cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Franko diktatūra Spānijā
Iekšpolitika
1963. gada 28. decembrī publiskoja 1. Attīstības plānu, kas noteica ekonomikas attīstības mērķus līdz 1967. gadam. Valstī strauji uzlabojās ekonomiskā situācija, aizvien vairāk iedzīvotāju brauca ar SEAT ražotajām automašīnām. 1964. gada pavasarī sākās plašas 25 Franko varas gadu svinības. 1965. gada 5. aprīlī beidza pastāvēt Nacionālās kustības jauniešu organizācija. 1968. gada 12. oktobrī Spānija atzina savas kolonijas Ekvatoriālās Gvinejas neatkarību.
Mazzalves pagasts
Ezeri
Lielākais ezers - Baltezers - 3,5 ha.
Franko diktatūra Spānijā
Varas pēctecības jautājums
Vecie falangisti bija negatīvi noskaņoti pret monarhijas atjaunošanu, un cerēja, ka arī pēc Franko nāves turpināsies reģentūra. Vadošais monarhijas atjaunošanas pretinieks bija bijušais Zilās divīzijas komandieris, ģenerālštāba priekšnieks un Franko vietnieks valdībā Muņoss Grandes (Munoz Grandes). Par ticamākajiem Franko pēctečiem reģenta amatā kopš 50. gadu beigām izvirzījās Karero Blanko un Muņoss Grandes, kurš gan drīz sasirga ar vēzi.
Mazzalves pagasts
Vēsture
Pašreizējais Mazzalves pagasts atrodas bijušo Mazzalves, Vecmēmeles, Lielmēmeles un Ērberģes muižu teritorijā. Pēc 1920. gada agrārās reformas Ērberģes muižu 1862 ha platībā sadalīja 159 vienībās, Mazzalves muižu 342 ha platībā sadalīja 24 vienībās, bet Zalves mežniecībā iedalīja 4 vienības 35 ha platībā.
Līdz 1925. gadam pagasta nosaukums bija Ērberģes pagasts. 1935. gadā Jēkabpils apriņķa Mazzalves pagasta platība bija 207 km² un tajā dzīvoja 1966 iedzīvotāji.
1945. gadā pagastā izveidoja Mazzalves un Krūmiņciema ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Mazzalves ciemam pievienoja Mēmeles ciemu. 1971. gadā daļu ciema teritorijas atdeva Zalves ciemam. 1979. gadā Mazzalves ciemam pievienoja Krūmiņciema ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Mazzalves pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Neretas novadā. 2021. gadā, kā viena no Neretas novada administratīvajām teritorijām, iekļauta Aizkraukles novadā.
Franko diktatūra Spānijā
Varas pēctecības jautājums
Blanko un Opus Dei tehnokrāti, kam mantošanas jautājuma atrisināšana bija svarīga režīma stabilitātes demonstrēšanai, ilgstoši centās pārliecināt Franko pieņemt konkrētu likumu par varas un troņa mantošanu. 1958. gadā Franko šo ideju bloķēja, tāpat kā 1962. un 1963. gada likuma piedāvājumus.
Mazzalves pagasts
Pieminekļi
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi:
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Franko diktatūra Spānijā
Varas pēctecības jautājums
1964. gada 25. novembrī Karero Blanko atkal Franko izskatīšanai piedāvāja jaunu valsts Organiskā likuma versiju. Tas paredzēja nodalīt valsts vadītāja un valdības vadītāja posteņus. Tas paplašinātu pārstāvju skaitu Valsts padomē un parlamentā, taču joprojām nebija paredzētas tiešas vēlēšanas. Izmainīja arī diktatūras sākumā pieņemto Darba likumu, dzēšot falangistu terminoloģiju un nacionālā sindikālisma principus. Likums bija Karero Blanko darba rezultāts, un Franko galīgi noraidīja Muņosa Grandesa aicinājumu izveidot prezidentālu sistēmu.
Mazzalves pagasts
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Ērberģe (pagasta centrs), Lielmēmele, Krasti, Vecmēmele.
Franko diktatūra Spānijā
Varas pēctecības jautājums
Visas šīs izmaiņas bija kosmētiskas, it kā demonstrējot modernizāciju, taču saglabājot esošo diktatūras struktūru. Franko joprojām uzstāja, ka demokrātija Spānijā var pastāvēt bez politiskajām partijām. 1966. gada 14. decembrī notika referendums kurā 95,9% balsotāju atbalstīja jaunā Organiskā likuma pieņemšanu. Lai arī valsts joprojām bija autoritāra diktatūra un parlamentam nebija tiesību ierosināt likumus, režīms neapšaubāmi bija mazāk asiņains nekā pastāvēšanas pirmajās desmitgadēs.
Mazzalves pagasts
Novadnieki
Jānis Ādolfs Kaktiņš (dzimis 1885. gada 26. jūlijā, miris 1965. gada 25. jūlijā) bija latviešu operdziedonis un koncertdziedātājs.
Saimniecība
Pagastā darbojas Grīvnieku HES.
Franko diktatūra Spānijā
Varas pēctecības jautājums
Lai atgūtu zaudētās pozīcijas, Nacionālās kustības vadītāji panāca jauna Kustības likuma pieņemšanu 1967. gada 28. jūnijā, kas it kā nostiprināja tās organizatorisko struktūru, taču realitātē tā aizvien vairāk bija formāla partija, kas piesaistīja maz jaunu biedru. 1967. gada 22. jūlijā Muņos Grande tika atbrīvots no amatiem un 21. septembrī Karero Blanko iecēla par Franko vietnieku.
Šajos gados strauji pasliktinājās Franko veselība, viņš sirgsq ar Pārkinsona slimību. Nepieciešamību pēc oficiāli apstiprināta mantinieka demonstrēja arī Portugāles Estado Novo, kuras ilggadējo diktatoru Salazaru 1968. gadā ķēra trieka.
Mantinieka iecelšana, 1969
1962. gada 14. maijā Atēnās apprecējas Grieķijas princese Sofija un trimdā dzīvojošā Spānijas troņmantinieka dēls Huans Karloss. Franko jauno princi uzaicināja uz tikšanos, un aicināja jauno pāri pastāvīgi dzīvot Madridē, jo viņam esot iespēja mantot troni. Saprotamu iemeslu dēļ tam pretojās Huana Karlosa tēvs Dons Huans, kurš sevi uzskatīja par leģitīmo troņmantinieku. Taču risks zaudēt Franko labvēlību un troni kādam citam kandidātam bija pietiekoši liels, lai 1963. gada februārī jaunais pāris apmestos Madridē. 1965. gada maijā Huans Karloss pirmo reizi piedalījās oficiālā ceremonijā līdzās Franko. Jaunais princis apzinājās, ka viņam ir jāapspiež savi uzskati un jāievēro režīma noteikumi, lai varētu kļūt par karali. 1969. gada 12. jūlijā, pēc vairāku gadu vilcināšanās, Franko beidzot oficiāli paziņoja, ka Huans Karloss būs viņa mantinieks un Spānijas karalis.
Ārpolitika
1970. gada jūnijā Spānija kļuva par Eiropas Kopienas asociēto valsti un ieguva labākus tirdzniecības noteikumus ar Rietumeiropu, taču joprojām ļāva aizsargāt Spānijas ražotājus ar dažādām nodokļu barjerām.
Spānija atjaunojw diplomātiskos kontaktus ar PSRS un Austrumu bloka valstīm. Uzlabojās attiecības ar Latīņameriku, izņemot Meksiku, kas joprojām bijq Franko diktatūras pretiniece.
1974. gada 24. aprīlī pēkšņā Neļķu revolūcija gāza Portugāles Estado Novo režīmu un drošības dienesti pastiprināja izsekošanas spāņu bruņotajos spēkos, lai novērstu dumpja iespēju. Spānijas prese par notikumiem Portugālē rakstīja pozitīvi, izraisot Franko nepatiku, kam gan nesekoja represijas. 1975. gada martā Franko atsacījās atbalstīt portugāļu konservatīvo spēku aicinājumu ievest valstī armiju.
Režīma beigas, 1974-1978
1973. gada decembrī masīvā sprādzienā tika nogalināts potenciālais Franko mantinieks, valdības vadītājs Korero Blanko. Par jauno valdības vadītāju iecēla bijušo Iekšlietu ministru, drošības dienesta un policijas priekšnieku Ariasu Navarro, kurš savā pirmajā runā 1974. gada 21. februārī solīja reformēt režīmu, dodot iespēju iedzīvotājiem to ne tikai atbalstīt, bet arī tajā piedalīties – apsolot vēlēšanas pilsētu un pašvaldību līmenī.
Navarro atvērtība minimālām reformām nodrošināja režīma stabilitāti ilgajos Franko pirmsnāves mēnešos. Jau 1974. gadā prese ieguva gandrīz pilnīgu brīvību, netika pieļauta vienīgi Franko un valdības kritika. Par spīti iekšējiem un ārējiem protestiem, 1974. gada 2. martā izpildīja nāvessodu katalāņu anarhistam, kas aresta laikā bija nogalinājis policistu. Valdībā notika plaša Blanko iecelto ierēdņu nomaiņa, taču vienlaikus pastiprinājās policijas aktivitāte pret politiskajiem disidentiem, jo Portugāles revolūcija pastiprināja režīma lojālistu pretestību jebkādiem reformu ierosinājumiem.
1974. gada 9. jūlijā Franko ievietoja slimnīcā, radās jautājums par pilnvaru nodošanu troņmantiniekam. Oktobrī Franko no amatiem atlaida virkni reformistu, kas bija ļāvuši atjaunoties preses brīvībai. Ariasa reformu gaita gandrīz pilnībā apstājās. Franko uzskatīja, ka režīma atslābināšana apdraudēs viņa ieplānoto varas nodošanu nākamajam karalim. Viņaprāt monarhijas atjaunošanu demokrātiskā referendumā atbalstītu ne vairāk kā 10% spāņu, tāpēc režīmam bija jābūt pilnīgā kontrolē varas pēctecības brīdī.
1975. gada sākumā Ariass tomēr panāca konservatīvāko ministru atbrīvošanu no amatiem un 5. martā publiskoja jaunu valdības sastāvu, kurā vairākums bija reformatoriem. 1975. gada oktobrī strauji pasliktinājās Franko veselība, taču viņš turpināja kontrolēt valdības darbu no slimnīcas. Veselības stāvoklim kritiski pasliktinoties, 30. oktobrī Franko ļāva Huanam Karlosam pārņemt varu. Franko agonija turpinājās vēl trīs nedēļas.
1973. gada naftas krīze negatīvi iespaidoja ekonomiku. 1977. gada jūnijā inflācija sasniedza 25.4% un ārējais parāds pieauga līdz 12 miljardiem USD. Šajā mēnesī visas parlamentā pārstāvētās politiskās partijas parakstīja vienošanos par kopīgu darbību ekonomikas uzlabošanā. Franko laika valsts iejaukšanās ekonomikā tika izbeigta, valsts ieviesa virkni jaunu nodokļu, tai skaitā ienākuma nodokļus un PVN.
Dzjatlava
Dzjatlava (be; lt) jeb Djatlova (ru) ir pilsēta un rajona centrs Baltkrievijas rietumos.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1498. gadā, kad tā tika dāvināta Konstantinam Ostrožskim. 17. gadsimtā pilsētiņa pārgāja Sapehu īpašumā. Līdz Polijas Trešajai dalīšanai 1795. gadā, kad Dzjatlava iekļāvās Krievijā, tā bija Lietuvas lielkņazistes (Žečpospolitas) sastāvā. Starp pasaules kariem — Polijā. Pilsētas apkārtnē līdz Otrajam pasaules karam dzīvoja lietuviešu mazākumtautība, kuru dialekts pēc valodnieka Vladimira Toporova domām, liecināja, ka tie varētu būt lietuviskojušies jātvingi.
Dzjatlava ir rabīna Izraela Meira Kagana (ישראל מאיר הכהן,1838— 1933, Hafeca-Haīma) dzimtā pilsēta. 1944. gadā pie Dzjatlavas krita Jānis Fogelis.
Apvienība SKG
Apvienība SKG (reģistrēta kā LSDSP/KDS/GKL) bija 2018. bija 28. martā izveidota politisko partiju apvienība, kuru veidoja Latvijas Sociāldemokrātiskā strādnieku partija, "Gods kalpot mūsu Latvijai" un Kristīgi demokrātiskā savienība.
Vadība
Apvienības augstākā lēmējinstitūcija bija pārstāvju sapulce, kura var pieņemt lēmumus par statūtu grozījumiem, sadarbību ar citām politiskajam institūcijām un apvienībām, kā arī lemt par citiem jautājumiem. Par pārstāvju sapulces locekļiem tika iecelti pa vienam pārstāvim no katras apvienības dibinātāju partijas — Jānis Dinevičs, Andrejs Požarnovs un Mareks Raups.
Vēsture
Apvienība piedalījās 2018. gada Saeimas vēlēšanās, iegūstot vien 0,21% balsu un nepārvarot 5% barjeru. 2019. gada 13. martā, pēc tam, kad tajā iesaistījās partija "No sirds Latvijai" (NSL), apvienība SKG mainīja nosaukumu uz "Atmoda".
Par LSDSP iekļaušanos potenciālās apvienības "Atmoda LSDSP" sastāvā tika nobalsots partijas kongresā, taču daļa tās biedru atteicās to pieņemt. 2019. gada aprīlī partijas līderis Jānis Dinevičs medijiem paziņoja, ka LSDSP nepievienojās apvienībai dēļ domstarpībām ar partneriem par apvienības nosaukumu. Nākamajās vēlēšanās LSDSP startēja atsevišķi. 2019. gada 28. novembrī NSL apvienojās ar "Gods kalpot mūsu Latvijai", izveidojot partiju "Atmoda Latvijai".
Līga Kļaviņa (politiķe)
Līga Kļaviņa (dzimusi ) ir latviešu pedagoģe, pašvaldību darbiniece un politiķe. 14. Saeimas deputāte, pārstāv Latvijas Zemnieku savienību. Iepriekš bijusi Jēkabpils pilsētas un novada pašvaldības deputāte.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1968. gada 11. maijā. 1991. gadā absolvēja filoloģijas studijas Latvijas Universitātē. Strādāja par angļu valodas un literatūras pasniedzēju. 2002. gadā Daugavpils Universitātē ieguva maģistra grādu pedagoģijā-skolvadībā, 2006. gadā Rēzeknes Augstskolā finanšu un grāmatvedības vadītāja specialitāti, bet 2008. gadā Rīgas Tehniskajā universitātē maģistra grādu ekonomikā.
Pirms ievēlēšanas par pašvaldības deputāti un domes priekšsēdētāja vietnieci, L. Kļaviņas darba vieta bija Jēkabpils pašvaldībā.
Politiskā darbība
2017. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās L. Kļaviņa tika ievēlēta Jēkabpils pilsētas domē no Latvijas Zemnieku savienības saraksta. Tāpat vēlētāju atbalstu saņēma 2021. gada pašvaldību vēlēšanās, kad tika ievēlēta Jēkabpils novada domē. Pašvaldībā bijusi domes priekšsēdētāja vietniece sociālajos jautājumos.
Kandidēja 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās no Zaļo un Zemnieku savienības, bet netika ievēlēta.
2022. gada Saeimas vēlēšanās Līgu Kļaviņu ievēlēja par 14. Saeimas deputāti no Zaļo un Zemnieku savienības saraksta.
Raimonds Laizāns
Raimonds Laizāns (dzimis Rīgā) ir bijušais Latvijas futbola vārtsargs, pēc karjeras beigām — treneris. 1990. gados pārstāvēja Latvijas izlasē, aizvadot 31 spēli.
Klubu karjera
Laizāns futbolu sāka spēlēt Rīgā, sporta skolā "Daugava", 13 gadu vecumā. 1980. gadā viņš ar Rīgas "Progress" ieguva sudraba medaļu Latvijas PSR līgā un 1983. gadā debitēja tobrīd spēcīgākajā Latvijas klubā — Daugava Rīga. Tomēr viņa karjera "Daugavā" neizvērtās īpaši veiksmīga, jo Aleksandrs Kulakovs bija savos labākajos gados un Laizāns varēja samierināties tikai ar rezerves vārtsarga vietu. No 1985. līdz 1987. gadam Laizāns spēlēja Liepājas "Zvejnieks" sastāvā, bet pēc tam pārcēlās uz Ukrainu - vispirms uz Luckas "Voļin", ar kuru 1989. gadā izdevās uzvarēt Ukrainas PSR līgā, pēc tam uz Ļvivas "Karpati".
Pēc 1991./92. gada sezonas Ukrainā, Laizāns atgriezās Latvijā un pievienojās Skonto FC. Pirmajā gadā Laizāns spēlēja ievērojami mazāk kā Oļegs Grišins, bet no 1993. līdz 1996. gadam viņš bija neapstrīdams pirmais numurs Latvijas spēcīgākajā klubā. No 1994. līdz 1996. gadam Laizāns tika atzīts par labāko vārtsargu Virslīgā. 1997. gadā Laizānam konkurenci sāka sastādīt kluba otrais vārtsargs - Aleksandrs Koliņko (abi aizvadīja pa 12 spēlēm Virslīgā). Pēc šīs sezonas Laizāns pameta Skonto un devās uz Voroņežas "Fakel", kas spēlēja Krievijas 1. līgā. Šī sezona Laizānam bija izdevusies un viņš aizvadīja 39 no 42 kluba spēlēm, bet pašam klubam īpaši neveicās - ieņemta 10. vieta līgā. 1999. gadā Laizāns atkal atgriezās Latvijā un pievienojās Policijas FK. Pēc sezonas Policijas FK Laizāns beidza aktīvā spēlētāja karjeru. 2005. gadā viņš aizvadīja vienu spēli JFK Olimps rindās.
Izlases karjera
1990. gadu sākumā pēc Latvijas neatkarības atgūšanas, kad Latvijas izlase aizvadīja savas pirmās starptautiskās spēles, uz vārtsarga vietu pretendēja divi galvenie kandidāti - Laizāns un Oļegs Karavajevs. Laizānam bija tas gods aizvadīt pirmo oficiālo Latvijas izlases spēli - pret Rumāniju 1992. gada 8. aprīlī. Svarīgākās spēles pārsvarā aizvadīja Karavajevs, bet Laizānam galvenokārt iespēja spēlēt tika draudzības spēlēs vai Baltijas kausa spēlēs. Savas, iespējams, labākās spēles izlasē viņš aizvadīja 1995. gadā, kad 1996. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas turnīrā Latvija Porto ar 2:3 zaudēja Portugāles izlasei un ar 2:1 Rīgā uzvarēja Ziemeļīriju un ar 3:2 Austriju.
Pēc aktīvā spēlētāja karjeras beigām Laizāns pārņēma Skonto FC jauniešu komandas vadību, bet šobrīd viņš ir JFK Olimps prezidents.
Viņa dēls Jevgēņijs Laizāns arī ir futbola vārtsargs, spēlējis Latvijas klubos. Raimonds Laizāns nav radinieks ne citam bijušajam Rīgas "Daugava" vārtsargam Laimonim Laizānam, ne arī Latvijas izlases pussargam Jurim Laizānam.
Lolita (romāns)
"Lolita" (en) ir krievu/amerikāņu rakstnieka Vladimira Nabokova romāns angļu valodā. Publicēts 1955. gadā Parīzē, 1958. gadā Ņujorkā un 1959. gadā Londonā. Vēlāk Nabokovs romānu pārtulkoja krievu valodā.
Mūsdienās šis skandalozais romāns tiek uzskatīts par vienu no 20. gadsimta galvenajiem sasniegumiem. Mūsdienās vārds "Lolita" kļuvis par apzīmējumu pusaugu meitenei, kurai ir attiecības ar krietni vecāku vīrieti.
Žurnāls Time to iekļāva savā 100 labāko romānu angļu valodā (kas sarakstīti laikā no 1923. līdz 2005. gadam) sarakstā. Modern Library 1998. gadā to ierindoja 4. vietā 100 labāko 20. gadsimta romānu sarakstā. Laikraksta "Le Monde" rīkotajā lasītāju aptaujā par 100 gadsimta grāmatām romāns "Lolita" ierindots 27. vietā.
Ekranizācija
Divas reizes romāns ticis ekranizēts. Pirmo ekranizāciju veica Stenlijs Kubriks 1962. gadā. Šai filmai Nabokovs bija scenārija autors un tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai par labāko adaptēto scenāriju. Otro reizi romāns ekranizēts 1997. gadā ar Džeremiju Aironsu profesora Hamberta lomā.
Ziemeļamerikas hokeja līga
Ziemeļamerikas hokeja līga (angļu: North American Hockey League), saīsināti NAHL, ir viena no labākajām junioru hokeja līgām Amerikas Savienotajās Valstīs, kas 2021./2022. gadā uzsāka savu 47. darbības sezonu. Tā ir vienīgā ASV hokeja federācijas sankcionētā II līmeņa junioru līga, kurā spēlē 29 komandas no 18 Ziemeļamerikas štatiem.
NAHL cieši sadarbojas ar Nacionālo koledžu sporta asociāciju (NCAA), Nacionālo hokeja līgu (NHL), Amerikas Savienoto Valstu hokeja līgu (USHL) un ASV hokeja federācijas attīstības programmu, lai kalpotu kā elements hokeja attīstības sistēmā. Visas šī turnīra komandas pieder privātīpašniekiem un darbojas kā uzņēmums, kura struktūra un darbības veids ir līdzīgs profesionālo hokeju komandām. Šādas darbības ietver biļešu pārdošanu, spēļu apraidi, sabiedriskās iniciatīvas u.c. Šīs līgas sportistiem, kuru vecums ir no 16 līdz 20 gadiem, tiek nodrošināta iespēja attīstīties, mācīties, trenēties, augt un gūt panākumus, bet par to nesaņemot nekādu samaksu.
Līga tika dibināta 1975. gadā ar nosaukumu "Great Lakes Junior Hockey League", bet 1984. gadā tās nosaukums tika nomainīts uz Ziemeļamerikas hokeja līgu. Daži no zināmākajiem latviešiem, kuri ir spēlējuši NAHL ir Jānis Jaks, Rihards Marenis un Matīss Kivlenieks.
Turnīrs un balva
Pašreizējā līgas sistēmā 29 komandas ir sadalītas četrās divīzijās — Centrālajā (6 komandas), Austrumu (7 komandas), Vidusrietumu (8 komandas) un Dienvidu divīzijā (8 komandas). 2021./2022. gada sezonā katra no 29 komandām aizvadīs 60 regulārās sezonas spēles, sākot no 2021. gada septembra un beidzot 2022. gada aprīlī. Pēc regulārās sezonās beigām, katras divīzijas labākās četras komandas piedalīsies izslēgšanās spēļu turnīrā, kurā tās spēkosies par Robertsona kausu, kurš tiks pasniegts izslēgšanas spēļu kārtas čempionvienībai 2022. gada maijā "Fogerty" arēnā, Minesotas štatā. Pēdējā šīs balvas ieguvēja ir Šrīvportas "Mudbugs" komanda, kura 2020./2021. gada turnīra finālā ar 4:2 pārspēja Aberdīnas "Wings".
Komandas
2021./2022. gada sezonā NAHL spēlē 29 komandas četrās divīzijās.
Bunny Lake Is Missing
Bunny Lake is Missing ir 1965. gada Apvienotās Karalistes psiholoģiska drāmas filma, kuras režisors un producents ir Oto Premingers. Filmā galvenās lomas atveido Lorenss Olivjē, Kerola Linlija, Kīrs Dallijs, Martīta Hanta un Noels Kauards. Filmā epizodiski parādās arī rokgrupa The Zombies. Filma ir balstīta uz Meriamas Modelas romānu ar tādu pašu nosaukumu.
Filma stāsta par māti, kas meklē savu pazudušo meitu, taču nekas neliecina, ka viņa kādreiz būtu eksistējusi.
Filmas Bunny Lake is Missing pirmizrāde notika. Lai gan sākotnēji filma netika augstu vērtēta no kritiķiem un paša Premingera, laika gaitā filmas reputācija ir augusi, tās tehnisko sasniegumu dēļ.
Vladimirs Nabokovs
Vladimirs Nabokovs (ru) var būt:
Meņģeles muiža
Meņģeles muiža, agrāk arī Ogreslīči vai Muiža, ir ciems Ogres novada Meņģeles pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā Ogres upes krastā 2 km no pagasta centra Meņģeles, 69 km no novada centra Ogres un 99 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta veidojusies ap Meņģeles muižas (Altenwoga) centru; izaugusi padomju gados kā kolhozas «Ogreslīči» ciemats. Muižas parks ir vietējas nozīmes kultūrvēstures piemineklis.
Kārlis fon Bahmanis
Kārlis Reinholds fon Bahmanis (de, ru, dzimis pirms 1720. gada, miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes Krievijas Impērijas ģenerālmajors, Ķēču muižas (mūsdienās Cēsu novada Ķēčos) īpašnieks.
Dzimis zviedru leitnanta un Ķēču muižas īpašnieka Dāvida Bahmaņa ģimenē. Pēc tēva nāves 1731. gadā māte apprecējās ar Vidzemes landmaršalu Gustavu fon Patkulu. Kārļa fon Bahmaņa vienīgā meita Helēna Vendula 1764. gadā apprecējās ar ģenerāli Kārli Gustavu fon Renni, bet pēc šķiršanās 1775. gadā — ar Frīdrihu Vilhelmu fon Taubi.
Sācis dienestu Krievijas armijā kā kaprālis Izmailovas leibgvardes pulkā. Kā brigadieris piedalījās Septiņgadu kara Kunersdorfas kaujā, kur ievainots. Kad 1760. gadā krievu karspēks ieņēma Berlīni, Kārlis fon Bahmanis četras dienas bija pilsētas komendants.
Dudince
Dudince (sk) ir neliela kūrortpilsēta Slovākijā, Banska Bistricas apgabala Krupinas apriņķī. Pie pilsētas karsto avotu atradnes.
Vēsture
Apdzīvotā vieta rakstos pirmoreiz pieminēta 1284. gadā. 1551. gadā pirmoreiz rakstos minēti karstie avoti, kaut arī pie tiem atrastas romiešu baseinu atliekas.
Cilvēki
Pēc tautības vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (95,67 %), dzīvo arī ungāri (3,53 %). Pēc reliģiskās pārliecības — katoļi (55,67 %), luterāņi (28,93 %), nereliģiozi (11,27 %).
Sports
Pilsētā populārs sporta veids ir soļošana. Regulāri notiek sporta sacensības, tai skaitā 1998., 2001. un 2013. gadā šeit notika Eiropas kauss soļošanā.
Kasai
Kasai var būt:
Graudzāļu rinda
Graudzāļu rinda (Poales) ir viendīgļlapju klases augu rinda. Rindā ietilpst 16 dzimtas.
Sistemātika
Graudzāļu rindas iedalījums:
Albedils
Albedils var būt:
Erihs Reinholds fon Albedils
Erihs Reinholds fon Albedils (dzimis, miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes augstmanis, Kurzemes hercoga Ernsta Johana Bīrona brālēns (māte bija Bīrona māsa). No 1774. līdz 1786. gadam bija Kurzemes hercoga oberjēgermeistars t.i. atbildīgais par medībām.
Gruzijas Olimpiskā komiteja
Gruzijas Nacionālā Olimpiskā komiteja (, sak'art'velos erovnuli olimpiuri komiteti) ir organizācija, kas pārstāv Gruzijas sportistus Olimpiskajās spēlēs un citās starptautiskajās sporta sacensībās. Olimpiskās komitejas galvenā mītne atrodas Gruzijas galvaspilsētā Tbilisi. Gruzijas izmantotais SOK kods ir GEO.
To veido 12 reģionālās organizācijas, Gruzijas Olimpiskā akadēmija, Gruzijas Olimpiešu apvienība un Olimpiskais muzejs.
Olimpiskā komiteja tika izveidota 1989. gada 6. oktobrī, bet Starptautiskā Olimpiskā komiteja to pilntiesīgi atzina 1993. gada 23. septembrī.
Līdz 1991. gadam Gruzija olimpiskajās spēlēs startēja Padomju Savienības sastāvā. Lai gan tā neatkarību no PSRS ieguva 1991. gadā, 1992. gada vasaras un ziemas olimpiskajās spēlēs tā startēja Apvienotās komandas sastāvā, jo tā vēl nebija pilntiesīga Starptautiskās Olimpiskās komitejas locekle. Pirmoreiz tā olimpiskajās spēlēs startēja 1994. gadā. Līdz šim Gruzija ir startējusi 6 vasaras olimpiskajās spēlēs (pirmoreiz — 1996. gada Atlantas spēlēs) un 7 ziemas olimpiskajās spēlēs (pirmoreiz — 1994. gada Lillehammeres spēlēs).
Mauro Kamoranēzi
Mauro Kamoranēzi (it, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijušais Itālijas futbola izlases dalībnieks.
Dzimis Argentīnā, kur arī sācis savu karjeru. Vēlāk spēlējis arī Meksikas un Urugvajas klubos. 2000. gadā Kamoranēzi pārcēlās uz Itāliju un pievienojās Hellas Verona. 2002. gadā Kamoranēzi pievienojās Serie A čempioniem Juventus. Ar Juventus komandu vienreiz kļuvis par Serie A čempionu, vienreiz par Serie B čempionu un divreiz ieguvis Supercoppa Italiana. 2010. gadā viņš pievienojās Vācijas Bundeslīgas komandai VfB Stuttgart, bet nākamgad atgriezās Argentīnā, kur viņš noslēdza savu karjeru.
Kamoranēzi vecvectēvs bija itālis, tādējādi viņam bija iespēja pārstāvēt gan Argentīnu, gan Itāliju. 2003. gadā Kamoranēzi debitēja Itālijas izlases sastāvā. Ar Itāliju uzvarējis 2006. gada FIFA Pasaules kausā. Spēlējis arī 2004. un 2008. gada Eiropas čempionātā, kā arī 2010. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Juventus
Atcerēties vai aizmirst
Sižets
Ņina un Nikolajs Jansoni dzīvo pārtikušu cilvēku dzīvi, ir labs darbs, dzīvoklis, mašīna. Vēl tikai bērnus, un Ņina par spīti ārstu brīdinājumiem dzemdē. Kļūdas dēļ pēc dzemdībām sievietei paziņo, ka bērns miris. Ņina baidās teikt vīram taisnību un pieņem citu bērnu. Kad pārpratums atklājies, viņa atsakās no sava īstā bērna, kuru pieņem medmāsa Inta.
Pēc vairākiem gadiem Ņinā pamostas mātes jūtas un viņa vēlas savu īsto bērnu atgūt.
Peroksīdi
Peroksīdi ir ķīmisko vielu grupa, kas satur divus virknē savienotus skābekļa atomus. Neorganiskie binārie peroksīdi bieži ir jonu kristāli, kas satur peroksīda jonu O22− (piemēram, bārija peroksīds BaO2). Peroksīdi (izņemot tos, kas satur krāsainus katjonus) nav krāsaini.
Organiskie peroksīdi ir kovalentie savienojumi ar struktūru R−O−O−R (R ir jebkura cita funkcionālā grupa vai struktūrdaļa). Grupējumu −O−O− sauc par peroksīda grupu vai peroksogrupu.
Visbiežāk sastopamais peroksīds ir ūdeņraža peroksīds (H2O2), ko izmanto dezinfekcijai.
Tieslietas
Tieslietas, arī tiesību sistēma, ir tiesu iestāžu sistēma, to darbību kopums. Tās nodrošina sabiedrisko kārtību, nosaka ētikas normas. Lai to panāktu, ir nepieciešami likumi. Ar tieslietām mēdz apzīmēt arī tiesību zinātni.
1932. gada Latvijas čempionāts šahā
1932. gada Latvijas šaha čempionāts - IV Latvijas šaha kongress un vienlaicīgi Latvijas šaha čempionāts.
Tieslietas
Tieslietas veido trīs sastāvdaļas: tiesību norma, tiesību institūts un tiesību nozare.
1932. gada Latvijas čempionāts šahā
Turnīra gaita
IV Latvijas šaha kongress pirmoreiz notika ārpus Rīgas, un par tā mājvietu kļuva Jelgava. Norises laiks (24. marts - 1.aprīlis 1932. gadā) šoreiz bija mainīts no Ziemassvētku uz Lieldienu brīvdienām. Par sacensību vadītāju bija iecelts Latvijas šaha meistars Fricis Apšenieks, jo aizvien Latvijas šaha kongresa turnīrā nevarēja piedalīties iepriekšējo čempionātu uzvarētāji. Izspēles kārtība, salīdzinot ar iepriekšējo turnīru, palika nemainīga (2 virsturnīri, abu uzvarētāji izcīna Latvijas meistara nosaukumu 10 partiju mačā), taču IV Latvijas šaha kongresam nebija gājusi secen to gadu saimnieciskā krīze. Sacensības notika bez jebkāda valsts atbalsta, godalgas pirmajām vietām bija samazinātas, arī virsturnīra dalībnieku skaits (22) bija mazāks nekā iepriekšējā čempionātā (28). Pirmajā virsturnīra grupā visu turnīra laiku līderis bija Feigins, taču pašā izskaņā pēc zaudējuma Endzelīnam viņu panāca Valkas meistars Alfrēds Eklons. Virsturnīra grupas uzvarētāju vajadzēja noskaidrot papildmačā starp Feiginu un Eklonu, kurš notika Rīgā no 5. līdz 7. aprīlim 1932. gadā. Pēc reglamenta mačā bija paredzētas 4 partijas, taču jau uzvara trešajā partijā izšķīra mača likteni par labu Feiginam - 2,5:0,5. Tādējādi virsturnīra finālā iekļuva Feigins un Bergs, kas otrās virsturnīra grupas turnīru uzvarēja krietni pārliecinošāk. Virsturnīra fināls notika Rīgā no 17. līdz 30. aprīlim 1932. gadā. Pēc astotās partijas Feigins nodrošināja sev IV Latvijas šaha meistara titulu -5,5:2,5.
Tieslietas
Tiesību zinātne
Zinātnes nozari, kas pētī tieslietas, sabiedrības politisko sistēmu un valsts tiesiskās formas, sauc par tiesību zinātni, arī par jurisprudenci. Tiesību zinātne ir viena no sociālajām zinātnēm. Šajā zinātnē apskata tiesības kā sociālu parādību, ar kuru palīdzību tiek regulēta sabiedrības dzīve visdažādākajās dzīves jomās. Tiesību zinātne lielākā vai mazākā mērā mijiedarbojas ar citām zinātnēm, visizteiktāk, ar politoloģiju un ekonomiku. Tajā pašā laikā filozofijai ir liela ietekme uz tiesību zinātni, jo tiek izmantoti tādi filozofiski jēdzieni kā taisnīgums, patiesība, morāle, griba un tā tālāk.
1932. gada Latvijas čempionāts šahā
Virsturnīru tabulas
! !! Dalībnieks !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! 8 !! 9 !! 10 !! 11 !! Punkti !! Vieta
Tieslietas
Tiesību zinātne
Tiesību zinātne sīkāk tiek dalīta trīs atsevišķās nozaru grupās:
Kreisera "Moskva" nogremdēšana
Krievijas Jūras spēku Melnās jūras flotes flagmanis, raķešu kreiseris "Moskva" nogrima 2022. gada 14. aprīlī, kad 2022. gada 13. aprīlī tam trāpīja divas pretkuģu raķetes R-360, kas palaistas no Ukrainas Jūras spēku raķešu sistēmas RK-360MC "Neptun".
Tieslietas
Tiesību norma
Tieslietu pamatelements ir tiesību normas. Tās ir arī vienas no svarīgākajām sociālajām normām. Tiesības normas ir vispārpieņemti noteikumi, kurus nosaka un nodrošina valsts. Uz to pamata tiek veidoti juridiskās tiesības un pienākumi.
Kreisera "Moskva" nogremdēšana
Pēc trieciena uz kuģa klāja izcēlās ugunsgrēks. Šo informāciju vēlāk apstiprināja ASV Aizsardzības departaments. Krievija paziņoja, ka kuģis nogrima vētrainā jūrā pēc tam, kad ugunsgrēka rezultātā eksplodēja munīcija.
Tieslietas
Tiesību institūts
Tiesību institūts ir vairākas tiesību normas, kas nosaka sabiedrisko attiecību noteikto veidu. Piemēram, darba līgumu institūts regulē tiesības normas darba līgumu noslēgšanā.
Kreisera "Moskva" nogremdēšana
Kreiseris ir lielākais Krievijas karakuģis, kas nogrimis kara laikā kopš Otrā pasaules kara beigām, un pirmais Krievijas flagmanis, kas nogrimis kopš "Knyaz Suvorov" 1905. gadā Krievu—japāņu kara laikā.
Tieslietas
Tiesību nozares
Tiesību nozares ir dažādas. Tās veido tiesību normas un institūta kopums. Daļējs tiesību nozaru saraksts ir šāds:
Tieslietu ministrijas
Daudzās valstīs par tieslietām atbild tieslietu ministrija. To uzdevums ir izstrādāt un īstenot tieslietu nozares politiku valstī. Kopš 1918. gada arī Latvijā pastāv Tieslietu ministrija.
Kreisera "Moskva" nogremdēšana
Konteksts
2022. gada februārī Krievijas Melnās jūras flotes flagmanis, vadāmo raķešu kreiseris "Moskva", atstāja Sevastopoli, lai piedalītos Krievijas iebrukumā Ukrainā. Šo kuģi vēlāk kopā ar Krievijas patruļkuģi "Vasily Bykov" izmantoja pret Ukrainas bruņotajiem spēkiem uzbrukuma laikā Zmijnijas (Čūsku) salai. "Moskva" pa radio sazinājās ar salas garnizonu un pieprasīja padoties, saņemot no garnizona tagad slaveno atbildi: "Krievu karakuģi, ej d*rst". Pēc tam ar Čūsku salu tika zaudēti visi kontakti, un Ukrainas spēku garnizons trīspadsmit cilvēku sastāvā tika sagūstīts.
Nogremdēšana
Pirmais zināmais ziņojums par raķetes triecienu kuģim tika saņemts 2022. gada 13. aprīlī plkst. 20:42 pēc Kijivas laika (EEST, UTC+03:00), kad kāds Ukrainas brīvprātīgais, kurš saistīts ar militārajiem spēkiem, publicēja ierakstu sociālajā tīklā Facebook: "Kreiserim "Moskva" tikko trāpīja 2 raķetes "Neptun". Tas stāv [nav nogrimis], deg. Un jūrā plosās vētra. Acīmredzot ir nepieciešama taktiskā applūšana." Vēlāk vakarā Ukrainas prezidenta biroja vadītāja padomnieks Oleksijs Arestovičs ziņoja, ka "Moskva" dega vētrainā jūrā, un Odesas apgabala kara administrācijas vadītājs Maksims Marčenko oficiāli apstiprināja, ka Ukrainas spēki trāpījuši "Moskvai" ar divām pretkuģu raķetēm R-360 "Neptun", kas "nodarījušas ļoti nopietnus bojājumus". Pulksten 12:43, 14. aprīlī pēc EEST laika, Ukrainas Sauszemes spēku Operatīvā pavēlniecība "Dienvidi" sociālajā tīklā Facebook publicēja video ar ziņojumu, kurā bija teikts, ka kuģis ir guvis bojājumus pretkuģa raķetes "Neptun" trieciena zonā, ir izcēlies ugunsgrēks un citi "Moskva" grupā esošie kuģi "centās palīdzēt, taču vētra un spēcīgs munīcijas sprādziens apgāza kreiseri, un tas sāka grimt".
Petrol (Slovēnijas uzņēmums)
Petrol d.d. (pilns nosaukums Petrol, Slovenian Energy Company d.d., Ljubljana) ir Slovēnijas enerģētikas uzņēmums. Tas ir viens no lielākajiem uzņēmumiem valstī un viens no lielākajiem degvielas izplatītājiem bijušajā Dienvidslāvijā. Galvenais birojs atrodas Ļubļanā. Uzņēmums dibināts 1947. gadā.
Petrol ir vairāk nekā 660 degvielas uzpildes stacijas Slovēnijā, Bosnijā un Hercegovinā, Horvātijā, Serbijā, Melnkalnē un Kosovā.
Petrol akcijas tiek kotētas Ļubļanas biržā (kods PETG). Lielākie akcionāri (2015. gada martā) : valsts uzņēmums Slovenska odškodninska družba (19,75 %), Češkoslovenska Obchodni bank, A.S. (12,79 %), Kapitalska Družba, d.d. (8,27 %).
Vēsture
Uzņēmums dibināts 1947. gadā ar nosaukumu Jugopetrol Ljubljana. Tas nodarbojās ar degvielas tirdzniecību. 1952. gadā pārņemta Mariboras naftas pārstrādes rūpnīca. 1953. gada 17. martā uzņēmuma nosaukums mainīts uz Trgovsko podjetje Petrol v Ljubljani (saīsināti Petrol). Tika izveidotas apkopes stacijas. 1962. gadā Petrol tika sadalīts 16 ekonomiskās vienībās. 1973. gadā uzņēmums reorganizēts. 1974. gadā izveidota struktūrvienība TOZD Zemeljski plin, kas nodarbojās ar dabasgāzi.
1995. gadā sākās Petrol privatizācijas process. 1996. gada 24. decembrī uzņēmums pārveidots par akciju sabiedrību ar nosaukumu Petrol, Slovenska naftna družba, d.d. Ljubljana. 1997. gada 5. maijā sākās Petrol akciju kotēšana Ļubļanas biržā. 2000. gados Petrol paplašinājās, atverot jaunas stacijas un iegādājoties enerģētikas uzņēmumus Slovēnijā un citās Balkānu valstīs.
Čārlijs un šokolādes fabrika
"Čārlijs un šokolādes fabrika" (en) ir bērnu grāmata, kuru sarakstījis britu rakstnieks Roalds Dāls.
Grāmatā ir stāstīts par zēnu vārdā Čārlijs, kura vectēvs kādu dienu viņam pastāsta par Villija Vonkas šokolādes fabriku, kā arī pastāsta to, ka viņš pats agrāk tur ir strādājis un tagad neviens nezina, kas tur tagad iekšā notiek. Dažas dienas vēlāk pats Villijs Vonka rīkoja konkursu, kur pieciem bērniem visā pasaulē bija iespēja šokolādē atrast zelta biļeti uz ekskursiju viņa fabrikā (piecās šokolādēs tika ieliktas biļetes). Viens no tiem, kas dabū biļeti, ir Čārlijs, un tad sākas visi piedzīvojumi.
Pēc grāmatas motīviem tika uzņemtas divas filmas, Willy Wonka & the Chocolate Factory un "Čārlijs un šokolādes fabrika", kurā Villija Vonkas lomu atveido Džonijs Deps.
Vēršantilopju apakšdzimta
Vēršantilopju apakšdzimta (Alcelaphinae) ir viena no dobradžu dzimtas (Bovidae) apakšdzimtām, kas pieder pārnadžu kārtai (Artiodactyla). Tā apvieno 10 mūsdienās dzīvojošas sugas, kas iedalītas 4 ģintīs. Visas šīs apakšdzimtas sugas dzīvo Āfrikas savannā, uz dienvidiem no Sahāras. Apakšdzimta evolūcijas skatījumā ir relatīvi jauna, vecākās fosilijas ir atrastas Āfrukā un ir 5—4,5 miljonus gadu vecas. Vislielākā sugu dažādība apakšdzimtā bija sastopama pirms 2 miljoniem gadu, kad savannā dzīvoja vismaz 15 dažādas vēšantilopju sugas.
Izskats un īpašības
Visas vēršantilopju apakšdzimtas sugas ir liela auguma pārnadži, kuriem ir raksturīgs nomadu dzīves veids. Tās ir izteikti zālēdāji, kas dzīvo milzīgos, blīvos baros un kas kādreiz tūkstošiem klīda pa savannu. Mūsdienās pārāk intensīvo medību un lauksaimniecības attīstības dēļ dzīvnieku populācijas ir samazinājušās. Vienīgās sugas, kurām pagaidām nedraud izmiršana, ir antilopes gnu un antilopes topi.
Vēršantilopju apakšdzimtas sugām raksturīgs neliels dzimumu dimorfisms, kas izpaužas faktā, ka tēviņi ir par kādiem 10—20% lielāki nekā mātītes. Visām sugām ir samērā dīvainas ķermeņa proporcijas. Dzīvniekiem ir garas, tievas kājas, piemērotas ātrai skriešanai. Ķermeņa priekšējā daļa ir liela un masīva, ar lielu galvu, mugura virzienā uz krustiem liecas slīpi uz leju, īpaši tas ir izteikts vēršantilopēm. Uz priekškāju pēdām ir smarždziedzeri. Garā purna daļa kompensē īso kaklu, dzīvniekam plūcot zāli. Abiem dzimumiem ir ragi, lai gan tēviņiem tie ir garāki un masīvāki.
Mazuļi piedzimst gaišā smilšu krāsā un ļoti drīz pēc dzimšanas spēj cieši sekot savai mātei. Piemēram, antilopēm gnu nav mazuļa slēpšanas fāze pēc tā piedzimšanas. Jau dienas vecumā mazulis spēj sekot baram, neatpaliekot ātrumā.
Teknikum
Teknikum Oy ir Somijas uzņēmums, kas ražo rūpnieciskos polimēru un gumijas izstrādājumus. Tas ir dibināts 1990. gadā, atdaloties no Nokia. Uzņēmuma galvenais birojs atrodas Sastamalā.
Uzņēmums ražo rūpnieciskās šļūtenes, veidņu produktus no gumijas un plastmasas, gumijas oderējumus un pārsegus, poliuretāna un šķidrā silikona produktus, kā arī gumijas savienojumus, gumijas loksnes un ietvarus. Teknikum piedāvā risinājumus materiālu aizsardzībai pret nodilšanu, plīšanu un koroziju.
Pirmsākumi
Teknikum pirmsākumi sniedzas līdz 1898. gadam, kad Helsinkos tika dibināts gumijas izstrādājumu uzņēmums Suomen Gummitehdas Oy. Sākotnēji tas ražoja galošas un gumijas tehniskos izstrādājumus. 1904. gadā uzņēmums ražotni pārcēla uz Nokiu. 1959. gadā uzņēmums pārdēvēts par Suomen Kumitehdas Oy.
1967. gadā Suomen Kumitehdas Oy apvienojās ar sakaru aparatūras ražotāju Suomen Kaapelitehdas Ab un kokapstrādes uzņēmumu Nokia Ab, izveidojot Oy Nokia Ab (tagad zināma kā Nokia Oyj).
1980. gadu beigās Nokia nolēma atteikties no gumijas izstrādājumu biznesa. 1988. gadā riepu operācijas tika atdalītas patstāvīgā uzņēmumā Nokian Renkaat Oyj. 1989. gadā Nokia atdalīja tehnisko gumijas izstrādājumu biznesu (ražotnes Vammalā un Kīkā), izveidojot uzņēmumu Teknikum Yhtiöt Oy (kumi somu valodā ir "gumija").
1990. gadā Teknikum iegādājās Nokia un Zviedrijas Skega kopuzņēmumu Pucast Oy, kas Vammalā ražoja plastmasas izstrādājumus. 1993. gadā Sanktpēterburgā Krievijā tika atvērts tirdzniecības birojs. 1999. gadā Pucast no Zviedrijas uzņēmuma GMKAB iegādājās uretāna lējumu biznesu.
2002. gadā Vācijā tika dibināts meitas uzņēmums T.OY-TEK Schlauchtechnologie GmbH (kopš 2019. gada Teknikum GmbH), kas nodarbojās ar tirdzniecību. 2005. gadā Krievijā tika dibināts meitas uzņēmums OOO Teknikum. 2008. gadā Ķīnā tika dibināts meitas uzņēmums Teknikum (Sudzhou) Technology Co. 2008. gadā Keravā tika dibināts meitas uzņēmums Teknikum Sekukset Oy gumijas izstrādājumu ražošanai.
2014. gadā meitas uzņēmums Viborgā OOO Teknikum tika slēgts, Krievijā atstājot tikai tirdzniecības biroju Sanktpēterburgā. 2013. gadā Teknikum iegādājās Ungārijas plastmasas ražotāja T-Plastik Kft mazākuma kapitāldaļu. 2018. gadā Teknikum kļuva par T-Plastik Kft (kopš 2022. gada Teknikum
Jaoi
Jaoi (ja) ir mangas un anime žanrs, kas attēlo homoseksuālas attiecības starp vīriešiem. Jaoi mērķauditorija un autori parasti ir heteroseksuālas meitenes un sievietes. Parādījās kā viens no satīriskā dodzinsi virzieniem, apsmejot pārliecīgu mākslas darbu erotizāciju, bet drīz kā idealizēts homoseksuālu attiecību atspoguļojums ātri kļuva par populāru tēmu mangās, anime, datorspēlēs — iepazīšanās simulatoros, romānos. Japānā bieži tiek lietots angliskais termins Boys' Love (ボーイズラブ, bo:izu rabu) vai BL, lai gan jaoi varoņi nav zēni šī vārda tiešajā nozīmē. Darbi, kas parāda homoseksuālas attiecības ar zēniem, pieder citam žanram, ko sauc par sjotakonu.
Stohs
Stohs var būt:
Aleksejs Mirančuks
Aleksejs Mirančuks (dzimis ) ir Krievijas futbolists, pussargs, Krievijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada spēlē Itālijas Serie A kluba Torino sastāvā, kas viņu īrē no Bergamo "Atalanta".
Sasniegumi
Lokomotiv Moscow
Pasaules čempionāts cīņas sportā
Vīriešu pasaules čempionāti grieķu-romiešu cīņā notiek kopš 1904. gada, brīvajā cīņā — kopš 1951. gada. Atsevišķi sieviešu čempionāti brīvajā cīņā notika no 1987. līdz 2003. gadam.
Kopējais iegūto medaļu skaits pa valstīm
Kopējais medaļu skaits ieskaitot 2022. gada pasaules čempionātu cīņas sportā.
Daudzkārtēji čempioni
Tabulās ir redzami tie, kuri pasaules čempionātos (izņemot Olimpiskās spēles) ir ieguvuši vismaz 5 zelta medaļas.
Oskars II
Oskars II (sv); dzimis, miris ) bija Zviedrijas karalis no 1872. gada līdz savai nāvei 1907. gadā un Norvēģijas karalis no 1872. gada līdz 1905. gadam, kad tika atcelts no troņa un Norvēģija izstājās no ūnijas ar Zviedriju.
Kļuva par karali pēc sava brāļa Kārļa XV, kuram nebija vīriešu kārtas pēcnācēju, nāves 1872. gadā. Oskara II laikā notika Norvēģijas neatkarības iegūšanas process, kas formāli centrējās ap prasību pēc Norvēģijas ārlietu ministrijas. 1905. gadā Norvēģijas parlaments atcēla Oskaru II no troņa un par Norvēģijas karali kļuva Dānijas princis, Oskara II brāļameitas dēls Hokons VII. Oskara II laikā tika nodibināta Nobela prēmija. Tā kā tolaik Zviedrija un Norvēģija ietilpa vienā valstī, mūsdienās Nobela miera prēmiju piešķir Oslo. Oskars II atbalstīja arktiskās ekspedīcijas. Pasaulē iemantoja autoritāti, tāpēc dažkārt tika uzaicināts par šķīrējtiesnesi starptautiskos disputos.
Bekholmena
Bekholmena ir Stokholmas sala un Jūrgordenas — Stokholmas pilsētas daļas sastāvā esoša platība, kas atrodas blakus Jūrgordenas salai, dienvidos no Jūrgordstādenas.
Vēsture
17. gadsimtā sala tika izmantota kā tirdzniecības preču noliktava, kā arī piķa un darvas glabātava, jo to nevarēja glabāt tuvu pilsētas centram ugunsgrēka riska dēļ. 1848. gadā uz salas Jūrnieku savienība sāka būvēt kuģu remonta uzņēmumu, tās dienvidu daļā klintīs izveidojot divus dokus, kurus uzbūvēja, veicot spridzināšanas darbus. Vēlākos gados dokus paplašināja, bet 1917. gadā tika atklāts vēl viens lielāks doks, kura nosaukumam tika dots karaļa Gustava V vārds. Salā esošos dokus no to atklāšanas brīža izmantoja jūras flote līdz 1969. gadam, kad tā pārcēlās uz Muskē salu un Finboda kuģubūves firma, kas dokus izmantoja līdz pat 1982. gadam. Gustava V doku ik pa laikam izmanto arī mūsdienās.
Apskates objekti
Salā uzmanību pievērš doki un tiem blakus esošās ēkas, kas veido savdabīgu rūpniecisku ainavu. Saglabājušās ir 19. gadsimta būvētās strādnieku mājas (19. gadsimta 90. gadi) un doku meistara māja, bet no 18. gadsimta ir saglabājusies līdz mūsu dienām darvas inspektora māja. No Bekholmas salas var vērot skaistus skatus uz Jūrholmenu un panorāmu uz Sēderholmenu.
Čakstītes
Čakstītes, čakstīšu ģints (Saxicola) ir mušķērāju dzimtas (Muscicapidae) ģints, kas apvieno 15 mūsdienās dzīvojošas dziedātājputnu sugas. Tās ir Vecās Pasaules putni, kas sastopami Eirāzijā, Āfrikā un vairākās okeānu salās. Uzturas atklātā, krūmainā ainavā.
Zinātniskais nosaukums Saxicola atvasināts no latīņu valodas un latviski nozīmē akmeņos dzīvojošs.
Sistemātikas izmaiņas
Nesenā pagātnē čakstīšu ģints tika sistematizēta mežastrazdu dzimtā (Turdidae), bet saskaņā ar jaunākajiem ģenētiskajiem pētījumiem tā pārvietota uz mušķērāju dzimtu. DNS atklājumi ir ieviesuši izmaiņas arī sugu sistemātikā. Suga tumšā čakstīte (Saxicola torquata) sadalīta trīs atsevišķās sugās: Āfrikas tumšā čakstīte (Saxicola torquatus), tumšā čakstīte (Saxicola rubicola) un Sibīrijas tumšā čakstīte (Saxicola maurus).
Paula Žibasa
Paula Žibasa (dzimusi 2000. gadā) ir latviešu kalnu riteņbraucēja, startē nobrauciena (DH) disciplīnā.
2017. gada sezonā Žibasa izcīnīja otro vietu Pasaules kausa sezonas kopvērtējumā junioru grupā. Šī gada Pasaules čempionātā junioriem Žibasa izcīnīja sesto vietu.
Čakstītes
Latvijā
Latvijā sastopamas 2 čakstīšu ģints sugas: lukstu čakstīte (Saxicola rubetra) un tumšā čakstīte (Saxicola rubicola).
Paula Žibasa
Pirms 2018. gada sezonas pievienojās Vācijas komandai "Sram Young Guns Racing team". 2018. gada Pasaules čempionātā Žibasai bija piektā vieta.
Čakstītes
Kopīgās īpašības
Visas čakstīšu ģints sugas ir neliela auguma kukaiņēdāji. Tām piemīt izteikts dzimumu dimorfisms. Tēviņi ir koši un pamanāmi, mātītes neuzkrītošas. Lielākajai daļai sugu tēviņiem krūtis vai visa pavēdere ir gaiši oranžas vai kanēļkrāsā. Ārpus vairošanās sezonas vēders kļūst gaišs, dažām sugām balts. Mugura melna vai tumši brūna. Lielākajai daļai sugu virs acs balta uzacs. Mātītes ir galvenokārt brūnas ar gaiši oranžu vai smilšbrūnu pavēderi.
Paula Žibasa
2019. gada 8. jūnijā pirmoreiz kvalificējās Pasaules kausa posma finālsacensībām pieaugušo konkurencē, noslēgumā ieņemot 14. vietu.
Čakstītes
Sistemātika
Čakstīšu ģints (Saxicola)
Andoras futbola līga
Andoras futbola līga ir Andoras augstākā futbola līga, kas dibināta 1995. gadā. Čempionātā piedalās 8 komandas.
Viktors Vanjama
Viktors Vanjama (en, dzimis ) ir Kenijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā. Pašlaik (2021) Vanjama pārstāv MLS komandu CF Montréal un Kenijas futbola izlasi.
Sasniegumi
Celtic
Dženifere Šahade
Dženifere Šahade (en; dzimusi Pensilvānijā) ir ASV starptautiskā lielmeistare šahā (2005).
Biogrāfija
Šahu iemācījusies spēlēt sešu gadu vecumā. Trīs reizes pārstāvējusi ASV dažādu vecuma grupu Pasaules junioru šaha čempionātos (1995, 1996, 1999). Daudzkārtējā ASV sieviešu šaha čempionātu laureāte, kuros izcīnījusi 2 zelta (2002, 2004), sudraba (1999) un 3 bronzas (1998, 2000, 2003) medaļas. Trīs reizes piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas, kuros vienmēr izstājusies 1. kārtā (2000, 2001, 2004). Pārstāvējusi ASV komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 3 reizes (2000-2004). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (2004) medaļu. Par panākumiem turnīros FIDE 2005. gadā Šahadei piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Paralēli šaha turnīriem kopš 2007. gada piedalījusies arī pokera turnīros.
Beigusi literatūrzinātnes studijas Ņujorkas Universitātē. Strādājusi izdevumos Los Angeles Times, The New York Times, Chess Life, New In Chess, kā arī bijusi ASV šaha federācijas tīmekļa vietnes redaktore.
2005. gadā publicējusi savu grāmatu par sievietēm šahā — Chess Bitch: Women in the Ultimate Intellectual Sport. 2009. gadā bijusi līdzautore grāmatai par franču mākslinieku un šahistu Marselu Dišānu — Marcel Duchamp: The Art of Chess.
Galda teniss 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Galda teniss 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Tokijā norisinājās no 2021. gada 24. jūlija līdz 6. augustam.
Kazahstānas himna
Kazahstānas himna ir viens no Kazahstānas valsts simboliem. Kopš Kazahstānas himna ir dziesma Meniń Qazaqstanym (kk — ‘Mana Kazahstāna’). Himnas vārdu autors ir Žumekens Nažimedenovs, izmaiņas dziesmas vārdos ir veicis Kazahstānas prezidents Nursultans Nazarbajevs, bet mūziku komponējis Šamši Kaldajakovs.
Slepenais izlūkošanas dienests
Slepenais izlūkošanas dienests (en, saīsināti SIS), zināms arī kā MI6, ir britu izlūkdienests, kas pakļaujas Apvienotās Karalistes valdībai.
Meksikas revolūcija
Meksikas revolūcija ir svarīgākais notikums Meksikas 20. gadsimta vēsturē, kas sākās 1910. gadā. Atšķirībā no Latīņamerikā ierastajiem apvērsumiem, pilsoņu kariem, diktatūrām un radikāļu režīmiem, Meksikas revolūcija izveidoja jaunu politisko sistēmu, kas Meksikā pastāv joprojām. Par revolucionāro karu beigu posmu uzskata 1920. gadu, bet tās aktīvais politiskais posms turpinājās līdz 1940. gadam, kad jaunā vara veica plašu zemes reformu, nacionalizēja ārvalstu uzņēmumus un padarīja izglītību vispārēji pieejamu. Revolūcijas kara un trūkuma dēļ no 1910. līdz 1920. gadam Meksikas iedzīvotāju skaits kritās no 15 miljoniem uz 13 miljoniem.
Panamas karogs
Panamas Republikas karogs ir viens no Panamas Republikas oficiālajiem valsts simboliem. Veidots taisnstūra auduma formā proporcijā 2:3, dalīts vertikāli un horizontāli četrās vienādās daļās, tālākā no karogkāta augšējā ceturtdaļa — sarkana, tuvākā karogkātam apakšējā — zila; tuvākajā karogkātam baltajā ceturtdaļā zila piecstaru zvaigzne, tālākajā — sarkana.
Karoga ideju 1903. gada novembrī izstrādāja pirmā Panamas prezidenta Manuela Amadora Gerrero dēls, mākslinieks Manuels Enkarnasjons Amadors. Pirmo karogu izgatavoja viņa pamāte Marija Osa de Amadora. Karoga dizainā bija iekļautas vienādās proporcijās divu jaunveidojamās Panamas valsts konkurējošo politisko spēku — Liberālās partijas (sarkanā) un Konservatīvās partijas (zilā) — krāsas. Oficiāli apstiprināts 1904. gada 4. novembrī, kas mūsdienās tiek svinēta Panamā kā Karoga diena.
Baltā krāsa karogā simbolizē mieru un šķīstību, zilā zvaigzne — godu par valsts dzimšanu, sarkanā — likumību un kārtību valstī.