cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Strūklas sūknis
Darbības princips
== Rūpniecības izmantošana == Rūpniecībā ir izplatīti divu veidu strūklas ierīces: ūdens strūklas un tvaika strūklas kompresori. Ūdens strūklas sūkņos darba šķidrums ir ūdens, bet tvaika strūklas sūkņos — tvaiks. Ūdens strūklas sūkņu un tvaika strūklas kompresoru darbības metode būtībā ir vienāda; darba procesā ir atšķirība darba šķidrumu īpašību atšķirības dēļ.Strūklas sūkna efektivitāte ir zema, taču to konstrukcijas vienkāršība un kustīgu detaļu neesamība izraisīja to plašu izmantošanu. Ļoti bieži ķēdes shēmas strūklas sūkna ieslēgšanai ir sakārtotas vairāku vienību secīgā savienojumā. Šajā gadījumā sūkņi ir izstrādāti ar dažādu sprauslu diametru, kas ļauj jums pielāgot iesmidzinātās plūsmas raksturlielumus virknē savienoto vienību darbības diapazonā.
Uzbūve
Strūklas sūkņa konstrukcijā nav ietvertas kustīgās daļas. Atkarībā no mērķa tajā ietilpst:
1) agregāta sprausla; 2) uzņemšanas kamera; 3) sajaukšanas kamera; 4) izvades difuzors; 5) sprauslas ievadīto un darba šķidrumu padevei (divfāzu plūsma).
Dažādi šāda veida vienību modeļi atkarībā no to pielietojuma jomas ir aprīkoti ar atšķirīgām konusveida sprauslu īpašībām — sprauslām. Sprauslas izvēle katrā gadījumā ir atkarīga no sūknējamā līdzekļa veida un tā hidrauliskajām īpašībām.
Priekšrocības un trūkumi
Strūklas sūkna galvenās priekšrocības ir:
Protams, lielākā daļa no uzskaitītajām šāda veida sūkņu priekšrocībām salīdzinājumā ar citām rodas tāpēc, ka tiem nav kustīgu sastāvdaļu. Strūklas sūkna izceļas ar salīdzinoši maziem gabarītiem un svaru. Viņiem zemas uzturēšanas izmaksas, kas ir ļoti nozīmīgs faktors to piemērošanā.\
Galvenie šāda veida sūkņu trūkumi ir:
== Mūsdienu lietojums == Ar strūklas sūkna palīdzību saspiež gāzveida vielas, rada spiedienu zem atmosfēras spiediena (vakuumu), sūknē šķidrās vielas, pārvadā cietās vielas, sajauc dažādas gāzes un šķidrumus.
Kā arī:
Vakara cimdi
Dāmu vakara cimdi ir gari cimdi, kurus sievietes valkā kā svinīgu apģērbu, parasti pie oficiāla apģērba, piemēram, vakarkleitas vai kāzu kleitas. Starp tiem garākos vakara cimdus sauc par "operas cimdiem". "Elkoņa garuma vai garāka" daļa ir atslēga; cimdus, kas aptver ievērojamu apakšdelma daļu līdz nedaudz zem elkoņa, var saukt par "gariem cimdiem" vai "vakara cimdiem", bet nekad tos nevar saukt par "operas cimdiem".
Jaunbilska
Jaunbilska ir ciems Smiltenes novada Smiltenes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 6,2 km no pagasta centra Kalnamuižas, 7,3 km no novada centra Smiltenes un 141,1 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V243 (Blome–Birzuļi–Palsmane), Kamaldas upes krastā.
Thirteen Lives
Thirteen Lives ir 2022. gada Apvienotās Karalistes un ASV biogrāfiska izdzīvošanas filma, kuras režisors ir Rons Hauards. Filmā galvenās lomas atveido Vigo Mortensens, Kolins Ferels, Džoels Edžertons un Toms Beitmans.
Filmas Thirteen Lives pirmizrāde notika un to izplatīja United Artists Releasing. Kopš filma ir pieejama straumēšanas platformā Amazon Prime Video. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Tīmekļa vietnē Rotten Tomatoes filmai ir 86% vērtējums.
Lustrācija
Lustrācija ir valsts līmeņa process, kurš regulē agrāko komunistu, it sevišķi Valsts drošības komitejas (VDK) ziņotāju un darbinieku, atrašanos politiskos vai ierēdņu amatos Eiropas valstīs pēc komunistu varas sabrukuma tajās. Plašākā nozīmē tas attiecas arī uz valstīm, kas izvērtē pagātnē notikušos cilvēktiesību pārkāpumus un netaisnības. Termins ir pārņemts no Senās Romas jēdziena lūstrum. Tas nozīmēja piecu gadu periodu, kurā notika šķīstīšanās jeb attīrīšanās. Mūsdienās tā notiek caur valsts regulētas lustrācijas — izgaismošanās procedūru. Lustrācijas piemēri vēsturē ir denacifikācija Rietumeiropā un destaļinizācija Padomju Savienībā.
Lustrētu personu vārdus nepublicē. Lustrācija paredz nožēlu par sadarbību ar represīviem padomju varas orgāniem.
Ierobežojumi pašvaldībās
1994. gada 13. janvārī Saeima pieņēma Pilsētas domes, rajona padomes un pagasta padomes vēlēšanu likumu, kura 9. panta 4. punkts noteica aizliegumu vēlēšanām pieteikt par kandidātiem un ievēlēt personas, "kuras ir vai ir bijušas PSRS VDK vai Latvijas PSR Drošības komitejas, PSRS Aizsardzības ministrijas, Krievijas un citu valstu drošības dienestu, armijas, izlūkdienesta vai pretizlūkošanas štata vai ārštata darbinieki, minēto iestāžu rezidenti vai konspiratīvā dzīvokļa turētāji."
Šo likumu Saeima grozīja 1996. gada 6. novembrī, izmainot nosaukumu uz "Pilsētas domes un pagasta padomes vēlēšanu likums" un papildinot ar jaunu 5. punktu par personām, "kuras pēc 1991. gada 13. janvāra darbojušās PSKP (LKP), Latvijas PSR Darbaļaužu internacionālajā frontē, Darba kolektīvu apvienotajā padomē, Kara un darba veterānu organizācijā, Vislatvijas Sabiedrības glābšanas komitejā vai tās reģionālajās komitejās." Izmaiņas šajā likumā, kurus Saeima pieņēma 2000. gada 4. aprīlī, paredzēja aizliegumu pieteikt tikai bijušos PSRS, Latvijas PSR vai ārvalstu valsts drošības dienestu, izlūkdienestu vai pretizlūkošanas dienestu štata darbiniekus.
Ierobežojumi Saeimā
1995. gada 25.maijā LR Saeima pieņēma Saeimas vēlēšanu likumu, kuras 5. un 6.punkti noteic aizliegumu parlamenta vēlēšanām pieteikt par kandidātiem un ievēlēt personas, kuras "ir vai ir bijušas PSRS, Latvijas PSR vai ārvalstu valsts drošības dienestu, izlūkdienestu vai pretizlūkošanas dienestu štata darbinieki" vai "pēc 1991. gada 13. janvāra darbojušās PSKP (LKP), Latvijas PSR Darbaļaužu internacionālajā frontē, Darba kolektīvu apvienotajā padomē, Kara un darba veterānu organizācijā, Vislatvijas Sabiedrības glābšanas komitejā vai tās reģionālajās komitejās."
Lustrācijas apspriešana Latvijā
Latvijā lustrācija ir nokavēta un īsti nav notikusi, jo pārsvarā to saistīja ar tā saukto čekas maisu atvēršanu. 1994. gada likumā "Par bijušās Valsts drošības komitejas dokumentu saglabāšanu, izmantošanu un personu sadarbības fakta ar VDK konstatēšanu" tika noteikts 10 gadu termiņš VDK kartotēkas izpētei, bet ik pēc desmit gadiem tika dots pagarinājums (2004. gads un 2014. gads). Sabiedrības uzmanība saasinās vēlēšanu laikos, kad nāk gaismā kādi "čekas maisos" esoši cilvēki. 8. Saeima trīs reizes lēma atvērt "čekas maisus", bet katru reizi valsts prezidente Vīķe-Freiberga uzlika veto. Galu galā kartotēka tika publiskota 2018. gada decembrī.
Vēsturnieks Jānis Taurēns uzskata, ka, runājot par komunistu funkcionāru lustrāciju, "jāpatur prātā, ka laiki mainās — līdz deviņdesmito gadu vidum bijušais Latvijas kompartijas sekretārs Anatolijs Gorbunovs bija nacionālais varonis. Līdzīgi bija arī ar citiem partijas "gaišajiem tēliem"." Juridiski atteikšanās no lustrācijas ir prokuratūras paziņojumā, ka par disidentu tiesāšanu nevienu pie atbildības nevar saukt, teica vēsturnieks.
Satversmes tiesas lēmums par lustrācijas laika ierobežojumiem
Izskatot 20 Saeimas deputātu un Jura Bojāra prasību par Saeimas vēlēšanu likuma 5. panta 5. un 6.punkta un Pilsētas domes, novada domes un pagasta padomes vēlēšanu likuma 9. panta pirmās daļas 5. un 6. punkta atbilstību Latvijas Republikas Satversmes 1., 9., 91. un 101. pantam un Starptautiskā pakta par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām 25. un 26. pantam, Satversmes tiesa 2006.g. 15. jūnijā norādīja uz Eiropas Padomes Parlamentārās asamblejas rezolūciju Nr.1096 (1996) "Par pasākumiem bijušo komunistisko totalitāro sistēmu mantojuma likvidēšanā" [Resolution 1096 (1996) on measures to dismantle the heritage of former communist totalitarian systems], kas apkopoja postsociālistisko valstu pieredzi lustrācijā. Dokumentā tika uzsvērts, ka "diskvalifikācija lustrācijas procesa rezultātā nedrīkst pārsniegt piecu gadu laika limitu, jo nevajag novērtēt par zemu iespējamību, ka cilvēku attieksmē un paradumos var rasties pozitīvas izmaiņas; būtu vēlams lustrācijas procesu pabeigt līdz 1999. gada 31.decembrim, jo līdz tam laikam demokrātiskajai sistēmai bijušajās komunistiskajās totalitārajās valstīs vajadzētu būt stabilai".
Tomēr "Satversmes tiesa, analizējusi šo dokumentu 2000. gada 30. augusta spriedumā līdzīgā lietā, norādīja, ka sabiedriski politiskā situācija katrā valstī būtu jāvērtē individuāli, jo šajā rezolūcijā tiek izteiktas bažas, ka pārejas process, kura mērķis ir bijušo komunistisko totalitāro sistēmu mantojuma likvidācija, var ciest neveiksmi un var izrādīties, ka tā rezultāts ir "samtaina" totalitāra režīma atjaunošana."
Lustrācija pēckomunistiskajā Eiropā
Visvairāk lustrācija tika izvērsta tādās Varšavas pakta valstīs kā Polija un Čehija (bijusī Čehoslovākija), kurās pastāvēja vislielākā pretestība komunistiskajam režīmām. Valstīs, kur varu saglabāja komunistiskā režīma pārstāvji (nomenklatūra), — Krievijā, Baltkrievijā, Moldovā (bijusī Moldāvija) — lustrācijas nav.
Vairāki disidenti, kas cīnījušies pret komunistisko režīmu, piemēram, Lehs Valensa, Vāclavs Havels, iestājās pret lustrāciju. Noraidošu viedokli par lustrāciju pauda arī Eiropas baznīcu konference.
Krievijā
20. gadsimta 90. gados Krievijā tika piedāvāts īstenot lustrāciju, par paraugu ņemot Austrumeiropas valstis. Taču tas netika nostiprināts ar likumu. Pirmais un pēdējais lustrācijas likums Krievijā bija 1991. gada 18. decembra Politisko represiju upuru rehabilitācijas likums, pēc kura VĀK, AVPP, IeTK, VDM, prokuratūru darbiniekiem un tiesnešiem, kuri piedalījušies politisko represiju lietu izmeklēšanā un izskatīšanā, jābūt kriminālatbildīgiem. Praksē likums tika ievērots tikai atsevišķos gadījumos.
1992. gada decembrī Gaļina Starovojtova Krievijas Augstākajā Padomē iesniedza likumprojektu, kurš aizliegtu strādāt noteiktās profesijās totalitārā režīma sekmētājiem (komunistiskās partijas un padomju speciālo dienestu darbiniekiem). 1997. gadā Starovojtova atkārtoti centās iesniegt likumprojektu Krievijas Valsts Domē, taču likums netika pieņemts, un Starovojtova drīzumā tika nogalināta.
Ukrainā
Ukrainā 2005. gadā, pēc Oranžās revolūcijas, Augstākās Radas deputāti piedāvāja trīs dažādus likuprojektus par lustrāciju. 2008. gadā tika izveidota sabiedriskā organizācija "Visukrainas lustrācija" («Всеукраїнська Люстрація»), kura par savu mērķi paziņoja noziegumu pret Ukrainas tautu objektīvu izvērtēšanu. 2012. gadā Radā tika iesniegts vēl viens likumprojekts par lustrāciju. Neviens no šiem likumprojektiem netika pieņemts. Eiromaidana laikā (2014) valsts amatpersonu lustrācija kļuva par vienu no svarīgākajām akcijas dalībnieku prasībām. Pēc opozīcijas uzvaras, veidojot jauno valdību, tika paziņots par Lustrācijas komitejas izveidi. Komiteja izstrādāja likumprojektu par lustrāciju, kuru Rada 2014. gada 16. septembrī pieņēma kā № 4359а "Par varas attīrīšanu".
Bensakas rags
Bensakas rags (ar, Ras ben Sakka) ir Vidusjūras zemesrags Tunisijas galējos ziemeļos Bizertas vilajetā, 15 km no Bizertas pilsētas.
Belingshauzeni
Belingshauzeni ir sena vācbaltiešu dzimta, kas Livonijā bija zināma kopš 16. gadsimta. No Sāmsalas tā izplatījās Krievijas impērijas teritorijā.
Vēsture
Belingshauzenu dzimta ir cēlusies no Lībekas, Heinrihs Billinghusens (miris 1551. gadā) 16. gadsimta pirmajā pusē apmetās Sāmsalā un saimniekoja Kihelkonnas muižā. Hercoga Magnusa laikā viņa dēli ieguva arī Pilguses (Hoheneichen) un Lahetaguses (Lahhetagge) muižas.
Pēc Otrā Ziemeļu kara Zviedrijas karaliene Kristīne 1661. gadā Vidzemes landrātam ģenerālmajoram Johanam Eberhardam fon Belingshauzenam (1604–1655) un viņa pēcnācējiem piešķīra brīvkunga (barona) titulu. 1741. gadā dzimtu uzņēma Sāmsalas bruņniecības matrikulā.
1865. gada 20. decembrī Bellingshauzenu dzimta ieguva arī Krievijas impērijas baronu titulu.
Bensakas rags
Raga apkārtne ir akmeņaina un smilšaina. 600 m uz dienvidaustrumiem atrodas Bensakas bāka, uz kuru ved asfaltēts ceļš. Vienu kilometru uz dienvidrietumiem atrodas ciems Hādža Mohameda Benhasena ar nedaudz mazāk nekā 50 mājām. Daži vēsturnieki Bensaku identificēja ar "Skaisto ragu", kas minēts Romas impērijas un Kartāgas līgumos, tomēr šī versija nav populāra.
8,2 kilometrus uz austrumiem no tā atrodas Abjada rags (fr, ar), kurš arī reizēm tiek nosaukts par Āfrikas ziemeļu galu. Tomēr, Abjada raga ziemeļu gals atrodas kilometru uz dienvidiem no Bensakas raga. Daži citi avoti apgalvo, ka Abjada rags esot rags, kas atrodas 950 m uz austrumiem un tikai 30 metrus uz dienvidiem no Bensakas raga. Arī kartēs par Bensakas raga precīzu lokalizāciju starp vairākiem blakus esošiem zemesragiem ir dažādi viedokļi, tā, Google Maps kā Cap Ras Ben Sikka un Ras ben Sakka norāda tieši šo austrumos esošo zemesragu, vienlaikus norādot kā galējo punktu faktisko Bensakas raga atrašanās vietu.
Itālijas vēsture
Itālijas vēsture ir Eiropas vēstures daļa, kas vēstī par notikumiem mūsdienu Itālijas teritorijā. Šeit meklējamas saknes Eiropas politikā un kultūrā nozīmīgajai Romas impērijai, Romāņu valodām, Katoļu baznīcai un Renesansei.
Aizvēsture
Arheoloģiskajos izrakumos atklātās senākās neandertāliešu apmetnes Apenīnu pussalā attiecināmas uz paleolītu, t.i., apmēram, pirms 200 000 gadu.
Senie laiki
Ap 8.-7. gadsimtu p.m.ē. Apenīnu pussalas austrumos un dienvidos un Sicīlijā sāka veidoties sengrieķu kolonijas, kas pārauga pilsētās. Šie grieķu apdzīvotie reģioni veidoja reģionu, ko dēvēja par Lielo Grieķiju (Magna Graecia). Pussalas ziemeļu un centrālajā daļā uzplauka vietējā etrusku civilizācija. Apmēram šajā laikā sākas Senās Romas vēsture, izveidojoties Romas karalistei.
Viduslaiki
12. un 13. gadsimtā Itālijas ziemeļus un centru plosa gvelfu un gibelīnu kari, kas noved pie neatkarīgu pilsētvalstu izveidošanās, kā arī Francijas pieaugošas ietekmes pussalā. Pieaugošā Itālijas pilsētvalstu labklājība veicina Renesanses mākslas un arhitektūras uzplaukumu. Pussalu regulāri plosa iekšējie kari. Ietekmīgākās ir Pāvesta valsts, Milānas hercogiste, Venēcijas republika, Neapoles karaliste. Karos iesaistās Spānijas un Austrijas Hābsburgu dinastijas valdnieki un Francijas karaļi. 18. gadsimta sākumā par kontroli cīnījās dažādi iekšējie un ārējie politiskie spēki - Savoja, Austrijas Hābsburgi un Toskānas hercogiste. Papildus tiem 1738. gadā vēl pievienojās Burbonu karaļnama valdījumi Neapolē. 18.gs. beigās un 19.gs. sākumā pussalā iebrūk Napoleona vadītās franču armijas, kuru rezultātā no varas gāž vietējās dinastijas, un izveidojas franču vasaļvalstis.
Itālijas apvienošanās
Franču revolūcijas ideālu ietekmē itāļu vidū attīstās republikānisms un itāļu vienotības ideja. 19. gadsimta vidū aizvien spēcīgāka kļūst Risordžimento kustība. 1831. gadā Džuzepe Madzīni emigrācijā dibināja kustību Jaunā Itālija. 1848. gada revolūcijas laikā Ziemeļitālijā sākās sacelšanās pret Austrijas Impēriju, kuras valdījumā bija Lombardija un Veneto apgabals. Vairākas itāļu valstis pieteica Austrijai karu, kurā gan cieta sakāvi. 1859. gadā Sardīnijas Karaliste kopā ar savu sabiedroto Francijas Otro impēriju pieteica karu Austrijai, kurā Sardīnija un Francija guva uzvaru un ieguva Lombardiju. 1860. gadā Sardīnija anektēja Parmas, Modenas un Toskānas hercogistes un Pāvesta valsti. 1860. gada maijā Sardīnijas karaļa atbalstītā itāļu brīvprātīgo armija Džuzepes Garibaldi vadībā izcēlās Sicīlijā, līdz oktobrim ieņēma Abu Sicīliju karalisti, un pēc tautas nobalsošanas tā pievienojās Sardīnijas Karalistei. 1861. gada 17. martā par apvienotās Itālijas karali tika kronēts Sardīnijas karalis Viktors Emanuels II.
Karaliste
1882. gadā Itālijas Karaliste kopā ar Austroungāriju un Vācijas Impēriju apvienojās Trejsavienībā, taču 1915. gadā pieņēma britu izteikto uzaicinājumu izstāties no Trejsavienības un pievienoties Antantei. Pēc kara beigām Itālija anektēja agrākās Austroungārijas daļu Dienviddtiroli.
1922. gadā pēc Marša uz Romu pie varas nāca Benito Musolīni un izveidojās fašistiskā Itālija. 1935. gadā Itālija iebruka Etiopijā, par ko tā tika izslēgta no Tautu savienības. Itālija sniedza aktīvu militāro atbalstu Fransisko Franko vadītajai nacionālistu armijai Spānijas pilsoņu kara laikā. 1939. gada aprīlī Itālija iebruka Albānijā, bet 22. maijā Itālija noslēdza militāru aliansi ar Vāciju (tā saukto "Tērauda paktu"). 1940. gada 27. septembrī Berlīnē tika parakstīts Trīspušu līgums starp Itāliju, Japānu un Vāciju.
1940. gada 10. jūnijā iesaistījās Otrajā pasaules karā, piesakot karu Francijai un okupējot nelielu daļu no tās teritorijas Alpu kalnos. 1940. gada 24. jūnijā tika noslēgts miers ar Višī Francijas valdību. 28. oktobrī Itālijas armija iebruka Grieķijā, taču tika sakauta. Pēc Francijas neatkarības pilnīgas likvidācijas 1942. gada novembrī Itālijas armija okupēja Francijas dienvidaustrumu daļu, ieskaitot Korsikas salu, un no Lībijas pakļāva Tunisijas teritoriju.
1943. gada vasarā Sabiedroto karaspēks iebruka Sicīlijā. Karalis Viktors Emanuels III arestēja Musolīni un aizliedza fašistu partiju. Vācieši drīz atbrīvoja Musolīni no gūsta un iecēla viņu par formālo valsts vadītāju valsts ziemeļu daļā izveidotajā Itālijas Sociālajā republikā.
Republika
Pēc Otrā pasaules kara itāliešu neapmierinātība ar monarhiju noveda pie konstitucionālā referenduma sarīkošanas 1946. gadā, kurā tika izšķirts jautājums par monarhijas tālāko likteni. Referendumā itālieši nolēma, ka valsts turpmāk būs republika.
1949. gadā Itālijas Republika bija viena no NATO dibinātājām, bet 1958. gadā — viena no Eiropas Ekonomikas kopienas dibinātājām.
Bioloģisks ķermenis
Ķermenis ir organisma ārējās formas un izpausmes, piemēram, izskats, uzbūve, izmēri. Ķermenis bieži vien ir pretstatā nemateriālajām, piemēram, dvēselei vai apziņai. Anatomija ir zinātne, kurā pēta ķermeņa uzbūvi, tās darbību.
World Heroes Anthology
World Heroes Anthology, zināma Japānā kā World Heroes Gorgeous, ir spēļu izlase, kurā ietilpst četras ADK World Heroes, kas ir daļa no agrīnajām Neo Geo spēlēm no SNK Playmore. Četras spēles, kas iekļautas izlasē, ir World Heroes, World Heroes 2, World Heroes 2 Jet un World Heroes Perfect. Izlase tika izdota PlayStation 2 2008. gada 11. martā.
Andrejs Cibulis
Andrejs Cibulis ir matemātiķis un profesors Latvijas Universitātē. Piedzimis 1955. gada 1. maijā Lazdulejas pagastā.
Karjera
No 2001. gada ir Latvijas Universitātes Fizikas un matemātikas fakultātes matemātiskās analīzes katedras asociētais profesors.
Andrejs Cibulis ir piedalījies četros starptautiskos spēļu saietos: Antverpenē (2002), Helsinkos (2005), Prāgā (2008) un Berlīnē (2012).
Andrejs Cibulis ir autors vairākām grāmatām: "Pentamino" (divas daļas 1993, 1999), "Ekstrēmu uzdevumi" (2000, 2002, 2003, 2004), "Pentamino maģiskās konstantes un dvīnītes" (2009), kā arī ap 170 publikācijām.
1993. gadā par ieguldījumu pedagoģiskajā darbā un jaunatnes zinātniski pētnieciskā darba organizēšanā un vadīšanā apbalvots ar Ata Kronvalda prēmiju.
Āhenes katedrāle
Āhenes katedrāle (de) ir Romas katoļu baznīcas dievnams Āhenē, Vācijā. Veltīta Jaunavai Marijai.
Baznīcas celtniecība tika sākta 796. gadā Kārļa Lielā valdīšanas laikā. Vecākā katedrāle Ziemeļeiropā. Viduslaikos pazīstama ar Āhenes Svētās Marijas karaliskās baznīcas nosaukumu. No 936. līdz 1531. gadam te tika kronēti 30 Vācijas karaļi un karalienes.
Āhenes katedrālē ir apglabāts Kārlis Lielais, pēc viņa kanonizācijas 1165. gadā tā kļuva par svētceļojumu objektu. Ievērojams ir Kārļa Lielā tronis, Svētās Marijas svētnīca, Barbarosas lustra, ērģeles. Viens no pirmajiem objektiem, kas iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Serensens
Serensens (da; sieviešu dzimtē Serensena) ir dāņu cilmes uzvārds, kam norvēģu valodā sastopams līdzīgs uzvārds ar tādu pašu cilmi — Sērensens (no). Cilvēki ar šo uzvārdu:
Saknes uzmava
Saknes uzmava ir šūnas, kuras pasargā auga saknes galus un veicina saknes pārvietošanos augsnē. Kad sakne aug un virzās dziļāk augsnē, saknes uzmavas šūnas izdala gļotainu vielu, kas palīdz saknei virzīties. Zem uzmavas atrodas augšanas konuss ar veidotājaudiem, kur visu laiku notiek šūnu vairošanās un veidošanās, kuru dēvē par saknes augšanas joslu. Tieši aiz augšanas joslas atrodas uzsūkšanas josla, kas uzsūc ūdeni un minerālvielas.
Kendals Vastons
Kendals Vastons (es; dzimis ) ir Kostarikas futbolists, aizsargs, Kostarikas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada spēlē Kostarikas kluba Deportivo Saprissa sastāvā.
Sasniegumi
Vancouver Whitecaps
Individuālie sasniegumi
Nīzere
Nīzere ir ciems Bauskas novada Stelpes pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļā pie autoceļa P92 3,5 km no pagasta centra Stelpes, 23 km no novada centra Bauskas un 65 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Nīzeres (Neu-Sorgen) muižas centru.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
EHC Biel
EHC Biel ir profesionāla hokeja komanda, kas bāzēta Bīlē, Šveicē, un spēlē Šveices hokeja līgā. Komanda dibināta 1939. gadā. Tā pastāvēšanas laikā klubs izcīnījis trīs Šveices čempiones titulus, pēdējo reizi to paveicot 1983. gadā.
2022. gadā vairākas spēles komandas sastāvā aizvadīja latviešu uzbrucējs Miks Indrašis.
Leidiuksna
Leidiuksna ir ciems Nirzas pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 288 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Nirzas ezers.
Vāhdžīras pāreja
Vāhdžīras pāreja (ps, zh) ir Pamira (pēc citām ziņām Hindukuša) kalnu pāreja uz Afganistānas — Ķīnas robežas 4923 metru augstumā Vāhānas koridora austrumu galā. Tā savieno Afganistānas Badahšānu un Ķīnas Siņdzjanas reģionu un ir viszemākā kalnu pāreja, kas pa tiešo savieno Afganistānu un Ķīnu. Pāreju nešķērso ceļš, Afganistānas pusē ceļš izbeidzas 100 kilometrus no pārejas, bet Ķīnas pusē — 10 kilometrus no tās. Laika skaitīšanas īpatnību dēļ, šķērsojot pāreju, pulksteni nepieciešams pagriezt par trīs ar pusi stundām.
Forteskjū
Forteskjū ir upe Austrālijas ziemeļrietumos, Rietumaustrālijas štatā. Garums 760 km (trešā garākā upe Rietumaustrālijā), baseina platība 49 759 km².
Upe izžūstoša, tek tikai pēc spēcīgām lietusgāzēm.
Upi 1861. gadā atklāja austrāliešu ceļotājs Frānsiss Gregorijs (Francis Gregory), kas nosauca to angļu politiķa Čičestera Forteskjū (Chichester Fortescue) vārdā.
Ignitis grupė
AB Ignitis grupė (agrākie nosaukumi Lietuvos Energija, Visagino atominė elektrinė) ir Lietuvas enerģētikas uzņēmumu grupas mātes uzņēmums. Tā galvenais birojs atrodas Viļņā. Uzņēmums ir dibināts 2008. gadā.
Vecstelpe
Vecstelpe ir ciems Bauskas novada Stelpes pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā pie autoceļa P92 1,5 km no pagasta centra Stelpes, 24,5 km no novada centra Bauskas un 63 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Stelpes muižas (Stelpenhof) centru. Ciemā atrodas pagasta pārvalde un pamatskola.
Ignitis grupė
AB Ignitis grupė 73,08 % kapitāldaļu pieder Lietuvas Republikai, ko pārstāv Lietuvas Republikas Finanšu ministrija. 26,92 % akciju tiek kotēti Nasdaq Vilnius biržā, un globālie depozitārie sertifikāti tiek kotēti London Stock Exchange biržā.
Vēsture
Uzņēmums tika dibināts 2008. gada 28. augustā ar nosaukumu UAB Visagino atominė elektrinė.
2009. gadā Eiropas Savienība pieņēma enerģētikas tirgus atvēršanas direktīvu "Trešā enerģijas pakete", lai elektrības un dabasgāzes ražošanas un pārdošanas operācijas nodalītu no to transportēšanas tīkliem. Lai izpildītu šo paketi, 2010. un 2011. gadā tika reorganizēts Lietuvas valstij piederošais elektroenerģētikas sektors. Enerģētikas ministrijai piederošais UAB Visagino atominė elektrinė tika pārveidots par grupas (sauktu par VAE grupu) mātes uzņēmumu. 2011. gada beigās VAE meitas uzņēmumi bija: AB Lietuvos Energija (96,1 %; tagad Ignitis gamyba), AB LITGRID (97,5 %), AB LESTO (82,6 %), UAB Technologijų ir Inovacijų Centras (93,1 %), UAB Energijos Tiekimas (96,1 %), UAB Kauno Energetikos Remontas (96,1 %), UAB NT Valdos (88,3 %), UAB BALTPOOL (65,3 %), UAB TETAS (91,7 %), UAB ELEKTROS TINKLO PASLAUGOS (86,9 %), UAB  Technologijų ir inovacijų centras (93,1 %), VŠĮ Energetikų mokymo centras (93,1 %).
2012. gada 28. septembrī Visagino atominė elektrinė piederošie LITGRID 97,5 % kapitāldaļu tika nodoti Enerģētikas ministrijai piederošajam EPSO-G.
2013. gadā tika veikta uzņēmuma grupas restrukturizācija. 26. februārī visas Enerģētikas ministrijai piederošās UAB Visagino atominė elektrinė kapitāldaļas tika nodotas Finanšu ministrijai. 5. augustā meitas uzņēmumam AB Lietuvos energija mainīts nosaukums uz AB Lietuvos energijos gamyba. 30. augustā UAB Visagino atominė elektrinė tika pārdēvēts par UAB Lietuvos energija.
2014. gadā Lietuvos Energija no E.ON Ruhrgas International un Gazprom pārpirka tiem piederošās dabasgāzes uzņēmuma Lietuvos Dujos akcijas, kļūstot par 96,63 % kapitāldaļu turētāju. No E.ON Ruhrgas International tika nopirkti 11,76 % AB LESTO akciju. Lai izpildītu Eiropas Savienības "Trešās enerģijas paketes" prasības, novembrī dabasgāzes pārdošanas operācijas gala lietotājiem atdalītas uzņēmumā UAB Lietuvos dujų tiekimas.
2016. gada 1. janvārī Lietuvos Dujos tika apvienots ar elektrības sadales tīkla operatoru AB LESTO, dibinot jaunu uzņēmumu Energijos Skirstymo Operatorius (ESO). 2016. gada tika iegādāti vēja parki Lietuvā un Igaunijā. 2017. gadā grupa sāka tirdzniecības aktivitātes Polijā. 2017. gada 14. augustā mācību centrs enerģētikas sektorā strādājošajiem VŠĮ Energetikų mokymo centras tika pārdots privātam kapitālam. 2018. gada 1. oktobrī meitas uzņēmums UAB Lietuvos Dujų Tiekimas tika pārdēvēts par UAB Lietuvos energijos Tiekimas.
2019. gada 1. janvārī ar UAB Lietuvos energijos Tiekimas tika apvienots sašķidrinātās dabasgāzes importa un pārdošanas uzņēmums UAB Litgas. 6. septembrī grupas mātes uzņēmums UAB Lietuvos Energija tika pārdēvēts par UAB Ignitis grupė, kā arī UAB Lietuvos Energijos Tiekimas par UAB Ignitis, UAB Lietuvos energijos gamybos par UAB Ignitis gamyba, UAB Lietuvos energija renewables par UAB Ignitis renewables. 2019. gada 11. novembrī tika paziņots, ka tiek plānota meitas uzņēmumu Ignitis gamyba un Energijos skirstymo operatorius akciju kotēšanas pārtraukšana Viļņas biržā, šo nodomu pamatojot ar akciju zemo likviditāti. Savukārt 14. novembrī tika paziņots, ka Ignitis grupė vienīgais akcionārs Lietuvas Finanšu ministrija apsvērs iespēju uzņēmumam veikt sākotnējo publisko piedāvājumu (SPP).
2020. gada janvārī Ignitis grupė sāka dabasgāzes piegādes aktivitātes Somijas tirgū. Martā Lietuvas valdība atļāva sākt SPP procesu. 2020. gada 10. jūnijā Ignitis grupė un Litgrid vienojās pārdot tiem piederošās UAB Duomenų logistikos centras kapitāldaļas (Ignitis piederēja 79,64 %) investīciju fondam Quaero European Infrastructure Fund II, ko pārvaldīja Quaero Capital. 28. jūlijā uzņēmums tika reorganizēts par akciju sabiedrību AB Ignitis grupė. Jūlijā tika pabeigta Ignitis gamyba un Energijos skirstymo operatorius akciju kotēšanas pārtraukšana Nasdaq Vilnius biržā. 2020. gada 21. septembrī Ignitis grupė paziņoja par SPP cenu diapazonu un publicēja prospektu. 7. oktobrī tika sākta AB Ignitis grupė 26,92 % akciju kotēšana Nasdaq Vilnius biržā un globālo depozitāro sertifikātu kotēšana London Stock Exchange biržā. 2021. gada 9. septembrī Ignitis grupė ieguva 100 % Ignitis gamyba kapitāldaļu. 2022. gada septembrī Ignitis Renewables Polijā iegādājās uzņēmumu, kas attīsta sauszemes vēja parku (Silesia 2) ar jaudu 137 MW, savukārt novembrī tika iegādāts vēja parks (218 MW) Lietuvā, Pluņģes pašvaldībā. Decembrī tika iegādāts uzņēmums, kas attīsta saules enerģijas projektus Latvijā ar kopējo jaudu 300 MW.
Meitas uzņēmumi
AB Ignitis grupė meitas uzņēmumi:
Kriss Ankers Serensens
Karjera
Dzimis Hammelā, Serensens profesionālo karjeru uzsāka 2007. gadā ar. Pēc daudzsološa snieguma 2008. gada Tour of Austria viņš kopā ar Niki Serensenu un Braienu Vandborgu pārstāvēja Dāniju 2008. gada olimpiskajās spēlēs grupas braucienā, ierindojoties 12. vietā.
2010. gada sezonā Serensens uzvarēja vienā Giro d'Italia posmā.
2012. gada Tour de France Serensens finišēja 14. vietā kopvērtējumā un viņam tika piešķirta agresīvākā braucēja balva par daudziem kalnu posmos veiktajiem uzbrukumiem.
2018. gada februārī Serensens paziņoja, ka sezonas beigās beigs sportista karjeru.
Sasniegumi lielajās tūrēs
Piezīme: IZST — izstājās
Personīgā dzīve
No 2017. gada līdz savai nāvei viņš strādāja par sporta komentētāju Dānijas TV2.
Nāve
2021. gada 18. septembrī Serensens nomira no gūtajām traumām, kad viņu riteņbraukšanas treniņa laikā notrieca kravas mikroautobusa vadītājs netālu no Zēbriges, Beļģijā; viņš bija plānojis komentēt 2021. gada Pasaules čempionātu riteņbraukšanā, kas sākās nākamajā dienā. Saskaņā ar Briges izmeklētāju 19. septembrī publiskoto paziņojumu, Serensens nebija devis ceļu vietā, kur tas viņam bija jādara.
Kārlis Blūms
Kārlis Teodors Vilhelms Blūms (, dzimis, miris ) bija Gārsenē dzimis luterāņu mācītājs un teologs. Devis ieguldījumu Volgas vāciešu baznīcas dzīvē.
Salaspils iela (Jūrmala)
Salaspils iela ir iela Jūrmalā, Priedaines apkaimē. Salaspils iela sākas krustojumā ar Upmalas ielu un beidzas krustojumā ar Mangaļu ielu. Kopējais ielas garums ir 450 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Salaspils ielā satiksmes kustība norit vienā joslā.
Ielu savienojumi
Salaspils iela ir savienota ar šādām ielām:
Ruksīša ceļojums
"Ruksīša ceļojums" ir 2017. gadā izdota Latvijas animācijas filma. Filmas režisore ir Dace Rīdūze.
Sižets
Ruksītis labāk paguļ, nevis palīdz mājas darbos. Viņu aizvaino draugu neizpratne. Žagata pastāsta Ruksītim par bagātiem un dāsniem radiem, kuri dzīvo mežā. Ruksītis, to dzirdēdams, ilgi nedomā un dodas uz mežu. Tomēr drīz vien viņa ceļojums pārvēršas bīstamā piedzīvojumā.
GX3
Inmarsat-5 F3 izgatavoja ASV uzņēmums Boeing Satellite Systems uz platformas BSS-702HP bāzes. Tā izmēri ir 6,98 х 3,59 × 3,27 m. Pavadonis apgādāts ar ksenona jonu dzinējsistēmu orbitālā stāvokļa uzturēšanai. Tam ir 89 Ka joslas raidītāji.
Ģeostacionārajā orbītā Inmarsat-5 F3 tika izvietots punktā 179,7° rietumu garuma.
Huans de la Sjerva
Huans de la Sjerva (dzimis Mursijā, Spānijā, miris  Kroidonā, Anglijā) bija spāņu pilots un aeronavigācijas inženieris, kurš 1922. gadā izgudroja autožīru — par gaisu smagāku lidaparātu ar virs fizelāžas novietotu rotoru, kas griezās un radīja cēlējspēku, pateicoties pretim plūstošajam gaisam.
Biogrāfija
Huans de la Sjerva dzimis Mursijas pilsētā Spānijā pārtikušā ģimenē. Pēc vairākiem jaunībā veiktiem veiksmīgiem eksperimentiem aviācijā viņš vēlāk ieguva inženierzinātņu grādu. 1925. gadā viņš pārcēlās uz Apvienoto Karalisti, kur ar skotu rūpnieka Džeimsa G. Veira atbalstu nodibināja kompāniju Cierva Autogiro Co, kas kopā ar kompāniju Avro Aircraft nodarbojās ar autožīru būvi.
Autožīrs
Lidaparātu būvēt de la Sjerva uzsāka jau 1912. gadā, un 1919. gadā viņš sāka apsvērt rotora izmantošanu, lai radītu cēlējspēku pie lidaparāta neliela ātruma un novērstu tā nokļūšanu grīstē.
Lai to panāktu, viņš izmantoja rotora spēju veikt autorotāciju, kad ar piemērotu nesošā propellera soļa iestatījumu rotors turpina rotēt bez mehāniskas piedziņas. Šī parādība jau bija zināma, un tā bija pieejama kā drošības līdzeklis, lai dzinēja atteices gadījumā varētu kontrolēt helikoptera nolaišanos. De la Sjervas autožīrā gaisa plūsma caur rotoru tika nodrošināta ar gaitas propelleru lidaparāta priekšgalā, kā rezultātā rotors radīja pietiekamu cēlējspēku, lai paceltos, atrastos lidojumā un nolaistos.
Pirms to izdevās veiksmīgi realizēt, de la Sjerva piedzīvoja vairākas kļūdas, kas galvenokārt bija saistītas ar nelīdzsvarotu rotācijas kustību, lidaparātam paceļoties. Šīs grūtības tika atrisinātas, izmantojot lokanu šarnīru. 1923. gadā de la Sjerva Spānijā ar autožīru veica pirmo veiksmīgo lidojumu.
1925. gadā viņš atveda savu C.6 uz Lielbritāniju un demonstrēja to Gaisa ministrijai Farmboro, Hempšīrā. Šai mašīnai bija četru lāpstiņu rotors ar atlokāmām virām, vadība balstījās uz parastajiem lidmašīnas vadības elementiem — tangāžu, sānsveri un pagriezienu (pitch, roll and yaw). Lidaparāta pamatā bija Avro 504K fizelāža.
Demonstrācija bija ļoti veiksmīga, un rezultātā viņš tika uzaicināts turpināt darbu Apvienotajā Karalistē.
Nāve
Huans de la Sjerva gāja bojā 1936. gada 9. decembra rītā Kroidonā lidmašīnas Douglas DC2 katastrofā. Pēc aizkavēšanās, ko izraisīja bieza migla, apmēram 10:30 lidmašīna pacēlās, bet drīz pēc pacelšanās nokrita uz dienvidiem no lidostas. Izdzīvoja stjuarte un radists, 15 cilvēki, tai skaitā pilots un de la Sjerva gāja bojā.
Augusts Neo
Augusts Neo (et; dzimis, miris ) bija Igaunijas grieķu-romiešu stila cīkstonis, olimpiskais medaļnieks.
Biogrāfija
Starptautiskajā arēnā Neo debitēja 1931. gadā, kad Igaunijas komandas sastāvā devās uz Prāgu, lai piedalītos Eiropas čempionātā grieķu-romiešu cīņā. Viņš uzvarēja tikai vienā cīņā, iegūstot ceturto vietu un pieredzi. Bez medaļām igauņi nepalika, sudraba medaļas ieguva Voldemārs Veli un Alberts Kuzņecs. 1931. gada oktobrī Rīgā notika Latvijas — Igaunijas valstssacīkstes svarcelšanā, boksā un grieķu-romiešu cīņā, kurā Neo pēc punktiem uzvarēja Edvīnu Bietagu.
Uz 1932. gada vasaras olimpiskajām spēlēm Losandželosā Igaunija finansiālu problēmu dēļ nosūtīja tikai nelielu divu cīkstoņu delegāciju, kurā Neo neiekļāva. Viņa izredzes izcīnīt medaļu būtu bijušas lieliskas, jo viņa svara klasē bija tikai trīs konkurenti, no kuriem katrs ieguva medaļu.
1933. gada Eiropas čempionātu Helsinkos Neo vietā tika aizsūtīts Olafs Luiga, kurš tur pussmagā svarā ieguva bronzas medaļu.
1934. gada Eiropas čempionātā viņš startēja vidējā svarā un izcīnīja sudraba medaļu. Piecās cīņās viņš guva uzvaras un zaudēja tikai Ivaram Johansonam no Zviedrijas.
1935. gadā viņš, startējot pussmagajā svarā, ieguva bronzas medaļas abos Eiropas čempionātos gan grieķu-romiešu stilā Kopenhāgenā, gan brīvajā stilā Briselē. Abos turnīros viņš zaudēja zviedram Akselam Kadjeram.
Arī 1936. gada vasaras olimpiskās spēlēs Berlīnē Neo piedalījās abos stilos un bija ļoti veiksmīgs. Brīvajā stilā viņš izcīnīja sudraba medaļu un grieķu-romiešu stilā — bronzu. Brīvā stila pēdējā cīņā viņš pēc punktiem zaudēja zviedram Knūtam Frīdelam. Grieķu-romiešu stilā par viņu pārāki bija Edvīns Bietags no Latvijas un Aksels Kadjers no Zviedrijas.
1937. gadā Parīzē Neo cīnījās Eiropas čempionātā grieķu-romiešu stilā un atkal zaudēja zviedru cīkstonim, šoreiz tas bija Nilss Ekerlinds.
1938. gada Eiropas čempionātā Tallinā Neo nepiedalījās, jo bija zaudējis formu traumas dēļ. Viņu aizstāja Nikolajs Kārkliņš.
Savas karjeras beigās viņš 1939. gadā Oslo Eiropas čempionātā startēja grieķu-romiešu cīņā un atkal ieguva bronzas medaļu pussmagajā svarā. Ringā šoreiz viņu uzvarēja jaunais Turcijas cīkstonis Mustafa Čakmaks.
1944. gadā Neo devās bēgļu gaitās uz Zviedriju, kur nodibināja transporta firmu. Viņš nomira 1982. gadā Dānijā, būdams ceļā no Vācijas uz Zviedriju.
Džovanna Arbuniča Kastro
Brunhilda Džovanna Arbuniča Kastro (es; dzimusi Puntaarenasā) ir Čīles starptautiskā meistare šahā (1982).
Biogrāfija
1980. gados bijusi viena no vadošajām Čīles šahistēm. Astoņas reizes uzvarējusi Čīles sieviešu šaha čempionātos. 1982. gadā FIDE viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. Uzvarējusi Pasaules sieviešu šaha čempiones nosaukuma cikla izcīņas Dienvidamerikas zonas turnīros Moronā (Argentīna, 1982), Sanpaulu (1985) un Villa Martelli (Argentīna, 1999). Vēlākajos gados pārcēlusies uz dzīvi Spānijā, kur apmetusies netālu no Valensijas, un piedalījusies vietējos šaha turnīros. Kopā ar vīru Spānijā nodibinājusi šaha skolu Academia Online Manuelito.
Džovanna Arbuniča Kastro divas reizes piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempiones nosaukuma cikla izcīņas starpzonu turnīros:
2012. gadā Stambulā pārstāvējusi Čīles komandu 40. šaha olimpiādē.
Žiga Pavlins
Žiga Pavlins (sl, dzimis ) ir slovēņu hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2023) Pavlins pārstāv ICE Hockey League komandu Ļubļanas "Olimpija".
Iepriekš Pavlins spēlējis Slovēnijas komandās HK Kranjska Gora, HK Bled, Triglav Kranj un Slavija Ljubljana, Itālijas komandās Ritten/Renon un HC Pustertal, Zviedrijas komandās IF Troja-Ljungby, Rögle BK un Stokholmas "AIK Ishockey", Čehijas komandās Prāgas "Slavia" un HC Motor České Budějovice, kā arī Slovākijas komandās HC Košice, HK Dukla Michalovce un HC Banska Bystrica.
Slovēnijas hokeja izlases rindās spēlējis 2014. un 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, kā arī piedalījies četros Pasaules čempionātos.
Baznīcu nakts
Baznīcu nakts ir ikgadējs reliģisks un kultūras festivāls, ko organizē dažādas kristiešu baznīcas. Galvenā pasākuma ideja ir, ka apmeklētāji bez reliģiskas iesaistes un bez maksas var apskatīt kulta celtnes (baznīcas vai kapelas), kā arī iespēja pašiem kristiešiem satikt citu konfesiju ticīgos. Pasākums tiek organizēts līdzīgi Muzeju naktij un Zinātnieku naktij. Dažkārt baznīcās bez maksas tiek rīkoti arī koncerti, ekskursijas gida pavadībā, darbnīcas un teātra izrādes. Dažādās valstīs to organizē dažādās dienās, bet parasti maija beigās vai jūnija sākumā.
Vācijā
Pirmā lielā baznīcu nakts notika Vācijā (Frankfurtē un Hannoverē) 2003. gadā, lai gan līdzīgus mazākus pasākumus Frankfurtē rīkoja kopš 1995. gada un Hallē un Āhenē kopš 2001. gada, tādēļ par precīzu sākuma gadu ir strīdi. Kopš tā laika to organizē katru gadu un tā ieviesta arī citās pilsētās. 2004. gadā tām pievienojās Hamburga. Trīs gadus vēlāk Hannoverē jau tika atvērtas 70 baznīcas, kurās apmeklēja aptuveni apmeklētāju.
Citās zemēs
2005. gadā baznīcu nakts ierobežotā apmērā notika Austrijā un Nīderlandē. Pēc četriem gadiem tai pievienojās Plzeņas un Brno diecēzes Čehijā, nākamajā gadā — pārējās Čehijas diecēzes. Nākamajos gados pasākums izvērsās vairākās citās Eiropas valstīs, vēlāk arī Argentīnā.
Latvijā
Latvijā Baznīcu nakts kopš 2014. gada notiek sestdienās, to organizē starpkonfesionāls nodibinājums „Baznīcu Nakts fonds”. Katru gadu citā baznīcā notiek svinīga Baznīcu nakts atklāšana. 2023. gadā tika plānota vismaz 180 baznīcu piedalīšanās. Vienlaikus ar to 27. maijā notika arī “Atvērto baznīcu diena”, kad ikvienu draudzi aicina turēt savu baznīcu atvērtu ekskursijām un apskatei no 10.00 rītā.
Ārējās saites
Baznīcu nakts Latvijā
Blumenhof
Blumenhof var būt vāciskais nosaukums:
Pjotrs Gurskis
Pjotrs Gurskis (pl; dzimis ) ir Polijas starptautiskais lielmeistars šaha kompozīciju risināšanā (2019).
Biogrāfija
Pazīstams kā viens no Polijas labākajiem šaha kompozīciju risinātājiem. Polijas junioru čempionātā šaha kompozīciju risināšanā izcīnījis 10 medaļas: 3 zelta (2002, 2006, 2007), 6 sudraba (2003, 2005, 2008, 2009, 2010, 2012) un bronzas (2004). 2008. gadā uzvarējis Eiropas junioru čempionātā šaha kompozīciju risināšanā. Polijas komandas sastāvā izcīnījis 11 medaļas Eiropas komandu čempionātā šaha kompozīciju risināšanā: 5 zelta (2009, 2013, 2014, 2015, 2017), 3 sudraba (2010, 2012, 2019), 3 bronzas (2008, 2011, 2016). Labākais rezultāts Eiropas čempionātā šaha kompozīciju risināšanā individuālajā vērtējumā ir divreiz izcīnītā 11. vieta (2008, 2022). Pasaules čempionāta šaha kompozīciju risināšanā komandu vērtējumā Polijas izlases sastāvā četras reizes uzvarējis (2009, 2010, 2019, 2022) un vienreiz bijis otrais (2021). 2019. gadā Viļņā uzvarējis Pasaules čempionātā šaha kompozīciju risināšanā.
2019. gadā kļuvis par ceturto Polijas šahistu pēc Pjotra Murdzjas, Kacpera Pjoruna un Aleksandra Mistas, kuram piešķirts starptautiskā lielmeistara nosaukums šaha kompozīciju risināšanā.
Elektrostatika
Elektrostatika ir fizikas nozare, kas pēta mierā esošu elektrisko lādiņu mijiedarbību, kas notiek ar elektriskā lauka starpniecību. Nozares pamatā ir Kulona likums, kas apraksta šo lādiņu mijiedarbību. No Kulona likuma arī izriet Gausa teorēma.
Ir novērojamas dažādas elektrostatiskās parādības, piemēram, matu elektrizācija, kad gar tiem tiek berzēts piepūsts balons, sprakšķu dzirdēšana sintētiska apģērba novilkšanas procesā. Elektrostatiskās parādības tiek izmantotas arī tehnoloģijā. Lāzerprinteru un kopētāju darbības principā ir negatīvi lādētajam papīram pielīpošās pozitīvi lādētās krāsvielu daļiņas.
Elektrostatiskais lauks vakuumā
Elektrostatiskais lauks vakuumā ir viena no elektrostatikā aplūkojamām parādībām.
Elektrostatikas uzdevumi
Pēc matemātiska satura elektrostatika ir tāda vektorlauka E izpēte, kura rotors vienāds ar nulli, bet diverģence zināma. Vienkāršākajos statikas uzdevumos jāatrod lauka intensitāte E, zinot lādiņu sadalījumu telpā. Ja būtu jārisina tikai šādi uzdevumi, Maksvela diferenciālvienādojumu sistēma pat nebūtu vajadzīga: varētu iztikt ar Kulona likumu un superpozīcijas principu. Proti, katra lādiņa radīto lauku varētu noteikt atsevišķi un pēc tam tos dotajā telpas punktā sasummēt. Tomēr bieži vien situācija ir sarežģītāka. Daudzos gadījumos lādiņu sadalījumu pa ķermeņa virsmu nevar uzskatīt par zināmu, jo tas ir atkarīgs no apkārtējo ķermeņu radītā lauka: tādēļ jāievēro tā sauktie inducētie lādiņi.
To blīvums ir atkarīgs no daudziem faktoriem:
Elektrostatiskā lauka teorijā tātad risinām divus pamatuzdevumus:
Elektrostatiskā lauka enerģija
Saskaņā ar enerģijas nezūdamības likumu.
kur
elektrostatiskā lauka enerģija ir integrālis no lauka tilpuma, kur - enerģijas blīvums. Lauku E viennozīmīgi nosaka tā avoti. Tādēļ enerģiju W var izteikt arī atkarībā no lādiņa blīvuma funkcijas ρ.
Nepārtraukti sadalītu lādiņu elektrostatiskā lauka enerģija
Aprēķina elektrostatiskā lauka enerģiju:
pieņemot, ka lauka avotus raksturo tilpuma lādiņa blīvums. Enerģijas zemintegrāļa funkciju var pārveidot šādi:
E^2 = E
Lietojot formulu iegūst, ka
Pārveidojot šo vienādojumu izmantojot dažādas matemātiskas īpašības iegūst, ka
Iepriekš uzrakstīto izteiksmi interpretē arī kā lādiņu kopas tilpuma elementu lādiņu dq =\rho dV un mijiedarbības enerģiju, nešķirojot lauka enerģijas un lādiņa enerģijas jēdzienus.
Diskrētu punktveida lādiņu kopas elektrostatiskā lauka enerģija
Pēc iepriekš iegūtās izteiksmes var aprēķināt patvaļīgi sadalītu lādiņu elektrostatiskā lauka enerģiju. Aprēķināsim to diskrētu punktveida lādiņu kopai, kuras lādiņu blīvumu izsaka ar δ funkcijām: saskaņā ar formulu lādiņa blīvums punktā r ir, kur r_i ir lādiņa q_i rādiusvektors.
Veicot noteiktas matemātiskas darbības, iegūst:
Mīkstā kastaņa
Mīkstā kastaņa ir dižskābaržu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Taivānā, Korejā un Ķīnā.
Salnas iela (Jūrmala)
Salnas iela ir iela Jūrmalā, Slokas apkaimē. Salnas iela sākas krustojumā ar Darba ielu un beidzas krustojumā ar Ventspils šoseju. Kopējais ielas garums ir 190 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Salnas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā.
Ielu savienojumi
Saldus iela ir savienota ar šādām ielām:
Klotenes "Flyers"
Klotenes "Flyers" ir profesionāla hokeja komanda, kas bāzēta Klotenē, Šveicē, un spēlē Nacionālajā līgā. Komanda dibināta 1934. gadā. Tā pastāvēšanas laikā klubs izcīnījis piecus Šveices čempiones titulus, pēdējo reizi to paveicot 1996. gadā.
Leikumi
Leikumi ir ciems Izvaltas pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 263 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V636.
Kwangmyŏngsŏng-2
Kwangmyŏngsŏng-2 (ko, Handža: 光明星 2號) bija pavadonis, kuru Ziemeļkoreja uzskata, ka palaidusi orbītā ar raķeti Unha-2 2009. gadā. Neviena cita valsts un neatkarīgie novērotāji nebija pamanījuši šo pavadoni orbītā.
Kwangmyŏngsŏng-2 tika palaists 02:30:15 UTC ar nesējraķeti Unha-2 no Tonhe pavadoņu palaišanas stacijas. Saskaņā ar Ziemeļkorejas oficiālo paziņojumu starts noticis 02:20 UTC un pēc 9 min 2 s pavadonis ticis ievadīts orbītā ar slīpumu 40,6 grādi, perigeju 490 km un apogeju 1426 km. Tika paziņots, ka Kwangmyŏngsŏng-2 pārraida revolucionāras un patriotiskas dziesmas.
ASV dienesti nebija novērojuši nevienu objektu orbītā, kas būtu saistīts ar šo raķetes startu. Sākotnēji Krievijas Ārlietu ministrija paziņoja par Ziemeļkorejas veiksmīgu pavadoņa palaišanu, bet nākamajā dienā Aizsardzības ministrijas pārstāvis paziņoja, ka Krievijas dienesti nav atraduši orbītā šo pavadoni.
Neiespējamais ir iespējams
"Neiespējamais ir iespējams" ir 2017. gadā izdota Latvijas dokumentālā filma. Filmas režisors ir Arnis Aspers.
Sižets
Filmas galvenais varonis ir latviešu sportists Raimonds Dombrovskis. Viņš 1988. gadā 90 dienu garumā ar rollerslēpēm veica 4200 jūdzes jeb 6759,24 km garu ceļu no Kanādas līdz Meksikai.
Falkenberga/Elstere
Falkenberga/Elstere (de) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Elbas-Elsteres apriņķī, 16 kilometrus uz austrumiem no Torgavas.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1251. gadā. Bija necila apdzīvotā vieta, līdz 1872. gadā kļuva par dzelzceļa mezglu. Pēc Otrā pasaules kara tā atradās VDR sastāvā. Pilsētas tiesības no 1962. gada.
Deivids Švimmers
Deivids Lorenss Švimmers (David Lawrence Schwimmer; dzimis ) ir amerikāņu aktieris, producents un režisors.
Viņš vislabāk pazīstams ar lomu NBC situāciju komēdijā "Draugi" (Friends). Par šo lomu ir saņēmis TV Guide un Ekrāna aktieru ģildes balvu. Par lomu TV seriālā Band of Brothers saņēmis Satellite balvu. D. Švimmers ir ierunājis vienu no tēliem "Madagaskaras" animētajā filmu sērijā.
Sarmas iela (Jūrmala)
Sarmas iela ir iela Jūrmalā, Mellužu apkaimē. Sarmas iela sākas krustojumā ar Piejūras ielu un beidzas krustojumā ar Otīlijas ielu. Kopējais ielas garums ir 120 metri. Sarmas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā.
1970. gada Pasaules čempionāts hokejā
1970. gada Pasaules čempionāts hokejā notika Stokholmā, Zviedrijā, no 1970. gada 14. līdz 30. martam. Tas bija 37. Pasaules čempionāts hokejā.
Vietu sadalījums
pazemināta uz B divīziju.
Koukče
Koukče (fa) ir 280 kilometrus gara Pandžas kreisā krasta pieteka Afganistānā.
Izveidojas, satekot Jahširdaras un Mudžanas upēm Hindukuša kalnos. Tek ziemeļrietumu virzienā. Ietek Pandžā uz Afganistānas - Tadžikistānas robežas pie Aihanūmas senpilsētas drupām. Upes krastos atrodas Badahšānas galvaspilsēta Feizābāda.
Leimaniški (Kantinieku pagasts)
Leimaniški ir ciems Kantinieku pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 231 km attālumā no Rīgas.
Ciema teritorijā atrodas valsts nozīmes arhitektūras piemineklis - Leimanišķu krucifikss
Blome
Blome (agrāk arī Blomi, Blommuiža) ir ciems Smiltenes novada Blomes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pagasta vidienē Nigras krastos autoceļu V243, V254 un V323 krustojumā 7,5 km no novada centra Smiltenes un 131 km no Rīgas.