cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sultāna taka
Armija savu karagājienu sāka 1529. gada 10. maijā no Stambulas un 1529. gada 23. septembrī ieradās Vīnē (141 dienu ilgs ceļš). Bija paredzēts, ka tā kļūs par Osmaņu impērijas vērienīgāko ekspedīciju uz rietumiem, bet cīņā pret Austrijas garnizonu Suleimans I cieta savu pirmo sakāvi. 1532. gadā neizdevās arī otrais mēģinājums iekarot Vīni. 1566. gadā 60 gadu vecumā sultāns pēdējo reizi vadīja savu armiju, taču gāja bojā netālu no Sigetvāras Ungārijā.
Mūsdienās šis ceļš galvenokārt ir aktīvās atpūtas galamērķis, šķērsojot tādas pilsētas kā Belgradu, Bratislavu, Budapeštu un citas. Taka sākas pie Svētā Stefana katedrāles Vīnes centrā, kuras zvani ir izgatavoti no Osmaņu lielgabalem izkausētās dzelzs. Ceļa noslēgums atrodas pie Suleimana I kapa Stambulā. Gājēju ceļu pilnveidoja Nīderlandē bāzētās nevalstiskās organizācijas Sultans Trail - A European Cultural Route brīvprātīgie. Izņemot Rumānijas un Bulgārijas kalnu reģionus, taka ir pieejama visu gadu.
Kristers Zoriks
Kristers Zoriks (dzimis Dobelē) ir latviešu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja vai uzbrūkošā aizsarga pozīcijā. Latvijas basketbola izlases spēlētājs. 2023. gadā pārstāv Turcijas basketbola līgas klubu Petkim Spor, bet viņa iepriekšējā profesionālā komanda trīs sezonas bija Latvijas Basketbola līgas (LBL) klubs VEF Rīga, ar kuru kļuvis par Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas čempionu un trīskārtēju LBL čempionu. Iepriekš spēlējis NCAA turnīrā ASV.
Karjera
K. Zoriks nāk no Jaunpils, kur arī uzsācis trenēties basketbolā, pirmais treneris Ainārs Plezers. Pēc tam pārcēlies uz Rīgu, kur trenējies un spēlējis LJBL Daugavas sporta nama (DSN) sistēmā pie trenera Mārtiņa Fomina. 2013.—2014. gada LBL sezonā pārstāvēja no jauniešiem veidoto komandu "LMT Basketbola akadēmija".
Spēlējis visu vecumu Latvijas jaunatnes izlasēs. 2014. gada Eiropas U16 čempionātā, kas notika Latvijā, Latvijas izlases sastāvā izcīnīja sudraba medaļu (komandu trenēja Jānis Gailītis).
Pēc tam pārcēlies uz ASV, kur mācījies un spēlējis basketbolu New Hampton vidusskolā. Pēc vidusskolas beigām studēja ASV un spēlēja NCAA turnīrā, pārstāvot Saint Mary's koledžas komandu Kalifornijā. Nostiprināties augstskolas komandas sastāvā un iegūt lielu trenera uzticību gan K. Zorikam neizdevās, ko visvairāk ietekmēja traumas. NCAA piedalījies 22 spēlēs.
Pēc studijām ASV 2021. gadā K. Zoriks noslēdza līgumu ar Latvijas Basketbola līgas klubu VEF Rīga, kļūstot par vienu no komandas līderiem un atgriežoties pie spēlēšanas trenera Jāņa Gailīša vadībā. VEF sastāvā kļuvis par Latvijas—Igaunijas Basketbola līgas čempionu, trīskārtēju LBL čempionu un divkārtēju Užavas Latvijas kausa ieguvēju. 2022. gadā atzīts par LBL izslēgšanas spēļu vērtīgāko spēlētāju, bet 2023. gadā par Latvijas kausa fināla labāko spēlētāju.
2023. gada vasarā K. Zoriks pārcēlās uz Turcijas basketbola līgu un pārstāv klubu Petkim Spor.
Kopš 2021. gada K. Zoriks ir pastāvīgs pieaugušo Latvijas basketbola izlases spēlētājs.
Fridriha Candera iela
Fridriha Candera iela ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Pleskodāles apkaimē (vēsturiskajā Zasulaukā). Fridriha Candera iela sākas krustojumā ar Smārdes ielu pie Zasulauka dzelzceļa stacijas un beidzas krustojumā ar Kalnciema ielu. Kopējais ielas garums ir 640 metri, tā ir divu joslu platumā, klāta ar asfalta segumu. Ielā ir pārsvarā savrupmāju apbūve, kā arī dažas daudzdzīvokļu dzīvojamās mājas.
Azerbaidžānas premjerministru uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Azerbaidžānas premjerministri periodos no 1918. līdz 1920. gadam (Azerbaidžānas Demokrātiskā Republika) un pēc 1991. gada, kad Azerbaidžāna atguva neatkarību no Padomju Savienības. Azerbaidžānas premjerministrs ir valdības vadītājs.
Fridriha Candera iela
Iela ir nosaukta Rīgā dzimušā vācbaltiešu izcelsmes zinātnieka un izgudrotāja, viena no raķešbūves pionieriem Frīdriha Candera vārdā. Ēkā Fridriha Candera ielā 1, kurā viņš pavadījis bērnību un jaunību, atradās F. Candera memoriālais muzejs, kurš mūsdienās pēc ēkas privatizācijas ir slēgts, bet ekspozīcija pārvietota uz Latvijas Universitātes muzeju.
Ēkā Fridriha Candera ielā 4 atrodas Dzīvnieku veselības centra veterinārā klīnika.
Ielu savienojumi
Fridriha Candera iela ir savienota ar šādām ielām:
Azerbaidžānas premjerministru uzskaitījums
Flag of Azerbaijan 1918.svg Azerbaidžānas Demokrātiskā Republika (1918 — 1920) Emblem of Azerbaijan.svg
{{legend| #3BB9FF | Musavati |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DDDDDD | Bez partijas / Neatkarīgais |border=1px solid #AAAAAA}}
Flag of Azerbaijan.svg Azerbaidžānas Republika (1991 — mūsdienas) Emblem of Azerbaijan.svg
{{legend| #5C5858 | Azerbaidžānas Tautas frontes partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #3366FF | Jaunā Azerbaidžānas partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #C3B091 | Militārais |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DDDDDD | Bez partijas / Neatkarīgais |border=1px solid #AAAAAA}}
Nikolaje Timofti
Nikolaje Timofti (ro,, dzimis ) ir Moldovas jurists un politiķis, bija Moldovas prezidents no 2012. līdz 2016. gadam. Pēc ievēlēšanas amatā Timofti norādīja, ka Moldovai jāturpina skats uz Eiropu, ko tā bija uzsākusi iepriekšējos gados.
Škapars
Škapars var būt:
Annas iela (Rīga)
Annas iela ir iela Rīgas Centra apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Miera ielu un beidzas krustojumā ar Aristida Briāna ielu. Ielas kopējais garums ir 104 metri, tā klāta ar bruģa segumu. Pa ielu var braukt tikai Aristida Briāna ielas virzienā.
Vēsture
Pirmoreiz iela minēta Rīgas adrešu grāmatās 1876. gadā ar savu tagadējo nosaukumu (de). 1941. gadā ielu pārdēvēja par Konradīna Kreicera ielu. 1942. gadā iela atguva tagadējo nosaukumu.
Ielu savienojumi
Annas iela ir savienota ar šādām ielām:
Ērzeļova
Ierzeļova (arī Ērzeļova) ir ciems Ilzeskalna pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 259 km attālumā no Rīgas.
Jevgeņija Medvedeva
Jevgeņija Medvedeva (ru; dzimusi ) ir krievu daiļslidotāja. Divas reizes kļuvusi par pasaules (2016, 2017), Eiropas (2016, 2017) čempioni. 2015. gadā izcīnīja pasaules junioru čempiones titulu.
Medvedeva ir pirmā individuālā sieviešu slidojuma sportiste, kas pēc izcīnīta pasaules junioru čempiones titula nākamajā gadā izcīna pasaules čempiones titulu starp pieaugušajiem (kā arī uzvara Pasaules čempionātā divus gadus pēc kārtas pēc junioru čempionāta uzvarēšanas). 2017. gada Pasaules čempionātā kļuva par pirmo sievieti pēdējo 16 gadu laikā, kas uzvar divus gadus pēc kārtas.
2018. gada 23. Ziemas Olimpiskajās spēlēs Phjončhanā kļuva par divkārtēju sudraba medaļas ieguvēju.
Menijs Ramiress
Manuels "Menijs" Aristidess Ramiress Onelsida (es; dzimis Santodomingo, Dominikānā) ir bijušais Dominikānas ASV beisbolists, spēlējis ārējā laukuma spēlētāja pozīcijā.
Karjeras laikā pārstāvējis piecus MLB klubus: Klīvlendas "Indians", Bostonas "Red Sox", Losandželosas "Dodgers", Čikāgas "White Sox" un Tampabejas "Rays".
"Indians" sastāvā viņš debitēja MLB līgā, savu pēdējo spēli MLB līgā aizvadīja.
Medņeva
Medņeva var būt:
Menijs Ramiress
M. Ramiress ir piedalījies 12 Visu zvaigžņu spēlēs, divas reizes izcīnījis Pasaules sērijas čempiona titulus, 2004. gadā tika atzīts par Pasaules sērijas izcīņas MVP. Deviņas reizes ieguva sudraba sitēja balvu.
Viņš vairākkārt tika pieķerts dopinga lietošanā, līdz 2011. gada 8. aprīlī beidza profesionāļa karjeru, lai nav jāizcieš piespriestā diskvalifikācija (100 spēles) un neturpinātos izmeklēšana.
Jānuss (pavadonis)
Atklāšana
1966. gada 15. decembrī franču astronoms Odvens Dolfuss (Audouin Dollfus) novēroja Saturna pavadoni, kuru sākotnēji nosauca par S/1966 S 2. Pirms tam 1966. gada 29. oktobrī Žans Teksero (Jean Texereau) fotografēja Jānusu, taču to neapzinājās. Tai pašā mēnesī trīs dienas vēlāk (1966. gada 18. decembrī) Ričards Valkers (Richard L. Walker) arī novēroja objektu tajā pat orbītā. Tobrīd šķita, ka tas ir viens un tas pats pavadonis, bet divpadsmit gadus vēlāk 1978. gada oktobrī Stīvens Larsons un Džons Faunteins (John W. Fountain) atklāja, ka patiesībā tie ir divi atšķirīgi objekti (Jānuss un Epimētejs), kas kustas pa ļoti tuvām orbītām. Rezultātā R. Valkeram tiek piedēvēta Epimēteja atklāšana. To apstiprināja 1980. gadā kosmiskās zondes "Voyager-1" atsūtītie dati.
Orbitālie parametri
Attālums starp abu pavadoņu orbītām ir tikai 50 km, kas ir būtiski mazāk par to izmēriem. 1997. gadā astrofiziķi Lora Betta un Pols Devrīzs no Maiami Universitātes izskaitļoja Saturna unikālā pavadoņu pāra kustības trajektorijas. Epimētejs un Jānuss kustas pa savām orbītām neatkarīgi viens no otra līdz brīdim, kamēr iekšējais pavadonis panāk ārējo. Tad gravitācijas spēka ietekmē Epimētejs tiek izstumts uz augstāku orbītu, bet Jānuss pāriet uz orbītu tuvāk Saturnam, t.i. pavadoņi apmainās vietām. Šāda pārvietošanās notiek reizi četros gados. Pēc visa spriežot, abi pavadoņi senāk veidoja vienu kopīgu ķermeni, bet Saturna sistēmas veidošanās agrīnajā stadijā sadalījās divos objektos. Spriežot pēc zemā blīvuma (mazāks par ūdens blīvumu, ap 0,64 gr./cm³), Jānuss ir porains ķermenis, kas galvenokārt sastāv no ledus.
Aurupīte (Ālaves pieteka)
Aurupīte ir Ālaves kreisā krasta pieteka Dobeles novadā.
Izteka - uz austrumiem no Apguldes. Tek austrumu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Ālavē uz ziemeļaustrumiem no Ķirpēniem. Upi šķērso valsts autoceļš P103 (Dobele — Bauska).
Pēterupes iela (Rīga)
Pēterupes iela ir Rīgas iela, Ziemeļu rajona Mežaparka apkaimē. Sākas pie Kokneses prospekta un beidzas pie Annas Sakses un Hamburgas ielu krustojuma. Nosaukta par godu 42 kilometrus garajai Pēterupei, kas pie Saulkrastiem ietek Rīgas līcī.
Vēsture
Pirmo reizi Rīgas ielu sarakstos sastopama 1911. gadā ar nosaukumu Tilzītes iela. Pirmā pasaules kara laikā no 1915. līdz 1917. gadam ielas nosaukums bija Baikāla iela, pēc Rīgas operācijas un Vācijas armijas ienākšanas Rīgā 1917. gadā tā atguva nosaukumu Tilzītes iela. 1923. gadā iela ieguva savu tagadējo nosaukumu Pēterupes iela, kas laika gaitā vairs nav mainījies.
Ielu savienojumi
Pēterupes iela ir savienota ar šādām ielām:
Brīvības laukums (Tallina)
Brīvības laukums (et) ir laukums Igaunijas galvaspilsētas Tallinas centrā.
Ar laukumu krustojas Harju, Rozikrantsi un Tataru iela, Igaunijas un Kārli bulvāris un Pērnavas šoseja.
Vēsture
Laukums atklāts 19. gadsimta vidū izraktā zviedru bastiona vidū. 1867. gadā laukumā uzcēla Svētā Jāņa baznīcu.
20. gadsimta sākumā laukuma nosaukums bija Siena tirgus (Heina turg) un Pētera laukums (Peetri plats).
No 1941. līdz 1989. gadam laukuma nosaukums bija Uzvaras laukums (Võiduväljak). 1989. gadā atjaunots Brīvības laukuma nosaukums.
2009. gadā laukumā uzcēla pieminekli par godu uzvarai Igaunijas brīvības cīņās.
Polija olimpiskajās spēlēs
Polija olimpiskajās spēlēs piedalās kopš 1924. gada. Polija ir piedalījusies visās vasaras olimpiskajās spēlēs, izņemot 1984. gada Losandželosas spēlēs. Tāpat Polija ir piedalījusies arī pilnīgi visās ziemas olimpiskajās spēlēs.
Polija olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi kopumā 321 olimpisko medaļu, no tām lielāko vairumu — 298 medaļas — vasaras olimpiskajās spēlēs un 23 medaļas ziemas olimpiskajās spēlēs. Polija ir otrā medaļām bagātākā valsts (aiz Ungārijas), kur nav organizētas olimpiskās spēles.
Vasaras olimpiskās spēles
• — startēja viens un tas pats sportists vairākos sporta veidos.
Ziemas olimpiskās spēles
• — startēja viens un tas pats sportists vairākos sporta veidos.
Karognesēji
Karognesēji, kas nesuši karogus olimpisko spēļu atklāšanas ceromonijās
Juris Žagars
Biogrāfija
Viņa brālis Andrejs bija aktieris un režisors, Latvijas Nacionālās operas direktors.
1979. gadā beidzis mācības Cēsu Valsts ģimnāzijā (absolvējis ģimnāziju vienā gadā ar Gunti Bereli un Jāni Maizīti). 1985. gadā absolvējis Latvijas Valsts konservatorijas Teātra fakultāti. 1988. gadā kļuvis par Latvijas Teātra darbinieku savienības biedru.
Laikā no 1985. līdz 1992. gadam bija Jaunatnes teātra aktieris, 1993. gadā sāka strādāt Dailes teātrī. Tāpat tēlojis kino. Par lomu filmā "Dubultnieks" (1986) saņēmis Lielo Kristapu kā labākais aktieris, otro reizi šo balvu saņēmis par lomu filmā "Tumšie brieži" (2007). 1999. gadā saņēmis Spēlmaņu nakts balvu, un 2016. gadā Harija Liepiņa balvu. 2019. gadā tēlojis lomu TV seriālā "Sarkanais mežs".
2007. gadā kļuva par Cēsu mākslas festivāla direktoru. Ir slēpošanas un atpūtas bāžu īpašnieks.
2009. gadā kandidēja pašvaldību vēlēšanās no Tautas partijas saraksta un tika ievēlēts Cēsu novada domē. 2010. gada jūnijā izstājies no Tautas partijas. 2012. gada augustā ticis apstiprināts par Vidzemes Mūzikas un kultūras centra vadītāju. No uzsāks pildīt Dailes teātra direktora pienākumus.
Semenova
Semenova (arī Semanova, Medņeva) ir vidējciems Balvu novada Medņevas pagasta centrs. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 33,5 km no novada centra Balviem un 253,2 km no Rīgas.
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Balvu rajonā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Dienvidpohjanmā
Dienvidpohjanmā (fi) vai Dienvidu Austrumbotnija (sv) ir viens no Somijas reģioniem valsts rietumos, vēsturiskā Botnijas novada dienvidu daļa. Robežojas dienvidos ar Satakuntu un Pirkanmā, austrumos — ar Vidussomiju, ziemeļos — ar Viduspohjanmā, bet rietumos — ar Pohjanmā.
Reģionā 18 pašvaldības, no kurām 8 ir pilsētas — Seinejoki (62 457 iedzīvotāji; administratīvais centrs), Kurika (21 734), Kauhava (17 206), Lapua (14 698), Kauhajoki (14 176), Alavusa (12 354), Alajervi (10 277), Ehteri (6394).
Jānis Škapars
Jānis Škapars (dzimis Remtes pagasta "Veczaļumos") ir latviešu valsts un sabiedriskais darbinieks.
Biogrāfija
1948. gadā beidza mācības Tukuma vidusskolā. 1953. gadā absolvēja Latvijas Valsts universitātes Juridisko fakultāti, no 1953. līdz 1969. gadam darbojās Latvijas ĻKJS organizāciju vadības struktūrās.
Vēlāk bija laikraksta "Literatūra un Māksla" redaktors (1969–1985), Rakstnieku savienības literatūras kritikas konsultants. 1988. gadā vadīja darba grupu Latvijas Tautas frontes (LTF) pirmās programmas izstrādei. Bija LTF domes un valdes loceklis.
1990. gadā Škaparu ievēlēja par Latvijas Republikas Augstākās Padomes (LR AP) deputātu, viņš vadīja Tautas pašvaldības un sabiedrisko lietu komisiju un bija LR AP Prezidija loceklis. Vēlāk bija 7. un 8. Saeimas deputāts. Vēlāk bija viens no sabiedriskās organizācijas "Jaunrades fonds" dibinātājiem, tā valdes priekšsēdētājs (1994—1997).
Maiznīcas iela
Maiznīcas iela ir iela Rīgas Centrā. Tā sākas krustojumā ar Miera ielu un beidzas krustojumā ar Šarlotes ielu. Ielas kopējais garums ir 159 metri, tā klāta ar asfalta segumu.
Iori
Iori (ka) jeb Kabirri (az) ir apmēram 320 kilometrus gara upe Gruzijā un Azerbaidžānā.
Maiznīcas iela
Vēsture
Pirmoreiz šī iela sastopama Rīgas pilsētas sarakstos 19. gadsimta sākumā ar nosaukumu Blieķu Vārtu iela (de, ru). 1861. gadā ielu pārdēvēja par Beķerejas ielu (Bäckereistrasse, Пекарная улица). Kopš 1921. gada ielas nosaukums ir Maiznīcas iela.
Iori
Upe sākas Lielā Kaukāza grēdā, tek cauri Gruzijai, lejtecē tek pa Azerbaidžānas teritoriju. Ietek Mingečeviras ūdenskrātuvē. Līdz ūdenskrātuves izbūvei 1959. gadā Iori bija lielākā Alazani upes pieteka.
Maiznīcas iela
Ielu savienojumi
Maiznīcas iela ir savienota ar šādām ielām:
Dzīvniekutis
Dzīvniekutis jeb dzīvniekutu kārta (Phthiraptera) ir jaunspārņu (Neoptera) kārta, kurā ietilpst aptuveni 3000 mūsdienās dzīvojošu kukaiņu sugu, kas evolūcijas gaitā ir zaudējušas spārnus. Visas dzīvniekutu sugas ir ektoparazīti jeb ārējie parazīti, kuru saimnieki ir vai nu putni vai zīdītāji. Trīs no tām ir cilvēku slimību ierosinātāji. Dažas zīdītāju grupas ir brīvas no šiem parazītiem: kloākaiņi, sikspārņi, vaļi, delfīni un zvīņneši.
Bioloģija
Lielākā daļa dzīvniekutu ir maitēdāji, kas barojas ar saimniekorganisma atmirušajiem audiem (ādas, spalvu u.c.), bet daļa barojas ar ādas virsslāņa taukvielām un asinīm. Lielākā daļa šo parazītu dzīvo tikai pie noteiktu sugu saimniekorganismiem un dažos gadījumos tikai noteiktu ķermeņa daļu apvidū. Uz dažām dzīvnieku sugām var dzīvot līdz 15 dažādu dzīvniekutu sugu. Visbiežāk zīdītājiem var novērot 1-3 utu sugas, bet putniem 2-6 sugas. Ja utis noņem no saimniekorganisma, tās ilgi vairs nedzīvo.
Ekoloģija
Putnu utu ekoloģija ir vairāk studēta nekā zīdītāju parazītu ekoloģija. Utīm ir vairākas kopīgas īpašības. Vidējais utu skaits ir jo lielāks, jo lielāks ir putns. Utu izplatība ir ierobežota — lielākā daļa utu dzīvo uz dažiem putniem, bet lielākā daļa putnu ir brīvi no parazītiem. Šāds utu izplatības veids ir vairāk saistīts ar teritoriālo putnu izplatību, nevis ar to sabiedriskumu. Piemēram, vienas un tās pašas sugas putnus Jaunzēlandē apdraud mazāka utu sugu dažādība, nekā Eiropā. Putniem un zīdītājiem, kas barojas ūdenī un nirst, lai iegūtu barību, ir daudz mazāk atbilstošu utu sugu, nekā uz sauszemes dzīvojošām sugām. Putnu sugas, kuras ir noturīgākas pret parazītiem, jo tām ir spēcīgāka T šūnu imunitāte, uztur daudz vairāk grauzējutu (Amblycera) sugu, nekā citas putnu sugas. Utu abu dzimumu sastopamība ir līdzsvarotāka sabiedriskiem putniem, bet mātītes skaitliski pārsvarā sastopamas vientuļajām sugām.
Parazītu ietekme uz saimniekorganismiem
Ja dzīvniekam vai putnam ir utis, tās var samazināt īpatņa dzīves ilgumu. Dzīvniekutis saimniekorganismiem var nodot dažādas mikrobioloģiskas slimības vai parazīttārpus. Spalvu grauzējutis (Ischnocera) var samazināt putna apspalvojuma termoregulācijas spējas, tādējādi parazītu apdzīvots īpatnis zaudē daudz vairāk siltuma nekā citi putni. Ja dzīvnieku apdzīvo utis, mazinās arī tā dzimumpievilcība.
Cilvēka utis
Uz cilvēka ķermeņa var dzīvot 3 dzīvniekutu veidi: galvas uts (Pediculus humanus capitis), drēbju uts (Pediculus humanus humanus) un kaunuma uts (Pthirus pubis). No utīm var atbrīvoties, izmantojot utu ķemmi, medicīniskos šampūnus, un ar mazgāšanos.
DNS pētījumi
21. gadsimta sākumā, pētot uz cilvēkiem dzīvojošo utu DNS, ir iegūtas jaunas ziņas par cilvēka evolūciju. Piemēram, ģenētiskie pētījumi liecina, ka mūsu priekšteči kaunuma utis ir ieguvuši no gorillām pirms apmēram 3-4 miljoniem gadu. Savukārt DNS atšķirības starp divām cilvēka utu (Pediculus humanus) pasugām (galvas uti un drēbju uti) liecina, ka cilvēks ķermeņa apmatojumu sācis zaudēt pirms apmēram 2 miljoniem gadu.
Sistemātikas izmaiņas
Vēl nesenā pagātnē dzīvniekutu kārta tika iedalīta 2 apakškārtās: dūrējutu apakškārtā (Anoplura) un grauzējutu apakškārtā (Mallophaga). Tomēr pēdējo gadu ģenētiskajos pētījumos noskaidrojies, ka Mallophaga grupa ir parafilētiska, un zinātnieki to sadalījuši trijās apakškārtās: grauzējutu apakškārtā (Amblycera) un spalvu grauzējutu apakškārtā (Ischnocera), kā arī ir izdalīta viena jauna grupa — ziloņu utu apakškārta (Rhyncophthirina). Tā apvieno tikai 3 sugas, kuras piemērojušās caurgrauzt ļoti biezo un stingro ziloņu un kārpcūku ādu, lai piekļūtu šo zīdītāju asinīm.
Sistemātika
Dzīvniekutu kārta (Phthiraptera)
Ierzeļova (Blontu pagasts)
Ierzeļova ir ciems Blontu pagastā, Ciblas novadā. Atrodas 276 km attālumā no Rīgas.
Turaidas iela (Jūrmala)
Turaidas iela ir iela Jūrmalā, Dzintaru un Majoru apkaimēs. Turaidas iela sākas pludmales rajonā un beidzas pie Lielupes pļavām. Kopējais ielas garums ir 1885 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Turaidas ielā satiksmes kustība norit divās joslās. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve. Ielas ziemeļu daļā atrodas vairākas kafejnīcas un restorāni.
Ielu savienojumi
Turaidas iela ir savienota ar šādām ielām:
Satiksme
Pa Turaidas ielu kursē 3. autobuss. Agrāk pa ielu kursēja 8. autobuss.
Vladimīrs Veiss (1989)
Vladimīrs Veiss (sk, dzimis Bratislavā) ir slovāku futbolists, Slovākijas Superlīgas kluba ŠK Slovan Bratislava un ir bijušais Slovākijas futbola izlases spēlētājs. Spēlē malējā pussarga pozīcijā.
Veiss spēlējis vairākās Slovākijas junioru izlasēs. Pieaugušo izlasē debitējis 2009. gadā pārbaudes spēlē ar Islandi. Pārstāvējis Slovākiju 2010. gada Pasaules kausa finālturnīrā Dienvidāfrikā un 2016. gada Eiropas čempionātā.
Viņa tēvs, arī Vladimīrs Veiss, ir bijušais futbolists, tagad — futbola treneris.
Sasniegumi
Rangers
Lekhwiya
Slovan Bratislava
Alan Wake
Alan Wake ir trešās personas piedzīvojumu datorspēle, kuru izstrādāja somu datorspēļu firma Remedy Entertainment un izdeva Microsoft Game Studios. 2010. gada maijā to izlaida uz Xbox 360 konsoles, bet 2012. gada februārī Windows operētājsistēmai.
Galvenais stāsta varonis ir populārais trilleru rakstnieks Alans Veiks, kurš cenšās noskaidrot kas noticis ar viņa sievu, kura pazudusi kamēr viņi abi baudīja atvaļinājumu nelielā izdomātā pilsētiņā Bright Falls, (no angļu: vieta kur krīt gaisma/spožums) kas atrodas Vašingtonas štatā. Realitāte mijas ar paša autora fantāziju, jo meklējot pazudušo sievu viņš saprot, ka viss noris gluži kā pēdējā viņa sarakstītajā romānā, kura saturu viņš nav spējīgs atminēties.
Kirils Tambijevs
Viņa tēvs Leonīds Tambijevs un vectēvs Vjačeslavs Nazarovs ir bijušie hokejisti, tagad treneri.
Alan Wake
Galvenokārt tās scenāriju sarakstījis Sems Leiks (Sam Lake) un, lai spēli izveidotu bija nepieciešami 5 gadi, kas spēļu industrijā tiek uzskatīts par izteikti lielu izstrādes pariodu. Galvenokārt spēle saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un žurnāls Time to ievietoja 2010. gada spēļu topa pirmajā vietā.
Kirils Tambijevs
Spēlētāja karjera
Karjeru Tambijevs uzsāka HS Rīga sistēmā, 2008.—09. gada sezonā SK Rīga 18 vienības sastāvā debitējot Latvijas čempionātā. No 2010. līdz 2012. gadam Tambijevs spēlēja Krievijas Jaunatnes hokeja līgas vienībā HK Rīga, taču tad divas sezonas spēlēja citās līgas vienībās — Voskresenskas "Khimik" un Sanktpēterburgas "MHK Dynamo".
2014.—15. gada sezonu uzsāka Krievijas Augstākās līgas vienībā Orskas "Yuzhny Oral", taču sezonas vidū pārcēlās uz Karaghandi "Saryarka".
2015.—16. gada sezonu aizvadīja Ungārijas hokeja līgas komandā SC Csíkszereda, pēc tam atgriezās Krievijas Augstākajā līgā Sanktpēterburgas "Dynamo" sastāvā, kuru trenēja viņa tēvs. 2017. gadā pārcēlās uz Karaghandi "Saryarka", 2019. gadā kopā ar komandu kļūstot par līgas čempionu.
Gilberts Hedens
Gilberts D. Hedens (en; dzimis 1887. gada 6. aprīlī, miris 1974. gada septembrī) bija amerikāņu rūpnieks, inženieris, politiķis un dārgumu meklētājs. No 1934. gada līdz 1938. gadam viņš bija Ņūdžersijas pilsētas Čethemas mērs, 1930. gados veicis ievērojamus dārgumu meklējumus Oukailendā.
1919. gadā Hedens kļuva par dzelzs ražošanas uzņēmuma Hedden Iron Construction Company viceprezidentu un galveno vadītāju. 1931. gadā uzņēmums tika pārdots Bethlehem Steel Company.
1928. gada 8. maijā viņš izlasīja šķirkli par Oukailendu avīzē The New York Times Magazine. Hedenu ieintriģēja raksts, un viņš nolēma iegādāties salu un meklēt dārgumus. Viņš iztērēja lielu daļu savas naudas, lai meklētu apslēptos dārgumus. Meklējumi ilga no 1934. gada līdz 1936. gadam, kad viņa centienus pārņēma Ņujorkas Universitātes inženierzinātņu profesors Edvīns Hamiltons. 1935. gadā Gilberts Hedens nopirka salas austrumu daļu, lai izsūknētu ūdeni no tā saucamās Naudas bedres. 1936. gadā Džodreja līcī viņš atrada masonu akmeni, kurā bija iegravēti dažādi simboli. Hedena meklējumi bija neveiksmīgi, tika zaudēts daudz naudas un vairākas dzīvības.
Ģerģs Bakči
Ģerģs Bakči (dzimis, miris ) bija ungāru literatūras vēsturnieks, speciālists krievu literatūrā, žurnālists un šaha problēmists.
Šaha kompozīcija
Kopš 1949. gada, publicējis aptuveni 1700 šaha kompozīcijas, 270 no tām godalgotas, tai skaitā 110 ar pirmo godalgu.
Bakči bija lielmeistars (1980) un starptautiskais tiesnesis (1979) šaha kompozīcijā.
No 1976. līdz 1985. gadam Bakči bijis šaha kompozīcijas nodaļas redaktors ungāru šaha žurnālā "Maguar Sakkélet". Viņš sarakstījis vairākas grāmatas par šaha kompozīciju, kas publicētas gan ungāru, gan arī vācu valodā.
Šaha uzdevums
Risinājums
Žils Hofmans
Žils Hofmans (fr; dzimis ) ir Luksemburgā dzimis franču biologs.
Kopā ar Brūsu Betleru viņš 2011. gadā saņēma Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā par "pētījumiem iedzimtās imunitātes aktivizēšanā". Tāpat 2011. gadā saņēma Šova balvu (Shaw Prize), kas tiek uzskatīta par "Austrumu Nobela prēmiju". 2007. gadā viņš kļuva par Francijas Zinātņu akadēmijas prezidentu. Studējis Strasbūras universitātē.
KebabsFIX
"KebabsFIX" ir ātrās ēdināšanas restorānu tīkls Latvijā. Pirmais restorāns tika atklāts 2001. gada 28. septembrī un bija viena no pirmajām kebabu ēstuvēm Latvijā. Rīgā šie restorāni ir sastopami tirdzniecības centros "Alfa", "Rīga Plaza" "Domina Shopping", "Origo".
Devīze — "Iekod fixi, tālāk tixi".
2013. gada Vasaras Universiāde
2013. gada Vasaras Universiāde (ru), oficiāli zināmas arī kā XXVII Vasaras Universiāde. Tās notika Krievijas pilsētā Kazaņā (Tatarstānā). Kazaņa ir līdz šim tālākā ziemeļu puslodes pilsēta, kas organizējusi šo sporta pasākumu. Vasaras Universiādē startēja 10 442 sportisti no 162 valstīm. Viņi sacentās 13 obligātajos un 14 izvēles sporta veidos. Pirmo reizi vēsturē tika iekļauta arī Kultūras universiāde ar daudziem festivāliem un skatēm, kas notika vienlaikus ar sporta pasākumiem. Universiādi organizēja Starptautiskā universitāšu sporta federācija (FISU) un Tatarstānas Republikas iestādes.
Rīkotājpilsētas izvēles process
Kazaņa divas reizes bija pieteikusies uz Vasaras Universiādes organizēšanu. Pirmais mēģinājums bija uz 2011. gada Vasaras Universiādi, taču par tās rīkotājpilsētu ar divām balsīm vairāk tika izvēlēta Ķīnas pilsēta Šeņdžeņa. Kazaņa pēc tam atkārtoti pieteicās uz 2013. gada Vasaras Universiādes rīkošanu un ieguva tiesības to rīkot.
Transporta sistēma
Pirms Universitādes pilnībā tika pārbūvēta Kazaņas starptautiskā lidosta, tika uzcelta jaunā Kazaņas-2 tranzīta dzelzceļa stacija, kā arī tika pārbūvēts Kazaņas-1 dzelzceļa terminālis.
Lāpas stafete
Universiādes lāpas stafetes garums bija aptuveni 104 000 kilometri, un tajā piedalījās 2013 lāpas nesēji. Pēc viesošanās pa 51 pilsētu piecos kontinentos 2013. gada 24. janvārī lāpa tika nogādāta Vladivostokā. 25. janvārī sākās Universiādes lāpas stafete pa Krieviju. Lāpas stafete pa Krieviju notika no 2013. gada janvāra līdz jūlijam. Lāpas stafete notika pa 30 pilsētām visā Krievijas teritorijā kā arī pa 44 Tatarastānas Republikas rajona pilsētām. 2013. gada Vasaras Universiādes Centrālā lāpa Kazaņas arēnā tika iededzināta 6. jūlija naktī.
Atklāšanas un noslēguma ceremonijas
2013. gada Vasaras Universiādes atklāšanas ceremonija norika 2013. gada 6. jūlijā, bet noslēguma ceremonija 17. jūlijā. Ceremonijās piedalījās Krievijas prezidents Vladimirs Putins un premjerministrs Dmitrijs Medvedevs. Abas ceremonijas notika jaunajā Kazaņas arēnas stadionā, kurā vija 45 000 sēdvietas. Noslēguma ceremonijā piedalījās korejiešu puišu mūzikas grupa EXO, kas no sava pirmā albuma XOXO, izpildīja savu hītu Wolf. Gan atklāšanas, gan noslēguma ceremonijā piedalījās dažādi krievijas mākslinieki un popzvaigznes.
Norises vietas
Par pasākuma norises vietām tika uzbūvēti 27 jauni stadioni. Universiādē kopumā tika izmantotas 64 norises vietas, no kurām 36 vietas speciāli tika veidotas priekš šīs Universiādes. 64 norises vietas tika koncentrētas 4 zonās visā Kazaņas pilsētā. Tajās ietilpa Pobeda avēnijas teritorija ar Kazaņu, Ūdens sporta veidu pils, Cīņas sporta (boksa) pils un Orenburgskas Trakta teritorija, kur atradās Universiādes ciems, kā arī Tenisa akadēmija un Vingrošanas pils.
Galvenās norises vietas bija:
Kultūras universiāde notika Kultūras parkā Pils laukuma centrā pie Kazaņas Kremļa, dažādos pilsētas teātros un izrāžu vietās, kā arī citās vietās visā pilsētā.
Universiādes ciemats
Universiādes ciemats ir dzīvojamais rajons, kas paredzēts 14 500 iedzīvotājiem. Tas tika uzbūvēts Kazaņas Federālās universitātes pilsētiņā, lai izmitinātu sportistus un amatpersonas 2013. gada Vasaras universitātes laikā. Kopš tā atklāšanas 2010. gadā pilsētiņā tikuši organizēti gandrīz dažādi 400 sporta un kultūras pasākumi. Neilgi pēc pirmās celtniecības fāzes notika brīvdabas aerobikas maratons, kas pulcēja līdz 1000 Universiādes ciemata iemītniekiem. Universitātes pilsētiņā līdz tam jau bija organizēti čempionāti futbolā, volejbolā un šahā, kurus pamatoti var saukt par “starptautiskiem”, jo tajos sacentās vairāki starptautiski studenti.
Sporta veidi
Pirmo reizi Universiādes vēsturē tajā bija iekļauti 27 sporta veidi, 13 obligātie un 14 izvēles sporta veidi. Izvēles sporta veidi bija airēšana, badmintons, bokss, cīņas sports, cīņas sports ar jostām, smaiļošan un kanoe airēšana, lauka hokejs, pludmales volejbols, šahs, regbijs-7, sambo, sinhronizētā peldēšana, svarcelšana un šaušana. No šiem sporta veidiem Universiādē debitēja cīņas sports ar jostām, bokss, sambo, regbijs-7 un sinhronē peldēšana.
Obligātie sporta veidi
Iekavās norādīts disciplīnu skaits.
Izvēles sporta veidi
Iekavās norādīts disciplīnu skaits.
Pārstāvētās valstis
2013. gada Vasaras Universiādē kopā bija pārstāvētas 162 valstis. Lielākās sportistu komandas bija no Krievijas, Ukrainas, Kanādas, ASV, Polijas, Japānas un Ķīnas.
Iekavās norādīts sportistu skaits.
Medaļas
Divu nedēļu laikā sacensībās tika sadalīti 351 medaļu komplekti. Medaļas noformējumā bija attēlota zemeslode, kurā bija iespiests Universiādes emblēma un logotips. Zemeslodi aptvēra aplis, kurā attēlots Universiādes sauklis.
Mugurves pļavas (dabas liegums)
Mugurves pļavas ir 2004. gadā dibināts dabas liegums Gulbenes novada Litenes un Stradu pagastos.
Viktorijas iela (Jūrmala)
Viktorijas iela ir iela Jūrmalā, Majoru apkaimē. Viktorijas iela sākas no pludmales un beidzas krustojumā ar Plūdu ielu. Kopējais ielas garums ir 1805 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Viktorijas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Viktorijas iela ir savienota ar šādām ielām:
Dzērveņu iela (Jūrmala)
Dzērveņu iela ir iela Jūrmalā, Mellužu apkaimē. Dzērveņu iela sākas kāpu rajonā un beidzas krustojumā ar Valtera prospektu. Kopējais ielas garums ir 120 metri. Dzērveņu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Frīdrihs Georgs Vilhelms Strūve
Frīdrihs Georgs Vilhelms Strūve (de, ru, 1793 — 1864) bija vācu astronoms, Tērbatas universitātes profesors (1818), Tērbatas observatorijas direktors (1820—1839), vēlāk Pulkovas observatorijas direktors (1839—1862).
Publicējis zinātniskus rakstus par dubultzvaigznēm un veicis plaša mēroga ģeodēziskos uzmērījumus, kas pazīstami kā Strūves ģeodēziskais loks.
Dzīvesgājums
Frīdrihs Georgs Vilhelms Strūve dzimis kā ceturtais dēls matemātiķa un skolas direktora Jēkaba Strūves ģimenē 1793. gada 15. aprīlī Altonā pie Hamburgas. Lai paglābtu no iesaukšanas Napoleona armijā, tēvs viņu 1808. gadā nosūtīja uz Vidzemes guberņu pie vecākā brāļa Kārļa Ludviga, kas strādāja par ģimnāzijas skolotāju Tērbatā. Tai pašā gadā Vilhelms Strūve uzsāka filoloģijas studijas nesen darbību atsākušajā Tērbatas universitātē, vēlāk viņš studēja matemātiku un astronomiju. Pēc zinātņu doktora grāda iegūšanas 1813. gadā universitātes vadība viņu paturēja darbā observatorijā un ievēlēja par astronomijas ekstraordināro profesoru. 1815. gadā viņš apprecējās ar Emīliju Vallu, abu laulībā vēlāk piedzima 12 bērnu. 1816. gadā viņš sāka savus triangulācijas mērījumus, ko turpināja līdz pat 1855. gadam, lai precīzi noteiktu zemeslodes formu. 1818. gadā Strūvi ievēlēja par Tērbatas universitātes īsteno profesoru un 1820. gadā par observatorijas direktoru. 1824. gadā universitāte iegādājās tiem laikiem izcilu Fraunhofera teleskopu ar 24,4 cm atvērumu, ar kuru Strūve līdz 1837. gadam veica 2714 dubultzvaigžņu mikrometriskos mērījumus, ko publicēja katalogos Catalogus novus stellarum duplicium (1827) un Stellarum duplicium et multiplicium mensurae micrometricae (1837). Par šiem pētījumiem 1826. gadā britu Karaliskā astronomijas biedrība (Royal Astronomical Society) viņam piešķīra zelta medaļu. 1831. gadā viņš publicēja zinātnisku rakstu par saviem triangulācijas mērījumiem Baltijas provincēs Beschreibung der Breitengradmessung in den Ostseeprovinzen Russlands. Panākumu dēļ viņu 1831. gadā iecēla par Krievijas impērijas īsteno valsts padomnieku un iecēla dižciltīgo kārtā, tādēļ viņa uzvārds no šī laika bija "fon Strūve". 1832. gadā Pēterburgas Zinātņu akadēmija viņu ievēlēja par īsteno locekli. Pēc sievas nāves 1834. gadā Strūve otrreiz apprecējās ar Johannu Bartelsu un viņu laulībā piedzima vēl seši bērni. 1839. gadā viņu iecēla par jaundibinātās Pulkovas observatorijas direktoru. 1843. gadā viņš izmērīja atmosfēras izraisītās gaismas aberācijas konstanti. 1845. gadā viņš piedalījās Krievijas Ģeogrāfijas biedrības dibināšanā, 1847. gadā publicēja savus mērījumus par Galaktikas centra uzbūvi. 1856. gadā Krievijas impērijas valdība viņu iecēla par slepenpadomnieku. 1862. gadā viņš slimības dēļ pensionējās un par Pulkovas observatorijas direktoru kļuva viņa dēls Oto Vilhelms Strūve.
Vitālijs Kims
Vitālijs Kims (uk; dzimis Mikolajivā, Ukrainā) ir korejiešu izcelsmes ukraiņu uzņēmējs, ekonomists, blogeris un politiķis. Kopš 2020. gada 25. novembra ir Mikolajivas apgabala gubernators.
Frīdrihs Georgs Vilhelms Strūve
Dzīvesgājums
Frīdrihs Georgs Vilhelms Strūve miris 1864. gada 23. novembrī un apglabāts kapsētā pie Pulkovas observatorijas.
Vitālijs Kims
Biogrāfija
Vitālijs Kims dzimis 1981. gada 13. martā Mikolaijvā. Viņa tēvs Oleksandrs Kims ir korejietis, kā arī cienīts basketbola treneris un bija Padomju Savienības jauniešu izlases spēlētājs.
Frīdrihs Georgs Vilhelms Strūve
Dzīvesgājums
Viņa dēls Oto von Strūve (1819–1905) bija izcils astronoms, Heinrihs Vilhelms fon Strūve (1822–1908) ķīmiķis, Bernhards Vilhelms fon Strūve (1827–1889) Astrahaņas un Permas gubernators, Kārlis Vilhelms Strūve (1835–1907) Krievijas vēstnieks Japānā, ASV un Nīderlandē.
Vitālijs Kims
Biogrāfija
1998. gadā viņš sāka nodarboties ar uzņēmējdarbību. Viņš bija izklaides kompleksa Ushuaja vadošais partneris.
2003. gadā viņš strādāja uzņēmumā Ukrpromresurs, kas nodarbojās ar valsts sektora auditu. No 2005. līdz 2011. gadam viņš vadīja vairākus uzņēmumus Mikolajivā, nodarbojās ar starptautiskajām investīcijām. No 2015. līdz 2016. gadam viņš vadīja Ukrainas Agrārās politikas ministrijas analītisko nodaļu. Viņš ir arī attīstības uzņēmumu grupas dibinātājs, kas nodarbojas ar dzīvojamo kompleksu "Orange", "Concert" un "Uyutny" celtniecību.
Politiskā darbība
2019. gadā V. Kims bija partijas "Tautas kalps" Mikolajivas nodaļas brīvprātīgais prezidenta un parlamenta vēlēšanās. 2020. gada pašvaldību vēlēšanās viņš bija Mikolajivas pilsētas domes deputāta kandidāts no partijas "Tautas kalps" ar otro numuru, vienlaikus paliekot bezpartejisks. Kims bija arī partijas vēlēšanu štāba vadītājs un aģitēja pilsētu un reģionu domju vēlēšanās.
2020. gada 25. novembrī Ukrainas prezidents Volodimirs Zelenskis iecēla Kimu par Mikolajivas apgabala gubernatoru.
Privātā dzīve
Viņš ir precējies ar Jūliju Kimu un audzina trīs bērnus. Viņiem ir divas meitas un dēls.
Papildus savai dzimtajai ukraiņu valodai, Kims runā krievu un angļu valodā, kā arī nedaudz franču un korejiešu valodā, pēdējo dēļ savas etniskās izcelsmes.
Covid-19
2020. gada 9. decembrī Kims paziņoja, ka viņa sieva un viņš pats ir saslimuši ar COVID-19 un abi ir devušies pašizolācijā.
Pols Karija
Pols Karija (en, ja, izrunā: ; dzimis Vankūverā, Kanādā) ir bijušais kanādiešu hokejists, spēlējis kreisās malas uzbrucēja pozīcijā, bijis Kanādas izlases dalībnieks. NHL līgā aizvadījis 15 sezonas. 2017. gadā uzņemts Hokeja slavas zālē.
Sešas reizes piedalījies NHL Visu zvaigžņu spēlē (1996, 1997, 1999, 2000, 2002, 2003), trīs reizes ticis iekļauts līgas simboliskajā pirmajā izlasē (1996, 1997, 1999) un divas reizes — otrajā izlasē (2000, 2003). Viņam pieder "Ducks" kluba rekords kapteiņa pienākumu pildīšanas ilgumā — P. Karija bija kluba kapteinis 8 sezonas (1996–2003). Kopumā NHL aizvadījis 989 spēles regulārajā sezonā, kurās guvis 402 vārtus un atdevis 587 rez. piespēles (kopā 989 punkti).
Kanādas izlases sastāvā izcīnījis Olimpisko spēļu zelta (2002) un sudraba (1994) medaļu. Tāda paša kaluma medaļas izcīnījis arī Pasaules čempionātā — zeltu 1994. gadā un sudrabu 1996. gadā.
2011. gada jūnijā paziņoja par karjeras beigšanu.
Pola brāļi Martins un Stīvs arī ir profesionāli hokejisti.
Korča
Korča (sq, ) ir pilsēta Albānijas dienvidaustrumos, Korčas ķarkas administratīvais centrs. 2011. gadā Korčā dzīvoja 76,0 tūkstoši iedzīvotāju. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir sestā lielākā pilsēta Albānijā. Pilsēta atrodas auglīgā ielejā starp Moravas kalniem 180 km attālumā no Albānijas galvaspilsētas Tirānas un 19 km attālumā no Albānijas un Grieķijas robežas. 95% no pilsētas iedzīvotājiem ir albāņi. Liela daļa no iedzīvotājiem ir musulmaņi.
Ievāni
Ievāni ir ciems Lizuma pagastā, Gulbenes novadā. Atrodas 169 km attālumā no Rīgas.
Korča
Korčas apkārtne ir viena no svarīgākajām kviešu audzēšanas vietām Albānijā. Tās apkārtnē tiek iegūtas arī brūnogles.
Ievāni
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V433. Ciema apkārtnē atrodas vairākas apskates vietas (Lizuma vējdzirnavas, piemineklis represētajiem).
Eduārs Erio
Eduārs Marī Erio (dzimis, miris ) bija franču politiķis. Trīskārtējs Francijas premjerministrs (1924-1925, 1926, 1932). Bijis arī Deputātu palātas prezidents (1925–1926) un Nacionālās asamblejas prezidents (1947–1954). Tāpat bija sabiedrisko darbu un transporta ministrs (1916–1917), sagādes ministrs (1916–1917), ārlietu ministrs (1924–1925, 1926, 1932), izglītības ministrs (1926–1928), valsts ministrs (1934–1936).
No 1905. gada līdz savai nāvei, izņemot laiku no 1942. līdz 1945. gadam, kad tika izsūtīts uz Vāciju par opozīciju Višī Francijai, bija Lionas pilsētas mērs (vairāk nekā 48 gadus). Atbalstīja attiecību uzlabošanu ar PSRS. Pirmā Erio valdība nodibināja diplomātiskās attiecības ar PSRS. Otrā Erio valdība veica skolas reformu. 1933. gadā bija vizītē Ukrainas PSR, atgriežoties noliedza holodomora eksistenci.
Viduspohjanmā
Viduspohjanmā (fi) vai Centrālā Austrumbotnija (sv) ir viens no Somijas reģioniem valsts rietumos Botnijas līča krastā, vēsturiskā Botnijas novada centrālā daļa. Robežojas dienvidos ar Vidussomiju, austrumos — ar Ziemeļpohjanmā, bet rietumos — ar Pohjanmā un Dienvidpohjanmā.
Reģionā 18 pašvaldības, no kurām 2 ir pilsētas — Kokola (46 714 iedzīvotāji; administratīvais centrs) un Kannusa (5733).
Spēlmaņu nakts 2001/2002
Spēlmaņu nakts 2001/2002 teātra sezonas noslēguma ceremonija norisinās VEF Kultūras pilī. Režisore un scenārija autore - Inta Gorodecka, ceremoniju vadītāji bija vairāki pāri: Oļģerts Kroders un Uldis Vazdiks, Mirdza Martinsone un Jakovs Rafaļsons, Agnese Zeltiņa un Guntis Gailītis, Lāsma Kugrēna un Valts Pūce, Dita Kalniņa un Vilis Daudziņš.
Žūrija
2002. gada rudenī žūrijas komisijai pievienojās vēl pieci savas jomas eksperti Ingrīda Burāne un Aldis Kļaviņš (vizuālā māksla), Inese Lūsiņa un Imants Zemzaris (mūzika) un Baiba Beinaroviča (balets)
Žūrijas balva
Lugas "Tumšie brieži" autorei – dramaturģei Ingai Ābelei
Krisjānsannas komūna
Krisjānsannas komūna (norvēģu un nn) ir pašvaldība Norvēģijā, Vestagderes filkē. Krisjānsannas komūnas platība ir 261,11 km², bet kopā ar ūdeņiem platība sasniedz 276 km². Pašvaldības administratīvais centrs ir Krisjānsanna. 2018. gadā Krisjānsannas komūnā dzīvoja 91,4 tūkstoši iedzīvotāju.
Marģers Stepermanis
Marģers Stepermanis (1898—1968) bija latviešu vēsturnieks, vēstures zinātņu doktors (1960), Latvijas Universitātes profesors (1961).
Dzīvesgājums
Dzimis 1898. gada 15. augustā Bauskā rakstnieka Stepermaņu Krustiņa ģimenē. Mācījās Jelgavas elementārskolā, tad Jelgavas reālskolā.
Piedalījās Latvijas brīvības cīņās (1919—1920). Studēja Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultātes vēstures nodaļā (1923-1927) pie profesora Roberta Vipera. 1931. gadā viņš saņēma Latvijas Universitātes stipendiju divu gadu studijām Parīzes Universitātē. Pēc atgriešanās Rīgā 1933. gadā viņš aizstāvēja doktora disertāciju "Aizkraukles K. F. Šulcs un viņa sabiedriskā darbība" un 1936. gadā tika ievēlēts par Jauno laiku katedras privātdocentu, vēlāk par docentu. 1936. gadā M. Stepermani iecēla par Latvijas Vēstures institūta direktora vietnieku zinātniskajā darbā.
Pēc Otrā pasaules kara Marģers Stepermanis strādāja Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas Vēstures un materiālās kultūras institūtā par direktora vietnieku zinātniskajā darbā (1946—1949), vēlākajos gados par sektora vadītāju, paralēli pildot docenta pienākumus LU Vēstures fakultātē. 1960. gadā viņš aizstāvēja vēstures zinātņu doktora disertāciju "Zemnieku nemieri Vidzemē 1750—1784", 1961. gadā tika ievēlēts par LVU Vēstures un filoloģijas fakultātes vispārējās vēstures katedras vadītāju un profesoru.
Miris 1968. gada 21. decembrī Rīgā, apbedīts Raiņa kapos.
Līberoze
Līberoze (de, wen) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Dāmes-Šprēvaldes apriņķī Teipicerzē ezera dienvidaustrumu krastā, uz dienvidaustrumiem no Berlīnes.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1301. gadā. Otrā pasaules kara gados pie pilsētas atradās Zaksenhauzenes koncentrācijas nometnes palīgnometne. Pēc Otrā pasaules kara tās vietā tika ierīkota NKVD nometne.
Ekonomika
Netālu no pilsētas atrodas 52,8 MW jaudīga saules elektrostacija Solarpark Lieberose.
Vaniļas debesis
"Vaniļas debesis" (en) ir 2001. gada zinātniskās fantastikas trilleris, kas veidots kā Alehandro Amenabara 1997. gada filmas "Abre los ojos" adaptācija angļu valodā. Filmas režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Kamerons Krovs. Galvenās lomas filmā atveido Toms Krūzs, Penelope Krusa, Kurts Rasels, Džeisons Lī, Noa Teilors un Kemerone Diasa. Filmas pirmizrāde notika.
Filma saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvas nomināciju kategorijā "Labākā dziesma".
Izdevniecības īpašnieka Deivida dzīve sagriežas kājām gaisā pēc tam, kad viņš iekļūst autoavārijā, ko izraisījusi viņa draudzene Sofija.
Lilita Galojana
Biogrāfija
Pārstāvējusi Armēnijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2009. gadā Galojanai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2010. gadā saņēmusi starptautiskā meistara vīriešiem (IM) nosaukumu.
Klusā okeāna jūrasgovju apakšdzimta
Klusā okeāna jūrasgovju apakšdzimta (Hydrodamalinae) ir viena no sirēnu kārtas (Sirenia) apakšdzimtām, kas apvieno divas izmirušas jūras zīdītāju ģintis. Pēdējā suga no šīs apakšdzimtas (Stellera jūrasgovs (Hydrodamalis gigas)) pārmērīgu medību dēļ izmira salīdzinoši nesenā pagātnē — 1768. gadā, bet tā bija vienīgā suga, kas izdzīvoja līdz mūsdienu laikmetam. Otras Dusisiren ģints pārstāvji zināmi tikai no fosilajiem atradumiem, kas saglabājušies no laika perioda, kas sākas miocēna vidus daļā un beidzas pliocēna sākumā. Apakšdzimtas sugas bija izplatītas Klusā okeāna ziemeļu daļā.
Kopīgās īpašības
Šīs apakšdzimtas pārstāvji bija lielākie visā sirēnu kārtā. Dusisiren ģints jūrasgovis bija 4—5 m garas, toties Klusā okeāna jūrasgovju (Hydrodamalis) ķermenis pārsniedza 7 m garumu. Lielākā apakšdzimtā bija Stellera jūrasgovs, kuras ķermenis pārsniedza 9 m garumu. Dusisiren ģints jūrasgovis bija ar zobiem, bet Hydrodamalis ģints jūrasgovīm zobu nebija. Šīs izmaiņas jūrasgovju evolūcijā saista ar dzīvnieku piemērošanos aukstākam klimatam ar zemākām temperatūrām.
Sistemātika
†Klusā okeāna jūrasgovju apakšdzimta (Hydrodamalinae)
Bernātu iela (Jūrmala)
Bernātu iela ir iela Jūrmalā, Krastciema apkaimē. Bernātu iela sākas krustojumā ar Kriķu ielu un beidzas krustojumā ar Grīvas ielu. Kopējais ielas garums ir 140 metri. Bernātu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Bernātu iela ir savienota ar šādām ielām:
Mārtiņš Pīrāgs
Mārtiņš Pīrāgs (1890—1968) bija Pirmā pasaules kara karavīrs artilērists, vēlāk Latvijas armijas Latgales partizānu pulka virsseržants. Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.
Dzīvesgājums
Dzimis 1890. gada 15. martā Saukas-Elkšņu draudzē, Elkšņu pagasta Kristūžos zemkopja Mārtiņa Pīrāga ģimenē. Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1915. gada maijā viņu iesauca Krievijas impērijas armijā. Dienēja 143. kājnieku pulkā, 1916. gadā viņš beidza īpašo mācību komandu, gatavojoties pārcelšanai uz Rietumu fronti Francijā. latviešu strēlnieku divīzijas sastāvā piedalījās Ziemassvētku kaujās pie Jaunķemeriem. 1917. gada janvārī viņu nosūtīja uz tranšeju lielgabalu kursiem Daugavpilī, pēc tam M. Pīrāgs uzdienējās līdz vecākā apakšvirsnieka dienesta pakāpei 4. divīzijas vieglo mīnmetēju baterijā. 1917. gadā viņš krita vācu gūstā, atbrīvots pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas 1918. gada martā.
Miris 1968. gada 1. maijā, apbedīts Viesītes Stauģu kapos.
Pēteris Zvidriņš
Pēteris Zvidriņš (1943) ir latviešu demogrāfs un sociologs, habilitētais ekonomikas doktors (Dr.habil.oec., 1994), Latvijas Universitātes profesors (1982, 1993). Latvijas Universitātes Ekonomikas un vadības fakultātes Ekonomikas un vadības zinātniskais institūta vadošais pētnieks. Latvijas Universitātes Senāta zinātņu komisijas priekšsēdētājs (1995–1998).
Jūrmalas pilsētas deputāts (1990–1994). Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis (1992), Eiropas Zinātņu un mākslas akadēmijas īstenais loceklis (2006).
Dzīvesgājums
Dzimis 1943. gada 31. maijā Andrupenes pagastā Pāvela un Juzefas Zvidriņu ģimenē. Mācījās Jaunjelgavas un Ogres vidusskolās (1949–1960). Studēja Latvijas Valsts Universitātes Ekonomikas un juridiskajā fakultātē (1960–1965). Strādāja par Latvijas PSR Centrālās Statistikas pārvaldes (CSP) Tautas skaitīšanas nodaļas vadītāju (1965–1967) un PSRS CSP Zinātniski pētnieciskā institūta Latvijas nodaļas vecāko zinātnisko līdzstrādnieku (1967–1970). 1968. gadā apprecējās ar statistiķi Māru Zaueri.
1970. gadā aizstāvēja ekonomikas zinātņu kandidāta disertāciju par dzimstības samazināšanās jautājumiem Latvijā, ievēlēts par Statistikas un tautsaimniecības plānošanas katedras docentu (1973), papildinājās Londonas Universitātes Ekonomikas skolā (London School of Economics, 1975–1976) un Maskavas ekonomikas statistikas institūtā (1986–1988). Statistikas un demogrāfijas katedras vadītājs (1979), Demogrāfijas nodaļas vadītājs (1982). 1981. gadā aizstāvēja ekonomikas zinātņu doktora disertāciju, ievēlēts par Statistikas un demogrāfijas katedras profesoru (1982).
Papildinājies Helsinku Universitātes Socioloģijas fakultātē (1987–1988), Prinstonas Universitātes Iedzīvotāju izpētes centrā (1990), ANO kursos par demogrāfisko notikumu analīzi Ženēvas Universitātē (1994), Toronto Universitātes Ģeogrāfijas departamentā (1994), Oslo Universitātē un Norvēģijas Lietišķo sociālo pētījumu institūtā (1998).