cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Baltgalvas grifs
Ligzdošana
Ligzda tiek būvēta klinšu iedobē, grūti aizsniedzamā vietā. Tā tiek būvēta no vidēji gariem žagariem, kuru diametrs ir apmēram 1—2 cm, sausas zāles un smalkākiem žagariņiem. Sugai nav izteikts kāds noteikts ligzdas lielums. Katram pārim ligzda var būt atšķirīgā lielumā, turklāt vienam un tam pašam pārim ligzda var būt dažādi liela atšķirīgos gados. Tās diametrs var būt 60—120 cm. Ligzdas iekšpuse tiek bagātīgi izklāta ar sausu zāli vai spalvām. Mātīte izdēj tikai vienu baltu olu, kuru perē abi vecāki. Pāris perējot nomainās vismaz divas reizes dienā. Maiņas brīdī putni kustas ļoti lēnām un uzmanīgi. Inkubācijas periods ilgst 51—60 dienas. Mazulis izšķiļoties ir bezpalīdzīgs un klāts ar dažām dūnām. tas sver apmēram 170 gramus. Pirmās dienas pēc izšķilšanās mazajam putnēnam ir visbīstamākās tā dzīvībai, jo ligzdas atrodas augstu kalnos ar zemām temperatūrām un spēcīgiem vējiem. Šajā laikā diezgan bieži var arī uzsnigt sniegs. Vecāki turpina sildīt mazuli, regulāri viens otru nomainot. Sasniedzot 3 nedēļu vecumu, mazuli klāj biezas dūnas. Vecāki mazuli no pirmās dienas baro, atrijot barību no kuņģa. Divu mēnešu vecumā tas jau sver tikpat, cik vecāki un šajā vecumā dūnas ir nomainījušas spalvas. Sasniedzot 4 mēnešu vecumu, jaunie putni sāk lidot, tomēr vecāki tos joprojām turpina barot, atrijot barību. Ļoti bieži jaunie putni seko vecākiem barības meklējumos, bet nekad netuvojas mirušajam dzīvniekam. Tie atgriežas drošībā kolonijā un gaida vecākus atgriežamies pie tiem.
Sistemātika
Baltgalvas grifam ir 2 pasugas:
Simanovičs
Simanovičs (sieviešu dzimtē Simanoviča) ir slāvu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Eskilstūna
Eskilstūna (sv) ir pilsēta Zviedrijas centrālajā daļā. Pilsētas tiesības ieguva 1659. gadā, kad tika nosaukta par Kārļa Gustava pilsētu un tajā uzbūvēta Reinholda Rādemāhera metālapstrādes manufaktūra. Eskilstūna ir lielākā pilsēta Sēdermanlandes lēnē. 2014. gadā pilsēta kopā ar pašvaldību bija 14. lielākā pašvaldība Zviedrijā pēc iedzīvotāju skaita, kas tobrīd bija sasniedzis 100 923 iedzīvotājus. Pilsētai cauri tek Eskilstūnas upe, kas savieno Jelmarena ezeru ar Mēlarena ezeru.
Pilsēta 18. gadsimta vidū nosaukta Svētā Eskila vārdā.
Iedzīvotāji
2019. gadā 89% Eskilstūnas pašvaldības iedzīvotāju bija ar Zviedrijas pilsonību, 74% bija dzimuši Zviedrijā. Vēsturiski liela daļa pilsētas iedzīvotāju ir somu izcelsmes, kuriem pievienojušies emigranti no Tuvajiem Austrumiem. Pateicoties gan ārējai, gan valsts iekšējai imigrācijai uz Eskilstūnu, dzimstības un mirstības rādītājiem paliekot līdzīgiem, pašas pilsētas iedzīvotāju skaits ir pieaudzis no 60 624 cilvēkiem 2000. gadā līdz 75 902 2019. gadā.
Neatkarības rotas iela
Neatkarības rotas iela ir iela Liepājā, Karostas apkaimē. Neatkarības rotas iela sākas krustojumā ar Atmodas bulvāri un beidzas krustojumā ar Pulkveža Brieža ielu. Ielu pilnībā sedz asfalts.
Broņislavs Komorovskis
Broņislavs Marija Komorovskis (pl; dzimis, Oborņiki Slonski) ir bijušais Polijas prezidents, vēsturnieks. Viņš šajā amatā stājās pēc iepriekšējā valsts prezidenta Leha Kačiņska bojāejas aviokatastrofā 2010. gadā. Pirms stāšanās prezidenta amatā, B. Komorovskis bija partijas "Pilsoņu platforma" loceklis. Laikā no 2000. līdz 2001. gadam viņš bija Polijas Aizsardzības ministrs.
Komunistu režīma laikā viņam tika piespriests mēnesi ilgs cietumsods par demonstrāciju organizēšanu un pagrīdes literatūras izdošanu.
FC Klaipėda
FC Klaipėda bija Lietuvas futbola klubs, kurš spēlēja Lietuvas A līgā. Tas ir dibināts 2009. gadā, beidza pastāvēt 2011. gadā.
Acuši Jonejama
Nacionālā izlase
!Kopā||1||0
M83 (grupa)
M83 ir franču elektroniskās mūzikas grupa, kas dibināta Antibā 1999. gadā un pašlaik atrodas Losandželosā. Sākotnēji multiinstrumentālistu Nikolā Fromageau un Entonija Gonsalesa duets Fromageau šķīrās neilgi pēc sava otrā albuma Dead Cities, Red Seas & Lost Ghosts turnejas. Gonsaless joprojām ir vienīgais pastāvīgais projekta dalībnieks, kurš ir galvenais dziesmu autors un galvenais vokālists. Grupa ir izdevusi astoņus studijas albumus, tostarp Grammy balvai nominēto Hurry Up, We're Dreaming un divus skaņu celiņus. Gonsaless albumus ieraksta galvenokārt viens pats ar daudziem viesmūziķiem. Grupa ir parakstījusi līgumu ar Mute Records un guva panākumus 2011. gadā ar singlu "Midnight City".
Stils
Grupas muzikālo estētiku raksturo plaša reverb efektu izmantošana un klusi izrunāti dziesmu teksti pār skaļiem instrumentiem. Gonsaless ir iedvesmojies no Amerikas sapņa aspektiem, un viņa dziesmas ir ieskicētas kā tēmas, kas saistītas ar "pieaugušo scenāriju tīņu sapņiem". Iedvesma 1980. gadu stilam, kas atrodama lielākajā daļā Gonsalesa mūzikas, ietver tādas grupas kā My Bloody Valentine, Pink Floyd un Tangerine Dream. Starp dažādām elektroniskās mūzikas īpašībām un albuma noformējumu M83 stils ietver gan mūsdienu popmūzikas, gan 80. gadu sapņu popa sajaukumu.
Bāliņu grāvis
Bāliņu grāvis var būt:
Meksikas futbola izlase 2014. gada Pasaules kausa finālturnīrā
Treneris: 🇲🇽 Migels Errera
Bāliņu grāvis (Zaņas pieteka)
Bāliņu grāvis ir Zaņas labā krasta pieteka Saldus novadā.
Iztece - no Plocenieku dīķa. Tek dienvidu-dienvidaustrumu virzienā. Ietek Zaņā pie Bāliņiem, pirms tam šķērsojot valsts autoceļu V1162 (Saldus–Kūdras).
Hiromi Kodžima
Hiromi Kodžima (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||1||0
Šarls Bertrāns
Šarls Bertrāns (fr, dzimis ) ir Francijas hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2019) Bertrāns pārstāv Šveices hokeja līgas komandu HC Fribourg-Gottéron. Iepriekš Bertrāns ir spēlējis Somijas hokeja līgas komandās Raumas "Lukko", Turku TPS, Vāsas "Sport", Pori "Ässät" un Oulu "Kärpät", Zviedrijas hokeja līgas komandā Färjestad BK, kā arī KHL komandā Novosibirskas "Sibirj".
Francijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis piecos Pasaules čempionātos.
Aina Karele
Aina Karele (dzimusi ) ir latviešu aktrise.
1966. gadā absolvējusi Ļeņingradas Teātra, mūzikas un kinematogrāfijas institūtu. Liepājas teātra izrādēs piedalās kopš 1969. gada.
Atveidojusi Gerdu seriālā "Cukura nams".
Venēcijas metropole
Venēcijas metropole (it) ir Itālijas provinces līmeņa administratīvā iedalījuma vienība valsts ziemeļaustrumos, Veneto reģionā pie Adrijas jūras. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Venēcija. Venēcijas metropole sīkāk iedalās 44 komūnās. Izveidota 2014. gada 8. aprīlī, par metropoli reorganizējot Venēcijas provinci.
Kailamfībijas
Kailamfībijas (Lissamphibia) ir abinieku klases (Amphibia) apakšklase, kas apvieno visas jaunāko laiku sugas — trīs mūsdienās dzīvojošo abinieku kārtas un vienu kārtu, kas izmira pirms 3,6 miljoniem gadu. Senākās zināmās kailamfībijas ir Triadobatrachus massinoti no Madagaskaras, kas dzīvoja pirms 250 miljoniem gadu, un Polijas Czatkobatrachus polonicus, kas dzīvoja vienā laikā ar Madagaskaras primitīvo abinieku. Šajā apakšklasē nav ietverti paleozoja abinieki.
Vēsture
Kad Ernsts Hekels 19. gadsimtā izveidoja kailamfībiju apakšklasi, tajā netika ietverti bezkājainie abinieki (Gymnophiona), lai gan Hekels uzskatīja, ka tie ir tuvu radniecīgi astainajiem un bezastainajiem abiniekiem. 20. gadsimta sākumā, balstoties uz tā laika fosilajiem atradumiem, sistemātika tika mainīta un zinātniekiem vairs nebija šaubu, ka senākie abinieki attīstījās no zivīm — daivspurēm Eustenopteron, kurām bija muskuļotas spuras ar iespējām pārvietoties pa sauszemi. Mūsdienās paleontologi ir noraidījuši pieņēmumu, ka abinieki varētu būt attīstījušies no dažādām zivju grupām. Tā kā lielākā daļa zinātnieku ir pieņēmusi viedokli, ka visiem abiniekiem ir vienots priekštecis, tad valda arī uzskats, ka kailamfībijām ir viens priekštecis, lai gan starp dažādām abinieku grupām pastāv zināmas atšķirības. Tādēļ tuvāk radniecīgās kārtas tiek iedalītas vienotā varžu virskārtā (Batrachia), kurā netiek sistematizēti bezkājainie abinieki. Pēdējos gados ir izvirzīta vēl viena jauna hipotēze, ka kailamfībiju grupa vispār nav monofilētiska.
Diskusijas par kailamfībiju izcelsmi
Dažādām zinātnieku grupām ir atšķirīga izpratne par kailamfībiju izcelsmi un attīstību. Kopumā pastāv 3 dažādas versijas. Divās no šīm versijām zinātnieki uzskata, ka kailamfībijas ir monofilētiska grupa. Šie zinātnieki uzskata, ka visas sugas cēlušās no viena priekšteča. Versiju atšķirība ir to dažādās hipotēzes par kailamfībiju priekšteci (temnospondili (Temnospondyli) vai lepospondili (Lepospondyli) ). Ir arī zinātnieki, kas uzskata, ka ir bijuši divi dažādi priekšteči: bezastainie abinieki un astainie abinieki attīstījušies no izmirušajiem primitīvajiem abiniekiem temnospondiliem, bet bezkājainie abinieki no senajiem četrkājaiņiem lepospondiliem, līdz ar to uzskatot, ka kailamfībiju grupa ir polifilētiska. Tomēr pēdējo gadu molekulārie pētījumi mūsdienās dzīvojošām abinieku sugām atbalsta monofilētisko hipotēžu pareizību (pirmo un otro versiju).
Kopīgās īpašības
Kailamfībijām ir vairākas kopīgas īpašības. Dažas no īpašībām attiecas uz mīkstajiem audiem, kuri, protams, nav saglabājušies senajiem abiniekiem. Ja salīdzina skeleta uzbūvi, tad dažas no īpašībām piemīt arī paleozoja abiniekiem. Kailamfībijām, piemēram, ir pakauša pauguru pāris, divu veidu ādas dziedzeri — gļotu un kā izaugumi, ribas neietver visu vēdera dobumu, spēja izbīdīt acis un daudzas citas kopīgas anatomiskas īpašības.
Lū Viljamss
Lūiss (Lū) Tairons Viljamss (en; dzimis ) ir amerikāņu basketbolists, spēlē uzbrūkošā aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2021) pārstāv NBA klubu Atlantas "Hawks". Trīs reizes (2015, 2018 un 2019) atzīts par NBA labāko rezervistu jeb sesto spēlētāju (NBA Sixth Man of the Year).
Pēc South Gwinnett vidusskolas Džordžijā absolvēšanas L. Viljamss, izlaižot koledžu basketbolu, uzreiz pieteicās NBA draftam. Pirmsdrafta treniņos neatstāja labu iespaidu uz komandām, kas pazemināja viņa vietu drafta izvēlē. 2005. gada NBA draftā viņu Filadelfijas "76ers" izraudzījās ar kopējo 45. numuru otrajā kārtā. Septiņas sezonas aizvadījis "76ers" sastāvā, taču pēc tam vairākkārt mainījis NBA komandas. Trīs reizes (2015, 2018 un 2019) atzīts par NBA sezonas labāko rezervistu jeb sesto spēlētāju. Nevienā no 16 sezonām, ko aizvadījis NBA, nav bijis pastāvīgs starta piecinieka spēlētājs, kopumā dodoties sākumsastāvā vien 121 no aizvadītajām vairāk nekā 1000 spēlēm.
2017. gada jūnijā L. Viljamss tika aizmainīts no Hjūstonas "Rockets" uz Losandželosas "Clippers" lielā maiņas darījumā, kura rezultāta uz "Rockets" pārcēlās Kriss Pols, bet pretējā virzienā devās septiņi spēlētāji.
2021. gada martā pēc četrām ar pusi produktīvām sezonām Losandželosas "Clippers" sastāvā L. Viljamss tika aizmainīts uz Atlantas "Hawks" pret Ražonu Rondo ("Clippers" šķīrās arī no divām nākotnes otrās kārtas drafta izvēlēm).
Līvija
Līvija (katalāņu: Llívia) ir pilsēta un municipalitāte Spānijā, daļa no Žironas provinces Katalonijas autonomajā apgabalā. Tās platība ir 12,84 km². Iedzīvotāju skaits ir 1428 (2018).
Kopš Pireneju miera laikiem tā ir bijusi Spānijas eksklāvs, jo no visām pusēm to aptver Francijas teritorija — Austrumpireneju departamens. Attālums līdz robežai ar Spāniju ir 1,6 km, bet līdz provinces administratīvajam centram — Žironas pilsētai ir 153 km.
2017. gadā notikušajā referendumā par Katalonijas neatkarību 561 no 591 balsīm, kas tika nodotas Līvijā, bija par neatkarību. Spānijas tiesas referendumu atzina par nelikumīgu, taču Spānijas policija neiejaucās, lai apturētu balsošanu pilsētā.
Sīmanis Simanovičs
Sīmanis Simanovičs (1890. gada 15. maijs – 1972. gada 4. decembris) bija latviešu politiķis un komunistu aktīvists. Bijis nedemokrātiski ievēlētās Tautas Saeimas deputāts un prezidija loceklis.
Dzīvesgājums
Skolas gaitas uzsācis Liepājas apriņķa Rāvas pagasta trīsgadīgajā skolā. Būdams jauns, strādāja Liepājas drāšu fabrikā par kalēju, kur piedalījās 1905. gada revolūcijas notikumos. 1911. gadā apcietināts. 1913. gadā pēc atbrīvošanas uzsāk darbu Rīgas kuģu remonta rūpnīcā, taču ap 1914. gadu tiek apcietināts, ieslodzīts Sanktpēterburgā un izsūtīts spaidu darbos uz Irkutsku. Pēc Oktobra revolūcijas karo latviešu sarkano strēlnieku rindās, līdz 1920. gadu sākumā atgriežas Latvijā. No 1929. gada darbojies Latvijas Komunistiskajā partijā, par ko 1932. gadā piespriesti četri gadi spaidu darbos. Bija kandidējis Liepājas domes vēlēšanās.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā kļuvis par Liepājas pilsētas arodbiedrības priekšsēdētāju, kā arī nedemokrātiski ievēlētās Tautas Saeimas deputātu un prezidija locekli. Bijis viens no divdesmit parlamenta delegātiem, kuri Maskavā lūdza Latvijas iekļaušanu PSRS. 1941. gadā iecelts par Liepājas apgabaltiesas pagaidu priekšsēdētāju. Otrā pasaules kara laikā un līdz 1948. gadam strādā tiesu sistēmā, pēc tam strādājot kā Liepājas pilsētas milicijas daļas priekšnieka vietnieks un kokapstrādes kombināta "Baltija" pensionāru padomes vadītājs.
Miris Liepājā 1972. gadā.
Šķaudīšana
Šķaudīšana jeb šķavas ir daļēji autonoms un konvulsīvs reflekss, kurā deguna dobuma gļotādas kairinājuma dēļ gaiss spēcīgā, īsā izelpā plūst caur degunu vai muti, parasti ar skaļu troksni. Kairinājumu deguna dobumā parasti izraisa svešķermeņi, piemēram, putekļi, alergēni un mikroorganismi. Šķaudīšana ir arī simptoms, kas var liecināt arī par slimības sākumu, piemēram, par saaukstēšanos. Šķavu galvenais uzdevums ir izvadīt no deguna dobuma un mutes nevēlamos svešķermeņus, tāpēc nav vēlams šķaudīt citu cilvēku virzienā, kuri līdz ar to varētu inficēties.
Dobelnieki
Dobelnieki ir apdzīvota vieta Ogres novada Tīnūžu pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļrietumos Mazās Juglas krastā pie autoceļa V965 6 km no pagasta centra Tīnūžiem, 11 km no novada centra Ogres un 32 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta veidojusies pie bijušās papīrfabrikas. Dažkārt Dobelniekiem pieskaita Mazās Juglas otrajā krastā esošo Celtnieka vasarnīcu ciemu.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Sofija Kokareva
Sofija Kokareva (ru; dzimusi 2014. gadā) ir Krievijas šahiste.
Biogrāfija
Šaha lielmeistara Dmitrija Kokareva meita un Penzas šaha skolas audzēkne.
2022. gadā uzvarējusi Penzas apgabala jauniešu šaha čempionātā U15 zēnu vecuma grupā.
2012. gada UEFA Čempionu līgas fināls
2012. gada UEFA Čempionu līgas fināls bija 2011.—2012. gada UEFA Čempionu līgas sezonas finālspēle. Tā notika sestdienā, Allianz Arena stadionā, Minhenē, Vācijā. Tajā tikās Vācijas Bundeslīgas klubs Minhenes "Bayern" un Anglijas Premjerlīgas komanda Chelsea FC.
Sofija Kokareva
Biogrāfija
2022. gada septembrī Pasaules jauniešu šaha čempionātā meiteņu G08 vecuma grupā ierindojusies 21. vietā.
2012. gada UEFA Čempionu līgas fināls
Spēle pamatlaikā un papildlaikā beidzās ar rezultātu 1:1, bet pēcspēles sitienu sērijā ar rezultātu 3:4 uzvarēja Chelsea. Chelsea Eiropas spēcīgākā futbola kluba trofeju izcīnīja pirmo reizi kluba vēsturē.
Sofija Kokareva
Biogrāfija
2022. gada novembrī Antaljā uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā meiteņu G08 vecuma grupā ar simtprocentīgu rezultātu 9 punkti no 9 iespējamajiem.
Beovulfs
"Beovulfs" (ang; en) ir senangļu valodā sarakstīts varoņeposs, kas sastāv no 3182 rindām. Eposa darbība notiek Skandināvijā (Dānijā un Zviedrijā). Nav zināms ne eposa autors, ne tā sarakstīšanas laiks. Taču tiek uzskatīts, ka tas ticis sarakstīts laikā starp 8. un 11. gadsimtu. Tas tiek uzskatīts par vienu no svarīgākajiem anglosakšu literatūras darbiem.
Līdz mūsdienām ir saglabājies tikai viens rokraksts, kas ir zināms kā Nowell Codex.
Eposā gētu varonis Beovulfs cīnās ar trim pretiniekiem: Grendelu, Grendela māti un vārdā nenosauktu pūķi. Pēc pirmajām divām uzvarām Beovulfs atgriežas mājās Jētalandē (Zviedrijā) un kļūst par gētu karali. Pēdējā kauja notiek 50 gadus vēlāk. Tajā viņš tiek nāvējoši ievainots un Beovulfs tiek apglabāts kapkalnā Jētalandē.
Latviešu valodā eposa fragmenti pieejami A. Grīnblata rakstā par "Beovulfu" LVU Zinātniskajos rakstos, 1. sērijas 32. sējumā "Apcerējums par svešvalodām un to mācīšanu", kas izdots Rīgā 1959. gadā (239.—244. lpp.).
Rīga dimd
Rīga dimd ir populāra latviešu tautasdziesma Jāņa Cimzes apdarē, kas izdota dziesmu krājuma "Dziesmu rota" otrajā burtnīcā ar nosaukumu “Lauka puķes” 1872. gadā.
Vēsture
Kopš 1839. gada J. Cimze vadīja Vidzemes skolotāju semināru Valmierā, no 1849. līdz 1881. gadam Valkā. Viņa apkopotā latviešu un cittautu dziesmu krājuma koriem “Dziesmu rota” pirmie divi sējumi iznāca 1872. gadā, no kuriem pirmajā ("Dārza puķes") bija vācu komponistu sacerējumi, bet otrajā ("Lauka puķes") latviešu tautas dziesmu apdares korim. Krājums turpināja iznākt 12 gadus, pēdējās burtnīcas vēl pēc autora nāves. Latviešu tautas dziesmu apdares bija ietvertas II (1872), III (1874), IV (1875) un VII (1884) burtnīcās, no tām daudzas iekļuva Vispārējo latviešu dziesmu svētku repertuārā.
TDRS-4
TDRS-D tika palaists ar kosmoplānu Discovery misijas STS-29R leikā. Discovery startēja 14:57:00 UTC. Dažas stundas pēc starta no kosmoplāna kravas telpas tika palaists dzinējbloks IUS ar tam piestiprināto TDRS-D. Ar pakāpes diviem manevriem pavadonis tika ievadīts ģeosinhronā orbītā. Tam tika dots nosaukums TDRS-4.
TDRS-4 tika novietots punktā 41 grāds rietumu garuma. Tur tas nodrošināja sakarus ar NASA kosmiskajiem aparātiem, tai skaitā Space Shuttle un Starptautisko kosmosa staciju. 2005. gadā pavadonis tika pārvietots uz pozīciju 46° R.
2011. gada novembrī pavadonim sabojājās viena no trīs akumulatoru baterijām. Tas tika pārvietots uz apbedījumu orbītu, kas atrodas 350 km virs ģeostacionārās orbītas, un sasniedza to decembrī. 2012. gada maijā NASA paziņoja, ka TDRS-4 ir pārvietots drošā orbītā, kur tas netraucēs citiem kosmiskajiem aparātiem, un tam ir pārtraukta ekspluatācija. Sākotnēji darba mūžs bija plānots 10 gadi, bet reāli tas nokalpoja gandrīz 23 gadus.
Tekeli
Tekeli (kk) ir apgabala pakļautības pilsēta Žetisu apgabalā Kazahstānā. Izvietojusies Džungārijas Alatau priekškalnēs Karatalas upes krastos 40 km no apgabala centra Taldikorghanas. Nozīmīgs metalurģijas centrs.
Vēsture
Pilsēta sāka veidoties 1930. gados, kad Tekeli ielejā tika atklātas bagātīgas polimetālu rūdu iegulas, sevišķi svina rūda. 1937. gadā sākās svina un cinka pārstrādes kombināta būvniecība un vienlaicīgi arī veidojās Tekeli strādnieku ciemats. 1942. gadā kombināts tika nodots ekspluatācijā un tam bija liela nozīme Sarkanās armijas nodrošināšanā ar svinu ložu ražošanai 2. pasaules kara laikā. Pēc kara sākās intensīva ciemata attīstība; celtniecībā tika nodarbināti ne tikai PSRS ieslodzītie, bet arī japāņu karagūstekņi. 1952. gadā Tekeli piešķirts pilsētas statuss.
1990. gados bagātīgās rūdas iegulas tika izsmeltas un kombināts sāka stagnēt, līdz 2007. gadā darbu pārtrauca, ar ko izraisīja nopietnu nodarbinātības krīzi pilsētā. 2011. gadā kombināta darbību pārprofilēja un tas atsāka darbību. Tekeli ir nozīmīgas ekoloģiskās problēmas sakarā ar nesakoptajām polimetālu rūdu pārstrādes teritorijām, no kurām gruntsūdeņos nokļūst svins. Izplatītas alerģiskas un onkoloģiskas slimības.
Napoleona kodekss
Napoleona kodekss (franču: Code Napoléon), arī Civilkodekss, ir fundamentāls Francijas tiesību akts, kas deva spēcīgu impulsu turpmākajam kodifikācijas procesam daudzās pasaules valstīs.
Kodekss tika izstrādāts un pieņemts 19. gadsimta sākumā pēc Francijas Republikas pirmā konsula Napoleona Bonaparta iniciatīvas, un ar grozījumiem un papildinājumiem tas ir spēkā mūsdienās. Uzreiz pēc Franču revolūcijas pieņemtais Napoleona kodekss bija kompromiss starp dažādiem Francijas tiesību avotiem — romiešu tiesībām, paražām, karaļa dekrētiem un revolucionārajiem tiesību aktiem.
Augškalnes baznīca
Augškalnes Svētās Ģimenes Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Augšdaugavas novada Ambeļu pagasta apdzīvotā vietā Augškalnē.
Vēsture
Pēc Pirmā pasaules kara tika nolemts dibināt jaunu Augškalnes draudzi, tāpēc Aglonas vikārs Jānis Romanovskis 1926. gadā uzsāka baznīcas būvi, kas beidzās pēc diviem gadiem un 1928. gada 16. decembrī baznīcu iesvētīja prelāts Daniels Jasinskis. Augškalnes katoļu baznīca bija gotiskā stila koka celtne ar akmens mūra pamatiem un 29 metrus augstu torni. Tā bija 24,7 metrus gara un 13,2 metrus plata trīs navu ēka krustveida formā. Iekštelpās bija betona grīda, bet altāra daļā un sakristejā — koka. Dievnamam bija trīs altāri — lielaja altārī bija Svētās Ģimenes glezna, sānu altāros — Jēzus Sirds un Svētās Terēzijas glezna. Otrā pasaules kara laikā, 1944. gada jūlijā baznīca nodega.
Pēc kara bijušā pasta ēkā prāvests Leons Dzenis iekārtoja kapelu, kur sāka noturēt dievkalpojumus. Leonu Dzeni 1946. gada pavasarī nomainīja prāvests Jānis Strods, kurš uzsāka jaunas baznīcas būvi, kurai līdzekļus saziedoja draudzes locekļi. Ēku uzcēla no baļķiem, apšujot ar dēļiem, bet vidu piepildīja ar zāģu skaidām. 1947. gada 14. augustā prāvests Jānis Strods iesvētīja baznīcu un noturēja pirmo dievkalpojumu. Vēlākos gados prāvesta Antona Mičulīša laikā baznīcā tika veikti pārbūves un iekārtošanas darbi — uzlika skārda jumtu, apšuva ar baltajiem ķieģeļiem, bet iekšpusi ar finieri. Dievnamam tika uzbūvēti jauni altāri, izgatavoti soli un ievilkta elektrība.
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Andrejs Aglonietis. Draudze izveidojās pēc Pirmā pasaules kara. 1916. Draudzei ir sešas kapsētas — Augstkalnes kapsēta, Rogaču kapsēta, Raudinas kapsēta, Kukuru kapsēta, Putānu kapsēta un Klekeru kapsēta.
Draudzes lielākie svētki
Draudzes lielākie svētki ir Svētās Ģimenes svētki, Svētā Jāzepa diena, Vissvētākās Jēzus Sirds svētki, Svētās Terēzijas no Bērna Jēzus svētki.
Tehniska informācija
Augškalnes baznīca ir 24,70 metrus gara un 8,5 metrus plata trīsnavu ēka ar torni. Baznīcas solos var novietoties 80 cilvēku. Lietošanas kārtībā ir fisharmonijs un ērģeles. Baznīcas dārzu ietver koka latiņu mūra stabiņos žogs.
Karatala
Karatala (kk) ir upe Kazahstānas dienvidaustrumos, Žetisu apgabalā. Sākas Džungārijas Alatau, satekot trijām nelielām upītēm. plūst ziemeļrietumu virzienā. Pirmos 160 km Karatala ir tipiska kalnu upe, bet lejtecē plūst pa Sariesika tuksnesi Balhaša-Alakela ieplakā. Upe ietek Balhaša ezerā, veidojot plašu deltu 860 km² platībā. Otra lelākā (pēc Iles) Balhaša pieteka. Aizsalst decembrī, ledus iziet martā. Lielākās pilsētas krastos ir Taldikorghana, Tekeli un Uštebe. Upes augštecē uzbūvēta nelielu hidroelektrostaciju kaskāde, lejtecē upes ūdeņi tiek izmantoti irigācijai.
Jošiharu Ueno
Jošiharu Ueno (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||1||0
Plordosteji
Plordosteji (Plourdosteus) ir bruņuzivju plordosteīdu ģints. Ģinti pirmo reizi 1951. gadā aprakstīja zviedru paleontologs Tūrs Ervigs. Ģints tipveida suga ir Plourdosteus canadensis, kas iepriekš tika aprakstīta kā Coccosteus canadensis Woodward, 1892. Ģintī ir jūras un saldūdens formas. Ģints izplatīta Galvenajā devona laukā (Baltija, Ļeņingradas apgabals), Timānā un Kanādā augšdevona frānas stāva nogulumos.
Apraksts
Ģinti pārstāv samērā liela izmēra zivis, garumā līdz 1,25 m un pat garākas. Bruņas klāj zvaigžņveida pauguriņi, reizēm ar koncentrisku izvietojumu ap pārkaulošanās centru. Interlaterale ornamentējums dažādām sugām ir atšķirīga. Galvas vairogs ir sešstūra formas veidā. Nuchale aizmugurējie sānu stūri ir daudzmaz plakani, veciem īpatņiem izstiepti uz sāniem. Kaula aizmugurējā mala 2-4 reizes platāka par priekšējo. Paranuchale labo no kreisās nodala pineale, kas saskaras ar centrale, vai pat ieķīlējas tajā. Vidējais muguras kauls (MD) ir ar saīsinātu vai pagarinātu aizmugurējo dzelksni. Pakaļējā vēdera-sānu kaula (PVL) aizmugurējais ārējais stūris ir noapaļots. Iegurņa joslu veido garš, tievs, S-veida kauls ar paplašinātu apakšējo galu.
Salīdzinājums
Plordosteju ģints pārstāvji pēc izmēriem ir divreiz lielāki par kokkostejiem (Coccosteus), bet mazāki par livostejiem (Livosteus) un timanostejiem (Timanosteus). Dažādu sugu kaulu ornamentējums ir atšķirīgs gan plordostejiem, gan kokkostejiem. Atšķirībā no kokkostejiem, kuriem galvas vairogā centrale ir salīdzinoši liels un robežojas ar marginale, plordostejiem centrale no marginale šķir paranuchale kauli. Un vēl bruņu vēdera daļā pakaļējā vēdera-sānu kaula (PVL) aizmugurējie ārējie stūri ir noapaļoti (kokkostejiem tie ir izstiepti, veidojot izaugumus, un nav klāti ar pauguriņiem). Ervigs norāda arī uz atšķirību žokļu kaulu formās un dažām atšķirīgām plecu joslas formu detaļām starp kokkostejiem un plordostejiem.
Kamenes
Kamenes jeb zemes bites (Bombus) ir vienīgā kameņu cilts (Bombini) ģints, kurā ir 255 mūsdienās dzīvojošas sugas. Tās pamatā dzīvo ziemeļu puslodē, lai gan dažas sugas mājo Dienvidamerikā un Dienvidaustrumāzijā. Mūsdienās kamenes ir introducētas arī Jaunzēlandē un Tasmanijā. Kamenēm patīk samērā vēss klimats, reģioni, kuros iestājas auksta ziema, atklāta ainava un plašas, ar ziediem bagātas pļavas. Vispiemērotākā tām ir mērenā josla kalnos un ziemeļu puslodes teritorijās, lai gan kameņu ģintī ir dažas arī tropu sugas. Dažas sugas dzīvo ļoti aukstos reģionos, kuros citas bišu dzimtas sugas nav sastopamas, piemēram, ziemeļu kamene (Bombus polaris) un Alpu kamene (Bombus alpinus).
Plordosteji
Sistemātika
Plordosteju ģintī ir zināmas 5 sugas. Iepriekš ģintij bija pieskaitīta arī suga Plourdosteus timanicus, kas pašreiz ir izdalīta jaunā ģintī kā Janiosteus timanicus.
Kamenes
Tā kā sugu ir ļoti daudz, zinātniekiem tās dažādās pasaules vietās aprakstot, ir izveidojušies ļoti daudzi kameņu zinātniskie nosaukumi (vairāk kā 2800). Katrai sugai vidēji ir 5 nosaukumi, bet maksimālais — 186. Zinātnieki mūsdienās cenšas aptvert un sakārtot uzkrāto materiālu, revidējot plašo ģinti. Mūsdienās parazītkamenes (Psithyrus) tiek sistematizētas kā kameņu ģints (Bombus) apakšģints, lai gan nesenā pagātnē tā tika izdalīta kā atsevišķa ģints. Šajā apakšģintī ir 29 sugas.
Latvijā
Latvijā ir 22 kameņu un 8 parazītkameņu sugas, turklāt daudzām no tām nav oficiāla latviskā nosaukuma. Viena no Latvijā biežāk sastopamajām kamenēm ir akmeņu kamene (Bombus lapidarius). Tāpat samērā bieži ir novērojama zemes kamene (Bombus terrestris), melnā kamene (Bombus lucorum), tīruma kamene (Bombus agrorum) un meža kamene (Bombus sylvarum).
Izskats un īpašības
Kamenes ir sabiedriski kukaiņi, kas atšķiras no citām bitēm ar melni–dzeltenu ķermeņa apmatojumu. Tomēr dažām sugām gaišie matiņi ir oranži vai sarkani, vai viscaur melni. Spilgtais krāsojums ir aposematisma sistēma — brīdinājums citiem dzīvniekiem. Kameņu matiņi ir ļoti mīksti un gari, un tie sedz ķermeni pilnībā. Pūkainais apmatojums tās pasargā no vēsa laika. Kamenes var viegli atšķirt no pārējām pūkainajām bitēm. To mātītēm un darba kamenēm uz kailajām pakaļkājām ir tā sauktie kurvīši jeb groziņi un slotiņas jeb suseklīši ziedputekšņu vākšanai. Salīdzinoši citām līdzīgām bitēm kājas ir klātas ar matojumu pilnībā. Līdzīgi kā medusbites kamenes pašas barojas ar nektāru un kāpurus baro ar ziedputekšņiem.
Kā visiem tipiskiem kukaiņiem pieaugušām kamenēm ir trīsdaļīgs ķermenis, kas sastāv no galvas, krūtīm un vēdera, pie krūtīm atrodas 3 pāri kāju un 4 caurspīdīgi, dzīsloti plēvveida spārni. Aizmugurējais pāris ir īsāks kā priekšējais. Galvas sānos atrodas pāris lielu salikto acu, galvas virspusē atrodas 3 mazas parastās actiņas, bet galvas priekšpusē pāris taustekļu un mutes orgāni. Darba kamenēm, tāpat kā darba bitēm, vēderiņa galā atrodas dzelonis un uz vēdera dziedzeri, kas izdala vasku. Dzelonis nav atskabargains kā bitēm, un kamene spēj dzelt vairākas reizes, lai gan tās nav agresīvas un dzeļ tikai, lai aizsargātu ligzdu vai sevi. Kamenes, salīdzinot ar bitēm, ir druknākas, toties ar relatīvi īsākiem spārniem. Tā kā kamenes ir lielākas, tām ir daudz garāka, lokanāka mēle, kas var dziļi iekļūt augu ziedu stobros. Atpūšoties vai lidojot garā mēle tiek salocīta zem galvas. Kamenes ir spēcīgas un spēj atdarīt noslēgtus ziedus. Dabā liela nozīme kamenēm ir kā lūpziežu, tauriņziežu, skarblapju un citu dzimtu augu (īpaši sarkanā āboliņa un lucernas) apputeksnētājām, jo ar savu garo mēli tās var aizsniegt nektāru tādos ziedos, kuros citi kukaiņi to nespēj. Taču kamenes atšķirībā no bitēm neapmeklē bojātus ziedus. Kamenēm ir arī daudz garāks diennakts aktivitātes periods kā bitēm. No rīta tās pamet ligzdu agrāk un atgriežas tajā tikai pēc saulrieta. Arī apmācies, vējains vai drēgns laiks kameņu aktivitāti būtiski neietekmē. Tas izskaidrojams ar kameņu aukstumizturību, jo tās spēj būt neatkarīgas no apkārtējās vides temperatūras. Kamenes sevi silda, darbinot īpašus krūšu muskuļus.
Kā visiem posmkājiem kamenēm ir atvērta asinsrites sistēma - tas nozīmē, ka visus ķermeņa orgānus, muguras aortu un muskuļus ieskauj asinis. Mātītes olnīcas aktivizējas, kad tā sāk dēt olas. Tās ceļo pa olvadu uz vagīnu, kur īpašā kabatā atrodas noglabātā sperma. Olšūna tiek apaugļota vai arī nē. No neapaugļotajām olām izšķiļas tēviņi, bet no apaugļotajām - darba kamenes (sterilas mātītes) un pilnvērtīgas mātītes. Kamenes druknais ķermenis ir paredzēts barības vielu uzkrāšanai. Jaunās mātītes pirms ziemas guļas ēd, cik daudz vien var apēst. Šūnās uzkrātie tauki tiek izmantoti ziemas guļas laikā.
Dzīves cikls
Kamenes dzīvo viengadīgās saimēs, un pārziemo tikai jaunās, apaugļotās mātītes, bet vecā saime rudenī iznīkst. Pavasarī (aprīlī vai maijā) pēc pārziemošanas mātīte sameklē piemērotu vietu un izveido nelielu ligzdu, kas var atrasties vai nu uz zemes, zem sausiem augiem, piemēram, vecā kūlā, vai dažādās slēptuvēs — akmeņu kaudzēs vai pamestās peļu alās. Ligzdas ir bumbveida, to sienas tiek veidotas no augu materiāla — zāles, sūnām un citiem līdzīgiem materiāliem. Ligzdas iekšpusi klāj plāna vaska kārtiņa. Pēc tam no siekalām, vaska un ziedputekšņu maisījuma tiek būvēta paliela kāpuru šūna. Siekalas tiek izmantotas arī būvējot ligzdas sienas, tādējādi būvmateriālu padarot plastiskāku. Kāpuriem mātīte izveido tikai vienu šūnu, tad tiek uzbūvētas vairākas mazākas šūnas medus glabāšanai savām vajadzībām un kāpuru barības glabāšanai. Šūnas tiek novietotas kā pagadās, bez noteiktas kārtības. Tad mātīte kāpuru šūnā iedēj dažas oliņas. Kamenes ir vienīgie bišveidīgie, kas vienā šūnā iedēj vairākas olas un audzē vairākus kāpurus.
Tiklīdz no oliņām izšķiļas pirmie kāpuri, māte paplašina ligzdas iekšpusi. Māte apsargā un aprūpē pēcnācējus, un vienlaikus turpina pakāpeniski pavairot kāpuru šūnas. Kad kāpuri ir apmēram pusotra nedēļu veci, tie izveido ap sevi plānu zīdainu kokonu, tajā iekūņojoties. Pēc pusotra nedēļas no kūniņām izšķiļas jaunās darba kamenes, kas ir sterilas mātītes. Tās ir daudz mazākas par savu māti. Olu dējeklis tām ir pārveidojies par dzeloni. Kopš ligzdā izšķīlušās darba kamenes, kas paveic visus darbus, ciltsmāte vairs nekad nepamet ligzdu un dēj tikai olas un ēd. Ligzda tiek paplašināta, tiek izveidotas jaunas šūnas kāpuriem un barības rezervēm, un saime pieaug skaitā. Vasaras beigās spēcīgas saimes ligzdā var būt līdz 200 īpatņiem. Jūlija vidū, kad darba kameņu ir pietiekami daudz, tiek izdēti un izaudzināti jaunie tēviņi un pilnvērtīgas mātītes, kas drīz pēc izšķilšanās pamet ligzdu. Tēviņu vienīgās pienākums ir atrast un apaugļot jaunās mātītes. Drīz pēc tam tie mirst. Arī vecā saime, pienākot aukstam laikam, mirst.
Ligzdas apdraudējumi
Kameņu ligzdas apdraud un saimes var iznīcināt kūlas ugunsgrēki. Tās var samīt lielie zālēdāji, piemēram, govs vai zirgs. Tās var sapostīt ar izkapti vai pļaujmašīnu. Nopļautā pļavā atsegtā ligzda var pārkarst saulē, noslīkt lietavās vai to var pamanīt stārķis vai kāds cits putns.
Parazītkamenes
Parazītkamenes ligzdas neveido un saviem kāpuriem barību nevāc, toties savas olas dēj kameņu ligzdās. Katra parazītkamene dzīvo tikai pie noteiktām kameņu sugām. Pirms ir atrasta atbilstoša kameņu ligzda, parazītkamenes mātīte barojas tieši no zieda. Parazītkamenes savām saimniecēm pēc izskata ir ļoti līdzīgas. Piemēram, akmens parazītkamene (Bombus rupestris) pilnībā atgādina savu "saimnieci" — akmeņu kameni. Lai spētu uzveikt ligzdas saimnieci, parazītkamenēm ir lielāki žokļi un spēcīgāka inde. Katrā ligzdā var būt tikai viena parazītkamenes mātīte. Vairākas parazītmātītes kopā nesadzīvo un liekās tiek padzītas. Dažas parazītkameņu sugas nogalina savas saimnieksugas mātīti. Parazītkamenēm izšķiļas vairoties spējīgi tēviņi un mātītes, kas tūlīt pat pamet ligzdu. Līdzīgi kā citām kamenēm, parazītkamenēm pārziemo tikai apaugļotā mātīte.
Skots Stīvenss
Skots Stīvenss (dzimis 1964. gada 1. aprīlī) ir bijušais kanādiešu hokejists, aizsargs, kurš savas karjeras laikā aizvadījis 22 sezonas Nacionālajā hokeja līgā. Vairāk nekā desmit gadus Stīvenss bija Ņūdžersijas "Devils" kapteinis, klubu aizvedot līdz trim Stenlija kausa tituliem. 2007. gadā iekļauts Hokeja slavas zālē.
Spēlētāja karjera
Jau 1982.—83. gada sezonā Stīvenss, būdams vien 18 gadus vecs, debitēja NHL kluba Vašingtonas "Capitals" rindās. Komandas sastāvā viņš aizvadīja pilnu sezonu, arī savas vēlākās karjeras laikā neaizvadot nevienu spēli zemāka līmeņa Ziemeļamerikas profesionālajās līgās. Balsojumā par līgas labāko debitantu Stīvenss bija trešais, un Kaldera balvu ieguva Stīvs Larmers. Nākamajā sezonā Stīvenss guva 45 punktus, un bija otrs "Capitals" rezultatīvākais aizsargs aiz Lerija Mērfija.
1984.—85. gada sezonā Stīvenss guva 16 vārtus vairākumā, kas bija jauns komandas rekords. Aizsarga sniegums bija tik pārliecinošs, ka Stīvenss pirmo reizi piedalījās NHL Zvaigžņu spēlē. Viņa uzbrukuma spēju un auguma parametru dēļ "Capitals" galvenais treneris Braiens Marejs apsvēra Stīvensu padarīt par malējo uzbrucēju. 1987.—88. gada sezonas noslēgumā Stīvenss tika iekļauts NHL simboliskajā izlasē, savukārt Džeimsa Norisa balvas balsojumā bija otrais aiz Reja Burka.
1990. gada vasarā Stīvenss "Capitals" bija aizvadījis jau astoņas sezonas. Viņš vēlējās ko mainīt, kā rezultātā noslēdza četru gadu līgumu ar Sentluisas "Blues". Viņš kļuva par tobrīd labāk apmaksāto aizsargu visā NHL. Stīvenss kļuva par "Blues" kapteini.
Vien gadu vēlāk Stīvenss nonāca Ņūdžersijas "Devils" paspārnē. "Blues" vasarā bija parakstījusi līgumu ar "Devils" ierobežoto brīvo aģentu Brendanu Šenahenu, un līgas arbitrāža lēma, ka "Devils" prasība kā kompensāciju saņemt Stīvensu, ir pamatota. Stīvenss ar ģimeni bija iecerējis turpmāko karjeru aizvadīt "Blues", līdz ar ko "Devils" treniņnometnei atteicās pievienoties vairāk nekā trīs nedēļas pēc arbitrāžas lēmuma. Par spīti tam, "Devils" rindās Stīvenss turpināja veiksmīgi iesākto NHL karjeru. Jau 1992.—93. gada sezonā viņš uzņēmās "Devils" kapteiņa pienākumus.
Pēc 1993.—94. gada sezonas Stīvenss noslēdza četru gadu līgumu ar "Blues", taču "Devils" piedāvāja identisku līgumu, aizsargam paliekot Ņūdžersijā. Nākamajā sezonā Stīvensam kopā ar komandu izdevās izcīnīt Stenlija kausu, finālsērijā pārspējot par favorīti uzskatīto Detroitas "Red Wings". 1999.—2000. un 2002.—03. gada sezonās Stīvenss kopā ar "Devils" izcīnīja vēl divus Stenlija kausa titulus.
2003.—04. gada sezona bija pēdējā Stīvensa karjerā. Viņš NHL aizvadīja 1635 spēles, tādējādi pārspējot agrākā komandas biedra Lerijs Mērfija tā brīža rekordu par visvairāk aizvadītajām spēlēm NHL starp aizsargiem. Par karjeras beigšanu Stīvenss gan paziņoja vien 2005. gada 6. septembrī.
Karjeras statistika
! Sezona !! Klubs !! Līga !! !! !!  !!  !!  !!  !!  !!  !!  !! ! colspan="3" | Kopā NHL ! 1635 !! 196 !! 712 !! 908 !! 2785 ! 233 !! 26 !! 92 !! 118 !! 378
Trapeces zvaigžņu kopa
Trapeces zvaigžņu kopa (arī Theta1 Orionis) ir vaļējā zvaigžņu kopa, kura atrodas aptuveni 1600 gaismas gadu attālumā no Zemes Oriona zvaigznājā, Oriona miglāja vidū. Kopu atklāja itāļu astronoms Galileo Galilejs. 1617. gada 4. februārī viņš uzskicēja trīs no kopas zvaigznēm (A, C, D), bet nepievērsa uzmanību tās ieskaujošajam miglājam. Ceturto kopas zvaigzni (B) atklāja 1673. gadā. Piekto kopas zvaigzni E atklāja Tērbatas observatorijas direktors Frīdrihs Georgs Vilhelms Strūve 1826. gadā ar 9,5 collu teleskopu. Līdz 1888. gadam bija atklāti jau 8 kopas elementi. Vēlāk tika konstatēts, ka vairākas no kopas zvaigznēm patiesībā ir dubultzvaigznes. Labos novērošanas apstākļos, teleskopā ar 5 collu apertūru var redzēt 6 kopas zvaigznes.
Kongo Republikas administratīvais iedalījums
Kongo Republikas administratīvo iedalījumu veido 12 departamenti, no kurām 2 departamentus (Puentnuāra un Brazavila) veido tikai pilsētas. Departamenti sīkāk iedalās 86 distriktos un 7 komūnās.
Trapeces zvaigžņu kopa
Trapeces zvaigžņu kopa ir relatīvi jauns veidojums, tai ir apmēram 3 x 105 gadi. Kopa satur apmēram 1000 zvaigznes. 5 spožāko zvaigžņu masa ir apmēram 15 – 30 Saules masu katrai. Tās viena no otras atrodas apmēram 1,5 gaismas gadu attālumā. Trapeces zvaigžņu kopu var viegli atšķirt pēc asterisma, kuru veido tās 4 spilgtākās zvaigznes (A, B, C un D), tās izkārtojušās trapeces veidā. Spožākais kopas elements ir Tēta1 Orionis C, kuras redzamais spožums sasniedz 5,13m. Zvaigznes A un B ir aptumsuma maiņzvaigznes.
1963. gads kosmonautikā
Šeit apkopoti 1963. gada nozīmīgākie notikumi kosmonautikā.
Marianta Lampou
Marianta Lampou (gr; dzimusi 2013. gadā) ir Grieķijas šahiste.
Biogrāfija
Šahu sākusi spēlēt pirmsskolas vecumā. Atēnu sporta un kultūras kluba Aigli Papagou audzēkne.
2022. gada novembrī Antaljā uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā meiteņu G10 vecuma grupā.
Hidrogrāfija
Hidrogrāfija ir Zemes zinātnes nozare, kas nodarbojas ar okeānu, jūru, piekrastes zonu, ezeru un upju fizikālo lielumu mērīšanu un aprakstīšanu, kā arī ar to pārmaiņu prognozēšanu laika gaitā. Hidrogrāfijā nodarbojas arī ar navigācijas drošību, zinātnisko darbību ūdenī un ūdens vides aizsardzību.
Šeimuss Hīnijs
Šeimuss Hīnijs (en, izrunā: ; dzimis, miris ) bija īru dzejnieks, dramaturgs, tulkotājs un pasniedzējs.
Viņš ir saņēmis Nobela prēmiju literatūrā (1995), T. S. Eliota balvu (2006) un divas Whitbread balvas (1996, 1999). Viņš ir bijis Oksfordas un Hārvarda universitāšu profesors un 1996. gadā kļuva par Ordre des Arts et des Lettres komandieri. 2011. gadā The Observer viņu atzina par vienu no 300 britu intelektuāļiem. T. S. Eliota balva viņš saņēma par District and Circle (poēmu kolekcija).
Bāliņu strauts
Bāliņu strauts ir Strazdupītes labā satekupe Saldus novadā.
Iztece - uz rietumiem no Baliņu mājām. Tek dienvidaustrumu virzienā. Satekot ar Puteņu grāvi, izveido Zaņas pieteku Strazdupīti.
Austrālijas futbola izlase 2014. gada Pasaules kausa finālturnīrā
Treneris: 🇦🇺 Ange Postekoglu
Bārtiens
Bārtiens (arī Dambju grāvis) ir Ventas kreisā krasta pieteka Saldus novadā pie Kalniem.
Tek austrumu virzienā. Ietek Ventā pie Saldenieku mājām.
Gabonas administratīvais iedalījums
Gabonas administratīvo iedalījumu veido 9 provinces, kuras sīkāk iedalās 37 departamentos.
Primera Air
Prrimera Air bija Islandes lidsabiedrība, kas piederēja uzņēmumu grupai Primera Travel Group (to veidoja galvenokārt skandināvu ceļojumu aģentūras, tostarp Solresor, Bravo Tours, Lomamatkat, Heimsferðir un Solia) un kuras galvenā darbības joma bija lidojumu nodrošināšana atpūtas ceļojumu segmentā, kā arī čārterreisi. Primera Air piedāvāja lidojumus no Ziemeļeiropas uz vairāk nekā 70 galamērķiem Vidusjūras reģionā, Tuvajos Austrumos, Āzijā, Karību jūras reģionā un Atlantijas okeāna salās.
Čikara Fudžimoto
Čikara Fudžimoto (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Primera Air
2009. gadā Primera Air nodibināja apakšuzņēmumu Primera Air Scandinavia, kurš darbojās ar Dānijas izsniegtu gaisa pārvadātāja sertifikātu un 2014. gadā saņēma licenci darbībai Latvijā ar nosaukumu Primera Air Nordic.
Vēsture
Lidsabiedrība nodibināta 2003. gadā Islandē ar nosaukumu JetX. 2008. gadā lidsabiedrība nonāca uzņēmumu grupas Primera Travel Group īpašumā un tika pārdēvēta par Primera Air. Par tās jauno vadītāju tika iecelts Jons Karls Olafsons. 2009. gadā aviokompānija saņēma licenci darbībai Dānijā ar nosaukumu Primera Air Scandinavia, un izveidoja galveno mītni Kopenhāgenā, Dānijā. Tajā pašā gadā par Primera Air Scandinavia izpilddirektoru tika iecelts Hrafns Torgeirsons, savukārt J. K. Olafsons palika Primera Air vadītāja amatā. Mātesuzņēmuma galvenais birojs atradās Islandē līdz 2014. gadam, kad tas tika pārcelts uz Latvijas galvaspilsētu Rīgu. Uzņēmums turpināja paplašināt darbību – 2014. gada jūlijā Primera Air pārvadāja 155 000 pasažieru 1006 lidojumos, kuru vidējais vietu piepildījums sasniedza 91%. 2014. gada augustā Primera Air paziņoja par jaunas lidsabiedrības Primera Air Nordic dibināšanu Latvijā; jaunajai lidsabiedrībai bija paredzēts darboties paralēli aviokompānijai Primera Air Scandinavia. Vienlaikus Rīgā tika izveidots arī jauns lidojumu vadības centrs lidsabiedrības darba pārraudzīšanai. Kā galvenie faktori vadības centra pārcelšanai tika norādīta labvēlīga uzņēmējdarbības vide, kvalificēts darbaspēks un augstie kvalitātes standarti. Hrafns Torgeirsons tika iecelts par jauno Primera Air Scandinavia un Primera Air Nordic vadītāju. 2015. gadā Primera Air izmantoja 8 lidmašīnas, un lidsabiedrības apgrozījums sasniedza 250 miljonus ASV dolāru, nodrošinot tai vairāk nekā 5,2 miljonus eiro lielus kopējos ieņēmumus pirms nodokļu nomaksas (EBITDA). 2016. gada pirmajos 8 mēnešos lidsabiedrība nopelnīja 4 miljonus eiro, turklāt līdz gada beigām tika prognozēti ieņēmumi 7,6 miljonu eiro apmērā. Šobrīd Primera Air ir Dānijā un Latvijā bāzēta, taču islandiešiem piederoša lidsabiedrība.
Biznesa modelis
Sākotnēji Primera Air nodrošināja čārterreisus lielākajiem tūroperatoriem Skandināvijā, taču 2013. gadā pakāpeniski sāka arī tirgot fiksētajos čārterreisos nepiepildītās sēdvietas kā standarta pārvadājumu pakalpojumu. Šāda pieeja izrādījās veiksmīga un ļāva lidsabiedrībai palielināt gan maršrutu skaitu, gan lidojumu biežumu, kā rezultātā izveidojās jaukts čārterreisu un standarta aviopārvadājumu biznesa modelis. Uzņēmuma pastāvēšanas beigu periodā lielākā daļa Primera Air lidojumu bija regulārie lidojumi, taču daļā lidojumu tika pārvadāti gan čārterreisu, gan regulāro lidojumu pasažieri, kā arī tika nodrošināti atsevišķi pilna apjoma čārterreisi.
Primera Air palielināja lidojumu biežumu uz saviem populārākajiem galamērķiem Dienvidspānijā.
Lidojumu galamērķi
Primera Air galvenokārt nodrošināja lidojumus no savām bāzēm Skandināvijā uz populāriem atpūtas galamērķiem Eiropas Vidusjūras reģionā, Kanāriju salām, Azoru salām, Madeiru, Bulgāriju un Turciju, kā arī čārterreisus uz praktiski jebkuru galamērķi. Lidsabiedrība piedāvā lielākoties sezonālus vasaras un ziemas lidojumus.
2014. gada beigās Primera Air uzsāka lidojumus uz 10 jauniem ziemas un vasaras sezonas galamērķiem – La Palmu, Tenerifi, Alikanti, Zalcburgu, Malagu, Majorku un Barselonu, Boloņu, Krētu un Bodrumu. 2014. gada 26. oktobrī Primera Air uzsāka iknedēļas lidojumus no Gēteborgas un Malmes uz Dubaiju un Tenerifi un no Helsinkiem uz Fuerteventuru un Grankanāriju. Tā paša gada novembrī Primera Air ieguva atļauju lidot uz ASV, un tika atklāts jauns maršruts no Keflavikas lidostas uz Ņujorku (JFK). Gada beigās tika atklāti četri jauni iknedēļas lidojumu maršruti: Olborga–Grankanārija, Kopenhāgena–Billunda-Lanzarote, Orhūsa–Tenerife un Olborga–Fuerteventura.
2015. gadā Primera Air parakstīja līgumus 30 miljonu eiro vērtībā ar vairākām Francijas vadošajām ceļojumu aģentūrām par lidojumu sēriju vasaras periodā no Parīzes Šarla de Golla lidostas uz populāriem atvaļinājumu galamērķiem, izmantojot 2 lidmašīnas.
2017. gadā tika plānoti lidojumi uz Kalamatu, Pontadelgadu un Madeiru.
Orinoko
Orinoko ir upe Dienvidamerikas ziemeļos. Tā ir viena no garākajām kontinenta upēm. Orinoko garums ir 2140 km. Sateces baseina platība ir aptuveni 880 000 km², no kuriem 76,3% ir Venecuēlā, bet atlikušie 23,7% ir no Kolumbijas teritorijas. Orinoko upe ir kuģojama. Lielākās pilsētas upes krastos ir Sjudadbolivara, Sjudadgvajāna un Puertoajakučo.
Medal of Honor: Allied Assault
Medal of Honor: Allied Assault ir pirmās personas šaujamspēle, ko izstrādājusi 2015 Inc, un tā zināmā mērā balstīta uz Stīvena Spīlberga filmu "Glābjot ierindnieku Raienu". Tā ir 3. Medal of Honor sērijas instalācija. Spēle balstās uz Quake III Arena dzinēju ar izmaiņām no Heavy Metal: FAKK. Medal of Honor: Allied Assault simulē kājnieku kaujas Eiropas un Ziemeļāfrikas frontēs Otrajā pasaules karā. Allied Assault ir pirmā spēle Medal of Honor sērijā, kas tika izlaista Windows operētājsistēmām, un vienīgā, kas tika pārnesta uz Linux, bet tikai kā beta versija, izraisot daudzas tehniskas kļūmes.
Spēlē spēlētājs kļūst par leitnantu Maiku Pauelu (Mike Powell), Amerikas Savienoto Valstu armijas reindžeru, kurš strādā dienesta OSS labā. Vienspēlētāja režīma pamatuzdevumi ietver uzbrukumus vācu bāzēm Alžīrā un Norvēģijā, piedalīties D-Dienas uzbrukumā Omahas pludmalei un biedru glābšanu aiz ienaidnieka līnijām okupētajā Francijā. Spēles līmeņi bieži tiek salīdzināti ar Stīvena Spīlberga 1998. gada filmu "Glābjot ierindnieku Raienu'", daudzi no līmeņiem ir tieši atveidoti no filmas (vai pat pilnīgi vienādi, kā tas bija ar Omahas pludmales misiju). Šis līmenis tika atkārtoti izveidots Medal of Honor: Frontline kas tika izlaista konsolēm. Citi elementi, kas spēlē ir salīdzināti ar filmu, ir, piemēram, "Sniper Town" līmenis un "Guarding of the Bridge" līmenis, kur kaujas beigu sekvences no filmas ir ļoti līdzīgas notikumiem spēlē.
Līmeņi
Leitnants Pauels bija OSS loceklis un bieži arī reindžers, viņam bieži palīdz 1. un 2. Reindžeru bataljons dažādām glābšanas un aiz ienaidnieka līnijām misijām, vai tikai frontālos uzbrukumos, kā piemēram Omahas pludmales kaujas laikā. Spēlē ir 6 misijas.
Vērtējums un balvas
E3 2001 Spēļu Kritiķu Apbalvojumi: īpaša uzslava par skaņu.
Medal of Honor: Allied Assault saņēma cildinošas kritiķu atsauksmes; tā ieguva 91 no 100 punktiem Metacritic un 9 punktus no 10 Gamespot. Gadu gaitā spēli sāka ierindot pie visu laiku labākajām video spēlēm.
Vanagnadziņi
Vanagnadziņi (la) ir tauriņziežu dzimtas ģints. Tās dabiskais izplatības areāls ir vecajā pasaulē, taču dažas sugas ir izplatījušās arī citviet pasaulē.
Lai gan ģints latīniskais nosaukums ir "Lotus", lotusi, piemēram, riekstu lotoss, ir klasificēti citā ģintī — lotusu ģintī (Nelumbo). Abas šīs ģintis nav tuvi radniecīgas.
Supolka
Supolka (be) ir 2020. gadā dibināta Latvijas baltkrievu apvienība. Tās galvenais mērķis ir atbalstīt baltkrievu un viņu ģimeņu intereses Latvijā, kā arī saliedēt baltkrievu un latviešu kultūru un sabiedrību, veicinot sakarus starp baltkrieviem un latviešiem.
Krustiņsone
Krustiņsone var būt:
Supolka
Supolka rīko baltkrieviem un Baltkrievijai veltītus pasākumus. 2023. gada 9. augustā Rīgā apvienība rīkoja gājienu, atzīmējot gadadienu kopš viltotajām Baltkrievijas prezidenta vēlēšanām.
Vēl viena vislabākā eksotiskā viesnīca Kliņģerīte
Vēl viena vislabākā eksotiskā viesnīca Kliņģerīte (en) ir 2015. gada komēdija, kuras režisors ir Džons Madens. Galvenās lomas filmā atveido Džūdija Denča, Bills Naijs, Penelope Viltone, Devs Patels, Selija Imrija, Megija Smita, Ričards Gīrs un Ronalds Pikaps. Filmas pirmizrāde notika Apvienotajā Karalistē. Filma ir turpinājums 2011. gada filmai "Vislabākā eksotiskā viesnīca Kliņģerīte".
Viesnīcas "Kliņģerīte" menedžeris Sonijs cenšas piepildīt savu sapni par vēl vienas viesnīcas atvēršanu.
2022. gada F1 sezona
2022. gada F1 sezona, oficiāli pazīstama kā '''2022. gada FIA Pirmās formulas Pasaules čempionāts' (en), bija Starptautiskās Automobiļu federācijas (FIA'') sankcionētās Pirmās formulas 73. čempionāta sezona. Sezonā tiks aizvadītas 22 sacīkstes.