cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
HART (protokols)
HART (Highway Addressable Remote Transducer) ir hibrīds (analogais un ciparu) rūpnieciskais automatizācijas tīkla protokols. Nozīmīgākā priekšrocība ir tāda, ka tiek izmantotas mantotas 4—20 mA analogās strāvas cilpas kopni, koplietojot vienu vadu pāri gan analogajiem, gan ciparu mezgliem. Protokols ir papildināts arī ar bezvadu un IP risinājumiem. HART tehnoloģija ir vienkārša, uzticama un viegli pielietojama. Tas ir viens no visvairāk izmantotajiem rūpnieciskajiem automatizācijas protokoliem pasaulē.
HART protokolu izstrādā un uztur bezpeļņas organizācija FieldComm Group ar galveno biroju Ostinā, ASV.
Vēsture
1980. gadu vidū ASV uzņēmums Rosemount Inc. izstrādāja ciparu sakaru protokolu HART tā izlaistajiem lauka instrumentiem. Signālu kodēšanai par pamatu ņemts Bell 202 modema standarts. 1986. gadā ar revīziju 2.1 tas kļuva atvērts. Kopš tā laika protokols ir papildināts ar jaunām komandām, ražotāju un inženiervienību papildu kodiem, aizsardzību pret ziņojumu šķērssaņemšanu, kā arī uzlabota kļūdu paziņošana. 1990. gadu sākumā protokola izstrāde nodota organizācijai HART Communication Foundation, kuru dibināja vairāki rūpniecisko ierīču ražotāji.
2004. gadā sākta bezvadu tīkla versijas WirelessHART izstrādāšana, un 2007. gadā tas tika publiskots (revīzija 7.0). 2010. gadā Starptautiskā elektrotehniskā komisija apstiprināja WirelessHART standartu ar apzīmējumu IEC 62591. 2012. gadā izlaista revīzija ar IP atbalstu HART-IP.
2015. gada 1. janvārī HART Communication Foundation apvienojās ar Fieldbus Foundation (izstrādā protokolu Fieldbus), dibinot FieldComm Group.
Fizikālais slānis
Fizikālajā slānī HART var darboties trīs vidēs:
Datu posma slānis
Datu posma slānis definē vedējsekotāja protokolu. Parastā režīmā lauka ierīce (sekotājs) tikai atbild, kad tai jautā. Ja ir vairāki vedēji, taktētāja noteikumi nosaka, kad katrs vedējs var sākt sakaru seansu.
Tīkla slānis
Tīkla slānis nodrošina maršrutēšanu, drošību no viena gala līdz otram, kā arī transportēšanas pakalpojumus. Tas vada sakaru seansu ar attiecīgajiem mezgliem.
Transporta slānis
Transporta slānis nodrošina, ka dati ir veiksmīgi nosūtīti no viena mezgla uz citu.
Lietojumslānis
Lietojumslānis definē HART protokola komandas, atbildes, datu tipus un statusus.
Mezglu konfigurācijas režīmi
HART ierīces var darboties vienā no divām tīkla konfigurācijām:
Datu pakete
HART datu paketes struktūra:
Vālveika
Vālveika (nl) ir pilsēta Nīderlandē, Ziemeļbrabantes provincē. 2019. gadā pilsētā dzīvoja 48 240 iedzīvotāji. Pilsētā bāzējas futbola klubs RKC Waalwijk, kas spēlē Eredivisie.
Sadraudzības pilsētas
Vālveikai ir sadraudzības attiecības ar šādām pilsētām:
Renatu Augustu
Renatu Augustu (pt-br; dzimis ) ir Brazīlijas futbolists, pussargs, Brazīlijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2016. gada spēlē Ķīnas Superlīgas kluba Beijing Sinobo Guoan F.C. sastāvā.
Sasniegumi
Flamengo
Corinthians
Beijing Guoan
Brazīlija
Individuālie sasniegumi
Monastiriščes rajons
Monastiriščes rajons ir Ukrainas administratīvā iedalījuma vienība Čerkasu apgabala rietumos. Robežojas ar Čerkasu apgabala Žaškivas rajonu ziemeļaustrumos un Hristiņivkas rajonu dienvidrietumos, Kijivas apgabala Tetijivas rajonu ziemeļos, kā arī Vinnicas apgabala Orativas rajonu ziemeļrietumos, Iļļincu rajonu rietumos un Hajsinas rajonu dienvidrietumos.
Juka Jamadzaki
Juka Jamadzaki (ja; dzimusi ) ir bijusī japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Estadio José Zorrilla
Estadio José Zorrilla ir futbola stadions Valjadolidā, Spānijā. Stadionā ir 26 512 skatītāju vietas. Šeit savas mājas spēles aizvada La Liga klubs Real Valladolid. Stadions tika atklāts.
Katalonijas vēsture
Katalonijas vēsture aizsākās vidējā paleolīta ērā, kad šeit parādījās pirmās cilvēku apmetnes. Pireneju pussalas Vidusjūras piekrasti iekaroja ibēri. Senie grieķi un kartāgieši piekrastē nodibināja kolonijas un tirdzniecības pilsētas.
Senie un viduslaiki
Katalonijas reģions bija pirmā antīkās Spānijas daļa, kuru iekaroja Romas Republika, izveidojot šeit Tuvās Spānijas (Hispania Citerior) provinci. Romas provincēs tika lietota latīņu valoda, no kuras cēlusies arī katalāņu valoda. Rietumromas impērijas sabrukuma laikā šeit ienāca vestgoti, kas nodibināja vienu no barbaru karalistēm — Vestgotu karalisti. Par vienu no karalistes galvaspilsētām kļuva Barselona. 718. gadā šo teritoriju iekaroja musulmaņi, un tā kļuva par daļu no Andalusas provinces. 8. gadsimta beigās Franku valsts atkaroja daļu Katalonijas, 801. gadā ieņemot Barselonu, un izveidoja buferzonu pret musulmaņiem — Spāņu marku (Marca Hispanica), kas drīz pārtapa par Barselonas grāfisti. Pēc Kapetingu dinastijas kāpšanas Rietumfranku karalistes tronī, 987. gadā Barselonas grāfs Borels II atsacījās tiem zvērēt uzticību. Turpmākajos gados Katalonijā nostiprinājās feodālisms — brīvie zemnieki nonāca dzimtbūšanā. 12. gadsimta sākuma hronikā pirmo reizi pieminēts "Katalonijas" nosaukums, kura izcelsmei ir dažādas versijas.
Aragonas un Kastīlijas sastāvā
Rekonkistas rezultātā musulmaņiem atkarotajās Pireneju pussalas teritorijās izveidojās Aragonas karaliste, kuras tronī laulību rezultātā 1137. gadā kāpa Barselonas grāfs Ramons Berengers IV. Aragonas teritoriālās izplešanās laikā palielinājās arī kataloņu valodas izplatības areāls — to sāka lietot Valensijā, Baleāru salās; vēlāk arī Sardīnijā, Sicīlijā un Neapoles karalistē — visur, kur izpletās Aragonas kroņa vara. 1283. gadā izveidojās Katalonijas kortess — parlaments, kura apstiprinājums turpmāk bija nepieciešams visiem karaļa likumiem. 1359. gadā izveidoja Ģeneralitāti, patstāvīgu, deputātu veidotu valdību, kura nākamo gadsimtu gaitā ieguva nozīmīgu varu valstī. 14. gadsimta beigās Katalonija cieta no dabas katastrofām, demogrāfijas krīzes un ekonomikas problēmām. Notika kari ar provinču dumpiniekiem un citām Pireneju karalistēm.
1469. gadā notikušās Aragonas Ferdinanda II un Kastīlijas Izabellas I kāzas lika pamatus vienotas Spānijas Karalistes izveidei, kurā politiski sāka dominēt Kastīlija. Līdz ar Spānijas pasaules impērijas izveidošanu, mazinājās Katalonijas kā Vidusjūras flotes un tirdzniecības centra nozīme. Kastīlijas osta Sevilja bija vienīgā, caur kuru plūda tirdzniecība ar Ameriku. No 1640. gada Kataloniju plosīja Barselonā sākusies zemnieku sacelšanās pret Kastīlijas centieniem pakļaut Kataloniju. 1641. gada 17. janvārī Ģenerālpārstāvniecība pasludināja Katalonijas republiku Francijas aizsardzībā un nedēļu vēlāk iecēla Luiju XIII par Barselonas grāfu. Franču karaspēks iebruka Spānijā, tika padzīts 1652. gadā, taču 1659. gada dalīšanas rezultātā Francija ieguva nelielu Katalonijas ziemeļu daļu.
Sākoties 1701.—1714. gada Karam par Spānijas mantojumu, Katalonija sākotnēji atzina franču Burbonu dinastijas karali Filipu V, taču pēc iekarošanas 1705. gadā, 1706. gadā sāka atbalstīt Hābsburgu Kārli VI. Pēc Katalonijas kapitulācijas Burbonu armijai 1714. gada 11. septembrī, Filips V atriebās, 1716. gadā izsludinot dekrētus, ar kuriem aizliedza visas vēsturiskās Katalonijas politiskās institūcijas, likvidēja jebkādu autonomiju, slēdza Barselonas universitāti, pārvēršot to par centralizētas Spānijas provinci. Vienīgais, kas turpināja darboties, bija Katalonijas civillikums. Taču karalis aizliedza katalāņu valodas lietošanu administrācijā un tiesās. Kad 18. gadsimta beigās Spānija izbeidza Kastīlija monopolu tirdzniecībai ar Amerikas kolonijām, atļaujot tajā iesaistīties arī citām provincēm, atsākās Katalonijas ekonomikas izaugsme.
1808. gadā Kataloniju okupēja Napoleona I armija, un 1812. gadā pievienoja to Francijas Pirmajai impērijai. Viss 19. gadsimts Spānijā bija politiskās nestabilitātes un pilsoņu karu laiks starp dažādām troņa pretendentu frakcijām, kas atbalstu meklēja vēsturiskajās provincēs. 19. gadsimta otrajā pusē Katalonijā sākās industrializācija, tā kļuva par Spānijas tekstilrūpniecības centru.
Katalāņu nacionālisms un strādnieku kustība
1931. gadā Spānijā gāza monarhiju. Fransesks Masija izmantoja iespēju, lai 14. aprīlī pasludinātu neatkarīgu Katalonijas republiku, taču bija spiests vienoties ar jaunizveidoto Spānijas Otro republiku par plašām pašpārvaldes tiesībām. Aizvien lielāku ietekmi guva kataloņu strādnieku kustība un anarhisti. Katalonija un Barselona bija viens no sīvākajiem pretestības centriem Francisko Franko nacionālistiem Spānijas pilsoņu kara laikā. Lai arī formāli vara piederēja vēlētajiem politiķiem, reāli varu un bruņotās vienības kontrolēja anarhisti, sociālisti un komunisti, kuri cīnījās arī savā starpā. Franko diktatūra Spānijā atkal likvidēja Katalonijas autonomiju, veica plašus politisko aktīvistu arestus un nošaušanas. Strādnieku tiesības tika pilnībā ierobežotas. Katalāņu valodas publiska lietošana bija aizliegta. Katalonijas ekonomika smagi cieta Franko diktatūras pirmajos 20 gados, kad Spānija centās īstenot ekonomisku autarķiju.
Pēc demokrātijas atjaunošanas
Tikai pēc ekonomikas atvēršanas, atsākās strauja Katalonijas ekonomikas izaugsme. Katalonija kļuva par Spānijas ekonomiski attīstītāko reģionu un tūrisma centru. 1978. gada Spānijas konstitūcijas referendumā Katalonija atbalstīja jauno Spānijas konstitūciju, kas izveido Spānijas reģionālos apgabalus un atļauj reģionālo valodu lietošanu.
Neatkarības kustība
2000. gadu sākumā Katalonijā pastiprinājās kustība par neatkarību no Spānijas. 2013. gada 11. septembrī aptuveni 400 000 cilvēku piedalījās akcijā "Katalonijas ceļš" (Via Catalana), sadodoties rokās un izveidojot 400 kilometrus garu dzīvo ķēdi no robežas ar Valensijas apgabalu līdz Francijas robežai ziemeļos. Akciju organizēja nevalstiskā organizācija "Katalonijas Nacionālā sapulce" pēc 1989. gada Baltijas ceļa parauga.
2014. gada novembrī katalāņu nacionālisti noorganizēja neoficiālu referendumu, kurā 80,7% no balsotājiem atbalstīja neatkarību. Spānijas Konstitucionālā tiesa atzina referendumu par nelikumīgu. 2015. gada septembrī neatkarības atbalstītāji paziņoja, ka 27. septembra reģionālās vēlēšanas būs neatkarības de facto atzīšanas referendums.
Vēlēšanās katalāņu nacionālistu partijas ieguva absolūto vairākumu 135 vietu reģionālajā parlamentā. 9. novembrī parlaments nobalsoja par oficiālu atdalīšanās procesa uzsākšanu no Spānijas. Spānijas premjerministrs Mariano Rahojs vērsās Spānijas Konstitucionālajā tiesā, lai apturētu atdalīšanos un tiesa atzina Katalonijas atdalīšanās procesu par nelikumīgu. Reģionu atdalīšanās ir aizliegta Spānijas konstitūcijā un Rahojs apsūdzēja neatkarības aktīvistus nācijas izšķīdināšanā.
Saskaņā ar aptauju, kuru 2017. gada jūlijā pasūtīja Katalonijas reģionālā valdība, 49,4% katalāņu iebilda pret atdalīšanos no Spānijas, bet 41,1% atbalstīja Katalonijas neatkarību. Taču vairāk nekā 70% katalāņu atbalstīja referenduma rīkošanu, lai beidzot varētu pieņemt izšķirošo lēmumu neatkarības jautājumā. Neatkarības referendums notika 1. oktobrī. 90,18% balsotāju atbalstīja atdalīšanos no Spānijas, bet referendumā piedalījās 43% no aptuveni 5,3 miljoniem balsstiesīgo.
Madara Gruntmane
Madara Gruntmane (dzimusi 1981. gada 14. septembrī Liepājā) ir latviešu dzejniece un kultūras pasākumu producente.
M. Gruntmane uzaugusi Liepājā, mācījusies Liepājas Emīla Melngaiļa mūzikas vidusskolā. Absolvējusi Baltijas Starptautisko akadēmiju. Kopš 2010. gada vada kultūras projektu producēšanas radošo apvienību "I Did It". 2021. gadā iestājusies Latvijas Mākslas akadēmija s maģistra studiju programmā "Post".
Literāras publikācijas kopš 2015. gada. Izdoti divi dzejoļu krājumi. Krājums "Narkozes" nominēts Literatūras gada balvai nominācijā "Labākā debija", balvas pasniegšanas ceremonijā tas saņēma portāla "Delfi" lasītāju balvu.
2018. gadā izdots otrs dzejoļu krājums "Dzērājmeitiņa".
2022. gadā izdots trešais dzejoļu krājums "Aizmīlestība". 2023. gada februārī grāmata iekļauta Literatūras gada balvas garajā sarakstā.
2016. gada Flandrijas tūre
2016. gada Flandrijas tūre bija viendienas klasiskās riteņbraukšanas sacensības, kas 2016. gada 3. aprīlī notika Beļģijā. Tās bija 100. Flandrijas tūres sacensības, astotās sacensības 2016. gada UCI World Tour kalendārā un otrais no sezonas klasiku "pieminekļiem".
Sacensības sākās Brigē un noslēdzās Audenārdē. Kopējais distances garums bija 255 kilometri, tajā bija iekļauti 18 kategorizēti kāpumi un septiņi līdzeni bruģa segmenti. Par pirmsstarta favorītiem tika uzskatīti Fabians Kančellāra ('), Peters Sagans ('), kā arī Toms Bonens ().
Pēc tam, kad vairāki braucēji bija izstājušies kritienu un savainojumu dēļ, izšķirošais atrāviens izveidojās 30 kilometrus līdz finišam, tajā atradās Sagans, Mihals Kvjatkovskis (') un Seps Vanmarke ('). Pēdējā Oude Kwaremont kāpumā atkrita Kvjatkovskis; Paterberga kāpumā, kurš sekoja neilgi pēc tam un bija pēdējais kāpums sacensībās, Sagans atrāvās no Vanmarkes un vienatnē devās uz finišu. Vanmarke sastrādājās ar Kančellāru, lai noķertu Saganu, bet viņš spēja finišēt vienatnē. Kančellāra finišēja otrais un Vanmarke trešais, abi vairāk kā 20 sekundes aiz Sagana.
SpaceX CRS-23
SpaceX CRS-23 bija ASV uzņēmuma SpaceX bezpilota kravas kosmosa kuģa Cargo Dragon lidojums uz Starptautisko kosmosa staciju NASA Commercial Resupply Services 2 (CRS-2) programmā. Cargo Dragon orbītā tika palaists 2021. gada 29. augustā; nolaižamais aparāts uz Zemes atgriezās 1. oktobrī.
Aigars Bikše
Aigars Bikše (dzimis 1969. gada 8. februārī Rīgā) ir latviešu tēlnieks un augstskolas pasniedzējs, Latvijas Mākslas akadēmijas profesors. Darbojas arī politikā, bijis 13. Saeimas deputāts, pārstāvot apvienību "Attīstībai/Par!" un partiju "Latvijas attīstībai".
SpaceX CRS-23
CRS-23 lidojumam tika izmantota Cargo Dragon kapsula C208, kas jau pabijusi kosmosā 2020. gada decembrī (SpaceX CRS-21). Nesējraķetei tika izmantota pirmā pakāpe (sērijas numurs B1061), kas bija lidojusi trīs reizes (palaižot Crew-1, Crew-2 un SXM-8).
Aigars Bikše
Dzīvesgājums
Mācījās Jūrmalas 1. vidusskolā (1975—1984) un Rīgas Lietišķās mākslas vidusskolā (1984—1990). Studēja Latvijas Mākslas akadēmijas bakalaura, maģistra un doktora studiju programmās, līdztekus bija Latvijas Mākslas akadēmijas lektors (1998—2000), docents (2000—2004), asociētais profesors (2004—2008), vizuāli plastiskās mākslas nodaļas vadītājs (no 2006. gada), vizuāli plastiskās mākslas profesors (no 2007. gada). Reklāmas aģentūras „Baltic FSB" radošais direktors (2000—2001), sabiedriskās organizācijas MMIC valdes priekšsēdētājs (2005—2008).
SpaceX CRS-23
Derīgā krava
Cargo Dragon kopējā kravas masa augšupceļā bija 1957 kg. Hermētiskais nodalījums bija piepildīts ar 2207 kg kravas (kopā ar iepakojumu). Transportkuģa hermētiskajā sekcijā bija: zinātnisko eksperimentu aparatūra un materiāli (1046 kg), mantas un pārtika apkalpei (480 kg), stacijas rezerves daļas un aprīkojums amerikāņu segmentam (338 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aparatūra (69 kg), krava Krievijas segmentam (24 kg).
Kravā bija nanopavadoņi (PR-CuNaR2, CAPSat, SPACE HAUC, Amber IOD-3), ko paredzēts palaist brīvā lidojumā no palaišanas iekārtas NRCSD, un nanopavadoņi (Binar-1, CUAVA-1, Maya-3, Maya-4), ko paredzēts palaist iekārtas J-SSOD.
Dūtinhema
Dūtinhema (nl) ir pilsēta Nīderlandē, Gelderlandes provincē. 2019. gadā pilsētā dzīvoja 57 555 iedzīvotāji. Pilsētā bāzējas futbola klubs De Graafschap.
SpaceX CRS-23
Derīgā krava
Nehermētiskā kravas sekcija šoreiz bija tukša.
Aigars Bikše
Dzīvesgājums
Izstādēs piedalās no 1990. gada. Piedalījās tēlniecības kvadrinnālē "Rīga 2000", Latvijas ekspozīcijā "Identitāte — mūsdienu realitāte" izstādē Art Moskow (2001), starptautiskajā bronzas tēlniecības simpozija izstādē Rīgā (2003), mākslinieku grupas darbu izstādēs Loriānā (Francija, 2004), Echigo Tsumari triennālē (Japāna, 2006), Raumas Baltijas mākslas biennālē (Somija, 2010) u. c.
Politiskā darbība
2018. gadā A. Bikše kā partijas "Latvijas attīstībai" biedrs kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās no apvienības "Attīstībai/Par!" saraksta, taču netika ievēlēts. 2020. gadā kandidēja arī ārkārtas Rīgas domes vēlēšanās no apvienības "Attīstībai/Par!" un "Progresīvo" saraksta, bet netika ievēlēts. 2020. gada nogalē A. Bikše kļuva par 13. Saeimas deputātu Artūra Toma Pleša vietā, kurš kļuva par ministru Krišjāņa Kariņa valdībā.
SpaceX CRS-23
Lidojuma gaita
Cargo Dragon tika palaists 07:14:49 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 Block 5 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-39A. Pēc derīgās kravas atdalīšanas raķetes pirmā pakāpe nosēdās uz peldošās platformas A Shortfall of Gravitas (ASOG) Atlantijas okeānā.
Aigars Bikše
Politiskā darbība
2022. gadā A. Bikše kandidēja arī 14. Saeimas vēlēšanās no apvienības "Attīstībai/Par!", taču saraksts nepārvarēja 5% barjeru.
SpaceX CRS-23
Lidojuma gaita
30. augustā 14:30 UTC kravas kuģis automātiskā režīmā saslēdzās ar SKS pie Harmony moduļa priekšgala pieslēgvietas pievienotā adaptera PMA-2 saslēgšanās mezgla IDA-2.
30. septembrī 13:12 UTC Cargo Dragon atvienojās no stacijas. 1. oktobrī kuģis 02:06 UTC uz iedarbināja dzinējus un veica noiešanu no orbītas. 02:57 UTC nolaižamais aparāts nolaidās Atlantijas okeānā 65 km uz austrumiem no Floridas, punktā aptuveni 80,6° R 29,8° Z. Lidojuma ilgums bija 32 dienas 19 stundas 42 minūtes.
Asupīte (Gauja pieteka)
Izteka - uz dienvidaustrumiem no Urbiem. Tek ziemeļu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Gaujā lejpus Laidziem.
Asupīti šķērso valsts autoceļš P3 (Garkalne—Alauksts). Netālu no upes atrodas Sausdēni un Lībieši.
Bačs Kesidijs un Sandenss Kids
"Bačs Kesidijs un Sandenss Kids" (en) ir 1969. gada ASV vesterna filma, kuras režisors ir Džordžs Rojs Hills, bet scenārija autors Viljams Goldmens. Filmā galvenās lomas atveido Pols Ņūmens, Roberts Redfords un Ketrīna Rosa. Filma daļēji balstīta uz stāstu par diviem Mežonīgo rietumu noziedzniekiem Baču Kesidiju un viņa pārinieku Sandensu Kidu, kuriem pēc vilciena aplaupīšanas jābēg no likumsargiem.
Filmas "Bačs Kesidijs un Sandenss Kids" pirmizrāde notika un to izplatīja 20th Century Fox. Izdošanas brīdī filma saņēma atšķirīgas kritiķu atsauksmes. Neskatoties uz to, filmu nominēja septiņām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, tai skaitā kategorijās "Labākā filma" un "Labākais režisors", bet saņēma četras kategorijās "Labākais oriģinālscenārijs", "Labākais operatora darbs", "Labākā oriģinālmūzika" un "Labākā dziesma". 2003. gadā filma iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma". 1998. gadā Amerikas Kinoinstitūts savā "AFI 100 gadi... 100 filmas" sarakstā filmu "Bačs Kesidijs un Sandenss Kids" iekļāva 50. vietā. Tāpatās filma iekļauta "AFI 10 Top 10" sarakstā, kā 7. labākā vesterna filma.
Pēdējā deja (miniseriāls)
Pēdējā deja (en) ir 2020. gada ASV dokumentālais sporta miniseriāls, ko kopīgi veidoja ESPN Films un Netflix. Tā režisors ir Džeisons Hehirs, seriāls ataino Maikla Džordana karjeru, īpašu uzmanību pievēršot viņa pēdējai sezonai Čikāgas "Bulls" komandā. Seriālā iekļauti ekskluzīvi kadri no filmēšanas grupas, kurai bija ilgstošas piekļuves tiesības komandai, kā arī intervijas ar daudzām NBA personībām, tostarp Džordanu, Skotiju Pipenu, Denisu Rodmenu, Stīvu Keru un Filu Džeksonu.
Seriāls tika demonstrēts ASV telekanālā ESPN no 2020. gada 19. aprīļa līdz 17. maijam, bet starptautiskā mērogā tā sērijas tika izlaistas Netflix nākamajā dienā pēc to demonstrēšanas ASV; sākot ar 23. maiju ESPN korporatīvā partnera kanālā ABC tika pārraidītas divas sērijas vienā dienā. ESPN2 pārraidīja alternatīvu seriāla versiju, kas paredzēta skatīšanai ģimenes lokā, izņemot lielāko daļu sērijās dzirdamo rupjību. Seriāls saņēma kritiķu atzinību un uzslavas par tā režiju un montāžu. 72. Primetime Emmy balvu pasniegšanas ceremonijā tas ieguva Primetime Emmy balvu par izcilu dokumentālo vai informatīvu daudzsēriju filmu.
Seriāls kļuva pieejams pakalpojumā Netflix 2020. gada 19. jūlijā.
Anotācija
Dokumentālais seriāls sniedz pārskatu par Maikla Džordana karjeru un Čikāgas "Bulls", izmantojot nekad iepriekš ēterā nerādītus kadrus no 1997.—1998. gada Bulls sezonas, kas bija viņa pēdējā sezona komandā.
Intervijas
Šis ir 90 dokumentālajā filmā intervēto personu saraksts, sakārtots pēc raidlaika. • Maikls Džordans
• Skotijs Pipens
• Fils Džeksons
• Stīvs Kerrs
• Džerijs Reinsdorfs
• Deivids Oldridžs
• Deniss Rodmens
• Bīdžejs Ārmstrongs
• Marks Vansils
• Redžijs Millers
• Maikls Vilbons
• Andrea Krēmere
• Džons Pakssons
• Sems Smits
• Horass Grānts
• Riks Telenders
• Tims Grovers
• Delorisa Džordana
• Bills Veningtons
• Deivids Falks
• Aizeja Tomass
• Maģiskais Džonsons
• Tonijs Kukočs
• Vils Perdjū
• Baraks Obama (kā bijušais Čikāgas iedzīvotājs)
Eces pils
Eces vasaļa pils bija Livonijas ordeņa vasaļa mūra pils pie senā Tallinas-Narvas lielceļa tagadējā Jehvi pagastā Austrumviru apriņķī Igaunijā.
Pēdējā deja (miniseriāls)
Intervijas
• Dž. A. Edande
Eces pils
Vēsture
Eces pils celta pēc 1477. gada kā Taubes dzimtai piederošs trīsstāvu nocietināts tornis, kas Renera hronikā minēts kā trešais nozīmīgākais cietoksnis Alentakā aiz Narvas un Nišlotes cietokšņiem.
Pēdējā deja (miniseriāls)
Intervijas
• Džordžs Kēlers
• Braians Makintairs
Eces pils
Vēsture
Livonijas kara sākumā 1558. gadā krievi pēc cietokšņa aplenkuma atbrīvoja 10 tā aizstāvjus, bet cietoksni iznīcināja. Jamas Zapoļskas miera līgumā kā viena no zviedru iekarotajām pilīm.
1600. gada Zviedru Igaunijas muižu revīzijā tā vairs nav minēta kā cietoksnis. 1698. gadā muižu nopirka ģenerālis Georgs Johans fon Maidels. Pils drupas iznīcinātas pēc Otrā pasaules kara beigām.
Pēdējā deja (miniseriāls)
Intervijas
• Bobs Kostass
• Tods Boids
• Lerijs Bērds
• Džons Selijs
• Gērijs Peitons
• Deivids Stērns
• Anna Kera
• Džeimss Vortijs
• Rojs Džonsons
• Kobe Braiants
• Tims Halams
• Džalens Rouzs
• Čārlijs Rozens
• Čārlzs Bārklijs
• Džons Stoktons
• Rojs Viljamss
• Tišera Leta
• Vilova Beja
• Karmena Elektra
• Bills Kārtraits
• Džads Bučlers
• Džims Steks
• Maiks Bārnets
• Skots Barels
• Brendans Malons
• Denijs Eindžs
• Hauards Vaits
• Melisa Aizeksone
• Ronijs Mārtins
• Rods Higinss
• Glens Raiss
• Patriks Jūings
• Ronijs Džordans
• Hanna Storma
• Stīvs Īsts
• Lerijs Džordans
• Billijs Pipens
• Freds Linčs
• Sidnijs Monkrīfs
• Nas
• Rons Hārpers
• Džons Heferons
• Bills Klintons (kā bijušais Ārkanzasas iedzīvotājs)
• Pets Railijs
• Ādams Silvers
• Džo Kleins
• Čārlzs Ouklijs
• Džasmīna Džordana
• Džastins Timberleiks
• Billijs Pakers
• Rons Kolijs
• Džo Pitka
• Kevins Logerī
• Džefrijs Džordans
Muhammads bin Alī al Sanūsī
Muhammads bin Alī al Sanūsī (arābu: محمد بن علي السنوسي, dzimis 1787. gadā, miris 1859. gada 7. septembrī) bija alžīriešu islāma teologs un garīgais līderis, kurš dibināja savā vārdā nosauktu sūfiju ordeni. Viņa radītajai kustībai bija nozīmīga loma Lībijas neatkarības iegūšanā no Itālijas. Viņa mazdēls bija Lībijas karalis no 1951. līdz 1969. gadam.
H. Makhenrijs
H. Makhenrijs (en; dzimšanas un miršanas datums nav zināms) bija amerikāņu burātājs, olimpiskās sudraba un bronzas medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Muhammads bin Alī al Sanūsī
Dzīves gājums
Al Sanūsī ir izglītojies Fēsā un Kairā. Viņam vajadzēja bieži pārvākties ne tikai lai meklētu zināšanas, bet arī viņa politisko uzskatu dēļ, tāpēc viņš ir dzīvojis dažādās vietās: Marokā, Alžīrijā, Tunisijā, Lībijā, Ēģiptē un Hidžāzā. Savu ceļojumu laikā viņš nonāca dažādu sūfiju ietekmē. Al Sanūsī negatīvā attieksme pret Osmaņu pārvaldi Ziemeļāfrikā radīja problēmas ar varasiestādēm.
H. Makhenrijs
Makhenrijs 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas sacensībās. Open klases sacensībās viņš nefinišēja. 3 līdz 10 tonnu laivu klases 1. braucienā viņš izcīnīja 7. vietu, bet šīs pašas disciplīnas 2. braucienā — bronzas medaļu. Savukārt Open klasē viņš nefinišēja.
Muhammads bin Alī al Sanūsī
Ideoloģija
Pie sanūsītu kustības zināmākajām mācībām var minēt tā attīrīšanu no dažādām ķecerībām un inovācijām, kā arī vienkāršāku un tīrāku reliģijas un tās prakses formu. Kaut arī viņi saglabāja spēcīgu uzsvaru uz islāma garīgo dimensiju (sūfisms), viņi noliedza tādas sūfiju tradīcijas kā mūziku, deju un dziedāšanu, ko daži sūfiji izmanto, lai sekmētu savu garīgo ceļu pie Dieva. Sanūsīti tiecās apvienot sūfismu ar sekošanu likumam, kas izvairījās no aklas imitācijas un legālisma. Viņi bija eklektiski, savienojot dažādas pieejas un skolas.
Markuss Rodēns
Markuss Rodēns (sv; dzimis ) ir Zviedrijas futbolists, pussargs, Zviedrijas futbola izlases dalībnieks. No 2019. līdz 2023. gadam spēlēja Itālijas kluba Frosinone Calcio sastāvā.
Spēlējot IF Elfsborg kluba sastāvā vienreiz ir kļuvis par Zviedrijas čempionu un vienu reizi uzvarējis Zviedrijas kausa izcīņā. Zviedrijas izlasē debitēja 2015. gadā. Bija iekļauts izlases sastāvā 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā, bet laukumā nedevās nevienā no spēlēm.
Sasniegumi
Elfsborg
Frosinone
Vons
Vons var būt:
Rozentova
Rozentova ir mazciems Rēzeknes novada Maltas pagasta centrālajā daļā. Tā robežojas ar Maltas lielciemu un atrodas pie vietējā autoceļa P57 (Malta - Sloboda). Rozentova ievērojama ar savu 18. gs. beigās celto koka baznīcu, kas pieder vietējai Rozentovas (Maltas) Svētā Krusta pagodināšanas Romas katoļu baznīcas draudzei un ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.
Ciema teritorijā atrodas vietējās nozīmes arheoloģiskais piemineklis - Rozentovas senkapi (Kara kapi).
Ūdenszalkši
Ūdenszalkši, ūdenszalkšu ģints (Natrix) ir zalkšu dzimtas (Colubridae) ģints, kas pieder pie ūdenszalkšu apakšdzimtas (Natricinae). Saskaņā ar Starptautisko rāpuļu datu bāzi, šajā ģintī apvienotas 3 mūsdienās dzīvojošas čūsku sugas, kuras nav indīgas. Visas ūdenszalkšu sugas dzīvo Eirāzijā (Eiropā un Āzijas rietumos), kā arī visas sugas sastopamas Ziemeļāfrikā. Latvijā mājo viena šīs ģints suga — parastais zalktis (Natrix natrix).
Sistemātikas izmaiņas
Nesenā pagātnē ūdenszalkšu ģintī tika sistematizēta ceturtā suga — Natrix megalocephala. Balstoties uz ģenētiskajiem pētījumiem, 2013. gadā šī suga tika apvienota ar parasto zalkti.
Izskats
Pieauguši ūdenszalkši ir vidēji lielas čūskas, apmēram 0,6—1 metru garas, tomēr daži īpatņi var sasniegt 2 metru garumu. Augšžokļa zobi virzienā uz mutes iekšpusi kļūst arvien lielāki. Pēdējie zobi ir vislielākie. Acu zīlītes ir apaļas. Ūdenszalkšiem raksturīgas neuzkrītošas krāsas: tumši pelēka, gandrīz melna, pelēkbrūna un olīvzaļa. Uz kakla raksturīgas dzeltenas zīmes, bet uz ķermeņa tumšāku raibumu raksts.
Ieradumi
Ūdenszalkši dzīvo daļēji uz sauszemes un daļēji ūdenī. Vislabāk sauszemes apstākļiem piemērojies parastais zalktis. Visas sugas mīt mitros biotopos kādas ūdenstilpes tuvumā. Ūdenszalkši labi peld un nirst, spējot zem ūdens uzturēties samērā ilgi. Galvenokārt medī vardes un krupjus, bet reizēm arī salamandras, kurkuļus, zivis, nelielus zīdītājus un putnus. Upuri norij dzīvu, veselā veidā. Mātītes trūdošu augu kaudzē dēj 8—40 olas. Briesmu gadījumā ūdenszalkši var izlikties miruši, paņemti rokās tie no anālā dziedzera izdala smirdīgu šķidrumu.
Nūrtrendelāga
Nūrtrendelāga (no, ) bija viena no Norvēģijas filkēm. Pašreizējās Trendelāgas filkes ziemeļu daļa. Tā robežojas ar otru Trendelāgas daļu, kādreizējo Sērtrendelāgu, kā arī ar Nūrlannes filki. Rietumos filki apskalo Norvēģu jūra, bet austrumos ir robeža ar Zviedriju. Nūrtrendelāga administratīvais centrs ir Steinhjera. Filkē ir vēl 5 pilsētas: Namsūsa, Šerdālshalsene, Levangere, Verdālsēra un Kollereida. 2016. gadā Nūrtrendelāgā dzīvoja 136 tūkstoši cilvēku.
Donijs Darko
"Donijs Darko" (en) ir 2001. gada ASV zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Ričards Kellijs. Galvenās lomas atveido Džeiks Jillenhols, Džena Malone, Drū Berimora, Megija Jillenhola un Mērija Makdonela. Filmas pirmizrāde notika. 2009. gadā filmai iznāca turpinājums "S. Darko".
Pusaudzis Donijs Darko redz vīzijas par vīrieti lielā truša kostīmā, kas manipulē ar Doniju, lai viņš izdarītu virkni noziegumu.
Stacijas dežurants un vilcienu dispečers
Stacijas dežurants un vilcienu dispečers ir dzelzceļa atbildīgie darbinieki par drošu vilcienu kustības organizāciju. Pirmajā gadījumā vilcienu kustību vada atsevišķā sadales punktā un tam tieši piekļaujošajos posmos, bet otrajā - veselā iecirknī vai pat vairākos iecirkņos vienlaicīgi, kur ietilpst vairāki sadales punkti un posmi. Nejaukt ar stacijas ēkas dežurantu, kurš lielās stacijās ir atbildīgs par kārtību stacijas ēkā. Stacijas dežurants pilda visus vilcienu dispečera rīkojumus pat, ja vilcienu dispečera rīcībā neatrodas centralizācijas iekārta ierīču tiešai darbināšanai. Kad SCB iekārtu attīstība bija zemā līmenī, katrā sadales punktā uz vietas atradās stacijas dežurants, kurš parasti strādāja diennakti dalot maiņās, bet vilcienu dispečers norādījumus par vicienu palaišanas priekšrocībām deva pa telefonu. Toties līdz ar tehnoloģisko SCB iekārtu progresu radās iespēja visas stacijas dzežuranta funkcijas pārlikt uz vilcienu dispečera pleciem un daļēji atteikties no stacijas dežurantiem, kas deva darba algas fonda ietaupījumu un rīkojumu veiktspējas operativitāti. Tomēr pilnībā atteikties no stacijas dežurantiem nav iespējams, jo SCB iekārtu bojājuma gadījumā vai liela manevru apjoma darbu laikā, kā arī dzelzceļa infrastruktūras remontdarbu laikā vilcienu dispečers stacijas nodod vietējā vadībā stacijas dežuranta rīcībā. Pretājā gadījumā vilcienu dispečera kapacitāte neļauj tikt galā ar lielo darba apjomu. Vilcienu dispečera darbs ir ļoti emocionāli smags ar lielu atbildības nastu, tāpēc tas var atstāt ietekmi uz veselību. Lielās stacijās un ārpusklases stacijās pēc darba apjoma piepūles stacijas dežuranta un vilcienu dispečera amats var būt vairāk vai mazāk līdzvērtīgs.
Materiāls
Materiāls ( — 'vielisks') ir viela vai vielu maisījums, no kā kaut kas tiek izgatavots vai kas nepieciešams kaut kādām izgatavošanas darbībām. Pēdējā gadījumā precizē, ka tas ir palīgmateriāls vai izejmateriāls. Ēdiens, degviela un medikamenti nav materiāli, jo lietošanas laikā tie iesaistās ķīmiskās reakcijās un pakāpeniski gandrīz pilnīgi izzūd, jeb pārveidojas citās vielās. Materiāli var būt dabiskas vai sintētiskas (mākslīgas) izcelsmes; tie var būt homogēni vai arī kā heterogēnas kompozīcijas.
Materiālu īpašības
Lai raksturotu materiālu piemērotību dažādu izstrādājumu izgatavošanai un to pielietošanas efektivitāti, izmanto dažādus raksturotājus. Mašīnbūvē izmantojamo materiālus raksturošanai pielieto veselu virkni raksturlielumu.
Materiālu salīdzināšanai un kvalitātes vērtēšanai galvenokārt izmanto šādas materiālu īpašības:
Fizikālās
Atoma izmēri, kušanas un kristalizācijas temperatūra, blīvums u.c.
Ķīmiskās
Atommasa, ķīmiskā aktivitāte, struktūra u.c.
Mehāniskās
Cietība, stiepes stiprība, relatīvais pagarinājums, stingrība, ilgizturība, šļūde u.c.
Sabīne Derflingere
Sabīne Derflingere (de, dzimusi 1963. gadā) ir austriešu kinorežisore, scenāriste, producente un dramaturģijas konsultante. Viņa dzīvo un strādā Vīnē un Berlīnē. Vairākas viņas veidotās filmas ir saņēmušas dažādas kino balvas, jo īpaši filmas Geraubte Kindheit, Vollgas, Kleine Schwester, 42plus un Tag und Nacht. Vēl viņa režisējusi vairākas seriālā Tatort sērijas.
Derflingere zināma kā celmlauze Austrijas kampaņā par sieviešu lielāku atpazīstamību filmu režijā. 2012. gadā viņu apbalvoja ar Vīnes sieviešu balvu.
Karjera
1991. gadā Sabīne Derflingere uzsāka studijas Vīnes Kinoakadēmijā (scenārija un dramaturģijas īpašās jomas), jau vairākus gadus strādājot filmu biznesā par režisora un producentu asistenti. 1996. gadā viņa veiksmīgi pabeidza studijas ar disertāciju "Filmu stāsti starp epiku un drāmu".
Sabīne Derflingere ir pazīstama ar vairākām spēlfilmām un dokumentālajām filmām, no kurām daudzas ir saņēmušas balvas. Turklāt viņa ir pirmā sieviete, kas režisējusi vairākas Vācijas/Austrijas/Šveices kopražojuma kriminālseriālā Tatort sērijas. Papildu tam viņa priekš Austrijas raidorganizācijai ORF režisējusi seriālus Pols Kemps — Alles kein Problem un Vier Frauen und ein Todesfall. Viņas filma Tag und Nacht piesaistīja lielu mediju uzmanību. Galvenās lomas atveidotāja Anna Reda 2011. gadā Ņujorkas kinofestivālā par šo lomu saņēma balvu kategorijā "Labākā aktrise".
Gauda
Gauda (nl) ir pilsēta Nīderlandē, Dienvidholandes provincē. 2019. gadā pilsētā dzīvoja 73 181 iedzīvotāji. Pilsēta ir pazīstama ar to, ka tur ir radies Goudas siers.
Sadraudzības pilsētas
Gaudai ir sadraudzības attiecības ar šādām pilsētām:
Eduards Āboltiņš
Eduards Āboltiņš (dzimis Rozēnu pagastā, miris 1969. gada 2. janvārī Kanādā, Kalgari ) bija latviešu lauksaimnieks, Rozēnu patērētāju biedrības valdes priekšsēdētājs. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.
Dzīves gājums
Dzimis Rozēnu pagastā lauksaimnieka ģimenē. Pirmā pasaules karā laikā tika iesaukts krievu armijā. Pēc telegrāfistu kursu beigšanas no 1915. gada līdz 1918. gadam dienēja telegrāfistu rotā. Pēc kara bija Rozēnu patērētāju biedrības biedrs, vēlāk tās priekšsēdētājs.
1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, bet 1948. gadā no turienes uz Maroku, pēc tam uz Kanādu.
Bumbi
Bumbi ir apdzīvota vieta Cēsu novada Kaives pagastā. Atrodas pagasta ziemeļos 2,8 km no pagasta centra Kaives, 19,4 km no Vecpiebalgas un 113,9 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
Vinss Vons
Vinsents Entonijs "Vinss" Vons (en; dzimis ) ir amerikāņu aktieris, komiķis, producents, scenārists un aktīvists.
Karjeru sācis 1980. gadu beigās, kad piedalījās dažādos televīzijas seriālos. Plašāku uzmanību guvis ar lomu 1996. gada filmā Swingers. Pēc tam filmējies tādās filmās kā "Juras laikmeta parks 2", Return to Paradise, "Kā vecajos, labajos laikos", "Bēdz no bumbas: Patiess bēdubrāļu stāsts", "Nelūgtie viesi", "Šķiršanās amerikāņu stilā", "Freds Klauss", "Brīvdienu terapija", "Kaimiņu patruļa" un "Nolīdzināt līdz ar zemi".
Panevēžas katedrāle
<mapframe text="Panevēžas katedrāle" width=260 height=260 zoom=18 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q1077949" } Panevēžas Kristus Karaļa katedrāle (lt) ir Romas katoļu katedrāle, kas atrodas Lietuvas pilsētā Panevēžā. Panevēžas diecēzes katedrāle, nacionālās nozīmes Lietuvas valsts kultūras piemineklis (unikālais kods — 4705).
1860. gadā Žemaitijas bīskaps Motejs Valančs (Motiejus Valančius) usāka jaunas Panevēžas baznīcas priekšdarbus, tomēr pēc Janvāra sacelšanās apspiešanas cara valdība aizliedza jaunu katoļu baznīcu celtniecību un latīņu druku, reģionā tika slēgta arī liela daļa no katoļu klosteriem. Atļauja jaunas baznīcas celtniecībai tika saņemta 1904. gadā. Celtniecība tika uzsākta 1908. gadā, bet līdz ar Pirmā pasaules kara sākumu tā tika pārtraukta. 1926. gadā pāvests Pijs XI izveidoja Panevēžas bīskapiju un baznīcas celtniecība tika atjaunota. Baznīca tika uzcelta historisma stilā, tās arhitekts ir Romāns Steikūns (Romanas Steikūnas). 1933. gadā katedrāli konsekrēja Kauņas arhibīskaps, iekštelpu iekārtošana norisinājās līdz 1939. gadam.
Kalēti (stacija)
Kalēti ir dzelzceļa stacija līnijā Priekule—Kalēti starp pieturas punktu Apule un Lietuvas robežu. Tā atrodas Dienvidkurzemes novada Kalētu pagastā. Pie stacijas apdzīvotā vieta ir Ozoli.
Vēsture
Stacija ar nosaukumu Reinshagen atvērta 1915. gadā. No 1919. gada līdz 1920. gadam tās nosaukums bija Ozolmuiža.
1617. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1617. gada notikumi Latvijā''', kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā, bet Vidzemes un Latgales vēsturiskās zemes Pārdaugavas Livonijas hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, kurš nebija pakļauts Kurzemes hercogistei. Šajā laikā pēc pamiera laušanas atsākās poļu-zviedru karš starp Polijas-Lietuvas kopvalsts un Zviedrijas karalistes karaspēkiem.
Pasaules izstāde
Pasaules izstāde  (en) jeb EXPO (world exposition — Expo) ir liela starptautiska izstāde, ko regulāri rīko dažādās pasaules valstīs. Tā parasti ilgst vairākus mēnešus, kopš 1928. gada rīkošanas vietu izvēlas Starptautisko izstāžu birojs (fr). Kopš 1958. gada Briseles pasaules izstādes pārsvarā tiek lietots nosaukums EXPO.
Vēsture
Uzskata, ka pasaules izstāžu rīkošana sākusies 19. gadsimta Francijā, tomēr par pirmo Pasaules izstādi tradicionāli uzskata 1851. gada Londonas Lielo izstādi (Great Exhibition of the Works of Industry of All Nations), kas kalpoja par daudzu nākamo izstāžu prototipu. Pasaules izstāžu vēsturē var iedalīt trīs periodus: Industrializācijas sasniegumu laikmetu (1851—1938), kultūru apmaiņas laikmetu (1939—1987) un Nāciju zīmolu laikmetu (kopš 1988).
Pasaules izstāžu uzskaitījums
Starptautisko izstāžu birojs un ExpoMuseum kopš 1851. gada uzskaita šādas pasaules izstādes:
Marta Mihna
Marta Mihna (de; dzimusi kā Marta Zeliņska (pl) Glogovā) ir Polijas starptautiskā lielmeistare šahā (1999), kas no 2007. gada pārstāv Vāciju.
Biogrāfija
Ar šahu sākusi nodarboties astoņu gadu vecumā. 1990. gados kļuvusi par vienu no Polijas vadošajām jaunajām šahistēm. 1995. gadā Verdenā uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā, bet 1996. gadā Menorkā uzvarējusi Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. Daudzkārtēja Polijas sieviešu šaha čempionātu dalībniece, kuros izcīnījusi sešas medaļas: zelta (2003), sudraba (2002) un 4 bronzas (1994, 1996, 1998, 2000).
Jans Ruseks
Jans Ruseks (pl; dzimis, miris ) bija poļu šaha problēmists.
Marta Mihna
Biogrāfija
Piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas:
Jans Ruseks
Šaha kompozīcija
Jans Ruseks šaha spēli apguvis 15 gadu vecumā. Pirmais viņa uzdevums publicēts 1929. gadā Ļvivas laikrakstā Dziennik Ludowy. Kopumā viņš sastādījis apmēram 2900 dažādu žanru šaha kompozīcijas, iegūstot 380 apbalvojumus, tai skaitā 71 pirmo godalgu. FIDE albumos tika atlasīti 32 viņa uzdevumi, par to viņam tika piešķirts starptautiskā meistara tituls šaha kompozīcijā. No 1958. gada viņš bija arī starptautiskais tiesnesis.
Marta Mihna
Biogrāfija
Pārstāvējusi Polijas un Vācijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
Jans Ruseks
Šaha kompozīcija
Ruseks bija pieckārtējs Polijas čempions pašmatos (3., 4., 5., 7. un 10. čempionāts) un divkārtējs palīgmatos (5. un 6. čempionāts).
Marta Mihna
Personīgā dzīve
1990. gadu beigās bija izveidojusi attiecības ar lielmeistaru Alekseju Širovu. 1999. gadā pārim piedzima meita Maša. 2006. gadā apprecējusies ar Vācijas FIDE meistaru (FM) Kristiānu Mihnu. Kopš 2007. gada dzīvo Hamburgā un šaha turnīros pārstāv Vāciju. Trīs bērnu māte, jo bez Mašas ģimenē ir arī Mateušs un Milošs.
Jans Ruseks
Šaha kompozīcija
Viņš bija strādājis par Silēzijas reģionālās šahu asociācijas problēmu daļas priekšsēdētāju. Turklāt viņš bija šaha kompozīcijas nodaļas "Chess Nowiny" (1938—1939) Silēzijas rajona Šaha asociācijas biļetena redaktors (1957—1958). Laikā no 1966.— 1970. gadam viņš bija Polijas šaha federācijas revīzijas komitejas loceklis.
Publicēšana — abonēšana
“Publicēšana — abonēšana” (en) programmatūras arhitektūrā ir ziņojumapmaiņas modelis, kas apraksta ziņojumu plūsmu starp lietojumprogrammām, ierīcēm vai pakalpojumiem. Šajā modelī, atšķirībā no citiem ziņojumapmaiņas veidiem, ziņojumi netiek sūtīti tiešā veidā no sūtītāja adresātam, bet ziņojumu saņemšanu no izdevējiem un izsūtīšanu abonentiem koordinē brokeris (starpnieks) jeb serveris. Tas nodrošina visu ziņojumu saņemšanu, filtrēšanu, nosaka klientus, kam jāsaņem ziņojumi, un pārsūta ziņojumus parakstītājiem.
Ziņojumi tiek kategorizēti tēmās (en; sauktas arī par klasēm vai kanāliem). Izdevējs ziņojumu nosūta noteiktai tēmai, tieši "nezinot", kuri abonenti to saņems. Savukārt abonents saņem visas ziņas no noteiktas tēmas, tieši "nezinot", kurš izdevējs to publicējis.
Šis modelis parasti ir daļa no lielākas ziņojumapmaiņas starpprogrammatūras sistēmas. Lielākā daļa ziņojumapmaiņas sistēmu atbalsta gan “publicēšana — abonēšana” sistēmas, gan ziņojumu rindas modeļus, piemēram, Java Message Service. Šis modelis nodrošina lielāku tīkla mērogojamību un dinamiskāku tīkla topoloģiju nekā ziņojumu rindas modelis.
“Publicēšana — abonēšana” modeli plaši izmanto lietu interneta, automatizācijas, tīkla operāciju un izkliedētās mākoņvides sistēmās. Ziņojumu datu saturs var būt jebkas, sākot no vienas skaitliskas vērtības līdz pat sarežģītiem objektiem, kas attēlo tekstu, sensora datus, audio, video vai citu digitālo saturu.
Vēsture
Viena no agrākajām publiski aprakstītajām “publicēšana — abonēšana” sistēmām bija Isis Toolkit “jaunumu” apakšsistēma, kas aprakstīta 1987. gada Skaitļošanas tehnikas asociācijas Operētājsistēmu principu simpozija konferencē, laikrakstā “Exploiting Virtual Synchrony in Distributed Systems”.
Ziņojumu filtrēšana
“Publicēšana — abonēšana” modelī no visie publicētajiem ziņojumiem abonenti parasti saņem tikai apakškopu. Ziņojumu atlasīšana saņemšanai un apstrādei tiek saukta par filtrēšanu. Filtrēšana parasti notiek pēc tēmas vai satura.
Uz tēmām balstītā sistēmā ziņas tiek publicētas “tēmās” vai nosauktajos loģiskajos kanālos. Abonenti uz tēmām balstītā sistēmā saņems visas ziņas, kas publicētas tēmās, kuras tie abonē, un visi tēmas abonenti saņems vienādas ziņas. Izdevējs ir atbildīgs par to ziņojumu klašu definēšanu, kuras abonenti var abonēt.
Uz saturu bāzētā sistēmā ziņojumi tiek piegādāti abonentam tikai tad, ja šo ziņojumu atribūti vai saturs atbilst abonenta noteiktajiem ierobežojumiem. Abonents ir atbildīgs par ziņu klasificēšanu.
Dažas sistēmas atbalsta šo abu formu hibrīdu; izdevēji izliek ziņojumus tēmā, kamēr abonenti reģistrē uz saturu bāzētas parakstīšanās uz vienu vai vairākām tēmām.
Topoloģija
Daudzās “publicēšana — abonēšana” sistēmās izdevēji sūta ziņojumus brokerim vai notikumu kopnei, un abonenti reģistrē abonementus pie šī brokera, ļaujot brokerim veikt filtrēšanu. Brokeris parasti veic saglabāšanas un pārsūtīšanas funkciju, lai maršrutētu izdevēju ziņojumus abonentiem. Turklāt brokeris var noteikt prioritāti ziņojumiem rindā pirms maršrutēšanas.
Abonenti var reģistrēties noteiktiem ziņojumiem pēc veidošanas laika, inicializācijas laika vai izpildlaika. Grafiskās lietotāja saskarnes sistēmās abonentus var kodēt, lai reaģētu uz lietotāju komandām (piemēram, noklikšķinot uz pogas), kas atbilst veidošanas laika reģistrācijai. Daži ietvari un programmatūras produkti izmanto XML konfigurācijas failus, lai reģistrētu abonentus. Šie konfigurācijas faili tiek nolasīti inicializācijas laikā. Visizsmalcinātākā alternatīva ir iespēja bonentus pievienot vai noņemt izpildlaikā. Šī pēdējā pieeja tiek izmantota, piemēram, datu bāzes trigeros, adresātu sarakstos un RSS.
Datu izplatīšanas pakalpojuma (DDS) starpprogrammatūra neizmanto brokeru vidū. Tā vietā katrs izdevējs un abonents “publicēšana — abonēšana” sistēmā dalās ar metadatiem savā starpā, izmantojot IP multiraides. Izdevējs un abonenti šo informāciju saglabā kešatmiņā lokāli un maršrutē ziņojumus, pamatojoties uz koplietojamā informācijā apzinātajām attiecībām.
Vaļīga sasaiste
Izdevēji ir vaļīgi saistīti ar abonentiem, un nav pat jāzina par to eksistenci. Tēmai esot pamatā, izdevējiem un abonentiem ir ļauts palikt nezinošiem par sistēmas topoloģiju. Katrs var turpināt darboties kā normāli neatkarīgs no otra. Tradicionālajā cieši saistītajā klientu un serveru paradigmā klients nevar sūtīt ziņojumus serverī, kamēr nedarbojas servera process, kā arī serveris nevar saņemt ziņojumus, ja nav palaists klients. Daudzas “publicēšana — abonēšana” sistēmas atsaista ne tikai izdevēju un abonentu atrašanās vietas, bet arī atsaista tās īslaicīgi. Vispārēja stratēģija, ko izmanto starpprogrammatūras analītiķi ar šādām “publicēšana — abonēšana” sistēmām, ir noņemt izdevēju, lai ļautu abonentam darboties, izmantojot neizpildītos pakalpojumus (joslas platuma ierobežošanas veids).
Trūkumi
Visnopietnākā problēma ar “publicēšana — abonēšana” sistēmu ir to galvenās priekšrocības blakusefekts: izdevēja atsaiste no abonenta.
Ziņojumu piegādes problēmas
“Publicēšana — abonēšana” sistēmai jābūt rūpīgi izstrādātai, lai tā spētu nodrošināt spēcīgākas sistēmas īpašības, kādas konkrētam lietojumam varētu būt nepieciešamas, piemēram, drošu piegādi.