cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
AFRICASAT-1
Kosmiskajam aparātam bija 12 C joslas, 5 Ku joslas raidītāji. Tas bija cilindra formā ar diametru 2,16 m. Augstums saliktā stāvoklī 3,3 m, izvērstā — 7,82 m. Stabilizāciju nodrošināja rotācija ap garenasi. Pirmoreiz HS-376 modelī pielietotas gallija arsenīda saules baterijas, kas deva par 40 % vairāk elektroenerģijas nekā to silīcija priekšgājēji. HS-376 pirmoreiz izmantota arī ultraviegla paraboliskā antena. Stāvokļa kontroles dzinējiem izmantota divkomponentu degviela.
MEASAT-1 tika palaists 23:10 UTC ar nesējraķeti Ariane 44L (lidojums V82) no Gviānas kosmiskā centra kopā ar sakaru pavadoni PAS 3R. Tas tika izvietots ģeostacionārajā orbītā punktā 91,5° austrumu garuma.
MEASAT-1 pārtrauca sniegt pakalpojumus pozīcijā 91,5° A, jo tam bija beidzies garantijas laiks 12 gadi. Pirms tam kopš aprīļa sakaru kanāli tika pārslēgti uz pavadoni MEASAT-3, kurš palaists 2006. gada decembrī un izvietots 91,5° A.
Tika novērtēts, ka pavadonis ir spējīgs darboties vēl piecus gadus, tādēļ tas tika pārvietots uz punktu 46,0° A virs Āfrikas un pārdēvēts par AFRICASAT-1. Šoreiz orbīta nebija stacionāra, bet ar nelielu slīpumu. Kosmiskā aparāta kontrole turpināta no zemes stacijas Malaizijā.
2013. gada aprīlī pavadonis pārvietots uz apbedīšanas orbītu.
Baldones luterāņu baznīca
Baldones Svētā Miķeļa evaņģēliski luteriskā baznīca ir Latvijas Evaņģēliski luteriskā baznīcas dievnams, kas atrodas Ķekavas novada Baldones pilsētā. 1824. gadā celtā baznīca ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.
Pašreizējā vietā vēstures gaitā atradušās četras baznīcas. Pirmā Baldones baznīca celta 16. gadsimta vidū. 1637. gadā tā jau bijusi sabrukusi. 1638. gadā uzcelta jauna koka baznīca, kuru rotāja logi no krāsaina stikla. Baznīcas koka tornī atradās pulkstenis un tās korē bija redzams hercoga Frīdriha Vilhelma(?) un hercogienes (vēlākās Krievijas imperatores) Annas Ivanovnas ģerbonis un gada skaitlis. Trešā baznīcas ēka celta no baļķiem, laika posmā no 1730. līdz 1735. gadam.
Latvijas PSR laikos baznīcas ēkā iekārtoja plastmasas un gumijas izstrādājumu ražošanas apvienības "Ausma" filiāli. Baznīcas ēka atguva savu funkciju Atmodas laikos. 1988. gada Ziemassvētkos notika pirmais dievkalpojums. Mūsdienās baznīca ir ieguvusi jaunu interjeru.
dievkalpojuma laikā baznīcas jumta konstrukcijā izcēlās ugunsgrēks.
Tapers (filma)
"Tapers" ir 1989. gada latviešu padomju mākslas filma divās sērijās. Filmas režisors ir Rolands Kalniņš, un tā uzņemta Rīgas Kinostudijā.
Sižets
Perspektīvs konservatorijas students Laimonis Pārums, kas aizrāvies ar džezu, nolemj neturpināt mācības, bet spēlēt klavieres restorānā. Pakāpeniski viņa dzīvē arvien lielāku lomu sāk ieņemt alkohols un tikai liktenīga iepazīšanās ar Rebeku kļūst par viņa glābiņu.
Pirkanmā
Pirkanmā (fi, sv) ir viens no Somijas reģioniem valsts dienviddaļā. Robežojas dienvidos ar Kantahemi un Īsto Somiju, rietumos — ar Satakuntu, ziemeļos — ar Dienvidpohjanmā, bet austrumos — ar Vidussomiju un Peijethemi. Pirkanmā ir otrs apdzīvotākais un ekonomiski attīstītākais valsts reģions pēc Ūsimā.
Reģionā 23 pašvaldības, no kurām 12 ir pilsētas — Tampere (244 315 iedzīvotāji; administratīvais centrs), Nokija (34 889), Ilojervi (33 529), Kangasala (32 627), Sastamala (23 995), Valkeakoski (20 701), Akā (16 464), Mente-Vilpula (9576), Orivesi (8978), Ikālinena (6876), Virrata (6462), Parkano (6285).
SpaceX CRS-8
SpaceX CRS-8 jeb SpaceX Commercial Resupply Services 8 bija ASV uzņēmuma SpaceX bezpilota kravas kosmosa kuģa Dragon lidojums uz Starptautisko kosmosa staciju NASA Commercial Resupply Services (CRS) programmā. Tas orbītā palaists 2016. gada aprīlī; nolaižamais aparāts uz Zemes atgriezās maijā.
Derīgā krava
Dragon hermētiskais nodalījums bija iepildīts ar 1723 kg kravas. Transportkuģa hermētiskajā sekcijā atradās: mantas un pārtika apkalpei (547 kg), zinātnisko eksperimentu aparatūra un materiāli (640 kg), stacijas rezerves daļas un aprīkojums amerikāņu segmentam (306 kg), aprīkojums Krievijas segmentam (33 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aparatūra (12 kg), datoru piederumi (108 kg). Nehermētiskā kravas sekcijā bija piepūšams stacijas modulis Bigelow Expandable Activity Module (BEAM).
Lidojuma gaita
Dragon tika palaists 20:43:32 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 v1.2 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-40.
Pēc otrās pakāpes atdalīšanās raķetes pirmo pakāpi bija paredzēts kontrolēti nosēdināt uz īpašas platformas okeānā. Deviņas minūtes pēc starta, 20:52:10 UTC raķešpakāpe vertikāli nosēdās uz platformas Of Course I Still Love You. Šī bija otrā reize, kad Dragon raķešpakāpe veiksmīgi nolaidusies, bet pirmā reize, kad tas noticis okeānā. Šī raķešpakāpe atkārtoti tika izmantota 2017. gada martā, palaižot pavadoni SES-10.
Dragon SKS sasniedza 10. aprīlī. 11:23 UTC to satvēra ar stacijas manipulatoru Canadarm2, kuru vadīja Timotijs Pīks. Kosmosa kuģis tika pārvietots uz Harmony moduļa apakšējo pieslēgvietu; pilnībā pieslēgts 13:57 UTC.
16. aprīlī 06:15 UTC ar Canadarm2 no Dragon kravas nodalījuma tika izņemts BEAM. Tas pārvietots uz Tranquility moduļa aizmugurējo pieslēgvietu. Pieslēgšana pabeigta 09:36 UTC.
11. maijā 11:02 UTC Dragon ar Canadarm2 palīdzību tika atvienots no stacijas; brīvā lidojumā palaists 13:19 UTC. Pēc tam tas veica noiešanu no orbītas, un 18:51 UTC nolaižamais aparāts nolaidās Klusajā okeānā 420 km no Kalifornijas krasta. Lidojuma ilgums 32 dienas 21 stundas 48 minūtes.
Guta (Ambeļu pagasts)
Guta ir ciems Augšdaugavas novada Ambeļu pagastā. Atrodas 240 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Gutas ezers.
2023. gada laikapstākļi Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti 2023. gada laikapstākļi Latvijā.
Gada raksturojums pa mēnešiem
Augusta 1. dekādē vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija +18,2 °C, kas ir vienāda ar dekādes normu. Dekādes minimālā gaisa temperatūra +5,2 °C tika novērota 9. augustā Madonā, bet maksimālā gaisa temperatūra +33 °C tika novērota 7. augustā Ainažos. Augusta 1. dekādē pārspēti 5 un atkārtoti 2 diennakts maksimālās gaisa temperatūras rekordi, un uzstādīts viens jauns minimālās gaisa temperatūras rekords 9. augustā Madonā. Nakts uz 7. augustu bija siltākā visu meteoroloģisko novērojumu vēsturē. Skultes meteoroloģiskajā stacijā nakts laikā termometra stabiņš nenoslīdēja zem +25,6 °C atzīmes. Iepriekšējais rekords tika reģistrēts 2021. gada naktī uz 23. jūniju, kad Rīgā minimālā gaisa temperatūra nebija zemāka par +24,2 °C. Kopējais nokrišņu daudzums Latvijā augusta 1. dekādē bija 66,6 mm, kas ir 207% virs dekādes normas (21,7 mm). Visvairāk nokrišņu (108,2 mm) bija Skrīveros, bet vismazāk Piedrujā - 24,1 mm. Vidēji Latvijā augusta 1. dekādē bija 6,5 diennaktis ar nokrišņu daudzumu vismaz 1 mm. Visvairāk šādu diennakšu bija Kalnciemā, Pāvilostā, Skrīveros, Ventspilī, Vičakos - 9 diennaktis, bet vismazāk Mērsragā, Piedrujā - 4 diennaktis. Vidējais relatīvais gaisa mitrums Latvijā augusta 1. dekādē bija 81% - no 76% Daugavpilī, Zīlānos līdz 87% Kolkā. Visstiprākās vēja brāzmas (32,6 m/s) tika novērotas 7. augustā Dobelē. 7. augusta negaiss ieies meteoroloģisko novērojumu vēsturē ar vienu no vasaras postošākajām vētrām. Dobelē maksimālais vēja ātrums sasniedza 32,6 m/s, vēlāk arī Madonā tika reģistrēts 30,3 m/s liels vēja ātrums.
Gaisa temperatūras Latvijā
Mēneša minimālā un maksimālā gaisa temperatūras vienpadsmit Latvijas meteoroloģiskajās novērošanas stacijās.
Laikapstākļu statistika Rīgā
Gaisa temperatūras absolūtais mēneša minimums, maksimums (°C) un mēneša vidējā temperatūra, kā arī tās novirze no ilggadējās novērojumu normas. Mēneša nokrišņu summa (mm), nokrišņu summa pa dekādēm un vienas diennakts nokrišņu maksimums.
Dati no Rīgas centra meteoroloģiskās novērojumu stacijas "Rīga—Universitāte".
Mātes diena
Mātes diena jeb Māmiņas diena ir starptautiski svētki par godu māmiņām, Latvijā tos svin otrajā maija svētdienā.
Šajā dienā apsveikumus saņem māmiņas atšķirībā no Starptautiskās sieviešu dienas 8. martā, kad tiek sveiktas arī tās sievietes, kurām nav bērnu. Mātes dienā sveic ne tikai savu māmiņu, bet arī vecmāmiņas, sievasmātes un vīramātes. Mātes dienu dažādās valstīs svin atšķirīgos datumos. Latvijā un Igaunijā mātes dienu svin otrajā maija svētdienā, bet, piemēram, Lietuvā — pirmajā maija svētdienā, Krievijā — pēdējā novembra svētdienā.
Pirmo reizi mūsdienu Mātes diena maija otrajā svētdienā tika svinēta 1908. gadā ASV, kad svētdienas skolas skolotāja Anna Rīsa Džārvisa no Rietumvirdžīnijas par godu savai mātei rīkoja baznīcu dievkalpojumus.
Kembridžbeja
Kembridžbeja (en) vai Ikaluktūtiaka (ikt, iu — ‘laba zvejas vieta’) ir inuitu ciems Kanādā, Nunavutas teritorijā, Kitirmiutas reģiona centrs. Izvietojusies Viktorijas salas dienvidaustrumos Kembridžas līča krastā. Nozīmīgs reģiona transporta un pētniecības centrs; šeit atrodas Kanādas Augstās Arktikas pētniecības centrs, lidosta, komunikāciju centrs.
Vēsture
Reģions bijis apdzīvots vismaz 4000 gadu tālā senatnē. 19. gadsimtā un 20. gadsimta sākumā salas dienvidu krastā medīja un zvejoja tā dēvēto «vara inuitu» saimes, bet pastāvīgas apmetnes neveidoja. Mūsdienu apdzīvotā vieta sāka veidoties 1921. gadā pie līča, kas nosaukts britu karaļa Džordža III dēla prinča Adolfusa, Kembridžas hercoga vārdā. Vecajā ciema vietā līča austrumu krastā sākotnēji tika izveidots Kanādas Karaliskās jātnieku policijas postenis un Hudson's Bay Company faktorija. 1947. gadā uzbūvēja LORAN staciju ar 189 m augstu torni (nojaukts 2014. gadā). 1954. gadā uzbūvēta mūra katoļu baznīca. 1955. gadā Kembridžbejā izveidoja Tālās agrīnās brīdināšanas līnijas (Distant Early Warning Line', DEW) staciju. Militārās struktūras kalpoja par grūdienu ciema izaugsmei. 1960. gados ciemu pārcēla uz tagadējo vietu līča pretējā krastā. 1984. gadā piešķirts oficiāls ciema statuss, bet kopš 2011. gada Kembridžbeja ir reģiona centrs.
Infrastruktūra
Kembridžbejā ir sākumskola, vidusskola, Arktikas koledžas filiāle, slimnīca, sporta centrs, veikali, pasts, policijas iecirknis, viesnīcas, katoļu, anglikāņu un pentekostu baznīcas, muzejs. Elektrību nodrošina dīzeļelektrostacija.
Kārlis Kundziņš
Kārlis Kundziņš (1850—1937) bija Smiltenes luterāņu mācītājs, rakstnieks. LELB virsvaldes loceklis (1928—1937).
Dzīves gājums
Dzimis 1850. gada 3. maijā (21. aprīlī pēc vecā stila) Sīpeles pagasta "Kundziņu" saimnieka Kārļa Kundziņa un Karlīnes ģimenē (mājvieta tagad Dobeles pagastā). Mācījās Jelgavas reālskolā (līdz 1865) un Jelgavas ģimnāzijā (1865—1870). Publicēja rakstus par latviešu vēsturi „Baltijas Vēstnesī”. Studēja teoloģiju Tērbatas Universitātē (1871—1875), vadīja latviešu studentu literāros vakarus (1874—1875). Pēc teoloģijas kandidāta grāda iegūšanas 1876. gadā bija mācītāja amata kandidāts Dobelē un Tukumā, tad Puzes palīgmācītājs (1879—1880), pēc tam Smiltenes luterāņu draudzes mācītājs un no 1920. gada LELB Valkas iecirkņa prāvests un Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultātes docētājs. 1932. gadā iesvētīja Brīvības pieminekļa pamatakmeni Rīgā.
Miris 1937. gada 18. novembrī Smiltenē.
Aviators (filma)
"Aviators" (en) ir 2004. gada ASV biogrāfiskā drāma, kuras režisors ir Mārtins Skorsēze.
Filma ir par aviācijas pionieri Hovardu Hjūzu, kas vēlāk kļuva par pasaulē bagātāko cilvēku. Filmā tiek attēlots dzīves posms no 1920. gadu beigām līdz 1947. gadam, laikā, kad viņš kļuva par veiksmīgu kinoproducentu un aviācijas magnātu. Galvenās lomas filmā attēlo Leonardo Di Kaprio, Keita Blanšeta, Džons Reilijs, Keita Bekinseila, Alans Alda, Aleks Boldvins, Džūds Lo, Gvena Stefani, Ians Holms, Denijs Hjūstons un Brents Spainers.
Filma tika nominēta 11 Amerikas Kinoakadēmijas balvām, tai skaita kā labākā filma, balvas tika iegūtas piecās nominācijās. Blanšeta ieguva Akadēmijas balvu kā labākā otrā plāna aktrise par Ketrinas Hepbērnas attēlošanu, šis ir vienīgais gadījums balvu pasniegšanas vēsturē, kad Akadēmijas balvu saņem aktieris par cita Akadēmijas balvas ieguvēja attēlošanu.
Šopronas kalni
Šopronas kalni (hu) jeb Edenburgas kalni (de) ir kalnu grēda Ungārijas un Austrijas pierobežā. Nosaukti Ungārijas pilsētas Šopronas (vāciskā variantā Edenburgas) vārdā, kas atrodas šo kalnu ielokā. Kalnu grēdas augstākā virsotne ir 606 metrus augstais Brentelrīgens kalnu Austrijas pusē.
Rīgas Ekonomikas augstskola
Rīgas Ekonomikas augstskola (REA) jeb Stokholmas Ekonomikas augstskola Rīgā (SSE Riga), tautā saukta arī par zviedru augstskolu jeb "zviedriem" , ir privāta ekonomikas augstskola, kas izveidota 1994. gadā kā Stokholmas Ekonomikas augstskolas filiāle Baltijas valstīs. Kopš 2010. gada REA pieder Stokholmas Ekonomikas augstskolas, Latvijas Universitātes un REA absolventu asociācijas (SSE Riga Alumni Association) izveidotam fondam.
Katru gadu augstskolā uzņem aptuveni 130 studentus, no kuriem ap 50% ir no Latvijas, ap 20% no Lietuvas, ap 15% no Igaunijas, pārējie no citām valstīm. Studijas notiek angļu valodā.
Studiju programma
Bakalaura programma ekonomikā un uzņēmējdarbībā — studiju ilgums 3 gadi. Studiju laikā tiek apgūtas uzņēmējdarbības un biznesa vadības iemaņas, saistot teoriju ar praksi. Studiju programmu vada pasniedzēji no Stokholmas Ekonomikas augstskolas (SSE), kā arī profesori no citām pasaules valstīm un vietējie pasniedzēji, kuri akadēmisko grādu ieguvuši ārvalstīs. Studiju maksa bakalaura programmā ir 4,150 EUR gadā. Ir pieejamas dažādas stipendijas, ko finansē SSE Riga, SSE Riga absolventi un uzņēmumi.
Satakunta
Satakunta (somu un sv) ir viens no Somijas reģioniem valsts dienvidrietumos Botnijas jūras krastā, vēsturiskā Satakuntas novada rietumu daļa. Robežojas dienvidos ar Īsto Somiju, ziemeļos — ar Pohjanmā un Dienvidpohjanmā, bet austrumos — ar Pirkanmā.
Reģionā 16 pašvaldības, no kurām 7 ir pilsētas — Pori (83 491 iedzīvotāji; administratīvais centrs), Rauma (38 970), Ulvila (12 670), Kankānpē (12 659), Huitinena (9876), Kokemeki (6957) un Harjavalta (6785).
Baldones sēravots "Ķirzaciņa"
Baldones sēravots "Ķirzaciņa" ir sēravota paviljons un vēstures piemineklis, kas atrodas Baldones pilsētas, Baldones sanatorijas parkā.
1795. gadā, pateicoties Līves un Mencendorfas muižas īpašniekam Frīdriham Georgam fon Līvenam tika sakopta teritorija ap sēravotu un izbūvēts paviljons, sākot Baldones kūrorta attīstību. 19. gadsimtā kūrorta attīstības veicināšanu pārņēma Korfu dzimta. 19. gadsimta beigās sēravota tvertnes vietā tika izbūvēta skulptūra "Muciņa", kura pildīja arī tvertnes funkciju. Sērūdens plūda no "Muciņas", lai veldzētu un ārstētu kūrvietas viesus. 20. gadsimta divdesmitajos gados virs skulptūras "Muciņa" tika izveidota skulptūra "Ķirzaciņa", kas simbolizē augšāmcelšanos spēku, vēlmi un spēju izdzīvot. 1955. gadā tika pārkārtota skulptūras "Muciņa" ūdens padeve, lai sērūdens strūkla tecētu no ķirzaciņas mutes. 2020. gada 13. maijā tika svinīgi atklāta jauna skulptūra "Ķirzaciņa", kuru veidojis mākslinieks Tālivaldis Muzikants. Paviljonā "Ķirzaciņa" atrodas sēravota ieguves vieta, no kura padeve ir nodrošināta strūklaku skulptūrām "Māra" un "Vāverīte". Ķirzaciņas tēls kļuvis par vienu no Baldones simboliem.
Marvel Universe
Marvel Universe ir izdomāts visums, ko veido Marvel Comics izdevumi. Šajā visumā mīt tādas superkomandas kā Atriebēji, X-Cilvēki, Fantastiskais četrinieks, Galaktikas sargi, Aizstāvji, Necilvēki un vēl daudzi citi Marvel supervaroņi, tostarp Zirnekļcilvēks, Dzelzs vīrs, Tors, Halks, Kapteinis Amerika, Pārgalvis, Vilknadzis, Melnā Pantera, Doktors Streindžs, Asmens, Rēgu bruņinieks, Soģis, Dedpūls, Sudraba sērferis un daudzi citi.
Marvel Universe ir atveidots kā "multivisums", kurā ir tūkstošiem atsevišķi visumi, no kuriem katrs ir Marvel Comics veidojums un katrs savā ziņā ir Marvel Universe. Šajā kontekstā Marvel Universe tiek izmantota kā norišu nepārtrauktības apzīmējums, kas zināma arī kā Zeme-616.
Zviedrijas—Novgorodas kari
Zviedrijas-Novgorodas kari bija vairāki militāri konflikti starp viduslaiku Zviedriju un Novgorodas republiku 12. un 13. gadsimtā, cīnoties par ietekmi Somu līča piekrastē un Ingrijā. Tās bija svarīgas zemes Hanzas savienībai, tirdzniecības ceļa no varjagiem un grieķiem sākums.
Pirmās sadursmes
Zviedru vikingi savā ekspansijā devās galvenokārt uz austrumiem. Viņi kontrolēja Ņevas upi un nodarbojās ar tirdzniecību Ladogā. Līdz ar pareizticības pieņemšanu Kijivas Krievzemē 988. gadā attiecības starp Novgorodu un zviedriem, kas joprojām bija pagāni, bet jau katoļu baznīcas kristianizācijas objekts, sāka pasliktināties.
997. gadā Hakona Varenā dēls Eiriks organizēja militāru kampaņu pret Ladogu un to iznīcināja, bet 1015. gadā tai uzbruka viņa brālis Sveins. Pēc Jaroslava Gudrā laulībām ar zviedru ķēniņa meitu Ingegerdu 1019. gadā konflikts tika atrisināts, Ladoga tika nodota kā pūrs. To pārvaldīja jarls Regnvalds Ulvsons, zviedru ķēniņa Stēnkila tēvs.
Patriks Zakrisons
Patriks Zakrisons (sv, dzimis ) ir Zviedrijas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2020) Zakrisons spēlē Zviedrijas hokeja līgas komandā Leksands IF.
Spēlētāja karjera
Iepriekš spēlējis tādos Zviedrijas klubos kā Frölunda HC, Rögle BK, Linköpings HC un Šellefteo AIK. Spēlējis arī Šveices hokeja līgas klubā HC Lugano. KHL spēlējis Mitišču "Atlant", Prāgas "Lev", Novosibirskas "Sibirj" un Maskavas "Dinamo".
Zviedrijas hokeja izlases rindās spēlējis 2018. gada olimpisko spēļu turnīrā.
Māris Liepa
Māris Rūdolfs Liepa (dzimis Rīgā, miris  Maskavā) bija latviešu baleta mākslinieks un kinoaktieris.
Biogrāfija
Dzimis 1936. gadā Rīgā Nacionālās operas skatuves strādnieka Eduarda Liepas ģimenē. Dzīvoja Rīgā, Skolas ielā, 18. Baleta mākslas pamatus apguva Rīgas Horeogrāfijas skolā. No 1953. līdz 1955. gadam viņš studēja Maskavas Valsts horeogrāfijas akadēmijā.
Baletdejotāja karjeru Māris Liepa sāka 1955. gadā Operas un baleta teātrī Rīgā. Pēc tam strādāja Staņislavska un Nemiroviča-Dančenko vārdā nosauktajā Maskavas Muzikālajā teātrī (1956—1960). 1960. gadā kļuva par Maskavas Lielā teātra solistu. Kad 1964. gadā par Lielā teātra galveno baletmeistaru kļuva Jurijs Grigorovičs, viņiem izveidojas laba sadarbība. 1966. gadā Liepa atjaunoja Mihaila Fokina baletu "Rozes gars" (Видение Розы), kas tika uzvests gan uz Lielā teātra skatuves, gan viesizrādēs daudzās pasaules valstīs. 1971. gadā par lomu baletā "Žizele" Liepa saņēma Vaclava Ņižinska prēmiju.
Laika gaitā saasinājās Liepas attiecības ar Grigoroviču, īpaši pēc 1979. gada intervijas laikrakstā "Pravda" ("Правда"), kurā Liepa izteicās kritiski par Grigoroviča baleta vadības metodēm. Divus gadus Liepa vairs nesaņēma lomas uz Lielā teātra skatuves. Šajā periodā Liepa sadarbojas ar Borisu Eifmanu, dejoja Rogožina lomu Eifmana iestudētajā baletā "Idiots", kā arī iesaistījās citos projektos. 1982. gada martā toreizējais kultūras ministrs Demičevs pavēlēja atjaunot Liepas uzstāšanos Lielajā teātrī. Ar lieliem panākumiem Liepa nodejo Krasa lomu "Spartakā". Tomēr tā bija viņa pēdējā uzstāšanās uz Lielā teātra skatuves. Teātra mākslinieciskā padome Grigoroviča ietekmē pieņēma lēmumu par "profesionālo neatbilstību" un Liepa bija spiests aiziet pensijā 45 gadu vecumā.
Kaut arī 1986. gadā Rīgas operteātrī bija vakanta baletmeistara vieta, to Liepam to nepiedāvāja. Netika arī atbalstīta jauna Liepas baleta teātra veidošana Rīgā. Tomēr 1989. gadā Maskavas Padome pieņēma lēmumu veidot jaunu teātri "Māra Liepas balets" Maskavā, bet Liepa pēkšņi nomira no sirdstriekas. Viņš apglabāts Vagaņkovas kapsētā.
Nozīmīgākās lomas
Liepa dejojis nozīmīgas lomas baletos "Gulbju ezers", "Apburtā princese", "Ŗaimonda", "Dons Kihots", "Romeo un Džuljeta", "Anna Kareņina". Māris Liepa visvairāk pazīstams ar spožo dejojumu Krasa lomā A.Hačaturjana baletā "Spartaks", par ko 1970. gadā saņēma Ļeņina prēmiju. 1968. gadā Liepam piešķirts Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieka nosaukumu, 1969. gadā — Krievijas PFSR Tautas mākslinieka nosaukums, bet 1976. gadā — PSRS Tautas skatuves mākslinieka nosaukumu.
Liepa filmējies vairākās padomju kinofilmās. Pirmā bija neliela loma Rolanda Kalniņa filmā "Ilze" (1960). Krasa lomu atveidojis baleta filmā Spartakus (1977).
Personīgā dzīve
1956. gadā Liepa apprecējās ar baletdejotāju Maiju Pļisecku, ko satika Latvijas mākslas dekādes laikā Maskavas Lielajā teātrī. Laulība ilga tikai trīs mēnešus.
Vēlāk Liepa apprecējās ar aktrisi Margaritu Žigunovu. Laulībā piedzima dēls Andris Liepa (1962) un meita Ilze Liepa (1963), kuri arī kļuvuši par pazīstamiem baletdejotājiem.
Pēc laulības šķiršanas 1980. gadā Liepa apprecējās ar Maskavas Lielā teātra baletdejotāju Ņinu Semizorovu. 1985. gadā viņi izšķīrās.
Civillaulībā ar kostīmu mākslinieci Jevgeņiju Šulcu piedzima meita Marija (1979). Liepam bija arī piecus gadus ilgas partnerattiecības ar PSKP CK ģenerālsekretāra Leonīda Brežņeva meitu Gaļinu Brežņevu.
X-cilvēki: Bijušās nākotnes dienas
"X-cilvēki: Bijušās nākotnes dienas" (en) ir 2014. gada ASV supervaroņu filma, kuras režisors ir Braiens Singers. Filma balstīta uz Marvel Comics komiksiem ar tādu pašu nosaukumu. Filma ir turpinājums 2011. gada filmai "X-cilvēki: Pirmā klase". 2016. gadā iznāca filmas turpinājums "X-cilvēki: Apokalipse".
Galvenās lomas filmā atveido Dženifere Lorensa, Maikls Fasbenders, Džeimss Makavojs, Patriks Stjuarts, Hjū Džekmens, Anna Pakvina, Halle Berija, Elena Peidža, un Evans Pīterss. Filmas pirmizrāde notika Ņujorkā.
Filmā Vilknadzis ceļo atpakaļ laikā uz 1973. gadu, lai izmainītu nākotni un novērstu notikumu, kura rezultātā cilvēki un mutanti iet bojā.
Albina kontrgambīts
Albina kontrgambīts ir šaha atklātne, kas sākas ar gājieniem: '''1. d2-d4 d7-d5 2. c2-c4 e7-e5'''.
Pieder pie dāmas gambīta un to klasificē pie slēgtām atklātnēm ar Šaha atklātņu enciklopēdijas kodiem D08 un D09.
Vēsture
Gambītu turnīru praksē pirmais lietojis Ādolfs Albins partijā Emanuelu Laskeru Ņujorkā 1893. gadā. No mūsdienu vadošiem šahistiem atklātni partijā pret Ivanu Sokolovu spēlējis lielmeistars Aleksandrs Morozevičs.
Stratēģiskā ideja
Ar bandinieka upuri melnie cenšas sagrābt centru. Precīzi spēlējot baltie var cerēt iegūt pārsvaru.
Galvenie varianti
'''3. d4xe5 d5-d4 4. Zg1-f3 Zb8-c6'''
Laskera lamatas
'''1. d4 d5 2. c4 e5 3. dxe5 d4 '''4. e3?''' '''4... Lb4+ 5. Ld2 dxe3!''' (skat. diagrammu № 1) 6. Lxb4??
6... exf2+ 7. Ke2 fxg1Z+! (skat. diagrammu № 2) '''8. Ke1 Dh4+ 9. Kd2''' 9... Zc6 ar melniem uzvarētu stāvokli
Zvaigžņu ceļš (2009. gada filma)
"Zvaigžņu ceļš" (en) ir 2009. gada ASV zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors ir Džefrijs Džeikobs Eibramss. Šī ir 11. filma "Zvaigžņu ceļa" filmu sērijā, kā arī sērijas rebūts, kurā oriģinālā televīzijas seriāla tēlus atveido jauns aktieru ansamblis. Filma seko Džeimsam T. Kērkam (Kriss Pains) un Spokam (Zekerijs Kvinto) uz USS Enterprise, kad viņi cīnās ar Nēro (Ēriks Bana), romulānu no viņu nākotnes, kas apdraud Apvienoto planētu federāciju. Stāsts risinās alternatīvā realitātē, kurā ir gan alternatīva Džeimsa T. Kērka dzimšanas vieta, gan turpmākas vēstures izmaiņas, kas izriet no gan Nēro, gan sākotnējās sērijas Spoka (Leonards Nīmojs) ceļojuma laikā. Alternatīvo realitāti izveidoja, mēģinot atbrīvot filmu un franšīzi no noteiktiem nepārtrauktības ierobežojumiem, vienlaikus saglabājot oriģinālos stāsta elementus.
Filmas "Zvaigžņu ceļš" reklāmas kampaņa sākās jau vairākus mēnešus pirms pirmizrādes; tika rīkotas pirms pirmizrādes seansi atsevišķās pasaules pilsētās, tostarp Ostinā, Sidnejā un Kalgari. ASV un Kanādā filmas pirmizrāde notika un saņēma pozitīvu kritiķu novērtējumu. Pasaules kases ieņēmumi filmai ir vairāk nekā 385 miljoni ASV dolāru pie 150 miljonu ražošanas budžeta. Tā nominēta vairākās balvām, tostarp 82. Kinoakadēmijas balvai četrās kategorijās, iegūstot balvu kategorijā "Labākais grims", padarot to par pirmo (un pašlaik vienīgo) "Zvaigžņu ceļā" filmu, kas saņēmusi Kinoakadēmijas balvu. Filmai izdoti divi turpinājumi "Tumsā: Zvaigžņu ceļš" (2013) un "Zvaigžņu ceļš: Bezgalība" (2016).
Balogs
Balogs (hu — 'kreilis') ir ungāru cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Kristīne Zadovska
Kristīne Zadovska (dzimusi Dobelē) ir latviešu operdziedātāja, mecosoprāns.
1993. gadā absolvējusi Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijas Ludmilas Braunas vokālo klasi, 1995. gadā ieguvusi maģistra grādu. Vēl mācījusies pie dažādiem ārzemju pedagogiem, tai skaitā pie Katjas Andželoni Itālijā 1993. gadā. 1995. gadā kļuvusi par Latvijas Nacionālās operas solisti. Tāpat tēlojusi Jaunajā Rīgas teātrī un Dailes teātrī. Par tiullomu operā "Karmena" saņēmusi 2001. gada Spēlmaņu nakts balvu nominācijā "Labākie operas un baleta mākslā", vēl tikusi vairākas reizes nominēta šai balvai, 2003. gadā arī vadījusi balvu pasniegšanas ceremoniju. 1997. gadā Zadovska saņēmusi Paula Saksa balvu.
Precējusies ar aktieri Andri Keišu, ir 2 bērni.
Devil May Cry: HD Collection
Devil May Cry: HD Collection ir darbības spēle, ko izstrādājis Capcom un izdevis Capcom, PlayStation 3 un Xbox 360 konsolēm. Spēlē nav jauns sižets, jo tā ir pirmo trīs sērijas spēļu pārnesums uz jaunākām konsolēm. Atšķirībā no vecajām PlayStation 2 versijām, šajā versijā spēlei ir daudz asāka HD grafika un sasniegumu reitings. Japānā izdota 2012. gada martā, bet Eiropā un ASV, tā paša gada aprīlī.
Jānošs Balogs
Jānošs Balogs (hu; Tirgusekujeska —  Budapešta) bija Rumānijas un Ungārijas šahists.
Biogrāfija
Piedzimis Austroungārijai piederošajā Transilvānijā, kas pēc Pirmā pasaules kara nonākusi Rumānijas sastāvā. Līdz 1934. gadam dzīvojis Rumānijā, bet pēc tam pārcēlies uz savu etnisko dzimteni Ungāriju. Pēc profesijas bijis advokāts.
No 1920. gadu vidum līdz 1930. gadu beigām bijis viens no vadošajiem Rumānijas un vēlāk arī Ungārijas šahistiem. Vairākkārtējais Rumānijas šaha čempionātu laureāts, kuros izcīnījis zelta (1930), 2 sudraba (1929, 1931) un 2 bronzas (1926, 1934) medaļas.
Pārstāvējis Rumānijas un Ungārijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
Pēc Otrā pasaules kara trīs reizes piedalījies Ungārijas šaha čempionātu finālos (1946, 1947, 1950). Vēlāk nopietni pievērsies korespondencšaham. Piedalījies pirmajos divos Pasaules čempionātos korespondencšahā (1950–53, 1956–59). Par sasniegumiem korespondencšaha turnīros Starptautiskā Korespondencšaha federācija (ICCF) 1953. gadā Balogam piešķīrusi starptautiskā meistara nosaukumu korespondencšahā (IMC).
Atstājis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Baloga vārdā ir nosaukts aizsardzība, kura dažādā gājienu kārtībā var izveidoties gan no Pirca aizsardzības — 1. e4 d6 2. d4 f5, gan no Stauntona gambīta — 1. d4 f5 2. e4 d6. Tāpat viņa vārdā ir nosaukts Budapeštas gambīta variants — 1. d4 Zf6 2. c4 e5 3. dxe5 Zg4 4. e4 d6.
Ripa (sports)
Ripa ir apaļš, plakans diskveida priekšmets, ko izmanto dažos sporta veidos. Tā tiek lietota hokejā ar ripu, kur to spēles dalībnieki ar nūju vai ķermeņa palīdzību pārvieto pa spēles laukumu no ledus, cenšoties to iemest vārtos. Līdzīgi ripu izmanto fizisko iemaņu galda spēlēs — galda hokejā un gaisa hokejā, kā arī zemūdens hokejā. Novusā papildus pamatripai ("mammai") tiek izmantoti daudzi ripas veida kauliņi, kurus ar nūju (kiju) sitieniem cenšas iedzīt atverēs laukuma galos. Hokeja ripas parasti izgatavo no vulkanizētas gumijas, galda hokeja — no plastmasas, novusa — no koka.
Dažās spēlēs izmanto ar roku novietojamus ripas veida kauliņus, kā dambretē vai go Ķīnas versijā. Vārds "ripa" to nosaukumos lietots netiek.
Ripa ledus hokejā
Mūsdienu ripa ir 1 collu (2,54 cm) bieza, 3 collas (7,62 cm) diametrā, ar svaru starp 5,5 un 6 uncēm (156—170 g). Tomēr jauno spēlētāju treniņos un spēlēs reizēm tiek lietotas arī vieglākas ripas; savukārt spēlētāji, kuriem svarīgs spēcīgs metiens, var trenēties arī ar smagākām ripām, ieskaitot 910 g smagas tērauda ripas.
Ripa spēles laikā var sasniegt ātrumu vismaz līdz 180 km/st. Šāds ātrums tika sasniegts Sanktpēterburgā 2011. gadā KHL zvaigžņu demonstrācijas spēlē. Lidojošas ripas var radīt traumas ne tikai spēlētājiem, bet arī skatītājiem, tāpēc pēc jaunas skatītājas nāves no ripas, kas pēc atlēciena pārlidoja gala nožogojumam, NHL nācās ar tīkliem pastiprināt skatītāju norobežojumu. Arī starp spēlētājiem 16—19% traumu rada sadursmes ar lidojošām ripām.
Uzuliņš
Uzuliņš var būt:
Eilenburga
Eilenburga ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Ziemeļsaksijas apriņķī pie Muldes upes.
Gutki
Gutki ir ciems Blontu pagastā, Ciblas novadā. Atrodas 277 km attālumā no Rīgas.
Vikipēdija latviešu valodā
Vikipēdija latviešu valodā ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas latviešu valodas versija. Tā darbojas kopš 2003. gada 6. jūnija. 2023. gada maijā rakstu skaits tajā pārsniedza 120 000.
Vēsture
Vikipēdija latviešu valodā izveidota 2003. gada 6. jūnijā. Pirmais ieraksts bija par psiholoģiju (tolaik raksts tapa ar nosaukumu "psihologija" — bez ģ burta). 2005. gada 5. martā kopējais rakstu skaits Vikipēdijā sasniedza vienu tūkstoti. 10 000 rakstu robeža tika sasniegta 2007. gada 19. jūlijā, 100 000 — 2020. gada 24. janvārī.
Raksti
Vikipēdijā latviešu valodā pašlaik ir NaN rakstss. Pilnīgākajiem un kvalitatīvākajiem rakstiem tiek piešķirts vērtīga vai laba raksta statuss. 50 raksti Vikipēdijā latviešu valodā ir vērtīgi, 108 — labi, vēl 19 ir vērtīgi saraksti.
Raksturojums
Līdz 2018. gada beigām Vikipēdijā latviešu valodā labojumus bija veikuši 2192 dalībnieki, tomēr lielāko daļu izmaiņu veica nereģistrētie jeb anonīmie Vikipēdijas izmantotāji. Kopējais labojumu skaits sasniedza 1 113 979.
Vikipēdijā latviešu valodā ir relatīvi nedaudz aktīvo dalībnieku — vairāk nekā 5 labojumus mēnesī veic mazāk nekā 100, bet vairāk nekā 100 labojumus mēnesī mazāk nekā 20 Vikipēdijas ražīgāko dalībnieku.
Salīdzinājumam, 2018. gada oktobrī Vikipēdijā latviešu valodā pēc rakstu skaita bija 48. vietā, bet pēc aktivitātes — 39. vietā (238 dalībnieki, 16 ražīgi vikipēdisti, vidēji 23,7 labojumi uz rakstu dienā, vidēji 28 jauni raksti dienā), pie kam relatīvi mazs skaits (21) aktīvāko vikipēdistu bija veikuši 66,2% no visiem labojumiem, turpretī Vikipēdija lietuviešu valodā pēc rakstu skaita bija 38. vietā, pēc aktivitātes — tikai 60. vietā (315 dalībnieki, 13 ražīgi vikipēdisti, vidēji 22,8 labojumi uz rakstu dienā, vidēji 15 jauni raksti dienā), pie kam 32 aktīvākie vikipēdisti bija veikuši 63,3% no visiem labojumiem, bet Vikipēdija igauņu valodā pēc rakstu skaita — 37. vietā, pēc aktivitātes — 33. vietā (482 dalībnieki, 34 ražīgi vikipēdisti, vidēji 21,2 labojumi uz rakstu dienā, vidēji 33 jauni raksti dienā), pie kam 38 aktīvākie vikipēdisti bija veikuši 69,1% no visiem labojumiem.
Aktīvākie vikipēdisti
Pēc 2019. gada janvāra datiem 100 aktīvākie latviskās Vikipēdijas dalībnieki pēc veikto izmaiņu skaita un darbības ilguma bija:
Gada vērtīgākie dalībnieki
Kopš 2012. gada kopienas balsojumā tiek noteikts iepriekšējā gada vērtīgākais dalībnieks Vikipēdijā latviešu valodā. Pirmais šo titulu ieguva Kikos, bet Edgars2007 šādu atzinību ir ieguvis četras reizes.
Labākie jaunie dalībnieki
2015. gadā pirmo reizi tika noteikti iepriekšējā gada labākie jaunie Vikipēdijas dalībnieki latviešu valodā. Uz šo apbalvojumu tiek izvirzīti jaunie dalībnieki, kuri pēdējo divu gadu laikā uzsākuši aktīvu darbību Vikipēdijā. Par pirmajiem labākajiem jaunajiem dalībniekiem ar vienādu balsu skaitu tika atzīti Français anonyme un MC2013. Lieeeneee ir vienīgā dalībniece, kas šo apbalvojumu ir ieguvusi divas reizes.
Dzirnavu iela
Dzirnavu iela var būt:
Bulgārijas Pirmā profesionālā futbola līga
Bulgārijas Pirmā profesionālā futbola līga ir Bulgārijas augstākā futbola līga, kas dibināta 1924. gadā. Čempionātā piedalās 16 komandas.
Staņislavs Ozoliņš
Staņislavs Ozoliņš (arī Uzuliņš; dzimis, miršanas datums nav zināms) bija latviešu politiķis. Bijis Latvijas Satversmes sapulces deputāts, Latgales Kristīgo zemnieku savienības pārstāvis.
Biogrāfija
Staņislavs Ozoliņš piedzima Rugāju pagastā. Izglītību ieguvis ārpus skolām.
1920. gadā ievēlēts Latvijas Satversmes sapulcē no Latgales Kristīgo zemnieku savienības saraksta. Amatā bija līdz 1922. gadam. Ozoliņš bija Balvu patērētāju biedrības «Skudra» veikala vadītājs un grāmatvedis, Latgales Akciju bankas ierēdnis un Latgales Kristīgo zemnieku savienības Rēzeknes nodaļas priekšsēdētāja biedrs.
Liktenis pēc 1934. gada nav zināms.
Oto Tīfs
Oto Tīfs (et, dzimis, miris ) bija igauņu karavīrs, jurists un politiķis. Tiek uzskatīts par pēdējo neatkarīgās Igaunijas valsts premjerministru, līdz valsts neatkarības atjaunošanai 1991. gadā. Pēc Otrā pasaules kara dzīvoja Ainažos.
Biogrāfija
No 1910. līdz 1916. gadam studēja Sanktpēterburgas Valsts universitātē. Igaunijas neatkarības kara laikā komandēja "Kalev" bataljonu, kas 1918. gadā tika izveidots no sporta biedrības "Kalev" biedriem. 1921. gadā pabeidza mācības jurisprudencē Tartu Universitātē. Starp pasaules kariem strādāja par advokātu un darbojās politikā. Vairāku Rīgikogu sasaukumu deputāts, bija sociālo jautājumu (1926-1927) un tieslietu (1928) ministrs.
1944. gada 18. septembrī, kad Tallinu bija atstājis vācu karaspēks, bet pirms PSRS karaspēka ienākšanas, Igaunijas Republikas nacionālās komitejas vadītājs Jiri Uluots iecēla Oto Tīfu par valdības vadītāju. Tika deklarēta Igaunijas valsts atjaunošana un Toompea pils tornī tika pacelts Igaunijas karogs. Kaut arī valdība eksistēja tikai divas dienas, tam bija liela simboliska un juridiska nozīme.
Oto Tīfu 1944. gada 10. oktobrī arestēja NKVD. 1945. gada 3. jūnija Tīfs tika notiesāts uz 10 gadiem, kurus pavadīja ieslodzījumā Kazahstānā. 1955. gadā atgriezās Igaunijā, tomēr 1958. gadā viņam tika aizliegts apmesties Igaunijā, tāpēc viņš pārcēlās uz dzīvi Mospines pilsētā Ukrainā. 1965. gadā drošības dienesti atļāva Tīfam atgriezties Baltijā. Tīfs apmetās uz dzīvi Ainažos. Miris 1976. gadā.
Dadži
Dadži ir kurvjziežu dzimtas augu ģints. Šīs ģints dabiskais izplatības areāls ir Eirāzijas mērenajā joslā līdz Indijas subkontinentam, Makaronēzija līdz Etiopijai un Zambijai. Ģintī ir klasificētas 458 sugas. Dažas sugas tiek izmantotas medicīniskos nolūkos un pārtikā.
Sugas
Latvijā ir sastopamas šādas sugas:
Galli
Galli bija ķeltu valodās runājoša cilšu grupa, kas no 5. gadsimta p.m.ē. līdz 5. gadsimtam m.ē. apdzīvoja Gallijas reģionu.
Vēsture
5. gadsimtā p.m.ē. galli ienāca tagadējās Francijas, Beļģijas un Šveices teritorijās, kā arī daļā no Nīderlandes un Vācijas rietumu daļas Reinas kreisajā krastā. 4. gadsimtā p.m.ē. galli apmetās Po upes ielejā Ziemeļitālijā. 390. gadā p.m.ē. gallu ciltis, kas bija apmetušās Ziemeļitālijā, virzījās uz Romu, uzvarēja romiešus kaujā pie Allijas upes, ieņēma Romu un to izlaupīja.
3. gadsimtā p.m.ē. gallu ciltis ieplūda Balkānos un sasniedza Anatolijas centrālos rajonus, kur izveidoja Galatijas valsti. 2. gadsimta p.m.ē. sākumā Cisalpijas Galliju pakļāva Romas impērijai un pārveidota par Romas provinci. 58.–51. gadā p.m.ē. Jūlijs Cēzars iekaroja Transalpijas Gallijas teritoriju.
Rīgas 15. vidusskola
'''Rīgas 15. vidusskola''' ir viena no Rīgas vidusskolām, kas atrodas Visvalža ielā 9, Latgales priekšpilsētas Avotu apkaimē.
Vēsture
Skola dibināta pēc Otrā pasaules kara beigām 1945. gadā kā skola ar apmācību krievu valodā. 2003. gadā pie skolas uzcelta jauna sporta halle, 2010. gadā pabeidza skolas ēkas renovāciju.
Izglītības programmas
Pamatizglītības mazākumtautību programma (21011121), speciālās pamatizglītības mazākumtautību programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem (21015621), vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma, vispārējās vidējās izglītības humanitārā un sociālā virziena programma.
Roja (upe)
Roja (augštecē Viekste, vidustecē — Ābeļupe) ir upe Ziemeļkurzemē, Talsu novadā. Sākas kā novadgrāvis pie Valdgales pagasta Pobužiem. Tek pa Ziemeļkursas augstienes Talsu pauguraini, vairākkārt strauji mainot tecēšanas virzienu. Ietek Rīgas līcī pie Rojas. Daļa upes tecējuma (augštece un posms vidustecē pie Rudes) ir iztaisnoti un tīrīti. Vidusteces posms no Sārkastes līdz Mārkciemam tek pa vairāk kā 8 m dziļu ieleju. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Rude un Roja.
Žangu Makrojs
Žangu Makrojs (nl; dzimis ) ir Surinamas dziedātājs un dziesmu autors. Bija plānots, ka viņš piedalīsies 2020. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē, pārstāvot Nīderlandi ar dziesmu Grow. Covid-19 pandēmijas dēļ konkurss tika pārcelts uz 2021. gadu.
Guzas
Guzas ir ciems Pelēču pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 234 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa A13.
Fašistiskās Itālijas ekonomika
Fašistiskās Itālijas ekonomika attiecas uz Itālijas karalistes ekonomiku no 1922. gada beigām līdz 1943. gada vidum, kad valsti vadīja fašistiskās Itālijas izveidotājs Benito Musolīni.
Itālijas ekonomikas sliktais stāvoklis, masu bezdarbs un sociālistu ietekmes pieaugums bija daži no galvenajiem iemesliem, kas palīdzēja fašistu nākšanai pie varas.
Fašistu nākšana pie varas gandrīz pilnībā likvidēja industriālo nemieru problēmu un sagrāva organizētās strādnieku organizācijas. Streiku dēļ 1919. gadā bija zaudēti 18 miljoni darbadienu, 1920. gadā 16 miljoni un 1923. gadā 300 000. Biedru skaits Vispārējā Darba Konfederācijā samazinājās no 2,5 miljoniem 1920. gadā uz 500 tūkstošiem 1923. gadā.
1922. gadā izveidotajā koalīcijas valdībā fašisti bija mazākumā, un Ekonomikas ministra portfeli ieguva Alberto de Stefani, klasisks ekonomiskā liberālisma pārstāvis. Līdz 1925. gadam viņš veica vairāku valsts monopolu privatizācijas, vienkāršoja nodokļu sistēmu, ierobežoja valdības tēriņus, ļaujot Itālijas ekonomikai augt par 20%.
Līdz 1925. gadam valdība ekonomikā ievēroja iepriekšējo liberālo valdību kursu uz sabalansētiem budžetiem, zemiem nodokļiem un neiejaukšanos tautsaimniecībā. Musolīni īstenoja plašu privatizācijas programmu. Jau 1921. gada novembrī viņš paziņoja, ka atbalsta dzelzceļu privatizāciju. 1921. gada decembrī Fašistu partija pieņēma programmu, kurā atbalstīja telefonu, dzelzceļu privatizāciju, pasta un telegrāfa valsts monopolu atcelšanu, lai samazinātu valsts daļu ekonomikā. To motivēja partijas vajadzība piesaistīt pret valsts kontroli vērstās vidusšķiras vēlētāju atbalstu, gūt lielo rūpnieku atbalstu, kā arī demonstrēt savu opozīciju komunistiem.
1922. gada decembrī valdība deva atļauju sākt pirmās privātās maksas šosejas būvniecību. Daudzo maksas šoseju celtniecība ne tikai deva stimulu celtniecības materiālu ražotājiem, bet arī auto ražotājam FIAT. Tā kā maksas šosejas tomēr radīja zaudējumus, daudzas no tām trīsdesmitajos gados nacionalizēja, saglabājot maksu par to lietošanu. 1923. gada 8. februārī sāka privatizēt lielāko daļu 1907. gadā nacionalizēto telefona tīklu. 1923. gada 1. martā valdība atcēla 1916. gada 31. augustā ieviesto valsts monopolu sērkociņu tirdzniecībā, tā vietā ieviešot sērkociņu ražošanas nodokli. 1923. gada 29. aprīlī atcēla 1912. gada 4. aprīlī ieviesto dzīvības apdrošināšanas monopolu. 1923. gada aprīlī valdība pieņēma lēmumu par dažu reģionālo dzelzceļa līniju privatizāciju, taču fašistisko dzelzceļnieku arodbiedrību pretestības dēļ plānu neīstenoja. 1925. gada jūlijā amatā stājās jauns finanšu ministrs, un privatizācija apsīka. Privatizētajās nozarēs parasti izveidojās oligopolija, kas neveicināja konkurenci.
Spiediens (improvizācijas šovs)
Improvizācijas šovs SPIEDIENS ir komēdijas žanra īso formu improvizācijas teātra tehnikas (etīžu/skeču) šovs, kas savu darbību uzsācis. Sākotnēji tā bija plānota kā vienreizēja izrāde, kas pārvērtās regulārā šovu producēšanā. Katrā šovā bez pamatsastāva aktieriem piedalās arī aicināts viesis — sabiedrībā populāra persona, kurai nav tieša saistība ar improvizācijas teātri. Šis šovs pārstāvēja Latviju starptautiskajā improvizācijas festivālā Finland International Improv Festival 2013, kas norisinājās Somijā. Šajā festivālā SPIEDIENS ieguva 2. vietu. 2014. gadā improvizācijas šova veidotais video kļuva par Latvijas mēroga interneta sensāciju. Šajā video tika parādīta cilvēku reakcija brīžos, kad viņi uzzina, ka notikums ir nofilmēts ar slēpto kameru.
Fašistiskās Itālijas ekonomika
Nepieciešamība pēc izejvielām lika Musolīni jau 1923. gadā noslēgt tirdzniecības līgumu ar PSRS, Itālijai kļūstot par pirmo Rietumvalsti, kas diplomātiski atzina boļševiku režīmu. 1933. abas valstis parakstīja Draudzības, neuzbrukšanas un neitralitātes līgumu, Itālijai kļūstot par vienu no lielākajiem PSRS tirdzniecības partneriem. Itālija palīdzēja PSRS attīstīt aviācijas, autobūves un kuģubūves nozares.
1925. gada 3. janvāra Musolīni runa, kas iezīmēja diktatūras sākumu, nozīmēja arī konservatīvo partiju koalīcijas beigas un ļāva fašistiem veidot neatkarīgu ekonomikas politiku. 23. janvārī Fašisma Lielā Padome paziņoja, ka ekonomika turpmāk ciešāk jāiekļauj valstī. Turpmākajos mēnešos pieņēma lēmumus, kas palielināja valdības kontroli pār ekonomiku.
Musolīni, kas politisko karjeru sāka kā sociālisms, fašismā aktīvie sindikālisti un fašisma teorētiķi, ietekmējoties no Marksa uzskatīja, ka industriāli mazattīstītā Itālija nav gatava patiesai revolūcijai. Marksisma šķiru cīņas konceptu viņi aizvietoja ar šķiru sadarbošanās konceptu, kurā visas šķiras sadarbotos produktivitātes celšanai. Šīs idejas ietekmēja korporatīvās valsts veidošanos. Musolīni arī atbalstīja Džona Meinarda Keinsa idejas par valsts tēriņu pozitīvo ietekmi uz ekonomikas attīstību. Fašistu varas laikā valsts investēja milzīgus līdzekļus sabiedriskās infrastruktūras attīstības, celtniecības, un sabiedrisko darbu projektos, tā stimulējot ekonomiku, taču vienlaikus, strauji audzējot valsts parādu. Itālija šajā laikā īstenoja līdzīgu politiku, kā ASV Jaunais kurss. Līdz 1925. gadam tika pieņemti lēmumi, kas ieviesa zīdaiņu aprūpi, pārtīkas palīdzību, veselības aprūpi, apmaksātus atvaļinājumus, bezdarba pabalstus, vecuma pensijas, un citas valsts atbalsta programmas.
Vēlākos gados sākās Musolīni iejaukšanās ekonomikā, kas bieži bija saistīta ar neracionāliem politiskiem un prestiža mērķiem. Lai arī 1925. gadā liras kurss sāka kristies, tas veicināja eksporta izaugsmi. Tīri politisku iemeslu dēļ 1929. gadā liras kurss tika pacelts līdz 90 lirām pret Lielbritānijas mārciņu. Valūtas sadārdzināšana negatīvi ietekmēja valsts eksportspēju un iesāka dziļu recesiju vēl pirms Lielās Depresijas sākuma.
Korporatīvās valsts veidošana, notika divās fāzēs. Sākotnēji, līdzīgi kā PSRS, no 1925. līdz 1927. gadam likvidēja arodbiedrību neatkarību. Tās pakļāva valsts vai Fašistiskās partijas kontrolei, padarot līdzdalību arodbiedrībā par obligātu. 1926. gadā pieņēma likumu, ka katrā nozarē var būt tikai viena arodbiedrība, un darba devēju organizācija. Šis lēmums ierobežoja strādnieku tiesības, un arī mazo uzņēmēju konkurētspēju. 1927. gada aprīlī pieņēma jaunu Darba likumu, kas paplašināja valdības tiesības iejaukties privāto uzņēmumu darbībā. 1930. gadā nodibināja Nacionālo Kameru Padomi, kurā atkal dominēja lieluzņēmēji. 1932. gada likums pieļāva nozaru karteļu veidošanu.
No 1929. līdz 1933. akciju tirgus zaudēja 39% savas vērtības. Bezdarbs pieauga no 300 tūkstošiem 1929. gadā līdz 1 miljonam 1933. gadā. Valsts sāka organizēt dažādus sabiedrisko darbu projektus, kā arī samazināja militāros tēriņus no 31% uz 25%.
1931. gadā, Lielās Depresijas iespaidā, Itālijā sākās banku krīze, un valdība izveidoja valsts kapitāla finansētas institūcijas, kas pārpirka bankrotējušo uzņēmumu un banku īpašumus. 1933. gada 23. janvārī izveidoja Industriālās Rekonstrukcijas Institūtu (IRI), kura uzdevums bija novirzīt valsts investīcijas stratēģiski svarīgajiem uzņēmumiem. IRI pārņēma Depresijas dēļ nacionalizēto banku sliktos kredītus rūpniecības uzņēmumiem, tā faktiski tos nacionalizējot. Valsts kļuva par līdzīpašnieci stratēģiski svarīgākajās nozarēs. IRI kontrolēja 100% militārās rūpniecības uzņēmumu, 90% kuģubūvētavu, 80% kuģniecību, 30% dzelzceļu. IRI kontrolē nonāca arī lielākā daļa telefonu tīklu. 1934. gadā Musolīni paziņoja, ka 3/4 Itālijas ekonomikas ir valsts rokās. 1939. gadā valsts kontroles ziņā Itālija atpalika tikai no PSRS.
Sākoties Otrajam Itālijas-Etiopijas karam, un reaģējot uz 1936. gadā ieviestajām Tautu savienības sankcijām, Itālija pārgāja uz autarķijas modeli ekonomikā un IRI pasūtījumu apjoms pieauga. Uzsvars uz vietējo izejvielu ieguvi vēl vairāk palielināja valsts tēriņus un parādu. Laikā starp 1936. un 1940. gadu, lielā mērā pateicoties militārajiem pasūtījumiem, industriālā ražošana pirmo reizi apsteidza lauksaimniecību kā lielākais tautsaimniecības sektors (34% pret 29%). Kara dēļ no 1940. līdz 1943. rūpnieciskās ražošanas apjomi samazinājās par 35% un lauksaimniecībā par 25%.
Rezultāti
Fašistiskā ekonomikas kontrole kopumā uzrādīja negatīvus rezultātus. No 1929. līdz 1939. gadam Itālijas ekonomika izauga par 16% kas bija uz pusi mazāk, nekā liberālās demokrātijas laikā. Par spīti pūliņiem attīstīt rūpniecību, vēl 1938. gadā lauksaimniecība bija lielākais tautsaimniecības sektors un tikai 1/3 nacionālā ienākuma nāca no rūpniecības. 1921. gadā lauksaimniecībā strādāja 56% iedzīvotāju. 1936. gadā 48%. Purvu nosusināšanas un kviešu audzēšanas kampaņas samazināja citiem, Itālijas klimatam piemērotāku lauksaimniecības kultūru produktivitāti. Lai arī militārajām vajadzībām tika tērēti ievērojami līdzekļi, karadarbība, kurā Itālija bija iesaistīta kopš 1935. gada, padarīja to nesagatavotu lielajam Eiropas karam, kas sākās 1939. gadā.
Iļja Repins
Iļja Repins (ru, uk; dzimis, miris ) bija krievu un ukraiņu gleznotājs. Reālisma pārstāvis. Viens no ievērojamākajiem 19. gadsimta Krievijas impērijas gleznotājiem.
Dzīvesgājums
Mācījās Pēterburgas Mākslas akadēmijā, papildinājās Francijā un Itālijā. Bija Pēterburgas Mākslas akadēmijas mācībspēks. Par viņa ievērojamākajiem darbiem uzskata gleznas "Volgas strūdzinieki" (1873), "Krusta gājiens Kurskas guberņā" (1883), "Ivans Bargais un viņa dēls Ivans" (1885), "Zaporožjes kazaki raksta vēstuli turku sultānam" (1891). Gleznoja arī vairāku ievērojamu personu portretus. Repinam bija nozīmīga loma krievu mākslas popularizēšanā Eiropā.
1898. gadā iegādājies "Penātu" īpašumu Kuokalā, Somijā, miris 1930. gadā un apglabāts "Penātos".
Redinga
Redinga (en, ) ir pilsēta Bērkšīrā, Anglijā, Apvienotajā Karalistē. Atrodas 58 km attālumā no valsts galvaspilsētas Londonas. Pilsēta atrodas Temzas upes ielejā, kur satiekas Temza un Kenetas upe.
2011. gadā Redingas iedzīvotāju skaits sasniedza 155 tūkstošus cilvēku. Pirmās liecības par Redingu kā apdzīvotu vietu ir no 8. gadsimta. Pilsēta bija nozīmīgs centrs viduslaikos, šeit atradās Redingas abatija. Mūsdienās šis ir tirdzniecības centrs, pilsētā atrodas Redingas Universitāte. Pilsētas futbola klubs Reading FC ir spēlējis Anglijas Premjerlīgā.
Ievērojamas personības
Redingā dzimuši vai dzīvojuši:
Mihkels Reims
Mihkels Reims (et; dzimis Kuresārē) ir Igaunijas šosejas riteņbraucējs, šobrīd bez komandas.
2016. un 2018. gadā kļuvis par Igaunijas čempionu grupas braucienā. 2020. gada oktobrī  komandas sastāvā startēja Vuelta a España, savā pirmajā lielajā tūrē.