cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nameja gredzens (rotaslieta)
Vēsture
Gredzena nosaukuma pirmsākumi meklējami Aleksandra Grīna 1931. gadā izdotajā vēsturiskajā romānā „Nameja gredzens”, kurā pats Namejs gan neparādās un darbība notiek 17. gadsimta sākumā, bet gredzena izskats aprakstīts „kā divi savijušies sudraba zalkši ar rubīnu acīm, ap to galvām zelta vārpu vainags, kura vidū attēlots vanags lidojumā.” Vēl lielāko atpazīstamību Nameja gredzena nosaukumam atnesa pēc Grīna romāna veidota luga „Nameja gredzens”, kuras pirmizrāde notika 1935. gada 27. februārī Dailes teātrī, un kas pavisam tika izrādīta 25 reizes.
1938. gadā Daugmales pilskalnā tika atrasti divi sudraba gredzeni ar vītu priekšpusi, kas tika iesaukti par „Nameja gredzeniem”, kaut arī izskatā krietni atšķīrās no Grīna romānā aprakstītā gredzena. Turklāt vēlāk šie gredzeni tika datēti ap 12. gadsimtu, 13. gadsimta sākumu, kad Namejs vēl nebija dzimis, savukārt viņa laikā šādus gredzenus vairs nenēsāja, tomēr to nosaukums jau bija paguvis folklorizēties.
Nav zināms, vai Nameja gredzenus sāka kalt jau pirms Otrā pasaules kara, taču tie strauji izplatījās trimdas latviešu vidū pēc kara karagūstekņu un pārvietojamo personu nometnēs Rietumu okupācijas zonā Vācijā. Ar laiku Nameja gredzens kļuva par latviešu pazīšanās zīmi ārzemēs. Jau 1956. gadā Melburnā dibinātajā Latviešu virsnieku apvienībā Nameja gredzenus dāvināja gados vecākajiem biedriem, bet Stokholmas latviešu skola tos pasniedza saviem absolventiem. Šajā laikā radās arī tradīcija tēviem Nameja gredzenu dāvināt savu tikko pilngadību sasniegušajiem dēliem.
2009. gada 8. jūlijā Latvijas Banka 1 000 000 lielā tirāžā laida apgrozībā mākslinieču Ilzes Lībietes (grafiskais dizains) un Baibas Šimes (plastiskais veidojums) radītu īpaša dizaina vienlatnieku ar Nameja gredzena attēlu uz reversa.
Stefāno Modēna
Stefāno Modēna (dzimis Modēnā, Itālijā ) ir bijušais Itālijas sacīkšu braucējs, zināms kā Formula 1 pilots.
Modēna pirmoreiz sev pievērsa uzmanību 1986. gadā, kad ieguva 4. vietu Itālijas F3 čempionāta kopvērtējumā. Nākamajā sezonā viņš piedalījās Formula 3000 (kur izcīnīja čempiona titulu), kā arī Formula 1 sezonas pēdējā sacīkstē.
Viņš ir piedalījies 81 Formula 1 sacīkstē laika posmā no. līdz. gadam, kurās guvis 17 punktus un divreiz kāpis uz goda pjedestāla. Stefāno Modēna ne reizi nav izcīnījis pirmo starta vietu, uzvarējis sacīksti vai uzstādījis ātrāko apli. Modēnas labākais sniegums ir 10 punkti un 8. vieta. gadā. Tosezon viņa komandas biedrs Tyrrell komandas sastāvā bija Satoru Nakadžima, kas ieguva dalītu 15. vietu ar 2 gūtiem punktiem. Bez Tyrrell Modena ir pārstāvējis arī braucis arī Brabham, EuroBrun un Jordan komandā.
No 1993. līdz 2000. gadam Modēna piedalījās dažādos salonautomobiļu čempionātos.
C2H4O2
Summārajai formulai C2H4O2 atbilst vairāki savienojumi:
Drū Makintairs
Drū Makintairs (dzimis 1983. gada 24. jūnijā) ir kanādiešu hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2014) Makintairs pārstāv Nacionālās hokeja līgas klubu Karolīnas "Hurricanes".
Spēlētāja karjera
No 1999. līdz pat 2003. gadam Makintairs spēlēja QMJHL līgas klubā Šerbrukas "Castors", taču tad 2003.—04. gada sezonu uzsāka ECHL vienībā Toledo "Storm". 2004.—05. gada sezonā Makintairs lielāko daļu sezonas aizvadīja jau AHL vienībā Grendreipidsas "Griffins", taču nozīmīgu daļu 2005.—06. gada sezonas atkal aizvadīja "Storm" rindās.
2006. gada vasarā Makintairs noslēdza līgumu ar Vankūveras "Canucks", nākamo sezonu aizvadot AHL vienībā Manitobas "Moose". 2007.—08. gada sezonā Makintairam visbeidzot izdevās debitēt NHL, "Canucks" rindās izejot uz laukuma uzreiz divās spēlēs.
Pēc 2007.—08. gada sezonas noslēguma hokejists noslēdza viena gada līgumu ar Našvilas "Predators", visu nākamo sezonu aizvadot tās AHL fārmklubā Milvokī "Admirals". Nākamajā sezonā Makintairs spēlēja jau Atlantas "Thrashers" fārmklubā Čikāgas "Wolves", taču 2011.—12. gada sezonā aizvadīja divas spēles NHL vienības Bufalo "Sabres" sastāvā.
2012.—13. gada sezonas ievadā aizvadīja divas spēles KHL vienībā Prāgas "Lev", taču tad atgriezās Ziemeļamerikā. 2013.—14. gada sezonā aizvadīja divas spēles Toronto "Maple Leafs" rindās, pārējo sezonu aizvadot tās AHL fārmklubā Toronto "Marlies". 2014. gada vasarā noslēdza līgumu ar Karolīnas "Hurricanes".
I Know (Unplugged)
I Know (Unplugged) ir igauņu grupas Vanilla Ninja astotais singls un trešais no albuma Blue Tattoo. Singls tika izdots. Šī ir iepriekšējā singla I Know akustiskā versija.
Igors Sokolovs
Karjera
Ar panākumiem startējis Eiropas kausā — divreiz bijis sacensību uzvarētājs (2005, 2007), četras reizes ierindojies otrajā vietā (2001, 2003, 2006, 2008). 2007. gada Pasaules čempionātā Osakā viņš izcīnīja 14. vietu (73,92 m).
Piedalījies, kurās izcīnīja 19. vietu ar 73,72 m tālu metienu. 2009. gada Pasaules čempionātā Berlīnē ieņēma 17. vietu (73,97 m). 2009. gada Pasaules vieglatlētikas finālā izcīnīja 2. vietu ar 79,32 tālu metienu. 2010. gada Eiropas čempionātā izcīnīja 14. vietu ar 73,29 m tālu metienu. 2011. gada Pasaules čempionātā viņš ar 72,95 m tālu metienu ierindojās 20. vietā.
Kvalificējās startam. Tajās viņš ar kvalifikācijā sasniegtajiem 72,76 metriem ierindojās 21. vietā, nekvalificējoties finālam.
2012. gada Eiropas čempionātā viņš ar 70,80 metrus tālu metienu palika 23. vietā kvalifikācijā, tādējādi nekvalificējoties finālsacensībām. 2013. gada Pasaules čempionātā Maskavā, Krievijā, izcīnīja 19. vietu.
Karjeras laikā vairākas reizes labojis Latvijas rekordu vesera mešanā, un pašlaik tas ir 80,14 metri. To viņš uzstādīja Rīgas atklātajā čempionātā vieglatlētikā.
Strodi (Maltas pagasts)
Strodi ir skrajciems Rēzeknes novada Maltas pagastā. Ciems atrodas Černostes ezera austrumu krastā, saplūdis ar Černosti un Pinkiem.
Tomāšs Peperle
Tomāšs Peperle (dzimis 1984. gada 10. oktobrī) ir čehu hokejists, vārtsargs, Čehijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2018) Peperle spēlē Vācijas hokeja līgas vienībā Fištaunas "Pinguins".
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Peperle uzsāka 2003.—04. gada sezonā, kad debitēja Čehijas Ekstralīgas vienībā Prāgas "Sparta". Nākamo sezonu hokejists jau noslēdza kā viens no vadošajiem līgas vārtsargiem.
2005.—06. gada sezonu Peperle aizvadīja Vācijas hokeja līgas klubā Berlīnes "Eisbaren", taču 2006. gada vasarā pārcēlās uz Ziemeļameriku. Ja 2006.—07. gada sezonā Peperle debitēja NHL, aizvadot divas spēles Kolumbusas "Blue Jackets" rindās, 2007.—08. gada sezonu hokejists pilnībā aizvadīja AHL vienībā Sirakūzas "Crunch".
2008.—09. gada sezonu Peperle aizvadīja Prāgas "Sparta" rindās, nākamajā sezonā spēlējot HC Plzen, taču no 2010. līdz 2012. gadam atkal spēlēja "Sparta" sastāvā. 2012.—13. gada sezonu aizvadīja KHL klubā Prāgas "Lev", taču tad atgriezās "Sparta" rindās. 2014.—15. gada sezonā spēlēja KHL klubā HK Soči, taču vēlāk vēl uz divām sezonās atgriezās Prāgas "Sparta" rindās.
Čehijas hokeja izlases rindās spēlējis 2006. gada Pasaules čempionātā, nevienā spēlē uz laukuma neizejot, bet kopā ar izlasi izcīnot sudraba medaļas.
Sarmati
Sarmati bija sena klejotāju tauta, kura runājusi indoirāņu valodā. Saskaņā ar grieķu vēsturnieka Hērodota aprakstiem, sarmati sākotnēji dzīvojuši reģionā starp Kaspijas jūru un Donas upi (mūsdienu Krievijas Federācijas un daļēji Ukrainas teritorijā). 3. gadsimtā p.m.ē. sarmati pakļāva skitus, kas apdzīvoja stepes uz ziemeļiem no Melnās jūras un viņu kontrolē nonāca milzu teritorija, kas pletās no Melnās līdz Baltijas jūrai un no Vislas upes līdz Volgai. Sarmatu ietekmi šajā teritorijā pārtrauca goti, kas tur iebruka no ziemeļiem 3. gadsimtā, un huņņi 4. gadsimtā.
Sarmatija
Antīko autoru darbos ar vārdu "Sarmatija" reizēm tikusi apzīmēta visa Eiropas teritorija uz austrumiem no ģermāņu cilšu teritorijas un uz ziemeļiem no Melnās jūras. Aleksandrijas zinātnieks Ptolemajs m. ē. 2. gadsimtā teritoriju starp Vislas un Dņepras upēm sauca par Eiropas Sarmatiju, bet uz austrumiem no tās pletās Āzijas Sarmatija. Sarmatijas ziemeļu robeža sasniedza Baltijas jūru, ko viņš sauca par "Sarmatu okeānu".
Slāvu tautu izcelsmes pētnieki ir dažādos laikos radījuši vairākas hipotēzes par slāvu un sarmatu savstarpējām attiecībām mūsu ēras pirmajos gadsimtos. Saskaņā ar vienu hipotēzi slāvu ciltis ir radušās, sajaucoties baltu un sarmatu ciltīm pirms aptuveni 2000 gadiem tagadējās Polijas, Baltkrievijas un Ziemeļukrainas teritorijā. Kāda no sarmatu ciltīm ir pakļāvusi slāvu priekštečus, bet vēlāk pārņēmusi viņu valodu (sk. sarmatisms), pie kam "sarmati" ir senākais slāvu cilšu apzīmējums, kas kļūdaini tika pārnests no stepju tautām uz tiem kaimiņos dzīvojošajiem slāviem.
Kultūra
Iespējams, ka sarmati ieguva pārspēku pār daudzām tautām, lielā mērā pateicoties tam, ka viņi, kā tiek domāts, bijuši pirmie pasaulē, kas pirms apmēram 5 tūkstošiem gadu pieradināja un plaši izmantoja zirgu kā saimniecībā, tā arī kara gaitās. Zirga pieradināšana sekmēja arī citu pieradināto mājdzīvnieku ganāmpulka strauju palielināšanos, jo tagad ar zirgu palīdzību tos bija daudz vieglāk pārvaldīt. Sarmatus mēdz vainot, ka plašus auglīgas zemes apgabalus, kurus tie apdzīvojuši, tie pārvērtuši sausā stepē. Grūti spriest, cik šāds apgalvojums pamatots, — daļēji varētu būt vainīgas arī citas klejotāju tautas, lielā mērā tas būtu saistāms arī ar nelabvēlīgām klimata izmaiņām.
Jūlija Krevsuna
Jūlija Krevsuna (uk; dzimis Vinnicā, Ukrainas PSR, PSRS) ir profesionāla ukraiņu vieglatlēte, startē 800 metru distancē.
1999. gadā viņa ieguva sudraba medaļu Eiropas junioru čempionātā Rīgā. 2003. gada Pasaules čempionātā nekvalificējās otrajai kārtai. 2007. gada Eiropas kausā Minhenē viņa izcīnīja 2. vietu. Tāpat viņa svinēja uzvaru 2007. gada Vasaras Universiādē. 2008. gada Olimpiskajās spēlēs viņa izcīnīja 7. vietu finālā. 2009. gada Pasaules čempionātā viņa ierindojās 4. vietā.
Subate
Subate ir sena Sēlijas pilsēta Augšdaugavas novada ziemeļrietumos pie Latvijas—Lietuvas robežas. Agrāk tā bija nozīmīgs Kurzemes un Zemgales hercogistes, vēlāk Kurzemes guberņas austrumu daļas tirdzniecības un izglītības centrs.
Vahaze
Vahaze (et) ir Igaunijai piederoša saliņa Rīgas līcī, dienvidos no Sāmsalas. Sala atrodas 200 m no Abrukas rietumu krasta un atdalošo šaurumu iespējams šķērsot kājām.
Uz salas aug neliela birzs ar kadiķiem, ozoliem un priedēm. Salas austrumu pludmali raksturo lieli laukakmeņi, kas kopš 1937. gada tiek aizsargāti. Lielākie akmeņi ir līdz 12 m gari un 5,8 m augsti.
Subate
Vēsture
1680. gadā Vecsubates miestam piešķīra Magdeburgas tiesības. 1723. gadā jezuīti uzcēla jaunu koka dievnamu, ko atjaunoja 1763. gadā. 1773. gadā jezuīti izbeidza savu misiju Subatē, viņu vietā ieradās lazaristi no Ilūkstes. No Ilūkstes apriņķa austrumu daļas Subatē ieceļoja Krievijā vajātie vecticībnieki. 1831. gadā pie tirgus laukuma uzcēla tagadējo Subates katoļu baznīcu. Pēc dzimtbūšanas atcelšanas Krievijas impērijā 1861. gadā (Kurzemes guberņā tā bija atcelta jau 1817. gadā) Subatē strauji pieauga iedzīvotāju skaits, īpaši uz ebreju ieceļotāju rēķina.
1894. gadā administratīvi apvienoja Vecsubates un Jaunsubates miestus, izveidojot Subates miestu ar ierobežotām pilsētas tiesībām. 1917. gadā Subatei piešķīra pilsētas tiesības.
Ģeogrāfija
Subate atrodas Augšzemes augstienes Ilūkstes pauguraines ziemeļrietumu malā. Lauku teritorija iesniedzas Aknistes nolaidenumā. Pilsēta atrodas Subates-Baltmuižas subglaciālās iegultnes krastos. legultnes dibenu pie Subates aizņem Lielais un Mazais Subates ezers, kuru ūdens līmenis atrodas 120 m vjl., bet ielejas krastu augstums pārsniedz 140 m vjl. legultnes turpinājumā uz ziemeļiem ir Āzišķu ezers un citi mazāki ezeriņi. Subates apkaimē ir gandrīz 20 ezeru. No tiem daudzi aizņem paralēlo Kazimirvāles-Patmalnieku iegultni. No Lielā Subates ezera iztek Dzimavupīte, kas ietek Nemunas baseina upē Kreunā.
Subate dienvidrietumos robežojas ar Lietuvu, dienvidaustrumos - ar Eglaines pagastu, pārējā daļā to apņem lauku teritorija, kas ziemeļrietumos robežojas ar Gārsenes pagastu, ziemeļos ar Asares pagastu, ziemeļaustrumos ar Rubenes pagastu un austrumos ar Bebrenes pagastu. Subatē sākas autoceļi P73 uz Vecumniekiem, P70 uz Daugavpili, kā ari uz tuvāko Lietuvas pilsētu Obeļiem.
Iedzīvotāji
ledzīvotāju skaits Subatē strauji pieauga 19. gadsimta 2. pusē. Pēc Pirmā pasaules kara tas visu laiku samazinājās un pēc Otrā pasaules kara pat nav sasniedzis pirmskara līmeni. ledzīvotāju nacionālais sastāvs visu laiku bijis ļoti raibs. Pirms Pirmā pasaules kara lielākā nacionālā grupa bija ebreji.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Ievērojamas personības
Subatē dzimuši un/vai auguši:
The Piper at the Gates of Dawn
The Piper at the Gates of Dawn ir britu rokmūzikas grupas Pink Floyd debijas albums, izdots 1967. gadā. Tas ir grupas vienīgais albums ar Sidu Baretu kā līderi, lai arī viņš piedalījās sekojošā albuma A Saucerful of Secrets (1968) ierakstā.
Albuma nosaukums nāk no Keneta Greiema darba "Vējš vītolos" septītās nodaļas nosaukuma.
Abbey Road studiju kompleksā vienlaikus ar Pink Floyd strādāja arī The Beatles pie sava albuma Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band, un abu grupu un albumu ietekme vienam uz otru šī iemesla dēļ ir tikusi vēsturē apspriesta un kļuvusi pretrunīga.
Izņemot kompaktdisku izdevumus 1987. un 1994. gadā, albums ir ticis īpaši pārizdots 1997. un 2007. gadā, par godu tā 30. un 40. jubilejām. 1997. gada kompaktdiska versija saturēja albuma sākotnējo, pašu grupas dalībnieku pārraudzīto monofonisko miksu. 2007. gada izdevums satur kopā trīs kompaktdiskus - gan albuma stereo, gan mono miksus, kā arī grupas pirmos trīs singlus, to b-puses un dažas atšķirīgas dziesmu versijas.
Aegna
Aegna (et, sv, de) ir Igaunijai piederīga sala Baltijas jūrā, Somu līcī. Atrodas 14 km uz ziemeļiem no Tallinas, 2 km uz ziemeļiem no Vīmsi pussalas. Sala atrodas stratēģiski svarīgā vietā, iebraucot Tallinas ostā no austrumu puses.
Izveidojusies aptuveni pirms 4200 gadiem, ceļoties jūras gultnei. Aegna atrodas ainavu aizsardzības liegumā, 70% salas klāj mežs. Salā atrodas lieli laukakmeņi, piemēram Tulekivi — šī akmens apkārtmērs ir 34,1 metrs un augstums — 3,8 metri. Sala ir iecienīta Tallinas iedzīvotāju vidū kā brīvdienu izbraukumu vieta, 2006. gada vasarā tika uzsākta regulāra satiksme uz salu. Kopš 1975. gada sala ir Tallinas daļa.
Vēsture
Sala minēta 13. gadsimtā kā Wluesøø, 1409. gadā kā Olevessunde, 1434. gadā kā Wulvessunt, 1539. gadā kā Wolffessunde. Pirmais igauņu valodas nosaukums ir 1683. gada rakstītajos avotos minētais Eikisari. Ir arī citi salas nosaukuma varianti. Kopš 1460. gada salu pastāvīgi vai periodiski apdzīvo zvejnieku ģimenes.
20. gadsimta sākumā uz salas tika veidota militārā bāze un visu piecu salas ciematiņu iedzīvotājiem nācās to pamest. 1911. gadā uz salas iekārtoja artilērijas bateriju, kas tika paplašināta otrā pasaules kara laikā.
Laikaposmā no 1914. līdz 1944. gadam uz salas bija arī šaursliežu dzelzceļš.
Aleksandrs Pikārs
Aleksandrs Pikārs (dzimis 1985. gada 5. jūlijā) ir kanādiešu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2019) Pikārs spēlē Vācijas hokeja līgas vienībā HK Diseldorfa.
Spēlētāja karjera
No 2001. līdz pat 2005. gadam Pikārs spēlēja QMJHL junioru līgā, vienīgi 2004.—05. gada sezonas noslēgumā uzsākot savu profesionāļa karjeru, debitējot AHL vienībā Filadelfijas "Phantoms".
2005.—06. gada sezonā Pikāram izdevās debitēt NHL, aizvadot sešas spēles Filadelfijas "Flyers" rindās, pārējo sezonu aizvadot "Phantoms" sastāvā. 2006.—07. gada sezonā Pikārs "Flyers" rindās aizvadīja jau 62 spēles, taču 2007.—08. gada sezonas gaitā tika aizmainīts uz Tampabejas "Lightning" vienību.
2008. gada vasarā Pikārs tika aizmainīts uz Otavas "Senators" vienību, tās sastāvā aizvadot nākamās divas sezonas, 2009.—10. gada sezonas otrajā pusē tiekot aizmainīts uz Karolīnas "Hurricanes". 2010. gada vasarā Pikārs noslēdza viena gada līgumu ar Monreālas "Canadiens", taču gadu vēlāk pievienojās Pitsburgas "Penguins" rindām, lielāko sezonas daļu gan aizvadot AHL klubā Skrentonas "Penguins".
Kopš 2012. gada spēlē Eiropā.
Sari (apģērbs)
Sari ir tradicionāls sieviešu apģērbs Bangladešā, Indijā, Nepālā un Šrilankā — garš (4-9 m) auduma gabals, ko aptin ap augumu, parasti ap gurniem, bet brīvo galu pārmet pār plecu. To valkā sievietes.
Skrīveru pagasts
Skrīveru pagasts ir viena no Aizkraukles novada administratīvajām teritorijām, Vidzemes dienvidos, Daugavas labajā krastā. Robežojās ar Aizkraukles novada Jaunjelgavas pilsētu, Aizkraukles un Jaunjelgavas pagastiem, kā arī Ogres novada Jumpravas, Krapes un Lēdmanes pagastiem. Pagastsa centrs atradās Skrīveros.
No 2009. gada līdz 2021. gada administratīvi teritoriālajai reformai pastāvēja kā Skrīveru novads. 2021. gadā Skrīveru novadu iekļāva jaunajā Aizkraukles novadā.
Daba
Pagasts atrodas Viduslatvijas zemienes Madlienas nolaidenuma austrumu daļā, Daugavas senlejas labajā krastā. Reljefs lēzeni viļņots, to veido ziemeļrietumu—dienvidaustrumu virzienā orientēti drumlini (morēnpauguri), kas vietām sasniedz 6 km garumu un 400—600 m platumu. Virsas augstākais punkts (93,8 m) novada rietumos pie "Jaunsilmicēm".
Pārsvarā izplatītas velēnu podzolētās un pseidoglejotās augsnes. Pazeminājumos tās nomaina velēnu glejaugsnes, kas pāriet purva kūdraugsnēs vai kūdrainās podzolētās glejaugsnēs. Skrīveru apkaimē sporādiski sastopamas velēnu karbonātaugsnes.
Klimats
Klimats raksturojams kā pārejošs no jūras uz kontinentālo klimatu. Pagastam raksturīga salīdzinoši auksta un ilgstoša ziema un karsta vasara. Pats aukstākais gada mēnesis ir janvāris (vidējā mēneša temperatūra -6,2 °C), pats karstākais mēnesis – jūlijs (vidējā mēneša temperatūra +17,1 °C). Bezsala perioda ilgums ir 132 dienas. Noturīga sniega sega parasti pastāv laikā starp 15. decembri un 26. martu.
Upes
Gar pagasta dienvidu malu plūst Daugava, pie kuras baseina pieder visas novada ūdensteces:
Ezeri
Pagasta lielākās ūdenstilpes ir Līču ūdenskrātuve un Kalnmuižas ezers.
Vēsture
1935. gadā Rīgas apriņķa Skrīveru pagasta platība bija 99,8 km² un tajā dzīvoja 2320 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Kalnezera, Skrīveru un Stirnas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Skrīveru ciems ietilpis Ogres apriņķī (1947—1949) un Ogres rajonā (pēc 1949. gada). Skrīveru ciemam 1951. gadā pievienoja likvidēto Stirnas ciemu un likvidētā Kalnezera ciema kolhoza «Zaļā zeme» teritoriju. 1958. gadā Skrīveriem piešķīra strādnieku ciemata (no 1961. gada — pilsētciemata) statusu un tam pievienoja Skrīveru ciemu, izveidojot Skrīveru pilsētciematu ar lauku teritoriju. 1981. gadā daļu lauku teritorijas iekļāva pilsētciemata robežās. 1991. gadā Skrīveri zaudēja pilsētciemata statusu un kopā ar lauku teritoriju tika reorganizēti par pagastu. 2009. gadā Skrīveru pagasts tika reorganizēts par Skrīveru novadu. 2021. gadā Skrīveru novadu pievienoja jaunajam Aizkraukles novadam.
Apdzīvotās vietas
Apdzīvotās vietas: Skrīveri, Klidziņa, Līči, Zemkopības institūts, Ziedugravas.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Tautsaimniecība
Pagastā darbojas Skrīveru dzirnavu HES.
Latvijas Universitātes Akadēmiskā bibliotēka
Vēsture
Latvijas Universitātes Akadēmiskā bibliotēka ir uzskatāma par vienu no senākajām publiskajām bibliotēkām Eiropā, jo izveidota 1524. gadā, par pamatu ņemot t.s. svētbilžu grautiņu laikā pilsētas rātes konfiscēto Rīgas domkapitula bibliotēku (kas vākta jau kopš XIII gs.) kā arī jezuītu kolēģijas bibliotēku un konfiscētos klosteru arhīvus (to, kas bija saglabājies pēc grautiņiem). Līdz pat 1945. gadam tās nosaukums bija "Rīgas pilsētas bibliotēka" (Bibliotheca Rigensis). LPSR laikā to pārdēvēja par "Valsts vēsturisko bibliotēku", bet pēc nodošanas Zinātņu Akadēmijai 1946. gadā - par "Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas Fundamentālo bibliotēku". 1954. gadā apvienota ar 1885. gadā Jāņa Misiņa dibināto Misiņa bibliotēku. 1992. gadā pārdēvēta par "Latvijas Akadēmisko bibliotēku". 2009. gadā tā tika reorganizēta, kā rezultātā tā kļuva par Latvijas Universitātes pamatstruktūrvienību. Tās nosaukums tika mainīts uz Latvijas Universitātes Akadēmiskā bibliotēka.
Jūrmalgeita
Jūrmalgeita ir skandāls, kas ir saistīts ar 20 000 eiro liela kukuļa piedāvāšanu Jūrmalas domes deputātam Ilmāram Ančānam, lai viņš paredzētajā domes sēdē atbalstītu Jura Hlevicka kandidatūru pilsētas mēra amatam. Ančāns par notikušo ziņoja Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojam (KNAB), kas arestēja vairākas personas.
Plašāku sabiedrības uzmanību skandāls ieguva gadu vēlāk, kad Latvijas Televīzijas raidījumā "De facto" tika publicētas lietā iesaistīto personu, tostarp, toreizējā satiksmes ministra Aināra Šlesera un bijušā Ministru prezidenta Andra Šķēles telefonsarunas, atklājot viņu līdzdalību noziegumā. Zemgales apgabaltiesa piesprieda piecu gadu cietumsodu divām lietā iesaistītajām personām: Hlevickim un Germanam Milušam.
Balsojums
Tās pašas dienas vakarā tika paziņots, ka Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs (KNAB) ir ierosinājis krimināllietu par 20 000 eiro (aptuveni 14 000 Ls) kukuļdošanu Jūrmalas domes priekšsēdētāja vēlēšanās un saistībā ar šo noziegumu aizturējis divas personas. KNAB sākotnēji neatklāja nekādu informāciju par aizturētajām personām. Savu saistību ar notikušo medijiem tūlīt noliedza koalīcijas biedri Ilmārs Ančāns un Raimonds Munkevics, kā arī opozīcijas pārstāvji Žanna Kupčika, Agris Kalnciems, Māris Mežapuķe un Igors Dreija. D. Urbanovičs noraidīja iespēju, ka Aizstrauta amatu varētu būt ieguvusi negodīgā ceļā.
tika atklāts, ka abi KNAB aizturētie cilvēki bija partijas "Jaunais centrs" deputāta kandidāti — Leonīds Lasmanis un Gvido Harijs Volbrugs. Tās pašas dienas vakarā KNAB apstiprināja neoficiāli izskanējušo informāciju, ka kukulis ticis piedāvāts deputātam Ančānam, kas iepriekš to ir noliedzis.
Telefonsarunu publicēšana
Latvijas Televīzijas raidījumā "De facto" tika publicētas kukuļošanas lietā iesaistīto personu telefonsarunas. Tas notika neilgi pēc tam, kad lieta tika nodota tiesai. Bez apsūdzētajiem (Lasmanis, Volbrugs, Hlevickis un Germans Milušs) tajās piedalījās arī toreizējais Latvijas satiksmes ministrs Ainārs Šlesers, bijušais Ministru prezidents Andris Šķēle un toreizējais Lielupes ostas pārvaldnieks Eižens Cepurnieks, kas uzņēmās veikt sarunas ar TB/LNNK priekšsēdētāju Jāni Straumi, lai iegūtu divu partijas deputātu atbalstu.
Tāpat tika atklāts, ka izmeklēšanas laikā tiesībsargi kā lieciniekus pratināja gan Šķēli, gan Šleseru, gan Straumi, tomēr pierādījumu trūkuma dēļ izmeklēšana tika pārtraukta. Šlesers un Šķēle pratināšanā apgalvoja, ka ar Milušu sazinājušies tikai, lai noskaidrotu, kā rit koalīcijas veidošanas sarunas Jūrmalā. Tāpat raidījuma veidotāji atklāja, ka lietu materiālus raidījumam nav devusi ne ģenerālprokuratūra, ne KNAB. , pēc tam, kad Šlesers paziņoja, ka nedomā atkāpties no amata, Ministru prezidents Aigars Kalvītis pieprasīja viņa demisiju. Kalvītis paziņoja: "Neviens ministrs nevar strādāt, ja viņam nav sabiedrības uzticības."
apsūdzētais Volbrugs intervijā "Neatkarīgajai Rīta Avīzei" atklāja, ka viņš lietas materiālus un ierakstus nodeva "De facto", lai panāktu maksimālu lietas caurspīdīgumu.
Piekrītu, ka esmu draņķis, ka visi četri draņķi — arī piekrītu, taču Ančāns nedrīkst būt par nacionālo varoni, jo viņš ir tāds pats draņķis.
Bieži citētas frāzes, 2006. gada vārda apbalvošana
Pēc telefonsarunu publicēšanas raidījumā "De facto" folklorizējās divas izteiktas frāzes. Pirmā bija Miluša izteiktā frāze "paņēma un uzmeta", kas aprakstīja situāciju pēc balsojuma, kurā Ančāns nobalsoja par Aizstrautu. Šī frāze tika atzīta par 2006. gada spārnoto izteicienu. Otrā frāze bija "lielākais kretīns", ko izteica A. Šķēle. Pēc tam, kad Hlevickim neizdevās kļūt par mēru, Šķēle rosināja kādā no vietnieku amatiem ielikt "lielāko kretīnu", par kuru tika izvēlēts D. Urbanovičs. Šī frāze tika nominēta gada spārnotā izteiciena balvai.
Tiesa
Ģenerālprokuratūras Sevišķi svarīgu lietu izmeklēšanas nodaļas prokurore Velta Zaļūksne nodeva Rīgas apgabaltiesai krimināllietu par kukuļa došanu I. Ančānam. Kriminālvajāšana tika uzsākta pret Milušu, Lasmani, Hlevicki un Volbrugu. lieta tika pārsūtīta Zemgales apgabaltiesai. tika atklāts, ka Zemgales apgabaltiesa lietas izskatīšanu uzsāks, slēgtā tiesas sēdē, jo vienam no procesa dalībniekiem ir noteikta procesuālā aizsardzība. Lietas tiesāšana tika uzticēta Veltai Silamiķelei. Ančāns iesniedza tiesā lūgumu noņemt viņam procesuāli aizsargājamās personas statusu, "lai tiesa būtu atklāta un sabiedrība varētu pati spriest par notiekošajiem procesiem valstī".
ieplānotā tiesas sēde tika atlikta Lasmaņa slimības dēļ. Gan prokurore Zaļūksne, gan Ančāns izteica bažas, ka šādi tiek apzināti vilcināts tiesas process. Neilgi pēc tam Lasmanis pazuda, parādījās neoficiāla informācija, ka viņš ir devies uz Krieviju. šī iemesla dēļ tika atsevišķi izdalīta tiesvedība pret Lasmani, kā arī turpinājās process pret Milušu, Hlevicki un Volbrugu.
Jūrmalas domes priekšsēdētāja I. Aizstrauta tiesā liecināja, ka pirms balsojuma Milušs viņai piedāvāja vicemēra amatu. tiesā vairākas stundas pēc kārtas tika lasīti sarunu atšifrējumi. KNAB pārstāve tiesā liecināja, ka Hlevickis bija pilnvarojis Lasmani ar Ančāna kukuļošanu saistīto lietu kārtošanai. I. Ančāns tiesā liecināja, ka, pretēji G. H. Volbruga advokāta Egona Rusanova minējumiem, KNAB darbinieki nav mācījuši viņu sakūdīt citas personas uz kukuļdošanu. Tāpat Ančāns apgalvoja, ka vairākkārt atteicās no Lasmaņa kukuļiem, lai "viņi apdomātos un neietu šo ceļu".
gan Volbrugs, gan Hlevickis izteica nožēlu par notikušo. Tāpat Hlevickis atzina, ka šis skandāls "būs mācība pārējiem". Hlevickis tiesā sacīja, ka neatzīst savu vainu, jo neesot zinājis, ka Ančāns ir paņēmis kukuli. prokurore V. Zaļūksne lūdza piespriest Hlevickim un Milušam piecu gadu cietumsodu, bet Volbrugam — nosacītu brīvības atņemšanu uz trim gadiem. tiesnese V. Silamiķele piesprieda Milušam un Hlevickim piecu gadu cietumsodu ar mantas konfiskāciju, bet Volbrugam — nosacītu brīvības atņemšanu uz trim gadiem ar pārbaudes laiku uz trim gadiem. Hlevicki apcietināja tiesas zālē, bet Milušs nebija ieradies uz sprieduma pasludināšanu, domājams, ir izbraucis no Latvijas un atrodas meklēšanā joprojām.
Notikumi ārpus tiesas procesa
Jūrmalas Aizsardzības biedrība un Jūrmalas Uzņēmēju biedrība nolēma uzsākt pilsētas iedzīvotāju parakstu vākšanu, lai ierosinātu rīkot pašvaldības ārkārtas vēlēšanas, jo "dome neņem vērā sabiedrības viedokli" sakarā ar Jūrmalas attīstības plānu. Par spīti tam, likums neparedz, ka ar iedzīvotāju parakstiem var rosināt domes ārkārtas vēlēšanas. reģionālās attīstības un pašvaldību lietu ministrs Māris Kučinskis izteicās, ka "nav likumiska pamata Jūrmalas domes atlaišanai". Paziņojums sekoja partijas "Mūsu zeme" paziņojumam, kurā tā aicināja ierosināt pirmstermiņa vēlēšanas. Jūrmalas dome tā arī netika atlaista un nākamās vēlēšanas norisinājās paredzētajā laikā —.
2010. gada maijā Jūrmalas domē notika vēl viens skandāls, ko mediji iesauca par "Jūrmalgeitu 2". Tobrīdējais Jūrmalas mērs Raimonds Munkevics un viņa partijas biedrs Normunds Pīrants restorānā "Armēņu virtuve" piedāvāja kukuli domes deputātei Ivetai Blauai. Abi aizdomās turamie tika arestēti un Munkevics zaudēja domes priekšsēdētāja amatu.
Noziegums
Noziegums ir tāda noteikumu un likumu pārkāpšana, par ko valdošā autoritāte var piespriest notiesāšanu.
Metjū Fokss
Metjū Čāndlers Fokss (Matthew Chandler Fox; dzimis ) ir ASV kinoaktieris un bijušais modelis. Visplašāk pazīstams kā viens no galvenajiem varoņiem TV seriālā "Pazudušie" (Lost).
Noziegums
Kad neformālās attiecības un sankcijas izrādās neefektīvas, lai nodrošinātu kādas valsts vai citas administratīvās teritorijas, vai cilvēku grupas vēlamo sociālo kārtību, valdošā autoritāte ievieš obligātas sociālās kārtības sistēmas (tiesību sistēmas un likumus). To nepildīšana tiek klasificēta kā noziegums un pēc kriminālkodeksa vai citiem valsts noteiktiem oficiāliem kodeksiem iedzīvotājiem, kas veikuši noziegumu, tiek piespriests sods. Pārsvarā pasaulē visbiežākais soda veids par noziegumiem ir arests vai ieslodzījums. Ir iespējami un sastopami arī smagāki soda veidi: mūža ieslodzījums, sakropļošana vai nāvessods.
Atbilstoši Latvijas Republikas Krimināllikumam, par noziedzīgu nodarījumu atzīstams ar nodomu (tīši) vai aiz neuzmanības izdarīts kaitīgs nodarījums (darbība vai bezdarbība), kurš paredzēts šajā likumā un par kura izdarīšanu draud kriminālsods. Par noziedzīgu nav atzīstams nodarījums (darbība vai bezdarbība), kam ir šajā likumā paredzēta nodarījuma sastāva pazīmes, bet kas izdarīts apstākļos, kuri izslēdz kriminālatbildību. Atbilstoši personas vai sabiedrības interešu apdraudējuma raksturam un kaitīgumam noziedzīgi nodarījumi iedalāmi kriminālpārkāpumos un noziegumos. Noziegumi iedalāmi šādi: mazāk smagi noziegumi, smagi noziegumi un sevišķi smagi noziegumi.
Matemātiķis
Matemātiķis ir persona, kurai matemātikā ir plašas zināšanas, un kura tās izmanto savā darbā, parasti risinot dažādas matemātiskas problēmas. Matemātiķi savā darbā izmanto skaitļus, datus, matemātiskos modeļus un rēķināšanu. Matemātiķi veicina arī tālāku matemātikas attīstību.
Ievērojamākie matemātiķi ir Kārlis Frīdrihs Gauss, Leonards Eilers, Evarists Galuā, Pāls Erdēšs un citi.
Vēsture
Šajā nodaļā apskatīta matemātiķu (kā personu) vēsture. Lai iegūtu informāciju par matemātikas vēsturi, skatiet sadaļu matemātikas vēsture.
1938. gadā Amerikas Savienotajās valstīs matemātiķi tika pieprasīti kā skolotāji, mehānisko kalkulatoru operatori, mehāniskie inženieri, grāmatveži, grāmatvedības revidenti un aktuāra statistiķi.
Viens no senākajiem un zināmākajiem matemātiķiem ir Taless no Milētas (aptuveni 624.-546.g. p.m.ē.); viņš tiek dēvēts par pirmo īsto matemātiķi un pirmo cilvēku uz kuru attiecināmi matemātiskie atklājumi. Viņš pierādīja kā izmantot deduktīvos spriedumus ģeometrijā, izmantojot četras neizbēgamās sekas no Talesa teorēmas. Atpazīstamo matemātiķu skaits auga, kad Pitagors no Samas (aptuveni 582.-507.g. p.m.ē.) nodibināja Pitagoriešu skolu, kuras pārliecība bija, ka matemātiķi valda pār visumu un kuras moto bija :"Viss ir skaitļos." Pitagorieši ieviesa terminu "matemātika", kā arī sāka attīstīt matemātikas zinātni. Par pirmo sievieti - matemātiķi vēsturē tiek uzskatīta Hipatija no Aleksandrijas (aptuveni 350.-415.g. p.m.ē.). Tā kā viņas tēvs bija bibliotekārs Lielajā bibliotēkā, viņai bija iespēja uzrakstīt daudzus darbus praktiskajā matemātikā. Politiskas nesaprašanās dēļ, uzskatot, ka viņa ir iesaistīta kādā nodarījumā, Aleksandrijas kristiešu kopiena Hipatiju sodīja, viņu izģērbjot un noplēšot viņas ādu ar gliemeņu čaulām (dažos avotos minēti jumta dakstiņi).
Zinātne un matemātika Islāma pasaulē viduslaikos attīstījās dažādos virzienos, galvenokārt finansējot zinātniekus. Plaši attīstītais mecenātisms, un spēcīga intelektuālā politika, ko ietekmēja varas pārstāvji, panāca to, ka zinātne attīstījās daudzos reģionos. Daudzi kalifi ieguldīja līdzekļus, lai zinātniskie teksti tiktu tulkoti no citām valodām, šī procesa ietekmē bieži gadījās, ka tulki kļuva par ekspertiem tekstiem, kuri tika tulkoti, tādējādi viņi spēja attīstīt tulkotās idejas un paplašināt matemātikas zinātni. Tā kā šīs zinātnes ieguva uzmanību no aristokrātijas, arvien vairāk zinātnieki tika aicināti apgūt dažādas zinātnes. Kā viens no piemēriem tulkiem- matemātiķiem ir minams Al-Horezmī. Zinātniekiem, kas strādāja musulmaņu pasaulē vērojama iezīme, ka visbiežāk viņi spēja orientēties vairākās matemātikas nozarēs. Piemēram, Alhazens veica pētījumus optikas, matemātikas un astronomijas nozarēs.
Renesanse uzlika palielinātu uzsvaru matemātikas zinātnei Eiropā. Laika periodā, kad notika pāreja no feodālās un baznīcas kultūras uz galvenokārt laicīgo kultūru, daudzi ievērojami matemātiķi darbojās citās profesijās, piemēram, Luka Pačoli (grāmatvedības ieviesējs), Nikolo Fontana Tartalja (ievērojams inženieris un grāmatvedis), Džerolāmo Kardāno (varbūtību teorijas un binomiālās teorijas pamatlicējs), Roberts Rekorde (fiziķis), Fransuā Vjets (jurists un matemātiķis). Laikam ejot, daudzi matemātiķi nonāca universitātēs. 17. gadsimtā uzsvars uz brīvu domāšanas veidu un eksperimentēšanu sākas izplesties vecākajās Anglijas universitātēs, piemēram, Oksfordas Universitātē tam uzmanību sāka pievērst zinātnieki Roberts Huks un Roberts Boils, kā arī Kembridžas Universitātē, kur fizikas un matemātikas pasniedzējs bija Īzaks Ņūtons.19. gadsimtā lielākajai daļai Eiropas universitāšu mērķis bija nevis "atgremot zināšanas", bet "mudināt uz produktīvu domāšanu". 1810. gadā Humbolts pārliecināja Prūsijas karali uzcelt universitāti Berlīnē, kuras mācību process balstītos Frīdriha Šleiermahera liberālajās idejās. Mērķis bija parādīt zināšanu atklāšanas procesu un iemācīt studentiem "izmantot zinātnes pamatlikumus savā domāšanā".
Anglijas universitātes šajā laika periodā pielāgoja dažas mācīšanas pieejas itāļu un vācu universitātēm, bet tā kā apgaismības laikmetā tur jau bija radušies zināmi uzskati par domāšanas brīvību un autonomiju, daudzas izmaiņas nebija nepieciešamas, jo tās jau atbilda Humbolta idejām. Oksfordas un Kembridžas universitātes uzsvēra pētījumu nozīmīgumu, attīstot Humbolta idejas, pat vairāk, nekā universitātes Vācijā, kas bija pakļautas valsts varai.
19. un 20. gadsimtā zinātne (iekļaujot matemātiku) kļuva par fokusu universitātēs. Studenti varēja vadīt izpētes darbu semināros vai laboratorijās un izstrādāt doktora disertācijas ar daudz dziļāku zinātnisko pamatojumu. Pamatojoties uz Humbolta idejām, Berlīnes universitātes misija bija pilnveidot zinātnisko pieredzi. Vācijas universitātēs tika veicināta profesionāla, birokrātiski regulēta zinātniskā izpēte, ko veica labi aprīkotās laboratorijās, pretēji tam, kā izpētes tika veiktas Anglijā un Francijā, kur tas notika privātajās laboratorijās. Taču jāpiebilst, ka Rīegs norāda, ka Vācijas sistēma ir atbildīga par attīstību modernajās pētniecības metodēs, jo tās mērķis bija : brīvība zinātniskajās izpētēs, priekšmetu pasniegšanā un mācīšanās procesā."
Nepieciešamā izglītība
Matemātiķi visbiežāk apgūst visaptverošas tēmas matemātikas zinātnē, studējot bakalaura līmeņa programmā, taču izvēlās noteiktu nozari, kad studē maģistratūrā. Daudzās universitātēs eksāmeni cenšas parādīt gan studenta zināšanu plašumu, gan dziļumu matemātikā; tikai studenti, kas nokārto šo eksāmenu iegūst iespēju izstrādāt doktora disertāciju.
Pabeidzot matemātikas bakalaura programmu, studentam ir jāapgūst: Kā arī jāprot pielietot šādas prasmes: Jāprot pierādīt šādas kompetences:
Nodarbošanās
Pamatojoties uz profesiju vārdnīcu, matemātiķi var strādāt šādās profesijās:
Atziņas
Zemāk seko atziņas, ko uzrakstījuši matemātiķi vai, kas tiktas uzrakstītas par matemātiķiem:
Apbalvojumi matemātikā
Nobela prēmija netiek piešķirta matemātiķiem, kaut gan ir bijuši gadījumi, kad Nobela prēmija tiek piešķirta matemātiķim, tikai kādā citā zinātnē, piemēram, ekonomikā. Izcilības balvas matemātikā ir : Amerikas matemātiķu sabiedrība, Sievietes matemātikā sabiedrība un citas matemātiķu sabiedrības piedāvā vairākas balvas, kuru mērķis ir veicināt sieviešu un minoritāšu nozīmi matemātikā nākotnē.
Matemātiķu biogrāfijas
Vairāki atpazīstami matemātiķi ir uzrakstījuši savas autobiogrāfijas, lai paskaidrotu sabiedrībai, ko patiesībā nozīmē būt matemātiķim un, kas viņiem licis veltīt savu dzīvi matemātikas pētniecībai. Šīs biogrāfijas vistiešāk atspoguļo to, ko savā ikdienā piedzīvo šīs profesijas pārstāvis.
Zemāk esošajā sarakstā ir norādīti darbi, kas nav autobiogrāfijas, taču satur svarīgus autobiogrāfiskus faktus un elementus.
Trabzonas vilājets
Trabzonas vilājets (osmaņu turku: Vilâyeti-i Trabzon) bija Osmaņu impērijas administratīvi teritoriālā vienība (1864—1922) Anatolijas Melnās jūras piekrastē un tās centrs bija Trabzona. Trabzonas vilājets tika sadalīts sekojošos sandžakos (rajonos):
Kroņmuiža
Kroņmuiža var būt:
Karagājiens uz Jersiku
Karagājiens uz Jersiku var būt:
Tauksi
Tauksi (et) ir neapdzīvota Igaunijai piederīga sala ziemeļos no Puizes pussalas. Atrodas Matsalu nacionālajā parkā.
Salas rietumu daļā ir priežu mežs, austrumu daļa ir purvaina. Sala ir nozīmīga vieta migrējošiem putniem — šeit atpūsties un baroties apstājas tūkstošiem gulbju, pīļu un citu ūdensputnu.
Kroņmuiža (Ārlavas pagasts)
Kroņmuiža ir ciems Talsu novada Ārlavas pagastā. Izvietojusies pagasta vidusdaļā Sasmakas ezera austrumu krastā pie Valdemārpils—Vandzenes autoceļa 2 km no pagasta centra Valdemārpils, 16 km no novada centra Talsiem un 134 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Kroņmuižas (Kronhof) pusmuižas centru. 2 km uz dienvidiem no Kroņmuižas Priedniekos atrodas Valdemārpils meža muzejs un J. Metuzāla dendroloģiskie stādījumi.
Jānis Karlivāns
Jānis Karlivāns (dzimis Cēsīs) ir bijušais latviešu vieglatlēts, startējis daudzcīņas (desmitcīņas un septiņcīņas) sacensībās. Kopš 2007. gada J. Karlivāns ir Latvijas rekordists desmitcīņā ar 8271 punktu. Tāpat 2001. gadā sportists uzstādīja Latvijas rekordu junioriem, savācot 7665 punktus.
Karjera
Piedalījies divās olimpiskajās spēlēs (2004, 2008). 2004. gadā Atēnās izcīnīja 25. vietu ar izcīnītiem 7583 punktiem. 2008. gadā Pekinā sportists izstājās no sacensībām pēc diska mešanas.
Viens no karjeras augstākajiem sasniegumiem ir 2004. gada Eiropas kausa izcīņā izcīnītā uzvara.
Piecas reizes J. Karlivāns ir kļuvis par Latvijas čempionu. Pirmoreiz (2000. gadā) viņš kļuva par Latvijas čempionu septiņcīņā telpās, tad 2001. gadā uzvarēja Latvijas čempionātā tallēkšanā, savukārt 2003. gadā pirmo reizi kļuva par Latvijas čempionu desmitcīņā. 2004. gadā šo panākumu viņš atkārtoja, uzvarot ne tikai desmitcīņā, bet arī augstlēkšanā.
2007. gada Eiropas čempionātā telpās viņš izcīnīja 10. vietu, savukārt uz 2007. gada Pasaules čempionāta laiku viņš ar savu jūnijā uzstādīto Latvijas rekordu bija desmitais spēcīgākais desmitcīņnieks visā sezonā, bet uz čempionātu neaizbrauca savainojuma dēļ.
2009. gada sākumā beidza karjeru.
Atis Kronvalds
Atis Kronvalds, biežāk pazīstams kā Kronvaldu Atis ( — ), bija latviešu publicists, valodnieks, pedagogs.
Biogrāfija
Dzimis Krotes muižas «Lejasmiķos» drēbnieka ģimenē. Mācījies Mazlāņu pagastskolā. Viņu pieņēmis audzināšanā Durbes mācītājs H. Ē. Katerfelds, kurš rūpējies par zēna turpmāko izglītošanu. Kronvalds mācījies Durbē privātskolā un Liepājas augstākajā apriņķa skolā. Ieguvis skolotāja tiesības, strādājis par mājskolotāju. 1860. gadā iestājies Berlīnes Universitātes Medicīnas fakultātē, bet pēc pusgada līdzekļu trūkuma dēļ studijas pārtraucis un strādājis par mājskolotāju Durbē.
Iepazinies ar laikrakstu Pēterburgas Avīzes un nostājies jaunlatviešu pozīcijās, vēlāk kļuvis par dedzīgāko latviešu tautas tiesību, valodas un kultūras aizstāvi. 1865. gadā devies uz Tērbatu un iestājies Tērbatas Universitātes pedagoģiskajos kursos. No 1868. gada strādājis par Tērbatas Skolotāju semināra pedagogu, rosīgi darbojies latviešu inteliģences pulciņā ar nosaukumu Tērbatas latviešu studentu rakstniecības vakari, rakstījis mācību grāmatas, publicējis rakstus par valodniecību un pedagoģiju, izdevis savu slaveno brošūru Nationale Bestrebungen (Tautiskie centieni). Tā bija atbilde vācu ideologiem, kas pauda uzskatu, ka latviešiem nevar būt ne savas kultūras, ne izglītotu cilvēku, jo izglītots latvietis esot neiedomājams. Kronvalds parāda spožu polemista talantu. Runādams par dažādiem tematiem, viņš meklē jaunus vārdus un apvidvārdus izteiksmes līdzekļus. Kronvalds popularizē vecvārdus un apvidvārdus, aizgūst vārdus no radniecīgām valodām un atvasina jaunus vārdus. Viņš darinājis ap 200 vārdu, latviešu literārajā valodā ieviesušies ap 100. Kronvalds latviešu valodā iedzīvinājis vārdus arods, josla, oma, ķermenis, viela, aizbildnis, apstāklis, burtnīca, dzeja, gleznot, līdzekļi, nākotne, pagātne, vēsture, vēstule, cietoksnis u.c. Publicējies laikrakstā Baltijas Vēstnesis.
Kronvaldu Atis dažkārt tiek uzskatīts par vienu no Latviešu vecākās studentu korporācijas Lettonia dibinātājiem, tomēr viņa biogrāfs un vēsturnieks Artūrs Baumanis norāda: "Jau 1875. gadā miris ievērojamais korpsburšu (studentu korporāciju) pretinieks Kronvaldu Atis, protams, nekādā veidā nespēja protestēt, ka 1930. gadā Lettonias Albums izsludināja viņu un viņa Tērbatas Latviešu Vakarus par savu "pirmsākumu". Trīsdesmitajos gados Rīgā šī teiksma tomēr nenonāca līdz pārrunai - jo minētais albums, būdams interns izdevums, nebija parādījies grāmatu tirgū. Turpretim trimdā Kronvaldu Ata piemiņu aizskarošas apgalvojums tiek laikrakstos un lekcijās nemitīgi atkārtots. Latviešos tas rada visai nepareizus uzskatus par Kronvalda Ati. Mūsu pienākums ir šo kampaņu pārtraukt - un paziņot: tā ir bijusi kļūda. "Tautisko centienu" autora Kronvaldu Ata vārdu nevar saistīt ar korporācijām."
Arī Kronvalda biogrāfs Kārlis Kundziņš izsaka uzskatu, ka 1875. gadā nomirdams, Kronvads esot sev aiztaupījis tos sirdsēstus, ko viņam būtu radījusi šāda Tērbatas Latviešu Vakaru attīstība, resp. studentu korporācijas Lettonia formā.
Piemiņa
Ata Kronvalda vārdā nosaukta:
Vācijas Brīvmūrnieku Lielā Zemes Loža
Vācijas Brīvmūrnieku Lielā Zemes Loža (VBLZL) jeb Vācijas Brīvmūrnieku Ordenis (, Freimaurer-Orden) ir viena no piecām Vācijas brīvmūrnieku lielložām, kas apvienojušās vācu regulāro lielložu apvienībā, ko sauc par Vācijas Apvienotajām Lielložām. VBLZL ir viena no trim senajām Prūsijas lielložām, un tā strādā pēc īpaša rituāla, ko 18. gadsimta beigās uz tā laika zviedru brīvmūrnieku rituālu pamata izveidoja Johans Vilhelms Kelners fon Cinendorfs. Rituāla augstāko grādu mācības pamatā ir ideja par garīgās bruņniecības ordeņa atjaunošanu pēc Templiešu ordeņa parauga, kas balstīts tradicionālajās kristīgajās vērtībās.
Struktūra
Vācijas Brīvmūrnieku Lielās Zemes Ložas struktūra ir atšķirīga no citu Vācijas lielložu struktūras un vairāk līdzinās Skandināvijas valstu lielložu uzbūvei. Padziļināto jeb augstāko grādu ložas nav organizatoriski atdalītas no klasiskajām pirmo trīs grādu ložām. VBLZL lielmeistars tiek saukts par "Zemes lielmeistaru" un viņam organizatoriski ir pakļautas Jāņa un Andreja grādu ložas. Kapitula loža ir pakļauta "Ordeņa meistaram", kas ir atbildīgs arī par VBLZL rituālu un tradīciju ievērošanu. Zemes lielmeistaram pakļaujas Lielamatvīru padome, bet Ordeņa meistaram pakļaujas Ordeņa padome.
Tādējādi izveidojas divpakāpju sistēma "Vācijas Brīvmūrnieku Lielā Zemes Loža - Vācijas Brīvmūrnieku Ordenis", kas sastāv no desmit izziņas grādiem:
I. Jāņa loža (VBLZL sastāvā):
1. Jāņa māceklis
2. Jāņa zellis
3. Jāņa meistars
II. Andreja loža (VBLZL sastāvā):
4.& 5. Andreja māceklis un zellis
6. Andreja meistars
7. Austrumu bruņnieks
8. Rietumu bruņnieks
9. Jāņa ložas uzticamais
10. Andreja ložas uzticamais
Papildus eksistē arī Augstākais Ordeņa kapituls, kurā ietilpst apmēram 70 brāļi ar 11. grādu "Bruņinieks-komandors ar Sarkano Krustu", kas tiek piešķirts kā izcilības pakāpe.
Brīvmūrnieku Lielās Zemes Ložas - Vācijas Brīvmūrnieku Ordeņa vienotību nodrošina princips, ka par Jāņa ložas meistaru drīkst uzņemt vienīgi brāli, kas sasniedzis vismaz 6. grādu (Andreja meistars), bet par Andreja ložas meistaru - brāli, kas sasniedzis vismaz 7. grādu (Austrumu bruņnieks).
Pašlaik VBLZL sastāvā ir 109 Jāņa ložas un 26 Andreja ložas, kas apvienotas 10 provinciālložās, kas visumā atbilst Vācijas federālo zemju robežām:
Vācijas Brīvmūrnieku Ordenī iekļaujas arī 11 Ordeņa kapituli dažādās Vācijas federālajās zemēs. Kopējais brāļu skaits ir aptuveni 3500. Bez tam VBLZL ir nodibinājusi savas sistēmas ložas Togo, Rumānijā, Monako un Latvijā, kur Jāņa ložas "Pie Zobena" (2002) un "Castor" (2017) tagad atrodas Latvijas lielložas sastāvā, bet Andreja loža "Iter ad lucem" (2008) un kapituls izveidojuši suverēnu Latvijas brīvmūrnieku ordeni.
Vēsture
Vācijas Brīvmūrnieku Lielās Zemes Ložas pirmsākumi ir meklējami 18. gadsimta vidū, kad lielākā daļa vācu brīvmūrnieku piederēja Striktās Observances sistēmai, kas virs klasiskajiem trīs brīvmūrnieku grādiem izveidoja vairākus papildus jeb "augstākos" grādus. Tās pamatā bija leģenda par to, ka vēl arvien jaunā formā pastāv Templiešu ordenis un "nezināmie augstākie" vada un koordinē brīvmūrnieku kustību. Tomēr pamazām radās neapmierinātība ar Striktās Observances sistēmas augstāko grādu pompozajiem rituāliem un lielajām naudas summām, kas bija jāmaksā par paaugstināšanu šajos grādos.
Viens no konflikta izraisītājiem bija Prūsijas armijas medicīniskā dienesta vadītājs Johans Vilhelms Kelners fon Cinendorfs, kas 1763. gadā bija vērsies pie Zviedrijas brīvmūrnieku ordeņa meistara, augstāko grādu sistēmas izveidotāja un Zemes lielmeistara vietnieka Kārļa Fridriha Eklefa (Eckleff) ar lūgumu piešķirt patentu un atļauju lietot zviedru rituālus Berlīnes ložās. 1764. gadā Cinendorfs kļuva par Striktās Observances sistēmas Berlīnes prefektu un Lielās karaliskās Mātes ložas "Pie trim globusiem" (Große Königliche Mutterloge "Zu den drei Weltkugeln") meistaru. Tomēr atļauja lietot zviedru rituālus netika saņemta, bet Cinendorfa draugs Baumanis Stokholmā turpināja sarunas ar Eklefu. Beidzot 1766. gada septembrī viņš pārveda Berlīnē rituāla tekstus ar Eklefa vēstuli Cinendorfam, kurā bija dota atļauja dibināt zviedru sistēmas ložas un instrukcijas kapitula dibināšanai. Drīz pēc personiska konflikta ar Striktās Observances vadītāju fon Hundu viņš 1766. gada decembrī izstājās no šīs sistēmas, pameta savu ložu 1767. gadā un 1769. gadā Berlīnē nodibināja jaunu ložu "Pie trim zelta atslēgām", kas strādāja zviedru rituālā. 1770. gadā viņš pēc Zviedrijas parauga ar septiņām Jāņa ložām un vienu Andreja ložu nodibināja Vācijas Brīvmūrnieku Lielo Zemes Ložu, pats ieņemot Zemes lielmeistara vietnieka amatu.
Rīgas ložu „Apollo” ar VBLZL patentu iesvētīja 1772.gada 30.septembrī. Ar mērķi nodibināt savu provinces lielložu bijušajās Livonijas ordeņa zemēs, jaunās sistēmas pārstāvji enerģiski strādāja pie jaunu zviedru rituāla ložu dibināšanas Baltijas provincēs un 1773. gadā nodibināja ložu „Isis” (Izīda) Tallinā. 1777.gadā VBLZB vienlaicīgi atvēra divas ložas Livonijas provincē, dodot tām mitoloģiskos dvīņu vārdus - „Castor” (Kastors, saukta arī "Ozols") Rīgā un „Pollux” (Polukss, saukta arī "Liepa") Tērbatā. Savukārt Tallinā tika iesvētīta vēl viena Cinendorfa zviedru sistēmas loža „Trīs āmuri”.