cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Irāka
Šiīti
Šiīti apdzīvo valsts dienvidus, reliģiski ļoti cieši saistīti ar Irānu. 55-60% no visiem Irākas iedzīvotājiem - reliģiski un politiski visai saistīti ar ticības brāļiem Irānā. Pārsvarā dzīvo valsts dienvidaustrumos ap Basras pilsētu, minoritāte Bagdādē. Mūsdienās kā skaitliski lielākā iedzīvotāju daļa dominē valsts pārvaldē, ekonomikā un drošības struktūrās.
Sunnīti
Līdz 2003. gadam izglītībā, kultūrā un valsts pārvaldē dominēja sunnītu mazākums, kas apdzīvo 3 no visām 18 valsts provincēm (t.s. "sunnītu trīsstūris"), veidojot tikai gandrīz 20% no iedzīvotāju skaita. Sunnītu rokās bija valsts centrālie rajoni, turienes politiskā, armijas un administratīvā vadība, arī drošības dienesti (piemēram, no sunnītu Dulaimi klana nāca lielākā daļa režīma drošības struktūru un izlūkdienestu virsnieku). To vidējais izglītības līmenis bija augstāks, nekā citās etniski-reliģiskajās grupās. Pēc okupācijas kā ASV spēku gāztā režīma galvenais balsts atstumti no valsts pārvaldes aparāta.
Kurdi
Aptuveni 20 miljoni kurdu ir seno mēdiešu pēcteči un pasaulē vislielākā tauta, kurai nav sava valstiskuma. Šī etniskā grupa (līdz 20% iedzīvotāju) apdzīvo kalnainos Irākas ziemeļus. Lielāko tiesu viņi ir musulmaņi-sunnīti. 1974. gadā tika izveidots Kurdistānas autonomais apgabals (KAA) Irākas sastāvā (vienīgā no reģiona valstīm, kurā kurdiem piešķirtas pašpārvaldes tiesības). Pēc Persijas līča kara 1991. gadā Bagdāde zaudēja kontroli pār KAA. De facto Irākas Kurdistāna ir suverēna valsts. 90. gados tās attīstību ietekmēja savstarpēji naidīgu kurdu politisko spēku un militāro grupējumu (tajos bija ap 60 000 cīnītāju) cīņas. Militāri konflikti divu vadošo kurdu partiju (Kurdistānas Patriotiskās apvienības un Kurdistānas Demokrātiskās partijas) un tām pakļauto militāro spēku starpā norisinājās līdz pat 1996. gadam, dalot Irākas Kurdistānas pārvaldību divos reģionos. Konflikti ar Vašingtonas iejaukšanos tika pārtraukti 1998. gadā. 2005. gada 30. janvārī notika pirmās parlamenta vēlēšanas pēc Irākas Kurdistānas atkalapvienošanas. Par Irākas Kurdistānas prezidentu kļuva Masuds Barzani. 2005. gadā tika atvērta starptautiskā Erbīlas lidosta; kopš 2003. gada reģionā nodibinātas 6 jaunas universitātes, tai skaitā Kurdistānas Universitāte 2006. gadā, kurā mācības notiek tikai angļu valodā. Irākas Kurdistānas reģiona attiecības ar Bagdādes centrālo valdību, Turciju un Irānu pasliktinājās pēc 2017. gada septembra neatkarības referenduma.
Turkmēņi
Skaita ziņā ap 2 500 000 jeb 2% iedzīvotāju. Dzīvo pamatā uz dienvidiem no Irākas Kurdistānas. Bagdāde ilgstoši centusies mainīt šo reģionu demogrāfisko situāciju, pie naftas atradnēm izvietojot arābus no Irākas dienvidiem. Tūkstošiem turkmēņu izklīda pa visu valsti, 20 000 legāli izceļoja uz Eiropu 1990. gados. Turkmēņu komūna sašķelta 2 daļās, no kurām vienu atbalsta kurdi, otru — Turcija, kas cenšas nepieļaut kurdu valsts dibināšanu.
Kristieši u.c. minoritātes
Pirms Persijas līča kara 1991. gadā Irākā bija aptuveni 2 000 000 kristiešu. Lielākā kristiešu kopiena ir asīrieši, kuri ir Austrumu kristieši (t.sk. sīriešu pareizticīgie), haldiešu katoļi (kuri pakļaujas Romas pāvestam), sīriešu un grieķu katoļi. Sadama Huseina laikā diezgan daudz kristieši, pateicoties labajai izglītībai un lojalitātei, ieņēma augstus amatus (piemēram, Tariks Azizs, Irākas premjerministra vietnieks, ārlietu ministrs u.c.). Kristieši bija Sadama Huseina režīma deportāciju programmas centrālais subjekts jau naftas iegulu dēļ to apdzīvotajos rajonos. Pēdējā laikā ar valdošo režīmu panākta zināma samierināšanās. Kurdu Nacionālajā asamblejā ziemeļu kristiešiem rezervētas 5 vietas. Svarīgākais minoritātes politiskais spēks: Asīriešu demokrātiskā kustība. Irākā dzīvo arī neliels skaits armēņu, kas arī ir kristieši. Vairums kristiešu dzīvo Irākas ziemeļos, vērā ņemams skaits arī Bagdādē. 2003. gadā kristiešu minoritāte zaudēja īpašo valsts aizsardzības statusu, kas to sargāja no reliģiskās neiecietības izpausmēm. Kara un emigrācijas rezultātā kristiešu skaits no 1,8 miljoniem (2003) samazinājies līdz 600 000 (2008). Dzīvo slēgtās kopienās.
Ekonomika
Irākā atrodas trešie lielākie naftas krājumi pasaulē. Uzplaukumu un strauju modernizācija Irākas ekonomikā sākās 70. gadu otrajā pusē, ļaujot tai kļūt par vienu no ekonomiski attīstītākajām valstīm reģionā ar augstu dzīves līmeni. Attīstību apturēja karš ar Irānu, pēc tam kari ar ASV. Rūpniecība un tās infrastruktūra 2003. gadā tika praktiski iznīcināta.
Šobrīd valsts vienīgais vērā ņemamais ienākumu avots ir dabiskie izrakteņi: nafta un dabasgāze. Valsts kompānijām North Oil Company un South Oil Company ir monopoltiesības uz atradņu izmantošanu un koncesijas līgumu slēgšanu. Iekšzemes kopprodukts uz vienu iedzīvotāju 2017. gadā bija 5165 USD. Iekšzemes kopprodukts ir 197,7 miljardi USD. Avots: Pasaules banka. Valsts pamazām atkopjas no 2003. gada iebrukuma sekām, taču Islāma valsts izpostīja ziemeļirākas ekonomiku.
Drošības situācija un cilvēktiesības
Militārās koalīcijas spēku iebrukuma laikā Irākā no 2003. līdz 2006. gadam pāragri miruši 654 965 cilvēki jeb 2,5% valsts iedzīvotāju. Aptuveni 601 000 cilvēku dzīvības zaudējuši vardarbības rezultātā, puse no viņiem nogalināti ar šaujamieročiem. Dzīvības zaudēšanas risks Irākā pēc iebrukuma paaugstinājās par 250%. Sabiedriskajā aptaujā par drošību no 1000 nejauši izvēlētiem iedzīvotājiem 890 apgalvoja, ka viņi pēdējā laikā ir bijuši aculiecinieki kādam vardarbīgam incidentam. Kopš ASV vadīto spēku iebrukuma Irākā šādu incidentu skaits ir ievērojami palielinājies — laika posmā no Huseina stāšanās amatā 1979. gadā līdz 2003. gadam aptaujātie iedzīvotāji varēja atminēties 3504 vardarbīgus incidentus, savukārt kopš 2003. gada šādu incidentu skaits palielinājies līdz 6463. 2006. gadā Irākas Iekšlietu ministrija apstiprināja nāves eskadronu pastāvēšanu tās drošības spēku paspārnē. Piemēram, šiītu partijai SCIRI piederošo iekšlietu ministrs Bajans Džabra Solahs izveidojis nelegālu pusmilitāru vienību no viņa partijas zemessardzes, lai slepkavotu sunnītu imamus un politiskos oponentus. Aculiecinieki ir ziņojuši, ka daži no cilvēku nolaupītājiem bijuši tērpti policijas formā.
Pēc Irākas ziemeļu daļas ieņemšanas Islāma valsts kaujinieki sistemātiski vērsās pret iedzīvotājiem, balstoties uz viņu etnisko vai reliģisko piederību un veica etnisko un reliģisko tīrīšanu ieņemtajās teritorijās. 2014. gada vasarā kaujinieki nogalināja un nolaupīja simtiem jazīdu. Pēc kāda Mosulas cietuma ieņemšanas 10. jūnijā džihādisti noslepkavoja vairāk nekā 600 aizturēto.
Kobilka
Kobilka (pl) ir pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē Varšavas pievārtē, netālu no Volominas. Ciems pazīstams no XV gadsimta. XVIII gadsimtā viens no Polijas augstmaņu apģerba lentu (Pas kontuszowy) izgatavošanas centriem. 1751. gadā ciematam piešķirtas pilsētas tiesības, tomēr Kostjuško sacelšanās laikā pilsētiņu nopostīja Krievijas karaspēks, un tas panīka. Otrreiz pilsētas tiesības tika piešķirtas 1969. gadā.
Pseidointelektuāls
Pseidointelektuāls (la — šķietams, viltus, neīsts un intellectus intelekts — spriestspēja, domāšana) ir personu noniecinošs jēdziens, kas lietots, lai raksturotu kādu, kas uzskata sevi par intelektuālu un pielieto iegūtās un arī neiegūtās šķietamās zināšanas sociālās attiecībās, ar mērķi uzdoties par kompetentu, gudru, pieredzējušu cilvēku un iegūt sev attiecīgu statusu un apkārtējo cieņu.
Konrāds Gesners
Konrāds Gesners (Conrad Gessner, Konrad Gessner, Conrad Geßner, Conrad von Gesner, Conradus Gesnerus) (dzimis 1516.gada 26.martā Cīrihē, miris 1565.gada 13.decembrī tupat) bija šveiciešu biologs. Viņa četrsējumu darbs Historiae Animalium (1555-1558) tiek uzskatīts par mūsdienu zooloģijas sākumu. Viņa vārdā nosaukta augu ģints Gesneriaceae. Sastādījis arī augu katalogu, vācis herbāriju. Izdevis arī tā laika zināmo valodu katalogu. Gesnera rakstos pirmoreiz (1565.g) dokumentēts zīmulis.
Kiosks
Kiosks ( kushk; koshk; ; ; ; ; ; ; ;  kyoshk; ;  un kiosk;  un kiosco) ir Vidusjūras baseina un Tuvo austrumu valstīs mazs dārza paviljons, kas atvērts no dažām vai visām pusēm. Sākot ar 13. gadsimtu kioski bija populāri Persijā, Indijā, Pakistānā un Osmaņu impērijā (mūsdienu Turcijas priekštece). Mūsdienās vairākus kioskus var redzēt rajonā ap Topkapi pili Stambulā (Turcija) un Grieķijā. Turku (osmaņu) kioski parasti tika veidoti daudzstūra formā.
Celtnes nosaukums cēlies no persiešu valodas un ar to apzīmē lietu, kas aizsedz sauli vai nodrošina paēnu. Turku vārds köşk tiek pārsvarā lietots, lai apzīmētu osmaņu stila vairākstāvu celtni, kas veidota no koka un akmens un tiek lietota kā osmaņu galma turīgo iedzīvotāju atpūtas nams. 18. gadsimtā turku kultūras ietekmē Eiropā kioski (lapene) kļuva par nozīmīgu dārza sastāvdaļu.
Eiropā kiosks ir novietne (kabīne) ar vienu logu. Vairāki tirgotāji kioskos pārdod mazas un lētas preces, piem. avīzes, žurnālus, šķiltavas, kartes, cigaretes un saldumus.
Informācijas kiosks (arī: informācijas stends, info centrs u.tml.) ir novietne, kurā bez maksas izsniedz uzziņu materiālus kā kartes, bukletus u.c. literatūru, kā arī tur esošais darbinieks sniedz atbildes uz dažādiem jautājumiem.
Elektroniskais kiosks (arī: datorkiosks, e-kiosks u.tml.) ir novietne, kurā uzstādīts dators, kurā uzstādīts noteikts kioska programmnodrošinājums, kas domāts informācijas sniegšanai, bet liedz piekļuvi datora sistēmas vadības funkcijām.
Vēsture
Kiosku var raksturot kā vasarnīcu vai paviljonu, kura jumtu tur kolonnas, starp kurām var arī būt sieniņas. Pirmo reizi šāda tipa celtnes pie mošejas būvēja seldžuki. Šādas celtnes jumts bija kupola formā un tas turējās uz arkām. Šāds ēku arhitektūras princips attīstījās līdz pat Osmaņu impērijas sultānu Topkapi pilī redzamajiem paraugiem: Flīžu kiosks un Bagdādes kiosks. Pirmo 1473. gadā uzcēla sultāns Mehmeds II Iekarotājs un tas ir divstāvu kiosks ar kupola jumtu, un no tā logiem var vērot pils dārzu. Bagdādes kiosku uzcēla 1683.-1639. gadā sultāns Murads IV un arī šai ēkai ir kupolveida jumts, bet no logiem var vērot gan dārzu, gan skatu uz pilsētu.
Sultāns Ahmeds III (1703-1730) Topkapi pilī uzcēla vēl vienu kiosku - Sofas kiosku, kurā vērojami vairāki zelta kalumi no Eiropas. Kalumus osmaņu sūtnim uzdāvinājis Francijas karalis Luijs XV un tos darinājis Žans Klods Duplesī vecākais.
Vēstures avotos atrodami pierādījumi tam, ka Eiropas monarhi kioskus pārņēmuši no turkiem. Polijas karalis un Luija XV sievastēvs Staņislavs Leščiņskis uzcēlis kioskus savu atmiņu iespaidā pēc atbrīvošanas no gūsta Turcijā. Šādis kioskus sākumā izmantoja dārzos kā kafijas un citu dzērienu pasniegšanas paviljonus (lapenes), bet vēlāk kā tūrisma informācijas centrus vai tirdzniecības punktus gandrīz katras Eiropas pilsētas parkā vai lielākajās ielās.
Siguldas pagasts
Siguldas pagasts ir viena no Siguldas novada administratīvajām teritorijām tā ziemeļaustrumos Gaujas kreisajā krastā. Robežojas ar sava novada Siguldas pilsētu, Allažu, Mālpils un Mores pagastiem, un pa Gauju ar Krimuldas pagastu, kā arī Cēsu novada Līgatnes pagastu. Pagasta centrs ir Siguldas pilsēta.
Daba
Pagastā atrodas Daudas un Jodupītes ieleja, Kaktiņu gravas, Kalna Klauka ala un avots, Kautraka gravas, Saltavots, kā arī Sautas kalns un Sviķupītes ielejas atsegumi.
Upes
Dauda, Nurmižupīte, Svīķupīte, Umerupīte, Zušupīte.
Ezeri
Grebītis, Jūdažu ezers, Matiņu ezers, Umuru ezers.
Vēsture
Siguldas pagastam 1876. gadā pievienoja Lorupmuižas novadu, 1893. gadā - Jūdažu pagastu. 1926. gadā atdalīja Siguldas miestu, kam 1928. gadā piešķira pilsētas tiesības. 1935. gadā pagasta platība bija 96,8 km².
1945. gadā pagastā izveidoja Siguldas un Jūdažu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1951. gadā Siguldas ciemam pievienoja Nurmižu ciemu, 1954. gadā daļu Vildogas ciema, 1958. gadā pievienoja daļu Jūdažu ciema, bet nelielu Siguldas ciema daļu iekļāva Līgatnes ciemā. 1974. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Siguldas pilsētai un 1977. gadā daļu Krimuldas ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2003. gadā pagasts iekļāvās Siguldas novadā.
Apdzīvotās vietas
Jūdaži, Nurmiži, Kalnabeites un Vējupīte.
Kristina Fernandesa de Kiršnere
Kristina Fernandesa de Kiršnere (es, ; dzimusi Laplatā, Argentīnā) ir Argentīnas politiķe. No 2007. līdz 2015. gadam viņa bija Argentīnas prezidente. Viņa ir pirmā ievēlētā sieviete Argentīnas prezidentes amatā un otrā sieviete, kas ir pildījusi valsts prezidentes amatu. Viņas mirušais vīrs Nestors Kiršners bija iepriekšējais Argentīnas prezidents.
K. Fernandesa de Kiršnere bija Argentīnas prezidente no līdz. 2007. gada oktobrī prezidenta vēlēšanu pirmajā vēlēšanu kārtā viņa uzvarēja ar 45,3% balsu un otrā vēlēšanu kārta nebija nepieciešama. 2011. gada oktobrī viņa tika pārvēlēta šajā amatā. Pirms ievēlēšanas prezidentes amatā viņa bija Santakrusas provinces pārstāve parlamentā (—), Santakrusas provinces senatore (— un —), Buenosairesas provinces senatore (—) un Argentīnas pirmā lēdija ( — ). Izglītību ieguvusi Laplatas nacionālajā universitātē.
Strāžske
Vēsture
Pilsēta rakstos pirmoreiz minēta 1337. gadā. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā, pilsētas ungāriskais nosaukums bija Ērmezē. Pirmā pasaules kara laikā pilsētas apkaimē notika sīvas kaujas Brusilovas pārrāvuma ietvaros. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā.
Ekonomika
Pilsētā atrodas 1952. gadā dibinātā ķīmiskā rūpnīca "Chemko", kas līdz 1984. gadam ražoja PCB savienojumus, piesārņojot apkārtni.
Cilvēki
Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (96,38 %). Pēc reliģiskās piederības - katoļi (63,59 %), grieķu katoļi (21,77 %), nereliģiozi (7,58 %).
Hanss Holbeins Jaunākais
Holbeina agrīnajos darbos manāma spēcīga gotikas ietekme, taču tā izzūd pēc saskares ar itāliešu mākslu. Holbeina darbiem raksturīgas sīkas detaļas un liela precizitāte.
Biogrāfija
Sākotnēji Holbeins mācījās pie sava tēva Hansa Holbeina Vecākā, taču pēc tam devās uz Bāzeli, kur 1519.g. tika uzņemts gleznotāju ģildē. Šajā laikā viņam pasūtīja altārgleznas, portretus, grāmatu ilustrācijas. Holbeins apceļoja arī Itāliju. Plašu atpazīstamību mākslinieks ieguva kā ilustrators (Holbeins ilustrējis, piemēram, Mārtiņa Lutera Bībeles tulkojumu vācu valodā, kā arī Roterdamas Erasma darbu "Muļķības slavinājums"). Holbeins personiski pazinis Erasmu un gleznojis vairākus viņa portretus.
Aptuveni 1527. gadā Holbeins pirmoreiz devās uz Londonu, kur apmetās 1532.g. Sākot ar 1536. gadu, Holbeins pievērsās tieši portretglezniecībai. Viņš gleznoja galminiekus un Hanzas savienības tirgotājus. Holbeins kļuva par Henrija VIII galma gleznotāju (viņš modelēja arī karaļa tērpus).
Hanss Holbeins Jaunākais nomira Anglijā mēra epidēmijas laikā.
Mākslinieciskā darbība
Holbeins zīmējumus darinājis dažādās tehnikās — ar spalvu, tušu, sangīnu, sudraba zīmuli, ogli, dažkārt tos iekrāsojis ar akvareli.
Braslavas pagasts
Braslavas pagasts ir viena no Limbažu novada administratīvajām teritorijām. Robežojas ar sava novada Alojas un Brīvzemnieku pagastiem, Valmieras novada Matīšu, Vecates un Skaņkalnes pagastiem.
Ūdensteces
Bauņupīte, Īģe, Mažurka, Neķe, Struņķupīte.
Purvi
Purvēnu purvs, Vilzēnu purvs.
Dabas aizsardzība
Pagasts atrodas Ziemeļvidzemes biosfēras rezervāta teritorijā.
Vēsture
1935. gadā Valmieras apriņķa Braslavas pagasta platība bija 36,2 km² un tajā dzīvoja 661 iedzīvotājs, ka ari Vilzēnu pagasts ar 48,1 km² un 681 iedzīvotājs. 1945. gadā pagastā izveidoja Braslavas ciema padomi, ko 1947. gadā likvidēja, bet 1949. gadā, līdz ar pagasta likvidēšanu, atjaunoja. Braslavas ciems (vēlāk pagasts) ietilpis Alojas (1949—1956), Limbažu (1956—1962; 1967—2009) un Valmieras (1962—1967) rajonos. 1954. gadā Braslavas ciemam pievienoja likvidēto Vilzēnu ciemu. 1977. gadā daļu Braslavas ciema teritorijas pievienoja Alojas pilsētciematam, bet Braslavas ciemam pievienoja daļu Skaņkalnes ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Braslavas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Alojas novadā. 2021. gadā Alojas novadu iekļāva Limbažu novadā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc OSP datiem.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Vilzēni (pagasta centrs), Urga, Braslava, Vilzēnmuiža, Klāmaņi.
Fjodors Tjutins
Fjodors Tjutins (ru; dzimis Iževskā, Krievijas PFSR, PSRS) ir bijušais krievu hokejists, aizsargs Krievijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 13 sezonas Nacionālās hokeja līgas klubos Ņujorkas "Rangers", Kolumbusas "Blue Jackets" un Kolorādo "Avalanche", kopumā līgā aizvadot 872 spēles. Krievijas izlases sastāvā izcīnījis trīs Pasaules čempionātu medaļas.
Spēlētāja karjera
2001. gada NHL draftā viņu Ņujorkas "Rangers" izraudzījās ar kopējo 40. kārtas numuru.
Krievijas jaunatnes izlašu sastāvā ir izcīnījis zelta medaļu 2001. gada Pasaules U-18 čempionātā, zelta medaļu 2002. un 2003. gada Pasaules U-20 čempionātos. Pieaugušo izlases sastāvā kļuva par 2008. gada Pasaules čempionu. Piedalījies trijās olimpiskajās spēlēs (2006, 2010, 2014). 2006. gadā Turīnā tika ieņemta 4. vieta, 2010. gadā Vankūverā tika ieņemta 6. vieta, 2014. gadā Sočos — 5. vieta.
Renāte Lāce
Renāte Lāce (dzimusi Rīgā, mirusi  Rīgā) bija latviešu vieglatlēte, startējusi sprinta un tāllēkšanas disciplīnās.
Karjera
Viņa ir piedalījusies Tokijā. Tajās viņa 100 m distancē sasniedza pusfinālu, savukārt 4x100 m stafetē PSRS komandas sastāvā izcīnīja 4. vietu (44,4 s; jauns PSRS rekords). 1966. gada Eiropas čempionātā PSRS izlases sastāvā izcīnīja bronzas medaļu 4x100 m stafetē, savukārt tāllēkšanā ar 6,21 m tālu lēcienu ierindojās 10. vietā un nepārvarēja sacensību pirmo kārtu 100 m distancē. Ar panākumiem startējusi Universiādē. 1963. gadā Portualegrē, Brazīlijā, kļuva par čempioni 100 m distancē, savukārt uz pusi garākā distancē izcīnīja sudraba medaļu, uzvaru izcīnīja arī 4x100 m stafetē. 1965. gadā Budapeštā izcīnījusi uzvaru 4x100 m stafetē.
Laikā no 1960. līdz 1966. gadam izcīnījusi 11 uzvaras Latvijas čempionātā dažādās disciplīnās. Tāpat 19 reizes labojusi Latvijas rekordus dažādās disciplīnās. R. Lāce ir pirmā latviete, kas tāllēkšanā lēkusi tālāk par 6,00 metriem (1961). 1966. gadā kļuva par divkārtēju PSRS čempioni 4x100 un 4x200 m stafetēs. Tāpat 1966. gadā kļuva par starptautiskās klases sporta meistari. Maskavā PSRS izlases sastāvā uzstādīja jaunu pasaules rekordu 4x200 m stafetē — 1:35,1 min. Tas tika labots 1967. gadā. 1961. un 1963. gadā tikusi atzīta par Latvijas gada labāko sportisti.
Studējusi Rīgas Politehniskajā institūtā. Kopš 1970. gada notiek R. Lāces piemiņas balvu izcīņa jauniešiem trijās vieglatlētikas disciplīnās.
1967. gada 3. martā Renāte Lāce nomira no pēkšņas slimības.
Personiskie rekordi
!colspan="99"| Avots
Sweet Home
Sweet Home ir šausmu žanra datorspēle, ko izlaida NES. Spēle ir veidota pēc japāņu šausmu filmas ar tādu pašu nosaukumu.
Kadzuo
Komandas vadonis. Viņam ir šķiltavas, ļoti nepieciešams priekšmets, ar ko var sadedzināt virves un uzbrukt ienaidniekiem. Viņš ir visizturīgākais personāžs.
Taguči
Viņš ir filmētājs. Viņš var fotografēt zīmes uz sienām. Taguči ir otrs izturīgākais personāžs un personāžs ar vislabāko aizsardzību.
Akiko
Viņa ir medmāsa un var saārstēt komandas biedrus ar pirmās palīdzības komplektu. Viņa ir visneizturīgākais personāžs.
Asuka
Viņa ir sieviete ar putekļu sūcēju, ar ko viņa var aizvākt saplīsušu stiklu. Asuka ir otrs spēcīgākais personāžs.
Emi
Viņai spēlē nav profesijas, bet viņai ir atslēga ar ko atslēgt durvis. Emī ir komandas stiprākais un gudrākais personāžs.
Satja Sai Baba
Satja Sai Baba (Sathya Sai Baba, te), dzimis kā Satjanarajana Radžu (Sathyanarayana Raju; dzimis, miris ), bija Indijas garīgais skolotājs, filantrops. Viņš sevi uzskata par Sai Babas no Sirdi inkarnāciju. Satjas Sai Babas sekotāji ir liecinājuši, ka viņš ir materializējis vibhūti (svētos pelnus) un citus mazus priekšmetus, piemēram, gredzenus, taču skeptiķi uzskata, ka tie ir bijuši vienkārši triki.
Sweet Home
Lēdija Mamija
Viņa ir spēles galvenā ļaundare. Mamija sava bērna nāves dēļ ir sajukusi prātā un tagad grib nogalināt citus bērnus, lai viņas bērnam nākamajā dzīvē būtu ar ko spēlēties. Spēlē viņai ir divas formas.
Satja Sai Baba
Satja Sai Baba, kā arī viņa sekotāji ir dibinājuši skolas, koledžas, slimnīcas un citas labdarības iestādes Indijā un ārpus tās. Sai Babas sekotāji 1999. gadā tika novērtēti aptuveni 6 miljoni.
Sweet Home
Ičirou
Viņš ir Mamijas vīrs un slavens gleznotājs. Ičirou mājā ir atstājis dažādus pavedienus.
Satja Sai Baba
Satja Sai Baba nedibināja jaunu reliģiju vai kādu hinduisma atzaru. Viņš aicināja, paturot savu reliģiju, atjaunot cilvēka tieksmi uz garīgumu.
Miris 2011. gada aprīlī, mantojumā atstājot deviņus miljardus dolāru (4,5 miljardu latu).
Kujaba
Kujaba (pt; ) ir pilsēta Brazīlijā, Matugrosu štata administratīvais centrs. Pilsēta atrodas Dienvidamerikas centrālajā daļā. Kujaba ir 3538,2 km2 liela, tajā dzīvo aptuveni 556,3 tūkstoši cilvēku. Pilsētā atrodas Matugrosu federālā universitāte (Universidade Federal de Mato Grosso). Kujaba tika dibināta. Šī ir viena no 2014. gada FIFA Pasaules kausa rīkotājpilsētām.
Zentenes iela (Rīga)
Zentenes iela ir Rīgas iela, Pārdaugavā, Kurzemes administratīvā rajona Imantas apkaimē. Zentenes iela sākas krustojumā ar Anniņmuižas bulvāri un beidzas krustojumā ar Kurzemes prospektu. Kopējais ielas garums ir 746 metri un tā sastāv no 2 līdz 4 braukšanas joslām.
Ielas raksturojums
Zentenes iela ir 746 metrus gara iela Imantas apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Anniņmuižas bulvāri un virzās rietumu—ziemeļrietumu virzienā. Iela iet cauri daudzdzīvokļu dzīvojamo māju masīvam. Rīgas 96. vidusskolas tuvumā ielai ir savienojumi ar Dubultu, Auru un Mazo Krūmu ielu. Tālāk iela arī krustojas ar Vīksnes ielu. Zentenes iela beidzas krustojumā ar Kurzemes prospektu.
Vēsture
Iela iekļauta Rīgas ielu sarakstā kopš 20. gadsimta 20. gadu beigām ar nosaukumu Lielā Dammesmuižas iela (dažās Rīgas kartēs un adrešu grāmatās uzrādīta arī ar nosaukumiem Lieldammes iela, Tammasmuižas iela), ielas nosaukums bija saistīts ar tuvējo Lielo Dammesmuižu (Gross Dammenhof) Slokas ielas tuvumā. Sākotnēji iela no Slokas ielas līdz Zolitūdes ielai (tag. Kurzemes prospektam) ar trases pārtraukumu neapbūvētajā teritorijā starp Šķēriņu ielu un Paegļu ielas turpinājumu. 1938. gadā pārdēvēta par Zentenes ielu. Līdz 1940. gadam oficiāla numerācija septiņpadsmit gruntsgabalos. Vācu okupācijas laikā nosaukums Sentensche Strasse (Zentenes iela). 70. gadu sākumā, uzsākot Imantas daudzstāvu dzīvojamo namu masīva celtniecību, likvidēja ielas posmu starp Slokas ielu un bijušo Paegļu ielu, un nojauca lielāko daļu vecās apbūves.
Ielu savienojumi
Zentenes iela ir savienota ar šādām ielām:
Sabiedriskais transports
Visas Zentenes ielas garumā kursē 41. maršruta autobusi. Tāpat Zentenes ielā kursē 241. un 270. maršruta mikroautobusi.
Siņdzjana
Siņdzjana (zh, Xīnjiāng) vai Šindžana (ug, Shinjang), pilns nosaukums — Siņdzjanas Uiguru autonomais reģions (zh, Xīnjiāng Wéiwú'ěr Zìzhìqū; ug, Shinjang Uyghur Aptonom Rayoni), ir viena no Ķīnas Tautas Republikas piecām nacionālajām mazākumtautību pirmās pakāpes administratīvajām vienībām. Tā ir plaša, reti apdzīvota teritorija, kas aizņem aptuveni sesto daļu Ķīnas valsts ziemeļrietumos. Siņdzjana robežojas ar Tibetas autonomo reģionu dienvidos, Cjinhai un Gaņsu provincēm dienvidaustrumos, Mongoliju ziemeļaustrumos, Krievijas Federāciju ziemeļos, Kazahstānu, Kirgizstānu, Tadžikistānu un Afganistānu rietumos, Pakistānu un Indiju dienvidrietumos. Reģiona galvaspilsēta un lielākā pilsēta ir Urumči.
21. gadsimta otrajā dekādē Ķīnas Tautas Republikas valdība Ķīnas komunistiskās partijas vadībā ir ieviesusi stingru sabiedrības kontroli, kas kulminējusies ar lielas reģiona iedzīvotāju daļas ieslodzīšanu pāraudzināšanas nometnēs. Šo tendenci aktīvi kritizē cilvēktiesību aizstāvji, apsūdzot Ķīnas valdību genocīdā.
Administratīvais iedalījums
Siņdzjana administratīvi iedalīta 14 prefektūras līmeņa administratīvi teritoriālajās vienībās: divas prefektūras līmeņa pilsētas (reģiona centrs Urumči un Karamaja), septiņas prefektūras un piecas autonomās prefektūras, tajā skaitā Iles Kazahu autonomā prefektūra, kurai pakļautas divas no septiņām prefektūrām. Prefektūras līmeņa vienības tālāk iedalītas 11 rajonos, 22 apriņķa līmeņa pilsētās, 62 apriņķos un sešos autonomajos apriņķos. Septiņas no apriņķa līmeņa pilsētām nepieder ne pie vienas no prefektūras līmeņa administratīvajām vienībām un tās faktiski pārvalda saimnieciski militāra organizācija Siņdzjanas Rūpniecības un būvniecības korpuss.
Demogrāfija
Siņdzjanas pamatiedzīvotāji ir uiguri un province tiek uzskatīta par Ķīnas tirdzniecības un energotirgus logu uz Vidusāziju. Reģionā ir arī bagātas gāzes un derīgo izrakteņu atradnes un auglīgas lauksaimniecības zemes.
Gandrīz puse no Siņdzjanas reģiona 20 miljonus lielā iedzīvotāju kopskaita joprojām ir uiguri, tomēr reģionā tiek iepludināts aizvien lielāks etnisko ķīniešu skaits. Ja 1949. gadā ķīniešu īpatsvars Siņdzjanā bija seši procenti, tad šobrīd tas jau pārsniedzis 40%. Lielākā daļa uiguru ir musulmaņi un rakstībā viņi izmanto arābu alfabētu. Reģiona ietvaros izveidotas vairākas otrās un trešās pakāpes nacionālās autonomijas kazahiem, kirgīziem, mongoļiem, huejiem, pamiriešiem un citām mazākumtautībām.
Uiguri apsūdz Pekinu centienos iznīdēt viņu savdabīgo kultūru, un pēdējā laikā provincē arvien biežāk uzliesmo vardarbīgi incidenti, kuros Ķīnas varasiestādes vaino uiguru separātistus un islāmistus.
Kokveida alveja
Kokveida alveja (Aloe arborescens) ir asfodelu dzimtas augs. Kokveida alvejai ir līdz 4 m augsts, nezarots stumbrs. Lapas 25 - 40 cm garas, apaļīgas, virspusē nedaudz izliektas, mala dzeloņaina. Ziedi oranžsarkani. Kokveida alveja zied reti, augļus neveido un vairojas veģetatīvi. Augs maz salcietīgs.
Dabā aug Dienvidāfrikā, Mozambikā, Zimbabvē un Malāvijā. Bieži tiek audzēts telpās kā dekoratīvais augs.
Izmanto tautas medicīnā.
Zelonka
Zelonka (pl) - pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē Varšavas pievārtē.
Eiropas U-16 čempionāts basketbolā
Eiropas čempionāts basketbolā vīriešu U-16 izlasēm ir basketbola turnīrs Eiropas vīriešu basketbola izlasēm, kuru sastāvā basketbolisti ir 16 gadus veci vai jaunāki. Čempionāts notiek kopš 1971. gada. Turnīrs līdz 2003. gadam tika organizēts ik pēc 2 gadiem, taču kopš 2003. gada tas tiek organizēts katru gadu. Turnīru organizē FIBA Europe.
Johans Kaspars Lafaters
Johans Kaspars Lafaters jeb Lavāters (Johann Kaspar Lavater) (dzimis 1741. gada 15. novembrī Cīrihē, miris 1801.gada 2.janvārī turpat) bija šveiciešu dzejnieks un fiziognoms. Rakstīja vāciski.
Piedzima Cīrihē, kur skolas laikā iedraudzējās ar nākamo gleznotāju Fisli. Studēja teoloģiju, pēc tam ceļoja pa Vāciju. Pēc atgriešanās Cīrihē kalpoja par garīdznieku, publicēja dzejas. Pazīstama ir Lafatera polemika ar filozofu Mozesu Mendelsonu un Gothardu Frīdrihu Stenderu.
Otrās koalīcijas kara laikā 1799. gadā, kad franči ieņēma Cīrihi, Lafateru sašāva kāds grenadieris, un pēc gada viņš mira.
Lafaters mūsdienās būtu pilnīgi aizmirsts, ja viņš savas dzīves laikā neizdotu grāmatu "Fiziognomikas pamati" (Physiognomische Fragmente zur Beförderung der Menschenkenntnis und Menschenliebe) (1775-1778), kura tiek uzskatīta par fiziognomikas (cilvēka rakstura noteikšana pēc sejas) klasiku. Citu starpā, šis darbs ietekmējis Onorē de Balzaka uzskatus.
Mākslinieks (filma)
"Mākslinieks" (en) ir 2011. gada Francijas romantiskā komēdijdrāmas filma,  kuras režisors ir Mišels Hazanavičs. Galvenās lomas filmā atveido franču aktieri Žans Dižardēns un Berenise Bežo.
Filma ir stāsts par slavas zenītā esošu kinozvaigzni un aktrisi, kas vēl tikai sāk gūt panākumus, kā arī par pakāpenisku mēmā kino popularitātes samazināšanos līdz ar skaņas kino parādīšanos. Filmas darbība notiek starp 1927. un 1932. gadu. Lielākā filmas daļa ir melnbaltais mēmais kino. Filmas pirmizrāde notika Kannu kinofestivālā. Filma ir nominēta desmit Amerikas Kinoakadēmijas balvām, no kurām saņēma piecas balvas, tai skaitā tā tika atzīta par gada labāko filmu. Tā saņēma Zelta globusa balvu kā labākā filma kategorijā "komēdija vai mūzikls".
Oceanborn
Oceanborn ir simfoniskās metāla grupas Nightwish otrais studijas albums, kurš tika izdots 1998. gada decembrī Somijā un starptautiski 1999. gada pavasarī. Oceanborn ir citādāks nekā iepriekšējais albums, skaņa ir vairāk vērsta uz pauermetālu, nekā albumā Angels Fall First. Folkloras atmosfēra no Angels Fall First ir jūtama dažās dziesmās, it īpaši "Moondance".
Ēriks Pētersons
Ēriks Pētersons (dzimis, miris ) bija Latvijas futbolists un hokejists. Pētersons Latvijas futbola izlases sastāvā aizvadīja 63 spēles, kurās guva 21 vārtu.
Nokia Asha platform
Nokia Asha platform ir Nokia programmatūras platforma mazbudžeta viedtālruņiem. To izmanto Nokia Asha sērijas modeļos.
Ēriks Pētersons
No visiem pirmskara Latvijas izlases futbolistiem Pētersons ir aizvadījis visvairāk spēļu un guvis visvairāk vārtu, tādējādi viņš tiek uzskatīts par pirmskara Latvijas labāko futbolistu. Ēriks Pētersons ar 21 gūtajiem vārtiem ir otrs visu laiku rezultatīvākais izlases vārtu guvējs. Bija arī izlases kapteinis. Latvijas izlasē Pētersons spēlēja laika posmā no 1929. līdz 1939. gadam. Pētersons līdz pat Otrajam pasaules karam spēlēja Rīgas FK vienībā, kuras sastāvā kļuva par pieckārtēju Latvijas čempionu (1930, 1931, 1934, 1935, 1940) un divas reizes ieguva Latvijas kausu (1937, 1939). Pēc Otrā pasaules kara Pētersons emigrēja uz ASV, kur vēl paguva uzspēlēt Čikāgas futbola klubā "Viking". Ēriks Pētersons miris 1987. gadā.
Nokia Asha platform
Asha ir Series 40 tiešs pēctecis, un uz tas var darbināt progrmmatūru, kura izstrādāta platformai Series 40. Tās izstrādē izmantotas tehnoloģijas no Norvēģijas uzņēmuma Smarterphone, kuru Nokia iegādājās 2012. gadā. Lietotāja saskarnes dizainu izstrādāja grupa Pītera Skillmena (Peter Skillman) vadībā, kurš agrāk darbojās webOS projektā un izstrādāja MeeGo dizainu moodelim Nokia N9.
Ēriks Pētersons
Ieguvis tehnisko zinātņu izglītību, 1930. gadu sākumā strādājis Nacionālā teātra administrācijā.
Nokia Asha platform
Lietotnes var izmantot veidotas uz Java ME bāzes vai kā tīmekļa lietotnes, kuras attēlo ar Nokia Xpress pārlūkprogrammu. Sistēmai nav daudzuzdevumu režīma, bet radio un mūzikas lietotnes var darboties fonā.
Ēriks Pētersons
Pētersons spēlēja arī hokeju, un pat aizvadīja 8 spēles Latvijas hokeja izlasē, kurās guva 2 vārtus. Spēlējis arī bendiju.
Oceanborn
Lielākā daļa albuma ir balstīta uz fantāzijas tēmu ar dziesmām kā "Swanheart" un "Walking in the Air" (kaverversija no animācijas filmas The Snowman), tomēr citās dziesmās, kā "Gethsemane", ir jūtama reliģijas tēma. Papildus ir arī teatrālas dziesmas kā "Devil & the Deep Dark Ocean". Oceanborn ir Nightwish tumšo albumu skaitā, izmantojot skarbo Tapio Vilskas vokālu dziesmās "The Pharaoh Sails to Orion" un "Devil & the Deep Dark Ocean".
Maksims Galkins
Maksims Galkins (ru; dzimis Maskavā) ir Krievijas parodists, humorists, TV šovu vadītājs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1976. gada 18. jūnijā Maskavas apbabala Narofominskas rajonā Padomju armijas virsnieka Aleksandra Galkina un viņa sievas Natālijas, dzimušas Praginas, ģimenē. Kopā ar vecākiem bērnībā dzīvoja VDR, kur tēvs dienēja PSRS bruņoto spēku kontingentā, pēc tam Odesā, kur viņš mācījās pirmos trīs skolas gadus. Tālāk Galkini pārcēlās uz Ulan-Ude, tad uz Maskavu. No 1987. līdz 1997. gadam viņa tēvs vadīja Galveno autobruņutanku pārvaldi Aizsardzības ministrijā, māte strādāja par programmētāju.
Maksimam aktiera talants piemita jau agrā bērnībā. Viņa pirmā uzstāšanās notika uz improvizētas skatuvītes bērnudārzā, kad zēnam bija tikai četri gadi. Vēlāk, piedaloties skolas izrādēs, Maksims iejutās visdažādākajos tēlos: Ostaps Benders, suns, Vecītis alkoholiķis, cars Zālamans, grāfs Nulins, dons Karloss. Vidusskolas klasēs Maksims sāka aktīvi veidot parodijas. Viņš parodēja klasesbiedrus, skolotājus, direktoru. Sestajā klasē Galkins uzstājās ar priekšnesumu, improvizētu leļļu teātri, kurā pats atveidoja visus personāžus.
1993. gadā Maksims Galkins iestājās РГГУ Lingvistikas fakultātē, kuru pabeidza 1998. gadā. Pēc tam iestājās aspirantūrā, kur strādāja pie zinātņu kandidāta disertācijas «Stilistisko sistēmu samērs oriģinālajā un tulkotajā literatūrā». Pirmā mākslinieciskā debija notika 1994. gada aprīlī — viņš uzstājās uz MVU Studentu teātra skatuves izrādē Фонтаны любви к ближнему. Vēlāk Galkins piedalījās izrādē Кабаре 03. 1994. gada jūnijā Estrādes teātrī Maksims Galkins piedalījās programmā Дебюты, дебюты, дебюты, kur parodēja valsts prezidenta Borisa Jeļcina runu un Žirinovski. Kopš šīs uzstāšanās mākslinieka karjera uzplauka. Kādā no koncertiem viņa talantu pamanīja Boriss Brunovs (Борис Брунов) un uzaicināja viņu strādāt savā Estrādes teātrī. Viņš apvienoja darbu teātrī ar pusotru gadu ilgām viesizrādēm, kurās uzstājās kopā ar Mihailu Zadornovu (Михаил Задорнов).
2001. gada februārī viņš kļuva par TV šova Кто хочет стать миллионером? moderatoru un programmu vadīja līdz 2008. gadam. Pateicoties tieši šim šovam, no atpazīstama mākslinieka viņš kļuva par «zvaigzni». 2001. gada jūlijā festivālā Славянский базар в Витебске notika Maksima Galkina pirmais solokoncerts. No šī brīža mākslinieks uz lielās skatuves uzstājas regulāri.
Nokia Asha platform
Vēsture
Sākotnēji Nokia strādaja pie projekta Meltemi kā Series 40 pēcteša. Tā būtu uz Linux bāzēta sistēma. 2012. gada jūlijā projekts tika pārtraukts, tā iestrādes turpinot Asha platform.
Maksims Galkins
Dzīvesgājums
2011. gadā apprecējās ar dziedātāju Allu Pugačovu. Publiski kritizēja Krievijas 2022. gada iebrukumu Ukrainā un pārcēlās uz dzīvi Izraēlā.
Nokia Asha platform
Vēsture
Pirmais tālrunis ar Asha platform bija Nokia Asha 501, kurš izlaists 2013. gada vasarā. Pēdējā versija Asha Platform 1.4 izlaista 2014. gada 7. aprīlī.
2014. gadā Nokia mobilo telefonu biznesu nopirka Microsoft. 2014. gada jūlijā paziņots, ka 18 mēnešu laikā tiks pārtraukts Asha atbalsts, turpmāk izlaižot modeļus tikai ar Windows Phone operētājsistēmu.
Maksims Galkins
Apbalvojumi
2001. gada aprīlī Sanktpēterburgā Galkins saņēma prēmiju Золотой Остап.
2001. gada janvārī Maksims Galkins saņēma prēmiju Триумф.
HD 50554 b
HD 50554 b ir citplanēta, kas riņķo ap zvaigzni HD 50554, kura atrodas 30 pc attālumā no Zemes Dvīņu zvaigznājā. Planētas orbītas tuvākā punkta attālums no zvaigznes ir 1,172 AU, bet tālākā — 3,540 AU. Šīs attālumu atšķirības ir skaidrojamas ar planētas ekscentrisko (elipsveida) orbītu ar ekscentricitāti 0,5026. Tas nozīmē to, ka šī ir planēta, kas pēc katra apriņķojuma nopietni skar zonu, kur cilvēkam valda komforta apstākļi un varētu riņķot Zemei līdzīgi pavadoņi, bet lielā ekscentriskuma dēļ pēc katra apriņķojuma valda ziema, kas temperatūras ziņā pielīdzināma ultra zemas temperatūras saldētavai.
Planēta sver 4,384 reižu vairāk par Jupiteru. Šāda planēta ir milzīga gāzu lode (gāzu gigants) bez cietas virsmas. Planētu atklāja 2002. gadā.
Ja mūsu planēta, kā tās pavadonis apriņķotu šo planētu, tad temperatūra uz Zemes, kad šī planēta atrastos vistuvāk savai zvaigznei, būtu +25 °C, bet, kad planēta attālinātos līdz vistālākajam punktam uz savas orbītas, tā noslīdētu līdz –102 °C. Ekvatora rajonā vasaras būtu karstas un saulainas (okeāni ziemas periodā ir atdzisuši un mitrumu dod ļoti maz) un ilgas, bet ziemas — līdzīgas ultra zemas temperatūras saldētavai ar sniega vētrām rudens pusē, biezu sniega segu (mitrums no okeāniem) un, protams, ilgākas par vasarām, jo gads uz šīs planētas ilgst 1292,546 zemes dienas. Temperatūras starpība starp ziemu un vasaru būtu 127 °C un tās iemesls — liela planētas ekscentriskā (elipsveida) orbīta ar ekscentricitāti 0,5026.
Sofija Lilienfelde
Sofija Lilienfelde baronese (ru), dzimusi kņaziene Odojevska (Одоевская) 1724. gadā — mirusi pēc 1762. gada) bija pirmā galma dāma Krievijas impērijas reģentei Ivana VI mātei Annai. 1743. g. Lopuhinas afērā piespriests nāvessods nocērtot galvu par neziņošanu . Pēc imperatores Elizabetes pavēles apžēlota kā grūtniece  — pēc dzemdībām nopērta ar pletni un izsūtīta uz Sibīriju, Tomsku..
Kaspars Kambala
Kaspars Kambala (dzimis Jelgavā) ir bijušais latviešu sportists — basketbolists un bokseris. Spēlēja spēka uzbrucēja un centra pozīcijā, Latvijas basketbola izlases dalībnieks.
Basketbolists bija arī K. Kambalas brālis Kristaps Kambala (1977—2003).
Karjera
Basketbolā trenēties K. Kambala sācis Latvijā, bet no 17 gadu vecuma mācījās un trenējās ASV. No 1995. līdz 1997. gadam viņš mācījās Houmstedas vidusskolā un spēlēja tās komandā, bet no 1997. līdz 2001. gadam — Nevadas universitātē Lasvegasā (UNLV) NCAA čempionātā. Pretēji gaidītajam, K. Kambala netika izvēlēts 2001. gada NBA draftā un profesionāļa karjeru uzsāka Eiropā. Pēc universitātes beigšanas K. Kambala spēlējis tādos spēcīgos klubos kā Stambulas "Efes Pilsen", Madrides "Real", Kazaņas UNICS un Stambulas "Fenerbahçe".
Diskvalifikācija un boksera karjera
Starptautiskā basketbola federācija viņu diskvalificēja uz 14 mēnešiem pēc tam, kad K. Kambala tika pieķerts kokaīna lietošanā. Augustā šis diskvalifikācijas termiņš tika pagarināts līdz 24 mēnešiem. 2007. gadā K. Kambala sāka aktīvi trenēties boksā, aizvadīja divas cīņas amatieru konkurencē, abās uzvarot ar nokautu, bet debitēja profesionālajā boksā. Cīņa ar Alvaro Moralesu noslēdzās neizšķirti. Nākamās trīs cīņas K. Kambala uzvarēja, turklāt divas no tām — ar nokautu. Drīz pēc tam viņš paziņoja, ka pamet boksu un gatavojas atgriezties basketbolā pēc diskvalifikācijas beigām.
Atgriešanās basketbolā
2008.—2009. gada sezonas sākumā K. Kambala trenējās kopā ar Rīgas VEF, vēlāk ar citu Rīgas klubu — ASK. beidzās diskvalifikācija un viņš ASK sastāvā piedalījās neoficiālā turnīrā Maskavā. Pašās decembra beigās K. Kambala noslēdza līgumu līdz sezonas beigām ar Krievijas Superlīgas komandu Krasnojarskas "Jeņisej". 2010. gada septembrī viņš pievienojās Bulgārijas spēcīgākajam klubam Sofijas "Lukoil Academic", taču neilgi pirms 2011. gada sākuma lauza līgumu ar to un pārgāja uz Turcijas līgas klubu Aliagas "Petkim", kā pamatojumu tam minot pārāk zemo basketbola līmeni Bulgārijā. Sezonu viņš noslēdza Irānas līgas klubā Teherānas "Mahram", kā sastāvā izcīnīja Irānas līgas čempionu titulu. 2011. gada jūlijā parakstīja līgumu ar Turcijas līgas klubu Ankaras "Turk Telekom". 2013. gada janvārī parakstīja līgumu ar Turcijas 2. līgas klubu PI Koleji. Arī vairākās nākamajās sezonās K. Kambala pārstāvēja Turcijas klubus, uz laiku pievienojoties arī Latvijas komandai Rīgas "Barons/LDz".
2019. gada janvārī tika paziņots, ka spēlētājs atsāk basketbola karjeru un spēlēs LBL klubā BK Jūrmala, kurā arī pavisam drīz noslēdza profesionālā basketbola karjeru. Pēc profesionālā basketbola karjeras beigām ir spēlējis amatieru un veterānu turnīros.
Latvijas izlase
K. Kambala ar panākumiem pārstāvēja Latvijas jaunatnes izlases. 1995. gada Eiropas U18 čempionātā viņš guva 42 punktus uzvarā pār Moldovas izlasi, kas ir punktu gūšanas rekords oficiālās spēlēs starp visa vecuma Latvijas izlašu spēlētājiem.
2001. gadā K. Kambala debitēja Latvijas izlasē, piedaloties Eiropas čempionātā, kur bija komandas līderis. Piedalījies arī 2003. gada Eiropas čempionātā un 2009. gada Eiropas čempionātā. Izlases gatavošanās un starts 2009. gada Eiropas čempionātā bija saistīts ar dažādiem skandāliem, sistemātisku disciplīnas neievērošanu un sportiskā režīma pārkāpumiem. Viens no šo notikumu dalībniekiem bija arī K. Kambala. Pēc šī čempionāta vairākiem tā dēvētās "tusētāju paaudzes" spēlētājiem Latvijas Basketbola savienība piesprieda dažādu termiņu diskvalifikāciju startiem valsts izlasē. Tai skaitā nosacītu diskvalifikāciju uz vienu gadu saņēma arī K. Kambala.
Tempela 1 komēta
Tempela 1 komēta (oficiālais apzīmējums 9P/Tempel) ir periodiskā komēta. Komēta nosaukta vācu astronoma Ernsta Tempela vārdā, kurš atklāja komētu 1867. gadā.
Tempela 1 komēta ir pazīstama ar to, ka tā bija mērķis Deep Impact misijai, kuras laikā komētā tika ietriekts impaktors, lai varētu izpētīt komētas kodola uzbūvi.
Atklāšana
Ernsts Tempels komētu atklāja 1867. gada 3. aprīlī, strādājot Marseļā. Atklāšanas laikā komētas apriņķošanas periods bija 5,68 gadi. Komētas orbīta gāja cieši garām Jupiteram, kura gravitācija būtiski izmainīja komētas orbītu. 1881. gadā komēta palidoja garām Jupiteram tikai 0,55 AU attālumā. Tā rezultātā komētas apriņķošanas periods palielinājās līdz 6,5 gadiem. 1898. un 1905. gadā astronomi gribēja komētu nofotografēt, bet nevarēja to atrast. Toreiz tika pieņemts, ka komēta ir izirusi.
Jaunatklāšana
Tempela 1 komēta no jauna tika atklāta 1960. gados. Britu astronoms Braiens Māsdens (Brian Geoffrey Marsden) veica precīzus komētas orbītas aprēķinus, paredzot arī Jupitera ietekmi. Aprēķini atbilda jau novērotajām komētām 9P/1967 L1 un 1966 VII. Māsdens atklāja, ka komētas pietuvošanās Jupiteram 1941. gadā (0,41 AU) un 1953. gadā (0,77 AU), samazināja komētas apriņķošanas periodu un perihēlija attālumu līdz lielumiem, kuri bija mazāki par pirmās atklāšanas laikā novērotajiem. Šīs pietuvošanās komētu ievirzīja tās pašreizējā orbītā.
Deep Impact misija
2005. gada 4. jūlijā komētā tika ietriekts Deep Impact starpplanētu zondes impaktors. Tas notika vienu dienu pirms komētas perihēlija. Zonde sadursmi fotografēja. Arī no Zemes notika sadursmes novērošana. Observatorijās tika novērots, ka pēc sadursmes komēta kļuva nedaudz spilgtāka.
Sadursmes brīdī uz komētas tika radīts apmēram 200 m plats un 30 — 50 m dziļš krāteris. Pēc trieciena radušajos putekļos, Deep Impact spektrometrs atklāja silikātus, karbonātus, mālu minerālus, metālu sulfīdus, amorfo oglekli un policikliskos aromātiskos ogļūdeņražus.
2011. gada 15. februārī komētu pārlidoja Stardust starpplanētu zonde NExT misijā. Zondes uzdevums bija nofotografēt radīto triecienkrāteri, jo Deep Impact, jo triecienā radušies putekļi traucēja iegūt labus attēlus.
Keisija grēda
Grēdu 1930. gadā 5. janvārī atklāja BANZARE ekspedīcija Daglasa Mosona vadībā un nosauca par godu Ričardam Keisijam (Richard G. Casey).
Demokrātisko institūciju un cilvēktiesību birojs
Demokrātisko institūciju un cilvēktiesību birojs ir EDSO sturktūrvienība, kas darbojas vēlēšanu uzraudzības, demokrātijas attīstības, cilvēktiesību, iecietības un nediskriminācijas, kā arī tiesiskuma jomā. Kopš 2020. gada biroja direktors ir Mateo Mekači (Itālija). Birojs ir dibināts 1990. gadā kā Brīvo vēlēšanu birojs. Tā sēdeklis ir Varšava.
Sūtņi (glezna)
"Sūtņi" (1533) ir Hansa Holbeina Jaunākā glezna, franču vēstnieka Žana de Dintevija (Jean de Dinteville, pa kreisi) un viņa viesa Lavoras bīskapa Žorža de Selva portrets. Portretā ir daudz klusās dabas detaļu.
Lai arī Holbeins bija vācu mākslinieks, kurš darbojās pamatā Anglijā, viņa darbos jūtama spēcīga holandiešu glezniecības ietekme (piemēram, eļļas krāsu izmantojumā — tas bija nesens izgudrojums, kuru plaši izmantoja tieši šī reģiona mākslinieki). Par flāmu un holandiešu glezniecības ietekmi liecina arī simbolisku detaļu tēlojums (it īpaši vanitas simbolu parādīšanās darbā).
Visnozīmīgākais darba simbols ir galvaskauss, kurš attēlots gleznas apakšējā centrālajā daļā. Galvaskauss attēlots anamorfiskā perspektīvā (arī tā tika izgudrota agrīnajā renesansē), tāpēc, lai to ieraudzītu pilnībā, skatītājam jāapskata glezna no noteikta leņķa.
Gleznā attēlots arī plašs sava laika kultūras simbolu kopums — Turcijas paklājs, debesu globuss, astronomijas un navigācijas instrumenti, zemes globuss, aritmētikas grāmata tirgotājiem vācu valodā, lauta un soma ar pūšamajie instrumentiem, krucifikss un himnu grāmata. Viena no lautas stīgām ir pārtrūkusi (kas simbolizē visa laicīgā mirklīgumu).
Natala
Natala (pt; ) ir pilsēta Brazīlijā, Riugrandi du Norti štata administratīvais centrs. Pilsēta atrodas Atlantijas okeāna krastā. Natala ir 170,3 km2 liela, tajā dzīvo aptuveni 810,8 tūkstoši cilvēku. Pilsēta tika dibināta. Pēc IPEA datiem, slepkavību riska ziņā šis ir drošākais no Brazīlijas štatu administratīvajiem centriem. Šī ir viena no 2014. gada FIFA Pasaules kausa rīkotājpilsētām.
Pļavas āboliņš
Pļavas āboliņš - divgadīgs vai daudzgadīgs tauriņziežu dzimtas lakstaugs ar stipri zarainu sakņu sistēmu, uz kuras attīstās gumiņbaktērijas. Stublājs stāvs, zarains. Lapas trīsstaraini saliktas, ar pielapēm. Ziedi rožaini, sarkanbrūni vai violetsārti, sakopoti lielās, apaļās galviņās. Zied no jūnija līdz septembrim. Auglis pāksts. Pļavas āboliņš bieži sastopams pļavās, laukos, mežmalās, ceļmalās, to kultivē kā vērtīgu lopbarības augu. Labs nektāraugs.
Tautas medicīnā ziedu tēju lieto hroniska klepus, bronhiālas astmas, drudža, saaukstēšanās slimību ārstēšanai.
Droga satur glikozīdus - trifolīnu un izotrifolīnu; flavonoīdus; kumarīna atvasinājumus, ēterisko eļļu, miecvielas, askorbīnskābi.
Defise
Defise (ru, cēlies no la — ‘dalīšana’) jeb savienojuma zīme ir pieturzīme, tā ir svītriņa, kas īsāka par domuzīmi. Latviešu valodā tiek lietota tehniskas rakstu zīmes un vienotājzīmes funkcijā. Latviešu valodā tā ienākusi pēc vācu un krievu valodas parauga. Starp defisi un saistāmajiem vārdiem vai to daļām atstarpe nav liekama. Dažās valodās defisei ir ortogrāfiskas zīmes funkcija (piemēram, krievu (по-прежнему, что-то) un franču valodā (celui-ci)).
Defise ir aizstājusi vecākajos rakstu valodas posmos lietoto biedruzīmi (=), kas galvenokārt tikusi lietota vārdu saistījuma parādīšanai un mūsdienu latviešu valodā netiek lietota.
Lietojums latviešu valodā
Defise tiek lietota:
Defise netiek lietota:
Hugo (filma)
"Hugo" (en) ir 2011. gada ASV piedzīvojumu filma, kuras režisors ir Mārtins Skorsēze. Filmas sižets ir balstīts uz Braiena Selcnika sarakstīto romānu The Invention of Hugo Cabret. Filmā galvenās lomas atveido Bens Kingslijs, Saša Barons Koens, Eisa Baterfīlds, Hloja Greisa Moreca, Rejs Vinstons, Emilija Mortimere, Helēna Makrorija un Džūds Lo. Filma ir stāsts par zēnu, kas viens pats dzīvo Parīzes dzelzceļa stacijā, un mīklainu rotaļlietu veikala pārdevēju.
Šī ir Mārtina Skorsēzes pirmā filma, kas tikusi uzņemta 3D. Filmas pirmizrāde ASV notika. Filma tika nominēta 11 Amerikas Kinoakadēmijas balvām, taču saņēma piecas. Filma nominēta arī astoņām BAFTA kino balvām dažādās kategorijās, no kurām saņēma divas, kā arī trim Zelta globusa balvām, no kurām vienu saņēma Mārtins Skorsēze kā labākais režisors.
Sižets
Filmas darbība notiek 1931. gadā. Divpadsmitgadīgs zēns Hugo (Eisa Baterfīlds) dzīvo kopā ar tēvu (Džūds Lo), kas ir pulksteņmeistars un muzeja darbinieks. Kādu dienu tēvs atrod cilvēka izskatā veidotu mehānisku automātu, kas ir salūzis. Tēvs ar dēlu kopā cenšas automātu salabot. Tēvs raksta piezīmes par automāta darbību. Bet tad muzejā notiek ugunsgrēks, un tēvs iet bojā. Hugo jādzīvo pie sava vienīgā radinieka alkoholiķa, kas mitinās Parīzes Monparnasas dzelzceļa stacijā, strādājot par stacijas pulksteņa uzturētāju. Pēc kāda laika radinieks pazūd un Hugo paliek viens. Viņš turpina pulksteņa uzraudzīšanu, un cenšas nerādīties acīs stacijas inspektoram (Saša Barons Koens), lai viņu kā bāreni nenosūtītu uz bērnu namu.