cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Niedru lija
Latvijā
Latvijā sastopama nominālpasuga — Circus aeruginosus aeruginosus. Vietām tā ir parasta ligzdotāja, sevišķi pie sekliem niedrāju ezeriem, zivju dīķiem un līdzīgām vietām. Latvijā ligzdo 1000—1500 pāru. Līdz šim ziemošanas gadījumi nav pierādīti.
Niedru lija ir īpaši aizsargājama putnu suga un ir iekļauta Latvijas Sarkanajā grāmatā.
Izskats un īpašības
Niedru lija ir liela auguma, slaids, spēcīgs putns ar lieliem, platiem spārniem, garu asti un garām kājām. Tā planējot spārnus tur viegli paceltus uz augšu V veidā. Niedru lijai ir ļoti laba dzirde, jo līdzīgi kā pūcēm tai ir sejas disks, kas uzlabo skaņas novadīšanu uz ļoti lielajiem ausu atvērumiem. Niedru lijai piemīt izteikts dzimumu dimorfisms. Mātītes ir nedaudz lielākas nekā tēviņi, kā arī to apspalvojums ir atšķirīgs. Niedru lijas ķermeņa garums ir 43—55 cm, spārnu plētums 115—140 cm, svars tēviņam 400—650 g, mātītei 500—800 g.
Niedru lijas apspalvojuma krāsa var būt divējāda — tipiskā un tumšā. Tipiskam tēviņam galva, pleci un krūtis ir dzeltenpelēkas ar tumšāk brūnām garensvītrām, mugurpuse un spārnu segspalvas sarkanbrūns. Lidojumā no mugurpuses tēviņš ir trīskrāsains — ar melniem spārnu galiem, brūnu muguru, spārnu segspalvām un sudrabaini pelēku asti, sekundārajām lidspalvām un iekšējām primārajām lidspalvām. Mātīte ir vienmērīgi tumši brūna ar zeltaini baltu spārna pleca malu, galvu vai galvas virsu un rīkli. Apspalvojums ap acīm ir tumšs, izceļot gaišās acis. Jaunie putni līdzinās mātītēm, bet ir vēl tumšāk brūni un tiem nav gaišo spārnu priekšmalu.
Reizēm sastopamas ļoti tumši brūnas morfas niedru lijas, kas biežāk novērojamas austrumos. Šīs krāsu morfas jaunie putni ir gandrīz melni. Knābis visu vecumu putniem ir tumšs, vaskādiņa un kājas dzeltenas. Jaunajiem putniem acis brūnas, putnam pieaugot tās kļūst dzeltenas (tēviņiem ātrāk, mātītēm vēlāk).
Uzvedība un barība
Niedru lija parasti apmetas pie sekliem, stāvošiem saldūdeņiem, ezeriem, dīķiem, karjeriem, kas aizauguši ar niedrēm. Reizēm tā ligzdo arī niedrājos bez atklāta ūdens tuvumā, piemēram, slapjās pļavās un purvos. Medībām niedru lija izmanto atklātu lauku ainavu ar tīrumiem un seklām ūdenstilpēm, lidojot virs zemes apmēram 2—6 metru augstumā. Pamanot medījumu, lija pēkšņi krīt lejup ar izstieptām kājām un izplestiem nagiem.
Niedru lija barojas galvenokārt ar grauzējiem un putniem (visbiežāk perējošām mātītēm, mazuļiem un olām). Atsevišķos gadījumos barojas arī ar kukaiņiem, Vardēm, čūskām un zivīm. Ligzdošanas perioda sākumā tēviņš barību meklē viens un nodot to mātītei gaisā pie ligzdas.
Ligzdošana
Vairošanās sezonas sākumā niedru lijas izveido pāri, kura attiecības var būt vairāku gadu garumā. Riesta laikā pāris veic iespaidīgu kopīgu lidojumu, apļojot augstu debesīs virs nākamās ligzdošanas vietas un tad kopīgi krītot līdz pat zemei. Reizēm pāris saāķējas ar nagiem un, virpuļojot spirālē, krīt lejup. Tēviņš mēdz arī mātīti pacienāt ar medījumu, to metot tai nagos, atrodoties gaisā. Niedru lija ligzdu būvē uz zemes vai seklā ūdenī blīvā augājā. Ļoti retos gadījumos ir novērota niedru lijas ligzdošana labības laukā, vai nelielā niedru audzē. Ligzda tiek sakrauta no zāles, niedrēm un zariem, tās diametrs sasniedz 80 cm. To būvē tikai mātīte. Reizēm abi putni pienes jaunu materiālu ligzdai laikā, kad ir izšķīlušies jau mazuļi. Gadā viens perējums.
Dējumā parasti 4—5 baltas olas, bet reizēm arī 3—8 olas. Reizēm uz olām var būt plankumi no ligzdas materiāla. Čaumala bez spīduma. Perē tikai mātīte, bet tēviņš tai pienes barību. Perēšana visbiežāk tiek uzsākta uzreiz pēc pirmās olas izdēšanas (retāk – otrās vai trešās). Inkubācijas periods 33—38 dienas. Šķilšanās asinhrona - nenotiek vienlaicīgi, bet pirmās divas vai trīs olas var šķilties vienlaikus. Mazuļi ligzdguļi. Pirmās 7—10 dienas mātīte tos silda, un barību visai ģimenei pienes tikai tēviņš. Vēlāk medībās dodas abi vecāki. Mazuļi pilnībā apspalvojas 35—40 dienu laikā. Mātīte ar tiem paliek kopā vēl 15—25 dienas, bet tēviņš parasti pamet jaunos putnus drīz pēc to apspalvošanās.
Sistemātika
Niedru lijai ir 2 pasugas:
Kaspers
"Kaspers" (en) ir 1995. gada komēdija, kas balstīta uz "Harvey Comics" komiksu tēlu Kasperu. Filmas režisors ir Breds Silberlings. Galvenās lomas atveido Kristīna Riči, Bills Pulmans, Keitija Moriārtija un Ēriks Aidls; Kaspera lomu ierunājis Malači Pīrsons, bet Kasperu cilvēka formā atveido Devons Sava. Filmas pirmizrāde notika.
Paranormālo parādību eksperts kopā ar savu meitu ievācas pamestā mājā, kurā dzīvo četri spoki, no kuriem draudzīgs ir tikai viens spoks, Kaspers.
Bahreinas līcis
Bahreinas līcis (ar) ir Persijas līča daļa, kas atrodas starp Saūda Arābijas austrumu krastu un Kataras pussalas rietumu krastu. Līča ziemeļos atrodas Bahreina. Pie Kataras atrodas Bahreinai piederošās Havāras salas. Līča dienvidu daļa tiek saukta par Salvas līci. Starp Saūda Arābiju un Bahreinu 1986. gadā tika atklāts 23 kilometrus garais Karaļa Fahda tilts. Ir plāni izbūvēt tiltu arī starp Bahreinu un Kataru, tomēr kopš 2017. gada Kataras diplomātiskās krīzes tie ir atlikti.
Ledus vētra (filma)
"Ledus vētra" (en) ir 1997. gada drāma, kas balstīta uz Rika Mūdija tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors un viens no producentiem ir Ans Lī. Galvenās lomas atveido Kevins Klains, Džoana Allena, Henrijs Zernijs, Ādams Hanns-Bairds, Tobijs Magvairs, Kristīna Riči, Elaidža Vuds, Džeimijs Šeridans un Sigurnija Vīvere. Filmas pirmizrāde notika Kannu filmu festivālā.
Filmas sižets norisinās 1973. gadā Ņūkanānas piepilsētā Konektikutā. Divas vidusšķiras ģimenes eksperimentē ar seksu un narkotikām, kas noved pie tā, ka ģimenes vairs nav spējīgas kontrolēt savu dzīvi.
Aerodium Sigulda
Aerodium Sigulda ir lidošanas atrakcija — pirmais vertikālais vēja tunelis Austrumeiropā, kas atrodas Siguldas pagastā, Rīgas—Pleskavas šosejas (A2) 47. kilometrā. Tas ir cieši saistīts ar uzņēmumu Aerodium Technologies, vertikālo vēja tuneļu projektētāju un ražotāju. Vasaras sezonā tunelis ir atvērts publikai, taču tas vienlaikus kalpo arī par jauno tehnoloģiju testēšanas bāzi un instruktoru apmācību vietu.
Vēsture
2003. gadā uzņēmējs Ivars Beitāns nolēma pilnveidot vēja tuneļa koncepciju un 2005. gada vasarā Siguldā tika atvērts pirmais vēja tunelis. Tas bija 3,7m diametra atvērta tipa tunelis bez sienām, kas tika uzstādīts meža vidū un sasniedza 200 km/h vēja plūsmu.
Konkursā „Siguldas novada gada cilvēks 2005” Beitāns uzvarēja nominācijā "Par ieguldījumu Siguldas novada attīstībā", bet Aerodium tika apbalvots "Par ieguldījumu novada sabiedriskajā dzīvē". Vēl svarīgāk ir tas, ka šis vēja tunelis ļāva Ivaram Beitānam un viņa draugiem trenēties 2006. gada olimpisko spēļu noslēguma ceremonijai Turīnā, kur Aerodium pārsteidza pasauli ar lidojoša snovbordista priekšnesumu. Šim nolūkam Siguldas vēja tunelis tika nosūtīts uz Itāliju 2006. gada februārī.
2017. gada 3. maijā jaunas paaudzes atklātais vēja tunelis aizstāja jau novecojušo pirmo modeli. Gaisa plūsma tajā sasniedz 215 km/h un lidošanas diametrs ir 2,8 metri. Ievērojami uzlabojumi tika veikti, lai nodrošinātu drošību, paplašinot drošības tīklu un pievienojot speciālus drošības spilvenus. Aerodium arī spēja ievērojami samazināt trokšņu emisijas, kas ļauj šo tuneli izmantot pilsētvidē.
Vergina (Grieķija)
Vergina (el [vɛrˈʝina]) ir apdzīvota vieta Grieķijas Maķedonijā, 80 km uz rietumiem no Salonikiem. Senās Maķedonijas laikā līdz 410. gadam p.m.ē. šeit atradās tās pirmā galvaspilsēta Aigi (Aigai). Šī ir vieta, kurā 336. gadā pirms mūsu ēras nogalināja Maķedonijas valdnieku Filipu II, bet par jauno valdnieku pasludināja viņa dēlu Aleksandru.
Vēsture
Arheoloģiskos izrakumus Verginā sāka jau 19. gadsimtā, tomēr tā ieguva pasaules slavu sakarā ar 1976. gadā atklātajām neizlaupītajām Senās Maķedonijas valdnieku pazemes kapenēm, ko 1996. gadā ierakstīja UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Uzskata, ka kapenēs apglabāts karalis Filips II un citi neidentificēti valdnieki kopā ar viņu ģimenes locekļiem sākot no 11. — 9. gadsimta p.m.ē.
Nabavi mošeja
Nabavi mošeja (ar) ir mošeja Medīnā, Saūda Arābijā. Uzcelta pēc Muhameda pavēles (viņš arī piedalījies pašā mošejas celtniecībā). Šī ir trešā uzceltā mošeja islāma vēsturē, viena no pasaulē lielākajām mošejām. Otra svētākā vieta islāmā pēc Harāma mošejas Mekā. Vienmēr atvērta.
Mošeja tās pastāvēšanas vēsturē bijusi tiesa, kopienas centrs un reliģijas skola. Nākamie islāma valdnieki turpināja svētvietas celtniecību un dekorēja to. Mošeja atrodas vietā, kas tradicionāli tiek uzskatīta par Medīnas centru. Nozīmīgs svētceļojumu objekts. Mošejā atrodas Muhameda kapavieta.
Vaļņu iela (Rīga)
Vaļņu iela ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Smilšu ielu un beidzas krustojumā ar 13. janvāra ielu.
Vēsture
Iela pirmoreiz ir minēta dokumentos ar nosaukumu Kazarmu iela, 1862. gadā tai pievienoja Mazo Vaļņu ielu, 1885. gadā – Lielās Smilšu ielas daļu, bet 1938. gadā – Lielās Ķēniņa ielas daļu.
1864. gadā ielu nosauca par Vaļņu ielu.
Ielu savienojumi
Vaļņu iela ir savienota ar šādām ielām:
Panamerikas čempionāts cīņas sportā
Panamerikas čempionāts cīņas sportā ir čempionāts, kurā piedalās Ziemeļamerikas, Dienvidamerikas un Karību jūras valstu grieķu-romiešu un brīvās cīņas cīkstoņi. Notiek kopš 1984. gada. Pirmajā, 1984. gadā sacentās tikai vīrieši grieķu-romiešu cīņā. 1986. gadā pievienoja brīvo cīņu vīriešiem, 1997. gadā — arī brīvo cīņu sievietēm.
Egils Birznieks
Egils Birznieks (dzimis, miris ) bija latviešu ģeogrāfs un augstskolas pasniedzējs.
Biogrāfija
1972. gadā E. Birznieks iestājās Latvijas Valsts universitātes Ģeogrāfijas fakultātē, ko beidza 1977. gadā. Specializējies cilvēka ģeogrāfijā. 1993. gadā ieguvis maģistra grādu.
1970. gadu vidū Latvijas Valsts universitātes Ģeogrāfijas fakultātē tika izveidota skolēnu pirmsstudiju izglītības forma — Jauno ģeogrāfu skola. Tās darbību nodrošināja fakultātes studenti, tostarp arī E. Birznieks. Drīz vien viņš kļuva par tās vadītāju. Strādājis par pasniedzēju LVU Ģeogrāfijas fakultātē.
Ata Kronvalda prēmijas laureāts (1988).
E. Birznieks negaidīti mira 1996. gada janvārī. Pēc pasniedzēja nāves ar LU Ģeogrāfijas un Zemes zinātņu fakultātes Domes lēmumu Jauno ģeogrāfu skola nosaukta viņa vārdā par Egila Birznieka Jauno ģeogrāfu skolu.
Tintiņa piedzīvojumi: Vienradža noslēpums
"Tintiņa piedzīvojumi: Vienradža noslēpums" (en, ārpus Ziemeļamerikas zināma arī kā en) ir 2011. gada piedzīvojumu animācijas filma, kas balstīta uz beļģu komiksu mākslinieka Eržē (Žoržs Remī) tāda paša nosaukuma komiksiem. Filmas režisors un viens no producentiem ir Stīvens Spīlbergs. Galvenās lomas ierunājuši Džeimijs Bells, Endijs Serkiss, Denjels Kreigs, Niks Frosts, Saimons Pegs, Daniels Mejss, Tobijs Džounss, Makenzijs Krūks un Geds Elmalehs. Filmas pirmizrāde notika Briselē un Parīzē.
Animācijas filma ieguva Zelta globusa balvu nominācijā "Labākā animācijas pilnmetrāžas filma", kļūstot par pirmo ne Pixar animācijas filmu, kas ieguvusi Zelta globusa balvu šajā nominācijā. Komponists Džons Viljamss par savu darbu filmā tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā oriģinālmūzika", kur tā zaudēja filmai "Mākslinieks". Tāpat animācijas filma tika nominēta sešām Saturna balvām.
Sižets
Filmā Tintiņš no kāda tirgotāja nopērk kuģa modeli. Viņš to aiznes mājās, taču kuģim nolūst masts, un Tintiņš tā iekšienē atrod senu pergamentu, kas vēsta par kādu nogrimušu kuģi ar dārgumiem. Tai pat laikā vēl vairāki citi kolekcionāri ir ieinteresēti iegūt senos pergamentus, lai tos saliekot kopā atklātos nogrimušā kuģa "Vienradzis" koordinātes, jo leģenda vēsta, ka kuģī esot bijusi slepena dārgumu krava.
Dieva bruņas 3: Misija Zodiaks
"Dieva bruņas 3: Misija Zodiaks" (zh, en ), pazīstama arī ar nosaukumu "Ķīniešu zodiaks", ir 2012. gada Honkongas un Ķīnas kopdarbības komēdija, kuras producents, autors, režisors un galvenās lomas atveidotājs ir Džekijs Čans. Šī ir trešā epizode filmu sērijā, kas aizsākās ar filmu "Dieva bruņas" (1986) un turpinājās ar "Dieva Bruņas 2: Operācija Kondors” (1991).
Filma, kas tika izlaista 2012. gada decembrī, Ķīnā vien atnesa virs 145 miljoniem USD ienākumu. Līdz ar filmas iznākšanu Čans nopelnīja arī divus Ginesa rekordus - “Vislielākais skaits triku, ko dzīves laikā veicis aktieris” un “Visvairāk atbildības vienā filmā”. Kopā Čans bija atbildīgs par 15 dažādiem darbiem un pozīcijām filmas veidošanā.
Filmēšana
No 2012. gada 18. aprīļa līdz 2. maijam Džekijs Čans filmēja vairākas ainas Aerodium vertikālajā vēja tunelī Jelgavā. Aerodium instruktori vietām dublēja gan Džekiju Čanu, gan arī citus lidotājus. Šī filma ir nozīmīga Latvijas kino industrijai, jo pirmoreiz filmu Latvijā uzņēma tik augsta līmeņa pasaules kino zvaigzne.
Filmēšana notika arī Francijā, Ķīnā, Taivānā un Vanuatu. Lielāko daļu triku un cīņas ainu Džekijs Čans veica pats ar nelielu savas kaskadieru komandas atbalstu. Skrituļslidu kostīma izgudrotājs Žans Īvs Blondo sagatavoja un apmācīja Čanu to izmantot. Šo epizožu filmēšana aizņēma vairāk nekā mēnesi un izmaksāja 10 miljonus dolāru. Filma vienlaikus tika uzņemta IMAX 3D formātā.
Vecpilsētas iela (Rīga)
Vecpilsētas iela ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Audēju ielu un beidzas krustojumā ar 13. janvāra ielu.
Iela pirmoreiz ir minēta dokumentos 1540. gadā kā neliels laukums, uz kura atradās pilsētas svari un tirgus. 1945. gadā ielai tika pievienota Staļļu iela, kas no 18. gadsimta bija Vecpilsētas ielas turpinājums no Kalēju ielas līdz 13. janvāra ielai.
Ielu savienojumi
Vecpilsētas iela ir savienota ar šādām ielām:
Vanua Levu grupa
Vanua Levu grupa ir arhipelāgs Fidži ziemeļdaļā. Tā nosaukums ir cēlies no tā lielākās salas - Vanua Levu - nosaukuma. Starp grupas pārējām salām visnozīmīgākā ir Taveuni. Vēl grupā ietilpst Laukala, Matagi, Namena Lala, Kamea, Rabi, Vorovoro un Jadua Tabu. To kopējā platība ir 6199 kvadrātkilometri, bet iedzīvotāju skaits ir 140 016 (saskaņā ar 1996. gada tautas skaitīšanas rezultātiem).
Vanua Levu grupa atrodas Fidži Ziemeļu apgabalā, kas ir viens no četriem Fidži apgabaliem, kuros valsts ir iedalīta pašvaldību vajadzībām. Arhipelāgs kopā ar attālajām Lau salām veido Tovatas konfederāciju, kas ir viena no trim tradicionālajām Fidži virsaišu aliansēm.
Holosijivas nacionālais dabas parks
Holosijivas nacionālais dabas parks (uk) ir aizsargājama teritorija Ukrainas galvaspilsētā. Holosijivas nacionālā dabas parka teritorija atrodas Kijivas dienvidu daļā, uz rietumiem no Dņepras, mežastepju zonas galējos ziemeļos. Parka teritorijas lielāko daļu aizņem meži ar 4232,8 hektāriem (vairāk nekā 90% teritorijas), bet purvu platība ir 66,2 hektāri un ūdenstilpju platība ir 45,9 hektāri.
Holosijivas parkā pārsvarā aug ozoli un skabārži. Tas ir vecs mežs, kur aug vairāk nekā 200 gadus veci un dažreiz vairāk nekā 300 gadus veci ozoli. Parkā ir vairāki velosipēdu maršruti.
Cīņas sports 1904. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Cīņas sports 1904. gada vasaras olimpiskajās spēlēs bija viens no olimpiādes programmā iekļautajiem sporta veidiem. Tā sacensības notika Sentluisā no 20. līdz 25. jūlijam. Programmā bija tikai brīvā cīņa vīriešiem septiņās svara kategorijās.
Dalībnieki
Sacensībās piedalījās 42 cīkstoņi no ASV: Iekavās uzrādīts cīkstoņu daudzums no valsts
Dažu medaļnieku valsts piederība tiek apstrīdēta, jo daudzi amerikāņu cīkstoņi bija nesenie imigranti, kas vēl nebija saņēmuši ASV pilsonību. Starptautiskā Olimpiskā komiteja uzskata, ka norvēģu cīkstoņi Čārlzs Eriksens un Bernhofs Hansens, kas abi ieguva zelta medaļas, sacensībās pārstāvēja ASV. 2012. gadā Norvēģijas vēsturnieki tomēr konstatēja, ka Eriksens nesaņēma amerikāņu pilsonību līdz 1905. gada 22. martam un ka Hansens, iespējams, nekad nav saņēmis Amerikas pilsonību. Līdz ar to vēsturnieki iesnieguši lūgumrakstu SOK, lai sportisti tiktu reģistrēti kā norvēģi. 2013. gada maijā tika ziņots, ka Norvēģijas Olimpiskā komiteja ir iesniegusi oficiālu pieteikumu par cīkstoņu valsts piederības maiņu SOK medaļu datubāzē, sākot ar 2018. gada aprīli, taču lēmums vēl nav pieņemts.
1780. gadi
1780. gadi bija gadu desmits, kas sākās 1780. gada 1. janvārī un beidzās 1789. gada 31. decembrī.
Stefans Molinjē
Stefans Basils Molinjē (en; dzimis 1966. gada 24. septembrī, Atlonā, Īrijā) ir kanādiešu izcelsmes raidieraksta vadītājs un YouTube satura veidotājs. Molinjē savos video parasti runā par anarhokapitālismu, politiku, daudzkulturālismu, libertārismu, antifeminismu, un ģimenes attiecībām.
Molinjē ir Donalda Trampa prezidentūras kampaņas atbalstītājs. Laikraksts The Washington Post apraksta Molinjē kā alternatīvi labējo politisko uzskatu piekritēju, savukārt CNN Molinjē raksturo kā labējas politikas atbalstītāju.
2010. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanas
2010. gada ārkārtas Latvijas pašvaldību vēlēšanas notika 19. decembrī. Domes tika ievēlētas divās pašvaldībās — Mērsraga un Rojas novados — pēc Rojas novada sadalīšanas divās daļās. Vēlēšanas organizēja Centrālā vēlēšanu komisija. Tika ievēlēti 13 deputāti katrā no pašvaldībām.
Kā aplaupīt debesskrāpi
"Kā aplaupīt debesskrāpi" (en) ir 2011. gada zādzību komēdija, kuras režisors ir Brets Ratners. Galvenās lomas atveido Bens Stillers, Edijs Mērfijs, Keisijs Afleks, Alans Alda, Metjū Broderiks, Maikls Penja, Tea Leoni un Gabereja Sidibeja. Filmas pirmizrāde notika Ņujorkā.
Džošs, Čārlijs un Enrike strādā ekskluzīvu apartamentu ēkā. Pēc tam, kad trio zaudē savas pensijas Volstrītas biznesmeņa Artūra Šo Ponci shēmā, viņi lūdz palīdzību noziedzniekam Slaidam, bankrotējušam biznesmenim Fichjū un citai apartamentu ēkas darbiniecei Odesai, lai atgūtu savu zaudēto naudu.
Balvu iela (Jūrmala)
Balvu iela ir iela Jūrmalā, Dzintaru apkaimē. Balvu iela sākas krustojumā ar Mežaparka prospektu un beidzas krustojumā ar Edinburgas prospektu. Kopējais ielas garums ir 185 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Balvu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Balvu iela ir savienota ar šādām ielām:
Atriebība sieviešu gaumē
Kad Karlija apciemo sava puiša Marka māju, viņa uzzina, ka Marks ir precējies, jo satiek tur viņa sievu Keitu. Drīz pēc tam Karlija un Keita uzzina, ka Markam ir vēl viena mīlas dēka — ar modeli Amberu. Pēc tam, kad Karlija un Keita informē Amberu par Marka patieso būtību, trijotne izdomā plānu, lai izrēķinātos ar neuzticīgo vīrieti.
Baltezera iela (Jūrmala)
Baltezera iela ir iela Jūrmalā, Jaundubultu apkaimē. Baltezera iela sākas krustojumā ar Strēlnieku prospektu un beidzas krustojumā ar Poruka prospektu. Kopējais ielas garums ir 140 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Baltezera ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Līdz 2021. gadam bija klāta arī ar grants segumu, bet seguma atjaunošanā ieguva asfalta segumu pilnā garumā.
Ielu savienojumi
Baltezera iela ir savienota ar šādām ielām:
Baltās kāpas iela
Baltās kāpas iela ir iela Jūrmalā, Vārnukroga apkaimē. Baltās kāpas ielas sākums un beigas saslēdzas ar Vārnukroga ceļu. Kopējais ielas garums ir 1110 metri, tā ir klāta gan ar asfalta segumu, gan ar grants segumu. Baltās kāpas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Kaugurciema iela ir savienota ar šādām ielām:
Kalēju iela (Rīga)
Kalēju iela ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Kaļķu ielu un beidzas krustojumā ar Kungu ielu. Ielas turpinājums ir Minsterejas iela.
Iela tika izveidota 13. gadsimtā, tagadējo nosaukumu tā ieguva 17. gadsimtā, kad ielā dzīvoja kalēji. 19. gadsimta 20. gados ielas nosaukumu mainīja uz Lielo Kalēju ielu, bet 1938. gadā tika atgūts Kalēju ielas nosaukums.
Ielu savienojumi
Kalēju iela ir savienota ar šādām ielām:
Endrū Morgans
Endrū Ričards "Drū" Morgans (Andrew Richard "Drew" Morgan; dzimis ) ir ASV Nacionālās aeronautikas un kosmosa administrācijas (NASA) astronauts, ASV Armijas pulkvedis, ārsts.
2013. gada 17. jūnijā Morganu iekļāva NASA 21. astronautu grupā. 2015. gadā viņš saņēma astronauta kvalifikāciju.
Pirmo reizi kosmosā Endrū Morgans devās 2019. gada 20. jūlijā, esot kosmosa kuģa Sojuz MS-13 lidojuma inženierim, dodoties uz Starptautisko kosmosa staciju. Viņš bija SKS 60., 61. un un 62. ekspedīcijas lidojuma inženieris. Uz zemes Morgans atgriezās 2020. gada aprīlī kosmosa kuģī Sojuz MS-15.
Aladins (nozīmju atdalīšana)
Aladins var būt:
Bezdelīgu iela (Jūrmala)
Bezdelīgu iela ir iela Jūrmalā, Dubultu apkaimē. Bezdelīgu iela sākas krustojumā ar Slokas ielu un Baznīcas ielu un beidzas krustojumā ar Dreiliņu ielu. Kopējais ielas garums ir 215 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Bezdelīgu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Bezdelīgu iela ir savienota ar šādām ielām:
DoReDoS
DoReDos ir moldāvu mūzikas grupa, kas savu darbību aizsāka 2011. gadā. Grupa pārstāvēja Moldovu 2018. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Lisabonā, Portugālē pēc uzvaras nacionālajā atlasē, kurā grupa jau bija piedalījusies arī 2015. un 2016. gada konkursam, ar dziesmu My Lucky Day. Savā pusfinālā viņi ieguva 3. vietu, kas ļāva kvalificēties finālam, kurā grupa ieguva 10. vietu. Grupa uzvarēja arī 2017. gada Jaunajā Vilnī, pārstāvot Moldovu.
Teo Angelopuls
Teodors "Teo" Angelopuls (el; dzimis, miris ) bija grieķu kinorežisors, scenārists un kinoproducents. Viens no ietekmīgākajiem un respektētākajiem kinorežisoriem pasaulē.
Filmu veidošanu sācis 1967. gadā. Bija dominanta figūra Grieķijas kinoindustrijā kopš 1975. gada. Saņēmis dažādus apbalvojumus. Viņa 1998. gada filma Mia aioniotita kai mia mera ieguva Kannu kinofestivāla galveno balvu.
Kārlis Štrāls
Kārlis Štrāls (1880–1970) bija latviešu dzejnieks, rakstnieks, tulkotājs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1880. gada 25. novembrī Stukmaņu pagastā plostnieka un ādmiņa ģimenē. Mācījās Stukmaņu muižas skolā, Kokneses pareizticīgo draudzes skolā, vēlāk Jēkabpils skolā. Viņa pirmā dzejas publikācija 1902. gadā atrodama "Pēterburgas Avīžu" literārajā pielikumā. Dienēja Krievijas impērijas armijā Polijā (1902–1905), atvaļinājās kā rezerves virsnieks. Atgriezies dzimtenē, bija literāro žurnālu "Dzelme" un "Plēsums" redaktors (1905–1907), kopā ar saviem domubiedriem 1906. gadā "Dzelmē" publicēja tā saukto dekadentu manifestu "Mūsu mākslas motīvi". 1910. gadā iznāca viņa dzejoļu krājums "Zemes elpa".
Dzīvojamā ēka Nometņu ielā 45
Dzīvojamā ēka Nometņu ielā 45, Rīgā, Āgenskalnā, ir Valsts nozīmes kultūras piemineklis. Trīsstāvu jūgendstila nams celts ap 1903. gadu.
Kārlis Štrāls
Dzīvesgājums
1920. gadā Štrāls atgriezās Latvijā, izdeva savus kara laikā saraktītos darbus, tulkoja S. Lāgerlēvas, H. Ibsena, M. Gorkija, I. Turgeņeva, M. Saltikova Ščedrina, F. Dostojevska, A. Puškina u.c. darbus. Pēc 1937. gada rakstnieks pastāvīgi dzīvoja Skaldulejas mājās Pļaviņās kopā ar sievu Johannu Zelmu un bērniem Ilzi, Daci, Jāni un Austru. Miris Pļaviņās 1970. gada 15. martā savās mājās un apglabāts Bāra kalna kapos.
Dzīvojamā ēka Nometņu ielā 45
Vēsture
Švarcmuižas zemes gabals Nometņu un Tempeļa ielu stūrī pirmo reizi ierakstīts Vidzemes guberņas zemesgrāmatā 1902. gadā. Tā virsīpašniece bija Alise Švarca.
1903. gadā uzcēla tagadējo ēku, kuras arhitekti bija Heinrihs Šēls un Frīdrihs Šefels. Bagātīgos skulpturālos rotājumus veidoja būvtēlniecības firma Otto & Wassil. Fasādes ieejas dzīvokļi bija lielāki un greznāki, bet sētas ieejas dzīvokļi vienkāršāki. Pirmajā stāvā darbojās veļas rullis. Pēc 1920. gada zemes reformas 1925. gadā Alisei Švarcai piederošo īpašumu atsavināja un ieskaitīja Valsts zemes fondā. 1927. gadā ēku un zemi par 199 latiem iegādājas jaunsaimnieks Jānis Vītiņš ar sievu Emmu, kuri ēkas pagalma pusē kā piebūves uzcēla divas stiklotas verandas. 1939. gadā ēku nopirka pulkvedis Jūlijs Kadelis ar sievu Martu, kuri kopā ar saviem četriem bērniem sāka dzīvot ēkas 4. dzīvoklī.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā ēku nacionalizēja, Jūlijs un Marta Kadeļi kopā ar bērniem devās bēgļu gaitās uz Vāciju. Tikai vienā no dzīvokļiem palika tie paši iemītnieki, kas pirms kara. Pirmajā stāvā izvietojās valsts darba krājkase. No Nometņu ielas puses uz stūra izlauza ieeju pagrabā un ierīkoja šautuvi. Laika gaitā tur darbojās grāmatnīca, aptieka, fotodarbnīca, bet pagrabstāvā bija izbūvēta pirts, kuras peldbaseina kalšanas laikā sāka grimt ēkas pamati.
1990. gadā izstrādāja mājas restaurēšanas projektu un daļēji nomainīja jumta segumu un restaurēšanai nodeva ēkas ieejas durvis, kuras pazuda un tika atrastas pēc divdesmit gadiem. 1998. gadā ēku izslēdza no Valsts aizsargājamo kultūras pieminekļu saraksta.
1999. gadā valsts piešķīra Ls 51 488 ēkas projektēšanas un restaurēšanas darbiem. Līdzekļi bija jāapgūst un darbus jāveic Rīgas domes Pilsētas attīstības departamenta Kapitālās celtniecības pārvaldei. 2002. gadā izstrādāja restaurēšanas projektu, taču darbi tā arī netika uzsākti, un līdzekļi tika iztērēti citiem mērķiem. 2013. gadā ēka kļuva par privātīpašumu — par nama kopīpašniekiem kļuva privatizēto dzīvokļu īpašnieki.
2014. gadā izdevās panākt, ka ēka tiek iekļauta Valsts aizsargājamo kultūras pieminekļu sarakstā. Kopš 2014. gada ēka ir dzīvokļu īpašnieku kopīpašums, bet līdz tam tā bija Rīgas pašvaldības īpašums. 2019. gada 11. augustā ēkas pagrabā izcēlās ugunsgrēks.
Arhitektūra
Māja ir trīsstāvīgs ķieģeļu mūra nams. Tā pieskaitāma pie eklektiski dekoratīvā jūgendstila novirziena, ko raksturo vienmērīgs ritms un apdares detaļu piesātinātība. Paaugstinātajā jumtā un abos pagalma tornīšos izmantoti franču renesanses elementi.
Ēkas oriģinālais projekts nav saglabājies, taču arhitekts Jānis Krastiņš uzskata, ka ēka celta ap 1903. gadu pēc Heinriha Šēla (1829—1909) un Fridriha Šefela (?—1913) projekta. Ēkas fasāžu skulpturālie dekori tapuši būvtēlniecības uzņēmumā Otto & Wassil.
Ēkas fasādēs bagātīgi izmantoti jūgendstila izteiksmes līdzekļi. Gludās plaknes mijas ar faktūrēta apmetuma laukumiem un betonā atlietiem ciļņiem. Virs pirmā stāva logiem greznas akmenī lietas sieviešu maskas un stilizēti ziedu pušķi ar gariem, izlocītiem kātiem. Otrā un trešā stāvu līmenī ritmiski izkārtotas lizēnas.
Fasādes vainago izvirzīta dzega, ko balsta uz lizēnām novietotas konsoles. Tās rotā triju vertikālu līniju saišķa ornaments. Fasādes centrālo daļu un Nometņu un Tempļa ielu stūri akcentē masīvie balkoni ar reljefiem betona lējumiem un greznām metāla margām.
Izdevumā “Rīgas jūgendstila ēkas” (2007) arhitekts Jānis Krastiņš ēku apraksta šādi: “Fasādi rotā stilizētu ziedu cilņi, sapņainā noskaņā aizdomājušās maskas, iekārtu lizēnu saišķi, dažādas ģeometriskas figūras un citi raksturīgie jūgendstila ornamentālie motīvi. Balkonu margu, žogu un citu metāla detaļu liekti saspriegto līniju vijumos apspēlēts čūskas motīvs.”
Ķemerejas iela (Rīga)
Ķemerejas iela ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā atrodas kvartālā pie Rīgas Tehniskās universitātes, starp Jaunielu, Mazo Jaunielu un Kaļķu ielu.
Līdz 1923. gadam iela tika saukta par Rentejas ielu, 1923. gadā to pārdēvēja par Ķemerejas ielu. 1937. gadā daļa esošās ielas apbūves tika nojaukta, lai atbrīvotu vietu pilsētas valdes biroju nama celtniecībai. Atlikusī ielas daļas apbūve cieta Otrā pasaules kara laikā. Iela tika atjaunota 2009. gadā.
Ielu savienojumi
Ķemerejas iela ir savienota ar šādām ielām:
Žuans Lorensu
Žuans Manuels Gonsalvešs Lorensu (pt, dzimis ) ir Angolas politiķis un valsts darbinieks, viens no Angolas atbrīvošanas tautas kustības (MPLA) vadītājiem, kurā iestājies pēc Neļķu revolūcijas. Trešais Angolas prezidents. Aktīvi piedalījies Angolas pilsoņu karā. No 1998. līdz 2003. gadam — MPLA ģenerālsekretārs. No 2014. līdz 2017. gadam bijis Angolas aizsardzības ministrs.
2016. gada beigās tika izraudzīts par Žuzē Eduardu duš Santuša pēcnācēju. 2017. gada 23. augustā ievēlēts par Angolas prezidentu. Viņa inaugurācija notika 2017. gada 26. septembrī.
Kārlis Jēkabsons
Kārlis Jēkabsons (1879–1946) bija latviešu dzejnieks, rakstnieks un tulkotājs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1879. gada 5. aprīlī Ogres pagasta Skuķu māju saimnieka ģimenē. Mācījās Ogres pagastskolā (1889-1895), Cēsu K. Millera privātajā reālskolā (1896) un Rīgas N. Mironova privātajā komercskolā (1897-1902). 1904. gadā publicēja savu pirmo dzejoļu krājumu. 1906. gadā žurnālā "Dzelmē" kopā ar saviem domubiedriem publicēja tā saukto dekadentu manifestu "Mūsu mākslas motīvi". Studēja Rīgas Politehniskajā institūtā (1910-1912, 1914-1915).
Pirmā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Krieviju, dzīvoja Petrogradā un Pleskavā, kur strādāja laikrakstā "Dzimtenes Vēstnesis" (1915—1917). Pēc Brestļitovskas miera līguma parakstīšanas 1918. gadā atgriezās Rīgā, kur ar nelieliem pārtraukumiem dzīvoja un turpināja rakstīt dzeju. Otrā pasaules kara laikā savus labākos dzejoļus jaunā redakcijā izdeva krājumā "Lirika" (1-2, 1939-1942).
Miris 1946. gada 1. aprīlī Ventspilī, apbedīts Ventspils Meža kapos.
Darbi
Jēkabsona lirikai raksturīgas dabas impresijas, izjusta mīlas dzeja. Vairāk nekā 100 Jēkabsona dzejoļu izmantoti par dziesmu tekstiem. Kārlis Jēkabsons rakstījis arī romānus un lugas. Tulkojis tādus literārus darbus, kā V. Vitmena „Zāļu stiebri”, Moljēra „Tartifs” (1908), P. Bomaršē „Figaro kāzas” (1922), I. Krilova fabulas, E. A. Po stāstus u.c.
Ventspils apvienotā Baltijas banka
Vēsture
Banka tika dibināta. To dibināja uzņēmums «Ventspils nafta», Ventspils osta un Ventspils dome, sākotnēji kā Rīgas apvienotās Baltijas bankas filiāli.
1993. gada jūnijā Ventspils apvienotā Baltijas banka bija viena no pirmajām Latvijā, kas piedāvāja klientiem iegādāties norēķinu karti — «Latkarti». Augustā tā iegādājās Latvijas Bankas privatizējamo Vindavas nodaļu.
banka tika reorganizēta un pievienota Hansabankai. Tās pēdējais valdes priekšsēdētājs bija Raimonds Kalniņš.
Žaklīna Renterija
Žaklīna Renterija (es; dzimusi ) ir kolumbiešu brīvā stila cīkstone, 2008. un 2012. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvēja.
Biogrāfija
Žaklīna Renterija dzimusi 1986. gadā nabadzīga būvstrādnieka ģimenē. Brīvajai cīņai pievērsās 2000. gadā. Viņa trenējās Kapačo cīņas klubā (Kali) un sāka piedalīties sacensībās svara kategorijā līdz 55 kg. 2006. gadā Žaklīna Renterija uzvarēja Dienvidamerikas spēlēs Buenosairesā, 2007. gadā — Panamerikas spēlēs Riodežaneiro.
2008. gadā viņa pirmo reizi startēja olimpiskajās spēlēs Pekinā. Izcīnot divas uzvaras viņa iekļuva pusfinālā, kur zaudēja ķīnietei Sjui Li. Gandarījuma cīņā par trešo vietu viņa uzvarēja Rumānijas cīkstoni Anu Mariju Pavālu un ieguva sudraba medaļu.
2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs šo panākumu Žaklīnai Renterijai izdevās atkārtot. Pēc uzvarām astotdaļfinālā un ceturtdaļfinālā, pusfinālā viņa zaudēja Tonijai Verbīkai no Kanādas, bet cīņā par bronzu uzveica krievieti Tatjanu Lazarevu.
Savās trešajās olimpiskajās spēlēs Riodežaneiro Žaklīna ceturtdaļfinālā zaudēja Azerbaidžānas pārstāvei Jūlijai Ratkēvičai un palika 8. vietā.
2017. gadā Žaklīna Renterija ieguva bronzas medaļu pasaules čempionātā. Viņa ir arī četrkārtīga Panamerikas čempionātu uzvarētāja.
Serbija olimpiskajās spēlēs
Serbija olimpiskajās spēlēs pirmo reizi piedalījās 1912. gadā Stokholmas vasaras olimpiskajās spēlēs kā Serbijas karaliste. Pēc tam ilgu laiku (līdz 2008. gadam) tā startēja citu valstu sastāvā. Kā neatkarīga valsts tā olimpiskajās spēlēs atgriezās 2008. gadā. Kopš tā laika tā ir piedalījusies visās vasaras olimpiskajās spēlēs. Pirmās ziemas olimpiskās spēles, kurās piedalījās Serbija, notika 2010. gadā Vankūverā.
No 1920. gada līdz 1992. gadam Serbijas sportisti startēja Dienvidslāvijas sastāvā. Pec Dienvidslāvijas sabrukuma 1992. gada Barselonas spēlēs Serbijas sportisti startēja Neatkarīgo olimpisko dalībnieku sastāvā. Bet no 1994. līdz 2006. gadam startēja Serbijas un Melnkalnes sastāvā. Pēc 2006. gada abas valstis atdalījās un kopš tā laika startē atsevišķi olimpiskajās spēlēs. Līdz 2016. gadam arī Kosovas sportisti startēja Serbijas sastāvā, taču pēc neatkarības pasludināšanas, arī šīs valsts sportisti startē atsevišķi.
Līdz šim Serbija olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi 24 medaļas, visas pēc 2008. gada, kā arī visas vasaras olimpiskajās spēlēs.
Ziemas olimpiskās spēles
• — startēja viens un tas pats sportists vairākos sporta veidos.
Karognesēji
Karognesēji, kas nesuši karogus olimpisko spēļu atklāšanas ceromonijās
Škutāni (Kombuļu pagasts)
Škutāni ir ciems Krāslavas novada Kombuļu pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 8 km no pagasta centra Kombuļiem, 15 km no novada centra Krāslavas un 223 km no Rīgas.
Atpūtas iela (Ventspils)
Atpūtas iela ir iela Ventspilī. Tā sākas krustojumā ar Vasarnīcu ielu, krustojas ar Strazdu ielu un beidzas krustojumā ar Dzeņu ielu pie Ventspils Augstskolas. Kopējais ielas garums ir 235 metri un tā sastāv no 2 braukšanas joslām ar asfalta segumu. Atpūtas ielā ir savrupmāju apbūve.
Ielu savienojumi
Atpūtas iela ir savienota ar šādām ielām:
Krīviņi (Krāslavas pagasts)
Krīviņi ir ciems Krāslavas novada Krāslavas pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 6 km no pagasta centra Ezerkalna, 4 km no novada centra Krāslavas un 225 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas Daugavas upes krastā.
Jānis Rieksts
Jānis Rieksts (1881–1970) bija latviešu fotogrāfs, pazīstams ar savām Ziemassvētku kauju un Latvijas brīvības cīņu fotogrāfijām.
Dzīvesgājums
Dzimis 1881. gada 21. maijā Iecavas pagasta Kroņmisas muižā. Agri kļuva par bāreni un 1898. gadā pārcēlās uz dzīvi Rīgā.
1901. gadā viņš Torņakalnā atvēra savu fotosalonu, bija Rīgas amatnieku biedrības fotogrāfu sekcijas biedrs. 1909. gadā atvēra savu fotosalonu Brīvības ielā 41 (tolaik Aleksandra ielā 17), kur otrajā stāvā iekārtoja fotodarbnīcu un fotogaleriju. Saglabājušies viņa uzņemtie Raiņa, Aspazijas, Dārziņa, Barona, Smiļģa, Poruka, Skalbes, Blaumaņa, Vītola, Rozentāla, Akmentiņas un daudzu citu fotoportreti.
Pēc Otrā pasaules kara strādāja "Rīgas foto" līdz aiziešanai pensijā 1964. gadā.
Miris 1970. gada 21. novembrī Rīgā, apglabāts Meža kapos.
Aišpuri (Krāslavas pagasts)
Aišpuri ir ciems Krāslavas novada Krāslavas pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 1 km no pagasta centra Ezerkalna, 4 km no novada centra Krāslavas un 222 km no Rīgas.
Pastari (Krāslavas pagasts)
Pastari ir ciems Krāslavas novada Krāslavas pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 1 km no pagasta centra Ezerkalna, 2 km no novada centra Krāslavas un 223 km no Rīgas.
Lielie Zīmaiži
Lielie Zīmaiži ir ciems Krāslavas novada Kombuļu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 5 km no pagasta centra Kombuļiem, 14 km no novada centra Krāslavas un 216 km no Rīgas.
Pastari (Krāslavas pagasts)
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P61.
Lielie Zīmaiži
Apdzīvotā vieta atrodas Leja ezera krastā.
Aladins
Aladins (ar, ʻAlāʼ ud-Dīn/ ʻAlāʼ ad-Dīn) ir Tuvo Austrumu tautu pasaka. Viena no atpazīstamākajām krājuma "Tūkstoš un vienas nakts pasakas" pasakām, kaut arī nav iekļauta sākotnējā krājumā arābu valodā. To 18. gadsimtā krājumam pievienoja francūzis Antuāns Gallāns, kurš pasaku ieguva no sīriešu maronīta stāstnieka Hanna Dijaba. Vēsturnieki uzskata Dijabu par patieso "Aladina" autoru, kurš pasakai iedvesmojies no personīgās pieredzes. Kopš pasakas parādīšanās 18. gadsimta pirmajā pusē, "Aladins un burvju lampa" ir viena no zināmākajām un biežāk pārstāstāmajām pasakām.
Gromiki
Gromiki ir ciems Krāslavas novada Robežnieku pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 3 km no pagasta centra Robežniekiem, 32 km no novada centra Krāslavas un 243 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V628.
Čenčupi
Čenčupi ir ciems Krāslavas novada Skaistas pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 5 km no pagasta centra Skaistas, 11 km no novada centra Krāslavas un 225 km no Rīgas.
Čārlzs Borhards
Dzīvesgājums
Dzimis 1834. gada 30. (18.) martā Cēsīs mūrniekmeistara Mihaela Benedikta Borharda un viņa trešās sievas Luīzes Juliānas, dzimušas Knohas, ģimenē. Līdz 1842. gadam dzīvoja tēva namā Rīgas ielā Cēsīs. Brāļi Borhardi 1855. gadā atvēra pirmās fotodarbnīcas Rīgā, Tērbatā un Tallinā. 1858. gadā Čārlzs Borhards Valmierā apprecējās ar Olgu Eleanoru Erdmani un darbojās Tallinā, bet viņa brāļu 1860. gadā dibinātā Rīgas fotodarbnīca atradās Dzirnavu ielā 25 (tagad Dzirnavu ielā 65).
1861. gadā viņš atvēra savu fotosalonu pretī Olevistes baznīcai Tallinā. Viņa pzīstamākie darbi ir Tallinas skatu albums un Igaunijas iedzīvotāju portretu sērija. Miris 1892. gada 3. maijā (21. aprīlī) Tallinā.
Kiseļevci
Kiseļevci ir ciems Krāslavas novada Piedrujas pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 3 km no pagasta centra Piedrujas, 17 km no novada centra Krāslavas un 239 km no Rīgas.
Pārapdrošināšana
Pārapdrošināšana ir cedēto risku pieņemšana no apdrošināšanas komersanta, pārapdrošināšanas komersanta vai privātā pensiju fonda.
Pārapdrošināšanas sabiedrība var uzsākt pārapdrošināšanu tikai pēc pārapdrošināšanas licences saņemšanas.
Lai saņemtu pārapdrošināšanas licenci, pārapdrošināšanas sabiedrībai vai nedalībvalsts pārapdrošinātājam ir jāiesniedz Finanšu un kapitāla tirgus komisijai iesniegums, kuram pievienota Apdrošināšanas un pārapdrošināšanas likumā un Komisijas 06.01.2016. normatīvos noteikumos "Pārapdrošināšanas licenču izsniegšanas, atsevišķu pārapdrošināšanas sabiedrības darbību reglamentējošo atļauju saņemšanas, dokumentu saskaņošanas un informācijas sniegšanas normatīvie noteikumi" noteiktā informācija un dokumenti.
Komisija iesniegumu par licences izsniegšanu izskata sešu mēnešu laikā pēc iesnieguma saņemšanas.
Fabiola Džanoti
Fabiola Džanoti (dzimusi ) ir itāļu izcelsmes elementārdaļiņu fizikas zinātniece, kas plaši pazīstama pēc viņas darba CERN ATLAS eksperimentā, Higsa bozona atklāšanā. Kopš 2016. gada 1. janvāra viņa ir pirmā sieviete CERN ģenerāldirektora amatā.
Karjera un pētniecība
1989. gadā Fabiola Džanoti Milānas universitātē saņēma fizikas doktora (PhD) grādu eksperimentālajā elementārdaļiņu fizikā, kopš 1994. gada viņa ir pētniece Eiropas Kodolpētījumu organizācijā (CERN). Viņa ir strādājusi vairākos CERN eksperimentos, tajā skaitā ALEPH un ATLAS, iesaistoties detektoru pētniecības un attīstības darbos, konstruēšanā, programmatūras attīstībā un datu analīzē. Laika posmā no 2009. gada līdz 2013. gadam Dr. Džanoti bija ievēlēta par ATLAS projekta vadītāju - oficiālo pārstāvi. Tieši tādēļ viņa 2012. gada 4. jūlijā prezentēja ATLAS rezultātus Higsa bozona meklējumos. Šajā vēsturiskajā sēdē CERN paziņoja par Higsa bozona atklāšanu ar varbūtību 4,9 σ gan CMS, gan ATLAS eksperimentos.
Dr. F. Džanoti ir ne tikai vairāku starptautisku komiteju dalībniece, bet arī Itāļu Nacionālās Zinātņu akadēmijas locekle, ārvalstu asociētā dalībniece gan ASV Nacionālajā Zinātņu akadēmijā , gan Franču Zinātņu akadēmijā. Viņa ir ievēlētā locekle Amerikāņu filozofijas biedrībā. Kopš 2013. gada augusta viņa ir goda profesore Edinburgas universitātē.
Publikācijas un publicitāte
F. Džanoti ir līdzautore vairāk nekā 550 publikācijām, viņas Hirša indekss ir h=94, līdz 2019. gadam viņa bijusi uzaicināta uz vairāk nekā 40 plenārsēdēm vairākās starptautiskās konferencēs.
Apbalvojumi
Jau 2011. gadā "The Guardian" iekļāva Fabiolu Džanoti 100 ietekmīgāko sieviešu topā, žurnāls "Forbes" 2013. gadā, savukārt BBC 2018. gadā. Viņa saņēmusi arī vairākus citus apbalvojumus un nominācijas, tajā skaitā arī goda doktora grādu vairākās Eiropas un pasaules universitātēs.
Poreči
Poreči ir ciems Krāslavas novada Robežnieku pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 8 km no pagasta centra Robežniekiem, 21 km no novada centra Krāslavas un 234 km no Rīgas.
Augusts Baltpurviņš
Augusts Baltpurviņš (1871–1930) bija latviešu valodas skolotājs, dzejnieks, rakstnieks un tulkotājs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1871. gadā 21. jūnijā Lauteres pagasta Kulitenu saimnieka ģimenē. Mācījās Lauteres pagastskolā (1880-1884), līdztekus Bērzaunes Mestrēnos pie mājskolotāja J. Straumes, pēc tam Vestienas draudzes skolā (1884-1886). Dienēja Krievijas impērijas armijā (1892–1895), pēc tam pārcēlās uz Rīgu, kur mācījās daiļkrāsotāja amatu. 1900. gadā laikrakstā "Mājas Viesis" parādījās viņa pirmie apcerējumi un dzejoļi, laikraksts "Dienas Lapa" publicēja stāstu "Kur laime mīt?". 1906. gadā žurnālā "Dzelmē" kopā ar saviem domubiedriem publicēja tā saukto dekadentu manifestu "Mūsu mākslas motīvi". 1907. gadā kādu laiku strādāja A. Ķeniņa skolās par latviešu valodas skolotāju.
Pirmā pasaules kara laikā bija Kurzemes bēgļu apgādāšanas nodaļas sekretārs Madonā un Lazdonā (1915–1916). Pēc skolotāju kursu beigšanas strādāja par latviešu valodas skolotāju Madonas vidusskolā (1917–1920), vēlāk Alūksnes (1920–1926) un Gaujienas (1926–1930) vidusskolās. Turpināja nodarboties ar rakstniecību.
Darbi
Baltpurviņa darbiem raksturīgs gan reālisms, gan romantisks motīvu savijums, kur trāpīgs īstenības vērojums, dzīves fragments, papildināts ar rakstnieka romantisko iztēli kā notikumu virzītāju, rada iespēju nodoties psiholoģisko problēmu risināšanai. Viņa savdabība bija pievēršanās cilvēku jūtu dzīves tēlojumam, ko autors pats apzīmējis kā "dvēseles dzīves drusciņu" uztveršanu un rādīšanu. Vairākos stāstos parādīta 1905. gada revolūcijas notikumu ietekme uz cilvēku apziņu. Populārākais ir stāsts "Saša" (1904, krājumā "Rīta skaņas", 2, 1904), rakstījis arī feļetonus, samērā daudz tulkojis, ieskaitot M. Māterlinka pasaku lugu "Zilais putns" (1908).
Kotolnieki
Kotolnieki ir ciems Krāslavas novada Skaistas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2 km no pagasta centra Skaistas, 16 km no novada centra Krāslavas un 228 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V632.
Grundāni
Grundāni ir ciems Krāslavas novada Skaistas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3 km no pagasta centra Skaistas, 13 km no novada centra Krāslavas un 226 km no Rīgas. Ciemā atrodas Grundānu pilskalns.
Podleškova
Podleškova ir ciems Krāslavas novada Robežnieku pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 5 km no pagasta centra Robežniekiem, 26 km no novada centra Krāslavas un 236 km no Rīgas.
Kuliniški
Kuliniški ir ciems Krāslavas novada Skaistas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 1 km no pagasta centra Skaistas, 16 km no novada centra Krāslavas un 229 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V632.
Ļaksi
Ļaksi ir ciems Krāslavas novada Skaistas pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 5 km no pagasta centra Skaistas, 20 km no novada centra Krāslavas un 234 km no Rīgas.
Vanagiški
Vanagiški ir ciems Krāslavas novada Skaistas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 8 km no pagasta centra Skaistas, 21 km no novada centra Krāslavas un 227 km no Rīgas.
2024. gada Pasaules čempionāts hokejā
2024. gada Pasaules čempionāts hokejā būs 88. Pasaules čempionāts. Tas notiks laika posmā no līdz  Čehijas galvaspilsētā Prāgā un Ostravā. Norises vietu izvēlējās Starptautiskās Hokeja federācijas kongresā Maltā un oficiāli paziņoja 2019. gada Pasaules čempionāta hokejā laikā Bratislavā, Slovākijā.
Sadalījums pa grupām
Komandas tika sadalītas pa grupām atbilstoši vietām 2023. gada IIHF rangā (izlašu vietas šajā rangā norādītas iekavās).
2026. gada Pasaules čempionāts hokejā
2026. gada Pasaules čempionāts hokejā būs 90. Pasaules čempionāts. Tas laika posmā no līdz  notiks Šveices pilsētās Cīrihē un Fribūrā. Norises vietu izvēlējās Starptautiskās hokeja federācijas kongresā Somijā.
Komandas
Tiks paziņoti
Dunski (Ūdrīšu pagasts)
Dunski ir ciems Krāslavas novada Ūdrīšu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 6 km no pagasta centra Augstkalnes, 8 km no novada centra Krāslavas un 214 km no Rīgas.
Lejas Romuļi
Lejas Romuļi ir ciems Krāslavas novada Ūdrīšu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 7 km no pagasta centra Augstkalnes, 8 km no novada centra Krāslavas un 215 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V661.
Skots Maktominejs
Skots Maktominejs (en, dzimis ) ir skotu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā. Pašlaik (2023) Maktominejs pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Manchester United FC un Skotijas futbola izlasi.
Sasniegumi
Manchester United
Individuālie sasniegumi
Aleksandrs Petrovs
Aleksandrs Petrovs var būt:
Lielie Muļķi
Lielie Muļķi ir ciems Krāslavas novada Ūdrīšu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 10 km no pagasta centra Augstkalnes, 11 km no novada centra Krāslavas un 212 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V635.
Ciema nosaukums izmantots 2019. gada televīzijas komēdijseriālā "Lielie Muļķi".
Odigjāni
Odigjāni ir ciems Krāslavas novada Ūdrīšu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 8 km no pagasta centra Augstkalnes, 9 km no novada centra Krāslavas un 213 km no Rīgas.
Roberts Borhards
Roberts Mihaels Borhards (Robert Michael Borchardt, 1830–1910), bija vācbaltiešu fotogrāfs. Arī viņa jaunākie brāļi Čārlzs Borhards (Kārlis Amands Borhards, 1834—1892) un Gothards Ferdinands Borhards (1836–1885) bija fotogrāfi.
Vitrupes lidlauks
Vitrupes lidlauks ir nesertificēts lidlauks Limbažu novada Vitrupes pagastā. Izveidots 2007. gadā pie lauku saimniecības "Silnieki" ultravieglajām lidmašīnām. Ir lidmašīnu novietne — angārs. 20 m plats un 450 m garš zāles skrejceļš. Pacelšanos un nolaišanos nekas netraucē.
Roberts Borhards
Dzīvesgājums
Dzimis 1830. gadā Cēsu Jurģu muižā (Jürgenshof) mūrniekmeistara Mihaela Benedikta Borharda un viņa trešās sievas Luīzes Juliānas, dzimušas Knohas, ģimenē. No 1832. līdz 1842. gadam dzīvoja tēva namā Rīgas ielā Cēsīs. Mācījās pie sava pusbrāļa Kārļa Eduarda Borharda (1812-1887), kas kopš 1848. gada bija Pēterburgas dagerotipijas darbnīcas īpašnieks. Sākumā strādāja par grāmatsējēju, 1848. gadā Mogiļevā salaulājās ar Kristīni Lēru. 1853. gadā Roberts Borhards veica savas pirmās dagorotipijas.
Brāļi Borhardi atvēra pirmās fotodarbnīcas Rīgā, Tērbatā un Tallinā. No 1860. gada Roberta Borharda fotodarbnīca atradās Dzirnavu ielā 25 (tagad Dzirnavu ielā 65). 1868. gadā viņš izdeva fotogrāfiju albumu Rigascher Almanach ar Rīgas skatiem. Pēc 1900. gada viņa fotodarbnīcu nopirka Vilhelms Bonics (Bonitz). Miris 1910. gada 13. novembrī Rīgā, apglabāts Rīgas Lielajos kapos.
Rakuti (Ūdrīšu pagasts)
Rakuti ir ciems Krāslavas novada Ūdrīšu pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 3 km no pagasta centra Augstkalnes, 3 km no novada centra Krāslavas un 219 km no Rīgas.
VEF banka
Vēsture
VEF banka saņēma darbības licenci, bet darbība tika uzsākta līdz ar akciju sabiedrības dibināšanu.
2005. gada aprīlī ASV Finanšu ministrijas Finanšu noziegumu apkarošanas institūcija (FinCEN) paziņojumā izteica bažas par bankas nepietiekamu aizsardzību pret klientu iespējamiem «naudas atmazgāšanas mēģinājumiem». FinCEN aizliedza ASV finanšu iestādēm atvērt un apkalpot VEF bankas korespondējošos kontus.