cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Start(IT)
Start(IT) ir sociāls izglītības projekts ar mērķi attīstīt skolēnu digitālās prasmes un veicināt padziļinātu informātikas un digitālo prasmju apguvi skolās. Fonds piedāvā bez maksas apgūt datoriku un programmēšanas pamatus portālā www.startit.lv, kuru šobrīd lieto vairāk nekā 24 000 skolotāju un skolēnu visā Latvijā. Šajā portālā skolēniem, studentiem un skolotājiem pieejamas pilnas mācību programmas un izsmeļoši mācību materiāli.
Paralēli datorikas apmācībām Start(IT) attīsta dažādus izglītojošus kursus ikvienam, kas vēlas uzzināt, kas ir 3D printēšana, robotika, mobilās lietotnes, utt. Ieejot Start(IT) mājas lapā un reģistrējoties sadaļā “Kursi”, ir iespēja apgūt desmit 1–5 lekciju video kursus.
Projekta nozīmīgums
Šāds projekts ir nepieciešams, jo, pirmkārt, pieprasījums pēc IT speciālistiem pieaug ne tikai Latvijā, bet arī visā Eiropā. Lai palielinātu IT speciālistu skaitu Latvijā, jau skolas laikā jāsniedz padziļinātas zināšanas informātikas priekšmetā, jāmaina priekšstati par programmēšanu un jāiedrošina skolēnus studēt un strādāt IT nozarē.
Otrkārt, lielākajai daļai skolēnu pašreiz nav iespējas skolā apgūt programmēšanas priekšmetu. Lai šo darba tirgū noderīgo prasmi padarītu pieejamāku, fonds Start(IT) atbalsa skolotājus, kuri skolēniem piedāvā apgūt programmēšanu fakultatīvi.
Visbeidzot, Start(IT) veicina skolēnu digitālo prasmju attīstību. Mūsdienās tehnoloģijas nepieciešamas visur, tādēļ ar katru dienu kļūst ar vien būtiskāk ar tām apieties gan darbā, gan ikdienā. Pedagogi un skolēni fonda Start(IT) izstrādātos materiālus izmanto vairāk nekā 300 Latvijas skolās, toties portālu izmanto aptuveni 37 000 lietotāji valstī.
Ar Start(IT) palīdzību darbinieki no Accenture Latvia, MAK IT, eazyBI, Emergn un citiem IT nozares uzņēmumiem kļūst par skolu mentoriem. Šie darbinieki vada vieslekcijas par tendencēm, izaicinājumiem un inovācijām IT nozarē, kā arī palīdz skolotājiem iekļaut tehnoloģijas mācību procesā.
Apbalvojumi un atzīnības
2017. gadā Start(IT) ieguva Accenture Global Awards balvu.
Keisuke Honda
Keisuke Honda (本田 圭佑) ir japāņu futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja uzbrūkošā pussarga pozīcijā, Japānas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2023) Honda ir Kambodžas U23 futbola izlases treneris.
Karjeru sācis dzimtajā Japānā, vēl ir spēlējis Nīderlandē, Krievijā un Itālijā. Maskavas CSKA sastāvā izcīnījis Krievijas čempiontitulu. Kopš 2008. gada pārstāv Japānas nacionālo valstsvienību. Tās sastāvā piedalījies. un un izcīnījis uzvaru 2011. gada Āzijas kausa izcīņā.
Lady Bird: Laiks lidot
"Lady Bird: Laiks lidot" (en) ir 2017. gada ASV pieaugšanas filma, kuras režisore un scenārija autore ir Greta Gērviga. Galvenās lomas atveido Sērša Runena, Lorija Metkalfa, Treisijs Letss, Lūkass Hedžss, Bīnija Feldšteina, Stīvens Hendersons un Timotijs Šalame. Filmā tiek parādītas 17 gadus vecas vidusskolas vecākās klases skolnieces attiecības ar māti. Filmas pirmizrāde notika Teljuraidas kinofestivālā.
Filma nominēta piecām Amerikas Kinoakadēmijas balvām: "Labākā filma", "Labākais režisors", "Labākā aktrise galvenajā lomā", "Labākā aktrise otrā plāna lomā" un "Labākais oriģinālscenārijs".
Tadejs Pogačars
Karjera
2018. gadā uzvarēja Tour de l'Avenir kopvērtējumā.
2019. gada februārī uzvarēja Volta ao Algarve daudzdienu sacensībās. 2019. gada maijā 20 gadu vecumā uzvarēja Tour of California kopvērtējumā, kļūstot par jaunāko šo sacensību kopvērtējuma uzvarētāju.
2021. gada sezonu T. Pogačars uzsāka ar uzvaru UAE Tour kopvērtējumā. Jūlijā viņš atkārtja iepriekšējā gada panākumu, kļūstot par 2021. gada Tour de France uzvarētāju. Tāpat kā iepriekšējā gadā, arī šoreiz viņam izdevās uzvarēt arī trijos velobrauciena posmos un kļūt par labāko gan jauno braucēju, gan kalnu braucēju klasifikācijā. Drīz pēc tam T. Pogočars piedalījās 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kur izcīnīja bronzas medaļu grupas braucienā.
2021. gada sezonas beigās T. Pogačars saņēma Vélo d'Or apbalvojumu kā gada labākais riteņbraucējs.
Dace Markus
Dace Markus (1950) ir latviešu zinātniece, filoloģijas habilitētā zinātņu doktore (Dr. habil. philol.), Liepājas Universitātes rektore un Liepājas Universitātes Kurzemes humanitārā institūta vadošā pētniece (2016), LZA īstenā locekle (2000).
Dzīvesgājums
Dzimusi 1950. gada 13. novembrī Alūksnes rajona Mārkalnē. Studēja Latvijas Valsts Universitātes (LVU) Filoloģijas fakultātē (1969-1974) un aspirantūrā (1974-1979), strādāja par vecāko laboratorijas asistenti (1979-1981) un LVU izdevniecības redakcijas nodaļas vadītāju (1981-1985). 1983. gadā Viļņas Universitātē aizstāvēja zinātņu kandidātes disertāciju, bija LVU vecākā lektore (1985-1987), docente un Valodu un literatūtas katedras vadītāju (1987-1990).
Pēc doktorantūras Viļņas Universitātē (1990-1992) aizstāvēja Dr.habil.philol. grādu (1994) un strādāja par LU Latviešu valodas un literatūras mācīšanas metodoloģijas katedras profesori (1994-2004) un Baltu filoloģijas profesori (1997-2009) un katedras vadītāju (2000-2004). Līdztekus tam bija Rīgas Pedagoģijas un izglītības vadības akadēmijas (RPIVA) zinātņu prorektore (1995-2003), no 2005. līdz 2015. gadam rektore.
2016. gadā Liepājas Universitātes Satversmes sapulce viņu ievēlēja par rektori.
Zinātniskie darbi
Autore vairāk nekā 300 publikācijām latviešu dialektoloģijā, fonētikā, fonoloģijā, bērna valodā un izglītībā. Izdevumu “Baltu filoloģija”, “Valoda un literatūra kultūras apritē”, “Valoda: nozīme un forma. Plašsaziņas līdzekļu valoda” u.c. redakcijas kolēģijas locekle.
Aušras vārti
Aušras vārti (lt, pl, be) ir bijušo pilsētas aizsardzības mūru vārti Lietuvas galvaspilsētā Viļņā. Virs vārtiem izbūvēta kapela ar slavenu Dievmātes svētbildi (Aušros Vartų Dievo Motina/Matka Boska Ostrobramska), kas ir svētceļojumu mērķis gan katoļiem, gan pareizticīgajiem.
Vārti tika izbūvēti starp 1503. un 1522. gadu kā Lietuvas lielkņazistes galvaspilsētas Viļņas aizsardzības mūru sastāvdaļa. Saukti arī par Medininku vārtiem, jo pie vārtiem sākās ceļš uz Medininku pili. Vārtu nosaukums lietuviski (tulkojumā "Ausmas vārti") lietots no lietuviešu atmodas laikiem un neraksturo vārtu novietojumu pilsētā, jo atrodas vecpilsētas dienvidos. Poliskais vārtu nosaukums (tulkojumā "Asie vārti") arī ir neskaidras izcelsmes. Aušras vārti ir vienīgie, kas saglabājušies no desmit pilsētas vārtiem, pārējie tika nojaukti 18. gadsimtā.
Ir dažādas versijas par Aušras vārtu Dievmātes svētbildes izcelsmi. Pati svētbilde ir apklāta ar apkalumu, redzama tikai Dievmātes seja un rokas. Ikonā nav attēlots Jēzus. Dievmātes ikonas pielūgšana sevisķi izplatījās pēc Otrā pasaules kara līdz ar Dievišķās Žēlsirdības un Faustinas Kovaļskas pielūgšanu. Aušras vārtu Dievmātei veltītas baznīcas Lietuvā, Polijā un Ukrainā.
Blāzmas iela (Rīga)
Ielu savienojumi
Blāzmas iela ir savienota ar šādām ielām:
Ludoviks Obraņaks
Savu karjeru sācis Francijas komandā Metz. 2007. gadā pievienojies Lille, ar kuru 2011. gadā kļuvis par Ligue 1 uzvarētāju. Vēlāk spēlējis arī Vācijā, Turcijā un Izraēlā, bet karjeru noslēdzis Francijas komandā AJ Auxerre.
Polijas futbola izlases sastāvā piedalījies 2012. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Lille
Bordeaux
Maccabi Haifa
Bezmiegs Sietlā
"Bezmiegs Sietlā" (en) ir 1993. gada ASV romantiska kinokomēdija, kuras režisore un viena no scenārija autoriem ir Nora Efrona. Galvenās lomas filmā atveido Toms Henkss, Mega Raiena, Bills Pulmans, Ross Malingers, Gabija Hofmana un Robs Rainers. Filmas pirmizrāde notika.
Maltas Universitāte
Maltas Universitāte (mt, en) ir 1769. gadā dibināta valsts universitāte Maltas pilsētā Msidā.
Maltas Universitātes pirmsākumi iezīmējas ar jezuītu kolēģija (Collegium Melitense) nodibināšanu Valletā 1592. gadā. No 1595. līdz 1597. gadam tika uzcelta kolēģijas ēka, kas tagad pazīstama kā vecā universitātes ēka. 1768. gadā jezuītus no salas padzina, bet 1769. gadā tika nodibināta Maltas Universitāte. 20. gadsimta sešdesmitajos gados tika uzcelta Msidas universitātes pilsētiņa, uz kurieni pārcēla vairumu universitātes struktūrvienību. Universitātē ir 14 fakultātes un vairāki pētniecības centri. Bijušo un esošo pasniedzēju un studentu vidū minams astronoms un matemātiķis Džuzepe Pjaci (Giuseppe Piazzi).
Bezmiegs Sietlā
Atraitņa Sema Boldvina dēls Džona piezvana radio sarunu raidījumam, tur cenšoties atrast savam tēvam jaunu partneri.
Šaiba
Ledus arēna "Šaiba" (ru) ir daudzfunkcionāla halle, kas atrodas Olimpiskajā parkā, Sočos, Krievijā. Arēna tika celta 2014. gada ziemas olimpisko spēļu vajadzībām. Vēl ledus hallē notika 2013. gada Pasaules U-18 čempionāts. Vien 300 metru attālumā no halles atrodas "Boļšoj" ledus arēna, kas arī tika celta Olimpisko spēļu vajadzībām.
Apraksts
Ledus pils "Boļšoj" celta 2014. gada ziemas olimpisko spēļu vajadzībām. Šeit norisinājās hokeja turnīrs.
Tuvumā atrodas vairāki olimpiskie objekti: kērlinga centrs "Ļedjanoj Kub", hokeja arēna "Boļšoj" u. c.
Ledus hallē ir 12 000 skatītāju vietas. Aptuvenās halles "Boļšoj" izmaksas sastāda 27 miljonus ASV dolāru
Arēnas izmantošana pēc Olimpiskajām spēlēm
Pēc 2014. gada ziemas olimpiskajām spēlēm halle tika nodota Krasnodaras novada rīcībā. Ēka tiek izmantota daudzos nolūkos.
Arcelor
Arcelor S.A. bija Luksemburgā bāzēta globāla kompānija, 2004. gadā pēc apgrozījuma lielākais tērauda ražotājs pasaulē. Nodibinājās 2002. gadā, apvienojoties Spānijas kompānijai Aceralia, Francijas kompānijai Usinor un Luksemburgas kompānijai ARBED. Kaut arī iesākumā tam stingri pretojās Francijas, Luksemburgas un Spānijas valdības, 2006. gadā kompāniju nopirka Mittal Steel Company, izveidojot kompāniju ArcelorMittal.
Sektor Gaza
Sektor Gaza bija PSRS un Krievijas mūzikas grupa, kas dibināta 1988. gada 9. jūnijā Voroņežā. Grupu dibinājis vokālists un dziesmu tekstu autors Jurijs Kļinskihs, viņš arī bija tās līderis. Kolektīva nosaukums ir cēlies no Voroņežas pilsētas industriālā rajona, kas piesarņotā gaisa dēļ tika saukts par "Gāzes sektoru" (Сектор газа). Grupa beidza pārstāvēt 2000. gadā pēc Kļinskiha nāves.
Nauris Sējējs
Nauris Sējējs (dzimis ) ir latviešu hokejists, aizsargs. Pašlaik (2022) pārstāv Šveices līgas komandu HC La Chaux-de-Fonds.
Vālserbergs
Vālserbergs (nl) ir 322,4 metrus augsts paugurs Nīderlandes galējos dienvidaustrumos pie Vālsas pilsētas. Vālserbergs ir kontinentālās Nīderlandes augstākā virsotne.
Nauris Sējējs
Sējēja tēvs Normunds ir bijušais hokejists, tagag treneris, profesionāls hokejists ir arī Naura dvīņu brālis Nils.
Vālserbergs
Vālserbergs vienlaicīgi ir vieta, kur satiekas trīs valstu (Beļģijas, Nīderlandes un Vācijas robeža (no 1830. līdz 1919. gadam šeit satikās četras valstis, arī Neitrālā Moresneta, kas mūsdienās ietilpst Beļģijā). Nīderlandes pusē uz paugura ierīkots skatu tornis.
Nauris Sējējs
Spēlētāja karjera
2016. gadā Sējējs pievienojās Nacionālās līgas kluba Genève-Servette HC jauniešu sistēmai, tajā aizvadot turpmākās piecas sezonas. 2021. gada pavasarī noslēdza viena gada līgumu ar pamatkomandu. Nākamajā sezonā gan tika izīrēts Šveices līgā spēlējošajai HC La Chaux-de-Fonds, tās rindās Sējējam aizvadot savu pirmo profesionālo sezonu.
Vēžaunīca
Ģeogrāfiski tek pa Aronas paugurlīdzenumu. Nozīmīgu pieteku un apdzīvotu vietu krastos nav. Upi augštecē šķērso dzelzceļa līnija Pļaviņas—Gulbene un pašvaldības ceļš Veckalsnava — Dadzīši.
2018.—2019. gada LBL sezona
2018.—2019. gada LBL sezona bija 28. Latvijas Basketbola līgas sezona. Šajā sezonā spēcīgākie Latvijas klubi spēlēja OlyBet Latvijas—Igaunijas Basketbola līgā un seši, kas ierindojās visaugstāk šajā turnīrā, piedalījās LBL augstākās divīzijas izslēgšanas spēlēs, kas sākās 2019. gada 9. aprīlī: Jūrmala/Betsafe, Latvijas Universitāte, BK Ogre, Valmiera Glass VIA, VEF Rīga un BK Ventspils. Par čempioniem kļuva VEF Rīga, kas finālsērijā ar 4:3 uzvarēja BK Ventspils.
Par 2. divīzijas čempioniem kļuva Gulbenes Buki, kas finālsērijā ar 3:2 uzvarēja BK Ķekava, bet 3. divīzijā uzvarēja BK Cēsis/Cēsu sporta skola, kas finālsērijā ar 2:0 apspēlēja Jaunpils basketbolistus.
Penedas-Herešu nacionālais parks
Penedas-Herešu nacionālais parks ir 1971. gadā izveidots nacionālais parks Portugāles galējos ziemeļos, vienīgais nacionālais parks valstī. Parka sastāvā ietilpst divas kalnu grēdas - Peneda un Hereši.
Niks Liberopuls
Nikolass "Niks" Liberopuls (gr, dzimis ) ir bijušais Grieķijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Grieķijas futbola izlases dalībnieks.
Vislabāk pazīstams no sava pavadītā laika Grieķijas komandās Panathinaikos un AEK Athens. Ar Panathinaikos komandu septiņu sezonu laikā 266 mačus kopumā guvis 97 vārtus. 2003. un 2007. gadā kļuvis par Grieķijas Superlīgas labāko vārtu guvēju.
Grieķijas futbola izlases sastāvā piedalījies 2008. un 2012. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
AEK Athens
Individuālie sasniegumi
Karkonošes nacionālais parks
Karkonošes nacionālais parks (pl) ir 1959. gadā izveidots nacionālais parks Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē, Sudetu kalnu sistēmas Krkonošes kalnos. Parka teritorija stiepjas gar valsts robežu ar Čehiju, kur izveidots Krkonošes nacionālais parks. Uz abu valstu robežas atrodas 1603 metrus augstais Sņežkas kalns, kas ir augstākā virsotne Čehijā un Sudetos. Kalnos dzīvo mufloni.
Mārcis Rullis
Mārcis Rullis (dzimis Valmierā) ir bijušais latviešu bobslejists, pēc karjeras beigām treneris. Eiropas čempions (2003) un vicečempions (2000) četriniekā (stūmējs Sanda Prūša ekipāžā). Pirms pievērsās bobslejam M. Rullis trenējās vieglatlētikā, bija daudzcīņnieks. Desmitcīņā 1998. gadā bijis trīspadsmitais pasaules junioru čempionātā.
Mācījies Murjāņu sporta skolā, pēc tam Latvijas Universitātē.
Pēc sportista karjeras beigām darbojas kā treneris, strādājis kā fiziskās sagatavotības treneris un galvena trenera asistents dažādās regbija komandās. Šobrīd strādā kā galvenais treneris Latvijā vadošajā regbija klubā "Garkalne/Livonia".
Dimbovica
Dimbovica (ro) ir 286 kilometrus gara Ardžešas kreisā krasta pieteka Rumānijas dienvidos. Upe tek caur valsts galvaspilsētu Bukaresti.
Izteka - Fegerašu kalnos. Tek dienvidaustrumu virzienā. Garākā pieteka - Kolentina. Ietek Ardžešā pie Budešti pilsētas. Dimbovica vēsturiski ir Bukarestes galvenais ūdens avots. Pilsētas centrā upe ir sadalīta divās vertikālās daļās. Zem upes gultnes esošā daļa kalpo kā notekūdeņu kolektors. 21. gadsimta sākumā ievērojami līdzekļi tiek veltīti upes ūdens kvalitātes atjaunošanai, izbūvējot attīrīšanas iekārtas.
Lielais (filma)
"Lielais" (en) ir 1988. gada komēdija, kuras režisore ir Penija Māršala. Galvenās lomas filmā atveido Toms Henkss, Elizabete Pērkinsa, Roberts Logija un Džons Hērds. Filmas pirmizrāde notika.
Divpadsmitgadīgais Džošs Baskins kādu dienu pie mašīnas-zīlnieces atrakciju parkā vēlas kļūt par pieaugušo. Nākamajā dienā Džošs pamostas un saprot, ka pa nakti ir mistiski pārvērties par trīsdesmitgadīgu vīrieti. Nu Džošs cenšas atrast atrakciju parka mašīnu, lai atkal kļūtu par divpadsmitgadīgu puiku.
Ervē Renārs
Ervē Renārs (fr; dzimis ) ir franču futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis aizsarga pozīcijā. Kā treneris divreiz ir kļuvis par Āfrikas Nāciju kausa uzvarētāju. Kopš 2023. gada ir Francijas sieviešu futbola izlases galvenais treneris.
Karjera
Futbolu spēlējis Francijas zemākajās līgās, pārstāvot AS Cannes, Stade de Vallauris un SC Draguignan. Tieši savā pēdējā klubā guva arī pirmo pieredzi trenera amatā. Pēc tam bijis treneris arī Cambridge United komandai Anglijā, strādājis Vjetnamā un Francijas klubā AS Cherbourg.
2007. gadā uzsāka darbu ar nacionālajām izlasēm, sākumā kā trenera asistents Ganas izlasē. 2008. gada maijā kļuva par Zambijas futbola izlases galveno treneri, un viņa vadībā komanda iekļuva 2010. gada Āfrikas Nāciju kausa ceturtdaļfinālā. 2010. gada aprīlī amatu atstāja un kļuva par Angolas izlases galveno treneri, taču šajā amatā nostrādāja tikai pusgadu. 2011. gadā neilgu laiku trenēja Alžīrijas klubu USM Alger.
atgriezās Zambijas izlases galvenā trenera amatā un 2012. gadā aizveda komandu līdz tās pirmajam čempionu titulam Āfrikas Nāciju kausā. 2013. gada Nāciju kausā komanda neizkļuva no grupas, un pēc turnīra Renārs atzina savu vainu. 2013. gada oktobrī kļuva par Francijas kluba Sochaux galveno treneri.
No 2014. līdz 2015. gadam bija Kotdivuāras izlases galvenais treneris un uzvarēja 2015. gada Āfrikas Nāciju kausā. Līdz ar to Renārs kļuva par pirmo treneri, kurš ir uzvarējis Āfrikas Nāciju kausā ar divām dažādām komandām.
2015. gada maijā kļuva par Francijas kluba Lille OSC galveno treneri, taču pēc neveiksmīgā sezonas sākuma tā paša gada novembrī tika atlaists. 2016. gada februārī tika apstiprināts par Marokas izlases galveno treneri. 2017. gada Āfrikas Nāciju kausā ar izlasi sasniedza ceturtdaļfinālu un palīdzēja tai kvalificēties 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīram. Pēc zaudējuma Beninai 2019. gada Āfrikas Nāciju kausa astotdaļfinālā, Renārs dažas dienas vēlāk atkāpās no amata. Tā paša gada jūlijā, Renārs tika apstiprināts par Saūda Arābijas futbola izlases galveno treneri.
Dienas personība
Dienas personība (arī Dienas personība ar Veltu Puriņu) ir raidījums kanālā TV24, kurš tiek pārraidīts katru darba dienu plkst. 9:30. Raidījumā tiek apspriestas dažādas sabiedrībā aktuālas tēmas un problēmas.
Ārējās saites
xtv.lv
Vasilijs I Dmitrijevičs
Vasilijs I Dmitrijevičs (, 1371–1425) bija Maskavijas lielkņazs no 1389. gada līdz savai nāvei. Lietuvas valdnieka Vītauta Dižā znots.
Dzīvesgājums
Dzimis 1371. gada 30. decembrī Maskavā Maskavas kņaza un Vladimiras lielkņaza Dmitrija Joanoviča ("Donska") ģimenē.
1382. gadā hans Tohtamišs piešķīra vietvalža jarliku viņa tēvam, tomēr 11-gadīgo Vasiliju aizveda kā ķīlnieku uz Zelta ordas zemēm. 1386. gadā viņam izdevās aizbēgt no gūsta un nākamajā gadā ierasties Lietuvas dižkunigaitijā, kur viņu saderināja ar valdnieka Vītauta Dižā meitu Sofiju (1371—1453).
Pēc tēva nāves 1389. gadā Vasilijs kļuva par Vladimiras lielkņazu un ieguva Zelta Ordas vietvalža jarliku.
1390. gada Ziemassvētkos viņš Kolomnā salaulājās ar princesi Sofiju un kļuva par Lietuvas sabiedroto, 1392. gadā no Zelta ordas nopirka tiesības uz Ņižņijnovgorodas kņazisti, Muromas un citām dalienas ķņazistēm. 1395. gadā hans Tohtamišs solīja Lietuvas dižkunigaitim Vītautam kļūt arī par visas Krievzemes un Novgorodas valdnieku, ko solīja atbatbalstīt arī Vācu ordenis.
Kad 1399. gadā Vītauta vadītais karaspēks cieta sakāvi pret Zelta ordas karavadoni Edigeju kaujā pie Vorsklas un krita daudzi krievu kņazi, Lietuva noslēdza jaunu personālūniju ar Poliju un zaudēja cerības iegūt varu pār visiem krievu kņaziem.
1406. gadā Vasilijs Dmitrijevičs pie Tulas noslēdza pamieru ar savu sievastēvu Vītautu, bet robežkonflikti turpinājās līdz 1408. gadam, kad Lietuvas dižkunigaiša Aļģirda dēls Švitrigailis pārgāja Vasilija pusē. Tā paša gada rudenī Edigeja vadītais karaspēks uzbruka Maskavai un piespieda lielkņazu Vasiliju I Dmitrijeviču atsākt maksāt meslus Zelta ordai, bet Švitrigailis atgriezās Lietuvā.
Čīles karognesēji olimpiskajās spēlēs
Čīle ir piedalījusies gan vasaras (no 1896. gada), gan ziemas olimpiskajās spēlēs (no 1948. gada).
Rietumu Tatri
Rietumu Tatri (pl, sk) ir 37 kilometrus gara kalnu grēda Slovākijas ziemeļos un Polijas dienvidos. Tā ir Tatru kalnu rietumu daļa. Zemāka nekā austrumu daļa — Augstie Tatri, tomēr arī tajos ir 31 virsotne, kas augstāka par 2000 metriem. Grēdas augstākā virsotne ir 2248 metrus augstā Bistra kalnu Slovākijas daļā.
Fostera māja iedomu draugiem
Fostera māja iedomu draugiem (en) ir ASV animācijas seriāls, kuru izveidoja Kreigs Makrekens un kas tika pārraidīts kanālā "Cartoon Network". Seriālu rādīja no līdz. Kopumā 6 sezonu laikā tika izveidotas 79 sērijas.
Akvinka
Akvinka (la) bija sena romiešu pilsēta, kas atradās Romas impērijā pie Panonijas ziemeļaustrumu robežas. Pilsētas drupas atrodas mūsdienu Ungārijas galvaspilsētas Budapeštas teritorijā.
Fostera māja iedomu draugiem
Latvijā šo seriālu translēja televīzijas kanāls LNT.
Sižets
Astoņus gadus vecajam Mekam nākas atdot savu iedomu draugu Blū uz Fostera māju iedomu draugiem. Lai Blū nepaņemtu pie sevis kāds cits bērns, Mekam nākas apmeklēt Fostera māju pēc skolas.
Akvinka
Sākotnēji kā ķeltu apmetne, Akvinka pildīja romiešu militārās nometnes funkcijas, būdama Romas robežu aizsardzības sistēmas daļa. Ap 41.—54. gadu pilsētā ieradās 500 cilvēku liela kavalērijas vienība, bet jau 89. gadā šeit bija izvietots 6000 cilvēku liels leģions. Pakāpeniski no militārās bāzes izveidojās pilsēta, un pēc Panonijas reorganizācijas 106. gadā tā kļuva par Lejas Panonijas galvaspilsētu. 2. gadsimta sākumā to apdzīvoja ap 30—40 tūkst. iedzīvotāju. Pilsēta aizņēma lielu daļu no mūsdienu Obudas rajona teritorijas, Budapeštā.
Ļaudis, kas dzīvoja apmetnē, baudīja tādus impērijas sasniegumus, kā centrālā apkure namos un publiskās pirtis (termas). Pilsētā tika celtas publiskās pilis un amfiteātri.
Akvinkā ir saglabājušies divi amfiteātri: lielais militārais amfiteātris (Leģionāru amfiteātris, kas atrodas dažus kilometrus uz dienvidiem no Akvinkas centra) un mazais Pilsoniskais amfiteātris.
2002. gadā Akvinka kopā ar Budas cietoksni un Andraši prospektu ir iekļauti UNESCO Pasaules mantojuma objektu sarakstā.
Virtuve (seriāls)
Virtuve (ru) ir Krievijas situācijkomēdiju seriāls, kura autori ir Vitālijs Šļapo, Vasilijs Kucenko, Igors Tudvasevs, Dmitrijs Jans un Pāvels Daņilovs. Seriālu pārraidīja televīzijas kanālā СТС no līdz, Latvijā to pārraidīja kanāli TV3, TV6 un 3 Plus.
Sākotnēji seriāls stāsta par Voroņežas pilsētas iedzīvotāju Maksimu Lavrovu, kurš pārvācās uz Maskavu, lai strādātu franču virtuves restorānā Claude Monet. Ir uzfilmētas divas pilnmetrāžas filmas, kas balstītas šo seriālu — "Virtuve Parīzē" (2014) un "Virtuve 2. Fināls" (2017). Seriālam ir atvasinājums "Viesnīca "Eleon"". "Virtuve" ir visdārgākais seriāls Krievijas televīzijas vēsturē, pirmajā sezonā vienas sērijas veidošana maksāja 150 tūkstošus eiro.
2022. gads kosmonautikā
Šeit apkopoti 2022. gada nozīmīgākie notikumi kosmonautikā.
Vispārēji
2022. gadā ar 186 kosmiskajiem startiem (no tiem 178 veiksmīgi) tika pārspēts iepriekšējā gada rekords (145).
Tika palaisti vairāku valstu pirmie Zemes mākslīgie pavadoņi:
Pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā ASV un Eiropas Savienība noteica jaunas sankcijas Krievijas raķešu un kosmiskajai nozarei, tomēr saglabājot sadarbību Starptautiskās kosmosa stacijas projektā. Savukārt Krievija pārtrauca sadarbību nesējraķešu Sojuz-2 palaišanā no Kuru un sakaru pavadoņu OneWeb palaišanu no Baikonuras (OneWeb turpmāk izmantoja Indijas raķetes un vienojās ar ASV uzņēmumu SpaceX par palaišanas pakalpojumiem).
Par Krievijas kosmiskās korporācijas Roskosmos ģenerāldirektoru kļuva Jurijs Borisovs, nomainot Dmitriju Rogozinu.
Kosmiskie nesēji
2022. gadā pirmo lidojumu veica vairākas jaunas nesējraķetes:
Pēdējos lidojumus veica ASV raķetes Atlas V raķešu saimes modifikācijas Atlas V 401, Atlas V 421, Atlas V 511, Atlas V 531, Atlas V 541, kā arī ASV privātā uzņēmuma raķete Rocket 3.3.
Vairākas nesējraķetes piedzīvoja avārijas vai kļūmes, kuru dēļ netika sasniegta orbīta: Epsilon, Rocket 3.3 (2 reizes), Shuang Quxian 1, SSLV, Vega-C, Zhuque 2, ZK-1A.
2. maijā ASV uzņēmums Rocket Lab pirmo reizi mēģināja ar helikopteru uztvert savas Electron raķetes pirmo pakāpi. To izdevās satvert, taču raķešpakāpe tika nomesta, lai nodrošinātu helikoptera un tā pilota drošību.
Starpplanētu zondes
23. jūnijā Merkura zonde BepiColombo veica Merkura pārlidojumu.
28. jūnijā tika palaists ASV uzņēmuma Advanced Space Mēness orbitālais aparāts CAPSTONE, lai izmēģinātu un pārbaudītu aprēķināto orbītas stabilitāti, kas plānota kosmosa stacijai Lunar Gateway. CAPSTONE Mēness orbītu sasniedza 14. novembrī.
4. augustā tika palaists Dienvidkorejas Mēness orbitālais aparāts Danuri. Tas Mēness orbītā iegāja 16. decembrī.
Kosmiskās observatorijas
24. janvārī NASA Džeimsa Veba kosmiskais teleskops iegāja orbītā ap Zemes un Saules Lagranža punktu L2, un jūlijā iegūti pirmie debess attēli.
8. oktobrī Ķīna palaida Saules observatoriju Kuafu-1 (ASO-S).
Pilotējamie lidojumi
2022. gadā tika veikti 7 pilotējamie lidojumi. ASV uzņēmums SpaceX palaida Crew Dragon kosmosa kuģus uz Starptautisko kosmosa staciju: Ax-1 (pirmais pilnībā komerciālais kosmosa kuģa lidojums uz SKS), SpaceX Crew-4, SpaceX Crew-5. Krievija uz SKS palaida Sojuz MS-21 un Sojuz MS-22. Ķīna uz savu orbitālo staciju Tiangong nogādāja kuģus Shenzhou 14 un Shenzhou 15. 19. maijā tika palaists ASV uzņēmuma Boeing kosmosa kuģis Starliner OFT-2 bezpilota režīmā; tas saslēdzās ar Starptautisko kosmosa staciju, tādējādi Starliner pilotējamais lidojums varētu notikt 2023. gadā.
Ķīna pabeidza orbitālās stacijas Tiangong pirmās kārtas būvniecību, bāzes modulim Tianhe pievienojot laboratorijas moduļus Wentian un Mengtian.
16. novembrī ar nesējraķeti SLS Block 1 tika palaists NASA kosmosa kuģis Artemis 1 bezpilota režīmā. Tas vairākas reizes aplidoja Mēnesi, un 11. decembrī atgriezās uz Zemes.
Mākslīgais elektrokardiostimulators
Elektrokardiostimulators (vai mākslīgais elektrokardiostimulators, lai to nejauktu ar dabisko sirds elektrostimulatoru) ir medicīniska ierīce, kas ģenerē elektriskus impulsus, ko piegādā elektrodi, lai izraisītu sirds muskuļa kambaru (augšējos — priekškambaros un / vai apakšējos — kambaros) saraušanos un tādējādi sūknētu asinis; šādi rīkojoties, šī ierīce aizstāj un / vai regulē sirds elektriskās vadīšanas sistēmas darbību.
Elektrokardiostimulatora galvenais mērķis ir uzturēt atbilstošu sirdsdarbības ātrumu vai nu tāpēc, ka sirds dabiskais elektrokardiostimulators nav pietiekami ātrs, vai arī tāpēc, ka sirds elektriskās vadīšanas sistēmā ir blokāde. Mūsdienu elektrokardiostimulatori ir ārēji programmējami un ļauj kardiologam, jo īpaši sirds elektrofiziologam, izvēlēties optimālos stimulēšanas režīmus atsevišķiem pacientiem. Mūsdienu ierīces ir pieprasījuma elektrokardiostimulatori, kuros sirds stimulācija balstās uz asinsrites sistēmas dinamisko pieprasījumu.
Konkrēts elektrokardiostimulatora veids, ko sauc par defibrilatoru (ICD — implantable cardioverter defibrilator), apvieno elektrokardiostimulatora un defibrilatora funkcijas vienā implantējamā ierīcē, ko skaidrības labad sauc par defibrilatoru. Citiem, ko sauc par biventrikulāriem elektrokardiostimulatoriem, ir vairāki elektrodi, kas stimulē dažādas pozīcijas zemākajos sirds kambaros, lai uzlabotu sirds kambaru, sirds apakšējo kameru, sinhronu darbību.
2026. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — CONMEBOL zona
Spēles
Spēļu sākuma laiki norādīti pēc vietējā laika. Iekavās norādīts Latvijas laiks (UTC+2 vai UTC+3).
Bezpulsa elektriskā aktivitāte
Bezpulsa elektriskā aktivitāte (PEA — en) attiecas uz sirdsdarbības apstāšanos, kurā elektrokardiogramma parāda sirds ritmu, kuram vajadzētu radīt pulsu, bet tas nenotiek. Bezpulsa elektriskā aktivitāte sākotnēji tiek konstatēta aptuveni 55% cilvēku, kuriem ir sirds apstāšanās.
Normālos apstākļos muskuļu šūnu elektriskā aktivizēšana notiek pirms mehāniskās sirds kontrakcijas (zināma kā elektromehāniskā saite (electromechanical coupling)). PEA gadījumā ir elektriskā aktivitāte, bet nepietiekama sirds jauda, lai radītu pulsu un piegādātu asinis orgāniem neatkarīgi no tā, vai pati sirds nespēj sarauties vai kā citādi. Lai gan PEA tiek klasificēts kā sirds apstāšanās veids, joprojām var būt ievērojams sirds izsviedes apjoms, ko var noteikt un vislabāk vizualizēt ar ultraskaņu (ehokardiogrāfiju).
Kardiopulmonālā atdzīvināšana (CPR) ir pirmā PEA ārstēšana, kamēr tiek identificēti un ārstēti iespējamie pamatcēloņi. Var ievadīt medikamentu epinefrīnu (adrenalīnu). Izdzīvošana ir aptuveni 20% gadījumos.
Astroworld
ASTROWORLD ir amerikāņu repera Travis Scott trešais studijas albums. Tas tika izdots 2018. gada 3. augustā, izmantojot Cactus Jack Records un Grand Hustle Records, un to izplatīja Epic Records. Albums seko viņa otrajam studijas albumam Birds In the Trap Sing McKnight (2016) un viņa sadarbības albumam Huncho Jack, Jack Huncho (2017) ar Quavo.
Albumā ir viesu vokāli no The Weeknd, Kid Cudi, Frank Ocean, Drake, James Blake, Philip Bailey, 21 Savage, Swae Lee, Gunna, NAV, Quavo, Takeoff, Juice WRLD, Sheck Wes un Don Toliver un citiem. Izveidē piedalījās vairāki producenti, tostarp pats Skots, Maiks Dīns, Alens Riters, Hit-Boy, WondaGurl, Tay Keith, Tame Impala, Frenks Djūks, Sonny Digital, Murda Beatz un Thundercat.
Albuma nosaukums ir nosaukts neesoša atrakciju parka Six Flags AstroWorld vārdā, kas pirms tā slēgšanas atradās Hjūstonā, Teksasā. Skots, Hjūstonas iedzīvotājs, vēlējās, lai albums izklausītos kā "atrakciju parka atņemšana bērniem". Viņš arī raksturoja albumu kā turpinājumu savam debijas albumam Rodeo (2015). ASTROWORLD ir hiphopa un psihedēliskā repa albums, kurā ir iekļauti trapa un psihodēliskās mūzikas elementi. Albumu atbalstīja četri singli "Butterfly Effect", "Sicko Mode", "Yosemite" un "Wake Up".
ASTROWORLD saņēma plašu atzinību un guva komerciālus panākumus, debitējot ASV Billboard 200 virsotnē ar 537 000 albumiem līdzvērtīgu vienību, no kurām 270 000 bija tikai pārdošanas apjomi. Amerikas Ierakstu industrijas asociācija (RIAA) to ir sertificējusi ar trīskāršo platīnu. Tas ieguva Gada albumu 2019. gada BET Hip Hop Awards balvu pasniegšanas ceremonijā. Vairākas publikācijas albumu nosauca par vienu no labākajiem 2018. gada un desmitgades albumiem.
Īstenā drošsirdība
"Īstenā drošsirdība" (en) ir 2010. gada vesterns, kura režisori, producenti un scenārija autori ir Ītans un Džoels Koeni. Galvenās lomas atveido Džefs Bridžess, Heilija Steinfelda, Mets Deimons un Džošs Brolins. Filmas pirmizrāde notika.
Filma 2011. gadā tika nominēta desmit Amerikas Kinoakadēmijas balvām, tai skaitā nominācijās par labāko filmu un labāko režisoru.
Sižets
Filmā 14 gadus veca meitene Metija Rosa noalgo izaicinošu maršalu pēc tam, kad likumpārkāpējs Toms Čenijs nogalina Metijas tēvu. Metijai un maršalam pievienojas Teksasas reindžers Lebafs, kurš izseko Čeniju par štata senatora nogalināšanu. Pēc tam, kad komanda uzsāk savu bīstamo piedzīvojumu, katra komandas biedra drošsirdība tiek pārbaudīta dažādos veidos.
Debeltosa
Vēsture
Debeltosa (trāķiski: Debeltona - "teritorija ar diviem purviem") tika dibināta kā Apollonia Pontica tirdzniecības centrs 7. gadsimtā pr.Kr. No 6. līdz 4. gadsimtam pr.Kr. apmetne kalpoja kā svarīgs tirdzniecības centrs starp trāķiešiem un grieķiem.
46. gadā Debeltosa tika pievienota Romas impērijai un kļuva par Trāķijas provinces daļu. Debeltosā līdz 69. gadam tika plānots uzcelt koloniju Augusta VIII leģiona veterāniem, taču pilsoņu kara dēļ celtniecība tika atlikta. Veterāni Debeltosā apmetās, domājams, dēļ tuvuma ar blakus esošo Mēzijas reģionu, kur pirms tam atradās VIII leģions. Vieta veterānu kolonijai tika izraudzīta arī tādēļ, ka tie bija pienācīgi sagatavoti, lai nosusinātu vietējos purvus un ļautu apgūt un izmantot šo rajonu. Tādējādi kolonija tika uzcelta imperatora Vespasiāna valdīšanas laikā un tika nosaukta Colonia Flavia Pacis Deultensium jeb Colonia Flavia Pancensis Deultum. Vārda miers (Pacis) iekļaušana nosaukumā, domājams, bija saistīta ar pilsoņu kara beigām. Pilsētai bija plaša teritorija, par ko liecina atrastie uzraksti Pančevā un Sladki Kladencos pie Burgasas.
Plīnijs Vecākais piemin pilsētu savā darbā "Naturalis Historia". 82. gadā Deultumas iedzīvotāji iestājās par to, lai Tits Avīdijs Kvajetuss kļūtu par pilsētas aizgādni. Lai atzīmētu Deultumas 30 gadu dibināšanas jubileju, imperators Trajāns lika izkalt bronzas piemiņas monētas. Starp 130. un 150. gadu pilsēta cieta nopietnus zaudējumus no barbaru uzbrukumiem.
Deultumu izlaupīja goti 3. gadsimta otrajā pusē, bet drīz pēc tam pilsēta atkopās. Vēlāk pilsēta kļuva par Hemimontas provinci, un 294. gadā imperators Diokletiāns ceļoja caur Deultumu ceļā no Sīrijas uz Nikomēdiju.
Diokletiāns vai Konstancijs II uzlika Deultumai un tās apkārtnei nodokļus I, II un III leģiona uzturēšanai.
377. gadā kaujā pie Deultumas, karā ar gotiem (376–382), Austrumromas armija tika sakauta un pilsēta tika izlaupīta. Vēlāk Deultuma tika atjaunota, bet mazākā mērogā. 5. gadsimta otrajā pusē pilsētai tika uzcelti jauni mūri, bet visi nami ārpus mūriem tika nojaukti, lai uzbrucēji tos nevarētu izmantot aizsegam. Neskatoties uz to, mūrus sagrāva avāri un slāvi 6. gadsimta beigās.
Preses klubs
Preses klubs ir diskusiju raidījums, kurš no 2014. gada tiek pārraidīts kanālā TV24. Tā sākums ir katru darba dienu plkst. 17:00.
Raidījumā ik dienu iespējams uzzināt profesionāļu un sabiedrībā zināmu cilvēku privāto un profesionālo viedokli par dienas notikumiem.
Piecu nedēļu garumā „Preses kluba” vadības grožus savās rokās pārņēma viesvadītāji — kardiologs Andrejs Ērglis, žurnālisti Armands Puče un Edvīns Inkēns, ekspremjers Vilis Krištopans un toreizējā Dziesmu un deju svētku izpilddirektore Eva Juhņēviča. Viņi katrs vienu nedēļu iejutās „Preses kluba” vadītāja lomā.
2019. gadā raidījumam pievienojās Ansis Klintsons kā pārinieks jau esošajam vadītājam Aivim Ceriņam, taču pēc viņa atbrīvošanas no raidījuma vadītāja amata, 2021. gada 7. jūnijā raidījumam pievienojās jauns vadītājs — režisors un žurnālists Sandijs Semjonovs.
Dažkārt raidījuma vadīšanu aizvieto arī Kārlis Streips.
Sajūdis
Sajūdis (lt — 'kustība'), sākotnēji pazīstams kā Lietuvas Pārbūves kustība (lt), vēlāk Lietuvas kustība (lt), ir politiskā organizācija, kas vadīja cīņu par Lietuvas neatkarību 1980. gadu beigās un 90. gadu sākumā. Tā tika nodibināta 1988. gada 3. jūnijā, un to līdz 1990. gada aprīlim vadīja Vītauts Landsberģis, pēc viņa, līdz 1992. gadam — Jozs Tumelis. Kustības mērķis bija panākt valstiskās neatkarības atjaunošanu Lietuvā. Organizācija darbojas arī mūsdienās.
Vēsturiskais fons
20. gadsimta 80. gadu vidū Lietuvas Komunistiskās partijas (LKP) vadība vilcinājās pievienoties Padomju Savienības komunistiskās partijas (PSKP) uzsāktajai perestroikai (pārbūvei) un glasnostj (atklātībai). LKP pirmā sekretāra Petra Griškeviča nāvei 1987. gadā sekoja tikpat stingra komunista Ringauda Songailas iecelšana. Tomēr, pateicoties PSRS vadītāja, PSKP ģenerālsekretāra Mihaila Gorbačova retorikai, līdz ar Solidaritātes nostiprināšanos Polijā un jūtot veicinošu diasporas atbalstu, stingrāk noskaņotie Baltijas neatkarības aktīvisti no 1987. gada vidus sāka rīkot masveidīgas demonstrācijas Rīgā, Tallinā un Viļņā. 1987. gada maijā tika izveidots Lietuvas Kultūras fonds, kura paspārnē veidojās nacionālas apvienības. Tāpat kā pārējā Baltijā, arī šeit viss sākās no inteliģences un ekologu sadarbības: jau 1986. gadā Lietuvas Rakstnieku savienība izplatīja ekoloģisku petīciju, par reformu atbalstītāju ruporu kļuva avīze "Literatura ir menas" ("Literatūra un māksla"), un pirmās nevalstiskās organizācijas 1987. gadā bija ekoloģiska rakstura.
Veidošanās
1988. gada 3. jūnijā Lietuvas Zinātņu akadēmijā notikušajā sanāksmē komunistiskie un nekomunistiskie intelektuāļi izveidoja "Sajūža" iniciatīvas grupu (lt), lai atbalstītu M. Gorbačova atklātības, demokratizācijas un pārbūves programmu Lietuvā. Grupu veidoja 35 locekļi, galvenokārt radošā inteliģence. 17 no grupas locekļiem bija arī komunistiskās partijas biedri. Tās mērķis bija organizēt "Sajūža" reformu kustību, kas vēlāk kļuva pazīstama vienkārši kā "Sajūdis".
Tūlīt pēc tam sāka veidoties vietējās "Sajūža" atbalsta grupas gan pēc teritoriālā principa, gan organizāciju iekšienē.
1988. gada 24. jūnijā notika pirmais masu mītiņš, ko organizēja formāli vēl neeksistējošais "Sajūdis". No 20 līdz 100 tūkstošu cilvēku Vingis parkā sveica Maskavā notiekošās PSKP 19. Vissavienības konferences delegātus, kuri tajā informēja citu republiku pārstāvjus par "Sajūža" mērķiem. Vēl lielāka mēroga akcija notika 1988. gada 23. augustā, kad aptuveni 150—200 000 cilvēku pulcējās, lai protestētu pret Molotova—Ribentropa paktu un tā slepeno protokolu. Pēc tās LKP sāka atteikties no līdz tam parastās "Sajūža" pretstaļinisko prasību noklusēšanas.
No 1988. gada 19. jūnija sāka izdot neoficiālu laikrakstu "Sajūža Ziņas" (Sąjūdžio žinios). No septembra "Sajūdis" izdeva jau legālu laikrakstu "Atdzimšana" ("Atgimimas"). Kopumā tika nodrukāti aptuveni 150 dažādi laikraksti, kas atbalstīja "Sajūdi".
Kā norādīts pirmajos „Atdzimšanas” numuros, "Sajūdis" tika uzskatīts par intelektuālo autoritāšu reformistisku iniciatīvu ar mērķi uzsākt valsts atmodu.
1988. gada oktobrī Viļņā notika „Sajūža” dibināšanas konference, kura ievēlēja 220 locekļu Seimu un 35 locekļu Seima padomi. Lielākā daļa padomē bija iniciatīvas grupas biedri. Vītauts Landsberģis, muzikoloģijas profesors, kurš nebija komunistiskās partijas biedrs, 25. novembrī kļuva par Padomes priekšsēdētāju. Bez Seima padomes "Sajūdī" lielu lomu spēlēja Viļņas un Kauņas reģionālās organizācijas, kuras konkurēja savā starpā. Kauņas grupa bija radikālāk noskaņota, prasot uzreiz izsludināt valstisku neatkarību.
Oficiāli organizācija tika reģistrēta 1989. gada 16. martā.
Darbības
Kustība principā atbalstīja M. Gorbačova politiku, bet vienlaikus virzīja Lietuvas nacionālos jautājumus, piemēram, lietuviešu valodas statusa celšanu. Tās prasības ietvēra patiesības atklāšanu par staļiniskajiem gadiem, vides aizsardzību, trešā kodolreaktora būves apturēšanu Ignalinas AES un PSRS—Vācijas sadarbības pakta slepeno protokolu publicēšanu, kurš tika parakstīts 1939. gadā.
Savu mērķu sasniegšanai "Sajūdis" izmantoja masu mītiņus. Sākotnēji komunistiskās partijas līderi izvairījās no šīm sanāksmēm, bet ap 1988. gada vidu viņu līdzdalība kļuva par politisku nepieciešamību. 1988. gada 24. jūnijā no LKP mītiņā piedalījās Aļģirds Brazausks, tolaik LKP sekretārs rūpniecības lietās, kurš dienu pirms tam bija izvirzījis prasību nebūvēt Lietuvā plānoto Ignalinas AES ceturto atomreaktoru un tā ieguvis labu starta pozīciju savai turpmākajai karjerai. 1988. gada oktobrī Brazausks tika iecelts par LKP pirmo sekretāru Songailas vietā. Komunistiskie līderi cerēja tikt galā ar "Sajūdi:, bet atkāpās masu spiediena priekšā, kā arī uz viņiem spiedienu izdarīja pārsvarā reformistiski noskaņotā Maskavas virsvadība. "Sajūža" kandidāti labi startēja jaunizveidotās padomju likumdošanas institūcijas — Tautas deputātu kongresa vēlēšanās. Viņu kandidāti uzvarēja 36 no 42 vēlēšanu rajoniem.
1989. gada februārī "Sajūdis" paziņoja, ka Lietuva Padomju Savienībai ir pievienota piespiedu kārtā un ka kustības galvenais mērķis ir panākt neatkarību. Lietuvas suverenitāte tika pasludināta 1989. gada maijā, un Lietuvas iestāšanās Padomju Savienībā tika atzīta par nelikumīgu.
1989. gada 23. augustā, nacistu un lielinieku Molotova—Ribentropa pakta parakstīšanas 50. gadadienā, 600 kilometru garā divu miljonu cilvēku ķēde, kas veda no Tallinas līdz Viļņai, pievērsa starptautisko uzmanību Baltijas valstu centieniem. Šī demonstrācija ar trīs valstu koordinētu darbību kļuva pazīstami kā Baltijas ceļš.
Decembrī Lietuvas Komunistiskā partija atdalījās no Padomju Savienības komunistiskās partijas un piekrita atteikties no varas monopola. 1990. gada februārī Lietuvas PSR Augstākās Padomes vēlēšanās "Sajūža" pārstāvji ieguva absolūtu balsu vairākumu (101 vieta no 141), LKP saņēma tikai 23. Par Augstākās padomes priekšsēdētāju ievēlēja Vītautu Landsberģi. Tas noveda pie neatkarības pasludināšanas 1990. gada 11. martā.
Attiecības starp "Sajūdi" un Lietuvas Komunistisko partiju
Pēc politologa Timofeja Agarina domām, divu formāli pretēju politisko spēku — "Sajūža" un LKP reformistu spārna — sadarbība nebija nejauša. Abas puses uzskatīja, ka lietuviešiem ir jānovērš savas uzskatu atšķirības un kopā jāattīsta savas valsts suverenitāte, lai aizsargātu lietuviešu kultūras mantojumu. Plašais sociālais atbalsts ļāva "Sajūdim" veikt izmaiņas, kuras LKP lielākajai daļai bija pieņemamas. Tas ļāva partijai virzīt valsts institūciju attīstību, nepārprotami virzoties uz atdalīšanos no Padomju Savienības. Tas saskanēja ar "Sajūža" pieeju, jo arī viņi uzskatīja, ka neatkarība var būt panākta tikai reformu ceļā.
Pēc neatkarības ieguves
Turklāt "Sajūdis" zaudēja lielāko daļu atbalsta no Lietuvas lauku reģioniem, jo ierosināja lauksaimniecības un zemes reformas bez līdzekļu ieguldījumiem un pretēji lielākās daļas kolhoznieku un sovhozu darbinieku interesēm.
1992. gada novembra Seima vēlēšanās uzvarēja Demokrātiskā darba partija (bijusī Lietuvas komunistiskā partija).
Liela daļa no "Sajūdis" Kauņas grupas, ieskaitot V. Landsberģi, izveidoja kodolu Tēvzemes savienībā, kas tagad ir lielākā labēji centriskā partija Lietuvā.
Dod pieci
«Dod pieci» ir labdarības akcija, kuru kopš 2014. gada katru decembri rīko Latvijas Radio 5. Tās laikā vairāki radiostacijas dīdžeji uz sešām diennaktīm tiek ieslēgti caurspīdīgā studijā un atskaņo klausītāju pasūtītās dziesmas. Lai pasūtītu dziesmu, klausītājam ir jāziedo vismaz 5 eiro. Labdarības akcija tiek veikta starptautiskā labdarības projekta Serious Request ietvaros.
Tās idejas autors ir Toms Grēviņš.
No 2014. līdz 2016. gadam studija atradās Stacijas laukumā, bet kopš 2017. gada atrodas Doma laukumā.
Trinidādas un Tobāgo olimpisko medaļnieku uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Trinidādas un Tobāgo sportisti, kas olimpiskajās spēlēs ir izcīnījuši medaļas.
Trinidāda un Tobāgo olimpiskajās spēlēs kopā ir izcīnījusi 19 olimpiskās medaļas (3 zelta, 5 sudraba un 11 bronzas medaļas). Visas šīs medaļas ir izcīnītas vasaras olimpiskajās spēlēs.
Pārskats
Lielākais vairums medaļu — 15 medaļas — Trinidāda un Tobāgo sportisti ir izcīnījuši vieglatlētikā, vēl bez šī sporta veida 3 medaļas ir tikušas izcīnītas svarcelšanā un viena medaļa peldēšānā. Kopš 1996. gada Atlantas spēlēs Trinidādas un Tobāgo sportisti medaļas ir izcīnījuši katrā nākamajā vasaras olimpiskajā spēlē. Ar medaļām bagātākie sportisti ir vieglatlēti Ato Boldons, kurš kopumā ir izcīnījis 4 medaļas un Ričards Tompsons, kurš olimpiskajās ir izcīnījis 3 medaļas.
Sportistu uzskaitījums
''Šajā uzskaitījumā iekļauti tie sportisti, kas olimpiskajās spēlēs piedalījušies un izcīnījuši medaļas, pārstāvot Trinidādu un Tobāgo. Sportisti sakārtoti alfabētiskā secībā pēc uzvārda.''
Artūrs Galindoms
Artūrs Galindoms (dzimis, miris ) bija latviešu virsnieks un arhitekts, projektējis Latvijas Kara muzeju, Armijas Ekonomisko veikalu Rīgā, Indras evaņģēliski luterisko baznīcu, O. Kalpaka muzeju un piemiņas vietu "Airītes" un Nāves salas piemiņas vietu un militāra rakstura būves.
Dzīvesgājums
Dzimis 1894. gada 25. augustā Rīgā. Mācījās Rīgas pilsētas ģimnāzijā, pēc tās beigšanas sāka arhitektūras studijas Rīgas Politehniskajā institūtā (RPI) un iestājās studentu korporācijā Selonija. Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā RPI evakuēja uz Maskavā, kur Galindoms pabeidza karaskolu un tika nosūtīts uz Besarābijas fronti, vēlāk pārcelts uz latviešu strēlnieku pulkiem.
Pēc Latvijas valsts pasludināšanas A. Galindoms 1918. gada 10. decembrī Galindoms kā Selonijas prezidija loceklis iestājās Studentu rotā un piedalījās Latvijas brīvības cīņās. Pēc Studentu rotas komandiera Nikolaja Grundmaņa nāves 1919. gada 6. martā Galindomu iecēla par Studentu rotas komandieri un pēc 1. aprīļa par 3. atsevišķā bataljona komandieri. Pēc Rīgas atbrīvošanas 1919. gada maijā viņu pārskaitīja uz armijas virspavēlnieka štābu par sakaru virsnieku pie Ministru Prezidenta Kārļa Ulmaņa, šai darbā viņš piedalījās Sieviešu palīdzības korpusa noorganizēšanā un vadīšanā, kurš bija pakļauts armijas štābam.
Pēc kara beigām viņš atsāka studijas un 1933. gadā beidza LU ar arhitekta grādu, viņu paaugstināja par pulkvedi un iecēla par Kara būvniecības pārvaldes priekšnieku. 1936. gada 6. septembrī atklāja pēc viņa projekta celto O. Kalpaka muzeju un piemiņas vietu "Airītes", 1938. gadā viņa projektēto Armijas Ekonomisko veikalu, bet 1940. gadā Latvijas Kara muzeju.
Pēc Latvijas okupācijas Otrā pasaules kara laikā 1941. gadā izceļoja uz Vāciju un tika smagi ievainots 1944. gada decembra nakts uzlidojumā Heilbronnai, zaudēja kāju. Pēc kara beigām viņš dzīvoja Eslingenes bēgļu nometnē, bija Latvijas Sarkanā krusta kopas priekšsēdis, kopā ar Brīvības pieminekļa meistaru Dambekalnu iekārtoja darbnīcu, izgatavojot ap 200 vienveida pieminekļu kritušiem un mirušiem tautiešiem. 1952. gadā Galindoms pārcēlās uz Bostonu ASV, kur strādāja arhitektūras birojā. Miris no sirdstriekas 1966. gadā 4. augustā Bostonā.
Aleksandrs Bilodo
Aleksandrs Bilodo (fr; dzimis ) ir kanādiešu frīstaila slēpotājs.
Piedalījies trijās ziemas olimpiskajās spēlēs. 2006. gadā Turīnā izcīnījis 12. vietu mogula disciplīnā, savukārt 2010. gadā Vankūverā un pēc četriem gadiem Sočos mogulā kļuvis par čempionu. Ar panākumiem startējis Pasaules čempionātā, kur izcīnījis trīs zelta un divas sudraba medaļas.
Elektrokardiostimulators
Sirds muskuļa kontrakciju visiem dzīvniekiem ierosina elektriskie impulsi, ko sauc par darbības potenciālu. Ātrums, ar kādu šie impulsi uzliesmo, kontrolē sirds kontrakcijas ātrumu, tas ir, sirdsdarbības ātrumu. Šūnas, kas rada šos ritmiskos impulsus, nosakot asins sūknēšanas tempu, sauc par elektrokardiostimulatora šūnām, un tās tieši kontrolē sirdsdarbības ātrumu. Tie veido elektrokardiostimulatoru jeb dabisko elektrokardiostimulatoru. Lielākajai daļai cilvēku elektrokardiostimulatora šūnu koncentrācija sinoatriālajā (SA) mezglā ir dabiskais elektrokardiostimulators un tā radītais ritms ir sinusa ritms. Dažreiz ektopiskais elektrokardiostimulators nosaka ritmu, ja ir bojāts SA mezgls vai ir problēmas ar sirds elektriskās vadīšanas sistēmu. Sirds aritmijas var izraisīt sirds blokādi, kurā kontrakcijas zaudē jebkuru noderīgo ritmu. Cilvēkiem un dažreiz arī citiem dzīvniekiem mehānisku ierīci, ko sauc par mākslīgo elektrokardiostimulatoru (vai vienkārši elektrokardiostimulatoru), var izmantot pēc ķermeņa iekšējās vadīšanas sistēmas bojājumiem, lai radītu šos impulsus mākslīgi.
Primārais elektrokardiostimulators
Sinoatriālais mezgls (SA mezgls) ir galvenais sirds elektrokardiostimulators. Tas ir sirds muskuļa apgabals augšējā labā ātrija sienā netālu no augšējās dobās vēnas ieejas. Šūnas, kas veido SA mezglu, ir specializēti kardiomiocīti, kas zināmas kā elektrokardiostimulatora šūnas, kuras var spontāni radīt sirds darbības potenciālu. Šie signāli tiek izplatīti caur sirds elektriskās vadīšanas sistēmu. Tikai viens procents sirds muskuļa šūnu ir vadošas, pārējie kardiomiocīti ir kontraktili.