cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sekss, narkotikas un zvaniņš skan
{{Filmas infokaste |  nosaukums = Sekss, narkotikas un zvaniņš skan | oriģinālnos = The Night Before |     attēls = TheNightBefore2015poster.jpg |    att_izm = |   paraksts = |      žanrs = komēdija, Ziemassvētku filma |   režisors = Džonatans Levains | producents = |  scenārijs = |    aktieri = |     mūzika = |  operators = |    montāža = |    studija = | izplatītājs = Columbia Pictures |   izdošana = {{Filmas datums|2015|11|16|Ņujorka|2015|11|20|ASV|2015|12|11|Latvija|}} |     ilgums = 99 minūtes |     valsts = {{USA}} |     valoda = angļu |    budžets = {{ASV dolārs|25 miljoni}}} |   ienākumi = | iepriekšējā = |     nākamā = |       imdb = }} "Sekss, narkotikas un zvaniņš skan" (en) ir 2015. gada ASV Ziemassvētku komēdija, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Džonatans Levains. Galvenās lomas atveido Džozefs Gordons-Levits, Sets Rogens, Entonijs Makijs, Lizija Kaplana, Džiliana Bella, Mindija Kalinga un Maikls Šenons. Filmas pirmizrāde notika Ņujorkā.
Filmā trīs draugi katru gadu apvienojas Ziemassvētku vakarā, lai atrastu labāko Ziemassvētku ballīti Ņujorkā.
20 000 ljē pa jūras dzelmi
Sižets
Grāmatā ir stāstīts par iepriekš nezināmu jūras nezvēru, par kuru Londonā nerimstas runas. Šis nezvērs spējot taranēt kuģus. Jūras biologs Aronakss (reizēm tulkots arī kā Aronā) uzskata, ka tas ir milzu narvalis. Viņš kopā ar harpūnistu Nedu Lendu un savu kalpu Konselu tiek uzaicināti piedalīties ekspedīcijā, kuras mērķis ir atrast un nonāvēt jūras nezvēru. Pēc narvaļa uzbrukumam viņu kuģim "Ābrams Linkolns" visi trīs nokrīt no kuģa klāja un piepeld pie milzīgā nezvēra. Izrādās, ka tas nemaz nav narvalis, bet kapteiņa Nemo vadītā zemūdene "Nautilus". Viņi piespiedu kārtā nonāk uz tās un tālāk ir spiesti ceļot šajā zemūdenē. Šajā 20 000 ljē garajā braucienā viņi gan izpēta jaunākos tehnoloģiju sasniegumus Nemo zemūdenē, gan dodas zemūdens pastaigās, gan izpēta Vanikoro salu un sastopas ar iezemiešiem, gan sasniedz dienvidpolu, kā arī cīnās ar milzu astoņkāji.
Tabo Mbeki
Tabo Mbeki (Thabo Mbeki; dzimis ) ir Dienvidāfrikas politiķis, bijušais Dienvidāfrikas prezidents (1999—2008). 1999. gadā ievēlēts Dienvidāfrikas prezidenta amatā (bija otrais pēcaparteīda perioda prezidents). 2008. gadā viņš atkāpās no prezidenta amata, kad viņam tika izvirzītas apsūdzības par iejaukšanos tiesas prāvās pret Jakobu Zumu. Prezidenta amatā Mbeki nomainīja Kgalema Petruss Motlante.
Sarasādata Hademālšārīha
Sarasādata Hademālšārīha (fa; es; dzimusi Teherānā) ir Irānā dzimusi starptautiskā lielmeistare šahā (2013), kas kopš 2023. gada jūlija pārstāv Spāniju.
Biogrāfija
2008. gadā uzvarējusi Āzijas junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā. 2009. gadā uzvarējusi Pasaules junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā. 2012. gadā uzvarējusi Āzijas junioru šaha ātrspēles čempionātā U16 vecuma grupā. 2013. gadā uzvarējusi Pasaules junioru šaha ātrspēles junioru čempionātā U16 vecuma grupā. 2014. gadā izcīnījusi 2. vietu Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā aiz uzvarētājas Aleksandras Gorjačkinas.
2009. gadā bijusi otrā Irānas sieviešu šaha čempionātā. 2016. gada janvārī uzvarējusi Irānas sieviešu šaha čempionātā.
Pārstāvējusi Irānas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2011. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2013. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2015. gadā saņēmusi starptautiskā meistara nosaukumu vīriešiem (IM).
Pārcelšanās uz Spāniju
2022. gada decembrī Sarasādata Hademālšārīha izvēlējās nevalkāt hidžābu FIDE Pasaules ātrā šaha un šaha ātrspēles čempionātos. Pat atrodoties ārzemēs Irānas sievietēm ir jāvalkā hidžābs publiskās vietās, taču daudzas sportistes izvēlējās to nedarīt dēļ tajā laikā notiekošajiem protestiem pret Irānas valdību. Pēc turnīriem Sarasādata Hademālšārīha nopirka māju Spānijā un plānoja tur pārcelties kopā ar ģimeni. 2023. gada janvārī viņa pārcēlās uz Spānijas dienvidiem ar uzturēšanās vīzu, kas bija saistīta ar viņas mājokļa īpašumu. Tajā pašā mēnesī Irāna izdeva viņas aresta orderi. 2023. gada jūlijā Sarasādatai Hademālšārīhai tika piešķirta Spānijas pilsonība, un viņa nomainīja savu šaha federāciju no Irānas uz Spānijas.
Ilgākais ceļojums
Jauna pāra dzīve savijas kopā ar daudz vecāka vīrieša dzīvi pēc tam, kad viņš atceras pagātnes mīlestību.
Njeto
Njeto (es) ir spāņu cilmes uzvārds, kam portugāļu valodā sastopams līdzīgs uzvārds ar tādu pašu cilmi — Neto (pt). Cilvēki ar šo uzvārdu:
H&M
H&M, pilnā nosaukumā H & M Hennes & Mauritz AB ir Zviedrijā bāzēts globāls apģērbu tirdzniecības uzņēmums. H&M ir pazīstams ar savu ātro atbildi uz modes tendencēm (pēc dažiem avotiem - sešas nedēļas no dizaina izstrādes līdz veikalu plauktiem) un konkurētspējīgajām cenām.
Atšķirībā no 90% citu zīmolu, kas ir ienākuši Latvijā caur franšīzes līgumiem, H&M investējis tiešā veidā nodibinot meitas uzņēmumu SIA "H&M Hennes & Mauritz". 2000. gadu beigās lielu daļu pazīstamāko zīmolu (Zara, Bershka, Pull and Bear, Mango u.c.) caur franšīzes līgumiem pārvaldīja lietuviešu Apranga Group.
Pirmie H&M veikali Latvijā durvis vēra 2012. gada rudenī. Pēc 2014. gada novembra datiem, Baltijas valstīs kopumā ir astoņpadsmit veikali no kuriem seši atrodas Igaunijā, seši Lietuvā un seši Latvijā. 2014. gada aprīlī Rīgā atvēra pirmo H&M Home veikalu Baltijas valstīs. H&M Baltijas valstu un Somijas vadītāja ir Marika Pīko.
Ieskaitot Latviju H&M 2012. gadā atvēra savus pirmos veikalus arī Bulgārijā, Malaizijā, Taizemē un Meksikā.
H&M Latvijā
2012. gada 15. septembrī H&M atvēra savu pirmo veikalu Baltijas valstīs, kas atrodas Rīgā Galerija Centrs un ir izvietots trīs stāvos. 2012. gada 29. septembrī atvēra otro veikalu t/c Alfa, kas ir izvietots divos stāvos.
Ražošana Latvijā
Trikotāžas fabrika AS "Rita" sadarbību ar H&M sākusi 1994. gadā. Uz 2010. gadu H&M pasūtījumi sastādīja vairāk nekā pusi no fabrikas saražotā.
Kšištofs Gratka
Kšištofs Gratka (pl; dzimis Lodzā) ir Polijas FIDE meistars šahā (1992).
Biogrāfija
Vairākkārt pārstāvējis Poliju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielāko panākumu guvis 1992. gadā Rimavska Sobotā, kad uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā. Par šo panākumu saņēmis FIDE meistara titulu.
Daudzkārtējais Polijas jauniešu šaha čempionātu laureāts dažādās vecuma kategorijās, kurās izcīnījis piecas medaļas: zelta (1996. gadā U14 vecuma grupā), divas sudraba (1992. gadā U10 vecuma grupā un 1994. gadā U12 vecuma grupā) un divas bronzas (1995. gadā U14 vecuma grupā un 1997. gadā U16 vecuma grupā). No 1991. līdz 2000. gadam deviņas reizes piedalījies Polijas jauniešu čempionāta finālos ātrajā šahā, kuros 1995. gadā izcīnījis sudraba medaļu U14 vecuma grupā. Tāpat izcīnījis divas medaļas Polijas jauniešu komandu šaha čempionātos: zelta (2000) un bronzas (1999). 1998. gadā bijis otrais Krakovas starptautiskā šaha festivāla Cracovia A turnīrā.
Kopš 2002. gada reti piedalās šaha turnīros.
Bassa
Bassa (grc — "aiza") ir teritorija starp seno grieķu vēsturiskajiem apgabaliem Arkādiju, Trifiliju un Mesēniju. Šajā kalnainajā apvidū Katiliona kalna rietumu nogāzē 1130 m augstumā v.j.l. Figālijas iedzīvotāji uzcēla svētnīcu, veltītu Apollonam Epikūrijam. Izveidoto templi ar pilsētu savienoja 13 km garš ceļš. Apollons Epikūrijs nozīmē Apollons-glābējs, un šāds nosaukums, domājams, tika dots tāpēc, ka tas palīdzēja figāliešiem cīņā ar Spartu, vai arī tāpēc, ka viņš atbrīvoja pilsētu no mēra epidēmijas, kas Peloponēsas kara laikā bija plaši izplatīta.
Japāņu sieviete
Japāņu sieviete (hu) ir ungāru gleznotāja Bertalana Sēkeja 1871. gadā gleznota eļļas krāsas glezna.
Bassa
Vēsture
Svētnīcas vēsture Bassā ir saistīta ar karadarbību, kas notika Arkādijas teritorijā. Arkādieši savienībā ar messēniešiem izgāja pret kaimiņos esošo Spartu. Tempļa pirmais celtniecības posms attiecas uz arhaisko periodu. 7. gadsimta pr.Kr. beigās šeit jau atradās neliela apmetne, bet augsnes augšējā kārtā bija atrastas votīvas plāksnes, māla vāzes un statuetes, bronzas un dzelzs zobeni. Iespējams, 6-5. gadsimtā pr.Kr. templi pārbūvēja, jo tuvumā tika atrasti šī perioda arhitektūras elementi. Arhitekta Iktina celtais, līdz mūsdienām nonākušais templis attiecas uz 430-420. gadiem pr.Kr.
Japāņu sieviete
Apraksts
Tā gleznota ar eļļas krāsām uz audekla 169,5 × 121,5 cm izmērā un šobrīd atrodas Ungārijas Nacionālā muzeja kolekcijā Budapeštā.
Bassa
Vēsture
Sakarā ar to, ka templis atrodas tālu no grieķu centriem, tas uz ilgu laiku bija aizmirsts, taču pateicoties tam šī celtne tik labi saglabājās līdz mūsu dienām. To nejauši atrada franču arhitekts 1765. gadā. Pirmie nopietnie izrakumi šeit tika veikti 1836. gadā. Tajās piedalījās arī krievu gleznotājs Kārlis Brilovs, kurš uzgleznoja tempļa drupas.
Plānojums un eksterjers
Apllona Epikūrija templis ir salīdzinoši neliels (38,3 x 14,5 m) un veidots kā pagarināts peripters, kura pamatā ir 15 x 6 doriskās kolonnas. Tas tradicionāli sastāv no trim telpām: pronaosu, naosu un opistodomu. Orientācija ziemeļu-dienvidu virzienā ir ļoti netipiska sengrieķu tempļiem, taču to var izskaidrot ar izvietojumu uz stāvas nogāzes. Vēl viens izskaidrojums tempļa neparastajai orientācijai var būt tāds, ka templī ir iekļauts senākais mazais templis, kas orientēts rietumu-austrumu virzienā, un kuram ir īpašas durvis cellas garajā sienā. Tagad tas tiek uzskatīts par vienu no naosa nodalījumiem. Templis veidots no Arkādijas kaļķakmeņa (akmeņlauztuves atrodas nedaudz uz ziemeļiem), bet frīze ir izkalta no marmora.
Interjers
Heksastila ārējai doriskajai kolonādei, kas darināta rupjā manierē, kā arī necili veidotajam antablementam ar reti dekorētām metopām ir pretstatīts bagātīgs skulpturāls interjers.
Cella sadalīta divos nodalījumos, starp kuriem vidū izvietota brīvi stāvoša kolonna, kas vainagota ar pirmo kaļķakmens korintisko kapiteli. Cellas iekšpusē pie tās sienām piebūvētas šķērssienas (arhaiska īpatnība), kas nobeidzas ar saplūstošām ar tām joniskajām kolonnām (kopā desmit kolonnas) ar kapiteļiem volūtām no trim pusēm, bet virs tiem iet joniskas frīzes, kas pārvietotas no ārsienām uz naosu. Tās veltītas amazonomahijas un kentauromahijas tēmām. "Viss šajā frīzē ir izvērsts otrādi un salauzīts: proporcijas pārspīlētas, akcenti nobīdīti, rakursi saplacināti. Formas uzslāņojas cita citai, drūzmējas un mīņājas. Sarežģītas epizodes, kas iekļauj līdz piecām figūrām, savirknētas tīši asimetriski, stūraini. To garīgā jēga ir traģiska."
Tempļa galvenā īpatnība ir triju orderu savienošana tajā (doriskais heksostils, joniskās kolonnas un frīze, korintiskā kolonna). Tāpat, kā Partenonā, Bassas tempļa celtniecībā bija izmantotas optiskas īpatnības — piemēram, šķība grīda.
Kreilis (filma)
"Kreilis" (en) ir 2015. gada ASV un Ķīnas sporta drāma, kuras režisors un viens no producentiem ir Entuāns Fukva. Galvenās lomas atveido Džeiks Jillenhols, Forests Vaitekers, Reičela Makadamsa, Neomija Herisa, 50 Cent un Ūna Lorensa. Filmas pirmizrāde notika Šanhajas filmu festivālā.
Bassa
Interjers
Interesi izraisa Apollona kulta statuja, kas vēlreiz uzsver asimetrisko un gleznaino tempļa noformējumu. Pēc vienas no versijām, tā atradās pretī ieejai mazā cellas nodalījumā, tempļa dienvidu daļā. Tādā veidā to izgaismoja lecošās saules pirmie stari. Apollona statuja nav saglabājusies, jo it kā 4. gadsimtā pr.Kr. tika aizvesta uz jaunizveidoto Peloponēsas pilsētu, Megalopoli, un ieguva tur jaunu vietu. Apmeklētājam ir divas iespējas tuvoties statujai — vai nu viņš tuvojas durvīm mazajā cellas nodalījumā, un tad viņš redz dieva statuju savā priekšā frontāli, bet tādā gadījumā iekšējā telpa izvēršas viņa priekšā pilnīgi asimetriski, jo galvenā ieejas ass ir stipri nobīdīta uz malu. Izejot caur durvīm, apmeklētājs redz savā priekšā statuju, pa kreisi — gludu sienu, bet pa labi gar korintiskās kolonnas malām atveras durvis uz citām telpām un kolonādēm, pie tam pati cellas lielā nodalījuma telpa ir piesātināta ar formām. Ieejot templī pa galveno ziemeļu ieeju, skatītājs redz savā priekšā simetrisku, dažādi noformētu telpu anfilādi, taču dziļumā caur spraugu pa labi no kolonnas viņš redz pagrieztu pa kreisi Apollona statuju, kas ienes asimetriju visā kompozīcijā.
Pēc citas versijas, kuru izteica grieķu arheologs Nikolass Aluriss, Bassā nebija kulta statujas — tās lomu pildīja korintiskā kolonna, kas sadalīja/savienoja divas tempļa daļas.
Melnkalnieši
Melnkalnieši (Црногорци, Crnogorci) ir tauta, kas pieder pie dienvidslāvu grupas un ir Melnkalnes pamatnācija.
Autoceļš 8 (Polija)
Autoceļš 8 ir viens no galvenajiem Polijas autoceļiem. Tas ir 831 kilometru garš un savieno Kudovazdroju, Čehijas pierobežā ar Budzisko, Lietuvas pierobežā. Autoceļš 8 ir arī daļa no Starptautiskā E-ceļu tīkla, autoceļa E67, un ved cauri piecām Polijas vojevodistēm: Podlases, Mazovijas, Lodzas, Lielpolijas un Lejassilēzijas vojevodistei. Autoceļš ir daļa no Via Baltica autoceļa.
Posmā pie Vroclavas, Autoceļš 8 atbilst augstākajiem automaģistrāles standartiem un ir pārdēvēts par Automaģistrāli A8, par alternatīvu A8 var izmantot Autoceļu 98. Posmā no Vroclavas līdz Bjalistokai, vairākos Autoceļa 8 posmos ir izbūvēta Automaģistrāle S8, laika gaitā plānots visā šajā posmā Autoceļu 8 aizstāt ar Automaģistrāli S8. Autoceļš 8 ir garākais Autoceļš Polijā.
Aldona (karaliene)
Aldona Ģedimina meita (lt, pl; ap 1311/1313—1339) bija pēdējā Pjastu dinastijas Polijas karaļa Kazimira Lielā (valdīja 1333—1370) pirmā sieva.
Dzīvesgājums
Mirusi 1339. gada 25. maijā apmēram 28 gadu vecumā.
Ģimene
Meitas Kunigunda (vēlāk — Augšbavārijas hercoga sieva), Elizabete (vēlāk Pomerānijas kņaza sieva).
Sublitorāle
Sublitorāle jeb sublitorālā zona ir Pasaules okeāna piekrastes ekoloģiskā zona, kas atrodas kontinentālā šelfa robežās starp bēguma maksimālo ūdens līmeni un šelfa ārējo robežu. Šī zona vienmēr ir klāta ar jūras ūdeni un aptuveni ir ekvivalenta nerītiskajai zonai. Jūras bioloģijā sublitorālā zona attiecas uz apgabaliem, kur Saules gaisma sasniedz okeāna dibenu, t.i. kur ūdens dziļums nav tik liels, lai atrastos ārpus fotiskās zonas. Tāpēc šajā zonā ir augsta bioloģiskā produktivitāte un šeit dzīvo jūras organismu sugu lielākā daļa.
Termins "sublitorāle" veidots no diviem latīņu vārdiem priedēkļa "sub" — zem un vārda "litoralis" — krasta.
Kontinentālā šelfa zona
Sublitorāle savā augšdaļā robežojas ar litorāli, ar kuru kopā aizņem visu kontinentālo šelfu, bet apakšdaļā — ar batiāli, kas atbilst kontinentālajai nogāzei. Sublitorāles platums variē atkarībā no šelfa platuma un var sastādīt no dažiem desmitiem vai simtiem metru (Beringa jūras dienvidrietumu daļā, Ohotskas jūrā, Melnajā jūrā) līdz vairākiem simtiem kilometru, piemēram, Beringa jūras ziemeļaustrumu daļā un Dienvidamerikas austrumu piekrastē Patagonijas reģionā. Šelfa (sublitorāles) maksimālais platums — 1400 km. ir novērojams pie Kanādas arktiskās piekrastes, Kanādas arktiskā arhipelāga reģionā, un Eiropas ziemeļos, Barenca jūrā līdz 1000 km. Sublitorāles kopējais laukums aizņem 27,5 mlj. km² jeb 7,6 % no Pasaules okeāna platības.
Ekoloģiskie apstākļi sublitorālēs tai atbilstošajā pelaģiāles nerītiskajā zonā, salīdzinājumā ar atklātā okeāna zonu, ir visoptimālākie daudzu jūras organismu dzīvošanai. Sublitorāles ūdeņiem ir raksturīgs plašs temperatūras un sāļuma svārstību diapazons. Šeit ir pietiekoši daudz biogēno vielu, kā arī tiek uzturēti dzīvošanai labvēlīgi hidroloģiskie, temperatūras un gāzu režīmi. Pateicoties tam bioloģiskās daudzveidības ziņā sublitorāle ir visbagātākā šelfa zonas daļa, un šeit bentisko augu un dzīvnieku masa sasniedz augšdaļā 10—15, bet reizēm pat 20—30 kilogramus uz 1 m² dibena platības. Savukārt, sublitorāles apakšējā daļā tā sasniedz no dažiem gramiem līdz 100—300 g/m², bet reizēm līdz pat 700 g/m². Šeit atrodas arī visbagātākā Pasaules okeāna zivju nozvejas zona, kur koncentrējas līdz 80% visu zivju resursu.
Bezšelfa zonas
Atbilstoši sublitorāles piekrastes zonai priekš okeāniskajām vulkāniskajām salām un zemūdens pacēlumiem (zemūdens grēdas un gajoti) dziļumos virs 200 m, apakšējās zemūdens nogāzes atbilst talasobatiālei, bet piekrastes pelaģiāle — pseidonerītiskajai zonai. Šādos gadījumos tiek lietots ekvivalents termins — talasosublitorāle jeb talasoepibentāle.
Termins "sublitorāle" tiek lietots arī dažās ezeru ekoloģiskās zonēšanas shēmās.
Roberts Mūzils
Roberts Mūzils (dzimis, miris ) bija austriešu rakstnieks, dramaturgs un esejists. Pēdējos 20 dzīves gadus rakstīja savu pazīstamāko un tā arī nepebeigto romānu "Cilvēks bez īpašībām" (Der Mann ohne Eigenschaften). Uzaudzis mūsdienu Čehijā, ieguva militāro un tehnisko izglītību Austrijā un Vācijā, bet vēlāk Berlīnē apguva psiholoģiju un filozofiju. 1906. gadā publicēja pirmo romānu Die Verwirrungen des Zöglings Törleß. Pēc anšlusa emigrāja uz Šveici, kur 1942. gadā mira.
Crew Module Atmospheric Re-entry Experiment
Crew Module Atmospheric Re-entry Experiment jeb CARE ir Indijas Kosmosa pētījumu organizācijas (ISRO) eksperimentāls nolaižamais aparāts, kuru paredzēts izmantot nākotnes kosmosa kuģī ISRO Orbital Vehicle. Tas palaists suborbitālā trajektorijā 2014. gada 18. decembrī.
CARE kapsula ir veidota nošķelta konusa formā. Tā masa ir 3735 kg, diametrs 3,1 m un augstums 2,678 m. Korpuss izgatavots no alumīnija sakausējuma. No ārpuses kapsulai ir ablatīva karstuma aizsardzība.
CARE palaists 04:00 UTC ar nesējraķeti GSLV Mk. III (lidojums LVM3-X) no Satiša Dhavana kosmosa centra. Šis bija pirmais GSLV modifikācijas ''Mk. III'' starts. Raķetes augšējā pakāpe šoreiz lidoja pasīvā veidā, bez dzinēja iedarbināšanas. CARE no raķetes atdalījās 325 sekundes pēc starta. Maksimālo augstumu sasniedza 126 km. Nolaižamais aparāts ar izpletņiem nolaidās Bengālijas līcī. Lidojums ilga 20 minūtes 43 sekundes.
Peisinīki
Peisinīki var būt:
Intelsat III F-8
Kosmisko aparātu izgatavoja ASV uzņēmums TRV. Tas bija cilindra formas, stabilizācija nodrošināta ar rotāciju ap centrālo asi. Intelsat III bija apgādāts ar diviem raidītājiem ar jaudu 183 W. Plānotais darbības laiks bija 5 gadi.
Intelsat III F-8 tika palaists 00:16:03 UTC ar nesējraķeti Delta M no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma LC-17A. No ģeosinhronās pārejas orbītas pavadonim ar savu dzinēju SVM-2 bija jāsasniedz ģeostacionārā orbīta, bet dzinēja kļūmes dēļ Intelsat III F-8 nesasniedza plānoto orbītu. 25. jūlijā tika atzīts, ka Intelsat III F-8 nav izmantojams.
Baturina
Baturina ir pilsēta Ukrainas ziemeļos, Čerņihivas apgabalā. Izvietojusies apgabala austrumos, Sejmas upes krastā 142 km no apgabala centra Čerņihivas. 17.—18. gadsimtā bija kazaku Ukrainas galvaspilsēta, hetmaņu rezidence. Kopš 1993. gada nacionālais kultūrvēsturiskais rezervāts «Hetmaņu galvaspilsēta».
Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1625. gadā. Kopš 1648. gada Čerņihivas kazaku pulka sotņas pilsēta, kopš 1649. gada — Ņižinas pulka pilsēta. No 1669. līdz 1708. un no 1750. līdz 1764. gadam bija Dņepras kreisā krasta Ukrainas hetmaņu rezidence. Pēc Ziemeļu kara, kura gaitā kazaku hetmanis Ivans Mazepa pārgāja Zviedrijas karaļa Kārļa XII pusē, Krievijas karaspēks 1708. gada 2. novembrī Aleksandra Menšikova vadītā soda ekspedīcijā ieņēma un nopostīja Baturinu, pēc vēsturnieka Serhija Pavlenko aprēķiniem, sodot ar nāvi ap 5—6,5 tūkstošus kazaku un serdjuku, kā arī noslepkavojot ap 6—7,5 tūkstošus pilsētas civiliedzīvotāju. Tajā laikā pilsētā bija ap 20 000 iedzīvotāju. Hetmaņu rezidence tika pārcelta tuvāk Krievijas robežai uz Hluhivu. 2008. gadā Baturinai tika atjaunots pilsētas statuss.
Pasaules hokeja asociācija
Pasaules hokeja asociācija (, biežāk pazīstama pēc tās saīsinājuma WHA) bija profesionāla hokeja līga, kas pastāvēja no 1971. līdz 1979. gadam un kurā spēlēja ASV un Kanādas komandas.
Jau kopš tās dibināšanas līga vēlējās sacensties ar NHL par pasaules vadošās līgas titulu. Tas bija pirmais nopietnais mēģinājums kopš 1926. gada. Līga cerēja izveidot komandas lielās Ziemeļamerikas pilsētās, kurās nebija NHL klubu, tāpat WHA no NHL centās piesaistīt spēlētājus, piedāvājot tiem augstāku samaksu. Jau pirmajā sezonā WHA no NHL izdevās piesaistīt 67 spēlētājus. Līgai pievienojās arī Bobijs Hals, kura 10 gadu līgums par 2,75 miljoniem ASV dolāru sezonā tobrīd bija jauns rekords. Tāpat, atšķirībā no NHL, WHA jau savas pastāvēšanas sākumā aktīvi piesaistīja eiropiešu hokejistus.
2007. gada pasaules čempionāts cīņas sportā
2007. gada Pasaules čempionāts cīņas sportā notika  no 17. līdz 23. septembrim Azerbaidžānas galvaspilsētā Baku.
Sacensības, kas notika Heidara Alijeva sporta un koncertu kompleksā, bija arī daļa no 2008. gada Pekinas olimpisko spēļu kvalifikācijas kārtas. Sportisti, kuri ieņēma pirmās 8 vietas visās svara kategorijās, saņēma ceļa zīmi uz olimpiskajām spēlēm. Šajā pasaules čempionātā piedalījās 810 sportisti no 92 valstīm, un čempionātam sekoja aptuveni 130 žurnālisti no vairāk nekā 25 valstīm.
Komandu vērtējums
Katrā svara kategorijā cīkstonis par izcīnīto 1. vietu komandai deva 10 punktus, 2. vietu — 9 punktus, 3.—4. vietu — 8 punktus, 5.—6. vietu — 6 punktus, 7. vietu — 4 punktus, 8. vietu — 3 punktus, 9. vietu — 2 punktus un 10. vietu — 1 punktus.
Codex Flatöiensis
Grāmata no Plakanās salas jeb, latīniski, Codex Flatöiensis ir 14. gadsimta beigās (1387-1394) pārrakstīts īslandiešu sāgu krājums, kas cita starpā satur Eimunda sāgu (Eymundar þáttr hrings) ar vērtīgām norādēm par vikingu piedzīvojumiem Gardarīkē (Kijevas Krievzemē).
Grāmatas manuskripts satur 225 lapas ar zīmējumiem un ir vislielākā īslandiešu viduslaiku grāmata. Liela daļa no sāgām pieder pie t.s. "Ķēniņu sāgām", kas apraksta notikumus, kas saistīti ar norvēģu ķēniņiem.
1047. gads
1047. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.
Ligita Dēvica
Ligita Dēvica (dzimusi ) ir latviešu aktrise.
1959. gadā beigusi Liepājas 5.vidusskolu. Turpinājumā absolvēta Rīgas kultūras un izglītības darbinieku tehnikuma Režijas nodaļa, Baltijas flotes Drāmas teātra studija un LVK teātra fakultāte. Kopš 1963. gada strādā Valmieras teātrī.
Filtru burbulis
Filtru burbulis interneta programma, kas nepārtraukti filtrē lietotāja izmantoto saturu – aplūko lietas, kuras lietotājam šķietami patīk vai izmanto visvairāk - filtrs mēģina to uztvert un apstrādāt. Kopā šīs darbības, kuras veido algoritmi, rada unikālu informācijas krājumu par katru no lietotājiem un būtiski maina veidu, kā lietotāji sastopas ar idejām un informāciju.
Filtru burbulis izolē indivīdus no viedokļiem, kuriem viņi nepiekrīt, tie saskaras tikai informāciju, kas atbalsta viņu ideoloģiju un viedokļus. Par spīti tam, indivīds vienmēr ir rīkojies tā, lai, galvenokārt, apmierinātu tikai savas intereses, turklāt lietojis medijus, kurus pats izvēlas, un izvairījies no tā, kas nav viņa interešu lokā. Jēdziens “filtru burbulis” guvis savu aktualitāti pēdējo septiņu gadu laikā, līdz ar straujo informācijas un komunikācijas tehnoloģiju attīstību un modernizāciju, kā arī interneta vidē stabilizējoties un ieņemot nozīmīgu pozīciju tādiem milžiem kā Facebook un Google.
Filtra burbuļa raksturojums
Lietotājs burbulī atrodas viens. Pieejamā informācija apmierina tikai šauras lietotāja intereses, tām ir arī citi skatītāji, ja lietotājs ar tām dalās. Bet burbulī indivīds ir pilnīgi viens. Mūsdienās dalīta informācija ir kļuvis par kopīgas pieredzes veidotāju, bet filtru burbulis atšķir lietotāju no tās.
Lietotājs atrodoties internetā jau ir nokļuvis burbulī. Izvēloties kādu konkrētu mediju, indivīds izvēlas, kādu nozīmi piešķirt tam, kas notiek pasaulē. Tomēr, ar personalizētajiem filtriem – nav izvēles – viņi paši dodas pie lietotāja. Turklāt daudzi no tiem domāti, lai lapa gūtu peļņu. Šie filtri kļūst aizvien spēcīgāki, un lietotājam kļūst aizvien grūtāk no tiem izvairīties.
Atsauces
1. Pariser, E. (2011) The Filter Bubble : What the Internet is Hiding from You. New York, NY: Penguin Press. pp. 7 – 66.
2. Wood, M.A. (2016) Antisocial media and algorithmic deviancy amplification: Analysing the id of Facebook’s technological unconscious. Theoretical Criminology [online] pp. 11
3. Pariser, E. (2011) The Filter Bubble : What the Internet is Hiding from You. New York, NY: Penguin Press. pp. 7 – 66.
Maksimiljēns Robespjērs
Maksimiljēns Fransuā Marī Isidore de Robespjērs (fr;  — ) bija viena no ievērojamākajām un ietekmīgākajām Franču revolūcijas personībām.
Viņš ietekmējās no tādiem 18. gadsimta apgaismības laika filozofiem kā Žana Žaka Ruso un Monteskjē. Izglītību ieguva Luija Lielā koledžā Parīzē un Sorbonas juridiskajā fakultātē. 1789. gadā tika ievēlēts Ģenerālštatos, vēlāk — Nacionālajā sapulcē. Viņš kļuva par pirmo jakobīņu kluba prezidentu. Tika ievēlēts arī Sabiedriskās glābšanas komitejā, vēlāk kļūstot par Francijas republikas vadītāju (diktatoru). 1794. gada 27. jūlijā tika arestēts un nākamajā dienā — giljotinēts.
UEFA Eiropas U-21 čempionāts
UEFA Eiropas U-21 čempionāts ir UEFA rīkots futbola turnīrs. Čempionāts notiek reizi divos gados. Kopš 1972. gada to sauca par Eiropas U-23 čempionātu. 1978. gadā tas ieguva pašreizējo nosaukumu.
Čempionātā drīkst piedalīties tie spēlētāji, kam kvalifikācijas turnīra sākumā ir 21 gads vai mazāk. Turnīrs kalpo arī kā kvalifikācija vasaras olimpiskajām spēlēm.
2015. gads bija pēdējais gads, kad finālturnīrā piedalījās astoņas komandas, bet sākot ar 2021. gadu finālturnīrā spēlēs 16 komandas.
Zelta spēlētājs
Zelta spēlētājs ir balva, ko piešķir turnīra labākajam spēlētājam.
Baltais platpieris
Baltais platpieris (Hypophthalmichthys molitrix) ir melnvēderu dzimtas (Xenocyprididae) saldūdens zivs, kuras dabīgais izplatības areāls aptver lielāko daļu Ķīnas Klusā okeāna upju baseinu, kā arī tā sastopama Mongolijā un Austrumsibīrijā. Baltais platpieris tiek plaši audzēts zivsaimniecībās daudzviet pasaulē (vismaz 88 valstīs ), Latviju ieskaitot, kā arī daudzviet tas ir iedzīvojies dabīgajās ūdenstilpēs, piemēram, Ziemeļamerikā. Balto platpieri dīķsaimniecībās audzē gan kā pārtikas zivi, gan kā zivi, kas atbrīvo ūdenstilpi no aļģēm.
Dabiskajā vidē Āzijā, saskaņā ar Starptautiskās dabas un dabas resursu aizsardzības savienības datiem, suga tiek novērtēta kā gandrīz apdraudēta, strauji tuvojoties apdraudētas sugas statusam. Tās izdzīvošanu apdraud vides piesārņojums, pārmērīga zvejniecība un ūdenstilpju mākslīga pārveidošana, uz tām izbūvējot aizsprostus. Dambji īpaši negatīvi ietekmē balto platpieru vairošanās spēju, to ietekmē pēdējos gados šīs sugas populācija Ķīnā dramatiski samazinājusies. Neapšaubāmi vairošanos ietekmē arī ūdens piesārņojums.
Latvijā
Latvijā baltais platpieris ievests ap 1960. gadu audzēšanai zivsaimniecībās, bet 1980. gadā ielaists Valdemārpils ezerā. Viens pieaudzis eksemplārs 1996. gadā noķerts jūras piekrastē pie Daugavas grīvas. 2022. gadā Bārtas upē noķerti 2 eksemplāri un 2023. gadā Bārta jau noķerts viens 5.7kg smags eksemplārs.
Izskats
Baltais platpieris ir liela saldūdens zivs. Tās garums var sasniegt 105—133 cm, svars 25—35 kg. Ķermenis baltajam platpierim samērā augsts, no sāniem saplacināts. Uz vēdera garenvirziena ķīļveida josla. Galva liela, acis mazas, kas atrodas zemu galvas sānos, veidojot platu pieres daļu starp acīm. Mute vērsta uz augšu. Mugura zaļganpelēka, sāni un vēders sudrabaini. Žaunu vākus aptverošās plēves galvas apakšpusē saaugušas kopā, veidojot kroku, arī žaunu bārkstis saaugušas kopā, atgādinot sūkli. Uz sānu līnijas 83—125 zvīņas. Krūšu spuru gali nesniedzas aiz vēdera spuru pamatnēm, rīkles zobi vienā rindā, virsma rievota.
Uzvedība un barība
Baltais platpieris mājo lēni plūstošos ūdeņos, bieži apmetoties upju attekās, kā arī tas mājo lielos ezeros un jūrā upju grīvu tuvumā. Baltais platpieris ir aktīva zivs, kas iztraucēta mēdz izlēkt ārpus ūdens. Uzturas baros ūdens virsmas tuvumā. Baltais platpieris ir ļoti jutīgs pret zemu ūdens temperatūru (minimālā iespējamā temperatūra 5°C ) un skābekļa trūkumu. Dabīgajā vidē veic garu migrācijas ceļu uz nārstošanas vietām upju augštecēs. Novērota līdz 500 km tāla migrācija. Kāpuri un mazās zivtiņas barojas ar zooplanktonu, bet, sasniedzot 15 mm garumu, baltais platpieris barojas tikai ar fitoplanktonu (kramaļģes, pirofītus, hrizofītus, zaļaļģes u.c.), kuru iegūst, filtrējot ūdeni cauri žaunām.
Vairošanās
Dzimumgatavība iestājas 4—6 gadu vecumā, sasniedzot 2,5 kg masu. Nārsto no aprīļa līdz augustam, kad ūdens temperatūra ir 18—30°C (vispiemērotākā nārstošanas temperatūra ir 22—28°C ). Raksturīgs porciju nārsts, kas ilgst 2—2,5 mēnešus. Auglība 0,3—2,5 milj. ikru. Ikri pelaģiski vai puspelaģiski, un pēc iznēršanas tie brīvi peld lejup pa straumi. Ikri uzsūc ūdeni un ar laiku kļūst nedaudz smagāki, nogrimstot lejup. To attīstība ilgst 1—2 dienas. Veido hibrīdus ar raibo platpieri un lielzvīņu platpieri. Baltais platpieris var sasniegt 20 gadu vecumu.
Enerhodaras aplenkums
Enerhodaras aplenkums bija militāra sadursme un starp Krievijas bruņotajiem spēkiem un Ukrainas bruņotajiem spēkiem Hersonas ofensīvas laikā, kad 2022. gadā Krievija iebruka Ukrainā cīņā par Enerhodaras pilsētu Zaporižjas apgabalā. Pie Enerhodaras atrodas Zaporižjas atomelektrostacija, kas saražo gandrīz pusi no valsts elektroenerģijas, kas iegūta no kodolenerģijas, un vairāk nekā piekto daļu no visas Ukrainā saražotās elektroenerģijas, kā arī blakus esošā termoelektrostacija.
Aplenkums
28. februārī Krievijas Aizsardzības ministrija paziņoja, ka ir ieņēmusi Enerhodaras pilsētu un Zaporižjas atomelektrostaciju. Tomēr Enerhodaras mērs Dmitro Orlovs noliedza, ka pilsēta un spēkstacija būtu sagrābta. Vietējie iedzīvotāji vēlāk aizbarikādēja ceļu uz rūpnīcu un ieeju pilsētā, liekot Krievijas spēkiem atgriezties.
1. martā Ukrainas amatpersonas paziņoja, ka Krievijas spēki ir ielenkuši pilsētu, un Krievijas karavāna ap pulksten 14:00 devās iekšā Enerhodarā. Pēc D. Orlova teiktā, pilsētai bija grūtības iegūt pārtiku. Vakarā vietējo iedzīvotāju protests bloķēja Krievijas spēku iekļūšanu pilsētā.
2. marta rītā D. Orlovs paziņoja, ka Krievijas karaspēks atkal tuvojas pilsētai. Protestētāji atkal bloķēja ceļus; blokādes ietvaros nesa Ukrainas karogus un izmantoja atkritumu mašīnas. D. Orlovs Ukrinform pastāstīja, ka divi cilvēki tika ievainoti, kad Krievijas karavīri, iespējams, meta ar granātām civiliedzīvotāju pūlī. Līdz pulksten 18:00 protesta akcijā piedalījās divi simti iedzīvotāju, kā arī spēkstaciju darbinieki. Starptautiskās Atomenerģijas aģentūras ģenerāldirektors Rafaels Grosi paziņoja, ka Krievijas varas iestādes ir informējušas IAEA, ka Krievijas spēki kontrolē teritoriju ap atomelektrostaciju.
2022. gada 3. martā pulksten 23:28 pēc vietējā laika 10 Krievijas bruņumašīnu un divu tanku kolonna piesardzīgi tuvojās Zaporižjas atomelektrostacijai. Darbība sākās 4. martā pulksten 12:48, kad Ukrainas spēki izšāva prettanku raķetes, un Krievijas spēki atbildēja ar dažādiem ieročiem, tostarp ar raķešu dzinējiem. Apmēram divu stundu smagu kauju laikā mācību iestādē ārpus galvenā kompleksa izcēlās ugunsgrēks, kas tika nodzēsts līdz plkst. 6:20, lai gan tika nodarīti bojājumi citās daļās ap rūpnīcu. Vēlāk tajā pašā dienā IAEA apstiprināja, ka stacijas drošības sistēmas nav ietekmētas un tajās nav izplūduši radioaktīvie materiāli.
Krievijas spēki iekļuva arī Enerhodarā un pārņēma to savā kontrolē. D. Orlovs norādīja, ka pilsētai kaujas rezultātā pazuda siltumapgāde.
Sekas
Zaporižjas apgabala gubernators Oleksandrs Staruhs 5. martā paziņoja, ka Krievijas spēki pēc pilsētas izlaupīšanas pametuši pilsētu un situāciju pilsētā pilnībā kontrolē vietējās varas iestādes. Tomēr D. Orlovs šo ziņojumu noliedza un paziņoja, ka Krievijas spēki joprojām ieņēmuši pilsētas perimetru un spēkstaciju, bet vietējās varas iestādes joprojām pārvalda pilsētu. Ukrainas dienvidaustrumu militārā administrācija 7. martā apstiprināja, ka Enerhodara atrodas Krievijas spēku kontrolē.
6. martā IAEA izplatīja paziņojumu, kurā teikts, ka Krievijas spēki iejaucas spēkstacijas darbībā, norādot, ka "jebkurai spēkstacijas vadības darbībai, tostarp pasākumiem, kas saistīti ar sešu reaktora bloku tehnisko darbību, ir nepieciešams iepriekšējs apstiprinājums no Krievijas komandiera" un tālāk norādot, ka "Krievijas spēki notikuma vietā ir atslēguši dažus mobilos tīklus un internetu, lai uzticamu informāciju no vietas nevarētu iegūt pa parastajiem sakaru kanāliem".
Karls Mahs
Karls Mahs (en; dzimis ) ir Lielbritānijas starptautiskais meistars šahā (1999).
Biogrāfija
Daudzkārtējais Lielbritānijas jauniešu šaha čempionātu laureāts dažādās vecuma kategorijās, kurās izcīnījis divas uzvaras: 1990. gadā U9 vecuma grupā un 1991. gadā U10 vecuma grupā. 1993. un 1994. gadā bijis Eseksas grāfistes jauniešu šaha čempions U18 vecuma grupā. Vairākkārt pārstāvējis Angliju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielāko panākumu guvis 1994. gadā, kad uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā. Par panākumiem turnīros FIDE 1999. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
400 metri
400 metri ir garākā sprinta distance vieglatlētikas sacensībās stadionā. Iepriekš valstīs ar nemetrisko mērvienību sistēmu sportisti bieži sacentās 440 jardu distancē (402,336 metri) 400 m vietā, it īpaši tas bija novērojams ASV.
400 m ir iekļauta Olimpisko spēļu vieglatlētikas sacensību programmā. Vīrieši Olimpiskajās spēlēs sacenšas kopš, sievietes — kopš.
Pasaules rekords 400 m vīriešiem ir 43,03 s un pieder Vaidem van Nīkerkam no Nīderlandes, uzstādīts. Pasaules rekords 400 m sievietēm ir 47,60 s un pieder Maritai Kohai no VDR, uzstādīts.
Peisenīki
Peisenīki bija skrajciems Viļānu novada Viļānu pagastā. Atradās pagasta ziemeļaustrumu daļā 6 km no pagasta un novada centra Viļāniem un 217 km no Rīgas.
Pēc Valsts zemes dienesta datiem bijušajā ciemā atrodas tikai 1 viensēta.
Vahanu valoda
Vahanu jeb vahi valoda ir indoeiropiešu saimes austrumirāņu atzara valoda, kurā runā galvenokārt vahani to kompaktos apdzīvotības areālos Pamira dienvidos un Hindukuša ziemeļaustrumos. Valodu prot no 50 000 līdz 75 000 cilvēku. Lai arī vahanu apdzīvotais pamatareāls ir Pandžas un tās satekupju Pāmiras un Vāhānas ielejas uz Afganistānas un Tadžikistānas robežas, lielākais valodas pratēju kopums dzīvo Pakistānas ziemeļos. Līdz nesenam laikam vahanu valodai nebija savas rakstības, bet mūsdienās Afganistānā izstrādāta rakstība uz arābu alfabēta pamata, Tadžikistānā kopš 2001. gada — kirilicas, bet Pakistānā tiek izstrādāta rakstība latīņu alfabētā.
Jānis Dreiblats
Jānis Dreiblats (dzimis Rites pagastā) ir latviešu aktieris.
Mācījies Priekuļu lauksaimniecības tehnikumā, kuru beidzis 1958. gadā. 1963. gadā absolvējis Latvijas Valsts konservatorijas teātra fakultāti; tai pašā gadā kļuvis par Liepājas teātra aktieri. No 1991. līdz 1997. gadam bijis Liepājas teātra direktors. Filmējies seriālos "Likteņa līdumnieki" un "Rīgas gambīts". 2019. gadā apbalvots ar "Spēlmaņu nakts balvu par mūža ieguldījumu teātra mākslā.
Kraukļupīte
Kraukļupīte var būt:
800 metri
800 metri ir īsākā vidējā distance vieglatlētikas sacensībās stadionā.
800 m ir iekļauta Olimpisko spēļu vieglatlētikas sacensību programmā. Vīrieši Olimpiskajās spēlēs sacenšas kopš, sievietes — kopš.
Pasaules rekords 800 m vīriešiem ir 1:40,91 min un pieder Deividam Rudišam no Kenijas, uzstādīts. Pasaules rekords 800 m sievietēm ir 1:53,28 min un pieder Jarmilai Kratohvīlovai no Čehoslovākijas, uzstādīts (viens no vecākajiem pasaules rekordiem sievietēm).
Latvijas rekords 800 m vīriešiem ir 1:43,67 min un to uzstādīja Dmitrijs Miļkevičs. Latvijas rekords 800 m sievietēm ir 1:58,64 min un tas pieder Mārītei Ārentei, uzstādīts.
Atusa Purkašjana
Atusa Purkašjana (fa, hy; dzimusi Teherānā) ir armēņu izcelsmes Irānā dzimusi starptautiskā lielmeistare šahā (2009), kas kopš 2022. gada pārstāv ASV.
Biogrāfija
Piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas:
Pārstāvējusi Irānas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Personīgā dzīve
Atusa ir precējusies ar ASV šaha lielmeistaru un pieckārtējo ASV šaha čempionu Hikaru Nakamuru.
Raibais platpieris
Raibais platpieris (Hypophthalmichthys nobilis) ir melnvēderu dzimtas (Xenocyprididae) saldūdens zivs, kuras dabīgais izplatības areāls aptver Ķīnas centrālo un dienviddaļu. Raibais platpieris tiek plaši audzēts zivsaimniecībās daudzviet pasaulē, Latviju iekskaitot, kā arī daudzviet tas ir iedzīvojies dabīgajās ūdenstilpēs, piemēram, Eiropā un Ziemeļamerikā.
Latvijā
Latvijā raibais platpieris ievests 1960. gados vai vēlāk audzēšanai dīķsaimniecībās. Pa vienam eksemplāram tas 1990. un 1992. gadā noķerts Rīgas līča piekrastē. Ielaišana dabiskās ūdenstilpēs un populāciju izveidošanās Latvijā nav zināma.
Izskats
Raibais platpieris ir liela saldūdens zivs. Tā garums var sasniegt 146 cm, svars 50 kg, lai gan parasti tas ir apmēram 60 cm garš. Ķermenis raibajam platpierim samērā augsts, no sāniem nedaudz saplacināts. Uz vēdera garenvirziena ķīļveida josla. Galva liela (apmēram 27—35% no kopējā ķermeņa garuma ), acis mazas, kas atrodas zemu galvas sānos, veidojot platu pieres daļu starp acīm. Mute vērsta uz augšu. Mugura tumša, sāni un vēders sudrabaini vai zeltaini. Pieaugušiem īpatņiem uz sāniem mēdz būt tumši plankumi. Žaunu vākus aptverošās plēves galvas apakšpusē saaugušas kopā, veidojot kroku. Atšķirībā no ļoti līdzīgā baltā platpiera raibajam platpierim krūšu spuru gali sniedzas aiz vēdera spuru pamatnēm. Rīkles zobi vienā rindā, to virsma gluda. Žaunu bārkstis nav saaugušas kopā. Zvīņas smalkas, un uz sānu līnijas ir 96—110 zvīņas.
Uzvedība un barība
Āzijā, savā dabīgajā vidē, raibais platpieris mājo upēs, kurām raksturīgas aktīvas ūdens līmeņa izmaiņas. Sastopamas arī jūrā upju grīvu tuvumā. Barojas salīdzinoši seklās, lēni plūstošās un siltās vietās, 05—1,5 m dziļumā, ar ūdens temperatūru apmēram 24°C. Ziemo upju lejtecēs un vidusdaļā, kur upē veidojas dziļākas bedres. Pavasarī, kad plūdos ceļas ūdens līmenis, veic garus migrācijas ceļus uz nārstošanas vietām upju augštecēs. Nārsto tikai dziļos ūdeņos. Pēc nārsta pieaugušie īpatņi atgriežas savās barošanās vietās. Barojas uz ūdentilpes gultnes ar zooplanktonu un fitoplanktonu.
Filipīnu karogs
Filipīnu nacionālais karogs (fil) ir horizontāls, divkrāsains karogs ar vienādu sarkano un karaliski zilo joslu, ar baltu vienādsānu trijstūri karoga kreisajā pusē. Trijstūra vidū ir zeltaini dzeltena saule ar astoņiem galvenajiem stariem, kas reprezentē Filipīnu astoņas sākotnējās provinces. Katrā trijstūra virsotnē ir zeltaini dzeltena zvaigzne, katra zvaigzne apzīmē Filipīnu trīs galvenās salu grupas — Lusona, Visajas (oriģināli attiecināts uz Paneju) un Mindanao.
Konstrukcija
Karoga garums ir divreiz garāks par karoga platumu, dodot tam 1:2 proporcijas lielumu. Baltā trijstūra malu garums visām malām kopā ir vienāds ar karoga garumu. Saulei ir 8 biezi stari un 16 tievi stari, kopā 24 stari. Biezie stari ir divreiz biezāki nekā tievie stari. Zeltaini dzeltenā saule nav novietota tieši trijstūra vidū, tā ir novietota mazliet uz labo pusi. Katras zvaigznes viena virsotne ir tieši pretīm katrai trijstūra virsotnei. Saules platums ir vienāds ar vienu tievo un biezo staru kopā.
Krāsa
Karogā zilā krāsa ir mainījusies laika gaitā, sākot ar oriģinālo krāsu lazuli Rosco. Nav zināma šīs nokrāsas nozīme, bet iespējams kandidāts ir zilā krāsa no Kubas karoga, kāda teorija stāsta ka Kubas karogs ietekmējis Filipīnu karoga izveidi. Karoga krāsas ir līdzīgas krāsām kuras izmantotas ASV karogā.
Simbolisms
Filipīnu karogam ir taisnstūra dizains kurš sastāv no:
Balta, vienādsānu trijstūra, kurš simbolizē brīvību, vienlīdzību un brālību;
Horizontāla zila strīpa simbolizē mieru, patiesību un taisnīgumu;
Trijstūra centrā atrodas astoņstaru zeltaina saule, kas simbolizē vienotību, brīvību, tautas demokrātiju un suverenitāti.
Stari reprezentē šādas provinces: Manila, Bulacan, Cavite, Pampanga, Morong, Laguna, Batangas, Nueva Ecija.
Katra zeltaini dzeltenā piecvirsotņu zvaigzne simbolizē trīs galvenās Filipīnu salu grupas : Visajas, Lusonas, Mindanao.
Karoga oriģinālais simbolisms ir atrodams neatkarības proklamēšanas tekstā.
Izmantošana
Karogam vajadzētu būt uz visām valdības ēkām, publiskiem laukiem un pie skolām. Nacionālajā karogu dienā (28. maijs) un Neatkarības dienā (12 jūnijs) Filipīnu iedzīvotāji liek pie mājām, pie mašīnām un pie apģēbiem Filipīnu karogus.
Tetjana Rižko
Tetjana Rižko (uk; dzimusi ) ir ukraiņu brīvā stila cīkstone, Eiropas čempione.
Biogrāfija
Starptautiskās sacensībās Tetjana Rižko piedalās kopš 2013. gada. Viņa bija 2013. gada Eiropas kadetu čempione. Vairāku Pasaules un Eiropas kadetu un junioru čempionātu godalgoto vietu ieguvēja. 2018. gada Pasaules U23 čempionātā Slovākijas pilsētā Trnavā svara kategorijā līdz 59 kg viņa izcīnīja bronzas medaļu.
2020. gada decembrī Serbijas galvaspilsētā Belgradā 2020. gada individuālajā Pasaules kausa izcīņā Tetjana svara kategorijā līdz 65 kg fināla cīņā uzvarēja sportisti no Moldovas Irinu Ringaču un izcīnīja zelta medaļu. Šis bija pirmais augstākais Ukrainas sportistes panākums pieaugušo sacensībās.
2021. gada Eiropas čempionātā, kas notika aprīlī Varšavā, svara kategorijā līdz 65 kg Ukrainas sportiste izcīnīja sudraba medaļu, šoreiz finālā zaudējot Irinai Ringačai.
2022. gada Eiropas čempionātā, kas notika Budapeštā, svara kategorijā 65 kg viņa izcīnīja zelta medaļu. Finālā viņa uzvarēja Elisu Manolovu no Azerbaidžānas.
Klauss Venda
Klauss Venda (dzimis ) ir Austrijas šaha problēmists.
Pēc profesijas Venda ir jurists.
Šaha kompozīcija
Sastādījis dažādu šaha kompozīcijas žanru uzdevumus, galvenokārt loģiskā stila daudzvilčus. No 1961. gada publicējis vairāk par 550 uzdevumus. Konkursos ieguvis 75 godalgas un 80 citas atzinības.
Bijis FIDE šaha kompozīcijas pastāvīgās komisijas prezidents (1986-1994). No 1968. gada viņš ir starptautiskais tiesnesis, bet 2010. gadā ieguva lielmeistara titulu šaha kompozīcijā. Pasaules čempionātos izcīnījis vienu sudraba un divas bronzas medaļas.
Šaha uzdevuma piemērs
Atrisinājums 1. a4! (draud 2. axb5#) bxa4 2. c4 bxc3 3.e4 ♘xe4 4.d4 un 5.d5# 4...♘xd6 5.♘d8#
Marks Ervihs
Marks Ervihs (nl; dzimis ) ir Nīderlandes starptautiskais meistars šahā (2007) un žurnālists.
Biogrāfija
Vairākkārt pārstāvējis Nīderlandi Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielāko panākumu guvis 2000. gadā, kad uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā. Par panākumiem turnīros FIDE 2007. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Beidzis Utrehtas un Leidenes universitātes un strādā par žurnālistu.
Nandrolons
Nandrolons ir anaboliskais steroīds — testosterona analogs, kura molekula atšķiras no testosterona tikai ar metilgrupas trūkumu pie steroīda "skeleta" 10. oglekļa atoma. Nandrolonam raksturīga ilgstoša iedarbība un vāji izteikts androgēnais (vīrišķās dzimumpazīmes pastiprinošais) efekts. Ievadot intramuskulāri, nandrolons iedarbības maksimumu sasniedz pēc nedēļas un iedarbība ilgst vismaz 3 nedēļas. Metabolizējas aknās; radušies ketosteroīdi izdalās ar urīnu. Nandrolona komerciālie preparāti parasti ir kaprīnskābes vai fenilpropionskābes esteri (nandrolona dekanoāts — Deca Durabolin vai nandrolona fenilpropionāts — Durabolin).
Izmantošana
Lieto medicīnā hronisku infekcijas slimību, sieviešu osteoporozes, smagu traumu vai ķirurģisku operāciju gadījumos; dažu ļaundabīgu saslimšanu (ielaista sieviešu krūts vēža, kaulu smadzeņu metastāžu u.c.) un aplastisko anēmiju ārstēšanai; bērniem — augšanas hormona trūkuma izraisītu attīstības traucējumu gadījumos. Nandrolonu nedrīkst lietot vairāku veidu ļaundabīgo audzēju (vīriešu krūts vēža, prostatas vēža u.c.) gadījumos; ja ir grūtniecība, aknu slimības, nieru iekaisums. Nandrolons var izraisīt dažādas blaknes — aterosklerozes progresēšanu, aknu bojājumus, dispeptiskas parādības un pat prostatas vai aknu vēzi.
Sportā nandrolons tiek nelegāli izmantots kā dopings. Tas stimulē apetīti, veicina muskuļu masas, kaulu blīvuma, eritrocītu skaita palielināšanos. Dopinga atklāšanu sarežģī fakts, ka nandrolons dabīgi veidojas cilvēka organismā no testosterona, oksidējoties tā metilgrupai, kam seko retro-Klaizena pārgrupēšanās. Starptautiskā Olimpiskā komiteja noteikusi, ka sportistu urīnā drīkst būt ne vairāk kā 2 μg/l nandrolona.
Bikšainais apogs
Bikšainais apogs (Aegolius funereus) ir pūču dzimtas (Strigidae) plēsīgo putnu suga, kas izplatīta ziemeļu puslodes mērenajā joslā (Eiropā, Āzijā un Ziemeļamerikā). Bikšainajam apogam ir 7 pasugas. Nometnieks, bet atsevišķos gados klejo.
Izplatība
Bikšainais apogs izplatīts Eiropas ziemeļu, centrālajā un austrumu daļā, kā arī tālāk uz austrumiem plašā joslā pāri Sibīrijas centrālajai daļai līdz pat Kamčatkai. Izolētas populācijas mājo Pirenejos, Kaukāzā, Turcijā, Vidusāzijā, Indijas ziemeļrietumos un Ķīnā. Izplatīts arī Ziemeļamerikā, kur sastopams Aļaskā, Kanādā un ASV ziemeļrietumos. Ziemo ligzdošanas areālā, taču viena daļa veic invazīvus klejojumus uz dienvidiem gan areāla ietvaros, gan ārpus tā.
Latvijā
Latvijā bikšainais apogs ir samērā parasts ligzdotājs un nometnieks. Sastopams galvenokārt lielākos priežu meža masīvos, kur apdzīvo vecas un vidēja vecuma audzes, kurās atrodami melnās dzilnas dobumi. Rudenī daļa ceļo uz dienvidiem, bet migrantu skaits gadu no gada svārstās, iespējams, atkarībā no barības resursu daudzuma ligzdošanas teritorijā. Caurceļo arī putni no ziemeļiem un austrumiem. Pavasarī un rudenī caurceļojošie apogi šķērso Rīgas līci un Irbes jūras šaurumu uz un no Igaunijas. Latvijā mājo bikšainā apoga nominālpasuga (A.f. funereus).
Izskats
Bikšainais apogs ir vidēji liels pūču dzimtas putns. Mātītes ir lielākas nekā tēviņi. Ķermeņa garums mātītei 25—28 cm, tēviņam 21—25 cm, spārnu plētums abiem dzimumiem 50—62 cm, svars 105—195 g.
Apspalvojuma krāsa variē no sarkanbrūnas līdz pelēkbrūnai. Mugura tumša, vēders gandrīz balts: uz muguras balti punktiņi, uz vēdera tumšākas svītras. Galva liela, saplacināta, sejas disks gaišs, gandrīz balts ar tumšu maliņu, uz kuras izceļas balti raibumiņi. Acis, atkarībā no pasugas, ir pelēkas vai dzeltenas. Knābis dzeltenīgi pelēks. Aste ir īsa un tumša ar 4—5 gaišām šķērsjoslām. Kājas sedz balts apspalvojums. Nagi tumši pelēki vai melni. Jaunie putni šokolādes brūni.
Uzvedība
Bikšainais apogs mājo biezos, vecos mežos, gan skujkoku, gan lapu koku. Tas ir vienpatis, aktīvs nakts laikā. Pieaudzis tēviņš ir teritoriāls, lai gan teritorija ir neliela. Tēviņam, kamēr tas ir bez pāra, ir raksturīga aktīva ūjināšana. Lidojums bikšainajam apogam spēcīgs, taisns, bez trokšņa. Medību laikā tas sēž uz zema koku zara vai celma un vēro zemi, lēni grozot galvu no vienas puses uz otru un uzmanīgi ieklausoties trokšņos, cenšoties saklausīt potenciālo medījumu. Kad upuris pamanīts, bikšainais apogs tam strauji uzbrūk. Atpūšoties bikšainais apogs izvēlas koka zarus, kas ir vismaz 5—6 metru augstumā no zemes.
Barība
Barojas galvenokārt ar maziem grauzējiem, īpaši iecienītas ir strupastes, bet medī arī peles, lemingus, ciršļus un kurmjus. Reizēm medī nelielus putnus, vāveres, sikspārņus, vardes un vaboles.