cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Velda (filma)
"Velda" ir padomju kinorežisora Nazima Tuļahodžajeva 1987. gadā pēc Reja Bredberija darbu motīviem uzņemta fantastiska antiutopija. Tās pamatā ir Bredberija stāsts "Velda", taču sižetā iekļautas arī līnijas no citiem viņa darbiem ("Marsiešu hronikas", "Pieneņu vīns").
Sižets
Nelielā namiņā jūras krastā dzīvo vecs zvejnieks Ernando un viņa neredzīgā sieva Kora. Visa viņu dzīves būtība ir atmiņas par mirušo dēlu Tomu. Un tad kādu dienu pie viņiem ierodas zēns, kas ir absolūti līdzīgs Tomam. Idile neturpinās ilgi — būdiņā ierodas karantīnas komanda, kas iznīcina radības, kas dzīvo kopā ar cilvēkiem kā viņu mirušie radinieki.
Taču par karantīnas komandas upuriem kļūst ne tikai atnācēji — kādu nakti tie atnāk arī pie Maikla. Viņu aizved uz vecu gravu un tur pamet. Tik tikko dzīvs, Maikls nonāk pie baznīcas drupām, kur sastopas ar Ernando. Maikls cenšas ar ģimeni tikt prom no šīs murgainās dzīves, bet viņa bērniem tas nebūt nepatīk. Viņi iemāna vecākus bērnistabā, kur tos saplosa lauvas.
ŠKF Sereď
ŠKF Sereď ir Slovākijas futbola klubs no Seredjas. Dibināts 1914. gadā, pašlaik spēlē Slovākijas Superlīgā.
Brāļi Daferi
Mets un Ross Daferi (en; dzimuši ), bieži norādīti kā brāļi Daferi (en), ir amerikāņu kino un televīzijas scenāristi, režisori un producenti. Vislabāk zināmi kā straumēšanas servisa Netflix veidotā zinātniskās fantastikas šausmu seriāla Stranger Things veidotāji un izpildproducenti. Vēl viņi ir sarakstījuši scenāriju un režisējuši 2015. gada psiholoģisko šausmu filmu Hidden un Fox mistiskās zinātniskās fantastikas seriāla "Par ko klusē priedes" (Wayward Pines) atsevišķu sēriju scenāristi un producenti.
Viņi ir dvīņi un jau kopš bērnības ir labās savstarpējās attiecībās. Visos projektos viņi darbojas pārī.
Ar putām uz lūpām
"Ar putām uz lūpām" ir 2017. gadā izdota Latvijas spēlfilma. Filmas režisors ir Jānis Nords.
2018. gadā filma Maskavas starptautiskajā kinofestivālā ieguva Krievijas kinokritiķu žūrijas balvu ar formulējumu "Par mākslinieciskā risinājuma atbilstību aktuālām mūsdienu problēmām." Par galvenās lomas atveidošanu Vilis Daudziņš saņēma Lielā Kristapa balvu nominācijā "Labākais aktieris".
Sižets
Galvenais tēls ir bijušais policists un kaujas suņu treneris Didzis, kura dzīve dažu dienu laikā sagriežas kājām gaisā. Viņam rodas aizdomas, ka viņa sieva ir neuzticīga, bet viņa suņi inficējas ar bīstamu slimību.
Jāšana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — augstlēkšana
Augstlēkšana bija viena no trim olimpiskajām disciplīnām jāšanas sacensībās 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Sacensības tika aizvadītas Breteja laukumā, Parīzes 7. apgabalā, Parīzē un tajās startēja 19 sportisti no 5 valstīm, taču tikai 6 sportistu identitāte ir precīzi zināma.
Zelta medaļas šajā disciplīnā ieguva Francijas sportists Dominiks Gardērs ar zirgu Canéla un Itālijas sportists Džans Džordžo Trisīno ar zirgu Oreste. Līdz ar to sudraba medaļu nepasniedza. Savukārt bronzas medaļu ieguva Beļģijas sportists Žoržs Van der Pūls.
Sacensību formāts
Līdzīgi kā cilvēka augstlēkšanā, sportistiem bija trīs mēģinājumi katrā no secīgajiem augstumiem. Sākuma augstums bija 1,20 metri un tas tika paaugstināts par 10 centimetriem, atsevišķos brīžos arī par 5 centimetriem. Jātnieki varēja sacensties vairāk nekā vienu reizi uz dažādiem zirgiem.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Jāšanas augstlēkšanas sacensībās startēja 19 sportisti no 5 valstīm.
Iekavās norādīts startējošo sportistu skaits no attiecīgās valsts. Tikai 6 sportistu identitāte ir precīzi zināma.
Alauksta iela
Alauksta iela var būt:
Podpauris
"Podpauris" (en) ir 2005. gada ASV biogrāfiska kara drāmas filma, kas balstīta uz ASV Jūras kājnieka Entonija Svoforda 2003. gada tāda paša nosaukuma memuāriem. Filmas režisors ir Sems Mendess, galveno lomu atveido Džeiks Jillenhols (Svofords), pārējās lomās: Džeimijs Fokss, Pīters Sārsgārds, Lukass Bleks un Kriss Kūpers. "Podpauris" ir hronoloģisks Svoforda dzīves stāsts ar uzsvaru uz viņa militāro dienestu Persijas līča karā.
Filmas pirmizrāde ASV notika un to izplatīja Universal Pictures. Latvijā filmu demonstrēja no. Filma saņēma dažādas kritiķu atsauksmes un bija kases izgāšanās nopelnot tikai 97 miljonus ASV dolāru pie 72 miljonu budžeta. Neskatoties uz to filmai izdoti vēl divi turpinājumi.
Podpauris (Jarhead) ir slenga termins, ko izmanto, lai apzīmētu ASV Jūras kājniekus.
Rudens (dziesma)
"Rudens" ir Prāta Vētras albuma "Četri krasti" dziesma ar Imanta Ziedoņa vārdiem.
2018. gadā "Rudens" ieguva 32. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.
Aleksandrs Kīters
Aleksandrs fon Kīters (,, 1813—1879) bija vācbaltiešu ķirurgs un ginekologs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1813. gada 1. septembrī (20. augustā pēc v.s.) Cēsīs apriņķa ierēdņa Johana Ludviga Aleksandra fon Kītera un viņa sievas Konstances, dzimušas Gerstencveigas, ģimenē. Viņa vectēvs Cēsu fiskāls Zamuels Ludvigs Kīters par uzticamu kalpošanu 1791. gadā bija iecelts dižciltīgo kārtā. Mācījās Vidzemes guberņas ģimnāzijā Rīgā, tad studēja Tērbatas Universitātes Medicīnas fakultātē (1831—1836). Iestājās studentu korporācijā Fraternitas Rigensis. 1836. gadā aizstāvēja medicīnas doktora grādu, strādāja par Nikolaja Pirogova palīgu Tērbatas Universitātes Ķirurģijas klīnikā. 1838.-1839. gadā viņš papildinājās ārzemēs.
1840. gadā Kīters kļuva par profesoru-adjunktu Kazaņas Universitātes ķirurģijas klīnikā, kur uzsāka ētera narkozes izmantošanu, 1846. gadā tika ievēlēts par profesoru. 1849. gadā viņš pārcēlās uz Pēterburgu, kur vadīja dzemdniecības katedru Ķeizariskajā Medicīnas un ķirurģijas akadēmijā (Императорская медико-хирургическая академия). 1858. gadā viņu ievēlēja par profesoru un iecēla par īsteno valsts padomnieku. 1868. gadā viņš pirmais Krievijā aprakstīja brūču listerizācijas metodi.
Miris 1879. gada 5. aprīlī (24. martā) Pēterburgā, apbedīts Volkovas luterāņu kapos.
Melānija Lorāna
Melānija Lorāna (fr; dzimusi ) ir franču aktrise, modele, režisore, dziedātāja un rakstniece.
Pirmo ievērību guva ar lomu 2006. gada filmā Je vais bien, ne t'en fais pas, par lomu tajā saņēma Cēzara balvu. Starptautiskā mērogā kļuva pazīstama ar lomu Kventina Tarantīno 2009. gada filmā "Bēdīgi slavenie mērgļi". 2013. gadā filmējās vienā no tā gada ienesīgākajām Holivudas filmām "Krāpšanas ilūzija". Vēl Lorāna ir filmējusies dažādos Francijas, ASV, starptautiskos projektos. Par vairākām lomām tikusi nominēta dažādu kinofestivālu apbalvojumiem. Tēlojusi arī teātrī.
Režisējusi vairākas filmas. 2011. gadā izdevusi debijas studijas albumu En t'attendant.
Jāņciems
Jāņciems ir vēsturiska Rīgas pilsētas daļa tagadējās Dārzciema un Šķirotavas apkaimēs.
Ciems izveidojies 20. gadsimta sākumā uz bijušās Jāņa muižas (vācu: Johannenhof, Johannishof) zemes. Pēc 1934. gada Rīgas administratīvā sadalījuma Jāņciems bija viens no 40 Rīgas administratīvajiem rajoniem. 1939. gadā reizē ar Ķeguma spēkstacijas būvi šeit izveidoja Rīgas galveno apakšstaciju "Jāņciems".
Rīgas "Juniors"
Rīgas "Juniors" bija Latvijas hokeja līgas komanda, kuras bāze atradās Rīgā, Latvijā. Tā tika dibināta 1993. gadā, un tā spēlēja Rīgas Sporta pilī. Komanda pastāvēja līdz 2000. gadam. 1997. gadā komanda kļuva par Austrumeiropas hokeja līgas čempioni.
VII Vispārējie latviešu Dziesmu svētki
Septītie latvju vispārējie dziesmu svētki bija vispārējie latviešu dziesmu svētki, kas notika no 1931. gada 20. līdz 22. jūnijam un tos sagatavoja 1930. gadā dibinātā Latviešu Dziesmu svētku biedrības rīcības komiteja ar profesoru Jāzepu Vītolu priekšgalā. Kopkoncerti skanēja īpaši svētkiem uzceltajā brīvdabas estrādē Rīgas esplanādē.
Dziesmu svētku sagatavošanu iespaidoja konflikti starp "Skaņražu kopu", Latvju komponistu biedrību un Latvju dziedātāju koru diriģentu biedrību. No apmēram 18 000 1931. gada janvārī reģistrētajiem dziedātājiem svētku priekšvakarā palika ap 12 000, bet VII dziesmu svētku vadonī sarakstā minēti 282 kori ar 11 853 dziedātājiem. Programmā bija Emīļa Melngaiļa 7 tautasdziesmu apdares un 2 oriģināldziesmas, kas viņu parādīja kā vienu no visizcilākajiem latviešu kora dziesmas meistariem. Melngailis līdzās P. Jozuus, T. Kalniņam un T. Reiteram bija arī viens no svētku virsdiriģentiem.
Svētku sagatavošana
Rīkotāju mērķis bija pēc iespējas pilnīgāk parādīt visu toreizējās latviešu kora dziesmas ainu. No muzikālā viedokļa raugoties, atskaņotie darbi bija vienkāršāki izpildījuma ziņā, jo nacionālie dziesmu svētki netika rīkoti tikai dziesmas reprezentācijas dēļ vien, bet arī plašāka koru un klausītāju kontakta dēļ. Gatavojoties dziesmu svētkiem, 49 izvēlētās dziesmas iespieda četros sējumos, no kuriem "Latvju dziesmas septītie svētki, I", nāca klajā 1929. gada beigās 18 000 eksemplāros, bet divi nākamie — 1930. gadā (abi 16 000 eksemplāros). Bez tam kā ceturto sējumu atsevišķi 5000 eksemplāros iespieda J. Graubiņa apdziedāšanās dziesmu vītni "Jauni puiši, jaunas meitas".
Svētku estrāde
Būvkomisiju vadīja Rīgas pilsētas galvenais arhitekts P. Dreijmanis, bet tiešo izbūvi veica pēc arhitekta Aleksandra Birzenieka projekta, kas Esplanādes laukumu bija pārveidojis klasiskā amfiteātra veidā ar klausītāju tribīņu pacēlumu malās pat līdz 5 m, un tas atgādināja lēzenu, vidū pāršķeltu šķīvi ar atlauztu malu — 3,5 m augstu dziedātāju estrādi. Tā arī tālāk sēdošiem klausītājiem galvenie skaņu viļņi neplūda tik augstu pār galvām, kā būtu, tribīnes nepaceļot. Bez tam skanīgumu veicināja vēl slēgtā estrādes mugursiena ar lieveni un aiz tās esošās Mākslas muzeja un Olava komercskolas (tagad Latvijas Mākslas akadēmijas ēkas. Estrāde bija paredzēta 12 000, bet 76 sektoros iedalītais laukums — 35 340 skatītāju novietošanai. Arī šoreiz laukuma un estrādes būvdarbus nodeva būvuzņēmējam Neiburgam.
Tautastērpi
Tautas tērpu komisija laida klajā 12 novadu tērpu zīmējumus, ko piesūtīja visiem koriem. Blakus īstiem mantotiem tērpiem svētkos bija redzami arī daudzi vērtīgi jaundarināti tērpi, pagatavoti pēc profesora R. Zariņa un mākslinieka A. Dzērvīša zīmējumiem. Tautas tērpu valkāšanas tradīciju padzīvināja Valsts prezidenta izsludinātās godalgas. Godalgošanas komisiju vadīja valsts prezidenta A. Kvieša kundze.
Programma
Dziesmu svētku galvenās norises dienas bija 1931. gada 20., 21. un 22. jūnijs, un tās iekrita sestdien, svētdien un pirmdien.
Svētku gājiens un atklāšana
Svētki oficiāli sākās ar Līgo karoga pārņemšanas aktu RLB namā sestdien, 20. jūnijā, četros pēcpusdienā. Pēc tam notika svētku gājiens, kurā uz svētku laukumu plūstošā gājiena priekšgalā jāja trīs senlatvju kareivji, pēc kam, orķestra pavadīta, nāca liela valsts karoga nesēju grupa, kurai savukārt sekoja virsdiriģenti, goda kuratorija, Latviešu Dziesmu svētku biedrības padomes locekļi ar Līgo karogu un turpat kilometru gara dziedātāju virkne. Gājienu svētku laukumā sagaidīja pāri par 20 000 klausītāju, un kad dziedātāji bija sastājušies estrādē, profesors Jāzeps Vītols lūdza valsts prezidentu Albertu Kviesi atklāt VII vispārējos dziesmu svētkus. Prezidents aicināja tautu arī ikdienā paturēt to vienprātību, kas tik spilgti redzama dziesmu svētkos un noslēdza runu ar vēlējumu, lai "gaismas pils, kas augšām cēlusies, nekad vairs nesāktu grimt". Pēc tam kori un klausītāji kopīgi nodziedāja Latvijas Valsts himnu.
Otrais kopkoncerts
Notika svētdien, 21. jūnijā, to apmeklēja valsts augstākās amatpersonas, diplomātiskais korpuss, daudzi kultūras un mākslas darbinieki, tāpat vietējo un ārzemju laikrakstu pārstāvji u. c. viesi.
Trešais kopkoncerts
Notika pirmdien, 22. jūnijā.
Dalībnieki
No Vidzemes piedalijās 126 kori ar 4697 dalībniekiem. Tai sekoja Kurzeme (60 kori, 2033 dalībnieki), pēc tam Zemgale un Sēlija (43 kori, 1527 dalībnieki), Rīga (41 kori, 2879 dalībnieki) un Latgale (10 kori, 675 dalibnieki). Bez tam vēl piedalījās arī Valgas un Lauru kolonijas latviešu kori no Igaunijas ar 42 dalībniekiem, kā arī igauņu un lietuviešu kori.
Kā agrāk, tā arī 1931. gadā daļa ārzemju viesu bija pašu tautieši — jau naturalizējušies ārzemnieki, piemēram, Amerikas latvieši. Vācbaltiešu avīze "Rigasche Rundschau" aizrādīja, ka svētku dalībnieku vidū nav bijušas pārstāvētas Latvijas nacionalās minoritātes.
Ārzemju prese
Par latviešu dziesmu svētkiem parādījās raksti ārzemju laikrakstos vai žurnālos, piemēram, Chicago Tribune (ASV), The Monthly Musical Record (Lielbritānija), Dagens Nyheter (Zviedrija), Prager Presse (Čehoslovākija), L'Echo un Le Matin (Francija), Neptune (Beļģija), Morgenposten (Norvēģija), Lodzer Tageblatt (Polija) u. c.
Jūja Osako
Jūja Osako (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||15||3
Pusdienlaiks
Pusdienlaiks, arī dienas vidus vai pusdiena, ir diennakts daļa, kad Saule atrodas visaugstāk virs horizonta. Parasti tas tiek saistīts ar pulksten 12:00. Pēc vietējā laika pulksten 12:00 Saule atrodas precīzi dienvidos, tā šķērso konkrētās vietas meridiānu. Rīgā šis brīdis ir pulksten 12:24 (vasaras laikā — 13:24). Pretējā diennakts daļa ir pusnakts.
Sergejs Lazovskis
Sergejs Lazovskis (dzimis Ludzā) ir bijušais latviešu svarcēlājs, kurš 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs svara kategorijā līdz 94 kg izcīnīja 18. vietu.
Karjera
1998. gadā sportists tika diskvalificēts par aizliegto vielu (anaboliskie steroīdi) lietošanu, taču vēlāk viņš tika attaisnots un Starptautiskā federācija diskvalifikāciju atcēla. 2000. gada jūlijā Kauņā, Lietuvā S. Lazovskis sev nopelnīja ceļazīmi uz olimpiskajām spēlēm. Pēc tam S. Lazovskis darbojās kā treneris un uz sacensībām gatavoja savu meitu Kristiānu Lazovsku.
Rūdolfs Ūdris
Rūdolfs Ūdris (dzimis, miris ) bija latviešu ķīmiķis.
Biogrāfija
1942. gadā atklājis kumola oksidēšanas reakciju šķidrā fāzē ar gaisa skābekli līdz kumola hidroperoksīdam un tā tālāku sadalīšanu līdz fenolam un acetonam. Ūdris arī piedalījies pasaulē pirmās šādas ražotnes montēšanā. Kumola hidroperoksīdu Ūdris izdalīja no kumola oksidēšanās ar skābekli produktiem, izmantojot tikai nolietotu ūdensstrūklas sūkni un vecu refraktometru. Līdz tam šāda veida savienojumi tika uzskatīti par pārāk nestabiliem un sprādzienbīstamiem, bet Ūdra iegūtais šķidrums bija samērā stabils, kas ļāva to izmantot rūpnieciski. Tam bija liela nozīme tautsaimniecībā svarīgu ķīmiskās rūpniecības produktu — fenola un acetona — iegūšanā. Atklājums tika izdarīts divus gadus pirms vācu ķīmiķa Heinriha Hoka analoģiska atklājuma, taču tas slepenības dēļ netika publiskots, tādēļ kumola metodi joprojām dēvē par Hoka metodi. Akadēmiķis Nikolajs Zeļinskis metodes atklāšanu nosauca par "jauna loga izciršanu" organiskajā ķīmijā.
Pēc atbrīvošanas no ieslodzījuma Ūdris piedalījās tehnoloģijas izstrādē eksperimentālajā ķīmiskajā cehā Dzeržinskā, taču viņa veselība cietumā pavadītajos gados bija stipri iedragāta (sākās Menjēra slimība), viņš zaudēja aci ķīmiskā avārijā, pastiprinājās depresija. 1949. gadā Ūdris izdarīja pašnāvību pakaroties (pēc baumām, tieši jaunbūvējamajā cehā). Tajā pašā gadā jauno ražotni atklāja Ūdra bijušie cietuma biedri Sergejevs un Kružalovs (analoģiska tehnoloģija Rietumos tika realizēta tikai 1953. gadā Monreālā). 1951. gadā visi metodes izstrādātāji tika izvirzīti Staļina prēmijai, taču Ūdris tika no saraksta izsvītrots, jo esot "dezertējis no darba frontes". Tomēr Sergejevs un Kružalovs trešo daļu no kopējās saņemtās summas noguldīja krājkasē uz Rūdolfa Ūdra meitas vārda.
Jānis Stradiņš raksta: "...šī ķīmiķa liktenis ir tik dramatisks, ka spētu dot vielu pārsteidzošam romānam..." "...'Ūdra epopeja' ir viena no dramatiskākajām epizodēm pasaules ķīmijas vēsturē..."
Sēja (ciems)
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Sējas muižas (Zögenhof) centru, kas no 1751. līdz 1904. gadam piederēja vācbaltu Duntenu dzimtai. Izaugusi padomju gados kā kolhoza «Boļševiks» (vēlāk — «Sēja») ciemats. Sējas muižas komplekss un Sējas pamatskolas ēka ir vietējas nozīmes kultūrvēstures pieminekļi. Sējas ozols (apkārtmērs 9,05 m) ir ceturtais resnākais koks Baltijā.
Sējas pamatskola atrodas 5,7 km attālumā no Sējas centra.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Daba
Parks, kā arī muiža veidoti 19. gs. Interesanti tas, ka visi celiņi muižas parkā ir bijuši grantēti un pa tiem nedrīkstējuši staigāt zemnieki. Parkā kādreiz bija liels ābeļdārzs, kurš ir daļēji izsalis.
Aleksejs Holostovs
Aleksejs Holostovs (dzimis ) ir Latvijas krievu politiķis, bijušais partijas "Saskaņas Centrs" deputāts. Darbojās 9. un 10. Saeimā, Cilvēktiesību un Ārlietu komisijās, un grupā sadarbībai ar Krievijas parlamentu. Medijos viņa vārds izskanēja saistība ar V. Putinam veltīta ekociemata izveidošanu, kā arī Krievijas apsūdzību par spiegošanu Latvijas Valsts Drošības dienesta uzdevumā.
Politiskā darbība
Bija partijas "Saskaņas Centrs" 2006. gadā dibinātās jaunatnes organizācijas "Patrioti.lv" vadītājs. Iniciēja arī projektu Rīgas Jauniešu dome. Šajā periodā Holostovs arī darbojās kā toreizējā Saeimas deputāta, partijas "Saskaņas Centrs" biedra Sergeja Dolgopolova asistents.
No partijas "Saskaņas Centrs" saraksta tika ievēlēts 9. un 10.Saeimā, kur strādāja no 2009. līdz 2011. gadam, tostarp arī Saeimas deputātu grupā sadarbībai ar Krievijas parlamentu. Tāpat arī darbojās vairākās Saeimas komisijās:
Starp Alekseja Holostova palīgiem darbam Saeimā uzskaitāmi biedri no viņa dibinātās jaunatnes organizācijas "Patrioti.lv" — Mitrofans Slobodjans, kā arī Antoņina Nenaševa.
2011. gadā, pēc 11. Saeimas ārkārtas vēlēšanām, partijas "Saskaņas Centrs" vadība nolēma, ka no Holostova aktivitātēm partijai ir maz labuma un viņu atkārtoti sarakstā neiekļāva. No partijas Holostovs izstājies 2013. gadā. Balstoties uz KNAB informāciju, Aleksejs Holostovs partijai vairāk nekā desmit gadus regulāri veicis ziedojumus.
V. Putinam veltītā ekociemata izveidošana
2013. gada pavasarī plašsaziņas medijos tika izplatīta ziņa, ka Aleksejs Holostovs Latvijā sāka attīstīt ekociematu tīklu "Blagodat", vienu no ekociematiem, kas atrodas starp Rīgu un Jūrmalu, nosaucot Krievijas prezidenta Vladimira Putina vārdā — Putinka. Ekociematu tīklu Holostovs plānoja attīstīt kopā ar laulāto, ar ģimenei piederošā uzņēmuma SIA Vianeta starpniecību. Balstoties uz Holostova sniegto informāciju, projektā investējuši vietējie Latvijas iedzīvotāji, savukārt interese iegādāties īpašumus nākusi ne tikai no Krievijas, bet arī no Kazahstānas, Ukrainas, Baltkrievijas, kā arī no Latvijas pircējiem.
Tolaik medijiem par ekociematu attīstību un Putinka ciemata nosaukumu Holostovs pauda: "Mēs esam pārliecināti, ka Latvijai ir liels gods, ka viena no tās apdzīvotajām vietām nosaukta par godu tik ievērojamam cilvēkam, kurš sniedzis lielu ieguldījumu Krievijas un visas pasaules attīstībā."Pēc gada, 2014. gada pavasarī, Putins publiski pateicās par viņam izrādīto godu un medijiem atklāja, ka Holostova veidotajā ekociematā Putinka par 50 tūkstošiem eiro ir iegādājies tur sev zemes gabaliņu.
Tiek apsūdzēts par spiegošanu un izraidīts no Krievijas
2014. gada rudenī Aleksejs Holostovs tika izraidīts no Krievijas, balstoties uz Krievijas Federālā drošības dienesta apsūdzību spiegošanā. Krievijas valsts kontrolētajā telekanālā NTV, kur bieži atspoguļoti Krievijas propagandas materiāli, tika apgalvots, ka viņu rīcībā ir videomateriāls ar Holostova interviju Krievijas Federālā drošības dienestam, kurā Holostovs sakot, ka Latvijā esot savervēts ap 2006. — 2007.gadu, esot bezizejas situācijā, jo, nepiekrītot sadarboties, Latvijas specdienesti būtu apdraudējuši viņa ģimeni. Holostova izvēlētais segvārds bijis "Glorija”, un viņa uzdevumos esot bijis vākt informāciju par Krievijas iedzīvotāju, arī amatpersonu, neapmierinātību ar valdību un prezidentu Vladimiru Putinu, kā arī par Krievijas Federācijas aizsardzības spējām. Telekanāla NTV sižetā tolaik izskanēja: "...pamatā Drošības policijas funkcijas (vēlāk — Valsts Drošības dienests) ir neuzkrītoši veikt to organizāciju kontroli, kas aizstāv krievvalodīgo iedzīvotāju tiesības. Turklāt šī struktūra caur pašas aģentūras tīklu veic izlūkdarbību Krievijas teritorijā."Kā skaidrots telekanāla NTV sižetā, Holostovam bijuši plaši sakari Krievijas Valsts domes deputātu vidū, ar kuriem viņš bieži ticies, turklāt Krievijā mēdzis viesoties regulāri — reizi trijos mēnešos, tādēļ viņam nācies atskaitīties par katru tikšanās reizi. Būtisku kaitējumu tomēr Holostovs neesot varējis nodarīt, tādēļ Krievijā viņam piemērota tikai izraidīšana no valsts. Pats Holostovs plašsaziņas medijiem paudis izbrīnu par šo apsūdzību un izraidīšanu, apgalvojot, ka par to neko nezinot.
Ģertrūde Baumštarka
Ģertrūde Baumštarka (de; dzimusi Timišoarā, mirusi  Minhenē) bija Rumānijas un Vācijas starptautiskā meistare šahā (1970).
Biogrāfija
No 1960. gadu vidus bijusi viena no vadošajām Rumānijas šahistēm. Rumānijas sieviešu šaha čempionātos izcīnījusi 9 medaļas: 2 zelta (1967, 1981), 6 sudraba (1969, 1970, 1971, 1975, 1977, 1986) un bronzas (1968). Četras reizes piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīros, kuros 1971. gadā Ohridā dalījusi 16.-17. vietu, 1973. gadā Menorkā palikusi 12. vietā, 1976. gadā Tbilisi dalījusi 7.-8. vietu, bet 1979. gadā Alikantē dalījusi 9.-10. vietu.
Daudzu starptautisko sieviešu šaha turnīru dalībniece, labākos rezultātus sasniegusi Ļubļinā (1969, dalīta 1.-2. vieta), Pernikā (1973, dalīta 1.-4. vieta), Ļubļinā (1974, 1. vieta), Suboticā (1974, dalīta 2.-3. vieta), Nalenčovā (1978, dalīta 1.-2. vieta). Par panākumiem turnīros FIDE 1970. gadā Baumštarkai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Pārstāvējusi Rumānijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 5 reizes (1969-1974, 1978-1980). Komandu vērtējumā izcīnījusi 2 sudraba (1972, 1974) medaļas, bet individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba (1978) medaļu.
Džordžija (nozīmju atdalīšana)
Džordžija var būt:
Ģertrūde Baumštarka
Biogrāfija
Kopš 2004. gada starptautiskajos šaha turnīros pārstāvēja Vāciju.
2016.—2017. gada UEFA Eiropas līgas sezona
2016.—2017. gada UEFA Eiropas līgas sezona bija 46. Eiropas otra spēcīgākā futbola klubu turnīra sezona un 8. ar UEFA Eiropas līgas nosaukumu. Tā sākās ar pirmās kvalifikācijas kārtas spēlēm un noslēdzās  ar finālspēli Friends Arena stadionā Stokholmas piepilsētā Solnā, Zviedrijā.
Par uzvarētājiem kļuva Anglijas klubs Manchester United, kas finālā ar 2:0 pieveica Nīderlandes vienību Amsterdamas "Ajax". Līdz ar to Manchester United kvalificējās 2017. gada UEFA Superkausam un ieguva tiesības spēlēt 2017.—2018. gada UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā.
Rezultatīvākie spēlētāji
Rezultatīvāko spēlētāju statistikā nav ieskaitītas kvalifikācijas kārtas spēles.
Rūjienas iela
Rūjienas iela var būt:
Lukevics
Lukevics var būt:
Aleksandrs Vanags
Aleksandrs Vanags var būt:
Cenkone
Cenkone bija apdzīvota vieta Kurzemes dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Nīcas pagastā uz dienvidiem no Liepājas pie autoceļa A11 (Liepāja — Lietuvas robeža (Rucava)). Pie ciema atrodas bijusī PSRS armijas pretgaisa aizsardzības bāze.
Baltistika
Baltistika ir daudznozaru zinātnes nozare, kas aptver baltu tautu valodu un kultūras (vēstures, literatūras, folkloras, mitoloģijas) salīdzinošus pētījumus. Pēc pētāmās kultūras baltistiku sīkāk iedala lietuvistikā, latvistikā, prūsistikā u.c. Baltistikā liela uzmanība tiek pievērsta valodniecībai, īpaši baltu pirmvalodas izpētei.
Lī Van Klifs
Klarenss Lerojs Van Klifs jaunākais (en, dzimis, miris ) bija amerikāņu aktieris.
Savas gandrīz 40 gadus ilgās karjeras laikā piedalījies vairāk nekā 170 filmās un televīzijas seriālos. Vislabāk pazīstams, piedaloties itāļu spageti vesternos, īpaši Serdžo Leones filmās "Par dažiem liekiem dolāriem" (Per qualc he dollaro in più; 1965) un "Labais, ļaunais un neglītais" (1966).
Demokrātiskie patrioti
Biedrība „Demokrātiskie patrioti” ir sabiedriski politiska organizācija, kura izveidojās, daļai partijas biedru atšķeļoties no partijas "Pilsoniskā savienība" pirms tās iekļaušanās "Vienotībā". Veido frakciju Rīgas domē.
Biedrību „Demokrātiskie patrioti” 2011. gada 8. jūnijā nodibināja trīs partijas „Pilsoniskā savienība” biedri: Rīgas domes deputāts Dāvis Stalts, zvērināts advokāts Jānis Bordāns un krīzes centra „Skalbes” juriste Ieva Brante. Vēlāk visi trīs biedrības dibinātāji izstājās no partijas „Pilsoniskā savienība”. Par biedrības valdes priekšsēdētāju kļuva Dāvis Stalts.
Kopā ar D. Staltu no Rīgas domes „Pilsoniskās savienības” frakcijas aizgāja vēl 7 deputāti, un izveidoja Rīgas domes frakciju „Demokrātiskie patrioti”. Par frakcijas priekšsēdētāju kļuva D. Stalts, par viņa vietnieku frakcijā – Mārtiņš Šics. Vēlāk, kad D. Stalts tika ievēlēts 11. Saeimā, par frakcijas vadītāju kļuva Jānis Mārtiņš Skuja un par viņa otru vietnieku arī Jānis Atis Krūmiņš.
11. Saeimas vēlēšanās „Demokrātiskie patrioti” piedalījās Nacionālās apvienības sarakstā un organizācijas līderis D. Stalts tika ievēlēts 11. Saeimā. 2012. gadā „Demokrātisko patriotu” pārstāvis J. Bordāns kļuva par tieslietu ministru Valda Dombrovska valdībā, taču viņš arī kļuva par Nacionālās apvienības biedru.
Lī Van Klifs
Piedalījies arī tādās filmās kā "Vīrs, kurš nošāva Libertiju Volensu" (1962), Da uomo a uomo (1967), I giorni dell'ira (1967), Ehi amico ... c'è Sabata (1969), El Condor (1970), The Magnificent Seven Ride! (1972), Take a Hard Ride (1975), The Octagon (1980), "Bēgšana no Ņujorkas" (Escape from New York, 1981) un Speed Zone (1989).
Demokrātiskie patrioti
2013. gada 16. aprīlī Dāvis Stalts izstājās no Nacionālās apvienības frakcijas Saeimā un kļuva par neatkarīgo deputātu.
2013. gada 30. augustā notika biedrības kopsapulce, kurā tika ievēlēti jauni valdes locekļi - 11. Saeimas deputāte Inga Bite, bijušais premjerministrs Guntars Krasts. Savukārt, par biedrības valdes priekšsēdētāju tika ievēlēta Liene Cipule.
2014. gada 4. martā notika biedrības kopsapulce, kurā tika ievēlēta jauna valde, kurā turpmāk darbosies Dāvis Stalts, Edmunds Griģis, Druvis Kleins, kas valdē bija arī iepriekš, un no jauna ievēlētie Inguss Kudiņš, Otto Lodiņš, Guntars Vaivars un Ieva Parramore.
Finns Volfhards
Finns Volfhards (en; dzimis ) ir kanādiešu aktieris un mūziķis. Viņš ieguva popularitāti, attēlojot Maiku Vīleru Netflix seriālā Stranger Things (2016—pašlaik). Vēl viņš ir filmējies Stīvena Kinga šausmu romāna 2017. gada kino adaptācijā "Tas" un turpinājumā "Tas — otrā nodaļa" (2019), kā arī drāmā "Dadzītis" (The Goldfinch, 2019), ieskaņojis Pagsliju Adamsu animācijas filmā "Adamsu ģimene" (2019) un atveidojis Trevoru filmā "Spoku mednieki: Viņā pusē" (2021). Volfhards debitējis režijā, uzņemot komēdijas īsfilmu Night Shifts (2020).
Draguta nāve
Draguta nāve ir maltiešu gleznotāja Džuzepes Kali 1867. gadā gleznota eļļas krāsas glezna. Tajā attēlots osmaņu ģenerāļa Draguta nāves brīdis 1565. gada Maltas Lielā aplenkuma laikā.
Apraksts
Gleznas izmēri ir 225 × 170 cm un tā atrodas Maltas tēlotājmākslas muzeja kolekcijā Valletā.
Analīze
Glezna ir tipisks Kali darbs, tiek uzskatīts par labāko viņa veikumu. Tajā attēlota epizode no Maltas Lielā aplenkuma, kurā nāvīgi tika ievainots musulmaņu komandieris Draguts. Pēc Maltas ordeņa vēsturnieka Džakomo Bosio ziņām, 1565. gadā Svētā Elmo forta apšaudes laikā šāviens no Svētā Andželo forta pāri Valletas ostai trāpīja netālu no turku baterijas, nāvējoši ievainojot Dragutu, kurš nomira pēc vairākām dienām. Tomēr pastāv arī pretēji uzskati, ka nāvējošais aplenkuma šāviens nācis no osmaņu nometnes. Draguts esot strīdējies ar lielgabala šāvējiem par ieroču leņķi, kas, pēc komandiera uzstājības, tika pazemināts. Bet lielgabals bija par zemu, un, kad tā lode atsitās pret ierakumu, atdalītais trāpīja Dragutam galvā, nogalinot viņu.
Gleznā manāma Domeniko Morelli un Ežēna Delakruā ietekme. Tā tapa 1867. gadā, kad Kali atgriezās Maltā pēc diviem Neapolē pavadītiem gadiem. Kali bija dzimis Valletā neapoliešu ģimenē.
Uz gleznas redzams mākslinieka paraksts: "G. Cali, 1867"
Singapūras administratīvais iedalījums
Singapūras administratīvo iedalījumu veido 5 distrikti.
Višākhapatnama
Višākhapatnama (te, Viśākhapaṭnaṁ) ir pilsēta Indijas dienvidaustrumos, Āndhras Pradēšas štatā. Tā atrodas Bengālijas līča krastā pie Austrumgatu kalniem. Tā ir viena no lielākajām ostas pilsētām Indijā, nozīmīga Indijas flotes militārā osta. Iedzīvotāju skaits pilsētas aglomerācijā pārsniedz 4 miljonus.
Vampīrzivtiņa
Vampīrzivtiņa (Danionella dracula) ir sīciņa zebrzivju dzimtas (Danionidae) saldūdens zivs, kas sastopama Mjanmas ziemeļdaļā. Vampīrzivtiņa tika atklāta 2007. gadā, un tās vienīgā zināmā savvaļas dzīvotne joprojām ir neliela tērcīte starp Mogaunu un Tanai, Mjičinas reģionā.
Izskats
Savu nosaukumu vampīrzivtiņa ieguvusi, pateicoties tās neparastajiem "ilkņiem" — tēviņam augšžoklī ir divi nelieli izaugumi, kas atgādina klasiskā filmu tēla — vampīra — asos ilkņus. Novērots, ka tēviņi šos ilkņus izmanto savstarpējās cīņās. Vampīrzivtiņa ir ļoti maza, un lielākie īpatņi sasniedz 17 mm. Tā ir gandrīz pilnībā caurspīdīga, izņemot acis. Cauri miesai var redzēt mugurkaulu un iekšējos orgānus, tai nav zvīņu, nav taustekļu un nav sānu līnijas. Ķermenis slaids, galva un acis proporcionāli lielas. Lieliem tēviņiem lielāko daļu ķermeņa augšpusē aizņem proporcionāli milzīgais augšžoklis. Kopumā zivtiņa atgādina citu lielāku zivju kāpurus, un tās vienkāršais skelets sastāv no skrimšļiem.
Vampīrzivtiņas priekšteči zaudēja īstos zobus pirms apmēram 50 milj. gadiem, bet augšžokļa kaulainie izaugumi, kas atgādina ilkņus, attīstījās pirms 30 milj. gadiem. Šai sugai raksturīgs dzimumu dimorfisms — mātītei, salīdzinot ar tēviņu, nav tik izteikti ilkņi, tai ir arī lielāks vēders, tās nav tik slaidas kā tēviņi.
Uzvedība un barība
Vampīrzivtiņas barošanās ieradumi savvaļā nav zināmi, bet nebrīvē, akvārijā, tā barojas ar garneļu kāpuriem, nelielām nematodēm un akvārija zivtiņu sauso barību. Vamīrzivtiņa sasniedz dzimumbriedumu pirms tās ķermenis ir pilnībā attīstījies. Zinātnieki uzskata, ka tas ir tādēļ, ka jaunākie tēviņi ir seksuāli aktīvāki un veiksmīgāki kā partneri.
FC ViOn Zlaté Moravce
Football Club Viliam Ondrejka Zlaté Moravce ir Slovākijas futbola klubs no Zlate Moravces. Dibināts 1995. gadā, pašlaik spēlē Slovākijas Superlīgā.
Gameloft
Gameloft S.A. ir uzņēmums, kas izstrādā un publicē videospēles. Tā galvenais birojs atrodas Parīzē, Francijā, lai gan uzņēmumam ir meitas uzņēmumi 28 pasaules valstīs. Gameloft parasti veido spēles mobilajiem telefoniem vai spēļu konsolēm.
Eduards fon Tolls
Eduards Gustavs fon Tolls (Eduard Gustav von Toll, ru; 1858–1902) bija Krievijas Impērijas polārpētnieks, ģeogrāfs un ģeologs.
Dzīvesgājums
1900. gadā Eduards fon Tolls organizēja jaunu ekspedīciju uz Jaunsibīrijas salām. 1902. gada novembrī viņš kopā ar Frīdrihu Zēbergu un vēl diviem ekspedīcijas dalībniekiem atstāja Koteļnija salu un pazuda uz visiem laikiem.
Ostrovrudoļfa
Ostrovrudoļfa (ru) bija PSRS un Krievijas vissezonas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Franča Jozefa Zemei piederošajā Rūdolfa salā Ziemeļu Ledus okeānā. Izveidota 1932. gadā un bija vistālāk ziemeļos esošā pastāvīgi cilvēku apdzīvotā apmetne.
Vēsture
Stacija izveidota 1932. gada vasarā 2. Starptautiskā polārā gada programmas ietvaros. Izvietota salas ziemeļrietumos Teplicas līča ziemeļu krastā, vietā, kuru pirms tam savām bāzēm izmantoja Abruci hercoga Luidži Amadeo (Luigi Amedeo) ekspedīcija (1899-1990) un 1903.—1905. gadā amerikāņu ekspedīcija Entonija Fialas (Anthony Fiala) vadībā. Stacijā ziemoja četru cilvēku komanda Filipa Balabina vadībā. Pēc gada staciju iekonservēja.
1936. gadā stacijas darbība tika atjaunota sakarā ar pirmo transpolāro pārlidojumu, kā arī dreifējošo polārstaciju Severnij poļus programmas sagatavošanu. Stacija tika ievērojami paplašināta, netālu no tās uz ledus kupola tika ierīkots lidlauks. No šī lidlauka četras četrmotoru lidmašīnas ANT-6 nogādāja pirmās dreifējošas stacijas personālu un aprīkojumu Ziemeļpolā, no kurienes sākās stacijas dreifs.
2. pasaules kara laikā (1942-1947) stacija tika evakuēta un iekonservēta. Atjaunoja darbību 1947. gadā, slēgta 1995. gadā. Kopš 2015. gada stacijas teritorijā notiek sakopšanas darbi. Plānots restaurēt stacijā 1938. gada 17. martā avarējušo vienīgo saglabājušos lidmašīnas ANT-6A eksemplāru.
MIMO
MIMO (Multiple In, Multiple Out; izrunā "my-mo") ir metode, kā saskaņoti izmantot vairākas radio antenas bezvadu sakaru tīklos, kas ir kopīgas mūsdienu mājas platjoslas maršrutētājiem.
Kā darbojas MIMO
MIMO balstītie Wi-Fi maršrutētāji izmanto tos pašus tīkla protokolus, kurus tradicionālie (viena antena, bez MIMO) maršrutētāji. MIMO maršrutētājs nodrošina lielāku veiktspēju, agresīvāk nosūta un saņem datus pa Wi-Fi saiti. Tieši tā tā organizē tīkla trafiku, kas plūst no Wi-Fi klientiem uz maršrutētāju atsevišķās plūsmās, pārraida paralēlus straumes un ļauj saņēmējai ierīcei atkārtoti apkopot (atjaunot) atpakaļ uz atsevišķām ziņām. MIMO signālu tehnoloģija var palielināt tīkla joslas platumu, diapazonu un uzticamību, palielinoties riskam iejaukties citās bezvadu ierīcēs.
MIMO tehnoloģija Wi-Fi tīklos
Wi-Fi iekļauta MIMO tehnoloģija kā standarts, sākot ar 802.11n. MIMO lietošana uzlabo Wi-Fi tīkla savienojumu veiktspēju un sasniedzamību, salīdzinot ar tiem, kuriem ir vienas antenas maršrutētāji. Specifiskais MIMO Wi-Fi maršrutētājā izmantoto antenu skaits var atšķirties. Tipiski MIMO maršrutētāji satur trīs vai četras antenas, nevis vienu antenu, kas bija standarta vecākajos bezvadu maršrutētājos. Gan Wi-Fi klienta ierīcei, gan Wi-Fi maršrutētājam ir jāatbalsta MIMO, lai izveidotu savienojumu starp tām, izmantotu šo tehnoloģiju un gūtu priekšrocības. Ražotāja dokumentācija maršrutētāja modeļiem un klienta ierīcēm norāda, vai tie ir MIMO spējīgi. Bez tam nav vienkāršs veids, kā pārbaudīt, vai jūsu tīkla savienojums to izmanto.
SU-MIMO un MU-MIMO
Pirmās paaudzes MIMO tehnoloģija tika ieviesta ar 802.11n atbalstīto vienīgo lietotāju MIMO (SU-MIMO). Salīdzinājumā ar tradicionālo MIMO, kurā visām maršrutētāja antenām jābūt saskaņotām, lai sazinātos ar vienu klienta ierīci, SU-MIMO ļauj katrai Wi-Fi maršrutētāja antenai atsevišķi sadalīt atsevišķām klienta ierīcēm.
MIMO mobilajos tīklos
Multiple-In Multiple-Out tehnoloģijas var atrast citos bezvadu tīklos ārpus. Tā arvien vairāk tiek izmantota šūnu tīklos (4G un nākamajā 5G tehnoloģijā) vairākos veidos:
Rūjienas iela (Rīga)
Rūjienas iela ir Rīgas iela Latgales priekšpilsētas Avotu apkaimē. Rūjienas iela sākas pie Valmieras ielas krustojuma un beidzas krustojumā ar Pērnavas ielu. Ielas kopējais garums ir 166 metri, tā visā garumā klāta ar asfaltbetona segumu. Tajā tiek organizēta vienvirziena satiksme.
Ielā divu un trīs stāvu dzīvojamo ēku apbūve.
Ielu savienojumi
Rūjienas iela ir savienota ar šādām ielām:
Kambjas pagasts
Kambjas pagasts (et) ir viena no 8 Igaunijas Tartu apriņķa pašvaldībām tā dienvidos. Pašvaldībā ietilpst 5 lielciemi (Ilenurme, Kambja, Kilitse, Reni, Tervandi) un 40 ciemi. Izveidots 2017. gada reģionālās reformas gaitā, apvienojot Ilenurmes un Kambjas pagastus. Robežojas ar Tartu pilsētas pašvaldību ziemeļos, Lūnjas pagastu ziemeļaustrumos, Kastres pagastu austrumos, Pelvas apriņķa Pelvas pagastu dienvidaustrumos, Pelvas apriņķa Kanepi pagastu dienvidos, Valgas apriņķa Otepē pagastu dienvidrietumos, kā arī Neo pagastu rietumos.
Herkuss Mants
Herkuss Mants (lt, la, dzimis ap 1225. gadu, miris 1273. gadā) bija no 1260. līdz 1274. gadam notikušās Lielās prūšu sacelšanās vadonis cīņā pret vācu ordeni un Ziemeļu krusta karu krustnešiem.
Dzīvesgājums
Prūsijas zemju hronikās (Chronicon terrae Prussiae) minēts, ka Herkuss ir cēlies no senprūšu apdzīvotās Notangas, kur vācu ordeņa bruņinieki viņu kā jaunu zēnu nolaupīja un aizveda uz Magdeburgu Vācijā, kur viņš pavadīja 10 gadus, kuru laikā studēja Berges klosterskolā. Pēc tam viņš atgriezās Prūsijā, kur, pateicoties savām zināšanām vācu kara taktikā, notangieši viņu izvēlējās par savu vadoni Lielās prūšu sacelšanās laikā. Jau 1261. gada janvārī prūši Herkusa Manta vadībā guva uzvaru Pokarves kaujā pret vācu ordeni. 1262. gadā Herkuss Mants tika smagi ievainots Kēnigsbergas aplenkuma laikā. Tomēr jau drīz atveseļojies un jau nākamajā gadā piedalījās prūšu un jātvingu karagājienā uz Helmno cietoksni. Atceļā uz Notangu Herkusa Manta vadītajai vienībai pie Lubavas uzbruka prāvi ordeņa spēki. Kaujā prūši guva spožu uzvaru, nogalinot ap 40 ordeņbrāļu, ieskaitot mestru un maršalu. Pēc šīm uzvarām prūši spēja atkarot no ordeņa daļu savas teritorijas un aptuveni 10 gadus Herkusa Mantes vārds vairs avotos netiek minēts.
1260. gadu beigās Vācu ordenis, pateicoties papildspēkiem no Rietumeiropas, pamazām spēja pārņemt iniciatīvu un atgūt zaudētās pozīcijas. Senprūšu nespēja ieņemt pilsētas un aplenkuma ierīču trūkums nozīmēja, ka sacelšanās apspiešana ir tikai laika jautājums. Ap 1272. gadu Herkuss Mants ar nelielu grupu sekotāju bija spiests atkāpties uz mežainajiem apvidiem Dienvidprūsijā. Tomēr jau 1273. gadā viņš tika notverts un pakārts. 1274. gadā Lielā prūšu sacelšanās bija pilnībā sakauta.
Piemiņa
Herkusa Manta cīņa pret Vācu ordeni padarīja viņu par nacionālo varoni ne tikai Prūsijā bet arī vēlāk Lietuvā. It sevišķi Lietuvas PSR laikā, kad 1972. gadā uzņemta Lietuvas mākslas filma Herkuss Mants kļuva par vienu no populārākajām Lietuvas kinofilmām. Herkuss Mants tiek pieminēts arī mūsdienu Polijā, kur viņa vārdā ir nosaukta pamatskola. Latviešu folkmetāla grupas Skyforger 2015. gada albumā "Senprūsija" ir dziesma ar nosaukumu "Herkus Monte". Viņš ir minēts arī šī paša albuma dziesmā "Tagad vai nekad" kā viens no līderiem, kas cīnījās pret Teitoņu ordeni Lielās Prūsijas sacelšanās laikā.
Aleksandra III tilts
Aleksandra III tilts (franču: Pont Alexandre III) ir vienas arkas tilts Parīzes 7. un 8. apriņķī, tas šķērso Sēnu un atrodas starp Invalīdu namu un Elizejas laukiem.
Tilta pamatakmeni 1896. gadā lika Krievijas imperators Nikolajs II, un tilts nosaukts par godu viņa tēvam Aleksandram III, kura valdīšanas laikā tika izveidota Francijas—Krievijas alianse. Tilts celts četrus gadus un atklāts 1900. gadā, neilgi pirms Pasaules izstādes Parīzē.
Kopš 1975. gada tilts ir Francijas valsts aizsardzībā kā vēstures un arhitektūras piemineklis. Veidots Beaux-Arts stilā.
Mario Mandžukičs
Mario Mandžukičs (hr; dzimis ) ir horvātu bijušais futbolists, spēlēja uzbrucēja un pussarga pozīcijās, bijis Horvātijas futbola izlases dalībnieks.
Karjera
Karjeru sācis Horvātijā. Zagrebas "Dinamo" sastāvā trīs reizes kļuvis par Horvātijas čempionu (2007–08, 2008–09, 2009–10), tāpat divas reizes uzvarējis Horvātijas kausa izcīņā (2008, 2009). M. Mandžukičs tika atzīts par 2008.—2009. gada Horvātijas čempionāta labāko spēlētāju.
Vēlāk pārstāvēja Vācijas Bundeslīgas klubus VfL Wolfsburg un Minhenes "Bayern". Ar Bayern divas reizes kļuvis par Vācijas čempionu, 2012.—2013. gada sezonā uzvarēja UEFA Čempionu līgā. 2014.—2015. gada sezonā spēlēja Madrides "Atletico". Pēc tam pievienojās Turīnas "Juventus", kura sastāvā četras reizes kļuva par Itālijas A sērijas čempionu. 2019.—2020. gada sezonā spēlēja Kataras Zvaigžņu līgas komandā Al-Duhail. 2021. gada janvārī pievienojās Itālijas A sērijas klubam AC Milan. paziņoja par spēlētāja karjeras beigām.
Horvātijas izlases sastāvā debitējis 2007. gadā. Pārstāvējis izlasi. gada un 2016. gada Eiropas čempionātā, kā arī 2014. un 2018. gada FIFA Pasaules kausā. 2018. gadā ar izlasi izcīnīja 2. vietu, spēlēja Pasaules kausa finālā pret Franciju un guva vārtus, kā arī ieraidīja bumbu savos vārtos, komanda piekāpās ar 2:4. Kopumā izlases rindās aizvadījis 89 spēles un guvis 33 vārtus.
Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuva par treneri un 2021. gadā pievienojās Horvātijas izlases treneru korpusam kā viens no asistentiem.
Sasniegumi
Dinamo Zagerb
Bayern Munich
Juventus
Al-Duhail
Individuālie sasniegumi
2019. gada Flandrijas tūre
2019. gada Flandrijas tūre bija šosejas riteņbraukšanas viendienas sacensības, kas notika 7. aprīlī. Tā bija 103. reize, kad notika Flandrijas tūre sacensības un tās bija 14. sacensības 2019. gada UCI Pasaules tūres kalendārā.
Komandas
Tā kā Flandrijas tūre bija UCI Pasaules tūres sacensības, visas 18 UCI WorldTeam komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Papildus tika uzaicinātas septiņas UCI profesionālās kontinentālās komandas, veidojot 25 komandu pelotonu.
45 (skaitlis)
45 (Četrdesmit pieci) ir naturāls skaitlis, kurš atrodas starp skaitļiem 44 un 46.
1928. gada Baltijas kauss futbolā
1928. gada Baltijas kauss futbolā bija pirmais Baltijas kauss futbolā, kas norisinājās Tallinā, Kardriorg stadionā no 25. līdz 27. jūlijam. Kausu ieguva Latvijas futbola izlase, uzvarot abās spēlēs.
Kastres pagasts
Kastres pagasts (et) ir viena no 8 Igaunijas Tartu apriņķa pašvaldībām tā dienvidaustrumos. Pašvaldībā ietilpst 2 lielciemi (Roju, Vennu) un 49 ciemi. Izveidots 2017. gada reģionālās reformas gaitā, apvienojot Hāslavas, Meksas un Vennu pagastus, kā arī divus Mēksi pagasta ciemus. Robežojas ar Lūnjas pagastu un Peipsisēres pagastu ziemeļos, Peipusa ezeru ziemeļaustrumos, Pelvas apriņķa Repinas pagastu austrumos, Pelvas apriņķa Pelvas pagastu dienvidos, kā arī Kambjas pagastu rietumos.
2013. gada Eiropas U-18 čempionāts basketbolā
2013. gada Eiropas U-18 čempionāts basketbolā notika Latvijā (Liepājā, Ventspilī un Rīgā) 2013. gadā, laikā no 18. līdz 28. jūlijam. Par čempioniem kļuva Turcijas izlases basketbolisti, kas finālspēlē ar 81—74 pārspēja Horvātijas izlasi. Laukuma saimnieki Latvijas izlase ieņēma 4. vietu turnīrā, piedzīvojot zaudējumu pusfinālā pret Horvātiju un pēc tam spēlē par bronzas medaļām pret Spāniju ar rezultātu 56—57.
Luiss Monti
Luiss Felipe Monti (it; dzimis, miris ) bija itāļu izcelsmes Argentīnas futbolists un treneris, spēlēja pussarga pozīcijā.
Karjeru sāka Argentīnā kluba Huracán sastāvā. Pēc tam pārstāvēja Argentīnas Boca Juniors un San Lorenzo klubu, spēlētāja karjeru noslēdza Itālijas Juventus klubā. Karjeras laikā četras reizes kļuvis par Argentīnas čempionu, tikpat reižu uzvarējis Itālijas čempionātā.
Laikā no 1924. līdz 1931. gadam pārstāvējis Argentīnas izlasi. Tās sastāvā uzvarēja 1927. gada Dienvidamerikas čempionātā un izcīnīja sudraba medaļu, kā arī sasniedza finālu.
No 1932. līdz 1936. gadam pārstāvējis Itālijas izlasi. Tās sastāvā uzvarēja. Monti ir vienīgais spēlētājs, kas spēlējis divās FIFA Pasaules kausa finālspēlēs divu dažādu izlašu sastāvā.
Pēc spēlētāja karjeras beigām bijis treneris.
Spēlētāja karjera
Huracán
San Lorenzo
Juventus
Itālija
Trenera karjera
Juventus
Viņu sauca Roberts
Sižets
Zinātnieks Sergejs rada eksperimentālu cilvēkveidīgu robotu, kas, pēc viņa domām, būs noderīgs cilvēkiem nepieejamu kosmosa tāļu apgūšanai un nosauc to par Robertu. Roberts ir līdzīgs savam radītājam kā dvīņubrālis. Sergejs nolemj robotu pārbaudīt saskarsmē ar cilvēkiem un nosūta to uz tikšanos ar Tatjanu, kāda sava līdzstrādnieka līgavu. Taču Roberts "iemīlas" Tatjanā un izpilda visus Tatjanas dotos uzdevumus, pat pašus absurdākos un bīstamākos, saprotot pavēles burtiski. Robots iziet no zinātnieku kontroles un pazūd no to redzesloka, dodoties Tatjanai līdzi uz tūristu nometni kalnos.
Draud rasties bīstamas sociālas un tehniskas sekas. Zinātnieki dodas robotu meklēt. Roberts tiek atrasts, taču Tatjana tam devusi pārāk daudz cilvēcisku uzdevumu, kurus tas nav spējīgs izpildīt. Tā elektriskās ķēdes no pārsprieguma ir sabojājušās un robots beidz funkcionēt. Zinātnieki aizved robotu atpakaļ uz laboratorijām, lai veiktu tā atjaunošanu. Tie saprot, ka nezināmā un neparedzamā vidē robots darboties nespēs, un lidojumam tiek gatavots cilvēks.
Lomās
un citi aktieri.
Frederiktona
Frederiktona (en,, fr, ) ir pilsēta Kanādas austrumos, Ņūbransvikas provinces administratīvais centrs. 2016. gadā pilsētā dzīvoja 58,2 tūkstoši iedzīvotāju. Ņūbransvikā vēl lielākās pilsētas ir Monktona un Sentdžona. Frederiktona atrodas Sentdžonas upes krastos.
Johei Tojoda
Johei Tojoda (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||8||1
Maķedonija 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Maķedonijas Republika piedalījās 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas notika Brazīlijas pilsētā Riodežaneiro no 2016. gada 5. līdz 21. augustam. Šī bija sestā reize, kad Maķedonija piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs, kopš Dienvidslāvijas sabrukuma.
Maķedonija olimpiskajās spēlēs piedalījās ar nosaukumu — Bijusī Dienvidslāvijas Republika Maķedonija. Šo valsts nosaukuma variantu vasaras olimpiskajās spēlēs Maķedonija lietoja pēdējoreiz, jo 2019. gadā tika mainīts valsts nosaukums uz Ziemeļmaķedoniju, līdz ar to, nākamajās 2020. gada Tokijas spēlēs tā startēs ar jauno valsts nosaukumu.
Maķedonijas olimpisko komandu 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs veidoja 6 sportisti (2 vīrieši un 4 sievietes), kuri startēja 4 olimpiskajos sporta veidos. Pirmo reizi, kopš Maķedonija piedalās olimpiskajās spēlēs tās komandā bija vairāk sieviešu nekā vīriešu. Maķedonija pirmo reizi bija pārstāvēta džudo sacensībās un pēc 8 gadu pārtraukuma atkal šaušanas sacensībās. Katrā no šiem sporta veidiem startēja pa vienam sportistam, savukārt peldēšanā un vieglatlētikā Maķedonija bija pārstāvēta ar 2 sportistiem.
No olimpiskās komandas 6 sportistiem, 5 sportistiem šīs bija pirmās olimpiskās spēles. Vienīgais sportists, kas bija ar iepriekšējo 2012. gada Londonas spēļu pieredzi bija peldētājs Marko Blaževskis.
2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Maķedonijas sportisti nespēja izcīnīt olimpiskās medaļas.
Maķedonijas karognesēja olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija peldētāja Anastasija Bogdanovski. Viņa bija pirmā Maķedonijas sieviete—sportiste, kas olimpisko spēļu ceremonijā ir nesusi valsts karogu. Savukārt olimpisko spēļu noslēguma ceremonijā Maķedonas karogu nesa kāds no olimpisko spēļu brīvprātīgajiem dalībniekiem.
Edmunds Lukevics
Biogrāfija
Pamatizglītību ieguvis Liepājas 1. tautskolā (1942—1944), Liepājas 5. nepilnajā vidusskolā (1945—1949), Liepājas 1. vidusskolā (1949—1953). Laikā no 1953. līdz 1958. gadam studējis Latvijas Universitātes Ķīmijas fakultātē, 1966. gadā ieguva ķīmijas zinātņu kandidāta grādu (Dr. chem.), 1973. gadā — ķīmijas zinātņu doktora grādu (Dr. habil. chem.).