cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zilā obligācija
Ziemeļu-Baltijas zilā obligācija
2019. gada janvārī Ziemeļvalstu Investīciju banka pirmo reizi izsniedza zilo obligāciju, finansējot projektus, kas vērsti uz piesārņojuma samazināšanu un jutīgas jūras vides aizsardzību Baltijas jūrā. SEB organizēja emisiju un kalpoja kā padomdevējs. Jaunā Ziemeļu-Baltijas zilā obligācija ir vērsta uz investoriem, kuri vēlas palīdzēt aizsargāt jutīgo jūras vidi Baltijas jūrā. Nauda tiks izmantota projektiem, kas saistīti ar notekūdeņu apsaimniekošanu, ūdens piesārņojuma samazināšanu un ar klimata pārmaiņām ar ūdeni saistītus pasākumus. Viens no projektiem, kas saņems finansējumu no obligācijas, ir Nya Slussen Stokholmā, kas ietvers ieguldījumus tīros transporta risinājumos, kā arī jaunus aizsprostus, lai pasargātu no paaugstināta jūras līmeņa vai ārkārtējiem laika apstākļiem.
Lubeja
Lubeja var būt:
Cedēšana
Cedēšana apdrošināšanā attiecas uz saistību daļām apdrošināšanas sabiedrības polišu portfelī, kas tiek nodota pārapdrošinātājam. Risku var nodot pārapdrošinātājam divos veidos — proporcionāli vai neproporcionāli. Proporcionāla pārapdrošināšana ir vienošanās, kurā apdrošinātājs un pārapdrošinātājs dala noteiktu prēmiju un zaudējumu procentuālo daļu. Neproporcionāla pārapdrošināšana ir sistēma, kurā pārapdrošinātājs maksā tikai tad, kad zaudējumi pārsniedz iepriekš noteiktu summu.[1 ]
Cedents ir apdrošināšanas līguma puse, kas nodod apdrošinātājam finanšu saistības par konkrētiem iespējamiem zaudējumiem. Apmaiņā pret to, ka cedents uzņemas noteiktu zaudējumu risku, tas maksā apdrošināšanas prēmiju. Termins cedents visbiežāk tiek lietots pārapdrošināšanas nozarē, lai gan termins varētu attiekties uz jebkuru apdrošināto pusi.
Salīdzināmo uzņēmumu un darījumu metode
Salīdzināmo uzņēmumu un darījumu metode (sastopami nosaukumi multiplikatoru metode, salīdzinošā vērtējuma metode, tirgus datu salīdzināšanas metode) ir otra biežāk izmantotā pieeja uzņēmuma (biznesa) vērtības noteikšanai pēc diskontētās naudas plūsmas metodes. To izmanto investīciju banku, korporatīvo finanšu nozarēs.
Salīdzināmo uzņēmumu un darījumu metode balstās uz pieņēmumu, ka uzņēmuma (biznesa) vērtība ir salīdzināma ar citu līdzīgu attiecīgas nozares uzņēmumu vērtību. Uzņēmuma tirgus cena ir nosakāma, ņemot vērā vērtību, ko investori ir gatavi maksāt par līdzīgu uzņēmumu. Tiek pieņemts, ka līdzvērtīgiem uzņēmumiem darbības rādītāji arī būs līdzīgi (salīdzināmi). Salīdzinošos rādītājus sauc par multiplikatoriem.
Salīdzināmo uzņēmumu un darījumu metodes galvenie posmi
Svarīgākie šīs metodes posmi ir :
== Salīdzināmo uzņēmumu un darījumu metodes galvenie paņēmieni ==
Salīdzinošo rādītāju (multiplikatoru) veidi
Tiek izmantoti divu veidu salīdzinošie rādītāji: Biežāk sastopamie kapitāla multiplikatori: Biežāk sastopami uzņēmuma vērtības multiplikatori:
Aprēķina piemērs
Uzņēmumam KL P/E koeficients ievērojami atšķiras no pārējo uzņēmumu koeficienta. Vērtētāja uzdevums ir izpētīt, kāpēc, un izlemt, vai šāds koeficients ir ņemams vērā. Šajā piemērā tas netiks ņemts vērā.
Aprēķinam vidējo P/E koeficientu nozarē: (17.95 + 21.67 +18.69+16.32) /4 = 18.66. Zinot, ka uzņēmuma AB neto peļņa ir € 1,600,000, ir iespējams noteikt tā vērtību, piemērojot izrēķināto P/E koeficientu: 1,600,000*18.66 = 29,851,467.
Korekciju veikšana un gala vērtības noteikšana
Praksē, lai objektīvāk noteiktu uzņēmuma vērtību, vērtētājs izvēlas vairākus salīdzinošos rādītājus un uzņēmuma vērtību nosaka, piemērojot katru no tiem. Rezultātā saņem tik daudz uzņēmuma vērtību, cik dažādu multiplikatoru tika piemēroti. Atkarībā no konkrētiem apstākļiem, mērķiem un vērtēšanas objekta vērtētājs aprēķina aritmētisko vidējo vērtību, ja pieņem, ka visiem pielietotajiem multiplikatoriem ir vienādi svari, vai vidējo svērto vērtību, ja piešķir multiplikatoriem dažādus svarus. Iegūto sākotnējo uzņēmuma vērtību koriģē atkarībā no izvēlētā salīdzinošās vērtējuma metodes paņēmiena, pielietotajiem multiplikatoriem un citiem faktoriem, ko vērtētājs uzskata par svarīgiem. Tā, ja izvēlētie salīdzināmie uzņēmumi tiek kotēti biržā, var tikt piemērots diskonts par vērtējamā uzņēmuma nepietiekamo likviditāti, salīdzinot ar publiskām kompānijām. Un otrādi, ņemot vērā, ka biržā tiek tirgotas minoritārās akciju paketes, bet vērtējamajam uzņēmumam tiek noteikta kopīga akciju paketes vērtība, var tikt piemērota prēmija par kontroli. Tāpat, ja vērtēšanā tika izmantoti finanšu rezultātu rādītāji (peļņas rādītāji) vai naudas plūsmu rādītāji, tad nepieciešams iegūto sākotnējo vērtību koriģēt ar to aktīvu summu, kas netiek iesaistīti aprēķinā izmantoto finanšu rezultātu vai naudas plūsmu rādītāju veidošanā.
Lēmumu par nepieciešamajām korekcijām, kas palielina vai samazina sākotnēji iegūto uzņēmuma vērtību pieņem vērtētājs, vadoties pēc vērtējamā uzņēmuma specifikas un tirgus apstākļiem.
Lidija Zvereva
Lidija Zvereva (dzimusi, mirusi ) bija Krievijas aviatore, pirmā Krievijas un astotā pasaules sieviete ar pilota licenci. No 1912. gada līdz Pirmajam pasaules karam dzīvoja Rīgā, kur strādāja par pilotu instruktori un lidmašīnu kontruktori.
Čerņihiva
Čerņihiva (uk, ) jeb Čerņigova (ru) ir pilsēta Ukrainas ziemeļos, Čerņihivas apgabala centrs. Izvietojusies apgabala rietumdaļā, Desnas upes krastos 140 km no valsts galvaspilsētas Kijivas. Čerņihivas rajona centrs. Pilsēta administratīvi iedalās divos rajonos.
Čerņihivā ir attīstīta sintētiskās šķiedras rūpniecība, pazīstama arī kā klavieru ražošanas vieta. Viena no Čerņihivas sadraudzības pilsētām ir Latvijas pilsēta Ogre.
Vēsture
Rakstiskajos avotos Čerņihiva pirmo reizi minēta 907. gadā. 1024. gadā Čerņihiva kļuva par kņaza Mstislava Vladimiroviča galvaspilsētu, tādējādi ieliekot pamatus severiešu Čerņigovas kņazistei. 1239. gadā pilsētu iekaroja un nopostīja Mongoļu impērijas karaspēks. 1501. gadā pilsēta nonāca Maskavas Lielkņazistes sastāvā, bet 1618. gadā — Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. 1623. gadā pilsētai piešķīra Magdeburgas tiesības, tā kļuva par Čerņigovas vojevodistes centru.
Pēc Andrusovas pamiera noslēgšanas Čerņigovu pievienoja Krievijas caristei, 1782. gadā pilsēta kļuva par Krievijas Impērijas Čerņigovas vietniecības, no 1797. gada — Mazkrievijas guberņas, bet no 1808. gada — Čerņihivas guberņas centru.
Cilvēki
Čerņihiva ir revolucionāra Vladimira Antonova-Ovsejenko (Владимир Александрович Антонов-Овсеенко, 1883—1938), revolucionāres Anželikas Balabanovas (Angelica Balabanoff, 1878—1965), biatlonistes Oksanas Hvostenko (Оксана Хвостенко, 1977), politiķa Oleha Ļaško (Олег Валерійович Ляшко, 1972), ģenerāļa Nikolaja Ļiņeviča (Николай Петрович Линевич, 1839—1908), biatlonista Serhija Semenova (Сергій Олександрович Семенов, 1988) un krievu rakstnieka Anatolija Ribakova (Анатолий Наумович Рыбаков, 1911—1998) dzimtā pilsēta.
Čerņihivā bērnībā dzīvoja angļu rakstnieks Džozefs Konrads (Joseph Conrad, 1857—1924).
Sociālo tehnoloģiju augstskola
Sociālo tehnoloģiju augstskola (STA) bija 1991. gadā dibināta privāta augstskola, kas piederēja SIA "Sociālo tehnoloģiju augstskola". Tā likvidēta 2016. gada 13. aprīlī. Līdz 2006. gadam tā atradās Baltajā ielā 10, tad līdz 2015. gadam Bezdelīgu ielā 12, vēlāk Daugavgrīvas ielā 55.
Augstskolas beidzēji varēja iegūt specializāciju nekustamā īpašuma pārvaldīšanā un apsaimniekošanā; uzņēmējdarbības ekonomikā, uzņēmējdarbības vadīšanā, apdrošināšanas pakalpojumu ekonomikā; profesionālajā tulkošanā (angļu/spāņu/vācu valodās) biznesā jomā un jurisprudencē; transporta pakalpojumu tiesiskā nodrošinājuma, mazā un vidējā biznesa tiesiskā nodrošinājuma jomā; kā arī privāttiesību studiju programmā. STA bija filiāle Daugavpilī.
Vēsture
No 1996. līdz 1999. gadam augstskolas nosaukums bija SIA "Studiju Centrs — Sociālās tehnoloģijas institūts". 1998. gadā par tā rektoru kļuva bijušais Izglītības un zinātnes ministrs Juris Celmiņš, bet īpašnieki bija Jurijs Počujevs un Irina Labejeva, kapitāldaļas piederēja arī SIA "Mācību servisa centrs", SIA "Unika", SIA "VBA".
1999. gada sākumā to pārdēvēja par SIA "Sociālo tehnoloģiju augstskola". 2000. gadā Sociālo tehnoloģiju augstskola ieguva valsts akreditāciju. 2003. gadā Latvijas Republikas Ministru Kabinets STA rektoru J. Celmiņu atcēla no amata, jo viņš nebija spējis panākt augstskolas darbības atbilstību Augstskolu likumam, pieļaujot valsts atzītu diplomu izsniegšanu par kvalitātes prasībām neatbilstošas studiju programmas apguvi. 2004. gadā par Sociālo tehnoloģiju augstskolas rektoru tika ievēlēts agrākais LU rektors Juris Zaķis.
Arī 2004. gadā STA saņēma Latvijas Republikas Izglītības un zinātnes ministrijas pārmetumus par nesakārtoto rektora darbā pieņemšanas kārtību, par nelicencētas programmas "Tiesību zinātne" īstenošanu, par augstākās izglītības iegūšanu neatbilstoši īsā laika periodā un par informācijas nesniegšanu valsts institūcijām. Kaut arī Latvijas Republikas Ģenerālprokuratūra pieprasīja augstskolas izslēgšanu no augstskolu reģistra pieprasīja, Rīgas pilsētas Kurzemes rajona tiesa prasību noraidīja. 2008. gadā tika apstiprināta STA Satversme, bet 2010. gadā Juri Zaķi apstiprināja par rektoru. 2015. gadā SIA "Sociālo tehnoloģiju augstskolu" nopirka Krievijas pilsonis Danils Reziapovs.
Sociālo tehnoloģiju augstskola likvidēta 2016. gada 13. aprīlī.
Aleksejs Abrikosovs
Aleksejs Abrikosovs (dzimis, miris ) bija PSRS, Krievijas un amerikāņu fiziķis teorētiķis. Veicis pētījumus kondensētas vielas fizikas jomā. 2003. gadā kopā ar Vitāliju Ginzburgu un Entoniju Legetu ieguvis Nobela prēmiju fizikā par ieguldījumu supravadītāju un suprašķidrumu teorijā.
Biogrāfija
Aleksejs Abrikosovs 1948. gadā ar izcilību pabeidza Maskavas Valsts universitātes Fizikas fakultāti. Viņa fizikas pasniedzējs bija Ļevs Landaus, kurš bija arī viņa kandidāta disertācijas vadītājs. Disertāciju par termisko difūziju plazmā Abrikosovs aizstāvēja 1951. gadā. Šajā pašā laikā, sākoties represijām pret ārstiem, viņa vecāki tika atlaisti no darba.
No 1951. līdz 1965. gadam Abrikosovs strādāja Fizikālo problēmu institūtā. 1955. gadā aizstāvēja doktora disertāciju augstu enerģiju kvantu elektrodinamikā. Pēc tam (1965—1988) strādāja Landaua Teorētiskās fizikas institūtā. Viņš bija viens no šī institūta dibinātājiem. No 1988. līdz 1991. gadam strādāja Augstu spiedienu fizikas institūtā. Vienlaikus strādāja arī par pasniedzēju dažādās augstskolās. 1988. gadā pēc savu lekciju materiāliem izdeva fundamentālu mācību grāmatu "Metālu teorijas pamati".
1991. gadā Abrikosovs saņēma uzaicinājumu uz Argonas Nacionālā laboratoriju un emigrēja uz ASV. Būdams Augstu spiedienu fizikas institūta direktors, ārzemju brauciena laikā palika ASV, atsakoties atgriezties Padomju Savienībā. Līdz aiziešanai pensijā strādāja Argonas Nacionālā laboratorijā. Bija pasniedzējs vairākās ASV un Lielbritānijas augstskolās. 1999. gadā ieguva ASV pilsonību.
2017. gada 29. martā Kalifornijā, gadu pēc infarkta pārdzīvošanas, Abrikosovs nomira.
Vinnica
Vinnica (uk, ) jeb iepriekš Viņņica ir pilsēta Ukrainas centrālās daļas rietumos, Vinnicas apgabala un Vinnicas rajona administratīvais centrs. Atrodas Dienvidbugas upes krastos. 2022. gadā pilsētā dzīvoja 370 tūkstoši iedzīvotāju, līdz ar to tā ir lielākā pilsēta vēsturiskajā Podolijas reģionā.
Vēsture
Pirmo reizi rakstiskajos avotos pieminēta 1363. gadā, kad pēc uzvaras kaujā pie Siņuhas ("Kaujā pie Zilajiem ūdeņiem") Lietuvas dižkunigaitis Aļģirds 1362. gadā sakāva Zelta Ordas karaspēku un iekļāva Podolijas teritoriju Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā. Par Podolijas kņazu viņš iecēla sava jaunākā brāļa Karijota dēlu Fjodoru, kas uzcēla Vinnicas (Вѣничя) cietoksni Dienvidbugas upes krastā. 1431. gadā Vinnicu nodedzināja Krimas tatāri, no 1434. gadā tā bija Polijas karalistes, no 1569. gada Polijas—Lietuvas ūnijas robežcietoksnis.
Pēc Otrās Polijas—Lietuvas dalīšanas 1793. gadā Vinnica nokļuva Krievijas Impērijas Podolijas guberņas sastāvā. Pēc Pirmā pasaules kara beigām, no 1918. līdz 1921. gadam Vinnica atradās Ukrainas Tautas Republikas sastāvā. Pēc Rīgas miera līguma 1921. gadā tā kļuva par Ukrainas PSR Viņņicas apgabala centru. Lielā terora laikā 1937.—1938. gadā PSRS Iekšlietu Tautas komisariāts (NKVD) sodīja ar nāvi aptuveni 9400 Vinnicas iedzīvotāju, no kuriem lielākā daļā bija ukraiņu tautības vīrieši.
No 1991. gada Ukrainas Republikas sastāvā.
Lubeja (ciems)
Lubeja ir ciems Madonas novada Liezēres pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 10 km no pagasta centra Liezēres, 18 km no novada centra Madonas un 113 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V851.
Grāmatojums
Grāmatojums grāmatvedībā ir ieraksts grāmatvedības kontos, lai fiksētu kādu izejošu vai ienākošu transakciju. Piemēram, kad finanšu institūcija izsniedz aizdevumu klientam, šī summa tiek iegrāmatota grāmatvedības kontā. Transakcijas grāmatošana ir ne tikai ieraksta veikšana grāmatvedības kontos, bet arī līdzekļu norakstīšana no viena grāmatvedības konta un ierakstīšana citā kontā, lai varētu noteikt, kādi ir atsevišķu līdzekļu atlikumi noteiktā datumā, kā arī lai redzētu uzņēmuma līdzekļu kustību un varētu sastādīt tā darbības pārskatu. Pēc grāmatvedības standartiem katram grāmatojumam jābūt gan kredīta, gan debeta pusē Galvenajā grāmatā. Grāmatojumam jābūt sabalansētam, visām debeta summām jāsakrīt ar kredīta summām.
Stūrmežs
Stūrmežs ir ciems Madonas novada Ošupes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 6 km no pagasta centra Degumniekiem, 26 km no novada centra Madonas un 155 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V903.
Zvidziena
Zvidziena ir ciems Madonas novada Ošupes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 8 km no pagasta centra Degumniekiem, 39 km no novada centra Madonas un 168 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V867.
Diskonta likme
Diskonta likmes apmērs
Investīcijām tiek noteikta vēlamā atdeve procentu likmes veidā. Bieži vien kā diskonta likmi izmanto vidējo svērto pašu kapitāla atdevi līdzīgā nozares uzņēmumā. Ja nauda tiek ieguldīta uzņēmumā, tad investors nosaka vēlamo peļņas apmēru (vēlamais kapitāla atdeves rādītājs). Diskonta likmes apmērs var tikt noteikts arī vēlamās investīcijas atdeves apmērā.
Diskonta koeficienta aprēķināšanas formula
Diskonta koeficients = 1 / (1 + WACC)n
kur
n ir prognozētais periods
WACC ir vidējās svērtā kapitāla cenu likme
Izmantošana
Diskontēšana — aprēķins, ar kuru nākotnē saņemamai vai izmaksājamai naudas summai nosaka pašreizējo neto vērtību.
Latvijas Republikas budžeta iestādes izvērtē darījuma ekonomisko būtību, izmantojot Valsts kases publicēti diskonta likmi, kas pieejama no 2019. gada un tiek aktualizēta vienu reizi ceturksnī: https://kase.gov.lv/metodika/diskonta-likmes
Subordinētais aizdevums
Subordinētais aizdevums ir aizdevums, kurš paredz līdzekļu nodošanu uz laiku bankas īpašumā; pēc norunātā laika posma banka atgriež līdzekļus tādā pašā apjomā un izmaksāt procentus, ja tādi ir atrunāti.
Izšķir divus veidus subordinētiem aizdevumiem:
Abos gadījumos aizdevuma būtība ir, ka aizdevuma atgriešana iespējama pēc primāro saistību segšanas. Subordinācija maina prioritizāciju aizdevuma atgriešanai.
Džeremijs Ērvins
Džeremijs Viljams Frederiks Ērvins (en; dzimis 1990. gada 1. jūlijā Gamlingejā, Anglijā) ir angļu kino un teātra aktieris.
Ērvins sāka tēlot 16 gadu vecumā. Džeremijs apgalvo, ka viņa teātra skolotājs ir bijis tas, kurš viņu motivējis un licis turpināt to darīt, tādēļ viņš ieguva galvenās lomas lugās, kā piemēram, Romeo, paralēli mācoties Bedfordas Modernajā skolā. Pēc tam, aktieris savas prasmes parādīja Nacionālajā Jaunatnes teātrī.
Viņš gadu mācījās drāmas kursā Londonas mūzikas un teātra mākslas akadēmijā pirms ieguva atpazīstamību Stīvena Spīlberga 6 Amerikas Kinoakadēmijas balvām nominētajā filmā "Kara zirgs" (War Horse, 2011).
Ērvins ieguva pirmo pasaules kritiķu atzinību par savu lomu filmā  Tagad ir īstais laiks  (Now is Good, 2012), tādejādi ierindojot viņu par vienu no Holivudas visātrāk uzlecošajām zvaigznēm.
Aktierim jau kopš bērnības ir 1. tipa cukura diabēts, kas ir arī viņa abiem brāļiem. Ērvinspiedalījās dažādos izmēģinājumos Kembridžas Universitātē no 2005. līdz 2007. gadam. Džeremijs ar savu pieredzi iepazīstināja Kornvolas hercogieni Kamillu 2012. gada 7. februārī Kembridžas Universitātes Welcome Trust klīnikas pētījumu laboratorijā.
Laišana brīvā apgrozībā
Laišana brīvā apgrozībā ir muitas procedūra, ar kuras palīdzību preces no trešajām valstīm (ne Eiropas Savienības valstīm) saņem Savienības preču statusu.
Lai trešās valsts preces saņemtu Eiropas Savienības preču statusu, nepieciešams:
Dzintara ceļš
Dzintara ceļš bija dzintara tirdzniecības maršruts, kas savienoja Sembas pussalas reģionu Baltijas jūras piekrastē ar Romas impērijas centru mūsdienu Itālijā.
Maiņas sakaru ceļš starp Baltijas jūras piekrasti un Romas impēriju. Pa šo ceļu senajā Romā tika ievests tur plaši izmantotais dzintars. Dzintara ceļš sākās Baltijas jūras A piekrastē seno prūšu un kuršu apdzīvotajos rajonos un turpinājās lejup pa Vislu līdz Karnuntas pilsētai tagadējās Ungārijas teritorijā. Tālāk dzintars tika nogādāts līdz Adrijas jūras piekrastei un Apenīnu pussalai.
Līdz ar dzintara ceļa apgūšanu, sākot ar 1.gs. pēc Kr., baltu zemes, to skaitā arī Latvijas teritorija, tika iekļautas romiešu ģeogrāfiskajos priekšstatos un maiņas sakaros. Par to liecina gan rakstītie vēstures avoti par romiešu ceļojumiem pēc dzintara (Plīnijs Vecākais pst Baltijas salu) un ziņas par aistiem, (Tacits), gan arī provinciālromiskās senlietas un romiešu monētas Latvijas arheoloģiskajos atradumos (Mazkatužu kapulauks ; senākās monētas Latvijas teritorijā ).
Vairumtirdzniecība
Vairumtirdzniecība ir liela daudzuma vienveidīgu preču pārdošana, parasti tā ir saikne starp ražotājiem un mazumtirdzniecības tirgotājiem.
Vairumtirdzniecības galvenais pamatposms ir vairumtirdzniecības bāzes, kuras iepērk un pārdod preces vairumā un uztur šīm vajadzībām preču noliktavas.
Ichaks Šamirs
Ichaks Šamirs (he, dzimis kā Ichaks Jezernickis, miris ) bija Izraēlas politiķis un Izraēlas premjerministrs divus termiņus (no 1983. līdz 1984. un no 1986. līdz 1992. gadam). Pirms Izraēlas valsts izveides 1948. gadā Ichaks Šamirs bija cionistu paramilitārās grupas Lehi līderis. Pēc tam viņš bija Izraēlas pretizlūkošanas dienesta Mossad darbinieks. Viņš ir bijis arī Izraēlas ārlietu ministrs.
Jaunkrievija
Jaunkrievija (uk, ru) ir Ukrainas dienvidu daļas vēsturisks nosaukums Krievijas Impērijas sastāvā. Pēc šīs teritorijas iekarošanas šeit pastāvēja Jaunkrievijas guberņa (1764—1783, 1796—1802). Pēc tam to pārveidoja par Jaunkrievijas ģenerālgubernatūru (1802—1822), vēlāk par Jaunkrievijas-Besarābijas ģenerālgubernatūru (1822—1873).
Vēsture
13. gadsimtā stepes zemes Melnās jūras ziemeļu daļā bijas pakļautas Zelta Ordai, 14. gadsimtā zemes starp Dņepru un Dņestru pakļāva Lietuvas dižkunigaitija.
Pēc Zelta Ordas sabrukuma tagadējās Ukrainas dienvidu daļā dzīvojošās stepju klejotāju nogaju ciltis atzina Krimas hanu virsvadību. 16. gadsimtā šeit ieceļoja dažādas izcelsmes brīvie ļaudis, kas sevi dēvēja par kazakiem un apmetās grūti pieejamajās Dņepras palienēs un salās lejpus krācēm nodibināja nocietinājumu, ko dēvēja par Aizkrāces (Zaporižjas) Seču.
Pēc Bohdana Hmeļnicka sacelšanās (1649−1657) un Andrusovas pamiera noslēgšanas Zaporižjas Seča nonāca Polijas-Lietuvas kopvalsts (labais krasts) un Krievijas caristes (kreisais krasts) kontrolē. Pirms Krievu—turku kara (1735—1739) 1734. gadā krievu karaspēks okupēja Zaporižjas Seču.
No 1764. gada Dņepras labā krasta daļa iekļauta Krievijas Impērijā kā Jaunkrievijas guberņas daļa (1764—1783, 1796—1802). Sakotnēji guberņas pārvalde atradās tagadējā Poltavas apgabala Kremenčugas pilsētā Dņepras kreisajā krastā.
Ķeizariene Katrīna II par Melnās jūras ziemeļu piekrastē iekaroto vietvaldi iecēla savu favorītu Grigoriju Potjomkinu, kas reti apdzīvotās stepes zemes devīgi izdalīja impērijas augstmaņiem. Zemes apstrādāšanai viņi ieveda dzimtļaudis no pirms tam iekarotās Ukrainas daļas. 1783. gadā Krievijas Impērija iekaroja arī Krimas hanistei līdz tam piederējušo Dņepras kreisā krasta daļu. Iekarotās zemes iekļāva pēc Katrīnas II pavēles izveidotajās vietniecībās. Kad 1787. gadā ķeizariene Katrīna II ar karieti brauca apciemot gubernatoru Potjomkinu, viņš pavēlēja gar ceļa malu redzamības attālumā izbūvēt šķietamus ciemus ar māju fasādes sienām, ko vēlāk sāka dēvēt par "Potjomkina sādžām".
Južmaš
'''Valsts uzņēmums «O. M. Makarova vārdā nosauktā ražošanas apvienība Dienvidu mašīnbūves rūpnīca»' (uk) jeb Pivdenmaš, plašāk pazīstams kā Južmaš (no ru, Южный машиностроительный завод'') ir Ukrainas uzņēmums, kurš ražo kosmiskās raķetes, kosmiskos aparātus, trolejbusus, autobusus, tramvajus, vēja ģeneratorus un citu zinātniski ietilpīgu produkciju. Tas ir viens no lielākajiem rūpniecības uzņēmumiem valstī.
Jaunkrievija
Vēsture
Jaunkrievijas ģenerālgubernatora rezidence atradās Jakaterinoslavā (1801—1803), Nikolajevā (1803—1805) un Odesā (1805—1873).
1822. gadā ģenerālgubernatūrai pievienoja Besarābiju un nodēvēja par Jaunkrievijas-Besarābijas ģenerālgubernatūru (ru), kas pastāvēja līdz 1873. gadam.
Južmaš
Vēsture
1944. gadā Dņepropetrovskā (tagad Dņipro) sāka celt kravas automašīnu būves rūpnīcu. 1951. gadā tika nolemts nepabeigto būvi pārprofilēt ballistisko raķešu R-1, R-2 un R-5M izgatavošanai. Sākotnēji tam bija dots nosaukums «Rūpnīca № 586».
Jaunkrievija
Vēsture
Lai kolonizētu iekarotās zemes, 1835. gadā Krievijas ķeizars Nikolajs I izdeva manifestu par ebreju lauksaimnieku koloniju dibināšanu pie Melnās jūras. Zināms, ka 1835.—1841. gadā no Kurzemes guberņas uz Hersonas guberņu izceļoja 2550 ebreji. Latvijā izplatījās baumas, ka ķeizars ir gatavs dot arī latviešu brīvlaistajiem zemniekiem "tukšo zemi" Jaunkrievijā, kas izraisīja "Siltās zemes kustību" Vidzemē un 1841. gada Kartupeļu dumpi Jaunbebru muižā.
Pēc Oktobra revolūcijas Jaunkrievijas teritorija bija Ukrainas Centrālās radas kontrolē, bet pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas tā līdz 1918. gada aprīļa beigām nonāca ķeizariskās Vācijas kontrolē. Ar vācu armijas palīdzību ģenerālis Pavlo Skoropadskis 1918. gada 29. aprīlī veica valsts apvērsumu un pasludināja sevi par Ukrainas hetmani. Pēc Vācijas Novembra revolūcijas vācu karaspēks atstāja Ukrainu, hetmaņa vara tika gāzta un 1918. gada 14. decembrī varu atkal pārņēma Ukrainas Tautas Republikas valdība jeb "direktorija" ar Simonu Petļuru priekšgalā. Pilsoņu kara laikā Jekaterinoslavas guberņas teritoriju ieņēma Nestora Mahno vadītā Revolucionārā Ukrainas nemiernieku armija (1918—1921). Kopš 1921. gada šī teritorija nonāca Ukrainas PSR, kopš 1991. gada Ukrainas Republikas sastāvā.
Južmaš
Vēsture
1954. gadā Mihails Jangeļs izveidoja konstruktoru biroju, kuru nosauca par «Īpašo konstruktoru biroju 586» (OKB-586). Tajā izstrādāja jaunas starpkontinentālās ballistiskās raķetes, kosmiskās nesējraķetes un kosmiskos aparātus.
Jaunkrievija
Ukrainas sašķelšanas mēģinājumi
Donbasa kara sākuma posmā 2014. gada aprīlī prokrieviski separātistu grupējumi saskaņoti sagrāba vairāku Ukrainas apgabalu administrācijas ēkas. Ieņemtajā Doneckas apgabala valsts administrācijas ēkā tika pasludināta Doneckas tautas republikas (DTR) izveide, pieprasīta tās apvienošanās ar Krieviju un pagaidu miera uzturēšanas spēku ievešana apgabalā. Ukrainas pagaidu prezidents Oleksandrs Turčinovs paziņoja, ka "Krievijas specoperācijas mērķis ir destabilizēt situāciju valstī, gāzt Ukrainas varu, izjaukt vēlēšanas un saraut Ukrainas valsti gabalos."
17. aprīlī Krievijas prezidents Vladimirs Putins televīzijā minēja Jaunkrieviju kā Ukrainas dienvidaustrumu vēsturisko nosaukumu Krievijas Impērijas sastāvā un pieprasīja šajos reģionos garantēt krievu tiesības:
Južmaš
Vēsture
1966. gadā OKB-586 tika pārdēvēts par «Konstruktoru birojs Južnoje» un rūpnīca par «Južnij mašinostroitelnij zavod» (Южный машиностроительный завод).
Jaunkrievija
Ukrainas sašķelšanas mēģinājumi
28. aprīlī tika paziņots par Luhanskas tautas republikas (LTR) izveidi. Prokrieviskie demonstranti pieprasīja rīkot referendumu, atcelt cenu un tarifu paaugstināšanu, kā arī valsts valodas statusa piešķiršanu krievu valodai. 7. maijā Vladimirs Putins izplatīja paziņojumu, kurā lūdza Ukrainas dienvidaustrumu apgabalu prokrieviskos separātistus pārcelt 11. maijā izsludināto referendumu uz vēlāku laiku, taču separātisti paziņojuši, ka paredzētais referendums tomēr notiks.
Južmaš
Vēsture
Ukrainai atgūstot neatkarību, 1990. gadu sākumā ražošanas apjomi būtiski samazinājās, ballistisko raķešu ražošana tika pārtraukta. Uzņēmums daļēji pārgāja uz civilās produkcijas ražošanu. Tika turpināta nesējraķetes Zenit-2 ražošana. Leonīds Kučma, kurš bija uzņēmuma vadītājs līdz 1992. gadam, kļuva par Ukrainas premjerministru un vēlāk par prezidentu.
Jaunkrievija
Ukrainas sašķelšanas mēģinājumi
2014. gada 24. maijā Doneckas tautas republikas un Luhanskas tautas republikas pārstāvji vienojās, ka dibinās Jaunkrieviju. 2022. gadā Krievijas Federācijas prezidents Putins atzina Doneckas tautas republikas un Luhanskas tautas republikas neatkarību no Ukrainas.
Enkuru iela (Jūrmala)
Enkuru iela ir iela Jūrmalā, Buļļuciema apkaimē. Enkuru iela sākas krustojumā ar Vikingu ielu un beidzas krustojumā ar Loču ielu. Kopējais ielas garums ir 140 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Enkuru ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Enkuru iela ir savienota ar šādām ielām:
Trokšņu iela (Rīga)
Trokšņu iela ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Smilšu ielu un beidzas krustojumā ar Jēkaba ielu.
Ielas platums visā garumā ir 2,5-2,85 metri, kas padara to par vienu no šaurākajām Vecrīgas ieliņām.
Ielu savienojumi
Trokšņu iela ir savienota ar šādām ielām:
Smilšu iela (Rīga)
Smilšu iela ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Jēkaba ielu un beidzas krustojumā ar Zigfrīda Annas Meierovica bulvāri. Smilšu iela ir viena no vecākajām Rīgas ielām, no 13. līdz 17. gadsimtam tā bija Rīgas nozīmīgākā un platākā iela, būdama Lielā Smilšu ceļa turpinājums pilsētā. Pirmais ielas pieminējums attiecas uz 14. gadsimtu. Ielas apbūvi galvenokārt veido 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā celtās ēkas. Viduslaikos ielā atradās divas publiskās akas, pie 1639. gadā nojauktajiem Smilšu vārtiem ielas galā atradās Smilšu tornis (mūsdienās Pulvertornis). Ielas galā bijis ogļu tirgus. 20. gadsimta sākumā pa ielu gāja tramvaja līnija.
Engures iela (Jūrmala)
Engures iela ir iela Jūrmalā, Kauguru apkaimē. Engures iela sākas krustojumā ar Nometņu ielu un beidzas pie Kauguru tirdzniecības centra. Kopējais ielas garums ir 380 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Engures ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir daudzdzīvokļu māju apbūve.
Ezeru iela (Jūrmala)
Ezeru iela ir iela Jūrmalā, Mellužu apkaimē. Ezeru iela sākas krustojumā ar Pulkveža Brieža ielu un beidzas meža rajonā. Kopējais ielas garums ir 1800 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Ezeru ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Ezeru iela ir savienota ar šādām ielām:
Ežu iela (Jūrmala)
Ežu iela ir iela Jūrmalā, Krastciema apkaimē. Ežu iela sākas krustojumā ar Mežmalas ielu un beidzas ar strupceļu. Kopējais ielas garums ir 120 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Ežu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ramzans Kadirovs
Ramzans Kadirovs (ru, ce; dzimis ) ir Krievijas federālā subjekta Čečenijas vadītājs.
Viņa tēvs Ahmads Kadirovs arī bija Čečenijas prezidents, kas tika nogalināts 2004. gada maijā. Ramzans bija sava tēva paramilitārās vienības (kadiroviešu) vadītājs. 2007. gadā Ramzans kļuva par Čečenijas vadītāju īsi pēc 30 gadu vecuma sliekšņa sasniegšanas (minimālais vecums amata ieņemšanai). Laika gaitā ticis kritizēts par mizogīnisku un homofobisku pieeju.
Ernesta Birznieka-Upīša iela (Jūrmala)
Ernesta Birznieka-Upīša iela ir iela Jūrmalā, Lielupes apkaimē. Ernesta Birznieka-Upīša iela sākas krustojumā ar 13. līniju un beidzas krustojumā ar 18. līniju. Kopējais ielas garums ir 680 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Ernesta Birznieka-Upīša ielā satiksmes kustība norit divās joslās. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Ernesta Birznieka-Upīša iela ir savienota ar šādām ielām:
Čerņivci
Čerņivci (uk) ir pilsēta Ukrainas dienvidrietumos, Čerņivcu apgabala administratīvais centrs. Izvietojusies apgabala vidienē Prutas upes krastos 540 km no valsts galvaspilsētas Kijivas. Administratīvi pilsēta iedalās trijos rajonos. Kopā apkārtējiem rajoniem veido monocentrisku Čerņivcu aglomerāciju ar 720 tūkstošiem iedzīvotāju.
Čerņivci ir Bukovinas vēsturiskā galvaspilsēta un līdzās Ļvivai ir viens no Rietumukrainas kultūras centriem. Arhitektūras ansamblis «Bukovinas un Dalmācijas metropolīta rezidence» ir iekļauts UNESCO pasaules mantojuma sarakstā.
Vēsture
Nocietinātu apdzīvotu vietu tagadējās pilsētas vietā ap 12. gadsimtu dibinājis Galīcijas kņazs Jaroslavs Osmomisls. Cietoksni ar amatnieku ciematu ap to caukuši par Černu vai Černu pie Prutas (Чернъ на Прутѣ). Cietoksnis nopostīts 1259. gadā pēc Zelta ordas tumenbaši Boroldaja pavēles. Jauna pilsēta uzbūvēta Prutas augstajā krastā. Pēc Galīcijas—Volīnijas kņazistes sabrukuma 14. gadsimta vidū Čerņivci nonāk Ungārijā un Polijā, līdz 1359. gadā tos iekļauj Moldāvijas kņazistē.
Vēstures avotos Čerņivci pirmo reizi minēti 1408. gadā (ro). Stefana III laikā Čerņivci jau bijuši pilsēta. 1488. gadā tiem piešķirtas Magdeburgas tiesības. 1538. gadā pilsētu iekaroja Osmaņu impērija, bet 1774. gadā pakļāva Austrijas Impērija. 19. gadsimta vidū sākās strauja pilsētas saimnieciskā un kultūras attīstība; 1875. gadā dibināta Čerņivcu Universitāte. Apmēram trešā daļa iedzīvotāju bija ebreji, kam bija nozīmīga loma pilsētas un apgabala pārvaldē un kultūras dzīvē. 1908. gadā Čerņivcos notika pirmā starptautiskā jidiša konference.
Pēc Austroungārijas sabrukuma un Pirmā pasaules kara Bukovina tika pievienota Rumānijas Karalistei, bet palika ukraiņu kultūras centrs. Pēc Besarābijas un Bukovinas aneksijas 1940. gadā pilsēta nonāca Padomju Savienībā Ukrainas PSR sastāvā. Pēc Otrais pasaules kara Čerņivci kļuva par apgabala centru.
Cilvēki
Pēc 2001. gada tautas skaitīšanas datiem, pēc nacionālā sastāva Černivcu iedzīvotāji bija ukraiņi (79,9 %), krievi (11,3 %), rumāņi un moldāvi (kopā 6,1 %).
Černivci ir dzejnieka Paula Cēlana (Paul Celan, 1920—1970), politiķa Arsdēnija Jaceņuka (Арсеній Яценюк, 1974) un amerikāņu aktrises Milas Kūnisas (Mila Kunis, 1983) dzimtā pilsēta. Černicos dzīvojuši rakstnieks Hermanis Bārs (Hermann Bahr, 1863—1934), dzejnieks Mihajs Eminesku (Mihai Eminescu, 1850—1889), komponists Čiprians Porumbesku (Ciprian Porumbescu, 1853—1883), psihoanalītiķis Vilhelms Reihs (Wilhelm Reich, 1897—1957), dziedātāja Sofija Rotaru (Софія Ротару, 1947) un ekonomists Jozefs Šumpēters (Joseph Schumpeter, 1883—1950).
Gaujas iela (Jūrmala)
Gaujas iela ir iela Jūrmalā, Pumpuru apkaimē. Gaujas iela sākas kāpu rajonā un beidzas krustojumā ar Dubultu prospektu. Kopējais ielas garums ir 150 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Gaujas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju apbūve.
Konte
Konte (it, ) ir itāļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Gvadalkivira
Gvadalkivira (es) ir upe Spānijā. Tās garums ir 657 km, un tā ir piektā garākā upe Pireneju pussalā. Pa Gvadalkiviras upi ir iespējams ar kuģiem pārvietoties no okeāna līdz Seviljai. Upes baseina platība ir 56 978 km2. Tā sakas Kasorlas kalnos un ietek Kadisas līcī. Lielākās pilsētas upes krastos ir Sevilja, Kordova, Sanlukara de Barrameda, Korija del Rio, Sanhosē de la Rinkonada, Brenesa, Lora del Rio, Palma del Rio un Anduhara. Upes lejtecē atrodas Donjanas nacionālais parks.
Latvija—Krievija (2000. gada Pasaules čempionāts hokejā)
Latvija—Krievija bija hokeja spēle 2000. gada Pasaules čempionātā Sanktpēterburgas Ledus pilī, Sanktpēterburgā, Krievijā.
Spēlē ar 3—2 uzvarēja Latvijas izlase. Divus vārtus Latvijas labā guva Aleksandrs Semjonovs un vienus Aleksandrs Beļavskis, savukārt Krievijas izlases labā pa vieniem vārtiem guva Oļegs Petrovs un Pāvels Burē.
Latvijas izlases vārtsargs Artūrs Irbe, komentējot šo spēli, teica: "Es esmu dzīvojis 33 gadus šai saulē. Es dzīvoju visus šos 33 gadus šai dienai, šai spēlei. Un es būtu gatavs atdot vienkārši pus dzīvi... Vienkārši, vienam šādam hokeja mačam. Tur vairāk man liekas nav ko piebilst. Paldies visiem, kuri ticēja."
Latvija—Turcija (2004. gada Eiropas čempionāta futbolā kvalifikācija)
Latvija—Turcija bija divu spēļu futbola izslēgšanas turnīrs 2003. gada 15. un 19. novembrī starp Latvijas un Turcijas izlasi kā daļa no 2004. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas.
Pirmā spēle notika Skonto stadionā, Rīgā, Latvijā, un beidzās ar Latvijas uzvaru 1—0 (vienīgos vārtus guva Māris Verpakovskis). Otrā spēle notika Inönü Stadi, Stambulā, Turcijā, un beidzās ar neizšķirtu rezultātu 2—2. Divu spēļu summā rezultāts bija 3—2 Latvijas izlases labā, līdz ar ko tā pirmoreiz iekļuva Eiropas čempionāta finālturnīrā.
Gan Turcijas izlase, gan Latvijas izlase savu kvalifikācijas turnīru grupās ierindojās 2. vietā. Turcijas izlase kvalifikācijas 7. grupā astoņās spēlēs guva 19 punktus, par vienu atpaliekot no grupas uzvarētājas Anglijas izlases, kopā tika gūtas sešas uzvaras, viens neizšķirts, tāpat tika piedzīvots viens zaudējums. Latvijas izlase kvalifikācijas 4. grupā astoņās spēlēs guva 16 punktus, par vienu punktu atpaliekot no grupas uzvarētājas Zviedrijas izlases, kopā tika izcīnītas piecas uzvaras, viens neizšķirts un piedzīvots viens zaudējums.
Kvalifikācijas turnīra izslēgšanas spēlēm kvalificējās visu grupu 2. vietu ieguvušās izlases. Turcijas izlase FIFA rangā 2003. gada oktobrī atradās 8. vietā (7. vieta starp UEFA izlasēm), savukārt Latvija — 69. vietā (34. vieta starp UEFA izlasēm). Pēc izslēgšanas spēlēm Turcija ierindojās 7. vietā (4. vieta starp UEFA izlasēm), savukārt Latvijas izlase pakāpās par 13 vietām uz 54. vietu (30. vieta starp UEFA izlasēm).
Pirms 2004. gada Eiropas čempionāta Turcijas izlase bija divreiz spēlējusi Eiropas čempionāta finālturnīrā (1996. gadā netika pārvarēta pirmā kārta, 2000. gadā tika sasniegts ceturtdaļfināls), tāpat 2002. gada Pasaules kausā tika izcīnīta 3. vieta. Latvijas izlasei šīs spēles pret Turcijas izlasi un kvalificēšanās finālturnīram kļuva par lielāko panākumu tās vēsturē.
Alija Mustafina
Alija Mustafina (ru, tt; dzimusi ) ir tatāru izcelsmes krievu vingrotāja.
Divas reizes startējusi olimpiskajās spēlēs. 2012. gadā Londonā izcīnīja medaļu četrās disciplīnās, kļūstot par veiksmīgāko vingrotāju un sportisti olimpiskajās spēlēs (neņemot vērā peldētājus). 2016. gadā Riodežaneiro izcīnīja trīs medaļas. Abās olimpiskajās spēlēs kļuva par čempioni vingrošanas stieņos. Viena no medaļām bagātākajām krievu vingrotājām olimpiskajās spēlēs. Pasaules čempionātā par čempioni kļuvusi trīs reizes; ir viena no deviņām sportistēm, kas medaļu izcīnījusi visos individuālajos veidos.
Krimas kalni
Krimas kalni (uk, crh, ru) ir kalnu sistēma Ukrainas Krimas pussalas dienviddaļā paralēli dienvidu piekrastei. Augstākā virsotne ir Romankošs 1545 m vjl, kas izvietojies grēdas vidusdaļā. Grēdas garums ir ap 160 km, platums — līdz 50 km. Veidojas no galvenās grēdas Jailas un diviem kuestiem — Vidusgrēdas (līdz 750 m augsta) un Ziemeļu grēdas (līdz 350 m). Galvenajā grēdā vairākas platoveida virsotnes. Sastāv no māla slānekļa, smilšakmeņiem, kaļķakmeņiem, izvirdumiežiem. Raksturīgi karsta procesi. Grēdā 1923. gadā izveidots Krimas rezervāts.
Eleotriss
Eleotriss (Micropercops swinhonis) ir viena no saldūdens eleotrisu dzimtas (Odontobutidae) zivju sugām, kuras dabīgais izplatības areāls aptver plašu areālu Austrumāzijā — Ķīnas austrumus, Korejas pussalas rietumus un Japānu.
Izplatība
Eleotriss plaši izplatīts Ķīnas austrumu iekšzemes upēs un ezeros, no Amūras baseina Sungari upes līdz Pērļu upes baseinam dienvidaustrumos, areālam aptverot Jandzi un Huanhe upju baseinus. Sastopams arī šaurā joslā Korejas pussalas rietumos un Japānā.
Latvijā
Lai arī Latvijā eleotriss līdz šim nav konstatēts, tomēr tas ir ietverts Latvijas zivju sugu sarakstā, tā kā konstatēts Lietuvā un citās Austrumeiropas valstīs. Neskatoties uz sugas ieceļošanas nejaušo raksturu Austrumeiropā (kopā ar amūriem un platpieriem ), pastāvīga populācija nekur nav izveidojusies.
Izskats
Eleotriss ir neliela zivtiņa ar no sāniem saplacinātu ķermeni un ar 7—13 tumšām šķērssvītrām. Ķermeņa garums 7 cm, svars 1 g. Mute ar zobiem. Lemeškauls bez zobiem, galva ar porām un sensoriem kanāliem. Ķermeni sedz zvīņas. Muguras spuras divas: pirmā ar dzeloņstariem, otrā ar mīkstiem stariem. Vēdera spuras nav saaugušas kopā.
Ekoloģija
Eleotriss ir saldūdens zivs, kas pamatā uzturas virs grunts. Var sasniegt 5 gadu vecumu. Dzimumgatavību sasniedz, kad tā garums ir 3,5—4 cm. Nārsto no aprīļa vidus līdz jūlija sākumam. Tēviņš kļūst teritoriāls un smiltīs veido ligzdu. Tad tēviņš uz ligzdu aicina mātītes. Nārsto vairākas reizes pa porcijām. Mātītes auglība vienā reizē 100—500 sīku, ovālu ikru (īsāki par vienu milimetru), kas ir salīdzinoši mazāki kā citiem saldūdens eleotrisiem. Pēc iznēršanas ikri ligzdas pamatnē vienā slānī pielīp pie substrāta, to attīstība ilgst apmēram 12 dienas. Tēviņš ligzdu apsargā, līdz izšķiļas kāpuri, kas ir apmēram 3,7 mm gari. Kāpura stadija beidzas, kad mazulis sasniedz 16 mm garumu, apmēram pēc mēneša no izšķilšanās brīža.
Jirgens Klops
Jirgens Norberts Klops (de; dzimis ) ir vācu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlētāja karjeras lielāko daļu pārstāvējis Vācijas klubu Mainz 05, sākotnēji spēlējis uzbrucēja pozīcijā, vēlāk bijis aizsargs. Kopš 2015. gada ir Anglijas Premjerlīgas kluba Liverpool FC galvenais treneris.
Karjera
Futbolista karjeras sākumā spēlējis dažādās jauniešu un zemāko līgu komandās. 1990. gadā pievienojās klubam Mainz 05, kas tolaik spēlēja Vācijas 2. Bundeslīgā. Tajā aizvadīja 11 gadus, 2. Bundeslīgā nospēlējot 325 spēles.
2001. gada februārī kļuva par Mainz 05 galveno treneri. Šajā amatā nostrādāja septiņus gadus. 2003.—2004. gada sezonā izcīnīja 3. vietu 2. Bundeslīgā, palīdzot klubam pirmoreiz tā vēsturē kvalificēties Bundeslīgai.
2008. gadā sāka trenēt Dortmundes "Borussia", lielākos panākumus sasniedzot 2010.—2011. un 2011.—2012. gada sezonās, kad kļuva par Vācijas čempionu. 2012. gadā palīdzēja klubam izcīnīt arī Vācijas kausu. Klops divreiz (2011. un 2012. gadā) tika atzīts par gada futbola treneri Vācijā.
tika apstiprināts par Anglijas Premjerlīgas kluba Liverpool galveno treneri.
Trenera karjera
Borussia Dortmund
Liverpool
Individuālie sasniegumi
Graudu iela (Jūrmala)
Graudu iela ir iela Jūrmalā, Bāžciema apkaimē. Glūdas iela sākas ar strupceļu netālu no Auzu ielas un beidzas krustojumā ar Brankciema ielu. Kopējais ielas garums ir 815 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Graudu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā.
Gončarova iela
Gončarova iela ir iela Jūrmalā, Dubultu apkaimē. Gončarova iela sākas krustojumā ar Zigfrīda Meierovica prospektu un beidzas kāpu rajonā. Kopējais ielas garums ir 195 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Gončarova ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju apbūve.
Mitrais tropu mežs
Mitrais tropu mežs jeb tropu lietus mežs ir bioma, kas izplatīta mitra klimata apstākļos ekvatoriālajā, subekvatoriālajā un tropu joslā, kur gada vidējā gaisa temperatūra ir aptuveni 25 °C. Mitrajiem tropu mežiem ir nozīmīga loma Zemes klimata veidošanā, jo zaļie augi fotosintēzes procesā absorbē oglekļa dioksīdu un izdala skābekli. Mitrajos tropu mežos ir lielākā bioloģiskā daudzveidība, tāpēc to augšanas apgabalos notiekošā cilvēka darbība apdraud lielu augu un dzīvnieku sugu skaitu.
Raksturīgākās iezīmes
Tropu mežu raksturīgākā iezīme ir bagātīgs augājs un nabadzīga augsne. Mitro tropu mežu augsnes veidojušās karsta un mitras ekvatoriālā klimata apstākļos, kas ir veicinājis mineralizāciju un ķīmisko dēdēšanu. Lai gan augsnē nokļūst daudz organisko vielu, humusa daudzums augsnē ir tikpat liels kā ziemeļu puslodes skujkoku mežos, jo organiskās vielas ļoti ātri sadalās un tiek izskalotas no augsnes. Tropu mežiem raksturīgas sarkandzeltenās un sarkanās feralītu augsnes.
Lielākā daļa barības vielu tropu lietus mežos ir saistītas biomasā, tāpēc to krājumi pašā augsnē ir nelieli. Šīs augsnes ir skābas un ļoti viegli degradējamas. Skābā vidē alumīnijs kļūst toksisks augu saknēm, tāpēc galvenā augu sakņu masa atrodas augsnes caurskalojamajā slānī.
Tā kā augsnes ir bagātas ar mālainiem minerāliem un dzelzi, tad izžūstot tās var sacietēt, augsnes dziļākajos slāņos veidojot neatgriezeniski pārakmeņotu feralīta garozu.
Mitro tropu mežu nozīme
Mitrie tropu meži ir viena no Zemes ekosistēmām, kur visvairāk saglabājušās cilvēku darbības neskartas dabiskas ainavas. Tropu lietus meži izceļas ar vislielāko bioloģisko daudzveidību. Pētnieki domā, ka tur varētu mitināties 90% no visām sugām, no kurām daudzas vēl nav pat apzinātas un aprakstītas. Vismazāk ir pētīti tropu mežu kukaiņi.
Izciršana
Mitrajos tropu mežos aug daudz vērtīgu koku, pēc kuriem pasaules tirgū ir liels pieprasījums. Tie neaug vienuviet, bet izkliedēti starp simtiem citu koku, kuriem nav komerciālas nozīmes. Vīteņaugi apgrūtina koku ciršanu un baļķu atzarošanu, bet ceļu trūkums kavē koksnes izvešanu, tāpēc viena vērtīga koka iegūšanai tiek iznīcinātas lielas meža platības. Lietus mežu iznīcināšana var sekmēt turpmāku oglekļa dioksīda koncentrācijas palielināšanos atmosfērā un visas zemeslodes klimata pasliktināšanos.
Valstu pieprasījuma pieaugums pēc biodegvielas ir radījis jaunu tropu mežu izciršanas vilni, lai to vietā tiktu stādītas eļļaspalmu plantācijas, tāpēc Indonēzijā ir apdraudētas daudzas retu dzīvnieku un augu sugas.
Tropu mežu izciršana notiek lielā ātrumā. Ja tā turpināsies, tuvākajos 10—20 gados saglabāsies vairs tikai nelieli šo mežu fragmenti. Iznīcinot tropu mežus, bojā iet fauna, flora un vietējo iedzīvotāju dzīves vide. Pēc tropu mežu iznīcināšanas Indijā Tara tuksnesis katru gadu paplašinās par 8 kvadrātkilometriem, Bangladešā palielinās plūdu risks, Somālijā izcirsto mežu vietā ierīkotās ganību vietas pārņem tuksnesis, Centrālāfrikā pārtikas trūkums veicina mežu izciršanu, Brazīlijā valsts iekšējo rajonu apgūšana un ar to saistītā automaģistrāļu būve veicina mežu izciršanu un lietusgāžu izraisītu augsnes eroziju.
Tropu mežu iznīcināšanu veicina sociālie un ekoloģiskie faktori. Valstis, kuru teritorijā meži atrodas, ir nabadzīgas, bet iedzīvotāju skaits tajās pieaug. Lai nopelnītu iztiku, cilvēki iznīcina šo ekosistēmu, neapzinoties, ka no tās ir atkarīga arī viņu pašu eksistence.
Glūdas iela (Jūrmala)
Ielu savienojumi
Glūdas iela ir savienota ar šādām ielām:
Ganību iela (Jūrmala)
Ganību iela ir iela Jūrmalā, Kaugurciema apkaimē. Ganību iela sākas krustojumā ar Talsu šoseju un beidzas krustojumā ar Kaugurciema ielu. Kopējais ielas garums ir 170 metri, tā ir klāta ar asfaltu segumu. Ganību ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju apbūve. Pārsaukta, bijusi Atomu iela.
Mans tēvs varonis
"Mans tēvs varonis" (en) ir 1994. gada komēdija, kuras režisors ir Stīvs Mainers. Galvenās lomas atveido Žerārs Depardjē, Ketrīna Heigla, Daltons Džeimss, Lorēna Hatone un Feita Prinsa. Filmas pirmizrāde notika.
Ganību iela (Jūrmala)
Ielu savienojumi
Ganību iela ir savienota ar šādām ielām:
Tequila Sunrise (kokteilis)
Tequila Sunrise ir alkoholisks kokteilis, kas sastāv no tekilas, apelsīnu sulas un granātābolu jeb grenadīna sīrupa. Kokteili pagatavo no sākuma sajaucot kopā tekilu ar apelsīnu sulu, bet pēc tam pievienojot grenadīna sīrupu, tā lai tas nosēstos glāzes apakšā. Pasniedz kokteiļa glāzē ar ledu, apelsīna šķēlīti un kokteiļķirsi. Kokteiļa nosaukums ir radies no tā izskata, kas atgādina saullēktu. Tequila Sunrise ir viens no kokteiļiem, ko Starptautiskā Bārmeņu asociācija ir iekļāvusi IBA oficiālo kokteiļu sarakstā. Pēc IBA noteiktajām proporcijām kokteilis sastāv no 45 ml tekilas, 90 ml apelsīnu sulas un 15 ml grenadīna sīrupa.
Ganu iela (Jūrmala)
Ganu iela ir iela Jūrmalā, Valteru apkaimē. Ganu iela sākas krustojumā ar Slokas ielu un beidzas ar strupceļu. Kopējais ielas garums ir 180 metri, tā ir klāta ar asfaltu segumu. Ganu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā.
Tequila Sunrise (kokteilis)
Kokteilis ir pieejams dažādās variācijās, piemēram, Tequila Sunset kokteilī tekilas vietā lieto tumšo rumu, Aperol Sunrise kokteilī grenadīnu sīrupu aizvieto ar Aperol, Caribbean Sunrise kokteilī tekilas vietā lieto rumu, Russian Sunrise vai Vodka Sunrise kokteilī tekilas vietā lieto degvīnu, bet Enamorada Sunrise kokteilī grenadīna sīrupa vietā lieto Campari. Red Sea Sunrise ir kokteiļa bezalkoholiskā versija un tajā tekilas vietā lieto Sprite
Kokteiļa oriģinālā recepte ir radusies 1930. gados un tā sastāvēja no tekilas, laima sulas un sodas ūdens. Mūsdienās izmantotā recepte ir radusies ap 1970. gadiem Kalifornijā. Kokteilis lielu popularitāti ir ieguvis pateicoties britu grupai The Rolling Stones 1972. gada ASV tūrei. Tūres atklāšanas pasākumā grupas vokālists Miks Džegers pamēģināja kokteili un viņam tas iepatikās. Vēlāk viņš sāka tos pasūtīt visās tūres pieturas vietās un kokteilis sāka iemantot lielu popularitāti. Reizēm 1972. gada tūre tiek dēvēta arī par Kokaīna un Tequila Sunrise tūri. 1973. gadā amerikāņu rokgrupa Eagles pateicoties dzēriena lielajai popularitātei izdeva dziesmu ar nosaukumu Tequila Sunrise.
Fārābī
Abū Nasrs Muhamads ibn Muhamads el Fārābī (fa, Abū Naṣr Muḥammad ibn Muḥammad al Fārābī), rietumu pasaulē zināms arī kā Alfarabijs (dzimis ap 872. gadu, miris laika posmā no līdz ), bija 10. gadsimta filozofs, kurš rakstījis darbus politiskajā filozofijā, metafizikā, ētikā un loģikā. Viņš bija arī zinātnieks, kosmologs, matemātiķis un mūzikas teorētiķis.
Fārābī ir dzimis Fārābā (mūsdienās Otrara) vai Farjābas provincē, dzīvojis Bagdādē, Halebā un Damaskā. Fārābi ir ticis dēvēts par “Otro skolotāju”, jo savos darbos izteicis domas par Aritoteļa, Platona darbiem (“pirmajiem skolotājiem”). Viņa uzskati ir ietekmējuši turpmāko filozofijas attīstību Tuvajos Austrumos, kā arī Eiropā.