cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Israels Zilbers
Šahista karjera ASV
1974. gadā Israels Zilbers emigrēja sākumā uz Izraēlu, bet pēc tam uz ASV. 1979. gadā viņš spēlēja tradicionālajā Hastingsas šaha turnīrā, bet 1980. gadā Israels Zilbers uzvarēja Bīles starptautiskajā turnīrā. Tāpat viņa vārdu var atrast starp Mančestras starptautiskā turnīra dalībniekiem. Tomēr Israela Zilbera dzīve ASV nebija visai veiksmīga. Kādu laiku viņš iztiku pelnīja Ņujorkas Vašingtona laukuma parkā, spēlējot šahu ar tā apmeklētājiem. Šis viņa stāsts kļuva vēlāk par epizodi 1993. gada filmai "Meklējot Bobiju Fišeru" ("Searching for Bobby Fischer"), kuras viens no personāžiem ir emigrants ar uzrakstu "Par 5 dolāriem - foto vai partija ar cilvēku, kurš ir uzvarējis Tālu". Tālākās ziņas par Israela Zilbera likteni ir ļoti pretrunīgas - pēc vieniem neapstiprinātiem avotiem viņš ir nosalis ziemā kā bezpajumtnieks, bet pēc citiem - viņa nāve nav vēl oficiāli apstiprināta.
Emīls Kellenbergers
Emīls Kellenbergers (de; dzimis, miris ) bija šveiciešu sporta šāvējs, vairāku olimpisko un pasaules čempionātu medaļu ieguvējs.
Sportiskā karjera
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja piecās šaušanas disciplīnās. Olimpiskās zelta medaļas viņš izcīnīja 300 metru šaušanā trijās pozīcijās un 300 metru šaušanā komandām. Savukārt sudraba medaļa tika izcīnīta 300 metru šaušanā uz ceļiem.
No 1899. līdz 1922. gadam viņš startēja vairākos pasaules čempionātos šaušanā, kur viņš kopā izcīnīja 20 medaļas (13 zelta un 7 sudraba).
Džonatans Spīlmens
Džonatans Saimons Spīlmens (en; dzimis, Londonā) ir Lielbritānijas starptautiskais lielmeistars šahā (1980).
Šahista karjera
1978. gadā izpildījis FIDE starptautiskā meistara (IM) normu, bet 1980. gadā kļuvis par lielmeistaru (GM). Trīskārtējs Lielbritānijas čempions šahā (1978, 1985, 1986).
No 1985. līdz 2000. gadam piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas ciklos. 1988. gadā pretendentu maču ceturtdaļfinālā uzvarējis Naidželu Šortu ar 3½:1½, taču gadu vēlāk zaudējis pusfinālā Janam Timmanam ar 3½:4½. Nākamajā pretendentu maču ciklā 1991. gadā zaudējis Šortam jau pirmajā kārtā ar 4½:5½. Tajā pašā gadā dalījis 4. vietu Linaresas (Spānija) superturnīrā aiz Vasilija Ivančuka un Garija Kasparova, bet apsteidzot Anatoliju Karpovu un Višvanatanu Anandu. Tomēr 1993. gadā starpzonu turnīrā Bīlē (Šveice) ieņēmis tikai 37. vietu. Divas reizes piedalījies arī Pasaules čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas. 1999. gadā Lasvegasā otrajā kārtā zaudējis Borisam Gelfandam, bet 2000. gadā Teherānā izstājies jau pirmajā kārtā.
Lielbritānijas izlases sastāvā sekmīgi piedalījies šaha komandu sacensībās:
1983. gadā starptautiskajā šaha turnīrā Baņa Lukā dalījis pirmo vietu kopā ar Krunoslavu Hulaku un Andrāšu Adorjānu.
Barbora Strīcova
Strycová paziņoja par savu karjeras beigšanu 2021. gada 4. maijā, vienlaikus atstājot atklātu iespēju aizvadīt pēdējo spēli 2022. gada Vimbldonas čempionātā vai turnīrā Čehijā.
Mazais trušbandikuts
Mazais trušbandikuts (Macrotis leucura) ir viena no divām trušbandikutu dzimtas (Thylacomyidae) sugām, kas, visticamākais, izmirusi 1950. gados. Mazais trušbandikuts mājoja Austrālijas vidienes un rietumdaļas tuksnešos. Nav zināms, cik liela ir bijusi šīs sugas vēsturiskā izplatība, bet pirms izmiršanas tā bija endēma Gibsona un Lielā smilšu tuksneša suga, izplatības areālam sasniedzot Ziemeļu teritorijas dienvidaustrumus un Eira ezera baseina ziemeļdaļu.
Izskats un īpašības
Mazajam trušbandikutam bija kompakts, apaļīgs ķermenis ar arkveidā izliektu muguru, atgādinot jaunu trusēnu. Purniņš garš, smalks un smails, ausis garas un stāvas, līdzīgas truša ausīm, caur kurām dzīvnieciņš atvēsināja ķermeni. Priekškājas īsas un smalkas, trīs nagi sēpcīgi un labi attīstīti, bet pārējie divi sīciņi. Pakaļkājas bija izteikti garākas, ķepām bija tikai tīrs pirksti. līdzīgi kā ķenguriem, otrais un trešais pirksts bija saauguši kopā. Aste gara, tieva un pūkaina, galā veidojot kuplu cekulu. Šai sugai dzimumu dimorfisms bija mazāk izteikts kā lielajam trušbandikutam — lai arī abi dzimumi bija apmēram vienādi lieli, tēviņi bija izteikti smagāki nekā mātītes. Mazā trušbandikuta ķermeņa garums bija 200—270 mm, astes garums 120—170 mm, svars tēviņam 362—435 g, mātītei 310—312 g. Ausu garums apmēram 50—66% no ķermeņa garuma.
Tā mīkstais, zīdainais kažociņš varēja būt gaišā smilšu krāsā vai pelēkbrūnā. Vasaras periodā kažokam nebija akotmatu. Pavēdere un kājas bija gaišas, gandrīz baltas, ķepiņas gaiši rozīgas, bez matojuma. Aste balta ar šauru, pelēku vai melnu garenvirziena svītriņu, kas sniedzās pāri apmēram trešdaļai astes. Mazajam trušbandikutam bija izteikta ķermeņa smaka, kāda, piemēram, nav lielajam trušbandikutam. Mātītei uz vēdera ir soma, kas atveras uz aizmuguri.
Uzvedība un barība
Mazais trušbandikuts dzīvoja smilšanos un mālainos tuksnešos, kāpās ar nabadzīgu veģetāciju, zemiem kokiem un krūmiem. Līdzīgi kā citi bandikuti mazais trušbandikuts bija naktīs aktīvs somainis, tam bija labi attīstīta oža un redze, piemērota redzēšanai tumsā. Tas bija visēdājs, kas galvenokārt pārtika no kukaiņiem (skudrām un termītiem), to kāpuriem, zirnekļiem, bet barojās arī ar sēklām, augu saknēm, augļiem, sīpoliem, sēnēm un ļoti maziem mugurkaulniekiem (daž'diem nelieliem grauzējiem). Trušbandikutam nebija nepieciešams dzert ūdeni, nepieciešamo šķidrumu tas uzņēma ar barību. Ar priekšķepām rokot augsni, tas atrada barību un to uzlaizīja ar savu ļoti garo mēli.
Pa dienu tas atpūtās paša izraktās alās, kuras sneidzās 2—3 metru dziļumā. Alas ieeja tika vaļīgi aiztaisīt ciet. Nelūktus ciemiņus tas centās padzīt, tiem kožot un cenšoties iebiedēt ar šņākšanu.
Vairošanās
Mazais trušbandikuts varēja vairoties jebkurā gada mēnesī, bet visbiežāk tas notika laikā no marta līdz maijam. Parasti piedzima divi mazuļi, bet reizēm vareja būt arī viens vai trīs mazuļi. Grūsnības periods ilga 21 dienu. Mātīte no jauna sapārojās pēc 50 dienām pēc dzemdībam. Mazuļi pēc dzimšanas ielīda soma un palika piestiprinājušies pie zīdekļa 70—75 dienas. Pēc izlīšanas no somas mazuļus māte turpināja zīdīt vēl 14 dienas.
Svingeri
"Svingeri" ir 2016. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisors ir Andrejs Ēķis.
Sižets
Visiem filmas personāžiem ir kāda kopīga iezīme - vēlme pēc flirta, vienalga, vai ar svingeru vakara partneri vai uz balkona sastaptu svešinieku.
Āzijas zilonis
Āzijas zilonis ir lielākais Āzijā dzīvojošais sauszemes zīdītājs un savvaļā tas mājo Dienvidāzijā un Dienvidaustrumāzijā, sākot ar Indiju rietumos līdz Borneo austrumos. Tam ir 3 mūsdienās dzīvojošas un 2 izmirušas pasugas, daži sistemātiķi izdala vēl ceturto pasugu — Borneo ziloni (E. m. borneensis), kas nav oficiāli atzīta pasuga. Indijas zilonis ir Indijas nacionālā mantojuma dzīvnieks.
Ģenētika
Pēdējo gadu DNS pētījumos atklājies, ka Āzijas zilonim ir divas galvenās ģenētiskās līnijas. Lai arī abas grupas bija plaši izplatītas un to izplatības areāli pārsedzās, tomēr tās attīstījās no divām atšķirīgām populācijām: Indonēzijas un kontinentālās Āzijas. Ģenētiskie pētījumi liecina, ka abas populācijas bija šķirtas pirms apmēram miljons gadiem. Āzijas zilonim oficiāli tiek atzītas 3 mūsdienās dzīvojošas pasugas — Šrilankas zilonis (Elephas maximus maximus), Sumatras zilonis (Elephas maximus sumatranus) un Indijas zilonis (Elephas maximus indicus). Daži sistemātiķi uzskata, ka arī Borneo zilonis (Elephas maximus borneensis) būtu jāizdala kā atsevišķa pasuga. Ģenētiski tas bijis izolēts no pārējiem ziloņiem vairākus tūkstošus gadu. Pastāv viedoklis, ka tie Borneo salā tikuši ievesti no kontinentālās Āzijas. 2003. gada ģenētiskajos pētījumos tomēr atklāts, ka Borneo ziloņi ir Zunda salu populācijas pēcteči, un to ģenētiskā atšķirība ir pietiekama, lai tie tiktu izdalīti kā atsevišķa pasuga.
Izskats un īpašības
Salīdzinot ar Āfrikas ziloņiem, Āzijas zilonis ir mazāks par Āfrikas savannas ziloni, bet lielāks par Āfrikas meža ziloni. Uz pieres ir divi lieli puni, kādu nav Āfrikas zilonim, kuram piere ir gluda. Pieres puni ir Āzijas ziloņa augstākais punkts ķermenī. Tēviņi ir nedaudz lielāki nekā mātītes. Mugura ir arkveidīga vai samērā taisna. Ausis ir daudz mazākas nekā Āfrikas ziloņiem un ausu aizmugurējā plakne parasti ir pagriezta uz iekšpusi (piespiesta pie kakla).
Salīdzinot pasugas, lielākais no visiem Āzijas ziloņiem ir Šrilankas zilonis, tam ir arī tumšākā ādas krāsa, lielākās ausis un tam vismazāk ir novērojama depigmentācija — uz sejas, snuķa un ausīm var redzēt gaišu, rozā ādu. Vismazākais toties ir Sumatras zilonis, tas ir arī visgaišākais un visvairāk pakļauts depigmentācijas īpašībai. Indijas zilonis, salīdzinot pieminētās īpašības, ir pa vidu abām pirmajām pasugām, tomēr ir arī izņēmumi - Nepālas rietumos dzīvojošie Indijas ziloņi ir no visiem Āzijas ziloņiem vislielākie. Ir vēl viena īpatnība, kas atšķir Šrilankas ziloņus no pārējiem — lielākajai daļai Šrilankas ziloņu tēviņiem nav ilkņu. Toties Sumatras zilonim vienīgajam ir 20 pāri ribu (pārējām pasugām ir 19 pāri).
Āzijas ziloņa tēviņa vidējais augstums skaustā ir 2,7 m, mātītei 2,4 m. Mātītes vidējais svars ir 2,72 tonnas, retu reizi sasniedzot 4,16 t. Liels tēviņš var svērt 5,4 t un tā augstums skaustā var sasniegt 3,2 m. Vislielākais datētais Āzijas zilonis tika nošauts 1924. gadā Indijā, tas svēra 8 tonnas un tā augstums skaustā bija 3,35 m. Āzijas ziloņa ķermeņa garums, ieskaitot galvu un snuķi ir 5,5—6,5 m, astes garums 1,2—1,5 m. Ik pa laikam presē parādās ziņas arī par lielākiem ziloņiem, bet tie nav oficiāli mērīti un par tiem trūkst zinātniski fiksētu datu.
Snuķis
Ziloņiem ir gari snuķi, ko veido pagarināts deguns un virslūpa. Nāsis atrodas snuķa galā, kurš veidots kā viena pirksta tvērējorgāns. Snuķis sastāv no ļoti daudziem muskuļiem, apmēram 60 000. Tie ir gan garenvirziena, gan šķērsvirziena muskuļi. Zilonis snuķi, pateicoties dažādajiem muskuļiem, spēj saīsināt, izstiept, saliekt, sagriezt ap asi, satvert priekšmetus un tos noturēt, vienlaicīgi snuķi kustinot jebkurā virzienā. Šādi tas spēj manipulēt ar priekšmetiem, kas ir līdz 300 kg smagi. Muskuļu un to nervu darbība ir tik komplicēta, ka, piemēram, snuķī ūdeni var gan iesūkt un noturēt, gan ar milzu spēku izpūst gaisā. Zilonis snuķi izmanto daudziem, dažādiem mērķiem, turklāt tas ir ļoti jutīgs. Smaržu noteikšanai zilonis izmanto gan snuķi, gan Jakabsona orgānu. Zilonis caur snuķi elpo, ar to padzeras ūdeni, ēd, aptausta priekšmetus, izmanto dažādu priekšmetu pacelšanai, aplej sevi ar ūdeni, apber ar smiltīm, izdod skaņas, rotaļājas un cīkstas ar citiem ziloņiem, kā arī sevi aizstāv.
Snuķa garums atkarībā no ziloņa lieluma un vecuma var būt dažāds (vidēji 1,5—2 m, bet lieliem indivīdiem tas ir garāks). Snuķī var iesūkt un noturēt līdz 4 litriem ūdens. Āzijas zilonis ir veiklāks kā Āfrikas zilonis un papildus snuķa darbībām izmanto priekškājas, kuras piepalīdz manevrēt ar smagiem priekšmetiem. Tā Āfrikas radinieks priekškājas izmanto ļoti ierobežoti, tikai, lai raktu zemi.
Ilkņi
Arī ilkņiem ir plašs pielietojums. Ar tiem zilonis izrok zemi, lai iegūtu ūdeni, sāli un citas minerālvielas. Ar ilkņiem tiek iezīmēti koki, tiem veicot skrāpējumus mizā, pacelti koku stumbri un zari. Ilkņi kalpo arī kā ieroči, lai cīnītos un aizstāvētos. Uz ilkņiem zilonis mēdz atpūtināt savu snuķi. Turklāt ziloņi mēdz būt labās puses ilkņa lietotāji vai kreisās puses ilkņa lietotāji līdzīgi kā cilvēkiem ar rokām.
Āzijas ziloņu mātītēm parasti nav ilkņu. Ja tie vispār ir attīstījušies, tad tie parasti ir ļoti mazi un vāji attīstīti, un tos var redzēt tikai tad, kad mute ir atvērta. Arī tēviņiem reizēm trūkst ilkņi, bet Šrilankas ziloņu tēviņiem lielākajai daļai nav ilkņu. Lielākie Āzijas ziloņu ilkņi ir bijuši 1,5 m gari un to apkārtmērs 41 cm resnākajā galā, bet svars 47 kg.
Āda
Āzijas ziloņa ādas krāsa parasti ir pelēka, lai gan āda bieži paslēpta zem zemes un smilšu putekļiem un tās krāsu grūti ieraudzīt. Āda ir krokota un kustīga, tā satur daudzus nervus un nervu centrus. Āzijas ziloņa āda ir gludāka nekā Āfrikas zilonim. Reizēm āda uz snuķa, ausīm un kakla ir depigmentēta — redzama rozā āda. Āzijas ziloņa ādas epiderma (virsējais ādas slānis) un derma (ādas slānis, kas atrodas zem epidermas un kuru veido tikai dzīvās šūnas) vidēji ir apmēram 18 mm bieza. Uz muguras tā ir 30 mm bieza, lai aizsargātu ķermeni pret kukaiņu kodumiem, sasitumiem un skarbiem laika apstākļiem. Āzijas zilonis labāk panes aukstumu nekā pārmērīgu karstumu. Ādas temperatūra var būt dažāda (24—32,9° C), bet ķermeņa temperatūra ir 35,9° C.
Inteliģence
Āzijas ziloņiem ir ļoti augsta inteliģences pakāpe, tie apzinās sevi un spēj atpazīt spogulī. Tiem ir ļoti liels un labi attīstīts neokortekss (smadzeņu daļa, kas atbild par domāšanu), līdzīgi kā cilvēkiem, cilvēkpērtiķiem un vairākām delfīnu sugām. No visiem sauszemes dzīvniekiem Āzijas zilonim ir vislielākais smadzeņu cerebrālais kortekss, kas saistīts ar uzmanības un emociju integrāciju. Tas ir lielāks arī kā ikvienai cilvēkpērtiķu sugai. Ziloņi atrodas uz vienas pakāpes ar cilvēkpērtiķiem spējā izmantot un izgatavot darba rīkus. Ir novērots, ka Āzijas ziloņi spēj noteikt un izvēlēties drošu vietu zemestrīces vai cunami gadījumos.
Uzvedība
Pieaugušas mātītes un to mazuļi veido barus, kuros visbiežāk ir 3 pieaugušas, savstarpēji radniecīgas mātītes. Lielākos baros var būt pat 15 pieaugušas mātītes un to mazuļi. Agrāk valdīja uzskats, ka vadošā mātīte ir vecākā mātīte līdzīgi kā Āfrikas ziloņiem. Tomēr Āzijas ziloņiem par bara vadoni var būt arī jaunāka mātīte, visu izšķir spēja ieņemt augstāku vietu hierarhijā, turklāt bara līderis var mainīties. Pieauguši tēviņi atdalās no savām mātēm, sasniedzot dzimumbriedumu, un vai nu ir vientuļnieki vai veido vecpuišu barus. Savstarpējās attiecības Āzijas ziloņiem baros ir vājākas nekā Āfrikas ziloņiem. Ziloņi savstarpēji komunicē ar zemas amplitūdas skaņām, izmantojot infraskaņu. Reizēm Āzijas ziloņi kļūst agresīvi un bīstami apkārtējiem, cilvēkus ieskaitot.
Ienaidnieki
Pieaugušam Āzijas zilonim nav dabīgo ienaidnieku, bet mazuļiem bīstami ir tīģeri. Toties ziloņu savvaļas populācijas apdraud mežu izciršana, lauksaimniecības zemju ierīkošāna, kas noved pie konfliktiem ar cilvēkiem. Ziloņus medī arī malu mednieki, kas cenšās iegūt ziloņkaulu, gaļu un ādu.
2021. gada Līvānu novada domes vēlēšanas
'''2021. gada Līvānu novada domes vēlēšanas''' notika 2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Līvānu novada domē tika ievēlēti 15 deputāti. Vēlēšanās piedalijās 4 kandidātu saraksti, kas kopā sastāveja no 53 kandidātiem.
Latvijas vēstnieks Krievijā
Latvijas Republikas vēstnieks Krievijas Federācijā (ru) ir Latvijas Republikas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks, kurš pilda oficiālā pārstāvja amatu Krievijas Federācijā. Latvijas Republikas vēstniecība Krievijas Federācijā kopš 1991. gada atrodas Čapligina ielā 3 Maskavā. 1920. gada 11. augustā Latvijas Republika un Krievijas Sociālistiskā Federatīvā Padomju Republika noslēdza miera līgumu. Pirmais Latvijas sūtnis Krievijā Jānis Vesmanis iesniedza akreditācijas vēstuli 1920. gada 2. novembrī.
2021. gada Līvānu novada domes vēlēšanas
Vēlēšanu norise
Līvānu novadā atradās 8 vēlēšanu iecirkņi. Jersikas pagastā varēja nobalsot Jersikas Tautas namā, Līvānu pilsētā varēja nobalsot Līvānu novada kultūras centrā, J. Graubiņa Līvānu Mūzikas un mākslas skolā un Multifunkcionālajā jaunatnes iniciatīvu centrā "Kvartāls", Rožupes pagastā varēja nobalsot Rožupes Kultūras namā, Rudzātu pagastā varēja nobalsot Rudzātu pagasta bibliotēkā, Sutru pagastā varēja nobalsot Sutru pagasta pārvaldē, kas bija vienīgā vieta novadā, kur nebija iespējams piekļūt cilvēkiem ar kustību traucējumiem, bet Turku pagastā varēja nobalsot Turku pagasta pārvaldē.
Āzijas zilonis
Barība
Ziloņi visaktīvākie ir krēslas stundās agri no rīta un vakaros. Tie barojas ar augu izcelsmes barību un vienā dienā pieaudzis Āzijas zilonis apēd 150 kg dažādus augus. Tie barojas gan ar zāli, gan koku zariem ar lapām, gan koku mizu. Kopumā barībai tie izmanto apmēram 112 dažādu sugu augus. Koku zarus un mizas tie biežāk patērē sausajā sezonā.
2021. gada Līvānu novada domes vēlēšanas
Vēlēšanu norise
Oficiālajā vēlēšanu dienā, sestdienā,, iecirkņi bija atvērti no pulksten 7ː00 līdz 20ː00 (LAT) , bet ikkatrā iecirknī vēlētājs varēja arī balsot iepriekš — gan pirmdienā, , no pulksten 16ː00 līdz 20ː00 (LAT) , gan ceturtdienā, , no pulksten 9ː00 līdz 16.00 (LAT) , gan arī piektdienā, , no pulksten 13ː00 līdz 20ː00 (LAT).
Latvijas vēstnieks Krievijā
Latvijas vēstniecība Krievijā atjaunoja savu darbību 1991. gada maijā kā Latvijas Republikas Ministru padomes pārstāvniecība PSRS Ministru padomē, vēl pirms PSRS Valsts domes lēmuma par Latvijas Republikas neatkarības atzīšanu 1991. gada 6. septembrī. 1992. gada 4. februārī Jānis Peters kā Latvijas Republikas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks iesniedza akreditācijas vēstuli Krievijas Federācijas prezidentam Borisam Jeļcinam.
Āzijas zilonis
Barība
Padzerties zilonim ir nepieciešams vismaz vienu reizi dienā, tādēļ tie nekad nedodas pārāk tālu no ūdenstilpes. Dienā pieaudzis zilonis izdzer 80—200 litrus ūdens, bet ūdeni tas patērē daudz vairāk, jo vienmēr mazgājas. Laiku pa laikam ziloņi rok zemi, lai sameklētu nepieciešamās minerālvielas.
2021. gada Līvānu novada domes vēlēšanas
Vēlēšanu norise
Šajā novadā balsstiesīgais vēlētājs varēja nobalsot jebkurā iecirknī, jo vēlētāju noteikšanai tika izmantoti iepriekš sastādīti vēlētāju saraksti. COVID-19 pandēmijas dēļ iecirkņos bija jāievēro dažādi epidemioloģiskās drošības pasākumi, kā, ierodoties iecirknī, bija jāvelk sejas maska, jāievēro divu metru distance no citiem cilvēkiem un jādezinficē rokas, papildus arī tika ieteikts uz vēlēšanām nākt ar savu pildspalvu.
Āzijas zilonis
Reprodukcija
Grūsnības periods ilgst 18—22 mēnešus. Parasti piedzimst viens mazulis, bet ļoti retos gadījumos dvīņi. Sasniedzot 19 mēnešu vecumu, embriji ir pilnībā attīstīti, bet tie joprojām nedzimst, jo paaugas lielumā, lai piedzimstot spētu aizsniegt mātes piena dziedzerus. Dzimšanas brīdi mazulis sver apmēram 100 kg. Tas zīž pienu pirmos 3 gadus. Nākamais mazulis nedzimst ātrāk, pirms iepriekšējais nav beidzis zīst. Tādējādi starp mazuļiem ir apmēram 4 - 5 gadu intervāls. Āzijas zilonis dzīvo apmēram 60 gadus savvaļā un 80 gadus nebrīvē.
2021. gada Līvānu novada domes vēlēšanas
Vēlēšanu norise
Latvijas Televīzijas ziņu raidījuma Panorāma rubrikā "Tautas panorāma" tika pārraidīts sižets par Līvānu novadu, kurā tika aptaujāti novada iedzīvotāji. Kā lielākās problēmās iedzīvotāji norādīja grants ceļu slikto stāvokli, kā arī lielo sociālekonomisko un infrastruktūras kvalitātes atšķirību starp Līvānu pilsētu un pārējo novadu.
Āzijas zilonis
Attiecības ar cilvēkiem
Kopumā savvaļas ziloņi izvairās no satikšanās ar cilvēkiem, tomēr reizēm vientuļie tēviņi var uzbrukt bez īpaša iemesla, pat situācijās, kad cilvēki vienkārši dodas tam garām. Šādi agresīvi ziloņu tēviņi reizēm ieņem vietu ceļa tuvumā, padarot ceļu neiespējamu ceļošanai. Otra bīstama ziloņu grupa ir mātītes ar maziem zilonēniem. Šajā laikā mātīšu baram ir ļoti bīstami tuvoties. Kad Āzijas zilonis gatavojas uzbrukt, tas cieši satin snuķi uz iekšu un uzbrūk noskatītajam upurim ar pēdām un ceļgaliem vai, ja uzbrucējs ir tēviņš, ar ilkņiem. Mesta perioda laikā tēviņi ir ļoti bīstami ne tikai cilvēkiem, bet visiem dzīvniekiem, kas atrodas tā tuvumā. Mājas ziloņi, parādoties pirmajām mesta pazīmēm, tiek cieši piesieti, lai nevarētu nevienam uzbrukt. Uzbrūkot tas cieši pieglauž ausis pie kakla un atsedzas platā piere, galvu zilonis tur augstu un tā snuķis ir satīts starp ilkņiem. Uzbrukums ir straujš un enerģisks. Zilonis galvenokārt uzbrūk ar savām spēcīgajām un masīvajām priekškājām. Lēcieni seko viens otram tik ātri kā mašīnai un sajūta, ka katrs nākamais lēciens ir dubultā spēcīgs. Tā kā snuķis ir satīts, tad zilonis nespēj izdod nevienu skaņu un uzbrukums notiek klusumā. Reizēm attēlos zīmē agresīvu ziloni ar augstu atliektu snuķi. Šāds attēlojums nav atbilstošs realitātei dabā.
Pieradināšana
Pirmās liecības par domesticētiem Āzijas ziloņiem saglabājušās no Indas ielejas civilizācijas (3300—1300 p.m.ē.). Ziloņi vēsturiski tika izmantoti kā pārvietošanās dzīvnieks aristokrātiem, karošanai un medībām. Cilvēks uz ziloņa atradās kā uz paaugstinātas platformas. Senajos laikos ziloņi tika noķerti savvaļā un pēc tam pieradināti. Ar laiku cilvēki iemācījās tos izmantot arī dažādu smagu darbu veikšanai, ziloņus īpaši apmācot celt dažādus smagus priekšmetus. Visbiežāk tos izmantoja un joprojām izmanto meža darbos.
Kultūrā
Zilonim kā tēlam un simbolam ir liela nozīme Indijas un Dienvidaustrumāzijas kultūrā. Tas ir svarīgs tēls Jatakas stāstos un Pančatantras fabulās un pasakās. Zilonis ir viens no galvenajiem simboliem Hinduismā. Dievības Ganēšas galva tiek attēlota kā ziloņa galva un ziloņu tempļu svētība tiek vērtēta ļoti augstu. Zilonis tiek bieži pieminēts un izmantots dažādos indiešu stāstos, romānos un dzejā.
2021. gada Līvānu novada domes vēlēšanas
Balsošanas sistēma
Novada domē tiek ievēlēti 15 deputāti, ja iedzīvotāju skaits administratīvajā teritorijā ir zemāks par 30 000.
Āzijas zilonis
Sistemātika
Āzijas zilonim ir 3 oficiāli atzītas mūsdienās dzīvojošas pasugas un 1 ierosināta pasuga:
Latvijas Valsts koksnes ķīmijas institūts
Latvijas Valsts koksnes ķīmijas institūts ir Izglītības un zinātnes ministrijas pārraudzībā esošs valsts zinātniskais institūts. Vadošais koksnes zinātnes centrs Latvijā un Baltijas valstīs.
Vēsture
Institūts kā LPSR Zinātņu akadēmijas Mežsaimniecības problēmu institūts tika dibināts 1946. gadā. Par institūta direktoru tika apstiprināts zinātņu doktors profesors Arvīds Kalniņš. 1959. gadā Mežsaimniecību problēmu institūts tika reorganizēts par Mežsaimniecības problēmu un koksnes ķīmijas institūtu. 1963. gadā uz esošā institūta bāzes tika nodibināts Koksnes ķīmijas institūts.
Asparišķi
Asparišķi (lt), agrāk arī Asperišķi, ir ciems Lietuvā, Mēmeles kreisajā krastā, pie pašas Latvijas-Lietuvas robežas. Upes pretējā krastā atrodas Krasti. Attālums līdz rajona centram Biržiem 39 km, līdz Viļņai 241 km.
2011. gadā Asparišķos bija 5 iedzīvotāji. Iedzīvotāju skaits būtiski samazinājies, 20. gadsimta vidū tas pārsniedzis 40 cilvēkus.
Avotos pirmo reizi Asparišķi pieminēti 1604. gadā.
Netālu no Asparišķiem ziemeļrietumu virzienā atrodas Lietuvas galējais ziemeļu punkts.
Kubas karognesēji olimpiskajās spēlēs
Šajā uzskaitījumā apkopoti Kubas pārstāvji un sportisti, kas olimpisko spēļu oficiālajās ceremonijās nesuši valsts karogu.
Līdz šim Kuba ir piedalījusies tikai vasaras olimpiskajās spēlēs. Pirmo reizi tā vasaras olimpiskajās spēlēs piedalījās 1900. gadā, kad tās notika Francijas galvaspilsētā Parīzē.
Padujas Universitāte
Padujas Universitāte (it, UNIPD) ir publiska universitāte Padujā, Itālijā.
Dibināta 1222. gadā. Viena no vecākajām universitātēm pasaulē un otra vecākā Itālijā (vecākā ir Boloņas Universitāte). Universitāti dibināja liela studentu un profesoru grupa, kas pameta Boloņas Universitāti. Sākumā tajā pasniedza tieslietas un teoloģiju. No 15. līdz 18. gadsimtam šis bija galvenais izglītības centrs Venēcijas Republikā. Universitātē strādājuši tādi ievērojami zinātnieki kā Galileo Galilejs, Andreass Vezālijs, Pjetro Pomponaci.
Zane Daudziņa
Zane Daudziņa (dzimusi Zane Goba ) ir latviešu teātra un kino aktrise, runas pedagoģe, Latvijas Kultūras akadēmijas docente un TV raidījumu vadītāja.
Latvijas Universitātē ieguvusi augstāko izglītību latviešu valodas un literatūras specialitātē. Latvijas Kultūras akadēmijā ieguvusi maģistra grādu skatuves runas pedagoģijas specialitātē. Šobrīd strādā arī par runas konsultanti un docenti Latvijas Kultūras akadēmijā.
2017. gadā beigusi mākslas doktorantūras studijas. Runas apmācībās darbojas ar cilvēka psihofiziku, ķermeņa ietekmi uz balsi un otrādi, pievēršot uzmanību tam, kā psiholoģiskie un fiziskie procesi ietekmē pārliecību publiskās runas laikā.
Runas skolā vada praktisko kursu "Balss, dikcija, rezonatori", kur strādā ar Arnolda Liniņa dikcijas tabulu, Jerži Grotovska fiksētās lepošanas metodēm, strādā ar asociatīvās domāšanas attīstības vingrinājumiem.
Precējusies ar aktieri Vili Daudziņu, abiem ir 2 bērni.
Konstantīns fon Veiss
Konstantīns fon Veiss (de,  — ) bija baltvācu virsnieks, Pirmā pasaules un Igaunijas atbrīvošanas kara dalībnieks.
576i
576i ir saīsināts nosaukums video režīmam, ko sākotnēji izmantoja standarta izšķirtspējas televīzijas apraidei vairumam pasaules valstu, kur elektrotīkla frekvence ir 50 Hz. Savas ciešās saistības ar krāsu kodēšanas sistēmu dēļ to bieži sauc vienkārši par PAL, PAL/SECAM vai SECAM, salīdzinot to ar tā 60 Hz līdzinieci, kas izmanto NTSC krāsu kodēšanu, 480i. Ciparu tehnoloģiju pielietojumos to parasti apzīmē ar "576i"; analogo tehnoloģiju kontekstā to bieži sauc par "625 rindām". Kadra proporcijas parasti ir 4:3 analogā pārraidē un 16:9 ciparu pārraidē.
Konstantīns fon Veiss
Dzīvesgājums
Dzimis Carskojo Selo, netālu no Pēterpils baltvācu luterāņu ģimenē. Dienestu Krievijas impērijas armijā uzsācis 1895. gada 1. septembrī. Vispārējo militāro izglītību ieguvis, dienot Pāžu korpusā. Pēc mācību pabeigšanas turpinājis dienestu kā virsnieks 4. leibgvardes strēlnieku pulkā, 1909. gadā sasniedzis kapitāna dienesta pakāpi.
576i
576 apzīmē vertikālās izšķirtspējas 576 rindas, bet i apzīmē rindpārlēces izvērsi. Lauka nomaiņas frekvence ir 50 Hz un dažkārt tiek iekļauta video režīma apzīmēšanā, piemēram, 576i50. Cits pieraksta veids, ko iesaka izmantot gan Starptautiskā telekomunikāciju savienība (BT.601 standartā), gan SMPTE (SMPTE 259M standartā), iekļauj kadru ātrumu, piemēram, 576i/25. Cits bieži izmantots standarts pasaulē ir 480i.
Konstantīns fon Veiss
Dzīvesgājums
Ar 4. leibgvardes strēlnieku pulku piedalījies Pirmajā pasaules karā, no 1915. gada pulkvedis. 1917. gadā komandējis 4. Kaukāza kājnieku pulku.
Pēc Oktobra revolūcijas pametis krievu armiju, pievienojies ģimenei Igaunijā. 1918. gadā iestājies dienestā Igaunijas armijā un novembrī uzsācis baltvācu vienības — Baltijas bataljona (Baltenbataillon) (no 1919. gada aprīļa pulks (Baltenregiment)) formēšanu, komandējot šo vienību līdz pat Igaunijas atbrīvošanas kara beigām 1920. gadā, kad pulks tika izformēts un Veiss pameta armijas rindas.
Pēc dienesta nodarbojies ar saimniekošanu ģimenes lauksaimniecībā Igaunijā. Baltvācu repatriācijas laikā 1939. gadā pametis Igauniju, apmetoties ar ģimeni Rietumprūsijā, darbojies kā pilnvarotais agrārajos jautājumos. Ziemā no 1944. uz 1945. gadu ar ģimeni devies bēgļu gaitās uz rietumiem. Dzīvojis Holšteinā, savukārt 1955. gadā pārcēlies uz Augsburgu, kur miris 1959. gadā.
Kalna Kudiņi
Kalna Kudiņi, arī Kalna Kūdeņi (ltg), ir ciems Aglonas novada Šķeltovas pagastā. Izvietojies pagasta austrumu daļā 9 km no pagasta centra Šķeltovas, 14 km no novada centra Aglonas un 247 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies netālu no autoceļa V641.
Kurmji (Vecpiebalgas pagasts)
Kurmji ir apdzīvota vieta Cēsu novada Vecpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumu daļā 8,6 km no pagasta centra Vecpiebalgas un 117,1 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P3 (Garkalne—Alauksts), Zobola ezera ziemeļu krastā.
VTB Vienotā līga
VTB Vienotā līga (ru) ir starptautiska basketbola līga, kas dibināta 2008. gadā. Līgā spēlē spēcīgākie Austrumeiropas un Ziemeļeiropas valstu klubi. Pirmajā sezonā (2009—2010) līgā piedalījās klubi no Igaunijas, Latvijas, Lietuvas, Krievijas un Ukrainas. Nākamajās sezonās ir iesaistījušies arī citu valstu klubi. Visvairāk čempiontitulus (5) ir izcīnījis Krievijas klubs Maskavas CSKA.
Turnīrā ir piedalījušies divi klubi no Latvijas: Rīgas ASK un Rīgas VEF (spēlēja arī 2013.—2014. gada sezonā)
Duvans Sapata
Duvans Sapata (es, dzimis ) ir Kolumbijas futbolists, spēle uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2021) Sapata pārstāv Serie A komandu Bergamo "Atalanta" un Kolumbijas futbola izlasi.
Karjera
Savu karjeru sāka Kolumbijā, bet 2011. gada pārcēlās uz Argentīnas komandu Laplatas "Estudiantes". 2013. gadā Sapata pievienojās SSC Napoli, bet daudz tur nespēlēja. Ticis īrēts citiem Itālijas komandām Udinese un Dženovas "Sampdoria". 2018. gada pievienojās Sampdoria, bet uzreiz viņu izīrēja Bergamo "Atalanta".
Kolumbijas futbola izlases sastāvā debitēja spēlē pret Bolīviju.
Sasniegumi
Napoli
Privātums internetā
Privātums internetā ir iespēja internetā nošķirt sevi un informāciju par sevi no citiem. Tas ir stāvoklis, kurā konkrēto indivīdu citi nenovēro un netraucē. Privātums internetā ietver tiesības vai pilnvaras uz personas privātumu attiecībā uz informācijas glabāšanu, atkārtotu izmantošanu, sniegšanu trešajām personām un ar sevi saistītas informācijas atspoguļošanu internetā. Interneta konfidencialitāte ir datu konfidencialitātes apakškopa. Bažas par privātumu ir paustas, sākoties liela mēroga datoru lietošanai.
Privātuma līmenis
Interneta un digitālais privātums tiek skatīts citādāk nekā tradicionālais privātuma meklējums. Interneta privātums galvenokārt attiecas uz lietotāju informācijas aizsardzību.
Tieslietu profesors Džerijs Kans (Jerry Kang) skaidro, ka termins “privātums” izsaka telpu, lēmumu un informāciju. Atklātības ziņā indivīdiem ir cerība, ka viņu fiziskās telpas (t.i., mājas, automašīnas) netiks traucētas. Privātumu lēmuma jomā vislabāk ilustrē orientieru lieta Roe v. Wade.
Visbeidzot, privātums informācijas jomā attiecas uz lietotāju informācijas vākšanu no dažādiem avotiem, kas rada lielas diskusijas.
Cilvēkiem, kuriem ir tikai gadījuma rakstura rūpes par interneta privātumu, nav jāpanāk pilnīga anonimitāte. Interneta lietotāji var aizsargāt savu privātumu, kontrolējot personiskās informācijas izpaušanu. IP adrešu atklātība, personu neidentificējoša profilēšana un līdzīga informācija varētu kļūt par pieņemamu kompromisu ērtībai, ko lietotāji citādi varētu zaudēt, izmantojot problēmas, kas vajadzīgas, lai stingri apspiestu šādas detaļas.
No otras puses daļa cilvēku vēlas daudz spēcīgāku privātumu. Tādā gadījumā tie var mēģināt panākt interneta anonimitāti, lai nodrošinātu privātumu — interneta izmantošanu, nedodot nevienai trešajai personai iespēju interneta darbības saistīt ar personiski identificējamu informāciju par interneta lietotāju.
Privātuma riski
Ir daudz veidu, kā cilvēki var izpaust savu personisko informāciju, piemēram, izmantojot “sociālos medijus” un nosūtot bankas un kredītkaršu informāciju dažādām tīmekļa vietnēm. Turklāt tieši novēroto uzvedību, piemēram, pārlūkošanas žurnālus, meklēšanas vaicājumus vai Facebook profila saturu, var automātiski apstrādāt, lai iegūtu potenciāli uzmācīgākas detaļas par personu, piemēram, par seksuālo orientāciju, politiskajiem un reliģiskajiem uzskatiem, rasi, vielu lietojumu, inteliģenci un personību.
Tie, kas ir norūpējušies par privātumu internetā, bieži min vairākus privātuma apdraudējumus — notikumus, kas var apdraudēt privātumu, ar kuriem var saskarties, izmantojot internetu. Šie riski ir saistīti gan ar statistikas apkopošanu par lietotājiem, gan ar ļaunprātīgākiem nodarījumiem, piemēram, spiegprogrammatūras izplatīšanu un dažādu veidu krāpnieku izmantošanu (programmatūras defekti).
Puzenieki
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Puzenieku muižas (Pussenecken) centra. Muiža 1640. gadā tika atdalīta no Puzes un no tā laika līdz 1842. gadam piederēja Mirbahu dzimtai. No 1854. gada muižas īpašnieks bija Oskars fon Grothuss, vēlāk viņa dēls Kuno fon Grothuss. No 1893. līdz 1895. gadam Puzenieku muižā par mājskolotāju strādāja toreizējais teoloģijas students Andrievs Niedra. 1895. gada vasaru pavadīja Janis Rozentāls, gleznojot muižas īpašnieka un viņa meitas Kerijas ģīmetnes.
Grothusiem muiža piederēja līdz 1920. gadam. Puzenieku skola, Puzenieku muižas ansamblis, kā arī «Zaļais pumpis» ir vietējas nozīmes kultūrvēsturiskie pieminekļi.
Ķāķi
Ķāķi ir apdzīvota vieta Cēsu novada Vecpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 6 km no pagasta centra Vecpiebalgas un 132,3 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
Burčeva
Burčeva ir ciems Balvu novada Bērzkalnes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 5 km no pagasta centra Bērzkalnes, 6 km no novada centra Balviem un 226 km no Rīgas.
Mats (šahs)
Mats ir situācija šahā, kad karalis ir apdraudēts un nav iespējas apdraudējumu novērst. Šaha spēlē karalis nekad netiek nokauts — spēle beidzas, kad karalim ir pieteikts mats.
Ja spēlētājs nevar izdarīt gājienu, bet viņam nav pieteikts šahs, situāciju sauc par patu.
Burčeva
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V471 (Dubļeva-Moziņki).
Lūna algoritms
Lūna algoritms jeb Lūna formula  ir vienkārša kontrolsummas formula, ko izmanto, lai pārbaudītu dažādu identifikācijas numuru korektumu. To izmanto, piemēram, maksājumu karšu numuros un IMEI numuros. To radīja IBM zinātnieks Hanss Peters Lūns un to apraksta [https://www.google.com/patents?id=Y7leAAAAEBAJ ASV patents nr. 2950048], pieteikts 1954. gada 6. janvārī, piešķirts 1960. gada 23. augustā.
Algoritms ir neaizsargāts darbs un tiek plaši izmantots arī mūsdienās. Tas nav paredzēts izmantošanai kriptogrāfijā, jo tika izstrādāts, lai aizsargātos pret nejaušām kļūdām, nevis ļaunprātīgiem uzbrukumiem.
Apraksts
Formula pārbauda skaitli pret tajā iekļautu kontrolciparu, kas parasti tiek pievienots galā daļējam konta numuram, tādējādi izveidojot pilnu konta numuru. Konta numuram ir jāiztur sekojoša pārbaude:
Pieņemsim, ka mums ir konta numurs "7992739871", kuram galā vajag pievienot kontrolciparu, izveidojot galīgo konta numuru pēc šablona 7992739871x.
Kontrolcipars (x) atbilst dalīšanas ar 10 atlikumam no skaitļu summas, reizinātas ar 9. Tātad, pēc piemēra, 67 × 9 mod 10 = 3, iegūstam galīgo konta numuru "79927398713". Alternatīva metode ir paņemt summas skaitļa (67) labējo ciparu (7) un atņemt to no 10: 10 - 7 = 3.
Holocēna kalendārs
Holocēna kalendārs ir populārs nosaukums Holocēna jeb Cilvēku ērai — gadu numerācijas sistēma tuva gadu astronomiskajam pierakstam (en), vienīgi tai tiek pieskaitīti 10 000, izvietojot savu pirmo gadu kā Cilvēku ēras jeb cilvēces civilizācijas sākumu, vienkāršojot holocēna epohas (pēc ledus laikmeta) skaitīšanu. Tas vienkāršo ģeoloģisko, arheoloģisko, dendrohronoloģisko un vēsturisko datēšanu. Pašreizējais gregoriāniskais kalendārs var tikt pārveidots ar vienkāršu vieninieka pievienošanu pirms tā. Piemēram, 2017. gads m.ē. atbilst 12017. holocēna gadam. Holocēna kalendāru pirmais piedāvāja Čezare Emiliani 1993. gadā (11993.g.e.).
Motivācija
Tika apgalvots, ka holocēna ēra ir parocīga cilvēces vēstures notikumu pierakstam, jo datumi nav sadalīti līdz mūsu ērai un mūsu ērā. Līdzīga motivācija ir laika skaitīšanai "līdz mūsu dienām" (jeb ВР, b. p. ang. Before Present). Šādu sistēmu izmanto arheoloģijā, ģeoloģijā u.c. zinātņu nozarēs, attiecībā uz pagātni. Tādā veidā tas ļauj izvairīties datēšanu "pirms mūsu ēras/mūsu ērā".
1964. gada Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm
1964. gada Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm (EuroBasket 1964 Women) bija 9. kontinenta čempionāts, kas norisinājās Ungārijā laika posmā no līdz. Eiropas čempionātā piedalījās 10 Eiropas sieviešu basketbola valstsvienības. Uzvaru tajā izcīnīja PSRS izlase.
Kandžas tecinātāji
"Kandžas tecinātāji" (ru) ir 1961. gada padomju īsfilma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Leonīds Gaidajs. Galvenās lomas atveido Jurijs Ņikuļins, Georgijs Vicins, Jevgeņijs Morgunovs un Vladimirs Piceks.
Filmā Gļēvulis, Stulbenis un Rūdītais veic kandžas destilāciju. Beigās viņus notver milicija.
Lēnerannas pagasts
Lēnerannas pagasts (et) ir viena no 7 Igaunijas Pērnavas apriņķa pašvaldībām tā rietumos. Izveidots 2017. gada teritoriālās reformas gaitā, apvienojot Lihulas, Hanilas, Konglas un Varblas pagastus. Pašvaldībā ietilpst 1 pilsēta (Lihula), 1 lielciems (Virtsu) un 150 ciemi. Robežojas ar Lēnes apriņķa Lēnes-Nigulas pagastu ziemeļos, Raplas apriņķa Merjamā pagastu ziemeļaustrumos, Pehja-Pernumā pagastu austrumos, Pērnavas pilsētas pašvaldību dienvidos, Rīgas līci dienvidaustrumos un Veinameri šaurumu rietumos.
Supralitorāle
Supralitorāle (no la — 'virs' un litoralis — 'krasta') jeb supralitorālā zona, arī epilitorāle ir viļņu darbības zona uz robežas starp jūru un sauszemi, kas atrodas virs maksimālā paisuma. Par supralitorāli tiek uzskatīta zona, kas atrodas virs litorāles vai arī litorāles augšējā daļa.
Bioloģiskā daudzveidība
Supralitorālē ir sastopama gan jūras, gan sauszemes flora un fauna. Dzīvnieku sugu šeit ir samērā maz, taču to daudzums var būt diezgan liels. Supralitorāle visbagātākā ir mērenajā klimatiskajā joslā, jo polārajos apgabalos tās apdzīvotību ierobežo ledus sega, bet tropos augstā Saules radiācija.
Flora
Floru veido daži sauszemes augi — ziedaugi, piemēram, balandas, sālzāles u.c. balandu dzimtas pārstāvji, kā arī ķērpji. Jūras floru pārstāv dažas zaļaļģes un zilaļģes.
Fauna
Jūras izmešos dzīvo kukaiņi un izskalotajās aļģēs dzīvojošie dzīvnieki. Mitrajā gruntī mājo tārpi, moluski un vēžveidīgie. Ūdens dzīvniekus pārstāv vienādkājvēži sānpeldes, kā arī vēderkāji, bet tropu platuma grādos — krabji, Coenobita ģints vientuļniekvēži, atsevišķas zivis, piemēram, dūņlēkātājas un anabasi. Ar supralitorāli ir saistīti daži jūras bruņurupuči un jūras zīdītāji, piemēram, roņi, valzirgi, jūrasziloņi.
Daudzi sauszemes mugurkaulnieki, īpaši putni, šeit atrod sev barības bāzi. Sauszemes bezmugurkaulniekus pārstāv piekrastes spīļastes, īsspārņi, sārtērces, Garypus ģints māņskorpioni un daži daudzkāji.
Daži supralitorāles iemītnieki, piemēram, sānpeldes, jūras blusas, krabji vēži vientuļnieki var to pamest un uz ilgu laiku pārcelties dziļāk sauszemē.
Honestly, Nevermind
Stilistiski ir atšķirīgs no Dreika iepriekšējiem albumiem, Nevermind ieturēts deju, hausmūzikas un baltimorklaba žanros. Albums saņēma kopumā pozitīvas atsauksmes un debitēja ASV Billboard 200 virsotnē ar 204 000 albumam līdzvērtīgu vienību. Tas kļuva par Dreika vienpadsmito albumu ASV pirmajā vietā. Albuma singli Sticky un Massive debitēja ASV Billboard Hot 100 top 20, bet Jimmy Cooks kļuva par Dreika vienpadsmito (un 21 Savage otro) ASV dziesmu pirmajā vietā.
Irbenieki
Irbenieki ir skrajciems Krustpils pagasta dienvidaustrumos, Jēkabpils—Vilkukroga—Antužu ceļa labajā pusē, uz austrumiem no Darvasbrenčiem.
Ciema teritorijā atrodas Irbenieku kapi.
Ciema rašanās
Pirmo reizi Irbenieki rakstos minēti 1618. gadā, kad četras Irbenieku mājas nodotas Krustpils baznīcas īpašumā, tādējādi cilvēki kļuvuši par mācītāju dzimtļaudīm. 1824. gada 19. jūnijā Krustpils pils barona Korfa dēla kristībās Krustpils baznīcā piedalījās 18 Krustpils draudzes zemnieki, no kuriem bija arī Irbenieku Jānis.
Pēc tautas skaitīšanas datiem 1897. gadā Irbeniekos bijuši 9 māju saimnieki ar 62 cilvēkiem saimēs. Galvenais ģimeņu iztikas avots bija lauksaimniecība. 1906. gadā sādžai "Ирбеники" zemes platība bijusi 190 desetīnas ar deviņām sētām, kurās dzīvojuši 62 cilvēki. 1935. gada tautas skaitīšana parāda, ka bijuši 14 māju saimnieki. 1943. gada tautas skaitīšanas dokumenti uzrāda 16 mājas ar 51 iedzīvotāju.
2009. gadā Irbeniekos dzīvojuši 34 iedzīvotāji un bija mājas: Āboli, Bērzi, Eglītes, Irbenieki 1, Irbenieki 3, Līkupirbenieki, Noras, Riekstiņi, Strautiņi, Viļņi, Vītolu Irbenieki.
Ģenerālmajors
Ģenerālmajors (no  — ‘galvenais majors’) ir viena no ģenerāļu dienesta pakāpēm. Dažās valstīs tam atbilst divīzijas ģenerāļa dienesta pakāpe.
Lietošana Latvijā
Ģenerālmajora dienesta pakāpe tiek lietota Latvijas Nacionālajos bruņotajos spēkos.
Sankaļi (Krustpils pagasts)
Sankaļi ir mazciems Krustpils pagasta dienvidaustrumu daļā, Jēkabpils—Vilkukroga—Antužu ceļa labajā pusē, pie iebraucamā ceļa bijušajā Krustpils kara lidlaukā.
Nosaukums aizgūts no senās Sankaļu sādžas, kas atradās 600 metrus uz dienvidiem, Kapeles kapu virzienā. Sankaļu ciema teritorijā iekļaujas arī bijusī karaspēka pilsētiņa ar daudzstāvu ēku grupu, kas atradās lidlauka teritorijā. Šīs ēkas ir neapdzīvotas un izdemolētas. Bijušā lidlauka teritorijā no 2008. gada darbību veic uzņēmuma "Saldus ceļinieks" asfaltbetona rūpnīca.
Ciema rašanās
Apdzīvotā vieta izveidojusies padomju varas gados, kad pie militārā lidlauka uzbūvēja mājiņas, kurās dzīvoja lidlaukā strādājošie civilie ļaudis. 1984. gadā vieta tika apzīmēta kā "Karaspēka daļas mājas Sankaļi" ar 16 saimniecībām un 44 iedzīvotājiem.
MD5
MD5 ziņojumu īssavilkuma algoritms ir bieži izmantota kriptogrāfiska jaucējfunkcija, kuras rezultāts ir 128 bitus jeb 16 baitus gara jaucējvērtība, ko parasti izsaka teksta veidā kā 32 ciparus garu heksadecimālu skaitli. MD5 ir plašs pielietojums kriptogrāfijā, tāpat to mēdz izmantot lai pārbaudītu datu integritāti.
Sankaļi (Krustpils pagasts)
Ciema rašanās
2009. gadā Sankaļos dzīvojuši 39 iedzīvotāji un bija mājas: Bukaiši, Sankaļi, Sankaļi 1, Sankaļi 2, Sankaļi 3, Sankaļi 4, Sankaļi 5, Spodras, kā arī divas mājas, kas pieder "Saldus ceļiniekam" — Kurzemnieki un Lidlauka Sankaļi. Ciemā reģistrēti arī šādi objekti: "Brēķu Studentu" īpašumi — Termināls, Zeme Viens, Zeme Divi, Zeme Trīs, Račko uzņēmumam piederošie Apgādes telpa un aTZARS 1, pašvaldībai piederošais Atzars 3, kā arī objekts Ceaglogistika.
MD5
1996. gadā algoritmā tika atrasta kļūda un, lai arī tā tolaik netika uzskatīta par kritisku, kriptogrāfi sāka ieteikt citus algoritmus, piemēram, SHA-1 (kurā gan arī kopš tā laika ir atrastas ievainojamības). 2004. gadā tika pierādīts, ka MD5 algoritms nav sadurmes izturīgs. Līdz ar to, tas vairs nav izmantojams tādiem pielietojumiem kā SSL sertifikāti un elektroniskie paraksti, kuri paļaujas uz šo īpašību. Vēlāk ir atrastas arī vel citas algoritma nepilnības, līdz ar to tā turpmāka izmantošana saistībā ar IT drošību nav ieteicama.
14. novembra bulvāris
14. novembra bulvāris ir iela Liepājā. Tā sākas krustojumā ar Brīvības ielu un beidzas, krustojoties ar Lībiešu ielu. Tās garums ir aptuveni 6700 m un to pilnībā klāj asfaltbetons. Neliela ielas daļa līdz krustojumam ar Grīzupes ielu ir P110 autoceļš.
14. novembra bulvārī 82/86 atrodas 19. gadsimta beigās celtā Liepājas Jūras cietokšņa daļa Redans.
Rezidenti
"Rezidenti" ir Latvijas dokumentālā īsfilma, kas izdota 2017. gadā. Filmas režisori ir Ivars Zviedris un Inese Kļava.
Filma saņēma Lielā Kristapa balvas nomināciju kategorijā "Labākā īsmetrāžas filma".
Sižets
2017. gadā bija vairāki zīmīgi notikumi medicīnas jomā. Notika gan ģimenes ārstu streiks, gan Stradiņa slimnīcas jaunā korpusa atklāšana. Tāpat pieaug gan demogrāfiskā bedre, gan medicīnas budžets. Tam visam pa vidu apprecas rezidenti Kārlis un Laura, kuri vēlas strādāt savā profesijā Latvijā, tajā pašā laikā saprotot, ka vairāk varētu nopelnīt pat McDonald's.
Venta Vecumniece
Venta Vecumniece (dzimusi, mirusi ) bija latviešu aktrise un režisore.
Dzimusi Daugavpils garnizona orķestra diriģenta ģimenē. Ģimene dzīvoja Daugavpils cietokšņa teritorijā. Mācījusies Daugavpils 2. pilsētas pamatskolā, Jēkabpils Valsts komercskolā, kā arī Republikas padomju tirdzniecības tehnikumā. 1949. gadā absolvēja Dailes teātra II studiju un kļuva par Dailes teātra aktrisi. 1956. gadā ar izcilību absolvēta Maskavas A.Lunačarska Valsts teātra institūta Režijas nodaļa.
Atveidojusi Lielmāti filmā "Rūdolfa mantojums", Veroniku seriālā "UgunsGrēks" un omi  Ēnu spēlēs .
Dzīvības zinātnes
Dzīvības zinātnes ir dabaszinātņu sadaļa, kura ietver sevī zinātnes, kas pēta dzīvos organismus. Starp dzīvības zinātnēm ir:
Lībieši (Vecpiebalgas pagasts)
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P3 (Garkalne—Alauksts).
Pulsnica
Pulsnica ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Baucenes apriņķī.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1225. gadā.
Kultūra
Pilsēta kopš 1558. gada slavena kā piparkūku izgatavošanas vieta, un tās iesauka ir Piparkūku pilsēta (Pfefferkuchenstadt). Arī mūsdienās šeit ir 8 piparkūku ceptuves.
Cilvēki
Pulsnica ir mācītāja un Indijas misionāra Bartolomeja Cīgelbalga (Bartholomäus Ziegenbalg, 1682-1719) dzimtā pilsēta.
2019. gada Dwars door Vlaanderen
2019. gada Dwars door Vlaanderen bija šosejas riteņbraukšanas viendienas sacensības, kas notika 3. aprīlī. Tā bija 74. reize, kad notika Dwars door Vlaanderen sacensības un tās bija 13. sacensības 2019. gada UCI Pasaules tūres kalendārā.
Sacensībās uzvarēja Nīderlandes sportists Matjē van der Pūls ().
Filipīnu sieviešu futbola izlase
FIFA Pasaules kausā sievietēm pirmo reizi kvalificējās 2023. gada finālturnīram. Tajā izcīnīja vienu uzvaru pret Jaunzēlandi, taču zaudēja pārējās divās spēlēs un nespēja izkļūt no grupas. Āzijas kausā pirmo reizi piedalījās 1981. gadā, lielākais sasniegums ir iekļūšana pusfinālā 2022. gada čempionātā. 2022. gadā komanda uzvarēja AFF čempionātā sievietēm, kur piedalās Dienvidaustrumāzijas valstis.
2023. gada jūnijā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 46. vietā.
1193. gads
1193. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās piektdienā.
Adria Airways
Adria Airways bija Slovēnijas lidsabiedrība. Tā nodrošināja regulāros un čarterlidojumus galvenokārt Balkānos un Eiropā.
Nodibinot Igaunijas Nordic Aviation Group, Adria Airways nodrošināja tehnisko atbalstu jaunajam uzņēmumam.
2019. gada 30. septembrī Adria Airways tiesā iesniedza bankrota pieteikumu.
Latīņu drukas aizliegums Latgalē
Latīņu drukas aizliegums bija no 1865. līdz 1904. gadam īstenota Krievijas Impērijas valdības politika Vitebskas guberņā un Lietuvā. Aizliegums attiecās uz jebkādu tekstu iespiešanu un izplatīšanu latīņu burtiem, jeb antikvā. Aizlieguma galvenais mērķis bija mazināt poļu muižnieku ietekmi Krievijas Impērijas ziemeļrietumu daļā pēc 1863. gada sacelšanās un ietvēra poļu kultūras izplatības ierobežošanu. Tas bija gan etnisks, gan konfesionāls (lielākā daļa poļu (tāpat kā latgalieši) bija katoļi) un darbojās pārkrievošanas politikas ietvaros, mēģinot poļu un latviešu lietoto latīņu rakstību nomainīt uz krievu un citās austrumslāvu valodās lietoto kirilicu. Neskatoties uz to, ka drukas aizliegums tika galvenokārt vērsts pret poļiem, tas ilgāk pastāvēja Latgales un Lietuvas teritorijā. Līdztekus latīņu drukas aizliegumam Vitebskas guberņas latviešu apdzīvotajā daļā (Latgalē) tika ierobežota arī izglītības ieguve latviešu valodā. Cīņā pret latīņu drukas aizliegumu Latgalē aktīvi iesaistījās toreizējā latgaliešu inteliģence, lielāko darbu paveica Pīters Miglinīks un Andrivs Jūrdžs, bet grāmatu pārrakstīšanā latīņu burtiem iesaistījās arī Joņs Salinīks, Vincents Leika, Joņs Seiļs un Joņs Šķesters.
Vēsture
1865. gadā Latgales latviešiem aizliedza ne tikai drukāt grāmatas ar latīņu burtiem, bet arī izplatīt latviešu vai latgaliešu valodā iespiestus tekstus (šis aizliegums bija spēkā no 1871. līdz 1904. gadam). Latgalē aizliegums ieviesās pakāpeniski, bet 1871. gadā latgaliešu grāmatniecības entuziasts muižnieks Gustavs Manteifelis bija spiests parakstīt apņemšanos nedrukāt „lietuviskas grāmatas poļu burtiem”.