cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Olimpisko spēļu norises vietu uzskaitījums
Olimpisko spēļu rīkotājpilsētu izvēlas SOK biedri 7 gadus pirms spēļu norises. Pilsētu atlases process ilgst vismaz 2 gadus. Pirmajā posmā jebkura pasaules pilsēta var iesniegt pieteikumu, lai kļūtu par olimpisko spēļu rīkotājpilsētu. Pēc 10 mēnešiem SOK valde izlemj, kuras no kandidātvalstu pilsētām kļūs par potenciālajām spēļu rīkotājpilsētām, pamatojoties uz darba grupas ieteikumiem un recenzētiem pieteikumiem. Otrajā posmā potenciālās rīkotājpilsētas rūpīgi apmeklē vērtēšanas komisija, pēc tam sniedzot īsu galīgo pilsētu sarakstu, kas jāņem vērā atlasei. Tad rīkotājpilsētu izvēlas SOK sesijas balsojumā, SOK locekļu kopsapulcē.
Skaits pa valstīm, kuras rīkojušas olimpiskās spēles
[[Attēls:Host Nations of Summer Olympics.svg|thumb|400px|Valstis, kurās notikušas vasaras olimpiskās spēles
{{legend|#800000|4 reizes un vairāk}} {{legend|#d40000|3 reizes}} {{legend|#ff2a2a|2 reizes}} {{legend|#ff8080|1 reizi}} {{legend|#e0e0e0|Nav notikušas}}]] [[Attēls:Host Nations of Winter Olympics.svg|thumb|400px|Valstis, kurās notikušas vasaras olimpiskās spēles
{{legend|#000080|4 reizes un vairāk}} {{legend|#0000d4|3 reizes}} {{legend|#2a2aff|2 reizes}} {{legend|#8080ff|1 reizi}} {{legend|#e0e0e0|Nav notikušas}}]]
Hanss Rē
Hanss Rē (nl; dzimis Amsterdamā) ir Nīderlandes starptautiskais lielmeistars šahā (1980).
Biogrāfija
Divas reizes uzvarējis Nīderlandes jauniešu šaha čempionātos (1961, 1962). Četrkārtējs Nīderlandes šaha čempionāta uzvarētājs (1967, 1969, 1971, 1982). 1971. gadā Vankūverā kopā ar toreizējo Pasaules šaha čempionu Borisu Spaski dalījis pirmo vietu Kanādas atklātajā šaha čempionātā. Par panākumiem turnīros FIDE 1968. gadā Rē piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1980. gadā — starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Pārstāvējis Nīderlandes komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Pazīstams arī kā šaha žurnālists. Vadījis šaha nodaļu laikrakstā NRC Handelsblad, sadarbojies ar žurnāliem New In Chess un Chess Cafe. 1999. gadā izdevis grāmatu The Human Comedy of Chess: A Grandmaster's Chronicles (Russel Enterprises, ISBN 1-888690-06-2).
Staru slimība
Staru slimība ir slimība kuru var iegūt jonizējošā starojuma iedarbības rezultātā. Tai raksturīgo simptomātiku nosaka jonizējošā starojuma veids, doza, dozas jauda un dzīvā organisma (piemēram, cilvēka) aizsargfunkciju efektivitāte.
No akūtas staru slimības gāja bojā Čornobiļas AES katastrofas likvidatori—ugunsdzēsēji, kas 1986. gada 26. aprīlī pirmie tika nosūtīti dzēst ugunsgrēku pēc sprādziena Čornobiļas atomelektrostacijas ceturtajā blokā un saņēma ļoti lielas jonizējošā starojuma dozas.
Džoels Makheils
Džoels Edvards Makheils (en; dzimis Romā, Itālijā) ir amerikāņu komiķis, aktieris, rakstnieks, televīzijas producents un televīzijas personība. Viņš ir pazīstams ar televīzijas raidījuma The Soup vadīšanu un Džefa Vingera lomu NBC/Yahoo! seriālā Community. Viņš ir filmējies filmās "Spiegu bērni 4: Visu laiku pasaulē" (2011) un "Teds" (2012), kā arī CBS raidījumā The Great Indoors.
Gada kustību mākslinieks (Spēlmaņu nakts)
Gada horeogrāfs vai kustību mākslinieks ir viena no nominācijām Spēlmaņu nakts balvu pasniegšanas ceremonijā.
Krka (upe)
Krka (sl) ir 94,6 kilometrus gara Savas labā krasta pieteka Slovēnijā. Otra garākā upe, kas pilnībā tek Slovēnijas teritorijā.
Iztece Ivančnas Goricas občinā. Tek austrumu virzienā. Ietek Savā pie Brežices, netālu no Horvātijas robežas. Upes krastos atrodas Žužemberka, Doleņske Toplice, Novo Mesto, Otočecas pils, Kostaņevica pie Krkas.
Gilads Cukermans
Gilads Cukermans (, dzimis, Telaviva, Izraēla) (D.Phil., Oksfordas Universitāte; Ph.D., Kembridžas Universitāte) ir lingvists un Adelaidas Universitātes (Austrālija) lingvistikas profesors.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Gulbenes novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Gulbenes novadā.
Žurilova
Žurilova ir ciems Robežnieku pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 310 km attālumā no Rīgas.
Dereks Volkots
Strādāja Eseksas Universitātē, kur bija dzejas profesors. Viens no viņa ievērojamākajiem darbiem — episkā poēma Omeros (1990), kuru daudzi kritiķi uzskata par Volkota meistardarbu. 1992. gadā saņēmis Nobela prēmiju literatūrā, vēl ir vairāku literāro balvu saņēmējs, 2011. gadā saņēmis Tomasa Stērnsa Eliota balvu.
Bjarezinas biosfēras rezervāts
<mapframe text="Bjarezinas biosfēras rezervāts" width=290 height=300 zoom=8 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q1194178" }
Bjarezinas biosfēras rezervāts ir 1925. gadā izveidots dabas rezervāts Baltkrievijas centrālajā daļā, ap Bjarezinas upi.
Rezervāts dibināts 1925. gadā un bija viens no pirmajiem PSRS. Iesākumā tas tika radīts bebru aizsardzībai. Rezervāts tika ievērojami izpostīts Otrā pasaules kara laikā un 1951. gadā tika nolemts to likvidēt. Tas atkal tika atjaunots 1958. gadā, bet 1979. gadā tas kļuva par biosfēras rezervātu. Bjarezinas biosfēras rezervāts 2010. gadā iekļauts Rāmsaras konvencijas aizsargājamo vietu sarakstā.
89% teritorijas klāj dažādi meži. 43 000 ha no teritorijas aizņem purvi. Cauri rezervātam apmēram 110 kilometru garumā tek Bjarezinas upe. Šeit atrodas arī mākslīgu kanālu sistēma.
Františeks Erbens
Františeks Erbens (cz; dzimis, miris ) bija čehu sporta vingrotājs, treneris un skolotājs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, pārstāvot tajās Bohēmiju un pasaules čempionātā sporta vingrošanā izcīnījis vairākas godalgotās vietas.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē Ebners startēja vingrošanas individuālajā daudzcīņā. Šajā disciplīnā viņš ieguva 249 punktus, izcīnot dalīto 32. vietu kopā ar francūžiem Betremjē un Dominiku Ravū.
Viņš startēja arī vairākos pasaules čempionātos sporta vingrošanā no 1907. līdz 1911. gadam, izcīnot kopā 9 medaļas. 1907. gada čempionātā Bordo viņš izcīnīja piecas medaļas. Trīs zelta medaļas, vingrošanā ar stieni, vingrošanā uz zirga un komandu daudzcīņā, kā arī divas bronzas medaļas — individuālajā daudzcīņā un līdztekās. 1909. gada čempionātā Luksemburgā viņš izcīnīja sudraba medaļas komandu daudzcīņā un vingrošanā uz stieņa, kā arī bronzas medaļu vingrošanā ar riņķiem. Savukārt 1911. gada čempionātā Turīnā viņš ieguva zelta medaļu komandu daudzcīņā.
1942. gada 6. septembrī Ebrens tika nošauts Kobilisī šautuvē.
Žaks Holcšuhs
Žaks Žozefs Holcšuhs (fr; dzimis, miris ) bija franču paukotājs, startēja 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.
Holcšuhs 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja paukošanā ar špagu. Šajā disciplīnā viņš aizcīnījās līdz ceturdaļfināliem, kur savā grupā palika 4./6. vietā.
Zaļžubīte
Zaļžubīte (Chloris chloris) ir žubīšu dzimtas (Fringillidae) Latvijā ligzdojošs dziedātājputns. Izdala 10 pasugas. Tā sastopama Eiropā, Āzijas rietumu un centrālajā daļā, un Ziemeļāfrikā. Zaļžubīte ir introducēta arī Austrālijā un Jaunzēlandē.
Izplatība
Zaļžubīte mājo gandrīz visā Eiropas teritorijā, izņemot Skandināvijas kalnu rajonus un Krievijas ziemeļus. Tās izplatības areāla dienvidu robeža sasniedz Ziemeļāfriku un Tuvos Austrumus, austrumu virzienā areāls plešas līdz Vidusāzijai, Rietumsibīrijai un Kazahijai. Zaļžubītes ziemo galvenokārt ligzdošanas areālā. Izņēmums ir tālākās ziemeļu un austrumu populācijas, kuras ziemas periodā pārvietojas uz izplatības areāla centrālo un dienvidu daļu, vai pat ārpus vasaras areāla, sasniedzot Irāku un Afganistānu.
Latvijā
Zaļžubīte Latvijā ir parasta un izplatīta ligzdotāja un ziemotāja. Bieži sastopama arī ceļošanas laikā, kad caurceļo putni no ziemeļiem. Lai gan lielākā daļa pārziemo ligzdošanas areālā, tomēr daļa no vietējiem Latvijas ligzdotājiem aizlido. Ziemojošās zaļžubītes pulcējas lielākos baros nekā citās sezonās. Latvijā mājo zaļžubītes nominālpasuga — Chloris chloris chloris. Sastopama parkos un dārzos, apstādījumos, skrajākos lapkoku un jauktos mežos, birzīs.
Izskats un īpašības
Zaļžubīte ir neliels, zvirbuļa lieluma putns ar kompaktu ķermeni un spēcīgu, konusveidīgu knābi. Tās ķermeņa garums ir apmēram 14—16 cm, spārnu plētums 24,5—27,5 cm, svars 17—35 g.
Uzvedība un barība
Zaļžubīte ir graudēdāja, un sēklu saspiešanai izmanto savu spēcīgo knābi. Tā barojas uz zemes vai krūmu un koku zaros. Ziemas periodā zaļžubītes pulcējas baros un var apvienoties kopīgā barā arī ar citām žubīšu sugām. Ziemā tās var novērot arī putnu barotavās.
Ligzdošana
Zaļžubītes ligzdo nelielās kolonijās, ligzdu vijot koku zaros vai krūmos, apmēram 1—5 metru augstumā, retos gadījumos līdz 12 metriem. Lai arī tās ir teritoriālas, putni aizsargā pavisam nelielu teritoriju ap ligzdu. Zaļžubītes uz vienu sezonu veido monogāmus pārus. Ligzdu būvē mātīte, bet tēviņš reizēm pienes veidošanas materiālu. Tā vīta no zāles stiebriņiem un sūnām, izklāta ar saknītēm, zīdītāju vilnu un putnu spalvām. Gadā divi vai trīs perējumi. Dējumā ir 4—6 olas, kuras perē tikai mātīte. Inkubācijas periods ilgst apmēram 13—14 dienas. Mazuļi ligzdguļi, tos baro abi vecāki. Jaunie putni izlido apmēram 18 dienu vecumā.
Sistemātika
Zaļžubītei ir 10 pasugas:
23. gadsimts
23. gadsimts, arī  gadsimts, būs gadsimts, kurš pēc Gregora kalendāra sāksies mūsu ēras un beigsies. Tas būs trešais gadsimts mūsu ēras trešajā tūkstošgadē.
Imants Kokars
Imants Kokars (dzimis Gulbenē, miris  Rīgā) bija latviešu diriģents.
Dzīvesgājums
Dzimis Gulbenē zemnieka Aleksandra Kokara un viņa sievas Marijas ģimenē kā trešais dēls (17. augustā dzimis viņa dvīņubrālis Gido).
Bērnību pavadīja Vecgulbenes pagastaā "Avotiņos" (tagad Gulbenes novads), mācījās Blomes (tagad Ozolkalns) pamatskolā (1929–1936). 1938. gadā iestājās jaundibinātajā Cēsu Skolotāju institūtā. Kad pēc Latvijas okupācijas to slēdza, turpināja studijas Jelgavas un Rēzeknes Skolotāju institūtā (1940–1943), mācījās arī Rēzeknes Mūzikas skolā. Strādāja par skolotāju Gulbenes vidusskolā (1944–1945).
Pēc Otrā pasaules kara beigām strādāja par fizikas un matemātikas skolotāju Cēsu vidusskolā, līdztekus mācījās Cēsu Mūzikas skolā, ko beidza 1948. gadā. 1948. gadā sāka vadīt Cēsu rajona pūtēju orķestri un Cēsu Skolotāju institūta kori, kas ieguva pirmo vietu 1948. gada Padomju Latvijas I Dziesmu svētkos. No 1951. līdz 1956. gadam studēja Latvijas Valsts konservatorijas Koru diriģentu nodaļā un strādāja par kormeistaru Latvijas Radio korī. Bija kormeistars Latvijas Radio korī (1950–1962) un pedagogs Rīgas Pedagoģiskajā institūtā (1953–1957).
Ar panākumiem vadīja vīru kori "Dziedonis" (1955-1990), Jelgavas skolotāju kori "Zemgale" (1961-1967) un Cēsu rajona skolotāju jaukto kori "Beverīna" (1966-1980). Bija Latvijas Valsts konservatorijas (LVK) vecākais pedagogs un docents (1963-1975), 1969. gadā no Konservatorijas studentiem un absolventiem izveidoja Rīgas kamerkori "Ave Sol", bija tā galvenais diriģents (1969-2001). Apprecējās ar kora dziedātāju Edīti Kokari, viņu ģimenē piedzima divi dēli.
Kopš 1965. gada pastāvīgi bija Vispārējo latviešu Dziesmu un Deju svētku virsdiriģents. 1975. gadā viņu ievēlēja par Konservatorijas profesoru (1975-2000) un rektoru (1975-1990).
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas bija Ziemeļvalstu Dziesmu svētku (1995, 1997, 1999), Kanādas Latviešu dziesmu svētku (Toronto, 1996), Fēru salu mūzikas festivāla (Dānija, 1996) virsdiriģents. Vadīja projektu "Latviešu kora dziesmas antoloģija" 12 sējumos (1996–2000). Bija Latvijas Zinātņu akadēmijas goda loceklis (kopš 1994), latviešu studentu korporācijas Fraternitas Metropolitana biedrs.
Miris 90 gadu vecumā Vakarbuļļos, rīta pastaigā uz jūru. Apglabāts Rīgas Meža kapos.
Filmēšanās
Imants Kokars kopā ar savu brāli Gido Kokaru kā aktieri piedalījušies Rīgas Kinostudijas spēlfilmās "Līvsalas zēni" (1969). Gido Kokars piedalījās arī filmā "Motociklu vasara" (1975). Par brāļiem Kokariem pašiem uzņemtas vairākas dokumentālās filmas, tai skaitā Jura Podnieka filma "Brāļi Kokari" (1978) un Ginta Grūbes filma "Kokaru dziesmusvētki" (2008)
Piemiņa
2012. gadā pie kādreizējās Cēsu skolotāju institūta ēkas atklāja piemiņas plāksni Imantam Kokaram kā bijušajam studentam un kordiriģentam.
Cikādes
Cikādes (Auchenorrhyncha) ir blakšu kārtas (Hemiptera) apakškārta, kas aptver lielāko daļu no kādreizējās augu sūcēju kārtas (Homoptera) (apmēram 42 000 sugu ). Tās ir dziedošās cikādes, cikādiņas, putcikādes, dzeloņcikādes un citi cikāžu veidi. Otra kādreizējās augu sūcēju kārtas grupa - laputis un bruņutis mūsdienās tiek sistematizētas augutu apakškārtā (Sternorrhyncha). Pārējās augu sūcēju sugas tiek sistematizētas sūnu blakšu apakškārtā (Coleorrhyncha). Tomēr taksonomisko vienību - blakšu kārtas (Hemiptera) un augu sūcēju kārtas (Homoptera) - statuss joprojām starp sistemātiķiem tiek diskutēts.
Visas cikāžu apakškārtas sugas ir augēdājas un daudzas sugas pārnēsā augu slimību vīrusus un sēnītes. Daudzas cikāžu sugas, komunicējot savā starpā, ir ļoti skaļas. Dažu sugu izdotās skaņas ir dzirdamas vairāku simtu metru attālumā. Cikādes attīstās ar nepilnīgu pārvēršanos - nav kūniņas stadijas. Olas tās dēj stublājos, pārdurot tos ar dējekli. Kāpuri barojas ar augu sulu.
Latvijā
Latvijā dzīvojošās cikādes ir nelieli kukaiņi ar labi attīstītām pakaļkājām, kas daudzām sugām piemērotas lēkšanai. Tās sastopamas uz lakstaugiem, retāk uz kokiem un krūmiem. Sūc augu sulu no lapu vai stublāju vadaudiem, daļa tieši no šūnām. Latvijā zināma 231 suga. Viena no biežāk sastopamajām sugām ir parastā putcikāde (Philaenus spumarius). Putcikādes kāpuri izdala īpašu vielu saturošu šķidrumu, ko saputo, ievadot tajā gaisa burbuļus, veidojot putas - tā saucamos „raganu spļaudekļus”. Šādās putu pikās kāpuri dzīvo un sūc augu sulu, kamēr pieaug.
Sistemātika
Cikāžu apakškārta (Auchenorrhyncha)
Žurlova
Žurlova ir ciems Salnavas pagastā, Kārsavas novadā. Atrodas 280 km attālumā no Rīgas.
Andronovas kultūra
Areāls
Vēlākie arheoloģiskie izrakumi apliecināja šīs kultūras dažādu variantu izplatību ļoti plašā stepju arālā mūsdienu Kazahstānas un Sibīrijas teritorijā starp Kaspijas jūru un Urāliem rietumos un Jeņisejas upi austrumos. Andronovas kultūrvēsturiskā kopība sastāv no divām galvenajām sastāvdaļām – Alakulas un Fjodorovas kultūras, kam ir dažāda izcelsme un dažāda tālākas attīstības ievirze.
Raksturojums
Virkne Andronovas kultūras iezīmju ir līdzība ar citām bronzas laikmeta kultūrām Kaspijas jūras piekrastē: kurgānu apbedīšanas ieraša, akmens kastes un dobumi, kremācijas ieraša, ovālas bļodas, glazēta keramika, ugunsvietu paliktņi utt. Fjodorovas kultūras metālapstrādei ir līdzība ar vidējā bronzas laikmeta Melnās jūras ziemeļu piekrastes kultūras tradīcijām. Atrodamas arī līdzības ar Baktrijas-Margiānas arheoloģiskā kompleksa keramiku.
Saistība ar indoeiropiešu valodu migrāciju
Andronovas kultūras rašanās līdz šim nav guvusi apmierinošu skaidrojumu. Uzskata, ka to veidojušas indoeiropiešu pirmvalodās runājošas ciltis, kas migrējušas no Aizkaukāza-Priekšāzijas reģiona tagadējās Armēnijas un Kurdistānas teritorijā cauri Vidusāzijai uz ziemeļaustrumiem. 17. gadsimtā p.m.ē. pirmās indoeiropiešu valodās runājošās populācijas (ķelti) ieņēmušas stepju joslu līdz pat Altaja kalniem.
Seno indoeiropiešu migrāciju rezultātā ziemeļos no Kaspijas jūras izveidojies areāls, kurā notikusi agrāk nošķirtu seneiropiešu valodu tuvināšanās. Šīs migrācijas gaitā senajās indoeiropiešu valodās runājošie ir pastāvīgi mijiedarbojušies cits ar citu un ar vietējām somugru, altajiešu, irāņu un tohāru valodās runajošām ciltīm, tās daļēji iekļaujot savā sastāvā.
Jauno ienācēju vilnis nonācis mijiedarbībā ar agrākas migrācijas plūsmas pārstāvjiem un atspiedis tos uz rietumiem. Plašā areālā no Altaja līdz Pievolgai 16.-15. gadsimtā p.m.ē. noritējusi nemitīga iedzīvotāju aizplūde uz rietumiem. Tā ir bijusi visai sarežģīta norise, kurā līdz ar straujām migrācijām ievērojamos attālumos ir bijušas pakāpeniskas nelielu grupu pārvietošanās. Tāpēc Eiropas kultūrās ir sastopamas gan agrīnākas, tieši Seiminas vai Fjodorovas kompleksiem piemītošas iezīmes, gan arī uz to pamata veidojušos saliktu, sinkrētisku veidojumu iezīmes.
Berberi
Berberi ir Ziemeļāfrikas rietumu pirmiedzīvotāju tautu grupa. Berberi ir izplatījušies un šodien dzīvo teritorijā no Atlantijas okeāna līdz Šivas oāzei Ēģiptē (kas atrodas apmēram 50 km uz austrumiem no Lībijas robežas). Pirmo reizi vārds "berberi" parādījās pēc Romas Impērijas sabrukšanas.
Vēsturiski šie ļaudis ir runājuši savā berberu valodā vai kādā no šīs valodas dialektiem, berberu valoda ir Afroāzijas (jeb hamītu-semītu valodu) valodas atzars. Mūsdienās liela daļa berberu runā arābu valodā. Āfrikā kopumā dzīvo ap 30—40 miljoni berberu valodā runājošo iedzīvotāju, pārsvarā Marokā, Alžīrijā, Mali, Nigērijā un Lībijā, krietni mazāka berberu koncentrācija arī Ēģiptē.
Eiropā dzīvo ap 2,2 miljoni berberu imigrantu, lielākoties Nīderlandē, Beļģijā un Francijā.
Refats Apazovs
Refats Apazovs (Refat Appazov; dzimis, miris ) bija Krimas tatāru tautības PSRS, Krievijas raķešu zinātnieks.
Refats Apazovs dzimis Simferopolē, Krimas tatāru ģimenē. 1939. gadā viņš iestājās Baumana Maskavas mehānikas mašīnbūves institūtā Munīcijas fakultātē. Kara laikā kopā ar institūtu pārcēlās uz Iževsku, kur paralēli mācībām strādāja rūpnīcā par frēzētāju.
Pēc studiju beigām 1946. gadā Apazovs tika nosūtīts darbā Maskavas apgabala Kaļiņingradā (tagad Koroļova) uz bijušo artilērijas rūpnīcu, kas tika pārveidota par raķeštehnikas zinātniski pētniecisko institūtu OKB-1. Uz pusgadu tika nosūtīts uz okupēto Vāciju kopā ar raķešu speciālistiem izpētīt reaktīvos ieročus, sevišķi ballistisko raķeti V-2. Tur viņš iepazinās ar vēlāko galveno konstruktoru Sergeju Koroļovu. 20 gadus Apazovs darbojās OKB-1 (vēlāk NPO Energija) izstrādājot un sagatavojot raķešu un kosmisko tehniku. No 1961. līdz 1988. gadam viņš bija ballistikas nodaļas priekšnieks. No 1959. līdz 1993. gadam Apazovs bija raķešu teorijas pasniedzējs Maskavas aviācijas institūtā. 1996. gadā Refatam Apazovam kopā ar Vasiliju Mišinu un Svjatoslavu Lavrovu pasniegta Krievijas Zinātņu akadēmijas Candera prēmija.
1987. gadā Refats Apazovs iesaistījās Krimas tatāru nacionālajā kustībā. 1990. un 1991. gadā viņš strādāja Vitālija Dogužijeva vadītajā PSRS Valsts komisijā, kas nodarbojās ar Krimas tatāru problēmām. 1991. gadā Apazovs bija Krimas tatāru Kurultaja deputāts. No 1991. līdz 1995. gadā viņš bija Krimas tatāru Medžlisa prezidijā.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Iecavas novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Iecavas novadā.
Šibolets
Etimoloģija
Jēdziens ir cēlies no Bībeles ebreju valodas vārda shibbólet (שִׁבֹּלֶת), kas burtiski nozīmē "straume", un tā šaurākā nozīme nāk no vienas epizodes apraksta Vecājā Derībā. Tā Soģu grāmatā lasām (Soģ. 12,5-6 no 2. Bībeles tulkojuma):"'Un Gileāds atņēma Efraimam Jordānas braslus. Un ikreiz, kad kāds pārnācējs efraimietis, kas meklēja glābiņu, teica: ļaujiet man celties pāri, — tad Gileāda vīri tādam prasīja: vai tu esi efraimietis? Kad viņš atbildēja: es neesmu,- tad tie viņam sacīja: pasaki 'šibolet'! Ja tas teica 'sibolet', nespēdams šo vārdu pareizi izrunāt, tad tie viņu sagrāba un nokāva pie Jordānas brasliem, un tanī laikā no Efraima ļaudīm krita četrdesmit divi tūkstoši vīru.'"
Šiboleti plašākā nozīmē
Šibolets plašākā nozīmē var būt jebkas, kas identificē piederību kādai cilvēku grupai vai kultūrai. Piemēram, pirmie kristieši Romas impērijā, lai aizsargātos pret vajāšanām, lietoja Ichthys simbolu savu tikšanās vietu apslēptai identificēšanai. Minot piemēru no mūsdienām, simbols "X" var tikt raksturots kā "popkultūras šibolets", kas saistās ar briesmām un ekstrēmiem.
1606. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1606. gada notikumi pašreizējās Latvijas''' teritorijā, kuras Kurzemes un Zemgales novadi atradās Kurzemes hercogistes sastāvā, bet Vidzemes un Latgales novadi Pārdaugavas hercogistes sastāvā (Žečpospolitas province). Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, bet dienvidaustrumu daļā Grobiņas apgabals, kuri nebija pakļauti Kurzemes hercogistei. Šajā laikā notika karadarbība starp Žečpospolitu un Zviedrijas karalisti (Poļu—zviedru karš).
Sīkgalvītes
Sīkgalvītes ir augu ģints kurvjziežu dzimtā. Tās ir sastopamas Ziemeļamerikā, Dienvidamerikā un Vestindijā, un ir naturalizējušās arī Eiropā, Āzijā, Āfrikā un Austrālijā.
Sugas
Ģintī ir klasificētas sugas:
Kjeti
Kjeti (it,, nap) ir pilsēta Itālijā, Abruco reģionā. Tas ir Kjeti provinces administratīvais centrs. 2016. gadā Kjeti dzīvoja 51,8 tūkstoši iedzīvotāju. Tā ir ceturtā lielākā Abruco reģiona pilsēta pēc iedzīvotāju skaita.
Kjeti atrodas Peskāras upes krastos dažu kilometru attālumā no Adrijas jūras. Šo apdzīvoto vietu dibināja senie grieķi. Tās nosaukums bija Theate. Arī Senās Romas laikā pilsēta bija zināma ar latīņu nosaukumu Theate vai Teate.
1906. gada Francijas Grand Prix
1906. gada Francijas Grand Prix bija pirmā Grand Prix izcīņa automobiļiem. Tā notika 1906. gada 26. un 27. jūnijā netālu no Lemānas, Francijā.
Katrā sacensību dienā katrs braucējs veica sešus 103,18 km garos apļus, kopumā veicot 1238,16 km. Distanci veicot vairāk nekā 12 stundās, par pirmo Grand Prix uzvarētāju kļuva Renault pārstāvošais ungārs Ferencs Siss. Otrajā vietā ierindojās FIAT pārstāvošais itālis Felise Nacāro, trešajā — Clément-Bayard pārstāvošais francūzis Albērs Klemāns.
Bakara (sūra)
Bakara (ar, ’al-baqara — ‘govs’) ir Korāna otrā sūra, nākamā aiz Fātihas. Tā ir garākā no visām sūrām, tajā ir 286 ajāti (rindiņas). Bakara tiek uzskatīta par pirmo uzrakstīto Medīnas sūru. Sūra ietver dažādus tematus, kā arī norādes musulmaņiem, piemēram, par gavēšanas rituālu ramadāna laikā. Tajā ir arī stāsti par Ādamu, Ābrahāmu un Mūsu.
Bakaras 282. ajāts ir garākais no visiem Korāna ajātiem.
Francisks Keiperss
Francisks Keiperss (nl; dzimis Bredā) ir Nīderlandes starptautiskais meistars šahā (1964).
Biogrāfija
1959. gadā pārstāvējis Nīderlandi Pasaules jauniešu šaha čempionātā, kurā izcīnījis 10. vietu. 1963. gadā guvis lielāko panākumu savā šahista karjerā, uzvarot Nīderlandes šaha čempionātā. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts. Par panākumiem turnīros FIDE 1964. gadā Keipersam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Telegram
Telegram ir brīva un atvērtā pirmkoda, vairākplatformu un mākoņskaitļošanas programmatūra, kas nodrošina tūlītēju ziņojumapmaiņu, šifrētus videozvanus un IP balss pārraidi. Programmatūra nodrošina arī datņu sūtīšanu un masu saziņu. Telegram programmatūru 2013. gadā izstrādāja brāļi Nikolajs Durovs un Pāvels Durovs.
Telegram tika palaists operētājsistēmai iOS 2013. gada 14. augustā un operētājsistēmai Android — 2013. gada oktobrī. Telegram serveri tiek izplatīti visā pasaulē, lai samazinātu biežu datu slodzi, izmantojot piecus datu centrus dažādos reģionos, savukārt darbības centrs atrodas Dubaijā, Apvienotajos Arābu Emirātos.
Darbvirsmām un mobilajām platformām ir pieejamas dažādas klientu lietotnes, tostarp oficiālās lietotnes operētājsistēmām Android, iOS, Windows, macOS un Linux (lai gan reģistrācijai nepieciešama iOS vai Android ierīce un strādājošs tālruņa numurs). Ir arī divas oficiālas Telegram tīmekļa dvīņu lietotnes WebK un WebZ, kā arī daudzi neoficiāli klienti, kas izmanto Telegram protokolu. Visi Telegram oficiālie komponenti ir atvērtā koda, izņemot serveri, kas ir slēgta pirmkoda un patentēts.
Telegram nodrošina pilnīgi šifrētus balss un video zvanus un papildu šifrētas “slepenas” tērzēšanas sarunas. Mākoņa tērzēšanas sarunas un grupas tiek šifrētas starp lietotni un serveri, lai interneta pakalpojumu sniedzēji un citas trešās puses tīklā nevarētu piekļūt datiem. Lietotāji var sūtīt teksta un balss ziņas, veikt balss un video zvanus un koplietot neierobežotu skaitu attēlu, dokumentu (2 GB vienam failam), lietotāju atrašanās vietas, animētas uzlīmes, kontaktus un audio failus. 2021. gada janvārī Telegram pārsniedza 500 miljonus ikmēneša aktīvo lietotāju. Tā bija visvairāk lejupielādētā lietotne pasaulē 2021. gada janvārī, sasniedzot 1 miljardu lejupielāžu visā pasaulē 2021. gada augusta beigās.
Zunda (upe)
Zunda (arī Dikļupīte, Lapurga) ir Mazbriedes labā krasta pieteka Limbažu un Valmieras novados.
Iztece no Lielā Ozolmuižas ezera. Tek dienvidaustrumu virzienā. Ietek Mazbriedē pie Dikļiem. Upi šķērso valsts autoceļi V164 (Igaunijas robeža (Ramata) – Mazsalaca – Vilzēni – Dikļi), V166 (Valmiera – Dikļi – Augstroze). Tās krastos atrodas Budenbroka un Dikļi.
Sebastjēns Ožjē
2010. gada sezonā Ožjē izcīnīja 167 punktus, kas viņam deva 4. vietu kopvērtējumā. Nākamajā gadā jau izcīnīja 3. vietu kopvērtējumā. 2013. gada sezonā viņš divus rallijus pirms sezonas beigām nodrošināja čempiona titulu.
Valstu uzskaitījums pēc militārā potenciāla
Valstu grupējums pēc oficiālā militārā budžeta, tanku daudzuma, jūras kara flotes un gaisa kara flotes lieluma 2020. gadā:
Johanness Cukertorts
Johanness Hermanis Cukertorts (de;, Ļubļina — , Londona) bija ebreju tautības Vācijas un Lielbritānijas šahists, kas 1886. gadā piedalījās pirmajā mačā par Pasaules šaha čempiona nosaukumu.
Dzīvesgājums
Dzimis kā Jans Hermans Cukertorts (Cukiertort) Ļubļinā ebreju izcelsmes protestantu misionāra ģimenē. Tā kā viņa tēvs sludināja protestantismu Polijas ebrejiem, 1855. gadā Krievijas impērijas varas iestādes viņa ģimeni izraidīja uz Prūsijas pilsētu Breslavu (tagad Vroclava Polijā). Cukertorts beidza Breslavas ģimnāziju un studēja medicīnu Breslavas universitātē. Pēc ārsta tiesību iegūšanas 1866. gadā viņš kļuva par Prūsijas armijas ārstu un 1870—1871. gadā piedalījies Francijas—Prūsijas karā.
Šahista karjera
Cukertorts iemācījies spēlēt šahu Breslavā, kad viņam bija 19 gadi. Tolaik pilsētā dzīvojis viens no spēcīgākajiem vācu šahistiem — Ādolfs Andersens, ar kuru Cukertorts nospēlējis vairākus mačus (1866, 1868, 1871) ar dažādām sekmēm. No 1867. līdz 1871. gadam kopā ar Andresenu bijis viens no šaha žurnāla Neue Berliner Schachzeitung redaktoriem. Pēc izcīnītās 3. vietas Londonas 1872. gada šaha turnīrā Cukertorts pārcēlās tur uz dzīvi. Šeit viņš ne tikai nodibināja jaunu šaha žurnālu Chess monthly, bet arī veiksmīgi turpināja savu šahista karjeru. 1876. gadā Cukertorts uzstādīja rekordu simultānspēles seansā, spēlējot neskatoties uz galdiņa ar 16 pretiniekiem. 1877. gadā Cukertorts dalīja 2. vietu Leipcigas turnīrā, 1878. gadā bija pirmais Parīzes turnīrā, 1881. gadā ieņēma 4. vietu Berlīnes turnīrā, bet 1882. gadā dalīja 5. vietu Vīnes turnīrā. Lielākais viņa panākums bija uzvara Londonas 1883. gada šaha turnīrā, kur viņš apsteidza tādus spēcīgus šahistus kā Vilhelms Steinics, Mihails Čigorins, Džozefs Blekbērns.
Pasaules čempiona nosaukuma pretendents
Pēc Londonas turnīra Steinics izsauca Cukertortu uz maču. Sarunas ieilga divus gadus, tomēr 1886. gadā ASV pilsētās Ņujorkā, Sentluisā un Ņūorleānā notika mačs, kuram bija lemts kļūt par pirmo oficiālo maču par Pasaules šaha čempiona nosaukumu. Cukertorts labi uzsāka maču un bija vadībā ar 4:1, taču vēlāk Steinica pozicionālai spēles izpratnei bija izškiroša nozīme, un viņš uzvarēja ar 12½:7½ (+10-5=5).
Pāragrā nāve
Cukertorts nekad nebija izcēlies ar labu veselību, taču pēc zaudējuma Steinicam tā strauji pasliktinājās. Viņam tika atklāts gan reimatisms, gan išēmiskā sirds slimība, gan nieru problēmas un ateroskleroze. Arī viņa rezultāti turnīros pasliktinājās un vairs neatgriezās iepriekšējā līmenī. Cukertorts nomira pēc šaha partijas turnīrā Londonas Simpson's Divan restorānā.
Benedikts XII
Benedikts XII (la; dzimis ap ; pilsoniskais vārds — Žaks Furnjē (Jacques Fournier), miris ) bija Romas pāvests no 1334. gada 30. decembra līdz savai nāvei 1342. gada 25. aprīlī. Pēc kārtas trešais Aviņonas pāvests.
Pirms ievēlēšanas bija Pamjē bīskaps un aktīvi vajāja katarus. Līdz mūsdienām saglabājušies Žaka Furnjē izmeklēšanas protokoli, kas ir vērtīgs avots tālaika sadzīves pētniekiem. Būdams amatā, sāka rekonstruēt Aviņonas pāvesta pili. Pirmais no pāvestiem, kurš pāvesta tiāru izgreznoja ar trijām diadēmām (pirms tam tās bija divas).
Parka iela (Lielvārde)
Parka iela ir iela Lielvārdē, Ogres novadā. Tā sākas Rembates muižas parkā krustojumā ar Slimnīcas ielu un beidzas krustojumā ar Spīdolas ielu.
Ielu savienojumi
Parka iela ir savienota ar šādām ielām:
Virsnieres
Cilvēka virsnierei izšķir serdi un garozu, kuru veido trīs slāņi. Ārējo slāni (zona glomerulosa) veido kamoliņu zona, vidējo (zona fasciculata) — pavedienu zona, iekšējo (zona reticularis) — tīklveida zona.
Virsnieru dziedzeru garozas trīs galvenie ražotie steroīdu hormoni ir kortizols, aldosterons un dzimumhormoni (androgēni un estrogēni). Minerālkortikoīdi (aldosterons un deoksikortikosterons) tiek ražoti kamoliņu zonā (zona glomerulosa) un piedalās asinsspiediena un elektrolītu regulēšanā. Pavedienu zonā (zona fasciculata) ražotie glikokortikoīdi (kortizols un kortikosterons) atbild par vielmaiņas un imūnās sistēmas regulēšanu. Tīklveida zona (zona reticularis) atbild par androgēnu veidošanu. Virsnieru serdes daļā veidojas kateholamīni (adrenalīns un noradrenalīns), kas tiek pastiprināti izdalīti stresa situācijās un nepieciešami ķermeņa adaptācijai, mainoties ārējiem apstākļiem.
Virsnieres var skart dažādas endokrīnās slimības. Kortizola pārlieku liela veidošanās var novest pie Kušinga sindroma attīstības, bet samazināta veidošanās pie Adisona slimības. Virsnierēs var tikt atrasti dažādi audzēji, visbiežāk tos konstatē nejauši, radioloģiski izmeklējot citus orgānus.
Uzbūve un fizioloģija
Cilvēka virsnieres veido biezāka garoza, kas ir dzeltenīga ārpusē, bet sarkanbrūna iekšpusē, un daudzkārt plānāka pelēcīga serde. Katra virsniere sver aptuveni 7—10 gramus, taču atsevišķu, ilgstošu slimību dēļ tās var palielināties. Cilvēkiem virsnieres ir 3–5 cm garas un platas, bet tikai ap 5 mm biezas.
Virsnieres apņem bieza saistaudu kapsula, kurā atrodas asinsvadi, limfvadi, nervi un nervu mezgli. Virsnieres ir labi inervētas. Simpātiskās nervu sistēmas postganglionārās nemielinētās nervu šķiedras inervē garozas endokrinocītus. Preganglionārās mielinētās holīnerģiskās nervu šķiedras šķērso garozu un inervē serdes hromafīnās šūnas.
Asinsapgāde
Virsnieres salīdzinoši ir vieni no visapasiņotākajiem audiem ķermenī. Virsnieres apasiņo trīs galvenās artērijas: Šie asinsvadi sazarojas mazās artērijās, kas caurvij virsnieru kapsulu. No kapsulas savukārt atiet saistaudu pavedieni ar mazākiem asinsvadiem, kas apasiņo dziedzerus.
Venozās asinis aizplūst pa virsnieres vēnām:
Garoza
Zem virsnieres kapsulas ir biezs garozas slānis (80% no tilpuma).
Garozā (cortex) izšķir trīs zonas: ārējo jeb kamoliņu zonu, vidējo jeb pavedienu zonu, iekšējo jeb tīklveida zonu.
Ārējā zona
Ārējā jeb kamoliņu zonā (zona glomerulosa) atrodas sīkas šūnas, kas sagrupētas pavedienos un veido kamoliņus. Kamoliņus veido sīkas cilindriskās vai piramidālās šūnas ar apaļiem kodoliem. Šīs šūnas savā starpā veido komunikācijas (spraugveida) kontaktus. Starp šiem blīvi izvietotajiem kamoliņiem ir plānas saistaudu josliņas jeb septas, kas veido tīklveida balstu (stromu) dziedzera audiem. Septās ir artērijas, sinusoīdi ar fenestrēto endotēliju un nervi.
Funkcijas
Ārējās zonas šūnas sekretē minerālkortikoīdus, regulējot nātrija, kālija un ūdens homeostāzi organismā. Piemēram, aldosterons ietekmē distālos nefrona kanāliņus, kuņģa gļotādu, sviedru un siekalu dziedzerus, veicinot kālija izdalīšanu, nātrija reabsorbciju.
Vidējā zona
Starp pavedieniem stiepjas septas, kas uzskatāmas par ārējās zonas septu turpinājumu. Šos endokrinocītus sauc arī par spongiocītiem. To mitohondrijos ir tubulārās kristas, daudz tauku ieslēgumu (holesterīns, fosfolipīdi, taukskābes), no kā tiek veidoti steroīdhormoni. Uz robežas starp kamoliņu zonu un pavedienu zonu endokrinocītu pavedieni satur cilmes šūnas.
Funkcijas
Vidējā zona sekretē glikokortikoīdus (nedaudz arī gonadokortikoīdus). Viens no tiem ir kortizols. Kortizola ietekme uz vielmaiņu izpaužas šādi:
Banka-Belituna
Banka-Belituna (id) ir Indonēzijas province, kura līdz 2000. gadam bija Dienvidsumatras provinces daļa. Provinces divas lielākās salas ir Banka un Belituna. Province ir lielākā alvas ražotāja Indonēzijā. Tiek ražoti arī baltie pipari. Province iedalās 6 apriņķos un 1 pilsētas teritorijā. Lielākās etniskās grupas ir malajieši (72%), javieši (8,5%) un ķīnieši (8,3%). Lielākās reliģiskās grupas ir musulmaņi (90%) un budisti (4,5%). Provinces ķīnieši pārsvarā runā hakka valodā.
Virsnieres
Funkcijas
Citi glikokortikoīdi ir kortikosterons un kortizons. Glikokortikoīdi samazina iekaisuma procesus, palēnina limfoblastu mitozi. Savas antiproliferatīvās darbības dēļ tie palēnina dzīšanu.
Adrenokortikotropais hormons no adenohipofīzes regulē glikokortikoīdu sekrēciju un sintēzi. Adrenokortikotropais hormons ir nepieciešams šūnu augšanai, stimulē steroīdu sintēzi un palielina asins caurplūdi šai zonai.
Dziļā zona
Dziļajā zonā (zona reticularis) endokrinocīti ir mazāki nekā pavedienu zonas endokrinocīti. Izšķir gaišās šūnas un tumšās šūnas. Tumšās šūnas satur vairāk pigmenta lipofuscīna ieslēgumu un histoloģiski labi krāsojas. Raksturīgas steroīdsintezējošas šūnu uzbūves īpašības — vājš graudainais endoplazmatiskais tīkls un mitohondriji ar tubulārām kristām. Steroīdu hormoni neuzkrājas sekretorajās granulās, bet pēc sintēzes nekavējoties izdalās no šūnas.
Funkcijas
Tās sintezē vājus androgēnus — dehidroepiandrosteronu (DHEA) un androstendiolu. Citos audos šie hormoni var pārvērsties par aktīvu androgēnu — testosteronu vai arī par estrogēniem. Sievietēm virsnieres ir galvenais androgēnu avots, tādēļ pubertātes periodā parādās, piemēram, padušu un kaunuma apmatojums. Turklāt androgēni veicina muskulatūras masas palielināšanos. Organismam novecojot, DHEA sintēze samazinās.
Serde
Serdi (medulla) no visām pusēm apņem garoza. Tajā atrodas lielas hromafīnās šūnas, kas izkārtotas pavedienos. Tās pēc izcelsmes ir modificēti neironi. Izpētīts, ka audu kultūrās tās veido aksoniem līdzīgus izaugumus. Aptuveni 20% noradrenalīna (norepinefrīns) un 80% adrenalīna (epinefrīns) tiek izdalīts serdē.
Funkcijas
Stresa situācijās, pienākot impulsam pa preganglionārajām mielinētajām holīnerģiskajām šķiedrām, šūnas izdala sintezētos kateholamīnus. Izšķir 2 šūnu tipus, atkarībā no tā, ko tās sekretē. Kateholamīni veicina arī lipolīzi, kuras rezultātā asinīs no tauku šūnām atbrīvojas taukskābes.
Virsnieru dziedzeru slimības
Virsnieru normāla darbība var tikt traucēta dažādu iemeslu dēļ, piemēram, infekciju, audzēju, ģenētisko, autoimūno slimību rezultātā. Šie traucējumi var skart gan virsnieru struktūras (autoimūno slimību gadījumā), kā arī izdalīto hormonu daudzumu (Kušinga sindroma gadījumā).
Kušinga sindroms
Kušinga sindroms ir simptomu un pazīmju kopums, kas radies ilgstoši paaugstināta hormona kortizola līmeņa dēļ. Biežākie simptomi ir vēdera aptaukošanās, tievi locekļi, apaļa seja, vāji muskuļi un kauli, pinnes, strijas u. c. pazīmes.
Tas var rasties gan paildzinātas glikokortikoīdu lietošanas gadījumos, gan arī, ja tiek skarta hipotalāma-hipofīzes ass un pastiprināti veidojas kortizols. Pēdējā gadījumā izšķir AKTH (adrenokortikotropā hormona) — atkarīgos un AKTH — neatkarīgos iemeslus. Visbiežākais Kušinga sindroma iemesls ir hipofīzes adenoma, kad pastiprināti veidojas AKTH un tiek stimulētas virsnieres.
Primārais aldosteronisms
Primārais aldosteronisms veidojas, ja kamoliņu zona ražo pārlieku daudz aldosterona. Biežākie iemesli ir aldestoronu producējošās adenomas (Kona sindroms), kā arī bilaterāla (abpusēja) virsnieru hiperplāzija. Primārais aldosteronisms izraisa jonu disbalansu un paaugstinātu asinsspiedienu.
Virsnieru mazspēja
Virsnieru mazspēja jeb samazināta spēja veidot glikokortikoīdus ir sastopama 5 cilvēkiem no 10 000. Pie primārām virsnieru slimībām pieder Adisona slimība un ģenētiskās slimības, kad tiek skarta tieši virsnieru struktūra. Ja bojājums ir hipotalāma-hipofīzes ass regulējošā sistēmā, tad tā ir sekundāra virsnieru mazspēja.
Adisona slimība
Adisona slimībai raksturīgs glikokortikoīdu un minerālkortikoīdu trūkums. Rietumu pasaulē Adisona slimību lielākoties izraisa autoimūnas slimības, taču citur tā visbiežāk rodas infekciju, sevišķi tuberkulozes gadījumā. Adisona slimībai raksturīga ādas hiperpigmentācija un citi nespecifiski simptomi, piemēram, nogurums. Neārstējot Adisona slimību, glikokortikoīdu un minerālkortikoīdu trūkums var novest pie hipovolēmiskiem simptomiem, vemšanas, drudža un komas. Krīžu laikā tiek lietotas hidrokortizona injekcijas.
Sekundārā nieru mazspēja
Ja tiek bojāta hipotalāma-hipofīzes ass regulējošā sistēma, tad attīstās sekundāra virsnieru mazspēja. Šīs mazspējas gadījumā netiek skarta minerālkortikoīdu veidošanās, jo to regulē renīna-angiotenzīna sistēma, nevis hipofīzes ražotais AKTH.
Virsnieru audzēji
Virsnieru audzēji lielākoties tiek atklāti kā incidentalomas — asimptomātiski audzēji, kas atrasti radioloģisko izmeklējumu laikā. Tās tiek atrastas aptuveni 3% datortomogrāfijas izmeklējumu gadījumos un lielākoties tās ir labdabīgas adenomas. Ļaundabīgais audzējs — virsnieru karcinoma ir reta slimība, kuras sastopamības biežums ASV ir divi gadījumi uz vienu miljonu iedzīvotāju gadā. Novērots, ka virsnieru karcinoma izpaužas dzīves pirmajā un ceturtajā desmitgadē, turklāt bērniem pēc ķirurģiskas ārstēšanas ir labāka prognoze.
Feohromocitoma ir neiroendokrīns kateholamīnus producējošs audzējs, kas veidojas no hromafīnajām šūnām. Tās var radīt dažādus nespecifiskus simptomus, piemēram, galvassāpes, svīšanu, uztraukumu, paātrinātu sirdsdarbību un paaugstinātu asinsspiedienu.
Vēsture
Cilvēka virsnieru uzbūvi pirmo reizi aprakstīja Bartolomeo Eistahijs 1563.—1564. gadā, taču šie apraksti atradās Vatikāna bibliotēkā un ilgu laiku tā arī nenonāca līdz sabiedrībai. Tikai 1611. gadā K. Bartolīni tos izmantoja, lai ilustrētu virsnieres. Virsnieru mazspējas klīnisko ainu 1855. gadā aprakstīja Tomass Adisons. 1866. gadā Frenkels pirmo reizi aprakstīja virsnieru audzēju, ko mūsdienās sauc par feohromocitomu. 1932. gadā Viljams Kušings aprakstīja sindromu, kurš tagad ir nosaukts viņa vārdā — Kušinga sindroms.
Žozefs Rodrigess
Žozefs Rodrigess (fr; dzimšanas un miršanas datums nav zināms) bija franču paukotājs, startēja 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.
Rodrigess 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja paukošanā ar špagu. Šajā disciplīnā viņš startēja tikai pirmās kārtas posmā.
Medina Asaara
Medina Asaara (es, no ar, Madīnat al-Zahrā — ‘Spīdošā pilsēta’) ir 10. gadsimta Umajādu Kordovas kalifāta galvaspilsētas drupas mūsdienu Kordovas rietumu pievārtē. 2018. gadā Medina Asaara tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Pilsētu - pili 936. gadā nodibināja Kordovas pirmais kalifs Abd el Rahmans III un tā bija Andalusas faktiskais politiskais un administratīvais centrs. Pils nopostīta Andalusas fitnas (pilsoņu kara) laikā 11. gadsimta sākumā. Izrakumi kopš 20. gadsimta sākuma.
Naims Silejmanoglu
Naims Silejmanoglu (tr; dzimis Naims Suleimanovs (bg), miris ) bija Bulgārijas turku svarcēlājs, lielāko karjeras daļu pārstāvējis Turciju. Trīskārtējs olimpiskais čempions. Vienīgais svarcēlājs, kas raušanas disciplīnā uzcēlis 2,5 reizes vairāk nekā ir paša svars, viens no septiņiem svarcēlājiem, kas grūšanas disciplīnā uzcēlis 3 reizes vairāk nekā ir paša svars.
Dzimis etnisku turku ģimenē Bulgārijā. Bulgārijā arī sācis svarcēlāja karjeru. Varēja startēt, taču nepiedalījās tajā, jo Bulgārija boikotēja olimpiskās spēles. 1986. gadā sacensību laikā Austrālijā Suleimanovs izbēga un pēc vairāku dienu slēpšanās ieradās Turcijas vēstniecībā Kanberā. Pēc tam ieguva Turcijas pilsonību.
Trijās nākamajās olimpiskajās spēlēs izcīnīja zelta medaļu. 1988. gadā Seulā un 1996. gadā Atlantā uzstādījis pasaules rekordu kopsummā. Seulā kopumā četras reizes labojis pasaules rekordu attiecīgajās disciplīnās, pēdējā mēģinājumā grūšanā pacēla 190 kg, kas 3,15 reizes pārsniedz sportista paša ķermeņa masu (lielākā attiecība grūšanas disciplīnā svarcelšanas vēsturē). Ar šādu sniegumu (152,5 kg + 190,0 kg; kopā 342,5 kg) Seulas olimpiskajās spēlēs pietiktu uzvarai arī nākamajā svara kategorijā. Silejmanoglu piedalījās arī, tomēr tajā nepievarēja sākumsvaru.
Ar panākumiem startējis pasaules čempionātā, kur septiņas reizes (no astoņām startēšanas reizēm) izcīnījis zelta medaļu (katru reizi uzvarot arī atsevišķi pa disciplīnām).
Fieri ķarka
Fieri ķarka (sq) ir viena no Albānijas divpadsmit ķarkām, kas atrodas valsts dienvidrietumu daļā. Robežojas ar Tirānas ķarku ziemeļos, ar Eļbasani ķarku ziemeļaustrumos, ar Berati ķarku austrumos, ar Ģirokastras ķarku dienvidaustrumos un ar Vļoras ķarku dienvidos. Ķarku rietumos apskalo Adrijas jūra. Ķarkas administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Fieri. Vļoras ķarkas kopējā platība ir 1 890 km², pēc 2019. gada datiem ķarkā dzīvo 294 747 iedzīvotāji. Tā ir septītā lielākā ķarka pēc iedzīvotāju skaita un piektā lielākā pēc platības. Kopš 2015. gada administratīvās reformas Fieri ķarka sīkāk sastāv no trīs rajoniem.
2010. gada Korejas Grand Prix
2010. gada Korejas Grand Prix izcīņa notika 24. oktobrī Dienvidkorejā - tās bija pirmās F1 sacīkstes šajā valstī. Uzvaru izcīnīja Fernando Alonso, otrais - Luiss Hamiltons, trešais - Felipe Masa. Sacīkste tika aizvadīta slapjos laikapstākļos un pēc 3. apļa uz 45 minūtēm tika pārtraukta.
Kvalifikācija
Piezīmes:
Sviesta ķirbis
Sviesta ķirbis (Cucurbita moschata) ir viens no ziemas kabačiem. Tam ir salda, riekstam līdzīga garša kā ķirbim. Tam ir dzeltena miza un oranžs mīkstums.
Lietošana
Sviesta ķirbis ir dārzenis, ko var grilēt, grauzdēt, veidot biezzupas vai sarīvēt un izmantot sautējumos, maizē un mafinos.
Hugo Rumpītis
Hugo Rumpītis (1889-1961) bija latviešu uzņēmējs, tirdzniecības firmas direktors. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.
Kenijs Rodžerss
Kenets Rejs Rodžerss (en, 1938. gada 21. augusts — 2020. gada 20. marts) bija amerikāņu dziedātājs, dziesmu autors, aktieris, ierakstu producents un uzņēmējs, Kantrimūzikas slavas zāles loceklis. Lai arī Rodžerss guva lielākos panākumus ar kantrīmūziku, viņā radīja vairāk nekā 120 hitu singlus dažādos mūzikas žanros, vairāk nekā 200 atsevišķu nedēļu topus kantri un pop albumu topos vien Amerikas Savienotajās Valstīs un visā pasaulē pārdeva vairāk nekā 100 miljonus ierakstu, padarot viņu par vienu no visu laiku vislabāk pārdotajiem mūzikas māksliniekiem.
Dzīvesgājums
Dzimis kā ceturtais no astoņiem bērniem 1938. gada 21. augustā Hjūstonā, Teksasā galdnieka Edvarda Floida Rodžersa (1904—1975) un medmāsas palīdzes Lūsijas (Lucille Lois), dzimušas Hesteres, 1910—1991) ģimenē. Rodžersam bija īru un indiāņu izcelsme.
Hugo Rumpītis
Dzīves gājums
1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, bet 1950. gadā no turienes uz ASV. Miris 1961. gada 25. februārī Ņujorkā, ASV.
Kenijs Rodžerss
Dzīvesgājums
Mācījās Vartonas pamatskolā, tad 1950. gadu beigās sāka dziedātāja karjeru kopā ar džeza dziedātāju Bobiju Doilu un 1961. gadā pievienojās folkloras ansamblim New Christy Minstrels, spēlējot kontrabasu un basģitāru. 1967. gadā viņš un vairāki New Christy Minstrels dalībnieki pameta, lai nodibinātu grupu First Edition, ar kuru kopā viņš guva savu pirmo galveno hitu — psihedēliskā roka dziesmu “Just Dropped In (To See What What I Was In)”. Pēc 1969. gada filmas "Ruby, Don't Take Your Love to Town" panākumiem grupa pakāpeniski pārgāja uz kantrī mūzikas stilu. Grupa izjuka 1975. — 1976. gadā, un Kenijs Rodžerss uzsāka ilgstošu un veiksmīgu solo karjeru, kas ietvēra vairākas veiksmīgas sadarbības, tostarp duetus ar dziedātājām Dolliju Pārtoni un Šīnu Īstoni, kā arī dziesmu rakstīšanas partnerību ar Laionelu Ričiju. Viņa parakstītā dziesma, 1978. gada filma "The Gambler", bija hits, kas viņam 1980. gadā ieguva Grammy balvu, un 2018. gadā tika izvēlēta saglabāšanai Nacionālajā ierakstu reģistrā Kongresa bibliotēkā.
Jamal-402
Jamal-402 (Ямал-402; zināms arī kā Yamal-402) ir Krievijas uzņēmuma Gazprom kosmičeskie sistemy sakaru pavadonis. Tas paredzēts sakaru nodrošināšanai Krievijas austrumu daļā, Eiropā, Āfrikā, Tuvajos Austrumos un Indonēzijā. Palaists 2012. gada decembrī. Nesējraķetes kļūmes dēļ pavadonim bija jāizmanto savi dzinēji, lai sasniegtu paredzēto orbītu.
Kenijs Rodžerss
Dzīvesgājums
Divi no viņa albumiem, The Gambler un Kenny, iekļuva aptaujā par 200 visu laiku ietekmīgāko valstu albumiem. 1986. gada kopīgajā aptaujā, kuru veica gan USA Today, gan People viņš tika atzīts par "visu laiku iecienītāko dziedātāju". Viņš ir saņēmis neskaitāmas balvas, piemēram, AMA, Grammy, ACM un CMA, kā arī balvu par mūža sasniegumiem par karjeru, kas ilga sešas desmitgades 2003. gadā. Vēlāk pie panākumiem tika pieskaitīts 2006. gada albuma izlaidums Water & Bridges, kurš iekļuva Billboard Country Albums pārdošanas vietu top 5 un ierindojās arī Billboard 200 top 15. Arī pirmais singls no albuma I Can't Unlove You bija ievērojams topa hits. Palicis populārs izklaidētājs visā pasaulē, viņš turpināja regulāri ceļot līdz savai pensijai 2017. gadā.
Viņš darbojās dažādās filmās un televīzijas šovos, īpaši titullomas Kenny Rogers un seriālā The NBC Mystery Movie, kā arī 1982. gada spēlfilmā Six Pack. Viņš bija restorānu ķēdes Kenny Rogers Roasters līdzdibinātājs sadarbībā ar bijušo Kentucky Fried Chicken izpilddirektoru Džonu Braunu. Lai gan veikali tika slēgti Amerikas Savienotajās Valstīs, tie joprojām ir Āzijā.
Jamal-402
Pavadonis izgatavots Francijas uzņēmumā Thales Alenia Space (TAS) uz platformas Spacebus 4000C3 bāzes. Tam uzstādīti 46 Ku joslas raidītāji. Kosmiskā aparāta darbības laiks sākotnēji bija plānots 15 gadu, bet tiek rēķināts, ka tas samazināsies līdz 11 gadiem iztērētās degvielas dēļ, veicot papildu manevrus pēc starta kļūmes.
Pirmsstarta vēsture
2008. gada jūnijā Krievijas naftas un gāzes uzņēmums Gazprom izsludināja atklātu konkursu divu sakaru pavadoņu Jamal-400 izgatavošanai sava meitas uzņēmuma Gazprom (tagad Gazprom kosmičeskie sistemy) vajadzībām. 2009. gada februārī līgums par šo pavadoņu izgatavošanu tika noslēgts ar Francijas uzņēmum Thales Alenia Space. Jamal-401 un Jamal-402 tiktu palaisti 2011. gadā ar nesējraķeti Ariane-5ECA.
Lidojuma gaita
Jamal-402 palaists 13:13:43 UTC ar nesējraķeti Proton-M/Briz-M no Baikonuras kosmodroma 200. laukuma 39. palaišanas iekārtas. Pavadonis no dzinējbloka Briz-M atdalījās četras minūtes agrāk par paredzēto laiku, līdz ar to zemākā orbītā nekā plānots. Lai sasniegtu ģeostacionāro orbītu, ar pavadoņa apogeja dzinēju veica četrus manevrus (sākotnēji plānoto divu vietā). Šīs operācijas realizēja Thales Alenia Space. 15. decembrī veikts pēdējais manevrs un sasniegta ģeostacionārā orbīta.
tika paziņots, ka Jamal-402 beidzis izmēģinājumu un pārbaužu fāzi un ir nodots Gazprom kosmičeskie sistemy rīcībā. Pavadonis novietots ģeostacionārajā orbītā punktā 54,9° austrumu garuma. Tur tas nomainīja Astra 1F, kuru Gazprom kosmičeskie sistemy nomāja no SES ASTRA kopš 2011. gada septembra.
Briz-M avārijas cēloņi
Krievijas izmeklēšanas komisija secināja, ka visticamāk dzinējbloka dzinēja trešās iedarbināšanas laikā tika bojāts turbosūkņa gultnis. Tas noveda pie tā, ka ceturtās iedarbināšanas laikā dzinējs priekšlaicīgi izslēdzās.
Saistībā ar šo avāriju tika aizturēti plānotie Proton-M/Briz-M starti. Tos atsāka no 2013. gada marta beigām.
Torņu cīņas
"Torņu cīņas" ir putnu vērošanas sacensības Latvijā, ko no 2002. gada organizē Latvijas Ornitoloģijas biedrība. Tās notiek maija beigās, nedēļas nogalē un ilgst vienu diennakti.