cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jānis Dāvis
Izglītība
Mācījās Cēsu arodskolā, apgūstot galdnieka arodu. Vēlāk devās strādāt uz Rīgu, AS "Latvijas Finieris" kokapstrādes rūpnīcu "Fumieris", kur viņš nostrādāja līdz pat 80.to gadu sākumam. Nākamajā desmitgadē, līdz 80.to gadu beigām, strādāja autoservisā. Vienlaikus, šajā periodā viņš arī mācījās un pēc tam absolvēja Rīgas industriālo politehnikumu.
Profesionālā darbība
Sākoties atmodas laika pārmaiņām, Jānis Dāvis sāka strādāt kopuzņēmumā "Mīlgrāvis". Bet pēc tam, 1990. gadā, saņēma piedāvājumu kļūt par lietu pārvaldnieku Gunāra Slavinska un Jāņa Zuzāna vadītās holdingkompānijas "Forums" atvērtajā kazino Rīgā, Kaļķu ielā - "Casino Riga", kas bija otrs atvērtais kazino atjaunotajā Latvijā.
Pēc gada Jānis Dāvis nolemj uzsākt paša uzņēmējdarbību un nodibina uzņēmumu "J&M". Pēc paša teiktā, esot ļoti daudz nopelnījis, noorganizējot metāla kārbiņu ražotni Pēterburgā, jo kārbiņas bijušas ļoti pieprasītas saldumu ražotnēs "Laima" un "Staburadze".
Azartspēļu nozarei Jānis Dāvis pievērsies 1992. gadā, kad kopā ar bijušo PSRS kara flotes kontradmirāli Jāni Ločmeli nodibināja azartspēļu zāļu tīklu "Admirāļu klubs". Lai iegādātos pirmos spēļu automātus, sameklējis investorus Austrijā. Vēlāk, 2008. gadā, pēc tīkla attīstīšanas un labas peļņas, viņš pārdeva tīklu "Admirāļu klubs" Austriesu grupai "Austrian Gaming Industries". Līdz ar šo darījumu, "Admirāļu klubs" kļuva par daļu no Jānim Zuzānam piederošās Alfor grupas.
Privātā dzīve
Jānis Dāvis bija četras reizes precējies, pēdēja viņa sieva ir filoloģe un uzņēmēja Margarita Dāve. Jānim Dāvim ir meita un trīs dēli.
Dzīves noslēgums
2015. gada 23. aprīlī, 59 gadu vecumā, Jānis Dāvis tika atrasts miris savā garāžā Jūrmalā. Medijos ziņoja, ka viņa nāvē nebija atrodamas vardarbības pazīmes, taču citviet izskanēja baumas par pašnāvību, pakaroties.
Raitis Puriņš
Raitis Puriņš (dzimis 1988. gada 20. maijā ) ir Latvijas handbolists, kas spēlē vārtsarga pozīcijā. Latvijas izlases dalībnieks. Viņa pamatdarbs ir mārketinga vadītājs uzņēmumā “Printful”, bijis handbola žurnālists portālā Sportacentrs.com.
Handbolista karjera
No 2005./2006. gada sezonas līdz 2014./2015. gada sezonai spēlētājs Latvijas Virslīgas čempionātā pārstāvēja LSPA komandu, bet 2015./2016. gadā pievienojās "Celtnieks" vienībai. 2020./2021. gada sezonā Puriņš pievienojās "ASK Zemessaredze/LSPA" komandai.
Puriņa pirmais handbola treneris bija Jānis Žīdens. 2020. gada janvārī tika iekļauts Latvijas izlases sastāvā tās vēsturē pirmajai dalībai Eiropas čempionātā handbolā.
Nītaures luterāņu baznīca
Nītaures evaņģēliski luteriskā baznīca ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atrodas Cēsu novada Nītaures pagasta Nītaurē, Mergupes kreisajā krastā.
Baznīcu, izmantojot Nītaures pils atliekas, 1762. gadā sāka celt Nītaures muižas īpašnieks Vilhelms fon Fermors. 1770. gadā baznīca tika pabeigta, bet 1771. gadā Vilhelms fon Fermors šeit tika apglabāts. Pirmā pasaules kara laikā baznīca nodega. To atjaunoja 1928. gadā pēc Paula Kundziņa projekta.
Rotaļu lācītis
Rotaļu lācītis no mīksta materiāla ir viens no populārākajiem mīksto rotaļlietu veidiem 20. gadsimtā un 21. gadsimta sākumā.
Konduktors
Konduktors (no la — 'uzraugs') ir kāda sabiedriskā transportlīdzekļa — autobusa, trolejbusa, tramvaja vai vilciena pasažieru pavadonis. Parasti nodarbojas ar biļešu tirdzniecību un uzrauga kārtību transportlīdzeklī. Dzelzceļa konduktoru pienākumos ietilpa arī vagonu bremzēšana, vagonā esošo pasažieru skaitīšana, saziņa ar mašīnistu u.c. Šī profesija bija pieprasīta no 19. līdz 20. gadsimta otrajai pusei. Mūsdienās konduktoru darbu pilsētas sabiedriskajā transportā aizvieto elektroniskās norēķinu sistēmas, piemēram, Rīgas E-taloni un braukšanas apmaksu pārbauda sabiedriskā transporta kontrolieri.
Rotaļu lācītis
Rietumeiropā un Amerikā rotaļu lācītis ir pazīstams galvenokārt ar nosaukumu Teddy (en), kas tradicionāli saistīts ar ASV prezidenta Teodora Rūzvelta vārdu.
Konduktors
Latvijas teritorijā konduktori joprojām strādā "Pasažieru vilciena" transportlīdzekļos un Daugavpils sabiedriskajā transportā, kā arī SIA "Gulbenes-Alūksnes bānītis" šaursliežu vilcienā.
Rotaļu lācītis
Vēsture
1902. gadā ASV prezidents Teodors Rūzvelts medībās saudzēja Amerikas melno lāci, kuru mednieku komanda ar suņiem, bija ievainojuši un piesējuši pie koka (vītola), Rūzveltu uzaicinot nošaut medījumu. Viņš pats atteicās to darīt, aizbildinoties ar to, ka tas ir "nesportiski", bet lika nošaut lāci, lai izbeigtu viņa mokas. Stāsts tika iekļauts avīžu karikatūrās, bet galu galā tika pielāgots oportūnistisku iemeslu dēļ, un lācis pārvērtās par jauku mazu lāčuku. Stāsta detaļas laika gaitā tika izplūdušas, bet galvenais palika — Tedijs (Rūzvelta iesauka) atteicās nošaut lāci. Viena no karikatūrām ar lāci, samazinātu līdz rotaļu lācītim, iekrita rotaļlietu veikala īpašnieka, Krievijas emigranta (īstajā vārdā Mihaila Mišima) sievas Morisas Mihtomas (Morris Michtom) acīs. Viņa uzšuva pirmo lāčuku, kas izskatījās pēc lāča no karikatūras. Tas tika uzstādīts skatlogā un nosaukts par "Lācīti" prezidenta Rūzvelta vārdā. Jaunā rotaļlieta izraisīja pircējos nebijušu interesi un drīz vien, saņēmis Rūzvelta piekrišanu sava vārda lietošanai, Mihtoms nodibināja uzņēmumu Ideal Toy Company, kas nodarbojās ar rotaļu lācīšu ražošanu. Lai gan panākumi bija kolosāli, Mihtomam bagātību tie neatnesa. Viņš pieļāva nopietnu kļūdu — nepatentēja jauno rotaļlietu un tās nosaukumu. Drīz vien bija daudz uzņēmumu, kas ražoja līdzīgus lāčus un izmantoja viņa ideju.
Saskaņā ar citu versiju, pirmo lācēnu pēc brāļa dēla Ričarda idejas izgatavoja Margarita Šteifa, kurš 1902. gadā izstrādāja pirmo rotaļu lācīti ar kustināmām kājām. 1903. gadā rotaļlietu izstādē Leipcigā viens amerikānis uzreiz pasūtīja 3000 eksemplāru, un izstādē Sentluisā 1904. gadā tika pārdoti 12 000 lāču, par ko Margarita un Ričards saņēma zelta medaļu.
Kolekcionēšana
Tagad pasaulē ir aptuveni divdesmit rotaļu lācīšiem veltīti muzeji un vairāki desmiti tūkstošu šīs rotaļlietas kolekcionāru. Īpaši viņiem tiek ražotas ierobežotas rotaļu lāču tirāžas, piemēram, Steiff, Dean’s, Merrythought vai unikāli mūsdienu mākslinieku lāči, kas izgatavoti vienā eksemplārā. Christie's periodiski rīko izsoles, kurās tiek izstādīti tikai rotaļu lācīši. Visdārgākais lācītis ir 1929. gadā ražota mohēras rotaļlieta, kas tika pārdota par 90 000 ASV dolāru.
Lācītis ir lieliska dāvana jebkuram gadījumam. Šī populārā rotaļlieta patīk visiem bez izņēmuma neatkarīgi no vecuma. Galu galā lielākajai daļai cilvēku patīk justies kā bērniem, dāvanā saņemot mīkstu lācēnu, īpaši meitenēm un sievietēm.
Kristofers Lucs
Kristofers Lucs (de; dzimis Neikirhene-Vluīnē) ir Vācijas starptautiskais lielmeistars šahā (1992).
Biogrāfija
1986. gadā dalījis 3. vietu Pasaules junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 1987. gadā uzvarējis Vācijas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. Divkārtējais Vācijas šaha čempionāta uzvarētājs (1995, 2001). Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Dortmundē (1991), Budapeštā (1991), Pulā (1997).
2000. gadā Ņūdelī piedalījies Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 2. kārtā zaudējis Aleksandram Halifmanam. 2002. gadā Dortmundē bijis vienīgais Vācijas pārstāvis Braingames pretendentu šaha turnīrā.
Pārstāvējis Vācijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1989. gadā Lucam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1992. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Zarnu vēzis
Zarnu vēzis jeb kolorektālais vēzis (la) ir ļaundabīga saslimšana, kas skar tievo zarnu un resno zarnu. Zarnu vēzis ir trešais izplatītākais vēžu veids pasaulē. Zarnu vēža simptomi ir vēdera izejas izmaiņas, asiņošana no tūpļa vai asins piejaukums izkārnījumiem, sāpes vēderā, svara zudums un/vai pasliktināta vispārējā pašsajūta. Zarnu vēža cēloņi var būt ģimenes vēsture (ja kāds jau iepriekš ģimenē ir slimojis ar zarnu vēzi), resnās zarnas polipi, zarnu slimības, neveselīgs uzturs, mazkustīgs dzīvesveids, liekais svars, smēķēšana un vecums.
Vita (upe)
Vita (bg) ir Donavas labā krasta pieteka Bulgārijas ziemeļos. Tās garums ir 188,5 kilometri.
Izveidojas Stara Planinas kalnos, satekot Baltajai un Melnajai Vitai. Tek ziemeļu - ziemeļautrumu virzienā. Pie upes vai tās tuvumā atrodas Tetevena, Plevena, Dolni Dabnika, Dolna Mitropolija un Guļanci.
Augusts: Osedžas zeme
Augusts: Osedžas zeme (en) ir 2013. gada drāma, kas balstīta uz Treisija Letsa tāda paša nosaukuma lugu. Filmas režisors ir Džons Velss. Galvenās lomas atveido Merila Strīpa, Džūlija Robertsa, Kriss Kūpers, Jūens Makgregors, Ebigeila Breslina, Benedikts Kamberbačs un Margo Martindeila. Filmas pirmizrāde notika Toronto Starptautiskais kinofestivālā. Merila Strīpa un Džūlija Robertsa par lomām filmā tika izvirzītas 86. Kinoakadēmijas balvai nominācijās "Labākā aktrise galvenajā lomā" (Strīpa) un "Labākā aktrise otrā plāna lomā" (Robertsa).
Mata
Mata var būt:
Jozefs Beiiss
Jozefs Beiiss (, dzimis, miris ) bija vācu performanšu mākslinieks, tēlnieks, instalāciju mākslinieks, grafiķis, mākslas pedagogs un teorētiķis. Tiek asociēts ar Fluxus kustību. Vācijas Zaļās partijas aktīvists.
Dzimis Krēfeldē tirgotāja ģimenē,tomēr bērnību un jaunību pavadīja Klēvē. Otrā pasaules kara laikā dienēja gaisa karaspēkā. 1944. gadā Beiisa lidmašīna Ukrainā tika notriekta un viņš tika ievainots.
Pēc kara 1946. gadā iestājās Diseldorfas mākslas akadēmijā, kuru beidza 1953 gadā. No 1960. - pasniedzējs Diseldorfas mākslas akadēmijā. 1972. gadā no akadēmijas atbrīvots, jo piedalījās studentu protestos.
Gerets Berijs
Gerets Berijs (en, dzimis ) ir bijušais Anglijas futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, pārstāvējis Anglijas futbola izlasi. Anglijas Premjerlīgā Berijs ir nospēlējis 653 spēles, kas ir Premjerlīgas rekords.
Savu profesionālo karjeru sāka Aston Villa komandā, kur ilgu laiku bija arī komandas kapteinis. Pēc 11 gadiem Aston VIlla, Berijs pievienojās Manchester City, ar kuru vienreiz uzvarēja Premjerlīgā. Vēlāk vairākus gadus spēlējis Everton, bet savu karjeru noslēdza West Bromwich Albion.
Anglijas futbola izlases sastāvā spēlējis 2000. gada Eiropas čempionātā un 2010. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Aston Villa
Manchester City
Individuālie sasniegumi
Ķengaraga promenāde
Ķengaraga promenāde, saukta arī par Daugavas promenādi, atrodas Ķengaraga apkaimē Rīgā. Tā sākas pie Ķengaraga ielas un turpinās Rumbulas apkaimē kā veloceliņš Centrs—Dārziņi.
Promenāde izveidota uz 1901. gadā ar laukakmeņiem, koka pāļiem, žagariem un smilti nostiprināta Daugavas plūdu aizsardzības vaļņa (t.s. Daugavas regulēšanas "P" dambja), lai aizkavētu Mazjumpravas muižas un apkārtējo zemnieku zemes izskalošanu pavasara plūdos. 1962. gadā, izveidojot Ķengaraga dzīvojamo rajonu, tas tika labiekārtots un pastiprināts ar moderniem dzelzsbetona materiāliem.
Teotivakana
Teotivakana (nah), 'dievu pilsēta', pēc cita traktējuma 'Saules pilsēta') bija sena pilsēta Meksikā, 40 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no mūsdienu galvaspilsētas Mehiko. Pilsētas uzplaukuma laikā ap 500. gadu tās iedzīvotāju skaits bija apmēram 150 000 un tā bija viena no lielākajām pilsētām pasaulē. Pilsētas drupās saglabājušās vairākas piramīdas, to skaitā Saules piramīda un Mēness piramīda. 1987. gadā Teotivakana tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Tā ir populārs tūrisma objekts, kuru apdraud apkārtējo teritoriju apbūvēšana.
Ķengaraga promenāde
Promenāde krustojas ar Kaņiera ielu, kas iet no bijušā Prūšu kroga pie Maskavas ielas līdz Daugavai, tālāk šķērso Glūdas ielu, Krāces ielu un Bultu ielu, garām bijušās gumijas fabrikas Kvadrāts sienai šķērso agrāko Ikšķiles ielas gultni, tad bijušās Plostu ielas galu, tālāk pāri 2011. gadā izbūvētam koka tiltam pa bijušās Blieķu muižas zemēm līdz bijušās Krusta muižas centra zemēm, kur atrodas putnu vērošanas tornis.
Teotivakana
Rakstītie avoti
16. gadsimta Florences Kodeksā (Historia general de las cosas de Nueva España) aprakstīts, ka "Pilsētā, ko sauca par Teotivakanu, .. ļaudis cēla piramīdas Saulei un Mēnesim. (..) Akmeņus piramīdu celtniecībai viņi ieguva ieplakā. Un viņi cēla piramīdas.. ļoti lielas, gluži kā kalnus.".
Vēsture
Teotivakanas vēsture aizsākās ap 300. gadu p.m.ē., kad Vidusamerikā parādījās lielākas pilsētas. Pilsētas attīstību ietekmēja tas, ka 2. gadsimtā vulkāna izvirdumā tika sagrauta Kvikvilko Teskoko ezera krastā un pilsētas iedzīvotāji pārcēlās uz Teotivakanu. Tā kļuva par lielāko un ietekmīgāko pilsētu apmēram 1000 gadus pirms acteku valdīšanas. 4. gadsimtā Teotivakana iekaroja Tikalu, bet 5. gadsimtā - Kopanu un Kirigvu. Ap mūsu ēras 450. gadu pilsēta piedzīvoja savas attīstības zenītu. Tā kvartālus apdzīvoja vairākas tautas. Tā aizņēma 20 km2 lielu blīvi apdzīvotu teritoriju, kurā mita vairāk nekā 100 tūkstoši iedzīvotāju." Pilsēta bija slavena kā obsidiāna apstrādes centrs. Tika izbūvētas lielas sabiedriskās celtnes – vairākas milzīgas piramīdas, plats centrālā iela (spāņu nodēvēta par Mirušo ceļu), vairāki celtņu kompleksi (saukti par Citadeli un Lielo kompleksu), kā arī dzīvojamās ēkas. Teotivakanas noriets sākās ap 6. gadsimtu, tā vairākkārt tika nopostīta.
Ķengaraga promenāde
Vēsture
2009. gadā pie Krusta muižas Rīgas Austrumu izpilddirekcija ierīkoja putnu vērošanas un skatu torņa laukumu, pēc arhitektu Ulda Liepas un Artūra Catūrova projekta (būvuzņēmējs SIA "Tika").
2010. gadā dīķa apkārtne pie Daugavas tika rekonstruēta un labiekārtota, uzcelts tiltiņš pāri dīķa attekai, ierīkots vingrošanas laukums un uzstādīta galda spēļu stacionārā iekārta, promenādei un veloceliņam par godu uzstādīts dekoratīvais divritenis pēc akmeņkaļa kalēja Gunta Pandara un tēlnieka Āra Smildzera projekta. Gar rūpnīcas sētu pie Daugavas pēc SIA "Velve-AE" projekta izveidota vietējo iedzīvotāju iecienīta atpūtas un Daugavas mūžīgā tecējuma vērošanas zona.
Teotivakana
Vēsture
Kaut arī Teotivakana tika pamesta, tā saglabāja savu svētvietas statusu, acteku uzskatā Teotivakanā bija vieta, kur tika radīta Saule. Viens no pilsētas galvenajiem dieviem Kecalkoatls ieņēma svarīgu vietu acteku panteonā.
Ķengaraga promenāde
Vēsture
2011. gada vasarā Bleķu muižas teritorijā tika uzcelts gājēju tiltiņš pāri Purvu (Blieķu muižas) upītei. Celts pēc arhitektu Ulda Liepas un Artūra Catūrova projekta, būvuzņēmējs SIA "Rišon Inter".
Teotivakana
Materiālu piegāde un ēku celtniecība
Ir skaidrs, ka celtniekiem bija nepieciešams ļoti liels materiālu daudzums, taču jautājums ir par to, no kurienes tie tika ņemti un kā tika pārvadāti. Apjomīgie materiāli, piemēram, pumeks, grants un sablīvētu vulkānisko pelnu bloki, varētu būt izraksti zem piramīdu pamatnes. Nesenie pētījumi par Teotivakanas pazemes alu sistēmu ir parādījuši, ka daudzas alas, ko savulaik uzskatīja par dabiskiem veidojumiem, patiesībā ir raktuves, kuras vēlāk izmantoja rituālos nolūkos. Arī svētā ala zem Saules piramīdas tika rūpīgi izcirsta un aizpildīta.
Ķengaraga promenāde
Vēsture
2014. gadā veloceliņam tika izveidots pagarinājums no Ķengaraga promenādes līdz Mazjumpravas muižai, darbu gaitā labiekārtotajā teritorijā ierīkots apgaismojums, izvietoti atpūtas soliņi un atkritumu urnas, norādes un informācija par Mazjumpravas muižas vēsturi, renovētas kāpnes, kā arī daļēji attīrītas muižas ēku drupas, bagarēts dīķis un sakopta apkārtējā teritorija.
Teotivakana
Materiālu piegāde un ēku celtniecība
Celtniecības materiālu piegādes darbos pilsētas valdošā elite un arhitekti iesaistīja daudzos Teotivakanas iedzīvotājus. Iespējams, ka intensīvāk celtniecības darbi noritēja tajā gada laikā, kad nevarēja veikt zemkopības darbus teritorijā, kas stiepās no pilsētas lejup līdz ezeram. "Pieņemot, ka ap mūsu ēras 100. gadu Teotivakanā bija 100 tūkstoši iedzīvotāju un pieaudzis pilsētnieks katru gadu 100 dienas piedalījās celtniecības darbos, kopumā ik gadu piramīdu celšanai bija iespējams veltīti desmitiem tūkstošus darba dienu, kuru laikā strādnieki ar groziem pārnēsāja materiālus un veica citus uzdevumus." . "Tās materiālu tilpums ir vairāk nekā 1 miljons m 3, un, aptuveni rēķinot, to varēja pārnest 30 miljonos grozu. Ja katrs strādnieks dienas laikā veica piecus gājienus no akmeņlauztuvēm līdz celtniecības vietai, tad kopumā tam bija nepieciešami 6 miljoni darbadienu un Saules piramīdas celtniecību 6000 strādnieku varēja pabeigt 10 gados."
Ķengaraga promenāde
Vēsture
2015. gada 24. aprīlī, Ķengaraga promenādē pie putnu vērošanas torņa Spodrības mēneša un Meža dienu ietvaros tika iestādīts 21 vītols. 2015. gada novembrī tika pabeigts jauns gājēju un veloceliņa turpinājums 630 metru garumā posmā no Mazjumpravas muižas Rumbulas lidlauka virzienā. Darbu gaitā veikta gājēju un veloceliņa izbūve, gājēju aizsargbarjeru, ceļa zīmju, brauktuvi norobežojošo elementu, ceļa zīmju uzstādīšana, kā arī nodrošināta teritorijas labiekārtošana, nostiprinot esošās nogāzes un izvietojot papildus atpūtas soliņus, atkritumu urnas, veloturētājus.
2016. gadā gājēju-veloceliņš "Centrs-Dārziņi" tika pagarināts par vēl 500 metriem virzienā uz Dārziņiem.
2017. gada 20. maijā Mazjumpravas muižas teritorijā tika atklāta kultūrtelpa "Strops". Kultūrtelpā ir savākta, apkopota un apskatāma informācija par Ķengaraga apkaimi un par Mazjumpravas muižas vēsturi. Tajā notiek arī kultūras, mākslas, izklaides, aktīvā dzīvesveida un sporta pasākumi. Kultūrtelpa strādā vasaras mēnešos.
Ielu savienojumi
Ķengaraga promenāde krustojas ar šādām ielām:
Alkatrasa (Gvineja)
Alkatrasa (fr) ir divas 1 ha lielas Gvinejai piederošas saliņas Atlantijas okeānā. 1992. gadā Alkatrasa tika iekļauta Rāmsaras konvencijas aizsargājamo vietu sarakstā.
Viena no saliņām ir klinšaina un klāta ar biezu guano kārtu. Šeit atrodas lielākā brūno sullu (Sula leucogaster) kolonija Rietumāfrikā (apmēram 3000 pāru). Otra saliņa ir smilšains applūstošs sēklis, ko apdzīvo 6 zīriņu sugas. Apkārtējos ūdeņos mīt delfīni un jūras bruņurupuči.
Zilā jūras dzelme
"Zilā jūras dzelme" (en) ir 2011. gada Apvienotās Karalistes romantiska drāma, kuras režisors un scenārija autors ir Terenss Deiviss. Galvenās lomas atveido Toms Hidlstons, Reičela Vaisa, Saimons Rasels Bīls un Harijs Hadens-Patons. Filmas pirmizrāde notika Toronto filmu festivālā.
Laura Gulbe
Laura Gulbe (dzimusi ) ir latviešu tenisiste, bijusī Latvijas izlases dalībniece.
Laura Gulbe ir dzimusi Rīgā. 2015. gada 13. aprīlī viņa sasniedza savu augstāko 898. vietu vienspēļu rangā, 2013. gada 7. oktobrī — augstāko 1131. vietu dubultspēļu rangā.
Spēlējot Latvijas izlasē Fed kausa izcīņā, uzvaru un zaudējumu bilance Gulbei ir 3-0.
Laura Gulbe ir profesionālā tenisista Ernesta Gulbja pusmāsa. Viņas tēvs Ainārs ir uzņēmējs, māte Vineta — aktrise. Viņas vectēvs no tēva puses Alvils Gulbis bija viens no Eiropas čempionvienību kausu izcīnījušās basketbola komandas Rīgas ASK starta piecinieka spēlētājiem.
Laura 2018. gada pavasarī absolvēja Peperdīna Universitāti (Pepperdine University), iegūstot grādu starptautiskajā biznesā.
Marks Paduns
Marks Paduns (dzimis 1996. gada 6. jūlijā) ir Ukrainas riteņbraucējs, kurš šobrīd pārstāv UCI WorldTeam komandu .
Karjera
2016. un 2017. gadā Marks Paduns startēja Colpack–Ballan komandā. 2017. gadā viņš uzvarēja Giro Cicistico d'Italia posmā un pēc tam, kad 2017. gada Flèche du Sud uzvarētāja Matijas Kvasinas EPO testa rezultāts bija pozitīvs, Paduna otrā vieta kopvērtējumā tika paaugstināta uz pirmo.
2017. gada augustā Paduns pievienojās Bahrain Merida komandai kā stažieris un saņēma pilnvērtīgu līgumu uz nākamo sezonu. 2018. un 2019. gadā viņš piedalījās Vuelta a España sacīkstēs. 2019. gadā viņš uzvarēja Ukrainas nacionālajā čempionātā individuālajā braucienā. 2020. gada oktobrī viņš piedalījās Giro d'Italia sacīkstēs un 12. posmā finišēja otrajā vietā.
2021. gada Critérium du Dauphiné Paduns uzvarēja 7. un 8. posmā, katru no dienām pavadot atrāvienā, vienlaikus savācot arī pietiekami daudz punktu, lai uzvarētu kalnu braucēju ieskaitē. Viņa sniegums, atraujoties no saviem kompanjoniem atrāvienā un noturot pārsvaru pār favorītu grupu divas dienas pēc kārtas, izraisīja skeptiskus komentārus no citu komandu braucējiem un darbiniekiem. Franču laikraksts Le Parisien nosauca viņa sniegumus par "absolūtu apkaunojumu" un, ka tas "mums atgādina netīros 2000. gadus". Neraugoties uz viņa labo sniegumu, komanda viņu neiekļāva sastāvā startam 2021. gada Tour de France, arī Ukrainas riteņbraukšanas federācija pārsteidzoši viņu nepieteica 2020. gada vasaras olimpisko spēļu vīriešu individuālajām sacīkstēm. Intervijā L'Équipe viņš aizstāvējās pret aizdomām par dopinga lietošanu, kā iemeslu savam nevienmērīgajam sniegumam minot svara problēmas.
Pirms 2022. gada sezonas viņš parakstīja līgumu ar . Komandas vadītājs Džonatans Voterss uzsvēra savu uzticību Padunam un pamatoja to ar "fizioloģiskiem testiem" un "instinktu". Februārī Paduns uzvarēja O Gran Camiño 4. posma individuālajā braucienā.
Eiro banknotes
Eiro banknotes ir banknotes, kuras lieto eirozonā. Apgrozībā tās ir kopš 2002. gada, kad tikai izlaistas pirmās sērijas banknotes. Tās izdod katra Eirozonas valsts centrālā banka vai Eiropas Centrālā Banka. Kopš 1999. gada eiro bija virtuāla valūta, kuru izmantoja grāmatvedībā un norēķinos, bet no 2002. gada apgrozībā nonāca eiro monētas un banknotes.
Banknošu nomināli ir no €5 līdz €500 un, atšķirībā no monētām, to dizains visā Eirozonā ir vienāds neatkarīgi no tā, kur tās ražotas un laistas apgrozībā. Eiro banknotes, lai būtu izturīgākas, tiek ražotas no kokvilnas. Banknošu izmēri ir no 120 reiz 62 milimetri līdz 160 reiz 82 milimetri un tās ir dažādās krāsās. Eiro banknotēs ir iestrādāti tādi sarežģīti pretviltošanas elementi, kā ūdenszīme, neredzama tinte, hologrammas un mikro raksts, kas norāda uz to autentiskumu. Kamēr monētām ir nacionālā puse, kas norāda uz to, kurā valstī tā laista apgrozībā, eiro banknotēm tas trūkst. Banknotēm to var noteikt pēc sērijas numura pirmā burta.
Hauards Hokss
Hauards Vinčesters Hokss (en, dzimis, miris ) bija amerikāņu kinorežisors, kinoproducents un scenārists.
Eiro banknotes
Par eiro simbola izstrādi Eiropas Komisija rīkoja iekšēju konkursu. Tika izskatīti apmēram 30 darba varianti, pārbaudot sabiedrības viedokli par desmit no tiem. Galīgo noformējumu no diviem atlasītiem piedāvājumiem 1995. gadā izraudzījās toreizējais Eiropas Komisijas priekšsēdētājs Žaks Santērs un komisārs Īvs Tibo de Silgī.
Latvia Natura 2000
"Latvia Natura 2000" ir 2000. gadā izdota Latvijas dokumentālā filma. Filmas režisors ir Andis Mizišs.
Eiro banknotes
Pēc Eiropas Centrālās Bankas aprēķiniem, 2017. gada jūlijā apgrozībā bija apmēram 20,675 miljardi banknotes 1,14 triljonu eiro vērtībā.
Hauards Hokss
Veidojis filmas vairākos žanros, kā komēdijās, drāmās, gangsteru filmās, zinātniskajā fantastikā, film noir, kara filmās un vesternos. Viņa zināmākās filmas ir gangsterfilma "Seja ar rētu" (Scarface, 1932), komēdija "Mazuļa audzināšana" (1938), piedzīvojumu drāma "Tikai eņģeļiem ir spārni"(Only Angels Have Wings, 1939), komēdija "Viņa meitene Piektdiene" (1940), romantiskā filma "Kam ir un kam nav" (To Have and Have Not, 1944), film noir "Dziļais miegs" (1946), vesterns "Sarkanā upe" (Red River, 1948), zinātniskās fantastikas filma The Thing from Another World (1951), muzikālā komēdija "Džentlmeņi izvēlas blondīnes" (1953) un vesterns Rio Bravo (1959).
Eiro banknotes
Specifikācija
Katra nomināla banknote ir citā krāsā un atšķiras pēc lieluma, jo lielāks nomināls, jo lielāki ir banknotes izmēri. Banknošu dizainā izmantotas dažādu Eiropas vēstures periodu arhitektūras stilu iezīmes. Aversā attēloti arhitektūras elementi kā logi un durvis, kas simbolizē brīvību un atvērtību. Reversā attēlotie tilti ir cilvēku sadarbības simbols ne tikai Eiropā, bet arī visā pasaulē. Uz banknotēm attēlota arī Eiropas karte un Eiropas karogs. Eiro valūtas dizaina izstrāde prasīja vairākus gadus ilgu plānošanu un sagatavošanos, lai iegūtu līdzsvaru starp estētisku izskatu, praktiskiem izmēriem un aizsardzības elementiem, un rezultātā tika izstrādāts septiņu banknošu veidols, kuras laida klajā 2002. gada janvārī.
=== 2002. gada sērija === Uz banknotēm norādīts euro latīņu un grieķu alfabētos. Eiropas karte reversā un Eiropas Centrālas bankas prezidenta paraksts aversā, kā arī 12 zvaigznes, kuras tāpat kā Eiropas savienības karogā, veido apli.
Hauards Hokss
1942. gadā Hokss tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais režisors" par filmu Sergeant York (1941). 1974. gadā viņam tika pasniegta Kinoakadēmijas goda balva kā "Meistaram, amerikāņu režisoram, kura radošie centieni ieņem cienījamu vietu pasaules kinomākslā". Hokss ir ietekmējis tādus kinorežisorus kā Mārtinu Skorsēzi, Robertu Oltmenu, Žanu Liku Godāru, Džonu Kārpenteru un Kventinu Tarantīno.
Eiro banknotes
Specifikācija
Uz eiro banknotēm ir arī Eiropas Centrālās Bankas saīsinājums piecos lingvistiskajos variantos. Uz pirmās sērijas banknotēm Azoru Salas, Franču Gviāna, Gvadelupa, Madeira, Martinika, Reinjona un Kanāriju Salas - Eirozonas dalībvalstu teritorijas, kuras atrodas tālu no Eiropas, kartē ir norādītas atsevišķi. Malta un Kipra kartē nav norādītas, jo nebija Eiropas Savienības sastāvā laikā, kad pirmās sērijas banknotes nonāca apgrozībā. Malta un Kipra pievienojās Eirozonai 2008. gadā, bet Kipra bija pārāk tālu austrumos un Malta pārāk maza, lai tās attēlotu kartē.
Hauards Hokss
Vairāku kritiķu vērtējumos, Hokss ir atzīts par vienu no ievērojamākajiem amerikāņu kinorežisoriem. Sešas no viņa filmām ir ar 100% vērtējumu recenziju vietnē Rotten Tomatoes. 11 Hoksa filmas ir iekļautas ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filmas".
Eiro banknotes
Specifikācija
=== Eiropas sērija ===
Uz Eiropas sērijas banknotēm, norādīts euro latīņu, grieķu alfabētos un kirilicā. Eiropas karte reversā un Eiropas Centrālas bankas rezidenta, Mario Dragi, paraksts aversā, kā arī 12 zvaigznes, kuras tāpat kā Eiropas savienības karogā, veido apli.
Uz eiro banknotēm ir arī Eiropas Centrālās Bankas saīsinājums desmit lingvistiskajos variantos:
Izsekošana
Ir vairākas domubiedru grupas, kā piemēram Eurobilltracker, kuriem ir hobijs pierakstīt banknošu sērijas numurus, lai redzētu, kur tās ir bijušas un kur tās ceļo. Mērķis ir pierakstīt pēc iespējas vairāk banknošu, lai zinātu to izplatību, no kurienes uz kurieni tās ceļo, tām sekot, kur katra banknote ir redzēta, veidotu statistiku un reitingu. EuroBillTracker ir reģistrētas vairāk kā 170 miljoni banknotes 3,14 miljardu vērtībā.
Huans Mata
Huans Manuels Mata Garsija (es; dzimis ) ir spāņu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) pārstāv Turcijas futbola Superlīgas klubu Stambulas "Galatasaray".
322. mikroautobusu maršruts (Rīga)
322. mikroautobusu maršruts bija Rīgas sabiedriskā transporta maršruts, kas kursēja no Abrenes ielas līdz Rīgas Starptautiskajai lidostai.
Huans Mata
Profesionāļa karjeru sācis Spānijā Real Madrid Castilla kluba sastāvā, kas ir Madrides "Real" rezerves komanda (pirms tam trīs gadus aizvadījis "Madrid" futbola akadēmijā). 2007. gadā pārgājis uz Valencia klubu, kura sastāvā aizvadīja četrus gadus un piedalījās 129 līgas spēlēs, kurās guva 34 vārtus. Pēc tam parakstīja līgumu ar Anglijas Premjerlīgas klubu Chelsea. Tā sastāvā uzvarēja 2011.—2012. gada Čempionu līgas sezonā. No 2014. gada līdz 2022. gadam spēlēja Anglijas klubā Manchester United.
Spēlējis dažādu vecumu Spānijas jaunatnes izlasēs. Pieaugušo izlasē debitējis 2009. gadā. Tās sastāvā uzvarējis 2010. gada FIFA Pasaules kausā.
322. mikroautobusu maršruts (Rīga)
Atklāts 2014. gada 1. novembrī kā 222. mikroautobusu maršruts. No kļuvis par 322. ekspresbusu maršrutu, kurā nedarbojās Rīgas domes piešķirtās atlaides.
Pēc Lidostas “Rīga” iniciatīvas, sākot ar nakti no 2019. gada 14. septembra uz 15. septembri, 322. ekspresbuss uz Lidostu „Rīga” kursēja arī naktīs. Šīs izmaiņas bija spēkā tikai dažas dienas, jo 18. septembrī Lidosta “Rīga” nolēma, ka 322.ekspresbuss turpmāk nakts periodā vairs nekursēs.
No 2020. gada 1. janvāra tika pagarināts no MTS līdz Abrenes ielai. 2022. gada 9. septembrī, kad paziņoja par "Rīgas Mikroautobusu Satiksmes" maksātnespējas procesa uzsākšanu, maršruts tika slēgts.
Maršruts
Lidosta Rīga — Rīgas dzelzceļa stacija kursēja pā šādām ielām: lidostas "Rīga" pievdceļš (Mārupes novads), P133 (Mārupes novads un Rīga), K. Ulmaņa gatve, Lielirbes iela, Kalnciema iela, Daugavgrīvas iela, Raņķa dambis, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela, Marijas iela un Satekles iela.
Centrālā stacija — Lidosta "Rīga kursēja pa šādām ielām: Satekles iela, Dzirnavu iela, Turgeņeva iela, Gogoļa iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Uzvaras bulvāris, Slokas iela, Kalnciema iela, Lielirbes iela, Baseina iela, Volguntes iela, K. Ulmaņa gatve, P133 (Rīga un Mārupes novads), Ziemeļu iela (Mārupes novads) un lidostas "Rīga" pievdceļš (Mārupes novads).
Pieturvietas
322. mikroautobusu maršrutā kopumā bija 39 pieturas. Virzienā Centrālā stacija — Lidosta Rīga bija 23 pieturas, bet virzienā  Lidosta Rīga — Centrālā stacija bija 16 pieturas.
1163. gads
1163. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.
Selima mošeja
Selima mošeja var būt:
Papuks
Papuks (hr) ir kalnu grēda Horvātijas ziemeļos.
Stiepjas austrumu - rietumu virzienā 40 kilometru garumā. Augstākais kalns Papuks ir Slavonijas augstākā virsotne. Kalnu grēdā ierīkots Papuka dabas parks un Papuka ģeoparks.
Jons Nīmans
Jons Nīmans (sv; dzimis, miris ) bija zviedru cīkstonis, sudraba medaļas ieguvējs olimpiskās spēlēs, trīskārtējs sudraba medaļas ieguvējs Eiropas čempionātos, četrkārtējs Zviedrijas čempions (1935, 1937, 1941, 1942).
Džulī un Džūlija
Džūlijas Čaildas pirmie soļi gatavošanas mākslā savijas ar blogeres Džulī Pauelas izaicinājumu izmēģināt visas receptes, kas atrodamas Čaildas recepšu grāmatā.
Jekaterina Kovaļevska
Jekaterina Kovaļevska (dzimusi, Rostovā pie Donas, Krievijā) ir Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (WGM 1998).
Biogrāfija
Divkārtēja Krievijas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāja (1994, 2000). 2000. gadā izcīnījusi sudraba medaļu Eiropas sieviešu šaha čempionātā Batumi (Gruzija). Pēc gada Varšavā atkārtojusi šo panākumu. 2002. gadā Eiropas sieviešu šaha čempionātā Varnā palikusi 5. vietā.
No 1994. gada sešas reizes spēlējusi Krievijas izlases sastāvā Pasaules šaha olimpiādēs, iegūstot 6 medaļas: 3 sudraba (1998, 2002, 2006) un 2 bronzas (2000, 2004) komandu vērtējumā, kā arī individuālo bronzas medaļu (1998). Pasaules sieviešu komandu čempionātā Krievijas izlases sastāvā ieguvusi 2 sudraba medaļas komandu vērtējumā (2007, 2009) un zelta medaļu individuālajā vērtējumā (2007). Krievijas izlases sastāvā uzvarējusi Eiropas komandu šaha čempionātā 2007. gadā, kā arī 2005. gadā izcīnījusi bronzas medaļu komandu vērtējumā.
Piecas reizes piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas, kur lielākais panākums bijis 2004. gadā, kad Jekaterina Kovaļevska kļuvusi par Pasaules vicečempioni:
2004. gadā par panākumiem turnīros FIDE Jekaterinai Kovaļevskai piešķīrusi starptautiskā vīriešu meistara nosaukumu (IM).
Aleksandrs Jaunputniņš
Aleksandrs Jaunputniņš (dzimis, miris ) bija latviešu ģeogrāfs un ģeomorfologs, Latvijas PSR Ģeogrāfijas biedrības priekšsēdētājs no 1958. līdz 1964. gadam.
Dzimis Kārsavā, 1930. gadā beidzis Ļeņingradas Valsts universitātes (tagad Sanktpēterburgas Valsts universitāte) Ģeogrāfijas fakultāti. 1937. gadā ieguva ģeogrāfijas zinātņu kandidāta grādu. Strādājis par pasniedzēju Ļeņingradas Valsts universitātē. 1950. gadā pārcelts darbā uz Latvijas Universitāti, kur no 1951. līdz 1955. gadam vadīja Ģeogrāfijas fakultāti, bet līdz 1971. gadam - fiziskās ģeogrāfijas katedru. Piedalījās Latvijas pirmās ģeomorfoloģiskās kartes, kā arī citu karšu un atlantu sastādīšanā, izstrādājis reljefu formu un tipu klasifikāciju.
Kauja par Kaukāzu
Kauja par Kaukāzu (ru) ir nosaukums vairākām militārajām operācijām, kas Otrā pasaules kara Austrumu frontē norisinājās starp nacistiskās Vācijas un Padomju Savienības bruņotajām pusēm Kaukāza reģionā.
Karadarbība lielākoties norisinājās no 1942. līdz 1943. gadam, kad Vācija operācijas "Blau" rezultātā centās sasniegt Maikopas, Groznijas un Baku naftas atradnes, lai tādējādi nodrošinātu Vērmahtu un tās kara industriju ar vitāli svarīgajiem naftas resursiem, kas bija nepieciešami, lai Hitlers varētu turpināt karu Padomju Savienības teritorijā.
Nesekmīgās Staļingradas kaujas rezultātā vācieši 1943. gadā bija spiesti atvilkt savus spēkus no Kaukāza reģiona un atkāpties uz Krimas pussalu. Kopumā pēc Vācijas galīgās sakāves Otrajā pasaules karā ap 870 000 padomju karavīru tika apbalvoti ar goda medaļu par Kaukāza reģiona aizstāvēšanu.
Kaukāza stratēģiskā nozīme
Otrā pasaules kara laikā Kaukāza reģionam piemita stratēģiski svarīga loma — proti, plašās teritorijas, kas atradās uz ziemeļiem no Kaukāza kalniem, bija salīdzinoši bagātas ar graudiem, kokvilnu, akmeņoglēm, dažādiem metāliem (it īpaši lieliem mangāna krājumiem), lauksaimniecībai vēlamu zemi un mašīnbūves ražošanu, kā arī naftas resursiem, kas tādējādi jau no paša sākuma šo reģionu Hitlera acīs padarīja par vienu no operācijas "Barbarosa" nospraustajiem galamērķiem. Tiek lēsts, ka Otrā pasaules kara laikā Kaukāza naftas lauki kalpoja par vienu no bagātākajām naftas atradnes vietām pasaulē, kas kopumā ražoja ap 90% no visas Padomju Savienības naftas, kur aptuveni 10% no šiem resursiem nāca no Maikopas un Groznijas naftas laukiem, iekams pārējos 80% jeb 24 miljonus tonnas ražoja Baku naftas atradnes mūsdienu Azerbaidžānas teritorijā.
Raugoties no militāri stratēģiskā viedokļa, kontrole pār Kaukāza reģionu un Volgas lejasdaļu dotu vāciešiem lielisku iespēju apgrūtināt britu un amerikāņu pūliņus apgādāt Padomju Savienību ar papildu krājumiem caur tā saukto "Persijas koridoru". Līdz ar to britiem un amerikāņiem būtu jāapiet Kaspijas jūras un Volgas ūdens ceļi, lai tādējādi piegādātu nepieciešamos papildu krājumus caur plašo Kazahstānas un Centrālāzijas teritoriju.
Vācijas nepietiekamie naftas resursi
Sākoties Otrajam pasaules karam, neviens neslēpa faktu, ka Vācijas lielākā problēma bija tās nepietiekamie naftas resursi. Hitlers un viņa ekonomiskie un militārie plānotāji apzinājās bēdīgo faktu, ka praktiski 85% no teju 3 miljoniem tonnas naftu, ko Vācija patērēja ik gadu, tika importēta no ārvalstīm — galvenokārt no ASV, Venecuēlas un Irānas. Līdz ar to, uzsākot Otro pasaules karu, Sabiedroto puse neļāva vairs Vācijai importēt naftu no ārējiem tirgiem, kas tādējādi lika Hitleram un viņa kara industrijai paļauties uz pašmāju ražoto sintētisko naftu un Rumānijas piegādātajiem naftas resursiem. Lai gan Lielbritānijas un to sabiedroto valstu izvērstā jūras blokāde neļāva vairs Vācijai saņemt naftu no ārvalstīm, kara pirmajos gados (līdz 1941. gadam) Vācijas kara industrija vēl varēja saņemt naftu no Padomju Savienības, tomēr pēc iebrukuma PSRS arī šis avots vairs nebija pieejams. Šī iemesla dēļ vienīgais reālais naftas avots, kas Vācijai bija pieejams Eiropā, nāca no Rumānijas naftas laukiem, kas laika gaitā bija spiesta apgādāt ne tikai Vācijas, bet praktiski arī visu pārējo Ass valstu (galvenokārt Itālijas) deficītu pēc naftas krājumiem, kas tādējādi tikai varēja pastiprināt Hitlera motīvus iegūt pēc iespējas ātrāk papildus naftas avotus savā kontrolē.
Pat vēl pirms uzsākot operāciju "Barbarosa", vācu ekonomiskie plānotāji brīdināja Hitleru, ka Vācijas naftas krājumi nav piemēroti tāda mēroga militārajai kampaņai kā Padomju Savienības iekarošanai, kur naftas rezervju vēlamajā līmenī pietiktu vien līdz 1941. gada oktobrim. Vācu ekonomisti norādīja, ka, lai sekmīgi varētu turpināt un uzvarēt karu Austrumos, Vācijas karaspēkam kā minimums bija vismaz jāieņem Maikopas un Groznijas naftas lauki Kaukāza apgabalā. Pretējā gadījumā Vācijas kara ekonomikai bija jāsamierinās ar ļoti lieliem sarežģījumiem un neparedzamām sekām. Šī iemesla dēļ pēc nesekmīgā operācijas "Barbarosa" noslēguma, 1942. gada aprīlī Hitlers deva rīkojumu gatavoties nākamajai lielajai vasaras stratēģiskajai ofensīvai Padomju Savienības teritorijā, kuras viens no galvenajiem militārajiem mērķiem bija Kaukāza naftas atradnes PSRS dienvidrietumos. Ne velti pirms gatavošanās 1942. gada Vācijas vasaras stratēģiskajai ofensīvai Hitlers atzīmēja, ka "ja mēs neieņemsim Maikopu un Grozniju, tad es būšu spiests beigt karu".
Balodenes
Balodenes (la) ir plaši izplatīta augu ģints. Tajā ietilpst daudzi tuksneša un jūras piekrastes augi un halofīti. Pēc APG II sistēmas balodenes ir klasificētas amarantu dzimtā (Amaranthaceae), taču pēc dažām taksonomiskām sistēmām balodenes tiek klasificētas atsevišķā dzimtā — balandu dzimtā (Chenopodiaceae).
Ģintī ir klasificētas vairāk nekā 240 sugas.
Klasifikācija
Latvijā ir sastopamas šādas balodeņu sugas:
Džabalpura
Džabalpura (hi,, en) ir pilsēta Indijas centrālajā daļā, Madhja Pradēšas štatā. 2011. gadā pilsētā dzīvoja 1,27 miljoni iedzīvotāju, tā ir trešā lielākā pilsēta Madhja Pradēšā aiz Indauras un Bhopālas. Džabalpurā atrodas štata augstākā tiesa, kā arī citas nozīmīgas valsts iestādes. Narmadas upes krastos atrodas Marmora klintis, kas ir populārs tūristu galamērķis.
Latviešu apvienība Austrālijā un Jaunzēlandē
Latviešu apvienība Austrālijā un Jaunzēlandē (LAAJ), līdz 1972. gadam Latviešu apvienība Austrālijā (LAA) ir 1951. gadā izveidota trimdas latviešu centrālā organizācija, kas pārstāv latviešu organizācijas Austrālijā un Jaunzēlandē. Tā arī uzņem individuālus un mūža biedrus.
LAAJ mērķi, darbojoties demokrātiskā garā, ir veicināt:
a) Austrālijas un Jaunzēlandes latviešu un latviešu organizāciju sadarbību sabiedriskā, kultūras un palīdzības laukā; b) latviskās kultūras veidošanu un saglabāšanu Austrālijā un Jaunzēlandē; c) sadarbību ar organizācijām un valsts iestādēm Latvijā un d) sadarbību ar latviešu organizācijām citās zemēs.
Vēsture
Pirmo latviešu organizāciju Austrālijā nodibināja 1913. gadā, bet 1928. gadā pulciņa biedri nodibināja Sidnejas Latviešu klubu, tas apvienoja nacionāli noskaņotus latviešus, kas atbalstīja neatkarīgo Latviju. No 1931. gada līdz 1940. gadam ik gadu notika Līgo svētku un 18.novembra sapulcēšanās. Pēc Otrā pasaules kara 1947. gadā iniciatoru grupa Sidnejā nodibināja Austrālijas Latviešu labdarības biedrību (ALLB). Dibinātājos bija Kārlis Nīcis, Felikss Brūvelis un Kārlis Šics. Biedru skaits, latviešu ieceļotāju skaitam pieaugot, strauji palielinājās. Attīstījās arī sabiedriski-kulturālās aktivitātes. Darbojās literārā sekcija, teātris, sporta kopa, tūristu kopa, koris. ALLB bija dibināta kā labdarības biedrība, tai nebija juridiskas personas tiesību un tā nevarēja iegūt nekustamus īpašumus. Bija jāizstrādā jauni statūti un, ALLB likvidējot, jārada biedrību, kas varētu iegādāties īpašumu, kur latvieši varētu satikties un veidot savu kultūras dzīvi. Laikā no 1948. līdz 1951. gadam Austrālijā un Jaunzēlandē ieradās ap 30 000 latviešu bēgļu no Eiropas. 1951. gada 22. jūlijā nodibinājās Latviešu apvienība Austrālijā (LAA) un gadu vēlāk afiliētais Kultūras fonds. 1972. gadā, paņemot savā paspārnē arī Jaunzēlandes latviešus, LAA pārvērtās par LAAJ.
Peisova
Peisova ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada centrālajā daļā 4 km no novada centra Baltinavas un 212 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa P45.
Tomass Serensens
Tomass Serensens (dk, dzimis ) ir bijušais Dānijas futbolists, spēlēja vārtsarga pozīcijā. Aizvadījis 101 spēli Dānijas futbola izlases sastāvā.
Savu karjeru sāka vairākās Dānijas komandās, bet 1998. gadā pievienojās Sunderland. Piecas sezonas viņš Sunderland komandā bija pamatvārtsargs, līdz 2003. gadā pievienojās Aston Villa. 2008. gadā Sērensens tika atbrīvots no kluba un viņš pievienojās Stoke City. Savu karjeru noslēdza Austrālijas komandā Melbourne City.
Dānijas futbola izlases sastāvā piedalījies 2000. un 2004. gada Eiropas čempionātā, kā arī 2002. un 2010. gada FIFA Pasaules kausā.
World of Warcraft: The Board Game
World of Warcraft: The Board Game ir galda spēle, kas balstīta uz datorspēli World of Warcraft MMORPG. Spēli 2005. gadā izstrādāja uzņēmums Fantasy Flight Games.
Pārskats
Galda spēle paredzēta 2 līdz 6 cilvēkiem, vecumā no 12 gadiem. Spēles uzstādīšanas laiks ir apmēram no 15 līdz 30 minūtes. Spēles ilgums sākot no 3 stundām.
World of Warcraft: The Board Game spēlētāji var izvēlēties starp divām frakcijām (Aliansi un Hordu) un 9 dažādiem varoņiem, piemēram, paladīni, kareivji, mācītāji un citi. Spēles gaitā spēlētāji piedalās dažādos piedzīvojumos un pilda dažādas misijas klejojot pa Azerotu, iegūstot pieredzi, jaunus ieročus, bruņas, dažādas noderīgas lietas, kā arī jaunus paņēmienus, ar kuriem nogalināt ceļā sastaptos monstrus. Spēles galvenais mērķis ir nogalināt spēcīgo "Pavēlnieku", kurš valda un izplata ļaunumu pār kontinentiem.
Papildinājumi
Galda spēlei ir iznākuši divi papildinājumi, Shadow of War un The Burning Crusade. Shadow Of War galvenokārt deva klāt jaunas misijas, bet The Burning Crusade palielināja varoņu maksimālo līmeni no 5 uz 6, pievienoja klāt divas jaunas rases, jaunu un vēl spēcīgāku monstru klasi (kā jaunajiem, tā arī vecajiem monstriem), jaunus Dungeons (vietas, kurās var iegūt dažādus labumus, kas nav atrodami nekur citur), kā arī papildus jaunu spēles karti Outland, ko pievieno klāt jau esošajai. Abi papildinājumi deva gan jaunas misijas, gan jaunus ieročus, bruņas un citus varoņu papildaprīkojumus.
2007. gadā tika izdots neliels papildinājums spēlei World of WarCraft: the Board Game Epic Armor Sets Mini-Expansion, ko varēja iegūt tikai tie kuri apmeklēja Blizzard Entertainment rīkoto konvenciju BlizzCon.
Rustems Dautovs
Rustems Dautovs (de, ru; dzimis Ufā) ir Baškortostānā dzimis tatāru tautības Vācijas starptautiskais lielmeistars šahā (1989).
Biogrāfija
1983. gadā Kijevā uzvarējis PSRS jauniešu šaha čempionātā. Pirmo panākumu starptautiskajā arēnā guvis 1984. gadā, kad šaha turnīrā Berlīnē izcīnījis 2. vietu. Vēlākajos gados uzvarējis starptautiskajos šaha turnīros Drēzdenē (1986, 1988), Rostokā (1987), Hallē (1987), Minskā (1987), Minsterē (1990), Ķelnē (1991), Esenē (1999).
Pēc PSRS sabrukuma pārcēlies uz dzīvi Vācijā un kopš 1993. gada šaha turnīros pārstāv šo valsti. 1996. gadā kļuvis par Vācijas šaha čempionāta uzvarētāju. 1999. gadā izcīnījis sudraba medaļu Vācijas šaha čempionātā. Divas reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas: 2001. gadā Maskavā 2. kārtā zaudējis Predragam Nikoličam, bet 2004. gadā Tripolē zaudējis 1. kārtā.
Divas reizes uzvarējis Eiropas šaha klubu kausa izcīņā: 1990. gadā Maskavas komandas CSKA sastāvā, bet 1996. gadā Kazaņas komandas TatTransGaz-Itil sastāvā.
Pārstāvējis Vācijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1988. gadā Dautovam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1989. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Osu!mania
osu!mania ir datorspēles osu! paveids, kurā spēlētājam ir nepieciešams spiest noteiktas pogas dziesmas ritmā. osu!mania ir līdzīgs spēlēm Beatmania IIDX, DJMAX, Guitar Hero un Stepmania kā arī daudzām citām spēlēm, kurās nepieciešams izmantot vairāk nekā 3 pogas.
Spēlēšana
Šis spēles veids ir plaši izmantots gandrīz visās ritma spēlēs, kur ir nepieciešama laba roku un kāju koordinācija un nošu daudzums ir noteikts pēc dziesmas bpm (beats per minute). Parasti spēle seko vienam dziesmā dzirdamam mūzikas instrumentam vai elementam — vokālam, ģitārai vai bungām. Šajā spēlē notis krīt lejup no ekrāna augšējās daļas, un, kad nots ir nokļuvusi pie rindas zemākās daļas, tad spēlētājam ir jāspiež noteikta poga atkarībā no tā, kurā rinda atrodas nots.
Kontroles
Vienkāršākās un biežāk izmantotās osu!mania kontroles ir A-1, S-2, D-3, F-4, Space-5, J-6, K-7, L-8 un ;-9, bet kontroles ir atkarīgas no pogu skaita, parasti tās ir sadalītas tā, lai abām rokām būtu vienāds pogu skaits, piemēram, QW un OP.
Jumta likums
"Jumta likums" ir 2001. gadā izdota Latvijas dokumentālā īsfilma. Filmas režisori ir Andis Mizišs un Māris Maskalāns.
Sižets
Aptuveni 200 ūdensputnu pāri šoreiz perēšanai izvēlējušies nevis klusu liedagu, bet gan Rīgas Preses nama jumtu. Filmā tiek pētīta cilvēku attieksme pret šo zīriņu koloniju, kas ir lielākā Eiropā.
Gotlībs Vilhelms Leitners
Gotlībs Vilhelms Leitners (Gottlieb Wilhelm Leitner vai Gottlieb William Leitner; dzimis Peštā, Austroungārijā, miris  Bonnā, Vācijā) bija ebreju izcelsmes britu orientālists.
Dzimis ebreju ģimenē Austroungārijā, agri zaudējis tēvu un pēc mātes otrajām laulībām ieguvis patēva uzvārdu. Jau agrā bērnībā uzrādījis izcilas dotības valodās un astoņu gadu vecumā nosūtīts uz Konstantinopoli, lai tur apgūtu austrumu valodas. Desmit gadu vecumā pratis turku, arābu un vairākas Eiropas valodas. 15 gadu vecumā nozīmēts darbā Britu komisariātā Krimā par 1. ranga tulku, kas atbilda pulkveža dienesta pakāpei. Pēc Krimas kara beigām atgriezies Londonā, kur sācis studijas Karaļa koledžā (King's College).
Izcili pārvaldījis 15 valodas un jau 19 gadu vecumā sācis strādāt Karaļa koledžā par arābu, turku un jaungrieķu valodas pasniedzēju. 1864. gadā uzaicināts par Lahoras koledžas pārvaldnieku Britu Indijā. Lahorā izvērsis aktīvu darbību Pendžābas Universitātes izveidošanā, dibinājis vairākas skolas, literārās biedrības, bibliotēkas, akadēmiskos žurnālus. Intensīvi pētījis Indijas subkontinenta kultūru un vēsturi, sarakstījis vairākas grāmatas. Atvaļinājies no civildienesta Indijā 1886. gadā.
Pēc atgriešanās Eiropā nodarbojies ar pētniecību Heidelbergas universitātē, pildījis dažādus Austrijas, Prūsijas un britu valdības pasūtījumus. 1883. gadā Vokingā nodibinājis Austrumu valodu, kultūras un vēstures izpētes centru. 1889. gadā ar Leitnera atbalstu uzcelta viena no pirmajām Rietumeiropā Šaha Džahana mošeja Vokingā. Miris 1899. gadā Bonnā, apglabāts Vokingā, Anglijā.
Baškīrijas Autonomā Padomju Sociālistiskā Republika
Baškīrijas Autonomā Padomju Sociālistiskā Republika (ba, ru) bija Autonoma Padomju Sociālistiskā Republika Krievijas PFSR sastāvā. Šobrīd tā līdzīgā statusā ietilpst Krievijas sastāvā kā Baškortostāna.
Baškīrijas APSR bija pirmā Autonomā Padomju Republika KPFSR sastāvā.