cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Artūrs Silgailis
Dzīvesgājums
Par kaujas nopelniem 1921. gada aprīlī paaugstināts kapteiņa pakāpē. Šajā pat mēnesī Latvijas armija pārgāja uz tās saucamo miera laika štatu, kam sekoja daudzu karavīru un virsnieku atvaļināšana. Kapteinis Silgailis pauda vēlēšanos palikt dienestā.
Sākumā komandēja 12. Bauskas kājnieku pulkā 4. rotu, bet vēlāk ložmetēju rotu. Viņam uzticēja organizēt un vadīt pulka sporta klubu. Pabeidzot 1924. gadā virsnieku 11 mēnešu kursus un 1928. gadā Kara Akadēmiskos kursus, ieguva augstāko militāro izglītību. Uzreiz pēc tam kļuva par 1. Kurzemes kājnieku divīzijas štāba operatīvās nodaļas adjutantu. 1931. gadā viņu iecēla par 2. Vidzemes kājnieku divīzijas štāba priekšnieka palīgu, 1932. gadā paaugstināja par pulkvežleitnantu. No 1934. gada līdz 1935. gadam ieguva gada stāžu komandēšanas cenza iegūšanai 6. Rīgas kājnieku pulkā, kur komandēja 2. bataljonu. No 1935. gada 15. septembra līdz 19. oktobrim komandēja Rezerves instruktoru bataljonu. Novembrī piekomandēts Augstākajai Karaskolai, lai iepazītos ar pasniedzēja darbu, bet 1936. gada martā oficiāli pārvietots uz Augstāko Karaskolu, kur aprīlī apstiprināts par kara zinību pasniedzēju.
Pēc Otrā pasaules kara sākuma Latvijas armijā notika liela kadru maiņa, izvirzot komandējošos amatos jaunāko virsnieku paaudzi. Silgailis kā zinošs un spējīgs virsnieks 1939. gada 6. oktobrī tika iecelts par 4. Zemgales kājnieku divīzijas štāba priekšnieku, 11. novembrī paaugstināts pulkveža pakāpē.
pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā atvaļināts no dienesta, bija spiests slēpties un kā vācbaltietis izceļot uz Vāciju. Vācijā bija viens no SD paspārnē dibinātās Latviešu nacionālo karavīru savienības iniciatoriem. Mobilizēts vērmahtā sevišķu uzdevumu virsnieka statusā. Kā zonderfīrers (Sonderführer) piekomandēts vācu vienībai un iesūtīts Latvijā. Piedalījies cīņās Ļeņingradas frontē.
1942. gadā atbrīvots no dienesta armijā, līdz 1943. gadam bija Latvijas ģenerālapgabala Zemes pašpārvaldes Iekšlietu ģenerāldirekcijas personāllietu departamenta direktors. 1943. gadā kā pulkvedis (Standartenführer) iecelts par ieroču SS Latviešu leģiona 15. divīzijas štāba priekšnieku (kājnieku komandieri), paaugstināts par virspulkvedi (Oberführer). Gadu vēlāk kādu laiku pildīja arī 19. divīzijas kājnieku komandiera pienākumus. 1944. gada vasarā iecelts par Latviešu leģiona ģenerālinspekcijas štāba priekšnieku. Piedalījās ģenerāļa Kureļa grupas likvidēšanā un tiesāšanā. Kad lai veicinātu latviešu karavīru kaujas sparu, 1945. gada 20. februārī ar reihsfīrera H. Himlera rīkojumu Potsdamā tika sasaukta Latvijas Nacionālā padome, kas ievēlēja Latvijas Nacionālo komiteju, par komitejas locekli tika apstiprināts virspulkvedis Arturs Silgailis kā prezidenta vietnieks un militārās komisijas vadītājs.
Pēc Trešā reiha kapitulācijas 1945. gada maijā atradās karagūstekņu nometnēs Vācijā un Beļģijā. 1946. gadā atgriezās pie ģimenes Vācijā. No 1948. gada bija Lielbritānijas Reinas armijas visu no baltiešiem komplektēto sardzes un transporta vienību sakaru virsnieks. Viens no Daugavas Vanagu organizācijas dibinātājiem, un līdz izceļošanai bijis Vācijas organizācijas centrālās valdes loceklis.
1953. gadā izceļoja uz Kanādu, strādāja kā grāmatvedis un firmas vadītājs Helifeksā, Jaunskotijas (Nova Scotia) provincē. Nodibināja Daugavas Vanagu Helifeksas nodaļu un bija tās priekšsēdis līdz aiziešanai pensijā. Aktīvi darbojās Kanādas rezerves virsnieku apvienībā.
1967. gada 3. jūnijā uzņemts par studentu korporācijas Fraternitas Imantica goda filistru. Dzīvojot Kanādā, presē publicēja daudzus rakstu par militāriem jautājumiem pirms un pēc Otrā pasaules kara. Sarakstījis fundamentālu pētījumu Latviešu leģions, kuru 1962. gadā Dānijā (Kopenhāgenā) laida klajā izdevniecība Imanta. Vēlāk šis darbs tika pārtulkots angļu valodā (Latvian Legion) un 1986. gadā izdots ASV. Šis pētījums ir piedzīvojis vairākkārtējus izdevumus gan latviešu, gan angļu valodās.
Miris 1997. gada 15. augustā Ošavā, Kanādā, 101 gada vecumā.
18. trolejbusu maršruts (Rīga)
18. trolejbusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta trolejbusu maršruts, kas kursē no Mežciema līdz Rīgas Centrālajai dzelzceļa stacijai.
18. trolejbusu maršruta kopējais garums ir 21,356 km. Virziena Mežciems — Centrālā stacija kopējais garums ir 10,904 km, bet virziena Centrālā stacija — Mežciems kopējais garums ir 10,452 km.
Darbdienās 18. trolejbusu maršrutā kursē 6 trolejbusi, bet brīvdienās — 3 trolejbusi.
18. trolejbusu maršrutu apkalpo RP SIA "Rīgas Satiksme" 2. trolejbusu parks.
Maršruts
Virzienā Mežciems — Centrālā stacija trolejbusi kursē pa šādām ielām: Hipokrāta iela, Biķernieku iela, Ieriķu iela, Stirnu iela, Dzelzavas iela, Vaidavas iela, Ieriķu iela, Aleksandra Čaka iela, Marijas iela, Elizabetes iela un Satekles iela.
Virzienā Centrālā stacija — Mežciems trolejbusi kursē pa šādām ielām: Satekles iela, Marijas iela, Aleksandra Čaka iela, Ieriķu iela, Dzelzavas iela, Stirnu iela, Ieriķu iela, Biķernieku iela un Hipokrāta iela.
Pieturvietas
18. trolejbusu maršrutā pavisam kopā ir 38 pieturas.
Agrākie pieturvietu nosaukumi:
Kinoteātrs Palladium (pārdēvēta par Dzirnavu iela )
Oškalnu stacija (pārdēvēta par Zemitānu stacija )
Rūpnīca VEF (pārdēvēta par Stārķu iela )
Veikals Minska (pārdēvēta par Nīcgales iela )
Ūnijas iela (pārdēvēta par 64.vidusskola )
87.bērnudārzs (pārdēvēta par Bērnudārzs )
Bērnudārzs (pārdēvēta par Ainavas iela )
Kapi (pieturvieta slēgta)
89.vidusskola (pārdēvēta par Mežciema pamatskola )
Vēsture
Maršruts tika atklāts. Līdz 1985. gadam tas kursēja pa A. Deglava ielu, pēc tam sāka kursēt pa Zemitānu tiltu. Kopš 2011. gada 1. marta 18. trolejbusu maršrutā virzienā uz pilsētas centru tika ieviesta jauna pieturvieta "Dzelzceļa slimnīca". Tā atrodas Ieriķu ielā netālu no krustojuma ar Biķernieku ielu, starp pieturvietām "Sergeja Eizenšteina iela" un "Ieriķu iela".
2011. gada NBA izslēgšanas spēles
2011. gada NBA izslēgšanas spēles bija turnīrs pēc 2010.—2011. gada NBA regulārās sezonas beigām. Izslēgšanas spēles sākās. Tajās piedalījās astoņas komandas no katras konferences, kas bija iekļuvušas savas konferences astoņu labāko komandu skaitā.
Abu konferenču čempioni, Maiami "Heat" un Dalasas "Mavericks", tikās 2011. gada NBA finālsērijā.
Ārējās saites
NBA-kausi 2010–2011
Serves bāka
Serves bāka (et) atrodas Igaunijā uz Sāmsalas, salas dienviddaļā, uz Serves pussalas. Bāka iezīmē Irbes šauruma ziemeļpusi.
Vēsture
Bāka šajā vietā atrodas jau no 1646. gada, kad šeit bija koka tornis. 1807. gadā to nomainīja konisks akmens mūra tornis. 1862. gadā atkal bija koka tornis, kuru pēc gada nomainīja mūra tornis no sarkaniem ķieģeļiem. 1944. gadā tas tika sagrauts. 1949. gadā tika uzcelts pagaidu koka tornis, kuru 1960. gadā nomainīja pašreizējais tornis.
Raksturojums
Bākas augstums ir 52 m. Bāku veido apaļš, konisks betona tornis ar galeriju un laternu. Torņa augšdaļa ir melna, apakšdaļa balta. Gaismas elements atrodas 53 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta (0,5 s deg, 14,5 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 15 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu diennakts tumšajā laikā.
Ņižņevartovska
Ņižņevartovska (ru) ir pilsēta Obas labajā krastā Krievijas Federācijas Hantu-mansu autonomajā apvidū. Dažkārt to sauc arī vienkārši par Vartovsku. Stacija uz dzelzceļa līnijas Tjumeņa-Surguta-Urengoja atzara. Pilsēta dibināta sakarā ar naftas ieguves uzsākšanu Samotloras atradnē 1969. gadā.
Ņižņevartovskā atrodas 42 skolas, no kurām 34 ir vidusskolas, 2 liceji, 2 pamatskolas, 2 ģimnāzijas un vēl divas ir palīgskolas. Kopā šajās skolās mācās 29 000 skolēnu.
Lūsīla Bola
Lūsīla Dezirē Bola (Lucille Désirée Ball; dzimusi, mirusi ) bija amerikāņu komiķe, modele, aktrise un studijas administratore. Pazīstama ar lomu tādos komēdijseriālos kā I Love Lucy, The Lucy–Desi Comedy Hour, The Lucy Show, Here's Lucy, Life with Lucy. Bolai bija viena no garākajām karjerām Holivudā.
1929. gadā uzsākusi modeles karjeru, vēlāk sāka uzstāties Brodvejā. 20. gadsimta 30. un 40. gados Bolai bijušas vairākas mazas lomas dažādās filmās. 20. gadsimta 50. gados kļuva par televīzijas zvaigzni. Seriāls I Love Lucy kļuva par vienu no tā laika populārākajiem seriāliem ASV, tajā viņa filmējās kopā ar savu vīru Desi Arnasu. Seriāla filmēšanā tika izmantotas vairākas tehnoloģijas, kas tiek izmantotas arī mūsdienās. TV Guide Lūsīlu Bolu nosauca par visu laiku labāko TV zvaigzni, tāpat I Love Lucy tika atzīta par otro visu laiku labāko TV programmu pēc Seinfeld. Žurnāls Time viņu nosauca par vienu no 100 svarīgākajiem gadsimta cilvēkiem.
SKS 19. ekspedīcija
'''SKS 19. ekspedīcija' ( jeb ISS-19'') bija Krievijas, ASV un Japānas rīkota kosmonautu ekspedīcija uz Starptautisko kosmisko staciju (SKS). Kosmosa kuģis Sojuz TMA-14 startēja 11:49 UTC.
19. ekspedīcija bija pēdējā ar trīs cilvēku apkalpi. stacijā ieradās kosmosa kuģis Sojuz TMA-15 ar trīs kosmonautiem, kas pievienojās stacijā esošajiem. Stacijas ekspedīcijas nosaukums tad tika mainīts uz 20.
2009. gada Tour de France
2009. gada Tour de France piedalījās 20 komandas un 180 riteņbraucēji. Šajā gadā Tour de France nepiedalījās Latvijas riteņbraucēji.
Par velobrauciena uzvarētāju kļuva Spānijas sportists Alverto Kontadors no Astana, kļūstot par divkārtēju Tour de France uzvarētāju (iepriekš viņš to paveica 2007. gadā). Viņa komandas biedrs leģendārais ASV sportists Lānss Ārmstrongs kopvērtējumā ieņēma 3. vietu, bet otrais bija Luksemburgas riteņbraucējs Andi Šleks (Team Saxo Bank), kurš bija labākais jauno braucēju konkurencē otro gadu pēc kārtas. Pēc L. Ārmstronga diskvalifikācijas par dopinga lietošanu un visu titulu atņemšanas, A. Šleks tika atzīts par kopvērtējuma otro, savukārt trešo vietu ieņēma brits Bredlijs Viginss. "Kalnu karaļa" raibo kreklu tūres noslēgumā ieguva Franko Pelicoti (Itālija, Liquigas). 2011. gadā viņš par dopinga lietošanu tika diskvalificēts un uzvara Tour de France kalnu kopvērtējumā viņam tika atņemta; otrais aiz viņa šai vērtējumā bija Egoi Martiness no Spānijas. Šis bija jau otrais gads pēc kārtas, kad velobrauciens dopinga dēļ palika bez "Kalnu karaļa". Savukārt labākā sprintera zaļo kreklu izcīnīja Tūrs Hūshovds (Norvēģija, Cervélo TestTeam). Lielbritānijas riteņbraucējs Marks Kevendišs (Team Columbia-HTC) izcīnīja uzvaras 6 Tour de France posmos, kas ir izcils sasniegums, tomēr pat tas viņam neļāva punktu kopvērtējumā apsteigt norvēģu sprinteri. Komandu kopvērtējumā uzvarēja Kazahstānas komanda Astana.
Posmi
Piezīmes:
Komandas
2009. gada Tour de France piedalījās 20 komandas un 180 riteņbraucēji, no kuriem Parīzē finišēja 156.
Hawthorne Heights
Hawthorne Heights ir amerikāņu rokgrupa no Deitonas, Ohaio štata, kas izveidota 2001. gadā. Šobrīd grupa sastāv no galvenā vokālista un ģitārista JT Vudrafa (JT Woodruff), galvenā ģitārista Maika Karli (Micah Carli), basģitārista Meta Ridenūra (Matt Ridenour) un bundzinieka Erona Bučarelli (Eron Bucciarelli). 2007. gada 24. novembrī mira vokālists un ģitārists Keisijs Kalverts (Casey Calvert). Grupa, no sākuma pazīstama ar vārdu "A Day in Life", ir laidusi klajā četrus studijas albumus.
Grupas veiksmes laiki sākās līdz ar pirmajiem diviem albumiem - The Silence in Black and White (2004), kurš ieguva Platīna statusu, un If Only You Were Lonely (2006), kas ieguva zelta statusu. Grupa labi atpazīstama pēc 2006. gada singla "Saying Sorry".
Iesākumi un pirmie divi albumi (2001. - 2006.)
No sākuma pazīti ar vārdu A Day in the Life, grupa savu pirmo singlu izlaida kā demo "Four Bullets for One Girl". Pēc pirmā albuma (Nine Reasons to Say Goodbye) izdošanas, grupa nosaukumu mainīja uz tagadējo Hawthorne Heights. Bundzinieks Erons Bukarelli apgalvojis, ka grupa nosaukumu pieņemusi no autora Natanjela Hotorna (Nathaniel Hawthorne).
1999. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas
1999. gada Latvijas Valsts prezidenta vēlēšanas notika 1999. gada 17. jūnijā. Pēc tam, kad vairākās balsojumu kārtās neviens kandidāts nesavāca nepieciešamo balsu skaitu, vēlēšanu sēdē tika izsludināts pārtraukums, kura laikā savu kandidatūru atsauca uz to brīdi lielāko atbalstu guvušais Raimonds Pauls. Pēc pārtraukuma sēde tika atsākta ar jauniem kandidātiem un par 6. Latvijas Valsts prezidenti tika ievēlēta Vaira Vīķe-Freiberga. Kā paredz Satversme, prezidentu ievēlēja 7. Saeima.
Vēlēšanu noteikumi
Prezidenta vēlēšanu pirmajā kārtā Saeimā pārstāvētās partijas izvirza savus prezidenta amata kandidātus. Lai kandidāts tiktu ievēlēts, par viņu jānobalso vismaz 51 no 100 Saeimas deputātiem. Ja pirmajā kārtā neviens no kandidātiem nav saņēmis vajadzīgo balsu skaitu, tad notiek atkārtota balsošana. Ja arī pēc otrās reizes netiek noskaidrots uzvarētājs, ar katru nākamo kārtu no vēlēšanām tiek izslēgts kandidāts, kurš iepriekšējā kārtā ieguvis vismazāk balsu. Ja arī pēdējā kārtā, kurā palikuši 2 kandidāti, neviens no viņiem nesaņem vismaz 51 balsi, notiek jaunas vēlēšanas, kurās tiek izvirzīti jauni vai arī jau bijušie kandidāts.
Kandidāti
Sākotnējā kandidātu sarakstā ietilpa pieci kandidāti - Anatolijs Gorbunovs, Arnis Kalniņš, Vaira Paelge, Jānis Priedkalns un Raimonds Pauls. Vaira Vīķe-Freiberga kā kandidāte tika nominēta pēc tam, kad pirmajās piecās balsojumu kārtās jauno prezidentu neizdevās ievēlēt.
Vēlēšanu norise
Sēde pēc pārtraukuma tika atsākta 21:00. Tika izvirzīti jauni kandidāti - Vaira Vīķe-Freiberga, Ingrīda Ūdre un Valdis Birkavs. Pirmā balsojuma par šiem kandidātiem rezultāti bija sekojoši - Ingrīda Ūdre saņēma 12 balsis, Valdis Birkavs - 21 balsi, Vaira Vīķe-Freiberga - 50 balsis. Kopumā bija saņemtas 84 vēlešanu zīmes, bet vienas no tām balsojums radīja neskaidrības - proti, nebija skaidrs, vai tā uzskatāma par balsojumu pret visiem kandidātiem vai balsojumu par Vairu Vīķi-Freibergu. Tā kā balsu skaitītāji nevarēja vienoties, kuram no šiem variantiem piekrist, tika pieņemts veikt atkārtotu balsojumu, uzskatot to par pirmā balsojuma atkārtojumu, nevis par otro balsojuma kārtu. Atkārtotajā balsojumā Vaira Vīķe-Freiberga saņēma 53 balsis un tika ievēlēta par Latvijas prezidenti.
Bola
Bola var būt:
Ādams Levins
Ādams Levins (en; dzimis Losandželosā, Kalifornijas štatā, ASV) ir amerikāņu dziedātājs, dziesmu autors, grupas Maroon 5 līderis. Iedziedājis 4 albumus, 3 albumus grupā Maroon 5 un 1 albumu ar grupu Kara's flowers (Maroon 5 iepriekšējais nosaukums). Viņš ir bijis kopā ar Mariju Šarapovu, Kemeroni Diasu un Annu Vjaļicinu. Levins bieži intervijās runā par bijušajām draudzenēm un raksta arī dziesmas par bijušajām attiecībām, piemēram, She will be loved.
Halkogēni
Halkogēni ( - varš, arī rūda; genos (γενος) - izcelsme) ir periodiskās sistēmas VIA jeb 16. grupas elementi. Nosaukums radies no tā, ka pazīstamākie šīs grupas elementi - skābeklis O un sērs S - ir galvenie dažādu rūdu veidotāji. Halkogēnu grupā ietilpst arī selēns Se, telūrs Te, radioaktīvais polonijs Po, kā arī mākslīgi iegūtais livermorijs Lv.
Halkogēnu grupas nosaukums mūsdienās tiek izmantots samērā reti un tam vairāk ir vēsturiska nozīme. Halkogēnus nedrīkst sajaukt ar halogēniem.
Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākā pop & roka dziesma
Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākā pop & roka dziesma bija viena no nominācijām Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvas ceremonijā, ko pasniedza par labāko rokmūzikas vai popmūzikas dziesmu aizvadītajā gadā Latvijā. Prāta Vētra un Ainars Mielavs balvu ir ieguvuši divas reizes.
Balva tika pasniegta laika periodā no 1997. līdz 2000. gadam, bet pēc tam atsevišķi tika izveidotas nominācijas Labākā pop dziesma un Labākā roka dziesma.
Čārlzs Hobo
Čārlzs Hobo (Charles Owen Hobaugh; dzimis ) ir bijušais NASA kosmonauts.
Hobo pirmo lidojumu veica 2001. gada jūlijā kā Atlantis pilots misijā STS-104.
Otrais lidojums notika 2007. gada augustā misijā STS-118, pildot Endeavour pilota pienākumus.
Trešais Hobo kosmiskais lidojums notika 2009. gada novembrī misijā STS-129, pildot Atlantis komandiera pienākumus.
Čārlzs Hobo NASA atstāja.
Pleševas apriņķis
Pleševas apriņķis ir apriņķis Polijā, Lielpolijas vojevodistes dienviddaļā. Robežojas ar Lielpolijas vojevodistes Vžesņas, Slupcas, Koņinas, Kališas, Ostrovas, Krotošinas un Jarocinas apriņķiem, kā arī Kališas pilsētu.
Gulbenes ģerbonis
Gulbenes pilsētas ģerbonis ir viens no Gulbenes pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts.
Heraldiskais apraksts
Ģerboņa vairogā uz melna fona attēlots peldošs sudraba gulbis, kura nosaukums ir ietverts pilsētas nosaukumā. Gulbja tēla ideja aizgūta no bareljefa, kas atradās uz kādreizējā Vecgulbenes muižas kroga fasādes. 1967. gadā tika apstiprināts jaunais pilsētas ģerbonis ar gulbi uz Latvijas PSR karoga fona. 1989. gadā pieņēma lēmumu atjaunot Gulbenes vēsturisko ģerboni ar sudraba gulbi uz melna vairoga.
Vārtājas pilskalns
Vārtājas pilskalns (latīņu valodā rakstītajos tekstos: Warthayen jeb Wartha, de) ir pilskalns Dienvidkurzemes novada Gaviezes pagastā, pie Grobiņas-Priekules lielceļa, Vārtājas upes senlejas labajā krastā.
Valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis, apstiprināts ar Kultūras Ministrijas 29.10.1998 rīkojumu Nr.128 kā Valsts aizsardzības objekts Nr.: 1331 "Vārtājas pilskalns ar senpilsētu".
Vēsture
Vārtājas pilskalns atradās senajā kuršu Piemares zemē. Pirmo reizi pieminēts 1253. gada 4. aprīļa līgumā, ko noslēdza Kurzemes bīskaps Heinrihs un Livonijas ordeņa mestra vietnieks Seinas Eberhards. 1257. gadā Livonijas ordenis Vārtājas (Wartha) pilī izvietoja savu garnizonu Kurzemes-Prūsijas kara ceļa aizsardzībai pret žemaišiem. Vārtājas pils Atskaņu hronikā minēta sakarā ar 1259. gada otrās puses notikumiem, kad pils priekšā tika izveidota ordeņa karaspēka kara nometne. Naktī mestrs sadalīja karaspēku divās daļās, no kuriem vieniem bija jāsargā apmetne, bet otriem jāiet izlūkos. Lietuviešu izlūki savukārt pētīja ordeņa karaspēka atstātās pēdas un ziņoja savam ķēniņam, ka no Daugavas krastiem ieradies liels karaspēks. Lietuvieši savā apspriedē nolēma bez kaujas atkāpties un nakts tumsā kļuva nesasniedzami iespējamai vajāšanai. Ordeņa brāļi deva padomu mestram pastiprināt Kurzemes pilīs ordeņa garnizonus un doties atpakaļ uz Rīgu.
Atskaņu hronikā vēstīts par 8 brāļu - bruņinieku sagūstīšanu Vārtājā. Arī Vartbergas Hermaņa hronikā par Durbes kauju ir ziņas par 8 ordeņa brāļu bruņinieku nāvi Vārtājas pilī. Pēc Durbes kaujas notikušās kuršu sacelšanās laikā ordeņa karaspēks atriebes karagājienā Vārtājas pili nodedzīnāja un tā vairs vēlāk netika atjaunota.
SKS 16. Krievijas viesekspedīcija
'''SKS 16. Krievijas viesekspedīcija' ( jeb ЭП-16'') bija Krievijas rīkota īslaicīga kosmonauta ekspedīcija uz Starptautisko kosmisko staciju (SKS).
Uz zemi kosmonauts atgriezās kosmosa kuģa Sojuz TMA-13 nolaižamajā aparātā kopā ar SKS 18. ekspedīcijas apkalpes locekļiem Juriju Lončakovu un Maiklu Finku.
Treisija Koldvela Daisone
Treisija Koldvela Daisone (Tracy Caldwell Dyson; dzimusi Tracy Ellen Caldwell ) ir NASA kosmonaute. Viņa ir specializējusies ķīmijā un fizikā, kā arī kosmosa kuģu sakaru nodrošināšanā.
Koldvelas Daisones otrais kosmiskais lidojums SKS 23. ekspedīcijas sastāvā kā lidojuma inženierim sākās startējot ar kosmosa kuģī Sojuz TMA-18. 27. maijā viņa kļuva par 24. ekspedīcijas lidojuma inženieri. Uz zemes atgriezās ar Sojuz TMA-18.
Baltijas Līga futbolā 2007
'''Baltijas Futbola līgas 2007. gada sezona''' bija pirmā Baltijas Futbola līgas sezona. Tajā piedalījās 12 komandas - 4 no Latvijas, 4 no Lietuvas un 4 no Igaunijas. Līgas pirmajā stadijā notika grupu turnīrs - komandas tika sadalītas 4 grupās pa trijām komandām. Katras grupas spēcīgākās divas komandas iekļuva ceturtdaļfinālā. Sezona sākās 2007. gada 6. martā.
Jau pēc pirmās spēļu kārtas izcēlās skandāls, kad "Dinaburg" un "JK Trans" komandu spēles beigās daugavpilieši ielaida divus vārtus. Tika uzskatīts, ka spēles rezultāts bijis sarunāts, līdz ar to "Dinaburg" tika izslēgta no Baltijas līgas.
Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākais pop & roka albums
Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākā pop & roka dziesma bija viena no nominācijām Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvas ceremonijā, ko pasniedza par labāko rokmūzikas vai popmūzikas albumu aizvadītajā gadā Latvijā.
Balva tika pasniegta laika periodā no 1997. līdz 2000. gadam, bet pēc tam atsevišķi tika izveidotas nominācijas Labākais pop albums un Labākais roka albums.
Balvas ieguvēji
kā Labākais pop & rock & dance albums
Morgan
Morgan var būt:
Meleagrs (dzejnieks)
Meleagrs (Μελέαγρος, dzīvojis 1.gs. p.m.ē. Gadarā) bija sengrieķu dzejnieks, rakstījis satīrisku dzeju un epigrammas. Meleagrs arī izveidoja sengrieķu dzejas antoloģiju, uz kuras pamata vēlāk izveidojās rietumos ļoti nozīmīgā t.s. "Grieķu antoloģija" (Anthologia Graeca).
Pērļupīte (nozīmju atdalīšana)
Pērļupīte var būt:
Irākas karš
Irākas karš (2003—2011), pazīstams arī kā Iebrukums Irākā, Otrais Līča karš un Irākas brīvības operācija, bija militāra kampaņa, ko uzsāka ASV, Lielbritānija un to sabiedrotie  ar iebrukumu Irākā. Karš notika pēc tam, kad ASV neizdevās iegūt ANO Drošības padomes atļauju iebrukumam, tādēļ to bieži uzskata par nelegālu. Pēc veiksmīga iebrukuma un okupācijas karš pārgāja cīņā pret bijušās valdības atbalstītājiem un citiem militāriem grupējumiem.
Vēsture
Par iebrukuma mērķi ASV un Apvienotās Karalistes valdības minēja iespējamību, ka Irākas rīcībā ir masu iznīcināšanas līdzekļi, tādējādi tiekot apdraudēta pārējo valstu drošība. Pēc iebrukuma tika noskaidrots, ka Irākai nebija masu iznīcināšanas ieroču. Kritiķi uzskata, ka patiesais iebrukuma iemesls ir bijusi Irākas nafta un reģionālās ietekmes iegūšana. Viens no galvenajiem argumentiem pret viedokli, ka uzbrukums bija masu iznīcināšanas ieroču dēļ, ir tas, ka Džordžs V. Bušs pirms iebrukuma paziņoja, ka ASV iebruks pat tad, ja Irākas prezidents Sadams Huseins pamestu valsti un atļautu ANO pārvaldīt Irāku un sarīkot demokrātiskas vēlēšanas.
Līdz 2005. gada martam Irākas karā bija krituši: 1517 ASV karavīri, 86 Lielbritānijas, 20 Itālijas, 18 Ukrainas, 17 Polijas, 11 Spānijas, 8 Bulgārijas, 3 Slovākijas, 3 Latvijas, 2 Igaunijas, 2 Taizemes, 2 Nīderlandes, 1 Dānijas, 1 Salvadoras, 1 Ungārijas, 1 Kazahstānas karavīrs. Karā pret sabiedrotajiem krita 5000-7000 Irākas karavīru. Irākas karā piedalījās arī Latvijas karavīri, kopumā bojā gāja 3 karavīri no Latvijas.
Par Irākas kara noslēgumu uzskata 2011. gada 18. decembri, kad no Irākas izbrauca pēdējie ASV karavīri. Tomēr karš turpinājās kā Irākas pilsoņu karš.
Barbara Morgana
Barbara Morgana (Barbara Morgan; dzimusi ) ir ASV skolotāja un NASA kosmonaute.
Barbara Morgana ir pirmā skolotāja, kas lidojusi kosmosā. Viņa kosmosā veica izglītojošu programmu misijā STS-118. Pirms tam Barbara bija dubliere skolotājai Kristai Makolifei (Christa McAuliffe), kura gāja bojā Challenger katastrofā īsi pēc starta.
Jaunpiebalgas Svētā Toma evaņģēliski luteriskā baznīca
Jaunpiebalgas Svētā Toma evaņģēliski luteriskā baznīca ir luterāņu baznīca, kura atrodas Jaunpiebalgā.
Vēsture
Pirmā koka baznīca Jaunpiebalgā tika uzcelta 1646. gadā. 1673. gadā uzcelta nākamā koka baznīca, taču 1702. gadā Ziemeļu kara laikā tā nodedzināta. 1722. gadā tika uzcelta jauna koka baznīca. Tagadējā mūra baznīca Cēsu būvmeistara Frīdriha Feita vadībā tika celta no 1801. līdz 1804. gadam un iesvētīta 1804. gada 3. jūlijā. No 1871. līdz 1873. gadam pēc arhitekta Johana Matiasa fon Holsta projekta baznīcu pilnībā pārbūvēja un paplašināja.
Arhitektūra
Baznīca ir neogotiska akmens mūra garenbūve ar poligonālu altāra apsīdu, kam pieslēdzas simetriskas sakristejas, un iebūvētu masīvu divstāvu torni, kas noslēdzas ar slaidu piramidālu četrstūra smaili. Torņa aukšdaļa greznota ar arkatūru un trīsstūra frontoniem. Baznīcā ir vienjoma, tajā ir 800 sēdvietas. Baznīcas altāris un kancele ir veidoti ozolkokā 1834. gadā. Pie baznīcas atrodas Kārļa Zāles veidots piemineklis Brīvības cīņās kritušajiem.
Parādnieks
Parādnieks var būt:
Zeimuļs
2012. gadā Rēzeknē notika arī Rēzeknes koncertzāles būvniecība.
Priekule (nozīmju atdalīšana)
Priekule  var būt:
Glečera mēle
Glečera mēle ir garš un šaurs peldošs šļūdoņa turpinājums jūrā, ezerā vai okeānā. Parasti veidojas kontinentālo ledāju šļūdoņiem strauji noplūstot jūrā vai okeānā. Veido diezgan stabilu ledus masu, kas spēj saglabāt savu formu vairākas desmitgades.
Izteiktākās ledāju mēles veidojas Antarktīdas piekrastē. Ievērojamākās no tām ir Drigalska ledus mēle (70—100 km gara un 14—24 km plata), Merca glečera mēle (līdz 130 km gara un ~35 km plata) un Tveitsa glečera mēle.
No ledāju mēlēm periodiski atdalās gigantiski galdveida aisbergi. 2010. gada februārī no Merca glečera mēles atdalījas apmēram puse no tā masas — 78 km garš un 33—39 km plats aisbergs. Atdalīšanos izraisīja sadursme ar citu aisbergu — no Rosa šelfa ledāja 1987. gadā atdalījušos 97 km garo un 30 km plato aisbergu B-9B.
Pērļupīte
Pērļupīte (arī Sveķupe, Lakna, Sloka; et) ir upe Latvijā un Igaunijā, Mustjegi kreisā pieteka. Sākas no Trumulīša ezera Alūksnes novada Veclaicenes pagastā. 6 km tek pa Latvijas teritoriju, 2 km ir Latvijas un Igaunijas robežupe. Upes baseins atrodas Alūksnes augstienes ziemeļu daļā un Hānjas augstienē. Lielākās pietekas Hūdva un Plāgi Igaunijas teritorijā. Augštece atrodas Veclaicenes aizsargājamajā ainavu apvidū, Igaunijas teritorijā upes kreisajā krastā Luhaso dabas parks.
Novorosijska
Novorosijska (ru) ir Krievijas Federācijas pilsēta Krasnodaras novadā. Tajā dzīvo 283 800 iedzīvotāju, bet aglomerācijā — 330 100 iedzīvotāju; lielākās apdzīvotās vietas aglomerācijā ir Rajevska (8409 iedz.), Gaidžuka (7173), Verhņebanska (6660), Natuhajevska (6346), Mishako (5670), Abrau-Djurso (2982).
Ģeoloģija
Novorosijska atrodas seismiski bīstamā zonā. Laikā no 1799. līdz 1981. gadam šeit notikušas 17 jūtamas zemestrīces. 1879. gadā bija 7 balles stipra zemestrīce. 1966. gada 12. jūlijā bija stipri pazemes grūdieni, kuri ilga 3—4 sekundes. To spēks bija 6 balles. Postījumu nebija, tomēr dažās mājās uz sienām radās plaisas. 1978. gada septembrī bija zemestrīce ar 7 balles lielu spēku. Lielu postījumu nebija. Pēdējā nopietnā zemestrīce Novorosijskā bija 2002. gada beigās. Tā bija 5,5 balles stipra un sākās dziļā naktī. Daudzu cilvēki pameta savas mājas un atlikušo nakti pavadīja uz pilsētas ielām, baidoties no vēl stiprākiem pazemes grūdieniem. 2007. gada 6. oktobrī bija pazemes grūdieni ar 3,8 ballu spēku.
Klimats
Novorosijskas klimats ir tuvs Vidusjūras klimatam. Ziemā šeit galvenokārt ir mēreno platumu vēji, bet vasarā — tropu joslas vēji. Gaisa temperatūra janvārī ir +2 °C, jūlijā 23 °C. Gada vidējā temperatūra ir +12 °C, bet nokrišņu daudzums — 788 mm. Visvairāk nokrišņu izkrīt decembrī un janvārī. Vasaras mēnešos izkrīt vidēji ap 50 mm nokrišņu katrā. Gaisa temperatūras absolūtais minimums ziemā ir -24,1 °C, vasarā +9,0 °C, bet maksimums ziemā ir +22,2 °C, vasarā +41,0 °C. Katru gadu martā un novembrī šeit ir stiprs vējš, kuru sauc par boru jeb nordostu. Tas rodas, aukstajam gaisam no Ziemeļkaukāza plato nokļūstot virs Melnās jūras piekrastes. Nordosta laikā gaisa temperatūra ļoti strauji pazeminās (pāris stundu laikā par 10—15 grādiem). Divu, triju dienu laikā vējš tad pūš pat ar ātrumu 40—60 m/s. Stiprākās boras bija:
Priekule (Lietuva)
Priekule ir neliela pilsēta Klaipēdas rajonā, Lietuvā. Tā atrodas seno kuršu apdzīvotajā teritorijā, Mazās Lietuvas etnogrāfiskajā reģionā, Minijas upes krastos, aptuveni 20 kilometrus no Klaipēdas. Lietuvas sastāvā iekļauta laika posmā no 1923. līdz 1939. gadam, kā arī pēc Otrā pasaules kara 1945. gadā (Lietuvas PSR), līdz tam bijusi Austrumprūsijas sastāvā. Rakstos pirmoreiz minēta 16. gadsimtā.
Vilksa
Vilksa bija ASV un Austrālijas vissezonas polārstacija Austrumantarktīdā. Izvietota Bada krasta rietumu daļā Vinsēnas līča krastā. Staciju izveidoja amerikāņi Starptautiskā ģeofizikas gada programmas ietvaros. Pēc SĢG programmas beigām 1959. gada 7. februārī to pārņēma austrālieši, bet līdz pat 1961. gadam tajā darbojās kopēja amerikāņu un austrāliešu komanda.
Staciju 1957. gada sākumā 16 dienu laikā izveidoja 100 cilvēku liela komanda un oficiāli tā tika atklāta 29. janvārī. Pirmajā gadā tajā pārziemoja 24 cilvēku komanda.
Stacijā tika veikta plaša izpētes programma dažādās jomās. Glacioloģijas programmas īstenošanai 80 km no Vilksas uz Lo ledus kupola tika ierīkota vasaras stacija S2 (Site-2), kas darbojās no 1957. līdz 1966. gadam.
Nīls Robertsons
Nīls Robertsons (en; dzimis Melburnā, Austrālijā) ir profesionāls austrāliešu snūkerists. Viņš ir 2010. gada Pasaules čempions un pašreizējais (2011) pasaules ranga vicelīderis. N. Robertsons ir pirmais austrālietis, kas ir svinējis uzvaru ieskaites turnīrā, viņš ir uzvarējis visos ieskaišu turnīru finālos, kuros piedalījies.
Profesionāļa karjeru uzsācis 14 gadu vecumā, 17 gadu vecumā jau sasniedza trešo kvalifikācijas kārtu 1999. gada Pasaules čempionātā. Kopumā ir piedalījies 6 Pasaules čempionātos, 2010. gadā uzvarēja šajā turnīrā. Viņš ir pirmais austrālietis, kas triumfējis Pasaules čempionātā sporta veida atklātajā ērā. Lai arī 1952. gadā cits austrālietis Horass Lindrums triumfēja Pasaules čempionātā, N. Robertsons tiek uzskatīts par pirmo austrālieti, kas triumfējis Pasaules čempionātā, jo 1952. gadā nestartēja vairāki šī sporta veida labākie spēlētāji. 2010. gada World Open finālā viņš uzveica Roniju O'Salivanu.
Adanas vilājets
Adanas vilājets (osmaņu turku: Vilâyeti-i Adana) bija Osmaņu impērijas administratīvi teritoriālā vienība (1864—1922) Anatolijas dienvidos, Vidusjūras krastā un tās centrs bija Adana. Pēc Osmaņu impērijas teritoriālās reformas (Teşkil-i Vilâyet Nizamnâmesi) Adanas vilājets tika sadalīts sekojošos sandžakos (rajonos):
Ričards Mastrakjo
Ričards Elans "Riks" Mastrakjo (Richard Alan "Rick" Mastracchio; dzimis ) ir ASV inženieris, bijušais NASA kosmonauts. Veicis četrus kosmiskos lidojumus.
Trešais lidojums notika 2010. gada aprīlī misijā STS-131 kā misijas speciālistam.
Ceturto kosmisko lidojumu Mastrakjo sāka 2013. gada novembrī, startējot kosmosa kuģī Sojuz TMA-11M. Bija SKS-38 un SKS-39 lidojuma inženieris. Uz zemi atgriezās 2014. gada maijā.
2017. gada 16. jūnijā Riks Mastrakjo atstāja NASA. 16. jūnijā viņš kļuva par Orbital ATK Komerciālo apgādes pakalpojumu operāciju vecāko direktoru.
Frīdrihs Vilhelms Ketlers
Frīdrihs III Vilhelms Ketlers (dzimis, miris ) bija Kurzemes hercogs no līdz.
Viņa valdīšanas laikā hercogvalsti pārmaiņus okupēja Zviedrijas un Krievijas karaspēki. Miris 18 gadu vecumā ceļā no Pēterburgas uz Narvu pēc kāzām ar Pētera I brāļameitu Annu.
Dzīvesgājums
Frīdrihs Vilhelms Ketlers dzimis 1692. gadā Jelgavā hercoga Frīdriha Kazimira un viņa otrās sievas Elizabetes Sofijas ģimenē. Septiņu gadu vecumā pēc tēva nāves viņš 1698. gada 22. janvārī tika iecelts par Kurzemes un Zemgales hercogu, tomēr līdz pilngadības sasniegšanai valsti pārvaldīja viņa māte un tēvabrālis Ferdinands Ketlers. Lielā Ziemeļu kara sākumā 1700. gadā hercogistē ienāca Saksijas karaspēks, kas tika sakauts Spilves kaujā un apmetās Sēlijas teritorijā. Kad 1701. gadā Zemgali un Kurzemi okupēja zviedri, Frīdrihs Vilhelms kopā ar māti devās pie sava mātesbrāļa Prūsijas hercoga Frīdriha, kurš 1701. gadā tika kronēts par pirmo Prūsijas karali. Šajā sakarā Frīdrihs Vilhelms tika apbalvots ar Melnā Ērgļa ordeni. Kad 1703. gada 30. martā viņa māte Potsdamā ottreiz apprecējās ar Baireitas markgrāfu Kristiānu Ernestu, viņš pārcēlās uz dzīvi Baireitā un mācījās Erlangenas Bruņinieku akadēmijā. Viņa mātei Kurzemes landtāgs atņēma pavaldones tiesības.
1705. gadā Sēliju un Zemgali okupēja krievi, kas tika sakauti Mūrmuižas kaujā. Pēc uzvaras Poltavas kaujā kara veiksme nosvērās Krievijas pusē un pēc sarunām 1709. gada oktobrī Marienverderas pilsētā Austrumprūsijā tika nolemts septiņpadsmitgadīgo Frīdrihu Vilhelmu apprecināt ar cara Pētera I pusbrāļa Ivana V meitu Annu. Vācu valodā iznākošais politiskais žurnāls Europäische Fama 1709. gadā nopublicēja Frīdriha Vilhelma portretu un īsu atsauci uz viņa trimdu Vācijā. Hercogistes padome 1709. gadā atzina Frīdrihu Vilhelmu par pilngadīgu un jaunais hercogs Frīdrihs Vilhelms 1710. gada 13. maijā ieradās Liepājā. Viņš tūdaļ paziņoja par Atzinības ordeņa (l'Ordre de la Reconnaissance) nodibināšanu ar devīzi Pour les honnêtes gens ("Godaprāta ļaudīm"). Ordenis tika dibināts "pateicībā visuvarenajam Dievam par Kurzemes atkalatgūšanu pēc Lielā Ziemeļu kara (et in memoriam recuperatae Curlandiae)", kas izpostīja Kurzemi un piespieda mazgadīgo hercogu kopā ar māti hercogieni Elizabeti Sofiju atstāt savu zemi un meklēt patvērumu Prūsijā, un vēlāk, - kad hercogiene bija devusies otrā laulībā, - arī Baireitā, kā arī “lai atzīmētu pārciesto nelaimi un ilgo prombūtni no savas zemes”. 1710. gada 11. novembrī (31. oktobrī pēc vecā stila) jaunceļamajā galvaspilsētā Pēterburgā notika varenas kāzas, kurām bija jāapliecina topošās Krievijas impērijas galma spožums. Atceļā no Pēterburgas Frīdrihs Vilhelms 1711. gada 21. janvārī nomira Kipeņas (Kippingshof, Киппингхоф) pasta stacijā Ingrijā un tika apstāvēts agrāk Juhanam Šitem piederējušajā Duderu muižā (Duderhof, Дудергоф) tagadējās Pēterburgas teritorijā. Hercoga atraitne Anna kopā ar viņa līķi ieradās Jelgavā tikai 4. martā.
Valdnieka tituls
Kādu 1710. gada dokumentu Frīdrihs Vilhelms Ketlers parakstīja ar titulu: "No Dieva žēlastības mēs, Frīdrihs Vilhelms, Kurzemes un Zemgales hercogs Livonijā" (vāciski: Wir Friedrich Wilhelm von Gottes Gnaden in Lieffland zu Cuhrland und Semgallen Hertzog).
1395. gads
1395. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās piektdienā.
Iekštīkls
Iekštīkls jeb intranets ir uzņēmuma iekšējais informācijas tīkls, kas pieejams tikai tā darbiniekiem un citām pilnvarotām personām. To no neatļautas piekļuves sargā ugunsmūris.
Iekštīklā izvieto uzņēmuma darbībai nepieciešamās lietotnes un lietotāji izmanto uzstādītas pārlūkprogrammas, lai strādātu ar šīm lietotnēm. Izmantojot Virtuālu privāto tīklu (VPN), uzņēmuma darbinieki var piekļūt iekštīkla lietotnēm arī no mājām. No nesankcionētas piekļuves iekštīklu aizsargā ugunsmūris. Iekštīkli ir kļuvuši par strauji augošu tīkla Internet daļu, jo tie ir lētāki un vieglāk pārvaldāmi nekā privātie tīkli, kuros izmanto īpašus protokolus.
Rumānija
Rumānija (ro) ir pusprezidentāla, unitāra valsts Centrāleiropas dienvidaustrumos. Tā atrodas Balkānu pussalas ziemeļos, Donavas upes lejtecē. Daļu Rumānijas apjož Karpatu kalni, dienvidaustrumos tai ir pieeja pie Melnās jūras. Ziemeļos tā robežojas ar Ukrainu, austrumos ar Moldovu (ro), dienvidos ar Bulgāriju, bet rietumos ar Serbiju un Ungāriju. Rumānijas galvaspilsēta un lielākā pilsēta ir Bukareste, kurā dzīvo gandrīz divi miljoni iedzīvotāju. Rumānija ir devītā lielākā ES valsts pēc teritorijas un septītā lielākā iedzīvotāju skaita ziņā.
Iekštīkls
Intraneta informācijas veidi
Intranets satur uzņēmuma vispārīgu informāciju:
Ribinska
Ribinska (ru) ir pilsēta Krievijā, Jaroslavļas apgabalā. 2009. gadā tajā dzīvoja 208,1 tūkstotis iedzīvotāju.
Rumānija
Rumānija ir NATO un Eiropas Savienības dalībvalsts, arī Latīņu Savienības un Frankofonijas valstu locekle. Viena no Transilvānijas pilsētām Sibiu 2007. gadā tika izvēlēta par Eiropas kultūras galvaspilsētu.
Iekštīkls
Personāla informācija
Darbiniekam ir pieejama pilna personālā uzskaitītā informācija par sevi un gadījumā, ja lietotāja tiesības atļauj, tad pa visa uzņēmuma darbiniekiem vai savā pakļautībā esošās struktūrvienības darbiniekiem.
Rumānija
Nosaukums
Rumānijas nosaukums cēlies no "român" (vecā stilā "rumân"), kas nozīmē - cilvēks, vīrs. Vārda nozīme cēlusies no latīņu "romanus", Romas pilsonis, kas Romas impērijas beigās tika attiecināts uz visiem tās brīvajiem iedzīvotājiem. Fakts, ka rumāņi sevi sauc par "romiešiem", pirmo reizi rakstos minēts 16. gadsimtā itāļu ceļotāju Transilvānijas, Moldāvijas un Vallahijas aprakstos.
Iekštīkls
Personāla informācija
Pieejamā informācija: Intranets nodrošina kopēju organizācijas kalendāru un sasaisti e-pastiem Intranets var ietvert arī individuālu darba uzskaites sistēmas veidošanu. Intranetu attīstot var veidot incedentu vadības sistēmu vai helpdesku.
Ribinska
Pilsēta atrodas vietā, kur Volgas upē ietek Seksna un Čerjomuha. Bez šīm upēm pilsētā tek arī vēl dažas mazas upītes un strautiņi. Ribinska atrodas Volgas tecējuma galējajā ziemeļu punktā, pirms Ribinskas tā tek ziemeļaustrumu virzienā, bet pēc - dienvidaustrumu virzienā. Ribinska atrodas abos Volgas krastos, tomēr lielākā daļa atrodas labajā krastā un ir izstiepusies 27 km garumā un tikai 6 km platumā. Ribinska atrodas līdzenā, diezgan purvainā apvidū. Cauri pilsētai iet arī jaukto mežu un taigas robeža.
Rumānija
Vēsture
Modernā Rumānija sāka veidoties 1859. gadā, kad apvienojās Osmaņu pakļautībā esošās Moldāvijas un Valahijas (ro) kņazistes. Rumānijas Karalistes neatkarība no Osmaņu impērijas tika pasludināta 1877. gada 9. maijā, bet starptautiski to atzina 1878. gada Berlīnes kongress.
Daugavgrīvas cietoksnis
Daugavgrīvas cietoksnis (de, pl, ru) ir Zviedru Vidzemes laikā 17. gadsimtā uzbūvēts cietoksnis, kas atrodas Daugavgrīvā pie Buļļupes ietekas Daugavā.
Rumānija
Vēsture
Rumānijas robežas turpmākajās desmitgadēs ievērojami mainījās, un pašreizējās robežas tā ieguva tikai pēc Otrā pasaules kara beigām. Pēc Pirmā pasaules kara Rumānijas Karalistei pievienoja Transilvāniju, Bukovinu un Besarābiju. 1940. gada vasarā Besarābiju un daļu Bukovinas (mūsdienu Moldovas republiku un Ukrainas Černivcu apgabalu) pēc ultimāta iesniegšanas okupēja Padomju Savienība, bet Transilvāniju, pēc Vācijas spiediena, atdeva Ungārijai. Otrā pasaules kara laikā rumāņu karaspēks atguva Besarābiju un iekaroja arī PSRS teritorijas Dņestras upes austrumu krastā, t.sk. Odesas pilsētu. Pēc kara Rumāniju ieņēma PSRS karaspēks, karalis tika gāzts un izveidota sociālistiska republika, kas kopš 60. gadu vidus ieturēja no Maskavas neatkarīgu politiku.
Daugavgrīvas cietoksnis
Daugavgrīvas cietoksnim ir nozīmīga vieta Latvijas vēsturē, tajā dzīvojis Bībeles tulkotājs latviešu valodā Ernsts Gliks (1680—1683), Pirmā pasaules kara laikā tajā izveidota pirmā latviešu karaspēka vienība — 1. Daugavgrīvas latviešu strēlnieku pulks (1915), Latvijas brīvības cīņu laikā to iekaroja 9. Rēzeknes kājnieku pulks (1919). Mūsdienās cietoksnis ir Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis, daļa no tā teritorijas iekļauta Latvijas Republikas muitas zonā.
Rumānija
Vēsture
Pēc Dzelzs priekškara krišanas 1989. gadā un tautas revolūcijas pret Čaušesku diktatūru, Rumānijā tika uzsāktas politiskas un ekonomiskas reformas, kas ļāva tai 2004. gadā pievienoties NATO un arī Eiropas Savienībai.
Daugavgrīvas cietoksnis
Poļu-zviedru karš (1600—1629) un pēc tā
1624. gadā Zviedrijas karalis Gustavs II Ādolfs personīgi inspicēja nocietinājumus un pavēlēja tos atjaunot. Neimindē tolaik bija 6 kazarmu ēkas, nedaudz māju un baznīca. Karadarbībā sagrautā nocietinājumu vietā zviedru inženiera Rodenburga vadībā 1640. gados uzbūvēja Nīderlandes parauga cietoksni ar pieciem bastioniem un diviem vārtiem. Cietoksnī bija izvietoti 120 lielgabali un mortīras, zaldātu kazarmas, virsnieku dzīvokļi, garnizona baznīca, pārtikas un munīcijas noliktavas. 1670. gadā zviedri cietoksni modernizēja pēc tā laika standartiem, ievērojot māršala Vobana jauninājumus fortifikācijā. Piecus agrākos bastionus paplašināja, uzbūvēja sesto bastionu, jaunus kazemātus, pulvera pagrabus, uzbēra vaļņus un padziļināja grāvjus. Modernizēšanas darbus vadīja zviedru kara inženieris Ēriks Dālbergs. 1680. gadā Neimindi pārdēvēja par Daugavgrīvas cietoksni. 1680.—1683. gadā Daugavgrīvas cietoksnī par garnizona luterāņu mācītāju kalpoja Ernsts Gliks.
Rumānija
Dabas resursi
Lielāko daļu rūpniecībai nepieciešamo izejvielu valsts importē. Kādreiz nozīmīgākie naftas un dabas krājumi strauji samazinās. Rumānijas galvenā dabas bagātība ir auglīga augsne un krāčainās upes, kuras izmanto elektroenerģijas ražošanā. Valstī ir svina, cinka rūdas un sēra atradnes. Vairākumu eksportam paredzētās produkcijas izved caur valsts lielāko ostu — Konstancu.
Daugavgrīvas cietoksnis
Pārmaiņas pēc Lielā Ziemeļu kara (1700—1721)
Lielā Ziemeļu kara sākumā 1700. gada 24. marta naktī uzbrukumā Daugavgrīvas cietoksnim pāri aizsalušajai upei devās sakšu armija ģenerāļa Jākoba Heinriha Fleminga vadībā. 500 vīru lielais zviedru garnizons atsita uzbrukumu un kaujā esot krituši apmēram 1000 sakšu karavīru. Tā kā zviedru garnizonam bija jācīnās pret 6 sakšu bataljoniem un ledus Daugavā un Lielupē pielaida uzbrukumu no visām pusēm, tad cietokšņa kara padome nolēma padoties. 28. martā zviedri ar ieročiem atstāja cietoksni, ko Flemings par godu karalim Augustam II pārdēvēja par Augustburgu (Augustusburg). 1701. gadā cietoksni ar 500 kājniekiem un 120 jātniekiem ielenca zviedru pulkvedis Albedils un 23. decembrī tas atkal pārgāja zviedru rokās. Krievijas cars Pēteris I sāka deviņus mēnešus ilgo Rīgas aplenkumu. Zviedriem Rīgā bij 10 000 un Daugavgrīvā 1000 vīru liels garnizons. 1710. gada augustā cietoksnis beidzot padevās. 1710. gadā tas sastāvēja no 6 bastionu frontēm ar ūdens grāvjiem, akmeņu eskarpiem un segto eju, iekšpusē bija kazarmas un pulvera pagrabi.
Rumānija
Demogrāfija
2011. gadā Rumānijā dzīvoja aptuveni 20,12 miljoni iedzīvotāju, no kuriem 88,9% bija rumāņi. Lielākās etniskās minoritātes ir ungāri (6,5%) un čigāni (3,3%). Ungāri ir vairākums Hargitas un Kovasnas apgabalos. 86,5% Rumānijas iedzīvotāju ir pareizticīgie, 6,9% protestanti un 4,6% katoļi.
Daugavgrīvas cietoksnis
Pārmaiņas pēc Lielā Ziemeļu kara (1700—1721)
Pēc Krievijas Impērijas galma apvērsuma ķeizariene Elizabete 1742. gadā lielā slepenībā pavēlēja Daugavgrīvas cietoksnī ieslodzīt gāzto mazgadīgo ķeizaru Ivanu VI ar ģimeni, kurus 1744. gadā pārveda uz Oranienbaumu Pēterburgas pievārtē. Krievijas Impērijas armija 1755. gadā uzcēla pirmo krievu garnizona pareizticīgo baznīcu (Свято-Преображенская церковь), 1765. gadā sāka būvēt Komētas fortu. 1773.—1776. gadā cietoksnī pēc Aleksandra Vista projekta jaunu pareizticīgo baznīcu. 1850. gadā lika pamatus Mangaļsalas dambim, lai novērstu tālāku Daugavas grīvas aizsērēšanu un 1852. gadā cietoksnī ierīkoja telegrāfa līniju. 1858. gadā uzbūvēja tiltu pār Buļļupi un 1871. gadā atklāja dzelzceļa līniju uz Rīgu. Baltijas pārkrievošanas periodā 1893. gadā to pārdēvēja par Ustjdvinskas cietoksni (ru).
Pirmais pasaules karš (1914—1918)
1915. gadā cietoksnī bija izvietoti kopā 9 500-10 000 cilvēku, neskaitot upes flotiliju:
1915. gada 16. augustā cietoksnī sāka veidot 1. Daugavgrīvas latviešu strēlnieku pulku.
Kaut arī cietoksnī jau no 1914. gada bija izsludināts aplenkuma stāvoklis, ieročus tam nācās vērst tikai pret ienaidnieka cepelīniem un aeroplāniem. Rīgas operācijas laikā, lai segtu atkāpjošās daļas, cietokšņa baterijas atklāja uguni Slokas virzienā apmēram līdz Majoriem un Jelgavas šosejas virzienā līdz 16 km. Tad artilēristi un sapieri saspridzināja baterijas, lielgabalus, dedzināja ēkas un mantas, vācu rokās tas nonāca pilnīgi nelietojamā stāvoklī.
Latvijas neatkarības karš (1918—1920)
1919. gada 3. janvārī — 22. maijā Daugavgrīvas cietoksnī atradās Padomju Latvijas armija, tad to ieņēma landesvērs. Bermontiādes laikā 1919. gada 13. oktobrī Apvienotās Karalistes un Francijas flote izbrauca no Daugavas un nostājās jūrā pretim Daugavas grīvai. Kad Latvijas armija gatavojās forsēt Daugavu, ģenerālis Sīmansons 14. oktobrī lūdza sabiedroto flotes artilērijas pabalstu no Daugavgrīvas puses un 15. oktobrī sabiedroto flote atklāja uguni un pēc intensīvas apšaudes 9. Rēzeknes kājnieku pulks pārcēlās pāri Daugavai un ieņēma Bolderāju un Daugavgrīvas cietoksni, kurā padevās ap 300 karavīru ar vienu lielgabalu un radiostaciju. Pēc Latvijas neatkarības kara beigām cietoksni piešķīra Latvijas armijas artilērijas pulkam.
Latvijas okupācija Otrā pasaules kara laikā
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā to ieņēma PSRS Baltijas kara flotes vienības. Cietoksnī izvietoja PSRS militārās vienības un objektus: Vēlāk militāro vienību un zemūdeņu skaits mainījās.
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas
Pēc Krievijas Federācijas armijas izvākšanās no cietokšņa 1993. gada 31. augustā to pārņēma Latvijas aizsardzības spēki. 1995. gada 6. novembrī cietoksnim piešķīra Valsts nozīmes arhitektūras pieminekļa statusu. 1999. gada 7. jūnijā Aizsardzības ministrija nolēma cietokšņa teritoriju nodot privatizācijai un VAS "Aizsardzības īpašuma fonds" iznomāja cietoksni SIA “Aumeisteru muiža” uz 49 gadiem. 2000. gada 26. oktobrī to savā īpašumā pārņēma Privatizācijas aģentūra, kas 2005. gadā vienojās ar cietokšņa nomnieku SIA "Aumeisteru muiža" par grozījumiem nekustamā īpašuma ilgtermiņa nomas līgumā, kas paredz stingrākus nosacījumus arhitektūras pieminekļa kultūrvēsturisko vērtību saglabāšanā. Līdz ar to tika mainīti agrāk par valstij neizdevīgu atzītā nomas līguma nosacījumi.
Vienlaicīgi 2010. gada oktobrī SIA "Arnika un Co" Rīgas domes Pieminekļu padomei iesniedza priekšlikumu Daugavgrīvas cietokšņa teritorijā novietot piemiņas zīmi — liela izmēra pareizticīgo krustu.
2019. gadā Daugavgrīvas cietoksnis pieder publisko aktīvu pārvaldītājam Possessor, bet cietokšņa oficiāli algotie sargi ir biedrība "Bolderājas grupa". Cietoksnī norisinās biedrības organizētas talkas. Vēl cietoksnī norisinās mūzikas festivāls "Komēta".
Pārvietojums
Pārvietojums \vec{s} (no itāļu spostamento — 'pārvietojums') ir vektors, kas vērsts no kustības sākumpunkta uz kustības galapunktu. Pārvietojuma moduļa s SI pamatmērvienība ir metrs.
Pārvietojuma moduļa un ceļa skaitliskās vērtības sakrīt tad un tikai tad, ja kustības laikā nemainās ātruma virziens — tā ir taisnvirziena kustība, kuras trajektorija ir taisne.
Pārvietojumu var izteikt kā materiāla punkta rādiusvektora izmaiņu.
Izmantojot pārvietojumu, tiek aprēķināts momentānais ātrums
vai (momentānais ātrums ir pārvietojuma atvasinājums pēc laika)
un vidējais ātrums noteiktā laika intervālā:
.