cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Krišjānis Dāvids Dzirne
Dzīvesgājums
Tad pārcēlās uz Krieviju, kur bija luterāņu draudzes mācītājs Volgas vācu kolonijā Bērenfeldē (tagad Jagodnaja Poljana) Saratovas guberņā (1865–1873). Pēc brāļa nāves izlēma atgriezties dzimtenē, bija Jelgavas Jāņa baznīcas un cietuma mācītājs (1875–1877), pēc tam Raunas draudzes mācītājs (1877–1896).
Miris 1896. gada 24. februārī Raunā.
Sīpolu ziedmuša
Sīpolu ziedmuša (Eumerus strigatus) ir ziedmušu dzimtas (Syrphidae) suga, kas izplatīta Eiropā, Ziemeļāfrikā, Krievijā, Kazahstānā, Kirgīzijā, Mongolijā, Ķīnā, Japānā un Ziemeļamerikā.
Bioloģija
Sezonas laikā attīstās divas paaudzes. Mušas izlido jūnija sākumā un lido līdz jūlija beigām. Mātīte olas dēj pa vienai vai vairākām vienkopus zem sīpolu zvīņām vai lapu padusītēs, retāk uz zemes. Pēc 6—8 dienām izšķiļas kāpuri un iegraužas sīpolos, tajos barojoties apmēram 20—30 dienas. Pēc tam bojājuma vietā vai augsnē iekūņojas. Pēc 2—3 nedēļām no kūniņām izlido ziedmušas un atkal dēj olas un attīstās otrās paaudzes īpatņi. Vasaras beigās augsnes virskārtā vai bojātos sīpolos ziedmušas kāpuri izveido pupārijus un tur arī pārziemo.
Ekoloģija
Sīpolu ziedmuša ir batunsīpolu, daudzposmu sīpolu, dārza sīpolu, ķiploku, tulpju, hiacinšu, narcišu, skalbju, burkānu un kartupeļu kaitēklis. Sīpolu ziedmušas kāpuri bieži sastopami kopā ar sīpolu mušas kāpuriem. Salīdzinoši sīpolu ziedmuša ir mazāk kaitīga nekā sīpolu muša.
Cīņa ar kaitēkli dārzā
Lai aizsargātu sīpolu stādījumus, pirmkārt, jāstāda vesels stādāmais materiāls, kas nav invadēts ar kāpuriem un kūniņām, un jāizmanto pareiza augu seka. Ziedmušu izlidošanas laikā 4—5 m attālumā citu no cita dobēs izliek dzeltenos līmes vairogus, mušu bojātos augus izrauj un iznīcina. Mušas var pievilināt ar saldiem rūgstošiem šķidrumiem, kam pievienots sīpolu ekstrakts, bet dobēs tās var atbaidīt, augsni ap īspoliem apkaisot ar naftalīna un smilšu maisījumu (1:10). Parādoties kaitēklim, izmanto arī ķīmiskos aizsardzības līdzekļus, lai gan tā nav vēlama.
Vienpadsmitais Doktors
Smita atveidotais Doktors ir ātras dabas, taču līdzjūtīgs cilvēks, kura jauneklīgais izskats ir pretrunā ar viņa apķērību un pasaules nogurdināta vīra temperamentu. Viņa galvenie pavadoņi ir straujā Emija Ponda (Amy Pond), viņas vīrs Rorijs Viljamss (Rory Williams) un noslēpumainā Klāra Osvalda (Clara Oswald). Bieži viņš parādās kopā ar Riveru Songu (River Song), kolēģi laika ceļotāju, ar kuru viņam ir romantiskas attiecības.
2013. gada 1. jūnijā kļuva zināms, ka Mets Smits atstāj seriālu. Viņa pēctecis bija slavenais Skotijas aktieris, Amerikas Kinoakadēmijas balvas laureāts Pīters Kapaldi.
Aktiera izvēle
2008. gada 29. oktobrī Deivids Tenants paziņoja, ka pārtrauks Doktora lomas atveidošanu, jo uzskata, ka četri gadi, ko pavadījis, tēlojot Doktoru, ir pietiekami ilgs laiks. Kā iespējamie kandidāti uz šo lomu tika minēti Džozefs Patersons, Deivids Morisejs, Šons Pertvs (Trešā Doktora lomas atveidotāja Džona Pertva dēls), Rasels Tovi un Džeimss Makevojs. Aktiera izvēle ilga vairākus mēnešus.
Lai gan Stīvens Mofats kā Doktora jauno atveidotāju vēlējās redzēt pusmūža aktieri, galu galā lomai tika apstiprināts Mets Smits, kurš tobrīd bija 26 gadus vecs. Tas padarīja viņu par jaunāko aktieri, kurš tēlojis Doktoru (Pīters Deivisons, Piektā Doktora atveidotājs, savu lomu uzsākot, bija 29 gadus vecs).
Šova veidotāji šaubījās, jo viņi uzskatīja, ka 26 gadus vecs aktieris nevar adekvāti tēlot Doktoru. BBC Vales galvenais producents Pīts Vendžers daļēji tam piekrita, taču atzīmēja, ka Smits spēs šo lomu nospēlēt pietiekami labi.
Tērps
Intervijā Doctor Who Magazine Stīvens Mofats atklāja, ka Vienpadsmitajam Doktoram līdz pat filmēšanas sākumam bijis paredzēts pilnīgi citāds apģērbs. Tas bijis mazliet līdzīgs kapteiņa Džeka Sperova tērpam no filmas "Karību jūras pirāti". Tomēr Mets Smits bija neapmierināts ar šo kostīmu, jo viņš uzskatīja, ka pats Doktors nebūtu vēlējies tā ģērbties. Kādā intervijā 2012. gadā Smits norādīja, ka viņa varonis būtu vēlējies garu, melnu ādas jaku, taču tas būtu pārāk līdzīgi "Matrikss" stilam. Viņa izvēlēto stilu ietekmēja Otrā Doktora, Patrika Trahtona ģērbšanās stils.
Personība
Stīvens Mofats apraksta Vienpadsmito Doktoru kā "vecu vīru, kas iesprostots jauna cilvēka ķermenī", Mets Smits to raksturo kā cilvēku, kas ļoti mīl ceļot un meklē asus piedzīvojumus.
Gan Desmitā, gan Vienpadsmitā Doktora personību attēlojumi ir ar zināmām līdzībām, piemēram, abi ir jauneklīgi, enerģiski, draudzīgi, bērnišķīgi un ļoti cilvēciski, salīdzinot ar citām inkarnācijām.
Viņš vienmēr cenšas izskatīties labi ienaidnieku priekšā, pat ja izšķiras visas planētas liktenis. Ļoti diplomātisks un vienmēr cenšas rīkoties mierīgi, bet tai pašā laikā ir diezgan viegli aizkaitināms, jo tam nepatīk steiga un pļāpāšana viņa pārdomu brīžos. Turklāt Doktors necieš, ka viņu kritizē, it īpaši, ja tas attiecas uz viņa tauriņu vai frizūru. Viņš zaudē kontroli pār sevi, ja kāds mēģina darīt pāri viņa draugiem.
Neskatoties uz Vienpadsmitā Doktora ārējo bezrūpību, jūtama deviņsimt gadus veca vīra dvēsele. Doktors reizēm var būt ārkārtīgi naivs, un, pats mēģinādams viltībā pārspēt citus, bieži neatpazīst viltības, kas pielietotas pret viņu pašu. Vienpadsmitais Doktors neprot melot, tas viņam izdodas ļoti slikti. Vienpadsmitais Doktors labi saprotas ar bērniem.
Sezonas sākumā viņš saņēma jaunu skaņas skrūvgriezi ar zelta korpusu un zaļu lukturīti.
Vienpadsmitā Doktora mīļākā frāze ir "Geronimo!".
Atzinība
Meta Smita tēlotais Doktors izpelnījās kritiķu atzinību. Martins Andersons no Shadowlocked apgalvoja, ka viņš ir labākais Doktors kopš Toma Beikera 1970. gados radītā Doktora tēla. Gan seriāla fani, gan kritiķi atzīmēja Smita sniegumu epizodē Flesh and Stone. Arī Gevins Fullers no The Daily Telegraph, Kails Andersons no Nerdist News un Dans Martins no The Guardian vērtēja Metu Smitu kā veiksmīgu Doktora lomas atveidotāju.
Juris
Juris ir latviešu personvārds, kas atvasināts no senākas šī vārda formas Jurģis.
Adrakaši
Adrakaši ir ciems Alūksnes novada Jaunalūksnes pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 9 km no pagasta centra Kolberģa, 11 km no novada centra Alūksnes un 213 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V396, Adrakašu strauta krastā.
Egils Plaudis
Egils Plaudis (dzimis 1931. gada 15. jūnijā Rīgā, miris 1987. gada 21. novembrī Rīgā, apbedīts Raiņa kapos) bija latviešu dzejnieks.
Biogrāfija
E. Plaudis dzimis Rīgā literātu ģimenē: viņa tēvs ir dzejnieks un prozaiķis Jānis Plaudis, bet māte — tulkotāja Aina Plaude. Viņš mācījās Rīgas 8. un 9. septiņgadīgajā skolā (1939-1944), beidzis Lutriņu septiņgadīgo skolu (1945), pēc tam mācījies Rīgas 1. vidusskolā (1945-1949), beidzis Rīgas 18. vidusskolu (1950). Studējis Latvijas Valsts universitātes Vēstures un filoloģijas fakultātē, beidzis to 1958. gadā. No 1957. līdz 1959. gadam laikraksta "Rīgas Balss" līdzstrādnieks, pēc tam algotu darbu nav strādājis slimības dēļ.
Lielais Klusā okeāna atkritumu plankums
Lielais Klusā okeāna atkritumu plankums ir antropogēnas izcelsmes atkritumu virpulis Klusā okeāna ziemeļu daļā starp 135°—155° rietumu garuma un 35°—42° ziemeļu platuma grādiem.
Šis piesārņojuma izplatības areāls ir izveidojies Klusā okeāna straumju cirkulācijas rezultātā, tām vienuviet sakoncentrējot plastikāta un citus antropogēnas izcelsmes atkritumus no visas okeāna ziemeļu daļas, tostarp ASV un Japānas piekrastes. Klusajā okeānā ir vairāki šādi "plankumi", taču Lielais Klusā okeāna atkritumu plankums ir pats lielākais un stabilākais. Lai arī precīzs izmērs nav zināms, dažādos avotos tas tiek vērtēts no 700 000 km² līdz pat 15 miljoniem km² (attiecīgi 0,4—8% visas okeāna teritorijas). Iespējams, ka plankums sastāv no divām atsevišķām daļām. Dažādo vērtējumu iemesls ir izpētes grūtības un vērtēšanas kritēriju atšķirības, jo virpuļa perifērijā piesārņojuma koncentrācija ir daudz mazāka kā centrā. Tiek uzskatīts, ka atkritumu plankums satur vairāk kā miljonu tonnu atkritumu.
Lielākā daļa plastikāta atkritumu saules (fotodegradācijas) un viļņošanās ietekmē ir sadalījušies maza izmēra fragmentos, kas ar cilvēka aci nav redzami. To koncentrācija atkritumu plankuma augšējos ūdens slāņos ievērojami pārsniedz zooplanktona koncentrāciju, pie tam vizuāli atgādina to, līdz ar to kļūst par daudzu jūras organismu barību. Lielāki jūras dzīvnieki, arī putni, īpaši albatrosi, aprij arī nesadalījušos lielāka izmēra atkritumus. Abos gadījumos plastikāta uzņemšana visbiežāk izraisa organisma saindēšanos un nāvi.
Badahosa
Badahosa ir Spānijas pilsēta valsts dienvidrietumu daļā netālu no robežas ar Portugāli. Pilsēta atrodas Estremaduras autonomajā apgabalā un Badahosas provincē un Gvadjanas upes kreisajā krastā. Pilsēta atrodas 230 kilometru attālumā no Portugāles galvaspilsētas Lisabonas un 400 kilometru attālumā no Spānijas galvaspilsētas Madrides. Badahosas provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta. Pilsētas kopējā platība ir 1 470 km², pēc 2021. gada datiem pilsētā dzīvo 150 610 iedzīvotāji un tā ir 32. lielākā pilsēta Spānijā pēc iedzīvotāju skaita.
Badahosa ir dibināta 875. gadā. Pilsētas teritorijā atrodas daudzas viduslaiku celtnes.
Ievērojamas personības
Badahosā dzimuši vai dzīvojuši:
Acāliju iela (Rīga)
Acāliju iela ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētas Berģu apkaimē. Tā sākas strupceļā pie Brīvdabas muzeja teritorijas un beidzas krustojumā ar Vējdzirnavu ielu. Kopējais ielas garums ir 65 metri un tai nav seguma. Izveidota 1974. gadā un kopš tiem laikiem ielas nosaukums netika mainīts. Ielā ir savrupmāju apbūve.
Ielu savienojumi
Acāliju iela ir savienota ar šādām ielām:
LADEE
Lunar Atmosphere and Dust Environment Explorer jeb LADEE bija ASV zonde Mēness atmosfēras un putekļu izpētei. Tā palaista 2013. gada septembrī un bija paredzēta 100 dienu zinātniskajai misijai. 2014. gada aprīlī zonde ietriecās Mēness virsmā.
LADEE primārie zinātniskie uzdevumi:
Uzbūve
Kosmiskais aparāts izgatavots NASA apakšvienībā Ames Research Center. Tas veidots uz jaunas modulāras platformas Modular Common Spacecraft Bus (MCSB) bāzes. Galvenās struktūras izmēri ir 2,37 m × 1,85 m × 1,85 m. Tā pilna masa ir 383 kg.
Zinātniskie instrumenti:
LADEE ir arī izvietota aparatūra tehnoloģisku eksperimentu veikšanai: Lunar Laser Communication Demonstration (LLCD), kas izmanto lāzeru sakaru nodibināšanai ar zemes stacijām.
Lidojuma gaita
LADEE tika palaists 03:27 UTC ar nesējraķeti Minotaur V no Vidusatlantiskā reģionālā kosmoporta (MARS) starta laukuma LP-0B. Šis bija pirmais Minotaur V starts.
LADEE Mēness orbītas sasniegšanai izmantoja neierastu trajektoriju. Sākotnēji tā tika ievadīta augstu eliptiskā Zemes orbītā. Tas gandrīz mēneša laikā veica trīs apriņķojumus ar planētu, katru reizi orbītai palielinoties.
18. oktobrī veikts lāzera sakaru eksperiments LLCD, pirmoreiz vēsturē pārraidot datus no Mēness orbītas uz Zemi ar ātrumu 622 megabiti sekundē, kas bija vairāk par sešām reizēm ātrāk nekā agrāk.
20. novembrī LADEE pazemināja orbītu ar augstumu no 12 līdz 60 km no Mēness virsmas, kas ir misijas darba orbīta.
NASA paziņoja, ka, tā kā ir ietaupījušies degvielas krājumi, LADEE misija tiks pagarināta par 28 dienām. Kosmiskā aparāta orbīta tiks pazemināta līdz dažiem kilometriem virs Mēness virsmas.
2014. gada 11. aprīlī tika izslēgti LADEE zinātniskie instrumenti, kad tam bija beigušies degvielas krājumi. Kosmiskais aparāts ietriecās Mēness neredzamajā pusē 18. aprīlī laikā starp 04:30 un 05:22 UTC.
Rejess
Rejess var būt:
Cvēnica
Cvēnica ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Rūdu kalnu apriņķī.
Cilvēki
Cvēnica ir jurista Samuela fon Pūfendorfa (Samuel von Pufendorf, 1632-1694) dzimtā pilsēta.
Palejas (Mētrienas pagasts)
Palejas ir ciems Mētrienas pagastā, Madonas novadā. Atrodas 170 km attālumā no Rīgas.
As Aventuras de Gui & Estopa
As Aventuras de Gui & Estopa (lv), zināms arī kā Gui & Estopa, ir Brazīlijā veidots animācijas seriāls, kurš veidots TV kanāla Cartoon Network Brazil vajadzībām. Šajā animācijas seriālā galvenie tēli ir divi suņi Gi un Estopa. To izveidoja režisore Mariana Kaltabiano. Vienas sērijas garums ir no 3 līdz 7 minūtēm.
1. Baltijas Šaha savienības kongress
1. Baltijas Šaha savienības kongress notika no 1899. gada 23. aprīļa līdz 30. aprīlim Rīgā.
Šaha turnīra norise
Visi šaha kongresa dalībnieki tika sadalīti divās grupās. Divpadsmit labākos iekļāva galvenā turnīrā, bet pārējos deviņus — blakusturnīrā. Jau atklāšanas dienas vakarā izspēlēja pirmo kārtu. Sākumā turnīra vadībā izvirzījās Hanss Zeibots, pēc tam to pārņēma Eižens Vāgenheims, bet vislabākais beigu spurts padevās Robertam Bētiņam un Kārlim Rozenkrancam, viņi finišēja plecu pie pleca. Turnīra vidusdaļā (26. aprīļa vakarā) turnīra dalībnieki pulcējās uz svinīgo mielastu viesnīcā "Roma". Mājinieku vārdā turnīra dalībniekus sveica Rīgas Šaha biedrības priekšsēdētājs P. Kerkoviuss, bet dalībnieku vārdā pateicās pēterburgietis H. Zeibots un lūdza godināt Baltijas meistara Andreja Ašarina piemiņu. Kongresa dalībnieki nosūtīja apsveikuma telegrammas Baltijas šaha veterānam Eiženam fon Šmidtam un Mihailam Čigorinam. Vakara gaitā no Čigorina tika saņemta arī atbildes telegramma: "Pateicos par uzmanību, sirsnīgu apsveicu jauko, simpātisko pasākumu un sūtu labākos novēlējumus turnīra dalībniekiem un organizatoriem. Bravo! Čigorins."
Izšķirošā papildus partija
Galveno turnīru R. Bētiņš un K. Rozenkrancs noslēdza ar vienādu punktu summu un turnīra uzvarētāja noskaidrošanai viņiem bija jāizspēlē papildus partija. Partijas gaitā izdarot 23. gājienu K. Rozenkrancam bija lieliska izdevība ar kombināciju "23. Dg5xg7+!! Kg8xg7 24. Ld2xh6+ Kg7xh6 25. Td1xd3" iegūt izšķirošu materiālu pārsvaru un uzvarēt. Baltie šo iespēju neizmantoja, nospēlēja 23. Dg5-e3? un tālākā cīņas gaitā zaudēja. Līdz ar to par 1. Baltijas Šaha savienības šaha turnīra uzvarētāju un Baltijas šaha meistaru kļuva Roberts Bētiņš.
Noslēgums
30. aprīlī vēlu vakarā viesnīcā "Imperial" notika turnīra noslēgums. Galvenā turnīra uzvarētājs Roberts Bētiņš tika apbalvots ar zelta piemiņas žetonu un 200 rubļu lielu 1. godalgu. Kārlis Rozenkrancs saņēma sudraba žetonu un 125 rubļus. Trešo (75 rbļ.) un ceturto (50 rbļ) godalgu savā starpā sadalīja 3. — 5 . vietas ieguvēji Hanss Zeibots, Eižens Vāgenheims un Kārlis Bētiņš. Katrs no viņiem saņēma arī sudraba žetonu. Blakusturnīrā uzvarēja rīdzinieks Vilhelms fon Štamms. Viņš saņēma pirmo godalgu (35 rbļ) un sudraba piemiņas žetonu. Otrā godalga (25 rbļ.) tika pasniegta V. Nerlingam (Jurjeva), bet trešā (15 rbļ.) — A. Štrandmanim no Grectāles. Ceturto godalgu (10 rbļ.) savā starpā sadalīja J. Zēvers (Kunda) un J. Ādolfi (Mitava).
Ārējās saites
|issue:/p_003_duze1899s01n097|page:15|issueType:P Düna Zeitung, № 97 (01.05.1899) Beilage "Für Haus und Famielie" 141 S. (vācu val.)
Avotmuižas Velnala
Avotmuižas Velnala bija ala Siguldas novada Lēdurgas pagastā. Izvietojusies Braslas labajā krastā smilšakmens Mazajā Avotmuižas iezī. Bijusi ap 20 m gara un dziļumā sadalījusies divos zaros. 1970. gados aizbrukusi, izveidojot ap 8 m un 6 m platu sufozijas piltuvi. 1989. gadā atlikusī alas daļa atrakta, tās garums bijis ap 12 m, bet vēlāk aizbrukusi atkal. 2006. gadā bija redzama 3,2 m gara, 1,9 m augsta un 1,2 m plata tuneļveida eja.
Virs ieža Braslas krastā atrodas baroneses Emīlijas Tīzenhauzenas kapavieta.
Atsauces
Guntis Eniņš. Latvijas dabas brīnumi.2019. 40-44. lpp.
11. Saeimas vēlēšanas
11. Saeimas vēlēšanas Latvijā notika. Tās norisinājās piecos vēlēšanu apgabalos — Rīgā, Vidzemē, Latgalē, Zemgalē un Kurzemē. Tās bija pirmās Saeimas ārkārtas vēlēšanas Latvijas vēsturē. Tās tika pasludinātas — dienā, kad Centrālā vēlēšanu komisija izsludināja Valsts prezidenta Valda Zatlera ierosinātā referenduma par 10. Saeimas atlaišanu rezultātus.
Rīgas vēlēšanu apgabalā tika ievēlēti 30 deputāti (iepriekšējās vēlēšanās — 29), Vidzemes — 27, Latgales — 15 (iepriekšējās vēlēšanās — 16), Zemgales — 15, bet Kurzemes — 13.
11. Saeimas vēlēšanās piedalījās 917 680 Latvijas iedzīvotāji, kas ir 59,49% no balsstiesīgajiem. Tā ir zemākā aktivitāte, kāda bijusi Saeimas vēlēšanās (līdz šim zemākā bija 9. Saeimas vēlēšanās - 60,98%).
Vēlēšanās visvairāk vietu — 31 — ieguva apvienība "Saskaņas centrs". Saeimā iekļuva arī jaunizveidotā Zatlera Reformu partija, premjerministra Valda Dombrovska pārstāvētā partija "Vienotība", kā arī Nacionālā apvienība "Visu Latvijai!"—"Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" un Zaļo un Zemnieku savienība. Saeimā līdz šim pārstāvētā "Šlesera Reformu partija LPP/LC" nepārvarēja 5% barjeru.
Balsošanas sistēma
Latvijas Republikas Satversme nosaka, ka Saeimu ievēl vienlīdzīgās, tiešās, aizklātās, brīvās un proporcionālās vēlēšanās, piešķirot vietas partijām, kuras iegūst vismaz 5% balsu pēc Vebstera/Senlagē metodes. Vēlēšanas parasti notiek reizi četros gados, oktobra pirmajā sestdienā, bet Latvijas Valsts prezidentam ir tiesības rīkot ārkārtas vēlēšanas. Tiesības vēlēt ir pilntiesīgiem Latvijas pilsoņiem, kuri vēlēšanu dienā ir sasnieguši astoņpadsmit gadu vecumu. Saeimā var ievēlēt jebkuru pilntiesīgu Latvijas pilsoni, kurš vēlēšanu pirmajā dienā ir vecāks par divdesmit vienu gadu.
Reģistrācija
Kandidātu sarakstus vēlēšanām varēja pieteikt no līdz.
Ministru prezidenta kandidāti
Pirms vēlēšanām partijas izvirza savus kandidātus Ministru prezidenta amatam.
Kapteinis Apakšbiksis. Pirmā leģendārā filma
"Kapteinis Apakšbiksis. Pirmā leģendārā filma" (en) ir 2017. gada ASV supervaroņu animācijas filma, kuras režisors ir Deivids Sorens. Galvenās lomas ierunājuši Eds Helmss, Kevins Hārts, Niks Krolls, Tomass Midldičs, Džordans Pīls un Kristena Šāla. Filmas pirmizrāde notika Losandželosā.
Džordžs un Harolds, divi jokdari ar pārlieku lielu iztēli, nohipnotizē savas skolas direktoru, kā rezultātā direktoram šķiet, ka viņš ir neticami entuziastisks un ne pārāk atjautīgs supervaronis Kapteinis Apakšbiksis.
Laika cilpa
Laika cilpa ir literārā darbā vai filmā lietots sižeta virzības paņēmiens jeb dzinējspēks (plot device), kad laika periodi atkārtojas, varoņiem tos piedzīvojot atkal un atkal, bieži saistīts ar varoņu cenšanos izkļūt no šo nebeidzamo atkārtošanos cikla. Dažkārt terminu "laika cilpa" lieto, lai atsauktos uz cēloņsakarību ciklu, taču, lai gan šeit ir zināma līdzība, cēloņsakarību cikli ir nemainīgi, tiem raksturīga pašizcelsme. Laika cilpa savukārt nemitīgi atjaunojas, ja izpildīts noteikts nosacījums: piemēram, varonim ejot bojā, pulkstenim rādot noteiktu laiku, laika cilpa sākas no jauna, un viens vai vairāki tajā iesaistītie varoņi ir saglabājuši atmiņas par iepriekšējās cilpas norises laikā notikušo. Sižeti, kuros izmantots laika cilpas paņēmiens, parasti vērsti uz varoņa pieredzi, ko tas guvis katrā no šīm laika cilpām.
Malkoma Džeimsona (Malcolm Jameson) 1941. gadā sarakstītais stāsts Doubled and Redoubled stāsta par cilvēku, kuram nemitīgi atkārtojas viņa "perfektā" diena, kurā tas liek veiksmīgas likmes, laimīgi izkļūst no dažādām ekstremālām situācijām, bildina iemīļoto sievieti. Šis stāsts vēlāk tika attīstīts filmās "Murkšķa diena" un "12:01 PM". Dažkārt laika cilpas tiek salīdzinātas ar datorspēlēm, kur spēlētājs ar katru cilpu gūst jaunu pieredzi, uzzina aizvien vairāk par spēles vidi, pamazām gūstot pilnīgu meistarību.
Laika cilpa filmās
Šis saraksts ir nepilnīgs, tajā minētas populārākās filmas, kurās izmantots laika cilpas paņēmiens.
Mona salas
Mona salas (ru) ir Krievijai piederoša neapdzīvotu salu grupa Ziemeļu Ledus okeānā. Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu—Ņencu rajonā.
Ģeogrāfija
Salas izvietojušās Karas jūras dienvidaustrumos uz ziemeļiem no Taimiras pussalas. Arhipelāgs sastāv no sešām lielām un piecām mazām bezvārda salām. Lielākā ir Ringnesa sala (nosaukta par godu Ringnes alusdarītavai; 4,6 km gara un 1,5 km plata) arhipelāga rietumos. Citas galvenās salas ir Graņitnija, Herkulesa (sākotnēji Veizela sala), Kravkova sala (arhipelāga augstākais punkts 42 m vjl), Uzkija un Kraiņija. Salas klinšainas.
Sala atrodas arktiskās tundras dabas zonā. Augājs nabadzīgs, galvenokārt ķērpji un sūnas. Arhipelāgs ietilpst Lielā Arktikas dabas rezervāta teritorijā.
Vēsture
Salas 1893. gadā atklāja Fritjofa Nansena ekspedīcija ar kuģi Fram un nosauca par godu norvēģu meteorologam Henrikam Monam (Henrik Mohn).
Līdz 1995. gadam Kravkova salā pastāvēja Ostrovkravkovas (Ostrova Mona) polārstacija.
Progress MS-11
Progress MS-11 (Прогресс МС-11; SKS apzīmējums ISS-72P) bija Krievijas automātisks Progress-MS sērijas kravas kosmosa kuģis. Paredzēts kravu nogādāšanai uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). Tas orbītā tika palaists 2019. gada aprīlī. Progress MS-11 darbību beidza 2019. gada jūlijā.
Nakano
Nakano (ja (Nakanō)) ir japāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Progress MS-11
Krava
Kopējā kravas masa starta brīdī bija vairāk nekā 2,5 t. Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela, skābeklis , gaiss , ūdens. Hermētiskajā kravas telpā (pavisam ) atradās iekārtas stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces.
Lidojuma gaita
Progress MS-11 tika palaists 11:01:35 UTC ar nesējraķeti Sojuz-FG no Baikonuras kosmodroma.
Saslēgšanās ar staciju automātiskā režīmā notika 4. aprīlī 14:22 UTC pie Pirs moduļa, 3 stundas 20 minūtes pēc starta, kas ir SKS sasniegšanas rekords.
10:44 UTC Progress MS-11 atvienojās no SKS. 13:50 UTC tika iedarbināts dzinējs bremzēšanas manevram. 14:23 UTC kravas kuģis nogāja no orbītas. Tas iegāja Zemes atmosfērā un sadega. Nesadegušās daļas 14:32 UTC iekrita Klusā okeāna dienvidu daļā.
Brīvības iela (Liepāja)
Vēsture
Iela sākotnēji bija nosaukta Krievijas impērijas ķeizara Aleksandra vārdā par Aleksandra ielu. Ielas apbūve sastāv no daudzdzīvokļu ēkām, pirmskara mūra ēkām un ražošanas ēkām. Brīvības ielā 3/7 atrodas "Liepājas Olimpiskā centra" ledus halle, Brīvības ielā 38 atrodas Liepājas Olimpiskais centrs, Brīvības ielā 93 maksātnespējas procesā esošs metalurģijas uzņēmums KVV Liepājas Metalurgs, bet Brīvības ielā 148 — CSDD Liepājas nodaļa.
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Hondurasā
Sarakstā apkopotas tās vietas Hondurasā, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Kopā UNESCO sarakstā ir iekļautas oficiāli 2 vietas (1 — kultūras objekts un 1 — dabas objekts). Rioplatanas biosfēras rezervāts ir iekļauts Apdraudēto objektu sarakstā. Hondurasa Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1979. gada 8. jūnijā.
2008. gada Latvijas čempionāts šahā
2008. gada Latvijas šaha čempionāts - Latvijas atklātais šaha čempionāts, kas notika no 5. līdz 10. decembrim 2008. gadā atpūtas bāzē "Mežezers" Pļaviņu novadā.
Turnīra gaita
Pēc veiksmīgi aizvadītajiem 2006. gada šaha čempionātiem nākamajā, 2007. gadā neizdevās sarīkot kārtējos Latvijas šaha čempionātus. Izeja no krīzes nāca tikai 2008. gada nogalē, kad Pļaviņu novada atpūtas bāzē "Mežezers" tika noorganizēts turnīrs pēc Šveices sistēmas 9 kārtās, kas kļuva par 2008. gada Latvijas atklāto čempionātu. Pirmo reizi vīrieši un sievietes sacentās vienā turnīrā, bet čempions tika noskaidrots atsevišķā ieskaitē, ņemot vērā labākos sasniegtos rezultātus.
Sievietēm labāku rezultātu parādīja Ilze Bērziņa un Ingūna Erneste, bet labāka koeficienta dēļ par uzvarētāju atzina Bērziņu. Tas bija viņas otrais Latvijas čempiones tituls. Trešo vietu ieguva 2006. gada čempione Laura Rogule.
Latvijas atklātā šaha čempionāta turnīra tabula
! !! Dalībnieks !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! 8 !! 9 !! Punkti !! Vieta !! TB1 !! TB2 !! TB3
Zemnieku iela (Liepāja)
Zemnieku iela ir iela Liepājā, kas atrodas Jaunliepājas apkaimē. Iela sākas krustojumā ar Jauno ostmalu, bet beidzas krustojumā ar Brīvības ielu. Ielas garums ir ap 1768 metriem un to pilnībā sedz asfaltbetons. Iela ir daļā no A9 autoceļa. Zemnieku ielā kustība norit vienā virzienā un pa to var braukt tikai Brīvības ielas virzienā. Zemnieku ielas apbūve sastāv no pirmskara mūra ēkām, daudzdzīvokļu ēkām un tirdzniecības ēkām.
Marko Rogs
Marko Rogs (hr, dzimis ) ir Horvātijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Horvātijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada Rogs pārstāv Itālijas Serie A komandu Cagliari.
Horvātijas futbola izlases sastāvā Rogs ir spēlējis 2016. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Dinamo Zagreb
Progresīvā tautas apvienība
Progresīvā tautas apvienība (sākotnēji Latgales Darba partija) bija politiskā partija Latvijā. Tā tika dibināta 1922. gadā un likvidēta 1934. gadā. Partijas vadītājs bija Jezups Trasuns.
Partija tika dibināta 1922. gadā ar nosaukumu "Latgales Darba partija". To izveidoja daļa bijušās Latvijas Darba partijas politiķu. 1926. gadā partija tika pārsaukta par Progresīvo tautas apvienību. 1931. gada jūnijā notika apvienošanās kongress ar Vladislava Rubuļa vadīto Latgales Demokrātisko zemnieku apvienību, izveidojot Latgales Zemnieku progresīvo apvienību.
1932. gada oktobrī apvienotajā partijā notika šķelšanās. Daļa bijušās Progresīvās tautas apvienības pārstāvju atjaunoja partijas darbību un Saeimā izveidoja atsevišķu frakciju. Partija turpināja darboties līdz Ulmaņa apvērsumam 1934. gada maijā.
Partijas paspārnē tika izdots bijušais Latvijas Darba partijas laikraksts "Jauno Straume".
Kokina
Kokina (vīriešu dzimtē Kokins) ir viens no populārākajiem Latgales iedzīvotāju uzvārdiem.
Savvaļas burkāns
Savvaļas burkāns (Daucus carota) ir čemurziežu dzimtas suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir Eiropas mērenā josla, Āzijas dienvidrietumi. Šī suga introducēta arī Ziemeļamerikā un Austrālijā. Savvaļas burkāna pasuga dārza burkāns tiek kultivēts visā pasaulē.
Tīrnijs
Tīrnijs var būt:
Palnupe (Kubulu pagasts)
Palnupe ir ciems Kubulu pagastā, Balvu novadā. Atrodas 228 km attālumā no Rīgas.
Hipatija hronika
Hipatija hronika jeb arī Ipatija hronika (be; ru; uk) ir baznīcslāvu valodā pārrakstīts vairāku senāku Kijivas Krievzemes hroniku apkopojums. Tas ir otrs vecākais senkrievu hroniku apkopojums pēc t.s. Laurentija hronikas.
Tapšana un atrašana
Vienu no hronikas norakstiem, kas glabājās Krievijas Zinātņu akadēmijas bibliotēkā Pēterburgā, 1809. gadā izpētīja krievu vēsturnieks Nikolajs Karamzins. Viņš to nosauca par Hipatija hroniku, atbilstoši Kostromas klostera nosaukumam, kur tas agrāk bija glabājies. Vēsturnieki uzskata, ka hronika uzrakstīta uz papīra, kas izgatavots pirms 1428. gada, kaut arī zināms, ka otrs šīs hronikas noraksts jeb t.s. Hļebņikova noraksts (Хлебниковский список) tapis Polijas-Lietuvas kopvalsts izveides laikā pēc 1550. gada Kijivas Pečoru klosterī. Saglabājušies arī t.s. Pogodina noraksts (Погодинский список, ap 1620), t.s. Jarocka noraksts (Список Яроцкого, ap 1651), t.s. Jermolaja noraksts (Ермолаевский список, ap 1710), t.s. Krakovas noraksts no Pogodina noraksta (ap 1795).
Kristiāns (personvārds)
Kristiāns ir latīņu izcelsmes vīrieša personvārds, kas cēlies no vārda Christianus — „Kristus sekotājs”. Latvijā ar šo personvārdu dzīvo 1641 personas.
Kristiāni vārda dienu atzīmē 24. jūlijā, kopā ar Kristīnēm, Kristīnām, Kristām un Kristiānām. Šis personvārds ir bieži sastopams Eiropā, ASV un citās angliski runājošās valstīs.
Grostonas iela
Grostonas iela ir Rīgas iela Vidzemes priekšpilsētas Skanstes apkaimē. Grostonas iela sākas krustojumā ar Sporta ielu un beidzas strupceļā aiz Jāņa Daliņa ielas. Ielas kopējais garums ir 1093 metri, tā visā garumā klāta ar asfaltbetona segumu.
Ielā atrodas vairākas sabiedriskas celtnes: Rīgas Hanzas vidusskola, Arēna Rīga, Rimi Olimpiskais centrs un vairāki bērnudārzi.
Ielu savienojumi
Grostonas iela ir savienota ar šādām ielām:
Ēbeļmuižas ozols
Koks ir 20 m augsts, stumbra apkārtmērs sasniedz 5,6 metrus. Šis ir resnākais koks Pārdaugavā. Ozolu apzinājis Atis Baiža. Koks ir apmēram 300 gadus vecs. 2000. gadā ozolam tikuši pielikti balsti, sakopta apkārtne.
Rotas iela (Jūrmala)
Rotas iela ir iela Jūrmalā, Lielupes apkaimē. Rotas iela sākas krustojumā ar 21. līniju un beidzas krustojumā ar 29. līniju. Kopējais ielas garums ir 800 metri. Rotas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā.
Ielu savienojumi
Rotas iela ir savienota ar šādām ielām:
Tonijs Ebots
Entonijs Džons "Tonijs" Ebots (en; dzimis ) ir Austrālijas politiķis, bijušais valsts premjerministrs.
Dzimis Londonā, Apvienotajā Karalistē, viņa tēvs ir anglis, māte — austrāliete. 1960. gadā kopa ar vecākiem emigrējis uz Sidneju Austrālijā. Studējis Sidnejas Universitātē un Karalienes koledžā Oksfordā.
Karls Jakobs Heins
Karls Jakobs Heins (et, dzimis ) ir Igaunijas futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, Igaunijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada Heins pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Arsenal FC.
Romans Jaremčuks
Romans Jaremčuks (uk, dzimis Ļvivā) ir ukraiņu futbolists, kas spēlē uzbrucēja pozīcijā, Ukrainas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada pārstāv Beļģijas klubu Club Brugge.
Karjera
Ar futbolu sāka nodarboties dzimtās pilsētas klubā Ļvivas "Karpati". 2007. gadā pievienojās Kijivas "Dinamo" jauniešu akadēmijai. Sākumā spēlēja kluba jauniešu komandās, vēlāk pārstāvēja Dinamo-2. 2016. gada martā debitēja kluba pirmās komandas sastāvā Ukrainas kausa izcīņā. Vēlāk tajā pašā gadā tika izīrēts FK Oleksandrija, šī kluba sastāvā debitēja Ukrainas Premjerlīgā. Sezonas otrajā pusē atgriezās Kijivas "Dinamo". 2017. gada augustā pārgāja uz Beļģijas klubu Gent. 2021.—2022. gada sezonā spēlēja Portugāles klubā Benfica. 2022. gada augustā atgriezās Beļģijā, pievienojoties Club Brugge.
Pārstāvējis dažādu vecumu Ukrainas jauniešu izlases. Ukrainas izlasē debitēja UEFA Nāciju līgas spēlē pret Čehiju. Pirmos vārtus izlases labā guva 2019. gada jūnijā 2020. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Serbiju. Tika iekļauts komandas sastāvā 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā un pirmajās divās spēlēs guva vārtus.
Rišards Labanovskis
Rišards Labanovskis (, 1940—2022) bija Latvijas poļu publicists, tulkotājs, žurnālists un politiķis, 7. Saeimas deputāts.
Dzīvesgājums
Dzimis 1940. gada 15. februārī Daugavpilī. 1963. gadā absolvēja latviešu filoloģijas studijas Latvijas Valsts Universitātē, strādāja Radio un televīzijas komitejā par Jaunatnes radio redaktoru (1966-1976), TV informācijas nodaļas galvenā redaktora vietnieku (1976-1979) un Jaunatnes un televīzijas izglītības galvenās redakcijas padomes galveno redaktoru (1979–1988), tad vadīja radio Ideoloģijas un ekonomikas redakciju (1988–1990).
Latvijas neatkarības atjaunošanas laikā darbojās Latvijas Tautas frontē, vēlāk vadīja mazākumtautību programmu nodaļu Latvijas radio (1993–1998). 1998. gadā Labanovski no Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas saraksta ievēlēja 7. Seimā, kur viņš darbojās Ārlietu un pilsoņu tiesību komitejā. Sava pilnvaru termiņa vidū viņš pārgāja uz jaundibināto Sociāldemokrātu Savienību. 2004. gadā viņš kandidēja Eiropas Parlamenta vēlēšanās.
Miris 2022. gada 20. septembrī.
Avotu mežs
Avotu mežs ir dabas liegums Alūksnes novadā. Izvietojies Vaidavas pazeminājumā Dūņupītes pieteku Avotstrauta un Vēžu strauta ielejās Veclaucenes aizsargājamo ainavu apvidū. Izveidots 1987. gadā kā botāniskais liegums purvainu, pārmitru platlapju (melnalkšņu) mežu un minerālvielām bagātu avoksnāju aizsardzībai. Daudzās vietās no kvartārajiem nogulumiežiem izplūst ūdeņiem bagāti avoti, kas veido staignus purviņus, slīkšņas, tērces un no kā cēlies lieguma nosaukums. Šeit var sastapt arī aizsargājamās dzeguzenes, dzegužpuķes, dzegužpirkstītes. Iekļauts Natura 2000 — Eiropas nozīmes aizsargājamo dabas teritoriju tīklā.
Dzimstības kontrole
Dzimstības kontrole jeb populācijas kontrole ir iedzīvotāju skaita pieauguma ierobežošanas politika, kuru cenšas ieviest nabadzīgās vai blīvi apdzīvotās pasaules daļās, ar kontracepcijas vai sterilizācijas programmām.
Piespiedu metodes tiek definētas kā metodes, kuras piespiež cilvēkus samazināt bērnu skaitu. Tāda ir, piemēram, Ķīnas viena bērna politika. Pasīvas metodes ļauj cilvēkiem izvēlēties bērnu skaitu, bet tāpat ierobežo populācijas pieaugumu. Piemēram, ģimenes plānošana, kontracepcija un apzināti aborti.
Āfrika
Ekvatoriāla Gvineja, Gabona un Lībija neatbalsta kontracepcijas izplatīšanu, bet pārejās Āfrikas valstis tieši vai netieši atbalsta. 48 valsts no 53 nodrošina valdības atbalstu izplatot informāciju par ģimenes plānošanas metodēm.
Āzija un Okeānija
Šis reģions ietver valstis ar dažādām attīstības pakāpēm. Vairākums valstu atbalsta kontracepcijas metodes kopš 2001. gada un visbiežāk nodrošina tiešu līdzekļu nonākšanu attiecīgās iestādēs. Tikai Bruneja, Laosa un Turkmenistāna atbalstu nenodrošina. Ķīna, Indija un Indonēzija, kas ir trīs visapdzīvotākās valstis, nodrošina tiešu atbalstu kontracepcijas nodrošināšanai.
Šī reģiona valstis ir pirmās, kurās noteica negatīvas sekas straujam populācijas pieaugumam un meklēja tam risinājumus.
Eiropa un Ziemeļamerika
Latvijas auglības koeficients 2013. gadā ir 1,4 dzimuši bērni/sievietei.
Austrālija, Jaunzēlande un Japāna
Auglības koeficientu kopš 1976. gada Austrālijas un Jaunzēlandes valdība uzskatījusi par apmierinošu. Savukārt, Japānas valdība kopš 1996. gada uzskata auglības koeficientu par zemu. Šīs trīs valstis necenšas iejaukties auglības koeficienta regulēšanā, bet visas nodrošina atbalstu piekļuvei kontracepcijas metodēm. Austrālijā šis atbalsts ir netiešs kopš 1976. gada, Japanā un Jaunzēlandē bija tiešs atbalsts kopš 1996. gada līdz 2001. gadam, kad to nomainīja uz netiešu.
Austrālijas kopējais auglības koeficients 2013. gadā ir 1,9 dzimuši bērni/sievietei. Jaunzēlandes kopējais auglības koeficients 2013. gadā ir 2.0 dzimuši bērni/sievietei. Japānas kopējais auglības koeficients 2013. gadā ir 1.4 dzimuši bērni/sievietei.
Parka iela (Liepāja)
Parka iela ir iela Liepājā, kas atrodas Jaunliepājas apkaimē. Parka iela sākas krustojumā ar Brīvības ielu, bet beidzas krustojumā ar Jauno ostmalu, Ezermalas ielu un Ganību ielu. Parka ielas garums ir ap 1210 metriem un to pilnībā sedz asfaltbetons. Iela ir daļa no A9 autoceļa. Kustība Parka ielā norit abos virzienos. Ielas apbūve sastāv no pirmskara mūra ēkām.
Skujenieka 1. Ministru kabinets
Marģera Skujenieka vadībā Latvijas Republikas Ministru kabinets darbojās laika posmā no līdz. To galvenokārt veidoja sociāldemokrātu partijas. Tā kā valdības veidošanā un atbalsta sarunāšanā aktīvi piedalījās Mordehajs Nuroks, to mēdz saukt arī par Nuroka valdību.
2022. gada aneksijas referendumi Krievijas okupētajā Ukrainā
2022. gada aneksijas referendumi Krievijas okupētajās Ukrainas teritorijās ir Krievijas Federācijas kontrolēto Hersonas un Zaporižjas apgabala teritorijās un pašpasludināto Doneckas un Luhanskas Tautas Republikas teritorijās organizētie starptautiski neatzītie "referendumi par šo teritoriju pievienošanos Krievijai".
Referendumi sākās 2022. gada 23. septembrī un noslēdzās 27. septembrī. Pēc visu balsu saskaitīšanas Krievijas Centrālā vēlēšanu komisija paziņoja, ka Zaporižjas apgabalā pievienošanos Krievijai esot atbalstījuši 93%, Hersonas apgabalā 87%, DTR 99%, bet LTR – 98% vēlētāju.
Referendumu rezultātā Krievijas prezidents Vladimirs Putins var pasludināt ieņemto teritoriju aneksiju un pāriešanu Krievijas Federācijas sastāvā. 30. septembrī viņš kopā ar ieņemto reģionu vietvalžiem parakstīja rīkojumu par teritoriju iekļaušanu Krievijas sastāvā.
Referendumu sākuma posmā Krievijas Federācija bija ieņēmusi ap 15% no starptautiski atzītās Ukrainas teritorijas. OSCE, Ukrainas, kā arī daudzu pasaules valstu vadītāji jau pirms referendumu uzsākšanas ir tos nosodījuši un paziņojuši, ka neatzīs to rezultātus. Arī Latvijas Saeima nosodīja šos referendumus.
Kodolu dalīšanās
Kodolu dalīšanās ir kodolreakciju veids, kurā notiek atomu kodolu sadalīšanās mazākos kodolos. Šāda kodolu dalīšanās ir enerģētiski izdevīga kodoliem ar masas skaitli virs 90, taču praktiski kodolenerģiju var iegūt tikai no sevišķi lieliem kodoliem (urāna un plutonija kodoliem). Tas izskaidrojams ar enerģētisko barjeru, kas traucē kodolu dalīšanos. Kodolu dalīšanos ierosina, apstarojot tos ar neitroniem (šo procesu sauc par kodolu skaldīšanu). Daži izotopi, piemēram, urāns-235, var dalīties arī patvaļīgi — tā ir kodolu spontānā dalīšanās. Sadaloties atoma kodolam, izdalās liels daudzums enerģijas (ap 1 MeV uz nuklonu), kā arī viens vai vairāki brīvi neitroni. Papildu neitroni rodas tādēļ, ka smagajos kodolos neitronu ir proporcionāli vairāk, nekā vieglajos, tādēļ kodolu skaldīšanā daži neitroni "paliek pāri". Radušies brīvie neitroni savukārt var ierosināt citu kodolu dalīšanos — to sauc par ķēdes kodolreakciju. Lai ķēdes reakcija neapsīktu, nepieciešams, lai katrā tās posmā brīvo neitronu skaits nesamazinātos. Nākamās ķēdes reakcijas "paaudzes" neitronu skaita attiecību pret iepriekšējās paaudzes neitronu skaitu sauc par neitronu pavairošanās koeficientu. Ja tas ir mazāks par 1, ķēdes kodolreakcija nenotiek, ja lielāks par 1 — pieaug lavīnveidā un notiek kodolsprādziens. Lai kodolreakcija būtu vadāma, neitronu pavairošanās koeficientam jābūt ļoti tuvam 1 (bet lielākam par 1). Pavairošanās koeficients ir lielāks par 1 tad, ja skaldāmā materiāla masa ir lielāka par kritisko masu.
Vēsture
Kodolu dalīšanos pirmo reizi novēroja vācu fiziķi Oto Hāns un Fricis Štrasmanis 1938. gadā. Apstarojot urānu ar neitroniem, viņi konstatēja bārija un kriptona veidošanos. 1939. gadā parādību izskaidroja angļu zinātnieks Oto Roberts Frišs un austriešu fiziķe Līze Meitnere — veicot aprēķinus, viņi pamatoja urāna kodola kā nestabila nuklonu "piliena" sabrukšanu.
Paļsinīki
Paļsinīki (arī Palsinieki) ir ciems Bērzgales pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 263 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Kapineits.
Hipnotika (filma)
"Hipnotika" (en) ir 2023. gada ASV zinātniskās fantastikas trillera filma, kuras režisors ir Roberts Rodrigess. Filmā galvenās lomas atveido Bens Afleks, Alisi Braga, Dž. D. Pardo, Heila Finlija, Dajo Okeniji, Džefs Feihi, Džeikijs Ērls Heilijs un Viljams Fihtners.
Filma stāsta par policijas detektīvu, kas izmeklē noslēpumainu bankas aplaupīšanu, kas saistīta ar viņa meitas pazušanu un slepenu valdības programmu.
Larkins
Larkins var būt:
Zasulauka kļava
Zasulauka kļava ir parastā kļava (Acer platanoides), kas aug pie ēkas Kalnciema ielā 31/33 Rīgā. Atrodas kādreizējās Zasumuižas teritorijā.
Koks ir 26 m augsts, stumbra apkārtmērs sasniedz 5,3—5,4 metrus. Resnākā un kuplākā kļava Rīgā, ceturtā dižākā un otra resnākā kļava Latvijā. 1975. gadā atklājis un mērījis Atis Baiža. Tajā brīdī koka apkārtmērs sasniedza 4 m. Stumbrs 2,5 m augstumā sadalās divos stumbros. Koks ir apmēram 140 gadus vecs.
Pauls Eplē
Pauls Eplē (Paul Éplée, 1882—1937) bija vācbaltiešu arhitekts, projektējis vairākus namus Jelgavā.
Dzīvesgājums
Dzimis 1882. gada 26. aprīlī galdnieku meistara Hermaņa Eplē un viņa sievas Evelīnas, dzimušas Beidorfas (Beudorff) ģimenē. Viņa tēvs bija dzimis 1851. gadā Bērstelē. Pēc arhitektūras studijām ārzemēs Pauls Eplē atgriezās Jelgavā un kopš 1908. gada ieguva vairākus pasūtījumus sabiedrisko celtņu projektiem dzimtajā pilsētā. Pēc Pirmā pasaules kara nodarbojās ar nelielu ēku projektēšanu Jelgavā un Bauskā, rakstīja dzeju, bet 1933. gadā sacerēja opereti. Miris 1937. gada 24. decembrī Jelgavā, apglabāts Rīgas Lielajos kapos. Viņa projektētie nami sagrauti 1944. gada kaujā par Jelgavu.
Rēzeknes ebreji
Rakstu krājums "Ebreju Rēzekne"
Rakstu krājuma „Ebreju Rēzekne” idejas autore ir „Creative Museum” vadītāja Ineta Zelča-Sīmansone, kura sāka darbu pie Rēzeknes Zaļās sinagogas satura koncepcijas. Rakstu krājuma mērķis bija parādīt Rēzeknes krāsainību, nacionālo daudzveidību un kultūru bagātību. Izdevumu veido divas simboliskā nozīmē līdzvērtīgas daļas. Pirmā ir veltīta Rēzeknes Zaļās sinagogas atjaunošanai, bet otrā - pētījumiem par Latgales un Rēzeknes ebreju vēstures tēmu, kas lielākoties tika nolasīti 2016. gadā notikušajā konferencē."'Pakāpeniski veidojās stāsts par ebreju tradīciju, vēsturi, kultūras mantojumu; kas viņi bijuši, kas viņi ir un ko mēs par viņiem zinām.'Ineta Zelča Simansone, muzeoloģe, konferences un grāmatas veidotāja."
Tūristu maršruts
Tūristu maršrutu "Ebreju Rēzekne" ilgākā laika posmā izveidoja Latgales Kultūrvēstures muzeja krājuma glabātāja Silvija Ribakova un Rēzeknes ebreju draudzes bijusī priekšsēdētāja Rašela Kukļa. Maršrutā iekļāva nozīmīgākās vietas, kas saistītas ar ebrejiem, - veikalus, dzīvojamās mājas, banku, sinagogas, kapus, piemiņas vietas.
Sinagogas ekspozīcija ir stāsts par ebreju vēstures Rēzeknē pieciem gadsimtiem. Kartē parādīts, cik daudz vai maz no ebreju mantojuma saglabājies pilsētā. Sagatavota arī mobilā lietotne, kas mudina izsekot "Ebreju Rēzeknes" maršrutu pilsētvidē.
Livonijas laikā
Ir saglabājušās liecības, ka Livonijas pilsētās jau 14. gadsimtā bija sastopami Schutzjuden jeb priviliģētie ebreji, kuriem bija atļauts dzīvot valstī, neskatoties uz Vācu ordeņa lielmestra Zigfrīda no Foihtvangenes (Siegfried von Feuchtwangen) 1306. (vai 1309.) gada aizliegumu nekristiešiem ieceļot un uzturēties Livonijas Konfederācijā.
Lietuvas laikā
Kad pēc Livonijas kara un konfederācijas sabrukuma 1561. gadā Lietuvas lielkņaziste pārņēma valdījumā tās teritoriju, tur uz pastāvīgu dzīvi apmetās ebreju tirgotāji un amatnieki. Daži no viņiem bija bēgļi no Krievijas cara Ivana IV karaspēka ieņemtās Baltkrievijas 16. gadsimta beigās, un no Ukrainas, kur 17. gadsimtā Bohdana Hmeļnicka vadītās sacelšanās laikā izvērtās asiņaini ebreju grautiņi. Jau 17. gadsimtā Poļu Vidzemē jeb Inflantijā dzīvoja apmēram 2000 ebreju.
17.-18. gadsimtā ebreji pārcēlās uz dzīvi no maziem miestiem (štetli) uz lielākām pilsētām, tādējādi pieauga viņu apdzīvotības areāls Polijas valstī, radās lauku un pilsētas kopienas ar atšķirīgu dzīvesveidu. Vairākās pilsētās ebreji kļuva par izteiktu mažoritāti, skaitliski pārspējot kristiešu kopienas. Tautas ekonomiskā aktivitāte bija pamats pilsētu straujai izaugsmei un padarīja visai lauksaimniecisko sistēmu vitālāku un industriālāku.
Krievijas Impērijas laikā
Pēc Polijas pirmās dalīšanas Inflantija nonāca Krievijas Impērijas sastāvā. 1773. gadā Režicai (Rēzeknei) tika piešķirtas apriņķa pilsētas tiesības. 1802. gadā tā nonāca Vitebskas guberņā kā apriņķa administratīvais centrs. Tajā laikā tur dzīvoja ap 5000 ebreju.
Pilsēta attīstījās lēni, bet ekonomiskās aktivitātes uzlabošanās bija vērojama 19. gadsimta pēdējās desmitgadēs. Ebreju tirgotāju un amatnieku darbība veicināja ražošanu un tirdzniecību.
Aškenazi ebreju tradīcijā vienmēr ir bijušas divas svarīgas lietas: kapsēta un sinagoga. Tās tika ierīkotas Rēzeknē jau 1786. gadā. 1834. gadā pilsētas plānā ir atzīmētas divas sinagogas, skola (shul), ebreju slimnīca, tirgotāja Gurviča māja un vairāki veikali.
19. gadsimta beigās ebreji bija aktīvi tehnoloģisko sasniegumu izplatītāji. 1894. gadā pirmo fotosalonu atklāja Ābrams Leibovičs, tipogrāfijas pakalpojumus 1897. gadā uzsāka sniegt H. Hefters un Moiše Holandskis, kura pakalpojumi līdz Otrajam pasaules karam tika uzskatīti par labākiem visā Latgalē.
Pirms Pirmā pasaules kara Rēzeknē atradās vairākas nozīmīgas ebreju kopienas institūcijas: heders (skola), labdarības fonds, bibliotēka, "Bikur Holim" biedrība, labdarības virtuve nabadzīgajiem. Tika uzbūvētas 9 sinagogas -- visas, kas darbojās līdz Otrajam pasaules karam. Lielākā daļa turīgāko ģimeņu savus bērnus sūtīja krievvalodīgajās valsts skolās, kur bija iespēja ne tikai iegūt labu izglītību, bet arī iekļauties sekulārajā krievu kultūras vidē. Viens no pazīstamākajiem Rēzeknes intelektuāļiem bija Jurijs Tiņanovs, kura vectēvs Bērs Epšteins bija turīgs uzņēmējs.
Revolūciju laikā
Pēc Februāra revolūcijas Krievijas Pagaidu valdība gatavoja Viskrievijas Satversmes sapulces vēlēšanas, kuras uzdevums būtu noteikt turpmāko varas iekārtu valstī. Pagaidu valdības demokrātiskie centieni, kuru starpā bija arī “ebreju nometinājuma joslas” likvidācija, viesa cerības, ka Krievija reiz kļūs par demokrātisko valsti. Šīs cerības sabruka pēc 1917. gada oktobra boļševiku apvērsuma un Satversmes sapulces padzīšanas 1918. gada 5. janvārī. Tās galīgi izgaisa Latvijas SPR laikā 1919. gadā līdz ar “izbadojušo un teroristisko komunismu, ko Stučka fanātiski ieviesa Latgalē”. Rīgas avīze “Segodņa” tā aprakstīja situāciju Latgalē: "“Sarkanais terors ir sasniedzis neticamus izmērus. Visi bijušie namsaimnieki, kā arī vispār buržuāziskās un inteliģentās kārtas personas tiek arestētas un daļēji nošautas, daļa tiek izvesta kā ķīlnieki. Tā pagājušajā nedēļā pēc kārtējas sakāves boļševiki nošāva 132 poļus un ebrejus par empātiju baltgvardiem. Tajā pašā nedēļā uz Veļikije Luki tika nosūtīti divi ešeloni ar ķīlniekiem, skaitā ne mazāk kā 400 cilvēku. Arestēto, nošauto un aizvesto sievas un bērni ir ieslodzīti kopējā barakā, un tiem iedalīta 1/16 mārciņa maizes.”"
Latvijas Republikā
1918.-1934. parlamentārisma laiks un 1934.-1940. K. Ulmaņa autoritārisma laiks ir divi posmi, kuros dominēja savas laikmeta pragmatiskās iezīmes. Ebreju kopienas dzīve Rēzeknē pēc kara sāka atjaunoties 1920. gadā ar ASV ebreju palīdzības organizācijas Joint atbalstu. 1922. gadā tika izveidota Ebreju valsts ģimnāzija, kurā apmācības valoda bija jidišs. Ilgus gadus tās direktors bija Jakovs Millers. Rēzeknes ebreju kopiena sadalījās divās nometnēs: viena uzskatīja, ka skolās jāmāca jidiša valodā, otra, ka ivritā. Attiecīgi dalījās sabiedriskā dzīve un jauniešu kustība. Jidišistu grupās vairāk populāras bija kreisās politiskās idejas, bet ivritistu - labējās.
Pēc 1934. gada 15. maija apvērsuma jidiša atbalstītāju ietekme mazinājās, bet ivrita grupas nozīme pieauga ne tikai Rēzeknē, bet visā Latvijas ebreju kopienā. 1935. gadā Rēzeknē dzīvoja 3342 ebreji (25,4% iedzīvotāju), viņiem piederēja 75% no visiem tirdzniecības uzņēmumiem.
Pilsētas ebreju labdarības biedrība Mihaila Manteifeļa vadībā vāca ziedojumus veco ļaužu pansionātam un biedrības Bikur Holim darbībai. Pateicoties ebreju aktīvista un deputāta Mihaila Bobrova darbībai, tika panākts, ka pilsētas valde iedalīja naudu košera virtuvei, kas ik gadu apgādāja 120 skolēnus ar 18 000 brīvpusdienu porcijām.
Folklora un personības
Ebreju kultūras pētniece Marina Gehta cēlusi gaismā Rēzeknes etnogrāfa Giršas Etkina folkloras kolekciju, kuru viņš 1946. gadā nodeva Latviešu folkloras krātuvei. Tās ir vienīgās pēdas, kas ir palikušas no Latgales ebreju folkloras mantojuma.
Citos darbos tuvāk skatīts hasīdisma iespaids Latgalē, Latgales ebreju kapu kultūra, stereotipi par ebrejiem Latgales iedzīvotāju stāstos, pētītas Rēzeknē dzimušā rakstnieka Jurija Tiņanova, režisora Fridriha Ermlera un gleznotāja Arkādija Naišlosa personības.
Vietas
Rēzeknes ebreji bija dažādu profesiju pārstāvji. Diemžēl pēc Otrā pasaules kara liela daļa no vēsturiskajām ēkām tika iznīcinātas.