cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Viļāni (stacija)
Vēsture
Viļāni atklāti 1901. gadā kā dzelzceļa līnijas Ventspils—Maskava stacija. Sākotnējā koka stacijas ēka Pirmā pasaules kara laikā netika skarta, pēc kara izremontēta, bet Otrajā pasaules karā nopostīta. Tagadējā stacijas ēka uzcelta 1951. gadā. 1995. gadā pie Viļānu dzelzceļa stacijas tika atklāta piemiņas plāksne totalitārā režīma genocīda upuriem.
Ar Kultūras Ministrijas 1998. gada 29. oktobra rīkojumu Nr. 128 Viļānu dzelzceļa stacija ir apstiprināta kā vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis (Valsts aizsardzības Nr. 5873).
1950. gados no Viļānu stacijas izbūvēts šaursliežu dzelzceļš uz kūdras fabriku (Viļānu purvu); tas pastāvējis apmēram 20 gadus.
Arnolds Vēverbrants
Arnolds Vēverbrants (1900—1952) bija latviešu ārsts neirologs, Baltijas Universitātes lektors.
Dzīvesgājums
Dzimis 1900. gada 21. jūnijā Palsmanes pagastā krodzinieka Augusta Vēverbranta un viņa sievas Zelmas, dzimušas Zariņas, ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas I vidusskolā, studēja Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātē (1922—1929) Strādāja par Rīgas pilsētas 1. slimnīcas ārstu (1930—1932), Nervu klīnikas asistentu (1933—1939), Nervu klīnikas vadītāju (1939—1940) un virsārstu (1940—1944). 1943. gadā aizstāvēja dr. med. disertāciju "Eksperimentāli pētījumi par plazmohīna un atebrīna darbību uz centrālo nervu sistēmu".
Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā kopā ar ģimeni devās bēgļu gaitās uz Vāciju sākumā strādāja bēgļu nometnēs, tad bija UNRRAS medicīniskās daļas vadītājs Lipštatē, bet no 1948. gada pārzināja DP medicīnisko aprūpi Ziemeļreinā-Vestfalē, blakus tam būdams arī Baltijas Universitātes lektors (1946—1949).
1950. gadā pārcēlās uz ASV, miris 1952. gada 9. februārī Bostonā.
Davide Ballerīni
Davide Ballerīni (it; dzimis Kantu) ir Itālijas šosejas riteņbraucējs, pārstāv UCI WorldTeam komandu .
Karjera
2018. gada maijā viņš pirmoreiz tika iekļauts komandas sastāvā startam kādā lielajā tūrē — 2018. gada Giro d'Italia. 2019. gadā viņš uzvarēja Minskā notiekošo Eiropas spēļu riteņbraukšanas grupas brauciena sacensībās. 2021. gada 27. februārī Ballerīni uzvarēja Omloop Het Nieuwsblad sacensībās.
Personīgā dzīve
Davide Ballerīni nav radniecisku saišu ar divkārtējo Parīze—Rubē uzvarētāju Franko Ballerīni.
Britu—amerikāņu karš
Britu—amerikāņu karš jeb '''1812. gada karš''' (en) bija militārs konflikts starp ASV un Apvienoto Karalisti, tās Ziemeļamerikas kolonijām un Amerikas pamatiedzīvotāju sabiedrotajiem. Konflikts ilga divus ar pusi gadus no 1812. gada jūnija līdz 1815. gada februārim. ASV un Kanādā šis tiek uzskatīts par atsevišķu karu, savukārt Eiropā tas tiek uzskatīts par Napoleona karu daļu. Tika atrisinātas vairākas problēmas, kas bija saglabājušās no ASV Neatkarības kara, tomēr kara rezultātā nenotika robežu maiņa. Strap kara iemesliem tiek minēta britu mēģinājumi ierobežot ASV tirdzniecību, britu Karaliskās Jūras kara flotes veiktā amerikāņu jūrnieku vervēšana, ASV vēlme paplašināt savu teritoriju.
Spēku samērs
1812. gada militārais konflikts starp Lielbritāniju un ASV nebija viens no tiem kariem, kas sevī ietvēra samērā plašu militārpersonu skaitu. Sākoties karam, ASV armija sastāvēja tikai no nepilniem 12 000 karavīru, kamēr Britu impērijas pusē — Kanādas teritorijā — bija izvietoti tikai apmēram 7000 karavīru. Tam par iemeslu kalpoja fakts, ka tajā laika posmā Lielbritānijas militārais potenciāls lielākoties tika pavērsts pret Francijas karaspēku Eiropā, kur paralēli risinājās Napoleona kari.
Mātras
Mātras ir ciems Kuldīgas novada Ēdoles pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā Vankas kreisajā krastā pie autoceļa V1271 3 km no pagasta centra Ēdoles, 21 km no novada centra Kuldīgas un 169 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Mātru pusmuižas (Matern) centru.
2017. gada Francijas prezidenta vēlēšanas
2017. gada Francijas prezidenta vēlēšanās par 25. Francijas prezidentu tika ievēlēts Emanuels Makrons no En Marche!. Vēlēšanas notika divās kārtās: 23. aprīlī bija pirmā kārta, kurā sacentās visi 11 kandidāti, otrā kārta notika 7. maijā, un tajā sacentās pirmās kārtas pirmo divu vietu ieguvēji Emanuels Makrons un Marina Lepena.
Iepriekšējais prezidents Fransuā Olands no Sociālistiskās partijas varēja kandidēt uz otro termiņu, taču 2016. gada 1. decembrī paziņoja, ka zemo reitingu dēļ to nedarīs. Viņš kļuvis par pirmo Piektās republikas prezidentu, kas nav kandidējis uz otro termiņu.
Rezultāti
Pirmajā kārtā kandidēja vienpadsmit kandidāti. Vēlēšanās piedalījās 77,77% balsstiesīgo, kas ir nedaudz mazāk kā iepriekšējajās prezidenta vēlēšanās. Otrajai kārtai kvalificējās Emanuels Makrons, kurš ieguva 24,01% balsu, un Marina Lepena, kas ieguva 21,30% balsu.
Trešajā un ceturtajā vietā palika Republikāņu kandidāts Fransuā Fijons un Nepakļāvīgās Francijas Žans Liks Melanšons, iegūstot attiecīgi 20.01% un 19,58% balsu. Atšķirībā no citu gadu vēlēšanām, ne Republikāņu, ne Sociālistiskās partijas kandidāts neiekļuva vēlēšanu otrajā kārta.
Zeinaba Memmedjarova
Zeinaba Memmedjarova (az; dzimusi Sumgajitā) ir Azerbaidžānas starptautiskā lielmeistare šahā (2003).
2017. gada Francijas prezidenta vēlēšanas
Rezultāti
Otrajā kārtā, kurā sacentās Emanuels Makrons un Marina Lepena, piedalījās 74,56% balsstiesīgo, kas ir nedaudz mazāk kā pirmajā kārtā. Emanuels Makrons uzvarēja, iegūstot 66,1% balsu.
Pirmā kārta
Līdz 2017. gada janvārim vadošie kandidāti aptaujās bija Nacionālās frontes kandidāte Marina Lepena un Republikāņu kandidāts Fransuā Fijons. Taču janvāra beigās Fijona reitings nokritās, jo atklājās, ka viņš pieņēmis fiktīvos darbos savus radiniekus. Fijonu apdzina Emanuels Makrons no En Marche!, kurš ieguva līdzīgu atbalstītāju daudzumu kā Lepena. Sociālistiskās partijas priekšvēlēšanu kārtā par viņu kandidātu tika izvirzīts Benuā Amons, kurš aptaujās ieņēma ceturto vietu. Pēc veiksmīgas dalības prezidenta amata kandidātu televīzijas debatēs marta beigās Nepakļāvīgās Francijas kandidāts Žans Luks Melenšons apdzina Amonu un aptaujās atradās tieši aiz Fijona.
Zeinaba Memmedjarova
Biogrāfija
Daudzkārtējā Azerbaidžānas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāja (2001, 2007, 2008, 2015). 2021. gada maijā izcīnījusi 3. vietu Azerbaidžānas sieviešu šaha čempionātā.
2017. gada Francijas prezidenta vēlēšanas
Otrā kārta
Aptaujas rādīja, ka otrajā kārtā Makronam bija lielākas izredzes uzvarēt nekā Lepenai.
Zeinaba Memmedjarova
Biogrāfija
Pārstāvējusi Azerbaidžānas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2003. gadā Memmedjarovai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Precējusies, ģimenē ir dēls.
Pielietojamā improvizācija
Pielietojamā improvizācija ir termins, kas apzīmē metožu, tehniku un domāšanas veida kāds tiek izmantots Improvizācijas teātrī (arī dejā, džezā) izmantošanu ārpus skatuves vajadzībām. Citiem vārdiem sakot, kā savā ikdienas dzīvē un darbā domāt un rīkoties kā improvizatoram. Pielietojamās improvizācijas apvienība (Applied improvisation network) pielietojamo improvizāciju definē šādi: Pielietojamā improvizācija principus, rīkus, treniņus, prasmes un domāšanas veidu, ko veido komēdija, džezs un teātris, izmanto ne skatuves nolūkiem vai teātra nolūkiem. . Dudeck, T.R. McClure, C. pielietojamo improvizāciju definē šādi: Pielietojamā improvizācija (“applied improvisation”) ir termins, ko bieži lieto, lai aptvertu improvizācijas teātra pielietojamību nevis izrādēs un uz skatuves, bet gan izmantot tā teorijas, metodes un uzdevumus, lai pilnveidotu pielāgošanās spēju dažādās struktūrās, veidotu jaunu domāšanas veidu un virkni citu iekšējo un starppersonu saskarsmes prasmju, kas nepieciešamas mūsdienu dinamiskajā pasaulē.
Pamata ideoloģija
Pielietojamā improvizācija izmanto šādus improvizācijas teātra pamata principus:
Fokuss uz šeit un tagad
Improvizācija ir vērsta nevis par plānošanu uz priekšu, kaut kad nākotnē, bet gan uz 100% atrašanos šeit, šajā mirklī un situācijā. Šo pašu principu izmanto arī psihodrāmā un Geštalta terapijā. Būtisks elements ir spēt klausīties sarunas partnerī klātesoši. Tas nozīmē, ka mēs neklausāmies, lai atbildētu, bet gan, lai sadzirdētu. Šāda pieeja ļauj pilnībā atrasties šajā mirklī un nedomāt (neizdomāt) to, kas vēl nav noticis.
Jā, un .. pieeja
Ar šo tiek saprasta "piedāvājumu" pieņemšana jeb akceptēšana. Citiem vārdiem, jebkam, kas notiek šobrīd tiek teikts "jā". Savukārt "un" daļa nozīmē, ka tālākā rīcība tiek veidota balstoties uz tikko akceptēto piedāvājumu jeb notikumu. Notiek situācias attīstīšana, jaunu ideju vai risinājumu radīšana. Ikdienā dzirdot "Jā, bet..." ir saprotams, ka tas nozīmē nē, tikai pieklājīgā formā. Tas ir saprotami, jo "Jā, un..." nozīmē pārmaiņas un tām cilvēki mēdz baidīties. Kīts Džonstons (Keith Johnstone) šo apraksta šādi: "Ir cilvēki, kuri lielākoties saka "Jā" un ir cilvēki, kuri lielākoties saka "Nē". Pirmie tiek atalgoti ar piedzīvojumiem, kurus tie pieredz. Otrie tiek atalgoti ar drošību, ko tie saglabā."
Likt skatuves partnerim izskatīties labi
Improvizācija vienmēr ietver sadarbību ar citiem cilvēkiem. Pat ja improvizators uz skatuves ir viens, viņš sadarbojas ar skatītājiem. Šāda sadarbība var būt veiksmīga vien tādā situācijā, kad visi iesaistītie jūtas komfortabli. Tas nozīmē, ka nepieciešams ieklausīties vienam otrā, pieņemt vienam otra idejas un piedāvājumus un kopumā censties otram likt justies komfortabli, pieņemtam un sadzirdētam. Tas nozīmē, ka jānoliek malā savs "ES" un centrā jāieliek "TU". Uz īsu mirkli nospiežot savu ego mazliet zemāk kā atalgojums nāk daudz veiksmīgāka un efektīvāka sadarbība. Jo pieredzējušāks improvizators, jo labāk viņš spēj nevis tikai fokusēties uz sevi, bet gan pamanīt kad komandas biedram nepieciešams atbalsts. Nevis norādīt uz viņa kļūdām, bet atrast veidu, kā viņu atbalstīt.
Pielietojamā improvizācija Latvijā
Pasaulē pielietojamo improvizāciju pazīst jau no aptuveni 2010.gada. Sākotnēji populārāka šī pieeja bija ASV un Lielbritānijā. Pēdējos gados tā sāk kļūt daudz pieejamāka arī citur Eiropā un Latvijā. Pielietojamās improvizācijas metodes uzņēmējdarbībā izmanto un atzīst tādi pasaules milži kā IBM, Google, LinkedIn un citi. Latvijā pielietojamā improvizācijas aizmetņi parādās ap 2015.gadu. Kaspars Breidaks no Spiediens (improvizācijas šovs) izveido "Dzīvesprieka skolu", kuras mērķis ir improvizatoru treniņus piedāvāt kā ikdienas treniņus ikvienam, savas labsajūtas paaugstināšanai. Vēlāk parādās arī komunikācijas un runas treniņi, kuros tiek pielietotas improvizācijas teātra metodes ar fokusu - runāt ārpus skatuves (Improwise, LevelUp). Kā precīza un fokusēta metode biznesam un indivīdiem - pielietojamā improvizācija - sadarbojoties ar pasaules pielietojamās improvizācijas apvienību, tiek definēta un ieviesta Latvijā 2019.gadā (Runas Rāmis, Aija Iesalniece)
Konno
Konno (japāņu: 金野, 今野 vai 紺野) ir japāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Israel Weapon Industries
Israel Weapon Industries ir Izraēlas privātā kompānija, kura specializējas šaujamieroču izstrādē, ražošanā un pārdošanā. Kompānija tika izveidota 2005. gadā pēc rūpnīcas "Magen", kura piederēja valsts militārajam koncernam "Israel Military Industries", privatizācijas. Rūpnīca tika pārdota privātajam uzņēmējam Sami Kacavu 2005. gada februārī.
Lietotāji
Galvenie produkcijas lietotāji ir Izraēlas specdienesti un Izraēlas Aizsardzības armija.
Produkcija
Plaši pazīstami šādi kompānijas produkti:
Apmācība
Nacionālās aizsardzības projekta ietvaros, IWI vada antiterorisma nodarbības Izraēlas iedzīvotāju sagatavošanai. Ārvalstu pasūtītājiem IWI piedāvā apmācību antiterorisma apkarošanā un īpaši ievainojamu objektu un augsta ranga amatpersonu aizsardzībā. Mēneša laikā klienti veic apmācības kursus Izraēlas teritorijā.
Krievu aizsardzība
Krievu aizsardzība (krievu partija) ir šaha atklātne, kas sākas ar gājieniem: '''1. e2-e4 e7-e5 2. Zg1-f3 Zg8-f6'''.
Tā pieder pie atklātām atklātnēm un tai ir piešķirti Šaha atklātņu enciklopēdijas kodi no C42 līdz C43.
Vēsture
Atklātne pazīstama kopš 17. gadsimta. Sākotnēji, zemāk aprakstītās atklātnes kļūdas dēļ, atklātne tika uzskatīta par nekorektu. Tikai 1830. gados A. Petrovs atrada, ka uz 3. Zxe5 pareizi jāspēlē 3. ... d6. Aktīvu dalību atklātnes izstrādē ņēma arī cits krievu šahists K. Janišs, kas 1842. gadā žurnālā Le Palamède publicēja plašu atklātnes analīzi. Atzīstot krievu meistaru nopelnus atklātnes izstrādē tā ieguva nosaukumu krievu aizsardzība. Plaši tiek lietots arī tās otrs nosaukums Petrova aizsardzība.
Stratēģiskā ideja
Atklātnes stratēģiskā ideja ir tūlītējs pretuzbrukums bandiniekam e4 ar domu pārņemt iniciatīvu. Precīzi spēlējot baltajiem parasti izdodas saglabāt atklātnes priekšrocības. Šī atklātne ir daudzu spēcīgu lielmeistaru atklātņu repertuārā.
Atklātnes kļūda
Krievu aizsardzībā iesācēji bieži pieļauj kļūdu, kas ātri noved pie partijas zaudējuma: '''1. e2-e4 e7-e5 2. Zg1-f3 Zg8-f6 3. Zf3xe4 Zf6xe4?''' Pirmā kļūda! (pareizi 3. ... d6 un tikai pēc 4. Ze5-f3 Zf6xe4. 4. Dd1-e2! Ze4-f6?? Otra izšķirošā kļūda. Pēc 4. ... d7-d6 zaudēts tiktu tikai bandinieks. 5. Ze5-c6+! ar dāmas ieguvumu (skat. diagrammu).
Amansiu Fortišs
Amansiu Žuze Pintu Fortišs (pt; dzimis ) ir Angolas futbolists, pussargs. Kopš 2018. gada spēlē Latvijas Virslīgas kluba FK Ventspils sastāvā.
Stūres iela (Rīga)
Stūres iela ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, Iļģuciemā. Tā sākas krustojumā ar Motoru ielu un beidzas krustojumā ar Lidoņu ielu. Stūres iela sastāv no divām braukšanas joslām. Visā garumā iela klāta ar asfalta segumu, tās kopējais garums ir 400 metri.
Vēsture
Stūres iela pirmoreiz Rīgas adrešu grāmatā minēta 1935. gadā ar savu tagadējo nosaukumu, kuru tā saglabājusi līdz pat mūsdienām.
Ielas raksturojums
Stūres iela ir 400 metrus gara iela Iļģuciema apkaimes ziemeļaustrumos. Tā sākas krustojumā ar Motoru ielu un iet ziemeļrietumu virzienā. Nekrustojoties ar citām ielām, Stūres iela beidzas krustojumā ar Lidoņu ielu. Ielā daudzstāvu dzīvojamo ēku apbūve.
Ielu savienojumi
Stūres iela ir savienota ar šādām ielām:
Smolvuda ūdenskrātuve
Smolvuda ūdenskrātuve (en) ir ūdenskrātuve Labradoras pussalās Kanādā, izbūvēta Čērčilas upes baseinā. Pēc platības otra lielākā ūdenskrātuve pasaulē pēc Voltas ūdenskrātuves un 10. lielākā ūdenstilpe Kanādā. Administratīvi ietilpst Ņūfaundlendas un Labradoras provincē. Nodēvēta par godu provinces pirmajam premjerministram Džozefam Smolvudam (Joseph Roberts Smallwood). Izbūvēta Čērčilfolsas hidroelektrostacijas darbināšanai.
Atšķirībā no citām ūdenskrātuvēm, Smolvuda ūdenskrātuve uzbūvēta nevis ar vienu aizsprostu, bet ar 88 dambjiem 64 km kopgarumā, kas pacēla ūdens līmeni pie dambjiem par 8,3 m. Augstākais no dambjiem ir 36 m augsts. Pati Čērčilfolsas spēkstacija ierīkota pazemē klinšu masīvā 300 m dziļumā lejpus Čērčilas ūdenskrituma. Spēkstacijas jauda ir 5,428 MW, kas ir otra jaudīgākā Kanādā un 16. pasaulē. Gadā tiek saražotas 35 000 gigavatstundas enerģijas. Stacijas būvniecība izmaksāja 946 miljonu Kanādas dolāru.
Ūdenskrātuve un spēkstacija izbūvēta laika posmā no 1966. līdz 1974. gadam, aizsprostojot Čērčilas upi 8 km augšpus 75 m augstajam Čērčilas ūdenskritumam. Būvniecības rezultātā tika applūdināta plaša purvaina teritorija Labradoras plato pazeminājumā, ieskaitot lielos Osokmanuana, Lobstika un Mičikamau ezerus.
Macujama
Macujama var būt:
Beļava
Beļava, agrāk arī Beļava I, ir ciems Gulbenes novada Beļavas pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidusdaļā pie autoceļa V410 11 km no novada centra Gulbenes un 191 km no Rīgas. Beļavā atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, bibliotēka, bērnudārzs «Zvaniņš», feldšeru-vecmāšu punkts, pasts, frizētava, veikals. Apdzīvotā vieta izveidojusies pie vēsturiskās Beļavas pagasta valdes un vecās Kantora skolas 4,5 km uz dienvidiem no bijušās Beļavas muižas (tagad — Pilskalns). Izaugusi pēckara gados kā ciema padomes un kolhoza «Pilskalns» ciemats.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Pīzāni (Rušonas pagasts)
Pīzāni ir ciems Rušonas pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 213 km attālumā no Rīgas.
Abaša
Abaša (ka) ir pilsēta Gruzijā, Megrelijas-Augšsvanetijas mharē, Abašas municipalitātes centrs. Izvietojusies valsts rietumos Kolhidas zemienē starp Abašas un Nogelas upēm 258 km no valsts galvaspilsētas Tbilisi.
Piritas klosteris
Piritas klosteris (et, ) bija Svētās Birgitas ordeņa katoļu klosteris gan mūkiem, gan mūķenēm, kas tagad atrodas Piritas priekšpilsētā Tallinā, Igaunijā. Tas bija lielākais klosteris Livonijā un viens no lielākajiem Ziemeļeiropā.
Vēsture
Klosteris darbojās no 1417. gada. Livonijas kara laikā 1575. gadā to nodedzināja Krievijas caristes karaspēks. Daži objekti (vai to daļas) tomēr ir saglabājušies līdz mūsdienām. Mūsdienās šajā vietā notiek dažādi koncerti.
Kornēlija Hitere
Kornēlija Hitere (de; dzimusi Grācā) ir Austrijas kalnu slēpotāja, 2023. gada Pasaules čempionāta bronzas medaļniece supergigantā.
Karjera
2011. gada Pasaules čempionātā junioriem izcīnīja divas bronzas medaļas — nobraucienā un supergigantā. Pasaules kausa sacensībās debitēja Leikluisā, Kanādā, ar 43. vietu nobraucienā. 2013. gada decembrī izcīnīja savu pirmo pjedestālu Pasaules kausa posmos, ieņemot 3. vietu nobraucienā Valdizērā. Piedalījās Sočos. Startēja tikai nobraucienā un ieņēma 24. vietu. Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2015. gadā. Supergigantā ieņēma 4. vietu, bet nobraucienā ierindojās 15. vietā.
izcīnīja pirmo uzvaru Pasaules kausa posmos supergigantā Lencerheidē. Phjončhanā ieņēma 8. vietu supergigantā un 13. vietu nobraucienā. 2019. gada martā Pasaules kausa noslēguma posmā guva traumu un bija spiesta gandrīz pilnībā izlaist divas sezonas. Sacensību apritē pilnībā atgriezās 2021.—2022. gada sezonā, izcīnot vienu uzvaru un divas trešās vietas Pasaules kausa posmos. ieņēma 7. vietu nobraucienā un 8. vietu supergigantā.
2023. gada Pasaules čempionātā izcīnīja bronzas medaļu supergigantā, dalot trešo vietu ar norvēģu kalnu slepotāju Kajsu Vikhofu Lī.
Gvanako
Gvanako (Lama guanicoe) ir kamieļu dzimtas (Camelidae) biezpēdaiņu suga, kas mājo Dienvidamerikā. Tai ir divas pasugas. Saskaņā ar jaunākajiem ģenētiskajiem pētījumiem tā ir priekštece otrai lamu ģints sugai — lamai, kas ir sastopama tikai kā mājdzīvnieks. Ilgu laiku valdīja uzskats, ka gvanako ir priekštece arī alpakai, tomēr alpaka ir selekcionēta no vikunjas.
Izplatība
Gvanako mājo Dienvidamerikas augstkalnu reģionā un pieguļošajos līdzenumos kalniem abās pusēs. Tā ir sastopama Peru, Bolīvijā, Ekvadorā, Kolumbijā, Čīlē un Argentīnā, kā arī Ugunszemē un Navarino salā. Tā mājo, sākot ar jūras līmeni un beidzot ar 4500 metriem virs jūras līmeņa. Čīlē un Argentīnā tā pamatā mājo Patagonijas stepēs. Gvanako ir introducēta vienā no Folklenda Salām, kur tā veiksmīgi iedzīvojusies. Gvanako kopējā populācija ir apmēram 400 000—600 000.
Gvanako izvairās no pārāk slīpām un stāvām kalnu plaknēm un klintīm, tās priekšroku dod līdzenumiem un plašām, atklātām ainavām.
Gvanako sastopamas arī Atakamas tuksnesī, kur dažos apvidos lietus nav lijis vairāk kā 400 gadus. No kalniem lejup nāk migla, kuru uzķer kaktusi un ķērpji. Gvanako ēd kaktusu ziedus un ķērpjus, tādējādi padzeroties.
Izskats un īpašības
Gvanako ir veikls un spēcīgs zālēdājs. Tās augstums skaustā ir 0,9—1,3 m, astes garums apmēram 25 cm, svars 88—140 kg. Mazākās gvanako dzīvo Peru ziemeļos, bet lielākās Čīles dienvidos. Kažoka krāsai kā jau savvaļas dzīvniekam ir ļoti nelielas variācijas: no gaiši brūnas līdz tumšai, kanēļbrūnai krāsai. Ķermeņa apakšdaļa (vēders, pakakle un kāju iekšpuses) ir bālgani dzeltena. Galva smalki veidota ar lielām, brūnām acīm un stāvām, smailām ausīm. Sejas daļa melna vai pelēka, purnam kļūstot vienmērīgi gaišākam. Starp dzimumiem nav ārējas atšķirības, lai gan tēviņiem ir ievērojami garāki ilkņi.
Salīdzinot ar pārējām lamu cilts sugām, gvanako ir nedaudz lielākas nekā alpakas, ievērojami lielākas nekā vikunjas un nedaudz smalkākas un mazākas nekā lamas.
Uzvedība
Gvanako veido barus, kuros apvienoti 5—50 īpatņi. Ģimeņu bari ir nelieli (līdz 13 īpatņiem), bet tēviņu "vecpuišu" bari ir daudz lielāki. Ģimenes barā ir viens dominantais tēviņš un vairākas mātītes ar saviem mazuļiem. Jaunie tēviņi un mātītes tiek padzīti no ģimenes, kad gvanako sasniedz apmēram gada vecumu. Katram ģimenes baram ir sava teritorija, kuru tēviņš modri apsargā. Tās lielums ir apmēram 0,07—0,13 km². Teritorija tiek apdzīvota vai nu visu gadu, vai sezonāli, atkarībā no izplatības reģiona. Teritorijas aizsardzība ir ne tikai svarīga, lai nodrošinātu dominantā tēviņa stāvokli barā, bet arī, lai nodrošinātu labākus izdzīvošanas un bagātākus barošanās apstākļus mātītēm ar mazuļiem. Mātītes baru var samērā brīvi pamest, ja vēlas, toties tēviņš stingri regulē jaunpienācēju skaitu. Tēviņš ģimeni parasti veido, sasniedzot 4—6 gadu vecumu, kad tas sasniedzis savus spēka gadus, jo starp tēviņiem ir ļoti augsta konkurence teritorijas nostiprināšanā un ģimenes izveidošanā.
Galvenie gvanako ienaidnieki ir cilvēks un puma. Izbiedēta tā spēj sasniegt ātrumu 50—55 km/h. Bēgot no briesmām, pēdējais vienmēr skrien tēviņš. Gvanako ir arī laba peldētāja. Mazākiem plēsējiem vai, ja gvanako nav kur bēgt, tā uzbrūk, sperot ar priekškājām, kožot un spļaujot. Gvanako uz kakla ir samērā bieza āda, kas spēj izturēt nopietnus kodienus. Šī īpašība ir saglabājusies arī mājas lamām.
Barība
Gvanako piemērojusies nabadzīgajiem kalnu un stepju graudaugiem un krūmiem, papildus tā barojas arī ar ķērpjiem un sēnēm. Gvanako apmeklē arī dažādus minerālsāļu atsegumus, lai laizītu tai nepieciešamos minerālus.
Vairošanās
Vairošanās sezona ir vasarā, sākas decembrī, un turpinās līdz janvārim. Riesta laikā tēviņi kļūst īpaši agresīvi, lai pierādītu savu spēku un tiesības pāroties. Tēviņu starpā notiek biežas cīņas, kad darbā tiek laisti zobi, priekškājas un spļāvieni, kas var būt 2 metrus tāli. Tēviņi arī grūstās un stumj viens otru ar kakliem un krūtīm. Grūsnības periods ilgst 345—360 dienas. Piedzimst viens mazulis, ļoti retos gadījumos divi. Tomēr izdzīvot spēj tikai viens mazulis. Drīz pēc piedzimšanas mazulis spēj piecelties kājās un sekot mātei. Jau dažu nedēļu vecumā mazuļi sāk papildus ēst arī zāli. Ar pienu tos zīda apmēram līdz 4—8 mēnešu vecumam.
Mātītes dzimumbriedumu sasniedz 2 gadu vecumā un pirmo reizi pārojas 3 gados. Tēviņi dzimumgatavību sasniedz 2—4 gadu vecumā, bet savu teritoriju nodibina 2—6 gadu vecumā. Mazuļu izdzīvošanā liela nozīme ir mātes aizsardzībai. Tā agresīvi sargā savu mazuli, sperot, kožot un spļaujot. Kad jaunās gvanako sasniedz apmēram gadu vecumu, tās tiek padzītas no ģimenes, pirms piedzimusi jaunā paaudze. Pēc padzīšanas no ģimenes jaunās mātītes ceļo vienas vai klejo starp vientuļiem pieaugušiem tēviņiem, līdz pievienojas kādai no ģimenēm. Jaunie tēviņi veido vecpuišu barus. Gvanako dzīves ilgums var būt līdz 28 gadiem.
Kinga sala
Kinga sala (en) ir sala Austrālijas dienvidos, Basa šaurumā. Administratīvi ietilpst Tasmanijas štatā, veido atsevišķu Kinga salas pašvaldību. Lielākā apdzīvotā vieta ir pašvaldības centrs Kari (768 iedzīvotāji).
Oslo metro
Oslo metro (no) ir metro sistēma, kas apkalpo Norvēģijas galvaspilsētu Oslo un tās apkaimi. Metro sistēmā ietilpst 5 līnijas 85 kilometru kopgarumā, kas visas iet cauri pilsētas centram. Tiek būvēta sestā metro līnija. Oslo metro gadā pārvadā vairāk nekā 110 miljonus pasažieru. Metro dibināts 1898. gadā, kad tika uzbūvēta Holmenkollbanen tramvaja līnija, kas mūsdienās ir metro 1. līnija.
Milena Gulbe
Milena Gulbe (dzimusi Milena Poselanova ) ir latviešu aktrise.
Studējusi aktiermākslu Latvijas Kultūras akadēmijā. No 1994. līdz 1997. gadam Jaunā Rīgas teātra aktrise. Nozīmīgākās kinolomas: filmā Tallinn pimeduses (Igaunija, 1993), jauno režisoru diplomdarbā "Dzīve Nr. 2" (1997), TV videofilmā "Izpostītā ligzda" (1998), vācu režisora Vernera Hercoga filmā "Neuzvaramais" (Invincible, 2001), TV seriālā "Prāts vai Instinkts" (2006, 2010), filmās "Bille" (2018) un "Tēvs Nakts" (2018).
Ir tenisista Ernesta Gulbja māte un aktiera Ulda Pūcīša meita. Bijusi precējusies ar uzņēmēju Gintaru Kavaci, ar kuru izšķīrās 2016. gadā pēc 19 gadu kopdzīves.
Kaneda
Kaneda var būt:
KF 2 Korriku
KF 2 Korriku (sq) ir Kosovas futbola klubs no Prištinas, kas šobrīd spēlē Kosovas Pirmajā līgā.
Šidzjadžuana
Šidzjadžuana (zh,, ) ir prefektūras līmeņa pilsēta Ķīnā. Tā ir Hebei provinces administratīvais centrs. Pilsēta atrodas aptuveni 260 km uz dienvidrietumiem no Ķīnas galvaspilsētas Pekinas. 2010. gadā pilsētā dzīvoja 10,2 miljoni iedzīvotāju.
Luiss Kubilja
Luiss Alberto Kubilja Almeida (es, dzimis, miris ) bija Urugvajas futbolists un futbola treneris. Spēlējis pussarga pozīcijā, pārstāvējis Urugvajas futbola izlasi.
Savas karjeras laikā pārstāvējis Urugvajas komandas Peñarol, Club Nacional un Defensor, kopumā deviņas reizes kļūstot par valsts čempionu. Divus gadus pārstāvējis arī Spānijas komandu FC Barcelona. Spēlējis arī Argentīnā un Čīlē.
Urugvajas futbola izlasi pārstāvējis no 1959. līdz 1974. gadam, 38 mačos gūstot 11 vārtus. Piedalījies 1962., 1970. un 1974. gada FIFA Pasaules kausā.
Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri. Kubilja tiek uzskatīts par vienu no visveiksmīgākajiem treneriem Dienvidamerikas futbolā ar 17 izcīnītiem tituliem. No 1991. līdz 1993. gadam vadījis Urugvajas izlasi. Vadījis komandas Paragvajā, Argentīnā, Urugvajā, Kolumbijā, Gvatemalā, Ekvadorā un Peru.
Spēlētāja karjera
Peñarol
Barcelona
Nacional
Defensor
Trenera karjera
Peñarol
Impala
Impala (Aepyceros melampus) ir vidēji liela Āfrikas antilope, kas ir vienīgā suga impalu ģintī (Aepyceros), kā arī impalu apakšdzimtā (Aepycerotinae). Impalai ir 2 pasugas — melnsejas impala (A. m. petersi) un parastā impala (A. m. melampus).
Impalas mājo savannā un krūmu savannā Kenijas, Tanzānijas, Svatinis, Mozambikas, Namībijas, Botsvānas, Zambijas, Zimbabves, Angolas, Dienvidāfrikas un Ugandas teritorijās. To kopējā populācija sasniedz 2 miljonus.
Izskats
Impala ir vidēji liela antilope, gracioza un veikla. Tā ir slavena ar saviem augstajiem un tālajiem lēcieniem. Impalai piemīt viegli pamanāms dzimumdimorfisms. Tēviņi ir ne tikai masīvāki kā mātītes, bet to galvas rotā lirveidīgas formas, gredzenveida reljefā roboti ragi, kas sasniedz 41—91,7 cm garumu. Jo tēviņš ir vecāks, jo ragi garāki. Impalas kažoka matojums abiem dzimumiem ir vienāds, tas ir īss un gluds, uz muguras matojums ir rudi brūns, bet paliek gaišāks sānos. Pavēdere, pazode, zods un astes apakša ir baltas. Uz krūtīm impalai veidojas tai raksturīgais, baltais "M burts". Reizēm var novērot pilnīgi melnas impalas.
Rudajām impalām astes augšpusē, visā tās garumā stiepjas šaura, melna svītra. Šāda pati melna svītra, skatoties no aizmugures, ir redzama uz katras pakaļķājas ciskas, kā arī melni spalvu pušķi rotā katru pakaļkāju tieši virs naga. Šajos pušķos ir paslēpti smaržu sekrēta dziedzeri. Kad impala palecas augstu gaisā, tā izsviež mākoni ar smaržām. Zinātnieki uzskata, ka tādā veidā impala atstāj smaržu zīmes pārējam baram. Impalām izšķir 2 pasugas. Vienai no tām, kā jau tās nosaukums norāda — melnsejas impala, seja ir tumša, kā arī kopumā kažoks ir tumšāks. Šī pasuga ir arī lielāka augumā nekā parastā impala.
Impalas ķermeņa garums ir 120–160 cm, augstums skaustā 75–95 cm, astes garums 30–45 cm, masa 40–80 kg, turklāt vidējā masa tēviņiem ir 60–65 kg, mātītēm 40–45 kg.
Uzvedība
Impalu mātītes un to mazuļi, kā arī jaunās impalas veido lielus barus, kuros ir līdz 200 impalām. Laikā, kad viss zaļo un aug un ir neierobežoti daudz barības, pieaugušie tēviņi nostiprina savu teritoriju. Mātītes ceļo cauri tēviņu teritorijām un izvēlas bagātīgākās un labākās no tām. Toties tēviņi uzmana un apsargā mātīšu barus, kas ienāk to teritorijā, padzenot no bara ikvienu jauno tēviņu. Tie padzen pat ļoti jaunus tēviņus, kas tikko beiguši zīst mātes pienu. Jaunie, padzītie impalu tēviņi izveido vecpuišu barus, kuros ir apmēram 30 impalas. Tēviņš, kura teritorijā ganās mātītes, cenšas tās noturēt savā teritorijā un nelaist projām. Pienākot sausajai sezonai, teritoriju robežas izzūd, un bars dodas barības meklējumos. Šajā laikā izveidojas milzīgi impalu bari, kuros ir gan tēviņi, gan mātītes.
Impalas medī leopardi, gepardi, lauvas un hiēnsuņi. Ja impalu baru iztraucē vai izbiedē, tas sāk skriet, enerģiski lēkājot un cenšoties plēsēju samulsināt. Impalas lēciens sasniedz 10 metrus tālumā un 3 metrus augstumā. Tās skrējiens ir zigzag veidā un sasniegtais ātrums 60 km/h, bet īsā distancē impala skrien ar ātrumu 80 km/h. Bēgšanas laikā impala izdala smaržu no saviem pakaļkāju dziedzeriem, tādējādi bars paliek kopā.
Barošanās
Impala ir suga, kas mājo ekotonā – ekosistēmu saskares joslā, kurā viena ekosistēma pāriet otrā. Tā sastopama skrajos mežos ar zemu zāli un zālainos līdzenumos, kuros aug gara vai vidēji gara zāle. To izplatība ir samērā fragmentāra, tā kā impalas ir atkarīgas no relatīvi plašiem un sausiem līdzenumiem, kuros ir laba augsne un kur vienmēr ir pieejams ūdens. Tajā pašā laikā, kamēr zāle ir zaļa, impalas var iztikt bez ūdens vairākas nedēļas.
Impala diezgan ātri piemērojas jaunai barībai, tā barojas gan ar zāli, gan krūmu un koku zariem, lapām, jaunajiem dzinumiem un sēklām atkarībā no sezonas un no tā, kāda barība ir pieejama.
Miljonipeldik
Miljonipeldik ir publiskā tualete Domkalnā, Tallinā, Igaunijā. Atklāta.
Tualetes izbūve izmaksāja 2,3 miljonus kronu (tobrīd 87 tūkstoši latu). Ēku pasūtīja Zviedrijas uzņēmumam bez konkursa, vēlāk arī tika viltoti konkursa dokumenti. Tualetes izbūve izraisīja plašas diskusijas sabiedrībā, vairākas amatpersonas tika sodītas par pilnvaru pārsniegšanu. 2004. gadā ienākumi no tualetes apmeklējuma sasniedza 30 tūkstošus kronu, savukārt tās uzturēšana izmaksāja 160 tūkstošus.
Kamene (filma)
Filmā parādīts kā autobots Kamene nonāca uz Zemes. Galvenās lomas atveido Heilija Steinfelda, Džons Sina, Horhe Lendeborgs jaunākais, Džons Ortiss, Džeisons Drakers un Pamela Edlona. Autobotus ieskaņojuši Dilans O'Braiens, Andžela Basseta, Džastins Teirū un Pīters Kallens. Filmas pirmizrāde notika 2018. gada 3. decembrī, Latvijā to sāka rādīt 2018. gada 20. decembrī.
Pīzāni (Andzeļu pagasts)
Pīzāni ir ciems Andzeļu pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 288 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Borauga (arī Dauguļu) ezers.
Aleksandrs Muzičenko
Aleksandrs Muzičenko (dzimis ) ir bijušais Latvijas PSR burātājs.
Izglītību ieguvis Ļeņingradas VFKI.
Sportists startējis Star klasē. Divas reizes izcīnījis uzvaru Eiropas čempionātā (1978, 1979), tāpat šajās sacensībās vairākkārt izcīnījis otro (1980, 1982) un trešo (1977) vietu. 1978. un 1979. gadā A. Muzičenko izcīnījis uzvaru Pasaules kausā. Piedalījies. Tajās izcīnīja zelta medaļu PSRS izlases sastāvā kopā ar Valentīnu Mankinu.
Pēc sportista karjeras beigām bijis bankas "Parex" prezidenta palīgs, lauksaimniecību SIA "Vasals" un SIA "Plinta" tehniskais direktors un īpašumu pārvaldnieks.
Džvari
Džvari (ka — ‘Krusts’) ir pilsēta Gruzijā, Megrelijas-Augšsvanetijas mhares Calendžihas municipalitātēs. Izvietojusies valsts ziemeļrietumos Inguri upes krastā 258 km no valsts galvaspilsētas Tbilisi. 4 km uz ziemeļiem no pilsētas atrodas Gruzijas lielākā hidroelektrostacija — Inguri HES. Džvari dzimis Melitons Kantarija — viens no Sarkanās armijas kareivjiem, kas 1945. gada 1. maijā pacēla sarkano karogu virs Reihstāga.
Moricsala
Ģeogrāfija
Moricsalas platība ir 82,3 ha, un to var iedalīt trīs daļās – divos paplašinājumos salas galos ar reljefa pacēlumiem, kurus savieno šaura un zema josla – tā sauktā Ceļvieta, kas paaugstinoties ezera ūdens līmenim mēdz pārplūst. Usmas ezera vidējais līmenis ir 20,5 m virs jūras līmeņa. Moricsalas augstākais punkts ir Dziļdangkalns ar augstumu 27,5 m virs jūras līmeņa (jeb 7 m virs Usmas ezera līmeņa). Moricsalu veido slokšņu māla slāņi, kas pārklāti ar rupjgraudainas smilts slāņiem, atsevišķās vietās atrodami arī kūdras nogulumi.
Viena no Moricsalas raksturīgām iezīmēm ir tajā sastopamie platlapju meži, kas veido 44% no salas teritorijas. Šajās mežaudzēs dominējošās sugas ir ozols un liepa. Salā sastopami arī bērzi, melnalkšņi, egles un priedes, kā arī citas koku sugas. Pateicoties mazajai cilvēku ietekmei, Moricsala atzīta par vienu no labākajām ozolu - liepu mežu dabiskās attīstības pētījumu vietām Eiropā.
Vēsture
1726. gadā pēc Kurzemes hercoga atraitnes Annas Joanovnas uzstājīgas prasības Kurzemes landtāgs par hercogu ievēlēja Polijas karaļa un Saksijas kūrfirsta Augusta II dēlu Saksijas Moricu, tomēr tas nebija Krievijas Impērijas interesēs.
Saksijas Morica nocietināšanās salā
1727. gadā no Rīgas Jelgavā ieradās ģenerālis Pēteris Lasī ar 3 kājnieku un 2 jātnieku pulkiem un Morics bija spiests bēgt no pilsētas un 8. augustā ar viņam lojālo karavīru vienību nocietināties Usmas ezera Zivju salā. Salas nocietināšanas darbiem un aizstāvībai viņš apbruņojis ap 600 zemnieku. 1727. gada 18. augustā Morics izdeva uzsaukumu, kurā atzīmēja, ka hercogistes teritorijā pretlikumīgi ienākuši sveši spēki, tādēļ aicināja iedzīvotājus ķerties pie ieročiem un pievienoties viņam uz salas Usmas ezerā. Uzsaukumam gan nebija efekta. Neredzot citu izeju, Morics lūdza krieviem iespēju atkāpties ar godu un 10 dienu laika izvest savas mantas un ieročus, bet tā vietā saņēma tikai 24 stundas. Viņa sardzes vienību (12 virsnieki, 33 kalpotāji, 98 dragūni un 104 kājnieki) gūstā saņēma krievi, kopā ar 9 lielgabaliem.
Nav zināmi apstākļi, kādos Moricam izdevās izbēgt no Usmas ezera. Pēc vienas no leģendām viņš 19. augustā viens zirga mugurā pārpeldējis ezeru, pēc citas – pa braslu pārgājis ezeram pāri. Vēl cita leģenda vēstī, ka uz Ventspili Morics devies pārģērbies par kučieri. Ventspilī Morics sēdās kuģī un devās uz Dancigu, no kurienes rakstīja sūdzību vēstuli jaunajam Krievijas Impērijas ķeizaram Pēterim II, bet tas nedeva nekādu rezultātu, tādēļ Morics atgriezās Francijā.
Rezervāta izveide
Moricsalas augu valsts bagātību 1843. gadā pirmo reizi minējis Posarts savā grāmatā «Kurzemes guberņas statistika un ģeogrāfija». Pētnieciskos nolūkos Moricsalu 1846. un 1848. gadā pirmo reizi apmeklēja Zlēku mācītājs Georgs Bitners un Puzes mācītājs, entomologs Heinrihs Kavals.
Vecākais apraksts, kur latviešu valodā pieminēta Moricsala, atrodams «Latviešu Avīžu» 1855. gada 26. maija numurā: «Otra lielākā kalva ir Moritzkalva, mala apkārt puspiektu verstu, tur brangs mežs ar lieliem kokiem, arī labas pļavas, kas Usmas muižai pieder.» 1893. gadā uz salas ieradās Kārlis Reinholds Kupfers un ievāca daudzveidīgu herbāriju. 1898. gadā to Krievijas Ģeogrāfu biedrības uzdevumā apmeklēja Ernests Midendorfs. Pārsteigts par lielo putnu daudzveidību, viņš ieteica unikālo faunu un floru ne tikai pētīt, bet arī sargāt. Salas rietumu daļā 1905. gadā uzcēla mežsargmāju "Kalviņi" un ap to nolīda mežu.
Mērķtiecīgi pētījumi Moricsalā sākās 1909. gadā, kad pirmajā ekspedīcijā devās Kārlis Reinholds Kupfers un vairāki citi zoologi un botāniķi no Rīgas Dabaspētnieku biedrības. Pēc viņu ierosinājuma 1912. gada 6. jūnijā uz salas izveidoja Moricsalas dabas rezervātu. Lielāko daļu 20. gadsimta Moricsala bija pieejama apmeklētājiem, kuru atstātās takas radīja draudus vairākām retām sugām. Pēdējo desmitgažu laikā gan atrašanās rezervāta teritorijā atļauta tikai zinātniskiem mērķiem.
Kaspars Petrovs
Laika posmā no 2000. līdz 2003. gadam viņš Rīgā paveicis vairāk nekā 13 vecu cilvēku slepkavības. Viņš tika apsūdzēts 38 slepkavībās un astoņos slepkavības mēģinājumos, taču tikai 13 slepkavības tika apstiprinātas ar pierādījumiem. Pārsvarā upuru dzīvokļos iekļuvis, uzdodamies par gāzes skaitītāju pārbaudītāju. Uzbrucis vienīgi pensionārēm. 2005. gada 12. maijā viņam tika piespriests mūža ieslodzījums.
Biogrāfija
Dzimis mediķu ģimenē, kurā auga 10 bērni. 1998. gadā viņu nosacīti notiesāja uz trim gadiem par laupīšanu.
Slepkavības un arests
Petrovs nogalināja savus upurus laika posmā no 2002. gada oktobra līdz 2003. gada februārim. Gandrīz visos dzīvokļos viņam izdevās nokļūt, izliekotes par gāzes skaitītāju pārbaudītāju. Aizturēt viņu izdevās nejauši - noslepkavotās pensionāres dzīvoklī uz grāmatas tika atstāts viņa pirkstu nospiedums. Datu bāze parādīja, ka tas pieder Petrovam un 2003. gada 3. februārī viņu aizturēja.
Ģula Andrāši
Grāfs Ģula Andrāši Čīksentkirāji ēš Krasnahorkai (dzimis, miris ) bija ungāru politiķis. Ungārijas premjerministrs no 1867. līdz 1871. gadam un Austroungārijas ārlietu ministrs no 1871. līdz 1879. gadam.
Dzimis politiski aktīva ungāru muižnieka ģimenē. 1848. gadā pieslējās ungāru nemierniekiem, piedalījās cīņas pret impērijas karaspēku. Vēlāk bija Ungārijas nemiernieku pārstāvis Konstantinopolē. Pēc ungāru sacelšanās apspiešanas devās emigrācijā. Aizmuguriski sodīts ar nāvi, 1851. gadā nāvessods tika izpildīts simboliski.
1858. gadā atgriezās Ungārijā. Pieslējās Ferenca Deāka partijai. Pēc 1867. gada Austrijas un Ungārijas kompromisa kļuva par Ungārijas premjerministru. 1870. gadā, izceļoties Francijas—Prūsijas karam, iestājās par Austroungārijas neitralitāti konfliktā. 1871. gadā Andrāši kļuva par Austroungārijas ārlietu ministru. Amata pildīšanas laikā Austroungārija pastiprināja sadarbību ar jaunizveidoto Vācijas impēriju, aktīvi darbojās Balkānos. 1878. gadā Austroungārija pievienoja Bosniju un Hercegovinu.
Ģulas Andrāši jaunākais dēls, arī Ģula, tāpat kā tēvs, kļuva par Austroungārijas ārlietu ministru. Ir vēsturiska leģenda, ka Andrāši esot bijis Bavārijas Elizabetes, sauktas par Sisī, mīļākais. Ansdrāši vārdā nosaukta Budapeštas greznākā iela Andrāši prospekts (Andrássy út).
Latvijas purvi
Purvi Latvijā aizņem 4—5 % no valsts platības. Kopumā Latvijā reģistrēti 5078 purvi, no kuriem 1,5% ir lielāki par 1000 ha. 69% no purvu kopplatības aizņem augstie purvi, 28,5% — zemie purvi un 1,8% — pārejas purvi.
Platība
4,7% no valsts teritorijas pēc Latvijas Valsts mežu datiem. Pēc Latvijas Valsts zemes dienesta 2012. gada datiem Latvijā purvi ir 2 431 km2 platībā, un tie aizņem 3,8% no valsts teritorijas, bet Latvijas Kūdras ražotāju asociācija ziņo, ka purvi Latvijā 10,7% no valsts teritorijas.
Marisa Tomeja
Marisa Tomeja (en, dzimusi ) ir amerikāņu aktrise.
1992. gadā, par lomu komēdijā "Mans brālēns Vinnijs" (My Cousin Vinny, 1992), viņa saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā". Kinoakadēmijas balvai nominēta par lomām filmās "Guļamistabā" (In the Bedroom, 2001) un "Cīkstonis" (2008), par ko viņa saņēma arī BAFTA un Zelta globusa balvas nominācijas.
Piedalījusies arī tādās filmās kā "Čaplins" (1992), The Paper (1994), "Ko vēlas sievietes" (2000), "Sātana spēles" (Before the Devil Knows You're Dead, 2007), "Marta īdas" (2011), "Trakā, dullā mīlestība" (2011), "Audzināšanas metodes" (Parental Guidance, 2012), Love Is Strange (2014) un "Gadsimta likme" (2015), kā arī Marvel Cinematic Universe filmās "Kapteinis Amerika: Pilsoņu karš" (2016), "Zirnekļcilvēks: Atgriešanās mājās" (2017), "Atriebēji: Noslēgums" (2019), "Zirnekļcilvēks: Tālu no mājām" (2019) un "Zirnekļcilvēks: Mājupceļa nav" (2021).
Svārsts
Svārsts ir ķermenis, kas nostiprināts iekarē un var brīvi šūpoties ap horizontālu asi, kas ir līdzsvara stāvoklis. Kad svārsts tiek atvirzīts no līdzsvara stāvokļa, tas smaguma spēka iedarbībā atgriežas līdzsvara stāvoklī. Smaguma spēks un ķermeņa masas inerce nodrošina svārstības ap līdzsvara stāvokli. Laiku, kurā svārsts veic vienu pilnu svārstību, sauc par periodu.
Svārstu pirmais atklāja Galileo Galilejs 1602. gadā (viņš bija pirmais, kas sāka pētīt svārstu īpašības), kopš tā laika tas ir ticis izmantots laika mērīšanai. Svārsta mehānisms bija pasaulē precīzākais laikrādis līdz pat 1930. gadiem. Svārsti tiek izmantoti, lai noregulētu svārstu pulksteņus, kā arī zinātniskos instrumentos, kā akselerometros un seismogrāfos. Agrāk tas tika izmantots arī gravimetros, lai noteiktu brīvās krišanas paātrinājumu.
Matemātiskais svārsts ir svārsta idealizētais modelis, kur ķermenis tiek aizstāts ar materiālu punktu, kas pakārts neizstiepjamā diegā, kam nav masas. Tāpat netiek ņemta vērā berze un gaisa pretestība.
Periods
Svārstību periods, ja amplitūda θ0 ir pietiekami maza (tik maza, lai sinusa vērtība no amplitūdas var tikt pietuvināta θ, ja θ mēra radiānos), svārstam ir aprēķināms pēc Heigensa formulas:
Lielākām amplitūdām periods pakāpeniski palielinās ar amplitūdu, līdz ar to periods jāaprēķina ar citu formulu. Viens no veidiem ir to aprēķināt ar rindu palīdzību:
Markuss Gisdols
Markuss Gisdols (de; dzimis ) ir vācu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis pussarga pozīcijā.
Futbolista karjera
Spēlētāja karjeru sāka dzimtās pilsētas klubā SC Geislingen, kas spēlēja Bādenes-Virtembergas amatieru oberlīgā. Vēlāk pārstāvēja SSV Reutlingen. 1992. gadā atgriezās SC Geislingen. 1993.—1994. gada sezonā spēlēja 1. FC Pforzheim, bet karjeras noslēgumā pārstāvēja SpVgg Au/Iller. Spēlētāja karjeru bija spiests beigt 27 gadu vecumā ceļgala traumas dēļ.
Fukuoka
Fukuoka (ja, Fukuoka-shi, ) ir pilsēta Japānas dienvidrietumos, Kjusju salas ziemeļos, Fukuokas prefektūras administratīvais centrs. Pilsētā 2020. gadā dzīvoja 1,60 miljoni cilvēku, tādējādi tā ir lielākā pilsēta Kjusju un sestā lielākā valstī. Kopš 1992. gada Fukuoka ir viena no 20 ar Japānas valdības rīkojumu noteiktajām pilsētām.
2019. gadā veidotajā laikraksta Monocle pasaules pilsētu, kurās ir vislabāk dzīvot, sarakstā Fukuoka tika ierindota 22. vietā.
Vēsture
Edo periodā no 17. līdz 19. gadsimta beigām mūsdienu Fukuokas teritorijā bija divas pilsētiņas — Hakata un Fukuoka —, kuras savstarpēji vienu no otras atdalīja Nakagvas upe. Rietumos esošā Fukuoka bija administratīva pilsētiņa, bet Hakata bija tirdzniecības pilsētiņa. Hakata bija ļoti noslogota osta, no kuras bija regulāra satiksme ar pārējām Austrumāzijas zemēm, savukārt Fukuoka bija samuraju pārvaldīta teritorija ap pili, kas uzcelta 17. gadsimtā. Cilvēkiem, kuri dzīvoja Hakatā, vajadzēja saņemt atļauju, lai nokļūtu Fukuokā. abas apdzīvotās vietas tika apvienotas vienā pilsētā. Sākotnēji bija nevienprātība par jaunizveidotās apdzīvotās vietas nosaukumu. Rezultātā tā tika nosaukta par Fukuoka, lai gan Hakatā dzīvoja vairāk cilvēku. Hakatas nosaukums ir saglabājies ostai un ātrvilcienu sistēmas Shinkansen stacijai.
Ģeogrāfija
Fukuoka atrodas Kjusju salas ziemeļos, Fukuokas prefektūrā, pie Hakatas līča. Līdz Japānas galvaspilsētai Tokijai taisnā līnijā ir 1100 km (Dienvidkorejas galvaspilsēta Seula taisnā līnijā atrodas divas reizes tuvāk, 540 km). No Fukuokas 65 km uz ziemeļaustrumiem atrodas cita liela pilsēta, Kitakjusju.
Lai arī pārsvarā Fukuoka atrodas līdzenumā, to no trim pusēm ieskauj kalni. Vidējais augstums virs jūras līmeņa ir 8 m, bet augstākais punkts ir Sefuri kalns (1055 m), kas atrodas uz Fukuokas un Kandzaki pilsētu robežas.
Sports
Fukuokā ir bāzēts beisbola klubs Fukuoka Sofutobanku Hōkusu, kas startē Klusā okeāna līgā (viena no Nippon Professional Baseball līgām), kā arī futbola klubs Abisupa Fukuoka. 1995. gadā Fukuokā norisinājās vasaras universiāde, 1998. gadā — pasaules čempionāts sieviešu volejbolā (Fukuoka bija viena no vairākām pilsētām, kurā organizēja čempionātu), bet 1999. gadā — Āzijas čempionāts basketbolā.
Pīzāni (Kombuļu pagasts)
Pīzāni ir ciems Kombuļu pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 278 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Drīdzs.
Leo Kārlsons
Spēlētāja karjera
2022. gada Pasaules U-18 čempionātā izcīnīja zelta medaļu. Piedalījās 2023. gada Pasaules čempionātā junioriem, kurā komanda ieguva 4. vietu. Zviedrijas hokeja izlases sastāvā pirmo reizi Pasaules čempionātā piedalījās 2023. gadā. Viņš kļuva par visu laiku jaunāko Zviedrijas izlases spēlētāju, kas spēlējis Pasaules čempionātā. Iemetot vārtus spēlē pret Austriju, 18 gadu un 139 dienu vecumā viņš kļuva arī par visu laiku jaunāko Zviedrijas vārtu guvēju pasaules čempionātos.
2023. gada NHL draftā viņu 1. kārtā ar kopējo otro numuru izvēlējās Anahaimas "Ducks".
Igors Tudors
Futbolista karjera
Profesionāla futbolista karjeru sācis dzimtās pilsētas Splitas komandā Hajduk. 1998. gadā pievienojās Itālijas A sērijas klubam Turīnas "Juventus", tajā arī aizvadīja lielāko daļu no savas spēlētāja karjeras. Tā sastāvā divreiz kļuva par Itālijas čempionu. 2003. gadā spēlēja UEFA Čempionu līgas finālā, kurā Juventus piekāpās citam Itālijas klubam AC Milan. Karjeru noslēdza 2008. gadā savā pirmajā komandā Hajduk. 2001. gadā ir ticis atzīts par Horvātijas gada futbolistu.
Horvātijas izlasē debitēja 1998. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlē pret Ukrainu. 1998. gada Pasaules kausa finālturnīrā piedalījās trīs spēlēs, palīdzot komandai izcīnīt 3. vietu. Izlases sastāvā piedalījies arī 2004. gada Eiropas čempionāta un 2006. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīros. Karjeru izlasē noslēdza pēc 2006. gada Pasaules kausa. Izlases rindās nospēlējis 55 spēles un guvis trīs vārtus.
Trenera karjera
Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuva par treneri. Trenera karjeru sāka Hajduk. Vēlāk trenēja arī Saloniku PAOK, Turcijas klubus Karabükspor un Galatasaray. 2018. gadā neilgu laiku bija Itālijas A sērijas kluba Udinese galvenais treneris, palīdzot komandai saglabāt vietu A sērijā. 2019. gada martā atgriezās Udinese galvenā trenera amatā, bet tā paša gada 1. novembrī tika atbrīvots no amata. 2020. gada janvārī atgriezās Splitas Hajduk galvenā trenera amatā. 2020. gada augustā kļuva par Turīnas "Juventus" trenera asistentu. Pēc 2020.—2021. gada sezonas darbu Turīnas klubā atstāja kopa ar galveno treneri Andrea Pirlo. 2021. gada septembrī kļuva par Hellas Verona galveno treneri. Viņa vadībā komanda noslēdza A sērijas sezonu 9. vietā. Pēc sezonas atstāja Veronas klubu un 2022. gada jūlijā kļuva par Francijas vienības Marseļas "Olympique" galveno treneri.
Spēlētāja karjera
Juventus
Individuālie sasniegumi
Trenera karjera
Hajduk Split
Vazdika
Vazdika (vīriešu dzimtē Vazdiks) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Denijs Treho
Dens "Denijs" Treho (en, dzimis ) ir amerikāņu aktieris.
Pazīstams ar lomām filmās "Desperado" (Desperado, 1995), "Sadursme" (1995) un "No krēslas līdz rītausmai" filmu sērijā. Vairākkārt piedalījies sava radinieka Roberta Rodrigesa filmās. Attēlojis Mačetes lomu Rodrigesa "Spiegu bērni" filmu sērijā, kā arī filmās "Mačete" (2010) un "Mačete nogalina" (2013).
Piedalījies arī filmās "Ieslodzīto reiss" (Con Air, 1997), "Azartspēles" (2000), "Televīzijas dvēsele" (2004) un "Maltuve" (2007).
Rita Heivorta
Rita Heivorta (en; dzimusi, mirusi ) bija amerikāņu aktrise un dejotāja. Viņa ieguva slavu 1940. gados, bija viena no skaistākajām aktrisēm, viņu pat dēvēja par "Mīlestības dievieti". Heivorta savas 37 gadu ilgās karjeras laikā attēloja lomas vairāk nekā 60 filmās.
Biogrāfija
Heivorta vislabāk pazīstama ar lomu film noir žanra filmā "Gilda" (1946), kurā viņas partneris bija Glenns Fords. Viņa ir pazīstama arī ar savām lomām filmās Only Angels Have Wings (1939), "Lēdija no Šanhajas" (1947), Miss Sadie Thompson (1953), Pal Joey (1957) un Separate Tables (1958). Freds Astērs, ar kuru kopā viņa filmējās divās filmās — You'll Never Get Rich (1941) un You Were Never Lovelier (1942), savulaik viņu sauca par savu mīļāko deju partneri. Viņa arī filmējusies Technicolor tehnoloģijā uzņemtajā muzikālajā filmā Cover Girl (1944) kopā ar Džīnu Keliju.