cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rinalds Rosinskis
Spēlētāja karjera
Latvijas hokeja izlases rindās spēlējis 2012. gada Pasaules U-20 čempionātā.
Bisakanti
Bisakanti (Byssacanthus) ir izmirusi antiarhu bruņuzivju ģints no Baltijas vidusdevona nogulumiem. Tās pārstāvjus raksturo augsts ķermenis ar slīpu dzelksni ķermeņa bruņas muguras daļā. Ģinti pirmo reizi aprakstīja un nosaukumu deva amerikāņu dabas pētnieks Luijs Agasi 1845. gadā. Bez Baltijas ģints ir izplatīta arī Ļeņingradas apgabalā un Donbasā. Ģints vienīgā zināmā suga ir Byssacanthus dilatatus.
Pētījumu vēsture
1844. gadā Kārlis Eihvalds ļoti īsi aprakstīja bisakantu muguras dzelkšņus no Slavjankas upes narvas svītas nogulumiem ar nosaukumu "Onchus dilatatus", uzskatot tos par ihtiodorulītiem. Nekādus attēlus jaunajai aprakstītajai formai viņš nedeva, un tāpēc skaidrs, ka nākamajā gadā Agasi identificētos dzelkšņus nosauca par Byssacanthus laevis. Vēlāk šīs ģints fosilos kaulus no Baltijas un Ļeņingradas apgabala vidusdevona nogulumiem aprakstīja Eihvalds (1845, 1846, 1860), angļu paleontologs Arturs Vudvards (1891, 1895), Dmitrijs Obručevs (1931, 1933), Valters Gross (1933, 1940), Valentīna Karatajūte (1958) ar dažādiem nosaukumiem: Byssacanthus crenulatus Ag., B. laevis Ag., Onchus dilatatus Eichw., Byssacanthus dilatatus (Eichw.), Asterolepis concatenata Eichw. Pterychthys concatenatus Eichw., Byssacanthus cuspidatus Gross, daļēji Asterolepis estonica Gross.
Bisakantu ģintij ilgu laiku attiecināja tikai muguras dzelkšņus un uzskatīja tos par ihtiodorulītiem. Šīs ģints sugu veidošanu pamatoja ar dzelkšņu dažādajiem izmēriem un ornamentējuma īpatnībām. Pieņēmumu, ka bisakantu dzelkšņi varētu piederēt antiarhiem, 1895. gadā izteica Vudvards, taču šāds viedoklis netika atbalstīts. Piemēram, 1937. gadā Gross uzskatīja, ka bisakantu dzelkšņi ir veidojumi, kas tuvi fillolepju (Phyllolepis) anterior laterale + spineale, un sliecās bisakantus pieskaitīt augšdevona fillolepjiem. Attiecīgi, tādā gadījumā bisakanti pēc savas uzbūves vajadzētu būt līdzīgiem akantaspidām. Tikai pēc tam, kad Gross 1940. gadā aprakstīja divus priekšējos vidējos muguras kaulus (AMD) ar dzelkšņiem, bisakantu ģints tika pieskaitīta antiarhiem un Ceraspidae (Gross) dzimtai.
Karatajūte savā 1960. gada publikācijā bisakantus ievietoja asterolepidīdu dzimtā un Pterichthyodinae apakšdzimtā kopā ar tiem radniecīgajām ģintīm Pterichthyodes un Gerdalepis. Pie tam visas fosilijas, kas Baltijas vidusdevonā pirms tam tika pieskaitīti pterihtiem, viņa tās pieskaitīja bisakantiem.
Mīkstblakšu virsdzimta
Mīkstblakšu virsdzimta (Miroidea) ir blakšu kārtas virsdzimta. Tajā ietilpst astoņas dzimtas, četras no kurām ir izmirušo blakšu dzimtas.
Klasifikācija
Tīklblakšu dzimta (Tingidae) ir tuvu radnieciska grupa mīkstblakšu dzimtai (Miridae), tādēļ daļa autoru tīklblakšu dzimtu ievieto mīkstblakšu virsdzimtā, bet citi autori iedala to atsevišķajā, bet tāpat radnieciskajā virsdzimtā Tingoidea.
Zaļā iela (Viesīte)
Zaļā iela ir 300 m gara iela Viesītes austrumu nomalē. Iela klāta ar grants segumu. Iela iesākas kā straujš lejupceļš no Smilšu ielas. Aiz ielas pāra numuru puses novadgrāvis atdala īpašumus no pilsētai piederošā Riekstu meža, kas ziemeļaustrumos pāriet Sietiņu purvā. Ielas apbūve koncentrēta pie Smilšu ielas reljefa augstākajā zonā. Ielas vidusposms un beigu posms šķērso zemu, kūdrainu ieplaku, kas ir apgrūtināta vieta apbūvei. Ielas galā atsākas apbūve, kas aiz līkuma turpinās kā Kalna iela. Ielai abās pusēs aug sosnovska latvānis. .
Ielu savienojumi
Zaļā iela ir savienota ar šādām ielām:
Latvijas futbola izlase 2016. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijā
Latvijas futbola izlase laika posmā no 2014. gada septembra līdz 2015. gada oktobrim piedalījās 2016. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas turnīrā. Finālturnīrs notika 2016. gada jūnijā un jūlijā Francijā.
No A grupas finālturnīram kvalificējās Čehijas un Islandes izlases, kā arī Turcija kā labākā trešās vietas ieguvēja. Latvija ar izcīnītiem pieciem punktiem 10 spēlēs sešu komandu konkurencē ierindojās pēdējā vietā. Latvijas izlase neizcīnīja nevienu uzvaru, divreiz spēlēja neizšķirti ar Turciju, kā arī vienreiz spēlēja neizšķirti ar Čehiju, Islandi un Kazahstānu. Šis ir sliktākais Latvijas futbola izlases sasniegums kvalifikācijās.
Latvijas izlases spēles
🇱🇻 latvia: 12. Aleksandrs Koliņko — 6. Vladislavs Gabovs, 3. Nauris Bulvītis, 13. Kaspars Gorkšs (K), 4. Kaspars Dubra — 14. Ritvars Rugins (21. Gints Freimanis 63'), 2. Viktors Morozs, 7. Andrejs Kovaļovs (5. Aleksejs Višņakovs 81'), 18. Aleksandrs Fertovs — 10. Valērijs Šabala (11. Eduards Višņakovs 82'), 16. Artjoms Rudņevs.
🇱🇻 latvia: 12. Aleksandrs Koliņko — 6. Vladislavs Gabovs (21. Gints Freimanis 38'), 4. Kaspars Dubra, 13. Kaspars Gorkšs (K), 20. Antons Kurakins — 18. Aleksandrs Fertovs, 8. Jānis Ikaunieks, 5. Aleksejs Višņakovs, 17. Artūrs Zjuzins (2. Viktors Morozs 82') — 10. Valērijs Šabala, 11. Eduards Višņakovs (15. Deniss Rakels 80').
🇱🇻 latvia: 12. Aleksandrs Koliņko — 6. Vladislavs Gabovs, 4. Kaspars Dubra, 13. Kaspars Gorkšs (K), 20. Antons Kurakins — 18. Aleksandrs Fertovs, 14. Jānis Ikaunieks (5. Oļegs Laizāns 46'), 21. Aleksejs Višņakovs, 17. Artūrs Zjuzins (8. Aleksandrs Cauņa 54') — 10. Valērijs Šabala, 11. Eduards Višņakovs (16. Artjoms Rudņevs 70').
🇱🇻 latvia: 1. Andris Vaņins — 21. Gints Freimanis (6. Vladislavs Gabovs 37'), 19. Vitālijs Jagodinskis, 13. Kaspars Gorkšs (K), 2. Vitālijs Maksimenko — 16. Igors Tarasovs, 8. Aleksejs Višņakovs (20. Artūrs Karašausks 75'), 17. Artūrs Zjuzins, 14. Jānis Ikaunieks — 10. Valērijs Šabala (11. Eduards Višņakovs 62'), 15. Deniss Rakels.
🇱🇻 latvia: 1. Andris Vaņins (K) — 6. Vladislavs Gabovs, 4. Kaspars Dubra, 19. Vitālijs Jagodinskis, 2. Vitālijs Maksimenko — 5. Oļegs Laizāns (11. Eduards Višņakovs 82'), 16. Igors Tarasovs, 7. Aleksejs Višņakovs, 8. Aleksandrs Cauņa (17. Artūrs Zjuzins 60') — 9. Artūrs Karašausks (10. Valērijs Šabala 85'), 15. Deniss Rakels.
🇱🇻 latvia: 1. Andris Vaņins — 21. Gints Freimanis (6. Vladislavs Gabovs 33'), 4. Kaspars Dubra, 13. Kaspars Gorkšs (K), 2. Vitālijs Maksimenko — 18. Aleksandrs Fertovs, 16. Igors Tarasovs, 14. Vladimirs Kamešs (7. Aleksejs Višņakovs 29'), 17. Artūrs Zjuzins — 9. Artūrs Karašausks (8. Aleksandrs Cauņa 66'), 15. Deniss Rakels.
🇱🇻 latvia: 1. Andris Vaņins — 6. Vladislavs Gabovs, 4. Kaspars Dubra, 13. Kaspars Gorkšs (K), 2. Vitālijs Maksimenko — 16. Igors Tarasovs (5. Oļegs Laizāns 77'), 8. Aleksandrs Cauņa, 7. Aleksejs Višņakovs (9. Artūrs Karašausks 65'), 17. Artūrs Zjuzins (14. Jānis Ikaunieks 85') — 10. Valērijs Šabala, 15. Deniss Rakels.
🇱🇻 latvia: 1. Andris Vaņins — 6. Vladislavs Gabovs, 4. Kaspars Dubra, 13. Kaspars Gorkšs (K), 2. Vitālijs Maksimenko — 5. Oļegs Laizāns, 8. Aleksandrs Cauņa (11. Eduards Višņakovs 72'), 7. Aleksejs Višņakovs (9. Artūrs Karašausks 57'), 17. Artūrs Zjuzins (14. Jānis Ikaunieks 83') — 10. Valērijs Šabala, 15. Deniss Rakels.
Ārējās saites
Latvijas izlase Euro-2016 kvalifikācijā vietnē UEFA.com
Filips Žilbērs
Filips Žilbērs (fr, dzimis Vervjē, Beļģijā) ir bijušais beļģu šosejas riteņbraucējs. F. Žilbērs tika uzskatīts par vienu no labākajiem viendienas klasisko velobraucienu speciālistiem, 2012. gada Pasaules čempionātā viņš kļuva par čempionu grupas braucienā, uzvarējis arī visu lielo tūru atsevišķos posmos.
FDJeux.com
Profesionālajā riteņbraukšanā F. Žilbērs nonāca 2003. gadā, pārstāvot Francijas komandu Française des Jeux. Jau debijas sezonā viņš izcīnīja uzvaru prestižā velobrauciena Tour de l'Avenir posmā.
Silence-Lotto
No 2008. līdz 2012. gadam pārstāvēja Beļģijas komandu Silence-Lotto (Omega Pharma-Lotto), kurai atnesis virkni uzvaru prestižos velobraucienos, kā arī izcīnījis uzvaras lielo daudzdienu velobraucienu atsevišķos posmos. 2009. gadā nosaukts par Beļģijas gada sportistu.
Sevišķi iespaidīgi F. Žilbērs aizvadīja 2011. gada sezonu, kad uzvarēja Beļģijas daudzdienu velobraucienā un trīs klasiskajās viendienās Giro di Lombardia, Amstel Gold Race un Ljēža-Bastoņa-Ljēža. Šādā veidā viņš kļuva par tikai otro riteņbraucēju (pēc Davides Rebellina), kas uzvarējis trīs klasiskajās Ardēnu viendienās. Panākumus F. Žilbērs turpināja arī 2011. gada Tor de France, kur uzvarēja pirmajā posmā, kā rezultātā kļuva arī par līderi sprinteru konkurencē un negaidīti spēja labākā sprintera zaļo kreklu saglabāt pusi daudzdienu velobrauciena. F. Žilbērs tika atzīts par 2011. gada labāko riteņbraucēju pasaulē un saņēma Vélo d'Or balvu.
BMC Racing Team
2012. gada Pasaules čempionātā F. Žilbērs kļuva par čempionu grupas braucienā.
2013. gada sezona Pasaules čempiona kreklā Žilbēram bija samērā neveiksmīga — viņam izdevās izcīnīt tikai vienu uzvaru — Vuelta a España 12. posmā.
2014. gadā Žilbērs sezonu uzsāka ar savu otro uzvaru Brabantse Pijl un trešo Amstel Gold Race.
2015. gada Giro d'Italia Žilbērs uzvarēja 12. un 18. posmā.
Quick-Step Floors
2017. gadā Žilbērs uzvarēja Flandrijas tūrē un Amstel Gold Race sacensībās. Tas padarīja viņu par trešo braucēju, kurš šajās divās sacensībās uzvarējis viena gada laikā; bez viņa to paveicis Edijs Merkss un Jans Rāss.
2019. gadā Žilbērs guva savu piekto uzvaru klasiku pieminekļos, triumfējot Parīze—Rubē sacensībās. Līdz ar to no piecām nozīmīgākajām klasiku sacensībām viņam pietrūka tikai uzvara Milāna—Sanremo, kur divreiz gūta trešā vieta (2008, 2011).
2019. gada Vuelta a España Žilbērs uzvarēja sacensību 12. un 17. posmā.
Lotto-Soudal
2019. gada augustā tika ziņots, ka pēc sezonas beigām Žilbērs 37 gadu vecumā pievienosies  komandai, parakstot triju gadu līgumu. 2020. gada aprīlī tika administratīvi sodīts par trenēšanos ārpus telpām COVID-19 pandēmijas ierobežojumu laikā netālu no savas dzīvesvietas Monako.
Trenču poldera apvadkanāls
Sākas uz dienvidiem no Klīvēm. Tek rietumu virzienā, lejtecē novadīts uz ziemeļiem. Lielākā pieteka - Zuteņu grāvis. Ietek Babītes ezerā Benužu kaktā pie Trenčiem. Lejtecē šķērso valsts autoceļu A9 (Rīga (Skulte) — Liepāja).
Goliathini
Goliathini ir skarabeju vaboļu triba no Cetoniinae apakšdzimtas. Tajā ietilpst apmēram 430 sugas.
Apraksts
Tribas pārstāvju raksturīpašības:
Lūisa skābes un bāzes
Lūisa skābes ir molekulas vai joni, kam ir brīvas orbitāles un kas var piesaistīt citas molekulas vai jona nedalīto elektronu pāri, veidojot adukta tipa savienojumus. Saskaņā ar Gilberta Lūisa (Gilbert Newton Lewis) izveidoto teoriju ķīmisko saiti veido kopīgi elektronu pāri, kas aizpilda atomu ārējos elektronu apvalkus tā, lai atomu elektronu konfigurācijas atbilstu inerto gāzu elektronu konfigurācijām (oktetu likums).
Lūisa skābes var būt kā neitrālas molekulas, tā arī katjoni. Piemēram, ūdeņraža katjons jeb protons iedarbojas ar tādām molekulām kā ūdens vai amonjaka molekulas, kam ir nedalīti elektronu pāri un kas šajā gadījumā ir Lūisa bāzes. Šādas iedarbības rezultātā veidojas hidroksonija vai amonija katjoni:
Tipiskas Lūisa skābes ir nemetālu vai amfotēru metālu halogenīdi, kas veido kompleksus anjonus ar tādām Lūisa bāzēm kā halogenīdjoni:
Lūisa bāzes ir molekulas vai joni, kam ir nedalīts elektronu pāris. Lūisa bāzes var atdot 2 elektronus Lūisa skābēm, lai izveidotu savstarpēju kovalento saiti. Radušos adukta tipa savienojumus sauc arī par Lūisa savienojumiem.
Margas
Ciema apkārtnē atrodas Svētais ezers.
Lionels Kizerickis
Lionels Kizerickis (de; Tērbata -  Parīze) bija Igaunijā dzimis vācbaltiešu meistars šahā, viens no Francijas 19. gadsimta vidus spēcīgākajiem šahistiem.
Biogrāfija
Piedzimis Igaunijas vācbaltiešu ģimenē. No 1825. līdz 1829. gadam studējis tiesības un valodas Tērbatas universitātē. Vēlāk strādājis gan par matemātikas skolotāju, gan par pianistu un diriģentu. Ar šahu sācis aizrauties 17 gadu vecumā. 1839. gadā devies uz Parīzi, lai kļūtu par profesionālu šahistu. Parīzē bijis viens no tā laika ievērojamās šaha kafejnīcas "Café de la Régence" pastāvīgajiem apmeklētājiem. Pelnījies spēlējot šahu uz naudu, kā arī pasniedzot privātas šaha mācību stundas. 1846. gadā izdevis grāmatu "Cinquante partie" ("Piecdesmit partijas"), kurā bijušas apkopotas viņa labākās partijas. Tajā pašā gadā devies uz Londonu, kur aizvadījis mačus ar labākajiem angļu šahistiem. Kizereckis atstājis laba spēlētāja iespaidu, tomēr viņa nervozā daba bijusi mazpiemērota nopietniem turnīriem. 1851. gadā piedalījies pirmajā Londonas starptautiskajā šaha turnīrā, kur pirmajā kārtā pēc izslēgšanas sistēmas zaudējis Ādolfam Andersenam ar ½:2½. Šī turnīra laikā starp abiem šahistiem ir notikusi arī pazīstamā "Nemirstīgā partija", kurā Andersens uzvarējis ar lielisku upuru sēriju. Bijis pirmā šaha žurnāla "Le Palamède" redaktors, vēlāk no 1849. līdz 1851. gadam izdevis savu šaha žurnālu "La Régence". Žurnāls bijis finansiāli neveiksmīgs, tā bankrots bijis par iemeslu Kizerecka priekšlaicīgajai nāvei vienā no Parīzes psihiatriskajām patversmēm. Šaha vēsturē iegājis kā spilgts aktīva uzbrūkošā stila pārstāvis.
Skujas
Skujas var būt:
Brčko apgabals
Brčko apgabals (sr, Brčko Distrikt, ) ir Bosnijas un Hercegovinas administratīvā vienība, kas atrodas valsts ziemeļaustrumos. Apgabala administratīvais centrs ir Brčko. Tas ir vienīgais Bosnijas un Hercegovinas apgabals, jo pārējā valsts ir sadalīta vai nu Serbu Republikā, vai nu Bosnijas un Hercegovinas federācijas kantonos. 2013. gadā aptuveni 42% no visiem apgabala iedzīvotājiem bija bosnieši, 35% — serbi, 21% — horvāti. Rajona platība ir 208 km² ar kopējo iedzīvotāju skaitu aptuveni 87 332 (2007. gada aplēses). Tās galvaspilsēta ir Brčko pilsēta, kurā dzīvo aptuveni 31 500 iedzīvotāju (2007. gada aplēses).
Zoja Kravica
Zoja Izabella Kravica (en, dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, dziedātāja un modele.
Brčko apgabals
Vēsture
Brčko rajons tika izveidots pēc šķīrējtiesas procesa, ko vadīja ANO Augstā pārstāve Bosnijā un Hercegovinā. Tomēr Deitonas miera līgumos process varēja izšķirt tikai strīdu par robežlīniju starp vienībām (robežu). Brčko rajonu veidoja visa bijušās Brčko pašvaldības teritorija, no kuras 48% (ieskaitot Brčko pilsētu) atradās Serbu Republikā, bet 52% bija Bosnijas un Hercegovinas federācijā. Pēc kara Eiropas Savienība saglabāja diplomātisko klātbūtni, lai uzturētu mieru šajā reģionā.
Zoja Kravica
Savu kinodebiju piedzīvojusi romantiskajā komēdijā "Mīlestības recepte" (No Reservations, 2007). Starptautisku atpazīstamību ieguvusi ar lomu supervaroņu filmā "X-cilvēki: Pirmā klase" (2011), par ko viņa saņēma gan Teen Choice Award, gan Scream Award nominācijas. Piedalījusies arī zinātniskās fantastikas filmu triloģijā "Citādie" (Divergent, 2014), "Citādie. Otrā daļa: Dumpinieki" (Insurgent, 2015) un "Citādie 3. daļa: Sabiedrotie" (Allegiant, 2016). Tāpatās piedalījusies filmu sērijas "Fantastiskās būtnes" daļās "Fantastiskās būtnes — un kur tās meklēt" (2016), "Fantastiskās būtnes: Grindelvalda noziegumi" (2018) un "Fantastiskās būtnes: Dumidora noslēpumi" (2022).
Brčko apgabals
Vēsture
2006. gadā saskaņā ar ANO Novērošanas misijas rīkojumu tika atcelti visi "vienību tiesību akti Brčko apgabalā un robežlīnijā". Ar Brčko uzrauga Sjūzenas Džonsones pieņemto rezolūciju tiek atcelti visi likumi par Bosnijas un Hercegovinas federālajām vienībām šajā apgabalā, kā arī tiek atcelta robežlīnija. Lēmums nosaka apgabala likumus un Bosnijas un Hercegovinas valsts likumus (tostarp Bosnijas un Hercegovinas Sociālistiskās Republikas likumus) par pamata tiesību principiem apgabalā.
Brčko bija vienīgais Deitonas miera līguma elements, kas netika pabeigts. Šķīrējtiesas līgums tika pabeigts 1996. gada aprīlī, kā rezultātā tika izveidots "apgabals", kā minēts iepriekš, ko pārvalda starptautiskā pārstāvniecība EDSO.
Zoja Kravica
Saņēmusi Ekrāna aktieru ģildes balvas nomināciju par galveno lomu seriālā "Lielie mazie meli" (Big Little Lies, 2017–2019). Piedalījusies arī Džordža Millera filmā "Trakais Makss: Skarbais ceļš" (2015), kā arī vairākās neatkarīgajās filmās, kā Dope (2015), Gemini (2017) un Kimi (2022). Ierunājusi Mērijas Džeinas Votsones lomu animācijas filmā "Zirnekļcilvēks: Ceļojums Zirnekļpasaulē" (2018) un attēlojusi Kaķsievieti animācijas filmā "Lego Betmens. Filma" (2017) un supervaroņu filmā "Betmens" (2022). Time izvēlējās Kravicu kā vienu no 100 ietekmīgākajiem cilvēkiem 2022. gadā.
Zoja Kravica ir meita aktrisei Līzai Bonē un dziedātājam Lenijam Kravicam.
Brčko apgabals
Vēsture
Pirmais EDSO pārstāvis Brčko apgabalā ieradās 1996. gada jūnijā. Pirms šī datuma Eiropas Drošības un sadarbības organizācijai (EDSO) bija neliela pārstāvniecība, kuru sākotnēji vadīja Rendolfs. Hemptona. Tikmēr, pirms Brčko rajons varēja tikt pārstāvēts saskaņā ar pēcpatvaļīgajiem līgumiem, notika pašvaldību vēlēšanas un tika nodrošinātas humānās palīdzības paketes, sadarbojoties aģentūrām USAID un [[:en: ECHO ģenerāldirektorāts. Eiropas civilās aizsardzības un humānās palīdzības operācijas. Rajons bija pazīstams kā dažādu starptautisku Bosnijas un Hercegovinas atjaunošanas programmu centrs, ko galvenokārt virzīja ārvalstu valdības, īpaši ASV.
Sākotnēji teritoriju pārvaldīja starptautiskā sabiedrība. Brčko rajons oficiāli tika izveidots 2000. gada 8. martā, kad kļuva skaidrs, ka abas vienības nevar izlemt, kura teritorija ir jāpiešķir katrai pusei. Valdību veido vienādās daļās trīs etniskās grupas. Papildus savai administrācijai reģions iegūst savus pasta, nodokļu un policijas tiesību aktus.
Līdz 2012. gada augustam vietējā līmenī ievēlētām amatpersonām palīdzēja starptautisks uzraugs. Uzraudzītājam tika piešķirtas plašas pilnvaras, tostarp pilnvaras paziņot saistošus lēmumus. Tā ir atbildīga par bēgļu atgriešanās atvieglošanu, demokrātiskas un daudznacionālas valdības veicināšanu un ekonomikas atjaunošanu. EDSO un EUFOR saglabāja savu klātbūtni rajonā pēc uzraudzības apturēšanas un Eiropas Savienības delegācija izveidoja semināru Brčko. Augstā pārstāvja pilnvaras paliek nemainīgas.
Nolikums federācijā
Brčko rajons, lai gan teorētiski to pārvalda abas Bosnijas federālās vienības, praksē ir Bosnijas un Hercegovinas trešā teritoriālā vienība, kurai ir tādas pašas tiesības kā Bosnijas Serbu Republikai un Bosnijas un Hercegovinas Federācijai.
Brčko atrodas tiešā federācijas pārvaldībā, bet rajons tiek uzskatīts par brīvu teritoriju, tas ir, abu federālo vienību pārvaldību vai pat kā kopīgu teritoriju starp tām kondomīnijs.
Iedzīvotāji
Oficiāla tautas skaitīšana nav notikusi kopš 1991. gada, tāpēc daži šeit sniegtie dati ir tikai aplēses.
Atrašanās vietas
Brčko rajonā ir 59 apdzīvotas vietas: {{kolonnas|skaitlis=5|
Valdība un politika
Brčko rajona asamblejā ir 29 vietas. Vietas katrai partijai tiek sadalītas šādi:
Darba vadītāji
Brčko rajonam tika iecelts starptautiskais uzraugs. Viņš pilda arī Augstā pārstāvja vietnieka pienākumus. Šis amats tika apturēts 2012. gadā. Šo amatu pildīja šādi priekšnieki:
Mēri
Rajonā pie varas bija šādi mēri:
Marientāle
Marientāle ir ciems Bērzgales pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 252 km attālumā no Rīgas.
Dašoguza
Dašoguza ir pilsēta Turkmenistānas ziemeļos, Dašoguzas vilajeta administratīvais centrs. Izvietojusies Amudarjas lejteces ielejā 560 km no valsts galvaspilsētas Ašgabatas.
Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1681. gadā kā karavansarajs ar lielu akmens aku Horezmas turkmēņu daļā. Sākotnēji pilsētas nosaukums Tašauza vai Dašhovuza tika darināts no tjurku daš (daş) — ‘akmens’ un arābu hoūz (حوض) — ‘baseins’. Mūsdienās (kopš 1999. gada) pēc turkmēņu oficiālās versijas pilsētas nosaukums tiek interpretēts kā ziemeļoguzu (dašoguzu) [pilsēta].
Karujervs
Karujervs (et — ‘Lāču ezers’) atrodas Igaunijas teritorijā — Sāmsalā, 4,5 km uz ziemeļiem no Kerlas ciema. Ezera platība ir 346 ha, maksimālais dziļums 6 m un ezera virsma ir 32 m virs jūras līmeņa. Ezerā ir 5 nelielas salas: Sūrsāre, Oinarahu, Vaikesāre, Linderahu un Kivirahu. Ezera krasta līnija ir robota, dienvidrietumu pusē mitra un dūksnaina, ziemeļaustrumu pusē augstāka un smilšaina. Karujerva ezers ir Sāmsalas senākais ezers, apmēram 8000 gadus vecs.
Dašoguza
Vēsture
1924. gadā Tašauza kļuva par Turkmēņu apgabala centru, bet no tā paša gada oktobra — apgabala centrs Turkmēnijas PSR sastāvā.
Karujervs
Karujervs ir bagāts ar vēžiem, tajā mīt asari, līdakas, līņi, ruduļi, sīgas un platgalves. Gar ezera krastu izveidoti kempingi, tā ir populāra tūristu atpūtas vieta ar smilšainu pludmali un labu peldvietu.
Sinoles iela (Rīga)
Sinoles iela ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētas Brekšu apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Biķernieku ielu un nekrustojoties ar citām ielām beidzas kā zemes ceļš mežā aiz Rīgas robežas Stopiņu pagastā. Ielas kopējais garums ir 202 metri, tā sastāv no 2 braukšanas joslām, pa 1 katrā virzienā. Neliels posms ielas sākumā ir klāts ar asfaltu, pārējā ielā ir grants segums. Ielā ir savrupmāju apbūve.
Karujervs
Teika stāsta, ka Karujerva ezers guvis savu nosaukumu no gadījuma, kad šajā vietā strīdējušies septiņi lāči. Lai tos izšķirtu, Dievs lika līt lietum tik stipri, ka šeit radies ezers. Lāči aizgājuši prom katrs uz savu pusi, tāpēc ezers ir septiņstūrains.
Holla efekts
[[Attēls:Hall effect.png|thumb|Holla efekta ilustrācija: Zīmējumā A Holla devējs iegūst augšpusē negatīvu lādiņu (attēlots ar zilu nokrāsu), bet apakšpusē - pozitīvu lādiņu (sarkanā nokrāsa). Zīmējumos B un C elektriskajam vai magnētiskajam laukam ir pretējs virziens un līdz ar to mainās arī lādiņa polaritāte. Zīmējumā D pretējais virziens ir abiem laukiem, kas dod tādu pašu polaritāti kā zīmējumā A. Apzīmējumi:
1 elektroni
2 el. vadītājs vai Holla devējs
3 magnēti
Dubuļu ezers (Kaunatas pagasts)
Dubuļu ezers, Dubuļi ir ezers Rēzeknes novada Kaunatas pagastā. Izvietojies pagasta dienviddaļā Dubuļu ciema austrumos pie autoceļa P55 Rāznas nacionālā parka teritorijā. Krasti slīpi, austrumos — stāvi, dibens — smilšainas, granšains, vietām — dūņains. Iztek strauts uz Asticu ezeru. Ezerā mīt asaris, rauda, līdaka, karūsa. Ir peldvieta.
Holla efekts
5 sprieguma avots]]
Edvīna Holla vārdā nosauktais Holla efekts apraksta elektriskā sprieguma rašanos elektriskajā vadītājā, pa kuru plūst elektriskā strāva un kurš atrodas stacionārā magnētiskajā laukā. Spriegums rodas perpendikulāri gan strāvas, gan magnētiskā lauka virzienam un saucas Holla spriegums.
Sprieguma vērtību var aprēķināt pēc šādas formulas:
kur
Tomāšs Součeks
Tomāšs Součeks (cz, dzimis ) ir čehu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā. Pašlaik (2023) Součeks pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu West Ham United un Čehijas futbola izlasi.
Sasniegumi
Slavia Prague
West Ham United
Individuālie sasniegumi
Trenču poldera kanāls
Trenču poldera kanāls (arī Trenču poldera novadkanāls) ir Babītes ezera pieteka Mārupes novadā. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Babītes ezerā Skuburaga kaktā pie Trenčiem.
Liedes iela
Liedes iela ir iela Rīgā, Pārdaugavā, Zolitūdē. Kopējais ielas garums ir 480 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu un ved cauri dzīvojamo ēku rajonam. Liedes iela sākas krustojumā ar Jāņa Endzelīna ielu un beidzas krustojumā ar Apuzes ielu. Liedes ielā ir dažāda veida dzīvojamo ēku apbūve, kas izveidota samērā nesen.
Iela nosaukta Liedes — upes un apdzīvotas vietas (Liedeskrogs) Madonas novadā — vārdā.
Ielu savienojumi
Liedes iela ir savienota ar šādām ielām:
Parma
Parma (it) ir pilsēta Emīlijas-Romanjas reģionā Itālijā. Saglabājušās apbūves paliekas no Bronzas laikmeta, pilsētā atrodas Parmas universitāte, kas ir viena no pasaules vecākajām universitātēm.
Pilsēta ir zināma ar slaveno "Parmas sieru", arhitektūru, lauku apgabalu ap pilsētu un futbola klubu Parma FC.
Vēzis (zodiaka zīme)
Vēzis ir ceturtā zodiaka zīme, kas reprezentē Vēža zvaigznāju. Cilvēki, kas pēc horoskopa ir vēži, ir dzimuši laika posmā no 21. jūnija līdz 22. jūlijam, lai gan patiesībā Saule šķērso Vēža zvaigznāju aptuveni no 16. jūlija līdz 15. augustam. Vēža simbols ir šāds: ♋. Pēc astrologu uzskatiem tā ir viena no trim ūdens zīmēm. Vēža zīmi pārvaldošā planēta ir Mēness (kurš astronomijā nav planēta, bet gan tās dabiskais pavadonis).
2017. gada 21. augusta saules aptumsums
'''2017. gada 21. augustā notika pilns saules aptumsums'''. Tas bija novērojams joslā pāri ASV kontinentālajiem štatiem, virzienā no Klusā uz Atlantijas okeāna krastu. Citās valstīs tas bija novērojams kā daļējs saules aptumsums.
Iepriekšējā reize kad pilns saules aptumsums bija redzams cauri visai ASV bija 1918. gada 8. jūnijā un pirmā reize kopš 1979. gada Februāra aptumsuma, kad saules aptumsums bija redzams ASV galvenajā teritorijā. Pilnais aptumsums devās cauri 14 štatiem, lai gan daļējs aptumsums tika redzēts visos 50 štatos. Pilns saules aptumsums tika novērots 16% no visas ASV.
Edīte Mičela
Biogrāfija
Savas šahistes karjeras sākumā divas reizes uzvarējusi Redhillas šaha kluba čempionātos (1906, 1909). 1924. gadā Itālijas pilsētā Merano bijusi 4. vietā Eiropas neoficiālajā sieviešu šaha čempionātā. Trīs reizes uzvarējusi Lielbritānijas sieviešu šaha čempionātos (1931, 1932, 1935).
Divas reizes piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempionātos. 1927. gadā Londonā dalījusi 4.—5. vietu ar Edīti Holoveju, bet 1933. gadā Folkstonā izcīnījusi 4. vietu (abos čempionātos uzvarējusi Vera Menčika).
Bijusi precējusies ar angļu šaha meistaru Redžinaldu Mičelu (1873—1938).
V. E. B. Dibuā
'''Viljams Edvards Burgharts "V. E. B." Dibuā''' (dzimis, miris ) bija amerikāņu sabiedrisks darbinieks, sociologs, vēsturnieks un rakstnieks.
Pēc Hārvarda Universitātes beigšanas, kur Dibuā kļuva par pirmo afroamerikāni, kurš ieguvis doktora grādu, darbojās Atlantas Universitātē, kur darbojās līdz 1910. gadam un no 1933. līdz 1943. gadam. 1905. gadā dibināja Niagāras kustību, kas oponēja Bukera Vašingtona proponētajam Atlantas kompromisam, iestājoties par afroamerikāņu pilnīgu līdztiesību. 1909. gadā bija viens no Krāsaino iedzīvotāju attīstības nacionālās asociācijas (National Association for the Advancement of Colored People) dibinātājiem. Atbalstīja antikoloniālismu, atbruņošanos un panāfrikānismu.
Pazīstamākās Dibuā grāmatas ir 1903. gadā izdotā The Souls of Black Folk un 1935. gadā publicētā Black Reconstruction in America.
Ļeņina Miera prēmijas laureāts.
Aija Vālodze
Aija Vālodze (īstajā vārdā Aija Amoliņa; dzimusi ) ir latviešu rakstniece un tulkotāja.
Māte — rakstniece Regīna Ezera, tēvs — Česlavs Kindzulis. Studējusi Latvijas Valsts universitātes Žurnālistikas fakultātē. Strādājusi par korespondenti laikrakstā "Rīgas Balss", redaktori Rīgas Kinostudijā. Publicējusies kopš 1979. gada.
A. Vālodze ir Regīnas Ezeras memoriālās mājas "Brieži" apsaimniekotāja un ekskursiju vadītāja, Regīnas Ezeras piemiņas fonda direktore.
Milks
"Milks" (en) ir 2008. gada ASV biogrāfiska filma, kuras režisors ir Gass Van Sants, bet scenārija autors ir Dastins Lenss Bleks. Galvenās lomas filmā atveido Šons Penns, Emīls Hiršs, Džošs Brolins, Djego Luna un Džeimss Franko. Filma ir stāsts par pirmo Kalifornijas štatā ievēlēto atklāti homoseksuālo priekšstāvi Hārviju Milku un viņa cīņu par LGBT tiesībām.
Kounotori 6
Kounotori 6 (ja) jeb HTV-6 bija Japānas H-II Transfer Vehicle sērijas kravas kosmosa kuģis Starptautiskās kosmosa stacijas (SKS) apgādei. Tas palaists 2016. gada decembrī. Novadīts no orbītas 2017. gada februārī.
Kosmosa kuģa konstrukcijas izmaiņas
Šajā reizē kravas kuģim stacijā bija jānogādā seši akumulatoru bateriju bloki, tādēļ nehermētiskās sekcijas palete tika pastiprināta, lai 1,6 tonnu vietā varētu transportēt 1,9 t kravas. Palielinātās kravas dēļ tika noņemti daži citi komponenti: 7 primāro akumulatoru vietā atstāti 6, saules bateriju paneļi no 49 samazināti līdz 48, noņemti daži navigācijas gaismas lukturi.
Kounotori 6 ārpusē piestiprināta eksperimentu iekārta SFINKS, lai kosmosa vidē izmēģinātu plānu saules bateriju plēvi; kā arī eksperimentu iekārta KITE.
Derīgā krava
Ar HTV-6 stacijā nogādāja aptuveni 5,9 t derīgās kravas, no tās aptuveni 3,9 t hermētiskajā sekcijā un 1,9 t nehermētiskajā nodalījumā. Hermētiskajā sekcijā atradās iekārtas stacijai, zinātniskie eksperimenti, pārtika un lietas apkalpei īpašās somās Cargo Transfer Bags (CTBs). Kosmosa kuģis veda 600 kg ūdeni (30CTBs). Uz SKS tika nogādātas sistēmu komponentes: oglekļa dioksīda absorbēšanas iekārtas CDRA nomaināmās komponentes ORU; Two Phase Flow eksperimentu iekārta; dozimetri PS-TEPC; TV kameras HDTV-EF2.
Hermētiskajā nodalījumā bija divas nanopavadoņu izmešanas iekārtas JEM Small Satellite Orbital Deployer (J-SSOD) ar septiņiem CubeSat pavadoņiem: AOBA-VeloxIII, TuPOD (tajā savukārt divi pavadoņi OSNSAT un Tancredo-1), EGG, ITF 2, STARS C, FREEDOM, WASEDA-SAT3. Savukārt Nanoracks NRCSD-10 konteineros atradās pieci nanopavadoņi (četri Lemur-2 un TechEdSat-5), kā arī derīgās kravas Cuberider, RTcMISS un DM-7.
Nehermētiskajā sekcijā (tā šoreiz bija ar palielinātu ietilpību EP6B+) atradās seši litija jonu akumulatoru bateriju bloki ar masu 1367 kg. Akumulatorus izgatavoja Japānas uzņēmums GS Yuasa International, un tos paredzēts uzstādīt stacijas kopnē S4 esošo 10 gadu resursu iztērējušo niķeļa ūdeņraža akumulatoru vietā.
Smaržīgā madara
Smaržīgā madara (Galium odoratum), agrāk smaržīgais miešķis (Asperula odorata), ir madaru ģints lakstaugs. Suga sastopama Eiropā un divos nelielos apgabalos Āzijā. Latvijā sastopama visā teritorijā. Aug galvenokārt platlapju koku mežos, nav sastopama ārpus mežiem.
Kounotori 6
Lidojuma gaita
Kounotori 6 tika palaists 13:26:47 UTC no Tanegasimas kosmosa centra Yoshinobu starta kompleksa (LA-Y) otrā starta laukuma ar nesējraķeti H-IIB.
13. decembrī kosmosa kuģis tuvojās un saslēdzās ar SKS. 10:37 UTC stacijas manipulators, kuru vadīja Roberts Kimbro, satvēra Kounotori 6. Pēc tam kuģis tika pārvietots uz Harmony moduļa pret Zemi vērsto pieslēgvietu. Pievienošanas operācija beidzās 13:57 UTC.
Smaržīgā madara
Morfoloģija
Lapas uz stublāja ir izvietotas neīstā mieturī (apakšējās pa 5-7, augšējās pa 8). Lapas pēc formas ir plati lancetiskas, 4-6 cm garas un 0.5-1.4 cm platas, pie pamata tās ir sašaurinātas. Lapas gals ir smails, mala skarbi skropstaina.
Ziedi ir izvietoti skarveidīgās ziedkopās stublāja galotnē, dažreiz ziedkopas ir arī viena vai divu zemāko mieturu lapu žāklēs. Zieda kauss ir ļoti īss. Vainags ir balts, četrdaļīgs, vainaga stobriņš un apmale vienāda garuma. Skaldauglī katrs riekstiņš ir blīvi klāts ar āķveidīgiem matiņiem. Zied maijā un jūnijā.
Kounotori 6
Lidojuma gaita
Kounotori 6 no SKS atvienoja 2017. gada 27. janvārī 10:59 ar stacijas manipulatoru, kuru vadīja Toma Peskjē. HTV-5 no robotrokas tika atlaists 15:45 UTC.
Pēc atvienošanās no stacijas bija plānots veikt eksperimentu KITE (Kounotori Integrated Tether Experiment). No kravas kuģa bija jāatritina 700 m garš pavediens, kurā tiktu palaista 10 mA strāva. Bija plānots šādā veidā pazemināt kosmiskā aparāta orbītu. 31. janvārī tika ziņots, ka pavediena iztīšanas procesā radušās problēmas, un KITE eksperiments nav izdevies.
5. februārī HTV-6 veica vairākas dzinēju iedarbināšanas, nogāja no orbītas, iegāja Zemes atmosfērā un sadega. Kravas kuģa lielākās daļas aptuveni 15:06 UTC iekrita Klusā okeāna dienviddaļā.
Čambeši
Čambeši (en) ir 480 kilometrus gara upe Zambijas ziemeļaustrumos. Dažkārt tiek uzskatīta par Kongo upes augšteci, jo tās izteka atrodas vistālāk no Kongo upes grīvas, tomēr Lualaba Kongo DR dienvidaustrumos ir ūdeņiem bagātāka.
Izteka - Zambijas galējos ziemeļaustrumos, netālu no Tangaņikas ezera dienvidu gala. Augštecē tek dienvidaustrumu virzienā, pēc tam pagriežas uz dienvidrietumiem. Ietak Bangveulu purvā (tajā ietilpst Bangveulu ezers). No purva iztek Luapula. Lejtecē, apmēram 100 kilometru garumā, Čambeši plūst kā kanālu sistēma apmēram 2 kilometru platumā ar līdz 25 kilometru platu palieni.
Pršibislava
Pršibislava (cz) ir pilsēta Čehijā, Visočinas apgabala Havlīčkūvbrodas apriņķī pie Sāzavas upes.
Ezernieku iela (Rīga)
Ezernieku iela ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētas Brekšu apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Biķernieku ielu un nekrustojoties ar citām ielām beidzas kā strupceļš. Ielas kopējais garums ir 82 metri, tai nav seguma. Ielā ir savrupmāju apbūve.
Pršibislava
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1235. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Cilvēki
1424. gada 11. oktobrī Pršibislavā no mēra mira čehu nacionālais varonis Jans Žižka.
Ezernieku iela (Rīga)
Iela tika izveidota 1992. gadā un kopš tā laika tās nosaukums netika mainīts. Šī ir visīsākā iela Brekšu apkaimē.
Tors: Mīla un Pērkons
"Tors: Mīla un Pērkons" (en) ir 2022. gada ASV supervaroņu filma par Marvel Comics tēlu Toru. Filmu producējusi studija Marvel Studios un izplata kinokompānija Walt Disney Studios Motion Pictures. Tā ir paredzēta kā tiešs turpinājums filmai "Tors: Ragnarjoks" (2017) un ir 29. Marvel Cinematic Universe (MCU) filma. Filmas režisors un scenārija autors ir Taika Vaititi. Galveno lomu atveido Kriss Hemsvorts (Tors), bet pārējās lomās filmējas Kristians Beils, Tesa Tompsone, Džeimija Aleksandera, Taika Vaititi, Rasels Krovs un Natālija Portmane. Filmā Tors mēģina rast iekšējo mieru, taču viņam ir jāapvienojas ar senajiem draugiem Valkīriju (Tompsone), Korgu (Vaititi) un Džeinu Fosteri (Portmane), kas tagad ir Varenais Tors, lai apturētu Dievu miesnieku Goru (Beils) no visu dievu iznīcināšanas.
Hemsvorts un Vaititi apsprieda "Ragnarjoka" turpinājumu jau 2018. gada janvārī. 2019. gada jūlijā paziņoja par filmas "Mīla un Pērkons" izveidi un to, ka pie savām lomām atgriezīsies Hemsvorts, Vaititi un Tompsone, kā arī Portmane, kas nepiedalījās iepriekšējā filmā. Vaititi vēlējās izveidot citādu filmu, lai tā atšķirtos no iepriekšējās daļas, mēģinot tajā apvienot romantiku un 1980. gadu iedvesmotu piedzīvojumu filmu. Viņš aizguva sižeta līniju no Džeisona Ārona "Visvarenā Tora" komiksiem, kur Fostere, slimojot ar vēzi, pārņem Tora mantiju un spēkus. 2020. gada februārī Dženifera Keitina Robinsone pievienojās scenārija idejas izveidei, bet pārējais aktieru ansamblis filmai pievienojās vēlāk, tostarp arī Galaktikas sargi. Filmēšanai vajadzēja sākties 2020. gada nogalē, tomēr tā tika atlikta COVID-19 pandēmijas ierobežojumu dēļ. Filmēšana sākās 2021. gada janvārī Sidnejā un ilga līdz jūnija sākumam.
Filmas "Tors: Mīla un Pērkons" pirmizrāde notika Losandželosā, bet ASV un Latvijas kinoteātros to sāka demonstrēt, un tā ir daļa no MCU Ceturtās fāzes. Filma galvenokārt saņēmusi pozitīvas kritiķu atsauksmes, kur kritiķi slavē filmas vieglprātību, humoru un Hemsvorta, Beila un Portmanes aktierspēli, tomēr pats filmas sižets saņēma arī negatīvu kritiku. Filmas starptautiskie kases ienākumi ir vairāk nekā 760 miljonu ASV dolāru. Šī ir astotā ienesīgākā 2022. gada filma.
Kosmins Kontra
Kosmins Mariuss Kontra (ro; dzimis Timišoarā, Rumānijā) ir rumāņu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis gan aizsarga, gan pussarga pozīcijā, bijis Rumānijas futbola izlases dalībnieks. No 2017. līdz 2019. gadam bija Rumānijas izlases galvenais treneris.
Futbolista karjera
Profesionāla futbolista karjeru sāka savas dzimtās pilsētas Timišoaras klubā "Politehnica". No 1996. līdz 1999. gadam pārstāvēja Bukarestes "Dinamo". Tad pievienojās Spānijas klubam Deportivo Alavés. 2000.—2001. gada sezonā ar Alavés sasniedza UEFA kausa finālu. 2001. gadā pārgāja uz Itālijas A sērijas klubu AC Milan. 2001. gadā tika atzīts par Rumānijas labāko futbolistu. UEFA iekļāva Kontru 2001. gada simboliskajā izlasē.
2002. gadā atgriezās Spānijā, pievienojoties Madrides "Atletico". Komandā nospēlēja divas sezonas, vēlāk tika izīrēts Anglijas klubam West Bromwich Albion un Timišoaras "Politehnica". No 2005. līdz 2010. gadam spēlēja Spānijas kluba Getafe sastāvā. Divas reizes (2007. un 2008. gadā) sasniedza Spānijas Karaļa kausa finālu. Karjeras noslēgumā atgriezās savā pirmajā klubā Politehnica.
Rumānijas izlasē debitēja spēlē pret Gruziju. Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Luksemburgu guva trīs vārtus. Izlases sastāvā piedalījies 2000. un 2008. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā. Kopumā izlases rindās aizvadījis 73 spēles un guvis septņus vārtus.
Trenera karjera
2010. gadā kļuva par Timišoaras "Politehnica" spēlējošo treneri. Lai gan viņa komanda nezaudēja nevienā spēlē, pēc konflikta ar kluba vadību tika atbrīvots no trenera amata. 2012. gadā neilgu laiku trenēja Spānijas Otrās B divīzijas klubu Fuenlabrada. Saņemot piedāvājumu no Ploješti "Petrolul", atgriezās Rumānijā un kļuva par komandas galveno treneri. 2012.—2013. gada sezonā klubs izcīnīja Rumānijas kausu un ieguva 3. vietu Liga I.
2014. gada martā Kontra kļuva par sava bijušā kluba Getafe galveno treneri Spānijas La Liga. 2014. gada decembrī panāca vienošanos ar Ķīnas klubu Guangzhou R&F, kuru sāka vadīt 2015. gada janvārī. 2016. gadā strādāja ar Spānijas klubu Alcorcón. 2017. gada februārī kļuva par Bukarestes "Dinamo" galveno treneri. Kontras vadībā komanda kļuva par Līgas kausa (Cupa Ligii) uzvarētajiem.
2017. gada septembrī pēc Kristofa Dauma atlaišanas Kontra tika apstiprināts par Rumānijas futbola izlases galveno treneri. 2020. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijā izlase ierindojās ceturtajā vietā grupā. Pēc kvalifikācijas grupu turnīra beigām Kontra amatu atstāja.
Māris Možvillo
Māris Možvillo (dzimis ) ir latviešu zemkopis, mežsaimnieks un politiķis, bijis 13. Saeimas deputāts. Pārstāv partiju "Par cilvēcīgu Latviju" (PCL, agrākā KPV LV).
Marinski
Marinski ir ciems Galēnu pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 227 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V740.
Sarabella Norlamo
Sarabella Norlamo (fi; dzimusi 2003. gadā) ir Somijas šahiste, Somijas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāja (2021).
Biogrāfija
Sarabella Norlamo ir piedalījusies Somijas un Igaunijas jauniešu šaha turnīros, Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās. Somijas sieviešu čempionātos viņa ir izcīnījusi piecas medaļas: zelta(2021 ) un četras bronzas (2017, 2018, 2019, 2022 ). 2017. gadā Rīgā piedalījusies Eiropas individuālajā šaha čempionātā sievietēm.
Māris Možvillo
Politiskā darbība
2013. gada pašvaldību vēlēšanās M. Možvillo tika ievēlēts Alojas novada domē no Nacionālās apvienības saraksta.
Sarabella Norlamo
Biogrāfija
Pārstāvējusi Somijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs sievietēm:
Māris Možvillo
Politiskā darbība
2017. gadā iestājies partijā KPV LV un no tās saraksta atkārtoti ievēlēts Alojas novada domē. 2018. gadā nesekmīgi kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās, taču 2020. gadā kļuva par 13. Saeimas deputātu mandātu nolikušās Lindas Liepiņas vietā. Drīzumā, partijai šķeļoties un virknei deputātu pametot tās Saeimas frakciju, M. Možvillo tika apstiprināts par KPV LV ("Par cilvēcīgu Latviju") Saeimas frakcijas priekšsēdētāju. Septembrī irstošā frakcija tika pārdēvēta par "Neatkarīgie", un tajā atgriezās viens no kādreizējiem partijas KPV LV līderiem Aldis Gobzems, kurš drīz tika ievēlēts par frakcijas priekšsēdētāju.
2022. gadā M. Možvillo nesekmīgi kandidēja 14. Saeimas vēlēšanās no apvienības "Apvienība Latvijai" saraksta, kurā ietilpa arī PCL.
Upernivika
Upernivika (kl, dk) ir neapdzīvota, kalnaina sala Grenlandes rietumos Ūmmannakas fjordā. Salas augstākā virsotne Palupkakā paceļas 1903 metru augstumā.
Sarabella Norlamo
Biogrāfija
Pārstāvējusi Somijas komandu Eiropas komandu šaha čempionātā sievietēm:
Luīze Rainere
Luīze Rainere (de; dzimusi, mirusi ) bija Vācijā dzimusi austriešu/amerikāņu aktrise. Pirmā persona, kas iegūst vairāk nekā vienu Amerikas Kinoakadēmijas balvu, arī pirmā persona, kas balvu iegūst divus gadus pēc kārtas. Visilgāk dzīvojusī aktrise, kas saņēmusi Kinoakadēmijas balvu.
Aktrises karjeru sākusi Vācijā 16 gadus vecumā. Sākumā spēlējusi teātrī, vēlāk pievērsusies kino. 20. gadsimta 30. gadu vidū nokļuva Holivudā. Pirmā loma ASV bija filmā Escapade 1935. gadā. Nākamajā gadā bija vairāk otrā plāna loma muzikālajā biogrāfijā "Dižais Zigfelds" (The Great Ziegfeld), par lomu kurā saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā aktrise galvenajā lomā. Arī par lomu nākamajā filmā — The Good Earth (1937) — aktrise saņēma Kinoakadēmijas balvu kā labākā aktrise galvenajā lomā. 1938. gadā pēdējoreiz uzņēmās kino un vēlāk pameta kinoindustriju.
Pēc atgriešanās Eiropā studējusi medicīnu un tēlojusi teātrī, bijušas arī dažādas mazas lomas filmās.
Mirusi 104 gadu vecumā no pneimonijas.
Zuteņu grāvis
Zuteņu grāvis ir Trenču poldera apvadkanāla labā krasta pieteka Mārupes novadā. Tek ziemeļu virzienā starp Antiņu purvu austrumos un Rāvāju rietumos. Ietek Trenču poldera apvadkanālā uz dienvidiem no Trenčiem.
Pakešu zudums
Pakešu zudums ir notikums, kad viena vai vairākas datu paketes, kas ceļo pa datortīklu, nesasniedz galamērķi. Paketes zudumu izraisa vai nu kļūdas datu pārraidē, parasti bezvadu tīklos, vai tīkla pārslodze. Paketes zudumu mēra kā zaudēto pakešu procentuālo daudzumu attiecībā pret nosūtītajām paketēm.
Pārraides vadības protokols (TCP) konstatē pakešu zudumus un veic atkārtotu pārraidi, lai nodrošinātu uzticamu ziņojumapmaiņu. Pakešu zudumu TCP savienojumā izmanto arī, lai izvairītos no pārslodzes, tādējādi tīši samazinot savienojuma caurlaides spēju.
Reālā laika lietojumprogrammās, piemēram, straumēšanas multivides vai tiešsaistes spēles, pakešu zudumi var ietekmēt lietotāja pieredzes kvalitāti (QoE).
Stanstedas lidosta
Londonas Stanstedas lidosta (en) ir starptautiska lidosta Apvienotajā Karalistē. Izvietojusies Anglijas austrumos Eseksas grāfistē pie Stanstedas Mauntfičetas ciema 48 km uz ziemeļaustrumiem no Londonas centra. Pēc pasažieru plūsmas ceturtā lielākā Apvienotās karalistes lidosta (aiz Hītrovas, Getvikas un Mančestras) — apkalpo vairāk nekā 160 regulāro lidojumu galamērķus. Lidosta izveidota bijušā militārā lidlauka vietā; tai viens terminālis un viens skrejceļš.
Stansteda ir bāzes lidosta vairākām zemo cenu aviosabiedrībām — šeit atrodas lielākā Ryanair bāze, kas nodrošina vairāk nekā 100 galamērķu apkalpošanu.
Skujas (Aglonas pagasts)
Skujas ir ciems Preiļu novada Aglonas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 33 km no novada centra Preiļiem, 6 km no pagasta centra Aglonas un 239 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies netālu no autoceļa V636. Skujās atrodas divi valsts nozīmes arheoloģijas pieminekļi — Skuju pilskalns un Skuju senkapi.
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Preiļu rajonā.
Volodimirs Zelenskis
Volodimirs Zelenskis (uk, dzimis ) ir Ukrainas sestais prezidents. Bijušais ukraiņu aktieris un komiķis.
2019. gada Ukrainas prezidenta vēlēšanās Volodimirs Zelenskis ieguva 73,2% balsis vēlēšanu otrajā kārtā, uzvarot iepriekšējo prezidentu Petro Porošenko. Zelenska inaugurācija notika 2019. gada 20. maijā.
2022. gada 24. februārī sākās Krievijas iebrukums Ukrainā, kurā Zelenskis vada Ukrainas aizsardzību.
Bērzupīte
Bērzupīte var būt:
Volodimirs Zelenskis
Dzīvesgājums
Dzimis 1978. gada 25. janvārī Krivijrihas Ekonomikas institūta ebreju izcelsmes profesora Oleksandra Zelenska un viņa sievas Rimmas ģimenē. Viņa tēvs bija Krivijrihas Ekonomikas institūta Kibernētikas un skaitļošanas aparatūras nodaļas vadītājs, māte Rimma Zelenska savulaik strādāja par inženieri. Viņa vectēvs Semjons (Simons) Zelenskis Otrā pasaules kara laikā dienēja Sarkanajā armijā (57. gvardes motorstrēlnieku divīzijā). Semjona tēvs un trīs brāļi tika nogalināti holokaustā.
Pirms pamatskolas sākšanas Zelenskis četrus gadus dzīvoja Mongolijas pilsētā Erdenetā, kur strādāja viņa tēvs. 16 gadu vecumā viņš nokārtoja angļu valodas testu un saņēma izglītības stipendiju, lai mācītos Izraēlā, taču tēvs to neatļāva. 17 gadu vecumā uzsāka šovbiznesa karjeru, līdztekus studēja tieslietas Kijivas Nacionālās ekonomikas universitātes Krivijrihas Ekonomikas institūtā. Pabeidza tieslietu studijas, tomēr neuzsāka darbu šajā jomā.
Aktiera karjera
1998. gadā guva popularitāti kopā ar studijas Kvartal 95 komandu. Filmējās dažādos televīzijas šovos un komēdijās, bija seriāla "Radu būšana" producents. Zelenskis bija politiskās satīras TV seriāla "Tautas kalps" autors un producents, kā arī atveidoja seriālā Ukrainas prezidenta lomu. Seriāls tika rādīts no 2015. līdz 2019. gadam un bija ārkārtīgi populārs. 2018. gada martā Kvartal 95 darbinieki izveidoja politisko partiju "Tautas kalps" ar tādu pašu nosaukumu kā televīzijas šovam. 2018. gada 31. decembrī Zelenskis paziņoja, ka kandidēs Ukrainas prezidenta amatam 2019. gada Ukrainas prezidenta vēlēšanās. Kaut arī politikā bija jaunpienācējs, viņš jau bija kļuvis par vienu no vēlēšanu aptauju līderiem, un balsojumā arī uzvarēja.
2019. gada prezidenta vēlēšanas
2019. gada 4. februārī, beidzās Ukrainas prezidenta amata kandidātu pieteikumu iesniegšanas termiņš. Uz valsts vadītāja amatu 31. martā paredzētajās vēlēšanās pretendēja 30 kandidāti. Redzamākie no tiem bija toreizējais valsts vadītājs Petro Porošenko, komiķis Volodomirs Zelenskis un bijusī premjerministre Jūlija Timošenko.
31. martā Ukrainā notika prezidenta vēlēšanas. Pirmajā kārtā atbilstoši Nacionālās nobalsojušo aptaujas rezultātiem Zelenskis ieguva 30,4% balsu. Porošenko atbilstoši Nacionālās nobalsojušo aptaujas rezultātiem ieguva 17,8% balsu, bet ekspremjere Jūlija Timošenko - 14,2% balsu. Vēlēšanu otrā kārta tika paredzēta 21. aprīlī.
Otrajā vēlēšanu kārtā uzvaru guva aktieris V. Zelenskis. Vairāk nekā 70% vēlētāju savu balsi atdeva par Zelenski, bet Porošenko ieguva vien 25% balsu. Pēc 90% balsu saskaitīšanas rezultāti liecināja, ka Zelenski atbalstīja 73,21% vēlētāju. Par viņa konkurentu Petro Porošenko nobalsoja 24,46%. Otrajā vēlēšanu kārtā vēlētāju aktivitāte bija 62,07%.
Pēc uzvaras V. Zelenskis teica: “Es apsolu, ka nekad jūs nepievilšu… Bet kamēr es vēl oficiāli neesmu prezidents, es teikšu, kā Ukrainas pilsonis: visas postpadomju valstis, paskatāties uz mums! Viss ir iespējams!”
Prezidenta amatā
20. maijā, stājoties Ukrainas prezidenta amatā, Zelenskis paziņoja par Augstākās Radas atlaišanu un aicināja arī Ukrainas valdības ministrus atkāpties no amatiem.
Kā prezidents Zelenskis ir bijis elektroniskās pārvaldes un ukraiņu un krievvalodīgo valsts iedzīvotāju vienotības atbalstītājs. Viņa partija guva pārliecinošu uzvaru ārkārtas parlamenta vēlēšanās, kas notika neilgi pēc viņa inaugurācijas prezidenta amatā. Savas administrācijas laikā Zelenskis pārraudzījis tādu jautājumu risināšanu kā Ukrainas parlamenta Augstākās Radas deputātu tiesiskās imunitātes atcelšanu, valsts reakciju uz COVID-19 pandēmiju un tai sekojošo ekonomisko lejupslīdi, kā arī sasniedzis zināmu progresu korupcijas apkarošanā.