cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Grundzāles pagasts
Vēsture
1935. gadā Valkas apriņķa Grundzāles pagasta platība bija 37,4 km² un tajā dzīvoja 706 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Grundzāles ciema padomi, ko gan 1947. gadā likvidēja, bet 1949. gadā, līdz ar pagasta likvidēšanu, atjaunoja. Grundzāles ciems ietilpis Smiltenes (1949—1959) un Valkas (pēc 1959. gada) rajonos. 1960. gada 25 martā, apvienojot Aumeisteru, Grundzāles un Vizlas kolektīvās saimniecības, radās Grundzāles padomju saimniecība ar centru Grundzāles MTS. Līdz ar to 1961. gadā tika apvienoti arī ciemi un izveidojās Grundzāles ciems. 1979. gadā ciemam pievienoja daļu Zvārtavas ciema teritorijas. 1981. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Virešu ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu un 22. augustā šeit sāk raidīt pirmā nevalstiskā ētera TV Latvijā. 2009. gadā Grundzāles pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Smiltenes novadā.
Aumeisteros atrodas muižas pils ar palīgēkām, tās ietverošu parku, uzstādinātu dīķi un muižas pārvaldnieka māju. Aumeisteru baznīca tika sagrauta Otrā pasaules kara laikā. Parkā atrodas 1905. gada soda ekspedīcijas laikā nošauto cilvēku kapu kopiņas. Grundzāles muiža atrodas kalna galā un savulaik tur darbojās ar vēju darbināms ūdens sūknis. Grundzāles muižas baznīca ir nopostīta jau Livonijas beigu posmā. Vizlā izmantojot ūdensdzirnavu aizsprostu uzbūvēta mazā spēkstacija.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir pagasta centrs — Grundzāle (Dzeņi), Aumeisteri (Serbigale), Vizla, Lamsteri, Veras skola, Caunes, Grundzāles muiža, Ozoliņi, Bindes, Rudaci, Kalējiņi, Mārci, Bemberi, Dikļi.
Saimniecība
"Lejasbrūžos" ir flokšu audzētava, no kuras tie tiek piegādāti dažādām izstādēm.
Transports
Pagasta teritoriju šķērso Vidzemes šoseja E77, autoceļi Vecbilska — Cirgaļi V229, Mēri — Grundzāle Vizla V247, Cirgaļi — Palsmane — Ūdrupe V248.
Izglītība un kultūra
Pagasta centrā atrodas Grundzāles pamatskola, pirmsskolas izglītības iestāde, bibliotēka, estrāde, kā arī kultūras nams, kura Mazās zāles sienu apgleznojis mākslinieks Juris Zvirbulis, bet interjeru izveidojis Juris Zīle.
Hidetoši Nakata
Hidetoši Nakata (ja, Nakata Hidetoshi; dzimis Kofu, Jamanasi prefektūrā, Japānā) ir bijušais japāņu futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks. Viņš tiek uzskatīts par vienu no slavenākajiem savas paaudzes Āzijas futbolistiem.
2004. gadā Pelē viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.
Karjeras statistika
85||16||8||1||18||3||colspan="2"|-||111||20 182||24||18||3||colspan="2"|-||25||3||225||30 21||1||3||0||2||0||6||0||32||1 288||41||29||4||20||3||31||3||368||51
Dāvids Sīmansons
Dāvids Sīmansons ( — ) bija pirmais Latvijas armijas virspavēlnieks, vecākais Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.
Biogrāfija
Dzimis Valmieras apriņķa Valmieras pagasta Pilātu pusmuižā, laukstrādnieku ģimenē. Pabeidzis Limbažu apriņķa skolu. 1880. gadā uzsāka savas karavīra gaitas, brīvprātīgi iestājoties Krievijas Impērijas armijā (115. Vjazmas kājnieku pulkā). Dienesta laikā komandēts uz junkuru skolu, kuru absolvējot ieguva virsnieka dienesta pakāpi. Pēc mācībām atgriezās Vjazmas kājnieku pulkā. 1894. gadā pabeidza ģenerālštāba akadēmiju. Pēc tās beigšanas komandējis pulku. Piedalījies Krievu-japāņu karā, kur cīņās tika kontuzēts. 1910. gadā paaugstināts par pulkvedi. 1912. gada aprīlī tika iecelts par 66. Butirskas pulka komandieri. Cīnījies Pirmajā pasaules karā. 1914. gada 27. oktobrī apbalvots ar Jura ordeņa zobenu. 1915. gada maijā paaugstināts par ģenerālmajoru, reizē iecelts par 17. kājnieku divīzijas 2. brigādes komandieri. 1917. gada oktobrī pensionējies no dienesta.
Līdz 1918. gada beigām dzīvojis Vitebskā, bet vēlāk Orlā. 1919. gada janvārī atgriezies dzimtenē. 8. janvārī ieradies Rīgā. 6. jūnijā iestājies Latvijas armijas dienestā. 10. jūlijā, pēc Ziemeļlatvijas un Dienvidlatvijas brigāžu apvienošanas un Latvijas armijas izveidošanas, tika iecelts par tās pirmo virspavēlnieku. No 15. jūlija līdz 10. septembrim bija arī Apsardzības ministrs (no 1923. gada Kara ministrija).
Pēc Bermonta spēku virzīšanās uz Rīgu frontes komandieris Jorģis Zemitāns deva pavēli par atkāpšanos no Rīgas uz pozīcijām Juglā. Naktī no 9. uz 10. oktobri ģenerālis Sīmansons atcēla šo pavēli, jo bija nolēmis pretoties Bermonta spēkiem un aizstāvēt Rīgu. Ar savu enerģisko rīcību viņš pārkārtoja karaspēka pozīcijas un izglāba Rīgu no bermontiešiem.
16. oktobrī par Latvijas armijas virspavēlnieku Sīmansona vietā iecēla pulkvedi Jāni Balodi, kurš pirms iecelšanas bija Austrumu frontes pavēlnieks un Kurzemes divīzijas komandieris.
Līdz 1922. gada februārim bija Augstākās kara tiesas loceklis. Pēc virspavēlnieka amata atstāšanas turpināja dienestu Kara padomē. 1925. gada februārī atvaļinājies no dienesta (slimības dēļ). Pēc dienesta dzīvojis klusi, izvairīdamies no aktīvas politiskās un sabiedriskās dzīves.
1926. gada 11. novembrī tika apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeņa trešo šķiru. Sīmansons gan to nesaņēma Lāčplēša dienas svinīgajā pasākumā, kur to personīgi pasniedza prezidents Jānis Čakste, bet vēlāk, jo nebija ieradies uz ordeņa pasniegšanas ceremoniju.
1932. gada jūnijā sirmā ģenerāļa veselības stāvoklis pasliktinājās. Par iemeslu tam bija ārstu atklātā artēriju skleroze. Jūlijā slimības saasināšanās dēļ viņu pārvietoja uz Rīgas kara slimnīcu. Tālākos mēnešus viņš pavadīja slimnīcā. Nākamā gada janvārī viņa veselības stāvoklis pasliktinājās. 1933. gada 13. janvārī pulksten 14.10 ģenerālis Sīmansons 73 gadu vecumā nomira Rīgas Kara slimnīcā. 18. janvārī viņu guldīja zemes klēpī Rīgas Brāļu kapos ar militāro godu pie mātes Latvijas.
Spāres muiža
Parks
Pie muižas kungu ēkas piekļaujas parks, kas izvietots nolaidenā nogāzē ar paplašinājumu virzienā prom no kungu ēkas. Tas ir terasēts renesanses stila parks ar trim paralēlām alejām un dīķu kaskāžu virkni, mūsdienās nolaists un izpostīts, taču šeit joprojām aug 17 svešzemju koku un krūmu sugu, to skaitā arī 4,2 metrus resns ozols un 3,5 metru apkārtmēra kļava. Parka jaunākā daļa veidota ar izteiktu simetrijas asi un vairākām skatu vietām uz ezeru, izplānotām laucēm.
Parka galā, pašā Spāres ezera krastā 1950. gados uzcēla brīvdabas estrādi. 2011. gadā estrādi atjaunoja, taču ekspluatācijā tā nav nodota un šobrīd lēnām grūst neizmantota.
Vēsture
Sākotnēji saukta Spārne, jeb Spārni. Muiža izveidota 16. gadsimtā. Pirmais tās īpašnieks bija Livonijas ordeņa kanclers Johs Višers (Vischer). 1738. gadā Elizabeti fon Fišeri apprec J. H. fon Brinkens (von den Brincken) un muiža nonāca Brinkenu dzimtas īpašumā. No Brinkena dēla muižu nopērk Medzes muižas īpašnieks G. H. fon Rādens (von Rahden), bet no tā 1784. gadā — Pastendes muižas īpašnieks fon Hāns (von Hahn). 1790. gadā pārbūvēta: vienstāva baroka stilā ar klasicisma ietekmi veidota mūra celtne ar augstu cokolstāvu un ļoti interesantām divu laidumu kāpnēm, kuru margās iekalta monogramma BP. Lietots ļoti bagātīgs fasāžu dekors: rusti, logu apdare un dzegas. No 1813. līdz 1833. gadam muiža pieder Hāna pameitai N. Brunovai-Filipai (von Brunnow-Philips), pēc tam viņas māsai F. E. fon Rennei (von Rönne). 1841. gadā muižu nopirka Vandzenes kungs barons fon Heikings (von Hevking), taču 1860. gadā pārdeva baronam K. fon Grothusam (Grotthuß, Grotthuss). 1895.-1905. gados muiža piederēja grāfu Reiternu (von Reutern) dzimtai. 1905. gada revolūcijā izpostīta. 1905. gada rudenī muižu atpirka fon Grothusi, kas to restaurēja un dzīvoja tajā līdz pat vācbaltiešu piespiedu izceļošanai 1939. gadā (agrārreformas laikā 1925. gadā gan rekvizēja tikpat kā visu zemi, kas tika sadalīta 117 saimniecībās. )
Starpkaru periodā Spārne vispārējā vietvārdu latviskošanas vilnī tika pārdēvēta par Spāri.
1940. gadā te iekārtota Ģibuļu pagasta pamatskola (skolu zemnieku bērniem muižā tās īpašnieki fon Rādeni bija ierīkojuši jau ap 1760. gadu), ēkas iekštelpu plānojums pārbūvēts, interjers likvidēts. 1960. gados izbūvēts otrs stāvs ar logiem jumtā.
2012. gadā nepietiekama audzēkņu skaita dēļ pamatskola tika likvidēta, un ēku komplekss nodots Spāres tautas nama pārziņā, lai te veidotu daudzfunkcionālu kultūras, sporta, tūrisma un sabiedrisko centru. Te atrodas ciema bibliotēka (vienīgās pilnībā izremontētās telpas), kas iekļauta Latvijas Nacionālās bibliotēkas "Gaismas tīklā", daļu telpu izmanto kā naktsmītnes tūristiem, citās notiek vietēji kultūras pasākumi: audēju pulciņi, kora mēģinājumu telpa, dejotāju telpas utt. Uzņem mākslinieku un fotogrāfu plenērus, rīko sporta spēles. Visa Ģibuļu pagasta kultūras dzīve notiek Spāres muižas telpās.
Ātrā ēdināšana
Ātrā ēdināšana ir jēdziens, ko attiecina uz ēdienu, kuru var sagatavot un pasniegt īsā laika posmā, un kuru parasti pārdod restorānā vai veikalā ar tā uzsildāmajām vai atsaldējamām sastāvdaļām, kuras pasniedz ēšanai uz vietas vai līdzi ņemšanai.
Vēsture
Ātrā ēdināšana jeb jau gatava ēdiena pārdošana tiek saistīta ar pilsētu attīstību un urbanizāciju. Senajā Romā uz ielām atradās tirgotāji, kas savos stendos pārdeva maizi, vīnu, kā arī ceptus dārzeņus un sautējumu, kas bija pieprasīta to cilvēku vidū, kuri nevarēja atļauties mājās uzstādīt kvalitatīvu un dārgu virtuves aprīkojumu un visbiežāk dzīvoja daudzstāvu māju kvartālos — insulās.
UNICEF
Apvienoto Nāciju Starptautiskais Bērnu fonds jeb UNICEF, ir organizācija, kuru ģenerālajā asamblejā izveidoja Apvienoto Nāciju Organizācija. UNICEF galvenā mītne atrodas Amerikas Savienotajās Valstīs, Ņujorkā. Organizācijas mērķis ir sniegt dažāda veida palīdzību gan bērniem, gan mātēm. 1965. gadā UNICEF saņēma Nobela miera prēmiju.
Abreviatūra "UNICEF" ir radies no organizācijas sākotnējā nosaukuma angļu valodā United Nations International Children's Emergency Fund. Mūsdienās organizācijas pilnajā nosaukumā nav vairs vārda Emergency.
Hikaru Utada
Hikaru Utada (ja, dzimusi 1983. gada 19. janvārī), starp faniem pazīstama arī kā Hikkī (ヒッキー Hikkī?), ir japāņu dziedātāja, dziesmu autore un ierakstu producente.
Utadas debijas albums ‘’First Love’’ kļuva par visveiksmīgāko albumu Japānas mūzikas vēsturē, un līdz 2008. gada decembrim, Japānā tas ir pārdots 7,65 miljonu kopiju apmērā. Vēlāko darbu izdošana tikai palielināja viņas slavu Japānā, un 3 no viņas japāņu studijas albumiem ir ierindoti Japānā veiksmīgāko albumu Top 10 (#1, #4, #8). Līdz šim Utadai ir 12 pirmā numura hiti Japānas Oricon singlu topā, un ir sasniegusi divus rekordus sieviešu solo māksliniecei: 5 no viņas singliem ir pārdoti vairāk nekā 1 miljonu kopiju apmērā, un 4 no viņas singliem ir starp Japānas Top 100 veiksmīgākajiem singliem.
Utada ir ieguvusi Nihon Zelta Disku kategorijā ‘’Gada Dziesma’’ par 14 viņas singliem kopš 2000. gada, un ir ieguvusi Zelta Disku kategorijā ‘’Gada Labākais Popa/Roka Albums’’ par četriem no saviem japāņu valodas albumiem. 2003. gadā Utada tika ierindotā kā #24 japāņu popa mākslinieci HMV topā ‘’Top 100 japāņu popa mākslinieki’’, un #10 HMV topā ‘’Top 30 japāņu dziedātāji’’ 2006. gadā.
Viņa ir pazīstama arī par dziesmu ierakstiem Square Enix spēļu sērijai Kingdom Hearts. Spēlēm viņa ir ierakstījusi dziesmas ‘’Simple and Clean’’ un ‘’Sanctuary’’.
2007. gadā viņas singls ’’Flavor of Life’’ sasniedza #2 pasaules digitālās lejupielādes singlu gada topā ar vairāk nekā 7,2 miljoniem lejuplādēm. Pateicoties tam, Utadas dziesmas kopumā 2007. gadā tika lejuplādētas vairāk nekā 12 miljonu reižu.
Bērnība, pusaudža gadi un karjeras sākums
Hikaru Utada piedzima Ņujorkā. Viņas vecākiem jau bija saknes Japānas mūzikas industrijā. Viņas tēvs, Teruzane Utada, bija ierakstu producents, bet viņas māte, Džunko Utada, bija enka stila dziedātāja, kas uzstājās kā ‘’Keiko Fuji’’, un bija guvusi lielus panākumus Japānā 70. gados. Viņas māte, tāpat kā vecmāmiņa, prata spēlēt sjamisenu (ごぜ,jeb goze). Utada ierakstīja savu pirmo profesionālo ierakstu, kad viņa bija divpadsmit gadus veca. Līdz 1996. gadam, viņas ieraksti bija kopā ar savu māti, un viņas izdeva dziesmas zem grupas nosaukuma ‘’U3’’ (Zināma arī kā ‘’Utada 3’’). 1996. gadā viņa sāka savu soloprojektu. ‘’I'll Be Stronger’’ bija pirmā Utadas sarakstītā dziesma. Promo izdevumā ir sastopama arī dziesma ‘’Cookin' With Gas Vocal’’. Tas tika izdots zem vārda ‘’Cubic U’’, kā matemātiska norāde par trešo Utadas ‘spēku’, kas bija Hikaru pseidonīms pirms viņa kļuva par superzvaigzni Japānā. Dziesma netika izdota ASV, un 1997. gadā viņa uzsāka savu nākamo soloprojektu, taču sākumā viņa nebija pārliecināta, vai to vēlas.
‘’Vērojot savus vecākus, kas darīja pilnīgi trakas lietas lai varētu turpināt strādāt ar mūziku, es vienmēr domāju ‘Es nekad negribu kļūt par mūziķi’, tas ir traki, un tas ir nestabili... Tā izskatījās kā nemierīga dzīve, bet toreiz es patiešām sapratu viņu kaisli pret mūziku. Bet beigu beigās es gāju manu vecāku pēdās un turpināju ģimenes biznesu, un arī es tagad esmu mūziķe un tagad es saprotu kaisli, kas aiz tā visa slēpjas, un tas viss ir normāli,’’ viņa teikusi kādā intervijā.
Cubic U izdeva savu debijas singlu ‘’Close to You,’’ kas bija grupas The Carpenters dziesma. Pēc tam viņa izdeva savu debijas albumu ‘’Precious’’, bet tas netika izdots ASV viņas toreizējās ierakstu kompānijas Capitol Records reorganizācijas problēmu dēļ. MTV intervijā (MTV raidījumā You Hear It First, 2004. gada oktobrī) Utada paskaidroja: ‘’Japānā kāds to dzirdēja — Japāņu ierakstu kompānijā — un viņš teica, ‘’Ak, tu raksti japāniski? Tu runā japāniski... Un tad es piekritu un teicu, kāpēc gan ne? es mēģināšu. Tad es pamēģināju, un japāņu valodas albums Japānā burtiski ‘uzsprāga’.’’ Viņa izdeva ‘’Precious’’ Japānā 1998. gada 28. janvārī, un vēlāk pārizdeva to 1999. gada 31. martā, lai sasniegtu lielākus panākumus. Līdz šim albums Japānā paārdots 702,060 kopiju apmērā, padarot to par ļoti nozīmīgu hitu angļu valodas albumam Japānas mūzikas tirgū.
Pirmie panākumi: 1998-2003
Utada pārcēlās uz Tokiju 1998. gada beigās, un apmeklēja Seisen Internacionālo skolu, un pēc tam amerikāņu skolu Japānā, kamēr pati turpināja darbu ar savu jauno ierakstu līgumu ar Toshiba EMI. Viņas popularitāte sākumā nāca no Japānas FM radio. Viņa vairāk bija vērsta kā dziedātāja- dziesmu autore, kamēr citas japāņu sieviešu kārtas dziedātājas, tādas kā Ami Suzuki un Ajumi Hamasaki kļuva slavenas kā aktrises un dziedātājas. Pirms sava pirmā albuma izdošanas, Utada izdeva divus ļoti veiksmīgus singlus: "Automatic / Time Will Tell" un "Movin' on without you." Pirmais pārdeva vairāk nekā divus miljonus kopiju, kamēr otrais vairāk kā miljonu. Utadas singlu panākumi noveda pie pirmā albuma ‘’First Love’’ panākumiem: tas tika pārdots vairāk nekā 7 miljonu kopiju apmērā Japānā vien, un pasaulē kopā tas pārdots vismaz 10 miljonu kopiju apmērā, kļūstot par visveiksmīgāko albumu Japānas mūzikas vēsturē. Lielā pieprasījuma dēļ, Utada vēlāk izdeva dziesmu ‘’First Love’’ kā singlu. Līdz gada beigām, Utada tika ierindota #5 Japāņu radiostacijas ‘’Tokio Hot 100 Airplay’’ ‘’Top 100 20. gadsimta mākslinieki’’, ko veidoja pati radiostacija un tās klausītāji.
Divus gadus pēc ‘’First Love’’ izdošanas, Utada izdeva savu otro albumu ‘’Distance’’. Visi albuma singli bija ļoti veiksmīgi un tā pirmais singls "Addicted To You’’ pārsniedza viena miljona robežu jau pirmajā nedēļā un sasniedza #1 Oricon singlu topā, ko noturēja divas nedēļas pēc kārtas. Tas bija Utadas pirmais #1 hits, un tika pārdots 1,784,000 kopiju apmērā un vēl aizvien ir Utadas veiksmīgākais singls. Otrais albuma singls "Wait & See ~Risk~", bija spējīgs atspoguļot pirmā singla panākumus un pārdot vairāk nekā miljonu kopiju. "Wait & See ~Risk~" vēlāk tika ierindots sestajā vietā Oricon top 10 labāko singlu no 1999. gada 1. janvārim līdz 2006. gada 24. aprīlim. Albuma pēdējie divi singli "For You / Time Limit" un "Can You Keep a Secret?" sasniedza #1, un "Can You Keep a Secret?" arī tika pārdots vairāk nekā miljons kopiju apmērā un kļuva par gada veiksmīgāko dziesmu.
Tā kā ‘’First Love’’ tika izdots jau pirms diviem gadiem, nākamais albums — ‘’Distance’’ bija ļoti gaidīts fanu vidū, un uzstādīja pasaules rekordu, pārdodot 3 miljonus pirmajā nedēļā. Līdz 2001. gada beigām, albums bija kļuvis par pārdotāko japāņu mūzikas albumu tajā gadā, pārdodot 4,469 miljonus kopiju Japānā vien. Pēc ‘’Distance’’, Utada izdeva singlu, kas bija veltīts kādam sieviešu kārtas slepkavības upurim Ikedā, Osakā, kura nosaukums bija ‘’Final Distance’’.
Pirms trešā albuma izdošanas Utada vēl izdeva singlus ‘’Traveling’’, ‘’Hikari’’ un ‘’Sakura Drops / Letters’’. Izņemot ‘’Final Distance’’ (#2 Japānā), visi singli sasniedza pirmo vietu. Taču pirms trešā albuma, ‘’Deep River’’, izdošanas, dziedātāja bija spiesta veikt operāciju, pēc tam, kad viņai tika atklāts olnīcas audzējs, kā rezultātā Utada bija spiesta apturēt albuma reklamēšanu.
Pēc atveseļošanās un ilgi gaidītā albuma izdošanas, Utada beidzot varēja turpināt reklamēt savu ierakstus, lai veicinātu albuma un singlu pārdošanu. Kaut arī Utada neparādījās televīzijā, viņa reklamēja savus albumus ar radio un preses interviju palīdzību. Pēc Oricon pārdošanas rādītājiem, jaunais albums bija kārtējie pārsteidzošie panākumi; albums tika pārdots 2.35 miljonu kopiju apmērā pirmās nedēļas laikā. Pēc Oricon faktiem, albums pārsniedza 3,6 miljonu robežu, padarot Utadu par vienīgo dziedātāju japāņu mūzikas vēsturē, kuras trīs albumi pēc kārtas sasniedz 3x Million (12x Platīns) sertifikāciju pēc RIAJ standartiem. Tas arī bija Utadas trešais albums pēc kārtas, kas sasniedza #1 pozīciju Oricon albumu gada topā, un kļuva par astoto visu laiku veiksmīgāko japāņu albumu.
2003. gadā, Utadas reklamēšanas un personīgās dzīves grafiks kļuva aizvien saspringtāks Utadas laulības dēļ. Utada parakstīja ierakstu līgumu ar Island Records ASV, lai ierakstītu pienācīgu angļu valodas debijas albumu. Pa to laiku, japāņu valodas singli iznāca maz, un ar ļoti lielu laika starpību, taču 2003. gada 29. janvārī Utada izdeva ‘’Colors’’ — viņas vienīgo singlu 2003. gadā. Šī dziesma bija atšķirīga no citām, jo tajā tika izmantoti ļoti daudz ēterisku un eksperimentālu skaņu, un kas tāds Utadas diskogrāfijā tika redzēts pirmo reizi, bet šāds mūzkas stils Utadas albumos sevi parādīja pilnībā tikai nākamajos albumos — ‘’Ultra Blue’’ un ‘’Heart Station’’. Singls pavadīja 45 nedēļas Oricon topā — visilgāk no visām Utadas dziesmām, un tika pārdots 881,000 kopiju apmērā, sasniedzot #3 Oricon gada topā.
Ielaušanās internacionālajā mūzikas biznesā: 2004-2005
Viņas pirmās singlu kolekcijas albums Utada Hikaru Single Collection Vol.1 klajā nāca 2004. gada 31. martā. Tas kļuva par pirktāko albumu Japānā 2004. gadā, padarot Utadu par vienīgo solo vai grupas mākslinieku, kas sasniedz #1 gada topā četras reizes. Tas arī bija pirmais kolekcijas albums, kas sasniedzis #1, ko izpildījusi sieviete 26. gadu laikā. Tā panākumi bija īpaši pārsteidzoši, ņemot vērā, ka tas saņēma ļoti maz reklamēšanas, un tajā netika iekļauts nekāds jauns materiāls, un pat bukletā nebija nevienas fotogrāfijas. Visam piedevām, tas pavadīja topā visvairāk nedēļu no visiem Utadas albumiem līdz šim - 2 gadus. Albums tika pārdots vairāk nekā 2.575 miljonu kopiju apmērā Japānā, padarot to par 34. veiksmīgāko albumu Japānā kopumā. Mēnesi vēlāk, viņa izdeva savu vienīgo japāņu singlu 2004. gadā, ‘’Dareka no Negai ga Kanau Koro,’’ kas pavadīja pirmajā vietā Japānā divas nedēļas pēc kārtas, un pārdeva 365,000 kopijas līdz gada beigām un kļuva par galveno dziesmu filmai Casshern, viņas tagad jau bijušā vīra režijas debijai.
2004. gada vidū, Utada pārcēlās atpkaļ uz Ņujorku, un sāka darbu pie jauna ierakstu līguma ar Island Def Jam Music Group. 2004. gada 5. oktobrī viņa laida klajā savu angļu valodas debijas albumu, Exodus, zem vārda ‘’Utada,’’ kas bija viņas jaunais, amerikāņu dotais skatuves vārds. Albums tika izdots gandrīz mēnesi agrāk Japānā, 9. septembrī, ar īpašu bukletu un iepakojumu. MTV intervijā, Utada sacīja: ‘’Es nedomāju, ka šāda veida mūzika mani uztrauc. Tas ir pilnīgi skaidrs, ka šeit es izskatos pilnīgi savādāka uz pārējo fona, un patiesībā, pašlaik šeit nav pilnīgi neviena cilvēka no Āzijas [kas ir populāri dziedātāju ASV]. Exodus kļuva par Utadas piekto albumu pēc kārtas, kas debitēja #1 Japānā, un pārdeva vairāk nekā 500,000 kopiju pirmajā nedēļā. Par spīti Timbaland palīdzībai albuma ierakstīšanas laikā dziesmu rakstīšanas un producēšanas ziņā, viņas Amerikas debija kā Island Records māksliniecei tika uzņemta vienaldzīgi Amerikas mūzikas tirgū, nesasniedzot pat pirmo simtnieku albumu topā, pateicoties tam, ka albums pilnīgi netika reklamēts no ierakstu kompānijas puses. ‘’Easy Breezy’’ tika izdots kā pirmais singls augusta sākumā, kas sasniedza #9 ASV deju topā, tam sekoja ‘’Devil Inside’’ mēnesi un divas nedēļas vēlāk. 2005. gada jūnijā, Utada nokļuva uz žurnāla Interview vāka. ‘’Exodus 04’’ tika izdots 2005. gada jūnija beigās, un tajā tika iekļauti The Scumfrog, Richard Vission, JJ Flores un Pītera Beilija remiksi. Lielbritānijā. Mercury pievienoja vēl divus remiksus singlam ‘’You Make Me Want To Be A Man’’ un albumam ‘’Exodus’’, kuri tika nosaukti ‘’You Make Me Want To Be A Man [Bloodshy & Avant Mix]’’ un ‘’You Make Me Want To Be A Man [Junior Jack Mix].’’ Līdz gada beigām, pēc Oricon ikgadējās aptaujas, Utada tika nosaukta kā 2004. gada labākā dziedātāja.
Ceturtais singls no angļu valodas albuma ‘’Exodus’’, ‘’You Make Me Want to Be a Man,’’ tika izdots 2005. gada Oktobrī. ‘’Devil Inside’’ kļuva par klubu grāvēju ASV, un sasniedza #1 ASV Billboard deju klubu topā. Gan ‘’Exodus’’ albums, gan ‘’You Make Me Want to Be a Man’’ singls Lielbritānijā tika izdoti ar atšķirīgām vāciņa fotogrāfijām no ASV un Japānas versijas.
Atgriešanās Japānā: 2005—2008
Gadu pēc internacionālā izdevuma ‘’Exodus’’, Utada pārcēlās atpakaļ uz Tokiju un atgriezās uz Japānas mūzikas skatuves. Tomēr Japānas masu mediji asi kritizēja viņas izgāšanos rietumu valstīs. Pirms ceturtā japāņu studijas albuma ‘’Ultra Blue’’ izdošanas, Utada izdeva vairākus veiksmīgus singlus: ‘’Colors’’ (#1), ‘’Dareka no Negai ga Kanau Koro’’ (#1), ‘’Be My Last’’, (#1), ‘’Passion’’ (#4), un ‘’Keep Tryin'’’(#2). Digitālais singls ‘’This Is Love’’, kas tika izdots, lai reklamētu albumu, kopumā tika lejuplādēts vismaz 1,000,000 reižu, padarot to par devīto visvairāk lejuplādēto dziesmu 2006. gadā Japānas iTunes.
Heimefrontfjella
Heimefrontfjella (no) ir ap 150 km gara un ap 40 km plata kalnu grēda Antarktīdā, Karalienes Modas Zemes rietumos. Orientēta dienvidrietumu-ziemeļaustrumu virzienā un izvietojusies gar tektoniskā lūzuma zonu starp Polāro plato austrumos un Ričera augstieni rietumos. Ziemeļos robežojas ar Kirvena krauju. Sastāv no vairākām atsevišķām grēdām, ievērojamākās no kurām ir Kotasa kalni, XU grēda, Sivorgas grēda un Totana grēda. Augstākā virsotne ir Pola kalns (2711 m).
Kalnu grēdu 1952. gada janvārī izlūklidojuma laikā atklāja norvēģu-britu-zviedru antarktiskā ekspedīcija (NBSAE). Nosaukta par "Mājas frontes grēdu" par godu norvēģu pretošanās kustībai 2. pasaules kara laikā. Uz Heimefrontfjellu tiek attiecināts arī Kotasa kalnu nosaukums, ko 1938./1939. gadā novēroja un ļoti aptuveni nokartēja Vācijas antarktiskā ekspedīcija.
Kopš 1987./1988. gada vasaras Heimefrontfjellā darbojas Zviedrijas vasaras polārstacija Svea.
Gerets Beils
Gerets Frenks Beils (en; dzimis Kārdifā, Velsā) ir bijušais profesionālais velsiešu futbolists, spēlēja pussarga un aizsarga pozīcijās, Velsas futbola izlases bijušais dalībnieks. Pēdējā Beila komanda bija ASV augstākās futbola līgas Los Angeles FC 2022. gadā.
Profesionāļa karjeru viņš uzsāka 2005. gadā Southampton kluba sastāvā, kopš 2007. gada pārstāvēja Tottenham Hotspur. 2011. gada 17. aprīlī G. Beils tika atzīts par Premjerlīgas 2010.—2011. gada sezonas labāko spēlētāju PFA vērtējumā. 2013. gada aprīlī ticis atzīts par 2012.—2013. gada sezonas labāko spēlētāju. 2013. gada septembrī G. Beils pievienojās Madrides "Real". Šis darījums Spānijas klubam izmaksāja 100 miljonus eiro (£85,3 miljoni), kas līdz 2016. gadam bija rekordsumma futbola vēsturē. 2022. gada 27. jūnijā ASV augstākās futbola līgas komandas Los Angeles FC vadība paziņoja par 12. mēnešu līguma noslēgšanu ar Beilu.
Sasniegumi
Tottenham Hotspur
Individuālie sasniegumi
Anvera
Anvera (fr, en, es) ir ap 70 km gara un līdz 40 km plata sala Antarktīdā. Izvietojusies Pālmera arhipelāga dienviddaļā. Žerlaša šaurums to šķir no Antarktīdas pussalas Danko krasta, Dalmaņa līcis — no Brabantas salas un Neimaijera šaurums — no Vīnkes un Dumēra salām. Krasta līnija stipri izrobota, daudz līču un pussalu. Salas austrumu daļa kalnaina, augstākais punkts ir Fransē kalns (2821 m). Rietumu un ziemeļu daļu aizņem Marra piekalnes ledājs.
Salu atklāja britu ekspedīcija Džona Bisko vadībā, kas 1832. gada 21. februārī izkāpa krastā tagadējā Bisko līcī, domādami atklājuši Antarktīdas cietzemi. Salas rietumu un dienvidu krastus aptuveni nokartēja vācu ekspedīcija Eduarda Dalmaņa vadībā 1874. gada janvārī. Austrumu krastu 1898. gada janvārī aptuveni nokartēja Beļģijas Antarktiskā ekspedīcija Adriena de Žerlaša vadībā un kā salu noteikto cietzemi nosauca par godu Antverpenes (fr; ) pilsētai un provincei, kas daļēji finansēja viņa ekspedīciju.
Salas dienvidu piekrastē Artura līča krastā 1955. gadā tika izveidota britu polārstacija Bāze N. Tai līdzās 1965. gadā tika izbūvēta amerikāņu Pālmeras pagaidu stacija. 1968. gadā 1,5 km tālāk tika izbūvēta tagadējā pastāvīgā stacija.
ICI House
ICI House jeb Orica House ir biroju ēka Melburnas austrumu daļā, Viktorijā, Austrālijā. Ēkas kopējais augstums ir 81 metrs un tai ir 19 stāvi.
1958. gadā pēc pabeigšanas tā bija Austrālijas augstākā celtne un pirmā ēka, kas pārspēja ilgo Melburnas augstuma rekordu.
Prinča Haralla krasts
Krastu 1937. gada 4. februārī atklāja norvēģu Larsa Kristensena ekspedīcijas lidotājs Vigo Viderē (Viggo Widerøe) un nosauca par godu Norvēģijas kroņprinča Olava V dēlam Harallam.
TopTen
TopTen ir igauņu ierakstu kompānija, kura savu darbību sāka 1998. gadā. Ierakstu kompānijas veiksmīgākais projekts ir starptautiski atzītā igauņu meiteņu grupa "Vanilla Ninja".
.lb
.lb ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar Libānu. Domēns izveidots 1993. gadā. Domēna sponsors ir American University of Beirut, bet domēnu reģistrēšanu nodrošina Lebanese Domain Registry. Reģistrācija ir iespējama trešajā līmenī zem otrā līmeņa domēniem. Pieejamie otrā līmeņa domēni ir šādi: .com.lb, .edu.lb, .gov.lb, .net.lb un .org.lb.
Ārējās saites
Toppdomän
Amudarja
Amudarja (tg vai дарёи Ому — Omudaryo vai daryoi Omu; fa — Āmudaryā; uz, kur darya nozīmē ‘jūra’ vai ‘ļoti liela upe’) ir garākā upe Centrālāzijā.
Amu, iespējams, ir nācis no Āmulas pilsētas nosaukuma, kas tagad zināma kā Turkmenabata. Tā veidojas satekot divām upēm — Vahšai un Pandžai. Daudzi vietējie sauc upi par Džajhunu (جيحون), kas varētu būt atvasinājums no Gihonas, kas ir bībeliskais nosaukums vienai no četrām Ēdenes dārza vai paradīzes upēm. Šādi upi sauc arī vairums viduslaiku islama rakstnieku.
Bārs "Coyote Ugly"
Bārs "Coyote Ugly" (en) ir 2000. gada amerikāņu romantiskā komēdija/drāma, kuras režisors ir Deivids Maknellijs. Galvenā lomas filmā atveido Paipera Perabo un Ādams Garsija. Filma tika uzņemta Ņujorkā. Filma ir stāsts par kādu mazpilsētas meiteni, kas vēlas kļūt par dziedātāju. Taču "lampu drudža" iebaidīta, viņa dodas strādāt uz naktsklubu, kur visas viņas kolēģes ir ļoti skaistas un pavedinošas.
Amudarja
Upe ir kuģojama 1450 km garumā. Tās kopējais garums ir 2400 km un baseina platība 534 739 km2, sniedzot 55 km2 lielu gada noteci, kas visa nāk no augstkalnes dienvidos, kur gada nokrišņu daudzums var būt virs 1000 mm. Pat pirms plaša apjoma irigācijas ieviešanas vasaras karstums nozīmēja, ka ne viss ūdens daudzums sasniedza Arāla jūru — lai arī ir pierādījumi, ka lielie Pamira ledāji sniedza pietiekamu daudzumu ūdens, lai Arāla jūra pārplūstu trīspadsmitajā un četrpadsmitajā gadsimtā.
Bārs "Coyote Ugly"
Filmas pirmizrāde notika 2000. gada 5. augustā.
Amudarja
Amudarjas ūdeņu izmantošana irigācijai ir bijis galvenais faktors, kas ir ietekmējis Arāla jūras sarukšanu kopš 1950. gadu beigām.
Vēstures pieraksti apgalvo, ka dažādos periodos upe ir ieplūdusi Arāla jūrā (no dienvidiem), Kaspijas jūrā (no austrumiem) vai abās, tāpat kā Sirdarja.
Rons Hauards
Rons Hauards (, dzimis Dankanā, Oklahomas štatā, ASV) ir amerikāņu kinorežisors, producents un aktieris. Nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai par filmām "Brīnišķais prāts" (2001) un "Frosts pret Niksonu" (2008) kā režisors un producents. Pirmā no šīm filmām arī saņēma divas Amerikas Kinoakadēmijas balvas — kā gada labākā filma un par labāko režisoru.
Kino karjeru sācis bērnībā kā aktieris, jau agrā jaunībā pievērsies arī režijai un ar laiku guvis ievērojamus panākumus, kļūdams par vienu no atzītākajiem režisoriem Holivudā 21. gadsimta pirmajā desmitgadē. Bez divām iepriekšminētajām filmām veiksmīgākās ir "Apollo 13", "Kā Grinčs nozaga Ziemassvētkus", "Cerība uzvarēt", "Sacīkste" un Dena Brauna romānu ekranizācijas "Da Vinči kods", "Eņģeļi un dēmoni" un "Inferno" ar Tomu Henksu galvenajās lomās.
M
M ir latīņu alfabēta trīspadsmitais burts.
Jērcēnu pagasts
Jērcēnu pagasts ir viena no Valmieras novada administratīvajām teritorijām, Gaujas labajā krastā. Robežojas ar sava novada Strenču un Sedas pilsētām un Plāņu pagastu, Trikātas pagastu, Valmieras, Rencēnu un Ēveles pagastiem, ka ari Valkas novada Ērģemes un Valkas pagastiem.
Daba
Nozīmīga Jērcēnu pagasta teritorijas daļa atrodas Ziemeļvidzemes biosfēras rezervāta teritorijā.
Jērcēnu pagasts izvietots Ziemeļvidzemes zemienes centrālajā daļā. Pagasta teritorijas lielāko daļu aizņem Burtnieku drumlinu lauka austrumu nomale. Drumlinu izvietojums un kopīgā orientācija piešķir šai pagasta teritorijas daļai specifisku viļņojumu. Šī drumlinu teritorija atrodas caurmērā 55 – 65 m augstumā virs jūras līmeņa. Uz austrumiem un dienvidaustrumiem no drumlinu izplatības areāla Pagasta teritorijā ietilpst ļoti šaura Sedas līdzenuma josla. To aizņem plakans, vietām nedaudz viļņots limnoglaciāls līdzenums. Tā virsma atrodas apmēram 47 – 50 m augstumā vjl. Gar pagasta dienvidu robežu tek Gauja, kas ir izveidojusi terasētu ieleju.
Jērcēnu pagasta teritorijā ir atzīmējami vairāki reljefa paaugstinājumi:
Vēsture
Jērcēnu pagasts izveidots 1894. gadā, apvienojot Jaunjērcēnu, Vecjērcēnu un Ķeižu muižu pagastus. 1935. gadā Valkas apriņķa Jērcēnu pagasta platība bija 92,9 km² un tajā dzīvoja 1140 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Jērcēnu un Ķeižu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Valkas rajona Jērcēnu ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Ķeižu ciemu, 1977. gadā — likvidēto Ēveles ciemu, bet 1981. gadā daļu teritorijas pievienoja Rencēnu ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 1992. gadā no Jērcēnu pagasta atdalīja no jauna izveidotā Ēveles pagasta teritoriju. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Strenču novadā. 2010. gadā Jērcēnu pagastam pievienoja Sedas pilsētas lauku teritoriju. 2021. gadā Strenču novadu iekļāva Valmieras novadā.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Jērcēni (pagasta centrs), Ķeiži, Jēņi.
.gf
.gf ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar Franču Gviānu. Domēns izveidots 1996. gadā. Domēna sponsors ir Net Plus, kas nodrošina arī domēnu reģistrēšanu. Šis domēns netiek plaši izmantots.
Ārējās saites
Toppdomän
Dagdas iela (Rīga)
Dagdas iela ir draudzīga bērniem, jo iespējams nodarboties ar fiziskajām aktivitātēm jaunuzceltajā spēļu laukumā un iegūt jaunas zināšanas datorprogrammēšanā — Pirmajā programmēšanas skolā.
Vēsture
Dagdas iela līdz 1913. gadam bija bez nosaukuma. Savu pirmo nosaukumu tā ieguva 1913. gadā — Porhova iela (par godu Porhovas pilsētai Pleskavas guberņā). Savu tagadējo nosaukumu ieguva 1923. gadā par godu Latgales pilsētai Dagdai.
Ielu savienojumi
Dagdas iela ir savienota ar šādām ielām:
Francijas rokmūzika
Franču roks ir rokmūzika, kas ir izveidojusies Francijā, dziedāta galvenokārt franču valodā.
Vēsture
Pirmais franču roka dziedātājs 1960. gadu sākumā, kas guva ilglaicīgus panākumus, bija Džonijs Holidejs. 1970. gados Francijā parādījās Alana Stīvela bretoņu folkroks, tāpat arī vairākas progresīvā roka grupas, piemēram, Ange, Shylock, Magma, Eskaton, Atoll un Pulsar. Atplauka arī franču pankroks ar tādām grupām kā Stinky Toys, Oberkampf un Métal Urbain. Šajā periodā arī daudzi citi populārās mūzikas izpildītāji iekļāva roka elementus savā mūzikā, saglabājot savu iepriekšējo šansona stilu. Tādi bija, piemēram, Katrina Ribeiro, Žans Ižlēns, Bernārs Laviljē.
1980. gadā, jaunatnes iespaidā mainoties politiskajai kultūrai, franču roks attīstījās un kļuva līdzīgāks amerikāņu un britu rokam. Šajā laikā franču progresīvais roks sasniedza savus lielākos panākumus ar tādām grupām kā Dün, Terpandre un Emeraude. Téléphone (pabroks) un La Muerte (psychobilly) arī šajā laikā guva ievērojamus panākumus gan Francijā, gan ārpus tās.
1990. un 2000. gados Francijas mūzikā izveidojās spēcīga alternatīvā roka skatuve. Daudzas franču valodā dziedošas rokgrupas turpināja gūt panākumus arī ārpus Francijas. Tādas bija, piemēram, Noir Désir ar uz grandžmūziku orientētu alternatīvo roku 1990. gadu sākumā, Louise Attaque ar folkroku 2000. gadu sākumā un Superbus ar powerpop 2000. gadu nogalē.
1000. gads
1000. gads bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.
Andešs Jūnass Ongstrēms
Andešs Jūnass Ongstrēms (sv; ; — ) bija zviedru fiziķis un viens no spektroskopijas zinātnes pamatlicējiem.
2008.—2009. gada Rīgas "Dinamo" sezona
Rīgas "Dinamo" 2008-09 bija tās pati pirmā sezona. Rīgas "Dinamo" spēlēja Kontinentālās hokeja līgas Harlamova divīzijā. Sezona sākās 2. septembrī ar izbraukuma spēli pret Habarovskas "Amur", kurā "Dinamo" izcīnīja uzvaru ar 4-2.
Lielāko daļu savu mājas spēļu "Dinamo" aizvadīja uz Arēnas Rīgas ledus, bet tā kā klubs tika izveidots vienīgi maijā, kad vairāki datumi arēnas grafikā jau bija aizņemti, četras no mājas spēlēm "Dinamo" neaizvadīja Arēnā Rīga - divas spēlēs tiks aizvadītas Inbox.lv ledus hallē, bet vēl divas - Espo, Somijā - tas notika Promotion Tour ietvaros.
Regulārā sezona
Regulārajā sezonā Rīgas "Dinamo" aizvadīja 56 spēles. Sezonu tā pabeidza augstajā 10. vietā, kas nozīmē, ka pirmajā izslēgšanas kārtā tā tiksies ar 7. vietas ieguvēju - Maskavas "Dinamo". Rezultatīvākais spēlētājs "Dinamo" rindās bija Marcels Hosa.
Divīzijas rezultātu tabula
SP-spēles, U-uzvaras, UP-uzvaras pagarinājumā, US-uzvaras pēcspēles metienos, ZS-zaudējumi pēcspēles metienos, ZP-zaudējumi pagarinājumā, Z-zaudējumi, IV-iemestie vārti, IEV-ielaistie vārti, P-ti-punkti
Rezultāti
P - pagarinājumā, SM - pēcspēles metienos
Vārtsargi
Sp - spēles, U - uzvaras, Z - zaudējumi, IV - ielaistie vārti, AM - atvairītie metieni, AM% - atvairīto metienu procents, VS - ielaistie vārti vidēji spēlē, MIN - minūtes uz ledus, S - "sausās" spēles, SM - soda minūtes * - neiskaitot izslēgšanas kārtas spēles
Laukuma spēlētāji
Sp - spēles, V - vārti, RP - rezultatīva piespēle, P - punkti, +/- - lietderības koeficients, SM - soda minūtes
Pirmssezonas sagatavošanās spēles
P - uzvara pagarinājumā, SM - uzvara soda metienos
Vārtsargi
Sp - spēles, V - vārti, RP - rezultatīva piespēle, P - punkti, SM - soda minūtes, +/- - lietderības koeficients, IV - ielaistie vārti, VS - ielaistie vārti spēlē, AM% - procentuāli atvairītie metieni
Laukuma spēlētāji
Sp - spēles, V - vārti, RP - rezultatīva piespēle, P - punkti, SM - soda minūtes, +/- - lietderības koeficients
Zabolotje
Zabolotje var būt:
Ventspils
Ventspils ir viena no desmit Latvijas valstspilsētām, liela Baltijas jūras ostas pilsēta. Tās nosaukums cēlies no Ventas upes, kas plūst cauri pilsētai. Ar gandrīz 33 tūkstošiem iedzīvotāju (2022) Ventspils ir sestā lielākā pilsēta valstī. Ventspils ir nozīmīga ar savu neaizsalstošo ostu, galvenais pilsētas ieņēmumu avots pēdējās desmitgadēs bijis tranzīts, kas pēc Latvijas neatkarības atgūšanas ļāva pilsētai attīstīties, taču samazinās pēdējos gados.
Vēsture
Līdz 1230. gadam Ventas upes grīva bija kuršu ķēniņa Lamekina valsts sastāvā ar nosaukumu Saggara. Winda kā Livonijas ordeņa pils Ventas grīvā pirmoreiz minēta 1290. gadā, bet baznīca 1298. gadā. Livonijas ordeņvalsts laikos Ventspils bija Hanzas savienības locekle.
Kurzemes un Zemgales hercogistes, sevišķi hercoga Jēkaba laikā (1642—1682), Ventspils bija svarīga ostas pilsēta un kuģubūves centrs. Šajā laikā tika uzbūvēti 44 karakuģi un 79 tirdzniecības kuģi, daļa no tiem tika pārdoti citām Eiropas valstīm. Pēc Lielā Ziemeļu kara ievazātajā mēra epidēmijā 1710. gadā gāja bojā vairums pilsētas iedzīvotāju, pilsēta panīka, un tās ienākumu pamatavots bija zvejniecība.
Pēc 1795. gada hercogistes inkorporācijas Krievijas Impērijā tā bija Ventspils pilskunga tiesas (Hauptmannschaft Windau) centrs un visas Ziemeļkurzemes pārvaldes centrs. 1904. gadā atklāja Ventspils-Ribinskas dzelzceļa līniju un eksportosta tika pārcelta uz Ventas upes labo krastu, kur uzbūvēja lielu labības elevatoru un saldētavu sviesta uzglabāšanai. Pilsētas uzplaukumu pārtrauca Pirmais pasaules karš, kad karadarbības dēļ Krievijas varas iestādes steidzīgi evakuēja vērtīgas ostas iekārtas un lielu daļu iedzīvotāju.
Fiziskā ģeogrāfija
Ventspils atrodas Piejūras zemienes Ventavas līdzenumā, Ventas krastos, bijušās Litorīnas jūras lagūnas ziemeļu daļā. Zemes virsma gandrīz visā pilsētas teritorijā ir tikai par 3—5 m augstāka par pašreizējo jūras līmeni. Jūras piekrastē atrodas kāpas, kas Ventspils dienvidos sasniedz 17 m vjl., bet ziemeļu malā pie Būšnieku bākas 29 m virs jūras līmeņa. Ventspilij ir 13 kilometru robeža ar Baltijas jūru. Tās krastā veidojas 30—400 metru plata kāpu josla. Plašāka kāpu josla ir uz dienvidiem no Ventas ietekas Baltijas jūrā. Pilsētas dienvidu daļā atrodas ap 140—200 metrus plata pludmale, kas ir centrālā pilsētas peldvieta — 1,2 km gara pludmales un peldvietas daļa posmā no Dienvidu mola līdz Jūrmalas parka meliorācijas grāvim. Pilsētas territorija atrodas neliela, bet auglīga slokšņu māla rajona ziemeļu daļā.
Ventspils ir pilsēta ar salīdzinoši lielu zaļo teritoriju īpatsvaru — zemes zem ēkām, pagalmiem un ceļiem aizņem tikai 8% pilsētas teritorijas, bet meži, parki un ūdeņi — 38%. Mežiem ir lielākais īpatsvars pilsētas dabiskajās ekosistēmās — tie aizņem 1501 ha jeb 28% no pilsētas teritorijas. Tie galvenokārt ir melnalkšņu meži pilsētas dienvidu daļā un priežu meži ziemeļu daļā, kā arī purvi un pļavas Staldzenē, Maurciemā un lidlauka apkārtnē. Parki, apstādījumi un citas dabas pamatnes rekreatīviem mērķiem aizņem 222 ha jeb 5%.
~12,6% Ventspils teritorijas aizņem ūdensobjekti (upes, attekas, kanāli, meliorācijas grāvji, ezers un dīķi). Nozīmīgākie ir Venta, kas šķērso Ventspili ~8 km garumā un Būšnieku ezers. Ventspils ietilpst Ventas upju baseinu apgabalā. Venta pilsētas robežās ir 110-250 m plata, 5-14,5 m dziļa, tās labā krasta pietekas ir Kamārce (Dokupe), Packule, Kustes kanāls, kreisā krasta — Vidumgrāvis. ziemeļu galā pilsētas teritorijā atrodas Būšnieku ezers. No jūras ezeru norobežo kāpu valnis, ko šķērso nelielā, 1,5 km garā ezera noteka Lošupe. Ezerā ietek Klāņu-Būšnieku kanāls.
Ventspils pilsētas teritorijā atrodas dabas liegums Natura 2000 teritorija „Būšnieku ezera krasts” un divi īpaši aizsargājamās dabas teritorijas ģeoloģiskie un ģeomorfoloģiskie dabas pieminekļi „Dampeļu atsegums” un „Staldzenes stāvkrasts”.
Ventspilī ir samērā nabadzīgas smilts un mālsmilts augsnes, ar vidēju iekultivēšanas pakāpi. Pacēlumos ir tipiskās podzola augsnes, bet reljefa ieplakās — kūdraina podzolēta glejaugsne un velēnu glejaugsne. Augsnes skābums ir pH 5,6—5,9, augsnei raksturīgs vidējs fosfora — 110—120 mg/kg un kālija — 120—130 mg/kg nodrošinājums. Tādēļ arī augu valsts ir samērā nabadzīga, brīvā dabā sastopamas smilgas, grīšļi un citi mazprasīgi augi.
Cilvēkģeogrāfija
Ventspils atrodas Kurzemes plānošanas reģionā un pēc iedzīvotāju skaita ir sestā lielākā pilsēta Latvijā un otrā lielākā pilsēta Kurzemes reģionā. Pilsēta dienvidos robežojas ar Vārves pagastu, austrumos ar Tārgales pagastu.
Pilsētā sākas autoceļi A10 uz Rīgu, P108 uz Saldu, P122 uz Pilteni, P124 uz Kolku, Ventspils atrodas Eiropas nozīmes autoceļa (E22) austrumu-rietumu virziena koridorā.
Klimats
Ventspilī ir izteikts piejūras klimats. Teritorijai raksturīga neliela gada temperatūras amplitūda, tas ir, samērā vēsas vasaras un siltas ziemas ar nepastāvīgiem sala periodiem, mākoņainība, bieži nokrišņi un miglas. Pavasaris ir vēss, un veģetācijas attīstība aizkavējas, savukārt rudens periods ir ilgāks. Pēdējās pavasara salnas vērojamas no 25.aprīļa līdz 14. maijam, pirmās rudens salnas no 4. līdz 25.oktobrim. Bezsala periods vidēji ilgst 143—173 dienas. Sniega sega veidojas tikai 25% no ziemām. Veģetācijas periods ir 128-138 dienas.
Gaisa temperatūra Ventspilī ir augstāka par vidējo atbilstoši platuma grādiem raksturīgo temperatūru janvārī par 7 — 9 grādiem, savukārt zemāka jūlijā par 2 — 3 grādiem.
Par spīti tam, Latvijā līdz šim augstākā gaisa temperatūra +37,8 °C reģistrēta 2014. gada 4. augustā Ventspilī. Maksimālā diennakts vidējā gaisa temperatūras vērtība Latvijā visvairāk ir mainījusies tieši Ventspilī: pieaugums pārsniedz 1° C robežu. Salīdzinot ar klimatiskās references periodu, mūsdienās siltu nakšu īpatsvars Latvijā ir par 2-6% palielinājies, un īpaši lielas silto nakšu īpatsvara izmaiņas ir konstatētas Ventspils un Rīgas meteoroloģisko novērojumu stacijās.
Visu gadu ir novērojams vējš, pārsvarā tas pūš rietumu un dienvidrietumu virzienā, veicinot gaisa apmaiņu ar jūru.
Vidējais gaisa mitrums sezonālā griezumā mainās maz un svārstās no 80% līdz 90%. Atmosfēras nokrišņus nosaka cikloniskā darbība. To maksimums novērojams rudens un ziemas sezonā. Aukstajā laika periodā vidēji novērojamas 83 dienas ar nokrišņiem, vasarā — 65 dienas. Gada nokrišņu daudzums svārstās 600-700 mm robežās. Sniega veidā nokrīt tikai 15 % no gada nokrišņu daudzuma.
Iedzīvotāji
18. gadsimtā Ventspilī bija apmēram 1000 iedzīvotāju, kuru skaits mēreni auga līdz 20. gadsimta sākumam, kad sākās straujš uzplaukums, Ventspilij kļūstot par Ventspils-Ribinskas dzelzceļa līnijas gala staciju (1904) un eksporta ostu. 1897. gada tautas skaitīšanā Ventspilī tika konstatēti 7127 iedzīvotāji, un no 1897. līdz 1914. gadam iedzīvotāju skaits palielinājās četras reizes.
Pirmā Pasaules kara rezultātā 1915. gadā pilsētā bija palicis tikai 2431 iedzīvotājs. 1939. gadā Ventspils pēc Bāzu līguma kļuva par PSRS bruņoto spēku bāzi, kā rezultātā padomju okupācijas gados iedzīvotāju skaits palielinājās trīs reizes. Strauji mainījās arī iedzīvotāju nacionālais sastāvs. Latviešu īpatsvars no 19% 1863. gadā palielinājās līdz apmēram 30% 1875. gadā, sasniedza 50% 19. gadsimta 90. gados un 83,4% 1935. gadā. Pēc Otrā pasaules kara tas atkal samazinājās gandrīz līdz 40%. No cittautiešiem 1875. gadā apmēram 45% bija vācieši un 20% — ebreji, bet pēc Otrā pasaules kara krievu īpatsvars sasniedza gandrīz 40%.
Ventspilī 2022. gada sākumā bija deklarēti aptuveni 36 tūkstoši iedzīvotāju. Pēdējo gadu laikā iedzīvotāju skaits Ventspilī sarūk. No 2014. līdz 2019. gadam Ventspilī iedzīvotāju skaits samazinājies par 6,3%. Tas ir nedaudz lēnāk nekā samazināšanās temps Kurzemes reģionā kopā (-6,9%), bet straujāk nekā šajā periodā vidēji Latvijā (-4,1%). Galvenais iedzīvotāju skaita samazināšanās iemesls Ventspilī ir negatīvie dabiskā pieauguma rādītāji — mirstība pārsniedz dzimstību. Lai gan laika periodā no 2011. gadam līdz 2014. gadam dzimušo skaits pieauga, kopš 2014. gada atkal ir vērojama lejupejoša tendence. Ilgākā laika posmā līdz 2003. gadam migrācijas saldo pilsētā bija pozitīvs, bet kopš 2004. gada tas ir negatīvs, kas ir iedzīvotāju skaita samazinājuma iemesls. Negatīvais migrācijas saldo savu lielāko vērtību sasniedza 2010. gadā (-896), bet pēdējos gados šī tendence ir samazinājusies, piemēram, 2019. gadā šis rādītājs ir -235.
Pilsētas iedzīvotāju vecumstruktūras dinamika liecina par pilsētas iedzīvotāju novecošanās tendencēm. Kopš 2012. gada līdz darbaspējas un darbaspējas vecuma iedzīvotāju īpatsvars pilsētā ir mazāks nekā vidēji valstī, bet virs darbspējas īpatsvars lielāks nekā vidēji Latvijā. Piemēram, ja 2019. gadā iedzīvotāju īpatsvars virs darbspējas vecuma Latvijā bija 22,8%, tad Ventspilī tas bija 25,1%.
Ievērojami cilvēki
• Jānis Brušvits (1879—1946), politiķis, Krievijas Satversmes sapulces deputāts
• Ferdinands Grīniņš (1884—1906), sociāldemokrāts un profesionāls revolucionārs
• Freds Rebels (dzimis Paulis Sproģis; 1886—1968), burātājs, dēkainis
• Teodors Spāde (1891—1970), Latvijas jūras kara flotes komandieris (1931-1940), admirālis
• Jānis Tīdemanis (1897—1964), gleznotājs
• Fricis Kaņeps (1916—1981), futbolists
• Imants Ramiņš (1943), komponists
• Marīna Janaus (1945), aktrise
• Baiba Rivža (1949), politiķe
• Ģirts Valdis Kristovskis (1962), politiķis
• Zane Jančevska (1964), aktrise
• Sandis Prūsis (1965), bobslejists
• Gundars Vētra (1967), basketbolists
• Ēriks Rags (1975), šķēpmetējs
• Jānis Stībelis (1976), dziedātājs
• Gatis Gūts (1976), bobslejists
• Sandis Buškevics (1977), basketbolists
• Normunds Pūpols (1984), augstlēcējs
• Ingus Janevics (1986), soļotājs
• Laura Ikauniece (1992), vieglatlēte
• Uvis Jānis Balinskis (1996), hokejists
• Rebeka Ibrahima (1998), svarcēlāja
Administrācija
Ventspils pilsētas pārvaldi īsteno Ventspils valstspilsētas pašvaldības dome kā lēmējvaras institūcija un Ventspils valstspilsētas pašvaldība kā izpildvaras institūcija. Pilsētas lēmējvaru — domi — veido 13 iedzīvotāju ievēlēti deputāti. Esošais domes deputātu sasaukums ievēlēts pašvaldību vēlēšanās 2021. gada 5. jūnijā, tas pārstāv piecus no septiņiem sarakstiem, kas kandidēja vēlēšanās. 54% piedalījušos vēlētāju atbalstu saņēma Latvijai un Ventspilij saraksts, kas pilsētas vadībā ir kopš valsts neatkarības atgūšanas. Domes deputāti darbojas četrās komitejās — Finanšu komitejā, Pilsētas attīstības jautājumu komitejā, Izglītības, kultūras un sporta jautājumu komitejā un Sociālo jautājumu komitejā.
Venti
2011. gada oktobrī Ventspils pilsēta laida apgrozībā savu valūtu — ventus — ar 6 dažādiem nomināliem: 5; 10; 20; 50,100 un 500. 100 ventu atbilda 1 Latvijas latam, bet tie neaizstāja Latvijas nacionālo valūtu latu. Šobrīd 100 ventu atbilst 1 €, bet neaizstāj vienoto Eirovalūtu.