cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dienvidsala
Vēsture
19. gadsimtā sala tika dēvēta par Vidussalu (Middle Island) (par Dienvidsalu sauca Stjuarta salu) vai Jaunmansteru (New Munster) pēc Mansteras provinces Īrijā. Tikai 1907. gadā Dienvidsalai tika nostiprināts tagadējais nosaukums. Maoru nosaukums Vaipounamu («nefrīta ūdeņi»), domājams, cēlies no Te Wāhi Pounamu — ‘Nefrīta Zeme’. Cits maoru nosaukums salai ir Vakaamāui (Te Waka-a-Māui) — ‘Māui laiva’ (Ziemeļsalas maoru nosaukums ir Ikaamāui — ‘Māui zivs’).
Kokgriezums
Kokgriezums (de, en) ir grafikas augstspiedes tehnikas ksilogrāfijas veids.
Saikavas iela
Vēsture
Pirmo reizi Rīgas ielu sarakstos tika minēta 1887./1888. gadā ar nosaukumu Vjazmas iela (ru). 1923. gadā tā tika pārsaukta par Saikavas ielu un vairs savu nosaukumu nav mainījusi.
Kokgriezums
Kokgriezumā klišejas izgatavo no garenšķiedras koka plāksnēm, kurā attēlam jeb zīmējumam paredzētos baltos laukumus padziļina ar speciāliem nažiem un grebļiem. Kokgriezuma tehnikā veidots novilkums nesanāk tik smalks kā kokgrebumā. Kokgriezumam raksturīgas kontrastainas melni balto toņu attiecības. Pirmo eksemplāru sauc par autoreksemplāru. Ar terminu "kokgriezums" apzīmē gan augstspiedes tehniku, gan arī mākslas darbu, kas iespiests šajā tehnikā.
Saikavas iela
Ielu savienojumi
Saikavas iela krustojas ar šādām ielām:
1987. gada Latvijas čempionāts šahā
1987. gada Latvijas šaha čempionāts - Latvijas PSR 44. šaha čempionāts vīriešiem un Latvijas PSR 41. šaha čempionāts sievietēm.
Turnīra gaita
Latvijas PSR 44. šaha čempionāts vīriešiem notika no 9. līdz 29. martam 1987. gadā Rīgā. Turnīrā labi spēlēja jaunās paaudzes šahisti Aleksandrs Šabalovs un Aleksejs Širovs, tomēr lieliskā stilā savu otro Latvijas PSR čempiona titulu izcīnīja Edvīns Ķeņģis, kas nezaudēja nevienā partijā. Izšķirošās partijas godalgoto vietu sadalījumā bija Ķeņģa uzvara pār Šabalovu un Šabalova uzvara pār Širovu.
Latvijas PSR 41. šaha čempionāts sievietēm notika no 9. līdz 29. martam 1987. gadā Rīgā. Nevienai no turnīra dalībniecēm neizdevās izvairīties no zaudējumiem, arī līderu grupā bieži notika izmaiņas. Tomēr 5,5 punkti pēdējās 6 kārtās ļāva Tatjanai Voronovai trešo reizi pēc kārtas triumfēt čempionātā. Tas viņai bija ceturtais Latvijas PSR čempiones tituls. Par punktu no uzvarētājas atpalika Anuša Luckāne un Ingūna Erneste.
Latvijas vīriešu šaha čempionāta turnīra tabula
! !! Dalībnieks !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! 8 !! 9 !! 10 !! 11 !! 12 !! 13 !! 14 !! Punkti !! Vieta
Latvijas sieviešu šaha čempionāta turnīra tabula
! !! Dalībniece !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! 8 !! 9 !! 10 !! 11 !! 12 !! 13 !! 14 !! Punkti !! Vieta
Lielā čakste
Lielā čakste (Lanius excubitor) ir vidēja auguma čakstu dzimtas (Laniidae) zvirbuļveidīgais putns, kas sastopams Eiropas un Āzijas rietumdaļas mērenajā joslā. Saskaņā ar jaunāko sistemātiku tai ir divas pasugas. Kādreizējās lielās čakstes pasugas, kas mājo Āzijas austrumos un Ziemeļamerikā, mūsdienās tiek sistematizētas kā atsevišķa suga — ziemeļu čakste (Lanius borealis).
Mihails Ivanovs
Mihails Ivanovs (1938—2014) bija krievu sabiedriskais darbinieks. Bijušais Daugavpils Tautas deputātu padomes Izpildkomitejas priekšsēdētāja 1. vietnieks, Latvijas Republikas Augstākās padomes deputāts (1990-1993), ievēlēts no 70. Daugavpils vēlēšanu apgabala. Viens no tiem deputātiem, kas nebalsoja par Latvijas neatkarības deklarāciju un iesaistījās frakcijā "Līdztiesība".
Lielā čakste
Latvijā
Lielā čakste Latvijā ir samērā reta ligzdotāja. Ligzdo augstajos purvos, reizēm arī ārpus purviem. Lielā čakste Latvijā biežāk novērojama ceļošanas laikā un arī ziemā. Parasti var novērot nominālpasugu, bet rudeņos samērā reti, tomēr regulāri no austrumiem ieceļo pasuga L.e.homeyeri. To apliecina arī regulāri šīs pasugas novērojumi Zviedrijā.
Krimuldas Velnala
Krimuldas Velnala (arī Siguldas Lielā Velnala) ir ala Gaujas labajā krastā, Siguldā. Atrodas Velnalas klintīs, Gaujas nacionālā parka teritorijā 2,5 km lejpus Siguldas tilta.
Izveidojusies Gaujas svītas dzeltenajos devona smilšakmeņos, pateicoties upes sānerozijai un pazemes avotam. Daļēji aizbirusi pēc avota izsīkšanas. Laika gaitā samazinājusies — pašlaik ir apmēram 35 m liela, grīdas laukums sasniedz 140 m2, lielākais platums — 7 m un augstums 4,8 m.
8 metrus virs upes līmeņa atrodas ieeja alā. 1980. gadā tika aizliegta pieeja alai, jo cilvēki apdraudēja alas griestus, kur smilšakmens slānis sasniedza vienīgi 1 m. 1992. gadā daļa alas tika atrakta. Sena pagāniskā kulta vieta.
Lodes
Lodes ir ciems Ventspils novada Tārgales pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 2,2 km no pagasta centra Tārgales, 12,5 km no novada centra Ventspils un 188,8 km no Rīgas.
Lielā čakste
Izskats
Pieaugusi čakste ir vidēji liels dziedātājputns, kas ir apmēram vienā lielumā ar lielu mežastrazdu. Ķermeņa garums 22—26 cm, spārnu plētums 30—36 cm, svars 48—81 g, lai gan lielākā daļa sver 60—70 g.
Lodes
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa P122 (Venspils—Piltene).
Lielā čakste
Izskats
Apspalvojums ķermeņa augšdaļā ir dūmakaini pelēks. Vaigi, uzacis un pakakle ir balti. Acis sedz tumša maska, kas stiepjas no auss atveres līdz knābja pamatnei. Pieres daļa virs knābja ir pelēka. Lielās čakstes pleci ir balti, spārni melni ar baltiem spalvu galiem. Smailā aste gara un melna, ārējās lidspalvu maliņas baltas. Vēders gaiši pelēks vai balts. Krūtis nedaudz tumšākas, nekā vēders. Kājas melnas. Abi dzimumi ir apmēram vienādi lieli, vienīgi mātītes bieži ir ar brūnganu toni. Knābis spēcīgs, masīvs ar smailu, noliektu galu.
Jaunie putni līdzīgi mātītēm, tā kā parasti ir pelēkbrūni. Uz muguras tiem ir pasteļdzeltens, smalks svītrojums, arī spārni ir pasteļdzelteni ar melnām joslām. Pieaugušo putnu apspalvojumu jaunie putni iegūst apmēram gada vecumā.
Tornis (filma)
"Tornis" ir 2015. gadā izdota Latvijas animācijas filma. Filmas režisors ir Jānis Cimmermanis.
Sižets
Japāņu tūristi ir ieradušies Itālijā, lai redzētu slaveno Pizas torni. Viņiem pievienojies arī pensionārs no Latvijas. Ekskursijas laikā tornis sāk krakšķēt; tūristi metas torni turēt. Viņu pūles iekļūst pasaules ziņās. Šīs ziņas ierauga arī "Avārijas brigāde", kura dodas glābt torni un Latvijas tūristu. Tomēr no viņu darba labāk nekļūst...
Lielā čakste
Uzvedība
Labos barošanās apstākļos grupas viena no otras atrodas apmēram 5 km attālumā, bet katram pārim ir apmēram 20 ha platība. Nelabvēlīgākās vidēs teritoriju lielums pieaug, viena pāra teritorijai sasniedzot pat 350 ha platību. Lielā čakste ir aktīva dienas laikā. Tā nepārtraukti pārvietojas un vairākas reizes dienā aplido savu teritoriju. Ne vienmēr pāris paliek kopā arī ziemā, bet ļoti bieži tie kopā veic migrācijas ceļojumu un uzturas kopā arī ziemošanas vietās.
Ārpus ligzdošanas sezonas lielā čakste ir sabiedriska un uzturas nelielos baros. Apmēram stunda dienā tiek veltīta savstarpējai komunikācijai un saskarsmei, kas izpaužas sasaucoties un "pļāpājot" vienam ar otru, kā arī tiek veikti īpaši rituālu lidojumu demonstrējumi. Piemēram, kāds no grupas spirālveidā paceļas augšup vairāku desmitu metru augstumā un paliek tur uz vietas plivinoties, pēc tam pārējie no grupas atkārto pirmā īpatņa demonstrējumu.
Teritorijas apsekošanas laikā lielās čakstes lidojums ir smagnējs, viļņveidīgs, bet uzbrūkot medījumam tas kļūst spēcīgs, konkrēts, taisns kā bultai. Tā spēj īsu brīdi arī lidināties uz vietas, it kā karāties gaisā, un vērot zemi no augšas. Kad lielā čakste kļūst uzbudināta un agresīva, tā ieņem horizontālu stāju un sabož spalvas, uz galvas saslienas cekuls.
Barošanās ieradumi
Lielā čakste ir plēsīga. No kāda koka zara vai sētas mieta gala tā vertikālā stājā uzmanīgi vēro apkārtni (apmēram 1—18 m augstumā). Ik pa laikam novērošanas postenis tiek mainīts. Zeme tiek pārlūkota arī to pārlidojot vai plivinoties augstu debesīs uz vietas (līdz 20 minūtēm). Lielā čakste ir veikla medniece, upuris parasti tiek notverts, tam negaidīti. Kad čakste pamana medījumu, tā strauji uzbrūk un notver to. Reizēm izvēršas pakaļdzīšanās. Lielā čakste savus upurus nogalina, salaužot galvaskausu ar aso, līko knābja galu. Lielāku medījumu, lai to būtu vieglāk saraut gabalos, putns uzsprauž uz kāda asa, nolauzta koka zara vai dzeloņa. Noderīgas ir arī dzeloņstieples. Lielāks medījums tiek izmantots pat līdz 9 dienām.
Barības izvēle atkarīga no izplatības reģiona un sezonas. Eiropas dienvidos lielā čakste barojas galvenokārt ar taisnspārņiem un vabolēm (skrejvabolēm, skarabejiem, īsspārņiem un melnuļiem), bet Eiropas ziemeļos un centrālajā daļā galvenā barība ir grauzēji (piemēram, lauku strupaste, tumšā strupaste, briežkāmis, mājas pele). Lielā čakste, protams, barojas ar dažādiem bezmugurkaulniekiem (kukaiņiem, posmkājiem u.c.), kā arī mugurkaulniekiem, putnus ieskaitot (piemēram, mājas zvirbuļiem, mājas strazdiem, dadzīšiiem, sarkanajiem svilpjiem). Lai medītu mazos dziedātājputnus, lielā čakste atdarina to balsis, tādējādi piesaistot to uzmanību. Reizēm tiek nomedītas ķirzakas un vardes, bet tās lielā čakste neēd, toties sasprauž uz dzeloņiem, iezīmējot teritoriju. Šādi sasprausti upuri pa tēviņa teritoriju pavasarī pievilina mātītes.
Ligzdošana
Lielās čakstes veido monogāmus pārus, lai gan reizēm abiem dzimumiem mēdz būt nejaušas sapārošanās. Riesta laikā (no marta līdz aprīlim) tēviņš mātītei parasti piedāvā kaut ko ēdamu. Lai pievilinātu mātīti, teritorijā tiek izvietoti (sasprausti uz "iesmiem") īpaši daudz dažādu upuru. Jo lielāks apskatei izvietotais medījums, jo tēviņš spēcīgāks, izveicīgāks un veselīgāks. Mātīte tiek aicināta ari ar riesta dziesmām.
Lielajai čakstei parasti ir viens perējums, bet reizēm arī divi, īpaši, ja pirmais perējums aiziet bojā. Ligzdošanas sezona sākas aprīlī vai maijā. Nedēļu vai divas pāris kopīgi vij ligzdu tēviņa izraudzītajā vietā (parasti teritorijas centrālajā daļā, blakus atrodoties ērtam novērošanas punktam). Lielāko dalu materiālu sagādā tēviņš. Ligzda ir samērā liela, vīta no zariņiem un sūnām. Reizēm tiek izmantoti lupatu gabaliņi vai citi atkritumi. Ligzdas iekšējais diametrs ir 8—12 cm. No iekšpuses ligzda izklāta ar ļoti smalkiem zariņiem, saknītēm, ķērpjiem, matiem un spalvām. Tās ārējais diametrs ir 20—28 cm. Tiek izmantotas arī iepriekšējā gada ligzdas, tās nedaudz pielabojot. Tā atrodas 1—16 m augstumā no zemes.
Dējumā ir 3—9 zilpelēkas olas ar dzelteniem vai sarkanbrūniem, vao lillīgi pelēkiem raibumiem. Ja ir otrais perējums, tad tajā ir mazāks skaits olu. Inkubācijas periods ilgst 14—21 dienu. Perē tikai mātīte, bet tēviņš to tikmēr baro. Mazuļi izšķiļoties ir kaili, akli, ar rozā ādu, ātdēļ mātīte paliek ligzdā un turpina sildīt mazuļus, bet tēviņš baro visu ģimeni. Mazuļiem paaugoties, barības meklējumos dodas arī mātīte. Jaunie putni izlido 19—20 dienu vecumā, bet kļūst patstāvīgi 3—6 nedēļas vēlāk. Viena perējuma jaunie putni uzturas kopā apmēram 2 mēnešus. Dzimumbriedumu jaunie putni sasniedz apmēram gada vecumā un pārojas jau pirmajā pavasarī. Kopumā lielā čakste sava mūža laikā ligzdo apmēram četras reizes. Var sasniegt 12 gadu vecumu.
Sistemātika
Lielajai čakstei ir 2 pasugas:
Augusts Biters
Augusts Biters (1916-1997) bija Latvijas Bruņoto spēku, vēlāk Latviešu leģiona virsnieks, Armijas goda sarakstu sprādzes saņēmējs.
Pirmskara dzīve
Augusts Biters dzimis Nurmuižas pagasta "Birzēs" astoņu bērnu ģimenē - arī visiem viņa pieciem brāļiem būs lemts dienēt leģiona rindās. Skolas gaitas Biters uzsāk Mērsragā, tās turpina Jelgavas Čakstes ģimnāzijā, ko gan nepabeidz, jo uzsāk jūrnieka gaitas ar mērķi kļūt par radio telegrāfistu. 1939. gada maijā uzsāk obligāto militāro dienestu Latvijas Armijā, 10. Aizputes kājnieku pulkā Daugavpilī, tā rindās piedzīvo Litenes notikumus. Dienestu beidz kaprāļa pakāpē.
Otrajā pasaules karā
1941. jūlijā, pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Biters iesaistās latviešu pašaizsardzības vienībās, vēlāk 1941. gada rudenī brīvprātīgi piesakās pirmajās latviešu vienībās un 16. Zemgales bataljona rindās dodas uz Austrumu fronti Staraja Rusas rajonā. 1942. gada martā tiek pirmo reizi ievainots un spiests ierakumus atstāt, taču jau drīz atgriežas un tiek nozīmēts dzelzceļa tiltu apsardzē. 1942. gada 1. jūlijā tiek paaugstināts par seržantu. 1943. gadā 16. Zemgales bataljonu iekļauj 1. Latviešu brigādes sastāvā kā 42. pulka III bataljonu un novieto Volhovas frontē, tur nonāk arī Biters. 1943. gada rudenī tiek nosūtīts uz Bādtelcas kara skolu, pēc tās beigšanas viņš Biters atgriežas frontē 1944. gada aprīlī un tiek ieskaitīts 19. grenadieru divīzijas 44. pulka I bataljonā kā 4. rotas komandieris. Par leitnantu paaugstināts 1944. gada 24. jūnijā.
Atkāpšanās kaujās uz Vidzemi 1944. gada 8. Augustā pie Cesvaines Biters tiek ievainots, par izrādīto varonību saņem I šķiras Dzelzs krustu. Vienībā drīz atgriežas un piedalās Mores kaujās. Ar 19. divīziju nonāk Kurzemes cietoksnī, tur komandē 44. pulka I bataljona 2. rotu Ziemassvētku kaujās, vēlāk, 1945. gada 5. martā, par šīm kaujām tiek apbalvots ar Armijas goda sarakstu sprādzi. Kara beigas sagaida Kurzemē, nonāk sarkanarmijas gūstā pie Remtes.
Pēckara dzīve
Pēc nokļūšanas gūstā Biters nonāk 319. pārbaudes nometnē, tiek notiesāts uz nāvi, sodu vēlāk pārvērš 10 gadu cietumsodā, ko izcieš Soļikamskas un Karagandas nometnēs. Latvijā atgriežas 1954. gada septembrī, taču, nespējot atrast darbu dzimtajā Mērsragā, spiests apmesties uz dzīvi Talsos, kur strādā par metinātāju uz tiltiem.
Virsleitnants Augusts Biters mirst 1997. gada 29. janvārī.
2021. gada Tukuma novada domes vēlēšanas
'''2021. gada Tukuma novada domes vēlēšanas''' notika 2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Tukuma novada domē tika ievēlēti 19 deputāti. Vēlēšanās piedalijās 9 kandidātu saraksti, kas kopā sastāvēja no 180 kandidātiem.
Vēlēšanu norise
Tukuma novadā atradās 29 vēlēšanu iecirkņi. Cēres pagastā varēja nobalsot Cēres sporta hallē, Degoles pagastā varēja nobalsot Degoles pagasta bibliotēkā, Džūkstes pagastā varēja nobalsot Džūkstes kultūras namā, Engures pagastā varēja nobalsot Engures kultūras namā, Irlavas pagastā varēja nobalsot Irlavas pagasta pakalpojumu centrā, Jaunpils pagastā varēja nobalsot Jaunpils sporta namā, Jaunsātu pagastā varēja nobalsot Jaunsātu tautas namā, Kandavas pilsētā varēja nobalsot Kandavas sprta hallē un Kandavas sociālās palīdzības centrā, Lapmežciema pagastā varēja nobalsot Lapmežciema tautas namā, Lestenes pagastā varēja nobalsot Lestenes pagasta pakalpojumu centrā, Matkules pagastā varēja nobalsot Matkules kultūras namā, Pūres pagastā varēja nobalsot Pūres kultūras namā, Sēmes pagastā varēja nobalsot Kopienas centrā ”Mūsmājas”, Slampes pagastā varēja nobalsot Slampes kultūras pilī, Smārdes pagastā varēja nobalsot Milzkalnes tautas namā un Smārdes pagastmājā, Tukuma pilsētā varēja nobalsot Tukuma 2. vidusskolā, Tukuma pilsētas kultūras namā, Tukuma novada domē, Tukuma novada speciālās izglītības iestādē, Tukuma sporta skolā un VAS "Latvijas autoceļu uzturētājs" Tukuma nodaļā, Tumes pagastā varēja nobalsot Tumes kultūras namā, Vānes pagastā varēja nobalsot Vānes kultūras namā, Viesatu pagastā varēja nobalsot Viesatu kultūras namā, Zantes pagastā varēja nobalsot Zantes kultūras namā, Zemītes pagastā varēja nobalsot Zemītes tautas namā un Zentenes pagastā varēja nobalsot Zentenes kultūras namā, bet Kandavas pagastā neatrādās neviens vēlēšanu iecirknis.
Oficiālajā vēlēšanu dienā, sestdienā,, iecirkņi bija atvērti no pulksten 7ː00 līdz 20ː00 (LAT) , bet ikkatrā iecirknī vēlētājs varēja arī balsot iepriekš — gan pirmdienā, , no pulksten 16ː00 līdz 20ː00 (LAT) , gan ceturtdienā, , no pulksten 9ː00 līdz 16.00 (LAT) , gan arī piektdienā, , no pulksten 13ː00 līdz 20ː00 (LAT).
Šajā novadā balsstiesīgais vēlētājs varēja nobalsot jebkurā iecirknī, jo vēlētāju noteikšanai tika izmantoti iepriekš sastādīti vēlētāju saraksti. COVID-19 pandēmijas dēļ iecirkņos bija jāievēro dažādi epidemioloģiskās drošības pasākumi, kā, ierodoties iecirknī, bija jāvelk sejas maska, jāievēro divu metru distance no citiem cilvēkiem un jādezinficē rokas, papildus arī tika ieteikts uz vēlēšanām nākt ar savu pildspalvu.
Balsošanas sistēma
Latvijas Pašvaldības domes vēlēšanu likums nosaka, ka pašvaldības tiek ievēlētas vienlīdzīgās, tiešās, aizklātās, brīvās un proporcionālās vēlēšanās, piešķirot vietas partijām, kuras iegūst vismaz 5% balsu pēc Vebstera—Senlagē metodes. Vēlēšanas parasti notiek reizi četros gados, jūnija pirmajā sestdienā, bet Saeimai ir tiesības pieprasīt ārkārtas vēlēšanas. Ja notiek ārkārtas vēlēšanas un līdz iepriekšējās domes termiņa beigām ir vairāk par diviem mēnešiem, bet mazāk par diviem gadiem, tad dome tiek ievēlēta uz pagarinātu laiku — līdz aiznākamajām noteiktajām pašvaldību vēlēšanām, savukārt ja ir vairāk par diviem gadiem, tad uz saīsinātu laiku — līdz nākamajām noteiktajām pašvaldību vēlēšanām.
Novada domē tiek ievēlēti 19 deputāti, ja iedzīvotāju skaits administratīvajā teritorijā ir no 30 001 līdz 60 000 cilvēkiem.
Tiesības piedalīties Tukuma novada domes vēlēšanās bija Latvijas un citu Eiropas Savienības (ES) dalībvalstu pilsoņiem, sākot no 18 gadu vecuma, kuriem bija reģistrēta dzīvesvieta Tukuma novada administratīvajā teritorijā 90 dienas pirms vēlēšanu dienas, vai kuriem Tukuma administratīvajā teritorijā piederēja nekustamais īpašums. Lai apliecinātu vēlētāja identitāti bija jānorāda derīga ES pilsoņa pase vai personas apliecība (eID karte).
Kandidātu saraksti
Tukumā tika izlozēti sarakstu kārtas numuri.
Ievēlētie deputāti
Vēlēšanu rezultāti tika uzzināti pēc visu vēlētāju balsu saskaitīšanas, un ievēlēto deputātu saraksts tika publicēts pēc vēlēšanu rezultātu apstiprināšanas.
Kalle Vesterlunds
Karls "Kalle" Maurics Vesterlunds (fi; dzimis, miris ) bija somu grieķu-romiešu stila cīkstonis, 1924. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvējs.
Biogrāfija
Dzimis 1897. gadā Helsinkos. 1921. gadā viņš piedalījās Pasaules čempionātā grieķu-romiešu cīņas vieglā svara kategorijā, bet ieguva tikai 4. vietu. 1924. gadā vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja grieķu-romiešu cīņas vieglā svara kategorijā un ieguva bronzas medaļu. 1927. gadā viņš uzvarēja Somijas čempionātā.
Pēc sporta karjeras pabeigšanas Karls Vesterlunds 35 gadus strādāja par Somijas prezidenta šoferi. Viņš bija šoferis septiņiem dažādiem prezidentiem.
Kalles Vesterlunda brāļi Edvards un Emīls arī bija labi cīkstoņi.
Nakts un diena
"Nakts un diena" (en) ir 2010. gada ASV asa sižeta kinokomēdija, kuras režisors ir Džeimss Mengolds. Galvenās lomas filmā atveido Toms Krūzs, Kemerone Diasa, Pīters Sarsgārds, Vaiola Deivisa, Gala Gadota un Pols Deino. Filmas pirmizrāde notika Seviljā.
Džūna Heivensa lidostā satiek izskatīgu svešinieku Roju Milleru. Vēlāk izrādās, ka Rojs ir spiegs, kuram uz pēdām ir CIP. Šis atklājums sagriež Džūnas dzīvi kājām gaisā pēc tam, kad viņa tiek ierauta Roja slepenajā plānā.
Ļesovščizna
Ļesovščizna ir ciems Naujenes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 242 km attālumā no Rīgas.
Reinzemes remilitarizācija
Saskaņā ar Versaļas līgumu tika noteikts, ka Vācijai ir aizliegts izvietot karaspēku, būvēt fortifikācijas Reinas kreisajā krastā (Reinzemē), kā arī 50 km no Reinas labā krasta, lai nepieļautu jaunu Francijas—Vācijas karu. Vēlāk vienošanās par šī reģiona demilitarizācija tika pārjaunota ar Lokarno līgumiem. Iepriekšminētie līgumi paredzēja, ka sabiedroto karaspēks paliks reģionā līdz 1935. gadam, tomēr tie pameta reģionu jau 1930. gadā.
1936. gadā tika noslēgts militārās sadarbības līgums starp PSRS un Franciju. Hitlers, kurš bija iecerējis atgūt Reinzemi 1937. gadā, izmantoja padomju franču līgumu kā ieganstu "preventīvam solim" — karaspēka ievešanai Reinzemē. 1936. gada 7. martā 19 Vērmahta kājnieku bataljoni un vairākas lidmašīnas šķērsoja demilitarizētās Reinzemes robežu. Franči, kas bija koncentrējuši karaspēku pie Francijas—Vācijas robežas, tomēr neizšķīrās par iebrukumu. Vācieši atguva militāro kontroli pār reģionu.
Remilitarizācija iezīmēja revenšisma būtisko lomu Hitlera vadītajā Vācijā, kas bija viens no cēloņiem Otrā pasaules kara sākumam. Tāpat remilitarizācija bija viens no pirmajiem incidentiem, kad nacistu vadoņi bija soļa attālumā no jauna kara izcelšanās. Citu valsts neizlēmība gan Reinzemes gadījumā, gan arī vēlākajos notikumos arvien vairāk atraisīja rokas Hitlera agresīvās ārpolitikas realizēšanai.
370. ekspresbusu maršruts (Rīga)
370. ekspresbusu maršruts bija Rīgas sabiedriskā transporta ekspresbusu maršruts, kas kursēja no Pļavniekiem (galapunkts atradās Lubānas un Līvānu ielu krustojumā) līdz Imantai (galapunkts atradās Kurzemes prospekta un Airītes ielas krustojuma rajonā). Bijušais 270. maršruta minibuss, 2018. gada 7. maijā tika pārdēvēts par 370. maršruta ekspresbusu, kurā nedarbojās Rīgas domes piešķirtās atlaides un atvieglojumi.
Maršruts tika slēgts 2022. gada 9. septembrī, kad paziņoja par "Rīgas Mikroautobusu Satiksmes" maksātnespējas procesa uzsākšanu.
Maršruts
Virzienā Pļavnieki — Imanta maršruts kursēja pa šādām ielām: Līvānu ielu, Rēzeknes ielu, Lubānas ielu, A. Saharova ielu, A. Deglava ielu, Ilūkstes ielu, Dzelzavas ielu, Vaidavas ielu, Ieriķu ielu, Zemitāna tiltu, A. Čaka ielu, Marijas ielu, 13. janvāra ielu, 11. novembra krastmalu, Akmens tiltu, Uzvaras bulvāri, Bāriņu ielu, Nometņu ielu, Lapu ielu, Melnsila ielu, Vīlipa ielu, Jūrmalas gatvi, Kurzemes prospektu, Bebru ielu, Anniņmuižas bulvāri, Zentenes ielu un Kurzemes prospektu.
Virzienā Imanta — Pļavnieki maršruts kursēja pa šādām ielām: Kurzemes prospektu, Zentenes ielu, Anniņmuižas bulvāri, Bebru ielu, Kurzemes prospektu, Jūrmalas gatvi, Dzirciema ielu, Vīlipa ielu, Melnsila ielu, Lapu ielu, Nometņu ielu, Bāriņu ielu, Uzvaras bulvāri, Akmens tiltu, 11. novembra krastmalu, 13. janvāra ielu, Marijas ielu, A. Čaka ielu, Zemitāna tiltu, Dzelzavas ielu, Ilūkstes ielu, Augusta Deglava ielu, Andreja Saharova ielu, Lubānas ielu, Ilūkstes ielu, Rēzeknes ielu un Lubānas ielu.
Pieturvietas
370. ekspresbusu maršrutā kopumā bija 85 pieturas. Virzienā Pļavnieki — Imanta bija 42 pieturas, bet virzienā Imanta — Pļavnieki bija 43 pieturas.
Somijas komunistiskā partija
Kopš 2013. gada partijas priekšsēdētājs ir Juha Peka Veisenens. SKP 2011. gada vēlēšanās ieguva 0,3% balsu un nav pārstāvēta Eduskuntā.
Vēsture
1918. gada janvārī Somijas sociāldemokrātiskās partijas radikāli kreisi noskaņotais spārns Somijā sarīkoja valsts apvērsumu un izraisīja pilsoņu karu. Sarkanie tiek sakauti un patvērās Padomju Krievijā. Somu kreisie 1918. gada 29. augustā Maskavā nodibināja Somijas komunistisko partiju. Pirmais partijas priekšsēdētājs bija Irje Sirola. Somijā komunistiskā partija bija aizliegta.
1920. gada 31. augustā Petrogradā notika uzbrukums partijas mītnei Kūsinena klubā, kuru rīkoja ar partijas darbību neapmierināta opozīcija. Tika nogalināti astoņi cilvēki un 10 ievainoti.
1920. gadā par SKP priekšsēdētāju kļuva Kullervo Manners. 1930. gados, kad Somijā aktivizējās antikomunistiskā Lapua kustība, tika kritizēta komunistu partijas vadība. 1934. gada maijā Manneru atstādināja no partijas vadības.
Morgans Šneiderlins
Morgans Šneiderlins (dzimis ) ir Francijas futbolists, pussargs, Francijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Francijas 1. līgas kluba OGC Nice sastāvā.
Sasniegumi
Manchester United
Nice
Francija
Individuālie sasniegumi
Linogriezums
Linogriezums ir grafikas augstspiedes tehnika.
Linogriezumā klišejas izgatavo no linoleja vai arī tam līdzīgiem viegli apstrādājamiem un lētiem materiāliem. Pirms attēla iegriešanas linolejs nav speciāli jāapstrādā, tāpēc to bieži izmanto topošie grafiķi. Linogriezumā attēlam jeb zīmējumam paredzētos baltos laukumus padziļina ar speciāliem nažiem. Šajā tehnikā var veidot kā miniatūras, tā arī lielformāta darbus. Ar terminu "linogriezums" apzīmē gan augstspiedes tehniku, gan arī mākslas darbu, kas iespiests šajā tehnikā. Pirmo eksemplāru sauc par autoreksemplāru.
Linoleju linogriezuma darināšanai grafikā sāka izmantot 19. gadsimta 2. pusē Anglijā.
Linogriezuma meistari
Pasaules novilkumu mākslā par linogriezuma tehnikas izcilākajiem meistariem uzskata Francijas mākslinieku Anrī Matisu, spāni Pablo Pikaso, Meksikas mākslinieku Leopoldo Mendesu un Beļģijas mākslinieku Fransu Mazarelu. Latvijas izcilākie meistari, kas veidojuši darbus linogriezumā, ir Aleksandrs Junkers un Oļģerts Ābelīte.
Atsauces
Taidegrafiikka
SKS 66. ekspedīcija
'''SKS 66. ekspedīcija' (Expedition 66, ISS-66, Экспедиция МКС-66) bija ASV Nacionālās aeronautikas un kosmosa administrācijas (NASA), Krievijas Roskosmos, Eiropas EKA un Japānas JAXA'' kosmonautu pastāvīgā ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) no 2021. gada 17. oktobra līdz 2022. gada 30. martam.
Ekspedīcijas gaita
66. ekspedīcija sākās 2021. gada 17. oktobrī ar kosmosa kuģa Sojuz MS-18 atvienošanos un turpināsies līdz kosmosa kuģa Sojuz MS-19 atvienošanai 2022. gada 30. martā.
Gaisa noplūde
Ekspedīcijas laikā turpinājās gaisa neliela noplūde no Zvezda moduļa gala pārejas kameras. Decembra beigās tika paziņots, ka kosmonauti Antons Škapļerovs un Pjotrs Dubrovs ir atraduši iespējams pēdējo noplūdes vietu. Ar nākamo Progress kravas kuģi bija plānots stacijā nogādāt hermetizācijas līdzekļus.
Ādams Makejs
Ādams Makejs (en, dzimis ) ir amerikāņu kinorežisors, kinoproducents, scenārists, komiķis un aktieris.
Makejs divas sezonas bija galvenais scenārists NBC kanāla komisko skeču šovam Saturday Night Live. Viņš ir režisējis tādas filmas kā "Televīzijas dvēsele", "Rikijs Bobijs — ātruma karalis" un "Pusbrāļi" (Step Brothers). Makejs komēdiju veidošanā cieši sadarbojas ar Villu Ferelu, kas ir arī šo filmu scenārija līdzautors. Filma "Gadsimta likme" ir pirmā filma, ko Makejs uzņēmis bez Ferela galvenajā lomā. Par šo filmu Makejs (kopā ar Čārlzu Rendolfu) tika izvirzīts vairākām balvām, tostarp arī Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijās "Labākais režisors" un "Labākais adaptētais scenārijs", divām BAFTA kino balvām un Zelta globusa balvai. No šīm balvām Makejs ieguva divas balvas par labāko adaptēto scenāriju — Amerikas Kinoakadēmijas balvu un BAFTA kino balvu.
Hērbijs: Pilnā aprīkojumā
"Hērbijs: Pilnā aprīkojumā" (en) ir 2005. gada ASV sporta komēdija, kuras režisore ir Andžela Robertsone. Galvenās lomas filmā atveido Džastins Longs, Lindsija Loena, Brekins Meijers, Mets Dilons, Šerila Hainsa un Maikls Kītons. Filmas pirmizrāde notika.
Ļipņaki
Ļipņaki ir ciems Rušonas pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 221 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P62. Ciema apkārtnē atrodas Lielais Solka.
Utupurva grāvis
Utupurva grāvis ir Gaujas labā krasta pieteka Ādažu novadā pie Kadagas. Izteka - uz austrumiem no Kadagas. Tek dienvidu - dienvidrietumu virzienā. Ietek Gaujā pie Arāju mājām.
Grēdica
Grēdica ir pilsēta Vācijā, Saksijas federālajā zemē, Meisenes apriņķī. Pilsēta atrodas uz Saksijas un Brandenburgas federālās zemes robežas. Pilsēta atrodas 12 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Rīzas un 7 kilometrus uz dienvidrietumiem no Elsterverdas. Pilsētas kopējā platība ir 28,78 km2, pēc 2013. gada datiem pilsētā dzīvo 7 524 iedzīvotāji.
Otrā Pasaules kara laikā pilsētas teritorijā bija izvietota koncentrācijas nometne.
Vēsture
Grēdica rakstos pirmoreiz ir minēta 1363. gadā kā slāvu apdzīvota vieta. 1967. gada 5. oktobrī pilsētai tika piešķirtas pilsētas tiesības.
3. sieviešu šaha olimpiāde
Olimpiādes rezultāti
Olimpiādē piedalījās 14 valstu komandas. Komandas spēlēja katra ar katru pēc apļa sistēmas. Komandu sasniegtie rezultāti sakopoti tabulā:
!V||Komanda||width=20|1||width=20|2||width=20|3||width=20|4||width=20|5||width=20|6||width=20|7||width=20|8||width=20|9||width=20|10||width=20|11||width=20|12||width=20|13||width=20|14||width=30|P||width=30|KP||BK||+||=||- Apzīmējumi: V — vieta; P — komandas dalībnieku iegūto punktu summa; KP — komandas iegūto punktu summa (2 punkti — uzvarēts, 1 — neizšķirts, 0 — zaudēts mačs); BK — Bergera koeficients; + (uzvarēto), = (neizšķirto), - (zaudēto) maču skaits.
Korpuskristi
Korpuskristi (en) ir pilsēta Teksasas štatā, ASV.
Vladimirs Pozners
Vladimirs Pozners (ru; dzimis 1934. gada 1.aprīlī) ir PSRS un Krievijas žurnālists un propagandists. Rietumos ieguvis atpazīstamību ar to, ka Aukstā kara gados televīzijā skaidroja Padomju Savienības uzskatus. Viņš uzauga Amerikas Savienotajās Valstīs un lieliski pārvalda angļu valodu. Kopš 2008. gada viņš vada intervijas formāta raidījumu Pozner (Познер) Krievijas televīzijas Pirmajā kanālā, ieguvis popularitāti sabiedrībā ar saviem izteicieniem un profesionālo spēju intervēt savus viesus.
3. sieviešu šaha olimpiāde
Labākās pie galdiņiem
Priekšsacīkšu un fināla kopējais rezultāts:
Vladimirs Pozners
Dzīvesgājums
Dzimis 1934. gada 1. aprīlī Parīzē ebreju izcelsmes kino darbinieka un sportista Vladimira Poznera (ru), un Žeraldīnes Luttenas (fr) ģimenē, viņa vecāki izšķīrās īsi pēc viņa dzimšanas. Trīs mēnešu vecumā kopā ar māti viņš pārcēlās dzīvot uz Amerikas Savienotajām Valstīm. 1939. gadā ģimene atkal apvienojās un pārcēlās atpakaļ uz Parīzi un pēc Otrā Pasaules kara sākuma dzīvoja Marseļā, tad Madridē un Barselonā, vēlāk caur Lisabonu 1941. gadā pārcēlās atpakaļ uz ASV. Poznera tēvs sadarbojās ar padomju izlūkdienestu. Sākoties makartisma periodam, 1948. gadā ģimene bija spiesta atstāt ASV un pārcēlās uz Berlīni, bet 1952. gadā — uz Maskavu.
3. sieviešu šaha olimpiāde
Labākās pie galdiņiem
!Galdiņš, Vieta||Dalībniece||Valsts||Rezultāts||Procenti
Korpuskristi
Tas ir Neises apgabala administratīvais centrs, tomēr Korpuskristi atrodas arī citu apgabalu teritorijā. Ar vairāk nekā 312 tūkstošiem iedzīvotāju (2012. gada dati) šī ir astotā lielākā pilsēta Teksasā. Pilsētas nosaukuma (Corpus Christi) tulkojums no latīņu valodas nozīmē "Kristus ķermenis". Šādi to un apkārtējo līci 1519. gadā nosauca spāņu pētnieks Alfonso Alvaress de Pineda (Alonso Álvarez de Pineda). Korpuskristi atrodas piektā lielākā osta ASV — Korpuskristi osta — un Korpuskristi starptautiskā lidosta.
Vladimirs Pozners
Dzīvesgājums
Tikai 19 gadu vecumā, dzīvojot Maskavā, Pozners apguva krievu valodu labā līmenī. 1953. gadā viņš iestājās Maskavas Valsts universitātes Bioloģijas fakultātē, to absolvēja 1958. gadā.
3. sieviešu šaha olimpiāde
Godalgoto komandu dalībnieču individuālie rezultāti
Godalgoto komandu dalībnieču individuālie rezultāti redzami tabulās:
Vladimirs Pozners
Dzīvesgājums
Pēc augstskolas beigšanas Pozners divus ar pusi gadus strādāja pie rakstnieka Samuila Maršaka par literāro sekretāru. 1961. gadā viņam piedāvāja darbu preses aģentūrā Новости, kur viņš strādāja divus gadus par vecāko redaktoru politisko publikāciju galvenajā redakcijā. Bija pārsteigts uzzinot, ka aģentūras īstā pārvaldītāja bija Valsts drošības komiteja. Kā izsakās pats Pozners, tad savu karjeru viņš sāka KGB dezinformācijas birojā. Pēc tam viņam piedāvāja kļūt par vecāko redaktoru angļu valodā iznākošā žurnālā USSR, kas galvenokārt tika izplatīts ASV (vēlāk pārdēvēts par Soviet Life). 1970. gadā viņš sāka strādāt Voice of Moscow redakcijā par politisko notikumu komentētāju. Tā bija propagandas radio programma publikai ASV un Lielbritānijā, ko finansēja Padomju Savienība. Pozners vadīja savu radioraidījumu angļu valodā līdz pat 1985. gadam. Pozners kļuva populārs kā televīzijas tiltu vadītājs, tai skaitā bija kopā ar amerikāņu žurnālistu Filu Donahjū vadīta pārraide Ļeņingrada — Sietla 1985. gadā. 1991. gadā Pozners saņēma uzaicinājumu strādāt ASV televīzijas kanālā CNBC, kur kopā ar Donahjū vadīja iknedēļas pārraides līdz pat 1996. gadam.
1997. gadā Pozners pārcēlās atpakaļ uz Maskavu. Strādāja par radioraidījumu vadītāju (1997—2006), kā arī bija televīzijas politisko sarunu šova Времена vadītājs Krievijas TV Pirmajā kanālā (2000—2008). 2008. gadā vadīja TV raidījumu ciklu Одноэтажная Америка (kopā ar Ivanu Urgantu). Kopš 2008. gada 17. novembra TV Pirmajā kanālā iznāk Poznera iknedēļas autorraidījums Познер.
17. maija ārkārtējās pilnvaras (1940)
Ņemot vērā aizvien pieaugošos PSRS okupācijas draudus, Ulmaņa valdība 1940. gada 17. maijā pieņēma slepenu lēmumu par ārkārtējo pilnvaru piešķiršanas kārtību Zariņam gadījumā, ja kara apstākļu dēļ valdība vairs nebūtu rīcībspējīga. Pilnvara netika sagatavota kā atsevišķs dokuments, bet iekļauta valdības 17. maija lēmuma tekstā, kura norakstu 18. maijā nodeva Ārlietu ministram Munteram. Viņš par pieņemto lēmumu 22. maijā telegrāfiski informēja Zariņu un 1. maijā Zariņš saņēma pilnvarojuma tekstu diplomātiskajā pastā. Zariņš tās pašas dienas vakarā telegrafēja Munteram: "Saņēmu. Paldies. Visi mani spēki stāv Jūsu un mīļās dzimtenes rīcībā. Vajadzības gadījumā pilnvaras izmantošu saskaņā ar rīkojumu pēc labākās apziņas."
Pilnvaras teksts
Slepens. Valsts kanceleja 1940. g. 18. maija Nr. 48. Rīgā, Valdemāra ielā 3, 4.dz.
Ārlietu ministra kungam.
Valsts kanceleja paziņo, ka Ministru kabinets š.g. 17. maija sēdē nolēma:
1) gadījumā, ja kara apstākļu dēļ vairs nebūtu iespējams sazināties ar Latvijas diplomātiskām un konsulārām pārstāvībām Vakareiropā, piešķirt ārkārtējās pilnvaras Latvijas sūtnim Londonā Kārlim Zariņam.
2) Pilnvaru spēkā stāšanās momentu nosaka ārlietu ministrs, dodot attiecīgo rīkojumu sūtnim Londonā, kurā norāda, kādas pārstāvības pakļautas ārkārtējām pilnvarām.
3) Ja technisku apstākļu dēļ ārlietu ministram nav iespējams savu rīkojumu paziņot sūtnim Londonā, tad pēdējam piešķirtās ārkārtējās pilnvaras stājas spēkā automātiski. Sūtnis Londonā par to pārliecinās ar attiecīgu telegrāfisku pieprasījumu ārlietu ministram un, nesaņemot atbildi divdesmit četru stundu laikā, rīkojas uz ārkārtējo pilnvaru pamata līdz tam brīdim, kad atkal nodibinās sakari ar ārlietu ministru.
4) Sūtnim Londonā Kārlim Zariņam piešķirtās ārkārtējās pilnvaras attiecas uz visām Latvijas diplomātiskām un konsulārām pārstāvībām, izņemot sekojošās valstīs: Igaunijā, Lietuvā, Somijā, Zviedrijā, Vācijā un Padomju Sociālistisko Republiku Savienībā.
5) Ja sūtnis Kārlis Zariņš, viņa ārkārtējām pilnvarām spēkā esot, nomirtu vai zaudētu rīcības brīvību, ar šo lēmumu piešķirtās ārkārtējās pilnvaras pāriet uz Latvijas sūtni Amerikas Savienotās Valstīs Alfrēdu Bīlmani.
6) Ārkārtējas pilnvaras dod tiesību:
a) aizstāvēt pēc labākās apziņas Latvijas intereses visās valstīs, izņemot Igauniju, Lietuvu, Somiju, Zviedriju, Vāciju un Padomju Sociālistisko Republiku Savienību;
b) dot šai nolūka saistošus rīkojumus visam Latvijas pārstāvībām, izņemot augšā minētās valstis;
c) rīkoties ar visiem valsts līdzekļiem, kustamo un nekustamo mantu, kas ir minēto pārstāvību rīcībā;
d) pagaidām atstādināt no amata sūtņus, ka ari atcelt un pārcelt visus pārējos pārstāvību darbiniekus;
c) likvidēt pārstāvības, izņemot sūtniecību Amerikas Savienotas Valstīs;
f) nozīmēt delegātus apspriedēm un konferencēm;
g) ārkārtējos apstākļos, kas kavētu šo pilnvaru izlietošanu, nodot tās sūtnim Alfrēdam Bīlmanim.
Ārējās saites
[https://www.lvi.lu.lv/lv/LVIZ_2011_files/1numurs/A_Lerhis_Latvijas_valdibas_LVIZ_2011_1.pdf Latvijas valdības 1940. gada 17. maija ārkārtas pilnvaru jautājums]
Ledeča pie Sāzavas
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1220. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Fakti
Ledečas pie Sāzavas pilī tika uzņemta krievu režisora Aleksandra Sokurova 2011. gada filma "Fausts".
Ojārs Uldis Aleksis
Ojārs Uldis Aleksis (1923–2023) bija latviešu ķirurgs, Zemessardzes Studentu bataljona kapteinis (1992—2000).
Dzīvesgājums
Dzimis 1923. gada 29. martā Rīgā mežziņa un skolotājas ģimenē. Bērnībā dzīvoja Kupravā, mācījās Dzērbenes sešklasīgajā pamatskolā, tad Cēsu Valsts ģimnāzijā, kuru absolvēja 1941. gadā. Tad sāka studēt Rīgas Universitātes Medicīnas fakultātē, iestājās studentu korporācijā Fraternitas Lataviensis un dziedāja korī "Dziesmuvara". Otrā pasaules kara laikā 1943. gada jūnijā viņu mobilizēja latviešu leģionā, un pēc papildus apmācības kara medicīnā bijušās Paplakas muižas, tad Baltezera bērnu sanatorijas ēkās ierīkotajās kazarmās.
1943. gada septembrī O. Aleksi nosūtīja uz Austrumu fronti, viņš bija 19. divīzijas 1. sanitārās rotas operāciju zāles feldšeris. Kurzemes cietokšņa lielkauju laikā viņš strādāja Irlavas kara hospitālī. Pēc kara beigām O. U. Aleksis nokļuva Sarkanās armijas gūstā un tika ieslodzīts NKVD nometnē pie Jelgavas cukurfabrikas, tad deportēts uz Gulaga "filtrācijas nometni" pie Skuratovugoļ raktuvēm, kas bija ierīkota agrākajā Ļeva Tolstoja muižā Jasnaja Poļanā pie Tulas. Strādāja ogļraktuvēs, vēlāk 18. nometnes hospitālī ārsta Nikolaja Skujas vadībā. 1946. gada jūlijā O. Aleksi kopā ar N. Skuju atbrīvoja no apcietinājuma, un viņi drīkstēja atgriezties dzimtenē. 1946. gada septembrī viņš atsāka medicīnas studijas LVU Medicīnas fakultātē un voluntēja Iekšķīgo slimību propedeitikas katedrā. Pēc studiju absolvēšanas viņu 1950. gadā nosūtīja strādāt uz Ranku, tad uz Sloku.
Pēc profesora Paula Stradiņa uzaicinājuma viņš sāka strādāt par Onkoloģijas (6.) nodaļas vadītāju Republikas klīniskajā slimnīcā. Profesors Stradiņš nosūtīja Dr. Aleksi papildināties pie Ukrainas profesora Nikolaja Amosova Kijivā. Atgriezies Rīgā, O. Aleksis sāka veikt pirmās torakālās ķirurģijas operācijas, taču pēc Paula Stradiņa nāves viņu pārcēla darbā uz Rīgas 1. slimnīcas Ķirurģijas klīniku, kuru vadīja Anatolijs Ņikitins. 1959. gadā O. Aleksis sāka strādāt par Rīgas Medicīnas institūta (RMI) asistentu, pēc zinātņu kandidāta disertācijas aizstāvēšanas 1973. gadā par RMI docentu. Dziedāja vīru korī "Tēvzeme".
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas viņš no 1992. līdz pat 2000. gadam bija Zemessardzes Studentu rotas ārsts, Zemessardzes štāba Medicīnas daļas priekšnieks un ekspertīzes komisijas priekšsēdētājs. Piedalījās LU Studentu biedrības un kora "Dziesmuvara" atjaunošanā, dziedāja arī Rīgas Doma draudzes korī. Darbojās Latvijas Nacionālo karavīru biedrībā un Latviešu Virsnieku apvienībā.
Miris 2023. gada 11. janvārī, 20. janvārī viņu izvadīja no Rīgas Krematorijas.
Piejūras iela (Jūrmala)
Piejūras iela ir iela Jūrmalā, Melluži apkaimē. Piejūras iela sākas krustojumā ar Upes ielu un beidzas pie pludmales. Kopējais ielas garums ir 140 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Piejūras ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Feodora Samanska iela
Iela nosaukta Feodora Samanska — vecticībnieku draudzes mācītāja, pēc kura iniciatīvas 1760. gadā tika likti pamati pirmajam vecticībnieku dievnamam Rīgā — vārdā.
Ielu savienojumi
Feodora Samanska iela ir savienota ar šādām ielām:
Ostvalda kanāls
Ostvalda kanāls (arī Skujenieku—Daugavas kanāls) ir mežu meliorācijas sistēmas galvenā notece Ķekavas novadā. Izveidots pēc 1898. gada tā laika Rīgas pilsētas mežu pārvaldnieka Eižena Ostvalda (1851-1932) aizsāktās piepilsētas mežu nosusināšanas sistēmas vajadzībām. Par kanāla sākumu var uzskatīt grāvju sateci starp Baložiem un Medemciemu. Tek dienvidrietumu, vēlāk — rietumu virzienā, ievadīts Titurgā pie vecās šosejas Alejās. Kanāls novada uz Daugavu ūdeni no 40 km² lielas meliorētas platības starp Ķekavu, Plakanciemu un Olaini; kopējais grāvju sistēmas garums ir ap 640 km. Izmantots arī koku pludināšanai.
Ļistaki
Ļistaki ir ciems Ņukšu pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 276 km attālumā no Rīgas.
Jaunborne
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie Jaunbornes muižas (Neu-Born) centra. No 1945. līdz 1954. gadam Jaunbornes ciema centrs. Jaunbornes katoļu baznīcas ērģeļu prospekts ir valsts nozīmes mākslas piemineklis.
Dzeltenais drudzis
Dzeltenais drudzis ir akūta arbovīrusu ierosināta infekcijas slimība. Tā tiek pārnesta ar odu Aedes aegypti un citu Dienvidāfrikas mežos mītošu odu kodumiem. Vienīgie zināmie vīrusa saimniekorganismi ir odi un primāti (tai skaitā cilvēks).
Dzeltenā drudža izcelsme ir Āfrika, tomēr vergu tirdzniecības dēļ tas 16. gadsimtā tika ievazāts arī Dienvidamerikā. Kopš 17. gadsimta vairākas dzeltenā drudža epidēmijas ir izcēlušas gan Āfrikā, gan Amerikā, gan Eiropā.
Slimības inkubācijas periods ilgst 3—6 dienas. Slimības raksturīgākie simptomi ir augsta temperatūra, drebuļi, galvassāpes, sāpes muskuļos un mugurā, bezmiegs, palielinātas aknas un liesa, dzeltena ādas nokrāsa, dažkārt novērojama arī kuņģa un zarnu asiņošana. Simptomi pāriet pēc vairākām dienām. Smagākos gadījumos var iestāties nāve aknu un nieru mazspējas dēļ.
Galvenais profilakses pasākums pret dzelteno drudzi ir vakcinācija. Pēc Pasaules Veselības organizācijas datiem ik gadu ar dzelteno drudzi slimo 200 tūkstoši cilvēku, kas nav bijuši vakcinēti, un dzeltenā drudža dēļ notiek 30 tūkstoši nāves gadījumu. 90% dzeltenā drudža infekciju mūsdienās notiek Āfrikā.
Ausma (filma)
"Ausma" ir 2015. gadā izdota Latvijas, Polijas un Igaunijas filma. Filmas režisore ir Laila Pakalniņa.
Sižets
Filmas sižets norisinās 75 gadus pēc Pavļika Morozova stāsta. Mazs zēns, vārdā Jānis, dzīvo padomju Latvijā, kolhozā "Ausma". Viņa tēvs ir padomju varas pretinieks, kurš plāno sazvērestību. Jānis nodod savu tēvu, kurš vēlāk viņam atriebjas. Kurš šajā stāstā ir labais, bet kurš — sliktais?
Latvijas futbola izlase 2022.—2023. gada UEFA Nāciju līgā
Latvijas futbola izlase 2022.—2023. gada UEFA Nāciju līgas sezonā spēlēja D līgā. Tā bija trešā UEFA Nāciju līgas sezona. Latvijas izlase tika ielozēta D līgas 1. grupā ar Lihtenšteinu, Andoru un komandu, kas izkrita no C līgas, — Moldovu. Spēles notika no 2022. gada jūnija līdz septembrim. Latvijas izlases galvenais treneris šajās spēlēs bija Dainis Kazakevičs. Latvijas futbolisti uzvarēja četrās spēlēs, vienreiz nospēlēja neizšķirti un piedzīvoja vienu zaudējumu — savā laukumā pret Moldovu. Ar iegūtiem 13 punktiem tika izcīnīta pirmā vieta grupā. Līdz ar to Latvijas izlase iekļuva C līgā.
Vladimirs Kostins
Vladimirs Kostins (1941) ir krievu virsnieks un sabiedriskais darbinieks. Bijušais Rīgas Maskavas rajona kara komisārs, Latvijas Republikas Augstākās padomes deputāts (1990-1993), ievēlēts no 32. Rīgas vēlēšanu apgabala. Viens no tiem deputātiem, kas nebalsoja par Latvijas neatkarības deklarāciju un iesaistījās frakcijā "Līdztiesība".
Siļķu dzimta
Izplatība
Siļķu dzimtas zivis galvenokārt mājo jūrās, reti saldūdeņos. Sastopamas okeānu baseinos, starp 70° ziemeļu un 60° dienvidu paralēlēm.
Latvijā
Siļķu dzimtu Latvijā pārstāv 3 sugas: reņģe (Clupea harengus membras), brētliņa (Sprattus sprattus) un palede (Alosa fallax). Gan reņģe, gan brētliņa ir saimnieciski nozīmīga Baltijas jūras zivs. Toties palede iekļauta Latvijas Sarkanās grāmatas 3. kategorijā. Tās nelielā daudzumā mēdz nozvejot kopā ar reņģēm. Latvijas zivju sarakstā iekļauta arī aloza (Alosa alosa). Tomēr šī suga Latvijas ūdeņos nav konstatēta nevienu reizi. Baltijas jūrā novērota tikai rietumdaļā.
Izskats
Siļķu dzimtas zivis ir nelielas, sudrabaini mirdzošas, ar sāniski saplacinātu vai ieapaļu ķermeni. Galva bez zvīņām. Zvīņas cikloīdas (ļoti gludas). Gar vēdera viduslīniju ir ķīļveida zvīņas. Dažas sugas ir bez zvīņām. Sānu līnija ļoti īsa vai tās nav. Nepāra muguras spura ķermeņa vidū. Vēdera spuras pāra, iepretim muguras spurai. Krūšu spuras tuvu pie galvas. Astes spura parasti diezgan dziļi iešķelta. Spurām mīksti stari. Zobi, ja vispār ir, ļoti sīki.
Garums pieaugušām zivīm, atkarībā no sugas, apmēram 2—75 cm, pārsvarā 15—40 cm. Mazākā siļķu dzimtā ir Sanagas pundursiļķe (Thrattidion noctivagus), kuras ķermeņa garums ir 2,1 cm. Toties lielākās sugas dzimtā ir aloza un Amerikas palede (Alosa sapidissima). Alozas ķermeņa garums var sasniegt 80—83 cm, svars 5 kg, lai gan parasti tā ir apmēram 40 cm gara. Amerikas paledes ķermeņa garums var sasniegt 76 cm, svars 5,4 kg, bet parasti tās garums ir ap 50 cm. Tās ir arī lielākās sugas visā siļķu apakškārtā.
Bioloģija
Siļķu dzimtas zivis galvenokārt pārtiek no planktona. Auglība ļoti augsta. Dažām sugām līdz 200 000 ikriem. Nārsto ūdens virsmas tuvumā. Pieaugušās zivis uzturas lielos baros, tādējādi sevi pasargājot no ienaidniekiem.
Jurijs Kirjušins
Jurijs Kirjušins (dzimis 1952. gada 15. martā Vladimiras apgabalā, Krievijā) ir Latvijas krievu agronoms, politiķis un sabiedriskais darbinieks. Bijušais Krāslavas rajona izpildkomitejas priekšsēdētājs, Krāslavas rajona patērētāju biedrības priekšsēdētājs, Latvijas Republikas Augstākās padomes deputāts (1990—1993), ievēlēts no 137. Indras vēlēšanu apgabala. Viens no tiem deputātiem, kas nebalsoja par Latvijas neatkarības deklarāciju un iesaistījās frakcijā "Līdztiesība".
2001. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās J. Kirjušins tika ievēlēts Krāslavas novada domē no PCTVL saraksta. 2004. gadā viņš nesekmīgi kandidēja Eiropas Parlamenta vēlēšanās no Latvijas Sociālistiskās partijas, bet netika ievēlēts. Tāpat vēlētāju atbalstu nesaņēma 2005. gada pašvaldību vēlēšanās, kandidējot uz vietu Krāslavas novada domē no "Jaunā Centra" saraksta.
Īpašvārds
Pie īpašvārdiem pieder dažādi vietvārdi, personvārdi, pseidonīmi, iesaukas, segvārdi, organizāciju nosaukumi, grāmatu, preses izdevumu nosaukumi, debess spīdekļu (arī to grupu) nosaukumi, dievu, mitoloģisko būtņu nosaukumi.
Gertāni
Gertāni ir slēgts pieturas punkts dzelzceļa līnijā Rēzekne II-Zilupe. Pieturas punkts Ozolkalns atvērts 1934. gadā. Pēc 1948. gada kartēs tas vairs netiek norādīts.
No 1990. līdz 1997. gadam Gertānos pieturēja daži vilcieni maršrutā Rīga--Zilupe un līdz 1998. gadam maršrutā Rēzekne-Zilupe. Kopš 1998. gada pieturas punkts ir slēgts.
Pūpolu iela (Jūrmala)
Pūpolu iela ir iela Jūrmalā, Dubultu apkaimē. Pūpolu iela sākas no pludmales un beidzas krustojumā ar Z. Meierovica prospektu. Kopējais ielas garums ir 160 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Pūpolu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
1965. gada Pasaules čempionāts hokejā
1965. gada Pasaules čempionāts hokejā notika Tamperē, Somijā, no 1965. gada 3. līdz 14. martam. Tas bija 32. Pasaules čempionāts hokejā.
Larions Kucāns
Larions Kucāns (1941) ir krievu inženieris un sabiedriskais darbinieks. Bijušais agrokombināta "Mirnijs" ģenerāldirektors, Latvijas Republikas Augstākās padomes deputāts (1990-1993), ievēlēts no 119. Kalkūnu vēlēšanu apgabala. Viens no tiem deputātiem, kas nebalsoja par Latvijas neatkarības deklarāciju un iesaistījās frakcijā "Līdztiesība".
Ieva Segliņa
Ieva Segliņa-Krūzkopa (dzimusi Ieva Segliņa 1990. gada 1. maijā) ir latviešu aktrise. Mācījusies Rīgas 2. vidusskolā un Rīgas Hanzas vidusskolā.