cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Abrahams Šterns
Abrahams Šterns (he, Avraham Stern; dzimis, miris ), segvārds Jairs (Yair), bija ebreju nelegālās kaujas organizācijas Lehi (Lohamei Herut Israel — Izraēlas Brīvības Cīnītāji) dibinātājs un vadītājs.
Dzīvesgājums
Dzimis tagadējās Polijas teritorijā 20. gadsimta sākumā un 1925. gadā emigrējis uz Palestīnu (tolaik britu mandātteritotriju). Studēja klasiskās valodas un literatūru Ebreju universitātē Jeruzalemē.
1940. gadā nodibināja Lehi (britu apzīmējums — Šterna banda), atdaloties no Irgun, kad tā savukārt apvienojās ar Haganu (Haganah), lai kopīgi atbalstītu Lielbritāniju cīņā pret nacistiem.
Pretēji pārējām ebreju paramilitārajām grupām, kuras līdz ar Otrā pasaules kara sākumu atbalstīja Lielbritānijas cīņu pret Vāciju un uz laiku pārtrauca uzbrukumus britu militāristiem Palestīnā, Šterns un Lehi turpināja uzskatīt Lielbritāniju par galveno faktoru, kas rada šķērsli Izraēlas valsts dibināšanai un izmantoja teroristisku taktiku uzbrukumos pret britu klātbūtni Palestīnā.
1941. gada janvārī Šterns mēģināja nodibināt kontaktus ar Vācijas toreizējo valdību, piedāvādams cīņu karā Vācijas pusē, pretī saņemot iespēju dibināt ebreju valsti, bāzētu uz nacionālisma un totalitārisma principiem.
1942. gada 12. februārī aresta brīdī Telavivā ("mēģinot bēgt") Šternu nogalināja britu izlūkdienests.
Ielāps (programmatūra)
Vēsture
Vēsturiski, pirmos ielāpus programmatūras apgādātāji piegādāja uz papīra lentēm vai perfokartēm. Bija paredzēts, ka jāizgriež aizstājamā daļa un jāaizstāj ar ielāpu. Vēlāk tos sāka izplatīt ar magnētisko disku palīdzību. Tad pēc noņemamo cieto disku izgudrošanas, tos pa pastu izsūtīja disketēs un vēlāk CD-ROM. Mūsdienās galalietotāji ielāpus galvenokārt lejupielādē ar Interneta palīdzību pa tiešo no izstrādātāju mājaslapas.
Talsu apriņķa muižu nosaukumi
Talsu apriņķa muižu nosaukumi ir viens no avotiem Talsu apriņķa un Latvijas vēstures izziņai.
Muižas pastāvēja līdz 1920. gada agrārajai reformai, kad tās tika likvidētas un bijušajiem īpašniekiem reizumis tika atstāti vienīgi muižu centri. Pēc reformas tā laika Talsu apriņķa robežās saglabājās 4 lieli muižas centri (ar platību 150—300 ha) Lubezerē, Oktē, Stendē un Zemītē, kā arī 12 mazie muižas centri (ar platību 50—100 ha) Aizdzirē, Cērē, Firkspedolē, Kukšās, Kabilē, Laidzē, Lielvirbos, Nurmuižā, Pūrē, Šķēdē, Vānē un Vandzenē.
1925. gadā Talsu apriņķa dienvidu daļas pagastus pievienoja Tukuma apriņķim un Kuldīgas apriņķim. Vietvārdu nosaukumos muižas vārds tika izskausts ar 1936. gada likumu par lauku nekustamo īpašumu pārdēvēšanu.
Bijušās muižas Talsu apriņķa teritorijā
Norādītas muižas Talsu pilskunga tiesas Ārlavas, Talsu, Sabiles un Kandavas draudzes novados un kuras pēc 1924. gada atradās Talsu apriņķī:
{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.7316887, 56.9975113] }, "properties": { "title": "Adsirn", "description": "Aizdzires muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } }
{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.8912704, 57.1761685] }, "properties": { "title": "Ballgaln", "description": "Balgales muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.4923158, 57.4482149] }, "properties": { "title": "Berghof", "description": "Kalna muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } }
{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.6258322, 57.1504279] }, "properties": { "title": "Engelzeem", "description": "Eņģeļu muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.5981691, 57.3934213] }, "properties": { "title": "Erwahlen", "description": "Ārlavas muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } }
{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.7589310, 57.1908323] }, "properties": { "title": "Fragenhof", "description": "Spraugu muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } }
{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.8541836, 57.1595480] }, "properties": { "title": "Galten", "description": "Galtenes muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.8035999, 57.2599967] }, "properties": { "title": "Gargeln", "description": "Garlenes muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } }
{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.8273480, 57.2982575] }, "properties": { "title": "Iggen", "description": "Iģenes muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.5298477, 57.4279243] }, "properties": { "title": "Iwen", "description": "Īves muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } }
{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.4018288, 57.0943766] }, "properties": { "title": "Kalitzen", "description": "Kalešu muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.7685035, 57.0480773] }, "properties": { "title": "Amt Kandau", "description": "Kandavas kroņa muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.3262909, 57.2763851] }, "properties": { "title": "Kargadden", "description": "Kārgadu muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.7043529, 57.2853855] }, "properties": { "title": "Klahnen", "description": "Klāņu muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } }
{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [23.0865500, 57.3428435] }, "properties": { "title": "Markgrafen", "description": "Mērsraga muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } }
{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.4976357, 57.2235010] }, "properties": { "title": "Neuhof", "description": "Nogales pils", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.7885499, 57.1468553] }, "properties": { "title": "Neuhof", "description": "Kāķīšu muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.6310893, 57.1309204] }, "properties": { "title": "Neuwakken", "description": "Neivakenes muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.7378762, 57.3687181] }, "properties": { "title": "Nogallen", "description": "Nogales pils", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.7611372, 57.2269692] }, "properties": { "title": "Nurmhusen", "description": "Nurmuiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } }
{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.7046053, 57.2306974] }, "properties": { "title": "Odern", "description": "Odres muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.8592354, 57.2847625] }, "properties": { "title": "Okten", "description": "Oktes muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.8288234, 57.1313324] }, "properties": { "title": "Oxeln", "description": "Oksles muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.4839426, 57.4010798] }, "properties": { "title": "Oseln", "description": "Ozolmuiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.4417730, 57.3664116] }, "properties": { "title": "Pobuschen", "description": "Pobuža muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.5762176, 57.4070200] }, "properties": { "title": "Pop-Erwahlen", "description": "Popervāles muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.6388552, 57.3450765] }, "properties": { "title": "Popraggen", "description": "Popragas muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.5196062, 57.2239385] }, "properties": { "title": "Postenden", "description": "Pastendes muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.5086294, 57.3484292] }, "properties": { "title": "Puhnjen", "description": "Pūņu muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.9001019, 57.0834606] }, "properties": { "title": "Puttnen", "description": "Putnēnu muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } }
{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.6188976, 57.0443899] }, "properties": { "title": "Rinkuln", "description": "Rinkules muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [23.0499323, 57.1406666] }, "properties": { "title": "Rindseln", "description": "Rindzeles muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.7272254, 57.0592751] }, "properties": { "title": "Ruhmen", "description": "Rūmenes muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } }
{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.9554602, 57.3774789] }, "properties": { "title": "Uggunzeem", "description": "Uguņu muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } }
{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.7732219, 56.9995874] }, "properties": { "title": "Waldeck", "description": "Valdeķu muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.5681562, 57.2827964] }, "properties": { "title": "Waldegahlen", "description": "Valdgales muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.4732686, 57.0512688] }, "properties": { "title": "Walgalen", "description": "Valgales muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } }
Neredzamā baznīca
Neredzamā baznīca ir teoloģiska mācība, pārsvarā protestantu teoloģijā. Parasti tiek iekļauta vispārēju kristīgas baznīcas pazīmju skaitā. Tā izveidojusies kā atbilde, galvenokārt, Romas katoļu baznīcas mācībai par patieso baznīcu kā redzamu hierarhiju. Šī mācība uzsver patiesās kristīgās baznīcas cilvēka acīm neredzamo būtību.
Talsu apriņķa muižu nosaukumi
Bijušās muižas Talsu apriņķa teritorijā
{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.5723494, 57.0432682] }, "properties": { "title": "Zabelhof", "description": "Sabiles kroņmuiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.8678367, 57.1081922] }, "properties": { "title": "Zehren", "description": "Cēres muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.5663678, 57.3577460] }, "properties": { "title": "Zunzen", "description": "Cunces muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } }
Bijušās pusmuižas Talsu apriņķa teritorijā
{ "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.4261819, 57.2355798] }, "properties": { "title": "Gibbeln", "description": "Ģibuļu pusmuiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } } { "type": "Feature", "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.5805552, 57.2444256] }, "properties": { "title": "Iggen", "description": "Iģenes muiža", "marker-symbol": "warehouse", "marker-size": "large", "marker-color": "0050d0" } }
Greiems Hills
Normans Greiems Hills (en; — ) bija angļu autosportists un divkārtējs Formula 1 čempions. Čempiona titulus viņš izcīnīja 1962. un 1968. gadā. Viņš piedzima Londonā, Apvienotajā Karalistē.
Dzīves sākums
Greiems apgalvoja, ka viņš savu humora izjūtu mantoja no sava tēva, kurš bija brokeris. Viņš spēlēja bungas, būdams skautu kustībā. Viņš vēlāk nopirka motociklu, un ar to sliktas redzamības apstākļos ietriecās stāvošā mašīnā. Tas uz mūžu saīsināja viņa kreiso kāju. Hills ir bijis Karaliskās Flotes dzinēju inženieris.
Formula 1 karjera
. gadā Hillam izdevās piecas reizes kāpt uz pjedestāla. No tām divas reizes viņš kāpa uz augstākā pakāpiena, bet pārējās trīs reizes viņš kāpa uz otrā. Lai gan šosezon Greiems ieguva par 10 punktiem vairāk, ar to nepietika, lai kļūtu ar čempionu. Tā vietā Greiems kļuva par divkārtējo pasaules vicečempionu. . gadā Hills kārtējo reizi ieguva otro vietu kopvērtējumā. Lai gan šoreiz viņš izcīnīja vēl par vienu punktu vairāk, ar to bija par maz. . gadā Hills bija piektais un pat sev veiksmīgajā Monako Greiems izcīnīja tikai trešo vietu. Arī savās mājās viņš nerādīja tik augstu sniegumu kā pirms gada. Ja pērn Silverstonā Hills bija otrais, tad šogad Brendshečā viņš bija trešais. . gada kopvērtējumā viņš noslīdēja vēl zemāk. Greiems piedalījās pilnīgi visās sacīkstēs, bet finišēja tikai trijās. Monako - otrā vieta. Kanāda - ceturtā vieta. ASV - otrā vieta. 15 punkti, 7. vieta gala kopvērtējumā. . gadā beidzot brits atgriezās. Uzvara Spānijā, Monako, Meksikā. DĀR, Vācijā un ASV otrā vieta.
Kopš tā laika Greiems sāka arvien retāk piedalīties un arī viņa rezultāti sāka strauji slīdēt uz leju. . gadā septītais,. gadā trīspadsmitais,. gadā divdesmit pirmais,. gadā piecpadsmitais,. gadā neizcīnīja punktus,. gadā astoņpadsmitais, un. gadā bez punktiem.
Nāve
1975. gadā Hills gāja bojā lidmašīnas katastrofā. Lidmašīnu vadīja viņš pats miglainos apstākļos. Gāja bojā pieci "Embassy Hill" komandas darbinieki, ieskaitot jauno zvaigzni Toniju Braizu. Tā kā Hillam nebija apdrošināšanas, viņa ģimene zaudēja visu naudu izmaksājot kompensācijas visiem citiem katastrofā iesaistītajiem. Greiema Hilla dēls, Deimons arī piedalījās F1 un pat izcīnīja titulu. gadā. Viņi ir pagaidām vienīgais gadījums Formulā 1, kad gan tēvs, gan dēls izcīna titulu.
Kipuče
Kipuče ir pilsēta Ukrainas austrumos Luhanskas apgabala Perevaļskas rajonā. Izvietojusies apgabala rietumdaļā, ietilpst Alčevskas-Stahanovas aglomerācijā (kopā 513 000 iedzīvotāju (2001) ).
Vēsture
Jau pirms 1875. gada tagadējās pilsētas vietā bijušas akmeņogļu raktuves. 1910. gadā akciju sabiedrība Jekaterininskie ugol'nye kopi nodibināja ciematu, ko sākotnēji sauca par Jekaterinovskijrudņiku (ru) vai Kateriņivku (uk, ru). 1923. gadā to pārdēvēja par Artemu (селище імені Артема) par godu revolucionāram Sergejam Fjodorovam, kurš plašāk bija zināms ar segvārdu «Artjoms» (Artems). 1938. gadā piešķirts pilsētciemata statuss un pārdēvēta par Artemivsku. Pilsēta kopš 1961. gada. 2016. gadā Ukrainas Augstākā rada pārdēvēja pilsētu par Kipuči, lai gan faktiski tā tobrīd atradās separātiskās Luhanskas tautas republikas kontrolē, kura izmaiņu neatzīst.
Tata Motors
Tata Motors tika dibināta 1945. gadā, uzņēmumam uzsākot ražot lokomotīves. Savu pirmo komercauto, sadarbībā ar Daimler-Benz AG, uzņēmums izlaida 1954. gadā. 2004. gadā Tata Motors iegādājās Daewoo kravas automobiļu rūpnīcu Dienvidkorejā, kas mūsdienās pazīstama ar nosaukumu Tata Daewoo Commercial Vehicle.
2008. gada martā Tata Motors no Ford Motor Company nopirka britu Jaguar Cars un Land Rover.
Tata Motors Indijas ražotnes atrodas Džamšedpūrā, Pantnagārā, Laknavā un Punā.
Rodanīdi
Rodanīda jons pēc uzbūves ir analogs cianāta jonam OCN−, tikai te skābekļa atoms ir aizvietots ar sēra atomu. Rodanīdi ir pseidohalogenīdi, jo dažas tiem raksturīgās īpašības ir līdzīgas kā halīdiem (halogenīdiem). Organiskos savienojumus, kas satur −SCN grupu, sauc par tiocianātiem.
Rodanīdus iegūst, sēram vai tiosulfātiem reaģējot ar cianīdiem:
8CN− + S8 → 8SCN−
CN− + S2O32− → SCN− + SO32−
Rietumsemītu valodas
Rietumsemītu valodu atzars ir galvenais semītu valodu saimes atzars. Otrs ir mūsdienās izzudušais austrumsemītu atzars (ebliešu un akadiešu valodas).
Rietumsemītu atzarā ietilpst visas galvenās semītu saimes valodas, kas savukārt dalās centrālajā (kur ietilpst arābu valoda) un dienvidsemītu atzaros.
Kerija Volša
Kerija Lī Volša-Dženingsa (en; dzimusi ) ir amerikāņu pludmales volejboliste. Trīskārtēja olimpiskā čempione un bronzas medaļas ieguvēja 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Viņai pieder rekords pludmales volejbolā par visvairāk uzvarētajiem turnīriem (135) un lielāko nopelnīto naudas laimestu (2 656 635 USD). Lielāko karjeras daļu spēlējusi pārī ar Mistiju Meju-Trīnori.
Ar izcīnītām 4 olimpiskajām medaļām Volša ir titulētākā sportiste olimpisko spēļu pludmales volejbola vēsturē. Papildu panākumiem olimpiskajās spēlēs, viņa ir trīs reizes triumfējusi Pasaules čempionātā (2003, 2005, 2007), kā arī izcīnījusi sudraba godalgu 2011. gada čempionātā.
Precējusies ar amerikāņu pludmales volejbolistu Keisiju Dženingu. Pārim ir 2 dēli un meita.
Autobusu satiksme Rīgā
Autobusu satiksme Rīgā ir viens no Rīgas sabiedriskā transporta veidiem, kas nodrošina pasažieru pārvadāšanu pilsētā un tās tuvākajā apkārtnē. Kopš 2003. gada 20. februāra autobusu pārvadājumus veic pašvaldības uzņēmums "Rīgas satiksme". 2015. gadā ar autobusiem tika pārvadāti 68 655 977 pasažieri. Patlaban pasažieru pārvadājumi tiek veikti 53 autobusu maršrutos, kuru kopējais garums sasniedz aptuveni 883 km. Uz 2010. gada 1. janvāri "Rīgas satiksmes" autobusu parks sastāvēja no 478 autobusiem. Rīgā atrodas 2 autobusu parki, viens — Kleistos, otrs — Dārzciemā.
2016. gada nogalē visi transportlīdzekļi aprīkoti ar novērošanas kamerām un monitoriem reklāmu un pieturvietu demonstrēšanai.
Vēsture
Pirmais īstais automobilis-omnibuss vai vienkāršāk sakot — autobuss Rīgas ielās bija redzams jau 1913. gadā (pēc citām ziņām — pat 1908. gadā ), taču pirms Pirmā pasaules kara šis transporta veids nebija attīstīts. Pasažieri Rīgā vairāk izmantoja tramvajus un ormaņu pakalpojumus, vai arī dzelzceļu, īpašos gadījumos nolīgstot speciālu transportu.
Pirmais, regulārais autobusa maršruts Rīgā parādījās 1922. gada 26. aprīlī. Tas sasaistīja Rātslaukumu un Āgenskalnu, 1924. gadā tādi jau bija vairāki, kustību tajās nodrošināja privāti pārvadātāji, bet pēc pieciem gadiem akciju sabiedrībai “Auto satiksme” jau bija 30 autobusi, kas kursēja pa 17 maršrutiem. Maršrutu sākuma punkts bija Rātslaukums. Tā kā autobusiem bija vajadzīgs benzīns, tad blakus postamentam ar Rolanda statuju atradās arī neliela degvielas uzpildes stacija ar tagad atkal labi pazīstamo izkārtni “Shell”. Tā Rīgā radās pirmā autobusu stacija. 1930. gados pilsētas autobusi jau pārvadāja 20 miljonus pasažieru gadā, līdz 1938. gadam tika atklāti 19 autobusu maršruti, kuros kursēja 151 autobuss, tika pārvadāti 29, 25 miljoni pasažieru gadā. Pašvaldības rīcībā esoša autobusu transporta atklāšana notika 1938. gada 1. jūlijā. Trīsdesmito gadu beigās pa 20 maršrutiem kursēja jau 158 mašīnas, tāpēc šaurajā Rātslaukumā tām vietas vairāk nebija. Drīz autoosta pārcēlās uz Aspazijas bulvāra un 13. janvāra ielas krustojumu, kur tika uzbūvētas vairākas kioskiem līdzīgas vienstāva ēkas un nojumes. Toties autobusi no šejienes sāka braukt arī uz citam Latvijas pilsētām: Jelgavu, Siguldu, Liepāju.
1930. gadu beigās Rīgas autobusu parku regulāri papildināja ar jaunām, Eiropas vadošo autobūves kompāniju mašīnām. Tāpēc arī šeit, kur bija ļoti aktīva satiksme, autoostai jau bija par šauru, bieži notika avārijas. Otrais pasaules karš autobusu transporta infrastruktūrai bija fatāls.
Pēc Otrā pasaules kara autobusu satiksme Rīgā bija uz sabrukuma robežas, piemēram, 1944. gadā pašvaldības autobusu parkā bija palikuši tikai 4 autobusi. 1946. gadā tika dibināts 1. Rīgas autobusu parks, kurš sākotnēji atradās Autotransporta ministrijas pakļautībā, bet vēlākajos Padomju gados — Rīgas pilsētas izpildkomitejas pakļautībā. Savas pastāvēšanas sākumā 1. Rīgas autobusu parkā bija aptuveni piecpadsmit transportlīdzekļu.
1960. gados tika iepirkti Ungārijā ražotie Ikarus markas autobusi, kā arī pilnveidoti un optimizēti autobusu maršruti. Padomju laikā autobusa biļete pilsētas robežās maksāja 5 kapeikas.
1992. gadā, reorganizējot autobusu satiksmi, pasažieru pārvadājumu veikšanai tika izveidoti divi atsevišķi pašvaldības uzņēmumi — autobusu parks "Imanta" un autobusu parks "Tālava". Tika nolemts, ka autobusu parks "Imanta" apkalpos visus autobusu maršrutus Daugavas kreisajā krastā jeb Pārdaugavā, savukārt autobusu parks "Tālava" apkalpos visus maršrutus Daugavas labajā krastā. Autobusu tehniskais stāvoklis abos jaunizveidotajos uzņēmumos bija ļoti slikts. Pirmie Eiropā ražotie autobusi tika saņemti no Skandināvijas valstīm.
Lai atjaunotu ritošo parku un uzsāktu tehniskās apkopes centru celtniecību, 1993. gadā uzņēmumi sāka interesēties par Pasaules Bankas kredīta iespējām. 1997. gadā tika parakstīts līgums par aizdevumu, un jau novembrī tika saņemti pirmie 52 Mercedes-Benz autobusi.
1996. gada septembrī eksperimenta kārtībā darbu sāka konduktori. Vēlāk uzņēmumi nolēma konduktorus nodarbināt praktiski visu maršrutu autobusos, izņemot komercekspreša autobusos, kuros konduktora darbu veica autobusa vadītājs. 1997. gadā tika atklāts pirmais komercekspreša maršruts, kas nepieturēja atsevišķās maršruta pieturvietās, tādējādi par nedaudz augstāku biļetes cenu pasažieriem bija iespēja nokļūt galamērķī ātrāk.
Esošie autobusu maršruti
Kopš 2023. gada 17. aprīļa pasažieru pārvadājumi Rīgā tiek nodrošināti 50 autobusu maršrutos.
No 2012. gada 14. aprīļa bija sākušies 3. un 6. tramvaja sliežu ceļu un kontakttīklu rekonstrukcijas darbi posmā no Ropažu ielas līdz galapunktam Juglā. Tramvaji kursēja tikai līdz 45. vidusskolai Ropažu ielā, bet tālāk uz Juglu un atpakaļ pasažierus veda īpašs 6T. autobusu maršruts.
Lai nodrošinātu ērtu pasažieru nokļūšanu no Mežciema līdz Vecāķiem no 2013. gada 15. jūnija līdz 1. septembrim 29. autobusa maršruts pagarināts līdz Vecāķiem. 29. autobusa maršrutā abos virzienos būs jaunas pieturvietas: Klubs — Airu iela — Pagrieziens uz Vecāķiem — Skanstnieki — Stacija "Vecdaugava" — Zvejas iela — Pagrieziens uz Mangaļiem — Vecāķi. (No paziņojuma 29. autobusa pieturās.)
tika atklāts 60. autobusu maršruts, kas savieno Ziepniekkalnu un Ķengaragu. Vēl no 2016. gada 1. novembra tika atklāts 58. autobusu maršruts, kas savieno Purvciemu uz Vecmīlgrāvi.
No sestdienās un svētdienās Rīgā kursē arī nakts autobusi. No tos apkalpo pārvadātājs "Rīgas mikroautobusu satiksme" ar mikroautobusiem, līdz tam nakts maršrutos kursēja Ikarus E91 midibusi.
No 2018. gada 28. maija līdz 16. jūnijam un no 2018. gada 11. jūlija līdz 23. augustam kursēja 5T. autobusu maršruts, kas savieno Stacijas laukumu un Iļģuciemu, uz laiku aizvietojot 5. maršruta tramvaju posmā no 13. janvāra ielas līdz Iļģuciemam, sakarā ar sliežu ceļu nomaiņu Slokas ielas un Jūrmalas gatves krustojumā.
No 2019. gada 3. aprīļa ekspluatācijā ir tikai zemās grīdas autobusi.
No 2019. gada 18. maija līdz 25. maijam 11. tramvaja maršrutu aizvietoja 11T. autobuss. Vēlāk tas kursēja no 2020. gada 9. jūnija līdz 29. jūnijam. 2022. gada 18. jūnijā maršruts atkal tika atjaunots.
No 2020. gada 2. janvāra 40. autobusa maršrutu “Jugla — Ziepniekkalns” aizstāja jauns 4. trolejbusa maršruts.
Kad 2020. gada martā Latvijā tika izsludināta ārkārtas situācija COVID-19 pandēmijas izplatības dēļ, no 21. marta tika slēgti 4z., 35., 59. autobusa un visi nakts autobusu maršruti, kā arī pieņemti citi ierobežojumi, līdz ārkārtas situācijas beigām.
Kad SIA "Rīgas mikroautobusu satiksme" tika pasludināta par maksātnespējīgu, vienlaikus pārtraucot pakalpojumu sniegšanu, divus mikroautobusu maršrutus turpināja nodrošināt "Rīgas satiksmes" autobusi. No 2022. gada 19. septembra šos maršrutus — 303. ekspresbusu maršrutu un 363. ekspresbusu maršrutu — pārdēvēja par 33. un 63. autobusu maršrutu.
Bijušie maršruti
Piezīmes:
Reģionālie maršruti
No 2009. gada 1. janvāra "Rīgas satiksme" neapkalpo vietējās nozīmes reģionālos autobusu maršrutus: 826., 827., 829., 830., 831., 835., 843., 844., 852., 859. un 991. Līdz ar to no 2009. gada 1. janvāra 853. autobusu maršruts tika pārdēvēts par 55. autobusu maršrutu, 863. autobusu maršruts — par 43. autobusu maršrutu, bet 10. autobusu maršruts tika pagarināts līdz Jaunmārupei.
Tasmanija
Tasmanija (en) ir sala un štats Austrālijas dienvidu piekrastē. Aizņem Tasmanijas salu (64.519 km²) un vairākas mazākas salas Basa šaurumā, lielākās no kurām ir Flindersa sala (1 330 km²) un Kinga sala (1 098 km²). Štata galvaspilsēta un lielākā pilsēta ir Hobārta salas dienvidaustrumu piekrastē.
Valdemārs Tone
Valdemārs Teodors Tone ( — ), pazīstams arī kā Voldemārs Tone, bija latviešu gleznotājs. Bijis Rīgas mākslinieku grupas biedrs un viens no tās veidotājiem (1920-1924) un mākslinieku biedrības "Sadarbs" loceklis (1924-1925), kā arī Mūkusalas mākslinieku biedrības goda biedrs un Latvijas Mākslas akadēmijas pasniedzējs, Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieris.
Tasmanija
Vēsture
Salu 1642. gadā atklāja Ābels Tasmans. Tikai 156 gadus vēlāk anglis Džordžs Bass atklāja jūras šaurumu (Basa šaurums) starp Tasmaniju un Austrāliju, pierādot, ka Tasmanija ir sala.
Valdemārs Tone
Dzīvesgājums
Dzimis Tukuma apriņķa Annenieku pagasta Ļuku mājās 1892. gada 28. martā. Mācījās Annenieku pagastskolā (1900-1906), Francmaņa skolā Dobelē (1906-1907).
Tasmanija
Ģeogrāfija
Tasmanijas krasta līnija ir izrobota, krasti stāvi. Salā ir daudz upju, kas iztek no ezeriem salas vidienē un strauji plūst lejup pa dziļām ielejām uz okeānu. Tās plūst cauri bieziem mežiem, kur īstus biezokņus veido kokpapardes. Pēc izskata savdabīgs augs Tasmanijā ir zāleskoks (ksantoreja), kas sastopams arī Austrālijas dienvidaustrumu daļā. Tam ir īss, resns stumbrs un garai zālei līdzīgas šauras lapas. Tasmanijā gaisa temperatūra vasarā ir ap 17 °C, ziemā ap 7 °C. Nokrišņu ir daudz — 1000 mm gadā. Augu un dzīvnieku pasauli salā veido galvenokārt Austrālijā sastopamie augi un dzīvnieki. Taču tādi dzīvnieki kā Tasmanijā mītošais vilksomainis un velnsomainis pašā Austrālijas kontinentā nav sastopami.
Valdemārs Tone
Dzīvesgājums
1909. gadā uzsāka mācības Rīgas pilsētas mākslas skolā pie gleznotāja Gerharda fon Rozena un ar pārtraukumu slimības dēļ turpināja mācības šajā skolā, apgūdams glezniecību pie V. Purvīša, J. R. Tillberga, J. Rozentāla un tēlniecību pie A. Folca (1909-1910, 1911-1915). 1913. gadā apceļoja Vidusjūras zemes uz kuģa, kura kapteinis tolaik bija viņa brālis.
Pirmā pasaules kara laikā turpināja mācības Penzas mākslas skolā (1915-1916), 1916. gadā iestājās latviešu strēlnieku pulkos, 1917. gadā bija 2. rezerves pulka komandieris. Pēc demobilizācijas dzīvoja Pleskavā un Petrogradā (1917-1918). 1918. gadā atgriezās Rīgā, strādāja par zīmēšanas un mākslas vēstures skolotāju Rīgas 2. un 3. vidusskolā (1919-1920). Vadīja savu privāto studiju (1919-1923). Piepelnījās ar grāmatu grafikas darbiem un veidoja dekorācijas Latvijas Nacionālajam teātrim (1919) un pastmarku kompozīcijas. 1922. gadā, izmantojot Kultūras fonda piešķirto pabalstu, papildinājās Parīzē, bet 1929. gadā Itālijā. No 1925. gada strādāja par pedagogu Latvijas Mākslas akadēmijā, vadot portretu gleznošanas klasi (1925-1932), akta glezniecības klasi (no 1932), 1944. gadā izvirzīts profesora vietai.
Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, 1949. gadā uz Angliju, kur dzīvoja un strādāja līdz sava mūža beigām 1958. gada 30. augustā. Mākslinieks kremēts, pelni apbedīti Brukvudas kapsētā.
Mākslinieciskā darbība
Sākumā mācījies no Rietumeiropas mākslas vecmeistariem, pirmajos darbos- portretos jūtama itāliešu renesanses un holandiešu 17. gadsimta reālisma meistaru ietekmes. Vēlāk gleznotāju sākuši saistīt postimpresionistu glezniecības izteiksmes līdzekļi, darbos parādās tam radniecisks krāsu modelējums. Ietekmējies arī no latviešu gleznotāja Jāzepa Grosvalda. 1920. gadā pievērsies kubismam un citām modernisma kustībām, bet 1921. gadā reālismam. 1930. gados izveidojis savu individuālu rokrakstu, apvienojot modernistiskos un reālistiskos izteiksmes līdzekļus, kā arī dažādos glezniecības paņēmienus. Darinājis, pievēršoties sievietes tēlam, portretus un aktus, kā arī gleznojis ainavas un klusās dabas. Trimdas laikā gleznojis klusās dabas un portretus a la prima tehnikā. Strādājis eļļas, temperas un jauktajā tehnikā, kā arī zīmējis ar ogli.
Izstādes
Pirmo reizi izstādē piedalījies 1913. gada ziemā trešajā Latviešu mākslinieku izstādē Rīgā ar savām ainavu studijām, pēc gada piedalījies ceturtajā Latviešu mākslinieku izstādē Rīgā. Piedalījies Rīgas mākslinieku grupas organizētajās izstādēs līdz 1924. gadam, kad no šīs biedrības izstājies, bet no 1930. gada atkal atsācis piedalīties šīs biedrības izstādēs. Personālizstādes notikušas Latvijā, Rīgā (1921), Vācijā, Detmoldā, (1946), Minsterē (1947), Lībekā (1948), Anglijā- Londonā (1952), Zviedrijā, Stokholmā un Gēteborgā (1953). Piemiņas izstādes notikušas Rīgā (1959; 1992). Gleznotājs piedalījies Latviešu mākslas un Kultūras fonda izstādēs kā Latvijā, tā arī ārzemēs.
Darbi
2006. gada novembrī Latvijas Nacionālais mākslas muzejs no gleznotāja atraitnes saņēma 42 mākslinieka trimdā no 1945. līdz 1958. gadam radītās gleznas.
Zbigņevs Preisners
Zbigņevs Preisners (pl; dzimis Zbigņevs Antonijs Kovalskis (Zbigniew Antoni Kowalski) ) ir poļu komponists.
Radījis galvenokārt kino mūziku. Starptautisku atzinību ieguvis, radot mūziku Kšištofa Keslovska ievērojamākajām filmām — "Dekalogs" (filmu cikls, 1988), "Īsa filma par mīlestību" (Krótki film o milosci, 1988), "Īsa filma par nogalināšanu" (Krótki film o zabijaniu, 1988), "Veronikas dubultā dzīve" (1991), triloģija "Trīs krāsas" (Trzy kolory, 1993—1994). Sadarbojies arī ar poļu režisori Agnešku Hollandu.
Rīgas maratons
Rīgas maratons jeb Rimi Rīgas maratons ir ikgadējs maratons, kas notiek Rīgā kopš 1991. gada. Šis ir vienīgais World Athletics ar Zelta kvalitātes zīmi novērtētais maratons Ziemeļeiropā. 2019. gadā sacensībās piedalījās 38 398 dalībnieki, no kuriem 4632 bija ārvalstu dalībnieki, pārstāvoši 82 pasaules valstis. Iespējams skriet ne tikai 42,195 kilometru garo maratona distanci, bet arī 21,095 kilometra garo pusmaratona, 10 kilometru, 5 kilometru, jūdzes un bērnu distances.
Trase sākas un beidzas 11. novembra krastmalā, ved ap Rīgas vēsturisko centru, Vecrīgu, Rīgas centru, Ķīpsalu un Pārdaugavu.
Kopš 2017. gada ikgadējais Latvijas Čempionāts maratonā noris Rīgas maratona trasēs.
Priekšvēsture
Pirmo reizi Latvijas sportisti maratona distancē startēja 1912. gada Stokholmas olimpiskajās spēles, bet pirmās maratona sacensības Latvijā norisinājās 15 gadus vēlāk Liepājā. Maratona skriešanas popularitāte turpināja augt 70. gados, ziedu laikos sasniedzot 80. gadu nogalē. Tautasdziesmas maratons (1988—1990), piemēram, atmodas laikā pulcēja jau vairākus tūkstošus skrējēju, no kuriem 250 — 300 finišēja 42 km distancē.
Pirmie Rīgas maratoni
Pirmais Rīgas maratona starta šāviens pie Brīvības pieminekļa atskanēja 1991. gada 27. jūlijā — īsi pēc barikāžu laika, kad galvaspilsētu satricināja OMON šāvieni. Tad šis maratons tika dēvēts par Rīgas Starptautisko maratonu. Šī maratona dalībniekiem tika nodrošinātas gan grandiozas naudas balvas (1000 vācu markas pirmo vietu ieguvējiem), gan vimpelis un tiem laikiem eksotiskais auglis – banāns – finišā.
Trases mērīšana noritēja atbilstoši tā laika starptautiskajiem standartiem, izmantojot 50 m garu mērlenti un mietiņus. Pirmajā Rīgas maratonā startēja 735 dalībnieki, no kuriem trešdaļa bija vietējie skrējēji, ap 30 rietumvalstu pārstāvju, bet pārējie no PSRS.
Tomēr jau tuvākajos gados pēc veiksmīgā starta, Rīgas maratona dalībnieku skaits strauji saruka. Austrumu bloka skrējējus no dalības atturēja jaunais vīzu režīms, savukārt rietumniekiem ceļojums uz Latviju varēja šķist pārāk riskants. Nopietnas grūtības radīja hiperinflācija un atkārtota nacionālās valūtas maiņa. 1993. gadā par dalību maratonā varēja norēķināties trīs valūtās — vietējie varēja maksāt gan Latvijas rubļos, gan svaigi izdotajos latos, bet ārzemnieki — doičmarkās.
Organizatoriem trūka sponsoru un līdzekļu, lai iekļautos AIMS starptautiskajā maratonu kalendārā (tolaik tas izmaksātu 1000 USD gadā), kas ļautu piesaistīt rietumu maratonu tūristus. Šajā laikā arī vietējo skrējēju kļuva arvien mazāk, skriešanas kultūra un līdz ar to arī sponsoru interese pamazām samazinājās, zemāko punktu sasniedzot 1999. gadā, kad 42 km distancē finišēja vien 53 Latvijas skrējēji.
Lai kuplinātu dalībnieku skaitu, Rīgas maratonu pārcēla uz pavasari, piesaistot skolu jaunatni 5 km distancei, tomēr maratona distancē skrējēju aizvien bija salīdzinoši maz un rezultāti nespēja pārspēt pirmo gadu sniegumu.
Sertificētā trase un jauni organizatori
2007. gadā Rīgas maratons tika pie otrās elpas. Pēc 16 gadu darba maratona sākotnējais organizators Jānis Karavaičiks organizēšanu uzticēja Aigaram Nordam, kurš bija ambīciju pilns Rīgu pārvērst par skriešanas megapoli ar vērienīgu pilsētas maratonu.
Rīgas Dome maratona organizēšanu uzticēja NECom jeb Nords Event Communications, un jaunie organizatori jau pirmajā gadā panāca vērienīgu pasākuma izaugsmi. Ar titulsponsora Nordea palīdzību un saukli “Šoreiz pa īstam!” trase pirmo reizi tika oficiāli sertificēta saskaņā ar Starptautiskās maratonu asociācijas (Association of International Marathons and Distance Races, AIMS) standartiem, maratons iekļāvās starptautiskajā kalendārā, ierasto maratona un 5 km satelītdistanci papildināja jaunums — pusmaratons, bet kenijietis Džonstons Čangvoni pārspēja 1991. gadā uzstādīto Rīgas maratona rekordu.
Jauno organizatoru paspārnē maratons kļuva par vienu no straujāk augošajiem un prestižākajiem skriešanas svētkiem Ziemeļeiropā — no 1300 dalībniekiem 2007. gadā līdz Gold Label zelta statusam un vairāk nekā 38 tūkstošiem dalībnieku no 82 pasaules valstīm 2019. gadā.
Maratona ilggadējais partneris Rimi titulsponsora pienākumus uzņēmas 2019. gadā, sniedzot atbalstu Covid-19 pandēmijas laikā izveidotajā Virtuālajā Skriešanas klubā, kas pasākuma auditoriju aktīvu uzturēja pandēmijas laikā.
2020. gadā Ministru kabinets koronavīrusa pandēmijas dēļ atcēla sacensību klātienes norisi dienu pirms maratona nedēļas nogales, kas lika pārcelt maratona darbību virtuālā režīmā.
Pandēmijas dēļ 2021. gada sacensības tika pārceltas no 16. maija uz 29. augustu.
Bet organizatori jaunu virsotni sasniedza pēc koronavīrusa pandēmijas beigām, sīvā konkurencē izcīnot tiesības Rīgā rīkot pirmo Pasaules čempionātu skriešanā (World Athletics Road Running Championships Riga 23) 2023. gada 30. septembrī — 1. oktobrī.
2023. gada Rimi Rīgas maratons, bija Pasaules čempionāta ģenerālmēģinājums, skrējējiem dodot iespēju izmēģināt Pasaules čempionāta trases.
Pusmaratons (21,095 km)
Trases rekords
Trases
Bez 42,195 kilometru garās maratona trases, iespējams skriet arī pusmaratona (21,095 km), 10 kilometru, 5 kilometru, jūdzes, kā arī īsākās bērnu dienas distancēs.
Mūsdienās, trases tiek veidotas viena apļa ietveros, kad trases sākums ir vienviet ar finišu. Maratona starta un finiša līnija ir noteikta 11. novembra krastmalā blakus Rīgas pilij.
Maratona trase šķērso Daugavu pa Vanšu, Akmens un Salu tiltu, kā arī ietver posmu, kas ved ap Rīgas vēsturisko centru, UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā iekļauto Vecrīgu.
Agrākās trases
Rīgas maratona skriešanas pirmsākumos, skriešana notika vairāku apļu kārtībā. Agrāk maratons ir norisinājies dažādās trasēs. Visbiežāk maratonam starts tika dots pilsētas centrā, trase vijās uz Mežaparku, apkārt Ķīšezeram - tad pa Mežciemu ar finišu Daugavas stadionā. Pāris reizes maratons norisinājies arī Pārdaugavā ar startu un finišu pie Uzvaras parka. 2006. gadā pirmo reizi maratons finišēja pilsētas centrā — Strēlnieku laukumā. 2007. gadā maratona jaunā trase tika oficiāli sertificēta un atzīta saskaņā ar Starptautiskās maratonu asociācijas (AIMS) standartiem. Nākamā trase tika izveidota un AIMS sertificēta 2011. gadā. Trase vijās pa Rīgas centra ielām, šķērsojot Vanšu tiltu un Dienvidu tiltu, starta un finiša zona atradās 11. novembra krastmalā. Trase ļāva paralēli maratonskrējienam organizēt sacensības arī pusmaratonā.
Maratona oficiālie krekli un medaļas
Maratona oficiālie krekli sākti veidot kopš 2008. gada, katru gadu maratona oficiālā skriešanas krekla dizaina radīšana tiek uzticēta kādam no Latvijā atpazīstamiem māksliniekiem.
Mākslinieki, kuri ir veidojuši dizainus Rīgas maratona krekliem — Andris Vītoliņš, Ieva Iltnere, Ritums Ivanovs, Elita Patmalniece, Ella Krugļanska, Krišs Salmanis, Ilmārs Blumbergs, Raimonds Staprāns, Anna Heinrihsone, Maija Kurševa, Gustavs Klucis (2018. gada krekla noformējumā tika izmantots G. Kluča mākslas darbs, kas speciāli Latvijas simtgades maratona kreklam iegādāts izsolē 2017. gada 18. novembrī), MARE&ROLS un Jānis Šneiders.
2019. gadā maratona medaļu dizainu veidoja Londonas Dizaina biennāles galvenās balvas "Labākais dizains" saņēmējs Artūrs Analts, maratona 30. jubilejas medaļu dizainu radījis japāņu mākslinieks Džuniči Kavanisi, kurš ir arī Tokijas olimpisko spēļu medaļu autors.
2021. gada Rīgas maratona kreklu un medaļu dizainus veidoja Latvijas Mākslas akadēmijas glezniecības katedras vadītājs, asociētais profesors Kristiāns Brekte.
Organizatori
Kopš 2007. gada Rīgas maratonu organizē aģentūra "Nords Event Communications” (“NECom") sadarbībā ar Rīgas domi.
Organizatoru komandas pārziņā 2023. gadā ir ne tikai Rimi Rīgas maratons, bet arī Pasaules čempionāts skriešanā Rīgā 30. septembrī – 1. oktobrī
Piezīmes
<references group="lower-alpha">
Taisnības un attīstības partija
Taisnības un attīstības partija (tr, AK Parti vai AKP ) ir labēja, konservatīva partija Turcijā. Partiju bieži vērtē kā mēreni islāmisku partiju, līdzīgi kristīgajiem demokrātiem kristiešu Eiropā. uzsākts tiesas process par partijas slēgšanu.
AKP sevi pozicionē kā mērenu, labēju konservatīvu partiju. 2007. gada vispārējās vēlēšanās tā uzvarēja, iegūstot aptuveni pusi no nodotajām balsīm un tās priekšsēdētājs, bijušais Stambulas mērs Redžeps Tajips Erdogans ir Turcijas premjers.
Vēsture
Pēc grūta iesākuma, kamēr Erdoans nebija vēl kļuvis par premjeru, partija nostabilizējās. Tā pārdzīvoja 2003. gada Irākas iebrukuma krīzi, neskatoties uz spēcīgu pretestību no Republikāņu tautas partijas puses, kas kavēja ASV plānu realizēšanu iebrukumam Irākā no Turcijas. Republikāņi arī nepieļāva Turcijas karaspēka nosūtīšanu uz Irāku, ko AKP būtu atbalstījuši. Valdība ir panākusi to, ka Turcijas uzņemšanai ES jau ir noteikts termiņš, jo Turcija pilnībā atbalsta Kipras jautājuma atrisināšanas Annana plānu. Turcijā ir uzsāktas ievērojamas strukturālas reformas un tās politiskie sasniegumi ir nodrošinājuši izkļūšanu no ilgstošā hiperinflācijas perioda līdz 8,8% inflācijai 2004. gada jūnijā. Tādi ievērojami izdevumi kā Financial Times un The Economist publicējuši viedokli, ka AKP vadībā valdība ir bijusi veiksmīgākā vairākās pēdējās desmitgadēs.
Hamiltona (Kanāda)
Hamiltona ir lielpilsēta Ontārio provincē, Kanādā. Ontārio ezera osta.
Taisnības un attīstības partija
Vēsture
2005. gada janvārī AKP tika uzņemta Eiropas Tautas partijā (EPP) par novērotāju un to, iespējams, uzņems par pilntiesīgu biedru, ja Turcija iestāsies ES. Ja ES noraidīs Turcijas pieteikumu dalībai, valda uzskats, ka partija atkal sašķelsies starp reformistiem un konservatīvajiem un Turcijas politikā sāksies jauns nestabilitātes periods.
Papildinformācija
AKP gūst atbalstu no lauku zemniekiem un viņu bērniem, kas apmetušies uz dzīvi miljoniem lielajās pilsētās. Neskatoties uz to, ka partija sevi pozicionē kā labēju, tā ir ieviesusi vairākas sociālā atbalsta programmas pilsētu un lauku mazturīgo atbalstam pašvaldību līmenī. Iespējams, ka šādu programmu ieviešana ir centieni islamiskā veidā īstenot līdzīgu modeli, kādu īsteno kristīgie demokrāti Centrāleiropā.
Partijas simbols ir spilgta spuldze, kas simbolizē gaismu, elektrisko apgaismojumu un caurredzamu valdību. Iekšpolitiski partija cenšas būt labēja un konservatīva.
Lietas gaita
Ģenerālprokurora birojs publicēja ģenerālprokurora lietu. Lai to apspriestu, premjerministrs Redžeps Tajips Erdogans sasauca valdības sēdi, lai apspriestu publicēto lietu. Lieta tika nodota Turcijas Konstitucionālajai tiesai un partijai ir jāsniedz paskaidrojumi, kas sākumā nosūtāmi ģenerālprokurora birojam. Pēc paskaidrojumu saņemšanas, ģenerālprokurora birojs sagatavo prokurora tehnisko pozīciju.
Pēc ģenerālprokurora tehniskās pozīcijas raksta un partijas paskaidrojumu saņemšanas, Konstitucionālā tiesa sagatavos jautājumus abām pusēm. Uz partijai uzdotajiem jautājumiem atbildes gatavo partijas atbildīgās amatpersonas un par šo nostāju partijas amatpersonām būs jāsniedz liecības tiesas sēdē. Pēc šī procesa beigām, tiesas sekretāri sagatavos tiesas tehnisko ziņojumu.
Pēc tiesas tehniskā ziņojuma saņemšanas 11 Konstitucionālās tiesas locekļi izskatīs tehnisko ziņojumu un Konstitucionālās tiesas priekšsēdētāja noteiktā termiņā sapulcēsies, lai izskatītu iesniegtos pierādījumus un liecības. Partijas slēgšanai nepieciešamas septiņas no 11 locekļu balsīm. Partijas, kas agrāk ar Konstitucionālās tiesas lēmumu slēgtas, ir pārsūdzējušas lēmumu Eiropas Cilvēktiesību tiesā.
Apsūdzības raksts
Apsūdzības raksts pavisam sastāv no 17 mapēm un ar to prasīta partijas slēgšana, kā arī aizliegums 71 partijas biedram, tai skaitā valsts prezidentam Abdullaham Gilam un premjeram Redžepam Tajipam Erdoganam piedalīties valsts pārvaldē un politikā piecus gadus. Apsūdzības galvenās daļas:
Produktivitāte
Produktivitāte jeb ražīgums, ekonomikā ir jēdziens, kas raksturo attiecību starp saražoto produktu (sniegto pakalpojumu) un resursiem, kuri šim mērķim izmantoti. Šo jēdzienu pielieto gan makroekonomikā, gan arī mikroekonomikā.
Makroekonomikā produktivitāti parasti saista ar nācijas vai valsts ekonomisko izaugsmi konkrētā laika posmā, piemēram gadā. To mēra ar iekšzemes kopprodukta, nacionālā ienākuma vai citu makroekonomisko rādītāju dotā laika posmā. Izvietojot attiecīgo rādītāju datus skaitļu (dinamiskajā) rindā un analizējot šo rādītāju izmaiņas atsevišķos laika posmos, var spriest par ekonomiskās attīstības tendencēm.
Produktivitāte = produkta apjoms (daudzums)/resursa apjoms (daudzums)
Produkta apjoms šajā formulā atkarīgs gan no resursa apjoma, gan arī no tā kvalitātes. Jo kvalitatīvāki izmantojamie resursi, jo kvalitatīvāku produkciju iespējams no tiem saražot. Tas pats attiecas arī uz sniegtajiem pakalpojumiem. Lai atspoguļotu abus šos aspektus produktivitātē, formulu var pārveidot šādā izskatā:
Produktivitāte = produkta apjoms (daudzums) un kvalitāte/resursa apjoms (daudzums) un kvalitāte
Ekonomisko procesu modelēšanas praksē parasti izmanto vairāku faktoru modeļus. Viens no vēsturiski pirmajiem bija Koba-Daglasa ražošanas funkcija - divu faktoru modelis - kur kā ražošanas faktori, jeb resursi, pieņemti darbs un kapitāls. Šo abu faktoru spēja veicināt ekonomisko izaugsmi raksturo produktivitāti makroekonomiskā līmenī.
Ražošanas funkcija, vai uz tās bāzes atvasināti citi matemātiskie modeļi, tiek plaši pielietota arī mikroekonomikā. Piemēram, uzņēmuma līmenī dažādi resursi, darbs (cilvēkresursi), kapitāls (zeme, ēkas, būves, iekārtas, apgrozāmie līdzekļi), enerģija u.c., ar tās vai citas tehnoloģijas palīdzību, ražošanas procesā tiek kombinēti, gala rezultātā iegūstot vienu vai vairākus produktus, kuri tiek realizēti tirgū par noteiktu cenu. Produktivitāte šajā gadījumā var tikt mērīta, salīdzinot uzņēma ražošanas izmaksas ar ieņēmumiem. Viens no praksē izplatītākajiem veidiem, kā aptuveni novērtēt kāda konkrēta uzņēmuma produktivitāti ir salīdzināt attiecīgās pozicijas tā peļņas un zaudējumu aprēķinā pēc formulas:
Produktivitāte = neto apgrozījums/pārdotās produkcijas ražošanas izmaksas