cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Skaistkalnes pagasts
Skaistkalnes pagasts ir viena no Bauskas novada administratīvajām teritorijām, Mēmeles kreisajā krastā. Robežojas ar Lietuvu, sava novada Kurmenes, Bārbeles, Brunavas un Vecsaules pagastiem. Pagasta centrs atrodas Skaistkalnē.
Daba
Atrodas Viduslatvijas zemienes Upmales paugurlīdzenuma dienviddaļā. Teritorijas virsmas augstums mainās no 30 m vjl. ziemeļrietumos līdz 50 m austrumos un dienvidaustrumos. Virsma viegli viļņota.
Upes
Iecava, Mēmele, Rukšupīte.
Ezeri
Baltezers, Lielais Melnezers, Mazais Melnezers.
Vēsture
Tagadējā Skaistkalnes pagasta teritorija atrodas senajā Medenes zemē.
Nosaukums radies no novada pirmā lēņa īpašnieka Hermaņa Šēnberga (no — "skaists kalns") vārda. Līdz 1925. gadam pagastu sauca Šenbergas pagasts.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Apdzīvotās vietas
Kalnakrogs, Kalnamuiža, Mēmele, Putni, Skaistkalne.
Jānis Baumanis
Jānis Baumanis (dzimis ) ir latviešu autosportists. Pasaules rallijkrosa čempionāta Super Car kategorijas dalībnieks STARD komandā. 2015. gadā SET Promotion komandas sastāvā viņš kļuva par Eiropas čempionu rallijkrosā Super 1600 kategorijā.
Jāņa Baumaņa vecākais brālis Artis Baumanis startē Volland Racing komandas sastāvā Eiropas rallijkrosa čempionāta Super 1600 klasē.
Karjera
Jānis Baumanis piecpadsmit gadu vecumā uzsāka savas gaitas autosporta pasaulē pie kroskarta stūres, kļūstot par vienu no pirmajiem Latvijas jauniešiem, kurš šajā disciplīnā startēja starptautiskā līmenī. 2008. gadā piedalījās NEZ kroskartu čempionātā un CK250 klasē ieguva bronzas medaļu. 2011. un 2012. gadā Jānis kļuva par Latvijas čempionu autokrosā B600 ieskaites grupā. 2014. gadā Jānis Baumanis debitēja Eiropas rallijkrosa čempionātā un jau pirmajā sezonā spēja cīnīties par godalgotām vietām. Sezonas kopvērtējumā izcīnīta bronzas godalga. 2015. gadā Jānis uz starta stājās 9 Eiropas čempionāta posmos Super 1600 klasē, kopvērtējumā izcīnīdams Eiropas čempiona titulu. Togad kļuva arī par Igaunijas rallijkrosa čempionu Super Car klasē. Pasaules rallijkrosa čempionātā debitējis 2015. gadā Anglijā Hansen Talent Development komandas sastāvā. No 2017. gada braucējs pārstāv Austrijas komandu STARD. 2020. gadā pievienojās komandai JC Raceteknik un startēs Supercar klasē ar EKS Audi S1 automašīnu.
Kara un naudas varoņi
Kara un naudas varoņi, Heroes of War and Money, HeroesWM.ru (ru) — populāra fantāzijas un piedzīvojumu pārlūka spēle. Spēlē aktīvi izmanto flash animāciju.
Spēles darbība notiek mītiskā pasaulē. Spēlētājs kontrolē savu varoni un viņa armiju. Galvenais mērķis — piedalīties kaujās un uzvarēt tajās, tādējādi attīstot personāžu. Par pavadītajām kaujām varonis saņem pieredzes punktus un prasmju punktus. Sakrājot noteiktu punktu skaitu, spēlētājs pāriet uz nākamo līmeni. Ar katru jauno līmeni personāžs saņem jaunus karaspēkus (palielinās vienību skaits un to iespējamā daudzveidība) un citas iemaņas. Bez tam arī veicot dažādus uzdevumus dažādās ģildēs spēlē palielina personāža izturību. Varoņiem cīņās pieejami 4 maģijas veidi (gaismas, tumsas, dabas un haosa), aukstie ieroči un dažādi amunīcijas veidi. Kaujas notiek ierobežotā laukumā, soļu režīmā. Maksimālais dalībnieku skaits vienā kaujā — 6 cilvēki. Katrai cīņas vienībai no spēlētāja armijas ir savas īpašības un funkcionalitāte, ir individuāla animācija cīņās.
Spēles mehānika
Spēles noteikumi ļauj izveidot vienu galveno varoni, kā arī divus papildus (lai virspusēji iepazītos ar personāžu attīstības alternatīvām). Reģistrējoties spēlētājam tiek piedāvāts izvēlēties varoņa frakciju, kuru vēlāk var mainīt. Frakcijas izvēle nosaka pieejamību īpašām prasmēm, kā arī armijas sastāvu (katrai frakcijai armijas sastāvs ir absolūti unikāls), kas spēcīgi ietekmē kaujas stratēģiju un taktiku.
Spēlētāji var cīnīties savā starpā (PvP kaujas), cīnīties ar datoru, kā arī piedalīties dažādos turnīros un pat pasaules karos. Izņemot cīņas, spēlē, var strādāt, veikt darījumus, veikt teksta piedzīvojumus un pārvietoties pa spēles pasauli.
Turklāt dalībnieki aktīvi sazinās savā starpā kaujās, īpašajās tērzētavās, spēles forumā, kā arī uz vairākkārtējām off-line tikšanās vietām.
Šajā spēlē ir vairākas ģildes - personāža profesijas. Varat būt mednieks, zaglis, kalējs, zeltkalis, darbinieks, kāršu spēlmanis, algotnis, kā arī bruņu un ieroču meistars.
Jau atvērtajos spēles kartes rajonos atrodas Impērijas īpašumi, maģijas karaļa Cyrus zemes un pēdējā karā (sk.sadaļu Spēles notikumi) iegūtās rūķu zemes. Dažas no šīm zemēm ir apdzīvotas ar agresīvām būtnēm (piemēram, sektors Dragon's Caves), daudzi rajoni kopējās kartes pagaidām nav vēl pieejami. Sektori atšķiras ar ietekmi uz pašu personāžu: piemēram, dažādos rajonos ir dažāds manas atjaunošanās ātrums.
Vēsture
Spēles saknes meklējamas populārajā Heroes of Might and Magic V visumā. 2007. gada sākumā entuziastu grupa un fantāzijas cienītāji nolēma izveidot savu projektu, kas apvienotu sevī krāsainās un aizraujošās kaujas ar daudzspēlētāju spēli internetā, bez papildus klienta instalēšanas datorā.
Oficiālā spēles atklāšana notika 2007. gada 1. martā, bet kopš tā laika vizuālā spēles daļa ir ievērojami mainījusies - cīņās parādījās ēnas un asinis, vienības ir ieguvušas savu animāciju (skrāpējot, pārsoļošanu no kājas uz kāju, utt.). 2009. gada 16. novembrī cīņās parādījās skaņa.
2008. gada 1. maijā speciāli spēlētājiem no ārzemēm, tika palaista spēles angļu valodas versija.
Impērijas karte
Uz doto momentu Impērija dalās uz 22 sektoriem:
1. Impērijas galvaspilsēta (Empire Capital)
2. Austrumu upe (East River)
3. Tīģera ezers (Tiger’s Lake)
4. Blēžu mežs (Rogue’s Wood)
5. Vilku ieleja (Wolf’s Dale)
6. Mierīga nometne (Peaceful Camp)
8. Zaļais mežs (Green Wood)
9. Ērgļa ligzda (Eagle’s Nest)
10. Portāla drupas (Portal’s Ruins)
11. Drakonu alas (Dragon’s Caves)
12. Mirdzošais avots (Shining Spring)
13. Saulainā pilsēta (Sunny City)
14. Magmas šahtas (Magma Mines)
15. Lāča kalns (Bear Mountain)
16. Maģiskie koki (Fairy Trees)
17. Ostas pilsēta (Port City)
18. Mitrila krasts (Mythril Coast)
19. Ienaidnieka Puse #1 (Enemy`s Side #1)
21. Ienaidnieka Puse #3 (Enemy`s Side #3)
22. Karalistes galvaspilsēta (Kingdom Capital)
Visi ieguves, apstrādes un ražošanas objekti sektoros 12 un 13 pieder spēlētājam Cyrus - король магов. Sektori no 14 līdz 18 agrāk piederēja rūķu frakcijai, no 19 līdz 22 agrāk piederēja Karalistei, bet kara laikā tika Impērijas iekaroti. Sektoros 2, 6 un 16 darbojas Algotņu Ģildes nodaļas. Sektorā 7 atrodas Zagļu Ģildes centrs. Pašā galvaspilsētā darbojas Dzimtsarakstu nodaļa, Mednieku Ģilde un Klanu Reģistrācija.
Frakcijas
Reģistrējoties spēlētājam tiek piedāvāts izvēlēties varoņa klasi un dzimumu. Pašlaik to ir septiņas: bruņinieks, nekromants, burvis, gaišais elfs, barbars, tumšais elfs un dēmons. Frakciju skaits palielinās līdz ar spēles attīstību - nākamajos administrācijas plānos ir paredzēta rūķu un, iespējams, stepes barbaru parādīšanās.
Savu radību skaits vienai frakcijai - 7 (ņemot vērā uzlabojumus - 13, tā kā septītajam līmenim nav uzlabojumu), daudziem no tiem ir unikālas burvju spējas un speciālās cīņas spējas. Radību kopskaits spēle sasniedza dažus simtus (algotņi, nedzīvs, elementāļi, mehāniskās būtnes). Drīz būs arī izveidotas izpalīgvienības: ātrās palīdzības telts, ballista, kravas piekabes ar piegādi utt. Sākotnēji izvēlēto frakciju var mainīt vienu reizi dienā.
Spēles notikumi
Spēlē regulāri notiek globālie Notikumi: uzbrukumi no agressiem, jauno teritoriju iekarošana, utt. Spēlētāji, kuri aktīvi piedalās šādos pasākumos, var pretendēt uz vērtīgām lietām: medaļas, ordeņi un pat raritēti (amunīcijas elementi ar uzlabotu veiktspēju un izturību). Šādu priekšmetu vērtība mēdz būt diezgan augsta, jo īpaši reto un unikālo trofeju raritētus bieži iegūst nevis vienkārši spēlētāji, bet klani, kam tie kalpo.
Jebkurā gadījumā, saņemt šādu lietu ir ne tikai izdevīgi, bet arī gods.
Šādu priekšmetu unikalitāte slēpjas to īpašībās un nelielajos daudzumos. Dažreiz administrācija raritētus izstāda tirgū nelielos daudzumos (uz izsoles bāzes) - tas dod iespēju iegādāties viņus tiem spēlētājiem, kuri nepiedalījās attiecīgajos spēles notikumos.
1 februārī 2010 gadā spēlē atklājās radio ko sauc par «varonīgo».
На волнах геройского радио можно услышать музыку любых жанров, заказать свою мелодию посредством форума, так же передать приветы или поздравления.
Tiešraidē var piedalīties diskusijā par spēļu jautājumiem, piedalīties konkursos, viktorīnas, klausīties intervijas ar slaveniem dalībniekiem, uzdot viņiem jautājumus tiešraidē, klausīties komentārus tuvojošām kaujām, turnīram, uzzināt jaunās baumas, noslēpumus, taktikas un vēl daudz vairāk.
Kaujas
Gājienu kārtību nosaka īpašā secībā kas ir atkarīga no varoņa iniciatīvas (kaujas laikā kārtība var mainīties ar lāstu palīdzību). Kaujas mērķis - iznīcināt visas radības ienaidnieka armijā. Pēc kaujas abas puses saņem prasmes pārvaldīt izvēlēto frakciju, bet uzvarētājs papildus saņem cīņas pieredzi.
Cīņas ir sadalītas vairākās grupās:
Duelis - kaujas viens pret vienu ar pretinieku, kuru izvēlās pats spēlētājs.
Grupas cīņas - cīņas, kurās var piedalīties līdz 6 personām. Sadalīšana var būt:
Turnīri - cīņas sistēma starp vienāda kaujas līmeņa spēlētājiem. Visvairāk notiek ar administrācijas atbalstu, tāpēc ir ļoti vērtīgas balvas. Turklāt atlīdzība var būt ne tikai spēles priekšmeti, bet arī reālā naudā - ar pārskaitījumu uz maku WebMoney sistēmā.
Spēlē ir šāda veida turnīri: Medības — Tikšanos ar neitrālām radībām kontrolē MI. Visbiežāk, spēlētājs pats sāk uzbrukumu uz neitrāliem. Tomēr uz spēles kopējās kārtes ir sektors «Drakonu alas», kurā neitrālas radības var pašas uzbrukt spēlētājam.
Kāršu spēle «Divi torņi»
Lai uzvarētu pretinieku jāizdara viens no trim nosacījumiem: Spēle ir veseli tematiskie klani (spēlētāju kopiena), kas regulāri rīko turnīrus starp to locekļiem.
Saites
Ārpusspēles resursi
Amulets (nozīmju atdalīšana)
Amulets var būt:
Pīrss
Pīrss var būt:
Tauns
Tauns var būt:
Taivānas aborigēni
Taivānas aborigēni (, piņjiņs - yuánzhùmín, taivāniešu - gôan-chū-bîn) ir termins, kurš tiek lietots, lai apzīmētu Taivānā dzīvojošos pirmiedzīvotājus. Lai gan ir vairāki nostāsti par Taivānas aborigēnu izcelsmi, zinātniskie pētījumi liecina, ka to priekšteči dzīvoja uz salas pirms aptuveni 8000 gadiem, pirms 17. gadsimtā norisinājās masveida ķīniešu ieceļošana. Taivānas aborigēnus pieskaita pie austronēziešu tautām, tie gan ģenētiski, gan lingvistiski ir radniecīgi tām tautām, kuras apdzīvo Filipīnas, Malaiziju, Indonēziju, Madagaskaru un Okeāniju.
Stelpes pagasts
Stelpes pagasts ir viena no Bauskas novada administratīvajām teritorijām tā centrā. Robežojas ar sava novada Valles, Vecumnieku, Bārbeles, Vecsaules, Dāviņu un Iecavas pagastiem.
Upes
Milupīte, Misa, Vārnupe.
Vēsture
Mūsdienu Stelpes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Nīzeres muiža (Gut Neu-Sorgen, Nīzere), Stelpes muiža (Gut Stelpenhof, Vecstelpe).
1935. gadā pagasta platība bija 70,4 km2. 1945. gadā pagastā izveidoja Stelpes un Nīzeres ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Stelpes ciemam pievienoja Nīzeres ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Vecumnieku novadā. 2021. gadā Vecumnieku novadu iekļāva Bauskas novadā.
Apdzīvotās vietas
Nīzere, Stelpe (pagasta centrs), Beitiņi, Vecstelpe.
Izglītība un kultūra
Stelpē pašā atrodas Stelpes pamatskola, kas ir dibināta 1936.gadā pēc Jāņa Raiņa ierosinājuma un A. Reistera projekta.
Skolas atklāšanas laikā tajā mācības uzsāk 108 bērni, tajā strādā četri skolotāji, un direktora pienākumus veic Andrejs Spudiņš, kurš 1941. gadā tiek izsūtīts uz Sibīriju. 50. gados skolai piedzīvo skolēnu daudzuma pieaugumu, tur tagad mācās 150 skolēni, un direktores amatā strādā Anna Vaivade. 60. gadi pienāk ar atkārtotu skolēnu pieaugumu, kur skolēnu daudzums sasniedz jaunu rekordu - 188. skolēnus. Par direktoru līdz 1975. gadam ir Voldemārs Dombrovskis, pēc kura līdz 1994. gadam direktora amatā atrodas Mārtiņš Rūgums.
2017./2018. gadā skolā vispārējo pamatizglītību apguva 72 audzēkņi, no 1-9. klasei mācās 52 skolēni. Skolas direktore kopš 1994. gada ir Dagmāra Venclova.
Barbakāns
Barbakāns — fortifikācijas būve, paredzēta ilglaicīgai cietokšņa ieejas aizsardzībai.
Barbakāns visbiežāk bija izveidots kā atsevišķs tornis ārpus cietokšņa perimetra. Tā uzdevums bija aizsargāt pieeju cietokšņa vārtiem vai tiltam. Barbakānu ar pārējo cietoksni savienoja mūru ieskauta eja vai arī tilts, ja barbakāns atradās aiz aizsarggrāvja. Barbakānus sāka būvēt 13. gadsimtā Francijā. 15. gs., attīstoties aplenkumu taktikai un artilērijai, barbakāni zaudēja savu nozīmi. To vietā sāka izmantot ravelīnus.
Svētupe
Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Šķirstiņi, Pāle, Lauva, Kuiķule, Avotkalns, Svētciems. Upi šķērso autoceļi A1 un P12.
Nosaukums
Svētupes nosaukums pirmo reizi parādās 18. gadsimta kartēs. Tā Vilhelma Kristiana Frībes 1798. gadā veidotajā Livonijas kartē minēta 'Sweet fluss', Ludviga Augusta Mellina kartē — 'Swet uppe' (1798). Vidzemes guberņas pārskata kartē 1839. gadā — 'Sweht uppe'.
Upes lībiskais nosaukums nav zināms. Iespējams, līvu valodas vārdsakni ar nozīmi 'svēt-' var atrast 19. gadsimtā minētajā apdzīvotas vietas paralēlajā nosaukumā 'Püög'. Tādā gadījumā latvieši burtiski pārtulkoja grūti izrunājamo (Püög joug) upes lībisko nosaukumu.
Džo Lūiss
Džozefs Lūiss Berrovs (en; dzimis Lefejetā, Alabamas štatā, ASV, miris  Paradeizā, Nevadas štatā, ASV) bija amerikāņu bokseris. Viņš bija pasaules čempions smagajā svarā laika posmā no 1937. līdz 1949. gadam, ilgāk vairs nevienam nav izdeviet būt par čempionu smagajā svarā. Viņa divas cīņas ar vācieti Maksu Šmēlingu 1930. gadu beigās kļuva par vispasaules sporta notikumu atšķirīgo politisko režīmu dēļ. Dž. Lūiss tika ierindots 1. vietā žurnāla Ring Magazine 100 visu laiku izcilāko bokseru sarakstā. Savu karjeru uzsāka 1934. gadā, kad Čikāgā uzvarēja savā pirmajā cīņā pret norvēģi Džeku Krakenu. Pret Maksu Šmēlingu aizvadīja divas cīņas: viņš zaudēja un  ASV sportists uzvarēja. Savu pēdējo cīņu aizvadīja Madison Square Garden arēnā Ņujorkā pret Rokiju Marsiano, šajā cīņā tika piedzīvots zaudējums. Kopumā aizvadīja 68 cīņas, 65 no tām Dž. Lūiss uzvarēja (51 ar nokautu), 3 reizes piedzīvoja zaudējumu (2 nokauti).
Lūisa vārdā nosaukta hokeja halle boksera dzimtajā Detroitā.
1987. gada NHL drafts
1987. gada NHL drafts bija 25. NHL drafts, kurš notika 1987. gada 13. jūnijā Detroitā.
Šrapnelis (šāviņš)
Šrapnelis ir artilērijas šāviņa veids, paredzēts pretinieka dzīvā spēka iznīcināšanai. To izgudroja angļu artilērijas virsnieks Henrijs Šrapnelis.
Šāviņš saturēja lielu daudzumu skrošu, zem kurām šāviņa apakšējā daļā atradās neliels sprāgstvielu daudzums. Šāviņam aizlidojot līdz mērķim, detonators uzspridzināja šāviņā esošo sprāgstvielu, izgrūžot skrotis pār pretiniekiem. Šāda veida munīcija tika lietota Pirmā pasaules kara laikā. Vēlāk to aizstāja cita veida sprāgstošie šāviņi.
Attīstība
1784. gadā britu artilērijas leitnants Henrijs Šrapnelis sāka attīstīt pretkājnieku ieroci. Tolaik artilērija, aizsardzībai no pretinieka kājniekiem un kavalērijas, izmantoja kartečas. Lielgabala stobrā lodes vietā ielādēja alvas vai auduma konteineru, pildītu ar svina vai dzelzs skrotīm. Lielgabalam izšaujot, konteiners atvērās un skrotis lidoja uz pretiniekiem. Karteča darbojās līdz 300 m attālumā. Lielākiem attālumiem tika izmantotas čuguna lielgaballodes, pildītas ar šaujampulveri. Šie šāviņi pretinieku gan vairāk kontuzēja, nekā savainoja ar šķembām, jo šāviņa radītās šķembas bija lielas, tāpēc maz skaita ziņā.
Šrapneļa inovācija bija, apvienot kartečas postošo iedarbību ar distancionālo detonatoru, lai ar karteču varētu apdraudēt pretinieku lielākā attālumā. Viņa izgudrotais šāviņš sastāvēja no tukšas čuguna lodes, kurā bija iepildīts skrošu un pulvera maisījums. Lodi noslēdza vienkāršs laika detonators. Ja detonators bija uzstādīts pareizi, tad šāviņš sprāga gaisā iepretim vai virs ienaidnieka, triecot tajā skrotis (H. Šrapnelis par skrotīm izmantoja muskešu lodes). Sprāgstvielu daudzumam šāviņā bija jābūt tikai tik lielam, lai sašķeltu šāviņa apvalku, nevis lai izkliedētu skrotis lielā apvidū. Šrapneļa izgudrojums palielināja kartečas darbības attālumu no 300 m līdz apmēram 1100 m.
Sākotnējais šāviņa modelis cieta no būtiskas problēmas. Šāviena laikā, šāviņā esošās skrotis berzās gar pulveri un bieži radās priekšlaicīgs sprādziens. Problēma tika novērsta, pulveri novietojot atsevišķā nodalījumā. Lai svina skrotis nesaspiestos izšaušanas laikā, starp tām tika ievietota gumija.
Britu artilērija savā bruņojumā šrapneļus ieviesa 1803. gadā. Šajā gadā H. Šrapnelim tika piešķirta majora pakāpe. Angļi šrapneļus izmantoja 1808. gadā Vaterlo kaujā pret Napoleona karaspēku.
Pirmais pasaules karš
Pirmā pasaules kara laikā šrapneļa šāviņus lietoja visas karojošās puses. Tolaik šrapneļa šāviņš jau bija cilindriskas formas, pielāgots šaušanai no vītņstobra ieročiem. Kara sākumā šrapneļus lietoja pretinieka dzīvā spēka iznīcināšanai atklātās vietās, tomēr pozīciju kara apstākļos šrapneļa šāviņus sāka aizvietot ar lielas jaudas sprāgstošajiem šāviņiem. Šrapneļi bija labi, lai piespiestu pretinieku nerādīties virs brustvēra, kamēr kājnieki tiem tuvojās uzbrukumā. Tomēr šrapneļi bija nederīgi dzeloņstiepļu aizžogojumu iznīcināšanai neitrālajā joslā, aizsegā esošu kareivju iznīcināšanai vai nocietinājumu būvju sagraušanai. Visu to vajadzēja panākt artilērijas uzbrukumos pirms kaujā dodas kājnieki.
Parādoties relatīvi spēcīgām sprāgstvielām, kuras varēja izmantot šāviņos, tika atklāts, ka pareizi konstruēti sprāgstošo šāviņu korpusi fragmentējās efektīvi. Tomēr, šī fragmentēšanās bieži izzuda, kad šāviņš trāpīja mīkstā gruntī, kā arī bija bīstama pašu uzbrūkošajam karaspēkam, jo šķembas lidoja uz visām pusēm. Piemēram, vidusmēra 105 mm šāviņa sprādziens radīja vairākus tūkstošus šķembu, kuru sākumātrums bija 1000—1500 m/s, nāvējošu (tuvumā) triecienvilni, sprādziena krāteri un iznīcināja apkārtējos materiālus. To visu panāca munīcija, kuru bija daudz vieglāk saražot kā pēdējās šrapneļu modeļus.
Pieminēšanas vērts ir „universālais šāviņš”, lauku lielgabalu šāviņš, kuru 20. gs. sākumā izveidoja Krups Vācijā. Šis šāviņš varēja darboties gan kā šrapnelis, gan fugass. Šāviņam bija regulējams detonators. Starp skrotīm gumijas pildījuma vietā atradās trinitrotoluols (TNT). Ja šāviņa detonators bija noregulēts uz laiku, detonators tikai izgrūda skrotis no šāviņa un aizdedzināja (nevis uzspridzināja) TNT. Pa gabalu bija redzams melns dūmu mākonis, kur šāviņš nostrādāja. Ja detonators bija uzstādīts uz triecienu, tas uzspridzināja TNT un šāviņš nostrādāja kā fugass. Tomēr arī šie šāviņa savas sarežģītības dēļ izgāja no aprites. Tos aizstāja vienkāršāki sprāgstošie šāviņi.
Otrais pasaules karš
Šī kara laikā tradicionālie šrapneļi vairs tikpat kā netika lietoti. Briti kara sākumā izmantoja šrapneļus kampaņās austrumu un ziemeļaustrumu Āfrikā. Šeit tika izmantotas 110 mm haubices.
Mūsdienas
Mūsdienās netiek izmantoti klasiskie šrapneļa šāviņi. Tomēr to darbības princips šāviņos eksistē, lai gan realizēts savādākā veidā.
Makss Millers
Dzīvesgājums
Dzimis 1823. gadā Desavā, romantisma dzejnieka Vilhelma Millera ģimenē. No bērnības pazina Feliksu Mendelsonu, bet Kārlis Marija Vēbers bija viņa krusttēvs. Studēja Leipcigā, kur interesi par mūziku un dzeju nomainīja sanskrits. Bez sanskrita apguva arī arābu un persiešu valodas. Studēja pie indoeiropiešu valodu pētnieka Franča Bopa. 1845. gadā turpināja studēt Parīzē, bet 1846. gadā pārcēlās uz Oksfordu, kur kļuva par vienu no izcilākajiem sanskrita un Indijas pētniekiem. Kau arī 1860. gadā viņu neievēlēja par Oksfordas Universitātes Sanskrita profesoru (šo pozīciju ieguva Monjē Viljamss), 1868. gadā viņš kļuva par Oksfordas Universitātes Salīdzinošās filoloģijas profesoru.
Ievērojamākais Millera mūža darbs ir 50 sējumu fundamentālā izdevuma "Austrumu Svētās grāmatas" (Sacred Books of the East) - hinduisma, budisma, daoisma, konfūcisma, zoroastrisma, džainisma un islāma svēto rakstu tulkošana angļu valodā un izdevuma kopējā rediģēšana.
Mūsdienās Maksu Milleru dažkārt kritizē par Austrumu reliģiju noniecināšanu attiecībā pret kristietību, kaut arī viņa dzīves laikā Milleram bija jāpiedzīvo kritika par kristietības noniecināšanu.
Varis Krūmiņš
Varis Krūmiņš var būt:
Elektroniskais pasts
Elektroniskais pasts (saīsinājumā e-pasts) ir ziņojumu sastādīšanas, nosūtīšanas un saņemšanas metode, izmantojot elektroniskās sakaru sistēmas. Terminu "e-pasts" attiecina gan uz Interneta e-pasta sistēmu, kas balstās uz SMTP protokolu, gan arī koplietošanas sistēmām, kas atļauj viena uzņēmuma vai organizācijas dalībniekiem apmainīties ar ziņojumiem savā starpā. Bieži vien koplietošanas sistēmas iekšienē izmanto nestandarta protokolus, taču ar dažādu vārteju palīdzību tās ļauj nosūtīt un saņem Interneta e-pastu. Daudzas organizācijas izmanto Interneta protokolus arī iekšējai e-pasta sarakstei.
Ziņojumi, kas tiek sūtīti ar e-pasta palīdzību, nonāk pie adresāta sekunžu daļu ātrumā, atkarībā no tīkla un aparatūras apstrādes ātruma. Lai gan sākotnēji e-pasts bija paredzēts vienkāršu teksta ziņojumu nosūtīšanai citam lietotājam, mūsdienās ar to ir iespēja nosūtīt arī attēlus, mūzikas un citus failus.
E-pasta darbība
Pieņemsim, ka savā starpā vēlas sazināties Alise un Bobs. Vispirms ar vēstules lietotāja aģenta (mail user agent — MUA) palīdzību tiek sagatavots teksts un saņēmēja adrese e-pasta vēstules formātā. Pēc sūtīšanas komandas palaišanas:
Šādā darbību secībā notiek e-pasta sūtīšana vairumā gadījumu, tomēr ir vairākas alternatīvas iespējas:
E-pasta pirmsākumi
Sistēmas, kas līdzīgas elektroniskajam pastam, tika radītas jau 1960. gados, kas ļāva lietotājiem lieldatoros nodot ziņojumus citiem lietotajiem. Sākotnēji ziņu teksta formātā varēja nodot tikai tiešsaistes režīmā — tā uzreiz parādījās uz termināļa ekrāna attiecīgajam lietotājam. Vēlāk tika izstrādātas programmas, kas ļāva nodot ziņojumus arī lietotājiem, kuri tajā brīdī nebija iegājuši sistēmā, ziņojumi tika uzglabāti failā. Sākumā šādas iespējas bija tikai viena lieldatora ietvaros, pēc tam tika radīta programmatūra, kas ļāva ziņojumus nosūtīt arī uz citiem datoriem viena tīkla ietvaros, vēlāk arī starp tīkliem.
Par e-pasta rašanās gadu bieži tiek uzskatīts 1971. gads, kad kompānijas Bolt Beranek and Newman, Inc. (BBN) darbinieks Rejs Tomlinsons (Ray Tomlinson) izstrādāja ziņojumu pārsūtīšanas programmu SNDMSG. Tajā pirmoreiz tika izmantots @|simbols @ saņēmēja adresē ‹lietotāja_nosaukums›@‹datora_nosaukums›. Ziņojuma formāts jau līdzinājās mūsdienu e-pasta formātam: galvenē tika noradīts autors, saņēmējs, datums, virsraksts, pēc tā sekoja pats ziņojuma teksts. Lietotāja sūtītais teksta ziņojums tika ierakstīts koplietošanas faila beigas, un tas bija redzams visiem lietotajiem. 1972. gadā viņš pielāgoja savu programmu ARPANET tīklam.
1972. gadā Lerijs Robertss (Larry Roberts) uzrakstīja programmu, kas atviegloja darbu ar elektronisko pastu. Tā bija pirmā pasta klienta programma, kas ļāva darboties ar e-pastu arī nespeciālistiem, līdz ar to e-pasts kļuva populārs sazināšanās veids. Jau 1973. gadā 75% ARPANET tīkla trafika aizņēma e-pasta sūtījumi. 1975. gadā Džons Vitals (John Vittal) izstrādāja programmu MSG, kura bija radīta pēc principa "viss iekļauts" (all-inclusive).
Kevins Makenzijs (Kevin MacKenzie) kā joku Message Services Group (MsgGroup) nosūtīja vēstuli, kurā ierosināja "sausajos" vēstuļu tekstos iekļaut simbolus, kuri atspoguļotu emocijas. Vēlāk šos simbolus nosauca par smaidiņiem (smiles).
1970. gados bija mēģinājumi pasta sūtīšanu nodrošināt ar FTP protokolu (ieviešot papildu komandas, piemēram, MAIL un MLFL), bet tas neguva atsaucību.
1979. gadā tika izlaista UNIX versija 7, kura bija iekļauts jauns protokols UUCP, kas ļāva sūtīt datnes un arī e-pastu uz attālinātiem UNIX datoriem. Ziņojuma adresē jānorāda visas mašīnas, caur kurām jāiet vēstulei.
Mūsdienu protokoli
1980. gada septembrī tika publicēts MTP (Mail Transfer Protocol). 1981. gada novembrī tika publicēts "vienkāršotais MTP protokols"  — Simple Mail Transfer Protocol (SMTP). Tas izmantoja e-pasta vēstuļu sūtīšanu ARPANET teksta ziņojumu standartā. Šie abi protokoli (ar papildinājumiem) tiek izmantoti arī mūsdienās.
1984. gadā Starptautiskā telegrāfa un telefona konsultatīvā komiteja (CCITT) izdeva ziņojumu sūtīšanas standartu X.400, kam pamatā bija OSI 7 slāņu modelis. Diemžēl X.400 izrādījās pārāk sarežģīts, un to bija grūti realizēt, tāpēc vairums organizāciju izvēlējās vienkāršākos un labāk pārdomātos ARPANET standartus.
1993. gadā tika publicēts paplašinātais SMTP protokols SMTP Service Extensions (ESMTP), kas saglabāja saderību ar iepriekšējām sistēmām. 1990. gadu vidū parādījās e-pasta vēstules formāta paplašinājumi MIME, kuri ļāva sūtīt no ASCII kodējuma atšķirīgu tekstu, vēstulei pievienot ne teksta piesaistnes, vēstuli veidot no vairākiem ķermeņiem, u.c. Šie paplašinājumi tika izstrādāti tā, lai vestules jaunajos standartos varētu sūtīt arī ar vecajām sistēmām.
23. autobusu maršruts (Rēzekne)
23. autobusu maršruts ir Rēzeknes sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Vipingas līdz Rēzeknes 5. vidusskolai. Pa šo maršrutu autobuss kursē tikai darbadienās: viens reiss (tikai no Vipingas uz 5. vidusskolu) ir no rīta un divi reisi (no Vipingas uz 5. vidusskolu un atpakaļ) — pēcpusdienā.
23. autobusu maršrutu apkalpo SIA „Dekom” autobusu parks, kas atrodas Viļakas ielā 1b.
2011. gada 31. decembrī 23. autobusu maršruts tiks likvidēts, kaut gan savā pēdējā reisā 23. autobuss dosies jau 30. decembrī.
Maršruts
Vipinga — 5. vidusskola kursē pa šādām ielām: Meža iela, Rēznas iela, Ludzas iela, Latgales iela, Atbrīvošanas aleja, Rūpnīcas iela.
5. vidusskola — Vipinga kursē pa šādām ielām: Rūpnīcas iela, Atbrīvošanas aleja, Latgales iela, Ludzas iela, Rēznas iela un Meža iela.
Pieturvietas
23. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 23 pieturas. Maršrutā Vipinga — 5. vidusskola ir 11 pieturas, bet maršrutā 5. vidusskola — Vipinga ir 12 pieturas.
Maršruts
Vipinga — 5. vidusskola kursē pa šādām ielām: Meža iela, Rēznas iela, Ludzas iela, Latgales iela, Dārzu iela, Stacijas iela, Atbrīvošanas aleja, Rūpnīcas iela.
5. vidusskola — Vipinga kursē pa šādām ielām: Rūpnīcas iela, Atbrīvošanas aleja, Stacijas iela, Dārzu iela, Latgales iela, Ludzas iela, Rēznas iela un Meža iela.
Pieturvietas
Atbrīvošanas alejas rekonstrukcijas laikā 23. autobusu maršrutā pavisam bija 23 pieturas: maršrutā Vipinga — 5. vidusskola bija 11 pieturas, bet maršrutā 5. vidusskola — Vipinga bija 12 pieturas.
Latvijas futbola izlase 1993. gadā
'''Latvijas futbola izlase 1993. gadā''' aizvadīja 9 spēles, no kurām divās uzvarēja, divās spēlēja neizšķirti, bet piecās piedzīvoja zaudējumu. 1993. gada sezonu izlase iesāka ar dalību Baltijas kausa izcīņā telpās, kas norisinājās Somijā. Arī šīs spēles, neskatoties uz to, ka aizvadītas slēgtā laukumā, ir pieskaitītas pie oficiālām izlašu spēlēm. Šajā turnīrā Latvijas izlase zaudēja Lietuvas izlasei, taču uzvarēja Igauniju. Jūlijā norisinājās arī Baltijas kausa izcīņa āra stadionā, tajā Latvijas izlase pirmoreiz kopš 1937. gada kļuva par kausa ieguvējiem, uzvarot igauņus, kā arī spēlējot neizšķirti ar lietuviešiem.
1993. gadā Latvijas izlase pabeidza 1992. gadā iesākto 1994. gada Pasaules kausa kvalifikācijas turnīru. Šajā gadā Latvija aizvadīja atlikušās 5 kvalifikācijas turnīra spēles, piedzīvojot 4 zaudējumus un vienreiz spēlējot neizšķirti.
1993. gada augustā FIFA regulāri sāka izdot Pasaules valstu izlašu ranga tabulu, kurā tika iekļauta arī Latvijas izlase.
Spēles
🇱🇻 latvia: Konstantīns Igošins - Einārs Gņedojs, Mihails Zemļinskis, Valērijs Ivanovs, Jurijs Ševļakovs, Igors Stepanovs, Aleksandrs Stradiņš, Vitālijs Astafjevs (Aleksandrs Glazovs 75'), Rolands Bulders (Romāns Sidorovs 46'), Genādijs Širins, Aleksejs Semjonovs.
🇱🇻 latvia: Oļegs Karavajevs - Einārs Gņedojs, Jurijs Ševļakovs, Valērijs Ivanovs, Mihails Zemļinskis, Gatis Ērglis, Aleksandrs Glazovs, Vitālijs Astafjevs, Armands Zeiberliņš (Gints Gilis 46'), Ainārs Linards, Genādijs Širins (Rolands Bulders 63').
🇱🇻 latvia: Oļegs Karavajevs - Gatis Ērglis, Jurijs Ševļakovs, Valērijs Ivanovs, Einārs Gņedojs, Jurijs Popkovs, Aleksejs Šarando, Vitālijs Astafjevs, Armands Zeiberliņš (Vladimirs Babičevs 61'), Ainārs Linards, Jevgēņijs Gorjačilovs (Aleksandrs Jeļisejevs 46').
🇱🇻 latvia: Oļegs Karavajevs - Gatis Ērglis, Jurijs Ševļakovs, Valērijs Ivanovs, Einārs Gņedojs, Jurijs Popkovs, Aleksejs Šarando (Jevgēņijs Gorjačilovs 55'), Vitālijs Astafjevs, Rolands Bulders, Ainārs Linards, Vladimirs Babičevs (Aleksandrs Jeļisejevs 46').
🇱🇻 latvia: Raimonds Laizāns - Igors Troickis, Mihails Zemļinskis, Boriss Monjaks (Oļegs Blagonadeždins 46'), Valērijs Ivanovs, Aleksandrs Glazovs (Aleksejs Šarando 46'), Vitālijs Astafjevs, Armands Zeiberliņš (Genādijs Širins 63'), Aleksandrs Dibrivnijs, Vladimirs Babičevs, Aleksandrs Jeļisejevs.
🇱🇻 latvia: Raimonds Laizāns - Igors Troickis, Mihails Zemļinskis, Valērijs Ivanovs, Oļegs Blagonadeždins, Aleksandrs Glazovs, Vitālijs Astafjevs, Armands Zeiberliņš, Aleksejs Šarando, Vladimirs Babičevs, Aleksandrs Jeļisejevs (Genādijs Širins 60').
🇱🇻 latvia: Oļegs Karavajevs - Igors Troickis, Oļegs Aleksejenko, Valērijs Ivanovs, Einārs Gņedojs, Jurijs Popkovs, Aleksejs Šarando, Jurijs Ševļakovs, Vladimirs Babičevs (Aleksandrs Glazovs 46'), Ainārs Linards, Aleksandrs Jeļisejevs (Oļegs Blagonadeždins 67').
Viestards
Viestards jeb Viestarts (avotos: Vesthardus, Vester; miris pēc 1229. gada), arī Viesturs, bija Tērvetes zemes vecākais, vēlāk visas Zemgales lielkungs. Atskaņu hronikā kopš 1225. gada dēvēts par Zemgales ķēniņu (konic Vesters).
Vārda cilme
Pēc valodnieka Ernesta Bleses domām, Viestarts ir baltu cilmes personvārds, kas liecina par cilvēku, kurš visiem kaut ko saka (no lt — 'sacīt') un par visiem rūpējas. Vārda pirmā daļa savukārt cēlusies no vārda "viesis" (lt, vai arī no viešpats — 'kungs').
Šmēlings
Šmēlings var būt:
Viestards
Biogrāfija
No 1205. līdz 1208. gadam Tērvetes vecākais Viestarts vadīja zemgaļu karaspēku cīņās pret līviem (1206. gada kaujā pie Turaidas) un to sabiedrotajiem lietuviešiem (1208. gada karagājienā uz Lietuvu). Jau pēc uzvaras Ropažu kaujā 1205. gadā viņš bija noslēdzis militāru savienību ar Livonijas bīskapu Albertu.
1219. gadā Viestarta vadītais karaspēks mēģināja ieņemt zemgaļu pilskalnu Mežotni Upmales zemē, kas bija noslēgusi sadarbības līgumu ar krustnešiem.
1225. gadā par visas Zemgales ķēniņu kļuvušais Viestarts atļāva pāvesta legātam Modenas Vilhelmam sludināt visā Zemgalē kristietību, bet pats atteicās kristīties. Blakus Zemgales bīskapam Lambertam viņš saglabāja militāro varu Zemgalē.
Sakarā ar robežu strīdiem 1228. gadā ķēniņš Viestarts vadīja zemgaļu un kuršu uzbrukumu Daugavgrīvas klosterim. Atbildes karagājienā krustneši iebruka Zemgalē, bet nespēja to iekarot.
1229. gadā Viestarts devās atbildes karagājienā pāri Daugavai pret Zobenbrāļu ordeņa pili Aizkraukles komturejā.
Jādomā, ka 1231. gadā ķēniņš Viestarts jau bija miris, jo Rīgas bīskaps Nikolajs veica Zemgales zemju pārdali, Mežotnes un Upmales teritoriju pievienojot Rīgas diacēzei, bet pārējo Zemgales daļu nododot Rīgai un ordenim, tādējādi, de facto likvidējot Zemgales bīskapiju.
Henriks I Bārdainais
Henriks I Bārdainais (pl, dzimis starp 1165. un 1170. gadu, miris ) bija Krakovas kņazs no 1232. gada līdz 1238. gadam, Pjastu dinastijas pārstāvis.
Henriks I bija Polijas lielkņaza Vladislava II Trimdinieka mazdēls. Bija precējies ar vācu hercogieni Jadvigu (Hedvigu) no Bavārijas (dēls Henriks II).
Kopā ar Vladislavu III Tievkāji un Lešeku I Balto 1222. un 1223. gadā noorganizēja neveiksmīgu krusta karu pret prūšiem. Ļoti ticams, ka, pamatojoties uz Henrika kontaktiem Vācijā, tika pieņemts lēmums cīņai pret prūšiem aicināt valstī Vācu ordeni, kuri ieradās 1226. gadā.
Jānis Frīdrihs Baumanis
Jānis Frīdrihs Baumanis (, dzimis, miris ) bija latviešu arhitekts, Vidzemes guberņas arhitekts (1870—1880). Rīgas domnieks un mecenāts. Projektējis estrādes pirmajiem trim Dziesmu svētkiem (1873., 1880. un 1888. gadā).
PSV Eindhoven
Philips Sport Vereniging, plašāk zināms kā PSV vai PSV Eindhoven, ir Nīderlandes sporta klubs no Eindhovenas. Tas visplašāk atpazīstams pēc tā profesionālās futbola nodaļas.
Jānis Frīdrihs Baumanis
Pazīstams ar savām celtnēm Rīgas Bulvāru lokā, celtām 19. gadsimta otrajā pusē. Projektējis vairāk nekā 150 ēku, arī daudzas Vidzemes guberņas pareizticīgo baznīcas.
Dzīvesgājums
Dzimis 1834. gadā Daugavas enkurnieka (pārcēlāja) ģimenē Zaķusalā. Apguva galdnieka amatu, strādāja arhitekta Heinriha Šēla birojā. Ar arhitekta Ludviga Bonšteta atbalstu studēja Berlīnes Būvniecības akadēmijā (1860—1862) un Sanktpēterburgas Ķeizariskajā mākslas akadēmijā (1862—1863). 1862. gadā viņš bija viens no Krievijas impērijas pirmās arhitektu savienības dibinātājiem. 1863. gadā viņa pieteiktais Vidzemes bruņniecības nama (tagadējās Saeimas ēkas) projekts, kuru viņš bija izstrādājis kopā ar arhitektu Robertu Pflūgu, konkursā ieguva pirmo prēmiju — 1500 rubļu. Viņiem abiem arī uzdeva vadīt šī nama celtniecības darbus. Pēc studijām Baumanis atgriezās Rīgā, 1865. gadā ieguva arhitekta kvalifikāciju un uzsāka aktīvu projektēšanu un plašu praksi. 1868. gadā Baumanis bija viens Rīgas Latviešu biedrības dibinātājiem, bet no 1872. gada februāra līdz 1875. gada februārim bija biedrības vadītājs.
PSV Eindhoven
PSV ir viens no trīs Eiropas kausu ieguvušajiem Nīderlandes futbola klubiem, līdz ar lielākajiem sāncenšiem Amsterdamas "Ajax" un Roterdamas "Feyenoord". Klubs 1988. gadā ieguva Eiropas kausu (finālā spēlējot pret Benfica), kļūstot par otro Nīderlandes klubu pēc Ajax, kurš ieguvis trīs titulus sezonas laikā. 1978. gadā klubs ieguva arī UEFA kausu (finālā pret SC Bastia). Kluba iesauka ir Boeren (nl) saistībā ar sākotnējo reģiona pilsētas izcelsmi. PSV nacionālajā čempionātā uzvarējis vairāk kā 20 reizes.
Jānis Frīdrihs Baumanis
Dzīvesgājums
No 1870. līdz 1880. gadam Baumanis bija Vidzemes guberņas arhitekts, būdams šajā amatā, viņš projektēja t.s. Bulvāru loka ēkas teritorijā, kas atbrīvojās pēc Rīgas aizsardzības sistēmas nojaukšanas. Tāpat Baumanis izstrādāja apmēram 20 pareizticīgo baznīcu plānus Vidzemes guberņas latviešu un igauņu daļās, kā arī daudzu kroņa skolu plānus. 1879. gadā kopā ar citiem nodibināja Rīgas arhitektu savienību (Rigaer Architekten Verein).
Projektētās ēkas
Baumanis projektējis ēkas teritorijās, kas radās pēc Rīgas aizsardzības sistēmas nojaukšanas. Pēc J. F. Baumaņa projektiem ir uzcelta apmēram trešā daļa (54 dzīvojamās un sabiedriskās ēkas) no visām Rīgas bulvāru loka ēkām.
Nams Kalpaka bulvārī 4, ko J. F. Baumanis projektēja pilsētas galvam Ludvigam Vilhelmam Kerkoviusam, iekļauts valsts aizsargājamo kultūras pieminekļu sarakstā kā valsts nozīmes arhitektūras piemineklis. Baumanis projektēja arī daudzstāvu īres namus Brīvības bulvārī 19 un 21 un Natālijas Emmas Mencendorfas savrupmāju (tagadējo Francijas Republikas vēstniecības ēka) Raiņa bulvārī 9. Abas īres namu ēkas celtas 1876. gadā eklektisma stilā, Raiņa bulvārī 9 izvietotā savrupmāja veidota neorenesanses un neobaroka formās (ēka celta 1872.—1876. gadā). Veidojot dzīvojamo ēku fasādes, J. F. Baumaņa stilam raksturīgas gan renesanses, gan gotikas iezīmes, dažkārt sastopami arī abu stilu sajaukumi.
Starp viņa ievērojamākajiem darbiem atzīmējamas ēkas A. Kalniņa ielā 6 un 8, Elizabetes ielā 18 un 20, Merķeļa ielā 4 (Salamonska cirks), 5, 7 un 9, Raiņa bulvārī 27, 29 (Lomonosova ģimnāzija) un 31 (Apgabaltiesas ēka), Kr. Barona iela 1 (Aleksandra ģimnāzija), Amatnieku biedrības nams Vaļņu un Audēju ielas stūrī (gājis bojā Otrā pasaules kara laikā). 1888.—1889. gadā viņš projektēja Salamonska cirka ēku Merķeļa ielā 4, parādot sevi kā talantīgu un izdomas bagātu konstruktoru: ugunsdrošu kupolveidīgo konstrukciju, kā arī virs tās atrodošos lākturi viņš izveidoja no dzelzceļa sliedēm. Katrs stabs, uz kuriem balstās visa konstrukcija, ir veidots no trim dzelzceļa sliedēm, jo Baumaņa laikā profiltēraudi un profilējumi Rīgā vēl nebija dabūjami.
Brūzis
Brūzis ir ciems Talsu novada Virbu pagastā. Izvietojies Virbupes labajā krastā iepretī Jaunpagastam 0,8 km no pagasta centra, 18 km no novada centra Talsiem un 108 km no Rīgas.
Internet Movie Database
Interneta filmu datubāze (, saīsināti IMDb) ir tiešsaistes datubāze ar informāciju par filmām, aktieriem, televīzijas šoviem un datorspēlēm. IMDb izveidoja datorprogrammētājs Kols Nīdhems. Darbība tika uzsākta 1990. gada 17. oktobrī. 1998. gadā IMDb nonāca Amazon.com īpašumā.
Brūzis
Jaunpagasts (Neivakene) vēstures avotos pirmo reizi minēts 1237. gadā lēņu grāmatā. Mūsdienu apdzīvotā vieta veidojusies ap Neivakenes muižas centru pie 1839. gadā nodibinātās spirta ražotnes (tagad SIA «Jaunpagasts Plus»).
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Internet Movie Database
2014. gada decembrī, IMDb datubāzē bija iekļautas 3 109 500 filmas un televīzijas seriālu sērijas, kā arī 6 263 500 personības. IMDb ir 57 miljonu reģistrētu lietotāju un ir Alexa Top 50 populārāko interneta lapu sarakstā.
Dabū viņu uz skatuves
"Dabū viņu uz skatuves" (en) ir 2010. gada amerikāņu kinokomēdija, kuras režisors ir Nikolass Stūlers. Filmas pirmizrāde notika. "Dabū viņu uz skatuves" ir filmas Forgetting Sarah Marshall turpinājums.
Fanija Blankersa-Kūna
Fransina "Fanija" Elsje Blankersa-Kūna (nl; dzimusi Lāge Vursē, Nīderlandē; mirusi  Hofdorpā, Nīderlandē) bija nīderlandiešu vieglatlēte, startēja sprinta, barjerskriešanas, augstlēkšanas, tāllēkšanas distancē.
Vēl Blankersa-Kūna ir izcīnījusi piecas zelta, vienu sudarba un divas bronzas medaļas Eiropas čempionātā. Nīderlandes čempionātā ir guvusi 58 uzvaras dažādās disciplīnās. Kopumā karjeras laikā uzstādījusi vai atkārtojusi 12 pasaules rekordus.
1955. gadā beidza sportistes karjeru. 1999. gadā Starptautiskā vieglatlētikas federācija viņu nosauca par gadsimta labāko vieglatlēti. 2012. gadā tikusi uzņemta IAAF slavas zālē.
Maksis Šmēlings
Maksimiliāns Ādolfs Oto Zigfrīds Šmēlings (de; dzimis Kleinlukovā, Vācijas Impērijā, miris  Vencendorfā, Vācijā) bija vācu bokseris. Viņš bija pasaules čempions smagajā svarā laika posmā no 1930. līdz 1932. gadam. Viņa divas cīņas ar amerikāni Džo Lūisu 1930. gadu beigās kļuva par vispasaules sporta notikumu atšķirīgo politisko režīmu dēļ. M. Šmēlings tika ierindots 55. vietā žurnāla Ring Magazine 100 visu laiku izcilāko bokseru sarakstā. Savu karjeru uzsāka 1924. gadā, kad Diseldorfā uzvarēja savā pirmajā cīņā pret Hansu Zapu. Pret Džo Lūisu aizvadīja divas cīņas: vācietis uzvarēja un  viņš zaudēja. Savu pēdējo cīņu aizvadīja Berlīnē pret Rihardu Fogtu, šajā cīņā tika piedzīvots zaudējums. Kopumā aizvadīja 70 cīņas, 56 no tām M. Šmēlings uzvarēja (40 ar nokdaunu), 10 reizes piedzīvoja zaudējumu (5 nokdauni) un 4 reizes cīņa beidzās neizšķirti.
Olga Ignatjeva
Olga Ignatjeva (ru; Petrogradas guberņā, Krievijas PFSR -  Maskava) bija starptautiskā lielmeistare šahā (1978). Spēlējot ārpus konkurences Olga Ignatjeva ir uzvarējusi Latvijas šaha čempionātā sievietēm 1957. gadā.
Biogrāfija
Olga Ignatjeva bija viena no spēcīgākajām padomju šahistēm piecdesmitajos gados. Viņa ir 17 reizes piedalījusies PSRS sieviešu šaha čempionāta finālos. Labākie rezultāts šajā turnīrā bija izcīnītā 2. vieta 1951. gadā. Tāpat Olga Ignatjeva ir sekmīgi piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempionāta pretendentu turnīra 1952. gadā, dalot tur 2. vietu. Par šo panākumu viņai tika piešķirts starptautiskās meistares tituls šahā 1952. gadā. Nākamajā pasaules čempiones nosaukuma izcīņas ciklā gan šo rezultātu neizdevās atkārtot un nācās samierināties ar 10. vietu. Olga Ignatjeva ir trīs reizes uzvarējusi Ļeņingradas sieviešu šaha čempionātā un 2 reizes Maskavas sieviešu šaha čempionātā. 1972. gadā Olga Ignatjeva kļuva par starptautiskās kategorijas šaha tiesnesi, bet 1978. gadā FIDE viņai piešķīra starptautiskās lielmeistares goda nosaukumu par sasniegumiem šahā. No 1948. līdz 1957. gadam bijusi precējusies ar starptautisko lielmeistaru šahā Dāvidu Bronšteinu (1924 - 2006), laulībā piedzimis dēls Ļevs Ignatjevs (12.12.1947).
Henriks II Dievbijīgais
Henriks II Dievbijīgais (pl, de; dzimis ap 1196. gadu, miris ) - Pjastu dinastijas Vroclavas, Lielpolijas kņazs un Polijas lielkņazs no 1238. gada līdz savai nāvei Legņicas kaujā.
Henriks II bija Polijas kņaza Henrika I dēls no laulības ar vācu hercogieni Jadvigu (Hedvigu) no Bavārijas. Henrika II dēls - Henriks III.
Mantoja troni no tēva. Henrikam II izdevās nostiprināt varu pār Polijas galvenajiem apgabaliem - Mazpoliju, Lielpoliju un Silēziju.
1239.gadā atbalstīja pāvestu cīņa pret imperatoru Frīdrihu II. Veiksmīgi aizstāvējās pret Brandenburgu.
Krita Legņicas kaujā, kur kopā ar Vācu ordeni cīnījās pret iebrukušajiem mongoļiem.
Svitenes pagasts
Svitenes pagasts ir viena no Bauskas novada administratīvajām teritorijām tā dienvidrietumos, Lietuvas pierobežā. Robežojas ar sava novada Viesturu un Rundāles pagastiem, Jelgavas novada Sesavas pagastu, kā arī Lietuvas Šauļu apriņķa Jonišķu rajona Krjuku seņūniju un Pakrojas rajona Žeimeles seņūniju.
Upes
Upes: Kapupe, Liepars, Svitene, Virsīte.
Vēsture
Mūsdienu Svitenes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Svitenes muiža (Gut Schwitten).
1891. gadā izveidots Svitenes pagasts, apvienojot tajā Svitenes un Lielsvitenes muižu pagastu. Pēc 1920. gada zemes reformas Svitenes muiža (Schwitten) sadalīta 86 vienībās 1296 ha kopplatībā un Lielbērsteles muiža (Groß-Bersteln, 821 ha) 75 vienībās. Pagasta teritorijā atradās arī Annas, Kaupēnu (Kaupen), Liepara (Leeparshof, arī Melles muiža) un Ošu pusmuižas.
1935. gadā Bauskas apriņķa Svitenes pagasta platība bija 75 km² un tajā dzīvoja 1667 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Svitenes un Bērsteles ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Svitenes ciems ietilpis Elejas (1949-1956) un Bauskas (pēc 1956) rajonos. Svitenes ciemam 1963. gadā pievienoja Viesturu ciema kolhoza «Svitene» teritoriju, bet 1977. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Viesturu ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Svitenes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Rundāles novadā. 2021. gadā Rundāles novadu iekļāva Bauskas novadā.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Svitene (pagasta centrs), Tīrumi, Virsīte, Grābēni.
Filoloģija
Filoloģija ( — 'mīlestība uz vārdu') ir zinātne par kādas tautas valodu un literatūru. Tā ir cieši saistīta ar literatūru, vēsturi un valodniecību. Klasiskā filoloģija ir grieķu, latīņu un sanskrita valodas filoloģija.
Boļeslavs V Kautrīgais
Boļeslavs V bija Polijas kņaza Lešeka I Baltā dēls. Bija precējies ar ungāru princesi Kingu (Kunegundu) - Ungārijas karaļa Bēla IV meitu. Esot ieguvis iesauku Kautrīgais, jo tā arī nespējis pierunāt Kingu gulēt ar viņu, kura tam pretojās reliģiskās audzināšanas dēļ.
2013. gada F1 sezona
2013. gada F1 sezona bija Formula 1 pasaules čempionāta 64. sezona, kas sākas 17. martā Austrālijā un noslēdzās 24. novembrī Brazīlijā. Tajā piedalījās 11 komandas un 22 braucēji. Sebastiāns Fetels un viņa pārstāvētā Infiniti Red Bull Racing komanda izcīnīja jau 4. čempionu titulu pēc kārtas Šī bija pēdējā sezona, kas tika aizvadīta ar 2,4 litru V8 dzinējiem, jo no. gada sezonas notiks pāreja uz videi draudzīgākiem 1,6 litru V6 dzinējiem ar turboģeneratoru.
Mūzikas grupa
Mūzikas grupa ir vairāku cilvēku kopums, kas apvienojušies, lai spēlētu mūziku. Mūzikas grupas var būt dažādu žanru gan rokgrupas, gan popgrupas, gan džeza un klasiskās mūzikas ansambļi. Divus grupas dalībniekus sauc par duetu, trīs cilvēku grupu par trio, četru cilvēku grupu par kvartetu, piecu cilvēku grupu par kvintetu, bet sešu cilvēku grupu sauc par sekstetu.
2013. gada F1 sezona
Testi
Notika 3 pirmssezonas testi, kas visi tika aizvadīti Spānijā:
Boļeslavs V Kautrīgais
Boļeslava V laikā tika atjaunota 1241.gadā mongoļu nopostītā Krakova. Boļeslavs V aicināja kolonistus no vācu zemēm, dibinot pilsētas. Arī pašai Krakovai 1257. gadā tika piešķirtas Magdeburgas tiesības.
2013. gada F1 sezona
Kalendārs
2013. gada sezonas kalendārā ir 19 posmi atšķirībā no iepriekšējās sezonas, kurā bija 20 posmi. Sezona kā parasti sākas Austrālijā, 17. martā, un beigsies 24. novembrī, Brazīlijā. Sākotnēji paredzētais posms Ņūdžersijas ielās atlikts uz. gadu. Tāpat šai sezonā kalendārā vairs nav iekļauts Eiropas Grand Prix.
Vievaldis
Vievaldis (latīņu tekstos: Viewaldus, arī Viwaldus) bija Aizkraukles pilsnovada līvu vecākais, kas vadīja savus novadniekus krustnešu karagājienā zemgaļu sacelšanās apspiešanai Mežotnes pilī 1220. gadā.
1. autobusu maršruts (Rēzekne)
1. autobusu maršruts ir Rēzeknes sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no dzelzceļa stacijas Rēzekne I līdz dārzkopības biedrībai „Atpūta”. Līdz 2012. gada 1. janvārim maršrutu apkalpoja SIA „Dekom”, kad to pārņēma Rēzeknes pašvaldības uzņēmums „Rēzeknes Satiksme”.