cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Latvijas futbola izlase 2000. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijā
Latvija - Slovēnija
Latvija: Koliņko - Lukaševičs, Zemļinskis, Lobaņovs (Korabļovs 43'), Laizāns - Babičevs, Astafjevs (Rubins 41'), Šarando (Bleidelis 59') - Miholaps, Pahars, Štolcers.
Grieķija - Latvija
Spyros Lauis, Atēnas; skatītāji: 15 135; tiesnesis - Pučeks (Čehija)
Albānija - Latvija
1999. gada 4. septembris
Quemal Stafa, Tirāna; skatītāji: 4 000; tiesnesis - Hammers (Luksemburga)
Gruzija - Latvija
Nacionālais B.Peičadzes stadions, Tbilisi; skatītāji: 12 000; tiesnesis - Radomans (Dienvidslāvija)
Latvija: Koliņko - Isakovs (Babičevs 60'), Stepanovs, Zemļinskis, Laizāns (Bulders 83') - Bleidelis, Ivanovs, Lobaņovs, Rubins - Pahars, Štolcers (Šarando 74').
Latvija - Norvēģija
1999. gada 9. oktobris
Daugavas stadions, Rīga; skatītāji: 2 500; tiesnesis - Drabeks (Austrija)
Latvija: Koliņko - Lukaševičs (Laizāns 82'), Zemļinskis, Lobaņovs, Blagonadeždins - Bleidelis, Ivanovs, Astafjevs, Rubins - Pahars, Štolcers.
FC København
FC København ir dibināts 1992.gadā, šo gadu laikā tas ir kļuvis par vienu no veiksmīgākajiem Dānijas futbola klubiem. FCK ir 14 reizes triumfējis Dānijas Superlīgas turnīrā, astoņas reizes izcīnījis Dānijas kausu. 2006.—2007. gada sezonā klubs pirmoreiz pastāvēšanas vēsturē kvalificējās UEFA Čempionu līgas grupu turnīram. Trīs gadus vēlāk tas kļuva par pirmo Dānijas klubu, kas Čempionu līgā kvalificējas izslēgšanas spēlēm.
Apache
Apache ir Amerikas pamatiedzīvotāju apaču cilšu nosaukums angļu valodā.
Apache var arī būt:
Domāšana
Par domāšanu mēdz saukt prāta norises, garīgās darbības, ar kuru palīdzību tiek modelēta pasaule. Domāšana ir informācijas apstrāde, piemēram, veidojot uztveri, risinot problēmas un pieņemot lēmumus. Domāšana ir augstākā izziņas funkcija, un domāšanas analīze ir izziņas psiholoģijas sastāvdaļa. Bioloģijas kontekstā domāšana ir neironu grupu aktivācija.
Domāšanas klasifikācija
Domāšanu mēdz iedalīt:
Pēc abstrakcijas līmeņa to iedala:
Domāšana ir psihes process, kas ļauj izzināt īstenību un sasaistīt visu iepriekš sajusto un apzināto. Ar domāšanu cilvēks var atklāt sakarības un atšķirības, kas eksistē starp objektīvām parādībām un norisēm. Domāšanas sākumpunkts ir problēmsituācija, kas veidojas, kad jāatrod paņēmieni mērķa sasniegšanai. Problēmsituācijā domāšana noris vairākās fāzēs:
Domāšana noris pēc loģikas likumiem. Domāšana ir viens no sarežģītākajiem psihes procesiem, tādēļ arī tās struktūra ir visai sarežģīta.
Norise
Domāšanas veidi:
Domāšanas operācijas:
Domāšanas formas: Izpratne — domāšanas process par atsevišķām sakarībām. Tas sākas ar vēlēšanos saprast to, kas nav skaidrs konkrētajā brīdī, un beidzas ar neizprastā noskaidrošanu. Jaunu informāciju visvieglāk izprast, ja to saista ar iepriekš zināmo.
Valoda un runa
Runa ir saskarsmes process ar valodas starpniecību. Runu var iedalīt šādi:
Katrs no runas veidiem attīstās noteiktā cilvēka dzīves posmā. Vispirms veidojas cilvēka ārējā runa. Ārējo runu var novērot citi cilvēki. Līdz ar domāšanas attīstību ārējā runa pārveidojas iekšējā runā. Iekšējā runa izpaužas tādējādi, ka cilvēki domā vārdos.
Iztēle
Iztēles process ir cieši saistīts ar domāšanu un darbojas ar tēliem, kas rodas uztverē un sajūtās un nostiprinās atmiņā. Iztēle ir jaunu tēlu veidošana, pamatojoties uz iepriekš uztverto.
Iztēles veidi: Tieši iztēle ļauj cilvēkam darboties radoši — tiklab mākslā, arhitektūrā vai mūzikā, kā citās jomās.
Einārs Vinters
Einārs Vinters (dzimis ) ir latviešu motosportists, kurš piedalās Dakaras rallijā kopš 2007. gada. Einārs debitēja Dakaras rallijā 2007. gadā. Viņa brālis Jānis bija paspējis tajā piedalīties jau trīs reizes pirms tam. Einārs izcīnīja 14. vietu kopvērtējumā. Abi brāļi bija gatavi piedalīties arī 2008. gadā, tomēr ralliju drošības apsvērumu dēļ atcēla. 2009. gadā Einārs atkal ieņēma 14. vietu, bet Jānis Vinters nepiedalījās.
Brāļiem Vinteriem pieder zemnieku saimniecība "Līgo". Tā ir 1800 hektārus liela, atrodas Elejas pagastā. Šobrīd tajā tiek audzēti kvieši, rapsis un kukurūza.
Tina Maze
Tina Maze (sl; dzimusi Sloveņgradecā, Slovēnijā) ir slovēņu kalnu slēpotāja. Viņa ir 2010. gada Vankūveras Olimpisko spēļu divu sudraba medaļu ieguvēja supergigantā un milzu slalomā, kā arī izcīnījusi vairākas medaļas Pasaules čempionātā.
Pasaules kausa posmos piedalās kopš 1999. gada, kad 15 gadu vecumā debitēja pašmāju sacensībās Mariborā. T. Maze ir uzvarējusi 9 Pasaules kausa posmos, no tiem 8 uzvaras iegūtas milzu slalomā. Vankūveras Olimpisko spēļu (tās viņai bija jau trešās Olimpiskās spēles) atklāšanas ceremonijā T. Maze bija Slovēnijas karognesēja, bet vēlāk ar izcīnītajām divām sudraba medaļām kļuva par veiksmīgāko sportisti Slovēnijas delegācijā.
København
København var būt:
Tiho Brahe
Tiho Brahe (da; dzimis Knutstrupā, Dānijā, miris  Prāgā) bija dāņu astronoms, astrologs, alķīmiķis. Viņa vārdā ir nosaukti krāteri uz Mēness un Marsa.
Dzīvesgājums
Tiho Brahe studēja Kopenhāgenas (no 1559.), Leipcigas (no 1562.), kā arī Vitenbergas, Rostokas un Bāzeles universitātēs (1566.-1570.).
1576. gadā Hvenas salā Tiho Brahe iekārtoja unikālu ievērojamāko tālaika observatoriju - Uraniborgu ("Debess pils"). 21 gadu tur viņš veica daudzus debess spīdekļu novērojumus, izgatavoja astronomiskos instrumentus, radīja jaunas novērojumu metodes. 1597. gadā jaunais Dānijas karalis Kristiāns IV nolēma pārtraukt uzturēt Brahes observatoriju un Tiho Brahe esot apsvēris iespēju būvēt līdzīgu observatoriju tolaik Kurzemes un Zemgales hercogistes teritorijā esošajā Doles salā, taču nav guvis atbalstu. Visbeidzot 1599. gadā Brahe sāka iekārtot observatoriju Prāgā.
Tiho Brahe sastādīja precīzas Saules tabulas un 800 zvaigžņu katalogu. Viņš atklāja neregularitātes Mēness kustībā. Pierādīja, ka komētas un novas ir debess ķermeņi, pretēji tālaika uzskatiem, ka tās ir atmosfēras parādības.
No 1600. līdz 1601. gadam, pirms Brahes nāves, observatorijā Benātkos pie Jizeras viņam asistēja Johanness Keplers. Izmantojot Tiho Brahes novērojumus, Keplers atklāja planētu kustības likumus.
27. jūlijs
27. jūlijs ir gada 208. diena pēc Gregora kalendāra (209. diena garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 157 dienas.
Vārda dienas
Dita, Marta, Dite
SKS 22. ekspedīcija
'''SKS 22. ekspedīcija' ( jeb ISS-22'') bija Krievijas, ASV un Japānas kosmonautu ekspedīcija uz Starptautisko kosmisko staciju (SKS).
Jugla (Rīga)
Juglas robežas iezīmē Juglas iela, Brīvības gatve, Biķernieku iela, Šmerļa iela un Lizuma iela. Nozīmīgākas apkaimes ielas ir Brīvības, Juglas, Murjāņu, Malienas, Kvēles un Silciema ielas. Jugla robežojas ar Berģiem (sauszemes savienojums tikai pa Brīvības gatvi), Brekšiem, Dreiliņiem, Mežciemu, Teiku, Čiekurkalnu, Sužiem (savienojums tikai pa ūdeni) un Bukultiem (sauszemes savienojums tikai pa dzelzceļu un Brīvības gatvi).
Sabiedriskais transports
Juglā var nokļūt ar 1. un 3. tramvaju, ar 15., 21., 28., 29., 31. un 33. autobusu, ar 4.,12., 16., 31. un 34. trolejbusu, līdz Juglas stacijai ar dīzeļvilcienu Rīga—Valga un ar starppilsētu autobusiem no Siguldas, Cēsīm, Valmieras, Valkas, Smiltenes, Rūjienas, Balviem, Gulbenes, Alūksnes, Ainažiem, Salacgrīvas, Saulkrastiem, Ādažiem, Viļakas, Baltinavas, Gaujienas, Raunas, Jaunlaicenes, Mazsalacas un Žīguriem. Juglā atrodas arī 1. un 3. tramvaju maršruta galapunkts "Jugla", 12. un 16. trolejbusu maršruta galapunkts "Šmerlis", kā arī 15., 21., 28., 31. autobusu maršruta un 4. trolejbusa galapunkts "Jugla".
Sabiedriskā transporta vēsture
3,1 km garā tramvaja līnija Fenikss—Lielais Šmerlis (mūsdienās VEF—Šmerlis) tiek uzbūvēta 1906. gadā. 1914. gadā to izmanto 1,4 miljoni pasažieru. Strazdumuižas apkārtnes fabrikās strādājošie tramvaja trūkuma dēļ ir spiesti uz darbu iet ar kājām no Lielā Šmerļa līnijas galapunkta. 1913. gada novembrī jaunais sliežu ceļš Lielais Šmerlis—Jugla izbūvēts jau līdz fabrikai Glower. Tramvaja līnija Fenikss—Jugla pasažieru pārvadājumus uzsāk 1914. gada maijā. Pirmā pasaules kara dēļ tramvaja līnijas mūžs ir īss. Jau 1915. gada februārī tramvaja līnijas Jugla-Fenikss sliedes sāk noārdīt.
1926. gada 4. decembrī tiek izveidota autobusa līnija, kas pilsētas centru tieši savieno ar Juglu, tādējādi vairs nav nepieciešamība pārsēsties pie Fēniksa. 1926. gada decembrī arī tiek paziņots, ka 1927. gada pavasarī sāksies darbi pie tramvaja līnijas Fenikss—Šmerlis atjaunošanas. Pēc galveno būvdarbu pabeigšanas, 3,1 kilometru garo tramvaja līniju atklāj 1927. gada 2. jūnijā. Ropažu ielas posmā un līdz Šmerlim tramvaja līnijai ir tikai viens sliežu ceļš. 14. augustā jaunā 12. tramvaja līnija uzsāk pasažieru pārvadājumus. Vairāki simti Vidzemes šosejas (Brīvības gatves) un Juglas iedzīvotāju iesniedz vēstuli Rīgas pilsētas valdei ar lūgumu atjaunot tramvaja līniju pilnā garumā līdz Juglai.
1936. gadā aprēķināts, ka Juglā dzīvo 3000 cilvēki, bet ceļu uz darbu Juglā katru dienu veic 5000 strādnieki. Daži uzņēmumi saviem darbiniekiem organizē īpašus autobusus. Pilsētas dome paziņo par plāniem pēc jaunā Juglas tilta pabeigšanas uzbūvēt tramvaja līniju no Šmerļa, pāri Juglai līdz Baložiem. Sākoties Otrajam pasaules karam, tiek uzsākta degvielas ekonomēšana, kas ietekmē arī sabiedrisko transportu. 21. maršruta autobusam posmā Šmerlis—Jugla 1939. gada septembra beigās plāno samazināt reisu biežumu. Pāris dienas pēc Rīgas okupācijas, 1941. gada 3. jūlijā atsāk kursēt autobuss starp Šmerli un Juglu.
1945. gadā līdz Juglai uzbūvē 2,7 kilometrus garu viensliežu tramvaja līniju. 15. septembrī satiksmi uz Juglu uzsāk 1. un 12. tramvaja maršrutu līnijas. 1950. gada decembra beigās 12. maršruts tiek pārdēvēts par 6. maršrutu. Ņemot vērā plānus par jauna mikrorajona celtniecību Juglā, radās nepieciešamība palielinātu tramvaju kustības biežumu. 1958. gadā tiek uzbūvēts otrs sliežu ceļš, kā arī uzcelta pieturvietas ēka Juglas galapunktā.
Senākā vēsture
Plašie Ķīšu un Juglas ezeri un slīkšņainās zemienes starp tiem jau no pilsētas pirmsākumiem kalpojuši kā dabīga aizsardzības līnija pret ienaidniekiem. Sākotnēji abi ezeri bijuši plašāk savienoti un saukti par Ropažu ezeru. 13. gadsimta sākumā, lai nodrošinātu Rīgas satiksmi ar Siguldu un Turaidu, sekla brasla vietā uzbūvēts ap 1 km garš baļķu dambis, kas kalpoja kā tilts un veicināja abu ezeru atdalīšanos. Tā sauktais "sprunguļu" dambis atradies starp tagadējo Brīvības ielu un dzelzceļa uzbērumu.
Stratēģiski svarīgā teritorija tika uzskatīta par Rīgas pilsētas vārtiem, kurā dabas veidotos nocietinājumus pastiprināja 13. gadsimtā uzceltā Bukultu pils, kas kalpoja kā Rīgas austrumu pievārtes cietoksnis.
1226. gadā radītajā dokumentā par Rīgas patrimoniālā apgabala robežām teikts, ka šajā vietā dzīvojuši lībieši. Saskaņā ar šo dokumentu Juglas teritoriju varēja izmantot namnieki, tirgotāji un krustneši. Jau iekoptie tīrumi un pļavas palika to agrākajiem īpašniekiem. Iedzīvotājiem par izmantoto zemi bija jāmaksā Rīgas pilsētai kunga tiesa. Visu Rīgas pilsētas iedzīvotāju kopīpašums bija ganības, pļavas, zvejas vietas un meži. 1232. gadā Rīgas rāte noteica gruntsnomu namnieku lietošanā esošajai zemei, ko viņi varēja izmantot un dāvināt, bet pilsētai palika virsīpašnieka tiesības. 15. gadsimtā rentnieku vidū minēti arī latvieši. No viduslaikiem saglabājušās ziņas, ka apkaime izmantota, lai papildinātu Rīgas dzeramā ūdens krājums.
Priekšpilsētas veidošanās
No meža brīvajās zemēs pie Juglas ezera attīstās vairākas muižas — Strazdumuiža, Krēgermuiža, Grāvenheides muiža, Zēlustes muiža. Jugla bija populāra izklaides, atpūtas un ārpilsētas rezidenču vieta. Jau 18. gadsimtā bagātie rīdzinieki — namnieki, rātskungi, tirgotāji — pie Juglas ezera (de) būvēja atpūtas muižiņas. Par populāru vietu 19. gadsimta 60. gados kļuva Ķīšezera dienvidu piekraste, kur atradās Zorgenfreijas muiža (Sorgenfrei) un Ozolkalna muiža (Eichenberg), Pareizticīgo baznīcas Rīgas arhibīskapa vasarnīca.
Sākot ar 1868. gadu, katru svētdienu atpūtniekus no Rīgas uz Juglu veda tvaikonis. Juglas Šmerlī atradās visā Rīgā izslavēts restorāns Coundray. Šeit izklaidējās arī Rīgas politehnikuma studenti, kas nevarēja atļauties restorānu, bet rīkoja savus svētkus pie Bābelītes ezera, vietā, kas ieguvusi nosaukumu — Šampanieša kalniņš. Lai uzlabotu satiksmi starp pilsētas centru un Juglu 1906. gadā tramvaja līnija tika pagarināta pāri Gaisa tiltam, līdz Šmerlim, bet 1914. gadā līdz Juglai, lai atvieglotu šejienes daudzo fabriku strādniekiem nokļūšanu uz pilsētas centra veikaliem un kultūras iestādēm.
Strazdumuiža
Interesants ir Strazdumuižas ansamblis (Strasdenhof) ar parku. Pirmo reizi muiža minēta 1528. gadā, kad to savā īpašumā ieguva Rīgas patricietis Arnds tor Avests, kura dzimtai muiža piederējusi līdz 17. gadsimta vidum. Iespējams, ka tieši no šīs dzimtas vārda arī radies muižas nosaukums — Strassen, arī Trassen, kas laika gaitā latviskots.
1790. gadā uz muižas zemes, ko ieskāva smilšaini pakalni un pārpurvojušās pļavas, tika izveidots angļu stila ainavu parks, ko nodēvēja par godu muižas īpašniecei Dorotejai fon Fromholdei par Dorotejas līksmi. Muižas parks bija ļoti populāra rīdzinieku atpūtas vieta, minēts, ka šeit bez pastaigām un romantiskiem laivu braucieniem, notikušas arī iedzeršanas un kautiņi.
1827. gadā pie ezera rūpnieks Teodors Pihlavs (Theodor Pychlau) atklāja kokvilnas vērpšanas un krāsošanas manufaktūru. 1837. gadā viņš nopirka visu Strazdmuižas teritoriju. Pihlavs savā testamentā novēlēja daļu Strazdmuižas īpašuma labdarībai. Karoline Pihlava daļu Strazdmuižas un 3500 rubļus dāvināja 1877. gadā dibinātajai Verein zur Ausbildung Blinder un Schwachsichtiger im Blinden-Institut zur Riga, kas šeit iekārtoja neredzīgo skolu, kas mūsdienās izaugusi par neredzīgo internātskolu un Redzes invalīdu sociālās aprūpes un rehabilitācijas centru. No muižas vēsturiskajām ēkām ir saglabājusies 1870. gados celtā dzīvojamā ēka.
Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā divās neredzīgo institūta ēkās izvietojās Krievijas armijas kareivji. Vēlāk šeit izvietoja Kurzemes bēgļus. Pēc Rīgas ieņemšanas 1917. gada septembrī vācu okupācijas pārvalde šeit izvietoja krievu karagūstekņus un vācu kareivjus.
1938. gadā, vietvārdu latviskošanas kampaņā Strazdmumuižas iela tika pārsaukta par Juglas ielu.
Latvijas futbola pirmsākumi
20.gs. sākumā daudzās Rīgas fabrikās vadošus amatus ieņēma angļu speciālisti, kas mīlēja spēlēt futbolu. Vietējo pretinieku trūkuma dēļ, spēles parasti notika pret Rīgas ostā ienākušo kuģu jūrniekiem. 1907. gadā fabrikā "Salamandra" strādājošie briti izveido pirmo futbola klubu Latvijā British football club, kas vēlāk pārtop Britania komandā. Pirmās spēles notika laukumā pie fabrikas, vēlāk arī pie vasarnīcas Vasa Juglas stacijas tuvumā.
Lai britiem būtu ar ko spēlēt, tajā pašā gadā futbola komandu izveidoja vāciešu sporta biedrība Union, kuras pirmais kapteinis un treneris ir brits Harolds Trevanens Holls, Iļģuciema vilnas austuves direktora dēls. Drīz futbola komandas izveido Ķeizarmeža Kaiserwald un Āgenskalna vingrotāju biedrības. Pirmā latviešu futbola komanda izveidojās 1912. gadā.
Rūpniecības attīstība
19. gadsimtā pie Juglas ezera strauji attīstījās rūpniecība. 1812. gadā tika nodibināta cukura fabrika, 1827. Strazdumuižā darbu sāka pirmā linu audumu fabrika, 1859. gadā Juglas muižā izveidoja papīrfabriku, 1873. gadā atvērta sērkociņu fabrika Walkenda (slēgta 1913. gada februārī, atlaižot 75 darbiniekus), 1899. gadā — mucu fabrika "Merkurs" un ķīmiskā fabrika Glower.
1886. gadā Teodors Pihlavs ēku atvēlēja Strazdumuižas Strādnieku teātrim, kura pirmais vadītājs bija Kārlis Mihelsons. Šeit dzimis viņa dēls Arveds Mihelsons, labāk pazīstams ar pseidonīmu Rutku Tēvs.
1900.-1903. gada pasaules ekonomikas krīze ietekmē arī Juglas fabrikas, kas samazina strādājošo skaitu. Līdzšinējo dzīvokļu trūkumu nomaina tukšo dzīvokļu problēma. Ekonomikai atsākot augt, 1907. gada beigās dzīvokļi atkal sākt trūkt. Lai arī lielākās fabrikas parasti pašas būvē saviem darbiniekiem dzīvokļus, Juglā to trūkst un strādnieki meklē dzīvokļus pat Čiekurkalnā. Vietējo māju īpašnieki izmanto izdevību un paceļ īres par 25%.
Pirms Pirmā pasaules kara Strazdumuižas apkārtnes fabrikās strādā apmēram 2500 cilvēki. Lielākās ir "Strazdumuižas manufaktūra" (1000), "Salamandra" (800), "Juglas manufaktūra" (250), Glower (200). Šajā rajonā 1914. gadā darbojas 13 krogi.
Pirmā pasaules kara sākšanās negatīvi ietekmē Juglas apkārtnes fabrikas. 1914. gada novembrī ķīmiskajā fabrikā Glower no 160 strādniekiem palikuši 80. Izejvielu un akmeņogļu trūkuma dēļ mašīnbūves fabrikā "Atlass" no 350 strādniekiem palikuši 150. Brāļu Šteinbergu ādu fabrikā no 75 strādniekiem palikusi puse. "Strazdmuižas manufaktūrā" no 900 darbiniekiem palikuši 700.
Jugla turpināja būt nozīmīgs ražošanas centrs arī pēc Latvijas Republikas izveidošanas. 1925. gadā Roberts Hiršs nodibināja fabriku "Rīgas audums". Juglā darbojas arī "Rīgas manufaktura", "Juglas manufaktura", "Rīgas kokvilnas manufaktura Strazdumuižā".
Otrā pasaules kara laikā Diegu fabrikas teritorijā tika izveidota Strazdumuižas nometne, kurā atradās ap 2000 ieslodzīto ebreju.
Latvijas PSR laikā Juglas teritorija saglabājās kā tekstilrūpniecības centrs, ar fabrikām "Rīgas audums" un "Rīgas manufaktūra". Mūsdienās šīs tradīcijas turpina SIA Mežroze.
Juglas manufaktūra
Dibināta 1911. gadā Mārtiņmuižas ielā 10 (no 1938. gada Mārkalnes iela). Jau 1911. gada 23. decembrī notiek streiks. Liela daļa darbinieču pārnākušas no Zasulauka vērptuves, ticot solījumiem, ka saņems vairāk par rubli dienā. Streiks sākas, jo alga ir tikai 60 kapeikas dienā. Pēc trīs stundām streiks beidzas, kad dienas alga tiek palielināta par 15 kapeikām. 1913. gada aprīlī streiko 550 strādnieces un 100 strādnieki pieprasot algas palielināšanu par 30%. Nerodot kompromisu ar strādniekiem, 18. aprīlī manufaktūras vadība paziņo par fabrikas slēgšanu un darbinieku atlaišanu no darba.
Sākoties Pirmajam pasaules karam uzņēmums samazināja darbību, no 800 darbiniekiem palika 650. Vēlāk uzņēmuma iekārtas evakuēja uz Petrogradu, kur palika turboģenerators, tvaika mašīnas, tvaika katli, transmisijas un citas iekārtas. Pēc kara manufaktūras darbība juridiski atjaunota 1924. gadā ar pamatkapitālu 2,5 miljoni latu, faktiskā ražošana atsākta 1926. gadā. Atjaunotā "Juglas manufaktūra" ražoja tikai kokvilnas diegus un vistru, nodarbinot līdz 600 darbinieku, no kuriem 80% bija sievietes. 1927. gadā izveidoja meitas uzņēmumu "Nordeķu tekstilmanufaktūra", kas nodarbojās ar kokvilnas audumu ražošanu un atradās tajās pašās telpās Juglā. 1938. gadā tajā strādāja 130 cilvēki, kas saražoja 600 000 kv.m. kokvilnas audumu.
Līdz ar vispasaules Lielo depresiju, 1930. gadā uzņēmuma zaudējumi sasniedza 1 miljonu latu, 1931. gadā zaudējumi sasniedza 810 000 latu. 1930. gada 1. janvārī "Juglas manufaktūrā" ir 730 darbinieki, 1931. gada 31. janvārī šīs skaits kritās līdz 488. 1931. gada martā uzņēmums paziņoja par plāniem no darba atlaist 400 darbinieku. "Nordeķu manufaktūrā" 1930. gadā bija 156 strādnieki, kas 1931. gada sākumā samazinājis līdz 136, kad visiem paziņots par atlaišanu no darba.
1931. gadā Rīgas apgabaltiesa uzņēmumam iecēla administratoru. 1932. gadā atkal gūta neliela peļņa. 1938. gadā peļņa bija 450 000 lati. 1940. gada 14. martā ar Ulmaņa valdības lēmumu Latvijas Kredītbankai uzdeva pārņemt "Juglas manufaktūru". Publiski to pamatoja ar to, ka līdzšinējie īpašnieki pārsvarā bija vācieši, kas noteikuši pārāk augstas produkcijas cenas. Ar Latvijas PSR vieglās rūpniecības tautas komisāra K. Šica 1940. gada 3. oktobra pavēli nacionalizētā a/s "Juglas manufaktūra" tika apvienota ar "Nordeķu tekstilmanufaktūru", izveidojot "Kokvilnas vērptuvi un austuvi Juglas manufaktūra".
Ķīmiskā fabrika Glower
1899. gada sākumā vairāki Rīgas uzņēmēji saņēma atļauju a/s Glower izveidošanai ar pamatkapitālu 1 miljons rubļu. Fabrika ražoja dzeramo sodu, minerālskābes, bārija hlorīdu, naftalīnu, kālija salpetri, alaunu u.c. Darbinieku skaits ap 200. 1903. gada 31. jūlijā fabrikā sprāga tvaika katls, sagraujot sienu, jumtu un ievainojot piecus strādniekus.
Bijušās Glower ēkas Vidzemes šosejas un Mārtiņmuižas ielas (tagad Brīvības gatve un Mārkalnes iela) krustojumā iegādājās igauņu uzņēmēji un nodibināja akciju sabiedrību "Rīgas manufaktūra". Tika uzstādītas 300 stelles un 10 000 vārpstiņas, lai ražotu vaskadrānas un gumijas audumus. Latvijas Finanšu ministrija uzņēmuma izveidošanai deva atļauju ar noteikumu, ka tajā ražos produkciju tikai eksportam, tādējādi aizsargājot Latvijas ražotājus. Igauņi šādiem noteikumiem nepiekrita un pārdeva uzņēmumu privātpersonai.
Jaunā īpašniece bija Elizabete Hāra (Elli Hahr) un atbilstoši nosauktā "Kokvilnas austuve un vērptuve E. Hahr" sāka strādāt 1929. gada jūnijā. Fabrikā strādāja ap 200 cilvēku, bet bija plānots, ka to skaitu varētu palielināt līdz 500. Jau 1929. gada 9. novembrī jaunā īpašniece uzņēmumu atkal pārdeva akciju sabiedrībai "Rīgas Manufaktūra" par Ls 257.200,88.
Mucu fabrika "Merkurs"
Mucu fabrika "Merkurs", dibināta 1899. gadā ar 600 000 rubļus lielu pamatkapitālu, tad arī sākts celt fabrikas ēku. 1900.-1903. gada ekonomikas krīzē cietusi lielus zaudējumus, kas 1902. gadā sasnieguši 227 000 rubļu. Tad arī nācies atlaist daļu no 400 darbiniekiem. 1903. gadā tika izlemts fabriku likvidēt.
Mikrorajons
Pirmajā desmitgadē pēc Otrā pasaules kara tagadējās Juglas teritorijā atļāva ģimenes privātmāju celtniecību. Šajā laikā apbūvēta bija tikai teritoriju ap Brīvības ielu un Strazdumuižas apkārtne. 1950. gados Juglā sākās individuālo ēku celtniecība (arhitekta R. Paikunes parcelācijas projekts). Gar Brīvības ielu uzcēla daudzdzīvokļu staļinku kvartālu.
1960. gadā presē parādījās publikācijas, ka sekojot pirmajam Rīgas mikrorajonam Āgenskalna priedes, nākamais, ar 200 000 kv.m. apdzīvojamo platību, tiks celts Lielās Juglas dzīvojamais rajons. To ierobežoja Biķernieku mežs, Juglas krastmala, dzelzceļš un pilsētas robeža, tas bija sadalīts trīs mikrorajonos, ko galvenokārt noteica jau esošā privātmāju apbūve. Arhitekti — Aina Tītmane, Daina Danneberga un Oļģerts Krauklis. Detaļplānojums tika izstrādāts 1961. gadā Rīgas Ģenerālplāna birojā (arhitekti G. Melbergs, L. Muntere, R. Paikune, A. Plēsums, apbūves projektu izstrādāja arhitekti P. Fogelis, L. Nagliņš, A. Ozoliņš, A. Tītmane un citi). Celtniecība sākās 1961. gada beigās.
No Fizkultūras institūta (Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmijas) līdz pat Juglas tramvaja galapunktam uzcēla silīcija ķieģeļu hruščovkas, vietām saglabājot esošās vecās ēkas. Rajonā starp Baltezera ielu un Juglas ezeru daudzstāvu ēkas celtas PSRS armijas vajadzībām. Brīvības un Juglas ielu krustojuma tuvumā plānoja uzcelt pirmās 10—12 stāvu torņa ēkas, tomēr 1960. gadu vidū pēc arhitekta O.Kraukļa projekta uzbūvēja četras deviņstāvu ķieģeļu ēkas. Pārējā Juglas mikrorajonu apbūvē dominē piecstāvu paneļu hruščovkas. Vēlāk uzbūvētas daudzstāvu ēkas gar Brīvības ielu un pie Velnezera. Daudzas no šīm ēkām tika celtas nevis par valsts, bet nākamo iedzīvotāju līdzekļiem, un joprojām ir dzīvokļu īpašnieku kooperatīvās sabiedrības.
Celtniecība Juglā turpinājās arī pēc Latvijas Republikas neatkarības atgūšanas. Īstenoti vairāki daudzdzīvokļu māju projekti Juglas ielā starp Brīvības un Pāles ielām; dzīvojamo māju komplekss Brīvības ielā 386. Celtas privātmājas un rindu mājas Mārkalnes un Murjāņu ielās. Pie Juglas ezera uzcela jaunu tirdzniecības centru un DUS. Paplašināja Rīgs Juglas vidusskolas pamatskolas ēku. Pilnībā no jauna uzcēla divlīmeņu Juglas satiksmes pārvadu, kas novirzīja satiksmi uz jaunuzbūvēto Juglas ielas posmu.
Izglītības iestādes
1840. gadā Rīgas pilsēta kopīgi ar rātskungu un fabrikas īpašnieku Pihlavu nodibināja Strazdumuižas pamatskolu. Sākumā tajā bija tikai viena klase. 1917. gadā skolā iekārtoja vācu karavīru klubu. 1919. gada 15. janvārī skolā atsāka mācīties četras klases, 1919. gada 3. jūlijā pamatskolas ēkā noslēdza Strazdumuižas pamieru. Vēlāk skolu pārdēvēja par Rīgas 6. pamatskolu un Juglas pamatskolu.
Valuā dinastija
Valuā dinastija (fr) bija aristokrātu dzimta Francijā, Kapetingu dinastijas atzars, kurai viduslaikos bijusi liela loma Francijas karalistes, Anglijas Karalistes, Spānijas karalistes un citu Eiropas valstu vēsturē. Dzimtas apzīmējums nāk no Šarla d'Valuā, Valuā grāfa (Charles comte de Valois, 1270-1325), Francijas karaļa Filipa III Drosmīgā trešā dēla, karaļa Filipa IV Skaistā jaunākā brāļa, kuram 1285. gadā tika piešķirta Valuā grāfiste.
Jugla (Rīga)
Izglītības iestādes
1940. gada sākumā, atzīmējot pamatskolas simtgadi, tai pasniedza skolas karogu ar devīzi "Krietni dzīvē, čakli darbā". 1940. gadā skolā bija septiņas klases, tajā mācījās 213 skolēni 12 skolotāju vadībā, arī Juglas bērnu nama un tuvāko pagastu bērni. No 1919. līdz 1935. gadam skolu vadīja Zelmars Lancmanis, kurš 1930. gadā izdeva grāmatu par Juglu un tuvāko apkārtni. Ievērojams skolas absolvents bija latviešu tēlnieks un Valsts mākslas muzeja direktors Burkards Dzenis. 1940. gada 28. decembrī uzsāka jaunās Juglas 6. nepilna laika vidusskolas ēkas celtniecības darbus, tomēr kara dēļ ēku pabeidza un atklāja tikai 1946. gadā.
Mūsdienās Juglas apkaimē atrodas Rīgas Juglas vidusskola, Rīgas 63. vidusskola un Rīgas Ezerkrastu pamatskola, kā arī vairākas internātskolas — Rīgas Sanatorijas internātpamatskola (Šmerlī), Rīgas 4. speciālā internātpamatskola un Strazdumuižas internātvidusskola — attīstības centrs vājredzīgiem un neredzīgiem bērniem. Mikrorajonā darbojas Juglas Mūzikas skola, kā arī Bērnu un jauniešu centrs "IK Auseklis". Juglā atrodas vairāki bērnudārzi — Rīgas pirmsskolas izglītības iestāde "Sapņudārzs", Rīgas 160. pirmsskolas izglītības iestāde, Rīgas 112. pirmsskolas izglītības iestāde, Rīgas 152. pirmsskolas izglītības iestāde, Rīgas 153.pirmsskolas izglītības iestāde, Rīgas 180. pirmsskolas izglītības iestāde.
Valuā dinastija
1328. gadā mira Francijas karalis Šarls IV (Charles IV le Bel), pēdējais dzīvais tiešās Kapetingu dinastijas vīriešu līnijas pārstāvis, neatstājot pēcnācējus. Tuvākais troņmantnieks bija grāfa Šarla d'Valuā dēls Filips, bet pa sieviešu līniju Anglijas karalis Edvards III, kura māte bija mirušā karaļa māsa Izabella. Kad par karali kronēja Filipu VI Valuā, tad šo aktu saskaņā ar "Saliešu tiesībām" noprotestēja Izabella, bet Eduards III, 1337. gadā pasludināja sevi par Francijas karali. Sasaucis savus vasaļus Anglijā un Francijā, viņš iebruka Francijas karaļa domēnā, tādējādi iesākot Simtgadu karu.
Jugla (Rīga)
Izglītības iestādes
Ņemot vērā nepietiekamo skolēnu skaitu un obligāto centralizēto eksāmenu (OCE) indeksu Juglas skolās, 2017. gadā ierosināja 63. vidusskolu (OCE indekss 49,6%, vidusskolēnu skaits 87) reorganizēt par pamatskolu, vidusskolēnus virzot uz Juglas vidusskolu (OCE indekss 58,9%, 133 skolēni).
Ģeogrāfija
Juglas apkaimes kopējā platība ir 14,099 km², kas ir gandrīz 3 reizes vairāk nekā vidējais apkaimes platības rādītājs Rīgā. Pa perimetru apkaimes robežas garums ir 19 573 metri. Juglas apkaime tādējādi pēc teritorijas kopējās platības un robežas garuma ir otra lielākā Rīgas apkaime, un tās telpiskā uzbūve ir ļoti kompleksa. Juglas apkaimes noteiktās robežas kopumā ir viegli identificējamas dabā (izņemot tās ZR robežu ap Lizuma ielu), tomēr tās telpisko vienotību mazina Siguldas virziena dzelzceļa līnija (atrodas apkaimes Z daļā) un lielā apkaimes platība. Kā galveno vienojošo elementu savukārt var uzskatīt Juglas ielu, kas caurvij gandrīz visu apkaimes teritoriju un pie kuras pieslēdzas citas šīs apkaimes galvenās ielas. No plānojuma struktūras un cilvēku uztveres viedokļa plašā Juglas apkaime iedalās vairākās mazākās daļās — Makšķernieku ciemats (uz Z no Siguldas virziena dzelzceļa līnijas), Strazdumuiža (kvartāls Juglas ezera krastā starp Brīvības gatvi, Juglas ielu un Pāles ielu), Neredzīgo ciemats (kvartāls Juglas ezera krastā, kuru caurvij Pāles iela), Jugla (dzīvojamie kvartāli ap Brīvības gatvi un starp Juglas, Malienas, Murjāņu ielām) un Juglas zvēraudzētavas ciemats (kvartāli ap Mazās Juglas ielu apkaimes DA daļā). Tādējādi par Juglas apkaimi nevar runāt kā par tikpat telpiski vienotu un funkcionāli savstarpēji saistītu telpu kā vairums citu Rīgas apkaimju teritoriju, un pēc būtības šo apkaimi varētu sadalīt arī 2 vai vairāk mazākās daļās. Noteiktās Juglas apkaimes galvenais centrs ir teritorija abpus Brīvības gatvei, bet vēl jo izteiktāk ap Juglas ielas un Brīvības gatves krustojumu, kur izvietojies liels daudzums dažādu saimniecisko aktivitāšu, kas vērstas uz pakalpojumu sniegšanu iedzīvotājiem. Mazāks vietējais centrs izveidojies arī apkaimes centrālajā daļā ap Murjāņu un Juglas ielas krustojumu. Savukārt atsevišķās savrupās apkaimes daļās (piemēram, Makšķernieku ciematā vai Juglas zvēraudzētavas ciematā) nekādu izteiktu vietējo centru nav, lai gan to attīstība būtu vēlama, tādējādi uzlabojot ikdienas pakalpojumu pieejamību vietējiem iedzīvotājiem un samazinot nepieciešamību pēc transporta izmantošanas.
Valuā dinastija
Valuā dzimtas pārstāvji valdīja Francijā laikā no 1328. līdz 1589. gadam, kad pēc Anrī III Valuā nāves troni pārņēma cits Kapetingu atzars - Burbonu dinastija.
Jugla (Rīga)
Ģeogrāfija
Juglas apkaimes reljefs ir atšķirīgs dažādās apkaimes daļās un tas svārstās amplitūdā no 0—20 metriem virs jūras līmeņa. Zemākais reljefs, tikai nedaudz pārsniedzot 0 metrus virs jūras līmeņa, ir apkaimes teritorijās, kuras robežojas ar Ķīšezeru un Juglas ezeru. Savdabīgi, ka augstuma ziņā kontrastējošākais reljefs ir apkaimes Z daļā (uz Z no Siguldas virziena dzelzceļa līnijas). Tur Ķīšezera piekrastes teritorija salīdzinoši lielā platībā nepaceļas augstāk par 2—3 metriem virs jūras līmeņa, kamēr turpat blakus ap Bābelītes ezeru augstākās kāpas paceļas pat 20 metru augstumā virs jūras līmeņa (pārsvarā gan 15—16 metrus virs jūras līmeņa). Ņemot vērā to, ka Bābelītes ezers atrodas aptuveni 4 metru augstumā virs jūras līmeņa, šo augstāko kāpu relatīvais augstums ir 15—16 metri. Virzienā uz Brīvības gatvi reljefs kļūst līdzenāks un nostabilizējas 8—10 metru augstumā virs jūras līmeņa, ko var uzskatīt arī par dominējošo zemes virsmas augstumu Juglas apkaimē kopumā. Juglas apkaimes ZR daļā esošajā Šmerļa mežā reljefs viļņots un zemes virsmas augstums svārstās 6—16 metru virs jūras līmeņa robežās, lai gan atsevišķu pauguru relatīvais augstums reti pārsniedz 3—4 metrus. Izteikts reljefa pazeminājums atrodas apkaimes centrālajā daļā pie Juglas ezera (uz ZA no Murjāņu ielas), kur lielā platībās zemes virsas augstums ir 1—2 metru virs jūras līmeņa robežās, taču arī apkaimes centrālajā daļā kopumā zemes virsa ir 7—8 metru augstumā virs jūras līmeņa. Viļņotāks reljefs ir Juglas apkaimes D daļā. Tur atsevišķi līdz 12 metrus augsti pauguri mijas ar sīkām ieplakām 3—4 metru augstumā virs jūras līmeņa, bet zemes virsas pamataugstums ir 8—9 metri virs jūras līmeņa. Zems un līdzens reljefs ir Juglas apkaimes DA daļā, kur Piķurga ietek Juglas ezerā. Tur zemes virsas augstums plašā teritorijā nepārsniedz 2 metrus virs jūras līmeņa.
Teritorijas iedalījums
Saskaņā ar 2006. gada Rīgas teritorijas plānu, Juglas apkaimē ūdens teritorijas aizņem 22,8% jeb 320,8 hektāri lielu teritoriju. Dabas un apstādījumu teritorijas Juglas apkaimē aizņem ļoti lielu platību — 41,5% jeb 585,3 hektārus, bet neviena no tām nav īpaši aizsargājamā dabas teritorija. Lielākie šo dabas un apstādījumu teritoriju nogabali atrodas apkaimes centrālajā daļā (Šmerļa mežs) un D daļā (Juglas mežs). Plašas dabas un apstādījumu teritorijas atrodas arī citās Juglas apkaimes vietās. Piemēram, starp Siguldas virziena dzelzceļa līniju un Pakalniešu ielu, kur plešas mežaudzes ap Bābelītes ezeru, kā arī atrodas Jaunie ebreju kapi. Plaša dabas un apstādījumu teritorija noteikta arī uz Z no plānotā Ziemeļu koridora (tas šķērsos Juglas apkaimi tās Z daļā) blakus Makšķernieku ciematam, kur ir paaugstināts teritorijas applūšanas risks. Dabas un apstādījumu teritorijas kā zaļumu koridori noteiktas ap visiem lielākajiem Juglas apkaimes virszemes ūdens objektiem, tai skaitā arī upītēm. Ņemot vērā augsto teritorijas applūšanas risku, kā neapbūvējama dabas un apstādījumu teritorija noteikta arī liela daļa teritoriju starp Murjāņu, Juglas ielām un Juglas ezeru, kā arī Brekšu kakta un Piķurgas tuvumā apkaimes DA daļā.
Valuā dinastija
Valuā dzimtas atzari
D'Valuā, Alansonas hercogi - Šarla d'Valuā otrā dēla, grāfa Šarla II Valuā pēcnācēji (ģimene izmira 1549. gadā).
D'Valuā, Anžū hercogi - tiešie Luija d'Valuā, karaļa Žana II Labsirdīgā otrā dēla pēcnācēji (ģimene izmira 1481. gadā).
D'Valuā, Berī hercogi - tiešie Žana d'Valuā, karaļa Žana II Labsirdīgā trešā dēla pēcnācēji (ģimene izmira 1416. gadā).
Jugla (Rīga)
Teritorijas iedalījums
No apbūves teritorijām vislielāko platību Juglas apkaimē aizņem dzīvojamās apbūves teritorijas — 9,0% jeb 126,4 hektārus. Tās izvietotas vidēji lielos nogabalos vairākās apkaimes vietās,izņemot tās D daļā. Lielākā šāda veida teritoriju koncentrācija ir ap Juglas ielu un kvartālā starp Malienas un Murjāņu ielām apkaimes centrālajā daļā, kā arī apkaimes Z daļā ap Brīvības gatvi.
Valuā dinastija
Valuā dzimtas atzari
D'Valuā, Burgundijas hercogi - tiešie Filipa Drosmīgā d'Valuā, karaļa Žana II Labsirdīgā ceturtā dēla pēcnācēji (ģimene izmira 1477. gadā). Šai ģimenei izveidojās divi atzari:
Jugla (Rīga)
Apkaimes ūdeņi
Saskaņā ar 2006. gada Rīgas teritorijas plānu, Juglas apkaimē ūdens teritorijas aizņem 22,8% jeb 320,8 hektāri lielu teritoriju. Galvenie no Juglas apkaimes virszemes ūdens objektiem ir Ķīšezers, Juglas upe, Juglas ezers, Bābelītis, Dambjapurva ezers, Velnezers, Strazdupīte (Gaiļupīte), Piķurga un Šmerļupīte.
Ķīšezers
Juglas apkaimes ZR daļa pieguļ Ķīšezeram. Ķīšezera kopējā platība ir 1740 hektāri, un Juglas apkaimē atrodas tikai neliela tā DA daļa. Ezera vidējais dziļums ir 3 metri, bet lielākais — 4,2 metri. Ķīšezera ūdeņi atjaunojas 14 reižu gadā. Noteka uz Daugavu Ķīšezeram ir pa Mīlgrāvi, kas atrodas D stūrī. Pa to vējuzplūdos ezerā ieplūst iesāļa ūdens masas (reizēm sāļums pārsniedz 1‰). Ūdenslīmenis vējuzplūdos var paaugstināties vairāk kā par 2 metriem, bet vējatplūdos pazemināties vairāk kā par 1 metru attiecībā pret vidējo Baltijas jūras līmeni. Ezera pamatu veido smilts, virs kuras centrālajā daļā uzkrājusies aptuveni 1,5 metrus bieza dūņu kārta. Krastu izrobo vairāki sekli līči. Ķīšezera krastu veido zemu pļavu josla, kas tālāk pāriet kāpu smilts izveidotos paaugstinātos krastos.
Valuā dinastija
Valuā dzimtas atzari
D'Valuā, Orleānas hercogi - tiešie Luija d'Valuā, karaļa Šarla V Gudrā otrā dēla pēcnācēji (ģimene izmira 1515. gadā). Šai ģimenei izveidojās viens atzars:
Jugla (Rīga)
Meldrupe
Juglas apkaimes ZA daļā atrodas Juglas upes daļa (Meldrupe), kas savieno Juglas ezeru ar Ķīšezeru. Šīs ūdens notekas garums ir 3,4 km. Augšdaļā Jugla (Meldrupe) veido divus samērā krasus līkumus. Būvējot slūžas (tās aiztur vējuzplūdu izraisīto jūras iesāļo ūdeņu ieplūšanu caur Ķīšezeru Juglas ezerā), agrāko kanāla izteku 1970. gadu sākumā Juglas tilta vietā aizbēra, atstājot tikai caurteku. Slūžu savienojums par 0,5 km iztaisnojis noteku, izslēdzot pirmo līgumu aiz Juglas ezera. Otrajā līkumā no Lielā Baltezera Juglā ietek Juglas kanāla ūdeņi.
Juglas ezers
Gar visu Juglas apkaimes DA malu stiepjas Juglas ezers. Juglas ezera kopējā platība ir 570 hektāri, no kuras Juglas apkaimē ietilpst tā R daļa. Juglas ezera garums ir 4,6 km, lielākais platums — 2,1 km, krasta līnijas garums — 17,6 km, vidējais dziļums 1,7 metri, lielākais dziļums ezerā — 2,5 metri, bet pie Juglas iztekas — 5 metri. Juglas ezera tilpums ir 9,68 miljoni m³, baseins — 1710 km². Juglas ezerā ietek Lielā un Mazā Jugla, pie ietekas veidojot kopīgu deltu. D daļā ietek arī Piķurga, bet pie Juglas iztekas — Strazdupīte. Vidējā ūdens pieplūde gadā — 512 miljoni m³, tādējādi Juglas ezera ūdeņi atjaunojas 53 reizes gadā. Juglas ezera pamatu veido balta smilts, kas vietām atsedzas krastos. Virs tās nogulsnējusies 1,5—2 metrus bieza dūņu kārta, bet pie Juglas Papīrfabrikas — celulozes masa. Juglas ezera DR, ZR krastā ir augstāki smilšu uzkalni, kas vietām ezera malā atstāj šauru zālāju joslu, bet vietām veido stāvas nogāzes. Juglas apkaimes robežās Juglas ezera D galā atrodas Sudrabsaliņa.
Valuā dinastija
Valuā dzimtas atzari
Kā arī vairāki bastardu, t.i. ārlaulības atzari:
Jugla (Rīga)
Juglas ezers
Juglas upes daļu pie Brīvības gatves sauc par Miltiņpungu, bet attiecīgo Juglas ezera daļu — par Padambi.
Bābelītis
Juglas apkaimes Z daļā atrodas Bābelītis. Tas ir ezers ar kopējo platību 6,9 hektāri, vidējo dziļumu 2,8 metri, bet lielāko dziļumu — 5,5 metri. Ezeram nav noteces, tas barojas no nokrišņiem un gruntsūdeņiem. Ezera līmeņa svārstības ir nelielas, atkarīgas galvenokārt no apkārtnes gruntsūdeņiem. Bābelītes ezers ir iecienīta rīdzinieku atpūtas vieta.
Dambjapurva ezers un Velnezers
Juglas apkaimes dienvidu daļā atrodas 2 ezeri — Dambjapurva ezers un Velnezers. Abi šie ezeri atrodas tuvu viens otram — tos šķir tikai nepilni 300 metri. Ezera platība — 1,7 hektāri, baseins — 0,65 km², vidējais dziļums ir 1,5 metri, bet lielākais dziļums — 3 metri. Ūdenslīmeņa svārstības minimālas — 10—20 cm robežās. Ūdens apmaiņu Dambjapurva ezerā nodrošina ūdens pieplūde no Gaiļezera un gruntsūdeņi, kuriem galvenā nozīme ir vasarā. Ezera krasts līdzens, smilšains un piemērots atpūtai. Velnezera platība savukārt ir 3,5 hektāri. Tas atrodas ieplakā starp apbūves rezultātā nolīdzinātām kāpām. Ezers ir dūņains un tā lielākais dziļums ir 3 metri. Velnezers ir beznotekezers, kurš barojas galvenokārt no gruntsūdeņiem. Arī Velnezers un tā tuvākā apkārtne ir izmantojama iedzīvotāju rekreācijai.
Strazdupīte
No Gaiļezera uz Juglas apkaimi tek Gaiļupīte. Tā tālāk tek cauri Dambjapurva ezeram un Juglas dzīvojamā masīva teritorijai, ietekot Juglas ezerā pie Brīvības gatves. Gaiļupītes nosaukums lejtecē ir Strazdupīte. Tās garums 2,8 km, baseina platība 2,2 km². Pēc Dreiliņupītes aizvadīšanas uz Šmerļupīti, Gaiļupīte ir stipri samazinājusies. Sakarā ar pilsētas apbūvi atsevišķi tās posmi ievadīti cauruļvados. Gaiļupītes gultne vairākkārt tīrīta un vietām nostiprināta.
Piķurga
Piķurga tek pa Juglas apkaimes DA daļu līdz tā ietek Juglas ezerā (Brekšu kakta teritorijā). Piķurga iztek no Getliņa purva un tās kopējais garums ir 15 km, bet baseins — 35,7 km². Lejtecē tās nosaukums ir Brekšupīte.
Šmerļupīte
Juglas apkaimes ZR stūri nedaudz skar arī Šmerļupītes lejtece līdz tā ietek Ķīšezerā. Šmerļupītes augštece veidojusies, satekot vairākiem mežu grāvjiem Biķernieku meža masīvā, bet pēc Mežciema dzīvojamā masīva izbūves tā sevī uzņem arī Dreiliņupītes ūdeņus. Šmerļupītes kopējais garums 12 km, bet baseina kopplatība — 27,2 km². Tā novada nokrišņus un gruntsūdeņus no daļēji urbanizētās Biķernieku meža un Šmerļa teritorijas.
Tēlainā domāšana
Tēlainā domāšana jeb vizuālā domāšana ir domāšanas fenomens, kas attiecīgo procesu nodrošina caur vizuāliem priekšstatiem. Tā ir nelineāra un bieži tai piemīt datorsimulācijas daba, kad liela datu kopa tiek apstrādāta gūstot iespaidu par kompleksu sistēmu, kas savādāk nebūtu iespējams ar valodas palīdzību.
Tēlainā domāšana var tikt nosaukta par ne-lingvistisko domāšanu, un cilvēki, kuri veic šādu informācijas apstrādi, tiek saukti par tēlaini domājošiem. Lai gan lingvistiski domājošie uzskata, ka tēlainās domāšanas pārstāvji pārāk koncentrējas uz detaļām, tiek uzskatīts, ka tas ir viņu ekstrēmās atmiņas dēļ.
Psiholoģijā tēlainās domāšanas pārstāvjiem bieži tiek piedēvēta disleksija, un tā ir patiesība, ka cilvēkiem, kas domā bildēs, ir problēmas iemācīties lasīt.
Tēlainās domāšanas pazīmes
Pazīmes, kas liecina par šī tipa domātāju ir:
Moriss Halle
Moriss Halle (Morris Halle, dzimis Moriss Pinkovics 1923. gada 23. jūlijā, miris 2018. gada 4. aprīlī) bija Latvijas ebreju izcelsmes ASV valodnieks.
Dzīvesgājums
Moriss Halle dzimis Liepājā. 1929. gadā viņš ar ģimeni pārcēlās uz Rīgu. Pirms Latvijas okupācijas 1940. gadā emigrēja uz ASV, kur mācījās mašīnbūvi Ņujorkas pilsētas koledžā (1941—1943). No 1943. līdz 1946. gadam dienēja ASV armijā, pēc demobilizācijas studēja valodniecību Čikāgas un Kolumbijas Universitātē pie Romāna Jākobsona.
Strādāja par lingvistikas profesoru Masačūsetsas Tehnoloģiju institūtā (MIT). Pazīstamākie darbi (sadarbībā ar Noamu Čomski) — On accent and juncture in English, 1959 un The Sound Pattern of English, 1968.
Kuldīgas Svētās Katrīnas evaņģēliski luteriskā baznīca
Kuldīgas Svētās Katrīnas evaņģēliski luteriskā baznīca ir senākais dievnams un viena no senākajām ēkām Kuldīgā. Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis. Draudzes adrese Kuldīga, Baznīcas ielā 31/33. Pašreizējais draudzes mācītājs ir Viesturs Pirro.
Vēsture
Baznīca pirmo reizi rakstos minēta 1252. gada 18. oktobrī. Par tās celtniecību un izskatu nav saglabājušās ziņas. Zināms tikai, ka 16. un 17. gadsimtā tā vairākkārt degusi un tikusi pārbūvēta.
1645. gadā uzcēla jaunu mūra torni, kurš ļoti kontrastēja ar veco baznīcas korpusu, bet 1669. gada 14. septembrī baznīcā izcēlās ugunsgrēks. Nodega tornis, sadega ērģeles, bojā gāja torņa pulkstenis, izkusa Lībekā lietie zvani. Uguns neskarti palika tikai altāris un kancele. Baznīcas atjaunošanas darbi tika pabeigti 1672. gada septembrī.
Wi-Fi
Wi-Fi ir radiotehnoloģiju grupa, ko parasti izmanto Bezvadu lokālais tīkls (WLAN) ierīcēs, kas balstās uz IEEE 802.11 standartu grupu. Wi-Fi ir Wi-Fi Alliance preču zīme, kas ierobežo termina Wi-Fi Certified produktiem, kuri sekmīgi pabeiguši savstarpējas izmantojamības sertifikācijas testēšanu. Wi-Fi izmanto vairākas IEEE 802 protokola saimes daļas un ir veidots tā, lai bez problēmām darbotos ar vadu māsas protokolu Ethernet.
Ierīces, kas var izmantot Wi-Fi tehnoloģijas, ir galda datori un klēpjdatori, viedtālruņi un planšetdatori, viedie televizori, printeri, digitālie audio atskaņotāji, ciparkameras, automašīnas un droni. Saderīgās ierīces var izveidot savienojumu ar Wi-Fi, izmantojot bezvadu piekļuves punktu, kā arī savienotas Ethernet ierīces, un tās var izmantot, lai piekļūtu internetam. Šādam piekļuves punktam (vai hotspot) ir aptuveni 20 metru (66 pēdu) diapazons telpās un plašāks diapazons ārā. Hotspot pārklājums var būt tikpat mazs kā vienvietīga istaba ar sienām, kas bloķē radio viļņus, vai tik liels, cik daudz kvadrātkilometru ir sasniegts, izmantojot vairākus pārklāšanās punktus.
Dažādas Wi-Fi versijas ir noteiktas ar dažādiem IEEE 802.11 protokola standartiem, ar dažādām radio tehnoloģijām, kas nosaka diapazonu, radiofrekvenču joslas un ātrumus, kas var tikt sasniegti. Wi-Fi visbiežāk izmanto 2,4 gigahercu (12 cm) UHF un 5 gigahercu (6 cm) SHF ISM radio joslas; šīs joslas ir sadalītas vairākos kanālos. Katru kanālu var koplietot vairāki tīkli. Šie viļņu garumi vislabāk atbilst redzeslokam. Daudzi izplatītie materiāli tos absorbē vai atspoguļo, kas vēl vairāk ierobežo diapazonu, bet var palīdzēt mazināt traucējumus starp dažādiem tīkliem pārpildītā vidē. Tuvumā, dažas Wi-Fi versijas, kas darbojas ar piemērotu aparatūru, var sasniegt ātrumu, kas pārsniedz 1 Gbit/s.
Kuldīgas Svētās Katrīnas evaņģēliski luteriskā baznīca
Vēsture
1989. gadā tika atjaunota draudze un 14. maijā (Vasarsvētkos) baznīcu iesvētīja Kuldīgas iecirkņa prāvests Modris Plāte. 1990. gadā dievnams tika atdots valdījumā LELB Kuldīgas Sv. Katrīnas draudzei. 2006. gadā draudze pārņēma to savā īpašumā.
Wi-Fi
Potenciāli Wi-Fi ir neaizsargātāks pret uzbrukumiem nekā vadu tīkli, jo ikviens, kas atrodas tīklā ar bezvadu tīkla interfeisa kontrolieri, var mēģināt piekļūt. Wi-Fi Protected Access (WPA) ir tehnoloģiju grupa, kas izveidota, lai aizsargātu informāciju, kas pārvietojas pa Wi-Fi tīkliem, un ietver risinājumus personīgiem un uzņēmumu tīkliem. WPA drošības elementi ir ietvēruši stingrāku aizsardzību un jaunas drošības prakses, jo drošības ainava laika gaitā ir mainījusies.
Vēsture
Wi-Fi tika radīts 1991. gadā NCR Corporation/AT&T (vēlāk — Lucent Technologies un Agere Systems), kas atrodas Nivegejnā, Nīderlandē. Produkti, kas sākotnēji bija paredzēti sistēmu un skaidras naudas pakalpojumiem, tika ieviesti tirgū ar nosaukumu WaveLAN,kas nodrošināja datu pārraides ātrumu no 1 līdz 2 Mbps. Wi-Fi radītāji — Vic Hayes ("Vic Hayes") bija komanda, kas piedalījās standartu izstrādē, piemēram, 802.11b IEEE, IEEE 802.11a un IEEE 802.11g. 2003. gadā "Vic" izņem no Agere Systems. Agere Systems nevarēja konkurēt līdzvērtīgi piedaloties sarežģītajos tirgus apstākļos. Neskatoties uz to, ka tās ražošanas niša ir lētu Wi-Fi risinājumu izveide. 802.11abg all-in-one mikroshēmojumu (ar kodēto nosaukumu: WARP), kura pāraidīšanā veicās slikti, Agere Systems nolēma iziet ar Wi-Fi tirgū 2004. gada beigās. IEEE 802.11n standarts tika apstiprināts 11 Sep 2009. Šis standarts, ja to izmanto 802.11n režīmā kopā ar citām 802.11n ierīcēm, ļauj palielināt datu pārraides ātrumu gandrīz četras reizes, salīdzinājumā ar standarta 802.11g ierīcēm (kuru maksimālais ātrums ir 54 Mbps). Teorētiski, 802.11n spēj nodrošināt datu pārraides ātrumu līdz 600 Mbps/s.
Kuldīgas Svētās Katrīnas evaņģēliski luteriskā baznīca
Interjers
Katrīnas baznīcai, tāpat kā vairumam Kurzemes baroka laika dievnamu, raksturīgs kontrasts starp vienkāršo, gandrīz vai bargo, ārieni un bagāto un krāšņo iekštelpu. Iekštelpas konstrukcijas formas ir ar smagām, druknām proporcijām. Resnas, īsas kolonnas nostatītas uz augstiem, platiem postamentiem.
Kancele un altāris
Katrīnas baznīcas altāris un kancele ir manierisma stila pēdējā posma piemineklis, tos 1660. gadā darinājis Ventspils kokgriezējs Nikolajs Sēfrenss vecākais. Altāra gleznas - "Kristus pie svētā vakarēdiena" un "Kristus ceļā uz Golgātu" - gleznojis J. Špērs 1851. gadā, bet apakšējo gleznu "Svētais vakarēdiens" ap 1672. gadu gleznojis J. Graubics. Altāris un kancele izrotāti ar evaņģēlistu statujām.
Wi-Fi
Darbības princips
Tomēr standarts neattiecas uz visiem aspektiem ēkas bezvadu lokālo tīklu, Wi-Fi. Tāpēc visiem ražotājiem, accomplishes tas savā veidā, piemērojot pieeju, ka viņš uzskata vislabāk ar vienu vai otru viedokli. Tāpēc ir nepieciešams klasifikācijas metodes, lai būvētu bezvadu LAN
Izdarot apvienošanu piekļuves punktu vienotā sistēmā var identificēt:
Ar organizācijas un radio kanālu vadība var noteikt bezvadu lokalo tīklu:
Komerciāla Wi-Fi izmantošana
Komerciālo pakalpojumu pieejamība, pamatojoties uz Wi-Fi, ir pieejams vairākās vietās, piēmeram, interneta kafejnīcās, lidostās un kafejnīcas visā pasaulē (parasti šīs vietas sauc par Wi-Fi kafejnīcām), bet to Wi-Fi tīkla segumu var uzskatīt par punktiem, salīdzinot ar mobilo sakaru tīklu: