cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Valentiniāns III
Valdīšana
Turpmākajos gados ievērojami pieauga huņņu spiediens uz Donavas krastos esošajām provincēm. Par tieša uzbrukuma ieganstu kļuva Valentiniāna III māsas Honorijas vēstule huņņu valdniekam Attilam 449. gadā, kurā tā apsolīja tam pusi Rietumromas impērijas, ja viņš paglābs viņu no piespiedu laulībām, kuras vēlējās viņas brālis. 451. gadā huņņi Atilas vadībā šķērsoja Reinu un iebruka Beļģijas provincē ieņemot Mecas pilsētu. Aēcijs organizēja plašu koalīciju kurā ietilpa gan vestgoti, gan burgundieši, lai neļautu huņņiem ieņemt Aurelianas (Orleāna) pilsētu. Koalīcijai izdevās piespiest huņņus steigā atkāpties. Impērijas spēki satikās ar huņņiem Kaujā Katalonijas līdzenumā, kur Aēcija spēki guva uzvaru, tomēr Atilam ar prāvu daļu armijas tika ļauts aizbēgt. 452. gadā Atila atgriezās Itālijā, ieņēma un izlaupīja Akvileju, Veronu un Vičencu. Aēcijs sekoja huņņiem pa pēdām, bet viņam nebija pietiekoši daudz spēku uzbrukumam, līdz ar to huņņi netraucēti devās uz Romu. Tur tieši tobrīd uzturējās imperators ar visu galmu. Valentiniāns nosūtīja pie huņņiem delegāciju, kurā ietilpa Romas pāvests Leons I un divi vadošie senatori. Ņemot vērā savas armijas vidū izcēlušos sērgu, bada draudus un ziņas, ka Austrumromas imperators Marciāns ir uzsācis uzbrukumu huņņu teritorijām gar Donavu, Atila pieņēma lēmumu atkāpties un pameta Itāliju. Atilas nāve 453. gadā un sekojošās ķildas starp viņa dēliem likvidēja huņņu draudus impērijai.
Pēc huņņu draudu novēršanas Valentiniāns jutās pietiekami spēcīgs, lai atbrīvotos no Aēcija. Ar augsta ranga senatora Petronija Maksima atbalstu, Valentiniāns personīgi nogalināja Aēciju 454. gada 21. septembrī. Savukārt nākamā gada 16. martā pašu Valentiniānu nogalināja divi skitu karavīri, Aēcija atbalstītāji. Uzskata, ka arī šī slepkavība bija Petronija Maksima atbalstīta un organizēta.
Siguldas novads
Siguldas novads ir Latvijas 2021. gada administratīvi teritoriālās reformas gaitā 2021. gada 1. jūlijā izveidota Latvijas pašvaldība, kurā tika apvienots agrākais Siguldas novads, Inčukalna novada Inčukalna pagasts, Krimuldas novads un Mālpils novads. Robežojas austrumos ar Cēsu novadu, ziemeļos ar Limbažu novadu, rietumos ar Saulkrastu, Ādažu un Ropažu novadiem, kā arī dienvidos ar Ogres novadu. Novada centrs atrodas Siguldas pilsētā.
Teritoriālais iedalījums
Allažu pagasts, Inčukalna pagasts, Krimuldas pagasts, Lēdurgas pagasts, Mālpils pagasts, Mores pagasts, Siguldas pagasts un Siguldas pilsēta.
Upes
Novada ziemeļdaļa ietilpst Gaujas baseinā, neliela daļa ziemeļrietumos Baltijas jūras baseinā, dienvidu daļa Daugavas baseinā. Lielākās upes:
Ūdenstilpes
Lielu ezeru novadā nav, lielākie — Aijažu ezers (3,1 km²) un Aģes ezers (1,1 km²).
Dabas aizsardzība
Ievērojamu daļu novada centrā un ziemeļos aizņem Gaujas nacionālais parks (tai skaitā Nurmižu gravu rezervāts, Inciema senkrasta rezervāts un Turaidas muzejrezervāts). Ziemeļos dabas liegumi Laugas purvs, Lielais un Pemmes purvs, Linezers, dienvidos Mazie Kangari, Ezernieku karsta kritenes un Mežmuižas avoti.
Vēsture
Siguldas apkārtne bijusi intensīvi apdzīvota no 1. gt. p.m.ē. Senatnē Siguldas apkārtnē dzīvojušas zemgaļu ciltis (tā sauktie Gaujas zemgaļi), kas atstājušas zemgaļiem un sēļiem raksturīgos uzkalniņu kapus, taču 9.-11. gadsimtā šeit jau konstatējama pie somugriem piederošā lībiešu (Gaujas lībiešu) jeb līvu kultūra. 13. gadsimta sākumā novada teritorijas lielākā daļa bija pakļauta Turaidai Gaujas labajā krastā un Satezelei kreisajā. Pēc krustnešu iebrukuma Turaidas valdītājs Kaupo kļuva par to uzticamu sabiedroto un katoli, 1204. gadā apmeklēja Romu. 1206. gadā katoļu priesteris Alebrands kristīja Gaujas līvus un uzcēla Kubeseles baznīcu (la). 1206. gadā līvu sacelšanās laikā, Turaidas līvi padzina krustnešu sabiedroto Kaupo un nopostīja viņa īpašumus. Lai atgūtu savu zaudēto stāvokli, Kaupo vadīja krustnešu un to sabiedroto zemgaļu kopīgo uzbrukumu Turaidas pilij. Pēc tam Gaujas līvu zemes sadalīja Rīgas arhibīskapija un Zobenbrāļu ordenis (no 1237. gada Livonijas ordenis), Kaupo novads ar divām pilīm (castrum magnum Cauponis un castrum Cauponis, tagadējo Turaidas un Krimuldas pilsdrupu tuvumā), tāpat kā citas novada Gaujas labā krasta zemes, nokļuva bīskapa Alberta tiesā. Kreisais krasts, izņemot nelielu daļu ap Sidgundu, kļuva par ordeņa īpašumu. 1212. gadā notika kopīga līvu un latgaļu Autīnes sacelšanās, kura cieta sakāvi pie Satezeles.
Pēc Kaupo nāves 1217. gadā Krimuldas novada zemi ieguva Rīgas Domkapituls, vēlāk tā atradās Rīgas arhibīskapijas Turaidas fogtu pārvaldībā. Novada dienvidos Mālpils apkaimi ieguva Idoves (castrum Yodoven) pilskungs Manegints (Meningen), kurš 1207. gadā kļuva par ordeņa vasali un turpināja pārvaldīt savas zemes. Sidgundas apkaimē esošās Daugavas lībiešu zemes ieguva Livonijas bīskapija, kas 1255. gadā tika pārveidota par Rīgas arhibīskapiju.
1345. gadā līvi ievēlēja savu ķēniņu un vēlējās atbrīvoties no Livonijas ordeņa mestra virsvaras. Vartbergas Hermaņa Livonijas hronika aprakstā par Lietuvas dižkunigaiša Aļģirda iebrukumu Līvzemē pieminēts, ka kāds vārdā nenosaukts līvu vecākais (la), kuru iedzīvotāji bija izvēlējuši par savu ķēniņu (regem constitutum) Siguldā ticies ar dižkunigaiti un piedāvājis kopā ar viņu iekarot visu zemi un padzīt Livonijas mestru Burhardu. Pēc nostāsta, leišu lielkungs atbildējis: "Zemniek, tu nebūsi te karalis" un pavēlējis viņam nocirst galvu.
Mālpils pagasta pārvaldei starp 1386. un 1413. gadu Mergupes upes krastā tika uzcelta Livonijas ordeņa Lemburgas pils, kuras nosaukumu skaidro kā līvu vietvārdu (lembit — virsaitis, urga— upe), kas pārgājis vācu valodā kā (Lehm + burg — "māla pils"). Rīgas arhibīskapam pakļautās novada dienviddaļas zemes tika pārvaldītas no Suntažos uzbūvētās pils.
Livonijas kara rezultātā novads nonāca Polijas-Lietuvas kopvalsts kontrolē kā Pārdaugavas Livonijas hercogistes daļa. 1629. gadā Zviedrija ar miera līgumu apstiprināja savas tiesības uz Vidzemi.
Pēc Lielā Ziemeļu kara 1721. gadā novads nonāca Krievijas Impērijas kontrolē un ietilpa Vidzemes guberņas Rīgas apriņķī. Krimuldu 1726. gadā ieguva kapteinis Kārlis Hermersens, bet 1817. gadā kņazi Līveni, kas sevi uzskatīja par līvu ķēniņa Kaupo pēcnācējiem. Pirms 1760. gada Mālpils un Vites muižas ieguva Vidzemes guberņas landrāts Gustavs Vilhelms fon Taube, kas uzcēla savu mītni tagadējās Mālpils kungu mājas vietā un iekārtoja muižas parku ar dīķiem. 1905. gada revolūcijas laikā Mālpils muiža tika nodedzināta, bet līdz 1911. gadam to atjaunoja pēc arhitekta Vilhelma Bokslafa projekta.
Pilsoņu kara laikā 1918.-1919. gadā pie Inčukalna notika svarīga kauja starp landesvēru un sarkanajiem strēlniekiem. 1944. gada septembrī pie Mores notika Mores kaujas starp latviešu leģionu un Sarkano armiju.
Pirmoreiz Siguldas novadu izveidoja 2003. gada 1. jūnijā, un tobrīd tā sastāvā ietilpa Siguldas pilsēta, Siguldas pagasts un Mores pagasts. Teritoriālās reformas rezultātā 2009. gada 1. jūlijā Siguldas novadam pievienoja Allažu pagastu. 2021. gada 1. jūlijā Siguldas novadam pievienoja Krimuldas un Mālpils novadus, kā arī Inčukalna novada Inčukalna pagastu.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
LU Akadēmiskais apgāds
Latvijas Universitātes Akadēmiskais apgāds ir Latvijas Universitātes pamatstruktūrvienība, kas izdod akadēmisko literatūru atbilstoši starptautiskiem standartiem. Apgāds izdod arī populārzinātniskus, informatīvus, reklāmas un citus izdevumus, kas veicina LU tēla veidošanu sabiedrībā.
Izdevniecības grāmatas tikušas nominētas un saņēmušas balvas grāmatu mākslas konkursā "Zelta ābele".
Sudžou (Dzjansu)
Sudžou ir pilsēta Dzjansu provincē, Ķīnā. Atrodas provinces dienvidaustrumos ap 100 km uz ziemeļrietumiem no Šanhajas. Otra lielākā pilsēta provincē pēc tās administratīvā centra Naņdzjinas.
Dibināta 514. gadā p.m.ē. Ap mūsu ēras 100. gadu tā kļuva par vienu no desmit pasaulē lielākajām pilsētām, lielākoties migrācijas no Ziemeļķīnas dēļ. Kopš 10. gadsimta šis ir arī nozīmīgs tirdzniecības centrs. Minu un tai sekojošās Cjinu dinastijas laikā Sudžou bija nacionāla mēroga ekonomikas, kultūras un komercijas centrs, tāpat šī bija pasaulē lielākā pilsēta, kas nav kādas valsts galvaspilsēta (līdz 1860. gadam). Kopš 1978. gada, kad Ķīnā tika sāktas ekonomikas reformas, Sudžou ir viena no ātrāk augošajām pilsētām pasaulē.
Spriņģi (Kokneses pagasts)
Spriņģi ir ciems Kokneses pagastā, Aizkraukles novadā. Atrodas 4 km no pagasta centra Kokneses, 14 km no novada centra Aizkraukles un 98 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa A6. Ciema apkārtnē atrodas Bilstiņu mežs.
Sudžou (Dzjansu)
Populārs tūrisma objekts ar kanāliem, pagodām un dārziem. Klasiskie dārzi ir iekļauti UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Bieži tiek dēvēta par "Austrumu Venēciju" un "Ķīnas Venēciju".
Viena no Latvijas galvaspilsētas Rīgas sadraudzības pilsētām.
Aloja (stacija)
Aloja bija dzelzceļa stacija līnijā Rīga—Rūjiena Alojas pilsētā. Rūjienas virzienā tūlīt aiz sliežu ceļu izvērsuma beigām bija Jūras ielas pārbrauktuve, bet Limbažu virzienā stacijas sliežu ceļus šķērsoja autoceļa P15 pārvads, kas pastāv arī pašlaik. Mūsdienās stacijas ēka tiek izmantota kā dzīvojamā māja un visi sliežu ceļi nojaukti. Saglabājušās arī dažas stacijas saimniecības ēkas un noliktavu ēkas.
Vēsture
Alojas stacija atklāta, bet tagadējā stacijas ēka uzbūvēta 1956. gadā. Stacijas ēkā bija dienesta telpas un biļešu kase, bet otrajā stāvā — atpūtas telpas lokomotīvju brigādēm, kasieriem un konduktoriem. Mūsdienās augšstāvā ir dzīvokļi, bet apakšstāvs netiek izmantots.
Arrowhead Stadium
Arrowhead Stadium ir stadions Kanzassitijā, Misūri štatā, ASV. Tajā savas mājas spēles aizvada NFL komanda Kanzassitijas "Chiefs".
Tas tika atklāts 1972. gadā un tajā ir 76 416 skatītāju vietas, kas to padara par 27. lielāko stadionu ASV, sesto lielāko stadionu NFL un lielāko stadionu Misūri.
Stadionā tiks aizvadītas 2026. gada FIFA Pasaules kausa spēles.
Sproģi (Rožupes pagasts)
Sproģi ir ciems Rožupes pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 181 km attālumā no Rīgas.
Iespējams, no ciema nosaukuma cēlies latgaliešu uzvārdu cilme Sprūdžs.
Puntlenda
Puntlenda (so, ar), oficiāli Somālijas Puntlendas Valsts (somāļu:  Dowlad Goboleedka Buntlaand ee Soomaaliya, arābu: ), ir reģions ziemeļaustrumu Somālijā, ar centru Garouē, Nugālas provincē. Tās līderi izsludināja teritoriju par autonomu valsti 1998. gadā.
Puntlenda robežojas ar strīdīgo reģionu Hātumo Valsti rietumos no tās, ar Adenas līci ziemeļos, Indijas okeānu dienvidaustrumos, centrālo Galmudugas reģionu dienvidos un Etiopiju dienvidrietumos. Atšķirībā no kaimiņu Somālilendas, Puntlenda, tāpat kā pārējie valsts reģioni, necenšas gūt pilnīgu neatkarību no Somālijas.
Vārds "Puntlenda" ir atvasināts no Puntas zemes, kas minēta seno ēģiptiešu avotos. Precīza tās atrašanās vieta joprojām nav noskaidrota. Daudzi pētījumi liecina, ka Punta atradās mūsdienu Somālijā, taču pastāv uzskati, ka tā atradās citur.
Viduslaiku ziemeļu sultanāti
Varsangaļi sultanāts bija valdošais nams galvenokārt Somālijas ziemeļaustrumos, ar dažām daļām dienvidaustrumu Somālijā. Tas bija viens no lielākajiem sultanātiem, kādi jebkad izveidojās šajā teritorijā, un, pieaugot tā spēkam, tas iekļāva sevī Sanāgas reģionu un daļu no valsts ziemeļaustrumu Bari reģiona, apgabalā, kas vēsturiski pazīstama kā Māhira vai Māhiras Krasts. Sultanātu XIII gadsimta beigās Somālijas ziemeļos dibināja somāliešu grupa no Varsangaļi daļas Darodu klana, un tur valdīja Gerada Didina pēcteči. XIX gadsimta beigās tur valdīja ietekmīgais sultāns Mohamuds Ali Šīrs, noturot kontroli pār to dažus no sultanāta visvētrainākajiem gadiem.
Madžīrtīnas sultanāts tika dibināta XVIII gs. vidū. Tas sasniedza augstu statusu nākamajā gadsimtā, kad tur valdīja veiklais bokors (karalis) Osmans Mahamūds. Ar centru Alūlā, tas kontrolēja lielu daļu no ziemeļu un centrālās Somālijas XIX gs. un XX gadsimta sākumā. Politikā uzturēja stabilu tirdzniecības tīklu, noslēdza līgumus ar ārvalstīm un radīja spēcīgu centralizētu varu iekšējā frontē. Madžīrtīnas sultanāts tika gandrīz pilnībā iznīcināts XIX gs. vidū cīņā par varu starp bokoru Osmanu un viņa ambiciozo brālēnu Jusufu Ali Kenadidu. Pēc gandrīz piecu gadu cīņas jaunais pretendents bija spiests doties trimdā uz Jemenu. Desmit gadus vēlāk Kenadids atgriezās no Arābijas pussalas ar Hadrami musketieru bandu un uzticamiem leitnantiem. Ar to palīdzību viņam izdevās uzveikt vietējo Havije klanu un 1878. gadā nodibināt Hobijo sultanātu.
1889.g. beigās bokors Osmans noslēdza līgumu ar Itāliju, pakļaujot savu valstiņu Itālijas protektorātam. Viņa sāncensis sultāns Kenadids bija parakstījis līdzīgu nolīgumu savam sultanātam pirms gada. Abi valdnieki parakstīja protektorātu līgumus, lai sekmētu savu ekspansiju,- tā bokors Osmans meklēja Itālijas atbalstu viņa toreizējai cīņai ar Kenadidu dēļ varas pār Madžīrtīnas sultanātu. Bokors Osmans un sultāns Kenadids arī cerēja izmantot interešu konfliktu starp Eiropas lielvarām, kas vēlējās kontrolēt Somālijas pussalu, taču vairījās no tiešas teritorijas okupācijas ar spēku.
Ar pakāpenisku Eiropas koloniju virzību uz Somālijas ziemeļiem visi trīs sultanāti tika pievienoti Itālijas Somālilendai un Britu Somālilendai XX gadsimta sākumā. Liela daļa no trīs bijušo ziemeļu sultanātu teritorijas tagad ir iekļauta autonomajā Puntlendas reģionā.
Autonomijas izveidošanās
Pēc Somālijas pilsoņu kara uzliesmojuma 1991. gadā, pašmāju satversmes konference notika Garouē 1998. gadā un ilga vairāk nekā trīs mēnešus. Piedaloties apgabala politiskajai elitei, tradicionālajiem klanu vecākajiem (isimiem), uzņēmējiem, inteliģences un citiem sabiedrības pārstāvjiem, tika izveidota autonomā Somālijas Puntlendas Valsts.
Kā noteikts 1. pantā Somālijas Republikas Pārejas laika federālajā hartijā, Puntlenda ir daļa no Somālijas Federālās Valsts. Attiecīgi, reģions tiecas uz somāliešu vienotību un ievēro federālo valdības sistēmu. Atšķirībā no separātiskā Somālilendas reģiona tās rietumu pusē, Puntlenda nav mēģinājusi iegūt starptautisku atzīšanu kā atsevišķa nācija. Tomēr abos reģionos ir viena kopīga iezīme: tie balsta savu varu uz klanu vecākajiem un to organizatoriskā struktūra iet pa līnijām, kas pamatojas uz klanu attiecībām un radniecību. Kopš 1998. gada Puntlendai ir arī ar klanu un vēsturiskās ietekmes sfērām pamatoti teritoriāli strīdi ar Somālilendu par Sūlas un Sanāgas reģioniem, kas reizēm pārauguši asiņainās sadursmēs. 2006.-2009. gadu Somālijas karā Puntlenda nostājās pretislāmistu koalīcijas pusē un ļāva izmantot savu lidostu Galkajo Etiopijas lidmašīnām, kuras bombardēja islāmistu kontrolētos Somālijas dienvidu rajonus. Puntlenda pazīstama pasaulē galvenokārt ar jūras pirātismu, jo tai pieder visgarākais Somālijas jūras piekrastes posms un tā visai vāji to kontrolē.
Juridiskās struktūras Puntlendā sastāv no tiesu varas, likumdošanas varas (Pārstāvju palāta) un izpildvaras (Prezidents un viņa norīkotā Ministru padome). Lai gan iekšēji salīdzinoši mierīgs, reģions pieredzējis īsus politiskos nemierus 2001. gadā, kad toreizējais Puntlendas vadītājs Abdullahs Jusufs Ahmeds, viens no Puntlendas Valsts dibinātājiem un tās pirmais prezidents, gribēja savu termiņu pagarināt. Ahmeds un Džama Ali Džama cīnījās par kontroli pār reģionu, Ahmeds guva uzvaru nākamajā gadā. Ahmeds pildīja savu otro pilnvaru termiņu kā prezidents līdz 2004. gada oktobrim, kad viņš tika ievēlēts par Somālijas prezidentu. Viņam amatā sekoja Mohameds Haši, kurš strādāja līdz 2005. gada janvārim, kad viņš parlamentā zaudēja atkārtotu ievēlēšanu ģenerālim Mohamudam Muse Hersi.
Muses administrācija
2005. gada martā jaunais prezidents Muse aizsāka ambiciozu plānu uzbūvēt lidostu Puntlendas tirdzniecības galvaspilsētā Bosaso, šis projekts tagad ir pabeigts un saucas Bender Kasimas starptautiskā lidosta
2007. gada aprīlī Muse tikās ar šeihu Saudu bin Sakru Al Kasimi, kroņprinci un valdnieka vietnieku Rāselhaimā, Apvienotajos Arābu Emirātos, kad abi līderi parakstīja vienošanos par gaļas eksporta veicināšanu no Somālijas uz AAE, izveidojot speciālu lauksaimniecības dzīvnieku karantīnu. 2008. gada oktobrī Muse parakstīja arī 170 miljonu dirhemu vērtu līgumu ar Dubaijas Lootah Group, lai atbalstītu lidostas, ostas un brīvās ekonomiskās zonas būves Bosaso. Muse norādīja, ka "es uzskatu, ka tad, kad mēs pabeigsim visus šos projektus, mūsu cilvēki iegūs labus veselības pakalpojumus, izglītību un vispārēju labklājību."
Faroles administrācija
2009. gada janvārī Abdirahmans Farole tika ievēlēts par nākamo Puntlendas prezidentu. Stājoties amatā, Farole administrācija sāka vairākas reformas, īpaši drošības un tiesu nozarēs. Lai atbalstītu reģiona tiesu sistēmu, tika pieņemti un apmācīti daudzi jauni prokurori, tiesneši un citi tiesas darbinieki, kā arī papildu cietumsargi. 2010. gada jūlijā Puntlendas Ministru Padome vienbalsīgi apstiprināja jauno pretterorisma likumu, lai efektīvāk rīkotos pret terorismā aizdomās turētajiem un viņu līdzdalībniekiem; tam tika paredzēts izveidot īpašu tiesu reģionā jau esošajā krimināllietu tiesu sistēmā.
Fiskālajā sfērā tika izveidota caurspīdīga, uz budžeta balstīta valsts finanšu sistēma, kura palīdzēja palielināt sabiedrības uzticību valdībai. Ir izstrādāta jaunā reģionālā konstitūcija, kuru pieņēma 2009. gada 15. jūnijā, kas bija solis uz pirmo reizi iespējamo daudzpartiju politiskās sistēmas ieviešanu Puntlendā; šāda sistēma jau pastāv blakus Somālilendas reģionā.
Pieticīgākas bija reformas sociālajā nozarē, īpaši izglītības un veselības aprūpes jomās. Reģionālā valdība ir pieņēmusi darbā vairāk veselības aprūpes darbinieku un skolotāju, ar lieliem plāniem skolu un slimnīcu renovācijā. Viena no nozīmīgākajām reformu iezīmēm notika, kad Puntlendas administrācija 2009. gada maijā radīja Puntlendas Sociālās Labklājības Aģentūru (PASWE), pirmo šāda veida organizāciju Somālijas vēsturē. Aģentūra piedāvā medicīnisku, izglītības un konsultāciju atbalstu neaizsargātajām sabiedrības grupām un indivīdiem, piemēram, bāreņiem, invalīdiem un aklajiem. PASWE uzrauga valde, kas sastāv no teologiem (ulemiem), biznesmeņiem, inteliģences pārstāvjiem un klanu vecākajiem.
Demokratizācijas process
2012. gada 15. aprīlī Puntlendas valdība sāka četru dienu satversmes sapulci, oficiāli ieviešot jauno Puntlendas konstitūciju. Puntlendas Vēlēšanu Komisijas pārraudzīta, konstitūcija bija beidzamais solis reģiona demokratizācijas procesā, un bija plānots, ka tam sekos politisko partiju veidošanās.
2012. gada 12. septembrī Puntlendas Vēlēšanu Komisija paziņoja, ka politisko partiju reģistrācijas process Puntlendā tiek atklāts. 2012. gada 14. novembrī prezidents Farole pavēstīja par jaunas savas partijas Horseed izveidi. Tajā bija vairāk nekā 200 dalībnieku un pārstāvība Puntlendas valdībā, tostarp viceprezidents Abdisamads Ali Šīrs un valsts ministri. Saskaņā ar Faroles teikto, plašāka sabiedrība varēšot pretendēt uz dalību šajā organizācijā, kad tā būs atzīta kā oficiāla partija. Piecas citas politiskas apvienības tika izveidotas pēc mēneša, tostarp Reģionu Ļaužu Apvienība (Ururka Gobolada Umadaha Bahoobey jeb UGUB), Attīstības un Tiesiskuma Partija (Xisbiga Horumarinta iyo Cadaalada jeb Hor-Cad), Midnimo, Saskaņas būve (Talowadaag), un Izglītības Padomes un Attīstības uz Patieso Mērķi Pamats (GAHAYR vai Golaha Aqoonta iyo Horumarinta ee Asaaska Yoolka Runta). Vēlēšanas tika ieplānotas 2014. gada janvārī, taču tās nenotika. Parlamenta deputātus ievēlēja klanu vecākie, pēc tam deputāti izvēlēja spīkeru un prezidentu.
Valsts karogs
2009. gada 22. decembrī Puntlendas parlamenta sesijā Garouē apstiprināja jaunu valsts karogu. Ar 38 no 41 balsīm likumdevēji atbalstīja maiņu, kas ļāva arī izveidot jaunu valsts himnu.
Valsts ģerbonis
Puntlendas ģerbonis sastāv no vairoga vertikāli novietotās Puntlendas karoga krāsās, kura vidū atrodas dīls (tradicionālais trauks piena glabāšanai), simbolizējošs mieru un pienu. Vairogu ietver zeltīta apmale, virs tā zelta vainagkronis, zem tā divi zaļojoši zari. Vairogu tur divi uz pakaļkājām stāvoši zirgi uz līmeniski noliktiem šķēpiem. Šķēpus apvij zelta lente ar uzrakstu angliski "Puntlenda".
Reģioni
Kā noteikts 3. pantā Somālijas Republikas Pārejas laika federālajā hartijā, Puntlenda sastāv no šādiem reģioniem (uzrādot vēlāk izdalītos)
Klimats
Reģionā ir pussauss, karsts klimats un vidējā dienas temperatūra svārstās no 27 līdz 37 °C. Šādos klimatiskos apstākļos ganības kļūst par visefektīvāko zemes izmantošanu lielākajā reģiona daļā. Vērtīgākās ganības ietver Haudas reģionu augstajā plato uz rietumiem no Somālijas Mudugas un Sūlas reģioniem, un zemo Nugālas ieleju. Mērenāka temperatūra, savukārt, ir atrodama tikai ap augstajām kalnu grēdām Bari. Visās citās vietās Puntlendai parasti raksturīgs tropu tuksneša karstums.
Nokrišņu daudzums ir neliels un mainīgs, nav tāda rajona, kas saņemtu vairāk nekā 400 mm lietus gadā. Nomadi galvenokārt paļaujas uz aku ūdens avotiem nekā uz virszemes ūdeni. Ir četri galvenie gadalaiki, ap kuriem grozās lopkopju un zemkopju dzīve, un tos diktē valdošo vēju maiņas. Puntlendas gadalaiki ir:
Izglītība
Ar pilsoņu kara sākšanos Somālijā radās problēmas ar izglītības pieejamību laukos un sievietēm, izglītības kvalitāti un tās finansējumu. Lai risinātu šīs problēmas, Puntlendas valdība izstrādā izglītības politiku. Tā ietveršot abu dzimumu izglītības līniju, kas atbildīšot pasaules standartiem un starptautiskajām konvencijām.
Puntlendas Izglītības Ministrija ir atbildīga par reģiona izglītības vajadzību attīstību un vadību. To vada ministrs Mohamuds Bile Dube. Puntlendas izglītības sistēma ietver divu gadu Agrīno Bērnības Attīstību (ABA), astoņu gadu pamatizglītību (četru gadu ilgu zemāko un četru gadu augstāko pamatskolu) un četrus gadus ilgu vidējo izglītību. Augstākā izglītība ilgst vidēji četrus gadus, reģionā šobrīd ir septiņas galvenās universitātes: Puntlendas Valsts Universitāte Garouē, Puntlendas Valsts Universitāte Galkajo, Bosaso Koledža, Austrumsomālijas Universitāte Kardo, Mogadīšu Universitātes Puntlendas filiāle Bosaso, Māhiras Universitāte, Badanas, Sanāgas un Nugālas Universitāte Lasanodā. Austrumāfrikas Universitātei arī ir sešas filiāles Puntlendā, ar kampusiem Bosaso, Erigavo, Galdogobā, Galkajo, Garouē un Kardo. Tādējādi, izveidota 2-4-4-4 gadu apmācības sistēma. Puntlendas Izglītības Ministrija atzīst arī neformālo izglītību un tehnisko/profesionālo izglītību un kursus kā neatņemamu daļu no reģiona izglītības sistēmas.
No 2005./2006. gada līdz 2006./2007. gadam skolu skaits Puntlendā ievērojami palielinājās — par 137 mācību iestādēm gada laikā. Tajā pašā laikā, klašu skaits reģionā pieauga par 504, par 762 vairāk kļuva skolotāju. Kopējais studējošo skaits palielinājās par 27% salīdzinot ar iepriekšējo gadu, meitenēm tikai nedaudz atpaliekot no zēniem lielākajā daļā reģionu. Augstākā skolēnu reģistrācija bija vērojama ziemeļu Bari reģionā, bet zemākais pieaugums tika novērots mazapdzīvotajā Ainas reģionā. Skolēnu daudzums klasēs un skolās bija gandrīz vienmērīgi sadalīts starp pilsētu un lauku teritorijām, ar nedaudz vairāk skolēniem un skolotājiem pilsētās.
Demogrāfija un reliģija
2015. gadā iedzīvotāju skaitu Puntlendā vērtēja uz aptuveni 4,3 miljoniem cilvēku. Reģionu galvenokārt apdzīvo ļaudis no somāliešu etniskās grupas, īpaši no Harti Darodu klaniem. Ir arī nedaudz Mehri pārstāvju.
Ķieģeļu ielas mikrorajons
Ķieģeļu ielas mikrorajons (sarunvalodā ŽBK, kas atvasināts no vārda dzelzsbetona kombināts lietojuma krievu valodā, kas šajā apkārtnē pastāvēja Latvijas PSR laikā) ir Jēkabpils pilsētas daļa abpus autoceļam A12, dzelzceļa Krustpils-Daugavpils malā.
Šis mikrorajons ir mājvieta Jēkabpils 3. vidusskolai. Kādreiz šeit atradušies arī divi bērnudārzi, šūšanas fabrika un dzelzsbetona kombināts, kura teritorijā pašlaik atrodas kokzāģētava.
TSV Hartberg
TSV Hartberg ir Austrijas futbola klubs no Hartbergas. Klubs ir dibināts 1946. gadā. Pašlaik spēlē Austrijas Bundeslīgā. Mājas spēles komanda aizvada Profertil Arena Hartberg stadionā, kura ietilpība ir 4500 vietu.
2017.—2018. gada sezonā ieguva 2. vietu Austrijas Pirmajā līgā un pirmo reizi iekļuva Austrijas Bundeslīgā. Sākotnēji klubam tika atteikta licence, taču pēc apelācijas apmierināšanas klubs ieguva tiesības spēlēt Bundeslīgā.
Varāni
Varāni (Varanus) ir varānu dzimtas (Varanidae) zvīņrāpuļu ģints, kas apvieno apmēram 70 mūsdienās dzīvojošas sugas. Lielākā daļa sugu dzīvo uz sauszemes, bet ir sastopamas arī kokos un daļēji ūdenī dzīvojošas sugas. Pazīstamākais ir uz sauszemes dzīvojošais Komodo varāns, kas ir arī lielākā mūsdienās dzīvojošā ķirzaka. Zinātniskais nosaukums Varanus veidots no arābu waral (ورل,), arī waran. Angļu nosaukums Monitor nozīmē ‘novērotājs’ jeb ‘brīdinātājs’ — cilvēki senākos laikos ticēja, ka varāns tos brīdina, ja tuvojas krokodils.
Varāni mājo Āfrikā, Āzijas centrālajā daļā un dienvidos, kā arī Malaizijas un Indonēzijas salās, Papua-Jaungvinejā un Austrālijā, kur dzīvo apmēram puse no varānu sugām. Varānu dabīgajā izplatības areālā vietējie iedzīvotāji varānus medī gan ādas, gan arī gaļas dēļ. Lai arī tie vēl nav iekļauti apdraudēto sugu sarakstā, tomēr starptautiskie likumi ierobežo to ķeršanu dabā un tirdzniecību.
Izskats un īpašības
Varāni ir spēcīgi veidotas ķirzakas, ar garu kaklu, masīvu asti, labi attīstītām kājām un gariem nagiem. Tiem ir 9 kakla skriemeļi, šāds pats kakla skriemeļu daudzums ir vēl tikai čūskķirzakām, bet pārējām ķirzakām ir 8 vai mazāks skaits skriemeļu. Varāniem ir arī gara, dziļi šķelta mēle, kas tiek izmantota hemorecepcijai — smaržu uztverei. Varāni var būt ļoti dažāda lieluma. Mazākais ir īsastes pundurvarāns (Varanus brevicauda), kas ir 20 cm garš un kas sver 20 g. Lielākais ir Komodo varāns, kura ķermeņa garums var sasniegt 3 m, bet svars 70 kg.
Uzvedība
Varāni ir aktīvi gaišajā dienas laikā. Gandrīz visas varānu sugas ir plēsīgi gaļēdāji, lai gan dažas sugas barojas ar augļiem, piemēram, Sjerramadres meža varāns (Varanus bitatawa) un olīvzaļais varāns (Varanus olivaceus). Daži lielo sugu varāni barojas arī ar maitu, piemēram, Komodo varāns un ūdens varāns (Varanus salvator) mēdz meklēt apbedītus cilvēkus un baroties ar līķiem. Varāni vairojas, dējot olas, kuru daudzums atkarībā no sugas var būt 7—37. Mātīte olas izdēj koka dobumā vai zemes iedobē un nosedz ar augsni.
Sistemātika
Varānu ģints (Varanus)
Puntlenda
Demogrāfija un reliģija
Puntlendas iedzīvotāju skaita pieauguma temps ir diezgan augsts, kas daļēji saistīts ar cilvēku pieplūdumu no ilgstošas vardarbības skartajiem Somālijas dienvidiem un no tuvējām ziemeļaustrumu Āfrikas valstīm. 2015. gadā 34% no reģiona iedzīvotājiem dzīvoja strauji augošajās pilsētās, galvenās no kurām ir Bosaso, Kardo, Garoue un Galkajo. 22% ir laucinieki un 42% — klejotāji. Aptuveni 70% no iedzīvotāju skaita ir jaunāki par 30 gadiem. Divi procenti skaitās kara bēgļi. Iedzīvotāju blīvums Puntlendā tiek lēsts uz ap 20 cilvēkiem uz km2.
Tāpat kā pārējā Somālijā, islāms ir galvenā reliģija Puntlendas reģionā. Ar dažiem izņēmumiem, visi iedzīvotāji Puntlendā ir musulmaņi. Islāms Puntlendā ir valsts reliģija, aizliegta pāriešana citās reliģijās vai to propagandēšana un likumi tiek saskaņoti ar šariatu.
Transports
Autobusu satiksme darbojas Bosaso, Garouē, Lasanodā, Galkajo un Kardo. Starp reģiona lielākajām pilsētām un tuvākajiem ciemiem ir pieejami arī citāda veida transportlīdzekļi, kā vieglās kravas mašīnas. 2015. gada maijā Puntlendas Darba un transporta ministrijā bija reģistrēti vairāk nekā 70.000 transportlīdzekļu. Puntlendu ziemeļu—dienvidu virzienā šķērso 750 km gara šoseja. Tā savieno galvenās Somālijas pilsētas ziemeļu daļā, ieskaitot Garoui, Bosaso un Galkajo, ar dienvidiem. 2012. gadā Puntlendā tika pabeigta šosejas atjaunošana, kas savieno Garoui ar Galkajo. 2012. gada jūnijā uzsāka šosejas renovācijas projektu starp reģiona galvaspilsētu un Bosaso. Plānos ir arī jaunu ceļu izveide, kuri savienos piekrastes pilsētas ar galveno šoseju. Bosaso atrodas liela osta, kuru uzbūvēja 1980. gadu vidū lopu sūtīšanai uz Tuvajiem Austrumiem. 2012. gada janvārī tika uzsākts tās renovācijas projekts. Iniciatīvas pirmajā posmā notika attīrīšana no atkritumiem un tā tika pabeigta mēneša laikā. Otrais posms būs jūras gultnes padziļināšana ostas rajonā, lai uzņemtu lielākus kuģus, un reāli tas tika uzsākts 2016. gadā ar AAE atnalstu. Pēc ministra Saīda Mohameda Rages vārdiem 2012. gadā, Puntlendas valdība plāno uzsākt ostas attīstības projektu arī Somālilendas apstrīdētajā Lashorejā, kuras antīko ostu bija rekonstrējusi un izmantojusi par bāzi PSRS, līdz 1972. gadā to izpostīja vētra.
Gaisa pārvadājumos vietējās kompānijas piedāvā lidojumus uz dažādām iekšzemes un starptautiskām lidostām, piemēram, Džibuti, Adisabebu, Dubaiju un Džidu; tās arī nodrošina lidojumus hadža un umras svētceļojumiem. Pazīstamākās aviokompānijas Puntlendā ir Jubba Airways, Osob Air un Daallo Airlines, kas darbojas no Bender Kasimas starptautiskās lidostas Bosaso un Abdullaha Jusufa starptautiskās lidostas (agrāk Galkajo lidosta) Galkajo, kā arī citās vietās. 2013. gada septembra beigās uzsāka konkursu Bosaso lidostas atjaunošanas darbiem. Atjaunošana paredz pagarināt lidostas grants skrejceļu no 1800 m uz 2650 m. Skrejceļa platums arī tiks palielināts no 30 m līdz 45 m, un izveidotas 7,5 m platas grants apmales abās pusēs. Puntlendas valdība plāno veikt līdzīgus uzlabojumus arī Garoues starptautiskajā lidostā, Abdullaha Jusufa starptautiskajā lidostā Galkajo un Kardo lidostā.
Bruņotie spēki
Puntlendas Drošības Spēki (PDS) ir autonomā Puntlendas reģiona bruņotie spēki. Komandierus un augstākā līmeņa virsniekus ieceļ kvalifikācijas komisija un apstiprina Ministru Padome. Puntlendas drošības aparātam ir sava neatkarīga militāro tiesu sistēma.
PDS ietver Puntlendas Dervišu Spēkus, to oficiālo paramilitāro nodaļu. Tie darbojas kā policijas spēki, ieskaitot Speciālās aizsardzības vienību.
Ekonomika
Puntlendai ir ap 1500 km gara krasta līnija, kas bagāta ar zivīm un citiem jūras resursiem. Citas ekonomikas aktivitātes reģionā dod lopus, vīraku, mirres, gumiarābiku, pastāv neliela rūpniecība un lauksaimniecība. Vislielākā nozīme ekonomikā ir lopkopībai, kas dod 80% no eksporta vērtības, 40% no IKP un 60% nodarbinātības.
2011. gada decembrī tika atvērts jauns tirgus Dajaha ("Zvaigzne") pie Bosaso ostas pēc iepriekšējā nodegšanas. Bosaso ir arī mājvieta Golis Telecom Somalia, lielākajam telekomunikāciju operatoram ziemeļaustrumu Somālijā. Tas dibināts 2002. gadā ar mērķi apgādāt valsti ar GSM mobilajiem sakariem, fiksētām līnijām un Interneta servisiem, tam ir plašs tīkls, kas aptver visas valsts lielākās pilsētas un vairāk nekā 40 rajonu gan Puntlendā, gan Somālilendā. Vēl pilsētā ir mītne arī Netco. Citi telekomunikāciju uzņēmumi, kas apkalpo reģionu, ir Telcom un NationLink.
2013. gada aprīlī Puntlendas Zivsaimniecības un jūras resursu ministrija oficiāli atklāja jauno zivju tirgu Garouē. Veidots kopā ar Lielbritānijas iestādēm un ANO attīstības programmu, tā ir daļa no lielāka reģionālās attīstības plāna, kurā paredzētas vēl divu būvējamu līdzīgu tirgus vietu aizsākšana gada laikā Galkajo un Kardo. Neviena no šīm pilsētām neatrodas jūras tuvumā.
2014. gada augustā, sadarbībā ar Džibutijas valdību un starptautisku būvniecības uzņēmumu ar galveno mītni Ķīnā, Puntlendas Transporta un jūras ostu ministrija uzsākusi projektu, lai uzbūvētu jaunas jūras ostas.
Naftas izpēte
2000. gados Puntlendas valdība sāka oficiālas pārrunas ar ārvalstu naftas kompānijām par izpētes tiesībām. Reģiona varas iestādes 2005. gada oktobrī piešķīra Range Resources vairākuma akcijas divām lielām licencēm sauszemes minerālu un ogļūdeņražu bloku izpētei, un papildus tam jūras izpētes tiesības. Sauszemes Nugālas un Daroras ielejas bloki aizņem attiecīgi vairāk nekā 14,424 km2 un 24,908 km2. Divus gadus vēlāk Range Resources pārpirka 100% no abiem blokiem un vienlaicīgi nodeva 80% šo akciju Canmex Minerals.
2007. gada janvārī Puntlendas administrācija, kuru tolaik vadīja prezidents Mohamuds Muse Hersi, parakstīja Puntlendas produktu koplietošanas līgumu ar Range Resources Limited un Canmex Minerals meitas kompāniju Canmex Holdings (Bermuda) II Limited.
Pēc pārmaiņām vadībā 2009. gadā, Puntlendas prezidents Abdirahmans Mohamuds Farole centās izmainīt peļņas sadales līgumu ar Range Resources, lai panāktu reģionam izdevīgākus nosacījumus. 2012. gadā Puntlendas valdība deva zaļo gaismu pirmajam oficiālajam naftas izpētes projektam Puntlendā, un Somālijā vispār.
Plašsaziņas līdzekļi
Puntlendai ir savs televīzijas kanāls un studijas. Puntlendas TV un Radio ir sabiedriskās apraides tīkls. Tā galvenā mītne atrodas reģiona galvaspilsētā Garouē. Tīkls arī uztur biroju Londonā. Dibināts 2013. gada aprīlī, Puntlendas TV un Radio apraida teritoriju ar virszemes līdzekļiem. Tas arī raida programmas pasaulei caur satelītu. Radio Puntlenda Eiropā dzirdams īsviļņos 13800 kHz frekvencē. Standarta programmā ir galvenokārt reģionālās attīstības ziņas, sports un izklaide.
2004. gadā dibinātā Radio Garowe ir vietēja radiostacija, kas atrodas Garouē. Stacija raida FM diapazonā un vēsta jaunākās Somālijas ziņas politikā un sabiedrībā. Tā gatavo arī speciālas programmas tiešsaistes lapai Garowe Online.
Radio Gālkajo ir valsts radiostacija. Atrodas Galkajo un agrāk bija pazīstama kā Radio Brīvā Somālija.
Horseed Media 2002. gadā izveidoja somāliešu intelektuāļu grupa Nīderlandē un Somijā. Stacija raida no Bosaso un ieguvusi auditoriju ap 80 000 cilvēku, ar noklājumu 150 km2. Tā uztur arī mājas lapu, kas dienā saņem vairāk nekā 10 000 apmeklējumu. Stacija vairākkārt cietusi no uzbrukumiem un Puntlendas varas iestāžu cenzūras. .
Garouē bāzētā Puntland Post tika izveidota 2001. gadā ar Dānijā mītošo Somālijas pilsoņu pūlēm. Savā tīmekļa vietnē publicē ikdienas iekšzemes un starptautisko ziņu atskaites un analīzi, gan somāliešu, gan angļu valodā, ar uzsvaru uz Puntlendas lietām.
Tu-22М
Pēc PSRS sabrukuma šīs lidmašīnas izmantoja gan Ukrainas, gan Krievijas Federācijas Bruņotie spēki. Krievijas bruņotie spēki tās izmantoja gan Pirmajā, gan Otrajā Čečenijas karā, kā arī Krievijas—Gruzijas karā (2008) un Sīrijas pilsoņu karā 2015. gadā. Tāpat lidmašīnas izmanto raķešu uzbrukumiem Krievijas 2022. gada iebrukumā Ukrainā. 2021. gadā kaujas spējīgas bija 66 Тu-22M3 lidmašīnas.
1A. trolejbusu maršruts (Rīga)
'''1A. trolejbusu maršruts''' bija Rīgas sabiedriskā transporta pagaidu trolejbusu maršruts, kas no 2021. gada 15. marta līdz 31. jūlijam maršruts pilnībā aizstāja 1. autobusu maršrutu un kursēja no Abrenes ielas Rīgas centrā līdz sociālās aprūpes centram "Ezerkrasti" (galapunkta nosaukums „Berģuciems"), Vidzemes priekšpilsētas Berģu apkaimē. Posmu no centra līdz Šmerlim trolejbusi veica, pieslēdzoties kontakttīklam, pārējo maršruta daļu — ar dīzeļģeneratoru.
Maršruta kopējais garums sasniedza 33 km. Virziena Abrenes iela—Berģuciems kopējais garums bija 16 km, bet virziena Berģuciems—Abrenes iela kopējais garums bija 17 km.
Darbdienās pa 1A. trolejbusu maršrutu kursēja 7 trolejbusi, kuri pavisam veica 90 reisus, bet brīvdienās — 3 trolejbusi, kuri pavisam veica 53 reisus. Pasažieru pārvadājumus 1A. trolejbusa maršrutā veica RP SIA "Rīgas Satiksme" 2. trolejbusu parks. Tajā kursēja 18 metrus garie Škoda 27Tr Solaris un Solaris Trollino 18,75 H2 trolejbusi.
Pieturvietas
1A. trolejbusu maršrutā bija 61 pietura, virzienā Abrenes iela—Berģuciems bija 31 pieturas, bet virzienā Berģuciems—Abrenes iela bija 30 pieturas.
Sprukstini
Sprukstini ir ciems Sīļukalna pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 214 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas pasts, pamatskola.
Čiučiši (Lauderu pagasts)
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no vietējas nozīmes autoceļiem, Istras upes kreisajā krastā. Upes pretējā krastā atrodas Zaļesjes pagasta ciems ar tādu pašu nosaukumu - Čiučiši.
Gvena Steisija
Gvendolīna Maksīne Steisija (en) ir tēls dažādos Zirnekļcilvēka komiksos, filmās, televīzijas seriālos un datorspēlēs, kuru radījuši mākslinieks Stīvs Ditko un rakstnieks Stens Lī. Personāžs pirmo reizi parādās The Amazing Spider-Man 31. numurā, kas iznāca 1965. gada decembrī. Gvena Steisija ir Pītera Pārkera pirmā mīlestība un viņa draudzene.
Biogrāfija
Gvena Steisija ir policista Džordža Steisija meita. Viņa ir pabeigusi Empire State University, kur viņa iepazinās ar Pīteru Pārkeru un viņiem izveidojas romantiskas attiecības. Pēc Džordža Steisija nāves, kurā Gvena vaino Zirnekļcilvēku, Gvena aizceļo uz Eiropu un pieprasa lai Pīters viņu bildina. Vainas apziņas dēļ Pīters to nedara. Gvena atbrauc atpakaļ uz Ņujorku un atsāk attiecības ar Pīteru.
Filmas
Gvenas Steisijas tēls ir izmantots filmās, komiksos, multiplikācijas filmās un datorspēlēs. Sema Reimi filmā "Zirnekļcilvēks 3" viņu attēloja amerikāņu aktrise Braisa Dalasa Hauarda, savukārt Marka Veba filmās "Apbrīnojamais Zirnekļcilvēks" un "Apbrīnojamais Zirnekļcilvēks 2" - Emma Stouna.
Sojuz TMA-11M
Sojuz TMA-11M (ru) bija Krievijas kosmosa kuģis apkalpes nogādāšanai uz Starptautisko kosmisko staciju (SKS). Tas palaists orbītā 2013. gada novembrī. Uz Zemes atgriezās 2014. gada maijā.
Pirmoreiz vēsturē ar Sojuz TMA-11M kosmosā nogādāta olimpiskā lāpa (bez iedegtas uguns) 2014. gada Ziemas Olimpiskajām spēlēm. Tā 9. novembrī tika iznesta atklātā kosmosā un 11. novembrī nogādāta apakaļ uz Zemes ar kosmosa kuģi Sojuz TMA-09M.
Apkalpes
Kuģa Sojuz TMA-11M apkalpe augšupceļā un lejupceļā:
Dublējošā apkalpe:
Lidojuma gaita
Sojuz TMA-11M tika palaists 04:14:15 UTC ar nesējraķeti Sojuz-FG no Baikonuras kosmodroma 1. starta laukuma 5. palaišanas iekārtas ("Gagarina starta").
Ar SKS kosmosa kuģis saslēdzās 7. novembrī 10:28 UTC (6 stundas 14 minūtes pēc starta) pie Rassvet moduļa. Tuvošanās un saslēgšanās operācijas notika automātiskā režīmā.
No stacijas Sojuz TMA-07M atvienojās 22:36 UTC. Zemi nolaižamais aparāts sasniedza 14. maijā 01:57 UTC Kazahstānā 147 km uz dienvidaustrumiem no Žezkazganas. Lidojuma ilgums bija 187 dienas 21 stunda 44 minūtes.
Ēriks Durms
Ēriks Durms (dzimis ) ir Vācijas futbolists, aizsargs, Vācijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada pārstāv Vācijas Bundeslīgas klubu Frankfurtes "Eintracht".
Stefāns Da Kosta
Stefāns Da Kosta (dzimis 1989. gada 11. jūlijā) ir franču hokejists, centra uzbrucējs, Francijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2020) spēlē KHL klubā Kazaņas "Ak Bars".
Ēriks Durms
Karjeru uzsācis tādos Vācijas klubos kā 1. FSV Mainz 05, Dortmundes "Borussia". 2014. gadā debitēja Vācijas futbola izlasē un tajā pašā gadā izcīnija Pasaules kausu.
Stefāns Da Kosta
Profesionāls hokejists ir arī Stefāna brālis Tedī.
Ēriks Durms
Sasniegumi
Borussia Dortmund
Stefāns Da Kosta
Spēlētāja karjera
Savus pirmos soļus hokejā Da Kosta spēra Francijā, spēlējot dažādās junioru līgās. 2006. gada vasarā hokejists pārcēlās uz Ziemeļameriku, pievienojoties NAHL klubam Teksasas "Tornado". Nākamās divas sezonas Stefāns aizvadīja USHL junioru līgā, taču 2009. gada vasarā uzsāka studēt, paralēli spēlējot NCAA čempionātā.
Ēriks Durms
Sasniegumi
Frankfurtes Eintracht
Stefāns Da Kosta
Spēlētāja karjera
2011. gada 30. martā Da Kosta parakstīja līgumu ar NHL klubu Otavas "Senators", tā rindās aizvadot četras spēles. 2011.—12. sezonā francūzis "Senators" rindās aizvadīja jau 22 spēles, atlikušo sezonas daļu pavadot AHL. Nākamajās divās sezonās gan Dā Kostam "Senators" rindās nostiprināties neizdevās, lielāko sezonas daļu aizvadot Bingemtonas "Senators" rindās.
Ēriks Durms
Sasniegumi
Vācija
1986. gada FIFA Pasaules kausa komandu sastāvi
Rakstā uzskaitīti visu 1986. gada FIFA Pasaules kausa dalībvalstu komandu sastāvi.
Stefāns Da Kosta
Spēlētāja karjera
2014. gada jūlijā atgriezās Eiropā, noslēdzot viena gada līgumu ar Maskavas CSKA. Pirmo sezonu CSKA rindās Da Kosta noslēdza ar 62 punktiem, būdams otrs rezultatīvākais komandas spēlētājs aiz Aleksandra Radulova. Nākamajās divās sezonās savainojumu dēļ CSKA rindās aizvadīja vien 24 spēles sezonā. CSKA spēlēja līdz 2017. gada vasarai, pēc kuras pievienojās Genève-Servette HC.
Francijas izlases rindās spēlējis astoņos Pasaules čempionātos.
1986. gada FIFA Pasaules kausa komandu sastāvi
Bulgārija
Treneris: Ivans Vucovs
🇰🇷 [[south korea national football team|south korea]]
Treneris: Kim Jung-nam
Treneris: Enco Bearcots
Treneris: Gijs Tiss
Irāka
Treneris: Evaristu de Masedu
Mērija Džeina Votsone
Mērija Džeina Votsone jeb MJ (en) ir tēls dažādos Zirnekļcilvēka komiksos, kuru radījuši mākslinieks Stīvs Ditko un rakstnieks Stens Lī. Personāžs pirmo reizi parādās The Amazing Spider-Man 25. numurā, kas iznāca 1965. gada jūnijā. Mērija Džeina Votsone ir Pītera Pārkera draudzene un vēlāk sieva. Mērijas tēls ir izmantots filmās, komiksos, multiplikācijas filmās un datorspēlēs. Filmās viņu attēloja aktrise Kirstena Dansta.
1986. gada FIFA Pasaules kausa komandu sastāvi
🇲🇽 [[mexico national football team|mexico]]
Treneris: Bora Milutinovičs
Mērija Džeina Votsone
1987. gadā The Amazing Spider-Man Anual 21. numurā Pīters un Mērija apprecējās, bet kopš 2007. gada komiksu sērijas One More Day neviens to vairs neatceras.
1986. gada FIFA Pasaules kausa komandu sastāvi
Treneris: Kajetano Rē
Treneris: Anrī Mišels
🇨🇦 [[canada national football team|canada]]
Treneris: Tonijs Veiterss
Treneris: Valērijs Lobanovskis
Treneris: Ģerģs Mezejs
Treneris: Rābahs Saadāns
Treneris: Tele Santana
Treneris: Migels Munjoss
Treneris: Billijs Bingems
Treneris: Zeps Pionteks
Treneris: Alekss Fergusons
🇺🇾 [[uruguay national football team|uruguay]]
Treneris: Omars Borrass
Treneris: Francs Bekenbauers
Treneris: Bobijs Robsons
Treneris: Antonī Pehničeks
Treneris: Žuzē Torrešs
Vārnas Pēda
Vārnas Pēda jeb Isapóómahksika (dzimis ap 1821—1830 — miris ) bija viens no ievērojamākajiem un ietekmīgākajiem siksiku jeb blekfītu virsaišiem. Viņa siksiku vārda pilnais tulkojums Vārnas Indiāņu Lielā Pēda ērtības labad tika tulku saīsināts. Cieņu ieguva kā bezbailīgs karotājs, taču, būdams virsaitis, nopietnus konfliktus centās risināt miera ceļā.
Bērnība
Vārnas Pēdas vecāki piederēja kainu ciltij,— vienai no trim siksiku ciltīm. Viņa pirmais vārds pēc piedzimšanas bija (Kas) Šauj Tuvu. Tēvs krita sadursmē ar apsarokiem, kad zēnam bija pieci gadi, un māte apprecējās ar siksiku virsaiti Daudz Vārdu (Akay-nehka-simi), kurš adoptēto dēlu nosauca par Lāča Garu (Kyi-i-staah). Viņš uzauga virsaiša Trīs Saules (No-okskatos) kopienā, kas bija viena no trim visietekmīgākajām siksiku kopienām. Vārdu Vārnas Indiāņu Lielā Pēda ieguva jaunībā pēc veiksmīga karagājiena.
Kļūšana par virsaiti
Līdz 20 gadu vecumam Vārnas Pēda jau bija piedalījies 19 kaujās, kurās tika daudzkārt ievainots. 1865. gadā mira kopienas virsaitis Trīs Saules, un tā sadalījās divās daļās. 27 tipi par vadošo virsaiti izvēlējās Trīs Saules jaunāko dēlu Mazo Balto Suni, bet 21 tipi Vārnas Pēdu. 1869. gadā gripas epidēmijas laikā Mazais Baltais Sunis mira, un viņa kopiena atpakaļ apvienojās ar Vārnas Pēdas ļaudīm. Tādējādi viņš kļuva par virsaiti vienai no trim vadošajām siksiku kopienām.
Vārnas Pēda bija viens no turīgākajiem virsaišiem. 1870. gados viņam piederēja vismaz 400 zirgu liels ganāmpulks. Devīgums bija viena no īpašībām, kuru līdzenumu ciltis vērtēja ļoti augsti. Vārnas Pēda vienmēr nabadzīgām ģimenēm aizdeva zirgus priekš pārcelšanās, transportēšanas vai citām vajadzībām, kā arī dalījās ar medījumu. Cilts ļaudis virsaiti dēvēja par Savu Ļaužu Tēvu (Manistokos).
Ģimene
Siksiku tradīcijas pieļāva daudzsievību, un Vārnas Pēdai bija desmit sievas. No daudzajiem bērniem galvenokārt eiropiešu ievazāto epidēmiju dēļ tikai četri sasniedza pilngadību. Viens no viņa dēliem krita kaujā ar līdzenumu krī.
Kad ar krī cilti bija noslēgts miers, Vārnas Pēdas sieva 1873. gadā krī nometnē ieraudzīja jaunieti, kas ārēji ļoti atgādināja kritušo dēlu. Virsaitis to pieņēma savā ģimenē, un nosauca sava mirušā dēla vārdā par Vilka Tievām Kājām (Makoyi-koh-kin). Adoptētais dēls, plašāk pazīstams kā Paundmeikers jeb (Kas) Taisa Aploku, kļuva par vienu no pazīstamākajiem krī virsaišiem. Savā ciltī Paundmeikers atgriezās turīgs, jo tika bagātīgi apdāvināts ar zirgiem. 1886. gadā Vārnas Pēda atsaucās uz Kanādas premjerministra ielūgumu apmeklēt Otavu. Viņš cerēja, ka vizītes laikā būs izdevība lūgt piedošanu par adoptēto dēlu Paundmeikeru, kurš bija apcietināts par iesaistīšanos 1885. gada karā, kas pazīstams kā Saskačevānas sacelšanās.
Vārnas Pēda ar cieņu izturējās pret kristiešu misionāriem. Viņš arī mudināja tautiešus ievērot sabatu un pievērsties kristietībai, kā arī labprāt piekrita kristīt savus izdzīvojušos bērnus.
Attiecības ar lakotiem
1876. gadā Vārnas Pēda atteica lakotu, šaijenu un arapahu sūtņiem pievienoties karā pret Savienoto Valstu armiju. Šīs ciltis bija seni siksiku ienaidnieki, un virsaitis piedraudēja piebiedroties amerikāņiem, ja to sūtņi vēlreiz ieradīsies blekfītu zemēs. Neraugoties uz draudiem un ienaidu, viņš simpatizēja lakotu cīņai, īpaši pēc to uzvaras pār ģenerāli Kasteru Mazajā Bighornas kaujā.
Kad Sēdošā Bizona brulē lakotu kopiena rada patvērumu Kanādā, Vārnas Pēda tikās ar Sēdošo Bizonu. Ceremoniāli ar miera pīpi tika noslēgts miers, tādējādi simboliski izbeidzot gadu desmitiem ilgās savstarpējās sadursmes. Sēdošais Bizons turpmāk uzskatīja Vārnas Pēdu par draugu, un viņa vārdā nosauca savu dēlu.
Pēdējie gadi
1885. gadā Vārnas Pēda atteicās ņemt līdzdalību metisu nācijas karā pret Kanādas valdību, kurā piedalījās arī indiāņu ciltis asiniboini un krī. Neapšaubāmi, viņa simpātijas bija krī pusē, kurus vadīja Lielais Lācis un adoptētais dēls Paundmeikers. Lai arī Kanāda cieta militāru sakāvi, sacelšanās dalībniekiem nebija resursu karadarbības turpināšanai. Acīmredzot pieredzējušais virsaitis saprata, ka šajā karā uzvarēt nav iespējams.
1887. gadā Vārnas Pēda atbalstīja kainu augstākā virsaiša Sarkanās Vārnas centienus atturēt jaunos karotājus no sirojumiem pret atsinu indiāņiem. Nākamajā gadā viņš devās uz Montānu, kur nesekmīgi mēģināja noslēgt mieru ar asiniboiniem.
Vārnas Pēda mira rezervātā no tuberkulozes 1890. gadā. Viņa bērēs piedalījās ap 800 siksiku, kā arī Kanādas valdības amatpersonas. Virsaiša turpmākos pienākumus uzņēmās adoptētais brālis Trīs Bizoni.
Kārlis Teihmanis
Kārlis Teihmanis (dzimis Saldū, miris 1994. gadā) bija latviešu aktieris.
Bijis Nacionālā teātra aktieris.