cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Daudzplakņu kakts
Daudzplakņu kakts ir telpas daļa, ko norobežo koniskai virsmai līdzīga virsma, kuras vadule ir vienkāršs izliekts daudzstūris. Ģeometrijā kakti ir šķautņu savienošanās vietu raksturojošie kritēriji. Par vienkāršu kaktu sauc triju šķautņu veidotu daudzskaldņa virsotni, kur tikai caur divām no šķautnēm pastāv iespēja veidot daudzskaldņa atsevišķu skaldni. Savukārt par pārkaktiem var tikt dēvēti kakti, kur daudzskaldņa veidotajā virsotnē var satikties vairāk kā trīs šķautnes, tāpēc jebkuru pārkaktu var attiecīgi izteikt kā vienkāršu kaktu summu. Bez vienkāršiem kaktiem un pārkaktiem ir iespēja sastapt tādus terminus kā kūļkakts un nenoteikts kakts, kur kūļkakts apzīmē konusa virsotnes pārtapšanu konusa sāna virsmā un nenoteikts kakts apzīmē virsmu savienošanās virsotni, kura nav izsakāma ar šķautņu savienošanās vietu vai kūļkakta savienošanos telpas punktā.
Alesio Romanjoli
Sasniegumi
Milan
Daudzplakņu kakts
Kaktus var izteikt ar esošā kakta projekcijas laukumu pretskatā un kakta attālumu no projekcijas.
Virsotne no kakta atšķiras ar to, ka virsotne apzīmē skaldņu savienošanās vietu, savukārt kakts ir šķautņu un skaldņu attiecību raksturojošs lielums, kuru projekcijām var piemērot leņķiem raksturīgos lielumus.
Es neesmu neprātīgs
"Es neesmu neprātīgs" ir Laura Reinika dziesma. Dziesma iekļuva top 20 Latvijas Spices nr. 1 dziesmas 2003. gadā. Dziesma ir iekļauta Reinika 2. albumā Lidot savādāk. Vārdu autore ir Aija Strazdiņa, teksta autors Jānis Eglītis.
Kāpostu tīteņi
Kāpostu tīteņi ir kāpostu lapās satīts ēdiens, parasti iegarenā veidojumā kāpostu lapās ietin malto gaļu vai rīsus. Ēdiens ir raksturīgs Austrumeiropas un Centrāleiropas tautām. Arī Āzijas tautas gatavo līdzīgu ēdienu, bet tur vēl mēdz ietīt sēnes vai jūras veltes.
Jevgeņijs Čazovs
Jevgeņijs Čazovs (krievu: Евгений Иванович Чазов) bija Padomju Savienības un Krievijas kardiologs, medicīnas zinātņu doktors, profesors. PSRS Medicīnas zinātņu akadēmijas (1971) un PSRS Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis (1979). No 1982. līdz 1990. gadam bija PSKP Centrālkomitejas loceklis. PSRS Augstākās Padomes 9.—11. sasaukuma deputāts.
Sevišķi pazīstams kā padomju un Krievijas augstāko amatpersonu ārsts.
Dzīvesgājums
Piedzimis 1929. gada 10. jūnijā Ņižņijnovgorodā.
1953. gadā absolvēja Kijivas Medicīnas institūtu un iestājās Pirmā medicīnas institūta (Maskavā) Terapijas katedras ordinatūrā pie kardiologa Aleksandra Mjasņikova, kur aizstāvēja medicīnas zinātņu kandidāta disertāciju. Strādāja PSRS Medicīnas ZA Terapijas institūtā par jaunāko, pēc tam par vecāko zinātnisko darbinieku, vēlāk kļuva par institūta direktora vietnieku zinātniskajā darbā.
1963. gadā aizstāvēja zinātņu doktora disertāciju. No 1965. līdz 1967. gadam bija MZA Terapijas institūta direktors. No 1968. līdz 1986. gadam — PSRS Veselības ministra vietnieks un Kardioloģijas institūta (1967. gadā par to pārveidots Terapijas institūts) Neatliekamās kardioloģijas nodaļas vadītājs. No 1967. līdz 1986. gadam bija PSRS Veselības ministrijas IV Galvenās pārvaldes (nodrošināja valsts augstāko amatpersonu medicīnisko aprūpi) priekšnieks. 1976. gadā kļuva par jaunizveidotā MZA Vissavienības Kardioloģiskā zinātnes centra direktoru, šajā amatā palika arī Krievijas MZA laikā līdz 1997. gadam, 1997. gadā šis centrs tika pārveidots par Krievijas Federācijas Veselības ministrijas Kardioloģisko zinātniski rūpniecisko kompleksu, Čazovs kļuva par tā ģenerāldirektoru. 1987.—1990. gadā bija PSRS Veselības ministrs.
1970.—1980. gados Čazovs kopā ar amerikāņu kardiologu Bernardu Launu izveidoja kustību "Pasaules ārsti par kodolkara novēršanu", kurai 1985. gadā tika piešķirta Nobela miera prēmija.
Nomiris 2021. gada 12. novembrī Maskavā, apglabāts Novodevičjes kapsētā.
Zinātniskais darbs
Galvenie Čazova pētījumi veltīti trombozes ārstēšanai un miokarda infarkta novēršanai. Vairāk nekā 450 zinātnisko rakstu, tostarp 15 monogrāfiju, autors. Viņa vadībā aizstāvēti vairāk nekā 30 doktoru un 50 kandidātu disertāciju. Pasaules Veselības organizācijas ekspertu padomes loceklis. Viens no Maskavas Valsts universitātes Fundamentālās medicīnas fakultātes izveidotājiem. Medicīnas žurnāla "Terapeitiskais arhīvs" (Терапевтический архив) redaktors (1973—2017).
Ģimene
Pirmo reizi bija precējies ar Renatu Ļebedevu (1928—1999), no kuras piedzima meita Tatjana, kas kļuvusi par medicīnas zinātņu doktoru. Otro reizi bija precējies ar profilaktiskās medicīnas aizsācēju Padomju Savienībā Lidiju Germanovu (1934—2010), no kuras piedzima meita Irina, kas kļuvusi par kardiologu un Krievijas Zinātņu akadēmijas īsteno locekli. Ar trešo sievu Lidiju Žukovu Čazovs apprecējās 2010. gadā, bērnu šajā laulībā nebija.
Apbalvojumi un pagodinājumi
PSRS un Krievijas
Citu valstu
Valdheima (Saksija)
Valdheima ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Vidussaksijas apriņķī pie Cšopavas upes.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1198. gadā.
Jūto Sato
Jūto Sato (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Valdheima (Saksija)
Cilvēki
Valdheima ir tēlnieka Georga Kolbes (Georg Kolbe, 1877–1947) un anatoma Gothelda Fišera fon Valdheima (Gotthelf Fischer von Waldheim, 1771–1853) dzimtā pilsēta.
Smoļanas apgabals
Smoļanas apgabals (bg) ir apgabals Bulgārijas dienvidos, nosaukts tā administratīvā centra — Smoļanas — vārdā. Rietumos tas robežojas ar Blagojevgradas apgabalu, ziemeļrietumos ar Pazardžikas apgabalu, ziemeļos ar Plovdivas apgabalu, austrumos ar Kardžali apgabalu, bet dienvidos ar Grieķiju. Administratīvi sīkāk Smoļanas apgabals dalās 10 pašvaldībās. 2016. gadā Smoļanas apgabalā dzīvoja 109 tūkstoši iedzīvotāju. Lielākās pilsētas ir Smoļana, Devina, Čepelare, Madana, Dospata un Zlatograda.
Jūto Sato
Nacionālā izlase
!Kopā||1||0
Valdheima (Saksija)
Cilvēki
Valdheimā ieslodzījumā dažādos laikos bijuši gan nākamais rakstnieks Kārlis Majs (Karl May, 1842–1912), gan VDR politiķis Horsts Zindermanis (Horst Sindermann, 1915–1990).
Neitans Akē
Neitans Akē (nl, dzimis ) ir nīderlandiešu futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2023) Akē pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Manchester City F.C. un Nīderlandes futbola izlasi.
Sasniegumi
Chelsea
Manchester City
Individuālie sasniegumi
Zaida
Zaida ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Vidussaksijas apriņķī. Tā atrodas 24 kilometrus uz dienvidiem no Freibergas.
Inga Karamčakova
Inga Karamčakova (ru; dzimusi ) ir bijusī Krievijas brīvā stila cīkstone, četrkārtējā Eiropas čempione, Pasaules čempionātu medaļniece, Krievijas Nopelniem bagātā sporta meistare. .
Biogrāfija
Viņa dzimusi 1978. gada 29. aprīlī Hakasijas autonomā apgabala Azkizas rajonā, tagadējā Hakasijas Republikā, Ustjtaštipā, desmit bērnu ģimenē. Viņas māsas — Lidija, Nataļja, Tatjana un brālis Andrejs arī kļuva par slaveniem sportistiem. .
Viņa ir beigusi Hakasijas Valsts universitātes Vēstures un tiesību institūtu Abakanā. Krievijas nacionālajā izlasē — no 1995. līdz 2006. gadam. Viņa pārstāvēja Augstāko sporta meistarības skolu (ШВСМ, Abakana). Viņas treneris bija brālis Andrejs Karamčakovs.
Ervela
Ervela (en) ir 63 kilometrus gara Mersijas labā krasta pieteka Anglijas ziemeļos, pie Mančestras.
Iztece - pie Klividžeras, Lankašīrā. Pamatā tek dienvidu virzienā. Upe vēsturiski bijusi ievērojama transporta maģstrāle. Lejtecē tā būtiski pārveidota, izbūvējot Mančestras jūras kanālu. Upes krastos atrodas Salforda un Mančestra.
Beverlihilsas policists
Beverlihilsas policists (en) ir 1984. gada asa sižeta komēdija, kuras režisors ir Mārtins Brests. Galvenās lomas filmā atveido Edijs Mērfijs, Džadžs Reinholds, Džons Eštons, Liza Eilbahere un Ronijs Kokss. Filmas pirmizrāde notika Losandželosā. Filmai iznākuši divi turpinājumi: 1987. gada filma "Beverlihilsas policists 2" un 1994. gada filma "Beverlihilsas policists 3".
Brīvdomājošs Detroitas policists Aksels Foulijs sāk izmeklēt kādu slepkavību, kas saistīta ar pavisam atšķirīgās Beverlihilsas kultūru.
Holanns
Holanns var būt:
Alouette 1
Alouette 1 bija Kanādas pirmais pavadonis. Kanāda pēc PSRS un ASV kļuva par trešo valsti, kura pati izgatavojusi savu Zemes mākslīgo pavadoni. Tas palaists 1962. gadā un 10 gadus izmantots jonosfēras pētījumiem.
Pavadoni izgatavoja Kanādas Aizsardzības un pētījumu telekomunikāciju iestāde (Defence and Research Telecommunications Establishment, DRTE).
Kosmiskajā aparātā bija uzstādīts jonosfēras zondētājs, supergaro viļņu uztvērējs, enerģētisko daļiņu detektors un kosmiskā trokšņa eksperiments. Pavadonis tika stabilizēts, rotējot ar 1,4 apgriezieniem minūtē. Tajā nebija datu ierakstīšanas ierīces, tādēļ informācija tika ievākta tikai tad, kad pavadonis atradās virs zemes stacijām, dienā aptuveni 6 stundas.
1972. gadā pavadonis tika izslēgts.
Frenks Landžella
Frenks A. Landžella jaunākais (en, dzimis ) ir amerikāņu skatuves un ekrāna aktieris. Savas karjeras laikā saņēmis vairākus apbalvojumus, tai skaitā četras Tony balvas, Drama Desk Award balvu un Ekrāna aktieru ģildes balvu, kā arī nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai, BAFTA kino balvai, Emmy balvai un divām Zelta globusa balvām.
Par Ričarda Niksona lomu Rona Hauarda biogrāfiskajā filmā "Frosts pret Niksonu" nominēts 81. Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā". Par šo pašu lomu pirms tam saņēmis arī Tony balvu. Piedalījies arī tādās filmās kā Diary of a Mad Housewife (1970), "Divpadsmit krēsli" (The Twelve Chairs, 1970), "Drakula" (Dracula, 1979), Masters of the Universe (1987), Dave (1993), "Juniors" (Junior, 1994), "Lolita" (Lolita, 1997), "Devītie vārti" (1999), "Arlabunakti un visu labu" (2005), "Supermens atgriežas" (2006), Starting Out in the Evening (2007), "Kaste" (2009), "Volstrīta: Nauda nekad neguļ" (2010), "Mīla un noslēpumi" (All Good Things, 2010), "Nezināmais" (2011), Robot & Frank (2012), "Izvēles diena" (Draft Day, 2014), "Noass" (2014), "Kapteinis Fantastika" (2016) un The Trial of the Chicago 7 (2020).
Vilērbāna
Pēc 2012. gada datiem pilsētas teritorijā dzīvo 146 282 iedzīvotāji. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir divdesmit septītā lielākā Francijas pilsēta un Ronas-Alpu reģiona ceturtā lielākā pilsēta. Vilērbāna atrodas vidēji 181 metru virs jūras līmeņa.
Pilsētā dzimusi franču peldētāja Lora Manodū, Olimpisko spēļu medaļu ieguvēja.
Ko Itakura
Ko Itakura (ja, Itakura Kō, dzimis ) ir Japānas futbolists, spēlē aizsarga pozīcijā, pārtsāv Japānas futbola izlasi. Kopš 2022. gada Itakura spēlē Vācijas Bundeslīgas komandā Borussia Mönchengladbach.
Iepriekš pārstāvējis Japānas komandas Kawasaki Frontale un Vegalta Sendai, Anglijas komandu Manchester City, Nīderlandes komandu FC Groningen un Vācijas komandu Schalke 04.
Japānas futbola izlases rindās debitējis 2019. gadā. Pārstāvējis izlasi 2022. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Kawasaki Frontale
Vegalta Sendai
Schalke 04
Ļubova Volosova
Ļubova Volosova (ru; dzimusi ) ir Krievijas brīvā stila cīkstone, olimpiskās bronzas medaļas ieguvēja (2012), divkārtējā Eiropas čempione (2006, 2010), vairākkārtējā pasaules čempionātu medaļniece, Krievijas Nopelniem bagātā sporta meistare (2010), trīskārtējā Krievijas čempione (2006, 2007, 2011).
Biogrāfija
Ļubova Volosova dzimusi 1982. gada 16. augustā Krasnojarskas novada Taštipas ciemā. Ar cīņas sportu sāka nodarboties 1994. gadā 12 gadu vecumā. Viņas pirmais treneris bija Oļegs Sagatajevs. 1998. gadā Volosova iekļuva Krievijas jaunatnes, bet pēc tam arī pieaugušo izlases sastāvā. 1998. gadā viņā izpildīja Krievijas Sporta meistara, 2001. gadā Krievijas Starptautiskās klases sporta meistara normatīvu. Mācoties Angarskas olimpisko rezervju skolā, viņa uzvarēja Pasaules brīvās cīņas čempionātu kadetiem. No 2004. gada dzīvo un trenējas Ulanudē Krievijas Nopelniem bagātā trenera Andreja Buzina vadībā.
2012. gada 8. augustā olimpiskajās spēlēs Londonā Volosova cīņā par iekļūšanu finālā zaudēja ķīnietei Dzjinai Žuisjue. Tai pašā dienā, uzvarot polieti Evu Mihaliku viņa izcīnīja bronzas medaļu.
Pēc olimpiādes uz laiku atstāja lielo sportu, dzīvoja Ulanudē un nodarbojās biznesu un mācījās Burjatijas Valsts universitātes Juridiskajā fakultātē. No 2015. gada strādā OMON "Krečet" vienībā.
Gypsy Punks: Underdog World Strike
Gypsy Punks: Underdog World Strike ir trešais čigānu panka grupas Gogol Bordello studijas albums, to 2005. gadā izdeva SideOneDummy Records.
Citas dziesmas no tā paša laika un ierakstu sesijām parādās EP ierakstā East Infection.
Ricu Doans
Ricu Doans (ja, Dōan Ritsu, dzimis ) ir Japānas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, pārstāv Japānas futbola izlasi. Kopš 2022. gada Doans spēlē Vācijas Bundeslīgas komandā SC Freiburg.
Iepriekš Doans ir pārstāvējis Japānas komandu Gamba Osaka, Nīderlandes komandas FC Groningen un PSV Eindhoven, kā arī Vācijas komandu Arminia Bielefeld.
Japānas futbola izlases rindās debitējis 2018. gadā. Pārstāvējis izlasi 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs un 2022. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
PSV Eindhoven
Keleči Iheanačo
Keleči Promiss Iheanačo (ig, dzimis ) ir Nigērijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2021) Iheneačo pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Leicester City un Nigērijas futbola izlasi. Spēlējis 2018. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Manchester City
Augšmukti
Augšmukti ir ciems Vārkavas novada Rožkalnu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļos 10,0 km no pagasta centra Rimicāniem, 17,5 km no novada centra Vecvārkavas un 189,6 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V682 (Špoģi–Arendole–Vecvārkava–Sīļi), Dubnas upes kreisajā krastā.
Vasiļivka
Vasiļivka (uk) ir pilsēta Ukrainas dienvidaustrumos, Zaporižjas apgabalā, Vasiļivkas rajona centrs. Izvietojusies apgabala rietumdaļā Kahovkas ūdenskrātuves kreisajā krastā 58 km no apgabala centra Zaporižjas.
Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1788. gadā uz ģenerālmajoram Vasīlijam Popovam piederošās zemes kā kazaku sloboda. 19. gadsimta sākumā ciemā izveidoti cepļi un spirta brūži un 1831. gadā tas iecelts miesta statusā. 19. un 20. gadsimta sākumā Vasiļivka bija pagasta centrs. 1874. gadā miests savienots ar Lozovas—Sevastopoles dzelzceļu un izbūvēta stacija. 1938. gadā Vasiļivkai piešķirts pilsētciemata, bet 1957. gadā — pilsētas statuss. Mūsdienās vairāki metālapstrādes un mašīnbūves uzņēmumi, elevators. Dzelzceļa mezgls.
Filipe Sendeross
Šveices izlases sastāvā ir spēlējis trijos FIFA Pasaules kausos (2006., 2010. un 2014.), kā arī 2008. gada Eiropas čempionātā.
Senderosa vecāki ir imigranti. Viņa māte ir no Serbijas, bet tēvs — no Spānijas.
Sasniegumi
Arsenal
Individuālie sasniegumi
Jāņa dziesma
Jāņa dziesma ir populārāko Jāņu tautasdziesmu virkne Jāņa Cimzes apdarē, kas izdota dziesmu krājuma "Dziesmu rota" otrajā burtnīcā ar nosaukumu “Lauka puķes” 1872. gadā. Vēlāk dziesmu vija saukta arī par Līgo dziesmām vai Jāņu dziesmām.
Līgo meldijas sākotnēji harmonizētas vīru korim, bet to pievilcība slēpjas taisni jauktā kora atskaņojumā. Pirmās Cimzes Jāņu dziesmas motīvu Otrā pasaules kara laikā par signālu lietoja Madonas raidītājs.
Vēsture
No 1849. līdz 1881. gadam J. Cimze vadīja Vidzemes skolotāju semināru Valkā. Viņa apkopotā latviešu un cittautu dziesmu krājuma koriem “Dziesmu rota” pirmie divi sējumi iznāca 1872. gadā, no kuriem otrajā ("Lauka puķes") bija latviešu tautas dziesmu apdares korim, tostarp daudzu Vidzemes Jāņu dziesmu apdares vīru korim.
Cimzes Jāņu dziesmu apdares bija ietvertas Pirmo Vispārīgo latviešu Dziedāšanas svētku laicīgo dziesmu koncertā, bet jaukto koru izpildījumā 1880. gada II Vispārīgajos latviešu Dziedāšanas svētkos, tāpat arī vēlākajos Vispārējos latviešu Dziesmu un Deju svētkos līdz pat 1948. gadam.
Syncom
Syncom (no en — "sinhronais sakaru pavadonis") bija 1961. gadā sākta ASV sakaru pavadoņu programma, lai no ģeosinhronās orbītas nodrošinātu starpkontinentālus telesakarus. Programmu vadīja NASA, kosmiskos aparātus izgatavoja Hughes Space and Communications.
1963. gadā palaistais Syncom 2 kļuva par pasaulē pirmo ģeosinhrono sakaru pavadoni, bet 1964. gadā palaistais Syncom 3 kļuva par pasaulē pirmo ģeostacionāro sakaru pavadoni. Syncom 1 tika zaudēts pēc ievadīšanas ģeosinhronajā orbītā.
1980. gadā tika turpināta Syncom sērija ar daudz lielākiem pavadoņiem, kuru arī izgatavoja Hughes. Tie tika iznomāti ASV bruņotajiem spēkiem ar nosaukumu Leasat.
Imeretijas Karaliste
Teritorija
Vēsturiski Imeretijas Karaliste aizņēma Imeretijas novadu rietumu Gruzijā ar centru Kutaisi pilsētā. Dažādos laikos tā sevī iekļāvusi arī citus — Samches, Mingrelijas (Odiši), Gurijas, Abhāzijas un Svanetijas novadus un reģionus.
Vidējais posms (no 1555. gada)
Kopš 1555. gada miera līguma starp Persiju un Osmaņu Impēriju līdz 1804. gadam tā bija Osmaņu impērijas vasalis un maksāja meslus ar vergiem vai naudu un precēm. Šajā laikā tajā netrūka feodālu dumpju, ekonomikā lielu lomu spēlēja vergu tirdzniecība. Laikā, kad Imeretija bija vasaļvalsts, tās sastāvā esošās Samches, Mengrelijas un Gurijas, vēlāk arī Abhāzijas un Svanetijas kņazistes paziņoja par savu neatkarību no Imeretijas un izveidoja pašas savas valdības. Liela daļa šā laika tika patērēta karagājienos, mēģinot atkal pakļaut dumpīgās teritorijas. Persiešu un azerbaidžāņu tekstos reģiona nosaukums tolaik tika mainīts uz "baş açıq", kas burtiski nozīmē "bez šalles ap galvu".
Vēlais posms (no 1752. gada)
Tikai XVIII gadsimta otrajā pusē cars Solomons I spēja daudzmaz centralizēt valsti, kurā uz to laiku bija ap 100 prinču vien, nostiprināt baznīcas varu, kā arī aizliegt verdzību. Drīz dumpīgajiem provinču kņaziem un radiniekiem Solomonu izdevās gāzt, un viņam nācās griezties pēc palīdzības pie vietējā osmaņu turku garnizona, ko tie arī sniedza un atjaunoja viņa varu. Cenšoties apvienot Rietumgruziju, viņš 1757. gadā sakāva turkus, ar kuriem bija paspējis sastrīdēties, un noslēdza savienības līgumu ar Kartlijas valdnieku Irakliju II. Solomons I, tāpat kā vairāki viņa priekšgājēji, centās panākt reliģiski radniecīgās Krievijas atbalstu, taču tā sākotnēji izturējās piesardzīgi, nevēloties kaitināt Osmaņu Impēriju. Tomēr pēc kārtējā krievu-turku kara, kurā Krievijas ģenerālim Totlēbenam ar imeretiešu palīdzību izdevās ieņemt Imeretijas galvaspilsētu Kutaisi, Krievija kļuva drošāka. 1774. gada miera līgumā ar Osmaņu Impēriju tika ierakstīts, ka osmaņi atsakās no nodokļu ievākšanas Imeretijā un pārējā Gruzijā. 1783. gadā saskaņā ar Georgijevskas traktātu blakus esošās Kahetija un Kartlija nonāca Krievijas atkarībā. Pēc Solomona I nāves iekšējie konflikti atjaunojās. Vienā no tiem Krievija nostājās troņa pretendenta pusē, un 1804. gada 25. aprīlī Imeretijas karalis Solomons II bija spiests pieņemt Krievijas vasaļa statusu, no kura pie pirmās izdevības mēģināja atbrīvoties, bet 1810. gadā pēc pilnīgas Gruzijas sagrābšanas viņš tika arestēts. Viņam šai gadā vēl izdevās izbēgt no gūsta un sarīkot vēl vienu sacelšanos, bet tā vairs neko nedeva — viņš tika noņemts no troņa, un Imeretijas Karaliste kļuva par Krievijas Impērijas Imeretijas provinci.
Imeretijas nama galvas pēc 1815. gada
Tā kā Imeretijas Solomonam II nebija dēlu, viņš pasludināja par karali karaļa Dāvida II dēlu princi Konstantīnu un viņa vīriešu dzimuma vecākos pēcnācējus par Imeretijas Karalistes troņa mantiniekiem.
Pēc troņmantnieka prinča Konstantīna (III) nāves 1978. gadā izbeidzās šīs līnijas vīriešu pēcnācēji, un Imeretijas Bagratīdu nama vadība tika atdota princim Iraklijam Bagratīdam (1925–2013), prinča Grigola dēlam, Imeretijas karaļa Zālamana I (1752–1784) jaunākā brāļa prinča Bagrata vīriešu dzimuma pēcnācējam.
Alternatīvā vēsture
Gruzīnu mistiķis Giorgijs Iberioni paziņoja, ka Gruzijas un Latvijas vēsturisko reģionu Imeretijas un Imeras nosaukumi un vēsture ir savstarpēji saistīti un 1992. gadā veica izrakumus Latvijā, meklējot apstiprinājumus savām hipotēzēm. Izrakumus filmēja Juris Podnieks.
Kaoru Mitoma
Karou Mitoma (ja, Mitoma Kaoru, dzimis ) ir Japānas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, pārstāv Japānas futbola izlasi. Kopš 2021. gada Mitoma pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Brighton & Hove Albion.
Iepriekš Mitoma ir spēlējis Japānas komandā Kawasaki Frontale un Beļģijas komandā Royale Union Saint-Gilloise.
Termopasta
Termopasta ir siltumu vadošs (visbiežāk elektrību nevadošs) materiāls, kuru izmanto kā savienotāju starp dzesētāju un karstuma avotu (piemēram, augstas jaudas pusvadītājiem). Termopastas galvenā funkcija ir samazināt gaisa spraugas starp dzesētāju un karstuma avotu, tādējādi uzlabojot siltumatdevi. Atšķirībā no termolīmes, termopasta nesavieno dzesētāju ar karstuma avotu. Lai tos savienotu, izmanto mehāniskus fiksēšanas mehānismus (skrūves, skavas u.c.), tādējādi palielinot spiedienu, kā rezultātā termopasta noklāj visu karstuma avotu.
Sastāvs
Termopasta sastāv no polimerizējamas šķidruma matricas un elektrību izolējoša, bet siltumu vadoša pildījuma. Bieži izmantoti matricas materiāli ir epoksīdi, silikoni, uretāni un akrilāti, uz solventa bāzes ražotie materiāli, kausējamie materiāli un spiedienjutīgas līmlentas. Alumīnija oksīds, bora nitrīds, cinka oksīds un aizvien biežāk alumīnija nitrīds tiek izmantoti kā pildījums. Pildvielas sastāda 70 - 80% no termopastas kopējās masas.
Sudraba termisko savienojumu vadītspēja var būt no 3 līdz 8 W /(m · K) vai augstāka, un tie sastāv no mikronizētām sudraba daļiņām, kas iejauktas silikona / keramikas vidē. Uz metāla bāzes izgatavota termopasta var būt elektrību vadoša, ja tā nokļūst uz elektroniskajām mikroshēmām, pastāv risks tās sabojāt.
Visefektīvākās (un visdārgākās) pastas gandrīz pilnībā sastāv no šķidra metāla, to siltuma vadītspēja pārsniedz 13 W / (m · K). Šādas pastas ir visgrūtāk vienmērīgi izklāt. Šādas pastas satur galliju un, sakarā ar to, ka gallijs var saēst alumīniju, šādas pastas neizmanto alumīnija dzesētājiem.
Check Point
Check Point Software Technologies Ltd. ir Izraēlas datu drošības risinājumu uzņēmums. Tas ir dibināts 1993. gadā. Uzņēmuma galvenais birojs atrodas Telavivā.
Check Point akcijas tiek kotētas Nasdaq biržā (kods CHKP). Lielākie akcionāri 2022. gada februārī: Massachusetts Financial Services Company (5,63 %), MFS Investment Management KK (5,63 %), Harding Loevner L.P.  (3,73 %), Franklin Resources Inc  (3,05 %), Franklin Mutual Advisers, LLC (3,05 %).
Vēsture
Uzņēmumu Check Point 1993. gadā Izraēlas pilsētāRamatganā dibināja Gils Šveds, Mariuss Nahts un Šlomo Krāmers. 1994. gadā tika izlaists pirmais produkts FireWall-1 — ugunsmūris (stateful firewall), kas seko katram tīkla savienojumam un bloķē tās paketes, kuras neattiecas uz aktīvajiem savienojumiem. 1994. gadā tika noslēgts līgums par ugunsmūra piegādi Sun Microsystems izstrādājumiem. 1995. gadā tika iegūts piegādes līgums ar Hewlett-Packard; atvērts birojs Redwood City, Kalifornijā.
1996. gada jūnijā Check Point akcijas sāka kotēt NASDAQ biržā. 1998. gadā tika panākta vienošanās ar Somijas mobilo telefonu ražotāju Nokia, lai datortīklu drošības iekārtu operētājsistēmā IPSO iestrādātu ugunsmūra tehnoloģiju FireWall-1.
2002. gadā tika iegādāti 60 % uzņēmuma SofaWare Technologies kapitāldaļu. 2003. gadā tika nopirkts uzņēmums Zone Labs, kura galvenais produkts bija personālais ugunsmūris ZoneAlarm. 2006. gadā tika iegādāts uzņēmums Protect Data. 2006. gada beigās tika nopirkts ielaušanās novēršanas sistēmas izstrādātājs NFR security. 2009. gadā no Nokia tika nopirkta operētājsistēma IPSO, kuru Check Point apvienoja ar savu produktu Secure Platform, izveidojot operētājsistēmu GAiA.
2010. gadā tika iegādāts uzņēmums Liquid Machines. 2011. gadā tika nopirkts uzņēmums Dynasec. 2015. gada februārī tika iegādāts jaunuzņēmums Hyperwise, kas nodarbojās ar procesora līmeņa draudu aizsardzību. 2015. gada aprīlī tika nopirkts uzņēmums Lacoon Mobile Security, kas piedāvāja mobilo ierīču drošības risinājumus. 2018. gada oktobrī tika iegādāts uzņēmums Dome9. 2019. gada janvārī tika nopirkts uzņēmums ForceNock. Decembrī iegādāti uzņēmumi Cymplify un Protego Labs.
2020. gada septembrī tika nopirkts uzņēmums Odo Security. 2021. gada augustā tika iegādāts uzņēmums Avanan. 2021. gada 20. decembrī Check Point tika izņemts no Nasdaq-100 indeksa uzņēmumiem.
Džepa
Džepa var būt:
Nikita Lijcs
Nikita Lijcs (dzimis ) ir ūdens motosportists no Jūrmalas, kas samēra īsā laikā ir guvis ievērojamus panākumus ūdens motosportā. Sācis nodarboties ar ūdens motosportu 13 gadu vecumā, bet piecu gadu laikā ir kļuvis par divkārtēju Pasaules čempionu ūdens motosportā. 2010. gadā izcīnījis Pasaules čempionāta zelta medaļu jauniešu konkurencē JT-250 laivu klasē. 2013. gadā pieaugušo konkurencē izcīnījis Pasaules čempionāta zelta medaļu 8 stundu izturības braucienā "8h Endurance pneumatics". Brīvajā laikā nodarbojas ar motokrosu un spēlē hokeju.
Biogrāfija
Dzimis 1995. gadā, dzīvo Jūrmalā. Mācījies Jūrmalas Jaundubultu vidusskolā. Ar ūdens motosportu nodarbojas kopš 2008. gada un ir startējis laivu klasēs JT-250, T-550, Endurance pneumatics, Formula 4s, pārstāvot klubu "Jurmala Racing team". 2013.gadā paralēli startē Formula 1 komandas "MAD-CROC Baba racing team" sastāvā kopā ar divkārtējo Pasaules čempionu somu Sami Selio, braucot Formula 4 laivu klasē.
Sasniegumi
2010. gadā 1. vieta Pasaules čempionātā jauniešu JT-250 laivu klasē, ka arī 2.vieta Eiropas čempionātā, 2.vieta Baltijas un 3.vieta Latvijas čempionāta kopvērtējumā JT-250 laivu klasē. 2011. gadā ieguva 4.vietu Pasaules čempionāta jauniešu JT-250 klasē, 3. vietu Eiropas čempionātā, 7. vietu Baltijas un 3.vietu Latvijas čempionāta kopvērtējumā JT-250 klasē. 2012. gadā izcīnīta 5.vieta Pasaules čempionāta kopvērtējumā, 5.vieta Eiropas čempionātā, 9.vieta ADAC Motorboot Masters kopvērtējumā, 2.vieta Baltijas čempionātā un 2.vieta Latvijas čempionāta kopvērtējum. 2013. gadā izcīnīja 1. vietu Pasaules čempionātā 8h Endurance Pnaeumatics, 4.vietu Pasaules čempionāta kopvērtējumā Formula 4s klasē, 4.vietu Eiropas čempionātā, 3.vietu ADAC Motorboot Masters kopvērtējumā, 4.vietu Europhin Trophy Formula 4s un 2.vietu Latvijas čempionāta kopvērtējumā Formula 4s laivu klasē.
Austrijas agrene
Austrijas agrene (Sarcoscypha austriaca) ir Latvijā bieža neliela agreņu ģints sēne, kura pieder pie pirmajām pavasara sēnēm.
Austrijas agrene aug uz trūdošas, parasti lapu koku koksnes mitrā vidē. Viedokļi par tās ēdamību svārstās no svaigi ēdamas, bet bezgaršīgas līdz neēdamai un aizdomīgai. Suga viegli atšķirama no citu ģinšu sēnēm pēc tās iekšpusē koši sarkanā kausveida augļķermeņa, taču ar aci nav atšķirama no daudzām citām agreņu sugām, tai skaitā no košās agrenes, ar kuru tā tikusi bieži jaukta Latvijas un Eiropas avotos.
Taksonomija
Pirmais sugu 1884. gadā aprakstīja austriešu mikologs Ginters Beks, un tai tika piešķirts zinātniskais nosaukums Peziza austriaca. 1907. gadā franču mikologs Žans Luī Emīls Budjē pārvietoja to uz agreņu (Sarcoscypha) ģinti ar pašreizējo zinātnisko nosaukumu Sarcoscypha austriaca.
1997. gadā ģenētisku pētījumu rezultātā tika noteiktas atšķirības starp dažādām līdz tam bieži nepareizi noteiktām ģints sugām.
Izplatība
Koksnes saprotrofs (ksilotrofs), aug mitros lapu koku un jauktos mežos, kā arī krūmājos uz zemē esošiem lapu koksnes gabaliem, ieskaitot nelielus zariņus. Viduseiropā par galvenajām ar šo sugu saistītajām koku ģintīm uzskata alkšņus, vītolus, kļavas, robīnijas, citi avoti piemin arī bērzus un lazdas. Latvijā parastais augšanas periods — no februāra līdz maijam, taču piemērotos laika apstākļos var augt visu gadu, lai gan rudenī augušie eksemplāri parasti ir mazāki. Reizēm sāk augšanu rudenī, pārziemo un turpina attīstību slapjā pavasarī, aktīvais augļķermeņu dzīves laiks ir ap mēnesi. Galvenais priekšnoteikums augļķermeņu attīstībai ir ilgstošs mitruma periods, sausumā sažūst. Pa vienai vai nelielās ciešās grupās. Parasti sārmainās (kaļķainās) augsnēs.
Suga plaši izplatīta Eiropas un austrumu Ziemeļamerikas mērenajos, subtropu un vēsajos reģionos, ir fiksēti daži atradumi Āzijā.
Līdzīgas sugas
Košā agrene atšķiras no Austrijas agrenes un S. jurana ar izteiktāk robotu kausa maliņu. Austrijas agrenes mikroskopiskā īpatnība ir tās savstarpēji savirpinātie matiņi uz kausa ārmalas, kamēr košajai agrenei tie ir taisni vai vismaz neveido cilpas, S. jurana — taisni līdz viļņoti. Austrijas agrenes sporas galos ar izteiktāku sedlveida ieliekumu nekā košajai agrenei, kurai šāda ieliekuma nav vai tas ir neliels. Krāsa parasti visām sugām ir līdzīga. Lielu nozīmi sugas aptuvenā noteikšanā bez mikroskopa spēlē ģeogrāfija un substrāta koksnes suga — piemēram, uz alkšņiem aug gandrīz tikai Austrijas agrene.
Vidēji košā agrene ir nedaudz tumšāka un mazāka par Austrijas agreni, taču šo sugu izmēru un krāsas robežas pārklājas un tādēļ drošai identifikācijai nav lietojamas.
No ēdamības viedokļa, būtiskas nozīmes dažādu agreņu sajaukšanai nav.
Nedaudz līdzīga ir pavasarī augošā garkāta agrenīte (Microstoma protractum), kuras kausiņi ir mazāki un atrodas uz gara tieva kātiņa, cepurītes ārmala oranža un gluda. Rudeņos uz augsnes (ne uz koksnes) aug pēc formas līdzīgā zeltainā aleirija (Aleuria aurantia), kuras iekšpuse zeltaini oranža un nav kātiņa.
Lietošana
Agreņu bezgaršīgums un nelielie izmēri daudziem avotiem liek tās novērtēt kā pārtikā nenozīmīgas vai neēdamas. Pie tam Austrijas agreni pēc dažiem avotiem var ēst pat svaigā veidā, lai gan daļa avotu to vērtē kā neēdamu vai aizdomīgu. Sagatavojot agrenes pārtikai, tiek ieteikts pielietot garšas piedevas.
Agrenes gan atsevišķi, gan kopā ar to koksnes substrātu un sūnām, vēsturiski izmantotas galda dekorēšanai.
Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — augstlēkšana vīriešiem
Augstlēkšana vīriešiem bija viena no 23 disciplīnām, kas tika aizvadīta vieglatlētikas sacensību ietvaros 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē. Sacensības notika 1900. gada 15. jūlijā Kruakatelānā, Buloņas meža teritorijā. Tajās startēja 8 sportisti no septiņām valstīm.
Sportistu izejas augstums sacensībās bija 1.50 metri. Kad uzvarētājs bija palicis viens, viņš varēja izvēlēties augstumu kurā leks.
Zelta medaļu ar rezultātu 1.90 metri ieguva ASV sportists Ērvings Baksters. Sudraba medaļu, ar rezultātu 1.78 metri, izcīnīja Lielbritānijas sportists Patriks Līhijs. Savukārt bronzas medaļu ieguva Ungārijas sportists Lajošs Genči. Viņa rezultāts bija 1.75 metri.
Zelta medaļas ieguvējs Ērvings Baksters, ar rezultātu 1.90 metri, uzstādīja jaunu olimpisko rekordu šajā disciplīnā.
Pirmoreiz augstlēkšanas sacensībās olimpiskajās spēlēs bija pārstāvēta Francija, Lielbritānija, Norvēģija un Ungārija.
Rekordi
(*) — neoficiālais pasaules rekords
Pārstāvētās valstis un sportisti
Augstlēkšanas sacensībās startēja 8 sportisti no 7 valstīm. Francija, Lielbritānija, Norvēģija un Ungārija pirmo reizi bija pārsrāvētas augstlēkšanas sacensībās.
Iekavās norādīts startējošo sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Beverlihilsas policists 2
Aksels Foulijs atkal apvienojas ar Beverlihilsas detektīviem Billiju Rouzvudu un Džonu Tagartu, lai apturētu bandu, kas nodarbojas ar laupīšanām un ieroču kontrabandu.
Šuba
Šuba var būt:
Cukasa Umesaki
Cukasa Umesaki (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Lidija Karamčakova
Lidija Karamčakova (ru; dzimusi ) ir sportistes karjeru beigusi Krievijas brīvā stila cīkstone, Eiropas čempione, Āzijas spēļu medaļniece, Krievijas Starptautiskās klases sporta meistare, un trenere, Krievijas Nopelniem bagātā trenere.
Biogrāfija
Lidija Karamčakova dzimusi 1968. gada 17. februārī Hakasijas autonomā apgabala, tagadējā Hakasijas Republikā, desmit bērnu ģimenē. Viņas māsas - Inga, Nataļja, Tatjana un brālis Andrejs arī kļuva par slaveniem sportistiem.
1995. gadā viņa beidza Krasnojarskas Valsts universitātes Juridisko fakultāti. Studiju laikā, 1990. gadā viņa sāka nodarboties ar brīvo cīņu pie treneriem Viktora Raikova un Valērija Aļeksejeva.
Lidija Karamčakova ir Krievijas divkārtējā čempione (1996, 1997) un daudzkārtējā Krievijas čempionātu medaļniece, daudzkārtējā Krievijas kausa ieguvējs, Eiropas čempione (2000) un Eiropas čempionāta medaļniece (1997), trīs pasaules čempionātu dalībniece, daudzkārtēja starptautisko turnīru uzvarētāja un medaļniece, 2004. gada Atēnu olimpisko spēļu dalībniece (7.vieta). No 1996. līdz 2001. gadam Krievijas izlases komandas dalībniece. No 2002. līdz 2004. gadam pārstāvēja Tadžikistānu, no kuras piedalījās 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
2009. gadā beigusi Sibīrijas Federālās universitātes Fiziskās kultūras un sporta fakultāti. Pašlaik viņš strādā par treneri un skolotāju Krasnojarskas jaunatnes sporta skolā un D. G. Mindiašvili cīņas akadēmijā. Viņa ir Krasnojarskas novada kadetu un junioru sieviešu komandas vecākā trenere.
Ika (upe)
Ika (ru, tt, ba) ir upe Krievijā, Kamas kreisā krasta pieteka. Upe savu tecējumu sāk Bulgumas–Belebejevskas augstienē, Baškortostānā. Tālāk tā ir Baškortostānas un Orenburgas apgabala robežupe, pēc tam Baškortostānas un Tatarstānas robežupe un visbeidzot ietek Nižņekamskas rezervuārā, Tatarstānas teritorijā. Upes garums ir 571 km. Ikas baseina platība ir 18 100 km². Lielākā apdzīvotā vieta upes krastos ir Oktjabrska.
Beverlihilsas policists 3
Beverlihilsas policists 3 (en) ir 1994. gada asa sižeta komēdija, kuras režisors ir Džons Lendiss. Galvenās lomas filmā atveido Edijs Mērfijs, Džadžs Reinholds, Hektors Elizondo un Terēze Rendla. Filmas pirmizrāde notika. Filma ir turpinājum 1984. gada filmai "Beverlihilsas policists" un 1987. gada filmai "Beverlihilsas policists 2".
Aksels Foulijs izmeklē lietu par auto zagļu bandu un saskaras ar kādu vēl nopietnāku lietu: tie paši vīri, kuri nošāva Aksela priekšnieku, Losandželosas atrakciju parkā nodarbojas ar viltotas naudas lietām.
Salomons Rondons
Salomons Rondons (es, dzimis ) ir Venecuēlas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2022) Rondons pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Everton un Venecuēlas futbola izlasi.
A Momentary Lapse of Reason
A Momentary Lapse of Reason ir trīspadsmitais britu progresīvā roka grupas Pink Floyd studijas albums. Tas bija pirmais albums bez grupas bijušā līdera Rodžera Votersa dalības. Ieraksta laikā grupas dalībnieki oficiāli bija tikai divi: Deivids Gilmors un Niks Meisons, taču visi ieraksti (dažos Meisons pat nepiedalās) tapuši ar daudzu studijas mūziķu palīdzību. Dažu kompozīciju ierakstīšanā piedalījies arī Riks Raits, taču juridisku iemeslu dēļ no 1980. līdz 1990. gadam viņš oficiāli nebija grupas dalībnieks. Tāpat kā grupas iepriekšējais albums The Final Cut bieži tiek dēvēts par Rodžera Votersa soloalbumu, šis albums pamatā ir Deivida Gilmora albums — viņš reiz teicis, ka plānojis šo albumu izdot kā savu trešo soloalbumu, taču beigās nolēmis tomēr to izdot kā Pink Floyd albumu, lai pierādītu, ka grupa var iztikt arī bez Votersa.
Ne kritiķu, ne klausītāju vidū šis albums neiekaroja simpātijas, lai arī tas nokļuva gan amerikāņu, gan angļu pirktāko ierakstu topa trešajā vietā. Bieži šis albums dēvēts arī par grupas karjeras lielāko neveiksmi, parasti pamatojoties uz skanējumu, kas atšķirībā no klasiskās Pink Floyd ģitāras un elektroērģeļu saspēles, šoreiz ir veidots uz elektronisko instrumentu pamata.
Šis ir arī pirmais grupas albums, kurš jau sākotnēji izdots CD formātā.
Skaņdarbu Saraksts
Visas dziesmas iedziedājis Deivids Gilmors, izņemot, kur minēts.
Ivanovice pie Hanas
Ivanovice pie Hanas (cz) ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Viškovas apriņķī. Pilsētā atrodas renesanses stila pils.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1183. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Junja Ito
Junja Ito (ja, Itō Jun'ya, dzimis ) ir Japānas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, pārstāv Japānas futbola izlasi. Kopš 2022. gada Ito spēlē Francijas 1. līgas komandā Reims.
Iepriekš Ito ir spēlējis Japānas komandās Ventforet Kofu un Kashiwa Reysol, kā arī Beļģijas komandā Genk.
Japānas futbola izlases rindās debitējis 2017. gadā. Piedalījies 2022. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Genk
Kārlis Šuba
Kārlis Šuba ( — 1942. gada 5. janvāris) bija latviešu politiķis. Bijis nedemokrātiski ievēlētās Tautas Saeimas prezidija loceklis.
Biogrāfija
Kārlis Šuba piedzima Mežmuižas pagastā. 1929. gadā apmeklējis Padomju Savienību, tajā pašā gadā kļuva par Latvijas Komunistiskās partijas (LKP) biedru. Par darbību LKP divas reizes apcietināts — pirmoreiz no 1929. līdz 1931., otrreiz no 1935. līdz 1939. gadam.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā kļuva par nedemokrātiski ievēlētās Tautas Saeimas deputātu un prezidija locekli. Tāpat kļuva par LKP Jelgavas nodaļas pirmo sekretāru.
Otrā pasaules kara laikā Sarkanās armijas 201. Latviešu strēlnieku divīzijas sapieru bataljona komisārs, Maskavas kauju laikā 1942. gada 5. janvārī kritis gūstā, sadedzināts Redkinas sādžā.
Tonijs Levins
Entonijs Fredriks "Tonijs" Levins (en; dzimis ) ir amerikāņu progresīvā roka mūziķis, specializējies basģitāras, Chapman Stick un kontrabasa spēlēšanā (lai arī viņš arī dzied un spēlē sintezatoru).
Levins ir vislabāk zināms pēc viņa darba grupā King Crimson un kopā ar Pīteru Geibrielu. Viņš ir bijis arī grupas Liquid Tension Experiment dalībnieks, tāpat ir spēlējis King Crimson blakusprojektos Bruford Levin Upper Extremities, ProjeKct One un ProjeKct Four un pašlaik ir savas izvedotās grupas Stick Men līderis.
Kotora
Kotora (cnr) ir pilsēta Melnkalnes dienvidrietumos, netālu no Adrijas jūras. 2011. gadā pilsētā dzīvoja 12,6 tūkstoši iedzīvotāju.
Indianapolis 500
Indianapolisas 500 jūdžu sacīkstes (en; saīsinājumā Indy 500) ir ikgadējas autošosejas sacensības, kas tiek rīkotas Indianapolis Motor Speedway trasē pie Indianapolisas pilsētas Indiānas štatā ASV. Sacīkstes parasti tiek rīkotas maija pēdējās brīvdienās, nedēļas nogalē pirms Piemiņas dienas ASV. Kopš 1996. gada sacīkstes ir viens no IndyCar Series čempionāta posmiem.
Pirmais Indianapolis 500 tika aizvadīts 1911. gadā. Kopš tā laika sacīkstes ir notikušas ik gadu, izņemot 1917. un 1918. gada sacensības, kas tika atceltas Pirmā pasaules kara dēļ un sacīkstes no 1942. līdz 1945. gadam, kad tās atcēla Otrā pasaules kara dēļ. Visvairāk uzvaru — četras — Indianapolis 500 ir izcīnījuši braucēji E. Dž. Foits, Els Ansers, Riks Mīrss un Elju Kastrunevess.
Indianapolisas 500 jūdžu sacīkstes tiek uzskatītas par vienām no prestižākajām sacensībām autosportā un līdz ar un Lemānas 24 stundu sacīkstēm ir daļa no neoficiālā «autosporta trīskāršā kroņa».
Marks Peitī
Marks Lorenss Peitī (Mark Laurence Pathy, dzimis 1969. gada jūlijs) ir Kanādas uzņēmējs, filantrops. 2022. gadā Peitī kā kosmiskais tūrists veica kosmisko lidojumu ar kosmosa kuģi Ax-1.
Dzīves sākums un izglītība
Marks Peitī piedzima 1969. gada jūlijā. Viņa māte Konstance dzimusi Nīderlandē. Tēvs Lorenss Peitī dzimis Ēģiptē ungāru vecākiem un ir bijušā Kanādas premjerministra Pola Mārtina tuvs draugs un bijušais biznesa partneris.
Peitī uzauga Monreālā un mācījās Selwyn House School, kur starp klasesbiedriem bija nākamais politiķis Gregs Fērguss un uzņēmēji Vinčenzo Guco un Maikls Penners. 1993. gadā viņš Toronto Universitātē ieguva bakalaura grādu, un 1998. gadā INSEAD ieguva maģistra grādu.
Uzņēmējdarbība un filantropija
Peitī strādāja reklāmas nozarē Toronto.
1999. gadā viņš pārgāja darbā beramkravu kuģniecības uzņēmumā Fednav International Ltd., kur bija valdes priekšsēdētājs un direktors, kā arī tā mātes uzņēmuma Fednav Ltd. priekšsēdētājs, līdzdirektors un direktors.
Peitī ģimenes fondam (Pathy Family Foundation), ko viņš vada kā sekretārs, ir vairāk nekā 252 miljonu Kanādas dolāru vērti aktīvi (2018. gadā). Marks Peitī un viņa sieva Džesika veica līdzekļu vākšanas kampaņu Monreālas Ebreju galvenās slimnīcas fondam, kas sasniedza 5,5 miljonus dolāru. Viņš ir arī Dans la Rue un Monreālas Bērnu slimnīcas fonda valdes un izpildkomitejas loceklis.
Kosmiskais lidojums
2021. gada 26. janvārī Hjūstonā bāzētais uzņēmums Axiom Space paziņoja, ka Marks Peitī dosies uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS) ASV uzņēmuma SpaceX kosmosa kuģa Crew Dragon misijas Ax-1 (Axiom Mission 1) četru cilvēku daudznacionālās apkalpes sastāvā.
Marka Peitī kosmiskais lidojums sākās 2022. gada 8. aprīlī, esot kosmosa kuģa Endeavour misijas speciālistam misijā Ax-1. Kopā ar viņu kosmosā devās Maikls Lopess-Alegrija (komandieris), Lerijs Konors un Eitans Stibe. Šī bija pirmā pilnībā privātā apkalpe, kas apmeklējusi SKS. Nolaižamais aparāts uz Zemes atgriezās 25. aprīlī, kosmosā pavadot 17 dienas.
Kosmisko lidojumu kopsavilkums:
Amerikāņu sapnis
Amerikāņu sapnis (en) ir 2006. gada komēdija, kuras režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Pols Veics. Galvenās lomas filmā atveido Hjū Grānts, Deniss Kveids, Mārsija Geja Hārdena, Vilems Defo un Mendija Mūra. Filmas pirmizrāde notika.
American Dreamz ir ļoti populārs televīzijas dziedāšanas konkurss, kura jaunā sezona pievērsusi visas valsts uzmanību, jo spēcīgu konkurenci viens otram sagādā jauna Vidējo Rietumu meitene un šovu dziesmas mīlošs jaunietis no Orindžas apgabala.
Puravi
Puravi (Allium ampeloprasum var. porrum) ir savvaļas puravu pasuga, amariļļu dzimtas lakstaugi. Puravi agrāk tika izdalīta kā atsevišķa suga, un to zinātniskais nosaukums bija Allium porrum. Puravi plaši tiek kultivēti un izmantoti kulinārijā. Saskaņā ar Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas (FAO) datiem, visvairāk puravi tiek izaudzēti Indonēzijā, Turcijā, Beļģijā un Francijā.
Puravi ir viens no Velsas nacionālajiem simboliem.
Oļi (Aronas pagasts)
Oļi ir ciems Madonas novada Aronas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V856. Cauri ciemam tek Jole.
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Oļu muižas (Ohlenhof) centru.
Agridžento brīvais pašvaldību konsorcijs
Agridžento brīvais pašvaldību konsorcijs (it) ir Itālijas provinces līmeņa administratīvā iedalījuma vienība valsts dienvidrietumos, Sicīlijas autonomajā reģionā. Izvietojies salas dienvidrietumos Vidusjūras krastā pie Sicīlijas šauruma, administratīvi tajā ietilpa Pelāgu salas. Konsorcija lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Agridžento, citas lielākās pilsētas — Šaka, Likata, Kanikati un Favāra. Izveidots 2015. gada 4. augustā, par pašvaldību konsorciju reorganizējot Agridžento provinci.
Priekšpilsēta (filma)
"Priekšpilsēta" (en) ir 1990. gada šausmu komēdija, kuras režisors ir Džo Dante. Galvenās lomas filmā atveido Toms Henkss, Brūss Derns, Kerija Fišere, Riks Dukomuns un Korijs Feldmans. Filmas pirmizrāde notika.
Kāds piepilsētas iedzīvotājs un viņa kaimiņi ir pārliecināti, ka ģimene, kas tikko ievākusies viņu rajonā, pieder slepenam sātaniskam kultam.
Augustavas guberņa
Augustavas guberņa bija Krievijas impērijas guberņa (1837-1867), kurā ietilpa mūsdienu Lietuvas dienvidrietumu daļa un Polijas ziemeļaustrumu daļa. Guberņas centrs bija Suvalki.
Vēsture
Pēc Polijas-Lietuvas kopvalsts trešās dalīšanas 1795. gadā daļa no Žemaitijas kunigaitijas un Traķu vaivadijas Nemunas kreisajā krastā nonāca Prūsijas karalistes sastāvā. Pēc Prūsijas sakāves Napoleona karu laikā 1806. gadā to pievienoja Varšavas hercogistes Lomžas departamentam (1806–1815).
Pēc uzvaras 1812. gada karā šo zemi iekļāva Polijas teritorijā izveidotajā Krievijas impērijas vasaļvalsts t.s. Kongresa Polijas Augustavas vaivadijas sastāvā (1816—1837). Pēc Novembra sacelšanās apspiešanas tika izveidota Augustavas guberņa.
Ekvatoriālās Gvinejas administratīvais iedalījums
Ekvatoriālās Gvinejas administratīvo iedalījumu veido 8 provinces. Provinces sīkāk iedalās 32 municipalitātēs.
Augustavas guberņa
Robežas
Augustavas guberņa rietumos robežojās ar Austrumprūsijas provinci, ziemeļos ar Kauņas guberņu, austrumos ar Viļņas guberņu, dienvidaustrumos ar Grodņas guberņu, dienvidrietumos ar Plockas guberņu.
Etniskā struktūra
Augustavas guberņas ziemeļu daļā iedzīvotāju lielākā daļa bija lietuvieši, bet dienvidu daļā poļi un baltkrievi.
Anna Kočukova
Anna Kočukova (ru; dzimusi ) ir Krievijas FIDE meistare šahā (2015).
Biogrāfija
Borisogļebskas šaha skolas audzēkne. Pārstāvējusi Krieviju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielāko panākumu guvusi 2015. gadā, kad uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U14 vecuma grupā. Par šo panākumu ieguvusi FIDE meistares (FM) nosaukumu. 2017. gadā uzvarējusi Krievijas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U17 vecuma grupā.
Par puiku
Par puiku (en) ir 2006. gada romantiska komēdija, kas balstīta uz Nika Hornbija tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisori un vieni no scenārija autoriem ir Pols Veics un Kriss Veics. Galvenās lomas filmā atveido Hjū Grānts, Toni Kolete, Reičela Vaisa un Nikolass Holts. Filmas pirmizrāde notika Lielbritānijā.
Vills Frīmans ir cinisks un nenobriedis vīrietis. Markuss Brūers ir jauns pusaudzis, kurš dzīvo kopā ar māti un neiederas starp saviem skolasbiedriem. Kādu dienu abi nejauši iepazīstas un sadraudzējas, kā rezultātā Villa dzīve sāk mainīties uz labāko pusi.
Endijs Serkiss
Endrū Klements Serkiss (en, dzimis ) ir angļu aktieris un kinorežisors. Atpazīstamību ieguvis ar kustību atveides lomām, kas sevī ietver aktierspēli, animāciju un balss tēlojumu, tādiem datora radītiem tēliem kā Golums filmu triloģijā "Gredzenu pavēlnieks" (2001—2003) un filmā "Hobits: Negaidīts ceļojums" (2012), Karalis Kongs tāda paša nosaukuma 2005. gada filmā, Cēzars 2010. gadu filmu sērijā "Pērtiķu planēta" (2011—17), Kapteinis Hedoks un sers Frensiss Hedoks Stīvena Spīlberga filmā "Tintiņa piedzīvojumi" (2011), un virsvadītājs Snouks "Zvaigžņu karu" filmu sērijas filmās Spēks mostas" (2015) un "Pēdējie džedi" (2017). 2019. gadā viņš atveidos Balū tēla lomu paša režisētajā filmā "Mauglis".
Serkisa atveidotie animētie tēli ir ieguvuši pozitīvas kritiķu atsauksmes. Viņš ir saņēmis Empire balvu, un divas Saturna balvas par datora radīto personāžu tēlojumu. Serkiss saņēma Zelta globusa balvas nomināciju par sērijveida slepkavas Jana Bredija tēlojumu britu televīzijas filmā "Longforda" (Longford, 2006) un tika nominēts BAFTA kino balvai par jaunā viļņa un pankroka mūziķa Jana Djurija lomu biogrāfiskajā filmā Sex & Drugs & Rock & Roll (2010).