šīs zemes zemnieku pagānu laiku māņticību, pēc kuras no Miķeļiem līdz visu dvēseļu dienai notika bezdievīgā dvēseļu mielošana, kad viņi savās mājās deva mirušiem sentēviem, draugiem un radiem ēdienu un dzērienu.”
Latvijā veļu laikā daudzviet veļu mielasti rīkoti vēl 19. gadsimtā.
Paražas
Nozīmīga veļu laika paraža bija veļu mielasti, kad veļiem istabā, rijā, klētī, pirtī, kapsētā vai citur atstāja ēdienus un dzērienus, cenšoties iegūt to labvēlību un svētību, lai veļi nodrošinātu veselību mājlopiem un ražu tīrumā.
Veļu laikā nedrīkstēja darīt lielus darbus, trokšņot (piemēram, dziedāt) un tirgoties. Atļauti bija parasti ikdienas darbi un rokdarbi. Veļu laikā notika arī mīklu minēšana, atmiņu stāstu un pasaku stāstīšana. Gatavojoties veļu uzņemšanai, tika slaucītas istabas, kā arī nolikts ūdens un tīri dvieļi, kur veļiem nomazgāties un noslaucīties. Veļiem pakaļ uz kapsētu ar ratiem brauca sētas saimnieks, kurš atvēra kapsētas vārtus, izlaižot veļus, kas esot sasēdušies uz ratiem un atvesti mājās. Veļus uz mielasta vietu sauca saimnieks, kurš ar gaismu tiem rādīja ceļu. Dažviet pēc tam, kad veļi ar mielastu esot pamielušies, to ienesa saimes istabā, kur to ēda visi saimes locekļi.
Astra Zoldnere
Astra Zoldnere ir latviešu režisore.
1999. gadā ieguvusi pamatizglītību Juglas ģimnāzijā. 2002. gadā ieguvusi vidējo izglītību Rīgas komercskolā. 2006. gadā absolvējusi komunikācijas zinātnes programmu Rīgas Stradiņa universitātē. 2009. gadā Tallinas universitātes Baltijas Filmu un mediju skolā absolvējusi maģistrantūru.
Strādājusi pie vairākām filmām un īsfilmām, tai skaitā "Melleņu gari", "Trauslā sirds", "Jūras nauda" un "Ozolkalnu suns".
Jamala
Jamala (ru, yrk) ir mazapdzīvota pussala Āzijas galējos ziemeļos. Administratīvi ietilpst Krievijas Jamalas Ņencu autonomā apvidus Jamalas rajonā. Nosaukums cēlies no tās pamatiedzīvotāju ņencu valodas Я'мал — ‘Zemes gals’. Pussalā ir ievērojamas dabasgāzes atradnes.
Ģeogrāfija
Pussala izvietojusies Rietumsibīrijas ziemeļrietumos Karas jūras krastā. Izstiepta ziemeļu—dienvidu virzienā 700 km garumā, platumā 140—230 km. Tās sauszemes robeža tiek vilkta no Baidaratas upes grīvas ziemeļos līdz punktam iepretī Saļemala ragam Obas upes grīvā. Rietumos pussalu apskalo Baidaratas līcis un Karas jūra, austrumos un dienvidos — Obas līcis un Obas grīva. Ziemeļos Maligina šaurums pussalu atdala no Belijas salas.
Pussalas ainavu veido tundra ziemeļos, un mežatundra dienvidos. Reljefs līdzens, augstums nepārsniedz 90 m vjl Hojas augstienē. Daudz upju un ezeru, lielākais no kuriem ir Jambuto ezers Neito ezeru grupā. Valda subarktiskais klimats, ziemeļos — arktiskais. Vidējā janvāra temperatūra −23 līdz −27 °C, jūlija — +3 līdz +9 °C. Vidējais nokrišņu daudzums ap 400 mm gadā, sniega segas biezums ap 50 cm. Ziema ilgst 230 dienas ziemeļos un 190 dienas dienvidos. Valda mūžīgais sasalums.
Derīgie izrakteņi
Jamalā koncentrēti apmēram 20% no Krievijas dabasgāzes krājumiem. Pussalā un tās piekrastē atklātas 11 gāzes un 15 naftas gāzes kondensāta atradnes, kuru kopējie krājumi tiek lēsti ap 16 triljoniem m³. Tāpat atklāti ievērojami naftas krājumi — ap 290 miljoni tonnu.
Iedzīvotāji
Pussala maz apdzīvota, kopējais iedzīvotāju skaits ap 16 000, no kuriem ap 10 000 ir pamatiedzīvotāji ņenci, vidējais iedzīvotāju blīvums — 0,11 cilv./km². Lielākā apdzīvotā vieta ir rajona centrs Jarsaļe pussalas dienvidos (6486 iedzīvotāji 2010. gadā). Citas pastāvīgās apdzīvotās vietas ir Sjojaha (2792), Panajevska (2475), Novijporta (1820), Miskamennija (1653), Sjunajsaļe (442), Japtiksaļe (63), Tambeja (34) un Porcjaha (12). Gāzes atradnes apkalpo vairāki rotācijas ciemati (Bovaņenkova, Sabeta, Harasaveja), kuros vienlaicīgi maiņas laikā uzturas līdz pat 3000 cilvēku katrā. Pussalas piekrastē izvietotas vairākas aktīvas un slēgtas polārstacijas — Harasaveja, Marresaļa, Sejaha, Tambeja, Miskamennija, Misdrovjanoja, Moržovaja.
Vietējo iedzīvotāju ņencu tradicionālā nodarbošanās ir lopkopība (ziemeļbrieži) un zveja. Daļa iedzīvotāju piekopj nomadu dzīvesveidu.
Ivars Strautiņš
Ivars Strautiņš (dzimis Rīgā; miris  Rīgā) bija latviešu uzņēmējs, politiķis un sabiedriskais darbinieks.
Dzīvesgājums
Dzimis Otrā pasaules kara laikā Rīgā. 1958. gadā sāka strādāt par atslēdznieku rūpnīcā VEF, vēlāk kļuva par veikala "Laimdota" direktoru. Līdztekus studēja Vissavienības Tirdzniecības institūta Prečzinību fakultātē, kuru absolvēja 1980. gadā un kļuva par Latvijas PSR Republikāniskās vairumtirdzniecības bāzes direktoru. 1985. gadā I. Strautiņš kļuva par Kopdarbības centrālas savienības "Turība" valdes priekšsēdētāju.
Atmodas kustības laikā viņu 1989. gadā ievēlēja par PSRS tautas deputātu no Latvijas (1989—1991).
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas I. Strautiņš bija AS "Rīgas piena kombināts", SIA "Baltijas lāse", AS "Trikātas siers", SIA "Minhauzena unda" un citu uzņēmumu dalībnieks un vadītājs.
Turpinājis darboties arī politikā. 1993. gadā viņš kandidēja 5. Saeimas vēlēšanās "Republikas platformas" sarakstā, būdams Republikāņu partijas biedrs. Pēc Alberta Kaula demisijas 1996. gadā viņš pretendēja uz zemkopības ministra amatu. 1999. gadā I. Strautiņš bija Ministru prezidenta Andra Šķēles padomnieks. 2010. gadā viņš bija kustības "Par Labu Latviju" dibinātāju skaitā
I. Strautiņš bijis Rīgas Latviešu biedrības, Latvijas Biatlona federācijas, 1991. gada barikāžu dalībnieku biedrības, Latvijas Pārtikas uzņēmumu federācijas biedrs. Viens no Biznesa augstskolas "Turība" dibinātājiem.
Ratenieki
Ratenieki (augšzemnieku dialektā: Ratenīki) ir ciems Alūksnes novada Ziemera pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 2 km no pagasta centra Māriņkalna, 11 km no novada centra Alūksnes un 197 km no Rīgas.
Ivars Strautiņš
Dzīvesgājums
Miris Rīgā.
Ratenieki
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V384.
LOOK AT ME: THE ALBUM
LOOK AT ME: THE ALBUM ir pirmais amerikāņu repera un dziedātāja XXXTentacion kompilācijas albums. Tas tika izlaists 2022. gada 10. jūnijā, 8 dienas pirms viņa nāves ceturtās gadadienas. Albums tika izziņots kopā ar tāda paša nosaukuma dokumentālo filmu. Albumu atbalsta divi singli: "vice city" un "True Love". Albumā ir gan Ski Mask The Slump God, gan Kanje Vests.
Fons
Albumā ir iekļautas dažādas dziesmas no XXXTentacion vecā SoundCloud laikmeta, kā arī albuma dziesmas un singli no viņa miksteipa Revenge (2017) un trīs viņa studijas albumiem, 17 (2017), ? (2018) un SKINS (2018), tostarp viņa izrāviena singls "Look At Me!" un viņa dimanta sertificētais singls "Sad!".
Neicgaļi
Neicgaļi ir ciems Rudzātu pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 196 km attālumā no Rīgas.
Saldā indes garša
Saldā indes garša ir 2001. gadā 7 sērijās izdota latviešu televīzijas spēlfilma, kas tika pārraidīta kanālā LTV1. Filmas scenārijs veidots pēc Jāņa Jaunsudrabiņa romāna "Jaunsaimnieks un velns" motīviem (autores Inta Bernova un Gunta Kalniņa).
Sižets
Krastu pāris pārceļas uz dzīvi laukos, kur Krasts sāk romānu ar Mangu, kurai pagastā ir slikta slava.
Uga Dumpis
Uga Dumpis (1967) ir latviešu ārsts infektologs un augstskolas pasniedzējs, Latvijas Universitātes (LU) profesors. Veselības ministrijas galvenais speciālists infektoloģijā (no 2016).
Swarovski
Swarovski ir 1895. gadā dibināts ģimenes uzņēmums, kura galvenā mītne atrodas Tirolē, Austrijā. Uzņēmuma darbība sadalās trīs virzienos. Pirmkārt, tas ražo aksesuārus no kristāla, otrkārt — optiskos instrumentus, tostarp teleskopus, binokļus un optiskos tēmekļus, treškārt — stikla apstrādes instrumentus. Swarovski galvenā mītne atrodas Insbrukas austrumu pievārtē, uzņēmuma muzejs Swarovski Kristallwelten ir populārs tūrisma objekts.
Bulgārija 1952. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Bulgārija 1952. gada ziemas olimpiskajās spēlēs piedalījās ar 10 sportistiem, kuri startēja divos sporta veidos. Šajās olimpiskajās spēlēs Bulgārijas sportisti medaļas neizcīnīja.
Viļānu ģerbonis
Viļānu pilsētas ģerbonis ir viens no Viļānu pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts.
Kārļa Zāles laukums
Kārļa Zāles laukums ir laukums Liepājā, kas atrodas Vecliepājas apkaimē. Kārļa Zāles laukums sākas krustojumā ar Jūras ielu un Lielo ielu, bet beidzas krustojumā ar Bāriņu ielu un Ādu ielu. Ielas garums ir ap 310 metriem un to pilnībā sedz asfaltbetons. Kustība Kārļa Zāles laukumā norit abos virzienos. Caur ielu kursē 22. mikroautobusa maršruts. Ielas apbūve sastāv no daudzdzīvokļu mājām.
Kailais ierocis 33 1/3
"Kailais ierocis 33 1/3" (en) ir 1994. gada komēdija, kuras režisors ir Pīters Sīgals. Balstīta uz 1982. gada televīzijas seriālu Police Squad!. Šī ir trešā un pēdējā filma "Kailā ieroča" filmu sērijā, tās pirmizrāde notika 1994. gada 18. martā.
Viļānu ģerbonis
Heraldiskais apraksts
Ģerboņa vairogs zilā krāsā. Vairoga augšdaļā attēlots zelta šūnas, bet zem tām zelta bite, kas simbolizē čaklumu.
Kailais ierocis 33 1/3
Filmā Frenks Drebins aiziet pensijā, lai veltītu vairāk laika savai sievai Džeinai. Pēc sešiem mēnešiem viņam nākas atgriezties pie darba policijā.
Galvenās lomas filmā atveido Leslijs Nīlsens, Priscila Preslija, Džordžs Kenedijs, O. Dž. Simpsons un Freds Vords. Šis ir turpinājums 1988. gada filmai "Kailais ierocis" un 1991. gada filmai "Kailais ierocis 2 ½: baiļu smarža".
Summer Of Love
Summer Of Love ir vācu deju projekta Cascada pirmais singls no grupas piektā studijas albuma Back On The Dancefloor. 2012. gada 7. Janvārī Natālija Horlere pievienojās žūrijas sastāvā Vācijas jauno talantu šovā - Deutschland sucht den Superstar. Natālija bija jau izziņojusi, ka jauns singls ir plānots 2012. gadā. Tas tika izdots 30. martā Vācijā, Šveicē, Austrijā un Amerikā. Summer Of Love ir iekļauta arī grupas jaunākajā albumā The Best Of Cascada.
Singls topos
Cascada singls "Summer Of Love" pasaules valstu un reģionu topos.
Borussia-Park
Borussia-Park ir stadions Menhengladbahā, Vācijā. Stadionā ir 54 057 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada Menhengladbahas "Borussia".
Hērakleits
Hērakleits (sengrieķu: Ἡράκλειτος ὁ Ἐφέσιος, Hērákleitos ho Ephésios; dzimis aptuveni 535. gadā p.m.ē., miris aptuveni 475. gadā p.m.ē.) bija grieķu pirmssokratiķu filozofs no Efesas.
Par viņa bērnību un izglītību daudz nav zināms, taču viņš pats ir apgalvojis, ka ir pašizglītojies. Viņš ir pazīstams ar kā pirmais vārda logoss lietotājs. Tāpat Hērakleits ir teiciena "Cilvēks nevar iekāpt divreiz vienā un tai pašā upē" autors. Viņš ticēja pretstatu vienotībai.
Bösendorfer
1830. gadā Bösendorfer tika pasludināts par Austrijas imperatora oficiālo klavieru izgatavotāju. Bösendorfer klavieres tiek uzskatītas par vienām no ekskluzīvākajām, jaunu klavieru iegādes cena ASV mēdz pārsniegt 0,5 miljonus dolāru. Tiek izlaistas arī 92 un 97 taustiņu klavieres. Kopš 2007. gada Bösendorfer ir Yamaha Corporation meitas uzņēmums.
Celtnieku iela (Liepāja)
Celtnieku iela ir iela Liepājā, kas atrodas Vecliepājas apkaimē. Celtnieku iela sākas krustojumā ar Veco ostmalu un Spīķeru ielu, bet beidzas krustojumā ar Kūrmājas prospektu. Ielas garums ir ap 446 metriem un to pilnībā sedz asfaltbetons. Kustība Celtnieku ielā norit abos virzienos. Ielas apbūve sastāv no pirmskara mūra un koka ēkām.
Celtnieku ielā 6/8 atrodas Liepājas radio un televīzijas tornis.
Čokurdaha (polārstacija)
Tundras pētniecības stacija «Čokurdaha» (ru) ir Krievijas sezonālā starptautiskā pētnieciskā polārstacija Arktikā. Izvietojusies Kitalika nacionālā parka teritorijā Berelēhas upes kreisajā krastā 27 km uz ziemeļrietumiem no Čokūrdāhas ciemata. Administratīvi ietilpst Sahas Republikas Allaijahas ulusā. Stacija pieder Krievijas zinātņu akadēmijas Sibīrijas nodaļas Kriolitozonas bioloģijas problēmu institūtam.
Vēsture
Stacija izveidota 2001. gadā, sadarbojoties Krievijas Zinātņu akadēmijai un Amsterdamas Vreijes universitātei, ar Nīderlandes valdības finansiālu atbalstu un Sahas Republikas Dabas aizsardzības ministrijas palīdzību. Stacijas kopējā apjumtā platība ir ap 100 m², no tās 30 m² — laboratorijas. Dzīvošanai pieejamas 5 istabas, stacija vienlaicīgi var uzņemt līdz 14 apmeklētāju. Sezonas laikā stacijas darbu nodrošina 1—4 tehniskie darbinieki. Elektrību nodrošina dīzeļģenerators un divi vēja ģeneratori. Stacija darbojas pārsvarā no maija līdz septembrim, bet izmantojama ir visu gadu. Stacija vienlaicīgi ir arī nacionālā parka centrālā bāze.
Galvenās pētniecības tēmas ir vides zinātnes, kā arī mūžīgā sasaluma ietekme uz klimata izmaiņām. Čokurdahas stacija kopā ar netālo Kodakas staciju mežatundras zonā ietilpst starptautiskajā vides monitorēšanas sistēmā SakhaFluхNet.
Neikuri
Neikuri ir ciems Dagdas pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 272 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Galšūns, viesu māja, Neikuru purvs.
Enco Šifo
Vinčenco "Enco" Daniele Šifo (it, dzimis ) ir Beļģijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Beļģijas futbola izlases dalībnieks.
Savas spēlētāja karjeras laikā pārstāvējis vairākas Beļģijas, Itālijas un Francijas komandas. Vislielākos panākumus guvis ar Anderlecht, ar ko viņš izcīnīja četrus Beļģijas čempionu titulus. Ar AS Monaco uzvarējis 1997. gada Ligue 1. Četras reizes ticis nominēts Ballon d'Or balvai.
Ar Beļģijas futbola izlasi piedalījies 1986., 1990., 1994. un 1998. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1984. gada Eiropas čempionātā.
Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri. Vadījis vairākas komandas Beļģijā. Divus gadus bijis Beļģijas U21 izlases treneris.
Spēlētāja karjera
Monaco
Torino
Individuālie sasniegumi
Latvijas Universitātes Bibliotēkas apgāda "Zelta Ābele" kolekcija
Latvijas Universitātes Bibliotēkas apgāda “Zelta Ābele” kolekcija ir viena no Latvijas Universitātes Bibliotēkas vēsturisko krājumu kolekcijām, ko veido grāmatas, kas izdotas Miķeļa Goppera apgādā “Zelta Ābele”. Kolekcija izveidojusies gadu gaitā no Latvijas Universitātes Bibliotēkas krājumā esošām grāmatām, no pārņemto bibliotēku un organizāciju krājumiem, kā arī no dāvinājumiem.
Apgāda "Zelta Ābele" darbība
Izdevējs Miķelis Goppers dzimis 1908. gada 13. jūnijā ģenerāļa Kārļa Goppera ģimenē, mācījies Rīgas pilsētas 1. ģimnāzijā, studējis Latvijas Universitātes Tautsaimniecības un tiesību zinātņu fakultātē. 1935. gadā M. Goppers nodibināja izdevniecību “Zelta Ābele”. Tajā grāmatas tika izdotas augstvērtīgā poligrāfiskā izpildījumā. Viens no pirmajiem apgādā izdoto grāmatu ilustratoriem un apgāda logotipa autors bija ainavists Voldemārs Krastiņš. Darbam apgādā M. Goppers aicināja izcilus tā laika rakstniekus, tulkotājus, gleznotājus un grafiķus. “Zelta Ābele” izdeva gan latviešu literatūras klasiku, gan tulkojumus, arī ilustrētas monogrāfijas par Latvijas vēsturi un latviešu kultūru, kā arī memuāru literatūru.
“Zelta Ābeles” izdoto grāmatu mākslinieciskā noformējuma veidošanai tika piesaistīti izcili latviešu mākslinieki, piemēram, Oskars Norītis, Jānis Plēpis, Rihards Zariņš, Edgars Slāvietis. Grāmatas ilustrēja arī gleznotājs Ludolfs Liberts un tēlnieks Teodors Zaļkalns. M. Goppera apgāda darbības rezultātā 1930. gadu otrās puses grāmatu māksla Latvijā kļuva patstāvīgu žanru. Neviena apgāda “Zelta Ābele” grāmata nelīdzinājās cita citai, jo grāmatām bija individuāla, augstvērtīga poligrāfiskā apdare. Izdevumu metiens bija neliels — no 400 līdz 3000. Tika izdotas arī “kabatas formāta” grāmatas — pašu mazāko grāmatu izmērs 5,5 x 8,8 cm. Tika izdotas grāmatas, kas iespiestas uz papīra ar ūdenszīmēm vai uz rokas lējuma papīra, tām tika piešķirti numuri. Numurētu grāmatu izdošana bija novitāte grāmatizdošanas praksē. Grāmatas bija ar pašu autoru autogrāfiem, tās kļuva par bibliogrāfiskiem retumiem.
“Zelta Ābeles” kolekcijas izveidošanās
LU Bibliotēkas apgāda “Zelta Ābele” kolekcija veidota no Latvijā un Zviedrijā izdotajām grāmatām dažādās valodās. Kolekcija veidojās gadu gaitā no dažādiem avotiem — no LU Bibliotēkas krājumā esošām grāmatām, no pārņemto bibliotēku un organizāciju krājumiem, kā arī no dāvinājumiem. Grāmatas dāvināja, piemēram, Sidnejas Studentu korporāciju kopa, Latvju Biedrības Lielbritānijā Bradfordas latviešu bibliotēka. Kolekcijas grāmatas ir saņemtas arī no privātbibliotēkām, par ko liecina dāvinātāju exlibri. Grāmatu ilustratora un exlibru autora Alekseja Jupatova veidotās grāmatzīmes Rutai Gailei atrodamas divās Anšlava Eglīša grāmatās “Ģīmetne” un “Par purna tiesu”. 1936. gadā Losandželosā A. Jupatovs tika apbalvots ar Goda diplomu grāmatzīmju izstādē. Ap divsimt mākslinieka exlibri glabājas Latvijas Nacionālajā mākslas muzejā. Izdevums Das Lettische Buch (1942) ir ar valodnieka un kultūrvēsturnieka, Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieka Konstantīna Karuļa un viņa dzīvesbiedres valodnieces Lienes Rozes privātbibliotēkas exlibri. Bērnu grāmatu tulkotājas Zigrīdas Plakas dāvināto Viļa Plūdoņa “Atraitnes dēls” un Edvarta Virzas “Straumēni” eksemplārus rotā grāmatzīme, kas ir karikatūrista un ilustratora Gunāra Vīndedža autordarbs.
Basketbols 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs vīriešiem
Basketbola turnīrs vīriešiem tika aizvadīts no 6. līdz 21. augustam. Turnīrā piedalījās 12 izlases. Par čempioni kļuva ASV izlase.
Apšenieki (Grāveru pagasts)
Apšenieki (ltg) ir ciems Krāslavas novada Grāveru pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 1,5 km no pagasta centra Grāveriem, 22 km no novada centra Krāslavas un 246 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V641, netālu atrodas ezers — Kaļveits.
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Krāslavas rajonā.
Dmitrijs Sjomins
Dmitrijs Sjomins (dzimis 1983. gada 14. augustā) ir bijušais krievu hokejists, centra uzbrucējs. Visu profesionāļa karjeru aizvadījis Krievijā, Krievijas Superlīgā un vēlāk Kontinentālajā hokeja līgā kopumā aizvadot 17 sezonas.
Spēlētāja karjera
Profesionālā spēlētāja karjeru Sjomins uzsāka 1999.—00. sezonā, kad aizvadīja debijas spēli Krievijas Augstākās līgas kluba Maskavas "Spartak" rindās. 2001.—02. sezonā kluba rindās sezonu aizvadīja jau Krievijas Superlīgā. "Spartak" rindās Sjomins spēlēja līdz pat 2005.—06. sezonas noslēgumam.
2006. gada vasarā uzbrucējs pievienojās Jaroslavļas "Lokomotiv" rindām, tā sastāvā aizvadot nākamās trīs sezonas. 2009.—10. sezonu Sjomins aizvadīja Mitišču "Atlant" sastāvā, taču tad pievienojās Omskas "Avangard" rindām. Pēc četrām "Avangard" rindās aizvadītām sezonām, kuru ietvaros 2011.—12. gada sezonā Sjomins sasniedza Gagarina kausa finālu, komandas rindas uzbrucējs pameta.
2014. gada maijā Sjomins noslēdza trīs gadu līgumu ar Ufas "Salavat Julajev", taču jau pēc gada tika aizmainīts uz Ņižņijnovgorodas "Torpedo". 2019. gadā Sjomins noslēdza spēlētāja karjeru.
Grosvenedigers
Grosvenedigers (de) ir Augstā Tauerna Vendedigera grupas augstākā virsotne Austrijas rietumos, Augstā Tauerna nacionālā parka teritorijā. Tas atrodas uz robežas starp Zalcburgas un Tiroles federālajām zemēm un ir 3666 metrus augsts. Kalna virsotni klāt ledāji, pirmā dokumentētā uzkāpšana kalnā notika 1841. gadā.
Bihava (Baltkrievija)
Bihava (be) jeb Bihova (ru) ir pilsēta Baltkrievijā, Mogiļevas apgabalā, Bihavas rajona centrs pie Dņepras upes.
Vēsture
Pilsēta ir sens Lietuvas lielkņazistes ieroču ražošanas centrs. 14. gadsimtā bija Švidrigaiļa īpašumā, vēlāk kļuva par Gaštautu, tad Hodkeviču, bet 1628. gadā — Sapehu īpašumu. 16. gadsimta beigās—17. gadsimta sākumā pilsēta tika pārvērsta par nocietinātu vietu. Bihava divreiz piedzīvoja ievērojamus aplenkumus. 1702. gadā to aplenca un ieņēma koalīcija, kas karoja pret Sapehu dzimtu, bet 1707. gadā Ziemeļu kara ietvaros, cietoksni ieņēma un nopostīja krievu karaspēks.
1772. gadā Bihava Polijas pirmajā dalīšanā tika iekļauta Krievijas Impērijā. 1902. gadā pilsētā tika izbūvēts dzelzceļš. No 1917. gada 11. septembra līdz 19. novembrim Bihovā ieslodzījumā atradās Krievijas armijas ģenerāļi, kuri bija atbalstījuši Korņilova dumpi. Daudzi no tiem vēlāk kļuva par redzamiem Balto kustības līderiem. Otrā pasaules kara laikā pilsētu 1941. gada 4. jūlijā ieņēma vācu karaspēks. Gandrīz visi pilsētas ebreju iedzīvotāji tika ieslodzīti Bihavas geto, bet vēlāk iznīcināti holokaustā. Kopš 1991. gada — neatkarīgās Baltkrievijas sastāvā.
Cilvēki
Pēc nacionālā sastāva pilsētas iedzīvotāji ir baltkrievi (89,47 %) un krievi (7,96 %).
Klaudio Svaress
Klaudio Svaress Sančess (es, dzimis ) ir bijušais Meksikas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Meksikas futbola izlases dalībnieks.
Niedras (Kalkūnes pagasts)
Niedras ir ciems Kalkūnes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 233 km attālumā no Rīgas.
Klaudio Svaress
Sasniegumi
Meksika
Guļnara Zaksa
Guļnara Zaksa (en; dzimusi kā Guļnara Sahatova (ru) Alma-Atā) ir Kazahstānā dzimusi Lielbritānijas starptautiskā meistare šahā (1985).
Biogrāfija
Šaha lielmeistares Elvīras Berendas vecākā māsa. No 1984. gada līdz 1989. gadam sešas reizes piedalījusies PSRS sieviešu šaha čempionātu finālos, kuros labāko rezultātu sasniegusi 1985. gadā, kad ieņēmusi 5. vietu. 1986. gadā uzvarējusi PSRS Bruņoto spēku sieviešu šaha čempionātā. Tajā pašā gadā uzvarējusi starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā Tallinā, kurā apsteigusi tā laika vadošās Igaunijas šahistes Tatjanu Fominu un Māju Ranniku. Par panākumiem turnīros FIDE 1985. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Pārstāvējusi Kazahstānu Pasaules sieviešu šaha olimpiādē:
Ģimenes apstākļu dēļ beigusi savu šahistes karjeru.
Vivarium
Vivarium ir 2019. gada Īrijas, Beļģijas un Dānijas kopražojuma zinātniskā fantastikas filma, kuras režisors ir Lorkans Finegans. Filmā galvenās lomas atveido Imodžena Putsa un Džese Aizenbergs.
Filma stāsta par jaunu pāri, kuri, meklējot ideālo māju, nokļūst ieslodzījumā noslēpumainā labirintam līdzīgā identisku māju apkaimē.
1977. gada Eiropas čempionāts basketbolā
1977. gada Eiropas čempionāts basketbolā (EuroBasket 1977) bija 20. kontinenta čempionāts, kas norisinājās Beļģijā laika posmā no līdz. Eiropas čempionātā piedalījās 12 Eiropas vīriešu basketbola valstsvienības. Uzvaru tajā izcīnīja Dienvidslāvijas izlase.
Laipu iela (Jūrmala)
Laipu iela ir iela Jūrmalā, Bražciema apkaimē. Laipu iela sākas pie Lielupes un beidzas krustojumā ar Babītes ielu. Kopējais ielas garums ir 500 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Laipu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Polijas—Baltkrievijas robežas žogs
Polijas—Baltkrievijas robežas žogs (pl) ir 5,5 metrus augsts un ap 180 km garš atdalošs tērauda žogs uz Polijas un Baltkrievijas robežas, ko 2022. gadā uzbūvēja Polijas iestādes, lai novērstu nelegālo migrāciju no Baltkrievijas puses.
Priekšvēsture
Iemesls žoga būvniecībai uz Polijas un Baltkrievijas robežas bija migrācijas krīze, kas sākās 2021. gada pavasarī. Kopš 2021. gada vasaras strauji pieauga migrantu no Tuvo Austrumu un Āfrikas valstīm mēģinājumu nelegāli šķērsot Baltkrievijas robežu ar Lietuvu, Latviju un Poliju. Laika posmā no 2021. gada 2. septembra līdz 30. novembrim ārkārtas stāvoklis bija spēkā 183 Podlases un Ļubļinas vojevodistes apdzīvotās vietās, kas atrodas blakus Baltkrievijas robežai. Bija zināms, ka migrantus speciāli ieved un uz ES valstīm dzen Baltkrievijas valdība, lai atmaksātu ES par pret Baltkrieviju pēc 2020. gada protestu apspiešanas noteiktajām sankcijām. Polijas valdība to novērtēja kā Baltkrieviju daļēji kontrolējošās Krievijas hibrīdkaru un 2022. gadā pēc jauna Krievijas iebrukuma Ukrainā nosauca žogu par savu palīdzību Ukrainai, jo tas atvieglo bēgļu plūsmas kontroli.
2021. gada 29. oktobrī Polijas parlaments — Seims pieņēma steidzamības kārtā izskatīto likumu par mūra būvniecību gar valsts robežu ar Baltkrieviju, kas pēc prezidenta Andžeja Dudas parakstīšanas 4. novembrī stājās spēkā. Celtniecības izmaksas sākotnēji tika lēstas kā 1,2 miljardi zlotu (vairāk nekā 260 miljonu eiro), summa vēlāk pieauga līdz 353 miljoniem eiro. Par investoru kļuva Polijas robežsardze.
Līdzīgi žogi jau bija uzbūvēti ap 60 pasaules valstīs, un tika domāts par šāda žoga izbūvi gar Polijas robežu arī ar Krieviju.
Celtniecība
24. janvārī Polijas robežsardzes preses sekretāre Anna Mihaļska žurnālistiem sacīja, ka sagatavošanās darbi ir pabeigti un viņi ir gatavi sākt mūra būvniecību no 25. janvāra.
Barjeras būvniecība tika pabeigta 2022. gada 30. jūnijā.
Kritika
Pret žoga celtniecību iebilda vides aktīvisti gan Polijā, gan Baltkrievijā. Pēc viņu domām, tas sadalīs divās daļās ekosistēmu, tostarp abās valstīs esošo Belovežas gāršu, kas iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Turklāt daļa politiķu žogu nodēvēja par neefektīvu migrantu apkarošanā, kā piemēru minot līdzīgu būvi uz Ungārijas robežām ar Serbiju un Horvātiju, kas uzcelta 2015. gadā, taču tā nenoveda pie nelegālās migrācijas beigām.
Poliju vainoja arī dubultstandartos par legālo Ukrainas bēgļu pieņemšanu tai pašā laikā, kad viņa nevēlējās pieņemt nelegālos Āzijas un Āfrikas bēgļus.
Pēc sienas uzbūvēšanas tika demonstrēti aculiecinieku video par to, kā kontroles trūkuma dēļ žogs tiek pārvarēts pa zem tā izraktiem tuneļiem.
Rezultāts
Nelegālo migrantu straume no Baltkrievijas samazinājās, taču neizbeidzās.
Lielupes pamatskola
Lielupes pamatskola bija pamatskola, kas atradās Aizputes ielā 1A, Jūrmalā.
Vēsture
Skola dibināta 1946. gadā kā Rīgas pilsētas 13. pamatskola Vienības prospektā 28 un 32. Pēc Jūrmalas pilsētas izveidošanas 1959. gadā to pārdēvēja par '''Jūrmalas 13. septiņgadīgo skolu'''. 1962. gadā to apvienoja ar Jūrmalas 72. septiņgadīgo skolu un izveidoja '''Jūrmalas 6. astoņgadīgo skolu''' Aizputes ielā 1a. Mācības notika latviešu un krievu valodā. 1986. gada to pārveidoja par '''Jūrmalas 6. pamatskolu''', bet 1992. gadā par Lielupes vidusskolu. 2015. gadā to pārveidoja par Lielupes pamatskolu. Apvienojoties Jūrmalas pilsētas Lielupes pamatskolai un Jūrmalas Alternatīvajai skolai, 20021. gadā izveidojās Jūrmalas Aspazijas pamatskola.
Vasilijs Kandinskis
Vasilijs Kandinskis (,, ; dzimis , miris ) bija krievu izcelsmes krievu/vācu/franču gleznotājs un mākslas teorētiķis. Kandinskis bija viens no pirmajiem māksliniekiem, kas gleznoja darbus tīrā abstrakcionisma stilā.
Dzimis Maskavā, bērnību pavadīja Odesā. Maskavas universitātē studēja tiesības un ekonomiku. Pēc universitātes beigšanas Kandinskim piedāvāja pasniedzēja darbu Tērbatas Universitātē, no kura viņš atteicās. 30 gadu vecumā sāka nodarboties ar glezniecību. 1896. gadā pārcēlās uz Minheni. 1911. gadā Minhenē nodibināja mākslinieku grupu "Zilais jātnieks". 1914. gadā, sākoties Pirmajam pasaules karam, atgriezās Maskavā. Nepieņemot iekārtas maiņu, 1921. gadā atgriezās Vācijā. No 1922. līdz 1933. gadam pasniedza "Bauhaus" skolā. Pēc nacistu nākšanas pie varas emigrēja uz Franciju. 1939. gadā ieguva Francijas pilsonību, un nodzīvoja Francijā līdz mūža galam 1944. gadā. Dzīves laikā uzrakstīja nozīmīgus traktātus Garīgais mākslā (1911) un Punkts, līnija un plakne (1922).
Relativity Media
Relativity Media ir ASV mediju kompānija, kuras sēdeklis atrodas Beverlihilsā, Kalifornijā. To 2004. gadā dibināja Linvuds Spinkss un Raiens Kavanovs. Līdz bankrotam tā bija trešā lielākā mazā studija pasaulē. Tā veica pilna apjoma kinostudijas darbus: iegādājās, attīstīja, ražoja un izplatīja filmas. Uzņēmuma partneri un finanšu iestādes, tādas kā Citibank, Merrill Lynch, Deutsche Bank un citas, kopš 2012. gada ir ieguldījušas 20 miljardus ASV dolāru izklaides investīcijās. Relativity Media darbojās arī modes, sporta, digitālajā un mūzikas jomā.
pēc tiesas prāvām un aizdevuma maksājumu iztrūkuma uzņēmums ASV Bankrota tiesas Ņujorkas dienvidu apgabalam iesniedza pieteikumu par bankrotu. Kā rezultātā uzņēmums sāka pārdot iepriekš iegādātās filmu idejas, tostarp "Sufražiste" (Suffragette), Jane Got a Gun, The Bronze, "Visums starp mums" (The Space Between Us), Solace, Kidnap, "Pirms es pamostos" (Before I Wake), Animal Crackers, "Dūzis" (Shot Caller) un The Secret Scripture. Uzņēmums izkļuva no bankrota 2016. gada martā, bet 2018. gada maijā tas atkal iesniedza bankrota pieteikumu. Studija joprojām ir atvērta uzņēmējdarbībai, un tagad to vada tās jaunais mātesuzņēmums UltraV Holdings.
Pret latviešu tautu vērstā totalitārā komunistiskā režīma genocīda upuru piemiņas diena
Pret latviešu tautu vērstā totalitārā komunistiskā režīma genocīda upuru piemiņas diena ir Latvijas atceres un atzīmējamā diena decembra pirmajā svētdienā. Pēc Austrumu latviešu biedrības iniciatīvas šo dienu kā atceres dienu cietušajiem Staļina represijās 20. gadsimta 30. gadu beigās apstiprināja Saeima 1998. gadā.
Vēsturiskie notikumi
Represijas pret latviešiem PSRS izvērsa Lielā terora laikā. Tās tika uzsāktas līdz ar 1937. gada 23. novembrī PSRS iekšlietu tautas komisāra Nikolaja Ježova nosūtīto rīkojumu visām republiku NKVD, apgabalu un novadu NKVD pārvaldēm:
Heinrihs Hauslers
Heinrihs Hauslers (de; dzimis Inverellā, Austrālijā) ir vācu izcelsmes Austrālijas šosejas riteņbraucējs. Hauslers šobrīd pārstāv UCI WorldTour komandu . Karjeras laikā uzvarējis divos Lielo tūru posmos: vienā 2005. gada Vuelta a España un vienā 2009. gada Tour de France posmā. Hausletrs tiek uzskatīts par labu klasiku speciālistu, kā arī uzvarējis 2015. gada Austrālijas čempionātā grupas braucienā.
Hauslera tēvs ir vācietis, bet māte austrāliete, viņš piedzima Inverellā, bet 1998. gadā 14 gadu vecumā pārcēlās uz Vāciju, lai kļūtu par profesionālu riteņbraucēju.
Pret latviešu tautu vērstā totalitārā komunistiskā režīma genocīda upuru piemiņas diena
Atceres dienas pieņemšana
Ideju Latvijā decembra sākumā iedzīvināt atceri par NKVD "Latviešu operācijā" cietušajiem rosināja Austrumu latviešu biedrība. Tās organizētajā konferencē Genocīds pret latviešu tautu Padomju Savienībā 1997. gada 7. decembrī tika pieņemta rezolūcija ''Par piemiņas dienas noteikšanu latviešiem, kas gājuši bojā staļiniskā genocīda laikā Padomju Savienībā 1937.-1938. gadā''. Rezolūcijā, kurā akcentēta sešdesmitgade kopš „pirmajām visbriesmīgākajām un asiņainākajām represijām, kādas jebkad pasaulē tikušas vērstas pret latviešu tautu”, Saeimai lūgts izsludināt katra gada 3. decembri par sēru dienu „bojā gājušo genocīda upuru svētajai piemiņai”. 10. decembrī rezolūciju (ar pavadtekstu) kā atklātu vēstuli Saeimas priekšsēdētājam Alfrēdam Čepānim saņēma Saeimas kanceleja un nodeva visām Saeimas frakcijām, pie frakcijām nepiederošajiem deputātiem un Cilvēktiesību un sabiedrisko lietu komisijai. Grozījumus galīgajā lasījumā pieņēma 1998. gada 17. jūnijā, tos prezidents izsludināja 1998. gada 8. jūlijā.
Atceres dienas pieminēšana publiskajā telpā
Saskaņā ar Latvijas Sociālās atmiņas monitoringa datiem šo atceres dienu Latvijā vispār nav atzīmējuši 86,6% iedzīvotāju. Nepastāv arī mediju tradīciju atceres dienas pieminēšanā, krievvalodīgajā presē tā vispār netiek pieminēta.
Sūzana Laliča
Sūzana Katrīna Laliča (en; dzimusi kā Vokere (en), no 1986. līdz 1994. gadam precējusies kā Arkela (en)) ir Lielbritānijas starptautiskā lielmeistare šahā (1985).
Biogrāfija
No 1980. gadu vidus līdz 2000. gadu sākumam bijusi viena no vadošajām Anglijas šahistēm. Piecas reizes uzvarējusi Lielbritānijas sieviešu šaha čempionātos (1986, 1990, 1991, 1992, 1998).
Hohkēnigs
Hohkēnigs (de) ir Berhtesgādenes Alpu augstākā virsotne Austrijas rietumos, uz dienvidiem no Zalcburgas. Tas atrodas uz Zalcburgas federālajā zemē un ir 2941 metrus augsts. Kalna masīvā ierīkotas slēpošanas trases, virsotnē - tūristu mītne.
Sūzana Laliča
Biogrāfija
Divas reizes piedalījusies Pasaules čempionāta šahā sievietēm starpzonu turnīros:
Pārstāvējusi Anglijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1985. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 1996. gadā viņai piešķirts arī vīriešu starptautiskā meistara (IM) nosaukums.
Bobslejs 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — monobobs sievietēm
Monobobs sievietēm bija viena no 4 disciplīnām bobslejā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Jandziņas bobsleja un kamaniņu trasē, Pekinā. 2022. gada 13. februārī tika aizvadīts 1. un 2. brauciens, bet 14. februārī notika 3. un 4. brauciens. Olimpiskās medaļas tika pasniegtas, saskaitot visu braucienu rezultātus. Sacensībās kopā bija pārstāvētas 20 sportistes no 15 valstīm. Šī bija pirmā reize, kad monobobs sievietēm bija iekļauts olimpisko spēļu programmā.
Olimpisko zelta medaļu šajā disciplīnā izcīnīja ASV sportiste Kailija Hamfrīza (finiša laiks — 4:19.27), sudraba medaļu arī ieguva ASV sportiste Eleina Meiersa Teilore (finiša laiks — 4:20.81), bet bronzas medaļu ieguva Kanādas sportiste Kristīna de Bruina (finiša laiks — 4:21.03). Hamfrīza izcīnīja savu trešo olimpisko zelta medaļu, bet de Bruinai šīs bija pirmā olimpiskā medaļa.
Kvalifikācija
Šajā disciplīnā bija paredzēts, ka piedalīsies 20 monoboba pārstāvēm. Kvalifikācija tika noteikta, pamatojoties uz pasaules rangu 2021./2022. gada sezonā no 2020. gada 15. oktobra līdz 2022. gada 16. janvārim. Pilotei ir jābēt startējušai sešās dažādās sacīstēstrīs dažādās trasēs un jābūt ar rezultātu piecās no šīm sacīkstēm. Turklāt pilotam bija jābūt starp TOP 40 labākajām sieviešu sacensībās.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Sacensībās startēja 20 sportisti no 16 valstīm.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Ludvigs Feierbahs
Ludvigs Andreass fon Feierbahs (de, ; dzimis, miris ) bija vācu filozofs un antropologs. Viņš vislabāk ir zināms kā grāmatas "Kristietības būtība" (Das Weſen des Chriſtenthums, 1841) autors. Tajā ir izklāstīta Feierbaha filozofija un reliģijas kritika. Vēlāk no šī darba stipri ietekmējās Kārlis Markss un Frīdrihs Engelss. Feierbaha idejas ietekmēja arī dialektiskā materiālisma attīstību.
Indriķis Kalniņš
Indriķis Heinrihs Kalniņš (, Rīga - Kalamazū) bija Latvijas un ASV šahists.
Biogrāfija
Beidzis Latvijas Universitātes matemātikas fakultāti, pēc tam strādājis par sekretāru Iekšlietu ministrijā. Bijis aktīvs šahists un šaha dzīves organizators. Trīs reizes piedalījies Latvijas šaha čempionātos, bet 1936. gadā kā 2. rezervists pārstāvēja Latvijas izlasi neoficiālajā šaha olimpiādē Minhenē (+3, =4, -1). . 1937. gadā ievēlēts par Latvijas Šaha savienības kasieri. 1938. gadā bijis Latvijas šahistu komandas pārstāvis Latvijas un Igaunijas valstu mačā. 1938. gadā bijis Iekšlietu ministrijas šaha komandas līderis 5. Valsts un pašvaldību darbinieku šaha komandu turnīrā.
Otrā pasaules kara gados devies bēgļu gaitās. Sākumā bijis dažādās pārvietoto personu nometnēs Bavārijā, kur uzstājies arī ar lekcijām par šaha spēles vēsturi un attīstību. 1947. gadā Rēgensburgā uzvarējis šaha ātrspēles turnīrā.
Vēlāk parcēlies uz dzīvi ASV, kur dzīvojis Mičiganā. 1953. gadā kopā ar Edmāru Medni, Nikolaju Kamparu un citiem latviešu izcelsmes šahistiem piedalījies ASV atklātajā šaha čempionātā. 1955. gadā ar 6½ punktiem no 8 iespējamajiem izcīnījis 2. vietu Mičiganas štata šaha čempionātā un tikai par puspunktu atpalicis no uzvarētāja Leonīda Dreiberga. 1956. gadā uzvarējis Kalamazū pilsētas šaha čempionātā. Līdz pat sava mūža beigām piedalījies ASV latviešu organizāciju darbā.
Volksparkstadion
Volksparkstadion ir stadions Hamburgā, Vācijā. Stadionā ir 57 000 sēdvietas un tajā savas mājas spēles aizvada Hamburger SV.
Nikolajeva (Kubulu pagasts)
Nikolajeva ir ciems Kubulu pagastā, Balvu novadā. Atrodas 219 km attālumā no Rīgas.
Vecā ostmala
Vecā ostmala ir iela Liepājā, kas atrodas Vecliepājas apkaimē. Iela sākas pie Liepājas ezera, bet beidzas krustojumā ar Muitas ielu. Ielas garums ir ap 1485 metriem un to sedz gan asfaltbetons, gan bruģis. Posmā no Radio ielas līdz Spīķeru ielai kustība norit vienā virzienā, bet pārējos posmos kustība norit abos virzienos. Ielas apbūve sastāv no pirmskara mūra ēkām. Iela iet gar Tirdzniecības kanālu.
Vecajā ostmalā 24 atrodas Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes Liepājas nodaļa.
Frederiks Rendells
Frederiks Dereks Rendells (en; dzimis, miršanas datums nav zināms) bija britu vieglatlēts, 1900. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.
Rendells 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja maratona skriešanas disciplīnā. Diemžēl viņš bija viens no sešiem sportistiem, kas izstājās no sacensībām un nefinišēja.
Zilupes ģerbonis
Zilupes pilsētas ģerbonis ir viens no Zilupes pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts.
Heraldiskais apraksts
Ģerboņa vairogs vertikāli dalīts divās vienādās daļās — kreisā puse sarkanā un labā puse zelta krāsā. Ģerbonim pa vidu attēlota vertikāli novietota senlaicīga atslēga, kas norāda, ka Zilupe ir pierobežas pilsēta. Atslēga zelta pusē ir sarkanā krāsā, bet sarkanajā pusē zelta krāsā.
Johans Skots Erigena
Johans Skots Erigena (la; dzimis ap 815. gadu, miris ap 877. gadu) bija agro viduslaiku īru teologs, neoplatoniķu filozofs, tulkotājs un dzejnieks. Viens no redzamākajiem Karolingu renesanses darboņiem. Viens no filozofiem, kurš integrēja grieķu un neoplatoniķu filozofiju kristīgajā filozofijā. Dažkārt tiek uzskatīts par pirmo sholastiķi.
No apmēram 845. gada Erigena uzturējās Kārļa II Plikgalvja galmā. Tulkoja grieķu filozofiju darbus latīniski. Lai arī galvenais Erigenas darbs De divisione naturae ietekmēja turpmākos kristiešu domātājus, tālaika baznīca to nosodīja. Pēc leģendas miris, kad viņa skolnieki to nodūruši ar rakstāmspalvām.