cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
COVID-19 pandēmija
Baltkrievija
2020. gada 28. februārī Baltkrievijā apstiprināja pirmo ar COVID-19 saslimšanas gadījumu, kas tika konstatēts kādam Irānas studentam, kurš bija ieradies Minskā, lai turpinātu studijas tehniskajā universitātē. Līdz 4. martam valstī tika fiksēti vēl pieci papildus inficēšanās gadījumi, no kuriem četri bija Minskas, bet pārējie divi Vitebskas apgabalā. Pēc oficiālajiem datiem līdz 1. aprīlim Baltkrievijā inficēšanās ar koronavīrusu bija diagnosticēta 163 cilvēkiem, 53 bija izveseļojušies, bet miruši bija divi cilvēki. Vislielākā COVID-19 izplatība ir Vitebskā, kur kopš marta vidus slēgtas vairākas rūpnīcas. Pilsoniskā kustība "Naš dom" ("Mūsu mājas") apgalvoja, ka varasiestādes slēpj patiesos epidēmijas mērogus, iesaistot pat Valsts drošības komitejas (VDK) darbiniekus, ārstiem liek parakstīties par informācijas neizpaušanu, piedraudot ar kriminālatbildību.
Krievijas Federācija
2020. gada 31. janvārī Krievijas Federācijā reģistrēja pirmos saslimšanas gadījumus diviem Ķīnas pilsoņiem, vienu Aizbaikāla novadā, bet otru Tjumeņas apgabalā. Pēc izolēšanas abi līdz februāra beigām atveseļojās. Lai ierobežotu infekcijas izplatību valsts teritorijā, Krievija slēdza robežu ar Ķīnu un aizliedza tās pilsoņiem iebraukt savā teritorijā.
19. martā kādā Maskavas slimnīcā no koronavīrusa pneimonijas nomira 79 gadus veca sieviete, kurai bija arī cukura diabēts un problēmas ar sirdi. 29. martā Maskavas mērs Sergejs Sobjaņins paziņoja, ka visiem pilsētas iedzīvotājiem no 30. marta būs jāuzturas mājās pašizolācijā, atstāt dzīvesvietu drīkstēs tikai gadījumā, ja nepieciešama neatliekama medicīniskā palīdzība vai radušies citi tieši draudi dzīvībai vai veselībai, dotos uz darbu, ja nav iespējams strādāt attālināti, kā arī iepirktos tuvākajā veikalā vai aptiekā. Tika paziņots, ka īpaša viedā sistēma kontrolēs mājas režīma ievērošanu.
22. maijā tika ziņots, ka Krievijā diennakts laikā no COVID-19 miruši 150 cilvēki, kas bija lielākais līdz tam reģistrētais mirušo skaits 24 stundu laikā. Varasiestādes apgalvoja, ka situācija stabilizējas, un atļāva Maskavā atgriezties darbā pusmiljonam rūpniecībā un celtniecībā nodarbināto cilvēku.
Vakcīna
Pagaidām, lai gan pret COVID-19 nav vēl izstrādāta pilnvērtīga vakcīna, vairāku valstu pētniecības institūti ir uzsākuši mēģinājumus izstrādāt nepieciešamo pretlīdzekli, kur Eiropas Savienības teritorijas gadījumā ar vakcinācijas līdzekļu apgādi ir uzņēmušies tādi farmācijas un biotehnoloģijas uzņēmumi kā Pfizer un BioNTech.
Ietekme uz ekonomiku
COVID-19 pandēmija izraisīja ekonomikas krīzi, īpaši Eiropas valstīs, kas bija atkarīgas no tūrisma. Krasi samazinājās rūpniecības apjomi un kritās degvielas cenas. Cieta arī to valstu ekonomika, kurās bija daudz mazo uzņēmumu un pašnodarbināto. Prognozēja, ka noturīgākas pret ekonomiskajām sekām būs tās valstis, kurās ir aktīvs digitālo pakalpojumu sektors un kur liela daļa nodarbināto varēs strādāt no mājām, piemēram, Igaunija.
27. maijā Eiropas Komisijas (EK) prezidente Urzula fon der Leiena prezentēja plānu, kas paredzēts Eiropas Savienības (ES) ekonomikas atveseļošanai pēc COVID-19 pandēmijas izraisītās krīzes. Kopumā viņa dalībvalstis aicināja šim mērķim atvēlēt 2,4 triljonus eiro. Šis plāns paredz, ka Itālija tiešā palīdzībā nākamajos trīs gados saņems 81,8 miljardus eiro, bet Spānija — 77,2 miljardus eiro. Kopumā ES piedāvās aizdevumu garantijas 405 miljardu eiro apmērā, 28,8 miljardus eiro paredzot Vācijai un 38,7 miljardus eiro Francijai. Turklāt valstis saņems aizdevumus, Itālijai un Spānijai paredzot attiecīgi 90 miljardus eiro un 31 miljardu eiro. Vienlaikus ES ilgtermiņa budžeta tēriņiem atvēlēs 1,1 triljonu eiro. EK piedāvātie izdevumi ir papildu summas tiem 540 miljardiem eiro, par kuru atvēlēšanu aizdevumiem pandēmijas krīzes iedragātās tautsaimniecības atlabšanai panākta vienošanās jau iepriekš.
Sievietes pandēmijas laikā
Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija (OECD) secinājusi, ka tās dalībvalstu veselības aprūpes sistēmās strādā vidēji 70% sieviešu, jo sevišķi zemākajās pozīcijās un neatliekamajā palīdzībā. Papildus tam vairumā ģimeņu tieši sievietes ir tās, kas veic ar mājsaimniecību un bērnu, kā arī slimu un vecu radinieku aprūpi saistītus pienākumus. Ja mācības tiek organizētas attālināti, sievietēm papildus darbam jāveic arī bērnu skološana, bērnu pieskatīšana, ēst gatavošana, mājas uzkopšana, iepirkumu veikšana u.tml.
Ierobežojumu atvieglošana pēc pirmā uzliesmojuma
2020. gada 16. aprīlī ASV valdība paziņoja, ka vietās, kur jaunu infekcijas gadījumu skaits samazinās un kur tiek veikta plaša testēšana, tiks uzsākta pakāpeniska uzņēmumu un skolu atvēršana trīs fāzēs, no kurām katra ilgs vismaz 14 dienas, lai infekcijas gadījumu skaits atkal nesāktu strauji pieaugt. Austrijā no 1. maija atļāva strādāt visiem veikaliem, atvēra tenisa un golfa laukumus, šautuves u.c. vietas, kur personas var nodarboties ar sportu. Maija vidū plāno atļaut strādāt viesnīcām un restorāniem, bet līdz 1. jūlijam ir atcelti visi publiskie pasākumi, koncerti, sporta pasākumi. Čehijā 20. aprīlī atvēra zemnieku tirgus un autoveikalus, 11. maijā atvēra visus veikalus ar platību virs 1000 m2, fitnesa klubus, autoskolas; 25. maijā atvērs muzejus un zoodārzus, restorāni, bāri un kafejnīcas drīkstēs atvērt āra terases. No 8. jūnija tiks atvērti visi iepirkumu centri, bet sporta pasākumi būs atļauti zem 50 cilvēkiem. Dānijā 15. aprīlī atvēra skolas mazāko klašu skolēniem (līdz 5. klasei), bet aizliegums pulcēties vairāk nekā 500 cilvēkiem ir spēkā līdz 1. septembrim. Lietuvā 27. aprīlī darbu atsāka visi veikali, augu un stādu tirgi, āra kafejnīcas, skaistumkopšanas saloni, muzeji, bibliotēkas. Atļāva organizēt sporta un brīvā laika pasākumus brīvā dabā (piemēram, golfu, tenisu), nodrošinot cilvēku distancēšanos, aizsarglīdzekļu lietošanu un dezinfekciju. Sejas masku nēsāšana obligāta, izņemot āra kafejnīcās. Polijā no 4. maija atvērti tirdzniecības centri un būvniecības veikali.
Mārupes iela (Jūrmala)
Mārupes iela ir iela Jūrmalā, Priedaines apkaimē. Mārupes iela sākas krustojumā ar Upmalas ielu un beidzas krustojumā ar Mangaļu ielu. Kopējais ielas garums ir 400 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Mārupes ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Mārupes iela ir savienota ar šādām ielām:
Nikolajs Raudseps
Arī viņa jaunākais brālis Jegors Raudseps bija tālbraucēju kapteinis un Ainažu jūrskolas skolotājs.
Dzīvesgājums
Nikolajs Raudseps dzimis 1848. gada 20. septembrī Vecsalacas pagasta Mačparu mājās, zemnieka ģimenē. Beidzis vietējo pagasta skolu un jau 18 gadu vecumā sācis iet jūrā.
Pēc Ainažu jūrskolas izveides par tās vadītāju un vienīgo pasniedzēju kļūst Kristians Dāls. Pieaugot studentu skaitam jūrskolā, 1870. gadā kā Kr. Dāla palīgs tiek uzaicināts Nikolajs Raudseps, kurš pats vēl tobrīd mācās jūrskolā. Jūrskolu pabeidzis 1875. gadā iegūstot tālbraucēja kapteiņa diplomu. Turpmākos gadus abi ir galvenie latviešu jūrnieku izglītotāji. Kopā ar Kr. Dālu izstrādājis jūrskolas darba metodiku un pilnveidojis mācību programmu. 1888. gadā strādājis par kapteini Kaspijas jūrā.
Pēc Kr. Dāla uzaicināšanas par Liepājas jūrskolas vadītāju 1893. gadā, Ainažu jūrskolas vadību pārņem Nikolajs Raudseps. Bijis šajā amatā līdz pat Pirmā pasaules kara sākumam un jūrskolas evakuācijai uz Krieviju.
Žans Fardels
Žans Fardels (fr) bija franču ūdenspolo spēlētājs. 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē izcīnīja bronzas medaļu ūdenspolo turnīrā, būdams Pupilles de Neptune de Lille #2 komandas pārstāvis.
Nikolajs Raudseps
Dzīvesgājums
Miris 1920. gada 13. septembrī Lugā, Krievijā.
Arktiskā ekspedīcija
1876. gadā bagātu Sibīrijas tirgotāju grupa vēlējās atklāt tiešu kuģu satiksmi ar Eiropu pa Obas upi un Ziemeļu Ledus okeānu. Pēc Kr. Valdemāra ieteikuma šī projekta realizācija tiek uzticēta Kr. Dālam un N. Raudsepam. Tajā pašā gadā abi dodas uz Toboļsku un dodas pa Obas upi uz leju, pētot tās gultni. Tiek noskaidrots, ka upe tiešām ir piemērota kuģošanai. 1877. gadā Vācijā tiek nopirkts tvaikonis Luisa un tam tiek sastādīta pamatā latviešu jūrnieku apkalpe ar kapteini Jāni Kurseinu. Kr. Dāls un N. Raudseps dodas līdzi kā noverotāji. Brauciens sākas Lībekā un caur Hallu un Trumsi, šķērsojot Ziemeļu ledus okeānu un cīnoties ar klīstošiem lediem tiek sasniegta Obas grīva un 8. septembrī kuģis veiksmīgi piestāj Toboļskā. Tādējādi šis latviešu jūrnieku veikums ir pirmā reize, kad kuģis no Eiropas sasniedzis Sibīrijas iekšzemi.
Adrenalīns 2
"Adrenalīns 2" (en) ir 2009. gada ASV spraiga sižeta filma, kuras režisori un scenārija autori ir Marks Neveldains un Braiens Teilors. Galvenās lomas tajā atveido Džeisons Steitems (Čelioss), Emija Smārta (Ieva), Kliftons Kolinss jaunākais (El Huron), Efrens Ramiress (Venēra), Bai Linga (Ria), Deivids Keradins (Pūns Dons) un Dvaits Joakems ("Doks" Mailss).
Filmas pirmizrāde notika Apvienotajā Karalistē 2009. gada 15. aprīlī, ASV un Latvijā to sāka rādīt 2009. gada 17. aprīlī. Filmā Čevs Čelioss vajā ķīniešu gangsteri, kurš izgrieza Čeliosam no krūtīm sirdi, ieliekot tās vietā stimulatoru, kuru ik pa laikam nepieciešams uzlādēt ar elektrisko strāvu.
Šis ir turpinājums 2006. gada filmai "Adrenalīns". Filma saņēma galvenokārt negatīvas kritiķu atsauksmes, kuri slavēja Steitema darbu, tomēr pārmeta filmai par pārmērīgu vardarbību un aizskarošu attieksmi pret minoritātēm.
Hovards Haiess
Hovards Vūds Haiess (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu vieglatlēts, 1900. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē Haiess startēja 800 metru skriešanas distancē. Kvalifikācijas kārtas skrējienā viņš ieguva trešo vietu ar rezultātu 2 minūtes 0.2 sekundes, taču nekvalificējās fināla skrējienam.
1901. gadā viņš bija ASV nacionālais čempions 400 un 800 metru skriešanas distancēs.
Publiskā runa
Publiskā runa ir viena no runas formām. Runa ir viens no veidiem, kā cilvēki savā starpā var sazināties un komunicēt, taču tai pastāv dažādas formas, jo atšķirīgas situācijas, apstākļi, vide vai cilvēki pieprasa atbilstošas runas izmantošanu. Publiskās runas uzdevums ir klausītājiem mērķtiecīgi nodot indivīda uzskatus. Ar publisko runu ir jānodod informācija, jāpārliecina un jāizklaidē klausītāji. Uzstājoties ar publisko runu, runātājam būtiski ir neizplūst un nerunāt liekus vārdus, kā arī saprast, ka viņam ar savu runu ir nepieciešams pārliecināt klausītājus.
Pamatprincipi
Lai runa izdotos, ir svarīgi ievērot vēl daudzus citus publiskās runas noteikumus. To pirmsākumi meklējami senā vēsturē, taču tie ir noderīgi publiskās runas elementi arī mūsdienās. Marks Tullijs Cicerons (106. -43. g. p.m.ē.) bija Senās Romas orators jeb publiskais runātājs, kurš izveidoja klasiskās runas veidu ar ievadu, galveno daļu un nobeigumu. Uzstājoties ar publisko runu, tās uzbūvē jāiekļauj šīs trīs daļas, kuras ir palīglīdzeklis pareizam runas secīgumam. Ievadā tiek pieteikts runas temats, par ko būs runa. Iztirzājumā ir jāpamato, kāpēc izvēlēts tāds temats un jāpierāda tā aktualitāte. Savukārt nobeigumā ir jāpieliek pārdomāts punkts visai runai jeb jāizdara kopsavilkums, secinājumi. Nākamais noteikums veiksmīgai publiskajai runai ir zināt un saprast tās mērķi. Pirms publiskās uzstāšanās runātājam ir pašam sev jāatbild uz trīs svarīgiem jautājumiem: ko gribat pateikt, kam konkrētā runa būs domāta (mērķauditorija) un tieši kā vēlaties nodot informāciju klausītājiem?
Publiskajā runā īpaši jāpievērš uzmanība valodai. Tai jābūt literārai, nedrīkst aizmirst, ka tā ir publiska nevis privāta saruna. Jāizmanto bagātīgs vārdu krājums, jārunā izteiksmīgi un gramatiski pareizi, jāizvairās no liekvārdiem, kurus bieži izmanto sadzīves sarunās (piemēram, nu, tā, tātad, teiksim, tā sakot), jo tā runātājs iztērē doto uzstāšanās laiku. Turklāt, ja liekvārdus teikumos izmanto pārāk bieži – klausītājiem paliek grūti uztvert pateiktā jēgu. Publiskajā runā sastopami dažādi valodu stili: zinātniskais, populārzinātniskais, lietišķo rakstu, publicistiskais, sarunvalodas, daiļliteratūras, emocionāli ekspresīvais, oficiālais, svinīgais, sirsnīgais, humoristiskais, ironiskais un satīriskais. Ir iespējams vienas runas laikā izmantot dažādus valodas stilus, bet tādā gadījumā, ja to atļauj publiskās runas temats un konkrētā situācija. Publiskās runas veidi var būt dažādi:
Uzstāšanās
Publiskā runa nozīmē publisku uzstāšanos, tāpēc svarīgi, ka ne tikai runa ir labi sagatavota, bet ka arī pats runātājs ir pienācīgi sagatavojies. Pirms jebkuras uzstāšanās cilvēkus pārņem stress, lai to mazinātu ir jāatbrīvojas. Viens no veidiem, kā to izdarīt ir 30 minūtes pirms uzstāšanās veikt atslābināšanās vingrinājumus, kuri novērsīs domas no nervozitātes. Piemēram, var veikt sejas muskuļu atbrīvošanas vingrinājumus – pieres muskuļu savilkšana, cieša lūpu saspiešana, mutes plaša atvēršana vairākas reizes. Tāpat stresu mazina elpošanas vingrinājumi. Oratoram ir jābūt pozitīvam, dabiskam un pārliecinātam par sevi. Uz klausītājiem ir jāatstāj labs iespaids, tāpēc gan tas, kā cilvēks ir apģērbies, gan kā staigā, gan kā stāv, ir svarīgi un pie tā rūpīgi jāpiedomā. Oratora ķermenim ir jāsniedz tā pati informācija, ko sagatavotā runa. Ķermeņa pozai jābūt atvērtai, rokas nevajag likt kabatās vai sakrustot uz krūtīm, žestikulēt ar rokām ir pieļaujams, bet pārmērīga žestikulēšana var novērst klausītāju uzmanību no runas. Publiskās runas laikā svarīgi veidot acu kontaktu ar klausītājiem.
Gārzdes strauts
Gārzdes strauts ir Vēždūkas labā krasta pieteka Ventspils novadā.
Publiskā runa
Uzstāšanās
Publiskā runa pieprasa runātājam pārvaldīt savu balsi. Svarīgi runāt skaļā, pārliecinošā balsī, jācenšās izmantot balss modulācijas – monotonums novērsīs klausītāju uzmanību, nevajag steigties, publiskās runas laikā vajag izmantot pauzes un atvilkt elpu. Balss ir palīglīdzeklis, ar kuru izcelt svarīgākos vārdus. Daži padomi, kuru izmantošana var noderēt, lai aizvadītu labu un veiksmīgu publisko runu, uzstāšanos:
Gārzdes strauts
Iztece - Piltenes pagasta austrumos. Metot loku, pa meža masīviem tek rietumu virzienā. Ietek Vēždūkā augšpus Gārzdes.
Upi nešķērso valsts autoceļi. Gārzdes strauta krastos neatrodas lielākas apdzīvotās vietas.
1698. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1698. gada notikumi Latvijā''', kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, kurš bija personālūnijā ar Kurzemes un Zemgales hercogu, saglabājot savu autonomiju, statūtus, landtāgu un tiesu. Vidzemes vēsturiskā zeme bija Zviedru Vidzemes sastāvā, bet Latgales vēsturiskā zeme Poļu Vidzemes jeb Inflantijas sastāvā.
Kalnu slēpošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — supergigants vīriešiem
Supergigants vīriešiem bija viena no 11 disciplīnām kalnu slēpošanā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Akmens slēpošanas trasē, Nacionālajā kalnu slēpošanas centrā, Pekinā. 2022. gada 8. februārī. Sacensībās kopā bija pārstāvēti 43 sportisti no 20 valstīm.
Olimpisko zelta medaļu šajā disciplīnā ieguva Austrijas sportists Matiass Maiers (finiša laiks — 1:19.94), sudraba medaļu ieguva ASV sportists Raiens Kohreins-Zīgls (finiša laiks — 1:19.98), bet bronzas medaļu izcīnīja Norvēģijas sportists Aleksanders Omots Kilde (finiša laiks — 1:20.36). Maieram šī bija otrā reize, kad viņš ieguva olimpisko zelta medaļu šajā disciplīnā. Savukārt Kohreins-Zīgls un Kilde izcīnīja savas pirmās olimpiskās medaļas.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Sacensībās startēja 47 sportisti no 21 valstīm.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācija
Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācija (EBTA) ir brīvās tirdzniecības telpa, kurā ietilpst četras Eiropas valstis (Islande, Lihtenšteina, Norvēģija un Šveice). Lai arī to valdības vai arī iedzīvotāji referendumu balsojumu veidā ir atteikušies pievienoties Eiropas Savienībai (ES), tomēr to ekonomikas ir cieši integrētas ar ES valstu ekonomikām.
Dalības principi
EBTA apvieno tās dalībvalstis iekšējā tirgū, kas balstās uz četrām brīvībām: brīva preču, brīva pakalpojumu, brīva personu un brīva kapitāla kustība starp EBTA valstīm.
Vēsture
Eiropas brīvās tirdzniecības asociācija dibināta 1960. gada 3. maijā. Tajā tolaik ietilpa septiņas Eiropas valstis (Apvienotā Karaliste, Austrija, Dānija, Norvēģija, Portugāle, Šveice un Zviedrija), kas netika uzņemtas vai nevēlējās pievienoties Eiropas Kopienai, kurā dominēja Francija un VFR. 1970. gadā EBTA pievienojās Islande. Pēc tam, kad 1973. gadā Apvienotā Karaliste un Dānija tomēr pievienojās Eiropas Kopienai, arī atlikušās EBTA valstis līdz 1977. gadam noslēdza divpusējos sadarbības līgumus ar EK valstīm. 1986. gadā Portugāle pievienojās Eiropas Savienībai, bet EBTA iestājās Somija (1986) un Lihtenšteina (1991). Lai ļautu EBTA valstīm piedalīties Eiropas vienotajā tirgū bez pievienošanās ES, 1994. gada 1. janvārī pēc Eiropas Brīvās Tirdzniecības Asociācijas (EBTA) valstu (Austrijas, Islandes, Lihtenšteinas, Norvēģijas, Somijas, Šveices un Zviedrijas) un Eiropas Savienības 1992. gada koplīguma ratifikācijas, izveidojās Eiropas Ekonomiskā Telpa (EET), kurā neiekļāvās Šveice. Tomēr Šveicei ar ES ir divpusējs līgums, kas pēc satura ir līdzīgs EET līgumam.
1995. gadā Austrija, Somija un Zviedrija pievienojās Eiropas Savienībai un EBTA palika tikai četras valstis.
Atteikšanās iestāties ES
Norvēģija divreiz (1972. un 1994. gadā) un Šveice vienreiz (1992. gadā) referendumos noraidīja iestāšanos ES. Lihtenšteina politiski un ekonomiski ir cieši saistīta ar Šveici. 2013. gadā arī Islandes valdība pieņēma lēmumu par iestāšanās sarunu apturēšanu.
Generic Routing Encapsulation
Generic Routing Encasulation (GRE) ir tunelēšanas protokols, kuru izstrādāja Cisco Systems. Tā galvenais mērķis ir OSI modeļa tīkla slāņa protokolu iekapsulēšana Interneta protokola (IP) paketē. GRE ir savs IP numurs - 47.
Iekapsulēšanas procesā piedalās trīs protokoli:
Pielietojums
Kā iekapsulējamie protokoli var būt dažādi OSI modeļa tīkla slāņa protokoli, piemēram — IPv4, IPv6, IPX, AppleTalk, CLNP, PPP u.c.
Protokolu steks
Tabulā ir attēlots veids, kā tiek veikta GRE iekapsulēšana.
GRE IP pakas struktūra
GRE  pakas sastāv no trīs iesākumiem (header) un vērtuma (payload).
GRE pakas iesākums
GRE pakas iesākuma diagramma
ABB Oy
ABB Oy (agrāk zināms kā Strömberg) ir Somijā reģistrēts uzņēmums, kas nodarbojas ar elektroiekārtu un materiālu piegādi un apkalpošanu. Pieder Šveices un Zviedrijas uzņēmumu grupai ABB. Galvenais birojs atrodas Helsinkos. Dibināts (Strömberg) 1889. gadā.
Vēsture
1889. gadā inženieris Gotfrids Strembergs (Axel Gottfrid Strömberg) Helsinkos izveidoja uzņēmumu ''Gottfr. Strömbergin sähköliikkeestä'' ("Gotfrida Stremberga elektrokustība"), kas piedāvāja līdzstrāvas ierīces un apgaismojuma iekārtas. 1909. gadā uzņēmums kļuva par kapitālsabiedrību 'Ab Gottfr. Strömberg Oy'.
1910. gadā Strömberg iegādājās uzņēmumu Kone, kas veica elektrodzinēju remontu. Stromberg bija liftu importēšanas licence no Zviedrijas uzņēmuma Graham Brothers, kuru tā nodeva Kone. 1916. gadā ''Ab Gottfr. Strömberg Oy nopirka elektrības vadu ražotāju Suomen Punomatehdas Osakeyhtiö''. 1917. gadā Strömberg kā lielākais akcionārs kopā ar citiem dibināja uzņēmumu Suomen Kaapelitehdas Oy (tagad Prysmian Finland) kabeļu ražošanai.
Pēc Somijas neatkarības iegūšanas Strömberg piedzīvoja finanšu grūtības. Tā kā Strömberg beidzās Graham Brothers licence, tad tas savu liftu nodaļu pievienoja Kone, kurš 1919. gadā sāka pats savu liftu izgatavošanu un uzstādīšanu. 1922. gadā Strömberg pārdeva savas Suomen Kaapelitehdas akcijas gumijas ražotājam Suomen Gummitehdas Oy, kuram jau bija kontrole arī pār papīra ražotāju Nokia Ab.
1920. gados Strömberg sāka ražot maiņstrāvas iekārtas. 1924. gadā Kone tika pārdota Haraldam Herlinam. 1931. gadā Strömberg ieguva akcijas spuldžu ražotājā Suomen Sähkölampputehdas Oy (tagad Airam), kuras vēlāk pārdeva Nokia. 1930. gados uzņēmuma nosaukums mainīts uz Oy Strömberg Ab.
1943. gadā kopā ar citiem Somijas uzņēmumiem piedalījās autoražotāja Vanaja izveidošanā. 1944. gadā Vāsā atklāta jauna Strömberg rūpnīca. Pēc Otrā Pasaules kara Strömberg kļuva par vienu no desmit Somijas lielākajiem uzņēmumiem. Tas piedalījās Somijas reparāciju programmā ar transformatoriem, elektrodzinējiem, ģeneratoriem.
1960. gados uzņēmums sāka ražot rūpniecisko elektroniku.
1980. gados uzņēmums attīstīja elektrolīniju aizsardzības sistēmas un uz mikroprocesoriem bāzētas elektroiekārtas.
1982. gada beigās Somijas kokapstrādes uzņēmums Kymmene ieguva vairākumu Strömberg. 1983. gadā abi uzņēmumi apvienojās, izveidojot Kymi–Strömberg Oy. Uzņēmumu apvienošanās nedeva cerētos rezultātus, un 1986. gadā Strömberg daļa tika pārdota Zviedrijas uzņēmumam ASEA. 1988. gadā ASEA apvienojās ar Šveices BBC, izveidojot ABB, Strömberg tika pārdēvēts par ABB Strömberg Oy.
1990. gados uzņēmums dziļāk integrējās ABB grupā un pārdēvēts par ABB Oy.
Dierona
Dierona (el) ir ciems Limasolas eparhijā Kiprā, 2011. gadā tajā bija 192 iedzīvotāji. Dierona atrodas apmēram 730 metru augstumā virs jūras līmeņa.
Radikāli kreiso koalīcija
Radikāli kreiso koalīcija jeb SYRIZA (el, Synaspismós Rizospastikís Aristerás) ir Grieķijas kreisā spārna politiskā partija, kas dibināta 2004. gadā kā koalīcija no kreisā spārna un radikālajām kreisajām partijām. Tā ir lielākā partija Grieķijas parlamentā un tās vadītājs ir šībrīža Grieķijas premjerministrs Aleksis Ciprs.
Koalīcija sastāv no plašas neatkarīgu politiķu grupu kopas, kopā trīspadsmit politiskajiem spēkiem, ieskaitot sociāldemokrātiem, demokrātiskajiem sociālistiem, kreisajiem patriotiem, feministiem un zaļajiem kreisajiem, kā arī maoistiem, trockistiem, eirokomunistiem un arī eiroskeptiķiem. Partijas ideoloģija ir sekulāra, tās daudzie biedri kas ir kristieši un ateisti iebilst pret valsts uzturētās Grieķijas ortodoksālās baznīcas privilēģijām. Kopš 2013. gada koalīcija ir apvienota vienā partijā, lai arī tās nosaukums ir saglabājies.
SYRIZA tiek raksturota kā destabilizējoša partija, kuras panākumi ir "šokējuši ES". Lai arī tā ir atmetusi veco identitāti kā galēji kreisa protesta balss, kļūstot vairāk par populistisku partiju un uzsverot, ka tā nepametīs Eirozonu, tās vadītājs Aleksis Ciprs ir izteicies "eiro nav mans fetišs". Eiropas Parlamenta viceprezidents un SYRIZA EP deputāts Dimitris Papadimulis uzsvēris, ka Grieķijai jābūt "cienījamai Eiropas Savienības un Eirozonas dalībniecei" un, ka "netiek apsvērta izstāšanās no Eirozonas". Lai arī Ciprs ir skaidrojis, ka SYRIZA "neatbalsta nekāda veida eiroskeptismu", partija tiek uzskatīta par mēreni eiroskeptisku organizāciju.
Kukliškas
Kukliškas ir ciems Kalupes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 210 km attālumā no Rīgas.
Atlantijas makrele
Atlantijas makrele jeb vienkārši makrele, arī skumbrija (Scomber scombrus) ir makreļu dzimtas (Scombridae) makreļveidīgā zivs, kas ir nozīmīgs zvejas objekts Ziemeļaustrumatlantijā un citos tās izplatības reģionos, Baltijas jūras rietumu daļu ieskaitot. Gadā tiek nozvejotas ap 0,6 miljoniem tonnu Atlantijas makreļu.
Izplatība
Tā ir endēma Atlantijas okeāna pelaģiska zivju suga, kas veido lielus barus un kas sastopama okeāna ziemeļu daļas piekrastes jūrās gan austrumos, gan rietumos. Līdz ar to tai ir divas ar okeānu nošķirtas populācijas: Atlantijas okeāna austrumu populācija un rietumu populācija. Rietumos Atlantijas makrele sastopama, sākot ar Labradoras pussalu (Kanāda) un beidzot ar Lukauta ragu (ASV). Austrumos makrele sastopama, sākot ar Islandi un beidzot ar Mauritāniju Āfrikā, Vidusjūru un Melno jūru ieskaitot. Vasaras periodā Atlantijas makrele iepeld Skageraka un Kategata šaurumos, sasniedzot Baltijas jūru. Vairākkārt tā ir novērota arī Somu un Rīgas līčos. Atlantijas makreles īpaši daudz sastopamas Ziemeļjūrā un ap Britu salām rietumos, lai gan 1960. gados to skaits nepārdomātas rūpnieciskās nozvejas ietekmē dramatiski samazinājās. Šī iemesla dēļ ir samazinājies arī makreļu skaits Baltijas jūrā.
Izskats un īpašības
Atlantijas makrele ir vidēji liela zivs, kuras maksimālais ķermeņa garums var sasniegt 60 cm, bet svars 3,4 kg. Atlantijas makrelei ir slaids, vārpstveida ķermenis, kas vienmērīgi sašaurinās astes virzienā līdz šauram astes stumbram. Tās sāni ir sudrabaini, ar zeltaini sārtu perlamutra mirdzumu, vēders balts, bet mugura tumši zilizaļa ar metālisku spīdumu un daudzām melnām, izlocītām šķērsjoslām. Galva koniska ar smailu purnu un lielu muti. Acs priekšu un aizmuguri sedz taukplaksts. Uz muguras divas spuras. Pirmā muguras spura atrodas seklā rievā, tā ir īsa, veidota no tieviem, asiem stariem un atdalīta no otrās ar lielu atstarpi. Aiz otrās muguras spuras ir 5 vai 6, bet aiz anālās spuras 4 vai 5 nelielas papildspuras. Astes spura sadalās divas izteiktās daļās, pie pamatnes katrā pusē divi nelieli sānu ķīļi. Peldpūšļa nav.
Atlantijas makrelei, lai elpotu, visu laiku ir jākustas. Tai jānodrošina nepārtraukta ūdens kustība cauri žaunām.
Uzvedība un barība
Makreles ir aktīvas gaišajā dienas laikā, turklāt tās ir ātras un izturīgas peldētājas. Tās peld tuvu ūdens virsmai, medīdamas zooplanktonu, vēžveidīgos un mazās zivis, piemēram, brētliņas un siļķes. Pieaugušas makreles peld lielos baros, tam pārvietojoties sinhroni – zivis peld vienādā ātrumā, vienlaicīgi mainot virzienu. Barā parasti nav citu sugu zivju (retos gadījumos - siļkes) un viena bara makreles ir apmēram vienādi lielas. Tā kā makrelēm nav peldpūšļa, tās var strauji ienirt dziļāk vai pacelties augšup. Atlantijas mekrele uzturas ūdeņos, kuru temperatūra ir 8 - 20 °C, līdz ar to tā katru gadu veic sezonālo migrāciju gar kontinenta krastu. Ziemas periodā makreles dzīvo tuvāk jūras gultnei, 150–250 m dziļumā, turklāt šajā periodā tās ir samērā mazkustīgas un pārtrauc barošanos. Iestājoties pavasarim un ūdens temperatūrai sasniedzot 11-14 °C, makrele atgriežas izplatības areāla piekrastes seklākajos ūdeņos, kur nārsto.
Vairošanās
Atlantijas makreles nobriest, sasniedzot 3–4 gadu vecumu, kad tās sasniedz apmēram 30 cm garumu. Atlantijas makrele nārsto pavasarī un vasaras sākumā. Ūdenī, brīvi peldot, tiek izlaisti gan ikri, gan sperma. Katrā ikrā ir pilīte eļļas, kas neļauj tam nogrimt dziļumā. Atlantijas makreles auglība ir 350 000 – 450 000 ikru. Gan ikri, gan kāpuri ir pelaģiski. Kad kāpuri sasniedz 3 mm lielumu, tie sāk baroties ar zooplanktonu. Pirmā gada laikā makreles sasniedz 25 cm garumu. Atlantijas makrele dzīvo ilgi un tās mūža garums var sasniegt 25 gadus.
Pielietojums pārtikā
Atlantijas makrelei ir izteikta un īpaša garša, kas dažiem patērētājiem šķiet pārāk spēcīga. Tās tiek izmantotas gan ceptas, gan kūpinātas, gan sutinātas dažādās mērcēs. Zivīs ir daudz B12, A un D vitamīna, kā arī svarīgās Omega-3 taukskābes, 1 gramā saturot divas reizes vairāk šīs taukskābes nekā lasis. Turklāt Atlantijas makreles, salīdzinot ar karaliskajām makrelēm (Scomberomorus cavalla) un austrumu plankumainajām makrelēm (Scomberomorus maculatus), satur ļoti maz dzīvsudraba un tās var pārtikā izmantot divas reizes nedēļā. Atlantijas makrele satur arī veselībai tik nozīmīgo fosfatidilserīnu (480 mg uz 100 gramiem gaļas), kas palīdz saglabāt efektīvu smadzeņu šūnu darbību.
Rudens sonāte
"Rudens sonāte" bija aktrises Ingrīdas Bergmanes pēdējā galvenā loma pilnmetrāžas filmā. 1979. gadā filma ieguva Zelta globusa balvu kā labākā filma svešvalodā.
Andrejostas iela
Vēsture
Tāpat kā daudzas citas Rīgas salas, arī Andrejsala veidojusies Daugavas padziļināšanas darbu ietekmē. 19. gadsimta sākumā tā bija sēklis, kas pakāpeniski audzis un pacēlies virs ūdens kā sala. Jau 19. gadsimta beigās Andrejsala bija tikai pussala, kas tika aktīvi izmantota ostas un dzelzceļa infrastruktūrai. 1893. gadā uz Andrejsalu pārcēla lielo siļķu brāķi un ostas elevatoru. Andrejsalas industrializācija turpinājās arī 20. gadsimtā.
Mūsdienās Andrejostas ielā esošā saimnieciskā apbūve lielākoties nepilda savu sākotnējo funkciju. Šeit atrodas vairākas tirdzniecības, ēdināšanas un izklaides iestādes, laikrakstu "Dienas Žurnāli" un "Diena" biroji (Andrejostas ielā 17 un 23). Andrejostas ielā 27 atrodas vēsturiskā dzelzceļa stacijas Rīga Krasta administratīvā ēka. 2020. gada 28. jūlijā tika nojaukts savienojošais sliežu ceļš, kas atradās starp Andrejsalas un Eksporta ielām.
Andrejsalas ielas nepāra numuru pusē atrodas arī Eksportostas akvatorija.
Vseslavs Vasiļkovičs
Vseslavs Vasiļkovičs (be, miris ap 1186. gadu) bija viens no Polockas kņaza Vasiļko Svjatoslaviča dēliem no Polockas Rurikoviču dinastijas. Vitebskas kņazs 1132-1162, pēc 1180-ap 1186, Polockas kņazs 1162-1167, 1167-pēc 1180. Bija Smoļenskas kņaza Romāna Rostislaviča sabiedrotais.
Dzīvesstāsts
Dzimis Polockas kņaza Vasiļko Svjatoslaviča (valdīja 1132. — 1144.) ģimenē. Kad Kijevas lielkņazs Mstislavs Vladimirovičs 1129. gadā pakļāva Polocku, Vseslavu kopā ar citiem Polockas kņazu dzimtas pārstāvjiem izsūtīja uz Cargradu, ar ko domāta Konstantinopole vai arī Gerzike. Pēc atgriešanās no izsūtījuma viņa tēvs Vasiļko 1132. gadā kļuva par Polockas kņazu un iecēla savu dēlu Vseslavu par Vitebskas kņazu. Kā Vitebskas kņazs Vseslavs noslēdza savienību ar Smoļenskas kņazu Romānu Rostislaviču un apprecēja viņa meitu. Savu amatu viņš saglabāja arī pēc tēva nāves 1144. gadā, kad par Polockas kņazu kļuva Rogvolods Borisovičs, kas kopā ar kņazu Vseslavu cīnījās pret Minskas kņazu Rostislavu Gļeboviču un viņa brāļiem Volodaru un Vsevolodu.
1162. gadā kņazam Volodaram kopā ar lietuviešiem pie Gorodecas izdevās sakaut Rogvoloda vadīto karaspēku, tādēļ Polockas veče viņu padzina un par kņazu ievēlēja Vseslavu. Par Vitebskas kņazu viņš iecēla Romānu Vjačeslaviču, bet 1165. gadā Smoļenskas kņazs Romāns Rostislavičs pakļāva Vitebsku un par kņazu ielika savu dēlu Dāvidu. Kad 1167. gadā kņazs Volodars kopā ar lietuviešiem uzbruka Polockai, kņazs Vseslavs patvērās Vitebskā. Smoļenskas kņazs Romāns Rostislavičs uzvarēja Volodaru un palīdzēja Vseslavam atkal kļūt par Polockas kņazu. Par Vitebskas kņazu viņš 1168. gada iecēla savu brāli Bračislavu.
Kņaza Vseslava sievastēvs Romāns Rostislavičs 1171. -1176. gadā bija Kijevas lielkņazs un piespieda Vitebskas kņaza amatā 1175. gadā atjaunot savu dēlu Dāvidu. Tomēr 1178. gadā viņu atkal padzina, kas izraisīja attiecību saasināšanos ar Smoļenskas un Novgorodas kņaziem.
Par kņaza Vseslava valdīšanas beigu gadiem nav saglabājušās precīzas ziņas, Uzskata, ka ap 1180. gadu viņu ar lietuviešu karaspēka atbalstu no Polockas padzina kņazs Boriss Davidovičs, ko reizēm identificē ar Bihoveca hronikā pieminētā lietuviešu kņaza Ginvila dēlu. Domā, ka pēc padzīšanas no Polockas Vseslavs turpināja līdz savai nāvei 1186. gada valdīt Vitebskā.
Pēc viena uzskata Vladimirs Vseslavičs, kas ieguva varu Polockā pēc 1184. gada, bija Vseslava Vasiļkoviča dēls.
Zirneklis (filma)
"Zirneklis" ir uzņemta Latvijas erotiska šausmu filma. Filmas režisors ir Vasilijs Mass.Tā uzņemta studijā Dekrim. Filma uzņemta pēc Vladimira Kaijaka stāsta "Zirneklis" motīviem.
Sižets
Māksliniekam Marijas Magdalēnas portretam pozē jauniņa modele Vita. Jau pēc pirmajiem pozēšanas seansiem viņai sāk rādīties dīvaini murgaini sapņi. Sapņos mākslinieks pārvēršas par zirnekli un mēģina viņu iegūt. Neapzinātās seksuālās tieksmes izsauc bailes un bezpalīdzības sajūtu. Krēslainā tumsa draud aprīt un iznīcināt. Tikai patiesas mīlestības gaisma kliedē spokaino krēslu un atbrīvo meiteni no mistiskajiem zirnekļa tīkliem.
Lomās
Epizodēs: Aleksejs Škatovs, Živile Baikšīte, Līga Mindale, O. Drande, S. Birnbaums, K. Špoka, A. Auniņa, D. Baltuss
Diks Grānts
Ričards "Diks" Grānts (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu vieglatlēts, 1900. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks. Viņš piedalījās pirmajos četros Bostonas maratonos.
Biogrāfija
Grānts ir dzimis nelielā Daferīnas lauksaimnieku kopienā Haldimandas apgabalā, Ontārio. Grānta ģimene 1880. gados pārcēlās uz Sentmēriju, Ontārio. Viņš bakalaura grādu ieguva Toronto Universitātē un bija Toronto Lakrosa kluba biedrs. Pēc tam viņš apmeklēja Hārvarda Universitātes Medicīnas skolu Kembridžā, Masačūsetsā un tur startēja vieglatlētikas skriešanas komandā.
Grānts 1897. gadā startēja pirmajā Bostonas maratonā, kaut iepriekš nebija iesaistījies garo distanču skrējienos. Viņš bija vienīgais vīrietis astoņpadsmit skrējēju vidū bez pavadoņa, kurš sportistu pavadīja ar velosipēdu, lai nodrošinātu viņu ar ūdeni un apmierinātu viņa vajadzības. Taču šajā maratonā viņam nācās izstāties. Grānts atgriezās Bostonas maratonā nākamajā gadā. Šoreiz viņš finišēja septītajā vietā ar laiku 3:08:55. Grānta labākais rezultāts Bostonas maratonā tika sasniegts 1899. gadā. Šoreiz viņš finišēja pusjūdzi un trīs minūtes aiz līdera Lorensa Brignolija, ar laiku 2:57:46. 1900. gadā viņš pēdējo reizi startēja Bostonas maratonā. Šajā reizē finišēja astotajā vietā ar laiku 3:13:57.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja ASV komandā. Maratona distancē viņš viens no septiņiem sportistiem, kas veica pilnu distanci. Grānta precīzi iegūtais rezultāts nav zināms, taču tas ir bijis sliktāks kā 4 stundas un 4 minūtes.
Olimpiskās sacīkstes bija Grānta pēdējais maratons, taču viņš turpināja sacensties īsākās skriešanas distancēs. 1903. gadā viņš pameta Hārvarda Medicīnas skolu un 1908. gadā pieņēma vieglatlētikas trenera amatu Minesotas Universitātē, Mineapolisā. Kad 1914. gadā sākās Pirmais pasaules karš, Grānts mēģināja iestāties Kanādas ekspedīcijas spēkos, taču vecuma dēļ tika noraidīts. 1916. gadā viņu iecēla par Havanas Universitētes vieglatlētikas komandas vadītāju. Vēlāk viņš kļuva arī par Kubas valdības Vieglatlētikas departamenta vadītāju.
1909. gadā viņš apprecējās ar Edīti Hačingsu, kas bija 18 gadus jaunāka par Grāntu. Viņu ģimenē piedzima pieci bērni. 1926. gadā Edīte ar bērniem atgriezās Kanādā, bet Grānts atgriezās Kanādā no Kubas 1947. gadā, kad bija zaudējis redzi. Viņš kādu laiku dzīvoja kopā ar savu māsu Annu Makviltru un viņas ģimeni Aurorā, Ilinoisas štatā, taču ASV imigrācijas dienests uzskatīja viņu par iespējamu kļūt par valsts nodevēju un liedza viņam pastāvīgās dzīvesvietas statusu valstī.
Ernsts Emīls Holšteins
Ernsts Emīls Holšteins, pilnā vārdā Ernsts Emīls Holšteins-Holšteinborgs (da, —  ), bija dāņu virsnieks, grāfs, kā vienības komandiera Borgelina adjutants Dāņu brīvprātīgo korpusa sastāvā piedalījās Igaunijas un Latvijas brīvības cīņās.
Apbalvots ar Igaunijas Brīvības krustu un Lāčplēša Kara ordeni. Pēc atbrīvošanas cīņu beigām palika Igaunijas armijā. Gāja bojā nelaimes gadījumā.
Diks Grānts
Biogrāfija
Grānts nomira 1958. gadā Sentkatarinsā.
Dikam bija četri brāļi un māsas. Vecāks brālis, mācītājs, Viljams Hārvijs Grānts, vairāk nekā piecdesmit gadus kalpoja kā misionārs Henaņas provincē, Ķīnā. Jaunākais brālis, Aleksandrs Grānts bija arī vieglatlēts, skrējējs, kurš arī startēja 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs.
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi
2020. gada Eiropas čempionāts futbolā bija starptautisks futbola turnīrs, kas norisinājās no līdz. Katrai nacionālajai izlasei līdz, 23:59 CEST, vismaz desmit dienas pirms turnīra atklāšanas spēles, bija jāiesniedz pieteikums ar 26 spēlētājiem, no kuriem trijiem jābūt vārtsargiem. Ja iesniegtais spēlētājs pirms komandas pirmās spēles saslima vai tika savainots pietiekami nopietni, lai nevarētu piedalīties turnīrā, viņu varēja nomainīt ar citu spēlētāju, ja gan komandas, gan UEFA Medicīniskās komitejas ārsts apstiprināja, ka savainojums vai slimība ir pietiekami nopietna, lai liegtu spēlētājam dalību turnīrā. Spēlētājus, kuriem bija konstatēti pozitīvi SARS-CoV-2 vīrusa rezultāti vai kuri tika noteikti kā kontaktpersonas SARS-CoV-2 pozitīvi testētām personām, varēja aizstāt pirms pirmās spēles.
Katra spēlētāja vecums norādīts uz, turnīra sākuma datumu. Nospēlēto spēļu skaits neiekļauj spēles, kas aizvadītas pēc turnīra sākuma. Norādītais klubs ir pēdējais spēlētāja pārstāvētais klubs oficiālā spēlē pirms turnīra sākuma. Kluba valsts norāda uz nacionālo asociāciju (nevis līgu), kam piesaistīts klubs.
Itālija
Treneris: Roberto Mančīni
Itālijas futbola izlases sastāvs tika paziņots. 7. jūnijā savainotais Stefāno Sensi tika aizvietots ar Mateo Pesinu. 10. jūnijā savainotais Lorenco Pellegrīni tika aizvietots ar Gaetāno Kastrovilli.
Šveice
Treneris: Vladimirs Petkovičs
Šveices futbola izlases sastāvs tika paziņots.
Turcija
Treneris: Šenols Ginešs
Turcijas futbola izlases sastāvs tika noskaukts.
Velsa
Treneris: Robs Peidžs
Galvenie autoceļi Polijā
Galvenie Polijas autoceļi ir galvenie autoceļi Polijā, kurus pārvalda Galveno autoceļu un automaģistrāļu pārvalde (Generalna Dyrekcja Dróg Krajowych i Autostrad). Pārējos Polijas autoceļus pārvalda vojevodistes, apriņķa un gminas līmeņos: vojevodistes autoceļi, apriņķa autoceļi un gminas autoceļi.
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi
Velsa
Velsas futbola izlases sastāvs tika paziņots. 31. maijā savainotais Džeimss Lorenss tika aizvietots ar Tomu Lokjēru.
Galvenie autoceļi Polijā
Pašlaik Polijā ir 97 (1-68, 70-98) galvenie autoceļi un šādā formātā autoceļi tiek numurēti kopš 2001. gada 9. maija. Polijas galvenos autoceļus attēlo ar baltiem cipariem uz sarkana fona. Garākais galvenais autoceļš ir 8, kas 849 kilometru garumā savieno Kudovazdroju ar Budzisko. Tikmēr īsākais autoceļš ir 96, kurš ir pusotru kilometru garš. Līdz 2014. gadam īsākais autoceļš bija Autoceļš 85 ar kopējo garumu 4,8 kilometri.
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi
Beļģija
Treneris: Roberto Martiness
Galvenie autoceļi Polijā
Autoceļi, kas šķērso visu valsti un ir svarīgi tranzīta maršruti saņem zemāko numerāciju. Automaģistrāles un zemākās klases automaģistrāles izbūvē paralēli galvenajiem autoceļiem. Ja pēc automaģistrāles izbūves, vecais galvenais autoceļš patur savu kategoriju, lai samazinātu jucekli automaģistrāles nosaukumam pievieno A vai S (piem. Autoceļš 1 kļūst par A1 vai S1). Tikmēr vecā autoceļa numuram pievieno 90 (piem. Autoceļš 1 kļūst par Autoceļu 91).
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi
Beļģija
Beļģijas futbola izlases sastāvs tika paziņots.
Dzeņu iela (Rīga)
Dzeņu iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā, Pļavniekos. Tā sākas un arī beidzas krustojumā ar Brāļu Kaudzīšu ielu. Kopējais ielas garums ir 579 metri.
Galvenie autoceļi Polijā
2011. gadā galveno autoceļu kopgarums Polijā bija 18 801 kilometrs, kas atbilst 4,6% no visiem publiski pieejamajiem autoceļiem Polijā. 22,7% no galvenajiem autoceļiem atrodas pilsētu teritorijās.
Galveno autoceļu tīkls
Galveno autoceļu tīklā iekļauj :
Dzeņu iela (Rīga)
Ielu savienojumi
Dzeņu iela krustojas ar šādām ielām:
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi
Dānija
Treneris: Kaspers Hjulmands
Dānijas futbola izlases sastāvs tika paziņots.
Krievija
Treneris: Staņislavs Čerčesovs
Krievijas futbola izlases sastāvs tika paziņots. 11. jūnijā pozitīvu COVID-19 analīžu dēļ Andrejs Mostovojs tika aizvietots ar Romānu Jevgeņjevu.
Somija
Treneris: Marku Kanerva
Somijas futbola izlases sastāvs tika paziņots. 3. jūnijā savainotais Sauli Veisenens tika aizvietots ar Niko Hemeleinenu.
Austrija
Austrijas futbola izlases sastāvs tika paziņots.
Erhards Bricke
Erhards Bricke (, ; 1877–1953) bija vācbaltiešu izcelsmes Krievijas impērijas, vēlāk PSRS ķīmiķis. Rīgas Politehniskā institūta (1910–1917) un Pļehanova Maskavas tautsaimniecības institūta (1919–1929), Sarkanās armijas Militāri Ķīmiskās akadēmijas profesors (1932-1939). Mākslīgā mēslojuma zinātniskā institūta direktors (1923-1938). Pētīja un patentēja minerālmēslu iegūšanas metodes un piedalījās ķīmisko ieroču ražošanas tehnoloģiju izstrādē. PSRS Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis, Ļeņina prēmijas laureāts (1929).
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi
Nīderlande
Treneris: Franks de Būrs
Erhards Bricke
Dzīves gājums
Dzimis 1877. gada 20. janvārī Rīgā vai Saratovā no Vidzemes guberņas izceļojušā muižas nomnieka Viktora Georga Brickes un viņa sievas Beātes Kristīnes, dzimušas Masingas, ģimenē. 1897. gadā beidza Kazaņas 3. ģimnāziju. Studēja Rīgas politehniskajā institūtā (RPI), ko beidza 1903. gadā, turpināja studijas ārzemēs (1904-1906). Pēc atgriešanās Latvijā bija RPI docents Metalurģijas un Neorganiskās ķīmijas katedrā, 1910. gadā izdeva mācību grāmatu "Superfosfāta ražošana", ievēlēts par RPI ķīmijas profesoru.
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi
Ukraina
Treneris: Andrijs Ševčenko
Erhards Bricke
Dzīves gājums
Pirmā pasaules kara laikā kopā ar RPI evakuējās uz Krieviju, pēc Krievijas pilsoņu kara beigām bija Pļehanova Maskavas tautsaimniecības institūta (Московский институт народного хозяйства, 1919-1929) profesors un Mākslīgā mēslojuma zinātniskā institūta direktors (Научный институт по удобрениям, 1923-1938). No 1931. gada vadīja arī Minerālvielu tehnoloģijas katedru Sarkanās armijas Militāri Ķīmiskajā akadēmijā (Военно-химическая академия РККА). 1932. gadā izveidoja žurnālu "Rūpnieciskā Laboratorija" (Заводская лаборатория), ievēlēts par PSRS Zinātņu akadēmijas īsteno locekli, bija PSRS ZA viceprezidents (1936-1939).
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi
Ukraina
Ukrainas futbola izlases sastāvs tika paziņots.
Erhards Bricke
Dzīves gājums
1939. gadā atcelts no amatiem, pēc Vācijas uzbrukuma PSRS evakuēts uz Urāliem, kur strādāja metalurģiskajos uzņēmumos. Pēc kara beigām no 1945. gada līdz dzīves beigām bija PSRS Zinātņu akadēmijas Metalurģijas institūta nodaļas vadītājs. Miris 1953. gada 28. septembrī, apglabāts Maskavas Novodevičjes kapsētā.
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi
Ziemeļmaķedonija
Treneris: Igors Angelovskis
Ziemeļmaķedonijas futbola izlases sastāvs tika paziņots.
Anglija
Treneris: Gerets Sautgeits
Anglijas futbola izlases sastāvs tika paziņots. 7. jūnijā savainotais Trents Aleksandrs-Arnolds tika aizvietots ar Benu Vaitu. Jau pēc komandas pirmās spēles 15. jūnijā vārtsargu Dīnu Hendersonu savainojuma dēļ pieteikumā nomainīja Ārons Remsdeils.
Čehija
Čehijas futbola izlases sastāvs tika paziņots. 12. jūnijā savainotais vārtsargs Jirži Pavlenka tika aizvietots ar Tomāšu Koubeku.
Horvātija
Treneris: Zlatko Daličs
Horvātijas futbola izlases sastāvs tika paziņots.
Skotija
Treneris: Stīvs Klārks
Skotijas futbola izlases sastāvs tika paziņots.
Polija
Treneris: Paulu Souza
Polijas futbola izlases sastāvs tika paziņots. 7. jūnijā savainojumu guva Arkadiušs Miliks, tādējādi sastāvā palika 25 spēlētāji.
Slovākija
Slovākijas futbola izlases sastāvs tika paziņots.
Spānija
Treneris: Luiss Enrike
Spānijas futbola izlases sastāvs tika paziņots.
Zviedrija
Treneris: Janne Andešons
Zviedrijas futbola izlases sastāvs tika paziņots. 31. maijā savainotais Martins Ulsons tika aizvietots ar Pjēru Bengtsonu.
Francija
Treneris: Didjē Dešāns
Francijas futbola izlases sastāvs tika paziņots.
Portugāle
Treneris: Fernandu Santušs
Portugāles futbola izlases sastāvs tika paziņots. 1. jūnijā vārtsargs Djogu Dalo aizvietoja Žuau Kanselu, kuram tika konstatēts pozitīvs COVID-19 tests.
Ungārija
Treneris: Marko Rosi
Ungārijas futbola izlases sastāvs tika paziņots.
Vācija
Treneris: Joahims Lēvs
Vācijas futbola izlases sastāvs tika paziņots.
Rigobērs Songs
Rigobērs Songs Bahanags (fr, dzimis ) ir Kamerūnas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Kamerūnas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Songs ir Kamerūnas futbola izlases galvenais treneris.
Karjera
Pārsvarā spēlējis centra aizsarga vai labā aizsarga pozīcijā. Savu profesionālo karjeru viņš sāka Francijas komandā Metz. 1996. gadā viņš palīdzēja klubam izcīnīt Coupe de la Ligue trofeju. 1999. gadā viņš pievienojās Itālijas A sērijas komandai Salernitana. Vēlāk uzspēlējis Anglijas komandās Liverpool un West Ham United, kā arī Vācijas Bundeslīgas komandā 1. FC Köln, tomēr viņš nespēja nostiprināties komandu sastāvos. 2002. gadā Songs atgriezās Francijā, kur viņš divus gadus spēlēja Lens komandā. 2004. gadā Songs pievienojās Turcijas Superlīgas komandai Galatasaray, uzvarot divus Superlīgas titulus un vienu Turcijas kausu. Savu karjeru noslēdza Trabzonspor vienībā.
Kamerūnas futbola izlases sastāvā piedalījies astoņos Āfrikas Nāciju kausos, kas ir rekords. Piecos no turnīriem bijis arī komandas kapteinis. Viņam pieder arī rekords par visvairāk nospēlētiem mačiem Āfrikas Nāciju kausā (35 mači). 2000. un 2002. gadā kļuvis arī par turnīra uzvarētāju. Aizvadījis arī visvairāk mačus Kamerūnas izlasē (137). Spēlējis 1994., 1998., 2002. un 2010. gada FIFA Pasaules kausā. Viņš un Zinedins Zidāns ir vienīgie divi spēlētāji, kuri ir noraidīti no laukuma divos dažādos FIFA Pasaules kausos.
Sasniegumi
Metz
Liverpool
Galatasaray
Trabzonspor
Kamerūna
Miranda (futbolists)
Miranda (pt; dzimis ) ir Brazīlijas futbolists, aizsargs, Brazīlijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Ķīnas kluba Jiangsu Suning FC sastāvā.