cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Scuderia Ferrari
2010. gadi
2011. gadā Alonso atjaunoja savu līgumu ar Ferrari vismaz līdz. gada sezonas beigām. Masa atjaunoja savu līgumu uz vēl vienu sezonu. Masa tika aizstāts ar Kimi Reikenenu 2014. gadā, bet Alonso palika Ferrari komandā. Komanda ierindojās ceturtajā vietā. Reikenens palika Ferrari komandā. gada sezonā, bet Alonso pameta komandu un pārgāja uz McLaren komandu. Viņu aizstāja Sebastiāns Fetels, kurš pameta Red Bull.
Šaušana 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Šaušanā 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs tiek sadalīti 15 medaļu komplekti. Sacensības notiek no 9. līdz 17. augustam, Pekinas šaušanas sporta hallē (šaušana ar šauteni un pistoli) un Pekinas Šaušanas centrā (šaušanā ar bisi).
Bergsons
Bergsons var būt:
When I Grow Up
When I Grow Up ir amerikāņu grupas Pussycat Dolls singls no albuma Doll Domination. Dziesma tika izdota kā albuma vadošais singls, dziesmu producējis Rodnijs Džerkinss. When I Grow Up ir pirmais singls, kas izdots pēc grupas ilggadējās dalībnieces Karmitas Baharas aiziešanas.
Vēsture
Sākotnēji dziesma tika ierakstīta Nikolas Šercingeres solo albumam Her Name Is Nicole, tomēr vēlāk tā tika pievienota Pussycat Dolls albumam. Pirmo reizi dziesma tika izpildīta Jimmy Kimmel Live! šovā.
Videoklips
Dziesmas videoklips tika uzņemts 2008. gada 3. un 4. jūnijā, par tā režisoru kļuva Džozefs Kāns. Videoklipā redzamās ārskata ainas ir filmētas Vilkoksa avēnijā, Holivudā. Pirmie aizkulišu un video reklāmas materiāli parādījās internetā 11. jūnijā. Videoklipā izmantota dziesmas alternatīvā versija, kurā visas grupas dalībnieces dzied vokālus. Saskaņā ar Us Magazine, videoklipā epizodisku parādīšanos veic Britnija Spīrsa. Videoklipā Britnija redzama sēžot mašīnā un mājot grupas meitenēm, kad tās dodas garām, tomēr saskaņā ar MTV, video beigu versijā šī epizode netika iekļauta. Videoklipa pirmizrāde notika 13. jūnijā MTV šovā FNMTV, kuru vada grupas Fall Out Boy basģitārists Pīts Vencs. Video ieguvis vairākas nominācijas 2008 MTV Video Music Awards.
Dienvidāfrikas futbola izlase
Dienvidāfrikas futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Dienvidāfrikas Republiku starptautiskās futbola sacensībās. Dienvidāfrikas futbola izlasi pārvalda Dienvidāfrikas Futbola asociācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1906. gadā pret Argentīnas izlasi. Laika posmā no 1961. līdz 1991. gadam Dienvidāfrikas futbola izlase bija diskvalificēta no FIFA un CAF sacensībām valstī pastāvošā rasistiskā režīma dēļ. Pirmoreiz Pasaules kausa finālturnīrā Dienvidāfrika piedalījās 1998. gadā, tā spēlēja arī 2002. gada turnīrā, bet 2010. gadā Dienvidāfrika bija Pasaules kausa rīkotājvalsts. Visās trīs reizēs komanda neizkļuva no grupas. Āfrikas Nāciju kausa izcīņā Dienvidāfrikas izlase pirmoreiz piedalījās 1996. gadā un jau debijas reizē kļuva par čempioniem.
Pavadoņnavigācija
Pavadoņnavigācija jeb satelītnavigācija — radionavigācijas veids, kas kā orientierus izmanto navigācijas pavadoņus. Pavadoņnavigācijā izmanto galvenokārt radiotehniskus paņēmienus, kas ļauj noteikt uztverošās iekārtas atrašanās vietu uz Zemes virsmas. Pirmajā pavadoņnavigācijas sistēmā Transit uztvēra kustībā esošo navigācijas pavadoņu raidīto radiosignālu frekvences nobīdi Doplera efekta dēļ. Vēlāko pavadoņnavigācijas sistēmu darbības pamatā ir attāluma mērīšana starp uztverošo iekārtu un navigācijas pavadoņiem.
Darbības princips
Tā kā novērotājs atrodas zināmā attālumā no pavadoņa, tad tam jāatrodas uz sfēras virsmas, kuras centrs sakrīt ar pavadoni un, kuras rādiuss vienlīdzīgs izmērītajam attālumam līdz šim pavadonim. Ja iedomājas tādu pašu sfēru, konstruētu no cita pavadoņa, tad abas sfēras krustojoties veidos riņķa līniju uz kuras atrodas novērotājs. Abas sfēras atmetot un atstājot tikai to krustošanās rezultātā iegūto riņķa līniju, var konstruēt trešo sfēru ap trešo pavadoni un atrast šīs sfēras un riņķa līnijas krustpunktus. Tādi ir divi un apzīmē divas iespējamās novērotāja atrašanās vietas.
Tā kā viena no atrašanās vietām būs Zemes virsmas tuvumā, bet otra tālu kosmiskajā telpā, tad tālāko var atmest un iegūst novērotāja atrašanās vietu. Tādu pašu rezultātu var sasniegt izmantojot attālumu līdz ceturtajam pavadonim. Ceturtais pavadonis ir vajadzīgs navigācijai kosmiskajā telpā. Tā kā peldoši kuģi atrodas uz Zemes virsmas, tad šajā gadījumā pietiktu tikai ar diviem pavadoņiem. Šajā gadījumā trešo sfēru veido Zemes virsma, bet tās rādiuss vienlīdzīgs Zemes rādiusam.
Tomēr attālumus līdz pavadoņiem nav iespējams precīzi izmērīt izmantojot šobrīd pieejamās tehnoloģijas. Attālumi tiek iegūti mērot laiku, kāds radiosignālam nepieciešams, lai no pavadoņa sasniegtu pavadoņnavigācijas uztvērēju. Tā kā pulksteņi uz pavadoņa un uztvērējā reti ir pilnībā sinhroni, tad rodas kļūdas izmērītajos attālumos. Lai šīs kļūdas novērstu, tiek izmantoti vēl viena papildus pavadoņa attāluma mērījumi. Tādējādi, lai noteiktu lidaparāta atrašanās vietu, nepieciešami vismaz četri pavadoņi, bet, lai noteiktu kuģa atrašanās vietu, nepieciešami vismaz trīs pavadoņi.
Pozīcijas precizitātes samazināšanās (PDOP)
Pavadoņu, kurus izmanto vietas noteikšanā, izvietojums debesīs ir svarīgs aprēķinātās vietas precizitātei. Ja pavadoņi būtu izvietoti ļoti tuvu viens otram, tad arī izmērītie attālumi līdz tiem būtu ļoti līdzīgi, bet nelielas kļūdas izmērītajos attālumos radītu lielas kļūdas atrašanās vietas aprēķinā. Tas ir līdzīgi kļūdām nosakot kuģa vietu pēc diviem vizuāliem peilējumiem. Kļūdas lielumu ietekmē abu īsto peilējuma līniju krustošanās leņķis. Ja peilējumu līnijas krustojas zem ļoti šaura vai ļoti plata leņķa, kļūda kuģa vietā ir liela. Ja peilējumu līnijas krustojas zem 90° leņķa, kļūda ir maza. Ģeometrijas iespaidu uz kopējām kļūdām vietas noteikšanā ērti aprakstīt izmantojot pozīcijas precizitātes samazināšanās (Position Dilution of Precision (PDOP) - angļu val.) jēdzienu.
Pozīcijas precizitātes samazināšanās (PDOP) ir cipars, kurš ir apgriezti proporcionāls daudzstūra piramīdas tilpumam, kuru veido vienu vienību lieli vektori vērsti virzienos no novērotāja uz pavadoņiem, kurus izmanto vietas noteikšanai. Maksimālajam piramīdas tilpumam atbilst cipars 1, bet zemākam piramīdas tilpumam jeb sliktākai pavadoņu ģeometrijai, atbilst lielāki cipari.
Ja tiek dota noteiktas pavadoņnavigācijas sistēmas pozīcijas precizitāte strādājot ar optimāli izvietotiem pavadoņiem, šī precizitāte ir jāpareizina ar pozīcijas precizitātes samazināšanās vērtību, lai iegūtu iespējamo precizitāti strādājot citā pavadoņu izkārtojumā. Piemēram, ja sistēmas precizitāte ir 10 metri ar PDOP vērtību 1, tad precizitāte būs 30 metri pie PDOP vērtības 3. Pavadoņnavigācijā PDOP vērtība zem 4 tiek uzskatīta par ļoti labu, līdz 8 par pieņemamu, bet virs 9 par sliktu.
Tiek izmantoti arī citi pozīcijas precizitātes samazināšanās jēdzieni. Horizontālā precizitātes samazināšanās (Horizontal Dilution of Precision (HDOP) - angļu val.) ir trīs dimensiju pozīcijas precizitātes samazināšanās (PDOP) efekta mērījums tikai attiecībā pret Zemes virsmu jeb PDOP horizontālā komponente. Vertikālā precizitātes samazināšanās (Vertical Dilution of Precision (VDOP) - angļu val.) ir PDOP vertikālā komponente.
Pseidoattālums un pulksteņu nobīdes
Iepriekš apskatītais darbības princips ir izmantojams, ja pieņem, ka attālumi līdz pavadoņiem ir precīzi zināmi. Tomēr tā nav, jo ir grūti precīzi izmērīt laiku, kādā signāls no pavadoņa sasniedz novērotāju. Šis laiks ir nepieciešams, lai aprēķinātu attālumu līdz pavadonim. Lai iegūtu precīzu attālumu vai signāla ceļā pavadīto laiku, būtu nepieciešami precīzi sinhronizēti pulksteņi pavadonī un pavadoņnavigācijas sistēmas uztvērējā. Šobrīd pieejamās tehnoloģijas neļauj izgatavot tik precīzus pulksteņus, lai tie būtu vienlaicīgi pietiekoši lēti un ar pieņemamiem gabarītiem.
Pavadoņos atrodas atompulksteņi un to uzrādīto laiku tur pēc iespējas tuvu universālajam koordinētajam laikam. Pavadoņu atompulksteņu laiku koriģē no Zemes stacijām. Pavadoņnavigācijas sistēmas uztvērējos izmanto lētus kvarca pulksteņus. Tomēr arī ar kvarca pulksteņiem var ļoti precīzi izmērīt īsus laika intervālus. Ar kvarca pulksteņiem varētu precīzi izmērīt signāla ceļā pavadīto laiku, ja vien būtu precīzi zināms, kad signāls atstāja pavadoni. Realitātē signāla pārraides brīdis tiek noteikts aptuveni un kvarca pulksteni izmanto, lai izmērītu laika nobīdi signāla pienākšanā no šī aptuveni noteiktā signāla pārraides sākuma. Pastāv zināma pulksteņa nobīde, kura izraisa kļūdu aprēķinātajā attālumā līdz katram pavadonim. Tā kā pulksteņus uz visiem pavadoņiem var uzskatīt par precīziem, visu pavadoņu attālumu aprēķinos rodas viena un tā pati kļūda. Izmērītos attālumus, kuri ietver fiksētu attāluma kļūdu, sauc par pseidoattālumiem (pseudoranges - angļu val.).
Atrašanās vietas aprēķinu ērti aprakstīt kā vienādojumu sistēmu, kurā katrs vienādojums dod vienu novērotāja atrašanās vietas koordinātu Dekarta koordinātu sistēmā. Ja īstie attālumi būtu precīzi zināmi, katra no koordinātēm (x, y un z) varētu tikt aprēķināta ar atsevišķu vienādojumu, kurš ietvertu visus trīs izmērītos pavadoņu attālumus un katra pavadoņa zināmo pozīciju (X, Y un Z koordinātēs). Pavadoņu pozīcijas pārraida paši pavadoņi un tādēļ tās pavadoņnavigācijas sistēmas uztvērējam ir zināmas. Tātad būtu pieejama visa nepieciešamā informācija, lai aprēķinātu novērotāja atrašanās vietu.
Pulksteņa nobīdes dēļ, īstie attālumi nav zināmi, bet katra pavadoņa attālumam ir viena un tā pati pulksteņa nobīdes kļūda:
[Īstais attālums]=[Pseidoattālums]-[Pulksteņa nobīde]x[Signāla izplatīšanās ātrums].
Signāla izplatīšanās ātrums ir vienāds ar gaismas ātrumu (apmēram 3 x 108 metri sekundē). Augšējā vienādojumā mīnusa zīme ir tāpēc, ka par pozitīvu pulksteņa nobīdi pieņemts saukt tādu, kad uztvērēja pulkstenis atpaliek no pavadoņu pulksteņiem. Šādā gadījumā uztvērējs sāk laika atskaiti pirms pavadonis ir sācis signāla pārraidi, bet pabeidz laika sprīža mērīšanu, kad uztvērēju sasniedz pārraidītais signāls. Izmērītais laika sprīdis būs garāks nekā īstenībā un aprēķinātais attālums līdz pavadonim arī lielāks. Ja augstāk esošo īstā attāluma vienādojumu ievieto novērotāja atrašanās vietas x, y un z koordinātu noteikšanas vienādojumos, atrašanās vietu aprēķināt nevar, jo nav zināma pulksteņa nobīdes vērtība. Vienādojumu sistēmā ir trīs neatkarīgi vienādojumi, bet četri nezināmie (x, y, z un pulksteņa nobīde), tādēļ šādu vienādojumu sistēmu atrisināt nav iespējams. Tomēr, ja vienādojumu sistēmā tiek iekļauti ceturtā pavadoņa mērījumi, vienādojumu sistēmu var atrisināt. Augstāk esošo īstā attāluma vienādojumu katram no četriem pavadoņiem var izteikt arī sekojoši:
Īstais attālums=,
kur X, Y, Z - attiecīgā pavadoņa pozīcija; x, y, z - novērotāja atrašanās vietas koordinātes.
Ievietojot otro vienādojumu pirmā vienādojuma īstā attāluma vietā, var iegūt četru vienādojumu sistēmu, kurā neatkarīgi tiek saistītas novērotāja atrašanās vietas koordinātes x, y, z un pulksteņa nobīde. Šādu četru vienādojumu sistēmu ar četriem nezināmajiem ir iespējams atrisināt, ko paveic dators.
Novērotāja atrašanās vietas iegūšana Dekarta koordinātēs nav īpaši ērta navigācijas nodrošināšanai. Lietotājiem ir jābūt pieejamiem datiem ar Zemi saistītā koordinātu sistēmā, kas parasti ir ģeogrāfiskais platums, garums un augstums. Ģeogrāfiskās koordinātes tiek aprēķinātas izmantojot datoru un dotas atbilstoši Zemes sferoīdiem WGS84 vai PZ-90.
Lielākas pulksteņa nobīdes palielina gadījuma kļūdu iespējamību tādā pašā veidā kā palielināta pozīcijas precizitātes samazināšanās (PDOP) vērtība. Pulksteņa nobīdes iespaidu uz precizitātes samazināšanos raksturo ar laika precizitātes samazināšanos (Time Dilution of Precision (TDOP) - angļu val.). Kopējo PDOP un TDOP iespaidu sauc par ģeometrisko precizitātes samazināšanos (Geometric Dilution of Precision (GDOP) - angļu val.) un to izsaka sekojoši:
.
Pavadoņu zvaigznāji
Lai arī ir nepieciešami tikai četri pavadoņi, lai noteiktu atrašanās vietu trīsdimensionālā telpā, vajag daudz vairāk pavadoņu, lai atrašanās vietu būtu iespējams noteikt jebkurā zemeslodes punktā. Ģeostacionāri pavadoņi nenodrošina pilnīgu Zemes pārklājumu, tādēļ navigācijas pavadoņiem izvēlas orbītas, kuras pārvietojas attiecībā pret Zemes virsmu. Orbītas izvēlās tādas, lai jebkurā Zemes vietā un jebkurā laikā būtu paredzams pārklājums ar labu pozīcijas precizitātes samazināšanās (PDOP) vērtību.
Pavadoņu orbītas savā rotācijā ieņem to pašu stāvokli gan attiecībā pret Zemi, gan kosmiskajā telpā pēc noteikta zvaigžņu diennakšu skaita. Navigācijas pavadoņus izvieto vienādos intervālos vairākās orbitālajās plaknēs. Pavadoņnavigācijas sistēmās NAVSTAR un GLONASS sākotnēji bija paredzēti 24 pavadoņi - pa astoņiem katrā no trijām orbītām. Šobrīd pavadoņnavigācijas sistēmā GPS izmanto sešas orbītas ar četriem pavadoņiem katrā. Orbitālās plaknes tika izvēlētas, lai sasniegtu labu pārklājumu. Parasti vienlaikus virs horizonta atrodas četri pavadoņi. Diemžēl orbītas, kuras tuvojas polārām orbītām, nav sinhronas (tās neieņem to pašu stāvokli attiecībā pret Zemi un kosmisko telpu pēc noteikta zvaigžņu diennakšu skaita), tādēļ tās neizmanto un līdz ar to pārklājums un pavadoņu izvietojums polārajos rajonos ir sliktāks.
Radioteleskops
Radioteleskops ir teleskops kosmisko objektu radiostarojuma uztveršanai un reģistrēšanai. Radioteleskops sastāv no antenas (visbiežāk liela diametra paraboloīda formas metāla atstarotāja antenas) un starojuma uztvērēja — radiometra. Atsevišķam radioteleskopam ir neliela izšķirtspēja (ne augstāka par 1'), tās paaugstināšanai izmanto radiointerferometru.
Radioteleskopi Latvijā
Latvijā lielākais radioteleskops RT-32 atrodas Ventspils rajona Ances pagasta Irbenē. Tā antenas diametrs ir 32 m, tas ir lielākais Baltijā un Ziemeļvalstīs. Būvēts PSRS militāriem mērķiem: spiegošanai, sakaru pārtveršanai. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas teleskopa darbība atjaunota, un tagad tas tiek izmantots astronomijā, pētnieciskos nolūkos, piedalās starptautiskos projektos. Irbenē blakus atrodas mazāks 16 m diametra radioteleskops RT-16.
Pavadoņnavigācija
Pavadoņu zvaigznāji
Pavadoņnavigācijas sistēmas uztvērējs pats izvēlas, kurus pavadoņus izmantot tā atrašanās vietas noteikšanai. Pirmie uztvērēji bija piecu kanālu, kas nozīmēja, ka vienlaicīgi var tikt uztverti pieci pavadoņi. Četrus kanālus izmantoja atrašanās vietas izskaitļošanai no četriem virs horizonta esošiem pavadoņiem, kuriem bija labākais izvietojums (mazākā PDOP vai HDOP vērtība). Piekto kanālu izmantoja, lai iekārta būtu gatava apstrādāt papildus pavadoņa signālu, kad, ar laiku, sākotnēji izvēlēto pavadoņu izvietojums pasliktinājās. Pavadoņu izvēli ietekmēja arī katra pavadoņa signāla un trokšņa attiecība, kā arī tā pacēlums virs horizonta. Tika izvēlēti spēcīgākie signāli un tie pavadoņi, kuri atradās augstāk par 5° virs horizonta.
Mūsdienās izplatīti ir 12 kanālu uztvērēji, kas nozīmē, ka var tikt uztverti visi virs horizonta esošie pavadoņi no 24 navigācijas pavadoņu zvaigznāja. Tas ir izmainījis veidu kā tiek noteikta atrašanās vieta. Būtībā var tikt izmantoti visi virs horizonta esošie pavadoņi, katra pavadoņa ieguldījumu novērotāja atrašanās vietas noteikšanā izsverot atbilstoši tā atrašanās vietai starp pārējiem pavadoņiem. Ja vienlaicīgi ir pieejami vairāki mērījumi, tad ir iespējams novērtēt vai kāds no pavadoņiem nav bojāts un nepārraida neprecīzus datus. Šādu sistēmu sauc par uztvērēja autonomo bojājumu uzraudzības (Receiver Autonomous Integrity Monitoring (RAIM) - angļu val.) sistēmu.
Dažreiz pozīcijas precizitātes samazināšanās (PDOP) kādā rajonā var kļūt ievērojama, iespējams tas ir pārejošs slikts pavadoņu izkārtojums, bet dažkārt to var izraisīt bojāti navigācijas pavadoņi. Bojātu pavadoņu gadījumā var tikt ietekmēts ievērojams rajons. Pavadoņnavigācijas sistēmu uztvērējos var iestatīt HDOP vērtību, kuru pārkāpjot, tiek dots kļūdas paziņojums.
Signāls un pseidoattāluma mērīšana
Pavadoņnavigācijas sistēmas pārraida savus signālus L diapazonā no 1 līdz 1,5 GHz frekvencē. Signāli ir vāji, jo kosmiskajā telpā ir ierobežotas iespējas enerģijas iegūšanai lielas jaudas raidītājiem. Nesējfrekvence tiek modulēta ar ciparu kodu. Kad modulējošajā kodā notiek pāreja no signāla 1 uz 0, nesējfrekvence izmaina savu fāzi. Visās pavadoņnavigācijas sistēmās, izņemot GLONASS, katrs zvaigznāja pavadonis pārraida vienā un tajā pašā frekvencē, bet modulē pārraidāmo frekvenci ar savu, unikālu kodu. GPS pavadoņu civilais C/A kods sastāv no 1023 bitiem un tā pārraide aizņem precīzi vienu milisekundi. Kodu pārraida nepārtraukti un to uzsāk pārraidīt katras milisekundes sākumā. Ar ciparu kodu veiktu modulāciju dēvē par pseidonejaušu troksni (pseudorandom noise (PRN) - angļu val.) vai ar kodu atdalītu, daudzu lietotāju piekļuvi (Code Division Multiple Access (CDMA) - angļu val.).
850. gads
850. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.
Pavadoņnavigācija
Signāls un pseidoattāluma mērīšana
Uztvērējs zin katra pavadoņa kodu. Mēģinot uztvert kādu konkrētu pavadoni, uztvērējs pārbīda šī pavadoņa koda kopiju secīgi par vienu bitu uz priekšu un salīdzina ar uztverto signālu. Tiek salīdzināts katrs uztvertā signāla bits ar pārbīdītās koda kopijas bitiem. Katrā punktā tiek piešķirts rezultāts "1", ja uztvertais signāls sakrīt ar pārbīdītās koda kopijas signālu. Ja sakritības nav, tiek piešķirts rezultāts "0". Pēc tam notiek rezultātu summēšana visā uztvertā signāla garumā. Ja sakrīt 50 punkti (50 no 1023), tiek piešķirts rezultāts 50. Pēc tam pavadoņa koda kopiju pārbīda uz priekšu par vēl vienu bitu un salīdzināšanu atkārto iegūstot citu rezultātu. Visbeidzot salīdzina visus iegūtos rezultātus un izvēlas vislielāko. Ja tas tuvojas 1023, tad uztvērējs ir veiksmīgi atradis meklētā pavadoņa signālu. Pie tam var noskaidrot par cik bitiem tika pārbīdīta pavadoņa koda kopija, lai iegūtu visaugstāko rezultātu jeb par cik bitiem tika pārbīdīta pavadoņa koda kopija, lai tā pēc iespējas precīzāk sakristu ar uztverto signālu.
Ciparu kodi tiek ar nolūku izvēlēti, lai dotu lielu sakrišanas punktu skaitu, ja uztvertais signāls pilnīgi sakrīt ar pavadoņa koda kopiju. Tas ļauj uztvertajam signālam būt mazas jaudas, pat tik mazas jaudas, ka katru konkrētu bitu dažkārt nav iespējams izšķirt. Pat tad, ja trokšņa vai citu iemeslu dēļ nav iespējams izšķirt katru konkrētu bitu un kāds no tiem pazūd, ir iespējams konstatēt uztvertā signāla un pavadoņa koda kopijas sakrišanu pēc strauja sakrišanas punktu skaita pieauguma salīdzinot ar pavadoņa koda kopijas izvietojumu pirms un pēc sakrišanas punktu maksimuma.
Tā kā var tikt noteikta uztvertā signāla un pavadoņa koda kopijas sakrišana, var tikt noteikts arī uztvertā signāla pienākšanas laiks attiecībā pret uztvērēja pulksteni. Vienīgais uztvērēja un pavadoņa pulksteņiem jābūt salāgotiem ar precizitāti augstāku par pavadoņa koda garumu, kas GPS C/A gadījumā ir viena milisekunde. Tas ir pseidoattāluma mērīšanas pamats.
Pavadoņiem jāpārraida uztvērējiem arī dati, lai tie varētu noteikt pavadoņu atrašanās vietas. Šos datus sauc par navigācijas ziņojumu un to pārraida ar zemu datu pārraides ātrumu atšķirībā no salīdzināšanai paredzētā koda. Navigācijas ziņojuma ciparu dati modulē (modificē) salīdzināšanai paredzēto pavadoņa kodu veidā, kurš neietekmē salīdzināšanas procesu, bet var tikt demodulēts uztvērējā. GPS gadījumā katrs datu bits modulē virkni pamata C/A koda bitu. Viens navigācijas ziņojuma bits laika ziņā aizņem vienu piecdesmito daļu no sekundes un navigācijas ziņojuma pārraides ātrums tātad ir 50 biti sekundē.
Ja pamata dati par visiem pavadoņiem zvaigznājā nav iepriekš ielādēti pavadoņnavigācijas sistēmas uztvērējā, var būt nepieciešamas līdz pat 12,5 minūtēm, lai tos lejupielādētu un tikai tad būs iespējams noteikt novērotāja atrašanās vietu. Tik liels laiks nepieciešams tikai zemā datu pārraides ātruma dēļ.
Precizitātes ierobežojumi
Pastāv virkne fizikālu procesu, kuri ierobežo pavadoņnavigācijas sistēmu precizitāti. Tāpat pastāv veidi, kā šo fizikālo procesu ietekmi mīkstināt, tomēr konkrētas pavadoņnavigācijas sistēmas uzbūvei un konkrētu pavadoņnavigācijas sistēmu uztvērēju uzbūvei arī ir savi ierobežojumi, kas bieži liedz pilnībā novērst fizikālo procesu ietekmi.
Papildus tam pati pavadoņnavigācijas sistēmas uzbūve ietekmē precizitāti. Piemēram civilie GPS lietotāji izmanto C/A kodu, kurš ir salīdzinoši lēns modulācijas kods. Tā ātrums ir 1023 biti milisekundē. Militārie uztvērēji izmanto precīzo P kodu, kura ātrums ir 10 230 biti milisekundē. Jo ātrāks kods, jo biežāk var noteikt atrašanās vietu, jo precīzāka novērotāja atrašanās vietas noteikšana kopumā. Tāpat militārie uztvērēji izmanto divas frekvences, kas ļauj labāk novērtēt kavējumus atmosfērā, tādējādi vēl vairāk uzlabojot šo uztvērēju precizitāti.
Dažādi kavējumi atmosfērā
Signālam no pavadoņa, ieejot Zemes atmosfērā, tas tiek aizvien vairāk un vairāk bremzēts palielinoties atmosfēras blīvumam. Mainīgā atmosfēras blīvuma dēļ, signāla trajektorija maina savu formu, tā tiek izliekta. Šādu parādību sauc par refrakciju un tā palielina ceļu, kurš signālam jānoiet no pavadoņa līdz uztvērējam. Atmosfēru var iedalīt divos slāņos: jonosfērā un troposfērā.
Jonosfēra sastāv no pozitīvi lādētiem gāzu joniem un brīvajiem elektroniem un tā izvietota no 50 līdz 1000 km virs Zemes virsmas. Signāla kavējumi ir atkarīgi no jonizēto daļiņu izplatības un blīvuma. Efekts ir atkarīgs no signāla krišanas leņķa jonosfērā, diennakts perioda, Saules uzliesmojumiem, vietējiem Zemes magnētiskā lauka efektiem, kā arī pavadoņnavigācijas sistēmas signāla frekvences. Vairums pavadoņnavigācijas sistēmu uztvērēju jonosfēras kļūdu ignorē. Ja pavadonis atrodas zenītā, kļūda pseidoattālumā var būt 3 līdz 15 metri, ja pavadoņa augstums virs matemātiskā horizonta ir zem 10°, kļūda var sasniegt no 9 līdz 45 metriem. Kavējums ir apgriezti proporcionāls signāla frekvences kvadrātam:
,
kur k - signāla kavējums jonosfēras dēļ; f - signāla frekvence.
Militārie divu frekvenču uztvērēji, izmantojot augstāk minēto sakarību, spēj kompensēt kļūdas pseidoattālumā jonosfēras ietekmes dēļ. Dažādi pavadoņnavigācijas sistēmu papildinājumi kā DGPS, WAAS vai EGNOS, tāpat spēj lielā mērā korektēt kļūdas pseidoattālumā.
Troposfēra ir zemākais atmosfēras slānis līdz 30 km augstumam. Tā rada mitros un sausos signāla kavējumus. Mitros rada ūdens molekulas, bet sausos atmosfēras gāzes. Kopējo efektu ietekmē mitrums. Vairums pavadoņnavigācijas sistēmu uztvērēju izmanto standarta modeļus troposfēras kavējumu paredzēšanai. Šie modeļi ņem vērā pavadoņa augstumu virs matemātiskā horizonta. Efekts vienādi ietekmē visas frekvences. Ja pavadonis atrodas zenītā, kļūda pseidoattālumā var būt 2,5 metri, ja pavadoņa augstums virs matemātiskā horizonta ir 10°, kļūda var sasniegt 25 metrus.
Vislielākās kļūdas uztvertajos signālos ir no zemu izvietotiem pavadoņiem, jo signāli no šādiem pavadoņiem ceļo cauri biezākam troposfēras slānim. Šī iemesla dēļ pavadoņus, kuru augstums virs matemātiskā horizonta ir zem 5°, atrašanās vietas noteikšanā neizmanto.
Kļūdas signālu atstarošanās dēļ
Signāls no pavadoņa dažkārt nenonāk pavadoņnavigācijas uztvērējā tieši, bet gan atstarojoties no kāda objekta. Tas palielina pseidoattālumu par neprognozējamu lielumu. Jūrā tā nav tik nozīmīga problēma kā kalnainos apvidos, pilsētās vai mežos. Tomēr kuģu pavadoņnavigācijas sistēmu antenas reti ir izvietotas optimāli. Dažos gadījumos var būt neiespējami uztvert kādu no pavadoņiem tieši. Signāli no šāda pavadoņa var tikt uztverti atstarojoties no virsbūves vai cita objekta. Tas rada dažāda lieluma kļūdas, kuras ir atkarīgas no kuģa diametrālās plaknes virziena attiecībā pret pozīcijas noteikšanā izmantotajiem pavadoņiem. Sliktākajā gadījumā kļūda var sasniegt kuģa garuma vērtību. Dažkārt spēcīgs atstarotais signāls var nonākt uztvērējā kopā ar tiešo un padarīt dotā pavadoņa uztveršanu neiespējamu. Tādā gadījumā uztvērējs var pārslēgties uz citu pavadoni, bet pozīcijas precizitātes samazināšanās (PDOP) vērtība visticamāk pieaugs. Kvalitatīvi pavadoņnavigācijas uztvērēji atpazīst spēcīgāko signālu, kurš parasti ir tiešais nevis atstarotais signāls.
Kļūdas signālu atstarošanās dēļ nevar likvidēt ar DGPS vai citiem pavadoņnavigācijas sistēmu papildinājumiem.
Kļūdas pavadoņu pozīcijās
Pavadoņu pārraidītie navigācijas ziņojumi satur datus, kurus pavadoņnavigācijas sistēmas uztvērējs spēj pārrēķināt pavadoņu pozīcijās, kādas tās būs katra salīdzināšanai paredzētā koda pārraides sākumā jeb katras milisekundes sākumā. Pavadoņu pozīcijas ir nepieciešamas atrašanās vietas aprēķinam un tās ir nevis tieši izmērītas, bet aprēķinātas uztvērējā un tāpēc var atšķirties no patiesajām pavadoņu pozīcijām. Kļūda pavadoņu pozīcijās var sasniegt divus metrus. Šo kļūdu var likvidēt izmantojot DGPS vai citas pavadoņnavigācijas sistēmu papildināšanas metodes.
Pavadoņu pulksteņu kļūdas
Lai arī pavadoņu atompulksteņi ir precīzi un tos tādus uztur ar pārraidēm no Zemes stacijām, vienalga pastāv atlikušās kļūdas. GPS sistēmai tās var būt līdz septiņām nanosekundēm lielas, kas izteiktas pseidoattālumā sastāda divus metrus. Kļūdas atrašanās vietā, kuras radušās pavadoņu pulksteņu neprecizitātes dēļ, var likvidēt izmantojot kādu no pavadoņnavigācijas sistēmu papildināšanas paņēmieniem (augmentation techniques - angļu val.).
Trokšņa efekts
Pseidoattālumu mērījumos neizbēgami rodas gadījuma rakstura kļūdas. Tām var būt dabīga un mākslīga izcelsme. Gadījuma rakstura kļūdu esamību dēvē par troksni un tas var ietekmēt signālu pārraidi pavadonī, signālu uztveršanu uztvērējā, kā arī kropļot signālu tā ceļā no raidītāja uz uztvērēju. Troksnis ir nejaušs un neparedzams efekts. Lai arī troksnis ir neparedzams, tā iespaidu uz konkrētas sistēmas mērījumiem ir iespējams novērtēt. Troksnis pakļaujas normālajam jeb Gausa sadalījumam un tādēļ konkrētai sistēmai var aprēķināt vidējo kvadrātisko novirzi jeb standartnovirzi:
,
kur x_{1} - pirmā mērījuma rezultāts; x_{2} - otrā mērījuma rezultāts; x_{n} - n tā mērījuma rezultāts;  - vidējā aritmētiskā vērtība; n - mērījumu skaits.
Viena standartnovirze σ nozīmē, ka 68,28% rezultātu atradīsies joslā, kuras platums 2σ un kura centrēta ap vidējo aritmētisko vērtību jeb 34,14% uz katru pusi no vidējās aritmētiskās vērtības. DGPS vai citas pavadoņnavigācijas sistēmu papildināšanas metodes var cīnīties pret pavadoņa raidītāja troksni, bet tam nav nozīmīga efekta. Ar šādiem paņēmieniem nevar samazināt uztvērēja troksni, jo tos izgatavojuši dažādi ražotāji un attiecīgi arī vidējā kvadrātiskā kļūda jeb standartnovirze tiem būs dažāda.
Vispārējās un speciālās relativitātes iespaids
Pavadoņi atrodas vājākā gravitācijas laukā salīdzinot ar uztvērējiem, tādēļ to pulksteņi iet ātrāk nekā tie ietu uz Zemes. Lai kompensētu šo efektu, pavadoņu pulksteņus iestata tā, lai tie vienmēr nedaudz kavētos. GPS sistēmā pulksteņu darbs ir bāzēts 10 230 000 Hz frekvencē, bet pavadoņu pulksteņi darbojas ar 10 229 999,99545 Hz. Pavadoņa relatīvajam ātrumam attiecībā pret uztvērēju ir ļoti mazs iespaids uz izmērīto pseidoattālumu. Dažos uztvērējos tas tiek kompensēts, bet kļūda izmērītajā pseidoattālumā parasti nav lielāka par vienu centimetru.
Uztvērēja kustība
Atrašanās vietas aprēķins aizņem zināmu laika sprīdi, tādēļ iegūtā pozīcija attieksies uz kaut kādu pagātnes momentu. Trokšņa efekts rada iegūto pozīciju izkliedi ap vidējo vērtību. Lai šo izkliedi samazinātu un uzlabotu precizitāti, tiek uzrādīta noteikta laika perioda vidējā vērtība. Tā kā pavadoņnavigācijas sistēmas parasti izmanto uz mobilām platformām, tad vidējās vērtības atrašanā jāņem vērā platformas kustība starp mērījumiem. To paveic izmantojot Kalmana filtrus. Tādā veidā ievērojami uzlabojas precizitāte, ja platforma pārvietojas ar pastāvīgu ātrumu, kā arī tiek noņemts atrašanās vietas aprēķina kavējums. Tomēr manevrēšanas laikā, kas ietver paātrinājumus, tajā skaitā virziena maiņu, Kalmana filtrs var uzrādīt pozīcijas, kuras ir salīdzinoši neprecīzas un kurām piemīt kavējums. Šādas neprecizitātes var novērst, ja Kalmana filtram pievada datus no inerciālajiem sensoriem, kas mūsdienās nav izplatīts paņēmiens.
Traucējumi, traucēšana un maldināšana
Traucējumi ir nejauši uztvērēja darbības pārtraukumi, ko izraisa elektromagnētiskais starojums no citiem avotiem. Tie var novest pie pilnīga atrašanās vietas pozīcijas zuduma. Uztvertie pavadoņnavigācijas sistēmas signāli ir ļoti vāji. Tas ir tādēļ, ka uz pavadoņa ir dārgi saražot enerģiju lielas jaudas raidītājam. Pārraidāmajiem signāliem ir tikai tik daudz jaudas, lai sistēma būtu efektīva. Tomēr šis apstāklis padara signālus neaizsargātus pret salīdzinoši mazas jaudas traucējumiem, kuri var padarīt neiespējamu pienācīgu signālu uztveršanu. Lai arī traucējumi nav bieži sastopama parādība, tie var būt izplatīti atsevišķos rajonos, īpaši televīzijas vai citu lielas jaudas raidītāju tuvumā. Citi potenciāli traucējumu avoti ir karakuģu radari un sakaru iekārtas vai arī bojāts elektroniskais aprīkojums. Jaunāki pavadoņnavigācijas sistēmu uztvērēji ir spējīgi apmierinoši strādāt pie vidēja traucējumu līmeņa, bet vecāki uztvērēji var tikt padarīti pilnībā nederīgi.
Traucēšana ir ar nolūku radīts elektromagnētiskais starojums, lai padarītu neiespējamu sistēmas efektīvu lietošanu. Ir tehniskā ziņā viegli traucēt civila pavadoņnavigācijas uztvērēja darbību. Mazas jaudas traucējošās iekārtas ir viegli uzbūvējamas vai iegādājamās. Teroristiem ir viegla piekļuve šādām tehnoloģijām. Vairākās valstīs tiek izvērtēta pavadoņnavigācijas sistēmu izmantošana, lai iekasētu nodevas par ceļu izmantošanu. Tas nākotnē var palielināt traucējošo iekārtu piedāvājumu un to nelegālu izmantošanu. Bruņotajiem spēkiem ir pieejamas lielas jaudas traucējošās iekārtas, kuras var paralizēt pavadoņnavigācijas sistēmas signālu uztveršanu vairāku simtu kilometru rādiusā.
Maldināšana ir ar nodomu pārraidīti pavadoņiem līdzīgi signāli, kas var likt pavadoņnavigācijas sistēmas uztvērējiem uzrādīt kļūdainu atrašanās vietas pozīciju. Šādas sistēmas dēvē par pseidolītiem un tām var būt arī likumīgs pielietojums. Lietotas ļaunprātīgi, šādas sistēmas var radīt lielas ar pavadoņnavigācijas sistēmu noteiktas pozīcijas kļūdas. Ja kļūda tiek palielināta lēnām, tās esamību var nepamanīt. Tādēļ kuģiem, kuri tiek ekspluatēti kara zonu tuvumā, ir bīstami izmantot tikai no pavadoņnavigācijas sistēmas iegūtu informāciju par to atrašanās vietu.
Tiek paredzēts, ka nākotnē arī civilajiem lietotājiem būs piekļuve divām frekvencēm. Tas palīdzēs samazināt ne tikai kļūdas pseidoattālumā jonosfēras ietekmes dēļ, bet arī padarīs traucēšanu ievērojami grūtāku.
Uztvērēji
Pavadoņnavigācijas sistēmas uztvērējs parasti sastāv no antenas un uztvērēja/procesora, kurš vairumā gadījumu apgādāts ar displeju un vadības orgāniem. Uztvērējam ir arī ciparu saskarne, lai aprēķinātās pozīcijas varētu pārraidīt uz citu navigācijas aprīkojumu vai displejiem, it īpaši uz elektronisko karšu sistēmu. Kuģu pavadoņnavigācijas sistēmu uztvērējiem ne vienmēr ir savs displejs un vadības orgāni. Tos var nodrošināt cita sistēma, kura lieto aprēķināto atrašanās vietas informāciju, piemēram, tā pati elektronisko karšu sistēma.
SJO nosaka prasības uztvērēju precizitātei, kuras ir vienādas gan statiskos, gan dinamiskos apstākļos. Pie tam dinamiskie apstākļi ietver jūras viļņošanos un kuģa kustību, kāda tā ir parastos apstākļos. Nepieciešamā precizitāte GPS uztvērējam ir 13 metri (95%) pie horizontālās precizitātes samazināšanās (HDOP) vērtības mazākas vai vienādas ar četri vai arī pozīcijas precizitātes samazināšanās (PDOP) vērtības mazākas vai vienādas ar seši. 95% nozīmē, ka 95% no laika kļūda ir 13 metri vai mazāka. Tātad kļūda var būt lielāka par 13 metriem 5% no visa laika. Maksimāli pieļaujamais kļūdas lielums nav noteikts. Lielas kļūdas var rasties anomālu jonosfēras apstākļu dēļ, ja PDOP vērtība ir lielāka par seši, ja ir traucējumi, notiek traucēšana vai maldināšana, kā arī, ja pavadoņnavigācijas sistēmas antenai ir slikts izvietojums.
Pēc uztvērēja ieslēgšanas var paiet zināms laiks līdz tas dod precīzu atrašanās vietas pozīciju. Tam ir divi iemesli. Pirmkārt, uztvērējam jāveic salīdzināšanas procesi ar pavadoņu signāliem, lai tos identificētu un varētu turpmāk izmantot pseidoattālumu mērīšanai. Otrkārt, uztvērējam jālejupielādē navigācijas ziņojums ar datiem, ko tas izmanto, lai noteikt pavadoņu atrašanās vietas. Šie dati parasti ir derīgi vairākas dienas, tāpēc, ja uztvērējs ir bijis izslēgts īslaicīgi, tajā var būt saglabājušies derīgi dati.
Uztvērējam jāspēj ģenerēt atrašanās vietas pozīcijas koordinātes katru sekundi. Modernie uztvērēji pozīciju ģenerē biežāk, saglabā navigācijas ziņojumu atmiņā, kurai nav nepieciešams ārējs barošanas avots, kā arī tiem ir ievērojami samazināts laiks no ieslēgšanas brīža līdz pirmajai atrašanās vietas pozīcijas koordinātu iegūšanai.
Uztvērēja autonomā bojājumu uzraudzības sistēma (RAIM)
Pavadoņnavigācijas sistēmas pakalpojumu piegādātājs uzrauga pavadoņu darbību, tomēr tas būtu ļoti dārgi izvietot tādas uzraugošās stacijas, kuras varētu momentāni konstatēt jebkura navigācijas pavadoņa bojājumu. Tas prasītu daudzu uzraugošo staciju izvietošanu pa visu pasauli, arī okeānos. Tādēļ pastāv iespējamība, ka bojātais navigācijas pavadonis pārraida kļūdainus datus vairāk par vienu stundu ilgi. Tiklīdz bojājumu pamana uzraugošā stacija, pavadonim tiek dota komanda pārraidīt ziņojumu, kurš pārtrauc attiecīgā pavadoņa datu izmantošanu uztvērējos.
Uztvērēja autonomā bojājumu uzraudzības sistēma (Receiver Autonomous Integrity Monitoring (RAIM) - angļu val.) ir uztvērējā iebūvēta sistēma, kura spēj konstatēt anomālijas izmērītajos pseidoattālumos vēl pirms uzraugošās stacijas. Šādas sistēmas esamība kuģu GPS uztvērējos ir obligāta. Tā kā, lai noteiktu novērotāja atrašanās vietu, ir nepieciešami tikai četri pavadoņi, bet uztvērējam redzami ir krietni vairāk pavadoņu, tad ir iespējams noteikt atrašanās vietu izmantojot dažādas četru pavadoņu kombinācijas. Iegūtās atrašanās vietas salīdzina un, ja viens no pavadoņiem ir izmantots visos tajos gadījumos, kad atrašanās vietā bija kļūda, kura pārsniedza tādu, kura būtu sagaidāma sliktākas pozīcijas precizitātes samazināšanās (PDOP) vērtības dēļ, visticamāk attiecīgais navigācijas pavadonis ir bojāts. Ja tā notiek, lietotājs tiek informēts, ka ir nostrādājusi uztvērēja autonomā bojājumu uzraudzības sistēma (RAIM). Sistēmai jāspēj konstatēt bojāts navigācijas pavadonis desmit sekunžu laikā no kļūdainu datu pārraides sākuma.
Jāšana 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Jāšanā 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs tiek sadalīti 6 medaļu komplekti. Sacensības notiek no 9. līdz 20. augustam, Honkongas sporta institūtā, Honkongā.
Kvintiliāns
Marks Fabijs Kvintiliāns (, dzimis ap 35. gadu, miris ap 100. gadu) bija romiešu retors no Spānijas, runas mākslas mācību grāmatas "Institutio oratoria" autors.
Dzimis Spānijā. Tēvs Nerona valdīšanas laikā nosūtīja Kvintiliānu uz Romu, lai mācītos retora amatu. Atgriezās dzimtenē, vēlāk atkal devās uz Romu. Apmēram Četru imperatoru gadā atvēra retoru skolu, kurā citu starpā mācījās Plīnijs Jaunākais un, iespējams, Tacits un Juvenāls. 88. gadā pameta mācīšanu. Kādu laiku bija Domiciāna bērnu skolotājs. Ap 95. gadu izdeva savu darbu "Institutio oratoria".
"Institutio oratorio" ir vispilnīgākā oratoru mākslas grāmata, kas nonākusi līdz mums no Senajiem laikiem. Viduslaiku sākumā zināma fragmentos, pilnu grāmatu Podžo Bračolīni 1416. gadā atrada klosterī.
Liona
Liona (Lyon) ir pilsēta Francijas austrumdaļā pie Sonas ieteces Ronā. Overņas-Ronas-Alpu reģiona un Lionas metropoles centrs. Vēsturiskās Lionē provinces centrs. INTERPOL mītnes vieta.
Pilsēta veidojusies Sonas un Ronas sateces vietā - pussalā (presqu'ile), kā arī apkārtējos pakalnos - Fourvière (bazilika un televīzijas tornis) un Croix-Rousse (audēju kalns). Liona ir slavena ar savām traboules - šaurām ejām starp mājām.
Franču kultūrā Liona slavena kā XVI gs. dzejas centrs. Vispāratzīts kulinārijas centrs. Brāļi Limjēri 1895. gadā Lionā lika pamatus mūsdienu kino.
Pilsētas ekonomika ilgus gadsimtus balstījās uz zīda rūpniecību. Lionas apkārtnē atrodas divi no slavenākajiem Francijas vīna audzēšanas reģioniem - Beaujolais (Božolē) uz ziemeļiem un Côtes du Rhône (Kotdurona) uz dienvidiem.
Liona ir Francijas katolisma centrs, jo kopš romiešu laikiem līdz mūsdienām Lionas arhibīskaps ir "Gallu primāts" (Primat des Gaules) t.i. galvenais arhibīskaps.
Vēsture
Pilsētu 43. g. p.m.ē. nodibināja romieši gallu cietokšņa Lugdunom vietā, saglabājot vecā cietokšņa nosaukumu. Gallu nosaukums cēlies no gallu Saules dieva Lugusa (Lugus) nosaukuma. Lugusa totēms bija gailis un arī mūsdienās gailis ir viens no Francijas simboliem.
Romiešu valdīšanas laikā Lugdunuma bija viena no svarīgākajām pilsētām impērijas rietumu daļā un Gallijas galvenā pilsēta. Šeit dzimuši vairāki no Romas impērijas imperatoriem. Romas impērijā izplatoties kristietībai, Lugdunuma kļuva par vienu no tās centriem. II gs. pilsētā bīskaps bija Sv.Irinejs (Saint Irenaeus). Pilsēta piedzīvoja arī kristiešu vajāšanas.
Viduslaikos Liona bija Lionē grāfistes centrs. 1245. gadā šeit notika Lionas Pirmais koncils, bet 1274. gadā - Lionas Otrais koncils, kurā oficiāli izveidoja dominikāņu un franciskāņu ordeņus.
Franču revolūcijas laikā Liona 1793. gadā nostājās Konventa pretinieku pusē, tāpēc to aplenca un ieņēma revolucionāri. Konvents lēma, ka Lionas pilsēta ir jāiznīcina, kas netika izdarīts, tomēr tika noslepkavoti daudzi no pilsētas iedzīvotājiem.
Par Lionas zīda audēju sacelšanās iemeslu kļuva ekonomiski faktori. 1831. gada rudenī, uz ekonomiskā pacēluma fona, audēji tika aplikti ar jaunu "patenta nodokli". Tajā pašā laikā fabrikanti atteicās palielināt izcenojumus un arī audēju atalgojumu. Tas izraisīja neapmierinātību audēju vidū. 25. oktobrī audēju kolonnas sapulcējās pie prefektūras ēkas. Pēc 4 stundu ilgas apspriedes tika pieņemts tarifs par audēju algas palielināšanu. Drīz vien fabrikanti nosūtīja valdībai paziņojumu, kurā žēlojās par ārzemju konkurenci un apsūdzēja audējus nolaidībā. Pēc labvēlīgas uzņemšanas galvaspilsētā, Lionas fabrikanti atteicās pildīt agrāk pieņemto vienošanos.
Sacelšanos Lionā aizsāka zīda manufaktūras audēji, vēlāk nemierniekiem pievienojās arī citu nozaru strādnieki. Sākotnēji audēji neplānoja sacelties. Miera demonstrācijas mērķis bija uzlikt par pienākumu uzņēmējiem un tirgoņiem ievērot agrāk apstiprinātos izmaksu tarifus. 1831. gada 21. novembra rītā demonstrācijas dalībnieki sapulcējās Lionas Krua-Russe piepilsētā. Neapbruņotais pūlis devās pilsētas centra virzienā. Pie pilsētas viņus ar šāvieniem sagaidīja nacionālās gvardes bataljons. Demonstrācijas vadītājs deva pavēli: "Noslaukiet no ceļa tos apdriskātos neģēļus!". Lionas audēji ķērās pie ieročiem. Par sacelšanās lozugu kļuva "Dzīvot strādājot vai mirt cīņā!". Pēc trīs dienu ilgas cīņas viņiem izdevās ieņemt pilsētu, kur nemiernieki dibināja reolucionāro municipalitāti. Pilsētā izplatījās pretvalstiska proklamācija: "Lionieši! Nodevīgie pilsētas varasiestāžu vadītāji faktiski ir zaudējuši tiesības izmantot sabiedrības uzticību; līķu kalni ir atdalījuši mūs no viņiem... Nav iespējamas nekādas vienošanās!".
Ziņa par otras lielākās Francijas pilsētas sacelšanos prasīja no centrālās varas tūlītēju rīcību. Francijas karalis Luijs Filips I iedalīja no saviem personīgajiem līdzekļiem 640 tūkstošus franku Lionas zīda manufaktūras pasūtījumu izvietošanai un vienlaikus arī nosūtīja uz pilsētu karapulku ar Orleānas hercogu un kara ministru, maršalu Sultu priekšgalā. Karalis lūdza Sultam apspiest sacelšanos bez asins izliešanas: "Svarīgi ir apspiest sacelšanos bez pārliecīgas asins izliešanas un arī bez atkāpšanās... Jums ir jābūt stingram... Kad saku "jābūt stingram", es nedomāju jebkādas eksekūcijas, un domāju, ka lai nu kam, bet Jums nav tas obligāti jāsaka!".
3. decembrī valdības karavīri ieņēma pilsētu bez cīņas. Sacelšanās organizatori tika apcietināti, 10 tūkstoši dalībnieku tika izsūtīti no Lionas. Valdība nāca pretim audējiem. Patenta nodoklis tika atcelts. Audēju nemieri Lionā kļuva par vienu no pirmajām strādnieku sacelšanās kustībām. Pēc nemieru apspiešanas Parīzes republikāņi nosūtīja uz pilsētu savus emisārus. Viņiem izdevās izveidot pagrīdes revolucionāru tīklu. 1834. gadā notika otrā sacelšanās, kuru apspieda "asiņainās nedēļas" (no fr.val.Sanglante semaine) laikā. Trešā Lionas sacelšanās notika 1848. gadā "Jūlija monarhijas" gāšanas revolūcijas laikā.
Lionas audēju sacelšanās kļuva par atskaites punktu, ar kuru aizsākās patstāvīgas strādnieku kustības vēsture.
1863. gadā Lionā tika nodibināta viena no lielākajām Francijas bankām Crédit Lyonnais (kopš 2005. gada - LCL).
1894. gadā Lionā, svētku laikā, itāļu anarhists Kazerio nogalināja Francijas prezidentu Marī Fransuā Karno.
Otrā pasaules kara laikā Liona bija viens no Pretošanās kustības galvenajiem centriem.
Cilvēki
Lionā dzimuši:
BAS
BAS var būt:
Svešais (1979. gada filma)
"Svešais" (en) ir zinātniskās fantastikas šausmu filmu sērijas "Svešais" pirmā filma. Filmas režisors ir Ridlijs Skots, galvenās lomas atveido Sigurnija Vīvere, Toms Skerits, Veronika Kartvraita, Džons Hērts un Ians Holms.
Sižets
Tālā nākotnē kosmosa kravas kuģis "Nostromo" tiek apstādināts, jo tiek uztverts radiosignāls no netālas planētas, iespējams, saprātīgu būtņu raidīts SOS signāls. Kad kuģis nosēžas uz planētas, vienam no kuģa apkalpes uzlec uz sejas citplanētietis, kas izdēj olu viņa krūšu kurvī. Kamēr kuģa apkalpe brokasto, citplanētietis izšķiļas un uzbrūk kuģa apkalpei. Galvenā varone, kuģa drošības virsniece Riplija (attēlo Sigurnija Vīvere) detonē bumbu, kas atrodas kuģī.
Hermanis Apsītis
Hermanis Apsītis ( — ) bija Latvijas jurists un sabiedrisks darbinieks. No 1934. līdz 1940. gadam bijis Latvijas tieslietu ministrs, tāpat īslaicīgi pildījis tautas labklājības ministra pienākumus.
Biogrāfija
Hermanis Apsītis piedzima Naukšēnu pagasta "Jēčos" lauksaimnieku ģimenē. Mācījies pagasta skolā, kā arī trīs gadus Rūjienas draudzes skolā. Turpinājis mācības Ribinskas komercskolā Krievijā, pēc diviem gadiem ar zelta medaļu un atestātu atgriezies Rūjienā. Studējis Maskavas Universitātes Tieslietu nodaļā. 1916. gadā iestājies kara dienestā un beidzis Odesas kara skolu. Dienējis Turkestānas Kuropatkina štābā, vēlāk — Galīcijā. Okupācijas laiku pavadījis Rūjienā, kur strādājis par skolotāju.
1919. gadā iestājies Latvijas armijā, piedalījies Ziemeļlatvijas atbrīvošanas kaujās, bijis 6. Rīgas pulka adjutants. 1920. gadā iestājies karadienesta pārvaldē, kā arī beidzis kara juridiskos kursus. Tajā pašā gadā iestājies Latvijas Universitātes Ekonomikas nodaļā, bet ceturtajā kursā pārgājis uz Juridisko fakultāti. Līdz 1925. gadam bijis kara prokurora palīgs, pēc tam iecelts par Rīgas apgabaltiesas prokurora biedru. No kara dienesta izstājies kapteiņa dienesta pakāpē. 1925. gadā beidzis LU Juridisko fakultāti.
1927. gadā iecelts par Rīgas apgabaltiesas prokuroru. No 1933. gada oktobra līdz 1934. gada maijam bija Tiesu palātas prokurors. Pēc notikušā Ulmaņa apvērsuma izveidotajā valdībā Apsītim tika atvēlēta tieslietu ministra loma. Savas ministrijas programmu Apsītis izklāstīja radiorunā ar nosaukumu "Arī tiesās latvietim jābūt zemes kungam". Apsīša laikā notika vairākas tiesu reformas Latvijā. Izdots Civillikums, pārkārtota procesa kārtība tiesās, izdots jauns notāru un zemesgrāmatu likums, ievadīta jauna tiesu iekārtas likuma izstrāde, izdots likums par virsīpašnieka tiesību likvidēšanu, sekmēta mantojuma lietu kārtošana, ieviesta drošības ieslodzījuma sistēma, iekārtoti darba nami, veikta Tieslietu ministrijas, tiesu un cietumu reorganizācija un uzcelta Tiesu pils.
Pēc tautas labklājības ministra Vladislava Rubuļa nāves 1937. gada jūnijā Apsītis kļuva par viņa līdzšinējo pienākumu pildītāju. 1938. gada janvārī Apsīti šajā amatā nomainīja Jānis Volonts. Tieslietu ministra amatā bija līdz brīdim, kad Latvijas okupācijas rezultātā demisionēja valdība —. apcietināts un deportēts uz Krievijas PFSR. Astrahaņas apgabaltiesa saskaņā ar KPFSR Kriminālkodeksu notiesāja Hermani Apsīti "par palīdzības sniegšanu starptautiskajai buržuāzijai un aktīvu cīņu pret strādnieku šķiru un revolucionāro kustību", piespriežot augstāko soda mēru — nāvessodu nošaujot. Sods izpildīts.
1990. gadu sākumā Hermanim Apsītim Ministru kabineta Zaļajā (sēžu) zālē tika atklāta piemiņas plāksne.
Kasācijas sūdzība
1941. gada 17. oktobrī H. Apsītis iesniedza kasācijas sūdzību KPFSR Augstākās tiesas Tiesu kolēģijai, kurā norādīja uz viņa notiesāšanas pretlikumību:
Nova
Nova (no la — 'jauna [zvaigzne]') ir zvaigzne, kuras spožums eksplozijas rezultātā pēkšņi pieaug simtiem tūkstošu reižu un pēc tam pakāpeniski samazinās līdz sākotnējam spožumam. Pēc mūsdienu priekšstatiem, nova ir dubultzvaigzne ar tuvu esošiem sistēmas komponentiem, kurā notiek ūdeņraža pārplūšana no dubultsistēmas parastās zvaigznes uz balto punduri, līdz tā masas spiediens pārsniedz kritisko robežu un tā apvalkā notiek kodoltermisks sprādziens. Pašu balto punduri šis sprādziens maz ietekmē, jo tiek nomests tikai iegūtais ūdeņraža apvalks un process var atsākties no jauna, tādēļ novas, atšķirībā no pārnovām, var sprāgt daudzkārtīgi.
Radiogalaktika
Radiogalaktika ir aktīvā galaktika, kam salīdzinājumā ar parastām galaktikām ir anomāli intensīvs starojums radioviļņu diapazonā.
Valentīns Lobaņovs
Valentīns Lobaņovs (dzimis, Rīgā) ir bijušais Latvijas futbolists. Lobaņovs savu karjeru sāka Skonto FC sastāvā, bet vēlāk spēlēja Krievijas un Ukrainas klubos, izņemot nelielus pārtraukumus, kad atkal spēlēja Skonto. 2005. gadā Lobaņovs atgriezās Latvijā, šoreiz FK Venta sastāvā, bet, tā kā klubs bankrotēja, viņš pārcēlās uz FK Jūrmala. Savas karjeras laikā Valentīns Lobaņovs ir kļuvis par deviņkārtēju Latvijas čempionu, kā arī piecreiz ieguvis Latvijas kausu.
Par karjeras beigām Lobaņovs paziņoja pēc 2007. gada sezonas.
Latvijas izlasē Lobaņovs debitēja 1994. gada septembrī spēlē pret īriem. Izlasē viņš spēlēja līdz pat 2005. gadam, šo gadu laikā aizvadot 58 spēles un gūstot 1 vārtus. 2004. gada vasarā Valentīns Lobaņovs kopā ar Latvijas izlasi piedalījās Eiro-2004 finālturnīrā Portugālē.
2006. gada NHL drafts
2006. gada NHL drafts bija 44. NHL drafts, kurš notika 2006. gada 24. jūnijā Vankūverā. Kopā tika draftēti 214 spēlētāji septiņās kārtās.
Viesturs
Viesturs var būt: