cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Augšiela (Rīga)
Augšiela ir Rīgas iela Latgales priekšpilsētas Grīziņkalna apkaimē. Augšiela sākas pie Augusta Deglava ielas krustojuma un beidzas pie Jāņa Asara ielas. Ielas kopējais garums ir 377 metri.
Lielupe (Krāčupes satekupe)
Lielupe ir Krāčupes kreisā satekupe Valmieras novadā. Dažkārt par Lielupi uzskata arī pašu Krāčupi līdz tās ietecei Gaujā.
Izveidojas, satekot Austras strautam no labās un Vīburupei no kreisās puses. Tek dienvidu-dienvidrietumu virzienā. Pie Krāčiem, satekot no labās puses ar Andrupi, izveido Krāčupi. Lielupi šķērso valsts autoceļš V232 (Daksti–Jērcēni–Rami), tā krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.
Jaungaiļi
Jaungaiļi var būt:
Martina Korenova
Martina Korenova (cz; dzimusi kā Holoubkova (cz) ) ir Čehijas starptautiskā meistare šahā (1993).
Biogrāfija
Pārstāvējusi Čehiju Pasaules šaha olimpiādē:
Pārstāvējusi Čehiju Eiropas komandu sieviešu šaha čempionātā:
Par panākumiem turnīros FIDE 1993. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Uz laiku okupētās Ukrainas teritorijas
Uz laiku okupētās Ukrainas teritorijas (uk, ru) ir teritorijas ar juridisko statusu, kuru Ukraina noteica attiecībā uz tām tās starptautiski atzītajām teritorijām, kuras tā nekontrolē Krievijas—Ukrainas kara dēļ:
Hronoloģija
2014. gada 15. aprīlī Ukrainas Augstākā Rada piešķīra Krimas Autonomajai Republikai un Sevastopoles pilsētai uz laiku okupēto teritoriju statusu.
2015. gada 17. martā Augstākā Rada atzina arī dažus Doneckas un Luhanskas apgabala rajonus, ciemus un pilsētas par uz laiku okupētām teritorijām.
2019. gada 7. februāra Ukrainas prezidenta pavēlē Nr. 32/2019 tika precīzi norādīts uz Donbasa robežlīnijām un uz laiku okupēto teritoriju sarakstu Donbasā.
Šo teritoriju tiesisko režīmu nosaka Ukrainas likums "Par pilsoņu tiesību un brīvību nodrošināšanu un tiesisko režīmu uz laiku okupētajās Ukrainas teritorijās", ar precizējumiem likumā "Par Ukrainas suverenitāti pār Donbasu".
Pirms Krievijas iebrukuma 2022. gadā
Pirms Krievijas 2022. gada iebrukuma uz laiku okupētās teritorijas bija:
Krievijas iebrukuma laikā 2022. gadā
2022. gada iebrukuma sākumā Krievijas karaspēks okupēja:
Ukrainas bruņoto spēku pretuzbrukumā 2022. gada rudenī izdevās atgūt lielāko daļu no okupētajiem apgabaliem valsts ziemeļos, ziemeļaustrumos un dienvidos.
2022. gadā anektētās teritorijas
2022. gada 30. septembrī Krievijas prezidents Vladimirs Putins kopā ar okupēto apgabalu vietvalžiem, pamatojoties uz starptautiski neatzīto referendumu rezultātiem, parakstīja rīkojumu par Doneckas, Hersonas, Luhanskas un Zaporižjas apgabala iekļaušanu Krievijas Federācijas sastāvā.
Toms un Džerijs: Riekstkodis
"Toms un Džerijs: Riekstkodis" (en) ir 2007. gada ASV animācijas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Spike Brandt. Filmā galvenās lomas ierunājuši Spike Brandt, Viljams Hanna, Tonijs Červons, Džo Aļaskijs, Chantal Strand, Īans Džeimss Korlets, Ketlīna Bāra, Tara Strong, Garijs Krīts, Trevor Devall, Ričards Ņūmens un Marks Olivers. Filmas pirmizrāde notika.
Lilija Štengele
Lilija Štengele (dzimusi, mirusi ) bija latviešu aktrise. Galvenokārt tēlojusi komiskas un raksturlomas salonizrādēs.
Operdziedātājas un aktrises Mildas Brehmanes-Štengeles vīra māsa. Aktrisei bijušas romantiskas attiecības ar aktieri un režisoru Alfredu Amtmani-Briedīti.
Dovžanska
Dovžanska (uk) ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas austrumos Luhanskas apgabalā. Izvietojusies apgabala dienvidos, Dovžanskas rajona centrs (rajonā neietilpst). Dovžanskas pilsētas padomei pakļauta Vozneseņivkas pilsēta un pieci pilsētciemati: Volodarska, Kaļiņinska, Komsomoļska, Leņinske, Šahtarske (kopā 83,8 km², 98 436 iedzīvotāji (2012) ).
Pilsēta izveidota 1938. gadā, apvienojot vairākus ogļraču un metalurgu ciematus. Nosaukta par godu revolucionāram Jakovam Sverdlovam par Sverdlovsku. 2016. gadā pārdēvēta tagadējā vārdā. Mūsdienās akmeņogļu ieguves, metalurģijas un mašīnbūves centrs.
Droheda
Droheda (en, ga) ir lielākā pilsēta Lautas grāfistē, Lensteras provincē, Īrijā. pilsētā dzīvoja 40 956 iedzīvotāji.
Zvonimirs Soldo
Profesionāla futbolista karjeru sāka Dinamo Zagreb. Pēc tam spēlējis arī citos Horvātijas klubos — NK Zadar un Inter Zaprešić. 1996. gadā pievienojās Vācijas Bundeslīgas klubam VfB Stuttgart. Tā sastāvā 1997. gadā kļuva par Vācijas kausa ieguvēju. 1998. gadā spēlēja UEFA Kausu ieguvēju kausa finālā, kur viņa komanda piekāpās Chelsea. Spēlētāja karjeru beidza 2006. gadā.
Horvātijas izlasē debitēja draudzības spēlē pret Slovākiju. Izlases sastāvā piedalījies 1996. gada Eiropas čempionātā un divos FIFA Pasaules kausa finālturnīros (1998, 2002). 1998. gadā ar izlasi izcīnīja 3. vietu. Pēc 2002. gada Pasaules kausa noslēdza karjeru izlasē. Izlases rindās nospēlējis 61 spēli un guvis trīs vārtus.
2008. gadā kļuva par Zagrebas "Dinamo" galveno treneri un tajā pašā sezonā izcīnīja Horvātijas čempiontitulu, taču nostrādāja šajā amatā tikai pusi sezonas. No 2009. līdz 2010. gadam bija Vācijas kluba 1. FC Köln galvenais treneris.
Spēlētāja karjera
Inker Zaprešić
Dinamo Zagreb
VfB Stuttgart
Trenera karjera
Dinamo Zagreb
Kalle Jērnkroks
Kalle Jērnkroks (sv, dzimis ) ir zviedru hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2021) Jērnkroks pārstāv NHL komandu Sietlas "Kraken". Iepriekš Jērnkroks ir spēlējis Našvilas "Predators", kā arī SHL līgas komandā Brynäs IF un AHL komandās Grandrepidsas "Griffins" un Milvoki "Admirals".
Zviedrijas hokeja izlases sastāvā Jērnkroks ir spēlējis 2012., 2013. un 2014. gada Pasaules čempionātā.
Latvijas Universitātes Medicīnas fakultāte
Latvijas Universitātes Medicīnas fakultāte (LU MF) dibināta 1919. gada septembrī, bet 1950. gadā fakultāti atdalīja no Latvijas Universitātes un uz tās bāzes izveidoja Rīgas Medicīnas institūtu. Fakultātes darbību atjaunoja 1998. gadā. Medicīnas fakultātē realizē augstāko profesionālo studiju programmu ārstniecībā, kā arī veselības zinātņu bakalaura un maģistra programmas māszinībās, farmācijas bakalaura un maģistra programmas un virkni doktorantūras programmu. Fakultātē strādā vairāk kā 120 mācībspēku, arī vizitējošie profesori no Vācijas, ASV un Šveices.
Vēsture
Lēmumu par Latvijas Augstskolas Medicīnas fakultātes izveidi pieņēma 1919. gada vasarā, bet 1919. gada 28. augustā uz pirmo sēdi sanāca fakultātes izveides subkomisija, kurā piedalījās Ādams Butuls, Augusts Pētersons, Gustavs Reinhards, Pēteris Sniķers, Oskars Voits un Eduards Zariņš. 1919. gada 11. septembrī profesora E. Zariņa vadībā notika pirmā Medicīnas fakultātes dekanāta sēde. Pirmie fakultātes mācībspēki pamatā bija Tērbatas un Maskavas universitāšu, kā arī Pēterpils Kara medicīnas akadēmijas beidzēji, bet daži bija pieaicināti arī no Zviedrijas, Austrijas un ASV universitātēm. 1920. gadā Medicīnas fakultātes dekāna kabinetu un kanceleju iekārtoja bijušā pareizticīgo semināra ēkā Kronvalda bulvārī 9. Tajā vispirms iekārtoja Anatomijas katedru, vēlāk fizioloģijas un fizioloģiskās ķīmijas, vispārējās patoloģijas, farmakoloģijas, higiēnas un mikrobioloģijas katedras. Kopš 1928. gada fakultātes klīniskā pamatbāze bija Rīgas pilsētas 2. slimnīca, bet studentu apmācība notika arī Rīgas pilsētas 1. slimnīcā, Sarkanā Krusta slimnīcā, Bērnu slimnīcā, Rīgas pilsētas Sarkankalna slimnīcā, pilsētas morgā Maskavas ielā u. c. Zobārstniecības nodaļas vajadzībām pielāgoja ēku Stabu ielā 9. Pēc Latvijas okupācijas Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā lielākā daļa Medicīnas fakultātes devās trimdā uz Vāciju, kur turpināja akadēmisko darbību Baltijas Universitātē. Pateicoties enerģiskajam fakultātes dekānam Paulam Stradiņam, 1945. gadā atsāka LVU Medicīnas fakultātes darbību ar samērā lielu studentu skaitu. 1945. gadā notika pāreja no sešgadīgās uz PSRS medicīnas institūtiem raksturīgo piecgadīgo ārstniecības studiju programmu, tomēr 1947. gadā atkal atgriezās pie sešgadīgas programmas. 1946. gada LK(b)P Centrālkomitejas biroja sēdē Medicīnas fakultātes mācībspēkus raksturoja kā politiski neuzticamus un nepietiekami kvalificētus, tādēļ vadošos fakultātes posteņos iecēla iebraucējus no PSRS, kuri ieviesa padomju augstskolu tradīcijas un darba kārtību. 1950. gada 10. jūnijā izdeva Staļina parakstītu PSRS Ministru padomes rīkojumu nr. 8640-r”: „Atļaut Latvijas PSR Ministru padomei uz Latvijas Valsts universitātes Medicīnas fakultātes bāzes organizēt Latvijas PSR Veselības ministrijas Rīgas Medicīnas institūtu”. 1997. gada 22. oktobrī notika pirmā LU Medicīnas fakultātes atjaunošanas iniciatīvas grupas sēde. 27. decembrī to atbalstīja LU Senāts, pieņemot lēmumu Nr. 170 „Par Medicīnas fakultātes atjaunošanu Latvijas Universitātē”. Ar LU rektora Jura Zaķa 1998. gada 2. februāra pavēli par Medicīnas fakultātes pagaidu dekānu iecēla Uldi Vikmani, bet 1. jūnijā fakultāte oficiāli atsāka darbu. Medicīnas fakultātes atjaunošanas svinīgā sēde notika 1998. gada 4. septembrī. 1999. gada 25. novembrī Rīgas 1. slimnīcas teritorijā Šarlotes ielā 1 atklāja LU Medicīnas fakultātes dekanāta telpas, kas tur atradās līdz 2013. gada septembrim, kad dekanāta telpas iekārtoja LU galvenajā ēkā. Kopš 2019. gada janvāra fakultātes administrācija un preklīniskās izglītības telpas atrodas Latvijas Universitātes Zinātņu mājā Jelgavas ielā 1 Torņakalna apkaimē.
Profesori (1919-1950)
Otrā pasaules kara beigās daudz LU MF docētāju devās bēgļu gaitās un vairums pirms kara izveidoto zinātnisko skolu neguva turpinājumu. Medicīnas fakultātes dekāns 1944. - 1947. gadā bija profesors Pauls Stradiņš, darbu fakultātē turpināja bērnu ķirurgs Aleksandrs Bieziņš (1897-1975), oftalmologs Kārlis Balodis (1889-1964), stomatologs Dominiks Kalvelis (1903-1988) un iebraucēji no PSRS: anatoms Vasīlijs Kalbergs (1893-1983), bioķīmiķis Aleksandrs Šmits (1892-1978), ftiziatrs Ernests Burtnieks (1898-1958) u.c.
Mācībspēki (2017)
Fakultātes dekāns Valdis Folkmanis, prodekāns Gustavs Latkovskis, profesori Daina Andersone, Viesturs Boka, Uga Dumpis, Andrejs Ērglis, Konstantīns Kalnbērzs, Vija Zaiga Kluša, Gundega Knipše, Dainis Krieviņš, Mārcis Leja, Jurijs Markovs, Ruta Muceniece, Valdis Pīrāgs, Andris Rubins, Ingrīda Rumba-Rozenfelde, Alfrēds Jānis Sīpols, Nikolajs Sjakste, Immanuels Taivans, Uldis Vikmanis, Aija Žileviča, asociētie profesori Igors Aksiks, Ināra Marija Ančupāne, Sarmīte Boka, Ilva Daugule, Inguna Ebela, Inese Folkmane, Valentīna Gordjušina, Ieva Henkuzena, Baiba Jansone, Arnolds Jezupovs, Alvils Krams, Džanna Krūmiņa, Vladimirs Kuzņecovs, Aldis Puķītis, Silvija Remberga, Una Riekstiņa, Tūrs Selga, Gunta Strazda, Tatjana Tračevska, Ilze Vīberga, Egils Vjaters, viesprofesori Klauss Hermans Francs Fogts, Francs Siksts Keks, Egils Vēverbrants, docenti Ainārs Bajinskis, Māris Bukovskis, Zane Dzirkale, Alinta Hegmane, Sergejs Isajevs, Patrīcija Ivanova, Igors Ivanovs, Tālis Kauliņš, Līga Krīgere, Jānis Misiņš, Aleksejs Miščuks, Solvita Olsena, Dzintars Ozoliņš, Inese Kolontaja-Zaube, Silvestrs Rubins, Kristīne Saleniece, Armands Sīviņš, Aiga Stāka, Ieva Tolmane, Valērijs Žarkovs, lektori Ilze Aizsilniece, Inita Buliņa, Kristīne Geldnere, Dagnija Gulbe, Jevgeņijs Kalējs, Viktors Kozirovskis, Ina Mežiņa-Mamajeva, Inese Paudere, Kaspars Peksis, Milāna Zabunova.
Končas pludmale
Končas pludmale (eu, es) ir pusmēness formas pludmale Končas līcī, kas atrodas Sansevastjanā, Basku Zemē, Spānijas ziemeļu daļā. Pludmales kopējais garums ir ap 1500 metriem, vidējais platums ir ap 40 metriem, bet kopējā platība aizņem ap 54 000 m².
Pludmale ir populārs tūrisma galamērķis. 2007. gada 31. decembrī pludmale tika atzīta par vienu no Divpadsmit Spānijas dārgumiem. 2018. gadā, Tripadvisor pēc apmeklētāju sniegtā vērtējuma, Končas pludmali atzina par ceturto skaistāko pludmali pasaulē un visskaistāko pludmali Eiropā.
Kazinci
Kazinci var būt:
Viljafafilas ezeri
<mapframe text="Viljafafilas ezeri" width=300 height=300 zoom=10 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q3385206" }
Viljafafilas ezeri (es) ir divu sālszeru grupa Spānijas ziemeļrietumos, Kastīlijas un Leonas Samoras provincē. Ap ezeriem izveidota aizsargājama dabas teritorija. 1989. gadā Viljafafilas ezeri tika iekļauti Rāmsaras konvencijas aizsargājamo vietu sarakstā. Tā ir ievērojama putnu ziemošanas vieta, sezonā šeit uzturas vidēji 32 000 putnu.
Trauksme mežā 3
"Trauksme mežā 3" (en) ir 2010. gada ASV animācijas filma, kuras režisors ir Kodijs Kemerons. Galvenās lomas ierunājuši Metjū Dž. Mans, Medija Teilore, Melisa Stērma, Kārlijs Skots Kolinss, Siera Bravo, Harisons Fāns un Dana Snaiders. Filmas pirmizrāde notika Krievijā, un  ASV. Šī ir "Trauksme mežā" filmu sērijas trešā daļa.
Valija Veščunas-Jansone
Valija Veščunas-Jansone (1902-1990) bija latviešu advokāte. Viena no trim sievietēm, kas apbalvota ar Lāčplēša Kara ordeni.
Biogrāfija
Valija Valērija Veščunas dzimusi 1902. gada 4. oktobrī Bulduros. Tēvs lietuvietis, māte latviete. Izglītību ieguvusi Rīgas pilsētas ģimnāzijā.
Sākoties Bermonta armijas uzbrukumam, 1919. gada oktobrī brīvprātīgi iestājusies Latvijas armijā. Piedalījusies daudzās kaujās pret bermontiešiem 7. Siguldas kājnieku pulka sastāvā.
Lāčplēša Kara ordenis piešķirts 1922. gadā par kauju pie Piņķiem Babītes rajonā. 1919. gada 19. novembrī izlūkgājiena laikā Valija Veščunas viena no pirmajām šķērsoja Lielupi un, neskatoties uz ienaidnieka pārspēku, ieņēma "Plāņu" mājas, kur tika saņemti gūstekņi un trofejas.
1919. gada 25. decembrī viņa tika atvaļināta dižkareivja dienesta pakāpē. Pabeigusi mācības ģimnāzijā. Pēc tam strādājusi Rīgas pilsētas īres valdē. Bijusi biedrības "Latvijas Ērgļi" sieviešu nodaļas priekšniece.
Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Kurzemi. Pēc kara dzīvoja Jūrmalā, kur mirusi 1990. gada 10. jūnijā. Viņa tika apbedīta Lielupes kapos.
2001. gadā viņas bijušajā dzīvesvietā Peldu ielā 19 Vecrīgā tika atrasts Latvijas Centrālās padomes memoranda oriģināls, kas bija paslēpts zem grīdas dēļiem.
Hosē Čamots
Hosē Antonio Čamots (es, dzimis ) ir Argentīnas futbola futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja kreisās malas aizsarga pozīcijā, bijis Argentīnas futbola izlases dalībnieks.
Pārstāvējis komandas Argentīnā, Itālijā un Spānijā. Ar AC Milan komandu 2003. gadā uzvarējis UEFA Čempionu līgā.
Ar Argentīnas futbola izlasi piedalījies 1994., 1998. un 2002. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Sasniegumi
Lazio
Milan
Kriškāni
Kriškāni var būt:
Nikolass Otamendi
Nikolass Ernans Otamendi (es; dzimis ) ir Argentīnas futbolists. Pašlaik (2023) Otamendi pārstāv Portugāles Premjerlīgas klubu Lisabonas "Benfica" un Argentīnas futbola izlasi.
Otamendi savu karjeru sāka savas dzimtās pilsētas klubā Buenosairesas "Velez Sarsfield". Vēlāk pārstāvējis FC Porto, Valencia CF un Belu Orizonti "Atletico Mineiro". 2015. gadā Otamendi parakstīja piecu gadu līgumu ar Manchester City.
Argentīnas izlasē spēlējis 2010. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Porto
Manchester City
Benfica
Argentīna
Individuālie sasniegumi
Batama
Batama ir pilsēta un osta Indonēzijā, Riau Salu provinces lielākā pilsēta. Izvietojusies Riau arhipelāgā, aizņem Batamas salu, kā arī ar to ar tiltiem savienotās Rempanas un Galanas salas, kā arī vairākus desmitus sīku saliņu. Nozīmīgs rūpnieciskais un transporta centrs, ko no Singapūras šķir 15 km platais Singapūras šaurums. Pilsētai ir brīvās tirdzniecības zonas statuss Indonēzijas-Malaizijas-Singapūras Izaugsmes Trijstūrī, ko veido Batama, Singapūra un Džohorbahru. Viena no visstraujāk augošajām Indonēzijas pilsētām.
Vēsture
Lai arī pilsētas teritorija, kā liecina vēstures dokumenti, bijusi apdzīvota jau kopš 3. gadsimta, tās attīstība izsākusies 20. gadsimta otrajā pusē. 1960. gados nelielajā Sambu salā iepretī Singapūrai tika uzbūvēta naftas produktu pārkraušanas osta. 1973. gadā Batamas salai tika piešķirts industriālās teritorijas statuss un nodibināta speciāla Batamas salas industriālās attīstības pārvalde. 1983. gadā strauji augošajai Batamai tika piešķirts municipalitātes statuss, bet 1999. gadā piešķirts apriņķa līmeņa pilsētas statuss.
Iedzīvotāji
Sakarā ar pilsētas straujo industriālo izaugsmi tajā izveidojies etniski jaukts iedzīvotāju sastāvs. Liela daļa iedzīvotāju joprojām ir vietējie malajieši (26,8%), bet dzīvo arī ievērojams skaits javiešu (17,6%), bataku (15,0%), minankabau (14,9%) un ķīniešu (6,3%). Pēc konfesionālās piederības lielākā daļa iedzīvotāju ir musulmaņi (72%), bet 21,1% kristieši un 6,7% budisti.
Ekonomika
Batama ir nozīmīgs rūpniecības un transporta centrs, brīvās tirdzniecības zona. Attīstīta naftas pārstrāde, elektroniskā, elektrotehniskā rūpniecība, kuģu būve. Attīstās tūrisms — Batama ir trešais noslogotākais tūristu galamērķis pēc Bali un Džakartas.
Teilors Finijs
Teilors Finijs (en; dzimis Bolderā) ir bijušais amerikāņu riteņbraucējs. Startēja šosejas un treka sacensībās, kur specializējās individuālajā braucienā un individuālajā iedzīšanā, kur 2009. un 2010. gadā kļuva par Pasaules čempionu.
Karjeras sākums un amatiera karjera
Teilors ir bijušā profesionālā riteņbraucēja Deivisa Finija un bijušās ātrslidotājas un olimpiskās zelta medaļa ieguvējas šosejas riteņbraukšanā Konijas Kārpenteres-Finijas dēls.
Finijs riteņbraukšanas sacensībām pievērsās 16 gadu vecumā, startējot Team Slipstream jauniešu komandā. 2007. gada augustā viņš uzvarēja Pasaules čempionātā junioriem individuālajā braucienā. Kopš tā laika viņš piedalījās valsts līmeņa, kā arī Pasaules kausa un Pasaules čempionāta sacensībās treka riteņbraukšanā.
2008. gada olimpiskajās spēlēs 17 gadu vecumā viņš finišēja septītajā vietā individuālajā iedzīšanā. Tajā pašā gadā viņš ASV treka čempionātā ieguva medaļas 1 km individuālajā braucienā, individuālajā iedzīšanā un komandas iedzīšanā.
Trek–Livestrong (2009–2010)
2008. gada 24. septembrī Lānss Ārmstrongs paziņoja, ka Finijs ir iekļauts viņa organizētajā U23 komandā.
2010. gada 29. jūlijā tika paziņots, ka Finijs ar komandas biedriem Džesi Serdžentu un Klintonu Eiveriju piedalīsies Danmark Rundt sacensībās Team RadioShack sastāvā.
2009. gada 26. martā viņš uzvarēja individuālajā iedzīšanā 2009. gada Pasaules čempionātā treka riteņbraukšanā un atkārtoja šo panākumu arī 2010. gadā.
BMC Racing (2011–2016)
2010. gada 22. septembrī BMC Racing Team paziņoja, ka Finijs 2011. gadā kļūs par komandas dalībnieku.
2012. gada Giro d'Italia pirmajā posmā, kurš bija individuālais brauciens, Finijs izcīnīja uzvaru, kļūstot par sacensību kopvērtējuma līderi. Vadību tūrē viņš saglabāja arī nākamajos divos posmos, bet trešā posma finišā viņš iekļuva kritienā un savainoja kājas potīti. Ceturtais posms bija komandu brauciens un pēc tā līdera pozīciju pārņēma Lietuvas sportists Ramūns Navardausks.
2014. gadā Finijs otro reizi uzvarēja ASV čempionātā individuālajā braucienā, taču divas dienas vēlāk grupas braucienā piedzīvoja kritienu, kas apdraudēja viņa turpmāko karjeru. Pēc kritiena Finijs ieslīdēja ceļa nožogojuma barjerā, gūstot smagas apakšstilba kaula un ceļgala traumas. Lai arī sākotnēji tika prognozēta ātrāka atgrūšanās, Finijs izlaida visu atlikušo sezonas daļu
Finijs pavadīja 2016. gada sezonas sākumu, atgūstoties no savainojumiem, pirmoreiz sacensībās piedaloties februārī Tour du Haut Var un pēc tam startējot pavasara klasikās, bet pēc tam atgriezās mājās Kolorādo. Maijā Finijs izcīnīja savu trešo ASV čempiona titulu individuālajā braucienā, otrās vietas ieguvēju pārspējot vairāk nekā par minūti. Finijs ar rezultātu bija apmierināts un cerēja, kas tas nodrošinās viņam startu ASV sastāvā 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Viņš piedalījās spēlēs, bet nepiepildījās cerības uz medaļu individuālajā braucienā, finišējot tikai 22. vietā, piecas minūtes aiz uzvarētāja Fabiana Kančellāras.
Cannondale–Drapac Pro Cycling Team (2017–2019)
2016. gada septembrī Finijs apstiprināja, ka ar nākamo sezonu uz diviem gadiem pievienosies  komandai, ar mērķi koncentrēties klasikām un startu 2017. gada Tour de France. 2017. jūnijā viņš tika iekļauts komandas sastāvā startam tūrē, kas bija viņa debija sacensībās. Intervijā pirms starta Finijs izteicās, ka joprojām veic terapiju, lai cīnītos ar savainojumu sekām un ka viņa kreisās kājas jauda eksplozīvā sniegumā ir par 25% mazāka kā labajā pusē. Pēc otrā posma Finijs bija kalnu braucēju klasifikācijas līderis un valkāja punktoto krekliņu.
Karjeru noslēdza 29. gadu vecumā pēc Japānas kausa sacensībām.
Sasniegumi lielajās tūrēs
Piezīmes: IZST = izstājās, — = nepiedalījās
Latvijas Billijas Džīnas Kingas kausa komanda
Latvijas Billijas Džīnas Kingas kausa komanda ir Latvijas sieviešu tenisa komanda, kas piedalās Billijas Džīnas Kingas kausa sacensībās. Billijas Džīnas Kingas (līdz 2020. gadam Fed kauss) ir vissvarīgākās nacionālo komandu sacensības sieviešu tenisā, kas ir analogas Deivisa kausam vīriešiem.
Vēsture
Latvija Billijas Džīnas Kingas kausā piedalās kopš 1992. gada. Savu labāko rezultātu šajā turnīrā Latvijas komanda sasniedza 1993. gadā, kad iekļuva Pasaules grupas astotdaļfinālā. Lai pirms 1992. gada spēlētu šajās sacensībās Latvijas tenisistēm vajadzēja iekļūt PSRS izlasē. To spēja tikai Larisa Neilande. Viņai pieder arī rekords — visvairāk uzvaru (38) Fed kausa dubultspēlēs. Tas sasniegts, spēlējot gan Latvijas, gan Padomju Savienības komandās.
Komandas spēlētājas
(Stāvoklis uz: )
Antipovs
Antipovs (ru, no personvārda Antips (Антип); sieviešu dzimtē Antipova (Анти́пова)) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Deivids Ogdens Staierss
Deivids Allens Ogdens Staierss (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu aktieris, balss aktieris un diriģents. Viņš piedalījās daudzos Brodvejas iestudējumos.
1977. gadā Staiersu izvēlējās majora Čārlza Emersona Vinčestera III lomai televīzijas seriālā "Lazarete" (M*A*S*H) — šo lomu viņš atveidoja līdz seriāla beigām 1983. gadā, un par to divas reizes nominēts Emmy balvai. 80. gados viņš atveidoja apgabala prokuroru Maiklu Restonu vairākās Perry Mason seriāla sērijās, kā arī ierunāja vairākus Disneja filmu varoņus, tostarp Kogsvortu 1991. gada filmā "Skaistule un briesmonis", gubernatoru Retklifu un Viginsu 1995. gada filmā "Pokahonta" un Dr. Džumbu Džukibu animācijas filmu "Lilo un Stičs" franšīzē. Ierunājis Kamadži lomu 2001. gada filmas "Gariem līdzi" angļu tulkojumā. Televīzijā atgriezās ar Džīna Pērdija lomu pārdabiskajā drāmas seriālā The Dead Zone, kuru viņš atveidoja no 2002. līdz 2007. gadam. Viņš pievienojās "Zvaigžņu Vārti: Atlantīda" aktieru sastāvam seriāla trešajā sezonā.
Staierss kā teicējs (aizkadra balss) piedalījies M. Naita Šjāmalāna filmā "Ūdensmeitene" (Lady in the Water, 2006) un ierunājis tēlus animācijas seriālā Regular Show. Staierss mūža nogalē bija Ņūportas simfoniskā orķestra diriģents.
Blaudusinae
Blaudusinae ir slaidvairogblakšu apakšdzimta. Blaudusinae blaktis ir izplatītas Dienvidu puslodē — Dienvidamerikā, Dienvidāfrikā, Madagaskarā un Austrālijā.
Konstanca (Vācija)
Ivērojamas personības
Konstancā dzimuši vai dzīvojuši:
Strautmaļi
Strautmaļi ir vasarnīcu ciems Cēsu novada Priekuļu pagastā. Atrodas 8,5 km no pagasta centra Priekuļiem, 5 km no novada centra Cēsīm un 96 km no Rīgas.
Izveidojies ap dārzkopības kooperatīvo sabiedrību "Strautmaļi".
Ģeogrāfija
Strautmaļi ir blīvi apbūvēti ar mazstāvu dzīvojamajām ēkām, apbūvi sadala no vairākiem posmiem sastāvošā Strautmaļu iela.
Ciemu no trijām pusēm ieskauj mežs, tā rietumu daļa atrodas Bleikšu dīķa krastā. Pašvaldības autoceļš ciemu savieno ar vietējās nozīmes valsts autoceļu V330. Ciemā ir izteikta reljefa starpība.
Blūmentāls
Blūmentāls (de, no Blumen — 'ziedi', 'puķes' un Thal — '(ie)leja'; sieviešu dzimtē Blūmentāla) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Toms un Džerijs satiek Šerloku Holmsu
"Toms un Džerijs satiek Šerloku Holmsu" (en) ir 2010. gada ASV animācijas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Spike Brandt un Jeff Siergey. Filmā galvenās lomas ierunājuši Billijs Vests, Maikls Jorks, Malkolms Makdevels, Džons Rijs-Deiviss, Grey DeLisle, Džefs Bergmens, Fils Lāmārs, Gregs Eliss, Jess Harnell, Ričards Makgonagls, Kath Soucie un Toms Kenijs. Filmas pirmizrāde notika.
Krumpāni
Krumpāni var būt:
Johans Heinrihs Blūmentāls
Johans Heinrihs Blūmentāls (, dzimis, miris ) bija vācbaltiešu ārsts un teologs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1734. gadā Jelgavā tirgotāja un konditora ģimenē. Mācījās Jelgavas latīņu skolā, studēja teoloģiju Rostokas Universitātē (1753-1754) un Jēnas Uiversitātē (1754-1755). No 1770. līdz 1773. gadam studēja medicīnu Leidenes Universitātē, papildinājās Oksfordā un Parīzē. 1774. gadā atgriezās dzimtajā Jelgavā, kur praktizēja kā ārsts. No 1775. gada līdz savai nāvei 1804. gadā bija Aizputes ārsts.
Johana Heinriha dēls no trešās laulības Heinrihs Blūmentāls arī kļuva par pazīstamu ārstu.
Bitēni
Bitēni var būt:
Tīruma veronika
Tīruma veronika (Veronica arvensis) ir ceļteku dzimtas veroniku ģints augu suga, kuras sākotnējais izplatības areāls bija Eiropā, Ziemeļāfrikā un Rietumāzijā, taču mūsdienās kā nezāle ir plaši ieviesusies visā pasaulē. Tīruma veronikas ir plaši sastopamas visā Latvijas teritorijā — atsevišķi eksemplāri un dažāda lieluma grupas aug dārzos, tīrumos, nezālienēs, ceļmalās, retāk sausos mežos.
Morfoloģija
Tīruma veronika ir viengadīgs, 5—25 cm garš lakstaugs. Auga stublājs ir klāts ar atstāvošiem matiņiem, tas ir pacils vai stāvs un bagātīgi zaro.
Lapas uz stublāja ir izvietotas pretēji — to plātne ir olveidīga, 0,5—2 cm gara un 0,4—1,5 cm plata, lapas mala ir strupi zāģzobaina un gals strups. Apakšējo lapu pamats sekli sirdsveidīgs, bet augšējās lapas pakāpeniski pāriet iegarenās vai lancetiskās seglapās ar gludu malu un parasti 1—2 zobiņiem katrā pusē seglapas pamata tuvumā.
Makss Fadejevs
Maksims 'Makss' Fadejevs (ru; dzimis Kurgānā) ir krievu muzikālais producents, komponists, režisors, dziedātājs un aranžētājs.
Paršučka
Paršučka ir Dubnas labā krasta pieteka Augšdaugavas un Preiļu novados. Iztece uz rietumiem no Zabalotkiem. Tek rietumu virzienā, lejtecē pagriežas uz dienvidiem. Ietek Dubnā netālu no Ceriņu 2 mājām. Auštecē Paršučku šķērso valsts autoceļš V636 (Krāslava – Izvalta – Šķeltova – Aglona). Paršučkas krastos atrodas Dimperi un Guta.
Lingas salas
Lingas salas (id) ir Indonēzijai piederoša salu grupa Natunas jūrā. Administratīvi ietilpst Riau Salu provincē; veido atsevišķu Lingas salu apriņķi ar centru Daiklingu. Lielākā apdzīvotā vieta ir Dabo Sinkepas salā. Lielākā daļa iedzīvotāju ir malajieši.
Makss Fadejevs
Biogrāfija
Maksims Fadejevs dzimis Kurgānā. No piecu gadu vecuma apmeklēja mūzikas skolu. 17 gadu vecumā iekļuva avārijā, pēc kuras sāka sacerēt dziesmas. Jaunībā muzicēja dažādās jauniešu muzikālajās apvienībās. Pamazām iegūstot atpazīstamību, viņš sāk saņemt pasūtījumus dažāda veida muzikāla rakstura pasūtījumus. 1993. gadā Makss pārvācas uz Maskavu, kur iekārtojas darba par aranžētāju skaņu studijā.
Lingas salas
Ģeogrāfija
Salas izvietojušās Indonēzijas rietumdaļā Dienvidķīnas jūras (Natunas jūras) dienvidrietumos, pieder Lielajām Zunda salām. Lielākās salas ir Linga (889,2 km²), Sinkepa (757,3 km²) un Sebanka. Salas kalnainas, augstākais punkts ir Lingas kalns 1163 m vjl Lingas salā. Valda tropiskais klimats, ainavā dominē tropiskie lietusmeži. Sinkepas salā ievērojamas alvas atradnes.
Makss Fadejevs
Biogrāfija
1993. gadā sākas Maksa un dziedātājas Svetlanas Geimanes, vēlāk pazīstamas kā Lindas, sadarbība. Viņu sadarbība ilga līdz 1999. gadam un tā atnesa Maksam atpazīstamību kā producentam. Paralēli šim projektam, viņš pārvācās uz Vāciju, kur rakstīja mūziku kinofilmām. Pēc kāda laika Makss pārceļas uz Čehiju, kur rodas ideja par grupām Total un Monokini.
2002. gadā Krievijas Pirmais kanāls uzaicina Maksu būt par producentu muzikālajam projektam "Zvaigžņu fabrika 2" (Фабрика звёзд-2). Īsi pirms šī projekta debitē Fadejeva jaunais muzikālais projekts Глюк'oza (Gļuk'oza).
Pateicoties šim TV šovam tika atklāti jauni dziedātāji: Jeļena Temņikova, Jūlija Savičeva, Irakli, Narciss Pjērs. Jūlija Savičeva pārstāvēja Krieviju 2004. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā, kur ieņēma 11. vietu. Jeļena Temņikova pārstāvēja Krieviju 2007. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā grupas Serebro sastāvā, kur ieņēma trešo vietu.
2003. gadā Makss Fadejevs nodibina savu producentu centru un kļūst par ierakstu kompānijas Monolit Records līdzīpašnieku.
Ģimene
Maksa tēvs ir Nopelniem bagātais mākslas darbinieks, komponists Aleksandrs Fadejevs, māte populāra krievu un čigānu dziesmu izpildītāja Svetlana Fadejeva. Maksima brālis Artjoms Fadejevs arī ir komponists, producents un dziesmu autors.
Losandželosas apgabals
Losandželosas apgabals (en, L.A. County, County of Los Angeles) ir apgabals Kalifornijā, ASV. Saskaņā ar 2010. gada ASV tautas skaitīšanas datiem, apgabala iedzīvotāju skaits sasniedz 9,818 miljonus, tādējādi tas ir visapdzīvotākais apgabals ASV. Losandželosas apgabals ir apdzīvotāks par 42 ASV štatiem. Apgabala administratīvais centrs ir štata lielākā un ASV otra lielākā pilsēta Losandželosa. Apgabals tika izveidots.
Losandželosas apgabala teritorijā ietilpst arī divas salas: Sanklementas (San Clemente Island) un Santakatalīnas sala (Santa Catalina Island). Esot 10 570 km2 liels, Losandželosas apgabals ir lielāks par Rodailendas un Delavēras štata kopējo teritoriju.
Losandželosas apgabalā dzīvo vairāk nekā ceturtā daļa Kalifornijas iedzīvotāju, šis ir viens no etniski daudzveidīgākajiem apgabaliem ASV.
Migels Vilozu
Migels Vilozu (dzimis ) ir Portugāles futbolists, pussargs, Portugāles futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Serie A kluba Hellas Verona sastāvā.
Karjeru uzsācis Portugāles augstākās līgas klubā Lisabonas "Sporting". 2010. gadā pārvācās uz A Sērija s klubu "Genoa", kur aizvadīja divas sezonas. 2012. gadā pievienojās Ukrainas Premjerlīgas klubam Kijivas "Dinamo", četrās sezonās aizvadot 78 spēles un kļūstot par vienu no komandas līderiem. 2016. gadā Vilozu atgriezās "Genoa" rindās, kur jau aizvadījis 45 spēles un iesitis vienus vārtus.
2007. gadā Vilozu debitēja Portugāles izlasē. Piedalījies divos Eiropas un divos Pasaules čempionātos, kopā aizvadot vairāk nekā 50 spēles izlasē.
Sentmerī pagasts (Antigva un Barbuda)
Sentmerī pagasts (en) ir viens no sešiem Antigvas un Barbudas pagastiem valsts ziemeļrietumu daļā. Pagasts robežojas ar Sentdžona pagastu ziemeļos un ar Sentpola pagastu austrumos. Pagastu rietumos un dienvidos apskalo Karību jūra.
Migels Vilozu
Sasniegumi
Sporting
Sentmerī pagasts (Antigva un Barbuda)
Pagasta administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Bolensa. Pagasta kopējā platība ir 63,55 km², pēc 2011. gada datiem pagastā dzīvo 7067 iedzīvotāji. Tas ir otrais lielākais Antigvas un Barbudas pagasts pēc platības un ceturtais lielākais Antigvas un Barbudas pagasts pēc iedzīvotāju skaita.
Migels Vilozu
Sasniegumi
Dynamo Kyiv
Buferis (autobūve)
Buferis (no en), atvairis jeb sarunvalodā bamperis (no en) ir automobiļa priekšējā un aizmugurējā sānu triecienu absorbējoša ierīce. Ir standarti, kas nosaka bufera uzstādīšanas augstumu un triecienu absorbējošas īpašības.
Standarti
Amerikas Savienotajās Valstīs no 1973. līdz 1982. gadam izmantoja noteikumus, kuri nodrošināja, ka pēc sadursmes 8 km/h ātrumā auto paliek bez nopietniem bojājumiem. Automobiļu dizaineriem un autobraucējiem tas ļoti nepatika, jo lielā mērā pasliktinājās automašīnu dizains.
Fizika
Līdz 1959. gadam autobūves inženieri uzskatīja, ka šāda stingrība ir izdevīga pasažieru drošībai. Mūsdienu teorijas par transportlīdzekļu triecienizturību norāda pretējā virzienā, proti, uz transportlīdzekļiem, kas saspiežas pakāpeniski. Pilnīgi ciets transportlīdzeklis varētu nodrošināt izcilu bufera aizsardzību transportlīdzekļa sastāvdaļām, taču tas nenodrošinātu pietiekamu drošību pasažieriem.
Mūsdienas
Mūsdienās buferus izgatavo no stikla šķiedras, termoplastikas vai līdzīgiem materiāliem. Buferiem iekšā atrodas metāla pastiprinātāji. Tiem piemēro arī noteikumus par gājēju aizsardzību (Pedestrian protection — Unece Vehicle Regulations). Jau no rūpnīcas buferus aprīko ar drošības spilveniem, kā arī pārsega pacelšanas sistēmu, lai samazinātu sitiena ietekmi.
Stražvaldi
Stražvaldi ir ciems Silajāņu pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 222 km attālumā no Rīgas.
Lorencs
Lorencs (de) ir Vācijā izplatīts latīņu cilmes uzvārds, kas cēlies vāciskojot romiešu uzvārdu Laurentijs (Laurentius). Cilvēki ar šo uzvārdu:
Antona Malatinska stadions
Antona Malatinska stadions (sv) ir futbola stadons Slovākijas pilsētā Tranavā, valsts rietumos. Stadions celts 1924. gadā, bet pilnībā renovēts no 2013. līdz 2015. gadam. Pēc skatītāju skaita otrs lielākais stadions valstī. Stadionā bāzējas futbola komanda FC Spartak Trnava un Slovākijas futbola izlase. 1998. gadā nosaukts futbolista un futbola menedžera Antona Malatinska vārdā.
Trauksme mežā 4
"Trauksme mežā 4" (en) ir 2015. gada ASV animācijas filma, kuras režisors ir Deivids Feiss. Galvenās lomas ierunājuši Donijs Lūkass, Vills Taunsends, Melisa Stērma, Trevors Devals, Gērijs Čalks un Ketlīna Barra. Filmas pirmizrāde notika Turcijā, un  ASV. Šī ir "Trauksme mežā" filmu sērijas ceturtā daļa.
Toms un Džerijs un Oza burvis
"Toms un Džerijs un Oza burvis" (en) ir 2011. gada ASV animācijas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Spike Brandt un Tonijs Červons. Filmā galvenās lomas ierunājuši Spike Brandt, Grey DeLisle, Džo Aļaskijs, Maikls Gogs, Robs Polsens, Tods Stashwick, Frances Conroy, Laraine Newman, Stīvens Sakne un Kath Soucie. Filmas pirmizrāde notika.
Oskars Sundkvists
Oskars Sundkvists (sv, dzimis ) ir zviedru hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2022) Sundkvists pārstāv NHL komandu Detroitas "Red Wings". Iepriekš Sundkvists ir spēlējis Pitsburgas "Penguins" un Sentluisas "Blues", kā arī Zviedrijas hokeja līgas komandā Skelleftea AIK. Sundkvists 2016. gadā kopā ar Pitsburgas "Penguins" izcīnīja Stenlija kausu, bet 2019. gadā to paveica ar Sentluisas "Blues".
Leonīds Siliņš
Leonīds Siliņš (1916—2005) bija latviešu skolotājs un nacionālās pretestības kustības dalībnieks. Latvijas Centrālās padomes (LCP) ārzemju delegācijas sekretārs, kas 1944. un 1945. gadā organizēja bēgļu laivas uz Zviedriju.
Dzīvesgājums
Dzimis 1916. gada 12. maijā Ņižņijnovgorodā latviešu Pirmā pasaules kara bēgļu ģimenē. No 1938. līdz 1941. gadam strādāja LETA un studēja ģermāņu filoloģiju Latvijas Universitātē, 1943. gadā beidza studijas. 1944. gada 26. februārī par LCP priekšsēdētājs Konstantīns Čakste Leonīdu Siliņu iecēla par LCP ārzemju delegācijas sekretāru. 1944. gadā viņš nogādāja Zviedrijā mikrofilmu ar 188 personu parakstīto 1944. gada 17. marta LCP memorandu par Latvijas neatkarības atjaunošanu.
Pēc kara beigām bija ASV informācijas biroja Zviedrijā (USIS) darbinieks, līdz 1980. gadam viņš strādāja par svešvalodu skolotāju Stokholmas ģimnāzijās. Kopā ar vēsturnieku, Sanhosē universitātes profesoru Edgaru Andersonu (1920–1989) sakārtoja un izdeva atmiņu krājumu par LCP, kas saturēja pirmreizēju dokumentu apcerējumus. Lasīja lekciju ciklus trimdas latviešiem ASV un Austrālijā. Siliņš bija akadēmiskās vienības Austrums vecbiedrs.
Miris 2005. gada 31. martā.
Korklinīki
Korklinīki var būt:
Suntažu pareizticīgo baznīca
Suntažu pareizticīgo baznīca bija 1909. gadā iesvētīts Latvijas Pareizticīgās Baznīcas dievnams, kura drupas mūsdienās atrodas Ogres novada Suntāzu pagasta Suntažos.
Pareizticīgo draudze Suntažos nodibinājās 1847. gadā līdz ar Vidzemes zemnieku pāriešanu pareizticībā. Pirmā baznīcas ēka tika iesvētīta 1864. gadā. Tika nodibināta arī draudzes skola un kapsēta. Kādu laiku šajā skolā par skolotāju strādāja Augustīns Pētersons. Tā kā draudze bija pieteikami bagāta (tajā bija ap 2000 locekļu), 1909. gadā tika uzcelta lielāka baznīca. Kopš Otrā pasaules kara baznīca nedarbojas un mūsdienās saglabājušās tās drupas.
Vladimirs Antipovs
Vladimirs Antipovs (dzimis 1978. gada 14. janvārī) ir bijušais krievu hokejists, malējais uzbrucējs, Krievijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 487 spēles Krievijas Superlīgā un 285 spēles Kontinentālajā hokeja līgā, Jaroslavļas "Lokomotiv" sastāvā kļuvis par 2002. un 2003. gada, Ufas "Salavat Julajev" par 2008. gada Krievijas čempionu. Krievijas hokeja izlases sastāvā spēlējis četros Pasaules čempionātos.
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Antipovs uzsāka 1996. gadā, kad debitēja Krievijas Superlīgas kluba Jaroslavļas "Torpedo" sastāvā. 1999. gada vasarā Vladimirs pārcēlās uz Ziemeļameriku, pievienojoties Toronto "Maple Leafs" AHL fārmklubam Sentdžonsas "Maple Leafs". Tiesa, 2000.—01. sezonas gaitā uzbrucējs atgriezās Jaroslavļā. "Lokomotiv" rindās hokejists spēlēja līdz pat 2006. gadam, kad pievienojās Ufas "Salavat Julajev" rindām. 2010.—11. sezonā Antipovs kopā ar klubu izcīnīja Gagarina kausu.
2011. gadā pievienojās Čeļabinskas "Traktor" rindām, kļūstot par tās kapteini. 2012.—13. gada sezonā, spēlējot Čeļabinskas "Traktor" rindās, Antipovs kopā ar komandu sasniedza Gagarina kausa finālu, tajā gan piekāpjoties Maskavas "OHK Dinamo". 2013.—14. gada sezonu aizvadīja Čerepovecas "Severstal" rindās, bet pēc tās noslēguma beidza profesionāļa karjeru.
Krievijas izlases rindās Antipovs spēlējis četros Pasaules čempionātos, 2002. gadā izcīnot sudraba, bet 2005. gadā - bronzas medaļu.
Parastais osis
Parastais osis (Fraxinus excelsior) ir vasarzaļš olīvu dzimtas koks ar spēcīgu sakņu sistēmu un plašu vainagu.
Parastais osis ir visizplatītākā ošu suga Eiropā. Tā dabiskais izplatības areāls ziemeļos stiepjas līdz 64o ziemeļu platuma grādiem, rietumos izplatības robeža ir Īrija un Spānija, austrumos – Volgas upe, dienvidos – Vidusjūra. Osis tiek augstu vērtēts tā ātraudzības, koksnes izturības un elastības dēļ un ir saimnieciski nozīmīga koku suga.
Morfoloģija
Vasarzaļš, līdz 40 m augsts olīvu dzimtas koks ar plašu vainagu un apkārtmēru līdz 6 m. Miza pelēka vai brūna, cieta un grumbuļaina. Zari horizontāli vai nokareni, kaili. Jaunie zari ir gaiši pelēki vai olīvkrāsas, ar gadiem tie kļūst cieti ar grumbuļainu mizu un blīvi. Lapas lielas (garums 15—35 cm, platums 10—20 cm), nepāra plūksnaini saliktas no 7—13 iegareni lancetiskām (garums 4—10 cm, platums 2—5 cm) lapiņām ar nevienmērīgi zobainu malu, slaidi smailu galu un ķīļveida pamatu, tās izvietotas pretēji uz centrālās dzīslas. Lapas un lapiņu virspuse kaila, apakšpusē dzīslas ar matiņiem. Tās ir gaiši līdz tumši zaļas un dzeltenas rudenī. Ziedi nelieli, polimorfi. Ziedu ķekari nokareni, blīvos pušķos izvietoti lapu žāklēs. Sīkie, purpursarkanie ziedi atveras maijā pirms lapu parādīšanās. Biežāk divmāju koks. Sievišķie ziedi ir nedaudz garāki kā vīrišķie. Vīrišķie ziedi ir tumši violeti un bez ziedlapām. Kokiem ar abu dzimumu ziediem vīrišķie ziedi neatbrīvo putekšņus, kamēr sievišķie ziedi uz tā paša koka spēj tos uztvert, lai izvairītos no pašapputes. Ošu putekšņi ir plāni, mazi un apaļi. Tiem ir trīs īsas rievas. Pārsteidzoši, ka koks, kam vienā gadā attīstījušies tikai vīrišķie ziedi, nākamajā gadā var veidot sievišķos ziedus. Sievišķie ziedi attīstās par augļiem. Auglis — spārnulis (riekstiņš ar 3—4 cm garu, plēvjainu spārnu) ir nedaudz savīts, elipsoīds. Gareni spārnoti augļi nodrošina vienkāršu sēklu izplatīšanos. Augļi veido ķekarus, tie ir zaļā krāsā, bet ar laiku kļūst brūni un saglabājas pēc lapu nobiršanas rudenī. Sēklas — saplacināti riekstiņi, kurus ietver vienā galā pagarināts lidspārns, ienākas oktobrī un nobirst pakāpeniski. Sēklu skaras paliek kokā arī ziemā. Salīdzinājumā ar citām lapukoku sugām parastais osis bieži ir viens no tiem kokiem, kam lapas pavasarī uzplaukst visvēlāk un pirmais, kam tās rudenī nokrīt pie agrām salnām. Stumbrs garš, mazzarots. Šie koki viegli identificējami ziemā un viegli atšķirami arī no citu sugu ošiem, jo tiem ir īpatnējs siluets un melni, konusveida pumpuri (citām sugām – brūni), kas izvietoti pa pāriem pretēji un pamanāmi jau no attāluma. Ļoti sliktos augšanas apstākļos var veidot krūmveida formas. Tam ir diezgan atvērts vainags, kas ar gadiem iegūst ovālu vai lodveida formu. Plašu vainagu veido, augot mitrās, ar minerālvielām bagātās augsnēs. Parastais osis spēj sasniegt lielus apkārtmērus, piemēram, Belovežas gāršā, Polijā, kur mitrajos mežos atsevišķi eksemplāri sasniedz pat 130—200 cm diametru un 45 m augstumu.
Dabiskā izplatība
Izplatīts mērenajā joslā, Eiropā. Parastais osis ir visizplatītākā ošu suga Eiropā. Tā dabiskais izplatības areāls ziemeļos stiepjas līdz 64o ziemeļu platuma grādiem, rietumos izplatības robeža ir Īrija un Spānija, austrumos – Volgas upe, dienvidos – Vidusjūra. Tas nav sastopams Grieķijā, Itālijā un Turcijas dienvidos, Skandināvijas ziemeļos, Īslandes un Britu salu dienvidu daļā. Eiropā izplatījies Holocēnā. Tā izplatību ierobežo ekoloģiskās prasības. Latvijā diezgan bieži sastopams visā valstī. Latvija atrodas tuvu sugas areāla ziemeļu malai. Parasto ošu tīraudzes biežāk atrodamas Zemgales līdzenumā. Osis plaši izplatīts arī Ziemeļvidzemes piejūras līdzenumā (Ainažu, Vecsalacas un Burtnieku apkaime), kā arī zemienē starp Vidzemes un Latgales augstienēm.
Izplatības ierobežojumi
Dabisko izplatību Eiropas rietumdaļā ierobežo ošu neizturība pret aukstumu ziemā, vēlām pavasara salnām un sausām, karstām vasarām. Jaunie dzinumi ir ļoti jutīgi pret pavasara salnā. Pirenejos un Alpos konstatēts līdz 1600—1800 m v.j.l. Vairāk uz austrumiem Āzijā (Irānā) tie spēj augt daudz lielākā augstumā līdz pat 2200 m. Savukārt ziemeļu platuma grādos un vairāk uz rietumiem, sugai augstuma robeža ir daudz zemāka (piemēram, 450 m Britu salās). Izplatību ievērojami ierobežo nokrišņu daudzums — minimālais gada nokrišņu daudzums, kas tam nepieciešams ir 600 mm. Augsnēm jābūt dziļām un mitrām.
Biotopi
Reti veido tīraudzes, tikai dažādos mežos tīraudzēs, biežāk mistrojumā ar citiem lapkokiem. Bieži atrodams pļavās. Šis koks ir Eiropas vietējā suga, un tas ir populārs parkos un apstādījumos. Tipiskie biotopi ir upju krasti, pļavas, ieleju meži un lapu koku meži. Tie veido nozīmīgas audzes ar ozoliem. Atrodams starp citām dominējošām sugām sukcesijā, kurā mežs pārņem pļavu, krūmājos un citos atvērtos biotopos. Aug mitrās vietās ar dziļu augsni. Ošu mežu augu sabiedrības Latvijā attiecināmas pie divām augāja klasēm — Eiropas lapkoku mežiem (Cl. Querco-Fagetea) un, retumis, pie Eirosibīrijas melnalkšņu staignājiem (Cl. Alnetea glutinosae). Osis Latvijā audzes veido galvenokārt barības vielām bagātās augtenēs, vairāk kā 97% audžu, kurās osis ir valdošā suga, ir eitrofos meža tipos. Latvijā oša meži starp citām mežaudzēm izceļas ar relatīvi augstu sugu piesātinātību; šie meži ir dzīves telpa daudzām retām un aizsargājamām augu un dzīvnieku sugām. Pašlaik Latvijā oša audzes ir nelielas, stipri fragmentētas un nevienmērīgi izplatītas. Oša audžu platība Latvijā ir 18315.7 ha (2005.gada 1.aprīlis) jeb 0.7% no valsts mežaudžu kopplatības.
Apdraudējumi
Jaunos dzinumus bieži apgrauž zaķi un brieži. Stirnas un aļņi noplēš jaunajiem kociņiem mizu un nokož galotnes. Biežāk cieš no sēnīšu slimībām, nekā no sala, gaisa piesārņojuma vai kaitēkļiem. Kopš pagājušā gadsimta deviņdesmitajiem gadiem, novērota plaša parasto ošu mežaudžu atmiršana Baltijas jūras reģionā un nesen tā sākusi izplesties arī citos Eiropas reģionos. Slimību izraisa sēnīte Hymenoscyphus pseudoalbidus. Simptomi ir lapu novīšana un mizas nekroze. Latvijā defoliācija dažādās pakāpēs vērojama visā valstī.
Saimnieciskā nozīme
Osis tiek augstu vērtēts tā ātraudzības, koksnes izturības un elastības dēļ. Saimnieciski nozīmīga koku suga. Tiek lietots galdniecībā mēbeļu, parketa, darbarīku un slēpju izgatavošanā, laivu būvē. Osis neder pāļu un stabu izgatavošanai, jo saskarē ar zemi ātri bojājas. Kopā ar ozolu, liepu, dižskabārdi un kalnu kļavu, osis pieder pie vērtīgākajiem lapu kokiem Eiropā.
Dainis Krištopāns
Dainis Krištopāns (dzimis ) ir latviešu rokasbumbas spēlētājs. Ir viens no Latvijas handbola izlases līderiem. Pašlaik (2022) pārstāv Francijas klubu Parīzes Saint-Germain (Paris Saint-Germain Handball). Ar augumu 215 cm Dainis Krištopāns ir viens no garākajiem rokasbumbas spēlētājiem pasaulē.
Karjeru sāka vietējā Ludzas klubā SK Latgols. No 2009. līdz 2015. gadam spēlēja Slovākijas Prešovas "Tatran" klubā, tā sastāvā vairākas reizes kļuva par valsts čempionu, spēlēja EHF Čempionu līgā. 2015. gada sezonu noslēdza Kataras klubā Al Rayyan. No 2015. līdz 2017. gadam spēlēja Baltkrievijas klubā Brestas "Meshkov". No 2020. gada spēlē Parīzes klubā "Saint-Germain".
La La Land: Kalifornijas sapņi
"La La Land: Kalifornijas sapņi" (en) ir 2016. gada ASV muzikāla komēdijdrāmas filma, kuras režisors ir Damjēns Šazels.
Filma ir par mūziķi un topošu aktrisi, kas satiekas un iemīlas viens otrā. Galvenās lomas tajā attēlo Raiens Goslings, Emma Stouna, Džons Ledžends un Rozmarija Devita.
"La La Land: Kalifornijas sapņi" pirmizrāde notika Venēcijas kinofestivālā. Amerikas Kinoinstitūts šo filmu ir atzinis par vienu no 2016. gada desmit labākajām filmām. Uzvarot Zelta globusa balvas pasniegšanas ceremonijā septiņās nominācijās, filma uzstādīja rekordu (iepriekšējais rekords, ko dalīja vairākas filmas, bija sešas balvas), balva saņemta par labāko mūziklu vai kinokomēdiju, labāko režisora darbu, labāko aktieri, labāko aktrisi, labāko scenāriju, labāko oriģinālmūziku un labāko dziesmu.
Filma nominēta 14 Amerikas Kinoakadēmijas balvām, saņemot tikpat lielu nomināciju skaitu kā savā laikā saņēma filmas "Viss par Ievu" (1950) un "Titāniks" (1997). "La La Land: Kalifornijas sapņi" ieguva 6 Amerikas Kinoakadēmijas balvas, tai skaitā balvas ieguva režisors Damjēns Šazels (kļūstot par jaunāko režisoru, kas jebkad saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu), galvenās lomas tēlotāja Emma Stouna un komponists Džastins Hurvics (gan par oriģinālmūziku, gan par labāko dziesmu City of Stars).
Cepļi
Cepļi var būt:
AFI 100 gadi... 100 filmas
AFI 100 gadi... 100 filmas (en) ir 100 izcilāko ASV filmu saraksts, kā to noteicis Amerikas Kinoinstitūts, aptaujājot vairāk nekā 1500 filmu nozares pārstāvjus, kuri izvēlējās no 400 nominēto filmu saraksta. 100 labāko amerikāņu filmu sarakstu atklāja 1998. gadā, bet atjaunināja 2007. gadā.
Par visu laiku izcilāko filmu gan 1998., gan 2007. gadā tika atzīta "Pilsonis Keins".
Lēdmanes iela
Lēdmanes iela var būt:
Kaļvu kalns
Kaļvu kalns ir ~265 m augsts paugurs Vidzemes augstienes Vestienas paugurainē, viena no Boķu paugurmasīva virsotnēm. Iekļauts Gaiziņkalna dabas parkā. Atrodas mežā netālu no Kaļvu mājām, autoceļa V884 un Talejas ezera. Pie kalna nav iespējams piekļūt pa labi izbraucamu ceļu.