cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nigeria EduSat-1
Lidojuma gaita
Nigeria EduSat-1 tika palaists 21:07:38 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 v1.2 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas kravas kuģa SpaceX CRS-11 hermētiskajā nodalījumā kopā ar citiem  nanopavadoņiem TOKI, GhanaSat-1, Mazaalai un BRAC Onnesha. Kravas kuģis SKS sasniedza 5. jūnijā. Nigeria EduSat-1 palaists orbītā brīvā lidojumā 7. jūlijā 09:10 UTC no nanopavadoņu palaišanas iekārtas J-SSOD Nr. 7 reizē ar pavadoni GhanaSat-1.
Misstolbovoja
Vēsture
1934. gadā Bakana līča dienvidu krastā uzbūvēja stacijas ēku, bet izvēlētā vieta izrādījās neveiksmīga meteoroloģisko novērojumu veikšanai. 1935. gadā staciju pārcēla 3 km tālāk uz Stolbovoja ragu. Stacija ierīkota kā Matočkinšaras polārstacijas filiāle — novērošanas postenis (vienlaikus ar otru filiāli — Misvihodnoju pie austrumu ieejas), lai nodrošinātu reprezentatīvākus datus kuģošanas nodrošināšanai jūrasšaurumā. 2. Pasaules kara laikā līdzās polārstacijai tika ierīkota krasta apsardzes artilērijas baterija. Pēc Matočkinšaras slēgšanas Misstolbovoja kādu laiku darbojās kā patstāvīga stacija. Stacija slēgta 1957. gadā pēc kodolieroču izmēģinājumu poligona ierīkošanas.
2020. gads kosmonautikā
Vispārēji
2020. gada galvenais notikums bija koronavīrusa slimības COVID-19 pandēmija, kas skāra visas cilvēces darbības jomas, to skaitā arī kosmonautiku. Valstīs ieviestie dažādie karantīnas pasākumi noveda pie vairāku ražošanas un izmēģinājumu centru pagaidu slēgšanas vai darba maiņu samazināšanas. Tas ietekmēja daudzus kosmiskos projektus, un daudzu kosmisko aparātu starti tika atlikti.
2020. gadā tika palaisti vairāku valstu pirmie Zemes mākslīgie pavadoņi:
Kosmiskie nesēji
2020. gadā pirmo lidojumu veica vairākas jaunas nesējraķetes un to modifikācijas:
ASV uzņēmums SpaceX veica pilnībā atkārtoti izmantojamā divpakāpju nesēja Starship prototipu trīs atmosfēras izmēģinājumu lidojumus.
2020. gadā pēdējo lidojumu veica Japānas raķete H-IIB.
Mēness pētniecība
23. novembrī tika palaista Ķīnas zonde Changˈe 5, kas 1. decembrī nosēdās uz Mēness virsmas un ievāca grunts paraugus, to skaitā no līdz 2 metru dziļa urbuma. 16. decembrī tās atgriešanās kapsula nolaidās uz Zemes. Ķīna kļuva par trešo valsti pēc ASV un PSRS, kas ieguvusi paraugus no Mēness. Savukārt Changˈe 5 orbitālais aparāts tika novirzīts uz Zemes — Mēness Lagranža punktu L1.
Starpplanētu zondes
10. februārī tika palaists NASA Saules izpētes aparāts Solar Orbiter. Parker Solar Probe, kas tika palaista 2018. gadā, samazināja minimālo attālumu līdz Saulei vēl līdz 14,2 miljoniem km.
Jūlijā bija Marsa lidojumu optimālais logs, un uz šo planētu tika palaistas trīs misijas: Apvienoto Arābu Emirātu Al Amal (orbitālais aparāts), Ķīnas Tianwen 1 (orbitālais aparāts, nolaižamais aparāts un visurgājējs) un NASA Mars 2020 (visurgājējs Perseverance un helikopters Ingenuity).
NASA zonde OSIRIS-REx oktobrī uz īsu brīdi nolaidās uz asteroīda 101955 Bennu un savāca iežu paraugus. Japānas JAXA zondes Hayabusa2 kapsula 5. decembrī nolaidās uz Zemes ar asteroīda 162173 Rjūgū iežu paraugiem.
Kosmiskās observatorijas
Decembrī Ķīna palaida gravitācijas viļņu avotu pētniecības pavadoņus Xiaoji (GECAM A) un Xiaomu (GECAM B).
Pilotējamie lidojumi
SpaceX veica divus pilotējamus kosmosa kuģa Crew Dragon lidojumus (Demo-2 un Crew-1), tādējādi ASV pārtrauca apkalpju nogādāšanas uz SKS atkarību no Krievijas, kas sākās, kad 2011. gadā tika pārtraukta Space Shuttle programma.
Maijā Ķīnas izmēģināja kosmosa kuģa prototipu Xinyidai Zairen Feichuan Shiyan Chuan, kas būtu spējīgs lidojumiem uz Mēnesi.
Decembrī notika kravas kuģa Cargo Dragon, kas izstrādāts uz SpaceX Crew Dragon bāzes, pirmais lidojums CRS-21.
Artūrs Zēbergs
Dzīvesgājums
Dzimis kuģniecības sabiedrības "Brāļi Zēbergi" ( - ) līdzīpašnieka Kārļa Heinriha Zēberga (1859-1928) un viņa sievas Karlīnes Elīzes, dzimušas Šternas (1863-1949), ģimenē. Studēja Leipcigas augstākajā tirdzniecības skolā (1908—1909). 1911. gadā apprecējās ar Hildu Milliju Treseltu (Tresselt). Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gadā viņu arestēja lielinieki, apvainojot spiegošanā, tomēr viņam izdevās izbēgt no nāves soda.
1920. gadā viņš pārņēma kompānijas "Brāļi Zēbergi" vadību, 40 gadu pastāvēšanas laikā (1898-1939) tai piederēja 12 buru kuģi un 17 tvaikoņi.
Kopš 1924. gada A. Zēbergs bija kuģniecības firmas "Latvijas-Beļģijas līnija" (Latvia-Belgium Line, Ltd.) līdzīpašnieks un dibinātājs, šai rēderejai piederēja tvaikonis "Kandava" (1926 bruto tonnas, BRT). 1939. gadā viņš kopā ar vācbaltiešiem pārcēlās uz Vāciju, par rēderejas īpašnieku kļuva Frīdrihs Žiglevics.
Pēc Latvijas okupācijas nacionalizētās "Brāļu Zēbergu" rēderejas ēkā Bīskapa gātē 1 bija izvietots Sarkanās armijas štābs. Tā nodega naktī no 1941. gada 30. jūnija uz 1. jūliju Vecrīgas kauju laikā. A. Zēbergs Štetīnē dibināja kuģniecības kompāniju Arthur Seeberg Schiffsmakler un 1943. gadā atguva savu kuģi Düna (bijusī "Kandava"), bet jau tā paša gada 22. aprīlī kuģis nogrima pie Norvēģijas ziemeļu krastiem.
Sāra Ālto
Sāra Sofija Ālto (fi; dzimusi Oulunsālo, Somijā) ir somu dziedātāja, dziesmu autore un balss akrise. Sāra ieguva otro vietu The Voice of Finland otrajā sezonā. Viņa ir bijusi arī balss aktrise animācijas filmā Ledus sirds, ierunājot Annas balsi somu valodā. 2016. gadā viņa ieguva otro vietu Lielbritānijas X-faktora versijā, kas palīdzēja viņai iegūt starptautisku atpazīstamību.
Sāra piedalījās 2018. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Lisabonā, Portugālē, pārstāvot Somiju ar dziesmu Monsters pēc uzvaras nacionālajā atlasē, kurā viņa jau bija piedalījusies 2011. un 2016. gadā, abās reizēs iegūstot 2. vietu.
Odesas Militārā akadēmija
Odesas Militārā akadēmija (uk) ir augstākās militārās izglītības iestāde Odesā, Ukrainā.
Vēsture
Otrais Militārās akadēmijas priekštecis bija Kadetu korpuss, kas tika izveidots 1899. gada 16. aprīlī. Tikai pēc Ukrainas neatkarības atgūšanas 1993. gadā tika izveidots Odesas Sauszemes spēku institūts. Institūta izveidi vadīja ģenerālmajors Nikolajs Cibuļenko. Viņš bija arī pirmais Odesas Sauszemes spēku institūta vadītājs. Tomēr tikai 2011. gada 30. jūnijā tika izveidota tagadējā Militārā akadēmija.
Akadēmijas vadītāji
1992–1994 — ģenerālmajors Mikola Cibuļenko
2012–2021 — ģenerālmajors Oļegs Huļaks
2022–pašlaik — brigādes ģenerālis Oleksijs Ševčenko
Navahrudaka
Navahrudaka jeb Navahradaka (be, Наваградак, ru, burtiski — 'jaunā pilsētiņa') ir pilsēta Baltkrievijas rietumos uz austrumiem no Grodņas. Viena no senākajām Baltkrievijas pilsētām un vēsturiski viena no Melnās Krievzemes un Lietuvas lielkņazistes politiskajiem un kultūras centriem.
No 13. gadsimta Navahrudaka bija Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā, pēc tam Polijas-Lietuvas kopvalsts (1569—1795), Krievijas Impērijas (1795—1915), Polijas Republikas (1921—1939), Ostlandes (1941—1944) un Baltkrievijas PSR (1939—1941, 1944—1991) sastāvā.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1044. gadā, saistībā ar Kijivas lielkņaza Jaroslava Vladimiroviča karagājieniem pret jātvingiem, lietuviešiem un mazoviešiem. Mindaugs 13. gadsimtā iekļāva Navahrudaku Lietuvas dižkunigaitijā. Daļa vēsturnieku uzskata, ka Navahrudaka kļuva par Mindauga rezidences pilsētu un vietu, kur Mindaugs tika kronēts par Lietuvas karali. 1422. gada februārī Navahrudakā Jagailis apprecējās ar savu ceturto sievu Halšanu Sofiju. 1706. gadā Lielā Ziemeļu kara laikā zviedri nopostīja Navahrudakas pili.
Polijas-Lietuvas kopvalsts laikā Navahrudaka bija viena no vietām, kur sanāca Lietuvas tribunāls. 1799. gadā Navahrudakas baznīcā tika kristīts Ādams Mickēvičs. No 1507. līdz 1795. gadam un no 1921. līdz 1939. gadam Navahrudaka bija vojevodistes centrs. Otrā pasaules kara laikā pēc Polijas kampaņas pilsēta atradās vispirms Baltkrievijas PSR, tad Ostlandes sastāvā. Ļidas apkārtnē darbojās gan poļu partizāni no "Armia Krajowa", gan padomju partizāni, gan ebreju partizāni jeb t.s. Beļsku partizāni. 1943. gada augustā Navahrudakas pievārtē gestapo nošāva 11 katoļu mūķenes (pl). Pēc kara beigām tā atradās Baltkrievijas PSR (1944—1991).
Maomina
Maomina (zh, ) ir prefektūras līmeņa municipalitāte Guandunas provincē Ķīnas dienvidos. Izvietojusies provinces dienvidrietumos Dienvidķīnas jūras krastā. Robežojas ziemeļaustrumos ar Juņfu, austrumos — ar Jandzjanu, dienvidrietumos — ar Džaņdzjanu, bet ziemeļrietumos — ar Guansji autonomo reģionu. Maominas pilsētu veido divi urbānie centri — administratīvais centrs Maonaņa un 20 km attālā ostas piepilsēta Diaņbai. Ievērojams naftas ķīmijas centrs — diek dēvēta par «Dienvidu naftas galvaspilsētu».
Vēsture
Atsevišķs Maominas apriņķis pirmoreiz izveidots ap 600. gadu Sui dinastijas laikā. Cjinu dinastijas laikā daļa no Gaodžou prefektūras. Pilsēta strauji izaugusi pēc tam, kad tās apkārtnē sāka iegūt degslānekli.
Birznieki (Kokneses pagasts)
Birznieki ir ciems Kokneses pagastā, Aizkraukles novadā. Atrodas 8 km no pagasta centra Kokneses, 24,5 km no novada centra Aizkraukles un 101 km attālumā no Rīgas.
Haralds Zilzobis
Haralds I "Zilzobis" Gormsons (non, da; dzimis ap 935. gadu, miris 985. vai 986. gadā) bija Dānijas karalis no apmēram 958. gada un Norvēģijas karalis no apmēram 970. gada. 965. gadā karalis pieņēma kristietību, līdz ar to Dānija kļuva par kristīgu valsti un dienvidu kaimiņi tai vairs nevarēja uzbrukt kā pagānu zemei. Katoļu svētais. Pēc dažiem avotiem Haraldu Zilzobi gāza dēls Svens Dakšbārda.
Biogrāfija
Haralds Zilzobis bija Dānijas karaļa Gorma Vecā un Tiras dēls. Saviem vecākiem par godu Haralds Zilzobis uzcēla Jellingas rūnakmeņus.
965. gadā karalis pieņēma kristietību, līdz ar to Dānija kļuva par kristīgu valsti un dienvidu kaimiņi tai vairs nevarēja uzbrukt kā pagānu zemei. Īsti nav skaidrs, kā Haralds kristījies, jo avotos (Korvejas Vidukinda un Brēmenes Ādama rakstos un Heimskringlā) ir pretrunīga informācija.
970. gadā Haralda dāņi kopā ar jarla Hokona II vadītajiem norvēģiem sakāva Norvēģijas karaļa Haralda II Pelēkādas karaspēku, kā rezultātā Haralds Zilzobis kļuva arī par formālo Norvēģijas valdnieku. Faktiskais valdnieks tomēr bija jarls Hokons II, kurš 986. gadā, pēc tam, kad Haralds mēģināja viņu pievērst kristīgajai ticībai, pilnībā pārtrauca saistības pret Dānijas karali. Dāņu atbildes iebrukums Norvēģijā bija neveiksmīgs.
983. gadā kopā ar obodrītiem padzina no Dānijas dienvidiem sakšus. Haralda Zilzobja laikā ir izbūvēti vismaz pieci tā sauktie apļveida nocietinājumi. Domājams, ka to mērķis bija pasargāt Dāniju pret iebrukumu no dienvidiem. Pats vai viņa dēli karoja Normandijā, Norvēģijā un Sembā.
Pirmais Dānijas karalis, kurš noteica Roskildi par savu rezidenci. Apglabāts Roskildes katedrālē, kuru pats nodibinājis.
Pēc dažiem avotiem Haraldu Zilzobi gāza dēls Svens Dakšbārda. Iespējamais iemesls bija dēla pretestība Haralda mēģinājumiem atteikties no vikingu dieviem par labu kristietībai un tradicionālā dzīvesveida, mēģinot līdzināties Viduseiropas valdniekiem.
Haralda vārdā ir nosaukts Bluetooth bezvadu datortīklu standarts un uz tā logo ir rūnas — Haralda iniciāļi.
Kumeļpurva grāvis
Kumeļpurva grāvis (arī Kumeļvalks) ir Cieceres labā krasta pieteka Saldus novada ziemeļos. Tek dienvidu virzienā. Ietek Ciecerē augšpus Pakuļu ūdenskrātuves. Kumeļpurva grāvi šķērso valsts autoceļš V1172 (Lutriņi–Pumpuri).
Basilijs Lielais
Basiliju kopā ar viņa brāli Nisas Gregoriju un tuvu draugu Nazianzas Gregoriju tradicionāli sauc par Kapadokijas tēviem. Basiliju kopā ar viņa brāli Nisas Gregoriju un Jāni Zeltamuti Austrumu tradīcijā sauc par "Lielajiem Hierarhiem".
Dzimis pazīstama retora Basilija Vecākā un Cēzarejas Emmelijas ģimenē Cēzarejas Mazakas (mūsdienu Kajseri) apkārtnē. No Basilija brāļiem un māsām, vēl četri kļuva par baznīcas svētajiem. Pazīstamākie no tiem ir Makrina Jaunākā un Nisas Gregorijs. Īsi pēc Basilija piedzimšanas ģimenē pārcēlās uz Neocēzareju (mūsdienu Niksara Tokatas ilā Turcijā). Šeit Basiliju stipri ietekmēja vecāmāte Makreja Vecākā, savulaik Gregorija Brīnumdara sekotāja. Satikdams Nazianzas Gregoriju, sadraudzējās ar to, un kopā ar viņu devās mācīties uz Konstantinopoli, kur mācījās pie Libanija. Ap 349. gadu abi draugi apmetās Atēnās, kur pavadīja sešus gadus, citu starpā satikdami nākamo imperatoru Juliānu Atkritēju. Vēlāk Basilijs ceļoja pa Ēģipti, Palestīnu, Mezopotāmiju un Sīriju.
362. gadā Antiohijas bīskaps Meletijs iecēla Basiliju par diakonu. 365. gadā viņš kļuva par presbīteri. 370. gada 14. jūnijā Basilijs kļuva par Cēzarejas bīskapu. Būdams bīskaps, Vasilijs Lielais, kopā ar piekritējiem, izvērsa polemiku ar ariānisma sekotājiem.
Kā bīskaps izcēlās arī rūpēs par nabagajiem. Grieķu tradīcijā tieši Svētais Basilijs ir tas (ne Svētais Nikolajs, kā rietumos), kurš nes dāvanas bērniem (1. janvārī).
Trīs jaunas māsas
Trīs jaunas māsas ir latviešu tautasdziesma Jāzepa Vītola apdarē, kas pirmo reizi atskaņota Sestajos latvju vispārējos dziesmu svētkos 1926. gadā.
"Trīs jaunas māsas" ir vienkāršs tautasdziesmas vienveida harmonizējums, līdzīgs citiem Vītola harmonizējumiem. Tajā zīmīgs melodiskais minors, ar ko autors mēģinājis izvairīties no latviešu tautasdziesmai svešā harmoniskā minora. Šai dziesmai ir teiksmaina, valdzinoša meldija, un Vītols to izmantojis vēl orķestrim komponētajā "Lauku serenādē" (1934).
Viktors Litvinskis
Viktors Litvinskis (dzimis ) ir Latvijas futbolists, aizsargs. Kopš 2017. gada spēlē Riga FC sastāvā.
Ēdera grīslis
Ēdera grīslis (la) ir mainīga izskata grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eiropā, tostarp visā Latvijas teritorijā.
Apraksts
Ēdera grīslis ir daudzgadīgs, 5-30 cm garš lakstaugs, kurš pieder dažādvārpu grīšļu grupai, jo tā sievišķajiem ziediem ir 3 drīksnas un augļa pūslītim ir skaidri nodalīts, divzobains knābītis.
Augs ir gaiši dzeltenīgi zaļs un veido diezgan blīvu ceru. Stublājs ir strupi trīsšķautņains. Lapas ir 0,15-0,3 cm platas, īsākas nekā stublājs vai tikpat garas. Stublāja galā viena kātaina vīrišķo ziedu vārpiņa, tūlīt zem tās blīvi 2—3 iegarenas 0,6-1 cm garas sievišķo ziedu vārpiņas (vismaz augšējās sēdošas). Sievišķo ziedu seglapas ir ļoti garas, vismaz apakšējā pārsniedz ziedkopu; apakšējās seglapas plātne atliekta. Pūslītis ir dzeltenzaļš vai zaļš, mazliet uzpūsts, iegarens, 0,2-0,3 cm garš, knābītis taisns, 0,05-0,1 cm garš, divzobains. Segplēksne ir dzeltenbrūna, vidū ar zaļu svītru, īsāka nekā pūslītis. Riekstiņš (auglis) aizņem tikai daļu no pūslīša tilpuma. Zied jūnijā.
Bisteri
Bisteri ir ciems Kalupes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 213 km attālumā no Rīgas.
Tomāns
Tomāns (fr) bija franču riteņbraucējs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Viņa vārds nav zināms, jo vairākiem šo olimpisko spēļu dalībniekiem oficiālajos dokumentos ir norādīts tikai uzvārds. Visticamāk, ka šis riteņbraucējs bija Alfonss Tomāns vai Žans Tomāns, viens no diviem riteņbraucējiem, kas tika minēti franču laikrakstos 1900. gadu sākumā.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja treka riteņbraukšanas sprinta braucienā. Priekšsacīkšu kārtas braucienā viņš ieguva trešo vietu, kvalificējoties nākamajai kārtai, bet ceturtdaļfināla braucienā ieguva pēdējo vietu un turpmāko cīņu neturpināja.
Nora Mohda Saleha
Nora Mohda Saleha (ar; dzimusi 1989. gadā) ir Apvienoto Arābu Emirātu starptautiskā meistare šahā (2009).
Biogrāfija
Sekmīgi piedalījusies Arābu valstu junioru šaha čempionātos dažādās vecuma grupās: 2005. gadā uzvarējusi U16 vecuma grupā, 2007. gadā izcīnījusi 2. vietu U18 vecuma grupā un 2009. gadā uzvarējusi U20 vecuma grupā. Daudzkārtēja savas valsts sieviešu šaha čempionāta uzvarētāja (2008, 2010, 2011, 2016). 2011. gadā uzvarējusi starptautiskajā šaha turnīrā Sharjah Interational Cup.
Pārstāvējusi Apvienoto Arābu Emirātu komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2009. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Katrīna Dimanta
Katrīna Dimanta (dzimusi ) ir latviešu dziedātāja, mūziķe un dziesmu autore. Strādā ar dažādiem stiliem — tautas mūzika, popmūzika, rokmūzika, džezs un blūzs. Dimantas repertuārā iekļauti arī tautasdziesmu aranžējumi.
Karjeras sākums
Katrīna Dimanta ir septiņu bērnu ģimenes piektais bērns, mūziķes gaitas uzsākusi jau bērnībā — muzicējusi ģimenes folkloras kopā "Austra", izpildot tradicionālo mūziku. Katrīna Dimanta bijusi arī Rīgas Skolēnu pils folkloras kopas "Kokle" dalībniece. Beigusi Baldones mūzikas skolu čella specialitātē; apguvusi arī vijoli, ukuleli, akordeonu, mandolīnu, stabules, klavierspēli un citus mūzikas instrumentus. 2010. gadā absolvējusi Rīgas 100. vidusskolu, bet 2012. gadā Alberta koledžu, kur studējusi programmā "Izklaides industrijas vadība un producēšana".
TV un popmūzika
Plašāka publika Katrīnu iepazina 2009. gadā, kad viņa kā grupas "Camillas" dalībniece piedalījās TV šovā "Eirodziesma" un iekļuva konkursa finālā. Šajā pašā gadā viņa piedalījās arī TV šovā "Koru kari 2" kā Rīgas Sarkanā kora dalībniece. 2010. gadā TV šovā "Dziedošās ģimenes" uzstājās arī Dimantu ģimene.
2014. gadā kā viena no grupas "Aarzemnieki" dalībniekiem ar humoristisko dziesmu "Cake to bake" piedalījās Starptautiskajā Eirovīzijas dziesmu konkursā Kopenhāgenā, Dānijā.
2015. gadā Katrīnas balss bija dzirdama dziedātājas Laimas Dimantas studijas albuma “Mieram” ierakstā, bet 2018. gadā Laura Reinika dziesmas “Viss labi būs” dziesmas ierakstā. 2019. gada februārī klajā nāca Katrīnas duets kopā ar Lauri Valteru — dziesma "Nāc".
2020. gada februārī Katrīna Dimanta piedalījās autoru un izpildītāju konkursā "Supernova 2020" ar dziesmu "Heart Beats", finālā iegūstot 2. vietu. 2022. gada martā Katrīna Dimanta izdeva solo albumu "Krāsas".
Tautas mūzika
2013. gadā kopā ar māsām Laimu un Alisi Dimantām nodibināto grupu "māsas Dimantas sister" Katrīna uzstājās Anglijā. Koncerttūri veidoja septiņi koncerti un piecas meistarklases. 2015. gadā "māsas Dimantas sister" koncertēja Austrālijā un ASV, 2016. gadā Brazīlijā un ASV, bet 2017. gadā Kanādā grupa ir izdevusi albumu, kas pieejams fiziskā skaņu nesēja formātā.
Paralēli Katrīna Dimanta muzicē arī grupā "ImantaDimanta un draugi”, ar kuru 2015. un 2016. gada vasarā un 2018. gada pavasarī uzstājās Amerikas Latviešu centros ASV, kā arī ir grupas menedžere. Dimanta darbojusies arī grupā "All folked up", 2015. gadā uzstājoties piecos koncertos ASV. 2019. gadā Dimanta kā viena no grupas "Ducele" dalībniecēm ar koncertiem apbraukājusi Latviju.
Katrīna Dimanta dažādos muzikālajos sastāvos piedalījusies tradicionālās mūzikas izlasē “SVIESTS”: 2019 (“Pitraga vējš”) 2015 (“Kad pārnāksi bāleliņ”, ”Tumša nakte”), 2013 (“Klipu klapu, Kaimiņjanka”), 2012 (“Daugaviņa”), 2007 (“Māte mani gauži rāja”), 2005 (“Neba lielas lietas dēļ”). Tāpat viņa ir dzirdama 2018. gada folkmūzikas izlasē “Folk & great Tunes from Latvia”. 2010. gadā Katrīna Dimanta līdzdarbojās folkloras kopas "Kokle" albuma "Tur man mūžam neapnika" albuma izdošanā. "ImantaDimanta un draugi” izdevusi divus albumus: “Izauga mātei brīnuma meita” (2017.) un "Līgo" (2019.).
Dziesmu un deju svētki, mūzika teātra izrādēm un aranžējumi
2010. gadā dziedātāja bija "X Latvijas skolu jaunatnes dziesmu un deju svētki" noslēguma koncerta soliste. 2018. gadā “XXVI Vispārējo latviešu Dziesmu un XVI Deju svētku” koncertā izpildīja solo “Visas manas greznas dziesmas”.
Sabiedriskā darbība
No 2014. gada Katrīna Dimanta kā Dr.Kaa Bērnu klīniskās universitātes slimnīcā uzmundrina mazos pacientus, esot viena no "Dakteru klaunu" kustības dalībniecēm. No 2018. gada Dimanta darbojas arī fondā "Līdzskaņa", kur ar savu radošo ieguldījumu jaunas mūzikas rakstīšanā sniedz atbalstu grūtībās nonākušiem mūziķiem. Fonda "Līdzskaņa" nometnēs mūziķe sarakstījusi tādas dziesmas kā “Tu esi” (2018), “Kukurūzas bērni” (2019), “Kāds” (2019), “Pipars” (2019). No 2019. gada Katrīna Dimanta ir arī viena no labdarības fonda "Nāc Līdzās!" mūziķiem.
2023. gada maijā Katrīna Dimanta debitē kā EHR, ReTV, Latviešu hiti radio rīta šova “O, JĀ! Rīta šovs” vadītāja.
Kūrīsas valks
Kūrīsas valks (arī Kūrīsu valks) ir Klūgas labā krasta pieteka Saldus novada rietumos. Tek rietumu virzienā mežainā apvidū. Lielākā pieteka - Bišu valks.
Vecpiebalgas luterāņu baznīca
Vecpiebalgas evaņģēliski luteriskā baznīca ir 1845. gadā uzcelts, bet 1997. gadā atjaunots Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atrodas Cēsu novada Vecpiebalgas pagasta Vecpiebalgā.
Jorma Pāvilainens
Jorma Pāvilainens (fi; dzimis ) ir Somijas starptautiskais lielmeistars šaha kompozīciju risināšanā (1999).
Filips Bondarenko
Filips Bondarenko (ru; dzimis, miris ) bija ukraiņu, agrāk padomju, šaha problēmists.
Jorma Pāvilainens
Biogrāfija
Somijas jaunatnes izlases sastāvā 2 reizes (1983, 1985) piedalījies Pasaules jaunatnes U26 šaha komandu čempionātos. 1985. gadā bijis Somijas otrās izlases līderis Ziemeļu kausa izcīņā šahā. Vēlākajos gados regulāri piedalījies Somijas komandu čempionāta 1. līgā, spēlējot par Pori pilsētas komandu.
Vairāk pazīstams kā dažādu žanru šaha kompozīciju sastādītājs un risinātājs. Vairākkārt uzvarējis Somijas čempionātos šaha kompozīciju risināšanā: 1998., 2000., 2001., 2005., 2007., 2008., 2010. un 2011. gados. 1999. gadā saņēmis starptautiskā lielmeistara šaha kompozīciju risināšanā nosaukumu. 2001. gadā Nīderlandē uzvarējis Pasaules čempionātā šaha kompozīciju risināšanā individuālajā vērtējumā. 2003. gadā uzvarējis Beļģijas atklātajā čempionātā šaha kompozīciju risināšanā. 2006. gada Pasaules čempionātā šaha kompozīciju risināšanā izcīnījis otro vietu. Somijas šaha problēmu žurnāla Tehtäväniekka redaktors.
Filips Bondarenko
dzīves apraksts
Šaha kompozīcija
Pirmo šaha uzdevumu publicējis 1924. gadā, pirmo etīdi — 1932. gadā. Kopumā sastādījis vairāk nekā 800 uzdevumus un 600 etīdes. Sastādīšanas konkursos 190 viņa kompozīcijas ieguvušas atzinības. Daudzas no viņa etīdēm radušās sadarbībā ar Aleksandru Kakovinu. Par šaha kompozīcijas jautājumiem sarakstījis vairākas grāmatas, apmēram 150 laikrakstu un žurnālu rakstus.
No 1966. gada starptautiskais tiesnesis un no 1979. gada starptautiskais meistars šaha kompozīcijā.
Piemērs
Uzdevuma risinājums:
Kas pirmais atrod
"Kas pirmais atrod" (en) ir 1984. gada ASV komēdija, kuras režisors ir Ričards Lesters. Galvenās lomas atveido Džims Kerijs, Maikls O'Kīfs, Beverlija D'Andželo, Deivids Veins, Eds Lauters, Braiens Denehijs un Pamela Stīvensone. Filmas pirmizrāde notika.
Triku meistars, kurš bēg no likuma, nozog zārku un iekāpj vilcienā, uzdodoties par zaldātu, kurš pārved mājās mirušo biedru, tomēr vēlāk izrādās, ka zārkā patiesībā atrodas nozagti pieci miljoni dolāru, kas tiek meklēti.
Šarlotes tīkls (1973. gada filma)
"Šarlotes tīkls" (en) ir 1973. gada amerikāņu animācijas filma, ko producēja Hanna-Barbera Productions un Sagittarius Productions. Filma ir balstīta uz E. B. Vaita 1952. gadā izdoto bērnu grāmatu ar tādu pašu nosaukumu. Tāpat kā grāmatā, arī filmā stāsts ir par Vilmūru, sivēnu, kuru no nokaušanas paglābj inteliģents zirneklis Šarlote. Kinoteātros filmas pirmizrāde notika. Filma saņēma galvenokārt pozitīvus kritiķu vērtējumus, tāpat guva komerciālus panākumus. 2003. gadā uzreiz video formātā tika izdots "Šarlotes tīklam" turpinājums "Sivēntiņa lieliskais piedzīvojums" (Charlotte's Web 2: Wilbur's Great Adventure).
Misvihodnoja
Misvihodnoja (ru) ir bijusī PSRS vissezonas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Novaja Zemļas arhipelāga Ziemeļu salas dienvidaustrumos Vihodnoja zemesragā Karas jūras krastā pie Matočkinšara austrumu ieejas.
Vēsture
Staciju ierīkota 1934. gadā kā Matočkinšaras polārstacijas filiāle — novērošanas postenis (vienlaikus ar otru filiāli — Misstolbovoju pie rietumu ieejas), lai nodrošinātu reprezentatīvākus datus kuģošanas nodrošināšanai jūrasšaurumā. Pēc Matočkinšaras slēgšanas Misstolbovoja kādu laiku darbojās kā patstāvīga stacija. Stacija slēgta pēc kodolieroču izmēģinājumu poligona ierīkošanas 1958. gadā.
Anapole (Istras pagasts)
Anapole ir ciems Istras pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 322 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Anapoles muiža.
Zvērenvalks
Zvērenvalks ir Ziepanvalka labā krasta pieteka Talsu novadā.
Iztece - uz austrumiem no Ķurbes. Tek ziemeļu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Ziepanvalkā augšpus Avotleju mājām. Zvērenvalku nešķērso valsts autoceļi, tās krastos nav lielu apdzīvoto vietu.
Instinkts
Instinkts (la — ‘mudinājums’) ir iedzimts, cilvēkam un katrai dzīvnieku sugai raksturīgs izturēšanās formu kopums. Instinkti, piemēram, zivīm ir došanās uz nārsta vietām, putniem — migrācija. Cilvēkam instinkti var samazināties alkohola reibumā, uzbudinājuma rezultātā.
Rieteklis
Rieteklis, īstajā vārdā Jūlijs Eduards Balodis (dzimis 1856. gada 14. februārī Valmieras pagasta Baložos, miris 1940. gada 11. augustā Valmierā) bija latviešu dzejnieks. Rieteklis dzejojis par mīlestību un dabu, apdzejojis Gauju un Valmieru. Populārs kļuvis viņa dzejolis — dziesma "Pie Gaujas", kas pazīstama ar nosaukumu "Še, kur līgo priežu meži" (publicēts 1890. gadā).
Rietekļa dzimtās mājas
Dzejnieka Rietekļa dzimtās mājas ”Baloži” atrodas Valmieras novadā, Valmieras pagastā aptuveni 9 km attālumā no Valmieras pilsētas. Pašlaik šo māju apdzīvo divas ģimenes. Senākās ziņas par Rietekļa dzimtajām mājām „Baloži” atrodamas Hernaņa Enzeliņa veidotajā 1932. gada izdevumā „Skati Valmieras pilsētas, draudzes un novada pagātnē”. Izdevumā minēts: „Ciema kambari Valmieras pagasta Baložos cēlis Jēkabs Balodis, D. V. Baloža un Rietekļa vectēvs, 1817. gadā no muižas īpašnieka fon Lōvensterna dāvātiem kokiem”. Neskatoties uz kara laikiem, kā norāda H. Enzeliņš, tad par „Baložu” mājām līdz par 19. gs sākumam vēl joprojām saglabājas liecības:„1811. gadā izdarītā dvēseļu revīzija sniedz sekojošas ziņas par valmieriešu mājām un saimniekiem [...]Baloža Jēkabs ienācis ko Ķeldera [...].
H. Enzeliņš grāmatā „Skati Valmieras pilsētas, draudzes un novada pagātnē” norāda, ka „Baložu” saimniecības vārds minēts jau 1624. gadā: „''Visvecākās pieejamās ziņas par valmieriešu stāvokli mums ir no 1624. gada. Ļoti jānožēlo tas, ka par latviešu zemnieku stāvokli, par zemnieku māju stāvokli mums nav nekādu ziņu no ordeņa laikiem, it sevišķi no 16. gadu simteņa vidus, kad Vidzemē pēc 50 miera gadiem vēl nebija cietusi no cara Jāņa Briesmīgā kara pulku iebrukumiem. 1624. gadā, zviedru valdības sākumā, toreiz Valmieras muižas padoto Valmieras pilsnovadu zemnieku sastāvs Mellupes vakā [...] Minētās Mellupes vakā ir vesela rinda neapdzīvotu, izmirušu ciematu [..] Čakste, Upmacis, Plepis, Balodis [...]”''. ''„Beidzot kara vētras rimst, mitās niknais mēris. Krievu nodedzinātās ēkas muižā un mājās atjaunotas. Jau valda krievi. 1712. gadā valmieriešu māju un saimnieku saraksts šāds: (iekavās norādīts mēŗi mirušo cilvēku skaits) [...]Baloža Pēteris (7), Kannenieka Pēteris (9) izmiris'' [...].
Mūsdienās „Baložu” māja ir mainījusies un kā vienīgo liecību par kādreiz tajā dzīvojošo dzejnieku Rietekli vēsta 1978. gadā uz mājas sienas uzliktā plāksne.
Haka
Haka (mi) ir tradicionālā maoru stājas deja (posture dance) ar izkliegtu pavadījumu. Pasaulē un arī Jaunzēlandē visslavenākā haka ir Jaunzēlandes regbija izlases pirms spēlēm izpildītā ka mate haka, kas ir arī viena no visbiežāk maoru pulcēšanās reizēs izpildītajām hakām. Šo haku pirmoreiz pierakstīja 1958. gadā no Ira Maniheras un viņa vadītajiem Tūhoje (Tuuhoe) cilts pārstāvjiem.
Pretēji valdošajam uzskatam, haka nebija tikai kara deja un to arī neizpildīja tikai vīrieši. Vēl hakas gan agrāk, gan mūsdienās izpilda arī viesu sveikšanai. Savukārt, saskaņā ar Elsdonu Bestu (Elsdon Best; 1856—1931) bija hakas, ko izpildīja tikai sievietes vai abi dzimumi kopā. Arī bērniem bija pašiem savas vienkāršākas hakas. Haku un citas stājas dejas kā izklaidi izpildīja dažādos laikos, jo īpaši vakaros. Angļu pētnieks, naturālists un gleznotājs Džordžs Frenčs Angass (George French Angas; 1822—1886) savā 1847. gada darbā The New Zealaders Illustrated minēja, ka haka bija „iecienīts dziesmas veids, ko bieži vakaros piekopa jaunieši un ko pavadīja visa veida grimases un žesti” (a favourite kind of song, especially practised during the vening by young people, and accompanied with all manner of antics and gestures).
Jumava
"Apgāds Jumava" ir Latvijas grāmatu izdevniecība. Tās centrālais birojs atrodas Rīgā, Dzirnavu ielā 73. Uzņēmumam pieder arī grāmatnīcu tīkls un sava vairumtirdzniecība. Izdevniecības valdes priekšsēdētājs ir Juris Visockis.
SIA Jumava 100 % īpašnieks bija Juris Visockis līdz 2019. gada 18. februārim, kad 9,99 % kapitāldaļu ieguva Džaila Grēna.
Kristers Čudars
Kristers Čudars (dzimis ) ir Latvijas futbolists, pussargs. Kopš 2022. gada spēlē Valmiera FC sastāvā. 2018.gada SynotTip futbola virslīgas Čempions. Pirmie vārti Virslīgā pret BFC Daugavpils komandu.
Aija Priedīte
Aija Priedīte (dzimusi Janelsiņa Rīgā), arī Aija Janelsiņa-Priedīte, ir latviešu literatūrzinātniece un valodniece.
Loriks Cana
Loriks Agims Cana (sq; ; dzimis ) ir bijušais profesionāls Albānijas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā. Ir bijis Albānijas futbola izlases kapteinis.
Aija Priedīte
Kopā ar vecākiem 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, 1946. gadā devušies uz Zviedriju. 1961. gadā beigusi Dienvidstokholmas meiteņu ģimnāziju, 1980. gadā absolvējusi Stokholmas Universitāti. Pasniegusi Stokholmas Universitātē (1980—1994), Minsteres Universitātē (1989—1990), Hamburgas Universitātē (1990—1994). 1994. gadā atgriezusies Latvijā. Vadījusi Latviešu valodas apguves valsts aģentūru.
Ir publikācijas gan latviešu, gan cittautu izdevumos.
Loriks Cana
Dzimis Kosovā, Prištinā, bērnībā pārcēlies uz Šveici, Lozannā, kur trenējies vietējā klubā, pēc tam saņēmis piedāvājumu pāriet uz Parīzes "Saint-Germain" jauniešu akadēmiju.
Sasniegumi
Individuālie sasniegumi
Ķiļķu grāvis
Ķiļķu grāvis ir Sustes kreisā krasta pieteka Saldus novada dienvidos. Tek ziemeļrietumu virzienā mežainā apvidū.
Biubāni
Biubāni ir ciems Aizkalnes pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 219 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V748.
Valērijs Semeņenko
Valērijs Semeņenko (uk; dzimis ) ir ukraiņu šaha problēmists.
Šaha kompozīcija
Pirmo šaha uzdevumu Valērijs Semeņenko publicējis 1975. gadā. Kopš tā laika publicējis aptuveni 600 kompozīcijas, no tām apmēram 300 apbalvotas starptautiskos konkursos, tai skaitā 150 ar pirmo godalgu. Sastādījis galvenokārt palīgmata uzdevumus. No 1982. gada ir sava dvīņu brāļa Oleksandra Semeņenko treneris un līdzautors.
Valērijs Semeņenko ir Ukrainas nopelniem bagātais sporta meistars šahā, Ukrainas lielmeistars šaha kompozīcijā. Vairākkārtīgs Ukrainas čempions individuālā un komandu ieskaitē. Ukrainas izlases komandas treneru padome loceklis. Ukrainas komandas sastāvā vienreiz kļuvis par pasaules čempionu, bet trīsreiz par vicečempionu.
Kosmos-2527
Kosmos-2527 tika palaists 21:46 UTC ar nesējraķeti Sojuz-2.1b / Fregat no Pļeseckas kosmodroma.
Valērijs Semeņenko
Šaha kompozīcija
Triloģijas "Palīgmata antoloģija" (Антология кооперативного мата) līdzautors.
Ģenerālpulkvedis
Ģenerālpulkvedis ir viena no ģenerāļu dienesta pakāpēm, kas tiek lietota Krievijas Federācijas bruņotajos spēkos un citu NVS valstu armijās, šī pakāpe atbilst OF-9 ģenerālim NATO valstu armijās.
Valērijs Semeņenko
Uzdevuma piemērs
Risinājums
Pirmajā risinājumā melnie nosit balto figūru, kura matos otrajā risinājumā. Otrajā — otrādi melnie nosit figūru, kura matoja pirmajā risinājumā.
Ģenerālpulkvedis
Vēsture
Ģenerālpulkvedis ( — ‘virsģenerālis’) bija otrais augstākais militārais rangs Vācijas impērijas bruņotajos spēkos (Reihsvērā un Vērmahtā) un Austroungārijas bruņotajos spēkos (no 1915) zem ģenerālfeldmaršala pakāpes.
Lietošana Latvijā
Ģenerālpulkveža dienesta pakāpe Latvijas Nacionālajos bruņotajos spēkos netiek lietota.
Kosmos-2527
2018. gada 29. augustā GLONASS № 756 tika nodots ekspluatācijā.
Jānis
Jānis ir izplatīts latviešu personvārds. Ir reģistrēts arī tā variants apvidvārds "Janis". Pēc Latvijas Republikas Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes datiem 2016. gada 31. decembrī Latvijā Latvijas Iedzīvotāju reģistrā bija reģistrētas 52 174 personas ar vārdu Jānis.
Vārda izcelsme
Vārda "Jānis" izcelsme ir līdzīga vārda "jāt" izcelsmei. Vārda nozīmes pamatā ir jēdziens "nācējs, gājējs", un tas mitoloģiski ir saistīts ar kosmisko kustību, gadskārtu ritu.
Saistība ar kristīgo tradīciju
Ieviešot Latvijā kristīgo ticību, Bībeles tulkojumos Johanāns (ebreju valodā "Dievs ir žēlīgs") tika pārdēvēts par Jāni. Pirmajos tulkojumos vēl tika lietots vāciskais rakstījums "Johans" vai "Johanness", bet Georgs Mancelis pirmais sāka šo vārdu pielīdzināt Jānim. 1654. gadā rakstītās sprediķu grāmatas pirmajā daļā tiek lietots "Johanness", otrajā daļā jau konsekventi "Jānis".
Sālsvirzas
Sālsvirzas (la) ir monotipiska ģints neļķu dzimtā, kurā ietilpst tikai viena suga — biezlapainā sālsvirza (Honckenya peploides). Dabiskais izplatības areāls ir ziemeļu puslodes subarktiskajā joslā un mērenajā joslā, kur dažāda lieluma grupas aug kāpās un liedaga smiltājos.
Sālsvirzas ir bieži sastopamas Latvijā — jūras piekrastēs.
Apraksts
Lapas ir sulīgas, lancetiskas vai olveidīgas, tām nav pielapes. Plātnes mala gluda un gals smails. Lapas uz stublāja un zariem ir sēdošas un tās ir izvietotas pretēji. Augs ir divmājnieks — tā ziedi ir viendzimuma, nodalīti uz dažādiem augiem. Ziedi pa vienam lapas žāklē vai skrajās ziedkops stublāja un zaru augšdaļā. Kauslapas un vainaglapas pa 5. Kauslapas ir sulīgas, otrādi olveidīgas, zaļgandzeltenas. Vainaglapas parasti baltas, aptuveni 0,4 cm garas, veselas, šaurākas par kauslapām, vīrišķajos ziedos vismaz kausa garumā, sievišķajos — īsākas nekā kauslapas.
Auglis ir apaļa, sulīga trīsvāršņu pogaļa, kas pārsniedz kauslapas. Zied no jūnija vidus līdz augustam.
Šarlotes tīkls
Šarlotes tīkls (Charlotte's Web) ir amerikāņu rakstnieka E. B. Vaita uzrakstīta un Gārta Viljamsa ilustrēta bērnu grāmata. To pirmoreiz izdeva 1952. gadā grāmatu apgāds Harper & Brothers. Stāsts ir par sivēnu Vilberu, kas iedraudzējas ar zirneklieni Šarloti. Kad Vilbers uzzina, ka cūkas parasti nokauj, Šarlote nolemj viņam palīdzēt, ieaužot sivēnu slavinošas ziņas savā tīklā.
Pēc grāmatas motīviem 1973. gadā tika uzņemta animācijas filma "Šarlotes tīkls". 2003. gadā tika uzņemts filmas turpinājums "Sivēntiņa lieliskais piedzīvojums". 2006. gadā tika uzņemta arī mākslas filma "Šarlotes tīkls".
Augusts Vilhelms Barklajs de Tolli
Augusts Vilhelms Barklajs de Tolli (de, 1752–1826) bija vācbaltiešu tirgotājs, Rīgas birģermeistars (1810).
Izcelsme
Cēlies no Rīgas patriciešu Barklaju de Tolli dzimtas. Viņa tēva dzimta bija atzarojusies no sena skotu klana, tomēr tiešā senču līnija izsekojama līdz tirgotājam Pīteram Barklajam, kas pēc 1621. gada pārcēlās uz Rostoku. Viņa dēls Johans Stefans Barklajs de Tolli 1664. gadā pārcēlās uz Zviedru Vidzemi un ieguva Rīgas namnieka tiesības.
Augusta Vilhelma Barklaja de Tolli trīs brālēni kļuva par Krievijas Impērijas armijas augsta ranga virsniekiem, Mihaels Andreass Barklajs de Tolli (1761–1818) piedalījās Napoleona karos, bija Somijas lielhercogistes ģenerālgubernators (1809–1810) un Krievijas Impērijas kara ministrs (1810–1812).
Dzīvesgājums
Dzimis 1752. gada 24. jūlijā Rīgas Lielās ģildes eltermaņa Johana Vilhelma Barklaja de Tolli un viņa sievas Helēnas Dorotejas, dzimušas Nissenas, ģimenē. Pēc tēva nāves 1763. gadā viņa māte ottreiz apprecējās ar birģermeistaru Liboriju Depkinu (1716–1782). Augusts Vilhelms nodarbojās ar kokmateriālu eksportu un kļuva par Rīgas Lielās ģildes eltermani. 1781. gadā apprecējās ar Katlakalna draudzes mācītāja meitu Annu Kristīni Poortenu.
1792. gada 18. septembrī Augustu Vilhelmu Barklaju de Tolli iecēla Svētās Romas impērijas dižciltīgo kārtā apstiprināja viņa dzimtas ģerboni, kas apskatāms Rīgas Pētera baznīcā. 1794. gadā viņš kļuva par Rīgas vietniecības maģistrāta asessoru, 1810. gadā par Rīgas rātskungu un birģermeistaru.
Miris 1826. gada 20. decembrī.
Tatjana Berlina
Tatjana Berlina (ru; dzimusi kā Martiņuka (ru) Kobrinā) ir Baltkrievijas starptautiskā meistare šahā.
Biogrāfija
Pārstāvējusi Baltkrieviju Pasaules un Eiropas junioru šaha čempionātus dažādās vecuma grupās. Beigusi Brestas Valsts universitātes matemātikas un informātikas fakultāti. Pēc tam Kobrinā strādājusi par bērnu šaha treneri. Vēlāk atgriezusies Brestā un kļuvusi par pasniedzēju vietējā universitātē. Precējusies, ir dēls. Pārstāvējusi Baltkrievijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 2 reizes (2006-2008). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta (2006) medaļu. Kopš 2009. gada šaha turnīros piedalās reti.
Bauskas ebreji
Bauskas ebreji ir Latvijas ebreju kopienas daļa, kas laikā no 18. gs beigām līdz 1941. gada augusta beigām veidoja ievērojamu Bauskas iedzīvotāju daļu un ietekmēja šīs pilsētas izaugsmi un dzīvi. Bauskas rabīni Eliasbergs un Kūks 19. gadsimta beigās bija vieni no galvenajiem jaunās Izraēla zemes atdzimšanas teorijas radītājiem, kas noveda pie reliģiskā cionisma rašanās.
Līdz Pirmajam pasaules karam
Lai arī Kurzemes un Zemgales hercogistē ebreji dzīvoja jau iepriekš, oficiāli ebrejiem apmešanās pie Bauskas ar likumu atļauta 1799. gadā. No Lietuvas nākušajiem ebrejiem sākotnēji bija ļauts apmesties Mēmeles ziemeļu krastā pretī pilsētai. Šeit uzbūvēta sinagoga un izveidota ebreju kapsēta, kas līdz mūsdienām nav saglabājušās.
1820. gadā ebrejiem tika atļauts apmesties Bauskas pilsētā, kurā viņi daudzus gadus veidoja lielāko pilsētas iedzīvotāju daļu, veicināja pilsētas ekonomisko attīstību, un līdz pat Latvijas okupācijai 1940. gadā, kontrolēja lielu daļu tirdzniecības ar lauksaimniecības un manufaktūras precēm.
Bauskā dzīvoja arī ievērojamās Jafes (Jaffe) ģimenes pārstāvji, no kuriem ievērojamākie ir Lazars Rozentāls, 18. gadsimta beigu un 19. gadsimta sākumā Krievijas Impērijā slavens kantors (dziedātājs) un Jedidija Jafe (Jedidiah Jaffe), kurai imperators Nikolajs I piešķīra medaļu par lielo darbu Kurzemes ebreju izglītošanā.
1840. gadā 82 Bauskas ebreju ģimenes (692 cilvēki) pārcēlās uz Hersonas apgabalu, lai nodarbotos ar lauksaimniecību, ko atļāva 1835. gadā pieņemtais likums. Kopumā no Kurzemes un Zemgales šajā laikā izceļoja 344 ebreju ģimenes (2551 cilvēks). 1844. gadā Bauskas pilsētā pie tirgus laukuma uzcēla sinagogu, kas nopostīta holokaustā.
1915. gadā, tuvojoties Vācijas armijai, tika pavēlēts ebrejus izraidīt no Kurzemes guberņas. Ne visi šo likumu pilda, taču ebreju skaits pilsētā ievērojami samazinājās. Kurzemes ebreji tika nosūtīti dzīvot uz Jaroslavļas, Mogiļevas, Čerņigovas, Poltavas un Taurijas guberņām.
Pirmās neatkarības gados
1924. gada 5. aprīlī Jelgavas apgabaltiesa piereģistrēja Bauskas ebreju biedrību „Bikur-Holim”. Sākot ar 1920. gadu vidu pilsētā darbojās ebreju sporta biedrības „Hakoah” futbola komanda.
1928. gada Bauskas plūdos tika daļēji sagrauta hasīdu sinagoga Kalna ielā 2, tāpēc viņi sāka izmantot Bauskas sinagogu kopā ar pārējiem ebrejiem. Vēlāk hasīdi savu sinagogu sāka atjaunot, taču parādu dēļ zemesgabalu un nepabeigto ēku 1937. gada jūnijā tiesu izpildītājs nodeva izpārdošanā.
1934. gada 18. novembrī Bauskas sinagogā notika svinīgais dievkalpojums par godu Latvijas neatkarībai, tajā piedalījās arī citu ticību pārstāvji apriņķa priekšnieka Vērpeļa vadībā. Pēc rabīna Štūla vadītās dievkalpojuma uzrunas latviešu valodā teica ebreju tautības atvaļināto karavīru biedrības pārstāvis Feldmans, bet kā ebreju draudzes pārstāvis runāja tirgotājs Feitelmans. Dievkalpojumi par godu valsts svētkiem notika visās baznīcās un sinagogā, pēdējais no tiem 1940. gada 15. maijā, atzīmējot Ulmaņa apvērsuma gadadienu.
1936. gadā tika pieņemts lēmums ietaupīt ap Ls 1000 gadā, ko pilsēta maksāja privātajiem namīpašniekiem par Bauskas pilsētas žīdu pamatskolas telpām, un 1937. gada vasarā pārbūvēt un skolas vajadzībām piemērot pilsētai piederošās nespējnieku patversmes telpas Biržu ielā.
1936. gadā būvkomisija lēma par īpašnieku nolaistām ēkām, kam piemērota piespiedu nojaukšana. Citu starpā tika nolemts nojaukt arī Bauskas žīdu draudzei piederošo ēku Upes ielā 4.
1938. gadā Iekšlietu ministrs Vilis Gulbis Bauskas ebreju draudzei uz trim gadiem par draudzes vecāko iecēla Mendeli Jākobsonu, par Toras skolotāju Leibu Haitu un par kasieri Ovseju Bertmani. Revīzijas komisijā iecelti B. Blūmbergs, M. Feldmanis un V. Berelovs.
Ulmaņa režīma iekšpolitisko nostādņu dēļ notika pāreja no vārda „ebreju” uz „žīdu” lietošanu organizāciju nosaukumos. 1938. gada jūlijā Bauskas ebreju biedrība „Bikur-Holim” tiek pārreģistrēta par Bauskas trūcīgo slimo žīdu palīdzības biedrību „Bikur-Holim”. 20. septembrī ar sabiedrisko lietu ministra Alfreda Bērziņa lēmumu Bauskas ebreju sieviešu biedrība tika pārreģistrēta par Bauskas žīdu sieviešu biedrību. Ar sabiedrisko lietu ministra 1938. gada 8. novembra lēmumu Bauskas ebreju apbedīšanas biedrība „Chevra Kadiša” pārreģistrēta par Bauskas žīdu apbedīšanas biedrību „Chevra Kadiša”.
Pēc Latvijas okupācijas 1940.-1941. gadā padomju vara nacionalizēja ebreju īpašumus un likvidēja sabiedriskās organizācijas. Ar Tautas Komisāru Padomes 3476. lēmumu 1940. gada 23. novembrī tika slēgtas Bauskas žīdu sieviešu biedrība un Bauskas trūcīgo slimo žīdu palīdzības biedrība „Bikur-Holim”. Ar 3543. lēmumu 1940. gada 12. decembrī tika likvidēta Bauskas žīdu apbedīšans biedrība „Chevra Kadiša”.
Tiesvedība par veco kapsētu un sinagogu
Sākot ar 1927. gadu Bauskas ebreji Jelgavas apgabaltiesā tiesājās ar Sarkanmuižas īpašnieku Ivanovski un vēlāk ar Bauskas apriņķi par savas vēsturiskās apmešanās vietas zemes atgūšanu, uz kuras atrodas vecie ebreju kapi un sinagoga. Tā kā pirms 1820. gada ebrejiem Bauskā nebija ļauts apmesties, viņi dzīvoja Bauskas tuvumā, vēlākajā Sarkanmuižas teritorijā, kur viņi uzcēla sinagogu un ierīkoja kapsētu. Arī 19. gadsimtā, kad ebreji jau dzīvoja Bauskā, viņi turpināja izmantot kapsētu un veco sinagogu.
1915. gadā, tuvojoties vācu armijai, Kurzemes ebreji tika izraidīti uz Krieviju un Ukrainu. Pēc atgriešanās neatkarīgajā Latvijā, ebreji atsāka lietot kapsētu un sinagogu. Agrārreformas rezultātā Sarkanmuižas īpašniekam Ivanovskim tika atstāts tikai vacais muižas centrs, kurā ietilpa arī ebreju kapsēta un sinagoga. Ivanovskis kapsētā sāka ganīt lopus un vēlējās nojaukt veco sinagogu, lai to varētu izpārdot būvmateriālos vai kā malku. Bauskas ebreju draudze iesniedza sūdzību, kuras rezultātā zemes ierīkošanas komiteja kapsētas zemi piešķīra draudzei, taču tiesas Senāts šo lēmumu atcēla. 1930. gada oktobrī ebreju draudzes prasību apmierināja Jelgavas apgabaltiesa, taču pa šo laiku strīdīgo zemes gabalu Ivanovskis bija pārdevis Bauskas apriņķim, kas uzskatīja tiesas lēmumu par sev nesaistošu, kā procesā neiesaistītai pusei. Ebreju draudze iesniedza jaunu prasību, lai lēmumu atzītu par saistošu arī Bauskas apriņķim. 1933. gada 19. janvārī lietu izskata Tiesu palāta. Bauskas apriņķa advokāts tiesā norādīja, ka Bauskā nemaz nepastāv ebreju draudze, bet gan atšķirīgo ebreju sektu mišnagdim un hasidim draudzes, no kurām hasīdi procesā nemaz neesot iesaistīti. Ebreju draudzes pārstāvis paskaidroja, hasīdu sinagoga sagrauta Bauskas plūdos un tagad tie izmanto Bauskas sinagogu, tāpēc var uzskatīt, ka pilsētā pastāv viena ebreju draudze. 1935. gada martā lietu izskatīja tiesas Senāts un ebreju draudzes lūgumu noraidīja.
Rabīni
Ebreju kopienu no 19. gadsimta vadīja turpmāk minētie rabīni.
Holokausts
Konkrētās ebreju kopienas iznīcināšanas detaļas Vācu okupācijas laikā ir neskaidras, un pastāv vairākas versijas par to kas tieši bija atbildīgi par ebreju nošaušanu. Jebkurā gadījumā skaidrs, ka šo noziegumu īstenoja nacistiskās Vācijas okupācijas spēki ar vietējiem izpalīgiem, kas līdz 1941. gada augusta beigām nogalināja gandrīz visus Bauskas un tuvākās apkārtnes ebrejus. Karu pārdzīvoja tikai divi Bauskas ebreji.
1941. gada 1. jūlijā pilsētas vērmahta okupācijas spēku militārais komandants izdeva pirmo pavēli, kurā noteica komandantstundu no 10 vakarā līdz 5 rītā. Īpaši ebrejiem komandantstunda tika noteikta no 6 vakarā līdz 7 rītā. Ar 4. jūlija komandanta pavēli bija jāreģistrē visi pilsētas ebreji 18-50 gadu vecumā, kā arī jākonfiscē ebrejiem piederošie radio aparāti.
Vēstures maģistrs un Latvijas Vēsturnieku komisijas biedrs Aigars Urtāns uzskata, ka kopumā nogalināti 500-700 pilsētā palikušie ebreji un 150-200 Bauskas apriņķī dzīvojošie ebreji. Jau 2. jūlijā pie Mēmeles tilta vācu kareivji nošāva 5 ebrejus, 5 komunistus un 10 sarkanarmiešus par to, ka esot apgānīti pilsētas ieņemšanas laikā kritušie vācu kareivju līķi. Nepatīkamākā holokausta epizode notika jūlija vidū, kad klīnikā Rīgas ielā 51 tika kastrēti 56 ebreji, tai skaitā zēni. Šī nozieguma organizēšanā un īstenošanā piedalījies ārsts Šteinharts, viņa palīgs Pļavnieks, policijas priekšnieks Druveskalns un vācu vērmahta vienību komandieris Nepils (dzimis Vīnē). Gandrīz visus viņus jau pēc pāris nedēļām nošāva Vecsaules pagasta Likvertenu mežā. Vēsturnieks Urtāns raksta, ka nav skaidrs, kas veica šo nošaušanu — vietējie latviešu policisti, kas šādu akciju varēja veikt vienīgi pēc vācu militārās pārvaldes tiešas pavēles, vai arī to īstenoja vācu zaldāti. Palikušo ebreju likvidācija sākās 9. augusta naktī. No sākuma Likvertenu mežā nošāva Bauskas ebrejus, otrā dienā pārējos pagasta ebrejus. Šo 700-800 cilvēku nošaušanas akciju īstenoja apmēram 30 šāvēji no Arāja komandas, taču tik liela skaita cilvēku transportēšanā un apsargāšanā neapšaubāmi piedalījās arī vietējie latviešu policisti.
1941. gada 18. augustā Vienības ielā notiek "žīdu atstāto mantu" publiska izpārdošana. 1942. gada janvārī „žīdu atstātās kažoklietas” tika nodotas ziemas salam nesagatavotā vērmahta vajadzībām. Seši sieviešu kažoki izpārdoti vairāksolīšanā.
Ķīšupīte
Ķīšupīte var būt:
Vienreiz sakosts
"Vienreiz sakosts" (en) ir 1985. gada ASV šausmu komēdija, kuras režisors ir Hovards Storms. Galvenās lomas atveido Džims Kerijs, Lorēna Hatone, Kārena Kopinsa un Klīvons Litls. Filmas pirmizrāde notika.
Vampīru grāfienei nepieciešams dzert jaunavu asinis, lai paturētu savu mūžīgo skaistumu. Grāfiene lielas cerības nelolo līdz brīdim, kad viņa satiek Marku Kendalu.
Itālijas iebrukums Albānijā
Lai arī Albānija jau bija pilnībā atkarīga no Itālijas, 15. martā Hitlera veiktā Čehoslovākijas sagrābšana pamudināja Musolīni veikt pašam savu agresijas aktu.