cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
2011. gada Pasaules U-19 čempionāts basketbolā
Arēnas
Čempionāts norisinājās trijās Latvijas pilsētās: Rīgā, Liepājā un Valmierā. Visas trīs pilsētas organizēja 2009. gada Eiropas čempionātu sievietēm.
Grupu izloze
Grupu izloze notika, lai noteiktu komandu sadalījumu četrās grupās (A, B, C, D). Vienā grupā nevarēja tikt ielozētas divas komandas no viena groza. Tāpat pirms izlozes bija zināms, ka Latvija un Lietuva nespēlēs vienā grupā, Lietuvai startējot Liepājā un Latvijai Valmierā. Tāpat FIBA vēlējās, lai katrā pilsētā spēlētu vismaz trīs Eiropas komandas, tādējādi Krievija tika nosūtīta uz spēlēšanu kādā no Valmieras grupām.
Ķīniešu valoda
Ķīniešu valoda (汉语) ir kopējs nosaukums vairākām sinotibetiešu valodām. Šīs valodas ir dzimtās valodas apmēram 1,3 miljardiem cilvēku, galvenokārt Ķīnā. Lielākā no ķīniešu valodām pēc runājošo skaita ir mandarīnu valoda (aptuveni 873 miljoni runājošo). Nākamās lielākās valodas ir vu valoda (aptuveni 77,1 miljoni runājošo; šajā valodā ietilpst šanhajiešu dialekts), miņu valodas (aptuveni 65,6 miljoni runājošo), jue valoda (aptuveni 54,8 miljoni runājošo; šajā valodā ietilpst arī kantoniešu dialekts), sjanu valoda (aptuveni 35 miljoni runājošo), haku valoda (aptuveni 29,9 miljoni runājošo) un gaņu valoda (aptuveni 20,6 miljoni runājošo).
Viesata
Viesata (arī Remtes upe, Smuku upe, Vēžu upe) ir Abavas kreisā krasta pieteka, apmēram 1,5—5 m dziļa. Upes vidējais platums ir aptuveni 5 m, vietām atrodas augsti stāvkrasti — līdz pat 12 metru augstumam. Lielākās pietekas: Aleslauku strauts, Ķīpa, Ķuņķurupe, Prūsene. Šajā upē mīt asari, līņi, brekši, raudas, līdakas, karūsas un citas zivis. Ir sastopami vēži un ļoti daudzās vietās arī bebri. Viesatas upes krastā atrodas Spuņņakmens jeb Spuņņu dižakmens, kas ir īpaši aizsargāts dabas objekts. Šajā sarkanīgajā dižakmenī iekalts krusts — robežzīme, kas arī šobrīd iezīmē Kandavas un Vānes pagastu robežu. Upes krastos ir ierīkota izzinoša dabas taka "Viesatas upes loki", kurā var uzzināt informāciju par upes apkārtnē esošo floru un faunu. Šīs takas garums ir aptuveni 5,1 km, bet ir iespējams iziet kādu no citiem maršrutiem.
Londonas olimpiskais stadions
<mapframe text="Londonas olimpiskais stadions" width=260 height=260 zoom=16 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q172190" } Londonas olimpiskais stadions ir stadions Londonā, Apvienotajā Karalistē. Tajā ir 80 000 sēdvietu. Stadiona celtniecība ilga līdz. Tajā notika 2012. gada vasaras olimpiskās un paraolimpiskās spēles, tas bija abu sporta notikumu centrālais stadions. Tāpat Londonas olimpiskajā stadionā tika aizvadīts 2017. gada Pasaules čempionāts vieglatlētikā. Tas ir trešais lielākais stadions Apvienotajā Karalistē pēc sēdvietu skaita aiz Vemblija stadiona un Twickenham stadiona.
Vīns
Vīns (la) ir alkoholisks dzēriens, ko gatavo, raudzējot vīnogu vai augļu un ogu sulas. Tā etanola saturs nepārsniedz 20%.
Latvijas augļu un ogu ķīmisko sastāvu, kā arī vīna ražošanas tehnoloģiju viens no pirmajiem Latvijā pētījis Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas profesors Pēteris Delle, kurš par to sarakstījis grāmatu „Augļu un ogu vīnu izgatavošana” (1914).
Sastāvs
Alkohola saturs dabīgā ceļā iegūtos vīnos var sasniegt 16%. Vīnos daļēji pāriet augļu un ogu bioloģiski vērtīgās sastāvdaļas, piemēram, vitamīni, minerālvielas un organiskās skābes. Vīnu sastāvā ietilpst ogļhidrāti — glikoze un fruktoze.
Iedalījums
Ir daudz dažādu vīnu iedalīšanas veidu. Pēc ražošanas tehnoloģijas var izšķirt piecus vīna veidus:
Savukārt pēc krāsas vīnus iedala:
Vīna eksportētājvalstis
Lielākās vīna eksportētājvalstis ir Itālija, Francija un Spānija.
Vīna patēriņš
Vīna patēriņš uz vienu iedzīvotāju vislielākais ir Luksemburgā un Francijā. Šajās valstīs vidēji viens iedzīvotājs gada laikā izdzer attiecīgi 8,16 un 8,14 litrus vīna. Trešajā vietā ir Portugāles iedzīvotāji, kas vidēji gada laikā izdzer 6,65 litrus vīna. Latvijā viens iedzīvotājs vidēji gada laikā izdzer 1,10 litrus vīna.
Alīta
Alīta (lt) ir pilsēta Lietuvas dienvidos, pie Nemunas, 65 kilometrus uz dienvidiem no Kauņas un 108 kilometrus uz dienvidrietumiem no Viļņas. Rajona un Alītas pilsētas pašvaldības centrs. Pēc iedzīvotāju skaita lielākā Dzūkijas pilsēta ar 74 563 iedzīvotājiem 2009. gadā. Cēsu sadraudzības pilsēta.
Pilsētas iedzīvotāji pēc nacionālā sastāva — 94,7% lietuviešu, 2,8% krievu. Rūpniecības un tirdzniecības skola, Alītas kolēģija, tuberkulozes slimnīca, V. Kudirkas rajona centrālā slimnīca, sporta celtnes.
Alīta ir Lietuvas patriota Roma Kalantas (Romas Kalanta, 1953—1972), futbolista Židrūna Karčemarska (Žydrūnas Karčemarskas, 1983), cīkstones Živiles Raudonienes (Živilė Raudonienė, 1982) un futbolista Gintara Staučes (Gintaras Stauče, 1969) dzimtā pilsēta.
Vēsture
Alīta pirmoreiz minēta 1377. gadā Marburgas Vīganda hronikā. 1581. gada 15. jūnijā Stefans Batorijs Alītai piešķīra Magdeburgas tiesības. Šis datums mūsdienās ir Alītas pilsētas svētki. Pagātnē Alīta daudzkārt cietusi dažādos karos. Vairākkārtīgi to izpostījuši ugunsgrēki un citas nelaimes. Pēc Polijas dalīšanas pilsēta bija sadalīta divās daļās: Alītā I, kura iekļāvās Krievijas impērijas sastāvā, un Alītā II Prūsijas karalistes sastāvā. Uzvarējusi karā pret Napoleonu, Krievija visu Alītu iekļāva savā sastāvā. Tikai 1915. gadā šīs abas daļas tika apvienotas vienā pilsētā.
Kultūra
Pilsētas centrā ir novadpētniecības muzejs, drāmas teātris, pedagoga A. Matuša muzejs, pie tilta pār Nemunu piemineklis karavīram A. Jozapavičam. Alītas mežā ir Dziesmu ieleja un piemineklis Alītas 400. jubilejai. Pie meža arī ir Tautas vēsturiskās atmiņas muzejs, rakstnieka A. Jonīna muzejs.
Baznīcas
Alītā ir četras baznīcas:
Rūpniecība
Alītas ziemeļrietumos ir rūpniecības rajons, kurā ir vairākas kompānijas — ledusskapju rūpnīca Snaigė, dzelzsbetona rūpnīca Alytaus gelžbetonis, ceļu būves uzņēmums Alkesta, komunālais uzņēmums Alytaus šiluminiai tinklai, Alytaus elektros tinklai, Alytaus tekstilė, Lietuvos žaliava, Daisotra un citas. Austrumu rūpniecības rajonā ir dzērienu rūpnīca Alita, Alytaus chemija, Alytaus Coca-cola un citas. Dienvidu rūpniecības rajonā — Astra.
Paslepas bāka (aizmugurējā vaduguns)
Paslepas bāka (aizmugurējā vaduguns) (et) atrodas Igaunijā uz Paslepas zemesraga. Bāka ir aizmugurējā vaduguns Paslepas vadlīnijai, kura kopā ar Norbi vadlīniju vada kuģus pa Vosi šaurumu.
Vēsture
Bāka šajā vietā atrodas jau kopš 1916. gada. Pašreizējās bākas tornis uzcelts 1935. gadā.
Zaļās žagatas
Zaļās žagatas jeb īsastes žagatas (Cissa) ir viena no vārnu dzimtas (Corvidae) ģintīm, kas apvieno četras mūsdienās dzīvojošas sugas. Zaļās žagatas dzīvo Āzijas tropu un subtropu mežos.
Paslepas bāka (aizmugurējā vaduguns)
Raksturojums
Bākas augstums ir 14 m. Bāku veido apaļš, cilindrisks betona tornis ar galeriju un laternu. Tornis ir baltā krāsā. Gaismas elements atrodas 15 m virs jūras līmeņa. Gaisma sarkana (0,5 s deg, 1,5 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 6 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu, diennakts tumšajā laikā.
Zaļās žagatas
Izskats un īpašības
Visas sugas ārēji ir līdzīgas: tām ir košs, sarkans knābis, zaļgans apspalvojums, uz acīm melna maska un brūni spārni. Zaļās žagatas augumā ir līdzīgas Eirāzijas sīlim, varbūt nedaudz mazākas. Tām visām ir relatīvi īsa aste. Nebrīvē zaļās žagatas bieži izskatās tirkīzzaļas nevis zaļas, to saista ar saules gaismas trūkumu un atšķirīgo barību. Zaļās žagatas ir gaļēdājas un galvenokārt barojas ar posmkājiem un maziem zīdītājiem. Tādēļ tās mēdz saukt arī par medību žagatām.
Paslepas bāka (aizmugurējā vaduguns)
Skatīt arī
Paslepas bāka (priekšējā vaduguns)
Alberts Montaņess
Alberts Montaņess (es; dzimis Sankarlesā de la Rapitā, Spānijā) ir bijušais spāņu tenisists. Profesionāļa karjeru uzsāka 1999. gadā. A. Montaņesa labākais sasniegums ATP vienspēļu rangā ir sasniegtā 22. vieta, kas tika sasniegta, dubultspēlēs — 73. vieta.
Sāra Bernāra
Sāra Bernāra (fr,, dzimusi , mirusi ) bija franču teātra aktrise, kura ievērību guva 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā, spēlējot lomas tādās teātra izrādēs, kā Aleksandra Dimā lugā “Kamēliju dāma”, Viktora Igo lugā “Ruī Blass”, Viktorjēna Sardū lugās “Fedora” un “Toska” un Edmona Rostāna lugā “Ērglēns”. Viņa spēlēja arī vīriešu lomas, ieskaitot Viljama Šekspīra Hamletu. Sāra Bernāra ir nosaukta arī par "visslavenāko teātra aktrisi pasaules vēsturē". Rostāns viņu sauca par “pozas karalieni un žestu princesi”, bet Igo slavēja viņas “zelta balsi”. Ir filmējusies dažās mēmā kino filmās un ir viena no pirmajām ievērojamām aktrisēm, kas ierakstījusi savu balsi.
Alberts Montaņess
Karjerā A. Montaņess ir uzvarējis6 ATP vienspēļu turnīros, bet lielāko panākumu Grand Slam sacensībās viņš sasniedza 2010. gada ASV atklātajā čempionātā, un 2011. gada Francijas atklātajā čempionātā, kur sasniedza 4. kārtu.
Sāra Bernāra
Sāra Bernāra slavu ieguva 1870. gados, kad devās teātra izrāžu tūrē pa Eiropu. 1862. gadā pabeidza dramatisko klasi Parīzes konservatorijā. Sāra Bernāra bija arī talantīgāko mākslinieku mūza, kam bija lemts atstāt pēdas jauna mākslas novirziena — jūgendstila — tapšanā.
Alberts Montaņess
Profesionāļa karjeru noslēdza 2017. gadā pēc zaudējuma trešajā kārtā tautietim Felisjano Lopesam Barcelona Open turnīrā.
Korff
Korff var būt:
Honkonga
Honkonga jeb Sjangana, oficiālais nosaukums Ķīnas Tautas Republikas Honkongas īpašais administratīvais rajons (中華人民共和國香港特別行政區, Hong Kong Special Administrative Region), ir autonoms rajons Ķīnā, Honkongas salā, Kouluņas pussalā un vairāk nekā citās 260 salās. Ar kopējo platību 1104 km² un 7,3 miljoniem iedzīvotāju, tā ir ceturtā visblīvāk apdzīvotā teritorija. Izvietota rietumos no Pērļu upes (Džudzjanas) deltas un dienvidaustrumos no Ķīnas provinces Guandunas krastiem, Dienvidķīnas jūras ziemeļu daļā.
Honkonga ir viens no ievērojamākajiem pasaules finanšu centriem ar augstāko finanšu attīstības indeksa rezultātu un patstāvīgi ierindojas kā viens no konkurētspējīgākajiem un brīvākajiem ekonomikas tirgiem. Honkonga ir arī Pasaules Tirdzniecības organizācijas un Āzijas—Klusā okeāna valstu ekonomiskās kooperācijas dalībniece.
Vēsture
Pēc Pirmā Opija kara (1839—1842) Britu impērija ieguva kontroli pār Honkongas salu, pēc Pekinas konvencijas parakstīšanas 1860. gadā arī pār Kouluņas pussalu. 1898. gadā pēc bokseru dumpja apspiešanas Lielbritānija sagrāba Lantau salu un Kouluņas pussalas ziemeļdaļu, ko nosauca par "Jaunajām teritorijām". Honkonga kolonijas statusu saglabāja līdz 1997. gadam. Otrā pasaules kara laikā Japāna okupēja Honkongu, bet briti atguva kontroli pār to 1945. gadā.
1997. gadā Ķīna atjaunoja savu suverenitāti pār pussalu un arhipelāgu. Atbilstoši Ķīnas pozīcijai "viena valsts — divas sistēmas", Pekina piešķīrusi Honkongai plašu autonomiju: valdība kontrolē aizsardzību un ārlietas, savukārt Honkongas pašvaldības ziņā ir iekšējā likumdošana, kārtība, nodokļi un finanses, kā arī imigrācijas politika. Bez tam Honkonga saglabājusi pārstāvniecības starptautiskajās organizācijās un pasākumos.
Pasaulē dziļākie ezeri
Šajā rakstā ir uzskaitīti pasaulē dziļākie ezeri.
Pasaules dziļākie ezeri
Šajā uzskaitījumā ir iekļauti visi ezeri, kuru maksimālais dziļums pārsniedz 450 m metrus.
Zilās žagatas
Zilās žagatas (Urocissa) ir viena no vārnu dzimtas (Corvidae) ģintīm, kas apvieno 5 sugas. Tās dzīvo Āzijas dienvidos un dienvidaustrumos.
Zilās žagatas ir ļoti koši un krāsaini putni. Tām ir raksturīgs koši zils apspalvojums uz muguras, bet vēders, galva un spārni var būt dažādās kontrastainās, košās krāsās. Knābis, kājas un acu riņķi parasti ir koši sarkani. Izņēmums ir zeltknābja žagata, kurai knābis ir gaišā, zeltainā krāsā, bet acu riņķi ir melni. Jaunie putni, kamēr nav sasnieguši dzimumbriedumu, nav tik koši, zilās spalvas ir pelēcīgas.
Bikova
Bikova var būt:
Jaunā savienība (sociālliberāļi)
Jaunā savienība (sociālliberāļi) (lt) ir 1998. gadā dibināta sociāli liberāla politiskā partija Lietuvā. Tās vadītājs ir Seima priekšsēdētājs Artūrs Paulausks (Artūras Paulauskas).
Valdībā kopš 2000. gada, iesākumā koalīcijā ar Liberāļu savienību, bet kopš 2001. gada — sociāldemokrātiem.
Dzeltenkakla cauna
Dzeltenkakla cauna jeb harza (Martes flavigula) ir liela auguma sermuļu dzimtas (Mustelidae) plēsējs, kas pieder caunu ģintij (Martes).
Dzeltenkakla cauna ir sastopama subtropu un tropu mežos Dienvidāzijā un Dienvidaustrumāzijā līdz 3000 metriem virs jūras līmeņa, un tā ir vienīgā caunu suga, kas dzīvo tropiskajos mežos. Himalaju kalnos, Krievijas austrumos un Korejas pussalā tā dzīvo arī mērenā klimata mežos. Dzeltenkakla caunas izplatības karti var apskatīt šeit. Dzeltenkakla caunas tuvākais radinieks ir akmeņu cauna, kas dzīvo gan Eiropā, gan Āzijā, bet dzeltenkakla cauna ir lielāka par akmeņu caunu, tai ir garākas kājas, un tās aste nav kupla.
Neskatoties uz lielo izplatības teritoriju dzeltenkakla cauna ir rets dzīvnieks un tā ir ierakstīta apdraudēto sugu sarakstā. Galvenais iemesls, kādēļ izzūd dzeltenkakla caunas, ir mežu izciršana un to medīšana, lai iegūtu kažokādu.
Izskats
Kā jau caunas nosaukums norāda, dzeltenkakla caunai ir dzeltens kakls, tās kažoks ir ļoti košs; tumši oranžbrūns ar dzeltenu pakakli, krūtīm un vēderu, mugura nedaudz gaišāka kā krusti un kājas, reizēm dzeltenais matojums sedz arī plecus un muguru, un tumši ir tikai krusti, kājas, aste un galva. Gaišās dzeltenkakla caunas foto var apskatīt šeit. Pazode dzeltenkakla caunai ir gandrīz balta. Kažoka matojums ir īss, ne tik blīvs kā sabulim vai meža caunai. Dzeltenkakla caunas ir lielas, to ķermeņa garums ir 50—70 cm, astes garums 38—43 cm, svars 2,5—5,5 kg. Tēviņi ir izteikti lielāki par mātītēm. Ķermenis garš, slaids un spēcīgs. Galvas forma saplacināta, trīstūrveidīga ar zemu novietotām, noapaļotām ausīm. Ausu gali ir gandrīz vienā līnijā ar galvas virsmu. Pēdu spilventiņi ir bez matojuma. Dzeltenkakla caunai ir asi nagi, kas ļauj tai kāpelēt pa kokiem.
Uzvedība
Dzeltenkakla cauna ir nosacīta vientuļniece, mātes ar mazuļiem turas kopā līdz nākamajam mazuļu metienam, bieži pieaugušas caunas dzīvo kopā pa pāriem vai, ja tā dzīvo viena, tad uzturas sava pāra tuvumā. Tā ir ļoti veikla un izmanīga, kāpjot kokos, un lielāko daļu savas dzīves pavada tajos. Atšķirībā no daudzām citām caunām dzeltenkakla cauna pamatā medī dienā, lai gan nakts aizsegā tā labprāt medī cilvēku mājokļu tuvumā. Atšķirībā no citām caunām dzeltenkakla caunai nav savas teritorijas, izņēmums ir mātītes ar mazuļiem. Ziemā vienas dienas laikā tā noiet 10—20 km, vasarā vairāk.
Barība
Dzeltenkakla caunas ir visēdājas, tās medī grauzējus, burundukus, zaķus, putnus, kukaiņus, izēd no ligzdām olas, labprāt mielojas ar medu, augļiem, ogām un riekstiem. Ja ir izdevība, dzeltenkakla cauna nomedī stirnas un mežacūkas bērnus vai pat pieaugušās stirnas. Pastāv uzskats, ka dzeltenkakla cauna ir svarīgs dzīvnieks augļu un ogu sēklu izplatīšanā, tā kā sēklas nesagremojās, tad ar ekskrementiem tās tiek pārnestas uz jaunu vietu.
Medī dzeltenkakla cauna pamatā uz zemes, uzbrūkot upurim no slēpņa vai dzenot ilgstoši noskatīto medījumu. Bieži dzeltenkakla caunas medī pa pāriem vai ģimeņu grupās.
Vairošanās
Nav daudz zināms par dzeltenkakla caunu vairošanos. Iespējams, ka to riesta laiks ir augustā, bet mazuļi dzimst nākamā gada aprīlī vai maijā, jo tāpat kā citām caunām ir embrioniskā diapauze, embrija attīstība tiek atlikta. Dzeltenkakla caunām ir noturīgas partneru attiecības. Mātīte nemaina tēviņu visu mūžu, lai gan bērnus audzina viena pati. Parasti piedzimst 2—3 mazuļi. Mazuļi paliek kopā ar māti līdz nākamā gada pavasarim. Ziemā ģimene veido kopīgas medības lielākiem dzīvniekiem. Jaunās caunas kādu laiku uzturas un medī kopā ar māti arī pēc tam, kad piedzimst nākamais metiens.
Ņūtona likumi
Ņūtona kustības likumi ir trīs klasiskās mehānikas likumi (kā ceturto var pieskaitīt vispasaules gravitācijas likumu), kuri raksturo spēka ietekmi uz ķermeņiem. Spēks izraisa ķermeņu kustību vai deformāciju. Mehānikā plaši izmanto materiālus punktus un absolūti cietus ķermeņus — absrtaktos fizikas modeļus, kuriem arī piemēro Ņūtona likumus.
Trīs klasiskās mehānikas pamatlikumi, kurus Ņūtons formulējis 1687. gadā grāmatā "Dabas filozofijas matemātiskie principi", ko vairāk pazīst pēc tās saīsinātās versijas ar oriģinālo nosaukumu latīņu valodā Principia Mathematica.
Pirmais Ņūtona likums
Pirmais Ņūtona likums jeb inerces likums: ja uz ķermeni neiedarbojas citi ķermeņi vai arī ja to iedarbība savstarpēji kompensējas, ķermenis saglabā miera vai vienmērīgas taisnvirziena kustības stāvokli.
Pirmajam Ņūtona likumam kā piemēru var minēt bumbiņu, kas nekustīgi stāv uz biljarda galda. Bumbiņa paliks šādā stāvoklī, ja vien to nepagrūdīs ar kiju vai citu bumbiņu vai ja kāds neizkustinās galdu. Līdzīgi, ja bumbiņa ripo, tā turpinās savu ceļu, līdz to apturēs cita bumbiņa, borts, kabata vai berzes spēks ar galda virsmu.
Otrais Ņūtona likums
Otrais Ņūtona likums materiāla punkta kustības dinamikas pamatlikums ir sakarība starp spēku, masu un paātrinājumu: ķermeņa masas un paātrinājuma reizinājums ir vienāds ar spēku, kas darbojas uz ķermeni, turklāt paātrinājuma virziens sakrīt ar spēka virzienu.
Citiem vārdiem, spēks, iedarbojoties uz ķermeni, ietekmē tā kustību. Piemēram, ja ar vienādu spēku mēģina pagrūst biljarda bumbiņu un boulinga bumbu (kurai ir lielāka masa nekā biljarda bumbiņai), tad skaidrs, ka biljarda bumbiņa kustēsies daudz straujāk nekā boulinga bumba. Arī kustībā esošas boulinga bumbas kustības mainīšanai ir nepieciešams lielāks spēks nekā biljarda bumbiņai.
Piemērs ar skaitļiem: Cilvēks, kura masa ir 100 kg kustas ar paātrinājumu 10 m/s2 tad spēks, ar ko tas tika pagrūsts, ir 100 kg x 10 m/s2 = 1000 N.
Izmantojot impulsa jēdzienu, šo likumu var uzrakstīt kā
, kur \vec{F} ir ķermenim pieliktais spēks, ir impulsa pirmās kārtas atvasinājums pēc laika,
vai kā
, kur ir vidējais spēks,  ir impulsa izmaiņa, \Delta t ir laika intervāls.
Izmantojot spēka impulsa \vec{J} jēdzienu, šo likumu var uzrakstīt kā
.
Trešais Ņūtona likums
Trešais Ņūtona likums jeb darbības un pretdarbības likums ir šāds: spēki, ar kādiem divi ķermeņi iedarbojas viens uz otru, vienmēr ir vienādi pēc lieluma, bet vērsti pretējos virzienos.
To var aprēķināt pēc formulas ,
kur \vec{F_1} ir darbības spēks [N], bet \vec{F_2} ir pretdarbības spēks [N].
Ja viens ķermenis iedarbojas ar spēku uz otru ķermeni, tad tikpat liels spēks, ko sauc par pretdarbības spēku, darbosies arī pretējā virzienā. Šo likumu ilustrē sprinteris, kas atbalstās pret starta paliktņiem. Kad sprinteris atgrūžas no šiem paliktņiem, skriešanas virzienā jūtams tikpat stiprs pretgrūdiens, un tas palīdz sportistam uzsākt skrējienu.
Piemērs ar skaitļiem: Grāmata, kas uz galdu spiež ar 10 N lielu spēku, no galda saņem atpakaļ 10 N lielu spēku, kas vērsts pretējā virzienā.
Kualalumpura
Kualalumpura (ms) ir Malaizijas galvaspilsēta, lielākā pilsēta valstī un viena no trim tās federālajām zemēm. Kualalumpurā dzīvo aptuveni 1,5 miljoni cilvēku.
Kopš 1990. gadiem Kualalumpurā ir rīkoti nozīmīgi starptautiskie sporta, politikas un kultūras pasākumi, to vidū 1998. gada Nāciju Sadraudzības spēles un ikgadējas Formula 1 Grand Prix izcīņas. Pilsētā atrodas pašlaik viena no augstākajām celtnēm pasaulē — Petronas dvīņu torņi.
Rīgas radio stacija
Rīgas radio stacija atrodas Ropažu novada Stopiņu pagasta Ulbrokā, Radiostacijas ielā.
Stacijas kompleksā pašlaik ietilpst tornis 205 m augstumā, pārējie torņi uzspridzināti. Radio stacija atradās Ulbrokas muižas ēkā.
Vēsture
Pēc Otrā pasaules kara bija iznīcināti raidītāji, kas iepriekš nodrošināja radioraidījumu translācijas, tādēļ tika meklēta vieta, kur būvēt jaunu radiostaciju. Tā kā šajā laikā Rīgā nebija atbilstošas vietas radiostacijas ierīkošanai, tad tika nolemts to izbūvēt Ulbrokā pie Piķurgas ezera nacionalizētajā Ulbrokas muižā, kas tika pārveidota atbilstoši stacijas vajadzībām, saglabājot tikai ārējo izskatu.
Izmēģinājuma raidījumi notikuši 1946., bet tornis un stacija atklāti 1948. gadā.
Turpmākajos gados tika būvētas arī jaunas antenas, no kurām augstākā ir 205 m.
2010. gada 15. un 16. maijā divi 60 m augstie īsviļņu antenas torņi un 125 m augstā vidējo viļņu antena tika demontēti uzspridzinot.
Pārraide
No palikušā 205 m garā masta raida šādas FM stacijas :
Paranoid (Kanje Vesta dziesma)
Paranoid ir amerikāņu repera Kanjes Vesta ceturtais singls no viņa ceturtā studijas albuma 808s & Heartbreak. To producēja Vests ar Džefu Baskeru un Plain Pat, bet dziesmas vārdus sarakstīja Vests kopā ar reperi Consequence un Kid Cudi. Dziesmas sākotnējā versija iekļauta Vesta albumā, un dziesmā piedalās britu ritmblūza/alternatīvā roka hibrīd grupa Mr Hudson, kas nesen parakstīja līgumu ar Vesta leiblu GOOD Music. 2008. gada novembrī Vests ar ritmblūza dziedātāju Riannu ierakstīja dziesmas remiksu.
Kipra
Kipra, oficiāli Kipras Republika, ir salu valsts austrumu Vidusjūrā. Tā ir trešā lielākā sala Vidusjūrā pēc Sicīlijas un Sardīnijas. Kipra atrodas uz austrumiem no Grieķijas, uz dienvidiem no Turcijas un Sīrijas, uz rietumiem no Libānas, uz ziemeļrietumiem no Gazas joslas un Izraēlas, uz ziemeļiem no Ēģiptes.
Kipra ir trešā visvairāk apdzīvotā valsts Vidusjūrā un tā ir viena no populārākajām tūristu galamērķiem. 2004. gada 1. maijā Kipra kļuva par Eiropas Savienības dalībvalsti un 2008. gada 1. janvārī Kipras Republika pievienojās eirozonai.
Etimoloģija
Kipras vārds pirmoreiz zināms no 15. gadsimta p.m.ē., kad kā kupirijoti ("ku-pi-ri-jo") Mikēnu kultūras laika uzrakstā pieminēti salas iedzīvotāji. Klasiskajā grieķu valodā sala saucās Kiprosa (Κύπρος; Kýpros). Nosaukuma etimoloģija nav zināma. Pazīstamākās versijas ir:
Pateicoties salas plašajai vara tirdzniecībai, varu senajā Romā iesauca par "metālu no Kipras" jeb aes Cyprium, vēlāk saīsinot to līdz cuprum, kas sagalbājies kā metāla vārds latīniski.
Britu impērijas sastāvā
Kipra bija piederējusi Lielbritānijai kopš 1878. gada, bet pirms tam bijusi Osmaņu impērijas daļa. Kipras grieķi sen bija vēlējušies savienošanos ar Grieķiju, bet šī prasība nebija nopietni izvirzīta līdz 1954. gadam. Šajā gadā Lielbritānija izdeva Kiprai jaunu konstitūciju, kas piešķīra kipriešiem stipri ierobežotu varu, jo bija paredzēts, ka šī sala paliks Lielbritānijas karabāze Vidusjūras austrumdaļā. Tad Kipras grieķi, ietekmējušies no tuvējo arābu valstu nacionālisma, sāka neatlaidīgi prasīt savienošanos ar Grieķiju. Grieķijas valdība galu galā atbalstīja šo prasību. Turpretī Turcijas valdība atbalstīja Kipras turkus, kuri atsacījās dzīvot grieķiskā vairākuma pakļautībā. Turcija turklāt iebilda pret to, ka sala, kas atrodas tik tuvu Turcijas dienvidu ostām, nonāktu Grieķijas varā. 1955. gadā Kipras grieķi sāka rīkot demonstrācijas, lai atbalstītu savu prasību. Demonstrācijas ātri pārgāja nemieros, bumbu spridzināšanā un šaušanā, ko galvenokārt organizēja kāda partizānu grupa «Eoka», kuras līderis bija ģenerālis Grivass. Britu administrācija ķērās pie apspiešanas un uz salas izvietoja 35 000 karavīru. 1956. gadā Kipras grieķu vadonis arhibīskaps Makarijs tika uz vienu gadu izsūtīts uz Seišelu salām. Tomēr vardarbība nemitējās un arvien vairāk pasliktināja attiecības starp Turciju un Grieķiju, kas abas bija NATO locekles. 1959. gadā pieņēma lēmumu piešķirt Kiprai neatkarību. Notika konferences Cīrihē un Londonā, un tapa samierinoša konstitūcija. Parlamentā septiņdesmit procenti vietu bija paredzēti grieķiski runājošiem un 30 procenti — turkiem. Katrai kopienai bija veto tiesības likumdošanā. Tādā pašā proporcijā bija veidojams ministru kabinets, civilie dienesti un policija. Jaunās Kipras republikas prezidentam bija jābūt grieķiski runājošam un viceprezidentam — turciski runājošam. Lielbritānijas pakļautībā palika divi nelieli apgabali. Teritorijas dalīšanu un savienošanos ar Grieķiju aizliedza, un Lielbritānija, Turcija un Grieķija garantēja Kipras neatkarību.
Neatkarība un nemieri
1960. gadā Kipra kļuva par neatkarīgu republiku Britu Sadraudzībā, pirmais prezidents bija arhibīskaps Makarijs, viceprezidents — Fazils Kučuks, turku kopienas vadonis. Tomēr šāda konstitūcija grieķiem likās neīstenojama un turkiem, kuru interešu aizstāvībai tā bija sastādīta, šķita nepiemērota. Pēc trim gadiem šis noregulējums izjuka abu kopienu savstarpējas neuzticēšanās dēļ. Makarijs vēlējās pārskatīt konstitūciju un izņemt dažas turkiem piešķirtās garantijas, kuras, viņaprāt, traucēja pārvaldīšanu. 1963. gada decembrī izcēlās cīniņi grieķu un turku kopienu starpā, un 1964. gada sākumā Apvienotās Nācijas iesūtīja karaspēku, lai nodibinātu kārtību. Nākamajos četros gados notika īslaicīgas sadursmes, kas dažreiz izvērtās atklātās kaujās. Kipras turki bija visumā koncentrējušies atsevišķās, savstarpēji nesaistītās teritorijās (anklāvos), kuru saimniecisko dzīvi stipri ierobežoja vietējo grieķu organizēta blokāde. Grieķijas un Turcijas valdības tika arvien vairāk iesaistītas un vilinātas iejaukties strīdā. Tā kā Kiprai bija svarīgs stratēģisks stāvoklis Vidusjūras austrumdaļā un gan Grieķija, gan Turcija bija NATO locekles, tad draudēja izveidoties ķēdes reakcija, kurā būtu iesaistītas vēl citas valstis un kas novājinātu NATO dienvidu spārnu. Apvienoto Nāciju karaspēkam bija ļoti ierobežotas pilnvaras. Tas drīkstēja lietot spēku vienīgi pašaizsardzībai, un, lai gan tam bija nepārvērtējama loma, ierobežojot karadarbību un neļaujot sīkām sadursmēm izaugt par lielākām, ANO nebija dotas tiesības atrisināt šo strīdu. Krīze iestājās 1967. gada novembrī, kad izraisījās niknas kaujas abu kopienu starpā. Turcijas valdība piedraudēja, ka iebruks Kiprā, un Turcijas dienvidos tika izveidots liels, iebrukumam paredzēts karaspēks. Saspīlējums mazinājās decembrī, kad 12 000 grieķu karavīru atstāja Kipru. Šāda rīcība nozīmēja, ka Grieķijas valdība un tās atbalstītāji Kiprā bija atteikušies no savienošanās politikas. 1968. gada laikā saspīlējums mazinājās un tika sperti pirmie soļi, lai stāvokli normalizētu. Kipras grieķu valdība atcēla pret turku minoritāti vērstos saimnieciskos ierobežojumus un noņēma aizsprostojumus no ceļiem. Sākās sarunas grieķu un turku kopienu vārdā. Šīs kopienu sarunas turpinājās nākamos sešus gadus ar mērķi atrast «modus vivendi» (dzīves veidu) abām Kipras tautām. Sarunas veicās lēni. Pa to laiku Makarijs palika prezidenta amatā, ko labprāt pieņēma lielais vairākums Kipras grieķu. Dzīve uz salas atkal bija salīdzinoši mierīga. Kopš neatkarības iegūšanas 1960. gadā, neraugoties uz vairāku gadu nesaskaņām un cīniņiem, salas saimniecība uzlabojās, saņemdama ievērojamu palīdzību no ANO attīstības programmas.
Atentāts un Turcijas iebrukums
1974. gadā miers un progress tika satricināti. lepriekšējos četros gados savu darbību bija atjaunojuši kareivīgi savienošanās atbalstītāji Kiprā un Grieķijā. 1970. gadā viņi mēģināja nogalināt Makariju, kurš, viņuprāt, bija viņus nodevis. Pasliktinājās attiecības ar Nikosiju un Atēnām. 1974. gada jūlijā notikumi bija nobrieduši tiktāl, ka kipriešu nacionālā gvarde jaunu grieķu virsnieku vadībā uzbruka prezidenta pilij un iecēla par prezidentu kādu bijušo organizācijas «Eoka» kareivi. Tomēr Makarijs paglābās un aizlidoja uz Lielbritāniju. Dažas dienas vēlāk Klerids stājās prezidenta amatā. Pa to laiku Turcijas valdība bija aizsūtījusi karaspēku iebrukumam Kipras ziemeļu piekrastē. Turki pieprasīja Kipras problēmas federālu risinājumu. Saņēmuši atteikumu, viņi okupēja apmēram divas piektdaļas no salas platības (ziemeļos un austrumos). No okupētajiem apgabaliem tika pārvietoti ap 200 000 Kipras grieķu. 1975. gadā, lai gan bija atgriezies Makarijs, attiecības saasinājās un iedzīvotāju pārvietošanās tika pakārtota tā, ka turki bija ziemeļos un grieķi dienvidos. Ziemeļu daļa tika pasludināta par Kipras turku valsti, un uz turieni sāka pārvākties arī turki no kontinenta. Salas pārējai daļai bija jārisina milzīgas pārvietošanās un piemērošanās problēmas. 1977. gada augustā, kad Makarijs mira, Kipras problēma vēl nebija noregulēta un joprojām bija bezizejas stāvoklis.
Pēc dalīšanas
1974. gada notikumiem vēl joprojām ir liela ietekme gan salas politikā, gan Grieķijas un Turcijas attiecībās. Ir bijuši mēģinājumi veicināt brīvu pārvietošanos starp abām pusēm. 2003. gada aprīlī Ziemeļkipra mīkstināja robežkontroli, ļaujot kipriešiem šķērsot to pirmo reizi 30 gadu laikā. 2008. gada siena starp ziemeļu un dienvidu daļu ANO buferzonā tika nojaukta. Apvienošanās sarunas tika uzsāktas 2015. gadā, bet tās sabruka 2017. gadā,
Ģeogrāfija
Kipra ir trešā lielākā sala Vidusjūrā gan pēc platības, gan iedzīvotāju skaita. Lielākas par Kipru ir Itālijai piederošās salas Sicīlija un Sardīnija. Tā ir arī 81. lielākā salu valsts pēc platības pasaulē un 49. pēc iedzīvotāju skaita. Valsts izmēri ir 240 kilometri garumā un līdz 100 kilometriem platumā.
Kipra atrodas 75 kilometrus no Turcijas, 105 kilometrus no Sīrijas, 108 kilometrus no Libānas, 200 kilometrus no Izraēlas, 380 kilometrus no Ēģiptes, 280 kilometrus no Grieķijai piederošās Dodekanesas salas, 400 kilometrus no Rodas salas un 800 kilometru attālumā no Grieķijas.
Klimats
Kiprā ir izteikts vidusjūras klimats ar sausu, karstu vasaru un mēreni mitru, siltu ziemu. Lietus mēdz būt periodā no novembra līdz martam, tomēr vidēji 330 dienas gadā ir saulainas. Sniegs ir iespējams tikai Trodosa kalnos, centrālajā Kipras daļā.
Vasaras Kiprā ir karstas, it īpaši jūlijā un augustā, kad gaisa temperatūra sasniedz 33 °C dienas laikā un 23 °C naktī, bet jūnijā un septembrī vidējā gaisa temperatūra sasniedz ap 30 °C dienā un ap 20 °C naktī.
Gada vidējā temperatūra jūrā ir no 22 °C līdz 23 °C augsta. No 17 °C februārī līdz 27 °C līdz 28 °C augustā.
Valsts pārvalde
Salas parlaments konstitūciju pieņēma 1960. gada 16. augustā. Politiskā sistēma veidota pēc tādu Rietumu demokrātiju parauga, kurās tiek cienītas pilsoņu individuālās tiesības un privātuzņēmējiem tiek radīti attīstībai nepieciešamie apstākļi. Kipras Republikas valdība ir vienīgā starptautiski atzītā institūcija salā. Pašpasludinātajai Kipras Turku republikai, ko ir atzinusi vienīgi Turcija, ir sava konstitūcija, demokrātiski vēlētas institūcijas un valdība. Oficiālā Kipras valsts pārvalde ir prezidentāla demokrātija. Prezidents ir gan valsts, gan valdības galva un ieceļ Ministru padomi, kas izpildvaru dala ar prezidentu. Valstī nav viceprezidenta un premjerministra, jo saskaņā ar pēcneatkarības Konstitūciju šie amati paredzēti turku tautības kipriešiem. Kamēr tiek meklēts risinājums salas šķietami bezcerīgajai situācijai, spēkā ir 1960. gada Konstitūcija. Vienpalātas Pārstāvju palāta ierosina un pieņem tiesību aktus, lai gan prezidents var uzlikt veto likumprojektiem, kas attiecas uz ārlietām, drošību un aizsardzību. Konstitūcija atzīst likumdevēja neatkarību, un prezidentam nav pilnvaru to atlaist. Zvērināto tiesas izskata krimināllietas, bet apgabaltiesas — gan krimināllietas, gan civillietas. Augstākā tiesa ir apelācijas tiesa gan krimināllietās, gan civillietās un izšķir visus strīdus par atbilstību Konstitūcijai.
Kipra iestājās Eiropas Savienībā 2004. gada 1. maijā. Lai gan Kipra pievienojās ES kā de facto sadalīta sala, visa Kipra skaitās ES teritorija. Kipras turki, kuriem ir ES ceļošanas dokumenti (vai kuri atbilst noteikumiem, lai tādus saņemtu), ir ES pilsoņi. ES tiesības netiek īstenotas apgabalos, kas neatrodas Kipras Republikas valdības faktiskajā kontrolē. Kiprā ir divas valsts valodas: grieķu un turku, taču tikai grieķu valoda ir ES oficiālā valoda.
Tautsaimniecība
Kipras ekonomikas svarīgākās nozares 2020. gadā bija vairumtirdzniecība un mazumtirdzniecība, transports, izmitināšanas un ēdināšanas pakalpojumi (21,4 %), valsts pārvalde, aizsardzība, izglītība, veselība un sociālā aprūpe (20,8 %) un profesionālā, zinātniskā un tehniskā darbība, administratīvo un apkalpojošo dienestu darbība (11,3 %). 34 % no Kipras eksporta nokļūst ES iekšējā tirdzniecībā (9 % Grieķijā un 5 % Nīderlandē), bet ārpus ES galvenie eksporta partneri ir Libērija (8 %) un Apvienotā Karaliste (9 %). 59 % importa ir no ES dalībvalstīm (22 % no Grieķijas, 8 % no Itālijas), bet ārpus ES galvenie importa partneri ir Apvienotā Karaliste (8 %) un Ķīna (6 %).
Programmēšanas paradigma
Programmēšanas paradigma ir programmēšanas stils jeb ideju un rekomendāciju kopums, kas nosaka programmu rakstīšanas veidu. Piemēram, objektorientētajā programmēšanā programmētājam jādomā par programmu, kas sastāv no savstarpēji saistītiem objektiem, kamēr funkcionālajā programmēšanā programma sastāv no secīgi izsaucamām funkcijām.
Korfa ledus sala
Korfa ledus sala (en) ir ap 160 km garš un līdz 35 km plats ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā izstiepts ledus pacēlums Ronnes šelfa ledājā Antarktīdā. Veidojumu 1957./1958. gada vasarā atklāja un aptuveni nokartēja ASV Starptautiskā ģeofizikas gada ekspedīcija no Elsvērtas stacijas un nosauca par Korfa salu par godu Ņujorkas universitātes fizikas profesoram, vienam no ekspedīcijas tehniskajiem speciālistiem, Seržam Korfam (Serge Alexander Korff). 1975. gada janvārī to pētīja ar radioehozondēšanas metodi britu speciālisti pārlidojumā no Saiplas stacijas un atklāja, ka domātā sala īstenība ir ledus pacēlums.
Bikava
Bikava ir skrajciems Rēzeknes novada Gaigalavas pagastā, Krēsles upes krastā. Ciems ir pilnībā saplūdis ar blakus esošo pagasta centru Gaigalavu. Ciemā atrodas Bikovas Vissvētās Jēzus Sirds Romas katoļu baznīca, kas tāpat kā Bikavas muiža (tās apbūve, parks, pārvaldnieka māja) ir vietējās nozīmes arhitektūras piemineklis. Bikovas muižā kopš 1937. gada atrodas Gaigalavas pamatskola.
Melnā žagata
Melnā žagata (Platysmurus leucopterus) ir vārnu dzimtas (Corvidae) putns, kas ir vienīgā suga melno žagatu ģintī (Platysmurus). Izdala divas pasugas. Lai arī to sauc par žagatu, tā ir viena no koku žagatām, un tās tuvākās radinieces ir pārējās koku žagatas. Melnā žagata ir maz pētīta, iespējams, tā ir visprimitīvākais putns visā vārnu dzimtā.
Vietējo valodā melnā žagata tiek saukta par burungkambing, kas latviski nozīmē kazas putns. Reizēm melno žagatu sauc par baltspārnu žagatu, bet tad to var sajaukt ar baltspārnu žagatu (Urocissa whiteheadi), kas pieder zilo žagatu ģintij, kā arī to reizēm sauc par baltspārnu sīli vai melno sīli.
Izplatība
Melnā žagata sastopama Brunejas, Malaizijas, Birmas, Sumatras, Borneo un Taizemes tropu un subtropu mūžzaļajos mežos, mangrovu audzēs, purvainos mežos, līdz 800 m virs jūras līmeņa. Līdz ar mežu izciršanu melno žagatu populācija samazinās.
Izskats un īpašības
Melnā žagata ir vidēji liels, smagnējs dziedātājputns, kas atgādina sīli. Ķermeņa garums 39—41 cm, svars 178—182 g.
Abi dzimumi izskatās vienādi. Iespējams, tēviņi vidēji ir lielāki nekā mātītes, bet šim apgalvojumam trūkst faktu. Jaunajiem putniem cekuls īsāks, mazāk izteiksmīgs, kā arī apspalvojums ir tumši brūns, nevis melns.
Uzvedība
Kā visas koku žagatas melnā žagata ļoti reti nolaižas zemē un galvenokārt uzturas augstu koku zaros. Tā ir ļoti sabiedriska un aktīva, uzturas nelielās grupās līdz 8 īpatņiem. Barību meklē koku lapotnē. Visēdāja, bet galvenokārt barojas ar kukaiņiem (piemēram, tauriņiem un vabolēm). Barojas arī ar augļiem (īpaši iecienītas ir vīģes).
Ligzdošana
Ligzdo pa atsevišķiem pāriem. Sezonā var būt divi perējumi. Ligzda atrodas uz koku zariem, ieslēpta biezā lapotnē, apmēram 1—2,5 m augstumā no zemes. Tā ir masīva, liela un sekla (diametrā apmēram 30 cm), sakrauta no lielākiem un mazākiem žagariem. Platformas centrā izveidota kausveida iedobe jeb olu kambaris (diametrā 11—12 cm), kas biezi izklāta ar trupējošām koku skaidām, mizām un zaļu augu šķiedrām. Reizēm ligzdā tiek ievīti ziedoši augi.
Par ligzdošanas ieradumiem zināmi tikai daži fakti. Dējumā ir 2—3 gaišas olas ar gaiši brūniem raibumiņiem. Pamatkrāsa var būt gan balta, gan pelēka.
Sistemātika
Melnajai žagatai ir 2 pasugas:
Hroma maisījums
Hroma maisījums ir kālija dihromāta un koncentrētas sērskābes maisījums. Tas nav vienkāršs dihromāta šķīdums sērskābē, jo šķīstot notiek arī ķīmiska reakcija, kurā veidojas hroma(VI) oksīds jeb hroma trioksīds CrO3. Hroma maisījums ir tumši brūns, biezākā slānī gandrīz melns šķidrums. To dēvē arī par hromsērskābi, kas nav īsti korekti, jo hromsērskābe ir sērskābes un hroma trioksīda maisījums.
Hroma maisījums ir viens no visspēcīgākajiem oksidētājiem. Tā kā tas neiedarbojas uz stiklu, to lieto laboratorijas trauku mazgāšanai.
Lai pagatavotu hroma maisījumu, koncentrētai sērskābei pievieno apmēram 5% (pēc masas) smalki saberzta kālija dihromāta pulvera un karsē porcelāna traukā ūdens vannā līdz pulvera izšķīšanai. Hroma maisījumu var gatavot arī no nātrija dihromāta, to izšķīdinot ūdenī un šķīdumam pievienojot koncentrētu sērskābi (nedrīkst liet ūdens šķīdumu sērskābē!).
Lai izmazgātu laboratorijas trauku, tā iekšpusi vispirms izskalo ar ūdeni, tad ielej nedaudz hroma maisījuma (labāk uzsildīta) un uzmanīgi samitrina visu trauka iekšpusi. Izlej hroma maisījumu atpakaļ tā glabāšanas traukā, cenšoties pārklāt ar hroma maisījumu arī trauka malas. Ļauj traukam pastāvēt dažas minūtes, tad izmazgā trauku vispirms ar siltu ūdensvada ūdeni, pēc tam ar destilētu ūdeni. Tīram traukam ūdens iekšpusi pārklāj vienmērīgi, nesavelkoties atsevišķos pilienos. Stipri netīrus traukus tur kontaktā ar hroma maisījumu ilgāk vai mazgā ar to vairākas reizes. Ar naftas produktiem piesārņotus traukus nevar izmazgāt ar hroma maisījumu; tie jāmazgā ar ūdens tvaiku vai organiskiem šķīdinātājiem. Nedrīkst mazgāt ar hroma maisījumu traukus, kas piesārņoti ar bārija sāļiem, jo tad traukos rodas nešķīstošas bārija sulfāta nogulsnes. Tādi trauki jāmazgā ar hroma maisījumu, kas gatavots no dihromāta un slāpekļskābes (šāds maisījums ir vēl efektīvāks, bet arī bīstamāks). Nedrīkst pieļaut spirtu nokļūšanu hroma maisījumā, jo tie ātri padara to nederīgu.
Izmantošanas gaitā hroma maisījums ar laiku kļūst tumši zaļš, jo sešvērtīgais hroms pāriet trīsvērtīgajā. Izlietotu hroma maisījumu nedrīkst izliet izlietnē, jo tas ir ļoti indīgs; to jānodod bīstamajos atkritumos.
Ja hroma maisījums nokļuvis uz ādas, to tūlīt jāmazgā ar lielu daudzumu ūdens, pēc tam ar sodas vai amonjaka šķīdumu.
Love Lockdown
Love Lockdown ir amerikāņu repera Kanjes Vesta pirmais singls no viņa ceturtā studijas albuma 808s & Heartbreak. Vests pirmo reizi izpildīja dziesmu 2008. gada MTV Video mūzikas apbalvošanā un 2008. gada 18. septembrī izdeva to kā albuma galveno singlu. Tā ļoti atšķīrās no viņa iepriekšējām dziesmām, tomēr kritiķi to vērtēja ļoti labi, un daudzi to uzskata par albuma labāko dziesmu. Žurnāla Time kritiķis Džošs Tirangīls nosauca Love Lockdown par 2008. gada labāko dziesmu. Singls arī bija komerciāli veiksmīgs. Tas debitēja ASV Billboard Hot 100 trešajā vietā un interneta veikalā iTunes tika pārdots vairāk kā 2,5 miljonos kopiju.
Vondsvērta
Vondsvērta ir viens no 33 Londonas administratīvajiem rajoniem, Dienvidrietumlondonā. 78% no iedzīvotājiem ir baltie. Vondsvērtā atrodas divi teātri un četri lieli parki. Vondsvērta tikai izveidota 1965. gadā.
27. marts
Vārda dienas
Gustavs, Gusts, Tālrīts
Oskars Dankers
Pēc Latvijas Centrālās padomes memoranda nokļūšanas atklātībā viņu 1944. gada 26. maijā izsauca uz Berlīni, kur Lielvācijas reihsministrs Alfrēds Rozenbergs uzdeva Dankeram saviem tautiešiem pateikt, ka, "ja Latvija cenšas mainīt vācu pārvaldes apstākļus, tas kaitētu pašai tautai".
Dzīvesgājums
Dzimis Tukuma apriņķa Irlavas pagasta "Tiļļu Tilbergos" rentnieku Kārļa un Dorotejas Dankeru ģimenē. Pirmo izglītību ieguva Jelgavas Aleksandra skolā un Jelgavas reālskolā, kuru absolvēja 1902. gadā. Pēc tam kā savvaļnieks iestājās Jelgavā dislocētajā Krievijas impērijas armijas 180. kājnieku pulkā. No turienes viņu aizkomandēja uz Viļņas junkuru skolu, kuru viņš absolvēja 1906. gadā kā podporučiks. Pēc tam dienēja 197. kājnieku pulkā, kurš bija dislocēts Sveaborgas cietoksnī (tagad Helsinku daļa). 1913. gadā ieguva štābskapteiņa pakāpi.
Pirmajā pasaules kara laikā sākotnēji komandēja rotu, bet vēlāk jau bataljonu. 1916. gada 4. februārī paaugstināts par apakšpulkvedi. Vairākkārt ievainots un kontuzēts, saņēmis vairākus apbalvojumus. 1916. gada jūnijā (pēc citiem datiem - 2. aprīlī) Krievijas armijas Galīcijas uzbrukuma kauju laikā krita Austroungārijas armijas gūstā. Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas viņu 1918. gadā atbrīvoja un līdz 1919. gada maijam Dankers dzīvoja Somijā.
Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 31. maijā viņš Tallinā iestājās Latvijas armijā, sākotnēji bija sevišķo uzdevumu virsnieks Zemitāna štābā un piedalījās jauno vienību formēšanā un apmācīšanā. Jūnijā iecelts par komandieri 3. Jelgavas kājnieku pulka, kas nedaudz vēlāk tika pārsaukts par 7. Siguldas kājnieku pulku. Kopā ar komandējamo vienību Dankeru aizveda pa jūru uz Liepāju, kur viņu augustā iecēla par Lejaskurzemes apgabala Liepājas garnizona komandieri. Aizstāvēja Liepāju pret bermontiešiem 1919. gada novembra izšķirošajās kaujās, tajā pat mēnesī tika paaugstināts par pulkvedi. 1919. gadā tika saformēta Zemgales divīzija, un par tās komandieri 27. decembrī iecēla Oskaru Dankeru. Ar to viņš piedalījās cīņās Latgales frontē. Beidzoties Brīvības cīņām palika divīzijas komandiera amatā. 1925. gada 22. jūnijā viņu paaugstināja par ģenerāli. 1929. gadā beidzis Kara akadēmisko kursu 8 mēnešu kursus. 1933. gadā iecelts par Kurzemes kājnieku divīzijas komandieri. 1940. gada janvārī atvaļināts no šīs divīzijas komandēšanas, bet jūnijā kopā ar ģimeni līdz ar vācbaltiešiem izbrauca uz Vācijas okupēto Polijas daļu. Pēc Latvijas vācu okupācijas 1941. gada jūlijā atgriezās Latvijā, kur iecelts par augstāko iekšlietu un personālo jautājumu ģenerāldirektoru, bet no 1942. gada bija Latvijas ģenerālapgabala iekšlietu ģenerāldirektors.
Otrā pasaules kara beigās 1944. gada 24. septembrī kopā ar ģimeni izbrauca uz Vāciju, kur viņu 1945. gadā internēja ASV okupācijas zonā. Nirnbergas prāvas ietvaros pret viņu ilgāku laiku tika veikta izmeklēšana, bet pierādījumi kara noziegumiem viņa darbībā netika atklāti. Pēc tam dzīvoja Vācijas bēgļu nometnēs, uzņemts par goda filistru latviešu studentu korporācijā Sidrabenia. 1950. gadu sākumā zaudēja redzi, 1957. gadā kopā ar ģimeni pārcēlās uz dzīvi ASV.
Miris 1965. gadā Grandrepidsā Mičiganas štatā.
Darbi
Trimdā publicētas divas Dankera atmiņu grāmatas:
Žukovska
Žukovska ir pilsēta Krievijā, Maskavas apgabalā. Tajā dzīvo 107 922 iedzīvotāji. Pilsēta atrodas 23 km uz dienvidaustrumiem no Maskavas. Žukovskai cauri iet dzelzceļa līnija, ir Otdihas un Iļjinskas dzelzceļa stacija.
Čikšulubas krāteris
Čiksulubas krāteris (es), saukts arī par Čikšulubas krāteri, ir aizvēsturisks triecienkrāteris, kas atrodas zem Jukatanas pussalas mūsdienu Meksikas teritorijā. Tiek lēsts, ka triecienkrāteris ir izveidojies pirms aptuveni 65,5 miljoniem gadu, kad meteorīts, kura diametrs bija vismaz 10 kilometri, sadūrās ar Zemi, tādējādi izraisot krīta-terciāra masveida izmiršanu, kā rezultātā gāja bojā visi dinozauri un vairums citu dzīvnieku un augu sugas.
Sadursmes enerģija tiek lēsta ap 5 džouliem, kas ir ekvivalents lielums 100 000 gigatonnām trotila.
Čiksulubas krātera diametrs ir 180 kilometri, tas ir pašlaik otrs lielākais zināmais triecienkrāteris uz Zemes virsmas.
23. marts
23. marts ir gada 82. diena pēc Gregora kalendāra (83. diena garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 283 dienas.
Vārda dienas
Mirdza, Žanete, Žanna.
Antons Astrahancevs
Antons Astrahancevs (dzimis ) ir Latvijas futbola vārtsargs. Pašlaik spēlē FK Rīgas Futbola skola sastāvā.
2009. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanas Latvijā
7. Eiropas Parlamenta vēlēšanas Latvijā notika. Vēlēšanām reģistrēti 17 saraksti. Eiropas Parlamenta vēlēšanas notika reizē ar pašvaldību vēlēšanām.
Moralitē
Moralitē ir XV un XVI gs. izplatīta alegoriska teātra forma, kurā tēli ir personificētas morālas īpašības (Pieticība, Lepnums) vai abstrakti jēdzieni (Jaunība, Zināšanas). Izrādē ļaunuma spēki (Miesa, Septiņi nāves grēki u.tml.) cīnās ar Žēlastību, Patiesību, Pieticību, arī Dievu un eņģeļiem par cilvēka dvēseli.
Moralitē izveide iezīmēja pāreju no liturģiskās drāmas uz profesionālo laicīgo teātri. Izrādes tika uzvestas tautas valodā; tās pēc satura bija didaktiskas, taču nereti tajās parādījās arī farsa elementi. Par moralitē avotiem uzskata mistērijas, miraklus, sprediķus, lūgšanas, bruņinieku romānus, alegorisko literatūru. No moralitē attīstījās interlūdijas.
Viena no vecākajām moralitē lugām, kas saglabājušās līdz mūsdienām, ir "Neatlaidības pils" (The Castell of Perseverance, apm. 1425. g.). Par ļoti nozīmīgu moralitē uzskata "Ikviens" (Everyman, apm. 1500. g.), kurā pie Ikviena ierodas Nāve; viņam līdzi ļauj ņemt kādu, kas viņu aizstāvētu, un Ikviens atklāj, ka Draudzība, Manta, Skaistums un Spēks viņu pamet un tikai Labie darbi iet līdzi — bez Labajiem darbiem Ikviens tiktu nolemts ellei.
Videospēle
Videospēle ir elektroniska spēle, kas sevī ietver lietotāja saskarni ar videoierīci, kur tā ģenerē redzamu atbildes reakciju. Vārds video no videospēle parasti tiek attiecināts uz rastra grafikas displejierīci. Tomēr vārda videospēle plašā lietojuma dēļ tas tagad tiek attiecināts uz dažādu veidu displejierīcēm. Videospēles tiek spēlētas uz dažādām platformām, kā piemēram, spēļu konsoles. Šīs platformas var variēt no liela datora līdz rokā turamai ierīcei. Specializētās videospēles, kā arkādes spēles, lai gan agrāk bija izplatītas, tagad ir zaudējušas savu popularitāti.
Videospēles pēc platformas
Platforma nosaka videospēļu spēlēšanas veidu. Pēc tās tiek noteikts izmantotās sistēmas programmatūras veids un tās lietošanas veids. Dažreiz tiek izmantots arī termins "sistēma". Videospēlēm paredzētās platformas ne vienmēr ir skaidras. Ir spēles, kuras var pārnest no vienas platformas uz otru un turpināt spēlēt to. Vienas no visbiežāk izmantotajām platformām ir personālie datori un spēļu konsoles.
Personālie datori
Vispārīgi datorspēle ir jebkura spēle, kurā spēlētājs izmanto personālo datoru. Daļai spēļu ir nepieciešams interneta savienojums. Daudzas datorspēles var spēlēt tiešsaistes režīmā. Personālie datori nav paredzēti tikai un vienīgi spēļu spēlēšanai, tāpēc var būt atšķirības, ja tās pārnes no vienas programmatūras uz citu. Tas, vai spēle ir spēlējama, ir atkarīgs no datora videokartes un citiem parametriem.
Spēļu konsoles
Videospēļu spēlēšanai plaši izmanto dažādas spēļu konsoles. 2018. gadā tirgū atradās astotās paaudzes spēļu konsoles. No astotās paaudzes spēļu konsolēm izplatītākās ir Wii U, PlayStation 4, Xbox One un Nintendo Switch. Pastāv arī citu ražotāju astotās paaudzes spēļu konsoles.
Rokas datori
Agrāk plaši tika izmantoti rokas datori, bet mūsdienās to popularitāte ir stipri kritusies. Tas galvenokārt ir skaidrojams ar videospēļu spēlēšanas iespējām mobilajos telefonos.
Mobilie telefoni
Tādu mobilo operētājsistēmu kā iOS vai Android ieviešana ir pavērušās lielākas iespējas videospēļu spēlēšanai mobilajos telefonos.
Citas platformas
Videospēlēm ir izveidotas arī citas platformas, piemēram, videospēļu automāti. Tajos parasti var spēlēt tikai vienu spēli un tie ir novietoti publiskās vietās. Parasti šie automāti tiek pielāgoti konkrētajai spēlei, piemēram, ja ir braukšanas spēle, tad šim automātam ir pievienota stūre un pedāļi.