cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ājurvēda
Ājurvēdas centri citās valstīs
Pēdējās desmitgades laikā Ājurvēdas principi ir guvuši citu valstu medicīnas zinātnieku un ārstu ievērību. Gudžarātas Ājurvēdas universitāte ir noslēgusi sadarbības lūgumus ar desmit Ājurvēdas institūtiem Argentīnā, Austrālijā, Itālijā, Japānā, Krievijā, Nīderlandē un Vācijā, lai koordinētu Ājurvēdas globalizāciju un akadēmisko sadarbību. Jeila Universitātes (ASV) Medicīnas fakultātes profesora F. Dž. Ninivaggi redakcijā 2008. gadā iznāca apjomīga monogrāfija "Ājurvēda: vispusīgs ceļvedis Indijas tradicionālajā medicīnā". Tiek pētīta Indijas ārstniecības metožu un dabisko produktu izmantojamība Rietumu medicīnā un jaunu zāļu līdzekļu meklēšanā. Publicēti ne tikai klīnisko pētījumu rezultāti par Ajurvēdisko zāļu efektivitāti, bet arī kritiski viedokļi par atsevišķu zinātnisko pētījumu ticamību un to izmantošanu zāļu tirgdarbībā.
Ronketi kauss
Ronketi kauss (līdz 1996. gadam Liliānas Ronketi Eiropas kauss) bija ikgadēja sieviešu basketbola klubu sacensības, kuru organizēja FIBA laikposmā no 1972. līdz 2002. gadam. Turnīrs nosaukts itāļu basketbolistes Liliānas Ronketi vārdā. Šīs bija otra augstākā līmeņa sacensības sieviešu basketbola klubiem pēc Eirolīgas. 2003. gadā Ronketi kauss tika aizvietots ar Eiropas kausa izcīņu, kas tiek izspēlēts pēc tāda paša principa.
Mikaels Granlunns
Mikaels Granlunns (fi; dzimis Oulu, Somijā) ir profesionāls somu hokejists, spēlē centra uzbrucēja pozīcijā, Somijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Našvilas "Predators" sastāvā.
Mikaela jaunākais brālis Markuss arī ir hokejists.
Spēlētāja karjera
2010. gada NHL draftā viņu izraudzījās Minesotas "Wild" ar kopējo 9. kārtas numuru.
Karjeru uzsācis Oulu "Kärpät" kluba sastāvā 2007.—2008. gada sezonā Somijas junioru otrajā līgā. Nākamajā sezonā hokejists spēlēja pirmajā Somijas junioru līgā, taču kopš 2008.—2009. gada sezonas M. Granlunns spēlē SM līgas klubu sastāvos. Kopš 2009.—2010. gada sezonas — HIFK sastāvā.
2009.—2010. gada sezonā viņš tika atzīts par līgas pieklājīgāko spēlētāju, kā arī par sezonas labāko debitantu. 2009. gadā viņš tika atzīts par Somijas gada labāko jauno sportistu.
2012.—13. gada sezonā uzsāka spēlēt NHL kluba Minesotas "Wild" rindās. 2012.—13. gada NHL sezonas lokautu pavadīja tās AHL fārmklubā Hjūstonas "Aeros". Turpmākajās sezonās nostiprinājās "Wild" rindās. 2016.—17. gada sezonā ar 69 rezultativitātes punktiem bija rezultatīvākais "Wild" spēlētājs. 2019. gada februārī tika aizmainīts uz Našvilas "Predators".
Somijas hokeja izlases rindās izcīnījis bronzas medaļas 2014. gada olimpiskajās spēlēs, tajās tiekot iekļauts arī turnīra simboliskajā izlasē, kā arī zelta medaļas 2011. gada Pasaules čempionātā un 2022. gada Pasaules čempionātā. Somijas jaunatnes izlašu sastāvā ir startējis 2009. un 2010. gada Pasaules U-18 čempionātā (abos izcīnīta bronzas medaļa), 2009. (7. vieta), kā arī 2010. un 2012. gada Pasaules U-20 čempionātos. 2012. gadā Granlunns turnīru noslēdza kā viens no tā rezultatīvākajiem spēlētājiem, tiekot iekļauts arī turnīra simboliskajā izlasē.
Petija un Selma Buvjē
Patrīcija "Petija" Buvjē (Patricia "Patty" Bouvier) un Selma Buvjē Terviligere Hatca Maklūra Stjū Simpsone D'Amiko (Selma Bouvier Terwilliger Hutz McClure Stu Simpson D'Amico), zināmas arī kā māsas Buvjē vai Petija un Selma, ir izdomāti tēli animētajā televīzijas seriālā "Simpsoni". Abas dvīņu māsas ieskaņojusi Džūlija Kavnere.
Rīgas Stradiņa universitātes studiju virzieni
Rīgas Stradiņa universitātē ir šādas fakultātes un studiju virzieni:
Petija un Selma Buvjē
Viņas ir ciniķes, kaislīgas smēķētājas, kas neieredz māsas Mārdžas vīru Homēru. Abas strādā Springfīldas autotransporta departamentā. Selma ir vecākā, jo piedzima divas minūtes ātrāk par Petiju.
Ray Of Light
Ray Of Light ir ASV mūziķes Madonnas septītais studijas albums, kuru ierakstu kompānija Maverick Records un Warner Bros. izdeva 1998. gada 22. februārī.
Rīgas Stradiņa universitātes studiju virzieni
Rīgas Stradiņa universitātē var apgūt sociālās zinātnes šādās fakultātēs:
Petija un Selma Buvjē
Atšķirības pazīmes
Lai arī dvīnes ir līdzīgas, tomēr ir daži veidi kā viņas atšķirt:
Ray Of Light
Dziesmu saraksts
1 Ir pieejama arī kā singla "Ray Of Light" B puses dziesma.
Rīgas Stradiņa universitātes studiju virzieni
Starptautiskajā studiju nodaļa (dekāne, profesore Juta Kroiča) sagatavo speciālistus medicīnas, stomatoloģijas, farmācijas un rehabilitācijas fakultātēs. Šajā nodaļā studijas notiek angļu valodā. Pašlaik tajā mācās studenti no 18 pasaules valstīm.((atsauce))
Pujati
Pujati ir skrajciems Rēzeknes novada Nautrēnu pagasta dienvidu daļā. No ciema uz dienvidiem atrodas Pujatu ezers. Ciemā dzimis kardināls un bijušais Latvijas Romas katoļu baznīcas arhibīskaps Jānis Pujats.
Milanuveka
Milanuveka (pl) - pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē pie dzelzceļa līnijas starp Brvinovu un Grodzisku Mazovecku. Varšavas priekšpilsēta.
Mārtiņš Zīle
Mārtiņš Zīle (dzimis, miris ) bija latviešu ārsts internists, Latvijas Universitātes rektors (1927—1929). Izveidoja starptautiski nozīmīgu medicīnas filozofijas zinātnisko skolu Latvijā.
Dzīvesgājums
Dzimis 1863. gada 28. janvārī Ziemeļvidzemē, Ungurpils muižas amatnieka ģimenē kā septītais bērns. Mācības uzsāka Valkas draudzes skolā, turpināja Valkas apriņķa skolā. No 15 gadu vecuma viņa audzināšanu uzņēmās viņa vecākais brālis Indriķis Zīle, kurš bija pārcēlies uz dzīvi Tērbatā un kļuvis par vairāku muižu nomnieku. Mārtiņš Zīle turpināja mācības vāciskajā Tērbatas guberņas ģimnāzijā un viņa brālis bija stingri pārliecināts par to, ka izglītotajiem latviešiem ir jākļūst par vācbaltiešiem un aizliedza jaunākajam brālim mācīties par mūziķi, tā vietā likdams studēt daudz ienesīgāko medicīnu. Konflikta dēļ Mārtiņš 1882. gada maijā devās prom no mājām un visu vasaru strādāja par mājskolotāju Krimā, tomēr rudenī atgriezās mājās un uzsāka medicīnas studijas Tērbatas universitātē. Pēc studiju beigšanas viņš apprecēja vācbaltieti Margotu Laisu un 1890. gadā sāka strādāt par ārstu Vīlandē, mazpilsētā Vidzemes guberņas igauņu daļā, bet pilnīgi integrēties vācbaltiešu vidē nespēja un jau pēc diviem gadiem devās darba meklējumos uz Berlīni un Maskavu.
Smagas plaušu slimības dēļ 30 gadu vecumā Mārtiņš Zīle bija spiests atmest cerības par strauju ārsta karjeru un vairākus gadus ārstējās Krimā. Pēc slimības remisijas sasniegšanas viņš sāka strādāt par kara ārstu Sevastopolē. Tomēr iekšējas nepieciešamības vadīts viņš jau pēc pāris gadiem pārcēlās uz Odesu, kur paralēli patologa darbam pievērsās pētniecībai un sāka publicēt kazuistiskus rakstus krievu un austriešu medicīnas žurnālos. Sākot no 1902. gada, viņš beidzot visu savu laiku varēja veltīt zinātnei, 39 gadu vecumā kļūstot par profesora asistentu Jaunkrievijas Universitātes Medicīnas fakultātē Odesā, kur viņa uzdevums bija veikt eksperimentālus pētījumus plaušu fizioloģijā un patoloģijā. Šajā laikā M. Zīle attīstīja jaunu teoriju par deguna gļotādas, tievo zarnu un sēžas nerva reflektoro kairinājumu ietekmi uz plaušu elpošanas tilpumu un caurasiņošanu, kā arī izgudroja oriģinālu plaušu hiperemizācijas aparātu.
1908. gadā viņš tika paaugstināts par Jaunkrievijas Universitātes speciālās patoloģijas un terapijas katedras privātdocentu, viņa zinātniskās intereses bija saistītas ar iekšējo orgānu neirālo regulāciju un lielu impulsu viņa uzskatu tālākai attīstībai deva Drēzdenes Starptautiskās Higiēnas izstādes apmeklējums 1911. gadā, tā iespaidā Mārtiņš Zīle uzrakstīja 115 lappušu garu monogrāfiju par iekšējo orgānu ikdienas kopšanu, ietverot rekomendācijas personīgajā higiēnā, veselības nostiprināšanā un saglabāšanā. 1918. gadā viņu ievēlēja par docentu un katedras vadītāju, bet 1920. gadā par profesoru un 2. diagnostiskās klīnikas vadītāju.
Žolts Baumgartners
Žolts Baumgartners (dzimis, Debrecenā, Ungārijā) ir ungāru sacīkšu pilots. Viņš ir bijušais Formula 1 un Indy Racing League pilots. Pašlaik Baumgartners piedalās Superleague Formula un pārstāv Totenhemas "Hotspur".
Karjeru viņš uzsāka savās mājās, Ungārijā, aizvietojot piektdienas treniņos avarējušo Ralfu Fērmanu. Viņš brauca īru pilota vietā arī nākamajā sacīkstē, taču tad Ralfs atveseļojās un Baumgartneram nācās atbrīvot vietu. Nākamajā sezonā viņš parakstīja līgumu ar Minardi un nobrauca tur vienu sezonu. 2007. gadā tika paziņots, ka ungārs būs Minardi Team USA, Pola Stodarta nesen nopirktās Champ Car komandas testu un rezerves pilots. Pašlaik komandas nosaukums ir HVM Racing un tā piedalījās vienā apvienotā IRL čempionāta sacīkstē. Kopš 2008. gada Baumgartners piedalās Superleague Formula un pārstāv Totenhemas "Hotspur".
Mārtiņš Zīle
Dzīvesgājums
1922. gadā, 59 gadu vecumā, kad viņš jau ir sasniedzis akadēmiskās karjeras virsotni, viņam vēlreiz nācās radikāli mainīt savu dzīvi, jo Latvijas Universitāte aicināja latviešu izcelsmes profesorus atgriezties dzimtenē un palīdzēt veidot jauno augstskolu. Viņa turpmākā darbība pēc 60 gadu vecuma izvērsās par īstu triumfu, jo viņš visu enerģiju varēja veltīt administrēšanai un savu filozofisko uzskatu popularizēšanai Latvijā un ārzemēs, kļūdams par Medicīnas fakultātes dekānu, Latvijas Universitātes rektoru, starptautisku medicīnas kongresu rīkotāju un medicīniski filozofisku grāmatu autoru. Viņa medicīniskās idejas turpināja īstenot Kristaps Rudzītis (1899—1978).
Miris 1945. gada 12. maijā bēgļu gaitās Unslēbenē, Vācijā.
Interneta bibliotēka Atlants
Interneta bibliotēka Atlants ir viena no lielākajām interneta bibliotēkām pasaulē, kurā apkopoti vairāk kā 184877 unikāli studentu un skolēnu darbi un tā ir 105. .apmeklētākā tīmekļa vietne Latvijā Interneta bibliotēkas sastāvā ietilpst: referāti, konspekti, diplomdarbi, dokumentu paraugi, biznesa plāni, esejas, prakses atskaites un prezentācijas.
Jānis Mencis vecākais
Jānis Mencis ( — ) bija latviešu matemātiķis, ilggadējs pasniedzējs Liepājas Pedagoģijas akadēmijā, matemātikas mācību grāmatu autors un emeritētais Latvijas zinātnieks.
Interneta bibliotēka Atlants
Bibliotēka tiek nepārtraukti attīstīta - gan pieejamo materiālu skaita ziņā, gan lietošanas ērtuma un funkcionalitātes ziņā. Bibliotēkas materiālu skaits vidēji palielinās par 150 darbiem ik dienu.
Jānis Mencis vecākais
Biogrāfija
Jānis Mencis piedzima Valmieras apriņķa Braslavas pagastā. 1934. gadā beidzis Rīgas Skolotāju institūtu, bet 1960. gadā — Latvijas Valsts universitātes Matemātikas fakultāti. 1977. gadā Maskavā ieguvis pedagoģijas doktora grādu, 1993. gadā Latvijā — habilitētā pedagoģijas doktora grādu. J. Mencis bija Latvijas emeritētais zinātnieks.
J. Mencis strādāja par skolotāju Rīgā un Liepājā. No 1964. līdz 1999. gadam bija Liepājas Pedagoģijas akadēmijas Matemātikas katedras vadītājs, docents un profesors. Izdevis vairākas ar matemātiku saistītas publikācijas un grāmatas, pēc paša aplēsēm, ne mazāk par simtu. J. Menča publikācijas lielākoties skārušas pamatskolas jaunāko un vidusskolas vecāko klašu tēmas, kā arī jauno matemātikas skolotāju apmācību. J. Mencis televīzijā vadīja raidījumus skolēniem par matemātiku, piemēram, 1986. gadā viņš vadīja raidījumu "Matemātika 1. klasei".
J. Mencim bija divi bērni. Dēls Jānis Mencis jaunākais ir matemātiķis, gatavojis mācību līdzekļus arī kopā ar tēvu, bet meita Selga Mence — komponiste.
Interneta bibliotēka Atlants
Interneta bibliotēkas Atlants vēsture
Atlants.lv ir SIA "CDI" struktūrvienība, kas dibināta 2002. gadā. 2007. gada 20. februārī ir ieguvusi oficiālu bibliotēkas statusu un ir reģistrēta Bibliotēku reģistrā ar numuru BLB1913.
Jānis Mencis vecākais
Biogrāfija
Jānis Mencis nomira 96 gadu vecumā, vakarā, atrodoties slimnīcā Liepājā.
Interneta bibliotēka Atlants
Interneta bibliotēkas Atlants sadaļas
Visi Interneta bibliotēkas Atlants pieejamie studentu darbi ir sadalīti 6 tematiskās grupās, kuru apakšgrupas iedalās aptuveni 50 kategorijās. Tematiskās grupas ir sekojošas:
Jānis Mencis vecākais
Apbalvojumi
1994. gadā Mencis tika apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeni, tādējādi kļūstot par vienu no pirmajiem atjaunotā ordeņa kavalieriem. 2004. gadā ieguvis pirmo "Goda liepājnieka" titulu par nopelniem pilsētas labā. 2009. gadā valdība viņam piešķīra Ministru kabineta Atzinības rakstu.
Izmainītas apziņas stāvokļi
Izmainītas apziņas stāvokļi ir jebkuri prāta stāvokļi, kas ir būtiski atšķirīgi no nomoda beta viļņu stāvokļa. Mainīgie apziņas stāvokļi var būt patoloģiski, var rasties pēc traumām un slimībām, tie var tikt ierosināti tīši, piemēram, ar meditāciju, tos var ierosināt psihotropās vielas vai arī tie var tikt ierosināti reliģiskos rituālos un lūgšanās.
Pie mainīgajiem apziņas stāvokļiem pieder tādi stāvokļi kā sapnis, koma, ego nāve, depersonalizācija, derealizācija, ārpusķermeņa pieredze, apzinātā sapņošana, hipnoze, transs, delīrijs, psihoze, murgi u.c., kā arī afekti: panika, ekstāze, eiforija, mānija, histērija u.c.
Vitkops
Vitkops var būt:
Džordāno Bruno
Džordāno Bruno (it, īstajā vārdā Filipo Bruno (Filippo Bruno); dzimis 1548. gadā, miris ), dēvēts arī par Nolieti (la, de), bija dominikāņu mūks, filozofs, matemātiķis, okultists. Piemērojot tam Nikolaja Kopernika sistēmu, izvirzīja domu par Sauli kā vienu no zvaigznēm un bezgalīgi daudz pasauļu visumā. Atzīts par ķeceri. Sodīts ar nāvi sadedzinot uz sārta par savu pasaules uzskatu un panteismu.
Pats sevi uzskatīja par filozofu, kabalistu, hermeneitiķi un magu, domātāju un ētikas reformatoru. Kritiķi viņu dēvē par vienu no daudzajiem viduslaiku okultistiem. Visdrīzāk Bruno uzskati un darbība varētu atbilst tam, ko mūsdienās pieņemts apzīmēt par "ezotēriķi". 19. gadsimtā un 20. gadsimta pirmajā pusē Bruno tika uztverts kā upuris progresa un zinātnes attīstībā, tomēr saglabājušies prāvas materiāli (1940. gadā tika atrasti papildu dokumenti) liek domāt, ka Bruno tika sodīts ar nāvi par viņa reliģiskajiem uzskatiem un maģijas piekopšanu.
Biogrāfija
Filipo Bruno dzimis 1548. gadā Nolā, mazpilsētā netālu no Neapoles, Neapoles karalistē (tagad Kampānijas provincē) atvaļināta karakalpa Džovanni Bruno un viņa sievas zemnieces Fraulisas Savolinas ģimenē. Sava tēvoča mācību pansionātā Neapolē mācījās lasīt, rakstīt un loģikas pamatus. 17 gadu vecumā iestājās dominikāņu klosterī, un pēc gada kļuva par pilntiesīgu mūku ar vārdu Džordāno (la). Klosterī apguva teoloģijas, filozofijas un latīņu valodas pamatus (pēdējo, iespējams, vāji, jo kaut sevi pozicionēja kā zinātnieku, savus darbus lielākoties rakstīja itāliski, tikai pēdējos gados izmantojot latīņu valodas redaktoru pakalpojumus). 1572. gadā iesvētīts par garīdznieku un pārcelts kalpot uz netālo Sv. Bortolomeja klosteri, kur klostera bibliotēkā bija iespēja iepazīties ar jaunāko zinātnisko literatūru, tai skaitā Kopernika De revolutionibus orbis. Klosterī viņš izkopa atmiņas veicināšanas paņēmienu kopumu, ko citu starpā demonstrēja arī pāvestam Pijam V.
1576. gadā, 28 gadu vecumā, Bruno pameta klosteri (jo draudēja sods par svētbilžu iznešanu no celles, aizliegto darbu (Erasma) studēšanu u.c. iekšējās disciplīnas pārkāpumiem), apmetās Romā Sv. Jaunavas Marijas (St. Maria della Minerva) klosterī, bet tad pameta arī to un uzsāka ceļot pa Ziemeļitāliju (1576-1577, Noli, Savonā, Turīnā), iztiku pelnīdams kā gramatikas privātskolotājs. Venēcijā publicēja pirmo filozofisko traktātu "Laiku vēstis", kas līdz mūsdienām nav saglabājies. Vēlāk caur Bergamo, Šamberī un Lionu devās uz Šveici (1577-1578), kur Ženēvā kalvinisti viņu par ķecerīgiem izteikumiem arestēja. Taču Bruno palaimējās izvairīties no soda (ar naudas sodu sodīja viņa raksta izdevēju), un viņš devās ceļot pa Franciju (1578-1583), sākumā uz Lionu, tad Tulūzu, kur piepelnījās kā privātskolotājs, pēc tam kā lektors Tulūzas universitātē, lasot lekcijas par Aristoteli.
1580. gada maijā konfliktu dēļ Bruno bija spiests pārcelties uz dzīvi Parīzē, kur to galmā uzņēma Francijas karalis Anrī III. Tur strādāja kā privātskolotājs, vēlāk Sorbonnas universitātē lasīja pamatkursu par 30 Dieva atribūtiem un Akvīnas Tomu. Privāti interesentiem lasīja lekcijas par maģiju un alķīmiju — par mistiķi Ramonu Lulliju (Raymundus Lullius, 1235-1315), Hermeju Trismegistu (el), kā arī apmācīja mnemonikā — Lullija izveidotā atmiņas uzlabošanas metodikā. Šajā laikā publicēja antiklerikālu komēdiju "Svečturis" un sava pasaules uzskata kopsavilkumu "Ideju ēnas", ko bija veltījis Francijas karalim Anrī III.
1583. gada rudenī Bruno it kā ar karaļa Anrī III rekomendāciju no Parīzes devās uz Oksfordas Universitāti. Rakstot pieteikumu universitātes vicekancleram, Bruno tajā sevi dēvēja par "visizsmalcinātākās teoloģijas doktoru, pašas tīrākās un nekaitīgākās maģijas profesoru… kura ģēnijam aplaudējuši šīs pasaules varenie, kuru pazīst visur un nezina tikai barbari. Kurš modina aizmigušos un satriec spītīgos nejēgas, kurš ir visas pasaules pilsonis un iedzīvotājs." Tā kā viņam nebija ne zinātniska grāda, nedz viņš varēja demonstrēt nepieciešamo zināšanu līmeni praksē, darbā augstskolā netika pieņemts un devās uz Londonu, kur ar Francijas sūtņa Mišela de Kastelno de Movisjēra palīdzību publicēja virkni savu apcerējumu, piemēram, "Trīsdesmit zīmogu skaidrojums", ko veltījis savam mecenātam de Movisjēram, "Lielā gavēņa pirmās dienas vakarēšana", kuru veltīja zinātnes, astronomijas un loģikas kritikai, un mūsdienās zināmāko "Par bezgalīgo, visumu un debesu ķermeņiem".
1585. gadā Bruno atkal ieradās Francijā, kur Sorbonnā piedalījās disputā ar Aristoteļa kritiku, bet tad devās uz Svētās Romas impērijas zemēm (1586—1589). Marburgas Universitātē mēģināja iekārtoties darbā kā "Romas teoloģijas zinātņu doktors", tad Vitenbergas Universitātē, kur viņu pieņēma lasīt pamatkursu par Aristoteli un metafiziku. Te Bruno publicēja savu darbu "Simts divdesmit raksti par dabu un Visumu pret peripatētiķiem", kā arī divas Lullija okultismam veltītus darbus. 1588. gada martā viņš pameta darbu Vitenbergas universitātē un devās uz Prāgu, kur imperatora Rūdolfa II galmā tika laipni uzņemti visi alķīmiķi, astrologi, magi u.c. "slepeno zināšanu" adepti. Te Bruno publicēja sava laika matemātiķus un filozofus kritizējošu rakstu krājumu "Simts sešdesmit raksti", ko nosūtīja kā dāvanu imperatoram. Pretī saņēmis no galma 300 dālderus, bet darbu neatradis, pēc pusgada Džordano Bruno Prāgu pameta, dodoties uz Ziemeļvāciju, kur Braunšveigas hercogs Juliuss tikko kā Helmštatē bija dibinājis universitāti, kur Bruno ieradās 1589. gada janvārī. Jau pēc nepilna gada luterāņu baznīca viņu izsludināja par ķeceri, un Bruno nācās Helmštati pamest, dodoties uz tā laika lielāko grāmatu iespiešanas centru Frankfurti pie Mainas, kur netālu no pilsētas viņš atrada patvērumu karmelitu ordeņa klosterī. Pēc pusgada Bruno devās uz Cīrihi, kur pelnīja iztiku pasniegdams privātstundas alķīmijā un metafizikā. Te viņš izdod savam mecenātam Johanam Henriham fon Heincelam veltītu apcerējumu "Par tēlu, simbolu un priekšstatu saistību", taču visai drīz uz brīdi atgriezās Frankfurtē, kur organizēja savu nākamo sacerējumu drukāšanu ("Par monādi, skaitli un figūru", "Par bezgalīgo, bezskaitlīgo un neattēlojamo, jeb par visumu un pasaulēm", "Par trīsveidīgo mazāko lielumu un telpu").
1591. gadā Džordāno Bruno ieradās Venēcijas republikā, kur viņu bija uzaicinājis par privātskolotāju Džovanni Močenigo, kuram Bruno apņēmās īsā laikā ar oriģinālu metodi uzlabot atmiņu. Sākumā viņš noīrēja sev mājiņu, bet pēc pāris mēnešiem apmetās uz dzīvi pie sava mecenāta, kur bija izveidojies tāds kā vietējās inteliģences salons ar diskusiju vakariem. 1592. gada ziemā Močenigo esot uzdevis grāmatu tirgotājam Čioto, kurš devās uz Frankfurti, noskaidrot, kādas ziņas par Bruno ir vācu zemēs, un vai viņu tur nezina kā šarlatānu un krāpnieku. 23. maijā Močenigo ziņoja par Bruno ķecerīgajiem izteikumiem inkvizīcijai, un Bruno tika arestēts. Komisijā bija tēvs inkvizitors (Pater Inquisitor) Džovanni Gabrieli no Saluco, kūrijas vēstnieks (nuncijs) Venēcijā Lodoviko Taberna, Venēcijas bīskaps Lorenco Priuli. Kā novērotājs no malas klāt bija viens no Desmitu Padomes asistentiem (savii all`eresia), kam par izmeklēšanas gaitu bija jāziņo Republikas varas iestādēm. Pati izmeklēšana bija ilgstoša un juceklīga: inkvizīcijas komisijas rīcībā bija daudz visdažādāko Bruno piedēvētu izteikumu, kā arī vairāki viņa manuskripti, par kuru patiesumu tai bija jāpārliecinās, uzdodot jautājumus viņam pašam. Protams, viņš noliedza visu un zvērēja, ka esot īstens kristietis, kurš neorientējoties teoloģijā, jo esot filozofs, tāpēc šur tur varbūt esot kļūdījies.
Uzzinājis par Bruno arestu, 1592. gada 12. septembrī Romas lielinkvizitors kardināls Severins pieprasīja Bruno izdot, un 1593. gada 27. februārī Džordāno Bruno konvoja pavadībā aizveda uz Romu. Turpmākos gadus Džordāno Bruno pavadīja izolēts no sabiedrības, rakstot savu ideju apcerējumus (kopā četrus apcerējumus) un piedaloties teoloģiskos disputos, kur viņu centās pārliecināt par uzskatu maldīgumu. 1600. gada janvārī inkvizīcijas komisija atzina viņu par ķeceri, magu un mūka zvēresta lauzēju, nododot laicīgās tiesas rokās, kas piesprieda nāvessodu uz sārta.
Par spīti populārajam viedoklim, ka Džordāno Bruno sadedzināts sārtā par Nikolaja Kopernika ideju popularizēšanu, nav neviena fakta, kas to apliecinātu. 1600. gadā heliocentrisma koncepciju mācīja katoļu universitātēs, tikai 1616. gadā tika nolemts to iekļaut aizliegtās literatūras sarakstā (Index Librorum Prohibitorum).
Darbi
1603. gada 7. augustā Džordāno Bruno sacerējumus iekļāva katoļu Baznīcas „Aizliegto grāmatu indeksā“ (Index Librorum Prohibitorum).
Apsūdzība un tiesa
1592. gada 23. maijā venēcietis Močenigo ziņoja par Bruno ķecerīgajiem izteikumiem inkvizīcijai: „Es, Džovanni Močenigo, viņa gaišības Marko Antonio dēls, sirdsapziņas un biktstēva mudināts esmu spiests ziņot, ka sarunās manā namā nolietis Džordano Bruno apgalvo, ka kristiešu ticība par maizes pārvēršanos miesā esot aplamība,… pasaule ir mūžīga un eksistē bezgalīgi daudz pasauļu… Kristus veica šķietamus brīnumus, turklāt patiesībā gan Viņš, gan apustuļi bijuši magi… Kristus nemira labprātīgi un, ja būtu varējis, censtos izvairīties no nāves krustā… pēcnāves soda par grēkiem nebūs… dvēsele nav Dieva dota, katrai dzīvai būtnei tāda ir un tā pārceļo pēc nāves no vienas dzīvas būtnes uz otru… gatavojas dibināt sektu „jaunā filozofija“… Viņš saka, ka Jaunava Marija nav varējusi dzemdēt, un kristīgā ticība esot apgrēcība pret Dieva visvarenību…“
Kaspars Šope, kurš asistēja pratināšanā, šādi izklāsta apsūdzības saturu: „Šajās grāmatās viņš mācīja, ka pasauļu ir bezgalīgs daudzums, ka dvēsele iemiesojas no viena ķermeņa otrā un pat citā pasaulē, ka viena dvēsele reizē var atrasties divos ķermeņos, un maģija ir pamatā visam, tātad pozitīva, ka Svētais Gars nav nekas cits kā Pasaules Dvēsele. Mozus savus brīnumus veicis ar maģijas palīdzību un šai ziņā bijis gudrāks par pārējiem ēģiptiešiem, Mozus izdomājis savus likumus, bet Svētie Raksti ir mīts, savukārt Sātans tikšot glābts. No Ādama un Ievas esot cēlušies tikai ebreji, bet pārējie cilvēki no tiem diviem, ko Dievs radījis dienu iepriekš. Kristus nav Dievs, bet bijis slavens mags un tāpēc ticis pakārts, nevis sists krustā. Arī pravieši un apustuļi bijuši magi, turklāt nelieši, par ko daudzi no viņiem tikuši pakārti.“
Tā kā Bruno kategoriski atteicās atzīt savus "maldus" un atgriezties "mātes Baznīcas svētītajā klēpī", inkvizīcijas komisija atzina viņu par ķeceri, magu un mūka zvēresta lauzēju 8 punktos:
Džordāno Bruno tika atzīts par vainīgu maģijas piekopšanā un ķecerībā, 20. janvārī nolemjot un 8. februārī izslēdzot viņu no Baznīcas un nododot viņu laicīgās tiesas rokās, kas piesprieda nāvessodu uz sārta.
Mantojums
Tā kā Džordāno Bruno savulaik postulēja ideju par Sauli kā tikai vienu no neskaitāmām zvaigznēm Visumā, ap kurām teorētiski varēja atrasties neskaitāmas “pasaules“ (planētas), mūsdienās daudzi cilvēki izvēlās tieši viņu dēvēt par citplanētu “garīgo” tēvu, kura vīzija nepilnus 400 gadus vēlāk ar zinātniskām metodēm tika pierādīta kā patiesa.
.st
.st ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar Santomi un Prinsipi. Domēns izveidots 1997. gadā. Domēna sponsors ir Tecnisys, bet domēnu reģistrēšanu nodrošina Bahnhof ST Registry. Domēns tiek izmantots ne tikai saistībā ar Santomi un Prinsipi, bet arī, piemēram, saistībā ar Austrijas federālo zemi Štīriju.
Ārējās saites
Toppdomän
Murmanska
Murmanska (ru,, sjd), no 1916. līdz 1917. gadam Romanova Murmanā (Романов-на-Мурмане), ir pilsēta Krievijas ziemeļrietumos, Murmanskas apgabala administratīvais centrs. Tai ir pilsētas apgabala statuss. Murmanska atrodas Kolas pussalā, klinšainā Kolas līča austrumu krastā, netālu no līča ieejas Barenca jūrā. Tā ir viena no lielākajām Krievijas ostām. Gar pilsētu izbūvēts federālais autoceļš R21 "Kola". 108 km attālumā no pilsētas atrodas Krievijas robeža ar Norvēģiju, bet 182 km attālumā — ar Somiju.
2023. gadā Murmanskā dzīvoja 267 tūkstoši iedzīvotāju. Neskatoties uz to, ka pilsētas iedzīvotāju skaits kopš 1989. gada pakāpeniski samazinās, Murmanska joprojām ir lielākā pilsēta pasaulē aiz Ziemeļu polārā loka. Lai arī pilsēta atrodas aiz polārā loka, pateicoties Ziemeļatlantijas straumei, tās klimats, neskatoties uz garajām un sniegotajām ziemām, ir salīdzinošo mērens. Arī Barenca jūra pilsētas apkārtnē aizsalst ļoti reti. Pēc sava izmēra un infrastruktūras Murmanska līdzinās citām Krievijas Eiropas daļas pilsētām, kuras savā starpā savieno attīstīts ceļu un dzelzceļu tīkls. Murmanska ir vistālāk ziemeļos esošā pilsēta, kurā darbojas trolejbusu satiksme.
Vēsture
1917. gadā pēc Oktobra revolūcijas Murmanskā tika izveidota pagaidu revolucionārā komiteja, kuras priekšgalā bija boļševiki. Saskaņā ar Brestļitovskas miera līgumu no kara kuģiem 1918. gada martā krastā izsēdās bruņots desants, kas kļuva par intervences sākumu. 1919. gadā pilsēta nonāca baltgvardu kontrolē. 1919. gada rudenī Antantes karaspēks bija spiests evakuēties no Murmanskas. 1920. gada 21. februārī pilsētā notika sacelšanās pret baltgvardiem, bet 13. martā, ar Sarkanās armijas regulāro daļu ierašanos pilsētā, Murmanska pilnībā nonāca Padomju Savienības kontrolē.
Kara flote
Kara flote jeb jūras spēki ir viens no bruņoto spēku veidiem, kurš paredzēts operatīvo un stratēģisko kaujas uzdevumu veikšanai jūras un okeāna vidē. Jūras kara flote risina šādus uzdevumus: cīņa pret ienaidnieka jūras kara floti, jūras blokādes veikšana, transporta kuģu eskortēšana un aizsardzība, piekrastes aizsardzība no jūras puses, kā arī triecienu izdarīšana un iebrukums ienaidnieka teritorijā no jūras puses. Modernajā jūras kara flotē ir vairāku tipu karakuģi, kas paredzēti dažādu uzdevumu veikšanai. Vislielākie karakuģi ir aviācijas bāzeskuģis, līnijkuģis, eskadras mīnu kuģis, krasta apsardzes kuģis un zemūdenes.
Karakuģu vēsture
Pirmie īstie karakuģi bija seno grieķu un romiešu triēras, kurās izmantoja airus un buras. Karakuģu attīstību sekmēja šaujamieroču un tvaika dzinēju izgudrošana, kā arī tērauda lokšņu izmantošana kuģubūvē. Līdz aviācijas bāzeskuģu ieviešanai, lielākie karakuģi bija līnijkuģi. Tie bija projektēti smagai bombardēšanai, tāpēc bija aprīkoti ar līdz pat 16 collu lielgabaliem. To ātrums bija salīdzinoši mazs, jo kuģi bija lieli un ar smagām bruņu plāksnēm.
Pirmās ziņas par kuģu izmantošanu militāriem mērķiem Latvijas piekrastē ir no 13. gadsimta. 1210. gada pavasarī, kad krustneši no Rīgas caur Irbes jūras šaurumu kārtējo reizi devās atpakaļ uz Vāciju, izcēlās kauja ar kuršiem. Jūras kaujā krita ap 30 krustnešu. Tā paša gada jūlijā kurši ar kuģiem ieradās Daugavgrīvā un pie Rīgas uzsāka cīņu ar vācu bruņiniekiem.
1211. g. pēc kaujas pie Kaupo pils (Turaidā) vācieši Gaujas grīvā atņēmuši vietējiem iedzīvotājiem kara laivas (kuģus).
Noteiktākas ziņas par kuģu būvniecību un jūrniecību ir sastopamas 17. gadsimta vidū. Kurzemes hercogu Jēkaba un Kazimira laikā liela vērība tika veltīta kuģu būvei un kuģniecībai. Zināms, ka abu šo hercogu valdīšanas laikā Ventspilī un citur gar Kurzemes piekrasti uzbūvēti 111 kuģi. Tos būvēja latviešu un lībiešu dzimtļaudis.
Kurzemes hercogistes kuģi galvenokārt gāja gar Āfrikas rietumu piekrasti uz Gambiju, un Der Cabeljau, ejot uz Tobago, šķērsoja Atlantijas okeānu. 1668. g. kuģis (Kabeļjavs) izbrauca uz siļķu zveju Ziemeļjūrā. Ļoti bieži Kurzemes kuģi apmeklēja Francijas, Anglijas, Spānijas, Norvēģijas un citu Eiropas valstu ostas. Daļa tolaik būvēto tirdzniecības kuģu bija apbruņoti ar lielgabaliem, tā ka vajadzības gadījumā tie varēja cīnīties pret pirātiem. Kuģus Kurzemē pasūtīja pat Francija, Anglija un citas valstis. Kuģu vadītāji galvenokārt bija ārzemnieki, bet komanda sastāvēja no vietējiem iedzīvotājiem. Jūrniecības vēsturē zināms divklāju kuģis Der Schwan (Gulbis) ar 40 lielgabaliem, ko vadījis kapteinis R. Kronūšs. Tolaik ostas bija gar visu piekrasti — upju grīvās, bet piestātnes — vienkārši pludmalē netālu no krasta zemē iedzīti mieti.
Par Latvijas Kara flotes dibināšanas datumu uzskata 1919. gada 10. augustu, kad pie Latvijas Bruņoto spēku Virspavēlnieka ģenerāļa D.Sīmansona štāba tika nodibināta Jūras nodaļa, kurā iekļāva iepriekš dibināto jūrnieku rotu un Mīnu izzvejošanas partiju.
1919. gada novembrī Jūras nodaļu pārdēvēja par Jūras daļu. Jūras daļa deva ievērojamu ieguldījumu t.s. bermontiādē. Daugavas kreisajā krastā, Daugavgrīvas cietokšņa apkaimē, tā desantēja 9. Rēzeknes kājnieku pulku, piedalās kaujās pie Voleru muižas, Vārnukroga, Šmita cementa rūpnīcas, piedalījās Jelgavas ieņemšanā, realizēja diversantu vienības izsēdināšanu pie Ragaciema.
1924. gadā atsevišķās flotes vienības tika pārdēvētas par Jūras krastu aizsardzības eskadru, kuru, savukārt, 1938. gadā pārdēvēja par Latvijas Kara floti. Latvijas Kara flotes sastāvā bija mīnu traleris Virsaitis, zemūdeņu bāzes kuģis Varonis, mīnu divizions ar diviem mīnu aizžogotājtraleriem, zemūdeņu divizions ar divām zemūdenēm un jūras aviācijas divizions ar sešām lidmašīnām.
Latvijas Jūras spēkus sāka veidot 1992. gadā pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas. 1992. gada 11. aprīlī notika svinīga karoga pacelšana uz pirmā atjaunotās flotes karakuģa Sams. Šis datums tiek uzskatīts par Latvijas Jūras spēku atdzimšanas dienu.
Organizācija
Karakuģi var pildīt uzdevumus individuāli vai grupā. Mazs skaits kuģu var tikt apvienots eskadrā. Visas viena okeāna eskadras var tikt apvienotas attiecīgā flotē. Valstīs, kurām ir aviācijas bāzeskuģi, veido aviācijas bāzeskuģa trieciengrupas (Carrier strike group (CSG) — angļu val.). Aviācijas bāzeskuģa trieciengrupa var sastāvēt no aviācijas bāzeskuģa, vismaz viena kreisera, eskadras ar eskadras mīnu kuģiem vai vismaz diviem eskadras mīnu kuģiem vai fregatēm un aviācijas bāzeskuģa aviācijas. Dažreiz aviācijas bāzeskuģa trieciengrupā iekļauj arī zemūdenes, jūras kara flotes bunkurēšanas tankkuģi vai apgādes kuģi.
Valstīs, kurās ir jūras kājnieki, var tikt veidotas ekspedīcijas trieciengrupas (Expeditionary strike group (ESG) — angļu val.). Ekspedīcijas trieciengrupa var sastāvēt no desanta eskadras, helikopteru eskadriļas un jūras kājnieku bataljona. Desanta eskadra var sastāvēt no maza aviācijas bāzeskuģa, kurš vienlaicīgi ir arī desanta kuģis, diviem mazākiem desanta kuģiem, kreisera, eskadras mīnu kuģa, fregates, zemūdenes un jūras patruļlidmašīnas.
Dažreiz veido operatīvās grupas (Оперативная группа — krievu val., Task force — angļu val.), kuras ir nepastāvīgas vienības, izveidotas uz laiku, noteikta uzdevuma veikšanai un var sastāvēt no dažādiem kuģu tipiem.
Jūras kājnieki
Par jūras kājniekiem sauc jūras desanta operāciju veikšanā īpaši apmācītus kājniekus. Jūras kājnieku bruņojumā var būt tāda pati bruņu tehnika, kāda ir motorizēto kājnieku bruņojumā, bet var būt arī amfībijas. Amfībiju gadījumā tās tiek izmantotas ne tikai jūras kājnieku pārvietošanai un uguns atbalstam krastā, bet arī karavīru pārvietošanai no desanta kuģa uz krastu, kā arī uguns atbalstam no jūras puses. Amfībijas ērtas, ja nokļūstot līdz krasta līnijai jāšķērso koraļļu rifi vai sēkļi, kuri var būt šķērslis kuģiem, kuteriem vai laivām.
Bieži jūras kājniekus izmanto sauszemes spēku uzdevumu pildīšanai bez jūras desanta operāciju veikšanas. Savi jūras kājnieki ir arī Bolīvijai un Paragvajai, kurām nemaz nav pieejas jūrai.
Dažu valstu jūras kara flotes sastāvā veido speciālo uzdevumu vienības. Tās paredzētas speciālo uzdevumu veikšanai, ja tie sākas un beidzas upē, jūrā, piekrastē, purvā vai upes deltā, kā arī zemūdens speciālo operāciju veikšanai. Līdzīgi kā ar jūras kājniekiem, jūras kara flotes speciālo uzdevumu vienības bieži izmanto speciālo uzdevumu veikšanai tālu no jūras.
Orla
Orla ir pilsēta Krievijā pie autoceļa M2, 368 km attālumā uz dienvidiem no Maskavas. Orlas apgabala administratīvais centrs.
Cilvēki
Orlā dzimuši:
Rasas punkts
Rasas punkts ir temperatūra, līdz kurai jāatdziest gaisam, lai tajā esošais mitrums kļūtu piesātināts un sāktos gaisa mitruma kondensācija (rasas izkrišana). Rasas punkts ir atkarīgs arī no gaisa spiediena.
Rasas punktu nosaka gaisa relatīvais mitrums — jo tas ir mazāks, jo vairāk gaisam jāatdziest, lai parādītos rasa, tādējādi rasas punkts ir zemāks. Pie lielāka relatīvā mitruma rasas punkts ir augstāks un, ja relatīvais mitrums ir 100%, rasas punkts sakrīt ar gaisa temperatūru.
Ja rasas punkts ir liels, cilvēks šādā gaisā nejūtas ērti — rasas punkts 15 līdz 20 °C sagādā diskomfortu, bet virs 21 °C gaiss kļūst "sutīgs". Ja rasas punkts pārsniedz 24 °C, cilvēks jūtas slikti.
Rasas punktu mēra ar speciāliem kondensācijas higrometriem vai izrēķina no gaisa temperatūras un relatīvā mitruma.
Piezīmes un atsauces
Luftfuktighet
Grujeca
Grujeca ir pilsēta Mazovijas vojevodistē Polijā, uz dienvidiem no Varšavas pa ceļam uz Radomu. Pazīstams ābolu audzēšanas centrs. Polijas kontrreformācijas centrālās figūras Pjotra Skargas (Piotr Skarga, 1536 - 1612) dzimtā pilsēta.
Depersonalizācija
Depersonalizācija ir apziņas stāvoklis, ko ierosina anomālijas mehānismā, kas rada pašapziņu. To raksturo ķermeņa uztveres traucējumi, nespēja kontrolēt runu vai uzvedību, sajūta, ka viss notiek kā sapnī vai ka indivīds sevi redz no malas. Depersonalizācijai ļoti tuvs ir cits stāvoklis, kad indivīdam apkārtējā pasaule šķiet neīsta, — derealizācija, kas var būt reizē ar depersonalizāciju.
Depersonalizāciju pārsvarā izraisa dažādas garīgas slimības, tomēr to var izraisīt arī sakāpinātas ikdienas notikumi: miega trūkums, ļoti liels stress vai psiholoģiski traumatisks notikums. Depersonalizācija ir biežs abstinences sindroma simptoms, tā var būt arī ierosināta tīši — lietojot īpašas halucinogēnas vielas.
Midžs Jūrs
Džeimss "Midžs" Jūrs (en; dzimis ) ir skotu ģitārists, dziedātājs, taustiņinstrumentālists un dziesmu autors. Darbojies tādās populārās britu mūzikas grupās kā The Rich Kids, Visage, Thin Lizzy un Ultravox un arī kā solomākslinieks.
Slik
1972. gadā Jūrs pievienojas mazpazīstamai Glāzgovas softroka grupai Salvation, kur iegūst savu skatuves vārdu Midžs, jo viens Džeimss grupā jau ir. 1974. gada beigās grupa nomaina nosaukumu un kļūst par Slik. Slik iegūst visai lielu popularitāti Apvienotajā Karalistē un viņu otrais singls Forever and Ever (Jūra vokāls) 1976. gada februārī sasniedz 1. pozīciju britu mūzikas topā. Tomēr grupas popularitāte strauji kritās modē nākušā pankroka ietekmē. Sekoja nosaukuma maiņa uz PVC2 un stila maiņa agresivitātes virzienā, kas cerētos panākumus nedeva, bet Jūrs, nemierā ar pārmaiņām, 1977. gada oktobrī atstāj grupu.
Rich Kids un Visage
Jau iepriekš Jūru savā grupā Rich Kids bija mēģinājis iesaistīt viens no tās dibinātājiem, Sex Pistols pirmā sastāva basģitārists Glens Metloks, un pēc aiziešanas no PVC2 Jūrs sāk darboties šajā kolektīvā. Tomēr arī šis projekts izradās īslaicīgs — grupa izlaiž tikai vienu singlu un vienu albumu, kuriem gan izdodas iekļūt britu topos, ieņemot attiecīgi 24. un 51. vietu. 1978. gadā Rich Kids sašķeļas — Jūrs un bundzinieks Rastijs Īgans, kopā ar Stīvu Streindžu izveido sintpopa projektu Visage. Tomēr Jūra dalība arī šajā grupā, tāpat kā Thin Lizzy, kurā viņš darbojas paralēli Visage, izrādās visai īslaicīga. Jau darbojoties Ultavox sastāvā, viņš pieliek savu roku Visage lielākā hita Fade to Grey tapšanā un vēl 1982. gadā atgriežas, lai palīdzētu viņu otrā albuma The Anvil ierakstīšanā. Pēc tā iznākšanas 1982. gada martā Jūrs paziņo, ka pamet Visage dēļ radošām domstarpībām ar Streindžu.
Jakutska
Jakutska, arī Ģokūskaja , ir Sahas Republikas galvaspilsēta Ļenas upes krastā Krievijas Federācijas austrumos, 8468 km no Maskavas.
Midžs Jūrs
Ultravox
Vēl pēc gada (1982. gada oktobrī) seko albums Quartet, kas arī iekļūst britu albumu topa desmitniekā, bet tā visi četri singli sasniedz Top20. Tajā pat gadā Jūrs izlaiž savu pirmo solosinglu No Regrets (Toma Raša dziesmas kaverversiju), kas iekļūst britu singlu topa desmitniekā. 1982–1983. gadā Ultravox dodas pasaules koncertturnejā Monument Tour, kuras Londonas koncerts tiek atspoguļots 1983. gada oktobrī iznākušajā koncertalbumā Monument. Arī šis albums Lielbritānijā iegūst zelta statusu.
Jakutska
Demogrāfija
1967. gadā Jakutskā dzīvoja aptuveni 100 tūkstoši iedzīvotāju, 1998. gadā 195 000, 2002. gadā 210 600, 2005. gadā 235 600, bet 2007. gadā 246 000 iedzīvotāju (kopā ar piepilsētām 266 500). 2008. gadā Jakutskā dzīvoja 255,7 tūkstoši iedzīvotāju, 62,5% bija krievi, 25,1% jakuti.
Midžs Jūrs
Ultravox
1984. gadu iezīmējas ar zelta albuma Lament iznākšanu, kas turpina jau iepriekšējā studijas albumā Quartet vērojamo grupas stilistisko attālināšanos no sintpopa, tuvāk roka skanējumam. Albuma lielākais hits ir Dancing with Tears in My Eyes, kura sasniedz 3. pozīciju Apvienotajā Karalistē un iekļūst vairāku Eiropas valstu topu desmitniekos. Gada beigās grupa izlaiž savu 1980–1984 gadu hitu izlasi The Collection, kas ieņem 2. vietu britu albumu topā un sasniedz trīskāršo platīna statusu.
Jakutska
Demogrāfija
2020. gadā pilsētā dzīvoja 322 987 cilvēki, jakuti 50,6%, krievi 38,4%, ukraiņi 1,4%, kirgīzi 1,1%, evenki 1%, citi 7.5%.
Midžs Jūrs
Ultravox
1985. gadā Jūrs uzsāk aktīvu solokarjeru. Ar viņa piedalīšanos iznāk vēl viens albums U-Vox, kas gan iekļūst britu topa desmitniekā, tomēr saņem negatīvu mediju un fanu kritiku. 1988. gadā Ultravox uz ilgāku laiku pārtrauc savu darbību.
Jakutska
Klimats
Jakutska ir viena no Zemes aukstākajām pilsētām. Janvāra vidējā gaisa temperatūra ir no -40 līdz -45 °C, bet zemākā reģistrētā temperatūra ir -64,4 °C. Vasaras Jakutskā ir samērā siltas - gaisa temperatūra ir ap +20 - +22 °C, turklāt augstākā reģistrētā temperatūra bijusi +38,3 °C. Nokrišņu ir samērā maz - tikai 240 mm gadā. No tiem visvairāk izkrīt vasarā - katru mēnesi pa 30 - 40 mm. Vismazāk nokrišņu ir martā - tikai 5 mm.
Midžs Jūrs
Band Aid
1984. gadā Midžs Jūrs iesaistās labdarības projektā, kas par mērķi stāda savākt līdzekļus katastrofisku badu pārdzīvojošās Etiopijas iedzīvotājiem. Viņš kopā ar Bobu Geldofu sacer dziesmu Do They Know It's Christmas?, kuru ieraksta zvaigžņu grupā Band Aid apvienojušies Lielbritānijas un Īrijas pazīstamākie populārās mūzikas izpildītāji. Do They Know It's Christmas? singls iznāk 1984. gada 29. novembrī un kļūst par uz to brīdi visu laiku labāk pārdoto singlu Lielbritānijā, pārspējot 1975. gada Queen singlu Bohemian Rhapsody. Panākumu iedvesmots, Geldofs 1985. gadā organizē Live Aid labdarības koncertus, kuru 150 miljonu sterliņu mārciņu ienākumi tiek ziedoti Etiopijas bada upuru glābšanai. Live Aid Londonas koncertā uzstājas arī Ultravox.
Solokarjera
Jūrs savas solokarjeras augstāko punktu sasniedz vēl būdams Ultravox sastāvā. Viņa pirmais soloalbums The Gift pakāpās līdz britu albumu topa otrajai pozīcija, bet tā hits If I Was kļuva par singlu numur viens gan Lielbritānijā gan Īrijā. Pārējie Jūra soloalbumi īpašus panākumus negūst.
Ultravox atgriešanās
2009. gadā Ultravox atkalapvienojās savā klasiskajā sastāvā, lai dotos Return to Eden koncerttūrē, kas ilgst līdz 2010. gada pavasarim. 2011. gada 21. janvārī grupas mājas lapā parādās paziņojums, ka Ultravox no pagājušā gada rudens strādā pie jauna albuma.
.tm
.tm ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar Turkmenistānu. Domēns izveidots 1997. gadā. Domēna sponsors ir TM Domain Registry Ltd, bet domēnu reģistrēšanu nodrošina NIC.TM. Nav ierobežojumu otrā līmeņa domēniem, savukārt trešā līmeņa reģistrētājam ir jābūt Turkmenistānas iedzīvotājiem.
Ārējās saites
סיומת אינטרנט Toppdomän
Līgupe
Līgupe var būt:
LMA
LMA var būt:
Elektroniskās dāvanu kartes
Elektroniskās dāvanu kartes ir plastikāta norēķinu kartes ar magnētisko joslu un individuālu kartes numuru, kas lietojamas kā alternatīvs maksāšanas līdzeklis par precēm un/vai pakalpojumiem.
Darbības princips
Elektroniskās dāvanu kartes ir vairākkārt lietojamas. Pēc nominālvērtības izlietošanas, dažas elektroniskās dāvanu kartes var atkārtoti uzlādēt, tomēr tas ir atkarīgs no dāvanu kartes izdevējiestādes jeb emitenta izstrādātajiem noteikumiem. Norēķinoties par precēm un pakalpojumiem, e-dāvanukarte, tāpat kā bankas izdota maksājumu karte, tiek nolasīta izmantojot POS termināli.
100. gads
100. gads ir garais gads, kurš pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.
Bliseni
Bliseni (arī Bliseņi, Bliseņas) ir skrajciems Rēzeknes novada Nautrēnu pagasta austrumu daļā.
Ceļa malā blakus mājām atrodas 3 metrus augsts krucifikss.
Derealizācija
Derealizācija ir konkrētajai īstenībai neatbilstoša sajūta. Atšķirībā no ilūzijām un halucinācijām indivīdam formālā uztvere ir pilnīgi saglabājusies, bet mainījusies ir iekšējā attieksme pret apkārtējiem priekšmetiem (tie redzami it kā neiespējami vai neīsti). Indivīdam reizēm rodas šaubas par visas apkārtējās vides eksistenci vai var likties, ka nedzīvie priekšmeti kļuvuši bīstami un draudīgi. Šis simptoms ir raksturīgs vairākām psihiskām un organiskām patoloģijām (epilepsija, labirintīts — iekšējās auss iekaisums, vestibulārā aparāta patoloģijas), kā arī cilvēkiem ar trauksmes traucējumiem, sociālo fobiju un citiem. Daži medikamenti un psihotropās vielas, kā marihuāna var dot līdzīgus blakusefektus. Vienlaikus ar derealizāciju bieži izpaužas depersonalizācija.
Vitkapu ezers
Vitkapu ezers (arī Vitkops, Vitkopes ūdenskrātuve, Vitkopu ezers) ir mākslīga ūdenstilpe Ogres novada Birzgales pagasta dienvidaustrumos. Ūdenskrātuve uzstādināta uz Vitkapu upītes, trīs pusēs norobežota ar dambi, dienvidu krastā dabiska nogāze. Dibens smilšains, krasti augsti. Divas palikšņu salas. Makrofīti: niedres, cirvenes, šaurlapu vilkvālītes, kalmes, ežgalvītes, abinieku sūrenes. Mīt karpa, karūsa, līnis, līdaka, asaris, zandarts, plaudis, plicis, rauda, sams. Pie ūdenskrātuves atpūtas bāze, laivu noma, peldvietas, makšķerēšana.
Krievijas militārās akcijas
Krievijas militārās akcijas jau kopš Krievijas caristes dibināšanas 16. gadsimtā veido būtisku daļu no Krievijas ārpolitikas. Krievijas Bruņotie spēki piedalījušies daudzos karos, paplašinot savas valsts teritoriju vai arī veicot valsts apvērsumus dažādās pasaules daļās.
Sarakstā iekļautas arī Krievijas PFSR un PSRS militārās akcijas, par kuru tiesisko mantinieci sevi atzinusi Krievija.
.to
.to ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar Tongu. Domēns izveidots 1995. gadā. Domēna sponsors ir Tongas valdība, bet domēnu reģistrēšanu nodrošina Tonga Network Information Center (Tonic). Domēns tiek izmantots dažādierm mērķiem, no kuriem tikai daži ir saistīti ar Tongu. Domēns pietiekoši bieži tiek izmantots saistībā ar Kanādas pilsētu Toronto.
Ārējās saites
Toppdomän
Luksemburgiešu valoda
Luksemburgiešu valoda ir viena no trim Luksemburgas valsts valodām (citas ir franču un vācu). To prot ap 300 000 cilvēku Luksemburgā un tās pierobežā kaimiņvalstīs.
Lai arī Luksemburga ir viena no Eiropas Savienības dibinātājvalstīm, luksemburgiešu valoda nav starp ES oficiālajām valodām un ir viena no dažām dalībvalstu oficiālajām valodām, kam nav šāda statusa (otra ir turku valoda, kas ir viena no Kipras oficiālajām valodām).
Rancāni
Rancāni var būt:
Žogotas
Žogotas var būt:
Demokrāti.lv
Demokrāti.lv bija centriska Latvijas politiskā partija, kas pastāvēja no 2004. līdz 2011. gadam.
Vēsture
2011. gada 10. martā tiek pieņemts valdes lēmums par partijas darbības izbeigšanu.
Siltasiņu zirgi
Jēdziens "siltasiņu zirgi" tiek lietots konkrēta zirga tipa apzīmējumam, kas izpaužas zirgu šķirnes izcelsmē, fiziskajās īpašībās un raksturā. Bieži cilvēki kļūdās, iedomājoties, ka šis jēdziens ir saistīts ar asiņu temperatūru. Zirgiem izšķir divus pamattipus: karstasiņu zirgus (piemēram, arābi, ahalteke, barbi un tīrasiņu šķirnes zirgi) un aukstasiņu zirgus (smagos vilcējus). Siltasiņu zirgi ir šo divu tipu sajaukums. Galvenās siltasiņu zirgu šķirnes ir veidojušās Eiropā un to pielietojums ir ļoti universāls, tie ir piemēroti darbam gan aizjūgā, gan zem sedliem. Siltasiņu zirgi ir atlētiski, ar vidēji vieglu ķermeņa uzbūve, tie ir pietiekami temperamentīgi, lai būtu labi sportisti, bet, salīdzinot ar karstasiņu šķirnēm, siltasiņu zirgi ir mierīgāki, ar līdzsvarotāku nervu sistēmu.
Tā kā gandrīz visas siltasiņu zirgu šķirnes ir veidojušās Eiropā, tad ir pieņēmums, ka siltasiņu zirgi ir Eiropas senā savvaļas meža zirga pēcnācēji, nevis cilvēku veidots zirga tips.
Siltasiņiem ir daudzas populāras sporta zirgu šķirnes: rikšotāji – Amerikas, Francijas, Norfolkas, Orlova rikšotāji u.c.; sporta zirgi — Holšteinas, Hanoveras, Oldenburgas, Traķēnes, Latvijas u.c.
Kreks
Kreks ir kokaīna kristalizēta forma, ko var smēķēt. Tā ir vislielāko atkarību izraisošā kokaīna forma. Kreku veido kokaīna sāļu sajaukums ar nātrija bikarbonātu (cepamo sodu) vai kādu citu bāzi. Kreku smēķējot, rodas īsa, bet ļoti spēcīga eiforija.
Kreks sākotnēji izplatījās ASV lielākajās pilsētās (Ņujorkā, Losandželosā un Maiami) 1980. gadu vidū. Tā rašanās un izplatības popularitāte narkotiku izplatītāju vidū galvenokārt ir saistāma ar tā zemākām ražošanas izmaksām nekā kokaīnam un spēcīgākām narkotiskajām īpašībām.
Garīdzniecība
Garīdzniecība ir īpaši ordinēta (deleģēta) kalpotāju kārta, kas veido kādas reliģijas garīgo hierarhiju. Kristīgajā baznīcā šajā terminā var ietilpt sludinātāji, mācītāji, priesteri, diakoni, mūki, klostera abati, kardināli, bīskapi, arhibīskapi, pāvesti. Dažādās konfesijās šie amati, amatu nosaukumi, to sadalījumi var krietni atšķirties. Jūdaistu garīdznieki tiek saukti par rabīniem, musulmaņu — par imāmiem, mullām (šiītu arī par ajatollām).
Krusts
Krusts ir ģeometriska figūra, kas sastāv no divām līnijām (vai citām vienkāršām figūrām, piemēram, taisnstūriem), kas viena otru šķērso (parasti 90° leņķī). Vismaz vienai no krustu veidojošām līnijām jādalās uz pusēm un tās parasti novietotas vertikāli vai horizontāli. Ir pazīstami arī daudzi citi krusta varianti. Krusts ir ļoti sens simbols, tas izmantots daudzās reliģijās. Mūsdienās krusts tiek uzskatīts par kristietības simbolu, jo Jēzus Kristus, saskaņā ar Jaunajā Derībā un pirmo gadsimtu romiešu un grieķu vēsturnieku rakstīto, tika sists krustā.
Vārda izcelsme latviešu valodā
Vārds "krusts", visticamāk, ienācis latviešu valodā no senaugšvācu valodas (Christ — 'Kristus') caur senkrievu valodu. Vēl mūsdienās dažās izloksnēs un dialektos (piemēram, latgaliešu valodā) krustu sauc par kristu. Burts u vārdā varētu būt ienācis, krists kontaminējoties ar latīņu vārdu crux — 'krusts'. Tā kā Latvijas iedzīvotāji iepazinās ar kristietību ne vien no austrumiem ar slāvu starpniecību, bet arī no rietumiem, krusta nosaukums Latvijas rietumdaļā varētu būt veidojies senskandināvu valodas ietekmē (kross — 'krusts'). Forma krists radusies pirms 12. gadsimta, bet krusts pirmo reizi minēts 16. gadsimta tekstos.