cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zaporižjas atomelektrostacija
2014. gada nemieri
Zaporižjas spēkstacija atrodas aptuveni 200 km attālumā no karadarbības Donbasā kaujas zonas, kur 2014. gadā kaujas kļuva ļoti smagas. 2014. gada 31. augustā Greenpeace biedrs Tobiass Minhmeijers pauda bažas, ka kaujas rezultātā rūpnīcai varētu trāpīt smagā artilērija.
2014. gada incidents
Premjerministrs Arsēnijs Jaceņuks 2014. gada 3. decembrī paziņoja par pirms vairākām dienām notikušu incidentu Zaporižjas atomelektrostacijā. Kā negadījuma iemesls tika norādīts īssavienojums strāvas kontaktligzdas sistēmā, un tas nebija saistīts ar objekta ražošanu. Viens no sešiem stacijas reaktoriem 2014. gada decembrī tika slēgts divas reizes. Tas un ogļu trūkums Ukrainas ogļu spēkstacijās 2014. gada decembrī izraisīja elektroenerģijas padeves pārtraukumus visā valstī.
2022. gada Krievijas iebrukums Ukrainā
Kad 2022. gada 24. februārī sākās Krievijas iebrukums Ukrainā, Energoatom slēdza 5. un 6. bloku, lai samazinātu risku, un 2022. gada 25. februārī darbojās 1.—4. bloks.
IAEA paziņoja, ka ugunsgrēks, kas izcēlies mācību ēkā, ir nodzēsts un tas nav ietekmējis reaktora drošību vai kādu būtisku reaktora aprīkojumu. Stacija zaudēja 1,3 GW jaudu, ko pēc tam kompensēja blakus esošā termoelektrostacija.
12. martā Krievijas varasiestādes paziņoja, ka elektrostacija tagad pieder Krievijas valsts kodolenerģijas uzņēmumam Rosatom.
Wawrzyszew
Wawrzyszew ir Varšavas metro stacija uz līnijas M1, kas atrodas Bielany rajonā. Stacija tika atvērta 2008. gada 25. oktobrī. Tā ir viena no 5 Varšavas metro stacijām ar sānu platformām, nevis centrālo.
Horhe Kori
Horhe Kori (es; dzimis Limā) ir Peru starptautiskais lielmeistars šahā (2010).
Biogrāfija
Šaha turnīros piedalās kopš 2002. gada. Kopš 2003. gada pārstāvējis Peru Pasaules junioru šaha čempionātos, kuros izcīnījis 2 zelta (2009. gadā U14 vecuma grupā, 2011. gadā U16 vecuma grupā) un bronzas (2012. gadā U18 vecuma grupā). Četras reizes uzvarējis Panamerikas junioru šaha čempionātos dažādās vecuma grupās (2005 - U10, 2006 - U12, 2008 - U14, 2009 - U18 ).
Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā dalījis 2. vietu Buenosairesas turnīrā Simon Bolivar Copa (2009), dalījis 1. vietu Limas turnīrā III Open Jose Marca In Memoriam Premier (2010), dalījis 1. vietu Benasque Open (Spānija, 2014) un izcīnījis 2. vietu Iberoamerikas valstu šaha čempionātā (2014).
Pārstāvējis Peru komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 3 reizes (2010, 2014-2016). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (2018) un bronzas (2016) medaļas.
Par panākumiem turnīros FIDE 2009. gadā Kori piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2010. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Felisita Džonsa
Felisita Rouza Hadlija Džonsa (en; dzimusi ) ir angļu aktrise.
Aktrises karjeru sākusi 12 gadu vecumā, kad piedalījusies filmas The Treasure Seekers (1996) uzņemšanā. Pēc tam filmējusies tādās filmās kā Northanger Abbey (2007), Brideshead Revisited (2008), "Mīļumiņš" (Chéri, 2009), The Tempest (2010), Like Crazy (2011), "Teorija par visu" (2014), "Inferno" (2016). Lielākos panākumus guvusi ar lomām filmā "Teorija par visu" un Like Crazy, viņa tika nominēta dažādiem apbalvojumiem. Tēlojusi arī teātrī.
Gumiļovs
Gumiļovs var būt:
Duglass Heigs
Duglass Heigs en (1861. gada 19. jūnijs, Edinburga — 1928. gada 29. janvāris, Londona) bija britu militārais vadītājs, feldmaršals (1917), grāfs un vikonts (1919). Pirmajā pasaules karā viņš komandēja britu spēkus tādās kaujās kā Sommas kauja (lielākā kauja ar upuriem Lielbritānijas militārajā vēsturē), Pašendeiles kauja un Simts dienu ofensīva. Pēc viņa nāves viņš bieži tika kritizēts par milzīgajiem viņa pakļautībā esošo militārpersonu zaudējumiem (līdz 2 miljoniem karavīru).
Biogrāfija
Dzimis viskija ražotāja ģimenē. Vispirms viņš ieguva izglītību Kliftonas koledžā Bristolē, pēc tam studēja Oksfordā. Heigs absolvēja Sandhērstas Karalisko militāro akadēmiju. Viņš militāro dienestu sāka Viņas Majestātes 7. huzāru pulkā 1886. gadā Indijā. Pēc tam viņš piedalījās Sudānas kampaņā pret Mahdistiem 1898. gadā un angļu-būru karā 1899.—1902. gadā.
1903. gadā, jau pulkveža pakāpē, Heigs atkal tika nosūtīts uz Indiju kavalērijas inspektora un anglo-indiešu armijas štāba priekšnieka amatā. 1906. gadā ģenerālmajora pakāpē viņš tika atsaukts uz Angliju, kur tika iecelts par Kara departamenta karaspēka izglītības un apmācības nodaļas vadītāju. 1912.-1914. gadā viņš bija Alderšotas militārās apmācības nometnes vadītājs Anglijā, kur, sākoties Pirmajam pasaules karam, tika apmācītas vienības 2 mēnešu kursos pirms nosūtīšanas uz fronti.
Sākoties karadarbībai, viņš komandēja 1. britu ekspedīcijas spēkus Francijā. 1915. gada sākumā iecelts par 1. britu armijas komandieri, no 1915. gada decembra Heigs bija Lielbritānijas ekspedīcijas spēku virspavēlnieks Francijā. 1918. gada martā, izveidojot Antantes valstu karaspēka vienotu vadību, viņš tika pakļauts franču maršalam Fošam.
Pēc kara Heigs kādu laiku bija britu karaspēka komandieris Anglijā un Īrijā, pēc tam atkāpās no amata. 1919. gada 29. septembrī viņš tika iecelts par grāfu Heigu un vikontu Deviku Skotijas Berikas grāfistē. Dzīves pēdējos gados aktīvi piedalījās veterānu kustībā, palīdzēja kara upuriem un invalīdiem.
Astrīda Vecvagare
Astrīda Vecvagare (dzimusi, mirusi ) bija latviešu aktrise.
1963. gadā absolvējusi Latvijas Valsts konservatorijas Teātra fakultāti. No 1963. līdz 1992. gadam bijusi Jaunatnes teātra aktrise, vēlāk bijusi Jaunā Rīgas teātra aktrise. Bijusi arī Latvijas Kristīgās akadēmijas pasniedzēja.
Filmējusies "Saldā indes garša", "Vecās pagastmājas mistērija", "Dzīvoklis", "Vilkaču mantiniece", "Atcerēties vai aizmirst", "Ilgais ceļš kāpās", "Agrā rūsa" un "Akmens un šķembas".
Simonsons
Simonsons var būt:
Lukass Paketa
Savu karjeru 2016. gadā sācis Brazīlijas komandā Riodežaneiro "Flamengo". 2019. gadā pārcēlies uz Eiropu un pievienojies Itālijas Serie A komandai AC Milan, noslēdzot piecu gadu līgumu. 2020. gada septembrī Paketa par 20 miljoniem eiro pievienojās Ligue 1 komandai Lionas "Olympique".
Brazīlijas futbola izlases sastāvā debitējis 2018. gadā. Kopā ar izlasi uzvarējis 2019. gada Copa América.
Sasniegumi
Brazīlija
3. tramvaju maršruts (Ščecina)
3. tramvaju maršruts ir Ščecinas sabiedriskā transporta tramvaju maršruts, kas kursē no Pomožani (Pomorzany) līdz Las Arkoņski (Las Arkoński). Šis maršruts izveidots 1905. gadā.
3. tramvaju maršruta kopējais garums ir 17,25 km. Virziena Pomožani — Las Arkoņski kopējais garums ir 8,58 km, bet virziena Las Arkoņski — Pomožani kopējais garums ir 8,67 km.
3. tramvaju maršrutu apkalpo "Tramwaje Szczecińskie" Pogodno un Golencin tramvaju depo.
Maršruts
Virzienā Pomožani — Las Arkoņski tramvaji brauc pa šādām ielām: Smolaņska iela, Zigmunda Hmelevska iela, Kristofora Kolumba iela, Jauna iela, Stacijas iela, Neatkarības avēnija, Polijas karavīra laukums, Atbrīvošanas avēnija, Zigmunda Krasiņska iela, Nemežiņas iela un Arkoņska iela.
Virzienā Las Arkoņski — Pomožani tramvaji brauc pa šādām ielām: Arkoņska iela, Nemežiņas iela, Zigmunda Krasiņska iela, Atbrīvošanas avēnija, Polijas karavīra laukums, Neatkarības avēnija, Stacijas iela, Jauna iela, Kristofora Kolumba iela, Zigmunda Hmelevska iela un Smolaņska iela.
Pieturvietas
3. tramvaju maršrutā pavisam kopā ir 44 pieturas. Virzienā Pomožani — Las Arkoņski ir 22 pieturas, bet virzienā Las Arkoņski — Pomožani ir 22 pieturas.
Zvidzāni
Zvidzāni (arī Zvidzēni) ir skrajciems Krustpils pagasta dienvidos, abpus Rīgas-Daugavpils autoceļam pirms Jēkabpils pilsētas robežas, no Rīgas—Krustpils dzelzceļa līdz Daugavas krastam.
Ciema teritorijā, Daugavas krastā atrodas, Vecais Ķaupis — viduslaiku kapsēta, bet mazliet tālāk — brīvdabas sarīkojumu vieta, kur 1950. gadā notikuši Krustpils rajona dziesmusvētki.
Ciema rašanās
Zvidzāni bija sen apdzīvoti, par ko liecina Kārļa Ābelīša atrastais akmens cirvis, ko viņš dāvāja Pieminekļu valdei. Pirmo reizi Zvidzāni kā sādža Zvidzani rakstos minēta 1885. gadā. Pēc tautas skaitīšanas datiem 1897. gadā Zvidzānu sādžā dzīvojuši 6 māju saimnieki, no kuriem bagātākajam, koku pludinātājam Niklāsam Zemītim piederējušas piecas mājas. Vienā dzīvojis pats ar sievu, citās dzīvojuši rentnieki saimnieki, kuru amati bija dzirnavnieks, galdniekmeistars, plostnieks un zvejnieks. Citos īpašumos dzīvoja lielākoties plostnieki. Zvidzānu sādžas teritorijā atradās arī baroniem Korfiem piederošais Zvidzānu krogs, kurā saimniekoja Andrejs Rozenbergs ar ģimeni.
1906. gadā Zvidzānu sādžas zemes platība bijusi 114 desetīnas ar sešām sētām, kurās dzīvojuši 53 iedzīvotāji. 1935. gadā dzīvojuši 9 vecsaimnieki ar savām saimēm un divas sētas. 1943. gadā Zvidzānos bijušas 11 sētas ar 58 cilvēkiem. Padomju varas gados daudzās mājās dzīvoja īrnieki, kas strādāja netālu esošajā Krustpils cukurfabrikā, pastā un uz dzelzceļa. Zvidzānu ciems lēnam ir paplašinājies, par ko liecina sētu skaits — 1906. gadā 6, 1943. gadā 11, bet 2008. gadā 27.
2009. gadā Zvidzānos dzīvojuši 70 iedzīvotāji un ir šādas mājas: Ābelītes, Apsītes, Aronijas, Birztalas, Daugavmalas, Kalnozoli, Kalnupes, Kalnzari, Kamenes, Laipas, Lejas Zvidzāni, Liepas, Māliņi, Ormaņi, Pakalni, Pakalniņi, Papardes, Rožkalni, Rugāji, Stradiņi, Straumēni, Ūdri, Vizbulītes, Zālīši, Zvejnieki, Zvidzāni 3 un Zvirgzdi.
Artūrs Analts
Artūrs Analts, starptautiski pazīstams kā Arthur Analts, (dzimis 1991. gadā Rīgā) ir latviešu mākslinieks un dizaineris. Starptautisku atzinību guvis 2018. gadā ar iegūto Londonas Dizaina biennāles galveno balvu "Labākais dizains" par instalāciju Matter to Matter.
Karjera
Izglītību mākslas jomā sācis ar mācībām Rīgas Dizaina un mākslas vidusskolā. 2011. gadā tika atzīts par Latvijas Labāko jaunais dizaineri, pēc tam iestājās Londonas Mākslas universitātes Centrālajā Sentmārtina Mākslas un dizaina koledžā, kur ieguva grādu mākslā. Pēc mācībām izveidojis dizaina studiju Variant Sudio. A. Analts dzīvo un lielākoties strādā Londonā, darbojoties dizainā, tēlniecībā, arhitektūrā, grafikā, objektu un izstāžu dizainā.
Artūrs savos darbos uzsver trīs faktoru nozīmi: darbi jārada ar mīlestību, tiem jābūt ar koncepciju un ekoloģiskiem. Darbi top, izmantojot pētniecisku pieeju un nebaidoties eksperimentēt ar neparastiem materiāliem, tehnoloģijām un mērogiem.
2018. gada Londonas dizaina biennāle un Matter to Matter
2018. gadā Latvija pirmoreiz tika uzaicināta un piedalījās Londonas Dizaina biennālē, kas notika otro reizi. Lai izvirzītu savu pārstāvi, Latvijas Nacionālais mākslas muzejs kopā ar tā struktūrvienību Dekoratīvās mākslas un dizaina muzeju organizēja metu konkursu, kurā uzvarēja dizainera A. Analta un Variant Studio projekts Matter to Matter. Ekspozīcijas pieteikums izturēja starptautiskās žūrijas atlasi.
Biennāles norises laikā (4. — 23. septembrī) darbs Matter to Matter guva lielu apmeklētāju popularitāti un atzinību no žūrijas, kas instalāciju novērtēja ar Zelta medaļu kategorijā Labākais dizains (London Design Biennale 2018 Best Design Medal).
Citi darbi un izstādes
Piedalījies vairākās izstādēs Latvijā un ārvalstīs. 2018. gadā Londonā 12 Star Gallery ar izstādi "Robežas" un Karaliskās Mākslas akadēmijas 250. vasaras izstādē. Iepriekš darbi izstādīti izstāžu zālēs un galerijās Ķelnē, Milānā, Madridē, Ļubļanā, Maskavā un citviet. Viņa darbi iekļauti Dekoratīvās mākslas un dizaina muzeja pastāvīgajā kolekcijā, privātās kolekcijās Eiropā.
Citi apbalvojumi un nominācijas
2012. gads
2013. gads
2014. gads
2015. gads
2017. gads
2018. gads
European Council of Leading Business Schools
Eiropas Vadošo Biznesa Skolu Padome ("European Council of Leading Business Schools ECLBS") ir Latvijas bezpeļņas izglītības biedrība.
Darbības mērķi
Veicināt uzņēmējdarbības (biznesa) izglītības attīstību;
Krampji (ciems)
Krampji ir ciems Smiltenes novada Trapenes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2 km no pagasta centra Trapenes, 49 km no novada centra Smiltenes un 170 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts nozīmes autoceļiem.
Polockas HES
Polockas HES ir Daugavas hidroelektrostacija Baltkrievijā. Tā aizsprosto Daugavu augšup pa straumi no Polockas pilsētas un ir nodota ekspluatācijā 2017. gada 30. jūnijā. Piecu hidroagregātu kopējā jauda ir 21,66 MW, savukārt to plānotais ražošanas apjoms ir 112 mlj. KWh.
Sākotnēji Polockas HES bija paredzēts pabeigt 2008. gadā, taču celtniecību pēc "Vitebskenergo" pasūtījuma uzsāka tikai 2011. gada aprīlī. Būvdarbus veica Krievijas kompānija Технопромэкспорт, būvdarbi uz laiku bija apstādināti. Pirmo hidroagregātu nodeva ekspluatācijā 2017. gada 20. februārī.
Alberts Simonsons
Biogrāfija
Piedzimis bagātā ģimenē un jaunībā nopietni nodarbojies ar šahu. 1933. gadā Ņujorkā nacionālā turnīrā dalījis otro vietu, atpaliekot tikai no uzvarētāja Rubena Faina. Šis rezultāts deva Simonsonam vietu ASV komandā Pasaules šaha olimpiādē 1933. gadā, kurā viņš komandu vērtējumā izcīnīja zelta medaļu. 1936. gadā ASV šaha čempionāta izcīnījis otro vietu aiz Semjuela Reševska. Nākamajā ASV šaha čempionātā 1938. gadā bijis trešais. Vēl divas reizes piedalījies ASV šaha čempionāta finālos (1940, 1951), taču iepriekšējos panākumus nav vairs atkārtojis. Divus gadus pēc kārtas dalījis pirmo vietu Manhatanas šaha kluba čempionātā, taču abas reizes zaudējis papildu mačā par čempiona nosaukumu (1937-1938).
Bijis pazīstams speciālists daudzās kāršu un galda spēlēs, un pēc savu laikabiedru atmiņām cietis no ievērojamas azartspēļu atkarības. Bijis trīs reizes precējies un triju bērnu tēvs.
Gribuļu pilskalns
Gribuļu pilskalns ir pilskalns Rēzeknes novada Vērēmu pagasta Gribuļos, kas ir valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis. Pilskalns ir apaudzis ar kokiem, pārsvarā ar bērziem.
Par ilgstošu Gribuļu pilskalna apdzīvotību liecina izteiktais melnais kultūrslānis ar oglēm un bezripas trauku lauskām, kas veidojies daudzu gadsimtu gaitā. Orientējošais apdzīvotības laiks ir 1. gadu tūkstotis. Ieeja pilskalnā bija austrumu pusē.
Pankreatīts
Pankreatīts ir aizkuņģa dziedzera iekaisums. Tas tiek iedalīts akūtajā un hroniskajā pankreatītā. Starp iekaisuma pazīmēm un simptomiem ir sāpes vēdera augšdaļā, slikta dūša un vemšana. Akūta pankreatīta gadījumā var parādīties drudzis un simptomi parasti pazūd dažu dienu laikā. Hroniska pankreatīta gadījumā var būt svara zudums, taukaini izkārnījumi un caureja. Var būt arī komplikācijas, piemēram, infekcija, asiņošana, cukura diabēts, problēmas ar citiem orgāniem.
2013. gadā tika fiksēti aptuveni 17 miljoni saslimšanas ar pankreatītu gadījumi.<ref name="Global, regional, and national incidence, prevalence, and years lived with disability for 301 acute and chronic diseases and injuries in 188 countries, 1990-2013: a systematic analysis for the Global Burden of Disease Study 2013." /> Tas izraisīja 123 tūkstošu cilvēku nāvi, 1990. gadā no slimības mira 83 tūkstoši cilvēku. Biežāk ar to saslimst vīrieši. Ar hronisko pankreatītu parasti saslimst cilvēki, kas sasnieguši 30—40 gadu vecumu. Akūtais pankreatīts pirmoreiz ticis aprakstīts 1882. gadā, savukārt hroniskais — 1946. gadā.
Svētmežs
Svētmežs ir daudzām pasaules tautām, tostarp baltiem, pazīstams svētvietu veids. Čuvašiem, mariešiem un atsevišķām citām tautām svētmeži kā nozīmīga reliģiskās dzīves sastāvdaļa saglabājās līdz pat 20. gadsimtam.
Patlaban Latvijā zināmi ap 40 svētmežu un svētbiržu, no kuriem lielākā daļa atrodas vai atradušies Kurzemes un Vidzemes ziemeļos. Viena no tām ir no kuršu ķoniņiem kādreiz piederējušā svētmeža palikusī Ķoniņciema Elku birzs Kuldīgas novada Turlavas pagastā.
Vēsture
Senākā rakstiskā liecība par baltu svētmežiem ir Brēmenes Ādama 1075. gadā sarakstītajā „Hamburgas baznīcas priesteru darbībā”, kurā viņš raksta par senprūšu svētbirzīm, kuras senprūši aizliedzot apmeklēt kristiešiem, uzskatīdami, ka kristieši svētbirzis ar savu klātbūtni apgānot. 1249. gada miera līgumā ar Vācu ordeni svētmeži pielīdzināti baznīcām, senprūšiem citstarp apņemoties Prūsijā uzcelt noteiktu skaitu baznīcu un apsoloties, „ka minētās baznīcas tie uzcels tik izcilas un skaistas, ka tie jutīsies vairāk pacilāti ar tur sarīkotajām lūgšanām un ziedojumiem nekā mežos.” Pēc tā latviešu vēsturnieks Eduards Šturms secina, ka baltiem svētmežu bijis ļoti daudz, papildus atsaucoties uz 1253. gada Kursas dalīšanas līgumu, saskaņā ar kuru kurši saglabājuši tiesības mantot tos mežus, kas nav svēti (in silvis non sanctis; busche die nicht heilig sin) un 1252. gada aizliegumu priesteriem svētajos mežos cirst kokus, kā arī svēto mežu samērā biežo pieminēšanu izlēņojamo zemju robežu aprakstos un ordeņa pavadoņu veidotajos ceļu aprakstos (Wageberichte) ordeņa sirošanai Lietuvā.
Leiši dzīvo garīgā tumsā, domādami, ka ne tikai pieminētie meži esot svēti, bet svēti kļūstot arī zvēri un putni, kas tais uzturas, ka par svētu uzskatāms ikviens, kas tais iegājis. Neviens žemaitis tāpēc neuzdrošinās šais mežos malku cirst vai putnus un zvērus medīt. Tam, kas aizskar mežu, tā zvērus vai putnus, tiek velnišķīgā kārtā savilktas rokas un kājas. Tāpēc zvēri un putni, kas dzīvo šais mežos, kļuvuši līdzīgi mājkustoņiem un no cilvēkiem tie nedz baidās, nedz vairās. Lielumlielā tāpēc pagānus pārņēma izbrīna, ka poļu karavīriem, kas izcirta viņu mežus, nenotika nekāda nelaime, kādas tie savā starpā bija bieži piedzīvojuši. (..) Leišiem (augstaišiem) bija īpaši meži, kuros atsevišķiem ciemiem un katrai mājai un ģimenei bija īpaši pavardi, kur sadedzināt mirušo līķus. Sadedzināmam ķermenim tie pievienoja visu vērtīgāko — zirgu, vērsi, govi, seglus, ieročus, tērpus, jostas, kakla rotas, gredzenus un sadedzināja reizē ar līķi, nežēlodami pat, ja šīs mantas bija zelta vai sudraba (..)
Kaņepju dižozols
Pirms vairākiem gadsimtiem, iespējams, 19. gadsimtā, Kaņepju dižozolā ir iespēris zibens, pēc tam tajā izveidojās liels dobums. Koka dobumam ir trīs ieejas — liela sprauga ziemeļos, maza sprauga dienvidos, trešā atvere ir augšā pret debesīm. Tiek uzskatīts, ka šis ir bijis svētozols.
Svētmežs
Vēsture
1836. gadā laikrakstā Inland rakstīts, ka mācītājs Karlboms togad divu nedēļu laikā Ērģemes draudzes novadā izcirta ap 80 birzis, kurās esot mitis mājas kungs.
Młociny
Młociny ir Varšavas metro stacija uz līnijas M1, kas atrodas Bielany rajonā. Stacija tika atvērta 2008. gada 25. oktobrī. Tā ir viena no 5 Varšavas metro stacijām ar sānu platformām, nevis centrālo. Tā ir tālākā ziemeļu stacija Varšavas metro tīklā. Stacija ir izstrādāta tā, lai nākotnē varētu pagarināt M1 līniju uz Lomianku pilsētu vai Chomiczówka muižu piepilsētā.
Dragans Petrovičs
Dragans Petrovičs (sr; dzimis ) ir serbu šaha problēmists.
Dragans Petrovičs ir profesors un no rītiem lasa neorganiskās ķīmijas lekcijas Novisadas Universitātē, bet pēcpusdienā ir jogas instruktors savā studija.
Šaha kompozīcija
Dragan Petrovičs specializējies retro circe uzdevumu sastādīšanā. Ieguvis sudraba medaļu 4. pasaules čempionātā (WCCI 2007—2009).
Piemērs
Uzdevuma risinājums:
Preiļu novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Preiļu novada pašvaldības vadītāji. Preiļu novads tika izveidots 2000. gada 24. oktobrī, apvienojot bijušā Preiļu rajona Aizkalnes un Preiļu pagastus, kā arī Preiļu pilsētu. 2009. gada 1. jūlijā Preiļu novadam pievienoja arī bijušā Preiļu rajona Pelēču un Saunas pagastus. 2021. gada 1. jūlijā Preiļu novads tika apvienots ar Aglonas novada Aglonas pagastu, kā arī Riebiņu un Vārkavas novadiem.
Jānis Ozols (diriģents)
Jānis Ozols (dzimis ) ir latviešu kordiriģents, dziedātājs, televīzijas personība un gastronomijas blogeris. Pazīstams kā bijušais vokālās grupas „Cosmos” dalībnieks.
Šobrīd — Babītes pagasta Jauniešu kora „MASKA” diriģents un mākslinieciskais vadītājs, kā arī Lattelecom televīzijas kanāla „360TV” — „Kultūras domnīca” raidījuma vadītājs. Vadījis arī kulinārijas raidījumu „Garšīgi dzīvojam”. Kopš 2011. gada Rīgas apriņķa un kopš 2014. gada arī Jūrmalas pilsētas koru virsdiriģents. Brīvajā laikā blogeris kulinārijas blogā „Restorāns Mājās un ne tikai… ''”. ''
Dzīvesgājums
Diriģents Jānis Ozols dzimis 1980. gada 1. novembrī, Rīgā, jurista Nikolaja Ozola (1937—2007) un pārdevējas Lilitas Blomes (vēlāk Ozola, 1942—2003) ģimenē. Tēvam ar mūziku nav bijusi saistība, taču māte ilgus gadus strādājusi mūzikas plašu veikalā.
Mācījies Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolā (1989—1996) un Rīgas Doma kora skolas (RDKS) kordiriģēšanas klasē (1996—1999). Gadu pēc kordiriģēšanas klases absolvēšanas RDKS, turpat apguvis arī mūzikas menedžmentu kultūras menedžmenta nodaļā.
2004. gadā ieguvis profesionālo bakalaura grādu Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijā (JVLMA) kordiriģēšanas klasē pie profesora Sigvarda Kļavas, bet 2013. gadā pie profesora Jāņa Zirņa ieguvis maģistra grādu kordiriģēšanā. 2013. un 2014. gadā studējis arī simfoniskā orķestra diriģēšanu (maģistra studiju virziens) Zviedrijas Karaliskajā mūzikas koledžā (Royal College of Music), Stokholmā.
Profesionālā darbība
Bijis dziedātājs, diriģents un mākslinieciskais vadītājs vairākos koros un vokālajās grupās Latvijā. No 1998. līdz 2003. gadam dziedājis baritonu balss grupā Rīgas Doma kora skolas (RDKS) zēnu korī, bet no 2001. līdz 2004. gadam, pārstāvot šo pašu balss grupu, dziedājis korī „Chorus Sapiens”.
Diriģējis korus „Atskaņa” (1997—2012), „Rīga” (1999—2000), „Jūrmala” (2000—2002), „Dziesmuvara” (2002—2004), „Vanema” (2010—2015). Bijis vokālās grupas „Jauna nianse” mākslinieciskais vadītājs (2000—2003). Strādā ar Garkalnes novada jaukto kori „Pa Saulei” (no 2010. gada), kuru vada Jāņa Ozola sieva Marta Ozola, kopā ar kolēģi Margaritu Dudcaku.
Kā vokālās grupas „Cosmos” (2002) dziedātājs Jānis Ozols ir sadarbojies ar tādiem pasaulē atzītiem mūziķiem kā Bobijs Makferins, The Real Group, Take 6, The Manhattan Transfer, The Hilliard Ensemble, The New York Voices, Flying Pickets, M-Pact un islandiešu mūzikas ikonu Bjorku. „Cosmos” ieguvuši uzvaru jauno izpildītāju konkursā „Jaunais vilnis” 2004. gadā un Lielo mūzikas balvu 2009. gadā.
Šobrīd J. Ozols ir Babītes pagasta jauniešu kora „Maska” mākslinieciskais vadītājs un diriģents. 2000. gadā diriģenta izveidotais jauniešu koris „Maska” pašlaik ir viens no labākajiem amatieru koriem Latvijā.
Jānis Ozols, paralēli saviem ikdienas darbiem, iesaistās arī ar kormūziku nesaistītos projektos. 2013. gadā bija TV3 kulinārijas raidījuma „Garšīgi dzīvojam” vadītājs. Kopš 2015. gada Jānis Ozols ir raidījuma „Kultūras domnīca” vadītājs, kas ir viens no Lattelecom TV kanāla „360TV” tekošajiem iknedēļas raidījumiem (2015).
Bryuveri
Bryuveri var būt:
Bemowo (metro stacija)
Bemowo ir metro stacija Varšavā uz līnijas M2, kas atrodas Bemovas rajonā. Tā tika atvērta 2022. gada 30. jūnijā. Šobrīd tā ir vistālākā rietumu stacija Varšavas metro tīklā.
Sākotnēji tā darbojās ar nosaukumu Powstańców Śląskich, bet vēl viens ierosinātais nosaukums bija Górce.
Kemlūpsas "Blazers"
Kemlūpsas "Blazers" ir hokeja komanda, kas ir bāzēta Kemlūpsā, Kanādā un spēlē Rietumu hokeja līgā. Komanda dibināta 1966. gadā. Komanda ir titulētākā līgas komanda, par tās čempioni kļūstot sešas reizes. Pēdejo reizi komandai tas izdevās 1995. gadā. Trīs reizes komanda izcīnījusi Memoriālo kausu.
Komandas sastāvā spēlējuši virkne vēlāko NHL hokejistu, no kuriem ievērojamākie ir Šeins Doens, Džeroms Iginla, Skots Nīdermaijers un Marks Reki.
2016.—17. gada sezonu "Blazers" sastāvā aizvadīja latviešu uzbrucējs Rūdolfs Balcers.
Sarainā magone
Sarainā magone (la) ir augu suga magoņu dzimtā. Sugas sākotnējais izplatības areāls ir Eiropas dienviddaļā, no kurienes tā ir plaši izplatījusies centrālajā un, daļēji, arī ziemeļu daļā.
Latviju šķērso sugas areāla ziemeļaustrumu robeža, tādēļ tā Latvijas teritorijā ir sastopama nevienmērīgi — nereti Kurzemē un Viduslatvijā, reti DA daļā, nav sastopama galējos ZZA apvidos. Atsevišķi augu eksemplāri un nelielas grupas aug tīrumos, atmatās, granšainās ceļmalās, karjeros un dažādās nezālienēs, vienmēr vietās ar skraju veģetāciju.
Gaismu mākslinieks
Gaismu mākslinieks ir teātra darbinieks, kas sadarbojas ar režisoru, horeogrāfu, scenogrāfu, kostīmu mākslinieci un skaņu dizaineri, lai radītu iestudējuma apgaismojumu, gaisotni un diennakts laiku, reaģējot uz tekstu, vienlaikus paturot prātā. redzamības, drošības un izmaksu problēmas. Gaismu mākslinieks arī cieši sadarbojas ar skatuves vadītāju vai šova vadības programmēšanu, ja šajā iestudējumā tiek izmantotas šova vadības sistēmas.
Ārpus skatuves apgaismojuma gaismu dizainera darbs var būt daudz dažādāks, un viņus var atrast, strādājot pie roka un popmūzikas tūrēm, korporatīvās atklāšanas, mākslas instalācijām vai gaismas efektiem sporta pasākumos.
Pirmsražošanas laikā
Gaismu mākslinieka loma profesionālajā un amatieru teātrī ir ļoti atšķirīga. Brodvejas izrādei, turnejas iestudējumam un lielākajai daļai reģionālo un mazo iestudējumu gaismu mākslinieks parasti ir ārštata ārštata speciālists, kas pieņemts darbā ražošanas procesa sākumā. Mazākos teātra uzņēmumos var būt rezidents apgaismojuma dizainers, kas ir atbildīgs par lielāko daļu uzņēmuma iestudējumu vai paļauties uz dažādu ārštata vai pat brīvprātīgo palīdzību, lai apgaismotu savus iestudējumus. Ārpus Brodvejas vai ārpus Brodvejas līmeņa gaismu mākslinieks laiku pa laikam būs atbildīgs par lielu daļu praktiskā tehniskā darba (piemēram, instrumentu piekāršana, gaismas tāfeles programmēšana utt.), kas būtu saistīts ar apgaismojumu. apkalpe lielākā teātrī.
Gaismu mākslinieks rūpīgi izlasīs scenāriju un veiks piezīmes par izmaiņām vietā un laikā starp ainām, kā arī organizēs tikšanās (ko sauc par dizaina vai ražošanas sanāksmēm) ar režisoru, dizaineriem, skatuves vadītāju un producentu vadītāju, lai apspriestu izrādes idejas un izveidotu budžeta un plānošanas informācija. Gaismu mākslinieks arī apmeklēs vairākus vēlākus mēģinājumus, lai novērotu, kā aktieri tiek novirzīti izmantot skatuves laukumu ("bloķēšanu") dažādu ainu laikā, un saņems atjauninājumus no skatuves menedžera par jebkurām izmaiņām. Tāpat gaismu mākslinieks parūpēsies, lai viņam būtu precīzs teātra apgaismojuma pozīciju plāns un to aprīkojuma saraksts, kā arī precīza scenogrāfijas kopija, īpaši pamatplāns un sadaļa. Gaismas dizaina veidošanā gaismu māksliniekam jāņem vērā izrādes noskaņa un režisora ​​redzējums.
Lai palīdzētu gaismu mākslinieks paust māksliniecisko redzējumu, viņš vai viņa var izmantot atveidojumus, sižetus, fotogrāfijas, mākslas darbu reprodukcijas vai efektu maketus, lai palīdzētu paziņot, kā vajadzētu izskatīties apgaismojumam. Dažādas dokumentu formas ir būtiskas, lai gaismu mākslinieks veiksmīgi paziņotu par savu dizainu dažādiem ražošanas komandas locekļiem. Tipiska papīra darba piemēri ir norāžu lapas, gaismas grafiki, instrumentu grafiki, veikalu pasūtījumi un fokusa diagrammas. Biju lapās ir norādīts gaismu mākslinieka radīto signālu izvietojums izrādei, izmantojot māksliniecisko terminoloģiju, nevis tehnisko valodu, un informācija par to, kad tieši katrs signāls tiek izsaukts, lai skatuves vadītājs un asistenti zinātu, kad un kur izsaukt signālu. Kiju lapas ir visvērtīgākās skatuves vadībai.
Gaismas sižets ir mēroga zīmējums, kas norāda apgaismes ķermeņu atrašanās vietu un apgaismojuma pozīcijas, lai elektriķu komanda varētu patstāvīgi uzstādīt apgaismojuma sistēmu. Blakus katram instrumentam plānā būs informācija par jebkuru krāsu želeju, gobo vai citiem piederumiem, kas tam ir nepieciešami, un tā kanāla numurs. Bieži vien dokumenti, kuros norādīta visa šī informācija, tiek ģenerēti, izmantojot tādu programmu kā Lightwright. Apgaismojuma dizainers izmanto šos dokumentus, lai palīdzētu vizualizēt ne tikai idejas, bet arī vienkāršus sarakstus, lai palīdzētu galvenajam elektriķim ielādes, fokusēšanas un tehnisko mēģinājumu laikā. Profesionālie gaismu mākslinieki parasti izmanto īpašas datorizētas projektēšanas pakotnes, lai izveidotu precīzus un viegli lasāmus uzmetumus, kurus var ātri atjaunināt pēc vajadzības. Gaismu mākslinieks sižetu pārrunās ar izrādes iestudējuma vadītāju un teātra meistaru elektriķi vai tehnisko direktoru, lai pārliecinātos, ka ielādes laikā nav neparedzētu problēmu.
Gaismu mākslinieks kopā ar iestudējuma patstāvīgi nolīgtu iestudējuma elektriķi, kurš sazināsies ar teātra meistaru elektriķi, ir atbildīgs par teātra elektrotehnikas brigādes vadīšanu viņa ieceres realizācijā tehnisko mēģinājumu laikā. Pēc tam, kad elektriķi būs pakarinājuši, izveidojuši ķēdes un salabojuši apgaismojuma vienības, gaismu mākslinieks vadīs katras vienības fokusēšanu (gaismas staru norādīšanu, veidošanu un izmēru noteikšanu) un želeju (krāsošanu).
Mazajos teātros
Nereti mazā teātrī ir ļoti liela tehniskā brigāde, jo ir mazāk darba. Daudzas reizes neliela teātra apgaismojuma brigāde sastāvēs no viena gaismu mākslinieka un viena līdz trīs cilvēkiem, kuri kopā ir atbildīgi par visu gaismas instrumentu piekāršanu, fokusēšanu un lāpīšanu. Apgaismojuma dizaineris šajā situācijā parasti strādā tieši ar šo mazo komandu, pildot gan galvenā elektriķa, gan apgaismojuma dizainera lomu. Daudzas reizes dizainers tieši piedalās gaismu fokusēšanā. Tā pati komanda parasti arī ieprogrammēs signālus un izmantos gaismas dēli mēģinājumu un priekšnesumu laikā. Dažos gadījumos gaismas dēli un skaņu paneli apkalpo viena un tā pati persona, atkarībā no izrādes sarežģītības. Apgaismojuma dizainers var uzņemties arī citas lomas papildus gaismām, kad tās ir beigušas piekārt gaismas un programmēt signālus uz tāfeles.
Sasniegumi vizualizācijā un prezentācijā
Kā minēts iepriekš, ir grūti pilnībā paziņot apgaismojuma dizaina nolūku, pirms ir uzstādīti visi lukturi un nav uzrakstīti visi norādījumi. Līdz ar datoru apstrādes un vizualizācijas programmatūras attīstību apgaismojuma dizaineri tagad var izveidot datorizētus attēlus (CGI), kas atspoguļo viņu idejas. Gaismu mākslinieks ievada gaismas sižetu vizualizācijas programmatūrā un pēc tam ievada teātra pamatplānu un scenogrāfiju, sniedzot pēc iespējas vairāk trīsdimensiju datu (kas palīdz izveidot pilnīgus atveidojumus). Tādējādi datortelpā tiek izveidots 3D modelis, ko var apgaismot un ar ko var manipulēt. Izmantojot programmatūru, gaismu mākslinieks var izmantot gaismas no sava sižeta, lai izveidotu faktisku apgaismojumu 3D modelī ar iespēju definēt tādus parametrus kā krāsa, fokuss, gobo, staru kūļa leņķis utt. Pēc tam dizaineris var uzņemt attēlus vai "momentuzņēmumus". dažādi izskati, kurus pēc tam var izdrukāt un parādīt direktoram un citiem dizaina komandas locekļiem.
Maketi un apgaismojuma mēroga modeļi
Papildus datora vizualizācijai pilna mēroga vai maza mēroga maketi ir laba metode apgaismojuma dizainera ideju attēlošanai. Optiskās šķiedras sistēmas, piemēram, LightBox vai Luxam, ļauj lietotājiem apgaismot komplekta mēroga modeli. Piemēram, scenogrāfs var izveidot komplekta modeli 1/4" mērogā, apgaismojuma dizaineris pēc tam var paņemt optisko šķiedru kabeļus un pievienot tos samazinātām apgaismojuma vienībām, kas var precīzi atkārtot norādīto apgaismes ķermeņu staru kūļa leņķus. Šīs "mini gaismas" pēc tam var piestiprināt pie šķērsdetaļām, kas imitē dažādas apgaismojuma pozīcijas. Optiskās šķiedras ķermeņi spēj simulēt pilna mēroga teātra apgaismes ķermeņu atribūtus, tostarp krāsu, staru kūļa leņķi, intensitāti un gobos. Sarežģītākās optiskās šķiedras sistēmas ir vadāmi, izmantojot datora programmatūru vai DMX kontrolētu gaismas paneli. Tas dod apgaismojuma dizainerim iespēju iztēloties reāllaika gaismas efektus, kā tie izskatīsies izrādes laikā.
Apgaismojuma dizaina komandas papildu dalībnieki
Ja produkcija ir liela vai īpaši sarežģīta, apgaismojuma dizaineris var nolīgt papildu apgaismojuma speciālistus, kas palīdzēs izstrādāt dizainu.
Pēteris Šogolovs
Pēteris Šogolovs (dzimis Siguldā, miris  ) bija latviešu aktieris.
Mācījies Rīgas 2. vidusskolā. Beidzis Rīgas 3. tehnisko skolu, kur ieguvis kinomehāniķa specialitāti, un Rīgas 10. arodskolu, kur ieguvis trolejbusa vadītāja specialitāti.
Aktiera karjeru sāka ar epizodisku lomu filmā "Līvsalas zēni" 1969. gadā, bet pazīstams kļuva ar Kārlēna lomu Rūdolfa Blaumaņa noveles "Nāves ēnā" ekranizācijā 1971. gadā. Līdz dzīves beigām strādāja Latvijas Leļļu teātrī. Kopš 2015. gada darbojās producenta Jura Millera izveidotā Latvijas Jaunatnes teātra izrādēs "Un atkal Pifs" (2015), "Žanna d'Arka" (2015), "Kraukšķītis" (2015), "Sniegbaltītes skola" (2019).
Brīveri (Šķeltovas pagasts)
Brīveri jeb Briuveri (ltg, Lelī Bryuveri) ir ciems Aglonas novada Šķeltovas pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 4,5 km no pagasta centra Šķeltovas, 18 km no novada centra Aglonas un 251 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V641, Aksenovas ezera ziemeļrietumu krastā. Pie Brīveriem atrodas divi valsts nozīmes arheoloģijas pieminekļi — Brīveru senkapi un Brīveru pilskalns un apmetne.
Cūga
Cūga (de,, fr, it) ir pilsēta Šveices centrālajā daļā, Cūgas ezera ziemeļaustrumos, mazliet uz dienvidiem no Cīrihes. Cūga ir Cūgas kantona administratīvais centrs. 2016. gadā pilsētā dzīvoja 29,8 tūkstoši iedzīvotāju, no kuriem lielākā daļa runā vācu valodā. Rakstiskajos avotos Cūga pirmo reizi minēta 1242. gadā. 1352. gadā tā iestājās Šveices Konfederācijā.
Brazīlijas sieviešu futbola izlase
Brazīlijas sieviešu futbola izlase ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Brazīliju starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Brazīlijas Futbola konfederācija.
Brazīlijas izlase ir piedalījusies visos FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīros. Labākais rezultāts tika sasniegts 2007. gadā — 2. vieta. 1999. gada Pasaules kausā Brazīlijas futbolistes izcīnīja 3. vietu. Vasaras olimpiskajās spēlēs izlase ir spēlējusi septiņas reizes. 2004. un 2008. gadā izcīnīja sudraba medaļas. Brazīlija ir titulētākā Dienvidamerikas sieviešu futbola izlase, tā ir astoņas reizes uzvarējusi Dienvidamerikas čempionātā (Copa América Femenina).
2022. gada jūnijā FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 8. vietā.
Tangī Ndombelē
Tangī Ndombelē Alvaro (fr, dzimis ) ir Francijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Francijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Ndombelē pārstāv Itālijas A sērijas komandu Napoli, kas viņu īrē no Tottenham Hotspur.
Iepriekš spēlējis Francijas komandā Amiens.
Francijas futbola izlases sastāvā debitējis 2018. gadā.
Ņikita Ivanovs
Ņikita Ivanovs (dzimis ) ir Latvijas futbolists, uzbrucējs.
Tokpisins
Tokpisins (Tok Pisin), Jaungvinejas pidžins jeb neomelanēziešu valoda ir kreoliskā valoda, kurā runā viscaur Papua-Jaungvinejā. Tā ir viena no Papua-Jaungvinejas valsts valodām. Šī valoda radusies uz angļu valodas pamata. Papua-Jaungvinejā kopējais valodu skaits tiek lēsts vairākos simtos. Koloniālajā laikā, lai sazinātos ar kolonistiem, ierēdņiem, tirgotājiem un misionāriem, vietējie iedzīvotāji sāka runāt sagrozītā angļu valodā ar melanēziešu gramatiku, kas ar laiku kļuva par tokpisinu.
Tokpisins ir dzimtā valoda aptuveni 122 tūkstošiem iedzīvotāju, bet pavisam to prot ap 4 miljoniem Papua-Jaungvinejas iedzīvotājiem.
Dž. K. Simonss
Džonatans Kimbls "Dž. K." Simonss (en; dzimis ) ir amerikāņu aktieris.
Pazīstams ar Emīla Skodas lomu NBC seriālā "Likums un kārtība" (un citos "Likums un kārtība" sērijas seriālos), Džona Džeimsona lomu Sema Reimi režisētajā "Zirnekļcilvēka" triloģijā, lomām seriālos Oz un The Closer. Par lomu 2014. gada filmā "Atsitiens" saņēmis vairākus apbalvojumus, tai skaitā Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais otrā plāna aktieris.
Piedalījies filmās "Nāvi večiņai" (2004), "Džuno" (2007), "Es mīlu tevi, vecīt" (2008), "Dženiferas augums" (2009), "Neredzamā zīme" (2010), "Džobss" (2013), "Terminators: Genisys" (2015), "Grāmatvedis" (2016), "Sniegavīrs" (2017) un "Pālmspringsa" (2022), kā arī ierunājis tēlus animācijas filmās "Zootropole" (2016), "Rokzvaigzne" (2016) un "Klauss" (2019).
Kristaps Eliass
Kristaps Eliass ( — ) bija Latvijas mākslas zinātnieks, žurnālists un politiķis. Bijis Tautas padomes loceklis, Latvijas Satversmes sapulces, 1., 2., 3. un 4. Saeimas deputāts, Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas biedrs.
Biogrāfija
Kristaps Eliass piedzima Platones pagasta "Zīlēnos" lauksaimnieka ģimenē. Viņš ir mākslinieka Ģederta Eliasa un mākslas zinātnieces Maijas Cielēnas brālis, gleznotājas Maijas Eliases tēvs. Būdams ģimnāzists, iesaistījies sociāldemokrātu kustībā. Piedalījies 1905. gada revolūcijā. Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP) 2. kongresā, kas norisinājās 1906. gadā Majoros, viņš tika ievēlēts partijas Centrālajā komitejā, kurā darbojās līdz savam arestam gada beigās.
1907. gadā notiesāts, piespriesta mūža izsūtīšana uz Sibīriju. Pēc Irkutskā pavadīta gada izbēdzis un aizceļojis uz Briseli. No 1909. līdz 1914. gadam piedalījies Briselē iespiestā laikraksta "Cīņa" redakcijā. Parakstījies ar pseidonīmu "Čipus". Legālajā laikrakstā "Domas" parakstījies ar pseidonīmu "Socius". Bijis LSDSP Ārzemju komitejas loceklis, kā arī LSDSP pārstāvis apvienotās Krievijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas Centrālās komitejas Ārzemju birojā. Pēc Februāra revolūcijas 1917. gadā atgriezies Rīgā. Darbojies Iskolatā un Rīgas Strādnieku deputātu padomes izpildkomitejā.
Frolovs
Frolovs (ru., no personvārda Frols (Фрол); sieviešu dzimtē Frolova (Фролова)) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Manuels Asanja
Manuels Asanja (es, — ) bija spāņu politiķis, Spānijas prezidents no 1936. līdz 1939. gadam.
Dzīvesgājums
Pēc kreiso spēku uzvaras vēlēšanās 1931. gadā, pēc kurām tika gāzta monarhija un nodibināta republika, Asanja aprīlī kļuva par kara ministru. Tā paša gada 14. oktobrī izvēlēts par kreiso spēku koalīcijas premjerministru. Viņa valdība realizēja izglītības, agrāro, militāro u.c. reformas.
Atstājis premjera amatu 1933. gada 6. septembrī pēc kreiso spēku zaudējuma pašvaldību vēlēšanās. Pēc aiziešanas no premjera amata neilgu laiku attālinājies no politikas, pievēršoties rakstniecībai.
No 1934. gada Kreiso republikāņu partijas vadītājs. Tajā pašā gadā apcietināts par apsūdzībām valsts apvērsuma organizēšanā Barselonā. Nakamajā gadā tiesas procesā Asanja tika attaisnots. Ar Kreiso republikāņu partiju aktīvi iesaistījies Tautas frontes izveidē. Jaunais politiskais spēks 1936. gadā guva uzvaru parlamenta ārkārtas vēlēšanās, kuru rezultātā vara valstī atkal nonāca kreiso spēku rokās.
No 1936. gada februāra līdz maijam Asanja otrreiz pildīja premjerministra pienākumus, savukārt 10. maijā viņš kļuva par Spānijas prezidentu. Spānijas pilsoņu kara sākšanās tā paša gada jūlijā bija smags trieciens Asanjas pozīcijām, jo prezidenta amatam kara laikā bija tikai nomināla loma. Viņam bija vairākas nesaskaņas ar sociālistu premjerministriem, kā arī pakāpeniski Asanja sāka uzstāties par izlīgumu ar nacionālistiem, tomēr viņa nostāja šajos jautājumos neatrada atbalstu.
Kad 1939. gada februārī republikāņi zaudēja kontroli pār Kataloniju, Asanja pameta valsti, izbraucot uz Franciju, kur 27. februārī paziņoja par prezidenta pilnvaru nolikšanu. Pēc Francijas sakāves 1940. gadā Asanjam draudēja apcietināšana un deportācija uz Spāniju, tomēr viņu izglāba Meksikas vēstnieks, kurš viņu izmitināja meksikāņu diplomātiskajā misijā, tomēr jau pēc dažiem mēnešiem — 4. novembrī Asanja aizgāja aizsaulē.
Svjatoslavs Igorevičs
Svjatoslavs Igorevičs vai Svendoslavs (el, baznīcslāvu: Ст҃ославъ, Свѧтославъ, ru, uk; dzimis 942. gadā, miris 972. gadā) bija Kijivas lielkņazs un Kijivas Krievzemes valdnieks no 959. (vai 962.) gada līdz nāvei 972. gadā, kad viņu, atgriežoties mājup no karagājiena pret Bizantijas impēriju, nogalināja pečeņegi.
Vārda cilme
Svjatoslava vārds ir viņa varjagu vārda "Svens" apvienojums ar senkrievu valodas vārdu "slava", kas nozīmē "Svens slavenais". Pēc cita uzskata Svjatoslava vārds ir viņa priekšteču vārdu Helgi ("Svētais") un Rūriks ("slava") jaundarinājums
Dzīvesgājums
Svjatoslavs bija Kijivas Krievzemes lielkņaza Ingvara (Igora) un viņa sievas Helgas (Olgas) dēls. Nestora hronikas tekstā viņa vārds pirmo reizi pieminēts sakarā ar viņa piedzimšanu 942. gadā. Pēc tēva nogalināšanas, līdz Svjatoslava pilngadībai valdīja viņa māte Helga. Hronikā minēts, ka 946. gadā Helga kopā ar Svjatoslavu vadījusi karagājienu pret drevļaniem, lai atriebtos par lielkņaza Ingvara nogalināšanu, pie kam, četrgadīgais dēls pirmais metis šķēpu uz ienaidniekiem. Ar jaunā valdnieka audzināšanu nodarbojās varjagu karavadoņi Svengelds (Свенгелдъ) un Asmuds (Асмудъ). Pēc kāda 949. gada ieraksta Bizantijas imperatora Konstantīna VII hronikā var secināt, ka šajā laikā Svjatoslavs jau valdījis Nemogārdā (Nogorodas kņaziste). Šajā hronikā Svjatoslavs bez valdnieka titula pieminēts sakarā ar 957. gadā notikušo Helgas viesošanos Konstantinopoles galmā.
Pēc pilngadības sasniegšanas Svjatoslavs tika iecelts par Kijivas lielkņazu un 962. gadā esot atteicies pieņemt kristīgo ticību sarunās ar Svētās Romas impērijas imperatora Otona I sūtņiem. 964. gadā devās karagājienā pret vjatičiem, 965. gadā lejup gar Volgas upi pret hazāriem, tad uz Donas lejteci uz hazāru pilsētu Sarkelu un Tmutarkaņu, kuras iedzīvotāji atzina Kijivas varu.
967. gadā Bizantijas imperators Nikifors Foka nosūtījis uz Kijivu sūtņus ar lielu daudzumu zelta, lai pierunātu Svjatoslavu doties karagājienā pret Pirmo Bulgārijas caristi, kas bija sākusi karu ar Bizantiju. 968. gadā Svjatoslava karaspēks ieņēma Bulgārijas galvaspilsētu Preslavu (Nestora hronikā: Пєрєӕславец) un esot gatavojies šeit dibināt savu rezidenci, bet jau nākamajā gadā viņš bija spiests atgriezties Kijivā sakarā ar pečeņegu uzbrukumu. 969. gada jūlijā nomira viņa māte Helga un Svjatoslavs pirms došanās jaunā karagājienā uz Donavas lejteci, kur Bizantijas imperators Nikifors bija ievedis savu karaspēku, sadalīja savus valdījumus starp saviem dēliem - Jaropolku, Helgi (Oļegu) un Valdemāru (Vladimiru). 970. gada pavasarī Svjatoslavs kopā ar bulgāriem, pečeņegiem un maģāriem uzbruka Bizantijas grieķiem Trāķijas teritorijā. Šoreiz Svjatoslava vadītais karaspēks tika sakauts un 971. gada jūlijā viņš Donavas labā krasta cietoksnī Silistrā (hronikā: Дерьстр) pēc trīs mēnešu aplenkuma bija spiests noslēgt miera līgumu ar jauno Bizantijas imperatoru Joanu Cimeski, atsakoties no saviem iekarojumiem Bulgārijā un Melnās jūras ziemeļu krastā. Nestora hronikā rakstīts, ka mājupceļā uz Kijivu pie Dņepras krācēm Svjatoslava karaspēku sakāva pečeņegi, viņš tika nogalināts un pečeņegu hans Kurja esot licis no viņa galvaskausa izgatavot dzeramo kausu.
2013. gada laikapstākļi Latvijā
Šajā rakstā ir apkopoti '''2013. gada laikapstākļi Latvijā. Tā vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija 7,0 °C''', kas ir 1,1 grādu augstāk par ilggadīgo vidējo normu. Tādējādi 2013. gads bija piecpadsmitais siltākais ilggadīgajā datu rindā un 6. siltākais gads 21. gadsimtā. Viszemākā gaisa temperatūra 21. gadsimtā ir bijusi 2010. gadā: +5,6 °C, bet vissiltākais ir bijis 2008. gads: +7,6 °C. Pēc sešiem gadiem (no 2007. līdz 2012. gadam) ar lielāku par normu nokrišņu daudzumu 2013. gadā nokrišņu daudzums bija zem normas. Vidēji Latvijā 2013. gada nokrišņu daudzums bija 622 mm, kas ir 92% no ilggadīgās vidējās normas, ierindojot to ilggadīgās datu rindas vidusdaļā, vairāk uz sauso pusi. 21. gadsimtā 2013. gads bija ceturtais sausākais. Vissausākais 21. gadsimtā ir bijis 2006. gads, tajā nokrišņu daudzums bija tikai 530 mm, bet visvairāk nokrišņu ir bijis 2010. gadā — 856 mm.
Gada raksturojums pa gadalaikiem
2012./2013. gadu kalendārās ziemas vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija −4,4 °C, kas ir 0,5 grādus zem ilggadīgās vidējās normas, tādējādi ierindojot to gan ilggadīgās, gan 21. gadsimta ziemu datu rindu vidusdaļā, vairāk uz auksto pusi. Visi trīs ziemas mēneši ir bijuši ar nedaudz, bet tomēr ar lielāku par normu nokrišņu daudzumu. Kopējais ziemas nokrišņu daudzums vidēji Latvijā bija 141 mm (108% no ilggadīgās normas), tādējādi ierindojot to ilggadīgās datu rindas mitrāko ziemu trešajā desmitā, bet 21. gadsimtā — datu rindas vidusdaļā, vairāk uz mitro pusi.
Ar sezonas vidējo gaisa temperatūru +8,2 °C, kas ir 1,6 grādus virs ilggadīgās normas, '''2013. gada rudens''' bija astotais siltākais ilggadīgajā datu rindā un trešais siltākais 21. gadsimtā. Vissiltākais 21. gadsimtā un otrais siltākais ilggadīgajā datu rindā ir bijis 2006. gada rudens, tā vidējā gaisa temperatūra bija +9,2 °C. Savukārt visaukstākais 21. gadsimtā un devītais aukstākais ilggadīgajā datu rindā ir bijis 2002. gada rudens, tā vidējā gaisa temperatūra bija tikai +5,2 °C. Ar kopējo nokrišņu daudzumu 185 mm (92% no ilggadīgās normas) rudens gan ilggadīgajā datu rindā, gan starp 21. gadsimta rudeņiem ir ierindojies datu rindas vidusdaļā, vairāk uz sauso pusi. Vismazāk nokrišņu 21. gadsimtā ir bijis 2011. gada rudenī — 134 mm, bet nākamais — 2012. gads — ir bijis šajā gadsimtā ar nokrišņiem visbagātākais — 252 mm.
Gada raksturojums pa mēnešiem
Janvāra vidējā gaisa temperatūra Latvijā bija −6,2 °C, kas ir 1,6 grādus zem ilggadīgās vidējās normas. Tādējādi pirmie divi 2012., 2013. gadu ziemas mēneši Latvijā bija aukstāki par normu. 2013. gada janvāris ilggadīgo janvāru datu rindā bija vairāk vidusdaļā, bet 21. gadsimtā — trešais aukstākais. Janvāris sākās un beidzās ar ievērojami siltāku par ilggadīgiem vidējiem rādītājiem laiku. 1. un 31. janvāra diennakts vidējās gaisa temperatūras bija 7 grādus virs normas. Visaugstākā visā janvārī gaisa temperatūra bija pirmajās Jaunā gada stundās — Kuldīgā tā sasniedza +6,4 °C. Savukārt mēneša vidusdaļā Latvijā valdīja aukstums. Mēneša vissaltākā diennakts (vidēji Latvijā 11 grādus zem normas) bija 19. janvāris. Naktī uz 20. janvāri Vidzemes augstienē (Zosēnos) temperatūras stabiņš noslīdēja līdz 2013. gada ziemā Latvijā viszemākajai atzīmei: −27,0 °C. Janvāra nokrišņu daudzums vidēji Latvijā bija 45 mm (103% no ilggadīgās normas), ierindojoties gan ilggadīgo janvāru datu rindas, gan 21. gadsimta janvāra mēnešu vidusdaļā. Tādējādi abi pirmie ziemas mēneši bija ar nedaudz, bet tomēr ar lielāku par normu nokrišņu daudzumu. Laikam kļūstot vēsākam, pirmās dekādes beigās visa Latvija atkal pārklājās ar sniega segu. Lielākajā Latvijas daļā tā saglabājās līdz mēneša beigām, vien Baltijas jūras piekrastē mēneša pēdējās dienās to izkausēja lietus un atkusnis. Biezākā sniega sega tradicionāli bija Vidzemes un Alūksnes augstienēs — vidēji mēnesī 21–23 cm, maksimāli: 28–33 cm. 2013. gada janvāris bija ar trešo visrāmāko (vidēji mēnesī 2,8 m/s, kas ir 1,1 m/s zem normas) vēja ātrumu gada pirmajā mēnesī. Tradicionāli vislielākais vēja ātrums bija piekrastes rajonos, brāzmās vislielāko mēnesī ātrumu — 22 m/s — sasniedzot 4. janvārī Ventspilī.