cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pārtvērējiznīcinātājs
Pārtvērējiznīcinātājs, iznīcinātājs-pārtvērējs jeb pārtvērējlidmašīna ir iznīcinātāju paveids, kura uzdevums ir nepieļaut veiksmīgas pretinieka lidmašīnu, galvenokārt bumbvedēju un izlūklidmašīnu, misijas. Mūsdienās šo funkciju lielākā daļā gaisa spēku veic parasti iznīcinātāji, vienīgie pēc 1960. gadiem izstrādātie specifiski pārtvērējiznīcinātāju modeļi ir MiG-31 (PSRS) un Tornado F3 (Lielbritānija). Pārtvērējiznīcinātāju ātrums sasniedz 3000 km/st, bet lidojuma augstums — 21 km.
Emīls Fiks
Emīls Fredriks Fiks (sv; dzimis, miris ) bija zviedru paukotājs, startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē un 1906. gada neoficiālajās olimpiskajās spēlēs Atēnās.
Fiks 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja paukošanā ar floreti, kur piedalījās tikai pirmās kārtas posmā. Savukārt 1906. gada neoficiālajās spēlēs viņš startēja divās paukošanas disciplīnās — paukošanā ar floreti un paukošanā ar špagu. Šajā reizē viņš labāko rezultātu ieguva paukošanā ar špagu, kur aizcīnījās līdz pusfinālam.
Bukaišu iela
Bukaišu iela ir Rīgas iela Zemgales priekšpilsētā, Katlakalnā. Iela sākas no Bauskas ielas un turpinās līdz Jāņa Čakstes gatvei (Dienvidu tilta galam). Mūsdienās ielas numerācijā iekļauti arī vairāki zemes gabali starp Jāņa Čakstes gatvi un Lejupes ielu. Ielas garums ir 720 metri un tā sastāv no 2 braukšanas joslām. Ielā galvenokārt rūpnieciska un noliktavu apbūve, kā arī individuālās dzīvojamās mājas.
Vēsture
Bukaišu iela Rīgas ielu sarakstā ir kopš 19. gadsimta beigām, sākotnēji nosaukums Bokaišu muižas iela (Fockenhöfsche Strasse), dažās Rīgas kartēs uzrādīta arī ar nosaukumu Fokenhofas iela; nosaukta pēc bijušās Foka muižas (Fockenhof, latviski saukta arī Bokaišu muiža), kas atradusies aptuveni tagadējās Bukaišu ielas sākumā, netālu no Bauskas ielas.
Līdz 20. gadsimta 70. gadiem ielā bija saglabājušās vairākas senas koka dzīvojamās ēkas. Teritorijā starp Bukaišu ielu un Daugavu līdz 20. gadsimta sākumam atradās pēdējās no vējdzirnavām, kas darbojušās tagadējās Rīgas pilsētas robežās. 19. un 20. gadsimtu mijā ielas galā pie toreizējās pilsētas robežas, Daugavas krastā, darbojās Klīmaņa krīta fabrika. Bukaišu ielā 1/2 20. gadsimta sākumā darbojās ķīmiskā fabrika “Agthe, Frey & Co”, vēlāk a/s “Langenzipen un Ko” eļļas spiestuve, 20. gadsimta 20. gados ķīmiskā fabrika “Organia”, 20. gadu beigās un 30. gadu sākumā a/s “Chr. Backman” lidmašīnu, autobusu, autokaroseriju un ātrgaitas motorlaivu būves fabrika. 30. gadu beigās uz šo zemes gabalu pārcēla ķīmisko rūpnīcu “Pērkons” (īpašnieks H. Grīnvalds). 1947. gadā zemes gabalā esošās ēkas nodeva lietošanā Baltijas flotes Sevišķā jūras aizsardzības rajona garnizonam un tajās izvietoja kara daļas darbnīcas. 90. gados daļu teritorijas aizņēma autotransporta uzņēmums “Turība” (arī zemes gabalu Bukaišu ielā 3). Bukaišu ielā 4 20. gadsimta sākumā darbojās a/s “Trampedach & Co” ķīmiskā fabrika (tolaik a/s piederošā zemes gabalā).
Ielas raksturojums
Bukaišu iela ir 720 m gara asfaltēta iela Katlakalnā. Iela sākas no Bauskas ielas (krustojumā ar Gulbju ielu) un, nekrustojot citas ielas, turpinās līdz Jāņa Čakstes gatvei (Dienvidu tilta galam). Pirms tilta tai pieslēdzas viens no Dienvidu tilta pievadceļiem. Ielā galvenokārt rūpnieciska un noliktavu apbūve (tostarp Rīgas Piena kombināta teritorija nepāra numuru pusē), kā arī individuālās dzīvojamās mājas.
Ielu savienojumi
Bukaišu iela ir savienota ar šādām ielām:
Džekija
"Džekija" (en) ir 2016. gada biogrāfiska drāma, kuras režisors ir Pablo Larēns. Galvenās lomas filmā atveido Natālija Portmane, Pīters Sārsgārds, Grēta Gerviga, Billijs Krudups un Džons Hērts. Filmas pirmizrāde notika Venēcijas filmu festivālā.
Filma tika nominēta trim Amerikas Kinoakadēmijas balvām: Labākā aktrise galvenajā lomā, Labākā oriģinālmūzika un Labākie kostīmi, tomēr nevienu no tām nesaņēma.
Filmā tiek parādīta ASV 35. prezidenta Džona Kenedija sievas Žaklīnas dzīve uzreiz pēc viņas vīra slepkavības.
Voveri (Grāveru pagasts)
Voveri ir ciems Krāslavas novada Grāveru pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumu daļā 8 km no pagasta centra Grāveriem, 21 km no Aglonas un 254 km no Rīgas.
Jūrmalas alus
SIA Jūrmalas Alus ir 2019. gadā dibināts alus darītājs Latvijā, kas atrodas Jūrmalā.
https://web.archive.org/web/20200420060053/http://jurmalasalus.lv/
Kasumigauras ezers
Aptuveni 45% no zemes, kas ieskauj ezeru, ir dabiska ainava, bet 43,5% — lauksaimniecības zeme.
Vēsture
Kasumigauras ezers sākotnēji bija iesāļūdens lagūna, kurai bija netieša saikne ar Kluso okeānu ar Hitačigavas un Tone upēm. 1963. gadā slūžu būvniecība netālu no šo upju satekas atvienoja ezeru no okeāna ūdens. Tā rezultātā Kasumigauras ezera sāļums samazinājās, un mūsdienās ezerā ir saldūdens. Šis ezers Edo periodā bija pazīstams ar tradicionālo zvejniecību. Bet šobrīd zvejas apjomi ir krasi samazinājušies ūdens kvalitātes pasliktināšanās dēļ, ko daļēji izraisīja plūdmaiņas slūžu aizvēršana 1963. gadā atsāļošanas nolūkos.
Izmantošana
Mūsdienās Kasumigauras ezeru izmanto makšķerēšanai, apūdeņošanai, tūrismam, atpūtai un apkārtnes iedzīvotāju un vietējās rūpniecības patēriņam.
Kasumigauras ezera ūdeņos var noķert dažādas zivis, tostarp salakas, japāņu ledus zivis, karūsas, grunduļus, japāņu zušus un upju garneles. Vispopulārākā nozveja ir kultivētās karpas, kam seko salakas un grunduļi. Vēl viena kultivēta Kasumigauras ezera bagātība ir skaistās Kasumi saldūdens pērles. Tās bija pazīstamas ar augstu spīdumu un sārtām nokrāsām, kas ir četrus gadus ilga audzēšanas perioda rezultāts. Tomēr 2006. gadā audzēšana tika pārtraukta, jo tās izkonkurēja lētas saldūdens pērles no Ķīnas.
Kasumigauras ezera ūdens jau sen ir izmantots lauku apūdeņošanai apkārtējā aluviālajā līdzenumā un kalnu laukos uz diluviālām terasēm, kuras klāj biezas vulkānisko pelnu nogulsnes. Galvenās kultūras ir rīsi un lotosa saknes (tradicionāla vietējā kultūra). Citu kultūraugu vidū ietilpst tomāti, gurķi, baklažāni, arbūzi, kukurūza, edamame pupas, saldie kartupeļi, vietējo ķirbju un redīsu paveids, zemesrieksti.
Ezers ir aktīvās atpūtas tūrisma objekts. Sporta makšķerēšanas entuziastus un makšķerniekus var atrast netālu no krasta un ap ezera apkārtnes upes grīvām. Siltās nedēļas nogalēs ezerā plaši sastopamas jahtas, motorlaivas, buru laivas un ūdens motocikli. Plašajos apkārtnes mitrājos galvenokārt ziemošanas periodā var novērot lielu daudzumu ūdensputnu. Sastopami tādi putni kā Japānas kormorāns, mazais gulbis, mazais baltais gārnis, zivju gārnis, meža pīle, baltvēderis, zaļais gārnis, purva tilbīte, Japānas purva ķauķis, Japānas niedru stērste un laucis.
Kasumigauras ezers nodrošina vairāk nekā 60 tonnas ūdens sekundē; lielākā daļa nonāk lauksaimniecībā (83%). Pārējais tiek izmantots vietējai rūpniecībai (13%) un iedzīvotājiem (4%) Ibaraki, Čibas un Tokijas prefektūrā.
Izaicinājumi
Eitrofikācija ir nopietna Kasumigauras ezera problēma. 1982. gadā tika pieņemti tiesību akti, lai palīdzētu to novērst. Tostarp tika ieviests fosfātus saturošu sintētisko mazgāšanas līdzekļu lietošanas un pārdošanas aizliegums un slāpekļa un fosfora satura kontrole rūpnīcu notekūdeņos.
Lai palīdzētu ezera ekosistēmai, tiek veikti padziļināšanas darbi ap ezeru un galveno ietekošo upju, piemēram, Sakuras upes (桜 川), ietekās.
Kārlis Baltiņš
Kārlis Baltiņš (1873—1939) bija latviešu strēlnieku, vēlāk Latvijas armijas virsnieks. Pirmā pasaules kara laikā 1915. un 1916. gadā organizēja un sākotnēji komandēja četrus latviešu strēlnieku bataljonus.
Dzīvesgājums
Dzimis 1873. gada 6. oktobrī Jeru pagastā "Reinoldu" mājās zemnieka Pētera Baltiņa ģimenē. Izglītību ieguva pašmācības ceļā. Kā savvaļnieks 1893. gadā iestājās Krievijas impērijas armijā, mācījās Viļņas kara skolā (1894-1896), pēc tās beigšanas dienēja Daugavgrīvas cietoksnī praporščika pakāpē. 1902. gadā iecelts par cietokšņa komandanta adjutantu virsleitnanta pakāpē, 1905. gadā paaugstināts par štāba kapteini, 1909. gadā par kapteini. Pirmā pasaules kara laikā 1915. un 1916. gadā organizēja un sākotnēji komandēja četrus latviešu strēlnieku bataljonus. Piedalījās Krievijas pilsoņu kara cīņās.
1921. gadā atgriezās dzimtenē, darbojās Latvijas armijas virspavēlnieka štāba inspekcijas daļā par mobilizācijas nodaļas priekšnieku, no 1921. gada par Kara saimniecības pārvaldes administrācijas daļas priekšnieku pulkvežleitnanta pakāpē, no 1925. gada pulkveža pakāpē. Kopš 1929. gada galvenā intendanta palīgs. 1931. gadā atvaļinājās no Latvijas armijas pulkveža pakāpē.
Miris 1939. gada 22. martā Rīgā, apglabāts Brāļu kapos.
Dadzis (žurnāls)
"Dadzis" bija latviešu humora un satīras žurnāls, kas tika izdots Latvijas PSR, vēlāk neatkarīgajā Latvijā no 1957. gada janvāra. Žurnāls turpināja iznākt arī pēc neatkarības atjaunošanas līdz pat 1995. gadam. Pēc desmit gadu pārtraukuma žurnāla izdošana tika atjaunota 2005. gada 5. oktobrī, tas turpināja iznākt līdz 2009. gada 9. februārim.
Žurnāls tika izdots krāsainā formātā, tā apjoms bija 16 lappuses, tas iznāca divas reizes mēnesī. Žurnāls ātri kļuva populārs, 1963. gadā žurnāla tirāža sasniedza 65 000 eksemplāru un vēlāk tika palielināta līdz pat 128 000. Žurnālā tika publicēti humoristiski un satīriski raksti un karikatūras. Pazīstamais dāņu karikatūrists Herlufs Bidstrups atzinīgi izteicies, ka "Dadzis" tolaik bijis vislabāk ilustrētais humora žurnāls Eiropā. Tajā parādījās daudzu latviešu mākslinieku zīmētās karikatūras, savus darbus publicēja tādi mākslinieki kā Romāns Tilbergs, Gunārs Vīndedzis, Gunārs Bērziņš, Uģis Mežavilks, Edgars Ozoliņš, Gunārs Cilītis, Ēriks Ošs, Imants Melgailis, Agris Liepiņš, Ludmila un Jūlija Bulikinas. 2008. gadā, jau vairākus gadus pēc žurnāla darbības izbeigšanas, šo autoru darbi tika parādīti izstādē Rīgas Dekoratīvās mākslas un dizaina muzejā.
Žurnālā darbojušies tādi literāti kā Valdis Artavs, Dagnija Zigmonte, Laimonis Kamara, Andris Kolbergs, Vladimirs Mihailovs, Zigmunds Skujiņš un daudzi citi.
Mismedvežija
Polārā stacija «Mismedvežija» (ru) ir bijusī PSRS polārā hidrometeoroloģiskā stacija Arktikā. Izvietojusies Austrumsibīrijas jūras dienvidos Ambarčikas līča austrumu krastā Medvežija ragā, 800 m no zemesraga un 5 km no Ambarčikas ciemata. Administratīvi ietilpst Sahas Republikas Ņižņekolimskas ulusā.
Vēsture
Stacija izveidota 1935. gada augustā—septembrī pēc Ziemeļu jūras ceļa pārvaldes rīkojuma. Materiālus personālu un celtniekus paredzētajā vietā nogādāja ar tvaikoni Smoļensk. Būvniecība tika pabeigta 12. septembrī, meteoroloģiskais aprīkojums uzstādīts un sākti novērojumi — 4. oktobrī, pabeigta un palaista radiostacija — 19. oktobrī. Stacijā veikti meteoroloģiskie un hidroloģiskie novērojumi. Pirmais stacijas vadītājs bija Aleksejs Koroļovs. 1939. gada septembrī pārcelta uz Ambarčikas ostu un turpmāk darbojusies kā Buhta Ambarčika.
Jespers Fasts
Jespers Fasts (sv, dzimis ) ir zviedru hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2020) Fasts pārstāv NHL komandu Karolīnas "Hurricanes".
Spēlētāja karjera
Fasts ir spēlējis arī Zviedrijas hokeja līgas klubā HV71 un AHL klubā Hartfordas "Wolf Pack". No 2013. līdz 2020. gadam pārstāvēja Ņujorkas "Rangers".
Vilniaus prekyba
Vilniaus prekyba kapitāldaļu turētāji ir Lietuvas Republikā reģistrēti uzņēmumi: UAB ENTARAS, UAB NVP PROJEKTAI, UAB PATRIA HOLDINGS. Uzņēmuma patiesie labuma guvēji ir Nerijus Numa (lídz 2020. gadam Nerijus Numavičs) un Igns Staškevičus.
Vēsture
Par Vilniaus prekyba grupas sākumu var uzskatīt 1992. gada novembri, kad Viļņā tika atvērts alkoholisko dzērienu veikals Urdžia, kas bija viens no pirmajiem pašapkalpošanās veikaliem Lietuvā. Veikalu izveidoja 9 lietuvieši, vēlāk dēvēti par "VP devītnieku": brāļi Nerijus Numavičs (grupas vadītājs), Vlads Numavičs un Juļus Nums, brāļi Žilvins, Mindaugs un Ģintars Marcinkevičus, Igns Staškevičus, Renats Vaitkevičus, Mindaugs Bagdonavičus. Viņi bija iepazinušies, studējot Viļņas Universitātes Medicīnas fakultātē. Sākotnēji grupa nodarbojās ar nekustamā īpašuma pārdošanu, aktīvi iesaistījās privatizācijas procesā, iegādājoties privatizācijas sertifikātus, līdz iegādājās veikalu Urdžia. Galu galā biznesa uzmanības centrā nonāca pārtikas mazumtirdzniecība, atverot vairākus veikalus ar dažādiem nosaukumiem. Pirmie vienotā standarta pārtikas mazumtirdzniecības veikali tika atvērti 1994. gadā. 1995. gadā tika dibināts uzņēmums UAB Maxima LT, un pirmais Maxima veikals durvis vēra 1998. gadā.
Paralēli grupa attīstīja citus mazumtirdzniecības uzņēmumus. 1998. gadā darbību sāka pirmās trīs aptiekas Eurovaistinė, kas pirmās Lietuvā klientiem piedāvāja pašapkalpošanās zonas.
2004. gadā Viļņas tirdzniecības centrā Akropolis tika atvērts celtniecības un mājokļu labiekārtošanas centrs Ermitažas.
Uzņēmums, kas bija par pamatu pašreizējai pārvaldītājsabiedrības struktūrai, tika reģistrēts 2003. gada martā; pārvaldītājsabiedrība tika izveidota 2004. gada beigās. 2010. gadā Nerijus Numavičs palielināja savu dalību uzņēmumā Vilniaus prekyba no 36,9 % līdz 73 %.
Meitasuzņēmumi
Lielākie meitasuzņēmumi :
Akcionāri
Uzņēmuma akcionāri ir trīs Lietuvas Republikā reģistrēti uzņēmumi:
Uzņēmuma patiesie labuma guvēji:
Razrivka
Razrivka ir ciems Saunas pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 206 km attālumā no Rīgas.
Milots Rašica
Milots Rašica (sq, dzimis ) ir Kosovas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Kosovas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada Rašica pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Norwich City. Iepriekš Rašica ir spēlējis Kosovas Superlīgas komandā KF Vushtrria,Eredivisie komandā SBV Vitesse un Vācijas Bundeslīgas komandā Brēmenes "Werder".
Sasniegumi
Vushtrria
Vitesse
2026. gada ziemas olimpiskās spēles
2026. gada ziemas olimpiskās spēles jeb XXV ziemas olimpiskās spēles būs 25. ziemas olimpiskās spēles, kas norisināsies 2026. gadā Milānā un Kortīnā d'Ampeco, Itālijā. Olimpiskās spēles organizēs Starptautiskā Olimpiskā komiteja un Itālijas Olimpiskā komiteja. Norises vieta tika paziņota 134. SOK sesijā Lozannā, Šveicē, kur balsojumā par spēļu rīkošanu Itālijas pilsētu kandidatūra apsteidza Stokholmas un Ores (Zviedrija; daļa sacensību notiktu Siguldā, Latvijā) pieteikumu.
Rīkotāju kandidāti
Šīs septiņas pilsētas piedalās dialoga fāzē un pievienojās Phjončhanas 2018 novērotāju programmai.
Rolands Beķeris
Rolands Beķeris (dzimis ) ir latviešu aktieris.
Filmējies 2022. gada filmā "Revolūcija".
Emanuels Makrons
Emanuels Žans Mišels Frederiks Makrons (fr; dzimis ) ir Francijas politiķis un pašreizējais prezidents, Andoras līdzprincis, kādreizējais ierēdnis un investīciju baņķieris.
2004. gadā kļuva par finanšu inspektoru Inspection générale des finances, pēc tam — investīciju baņķieri Rothschild & Cie Banque. No 2014. līdz 2016. gadam bija Francijas ekonomikas ministrs. Atkāpās no amata, lai startētu 2017. gada Francijas prezidenta vēlēšanās. 2016. gada aprīlī dibinājis partiju "Uz priekšu, Republika!". Vēlēšanās Makrons uzvarēja un otrajā kārtā ieguva 66,1% balsu. 2017. gada 14. maijā tika inaugurēts prezidenta amatā. Viņš ir jaunākais Francijas līderis kopš Napoleona, stājies amatā 39 gadu vecumā. E. Makrons ir arī jaunākais prezidents Francijas vēsturē.
Prezidentūra
2017. gada 15. maijā Makrons iecēla Eduardu Filipu, kurš bija Francijas ziemeļu ostas pilsētas Havras mērs un Francijas parlamenta deputāts, par valsts premjerministru. Tajā pašā dienā viņš devās vizītē, lai tiktos ar Vācijas kancleri Angelu Merkeli, un viņi nolēma ekonomiski un politiski stiprināt Eiropas Savienību, kā arī apliecināja abu valstu attiecības. 17. maijā Makrons tikās ar Eiropadomes vadītāju Donaldu Tusku. Sanāksmē viņi pauda atbalstu Eiropas Savienības un eirozonas stiprināšanai. Tajā pašā dienā tika prezentēta jaunā Francijas valdība, ko vadīja E. Filips, taču vairāki ministri tika iesaistīti skandālos un radās nepieciešamība veidot jaunu valdību. Tā tika izveidota 21. maijā.
18. maijā tika sarīkota telefona saruna starp Francijas prezidentu un Krievijas prezidentu Vladimiru Putinu. Abu valstu līderi atbalstīja sadarbību aktuālajos starptautiskajos jautājumos. Viņi atzīmēja turpmākās sadarbības nozīmi konflikta atrisināšanā Ukrainas austrumos. 25. maijā, NATO samitā, Makrons tikās ar ASV prezidentu Donaldu Trampu, ar kuru viņš apsprieda daudzas tēmas, arī cīņu pret terorismu. Tajā pašā dienā viņš tikās ar Turcijas prezidentu Rečepu Erdoganu. Sanāksmē abu valstu līderi runāja par saspīlēto ES un Turcijas attiecību uzlabošanu, kā arī par situāciju Sīrijā un Irākā. Sanāksmē tika atzīmēta sadarbība cīņā pret tādām teroristu organizācijām kā Islāma valsts un Kurdistānas Strādnieku partiju, kura ir aizliegta Turcijā. Abu valsti līderi arī norunāja palielināt tirdzniecību starp abām valstīm līdz 20 miljardiem eiro.
29. maijā Makrons uzņēma Krievijas prezidentu Vladimira Putinu Versaļā. Tikšanās notika Versaļas pilī. Tajā abi līderi apsprieda situāciju Sīrijā, konfliktu austrumu Ukrainā un attiecības starp Franciju un Krieviju. Makrons iestājās par mieru Sīrijā un aicināja meklēt politisku risinājumu, lai to īstenotu. Makrons piedāvāja sadarboties ar Putinu cīņā pret "Islāma valsti", kā arī teica, ka atbalsta "demokrātisku pāreju", kas "saglabātu Sīrijas valsti".
Mārtiņi
Apkūlības ir seni latviešu ziemas sagaidīšanas svētki, kas sakrīt ar kristīgās baznīcas Svētā Mārtiņa dienu par godu Svētajam Mārtiņam 10. novembrī, kuras ietekmē Apkūlības latviešu valodā ieguva arī Mārtiņu jeb Mārtiņdienas nosaukumu. Tad beidzās pieguļas un ganu laiks. Pēc Saules kalendāra Mārtiņdiena iezīmē viduspunktu starp rudens saulgriežiem (Miķeļiem) un ziemas saulgriežiem (Ziemassvētkiem) un tiek svinēta novembra vidū. Mārtiņos beidzās Veļu laiks un sākās Sala laiks, kad staignāji kļuva izbraucami un varēja gaidīt zirgos sēdošu bruņotu vīru sirojumus.
Saistība ar Sv. Mārtiņa kultu
Svētki savu vārdu ieguvuši jau pirms 16. gadsimta baznīcas Reformācijas no Livonijas ordeņa svinētās piemiņas dienas par godu romiešu karavīram Mārtiņam (Martinus), kas zirgā sēdēdams, piedāvājis savu apmetni salstošam nabagam. Pēc tam viņš sapnī uzzinājis, ka tas esot bijis pats Jēzus. Kristiešu leģenda vēstī, ka Mārtiņš neesot vēlējies kļūt par bīskapu un noslēpies putnu kūtī, tomēr vietējās draudzes piederīgie tikmēr staigājuši apkārt, kamēr viņu atklājuši pēc putnu trokšņošanas. Tādēļ arī latviešu Mārtiņu ticējumi un pareģojumi ir saistīti ne tikai ar zirgiem un drēbēm, bet arī ar mājputnu kaušanu un Mārtiņbērnu gājieniem.
Pareģošana ar drēbēm
"Mārtiņu vakarā meitām, gulēt ejot, jāuzmet istabas vidū brunči; kas sapnī pacels, tas apprecēs." "Mārtiņu vakarā vajag atstāt visus apģērba gabalus, kas bija to dienu mugurā, uz grīdas; kas naktī tos pacels, būs īstais brūtgāns."
Gaiļa kaušana
Vakarā pirms Mārtiņiem par godu stallī kāva gaili, lai zirgam ziemā nepiemestos slimības. Pētera Šmita apkopotajos "Latviešu tautas ticējumos" atrodams šādi senā rituāla apraksti:
"[..] Saimnieks ņēma gaili, nonesa uz zirgu stalli, piestājās pie viena zirga un apcēla gaili zirgam visapkārt riņķī, pret sauli, nevis pa saulei. Kad tas bija izdarīts pie visiem zirgiem, kas tai stallī atradās, tad saimnieks nokāva gaili, turēdams to pāri par sieku ar auzām un iztecinādams turpat tās asinis. Tās auzas ar asinīm izbēra silē, ka visi zirgi no tām dabūja ēst. Bet ar gaiļa asiņaino galvu un kaklu apsmērēja staļļa stenderes un palodi, un uz durvīm uzvilka krustu. [..]" (1832) "Mārtiņvakarā jāņem kukulis maizes un jāiet uz zirgu stalli. Tur jānokauj gailis un ar viņa asinīm jāaptraipa katra zirga kreisā pakaļkāja. Pēc tam maizes kukulis ar gaili jāapnes zirgiem apkārt, tad zirgiem nesitīsies nekāds ļaunums un viņus nejās lietuvēns."
Mārtiņbērnu apkārtstaigāšana
Mārtiņos masku gājienus dēvēja par Mārtiņa dzīšanu un gājējus par Mārtiņa bērniem vai mārtiņiem: "Mārtiņa vakarā jaunekļi pārģērbjas un staigā apkārt dāvanas lūgdami, kuras tad visi kopā nolietā." (1781) "Mārtiņa vakarā Mārtiņa bērni dzinuši Mārtiņu ar žagariem." "Ja Mārtiņbērni kādu no mājniekiem per, tad nevajag bēgt zem gultas, jo tad visu mūžu cilvēks būs bailīgs." "Mārtiņa vakarā, tad iet vīrieši pa ciemu, kažokus ļaunā pusē apgrieztus apģērbušies un apjozušies ar jostām no salmiem pītām, un arī tāda pate aste pakaļā; viņi tā iet bērnus baidīt, lai pātarus mācās un vecākiem klausa." (1852)
Mārtiņdiena citu tautu tradīcijās
Mārtiņa dienas tradīcijas pazīstamas daudzu Eiropas valstu iedzīvotājiem. Vācieši šos svētkus dēvē par Martinstag, angļi par Martinmas, zviedri par Mårtensafton, dāņi par Mortensdag, somi par Martinpäivä, igauņi par Mardipäev. Kopš viduslaikiem šie svētki saistījās ar zirgu kultu un bruņinieku tradīcijām. Austrijā, Vācijā un Nīderlandē Mārtiņu vakarā notiek svinīgi bērnu gājieni ar svecēm un laternām. Tradicionālā svētku maltīte šajā dienā ir cepta zoss.
Jaunā muiža
Jaunā muiža var būt:
Serial Experiments Lain
Serial Experiments Lain (ja) ir sireāla 1998. gada japāņu zinātniskās fantastikas anime. Tā tiek uzskatīta par lēnu un meditatīvu. Vairākas ainas tiek atkārtoti izmantotas un animē ir maz dialogu. Seriāls apskata tādas tēmas, kā cilvēka identitāte, narkotikas un cilvēku atkarība no komunikāciju tehnoloģijām. Anime ir ieguvusi lielākoties pozitīvas atsauksmes no kritiķiem.
Sižets
Seriāla galvenā varone, četrpadsmit gadus vecā vidusskolniece, Leina Ivakura (ja) pēc savas klasesbiedrenes pašnāvības saņem e-pastu no viņas adresētu. Šis notikums piesaista viņas interesi NAVI (animes analogs datoram) un Wired (animes analogs virtuālai realitātei). Laika gaitā viņai izveidojas disociatīvi personības traucējumi gan Wired, gan reālajā pasaulē. Viņa atklāj, ka ir autonoma datorprogramma, dizainēta, lai "nojauktu barjeru" starp Wired un reālo pasauli.
Tāšu ezers (dabas liegums)
Tāšu ezers ir 2004. gadā izveidots dabas liegums Dienvidkurzemes novada Medzes pagastā.
Aizsargājamā teritorija atrodas Rietumkursas augstienes Vārtājas viļņotajā līdzenumā. Ietver Tāšu ezeru. Tāšu ezers ir sekls, aizaudzis ezers ar zemiem krastiem. Ap to slapjas un krūmainas pļavas. Ezera platība ir 94,9 hektāri, garums — 1,9 kilometri, lielākais platums — 0,7 kilometri, lielākais dziļums — 1,2 metri.
Searchlight Pictures
Searchlight Pictures, Inc. (vienkāršoti Searchlight) ir ASV kinostudija, kas ir Walt Disney Studios meitasuzņēmums, kas pieder kompānijai The Walt Disney Company. Studija, kas dibināta 1994. gadā kā Fox Searchlight Pictures, Inc., galvenokārt koncentrējas uz art house filmu producēšanu, izplatīšanu un iegādi.
Searchlight ir izplatītājs filmām "Graustu miljonārs", "12 gadi verdzībā", "Putncilvēks", "Ūdens forma" un "Klejotāju zeme", kas saņēmušas Amerikas Kinoakadēmijas balvas kategorijā "Labākā filma". Šai kategorijai bija izvirzītas arī citas studijas izplatītās filmas — ir "Visu vai neko" (The Full Monty), "Sānceļi" (Sideways), "Mis Saulstariņš", "Džuno", "Melnais gulbis", "127 stundas", "Dzīvības koks", "Pēcteči", "Savrupnieki no mežonīgajiem dienvidiem", "Viesnīca "Diženā Budapešta"", "Bruklina", "Trīs paziņojumi pie Ebingas Misūri štatā", "Favorīte" un "Trusis Džodžo". Studija visā pasaulē ir nopelnījusi vairāk nekā 5,3 miljardus ASV dolāru un ieguvusi 26 Zelta globusa balvas, 47 BAFTA kino balvas un 43 Amerikas Kinoakadēmijas balvas. "Graustu miljonārs" ir studijas lielākais komerciālais panākums ar vairāk nekā 377 miljoniem ASV dolāru kases ieņēmumiem, ar ražošanas budžetu 15 miljoni ASV dolāri.
Searchlight Pictures bija viena no 21st Century Fox filmu ražošanas studijām, ko Disney iegādājās. Studijas pašreizējais nosaukums ir kopš.
Vēsture
Pirms Searchlight izveides uzņēmums Twentieth Century Fox darbojās art-house filmu tirgū, izdodot neatkarīgas un art-house filmas zem 20th Century-Fox International Classics zīmola, ko vēlāk pārdēvēta par 20th Century-Fox Specialized Film Division, pēc tam par TLC Films. Ievērojamākās filmas, kas izdotas zem šiem zīmoliem ir Suspiria, Bill Cosby: Himself, Eating Raoul, The Gods Must Be Crazy, Reuben, Reuben un Ziggy Stardust and the Spiders from Mars.
1990. gadu sākumā Twentieth Century Fox vadītāji nolēma līdzināties Disney jauniegūtās Miramax studijas komerciālajiem panākumiem. 1994. gadā Twentieth paziņoja par meitasuzņēmuma dibināšanu, kas veicinātu viņu ienākšanu art-house filmu tirgū, un tā paša gada jūlijā viņi piesaistīja Tomu Rotmanu, toreizējo The Samuel Goldwyn Company ražošanas prezidentu, lai vadītu jauno meitasuzņēmumu. Drīz vien tai tika piešķirts nosaukums Fox Searchlight Pictures, un Rotmans bija tās prezidents. Jaunais uzņēmums mantoja pazīstamos zīmola elementus, kas saistīti ar Twentieth Century Fox; Fox Searchlight filmas tika atklātas ar lielu monolītu Fox Searchlight nosaukumu, ko izgaismoja tie paši Twentieth Century Fox prožektori un fonā skanēja tās pašas Twentieth Century Alfrēda Ņūmena komponētās fanfaras.
Jau ar pirmo studijas filmu The Brothers McMullen (1995), Fox Searchlight sāka izplatīt neatkarīgas filmas, piemēram, Girl 6, "Skaistuma nolaupīšana" (Stealing Beauty) un "Viņa ir īstā". Lai gan šīs filmas saņēma pozitīvus kritiķu atsauksmes, tās tomēr nebija komerciāli ļoti veiksmīgas; Fox Searchlight pirmais īstais komerciālais izrāviens notika ar filmu "Visu vai neko" (The Full Monty, 1997), iegūstot studijai pirmās kino nozares balvas.
2006. gadā tika izveidota līdzkompānija Fox Atomic, lai ražotu un/vai izplatītu žanra filmas. Fox Atomic pārtrauca darbību 2009. gadā.
Disney iegādājās 21st Century Fox, tostarp Fox Searchlight. No 2019. gada novembra FX un Fox Searchlight veido straumēšanas platformai Hulu. No vārds Fox tika noņemts no zīmola nosaukuma, un Fox Searchlight Pictures pārtapa par Searchlight Pictures, tādā veidā norobežojoties no atsevišķās Fox Corporation.
Apbalvojumi
Kopš 1994. gada Searchlight Pictures ir saņēmis 164 Amerikas Kinoakadēmijas balvas nominācijas ar 43 uzvarām (tostarp pieciem labākās filmas ieguvējiem kopš 2009. gada), 117 Zelta globusa nominācijas ar 26 uzvarām, 173 BAFTA kino balvas nominācijas ar 47 uzvarām, 66 Ekrāna aktieru ģildes balvas nominācijas ar 12 uzvarām, 215 Kritiķu izvēles balvas nominācijas ar 55 uzvarām, un 137 Neatkarīgā gara balvas nominācijas ar 54 uzvarām.
Searchlight Television
2018. gada aprīlī studija izveidoja Searchlight Television, paplašinot Searchlight zīmola veidoto projektu klāstu. To vada Deivids Grīnbaums un Metjū Grīnfīlds. Tās mērķis ir veidot gan oriģinālus materiālus, gan Searchlight esošo filmu bibliotēkas adaptācijas priekš kabeļtelevīzijām, straumēšanas un apraides televīzijām dokumentālo filmu, seriālu, ierobežotu sēriju un citu televīzijas pārraižu veidā. 2019. gada aprīlī straumēšanas platforma Hulu pasūtīja no Searchlight Television un 20th Television seriālu The Dropout ar Amandu Saifredu galvenajā lomā. Studija kopā ar ABC Signature izstrādā romāna City of Ghosts adaptāciju un kopā ar Westbrook Studios Noras Džemisinas The Inheritance Trilogy adaptāciju. 2021. gada oktobrī Hulu Searchlight Television un 20th Television pasūtīja seriālu Mela Bruksa filmas History of the World, Part I turpinājumam.
Searchlight Shorts
2019. gada martā studija izveidoja Searchlight Shorts — īsfilmu kolekciju, ko studija iegādāsies no augstākā līmeņa festivāliem un izlaidīs savā YouTube kanālā. Pirmās divas filmas, ko studija iegādājās šai kolekcijai, bija Šellijas Laumanas īsfilma Birdie un Gaja Nativa īsfilma Skin, no kurām pēdējā ieguva Kinoakadēmijas balvu 2018. gadā kā labākā īsfilma. Citas īsfilmas, kas iekļautas kolekcijā ir A.V. Rokvela īsfilma Feathers, Metjū Pučīni īsfilma Lavender, Fredija Makdonalda īsfilma Sew Torn, Savanas Līfas un Teiloras Raselas īsfilma The Heart Still Hums un Džūlijas Beilisas un Sema Gesta īsfilma Wiggle Room.
Atspere
Atspere ir izstrādājums, kas izgatavots no elastīgas metāla stieples vai lentes un ko izmanto ierīcēs un mehānismos, kur nepieciešamas elastīgas deformācijas. Visbiežāk atsperi veidojošā stieple vai lente ir satīta spirāles vai skrūves līnijas formā.
Atsperes plaši izmanto pulksteņu, hronometru un citos mehānismos, vilcienu, tramvaju u.c. transporta amortizatoros un citur.
Atsperes, kas izgatavotas no metāla lentes, izmanto dažādos uzvelkamos mehānismos.
Huka likums
Ja horizontāli novietotai nedeformētai atsperei piekārto X asi tā, ka tās brīvajam galam ir koordināta 0, tad deformējot atsperi tā, ka tās gala koordināta ir x, uz to darbosies atsperes atgriezējspēks, ko var aprēķināt pēc formulas: kur F - atgriezējspēks, k - atsperes stinguma koeficients un x - koordināta. Šo formulu sauc par Huka likumu.
Džērsijas zooloģiskais dārzs
Džērsijas zooloģiskais dārzs (en), agrāk Darela zooloģiskais dārzs (Durrell Wildlife Park), ir zooloģiskais dārzs, kuru 1959. gadā Džērsijas salā nodibināja dabas pētnieks un rakstnieks Džeralds Darels. Tas atrodas Triniti apriņķī salas ziemeļaustrumos vairākus gadsimtus senas muižas teritorijā. Kopš 1964. gada zoodārza vadību īsteno Darela savvaļas dzīvnieku aizsardzības trests. Zoodārzs aizņem 13 hektāru platību. 2023. gadā kolekciju veidoja 48 putnu, 33 rāpuļu, 26 zīdītāju, 9 abinieku un vairākas kukaiņu sugas. Galvenā vērība tiek pievērsta kritiski apdraudētu, izmirstošu vai saudzējamu sugu pētīšanai, vairošanai nebrīvē un atgriešanai savvaļā.
Vēsture
Jaunībā Darels strādāja zoodārzā un vairākus gadus Kamerūnā un Dienvidamerikā vāca dzīvniekus Lielbritānijas zoodārziem. Pamazām viņš nonāca pie secinājuma, ka zoodārziem galvenā uzmanība būtu jāveltī apdraudēto sugu saglabāšanai. Ienākumi no grāmatām deva iespēju īstenot sapni un izveidot zoodārzu, kas sniegtu patvērumu izmirstošām sugām. Lai ievāktu kolekciju iecerētajam zvērudārzam, Darels kopā ar sievu Džekiju organizēja kārtējo ekspedīciju un 1956. gada beigās ar tirdzniecības kuģi devās uz Kamerūnu. 7. janvārī tas lēni ieslīdēja nelielajā Ambas līcī. Pateicoties Bafutas Fona gādībai un vietējo mednieku izveicībai, līdz maija vidum plašā viesu mājas veranda bija dzīvnieku pārpilna. Jūnija sākumā Dareli pameta Āfrikas krastus. Kolekciju veidoja simtiem būru ar visdažādākajiem vietējās faunas pārstāvjiem. 1957. gada 7. jūlijā kuģis piestāja Liverpūlē. Darels iepriekšējās četrās ekspedīcijās bija pārvedis aptuveni divus tūkstošus dzīvnieku, tostarp četrdesmit trīs sugas, kas vēl nekad nebija pārstāvētas pasaules zoodārzos. Tomēr šī atgriešanās atšķīrās no iepriekšējām, jo kolekcijai vajadzēja veidot pamatu nākotnes zoodārzam. The Daily Telegraph rakstīja:
"'Misters Džeralds Darels, 32 gadus vecais rakstnieks-zoologs, cer izveidot zoodārzu Bornmutā. 'Mēs ceram, ka dome būs atsaucīga un iznomās mums kādu zemes gabalu', pavēstīja misters Darels. 'Ja viņi piekritīs, es ziemā uzsākšu sagatavošanās darbus un nākamajā pavasarī to atvēršu'. Misters Darels un viņa sieva Džekija tikko atgriezās no septiņus mēnešus ilgās ekspedīcijas Britu Kamerūnā. Viņi ir pārveduši 200 rāpuļus, 50 putnus, 18 pērtiķus, 47 bušbēbijus, jaunu ūdensbriedīti... un deviņus mēnešus vecu šimpanzi.'"
Centieni sameklēt zoodārzam piemērotu vietu Anglijas cietzemē sadūrās ar varasiestāžu pilnīgu neizpratni. Sekojot sava izdevēja ieteikumam, Dareli 1958. gada 17. oktobrī ieradās Džērsijas salā. Pēc nosēšanās Džērsijas lidostā stundas laikā tika atrasta brīnišķīga vieta nākotnes zoodārzam, un nesekmīgie gadu ilgušie meklējumi bija beigušies. Darels noslēdza līgumu un kļuva par jauno vietējo "muižkungu" vienā krāšņākajām muižām salā. Viņš rakstīja: "Muiža bija celta E veidā... un divām masīvām arkām, kas veda pagalmā. Šīs brīnišķīgās arkas, gluži kā pārējās ēkas, bija celtas ap 1660. gadu no skaistā vietējā granīta. Mums tika izrādīta senā granīta sidra spiestuve un govju nojume, milzīgs dārzs, neliels ezers ar skrandainām meldru bārkstīm un dūksnaina, nelielu tērcīšu caurausta pļava".
Nākamajā dienā Dareli iesēdās kuģī, kas no Plimutas devās uz Buenosairesu. Darels bija "ieķīlājis" savu nākotni zoodārzā, taču viņu vairāk uztrauca nevis paša, bet apkārtējās vides nākotne. Ekspedīcijai bija divi galvenie mērķi — papildināt zoodārza kolekciju un nofilmēt sēriju virkni par Argentīnas dabu. Buenosairesā Darels satikās ar dabaszinātnieku Deividu Atenboro, kas bija atgriezies no dzīvnieku vākšanas un filmēšanas ekspedīcijas Paragvajā. Atenboro atceras, ka "Džerijs aizvien vairāk stāstīja par saviem plāniem un sava zoodārza sākumu". Darels skaidroja, ka visbiežāk krātiņus un aplokus iekārto ar mērķi izdabāt apmeklētājiem, ignorējot dzīvnieku vajadzības. Viņš kritizēja zoodārzu lielāko daļu, kas nedomā par iemītnieku pavairošanu un neapgrūtina sevi ar pāru veidošanu un norādīja, ka kolekcijas parasti sastāv no liela izmēra dzīvniekiem kā lauvas vai degunradži. To turēšana ir ļoti dārga un aizņem lielu platību. Darels norādīja, ka "kalitriksi, skorpioni, tauriņi un pat skudras šķitīs interesanti apmeklētājiem, ja tiks pienācīgi un pareizi izrādīti".
Ziemā pirmie dzīvnieki no Darela māsas Margo savrupmājas dārza tika nogādāti uz muižas fermu. Ar dzīvnieku vācēja Kena Smita, Margo un viņas dēla Džerija Brīza palīdzību krātiņus aizveda līdz Veimutas ostai, no kurienes ar prāmi pārveda uz Džērsiju un novietoja saimniecības ēkās un kūtīs. Džeralds atradās Argentīnā, būdams informēts par notiekošo. Muižas teritorijā drudžaini sākās iežogojumu un krātiņu veidošana. Džeralda asistents Smits no vietējiem iedzīvotājiem pieņēma darbā personālu vietā, kurai vajadzēja kļūt par vienu no pasaules progresīvākajiem zoodārziem. Starp viņiem bija vēlākais zoodārza direktors Džeremijs Malisons, "Putnu sekcijas" kurators Džons Malets un Džons Hārtlijs, kas pavadīja Darelu ekspedīcijās uz Maurīciju.
Pirmajā zoodārzam veltītā ceļvedī Kenets Smits rakstīja: "Džērsijas klimats ir ideāls, lai šeit turētu visdažādākos dzīvniekus un spētu pildīt zoodārzu galveno funkciju — pavairot retus dzīvniekus, jo īpaši tos, kuriem draud izmiršana savvaļā[...] Tas ir projektēts un būvēts pēc mūslaiku standartiem un saskaņā ar mūsdienu zooloģijas zinātni, sevišķu uzmanību veltot zoodārza lomai sabiedrības izglītošanā".
Zoodārzs vēra apmeklētājiem savas durvis Lieldienu brīvdienās 1959. gada 26. martā. Nākamajā dienā apmeklētāju skaits pieauga teju četrkārtīgi līdz trim tūkstošiem, bet ceturtajā dienā sasniedza sešus tūkstošus. Atsevišķi no Kamerūnas kolekcijas mitinājās eksotiski citu kontinentu dzīvnieki, kurus no tirgotāju katalogiem bija iegādājies Kens Smits. Jūnijā ekspozīciju papildināja no Argentīnas atvestā kolekcija. Šeit nebija aplūkojami liela izmēra dzīvnieki kā ziloņi vai žirafes. Tos bija ne tikai dārgi iepirkt un uzturēt, bet tas arī neatbilda Darela redzējumam par zoodārzu kā mājokli un patvērumu aizraujošiem mazākiem radījumiem. 15. gadsimta siena šķūnis bija pārtapis par "Tropu putnu māju", govju kūts — "Pērtiķu māju", sidra spiestuvē tagad dzīvoja lielāki un mazāki zīdītāji, garāža kļuva par "Rāpuļu māju", cūku aizgalde sniedza pajumti jenotiem, pumām un dingo. Nelielajā augļu dārzā gar krastu stiepās iežogojumu un aviāriju rinda, kur rudenī nobriedušie āboli krita uz pekaru, tapīru un valabiju mugurām. Urdziņa klānu pļavā bija aizdambēta, izveidojot seklu ezeriņu, kur peldēja melnkakla gulbji, mandarīnpīles un citi ūdensputni.
Zooloģiskā dārza ceļveža ievadā Darels rakstīja: "Rakstīšanas brīdī Džērsijas zoodārzs pastāv nedaudz ilgāk par gadu. Tas tika izveidots divu iemeslu dēļ. Pirmkārt, es kopš 1946. gada nodarbojos ar dzīvnieku kolekcionēšanu dažādiem citiem zoodārziem kopš un apzinos, ka vienīgi savs zvērudārzs spēs dot iespēju pienācīgi pētīt dzīvniekus. Otrs iemesls ir daudz svarīgāks. Līdzīgi daudziem citiem cilvēkiem mani uztrauc, kā visā pasaulē strauji tiek iznīcināta apkārtējā vide. Man liekas, ka zoodārziem visur vajadzētu sniegt nozīmīgu ieguldījumu dzīvnieku aizsardzībā, cenšoties nebrīvē izveidot vairoties spējīgas apdraudētu sugu kolonijas. Mani iepriecina fakts, ka mums ir izdevies panākt piecpadsmit zīdītāju, putnu un rāpuļu sugu vairošanos, lai arī esam atvērti tikai kopš 1959. gada marta. Izšķiroši svarīgi ir tas, ka esam sapulcinājuši jaunu un dedzīgu kolektīvu, kurā katram patiesi rūp dzīvnieku labklājība".
1962. gada februārī Dareli devās vairāku mēnešu ilgā ceļojumā uz Jaunzēlandi, Austrāliju un Malaju, lai kopīgi ar BBC filmēšanas komandu uzņemtu dokumentālo filmu sēriju par dabas aizsardzību. Pēc atgriešanās viņi atklāja, ka prombūtnes laikā tika ignorēti norādījumi un zoodārzs ir noplucis un lielo parādu dēļ atrodas bankrota priekšā. Stingra taupība, grāmatvedības sakārtošana, ziedojumi un ienākumi no grāmatām ļāva zoodārzam atkopties. 1963. gada maijā ieņemt direktora vietnieka amatu piekrita tuvs Darela draugs Džeremijs Malisons.
SOS bērnu ciemati Latvijā
Latvijas SOS Bērnu ciematu asociācija
Latvijas SOS Bērnu ciematu asociācija ir labdarības organizācija, kas kopš 1997. gada veido un atbalsta SOS ģimenes bērniem, kas palikuši bez savu vecāku gādības, SOS ģimeņu atbalsta centros palīdz ģimenēm, kas nonākušas krīzes situācijās, kā arī meklē, apmāca un atbalsta potencioālos audžuvecākus, adoptētājus un viesģimenes. Latvijas SOS bērnu ciematu asociācija ir daļa no Starptautiskās SOS bērnu ciematu organizācijas - SOS Children's Villages International
Džērsijas zooloģiskais dārzs
Vēsture
1963. gada 6. jūlijā Sentheljēras tiesa apstiprināja Džērsijas savvaļas dzīvnieku tresta izveidi. Darels paziņoja, ka trests radīts, lai "aizsargātu no izmiršanas visus dzīvniekus, īpašu uzmanību veltot sīkākai, novārtā atstātai un, iespējams, publikai mazāk valdzinošai radībai". Par jaunizveidotā lolojuma simbolu tika izvēlēts dodo jeb dronts. Par šo izvēli Darels rakstīja: "Emblēmai izvēlējāmies drontu — lielu, balodim līdzīgu soļotājputnu; šie putni kādreiz dzīvoja Maurīcijas salā un ļoti strauji tika iznīcināti pēc salas atklāšanas. Ar to gribējām simboliski parādīt, cik viegli un cik īsā laika sprīdī cilvēku nesaprātīgā rīcība un alkatība spēj izdzēst dzīvnieku sugu no zemes virsas tā, ka pat pēdas nepaliek".
Džeralds Darels intuitīvi nojauta pētījumu nozīmi zoodārzos. Jau kopš pastāvēšanas sākuma viņš uzstāja, lai personāls detalizēti atzīmē visus aprūpējamo dzīvnieku novērojumus — riestu, veselību, uzturu, vairošanos, uzvedības īpatnības. Darels vēlējās šos ierakstus redzēt izklāstītus zinātniskā, objektīvā veidā un izplatīt ikgadējā atskaitē, ko trests pirmo reizi publicēja 1964. gadā. Džērsijā 1970. gados radās frāze "kopējs-zinātnieks", norādot uz zoodārzu svarīgo nozīmi apkārtējās vides aizsardzībā. 1977. gadā tresta ikgadējā atskaite transformējās žurnālā The Dodo. Tajā zinātnieki-kopēji sniedza atbildes uz jautājumiem par dzīvnieku labturību, vairošanos un dzīves ilgumu, sistemātiku un taksonomiju, kā arī sugu aizsardzību un dzīvesvietu atjaunošanu savvaļā. 1985. gadā Darels lika pamatus Kanādas savvaļas aizsardzības trestam, kas izveidojās kā patstāvīga organizācija un piedalās apdraudētu sugu aizsardzībā gan Kanādā, gan aizjūras zemēs.
SOS bērnu ciemati Latvijā
Latvijas SOS Bērnu ciematu asociācija
Latvijas SOS Bērnu ciematu asociācija ir biedrība, kurai piešķirts sabiedriskā labuma organizācijas statuss. Tas nozīmē, ka ziedojot Latvijas SOS Bērnu ciematu asociācijai, privātpersonām un uzņēmumiem ir tiesības saņemt ienākuma nodokļa atlaidi. Organizācijas sabiedriskā labuma statusu apliecinošo dokumentu variet aplūkot šeit.
Džērsijas zooloģiskais dārzs
Vēsture
1991. gadā Darela trests līdz ar trim citiem nominantiem-privātpersonām saņēma "Pītera Skota balvu par nopelniem dabas aizsardzībā", kuru gadu iepriekš bija nodibinājusi Starptautiskā dabas un dabas resursu aizsardzības savienība. Apbalvošanas rakstā bija teikts: "Džērsijas savvaļas dzīvnieku aizsardzības trests ir atzīts dabas aizsardzības līderis vairāk nekā divas desmitgades. Pateicoties rūpīgām programmām, trests ietekmē apkārtējās vides aizsardzību daudzos vitāli svarīgos apgabalos; veicina fundamentālus zinātniskus pētījumus; apmāca personālu no jaunattīstības valstīm, kā īstenot sugu pavairošanas un atveseļošanas tehnoloģijas; veido programmas, lai ieaudzinātu lokālu lepnumu par vietējām sugām; attīsta kopīgas programmas ar valdībām un dabas aizsardzības organizācijām, lai pasargātu sugas un dzīvotnes [..] Ar balvu tiek novērtēta tresta darbība Madagaskarā, Maurīcijā, Marokā, Indonēzijā, Brazīlijā un Karību reģionā, kā arī izcilā apmācības programma Džērsijā, kur ir sagatavoti vairāk nekā 240 studenti no 54 valstīm, lai tie spētu uzņemties vadību lokālās aizsardzības programmās".
SOS bērnu ciemati Latvijā
Finansējums un atbalsts
Organizācijas darbība lielā mērā ir atkarīga no ziedotāju labvēlības. Lai SOS ģimenes varētu audzināt pieņemtos bērnus, tām nepieciešams ziedotāju atbalsts. Pusi no izmaksām, kas saistītas ar bērnu uzturēšanos SOS ģimenēs, palīdz segt bērnu dzimtās pašvaldības. Atlikušie līdzekļi, kas nepieciešami, lai rūpētos par bērniem, SOS ģimeņu rīcībā nonāk, pateicoties labas gribas cilvēku ziedojumiem. Uzzināt par iespējām atbalstīt.
Džērsijas zooloģiskais dārzs
Vēsture
1999. gadā ieejas pagalmā blakus "Pirmā iespaida" ekspozīcijai tika atklāts Džeralda Darela bronzas piemineklis ar apkakles vari un Raundas gekonu. Līdzās piemineklim novietots 2 metru augsts granīts jeb "Misijas akmens" ar gravējumu "Sugu glābšana no izmiršanas".
Mākoņu mežs
Tropiskie mākoņu meži jeb miglas meži parasti plešas kalnu nogāzēs un vērsti valdošo vēju virzienā. Šajos mežos vairums nokrišņu nolīst nevis tradicionālā lietus veidā, bet gan absorbējot mitrumu no mākoņiem. Mākoņu mežos valda īpašs mikroklimats. Salīdzinājumā ar zemieņu lietus mežu šeit ir mitrāks un vēsāks, temperatūras svārstības starp dienu un nakti ir izlīdzinātākas, bet koku stumbri ir blīvi klāti ar dažādiem vaskulāriem augiem-epifītiem, kā arī sūnām un ķērpjiem. Redzamība mākoņu mežos ir slikta. Bieži tur valda dziļš klusums, kad vienīgās skaņas rada pilošais ūdens. Tomēr tā kalpo par mājasvietu neskaitāmām sugām. Brīvdabas ekspozīcijas daļā atsevišķās platībās mitinās divas Dienvidamerikas mākoņu mežu sugas — Andu lācis un melnais bļauris, kā arī Visajas kārpcūka. Ekspozīcija tika atklāta 1999. gada 26. maijā un bija pirmais vairāku sugu iežogojums Džērsijā. Kopējā ārējā platība aizņem 1700 m², savukārt iekšējā ekspozīcija iekļauj sešas migas, dažādas palīgtelpas un informatīvu, apmeklētājiem paredzētu centru. Šāda vairāku sugu eksponēšana sniedz reālistiskāku ekosistēmas iespaidu. Tāpat tamlīdzīga vide padara dzīvnieku dzīvi interesantāku un var tos pamudināt uzvesties dabiskāk. Kā minēts The Durrell Guidebook, "šķiet, ka Darela zoodārzā lāči, bļauri un degunlācīši sadzīvo tīri labi". Ekspozīcijas klāj bagātīgs augājs, kas iekļauj gan vietējo floru, gan Dienvidamerikas krūmus un kokus.
SOS bērnu ciemati Latvijā
Ģimeņu atbalsts
Latvijas SOS Bērnu ciematu asociācija nodrošina arī īstermiņa aprūpi, strādājot ar ģimenēm, kas nokļuvušas krīzes situācijā, cenšoties nepieļaut ģimenes iziršanu, sniedzot psihosociālo atbalstu, ja nepieciešams, arī finansiālu atbalstu. Ģimenes bez maksas var saņemt psihosociālo palīdzību, piedalīties dažādās atbalsta grupās un iesaistīties aktivitātēs gan bērniem, gan pieaugušajiem. Ģimeņu atbalsta centri darbojas vairākās Latvijas pilsētās.
Džērsijas zooloģiskais dārzs
Mākoņu mežs
Savvaļā šīs sugas apdraud jaunu apmetņu izveidošana un mākoņu mežu ekosistēmas pārveidošana jaunu ganību izveidei. Lai arī Andu lāči ir bikli, pamatā pārtiek no augļiem un citiem augiem un neapdraud cilvēkus, tos nereti apsūdz uzbrukumos ganāmpulkiem. Tamdēļ dažviet lāči tiek vajāti un medīti. Iepriekšējais sugas iežogojums bija celts 1970. gadā. Tiem laikiem ierastās betona bedres vietā, ekspozīcija pārstāvēja 267 m² plašu, zāļainu ainavu ar kāpelēšanai paredzētām vietām, dīķi un vairākām savstarpēji savienotām migām. Tomēr 1990. gadu vidū kļuva skaidrs, ka lācim nepieciešama lielāks, sarežģītāks komplekss ar "maigākām" barjerām starp apmeklētājiem un dzīvniekiem.
SOS bērnu ciemati Latvijā
Ģimeņu atbalsts
Ģimeņu atbalsta centru mērķis ir palīdzēt vecākiem uzņemties atbildību un rūpes par saviem bērniem, lai bērni varētu augt viņiem vispiemērotākajā vidē – savā ģimenē.
Džērsijas zooloģiskais dārzs
Mākoņu mežs
Bļauru spēcīgās balsis dzirdamas kilometriem tālu, un agros rītos arī zoodārza bars iezīmē sava "iecirkņa robežas". Savvaļā bļauru areāls var sniegties līdz 2000 m v.j.l.. Melniem bļauriem spilgti izteikts dzimumdimorfisms. Vecākie tēviņi var kļūt pilnībā melni, kamēr mātītes saglabājas zeltaini brūnganas. Suga patlaban nav apdraudētas. Darela zoodārzs paturēja bļaurus, lai iegūtu zināšanas par radniecīgu dzīvnieku aprūpēšanu nākotnē. Piemēram, Andu mākoņu mežos dzīvo arī vairākas rūsgano bļauru sugas, kamēr Koiba salas bļauri un brūnie bļauri ir kritiski apdraudēti.
SOS bērnu ciemati Latvijā
Ģimeņu atbalsts
Kopš 2006. gada, kad tika uzsākti ģimeņu atbalsta projekti atbalstu ir saņēmuši vairāk nekā 7000 bērnu un viņu ģimenes.
Džērsijas zooloģiskais dārzs
Mākoņu mežs
Visajas kārpcūka ir viena no visapdraudētākajām cūku sugām pasaulē. Tās izplatība savulaik aptvēra Visajas salu grupu, taču mūsdienās areāls sarucis līdz divām salām. Zoodārza kolekcija veido daļu no apdraudēto sugu programmas Eiropā, kas nodrošina iespēju zoodārzos uzturēt veselīgu populāciju. Džērsijā Visajas kārpcūka dzīvo kopīgā voljerā ar bļauriem.
SOS bērnu ciemati Latvijā
Audžuģimenēm, aizbildņiem, adoptētājiem
Latvijas SOS Bērnu ciematu asociācijas ārpusģimenes aprūpes atbalsta centru "Airi vecākiem" mērķis ir nodrošināt pasākumu kopumu, kas veicina bez vecāku gādības palikušu bērnu labklājību, drošību, patstāvību, kā arī audžuģimeņu, jo īpaši specializēto audžuģimeņu, kā arī adoptētāju, aizbildņu, viesģimeņu skaita pieaugumu. Galvenie Centru darbības virzieni ir: potenciālo audžuģimeņu, specializēto audžuģimeņu, adoptētāju, aizbildņu un viesģimeņu piesaiste, potenciālo audžuģimeņu, specializēto audžuģimeņu, adoptētāju sagatavošana un izvērtēšana, sadarbībā ar bāriņtiesu  bērna un  ģimenes savietošana, atbalsts audžuģimenei, specializētai audžuģimenei un aizbildnim un tajā ievietotajam bērnam. Ārpusģimeņu atbalsta centri "Airi vecākiem"atrodas 5 Latvijas pilsētās:Rīgā, Valmierā, Kuldīgā, Bauskā un Gulbenē.
Džērsijas zooloģiskais dārzs
Mākoņu mežs
Iekštelpās aplūkojamas tādi Rietumu puslodes pārstāvji kā dienvidu divpirkstsliņķis un milzu circenis. Sliņķi dzimtenē kļuvuši par iemīļotiem vietējās faunas pārstāvjiem. Diemžēl mūsdienās tūristi Dienvidamerikā bieži veido fotopašportretus ar sliņķiem, noņemot tos no zariem. Šāda neapdomīga rīcība rada dzīvniekiem stresu. Kā atzīmēts Darela zoodārzā, "mēs beidzot esam sākuši izprast sliņķus, un tagad mums jāiemācās tos arī cienīt". Sienāžu un circeņu sisināšana kopīgi ar putnu dziesmām un varžu kurkstēšanu palīdz radīt 'skaņu ainavu'. Circeņi mitinās starp kokiem un krūmiem, un līdzīgi daudziem citiem kukaiņiem, to izdzīvošana atkarīga no krūmājiem.
SOS bērnu ciemati Latvijā
1949 Austrijā nodibināts pirmais SOS bērnu ciemats
Pirmo SOS bērnu ciematu kopā ar domubiedriem nodibināja Hermanis Gmeiners (Hermann Gmeiner). Pēc kara tā bija mājvieta bāreņiem un pamestiem bērniem Imstē, Austrijā.
Džērsijas zooloģiskais dārzs
Mākoņu mežs
"Mākoņu meža" sākotnējais nosaukums bija "Pirmā iespaida" ekspozīcija. Pirmkārt, personāls vēlējās radīt iespaidīgu dzīvnieku apskates vietu pie ieejas, kas ļautu apmeklētājiem uzreiz koncentrēt uzmanību vienam no pasaules slavenākajiem zoodārziem. Pirms "Pirmā iespaida" veidošanas tur atradās divi iežogojumi ar babirusām un gepardiem. Otrkārt, šāda pirmā vairāku sugu izrādīšana ļāva turpmāk veidot vēl sarežģītākas vides, kur varētu dzīvot kopā dažādas sugas.