cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Baadurs Džobava
Biogrāfija
Pārstāvējis Gruzijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Minjona Sakse
Privātā dzīve
1950. gadu otrajā pusē bija precējusies ar latviešu basketbolistu Oļģertu Hehtu. Laulību šķirot atjaunojusi savu dzimto uzvārdu Sakse.
Džefs Porkaro
Karjera
Papildus darbam ar Toto viņš bija arī ļoti pieprasīts sesiju mūziķis. Porkaro sadarbojās ar daudziem lielākajiem mūzikas vārdiem, tostarp ar Džordžu Bensonu, Tomiju Bolinu, Leriju Karltonu, Ēriku Karmenu, Ēriku Kleptonu, Džo Kokeru, Kristoferu Krosu, Milesu Deivisu, Dire Straitsu, Donaldu Fāgenu, Stanu Gecu, Deividu Gilmūru, Džeimsu Ņūtonu Hovards, Als Džarreau, Eltons Džons, Leo Sajers, Gregs Leiks, Rikijs Lī Džonss, Pols Makartnijs, Maikls Makdonalds, Bee Gees, Sergio Mendess, Džims Messina, Pink Floids, Lī Ritenors, Diāna Rosa, Bozs Skags, Roņi un Krofts, Brūss Springstīns, Steelijs Dens, Barbra Streisanda, Ričards Markss, Dons Henlijs, Deivids Fosters, Donna Vasara un Džo Volšs. Porkaro devis bungu izpildījumu četros Maikla Džeksona trillera skaņdarbos un spēlēja arī Dangerous albuma hitā "Heal the World". Viņš spēlēja arī uz 10cc albuma ...Meanwhile (1992). 1993. gada albumā 10cc Alive, kas ierakstīts pēc viņa nāves, grupa viņam veltīja dziesmu "The Night That the Stars Didn't Show".
Juhans Kuks
Dzīvesgājums
Pēc Igaunijas okupācijas atcelts no visiem amatiem, 1940. gada 16. oktobrī apcietināts un deportēts uz PSRS. Miris 1942. gada 4. decembrī Kargopolē Arhangeļskas apgabalā.
Džefs Porkaro
Karjera
Ričards Markss veltīja viņam dziesmu "One Man" un teica, ka Porkaro ir labākais bundzinieks, ar kuru viņš jebkad ir strādājis. Maikls Džeksons veltīja Porkaro sava 1995. gada albuma HIStory: Past, Present and Future, Book I piezīmju grāmatā.
Nāve
Porkaro nomira Humanas slimnīcā Vesthilsā, Losandželosā 1992. gada 5. augusta vakarā, 38 gadu vecumā, saslimstot no insekticīda izsmidzināšanas savā Hidden Hills mājas pagalmā. Koroners izslēdza nelaimes gadījumu un noteica nāves cēloni kā sirdslēkmi okluzīvas koronāro artēriju slimības dēļ, ko izraisīja ateroskleroze kokaīna lietošanas rezultātā.
The Thin Pink Line
The Thin Pink Line ir 1998. gada ASV komēdija, kuras režisori un scenārija autori ir Džo Dietls un Maikls Irpino. Galvenās lomas filmā atveido Dženifere Anistone, Vills Ferels, Mollija Šanona, Maiks Maierss, Deivids Švimmers, Teits Donovans, Margareta Čo un Deivids Kross.
Filma veidota par Šonsiju Ledbeteru, ekscentrisku vīrieti-supermodeli, kurš notiesāts uz nāvi par slepkavību. Filmu veidotāji intervē dažādus ar Ledbeteru saistītus cilvēkus, lai uzzinātu patiesību.
Laurupīte
Laurupīte var būt:
Citi Zēni
Citi Zēni ir latviešu hiphopa un poprepa grupa, kura plašāku atpazīstamību ieguva 2020. gada nogalē ar dziesmu "Vienmēr kavēju". Grupa ar dziesmu "Limuzīns uz krīta" ieguvusi 2. vietu Latvijas Radio 2 rīkotajā dziesmu konkursā "Muzikālā banka 2021". Grupa piedalījās arī Latvijas Televīzijas rīkotajā dziesmu konkursā "Supernova 2022" ar dziesmu Eat Your Salad, kurā ieguva 1. vietu un iespēju pārstāvēt Latviju 2022. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā.
Grupas sastāvā muzicē Jānis Pētersons (vokāls), Dagnis Roziņš (vokāls, saksofons), Reinis Višķeris (taustiņinstrumenti), Krišjānis Ozols (ģitāra), Roberts Memmēns (bass) un Toms Kagainis (bungas).
Nikolajs Štelbaums
Nikolajs Štelbaums (dzimis 1933. gadā Užavas pagastā, miris 2008. gadā Omskā) bija latviešu ātrslidotājs, sporta treneris. Pasaules rekordists 10 000 m distancē, PSRS čempions ātrslidošanā (1959). PSRS komandas sastāvā piedalījās 1960. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Skvoveli (Squaw Valley), Kalifornijā, ASV.
Dzīvesgājums
Dzimis 1933. gada 13. oktobrī Užavas pagasta "Dižķeižu" saimnieka Nikolaja Štelbauma ģimenē. Mācījās Užavas septiņgadīgajā skolā, 1949. gada deportāciju laikā 15 gadīgo Nikolaju kopā ar ģimeni izsūtīja uz Omskas apgabala Marjanovkas rajonu Sibīrijā. Tur viņš 1951. gadā sāka mācības Omskas autotransporta tehnikumā un nodarbojās ar slēpošanu un riteņbraukšanu. 1952. gadā uzvarēja PSRS tehnikuma audzēkņu čempionātā slēpošanā, ieguva 2. vietu riteņbraukšanas sacensībās trekā Krievijas PFSR spartakiādē. 1953. gadā sāka nodarboties ar ātrslidošanu trenera Borisa Cibina, vēlāk Aleksandra Golovčenko vadībā. No 1957. gada studēja Omskas Valsts fiziskās kultūras institūtā, 1959. gadā uzvarēja PSRS čempionātā 10 000 m distancē un 1959. gada daudzcīņā sasniedza labāko rezultātu pasaulē. Arī 10 000 m distancē divas reizes pārsniedza pasaules rekordu (1959. gadā 16:31,4; 1960. gadā 16:18,3).
1960. gadā piedalījās 10 000 m ātrslidošanas sacensībās ziemas olimpiskajās spēlēs Skvoveli (ASV), taču tika diskvalificēts. Pēc tam ilgus gadus strādāja Omskā par treneri un Valsts fiziskās kultūras institūta pasniedzēju. Precējies ar sporta vingrošanas treneri Veru Štelbaumu, arī viņa meita Jeļena Ārājs (Елена Арайс) kļuva par sporta vingrošanas treneri.
Miris 2008. gada 3. aprīlī Omskā, apglabāts Novojužnajas kapsētā (Ново-Южноe кладбищe).
Mihalova (Griškānu pagasts)
Mihalova ir ciems Griškānu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 252 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas bērnudārzs, pasts.
Maksis Kazāks
Dzīvesgājums
Dzimis 1912. gadā Rīgā, dienēja 5. Rīgas aizsargu pulkā, darbojās LVKA, "Latvju jaunatne". 1931. gadā izcīnīja uzvaru "Latvju jaunatnes" sastāvā Latvijas meistarsacīkstēs. Latvijas izlasē aizvadīja 29 spēles. Izlases sastāvā piedalījās Berlīnē (dalīta 15. vieta), 1939. gada Eiropas čempionātā Lietuvā (sudraba medaļa).
Otrā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, vēlāk uz Angliju, tad Kanādu, kur darbojās trimdas sporta organizācijās. Miris 1983. gadā Toronto.
Dzirnavu upīte
Dzirnavu upīte var būt:
Trizelnieki
Trizelnieki (ltg) ir ciems Varakļānu novada Murmastienes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumos 8,9 km no pagasta centra Murmastienes, 12 km no novada centra Varakļāniem un 212,8 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
Kultūras materiālisms
Kultūras materiālisms ir zinātniskās izpētes stratēģija un teorētiskā perspektīva antropoloģijā, kas ietver uzskatu, ka pastāv cēloniska saikne starp materiālajiem spēkiem un kultūras aspektiem, ka fiziskā pasaule var ietekmēt un noteikt cilvēka uzvedību. Kultūras materiālisma pamatlicējs ir Marvins Hariss. Hariss kultūras materiālisma jēdzienu ieviesa 1968. gada darbā The Rise of Anthropological Theory, bet pilnībā to attīstīja 1979. gada darbā Cultural Materialism.
Marvins Hariss, pielāgojot Kārļa Marksa dialektisko materiālismu, attīstīja kultūras materiālisma konceptu. Arī Hariss kultūru redzēja trijos līmeņos: infrastruktūra (tehnoloģija), struktūra (sociālās attiecības) un superstruktūra (ideoloģija). Kultūras materiālismā sociokulturālajiem faktiem ir divi aspekti: emiskais un etiskais rakurss.
Metjū Belamijs
Metjū Belamijs ir britu mūziķis, pazīstams kā alternatīvā roka grupas Muse dalībnieks un līderis.
Bērnība
Metjū Belamijs ir dzimis Kembridžā, 1978. gada 9. jūlijā, bet 10 gadu vecumā pārvācās uz Devonu. Metjū tēvs Džordžs Belamijs spēlēja ģitāru grupā The Tornadoes, kas bija pirmā britu grupa, kas sasniedza 1. vietu Amerikas Savienoto Valstu singlu topus ar dziesmu "Telstar". 13 gadu vecumā Metjū vecāki izšķīrās un ap šo laiku viņš nopietni pievērsās mūzikai un kļuva par draugiem ar topošo Muse bundzinieku Dominiku Hauardu.
Metjū sāka spēlēt klavieres 6 gadu vecumā. 11 gadu vecumā, redzot kā Džimijs Hendrikss aizdedzina savu ģitāru, viņš guva interesi par ģitārspēli. Ilgu laiku viņš sapņojis kļūt par klasisko mūziķi, bet domājis, ka nav pietiekoši talantīgs, tāpēc pievērsies rokmūzikai. Muse pazīstami ar klasiskās mūzikas iekļaušanu rokmūzikā, kas nāk no Metjū klasiskās mūzikas saknēm.
Metjū vecāki un vecākais brālis izmantoja Vīdža dēli, lai sazinātos ar mirušajiem, pēc vecāku šķiršanās arī Metjū guva lielu interesi tajā, ar to šokējot savus klasesbiedrus.
Mūzika
Metjū pārvalda plašu instrumentu klāstu: Klavieres, Ģitāra, Basģitāra, Sintezators, Ērģeles
Stils
Metjū pazīstams ar falsetto vokāliem, kas Muse karjeras sākumā tika salīdzināti ar grupas Radiohead vokālista Toma Jorka stilu. Metjū, kā Muse dziesmu tekstu autors, raksta par distopiskām tēmām: pasaules notikumi, apokalipse, tehnoloģijas, reliģija. Muse diskogrāfijā bieži redzamas atsauces uz Džordža Orvela romānu 1984.
Metjū Belamija vokālais diapazons aptver gandrīz 4 oktāvas.
Ieradumi koncertos
Belamijs pirms koncertiem izmanto elektrisku kāju masētāju un burbuļvannas. Minēts arī ka viņš nevar nospēlēt koncertu neapēdot banānu. Pēc koncertiem viņa mīļākais dzēriens ir sarkanvīns. Belamijs apgalvo, ka tas ir vienīgais alkohols, kas nekaitē viņa balsij.
Muzikālā darbība
Belamijs strādā primāri ar grupu Muse, ar kuru izdevis 9 studijas albumus sākot no 1994. gada.
2009. gadā viņš izlaida solo dziesmu, kas dzirdama filmas The International noslēgumā. 2019. gadā Belamijs izdeva dziesmu "Pray", kas izmantota Troņu spēlēs. Savai solo karjerai viņš pievērsās 2020. gadā, kad izdeva minialbumu "Cryosleep".
Metjū spēlējis klavieres grupas Coldplay dziesmā "Politik".
Belamijs strādājis ar Jaunzēlandes popa dzietātāju Kimbru kopā ar dalībniekiem no Queens of the Stone Age un Foster the People. Viņš ierakstījis ģitāru viņas dziesmā 90s music.
Ģimene
Belamija tēva brālis tika nošauts Ziemeļīrijā, neskaidros apstākļos. Viņa nāves apstākļi vēl joprojām nav noskaidroti, bet baumas norāda, ka viņš bija britu Īpašo Gaisa Spēku biedrs. Viņa neskaidrie nāves apstākļi iespaidoja Metjū interesi konspirācijas teorijās.
Belamijs 2010. gadā sāka satikties ar aktrisi Keitu Hadsoni. Pēc dēla Binga Belamija dzimšanas viņi atcēla savu saderināšanos. Viņi ir draugi un kopā audzina dēlu.
2019. gadā Belamijs apprecējās ar aktirisi un modeli Ellu Evansu. 2020. gadā viņiem piedzima meita.
Waiting for Woody
Neveiksmīgs aktieris Džošs Silvers iegūst cerību, kad viņa aģents sarunā noklausīšanos pie Džoša elka Vudija Alena.
Biķernieku upe
Biķernieku upe ir Nemunas baseina Ugras labā satekupe Augšdaugavas novadā.
Iztece uz dienvidiem no Ilzes, kur šķērso valsts autoceļu V702 (Ilūkste–Ilze–Vitkušķi). Tek dienvidrietumu virzienā. Netālu no valsts autoceļa P70 (Svente—Lietuvas robeža (Subate)), satekot ar Jermulišku upi, izveido Ugru.
Rūdolfs fon Engelharts
Rūdolfs fon Engelharts (,, 1896–1991) bija vācbaltu sabiedriskais darbinieks, Rietumkrievijas kara politiskās padomes (Военно-политический совет для Западной России) Finanšu un tirdzniecības-rūpniecības nodaļas vadītājs (1919).
Dzīvesgājums
Dzimis 1896. gada 9. jūnijā Šēnheidas muižas īpašnieka Vilhelma fon Engelharta un viņa sievas Marijas Teklas ģimenē. Miris 1991. gada 27. augustā Štarnbergā, Bavārijā.
Moriss Laruī
Moriss Laruī (fr; dzimis, miris nav zināms) bija franču sporta šāvējs.
Laruī 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja 20 metru ātršaušanā ar pistoli. Disciplīnā viņš ieguva 58 punktus, izcīnot 1. vietu. Šo disciplīnu SOK pašlaik neatzīst kā "olimpisko", līdz ar ko viņam netiek piešķirta izcīnīta zelta medaļa.
Aleksejs Naumovs
Aleksejs Naumovs (ru; dzimis 1955. gada 10. janvārī Rīgā) ir Latvijas krievu gleznotājs un mākslas pedagogs. No 2007. līdz 2017. gadam bijis Latvijas Mākslas akadēmijas (LMA) rektors, kur pašlaik strādā par profesoru. Pamatā glezno ainavas gan Latvijā, gan ārvalstīs (Francijā, Itālijā). Nereti tiek dēvēts par izcilāko mūsdienu Latvijas plenēristu.
Izglītība
Mākslinieka izglītību A. Naumovs ieguvis Jaņa Rozentāla mākslas vidusskolā (1968—1974) un Latvijas Mākslas akadēmijas Monumentālās glezniecības nodaļā, kur ieguvis mākslinieka-gleznotāja-pedagoga diplomu (1974—1980). Diplomdarbu izstrādājis profesora Induļa Zariņa vadībā. Papildus izglītojies Eduarda Kalniņa meistardarbnīcā (1980—1983), Sorbonnā (1987—1988) un Daiļo mākslu augstskolā (École des Beaux-Arts), Parīzē, Francijā (1987—1988). 1992. gadā LMA ieguvis maģistra grādu.
Mākslinieciskā darbība
Izstādēs A. Naumovs sācis piedalīties 1977. gadā. Gleznotājs piedalījies grupu izstādēs Latvijā, Zviedrijā, Vācijā, Krievijā, Lietuvā, Igaunijā, Dānijā, Itālijā, ASV u.c. Pirmā personālizstāde notikusi 1982. gadā Rietumberlīnē, 20. gadsimta 80. gadu beigās arī Ņūkāslā (Lielbritānijā), Parīzē un Rīgā. Vēlāk tās notikušas regulāri gan Latvijā, gan tādās ārvalstīs, kā Vācija, Lielbritānija, Dānija, Itālija, Nīderlande u.c. Mākslinieka darbi atrodas Latvijas Nacionālā mākslas muzeja, Latvijas Mākslinieku savienības muzeja, "Swedbank" mūsdienu mākslas, "Ventspils Naftas", Krievijas Mākslas fonda un Alkamo pilsētas muzeja (Sicīlija) kolekcijā.
Pedagoģiskā un administratīvā darbība
Pedagoga gaitas A. Naumovs sāka Valsts Mākslas akadēmijā, kur strādāja par pasniedzēju. Pēc maģistra grāda iegūšanas gleznotājs strauji kāpa pa akadēmiskajām kāpnēm, kļūstot par docentu (1992. gadā), tad par profesoru (1994). Akadēmijas administratīvajā darbā iesaistījās 1997. gadā, kad kļūst par LMA prorektoru, savukārt no 2007. gada līdz 2017. gada (divus termiņus) ieņēma rektora amatu.
Modernā pieccīņa 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Modernajā pieccīņā  tika sadalīti 2 medaļu komplekti. Sacensības notika no 18. līdz 20. augustam, un tajās tika paredzēta 72 sportistu dalība. Latviju sacensībās pārstāvēs Ruslans Nakoņečnijs.
Pasaules čempionāts ūdens sporta veidos
Pasaules čempionāts ūdens sporta veidos ir Pasaules čempionāts, kurā sportisti sacenšas daiļlēkšanā, peldēšanā, peldēšanā atklātajos ūdeņos, sinhronajā peldēšanā un ūdenspolo. Peldēšanā sacensības notiek 50 m baseinā. Pirmais Pasaules čempionāts notika 1973. gadā. Kopš 2001. gada tas notiek ik pēc diviem gadiem, taču laikā no 1978. līdz 1998. gadam tas notika ik pēc četriem gadiem.
Peldēšanā notiek arī pasaules čempionāts īsajā (25 m) baseinā.
Parastais astoņkājis
Astoņkāja dabīgais izplatības areāls ietver Vidusjūru, Atlantijas okeāna abus krastus, Indijas okeāna krasta līnija un Klusā okeāna Āzijas krastu. Rietumos ziemeļu robeža atrodas pie Britu salām. Tas sastopams Azoru, Kanāriju un Kaboverdes salu krastos. Austrumos pie Amerikas krastiem izplatības areāls starp ziemeļu un dienvidu robežām nav tik plašs kā rietumos.
Astoņkāji plaši izmanto cilvēku pārtikā. Katru gadu nozvejo 20 000—100 000 tonnas.
Izskats un īpašības
Astoņkājim ir mīksts ķermenis bez iekšējā un ārējā skeleta. Tēviņa ķermeņa kopējais izmērs nepārsniedz 1,3 metrus, bet mātītēm 1,2 metrus, taustekļi ir apmēram 1 metru gari. Uz taustekļiem ir 2 rindas ar piesūcekņiem. Tas spēj mainīt ādas krāsu, to meistarīgi piemērojot apkārtējai videi. Astoņkāji zem ūdens vieglāk atrast, meklējot krabju un vēžu čaulas, kas parasti mētājas turpat tuvumā.
Eksperimentos ir noskaidrots, ka astoņkājis spēj atšķirt krāsu spilgtumu, priekšmetu izmērus un formu, kā arī izprot priekšmeta novietojumu telpā (horizontāli vai vertikāli). Tie ir pietiekami inteliģenti, lai iemācītos atskrūvēt burkai vāku, vai pārbaudītu cilvēku izliktās omāru lamatas.
Uzvedība
Astoņkājis mājo seklos piekrastos ūdeņos un atklātā jūrā līdz 200 metru dziļumam. Tam patīk akmeņaina grunts, bagāta ar zemūdens klintīm, koraļļu rifi un ūdens zālēm noauguši klajumi. Ja ūdens kļūst vēsāks par 7° C, astoņkājis kļūst lēns un mazaktīvs. Visā izplatības areālā tam ir raksturīga sezoniāla migrācija. Ziemas periodā astoņkājis mājo dziļākos ūdeņos, bet vasarā seklākos.
Barība
Astoņkājis ir plēsīgs dzīvnieks un medīt dodas krēslas stundās, bet daļa astoņkāju medī arī dienas laikā. Medījot tas izmanto savus garos, spēcīgos taustekļus. Tas barojas ar krabjiem, vēžiem un citiem jūras dzīvniekiem, ko tas var noķert. Noķerto medījumu astoņkājis vispirms paralizē ar savām indīgajām siekalām. Ja medījums ir gliemis čaulā, tad čaulā vispirms tiek iekniebts caurums, pa kuru mīkstais saturs tiek izsūkts laukā.
Vairošanās
Astoņkājis dzīvo 12—18 mēnešus. Mātīte seklos ūdeņos, kādā labi slēptā vietā izdēj 100 000—500 000 rīsa lieluma olas, par kurām tā ļoti rūpējas. Olas ir it kā savērtas uz aukliņas, veidojot vīnogu ķekaram līdzīgu formu. Olu ķekars tiek piestiprināts pie klinšu sienām vai alu griestiem. Māte ar taustekļiem atgaiņā garām peldošās zivis, sakuļ ūdeni, lai apskalotu un piegādātu ar skābekli bagātāku ūdeni. Mazie astoņkāji izšķiļas apmēram pēc 25—65 dienām. Visu šo laiku mātīte nemedī un olas nepamet ne uz mirkli. Lielākā daļa mātīšu pēc tam drīz nomirst. Pēc izšķilšanās mazie astoņkājīši pirmās 45—60 dienas pavada kā planktons. Šajā laikā lielākā daļa kļūst par barību citiem jūras dzīvniekiem. Tie, kas izdzīvo, meklē sev mājvietu jūras dibenā starp akmeņiem un klinšu spraugām.
Ēnas iela (Rīga)
Ielu savienojumi
Ēnas iela ir savienota ar:
Mihaļčenki
Mihaļčenki ir ciems Malnavas pagastā, Kārsavas novadā. Atrodas 281 km attālumā no Rīgas.
Staņislavs Bžostovskis
Staņislavs Bžostovskis (pl; dzimis, miris ) bija Polijas—Lietuvas ūnijas valsts darbinieks, Inflantijas vaivads no 1767. līdz 1769. gadam, Lietuvas armijas pulkvedis (pułkownik wojsk litewskich).
Dzīvesgājums
Dzimis Lietuvas lielā rakstveža (pisarz wielki litewski) Juzefa Bžostovska ģimenē. Bžostovska sieva Teofija (dzimusi Radzivila) bija redzama brīvmūrniecības pārstāve.
Bžostovskis daudzkārt piedalījies Sejmu darbā. Bija Karola Staņislava Radzivila "Panie Kochanku" atbalstītājs, pretojoties Čartorisku "ģimenes" politikai. 1767. gadā kļuva par Radomas konfederācijas maršalu. Baras konfederācijas laikā 1768. gadā nostājās Krievijas Impērijas pusē. Apbalvots ar Polijas un Krievijas ordeņiem.
Piltenes iela (Jūrmala)
Piltenes iela ir iela Jūrmalā, Slokas apkaimē. Piltenes iela sākas krustojumā ar Laidzes ielu un beidzas krustojumā ar Litenes ielu. Kopējais ielas garums ir 350 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Piltenes ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Piltenes iela ir savienota ar šādām ielām:
Repši
Repši var būt:
Novinki (Aglonas pagasts)
Novinki ir ciems Preiļu novada Aglonas pagastā. Izvietojies pagasta austrumu daļā 34 km no novada centra Preiļiem, 9 km no pagasta centra Aglonas un 243 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no vietējas nozīmes autoceļiem.
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Preiļu rajonā.
Kā es atmetu smēķēšanu
"Kā es atmetu smēķēšanu" ir 2016. gadā izdota Latvijas animācijas filma. Filmas režisors ir Jurģis Krāsons.
Sižets
Filmas sākumā kāda skandināviete gandrīz nomirst, jo filmas galvenais varonis aizsmēķē cigareti lidostā. Toties filmas beigās smēķēšana tiek atmesta.
Līga Velvere
Līga Velvere (dzimusi ) ir latviešu vieglatlēte, startē 400 m barjerskrējiena un 800 m distancē.
Karjera
Pārstāvēja Latviju 2014. gada Eiropas čempionātā. 2016. gada februārī laboja Latvijas rekordu 800 m skrējienā telpās, kas kopš 1985. gada piederēja Marikai Ārentei, sasniedzot 2:03,08. 2016. gada 12. jūnijā Portlendā uzstādīja savu personisko rekordu 800 m skrējienā stadionā: 2:02,71.
2016. gada Eiropas čempionātā Amsterdamā, izstājoties pusfinālā, L. Velvere ieņēma 17. vietu 400 m barjerskrējienā.
2017. gada februārī L. Velvere laboja sev piederošo Latvijas rekordu 800 m skrējienā telpās, sasniedzot 2:02,18. Šo rekordu viņai izdevās pārspēt aptuveni gadu vēlāk, uzvarot IAAF Pasaules tūres telpās sacensību seriāla posmā Skotijas pilsētā Glāzgovā, kur L. Velvere finišēja pēc 2 minūtēm un 02,01 sekundes. 2018. gada Pasaules čempionātā telpās 800 m skrējienā ar rezultātu 2:02,98 L. Velvere izcīnīja 10. vietu.
2018. gada jūlijā, uzvarot sacensībās Beļģijas pilsētā Kortreikā, L. Velvere uzstādīja jaunu personisko rekordu — 2:01,21, kas ir trešais visu laiku ātrākais skrējiens Latvijas vieglatlētikas vēsturē. 25. jūlijā Zviedrijas pilsētā Kārlstadē viņai izdevās vēlreiz labot personisko rekordu, sasniedzot 2:00,85, bet augustā Itālijas pilsētā Rovereto — uzlabot to līdz 2:00,75.
2019. gada 12. februārī, uzvarot sacensībās Francijā, uzstādīja jaunu Latvijas rekordu 800 m skrējienā telpās: 2:01.10.
L. Velvere piedalījās 2019. gada Pasaules čempionātā Dohā, kur iekļuva pusfinālā, sasniedzot 23. vietu kopvērtējumā.
Pirms 2020. gada vasaras olimpiskajām spēlēm, kas notika Tokijā 2021. gadā L. Velvere guva traumu un, lai gan sportiste izgāja uz starta savā 800 m disciplīnas priekšskrējienā, viņai neizdevās pabeigt distanci, un savās pirmajās olimpiskajās spēlēs viņa palika bez rezultāta.
Kavalli (upe)
Kavalli (fr, en) ir 515 kilometrus gara upe Gvinejā, Kotdivuārā un Libērijā. Garākā Libērijas upe.
Izteka netālu no Nimbas kalna pie triju valstu robežpunkta. Tek dienvidu - dienvidaustrumu virzienā. Ietek Gvinejas līcī. Apmēram pēdējās 2/3 no tecējuma veido Kotdivuāras - Libērijas robežu. Upē mīt endēma zivju suga Chiloglanis normani.
Vecumnieki (Murmastienes pagasts)
Vecumnieki (ltg) ir ciems Varakļānu novada Murmastienes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 9,4 km no pagasta centra Murmastienes, 15,0 km no novada centra Varakļāniem un 206,0 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļu V869 (Tiltagals—Mežastrodi—Varakļāni) un V893 (Tumaševa—Inčārnieki—Vecumnieki) krustojuma.
Mihaļina
Mihaļina ir ciems Andzeļu pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 288 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Mihaļinas ezers, Rešetnīku ezers.
Čosona
Čosona (ko, 朝鮮, ) bija suverēna valsts no 1392. līdz 1897. gadam Korejas pussalā. Pēc tam pastāvēja Korejas impērija.
Bezspuru astoņkāji
Bezspuru astoņkāji parasti mājo netālu no krasta līnijas un ne pārāk lielā dziļumā, bet dažas sugas ir izņēmumi un dzīvo līdz pat 8000 metru dziļumā. Astoņkāji parasti izvēlas akmeņainu grunti, bet tie dzīvo arī smilšainās vietās.
Izskats un īpašības
Bezspuru astoņkājiem kā visiem galvkājiem piemīt bilaterālā simetrija. Tiem ir galva, 4 pāri taustekļu ar piesūcekņiem un 2 acis. Astoņkāju ķermeņi ir mīksti. Bezspuru astoņkājiem nav nedz iekšējā, nedz ārējā skeleta. Mutei ir knābja forma, līdzīga papagaiļa knābim. Tā ir vienīgā cietā astoņkāja ķermeņa daļa. Pateicoties mīkstajam ķermenim, astoņkājis var saspiesties un iespraukties ļoti šaurās spraugās starp akmeņiem un klintīm. Piesūcekņi uz taustekļiem parasti izvietoti divās rindās.
Hoffmann-La Roche
Hoffmann-La Roche ir Šveices farmācijas uzņēmums, kuru 1896. gadā nodibināja uzņēmējs Fricis Hofmanis—Larošs (Fritz Hoffmann-La Roche). Pēc apgrozījuma Hoffmann-La Roche 2019. gadā bija lielākais farmācijas koncerns pasaulē.
Andoras vēsture
Andoras vēsture ir Eiropas vēstures daļa, kas vēstī par notikumiem mūsdienu Andoras teritorijā.
Vēsture
Tradicionāli Andoras neatkarības iegūšanu piedēvē Kārļā Lielā nopelniem, kurš atbrīvoja zemi no mauru valdnieka 803. gadā. Pats senākais no zināmajiem valsts dokumentiem, kas saistās ar Andoru, attiecas uz Kārļa Lielā mazdēla Kārļa II valdīšanas laiku. Šis senais dokuments ir 843. gada pavēle, kas nodod Andoru (Valls d'Andorra) Spānijas pilsētas „Seo de Urgel” grāfa pārvaldībā. Pirmie valsts konstitūciju dokumenti attiecas uz 1278. un 1288. gadiem, kas tika izdoti, lai noregulētu konfliktu starp spāņu katolisko arhibīskapu un franču grāfu. Šis līgums palīdzēja radīt mūsdienu Andoras valsts varas pamatu — konstitūciju, kas ir viens no visvecākajiem dokumentiem, kurš vēl darbojas mūsdienās. Šis politiskais kompromiss glāba Andoru no iespējas tikt izdzēstai no politiskās kartes, ņemot vērā savus varenos kaimiņus.
1993. gada martā Andoras iedzīvotāji nobalsoja par to, lai padarītu valsti par neatkarīgu demokrātisku parlamentāru monarhiju ar divkāršu pārvaldi, pie tam valsts saņēma pilnu suverenitāti.
Manu jūtu objekts
"Manu jūtu objekts" (en) ir 1998. gada ASV romantiska komēdija, kas balstīta uz Stīvena Makkolija tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors ir Nikolass Hitners. Galvenās lomas atveido Pols Rads, Dženifere Anistone, Alans Alda, Naidžels Hotorns, Džons Pankovs un Tims Dalijs. Filmas pirmizrāde notika.
Ņujorkas sociālā darbiniece Nina, kura ir stāvoklī, sāk iemīlēties savā labākajā draugā Džordžā, kurš ir gejs. Nina izlemj, ka savu bērnu labāk audzinās ar Džordžu.
Paukošana 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Paukošanā  tika sadalīti 10 medaļu komplekti. Sacensības notika no 6. līdz 14. augustam, un tajās tika paredzēta 212 sportistu dalība.
Piestātnes iela (Jūrmala)
Piestātnes iela ir iela Jūrmalā, Dzintaru apkaimē. Piestātnes iela sākas no pludmales un beidzas krustojumā ar Edinburgas prospektu. Kopējais ielas garums ir 550 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Piestātnes ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Piestātnes iela ir savienota ar šādām ielām:
Veipi
Veipi ir ciems Varakļānu novada Murmastienes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 4,2 km no pagasta centra Murmastienes, 14,1 km no novada centra Varakļāniem un 205,1 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
Kokvardes
Kokvardes, kokvaržu ģints (Hyla) ir viena no kokvaržu dzimtas (Hylidae) ģintīm, kas apvieno 35 mūsdienās dzīvojošas varžu sugas. Tās sastopamas ļoti plašā areālā: Eiropā, Āzijā, Ziemeļāfrikā un Amerikā. Nesenā pagātnē šajā ģintī tika klasificētas vairāk kā 300 sugas, tomēr līdz ar ģenētisko pētījumu jaunākajiem atklājumiem, 2005. gadā ģints sistemātikai ir veikta revīzija, un lielākā daļa sugu izdalītas jaunās ģintīs.
Zinātniskais nosaukums Hyla atvasināts no sengrieķu mitoloģiskā tēla — stiprinieka Hīla, kurš bija Herkulesa draugs. Bieži uzskata, ka vārds atvasināts no grieķu vārda ὕλη (hūlē, "mežs"), tomēr Laurents 1768. gadā izmantoja tieši mitoloģisko tēlu ģints apzīmējumam, tadējādi akcentējot kokvaržu atlētiskumu un spēju tālu lēkt.
Latvijā
Latvijā sastopama viena kokvaržu ģints suga — Eiropas kokvarde (Hyla arborea), kura kādu laiku tika uzskatīta par zudušu Latvijas faunai. Tomēr 20. gadsimta 90. gados tika uzsākta sekmīga kokvaržu aklimatizācija, tās mākslīgi inkubējot un pēc paaudzēšanas izlaižot piemērotos biotopos.
Chrysolina carnifex
Chrysolina carnifex ir lapgraužu dzimtas suga. Nominālā pasuga (C. carnifex carnifex) ir izplatīta Centrāleiropā un Austrumeiropā, Ziemeļkaukāzā un Rietumsibīrijas dienvidos, C. carnifex burdigalensis pasuga ir sastopama Francijā, C. carnifex coerulescens — Austrumfrancijā un Rietumvācijā, C. carnifex cruentata — centrālajā Spānijā un Portugālē, C. carnifex fossulata — Spānijā (Katalonijā). Ir sastopama arī Latvijā. Šīs vaboles barības augi ir kurvjziežu dzimtas pārstāvji, piemēram, vībotnes (tai skaitā vasaras vībotne). Pieaugušas vaboles (imago) ķermeņa garums ir 5,5—9 mm; ķermenis melns, apakšpusē melni zils.
Igaunijas ģeogrāfija
Fiziskā ģeogrāfija
Igaunija ir valsts Baltijas jūras austrumu krastā ar daudziem ezeriem un salām. Igaunijas platība ir 45 339 km² un tā ir viena no mazākajām Eiropas Savienības valstīm. Igaunijas platums austrumu-rietumu virzienā ir 350 km, bet ziemeļu-dienvidu virzienā ir 240 km. Aptuveni 10% no Igaunijas platības ir salas, bet aptuveni 4,7% ir ezeri.
Kristālisko pamatklintāju Igaunijas teritorijā klāj biezs nogulumiežu slānis, ko pārsvarā veido kaļķakmens, dolomīts, māls un smilšakmens. Kaļķakmens atsedzas Igaunijas ziemeļu piekrastē, bet smilšakmens atsegumi Dienvidigaunijas upju ielejās. Kaļķakmens nogulsnes un degslāneklis ir vienas no nozīmīgākajām Igaunijas dabas bagātībām.
Klimats
Igaunijas piekrastē valda mērens jūras klimats ar vēsām vasarām un siltām ziemām, bet austrumdaļā tas pāriet uz mēreni kontinentālo klimatu. Vidējā temperatūra janvārī ir +4 °C rietumos līdz -7,5 °C austrumos. Savukārt jūlija vidējā temperatūra mainās no +16,5 °C rietumos līdz +17,5 °C austrumos. Klimata apstākļi Igaunijā ir stipri līdzīgi Latvijas klimatiskajiem apstākļiem.
Administratīvais iedalījums
Igaunija ir sadalīta 15 apriņķos (et).
Sasandra
Sasandra (fr) ir 650 kilometrus gara upe Kotdivuāras rietumos.
Tek dienvidu virzienā. Ietek Gvinejas līcī pie Sasandras. 1980. gadā upes vidustecē tika uzcelta 165 MW jaudīga Bujo HES, izveidojot Bujo ūdenskrātuvi. Sasandra atdala Rietumgvinejas tropiskos mežus no Austrumgvinejas tropiskajiem mežiem.
Tomāšs Tatars
Tomāšs Tatars (dzimis ) ir slovāku hokejists, malējais uzbrucējs, Slovākijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) Tatars spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Ņūdžersijas "Devils" sastāvā.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Tatars sāka 2008.—09. gada sezonā Slovākijas Ekstralīgas kluba HKm Zvolen rindās. Jau pavasarī viņš tika izvēlēts 2009. gada NHL draftā, uzbrucējam pārceļoties uz Ziemeļameriku un sākot spēlē Amerikas hokeja līgas vienībā Grendreipidsas "Griffins". 2010.—11. gada sezonā uzbrucējs debitēja NHL, aizvadot deviņas spēles Detroitas "Red Wings" rindās. 2011.—12. gada sezonā Tatars kopā ar Gustavu Nīkvistu un Džeimiju Džonsonu bija rezultatīvākais "Griffins" spēlētājs.
2012.—13. gada NHL sezonas lokauta laikā Tatars spēlēja Slovākijas Ekstralīgas komandā HK Pieštjani, taču tad atgriezās "Red Wings" sistēmā, sezonas turpinājumā aizvadot 18 spēles NHL. Kopā ar "Griffins" Tatars izcīnīja Kaldera kausu, un ieguva arī izslēgšanas kārtas vērtīgākā spēlētāja titulu. Visbeidzot, 2013.—14. gada sezonā uzbrucējam izdevās nostiprināties Detroitas "Red Wings" rindās. 2014.—15. gada sezonu noslēdza ar 56 rezultativitātes punktiem, kas ir pagaidām rezultatīvākā sezona Tatara NHL karjerā.
2018. gada februārī uzbrucējs tika aizmainīts uz Vegasas "Golden Knights". Kopā ar "Golden Knights" sasniedza Stenlija kausa finālsēriju, tajā gan ar 1—4 piekāpjoties Vašingtonas "Capitals".
Slovākijas hokeja izlases rindās izcīnījis sudraba medaļu 2012. gada Pasaules čempionātā, spēlējis arī 2014. gada Olimpisko spēļu turnīrā, kā arī 2010. gada Pasaules čempionātā.
Gaidot Jauno gadu
"Gaidot Jauno gadu" ir 2016. gadā izdota Latvijas animācijas filma. Filmas režisors ir Vladimirs Leščovs.
Sižets
Kāda vientuļa sētniece Jaunā gada pirmajā dienā uzraksta vēstuli nezināmajam. Gadu viņa pavada, sapņojot par Jaungada brīnumu, kā arī vērojot gadalaikus.
Repši (Aglonas pagasts)
Repši, arī Riepšas, ir ciems Preiļu novada Aglonas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu daļā 34 km no novada centra Preiļiem, 5 km no pagasta centra Aglonas un 238 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies netālu no autoceļa P62 un Ciriša ūdenskrātuves.
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Preiļu rajonā.
Jaroslava Švedova
Jaroslavas Švedovas tēvs ir krievs, bet māte — baškīriete. Viņas māte Nurzija Bahmanova 1992. gadā kļuva par pasaules čempioni 100 km skrējienā.
Ternate
Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Indonēzijas austrumdaļā Halmaheras rietumu piekrastē 13 km no tās krasta. Ap 2 km plati šaurumi salu atdala no Hiri saliņas ziemeļos un Tidores un Maitaras dienvidos. Rietumu krastu apskalo Moluku jūra.
Salu veido aktīvs stratovulkāns Gamalama (1715 m vjl). 1840. gada izvirdumā nopostītas lielākā daļa salas ēku. 20. un 21. gadsimtā vulkāns izvirdis 1980., 1983., 1994., 2011., 2012., 2014. un 2016. gadā.
Salā valda tropiskais klimats. Ainavā dominē tropiskie lietusmeži. Vulkāna nogāzēs krustnagliņu birzis.
Vēsture
Vēsturiski Ternate un blakus esošā Tidore ir bijuši galvenie krustnagliņu un citu garšvielu audzētāji pasaulē, kas nodrošināja vietējiem valdniekiem lielu ietekmi reģionā. Ternates karaliste nodibināta 1257. gadā un pakāpeniski paplašināja savu ietekmi. Sultāna Babullas (1570-1583) Ternate sasniedza savu lielāko ietekmi, pārvaldot ievērojami teritoriju reģionā — Mindanao, Sulavesi ziemeļdaļu, Jaungvinejas rietumus, Mazās Zunda salas, Seramu, Ambonu, Buru un citas mazākas salas. 16. un 17. gadsimtā par ietekmi salās cīnījās Portugāle, Spānija un Nīderlande. 1683. gadā Ternates Sultanāts kļuva par Nīderlandes vasaļvalsti, bet pilnībā Nīderlande to anektēja tikai 1914. gadā. Pēc Indonēzijas nodibināšanās Ternates sultanāts iekļāvās tās sastāvā.
Darbs ofisā
"Darbs ofisā" (en) ir 1999. gada ASV komēdija, kuras režisors un scenārija autors ir Maiks Džadžs. Galvenās lomas atveido Rons Livingstons, Dženifere Anistone, Stīvens Rūts un Gerijs Kouls. Filmas pirmizrāde notika.
Trīs uzņēmuma darbinieki, kuri ienīst savus darbus, nolemj sacelties pret savu mantkārīgo bosu.
Tolkajas ezers
Tolkajas ezers (arī Talkājas ezers, Tolkaju ezers, Tolkāja ezers, Tolkājas ezers, Tolkāju ezers, Tolkojas ezers, Tolkovas ezers) ir beznoteces purva ezers Varakļānu novada Murmastienes pagasta rietumu daļā, Teiču purva ziemeļos.
Dibens - dūņains, piekrastē celmi, siekstas. Krasti - augsti. Makrofīti - augstāko ūdensaugu veģetācija nav konstatēta. Ezerā dzīvo asari un līdakas.
Ezers ietilpst Teiču dabas rezervāta teritorijā.
Nīderlandes vēsture
Nīderlandes vēsture ir Eiropas vēstures daļa, kas vēstī par notikumiem mūsdienu Nīderlandes teritorijā.
Ansis Cīrulis
Ansis Cīrulis (dzimis Majoros, miris  Rīgā) bija latviešu grafiķis, gleznotājs un lietišķās mākslas meistars, Latvijas Republikas pirmās pastmarkas meta un valsts karoga standarta autors.
Dzīvesgājums
Dzimis 1883. gada 25. februārī Majoros namdara ģimenē. Mācījās Majoru-Dubultu Labdarības biedrības pamatskolā, tad Rīgas Vācu amatniecības biedrības skolā (1899—1902), Venjamiņa Blūma mākslas skolā (1903—1904), Jūlija Madernieka mākslas studijā (1904—1906), Štiglica Centrālās tehniskās zīmēšanas skolā Pēterburgā (1906). Vairākus gadus (1908—1914) ziemas laikā pavadīja Parīzē, kur papildinājās Juliāna mākslas akadēmijā.
Nīderlandes vēsture
Cilvēki dzīvoja Nīderlandes teritorijā jau neolīta laikmetā. Sākumā šeit mājoja ķelti, bet pēc tam ienāca arī ģermāņu ciltis. 5. gadsimtā teritorija tika iekļauta Franku valstī, pēc Kārļa Lielā lielvalsts sadalīšanas no 870. gada ietilpa Austrumfranku karalistē.
Ansis Cīrulis
Apbalvojumi
1923. gadā Cīrulis ieguva 1. godalgu Rīgas pils Sūtņu akreditēšanās zāles projekta konkursā. Saņēma Latvijas Kultūras Fonda prēmijas 1925. un 1929. gadā, ieguvis par madarojumiem Grand Prix balvu Pasaules izstādē Briselē (1935), zelta medaļu Pasaules izstādē Parīzē (1937), par salona mēbelēm zelta medaļu 1. Starptautiskajā amatnieku izstādē Berlīnē (1938).
Nīderlandes vēsture
Svētās Romas impērijas sastāvā
No 925. gada Nīderlande ietilpa Svētajā Romas impērijā un bija sadrumstalota mazās valstiņās, kas bieži savā starpā karoja. No valstiņām visstiprākā bija Holande, kas pakļāva daudzas pārējās. 15. gadsimtā lielākā daļa mūsdienu Nīderlandes teritorijas nonāca Burgundijas pakļautībā. Kad 1477. gadā tika nogalināts Burgundijas hercogs Šarls Plikpauris, valsti mantoja viņa meita Marija, kas apprecējās ar Svētās Romas imperatoru Maksimiliānu I. Līdz ar to Burgundijas hercogiste nonāca Hābsburgu dzimtas kontrolē.
Ansis Cīrulis
Mākslinieciskā darbība
Sākumā, 1907. gadā mākslinieciskā darbība izpaudusies keramikā. Parīzē, 1914. gadā franču simbolisma ietekmē pievērsies glezniecībai. Pirmā pasaules kara laikā izveidoja latviešu strēlnieku karogu metus, gleznoja akvareļus par bēgļu un strēlnieku tēmām. 1918. gadā radīja metu pirmajai Latvijas Republikas pastmarkai. Mākslinieka glezniecībai ir raksturīga īpatnēja stilizācija un izteikta formu ritmika. Gleznojis ainavas, aktus, portretus, vēsturiskas kompozīcijas, žanriskas ainas īpašu vērību pievērsis senlatviešu mitoloģijai.
Nīderlandes vēsture
Svētās Romas impērijas sastāvā
1549. gadā Svētās Romas imperators Kārlis V atdalīja no impērijas un izveidoja Septiņpadsmit provinces (la). 1555. gadā Kārlis V nodeva provinces savam dēlam, Spānijas karalim Felipem II. Provinču ziemeļu daļu pārsvarā apdzīvoja protestanti (kalvinisti), bet dienvidu daļu — katoļi.
Ansis Cīrulis
Mākslinieciskā darbība
Darbojies fresku glezniecībā, tās izveidojot Jelgavas Laucinieku viesnīcai (1921), bērnu sanatorijai „Ogre” (1927), Dzintaru koncertzālei (1936). 1928. gadā veicis Rīgas pils Sūtņu akreditēšanās zālē griestu un sienu gleznojumus. Pēcāk par atsevišķu Cīruļa fresku bēdīgo likteni žurnāla „Atpūta” 1939. gada 29. septembra 778. numurā rakstīja Jānis Dombrovskis:
1920. gados strādāja galvenokārt grafikā, veidojot plakātus, ilustrācijas, grāmatzīmes un vinjetes. 1930. gados pievērsās dažādām lietišķās mākslas nozarēm, to tālākajā attīstībā dodot lielu māksliniecisku ieguldījumu. Veidoja metus figurālām sienas segām un ornamentāliem paklājiem īsbārkšu un saistītā gobelēna tehnikā, kas tapuši Latvju sieviešu nacionālās līgas austuvē. No 1934. gada pievērsās madarojuma tehnikai, projektēja mēbeļu komplektus sabiedriskām un dzīvojamām telpām, vitrāžas, veidoja metus porcelāna apgleznojumiem Kuzņecova porcelāna rūpnīcai un darbnīcai „Burtnieks”. Pēc mākslinieka projektiem darināti arī metāla kausi, svečturi un māju nosaukumi. 1939. gadā pēc mākslinieka meta kalti Rīgas pils vārti.
Nīderlandes vēsture
Apvienotās Nīderlandes izveide
1581. gadā septiņas ziemeļu provinces atdalījās un izveidoja Apvienoto provinču republiku. 1648. gadā Spānijas karalis Filips VI atzina Holandes neatkarību. Daudzi vēsturnieki uzskata Nīderlandi par pirmo kapitālistisko valsti pasaulē, jo tai bija ļoti izcili attīstīta tirdzniecība, kā arī pirmās biržas un apdrošināšanas kompānijas. Napoleona karu laikā no 1795. gada līdz 1815. gadam Nīderlandi tieši kontrolēja Francija. Pēc Leipcigas kaujas Nīderlande pasludināja sevi par neatkarīgu valsti un 1815. gada Vīnes kongress to pasludināja par Nīderlandes Apvienoto Karalisti, kurā ietilpa arī Beļģija. 19. gadsimtā valstī notika straujš industrializācijas process.
Ansis Cīrulis
Mākslinieciskā darbība
Līdz mūsdienām Anša Cīruļa sienas gleznojumi saglabājušies tikai trijās vietās — Rīgas pils Sūtņu zālē, Dzintaru koncertzālē un bērnu sanatorijā „Ogre”.
Nīderlandes vēsture
20. gadsimtā
Daudzi vēsturnieki neatzīst holandiešu dalību Pirmajā pasaules karā, jo tā ieturēja neitralitāti. Tiesa, pēdējā laikā šis viedoklis sāk mainīties, jo valsts tomēr netiešā veidā ietekmēja kara procesus.
Ansis Cīrulis
Mākslinieciskā darbība
1980. gados aizkrāsotie Cīruļa sienu gleznojumi bērnu sanatorijā „Ogre” pēc ārstes Vijas Lindes ierosmes atsegti un restaurēti. 2016. gadā ar Teterevu fonda atbalstu izgaismoti un uzstādītas informatīvās plāksnītes Cīruļa sienu gleznojumiem Dzintaru koncertzālē, bet 2018. gadā, piesaistot Eiropas Reģionālās attīstības fonda finansējumu, uzsākts atkārtoti restaurēt Cīruļa sienu gleznojumus sanatorijā „Ogre”.
Izstādes
Cīrulis izstādēs piedalījās no 1907. gada. Nozīmīgākās personālizstādes noritēja Rīgā (1908, 1909, 1911, 1920, 1925, 1933), vēlāk piemiņas izstādes (1978, 1983, 1993).
Nīderlandes vēsture
20. gadsimtā
Arī Otrā pasaules karā Nīderlande ieturēja neitralitāti, taču 1940. gada 10. maijā vācu karaspēks iebruka Holandē un dažu dienu laikā ieņēma trīs galvenos lidlaukus ap Hāgu un tiltus pār Māsu, bet 14. maijā bombardēja Roterdamu, faktiski noslaukot no zemes pilsētas centru, 15. maijā holandieši parakstīja kapitulāciju. Lielākā daļa Nīderlandes palika vācu okupācijā līdz kara beigām 1945. gada maijā.
Pēc kara gados Nīderlande nostiprināja kontaktus ar kaimiņvalstīm un iekļāvās Beniluksa savienībā. 1949. gadā Nīderlande bija 12 NATO dibinātāju vidū, bet 1958. gadā bija viena no Eiropas Ekonomikas kopienas dibinātājām.
Pīlādžu iela (Jūrmala)
Pīlādžu iela ir iela Jūrmalā, Dubultu apkaimē. Pīlādžu iela sākas krustojumā ar Ceriņu ielu un beidzas krustojumā ar Ievu ielu. Kopējais ielas garums ir 160 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Pīlādžu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir daudzdzīvokļu māju apbūve.
Noma (pilsēta)
Noma (en) vai Sitnasuaka (ik) ir pilsēta Aļaskā, ASV. Pilsētas tiesības ieguvusi 1901. gadā un zelta drudža laikā bija lielākā Aļaskas pilsēta.
Izvietojusies Sjūarda pussalas dienvidrietumos Beringa šauruma krastā Beringa jūras Nortona līča ziemeļu piekrastē pie Sneikas upes ietekas jūrā. Pilsētā subarktiskais klimats. Pilsētā atrodas Aļaskas universitātes filiāle, lidosta, osta, slimnīca u.c. Vairāk kā puse iedzīvotāju ir inuitu tautu pārstāvji, tā ir Beringa šauruma iezemiešu korporācijas centrs.
Vēsture
1924. gadā Nomā uzliesmoja difterijas epidēmija un tā kā laika apstākļu dēļ serumu nevarēja piegādāt ar lidmašīnu, tika noorganizēts ap 1600 km garš suņu pajūgu brauciens (stafete) no Nenanas pie Fērbenksas, lai serumu nogādātu Nomā. Kopš 1973. gada šī brauciena piemiņai norisinās ikgadējās Aiditarodas (Iditarod) suņu pajūgu sacīkstes, kas sākas pie Ankoridžas un stiepjas 1870 km garumā līdz Nomai.
Eat Your Salad
12. februārī tiešraidē par Latvijas Televīzijas dziesmu konkursa "Supernova 2022", Eat Your Salad ieņēma 1. vietu, ko piešķīra gan skatītāji, gan žūrija. Telefonbalsojumā grupa saņēma 50 566 balsu.
Dziesma kļuvusi par hitu sociālajos tīklos. Pēc 2022. gada 14. februāra datiem vietnē "TikTok" vairāk nekā 40 miljoni klausījumu, "Spotify" — pāri 200 000, "YouTube" — pāri 300 000. Dziesmā runā par vegānisma un ekoloģiskā dzīvesveida pievilcību. Pirmajā pantā runa ir par ekoloģiskā dzīvesstila lietām, ko dara grupa. Otrais pants ir pilns ar daudzām seksuālām atsaucēm, kas runā par ekoloģisko sievieti, kas piesaista grupu. Dziesma apvieno sevī vēstījumus par vegānismu un par to, ka šis raksturojums ir seksuāli pievilcīgs.
Dziesma piesaistījusi uzmanību ar tās tekstu, jo par tās pirmo rindiņu “Instead of meat, I eat veggies & pussy” notika diskusijas, vai šis teksts Eirovīzijas dziesmu konkursa kontekstā ir cenzējams vai nē. EBU noteikumu dēļ dziesmas tiešraides interpretācijā ir īss pārtraukums, kad tiek pieminēts vārds "pussy". Šo situāciju komentēja grupas pārstāvis Jānis Pētersons:
"“Tāds arī bija mūsu mērķis!”, turpinot: “Ir jau forši turēties kaut kādos rāmjos, bet vislabākie panākumi ir tiem, kas pamēģina pabīdīt robežas, paskatīties, kas ir aiz tām. Protams, esam pārsteigti, ka tik īsā laikā esam aizgājuši tik tālu. Bet vislielākais prieks, ka komentāri un atsauksmes par jauno dziesmu lielākoties ir pozitīvas. Iespējams, esam šādi iekustinājuši pasaules interesi par mums. Tajā pašā laikā apzināmies, ka tas panākts ar interesantu veidu.”"
Dziesma nekvalificējās finālam un pusfinālā ieguva 14. vietu ar 55 punktiem.
Isabela
Isabela (es, izruna: [isaˈβela]) ir vulkāniska sala Galapagu salās. Tās platība ir 4640 km2, bet garums 100 km. Sala ir gandrīz četras reizes lielāka par Santakrusas salu un ir lielākā sala arhipelāgā. Tā nosaukta Spānijas karalienes Isabellas vārdā. Sākotnēji sala bija nosaukta par Albemarli par godu Albemarles hercogam.
Ģeoloģija
Kā viena no jaunākajām salām, Isabela atrodas arhipelāga rietumu daļā, netālu no Galapagas karsta punkta. Sala izveidojās pirms gandrīz miljons gadiem, apvienojoties sešiem vulkānu vairogiem — Alcedo, Cerro Azul, Darwin, Ecuador, Sierra Negra un Wolf. Visi šie vulkāni, izņemot Ecuador, mūsdienās ir aktīvi, tāpēc Isabela ir viena no pasaulē aktīvākajām vulkānu darbības vietām. Ecuador un Wolf vulkāns (salas augstākais punkts ar augstumu 1707 m) atrodas tieši uz ekvatora.
Daba
Isabelas salā ir novērojama arī interesanta flora un fauna. Vulkāniskā, jaunā sala neatbilst citu arhipelāga salu augāju zonām. Uz salīdzinoši jaunajiem lavas laukiem izveidojušās augsnes sastāvā nav nepieciešamās barības vielas, lai Isabelas salā spētu rasties citām arhipelāga salām līdzīgs augājs. Vēl viena acīmredzama atšķirība rodas vulkānos Wolf un Cerro Azul, kas veido citādākus vides apstākļus.
Isabelas salā ir liela dzīvnieku, putnu un jūras dzīvnieku daudzveidība. Isabela ir mājvieta vairākām savvaļas bruņurupuču sugām. Salas lielā izmēra dēļ ir dabiski šķēršļi lēni pārvietojošiem bruņurupučiem — šie dzīvnieki nespēj šķērsot lavas straumes un citus šķēršļus, tādā veidā radušās dažādas bruņurupuču pasugas.
Salā bija ievestas kazas, kuru skaits sasniedza vairāk nekā 100 000, nopietni ietekmējot salas floru. Taču tās tika izskaustas ar Galapagu Nacionālā parka dienesta un Čārlza Darvina fonda pūliņiem 2006.—2007. gadā. Kopš tā laika augu valsts salā ir ievērojami atjaunojusies.
Citas atzīmējamas dzivnieku grupas ir pingvīni, jūras kraukļi, jūras iguānas, pelikāni, Sally Lightfoot krabji, Galapagu zemes iguānas, Darvina žubītes, Galapagu vanagi, Galapagu baloži. Tāpat ievērojams ir arī salas savdabīgais augājs. Isabelas rietumu krasts pie Bolīvas šauruma ir labākā vieta, kur apskatīt vaļus un delfīnus.
Apdzīvotās vietas
Puerto Villamil un Santo Tomás apdzīvotās vietas ir dibinātas jau 1893. gadā. Līdz 1905. gadam iedzīvotāju skaits uz salas bija aptuveni 200.
Puerto Villamil, kas atrodas salas dienvidaustrumu galā, ir trešā lielākā Galapagu arhipelāga apdzīvotā vieta.
Citi interesanti veidojumi
El Muro de las Lágrimas — siena, ko ieslodzītie uzcēla laikā, kad Isabelas sala bija noziedznieku izsūtījuma vieta, kā arī Flamingo lagūna. Abi objekti atrodas salas dienvidu daļā.
Francijas Likumdošanas sapulce
Ņemot vērā Nacionālās Satversmes sapulces pieņemto lēmumu, Likumdošanas sapulces vēlēšanās nepiedalījās neviens no iepriekšējā parlamenta deputātiem. Vēlēšanās balsot drīkstēja tikai nodokļus maksājošie vīrieši un dalība vēlēšanās bija zema. Jaunais parlaments precīzāk atspoguļoja Franču revolūcijas pirmo gadu laikā notikušās izmaiņas sabiedrības uzskatos un tajā bija pārstāvēti tikai ap 40 aristokrātu un garīdznieku. Pārējo deputātu lielākā daļa bija juristi, provinču buržuāzijas un pašvaldību pārstāvji. Politiski svarīgākais Sapulces lēmums bija kara pieteikšana austriešu Bohēmijas un Ungārijas karalim 1792. gada 20. aprīlī, kas aizsāka Revolucionāro karu ēru, kas turpinājās līdz 1815. gadam. Kara sākums arī radikalizēja valsts iekšpolitisko attīstību, un noveda līdz karaļa gāšanai 10. augustā.
Deputātu izvietojums Likumdošanas sapulces mājvietā, bijušajā manēžā, deva pirmsākumu mūsdienu politiskā spektra dalījumam (Labējie, Centristi, Kreisie). Deputātu vairākums, ap 345 deputāti bija mēreni centristi, kas atbalstīja revolūciju, un atbilstoši savām centrālajām sēdvietām zālē, tika dēvēti par Līdzenumu vai Purvu. Parlamentā par ietekmi cīnijās ap 260 konstitucionālās monarhijas piekritēji fejoni (Feuillants) un 136 jakobīņu kluba biedri Žaka-Pjēra Briso (Jacques-Pierre Brissot) vadībā, kas pakāpeniski ieguva Purva deputātu atbalstu. Šajā laikā no jakobīņiem vēl nebija atšķēlušies žirondisti. Jakobīņus atbalstīja arī radikālie republikāņi no Kordeljeru kluba.
Reaģējot uz 1791. gada 22. augustā Haiti sākušos afrikāņu vergu revolūciju, Sapulce, kuras deputāti dumpī vainoja verdzības sistēmu, izlēma uz salu nosūtīt sarunu vedējus, nevis apspiest to ar bruņotu spēku. Vergu dumpja izraisītais cukura trūkums atkal izraisīja nabadzīgo iedzīvotāju neapmierinātības protestus 1791. gada beigās un 1792. gada sākumā. Notika izmaiņas arī sabiedrībā – baznīca zaudēja monopolu uz laulību reģistrāciju, sievietēm piešķīra tiesības pieprasīt šķiršanos.
9. novembrī Briso atbalstītāji panāca stingrus sodus pret valsti pametušajiem aristokrātu emigrantiem, kurus vadīja karaļa brāļi. Viņus apvainoja dzimtenes nodevībā, konspirācijā pret revolūciju un viņu īpašumus, neatgriešanās gadījumā, draudēja konfiscēt. Stingrus sodus 29. novembrī ieviesa arī pret tiem katoļu garīdzniekiem, kas joprojām nebija zvērējuši uzticību valstij. Karaļa lēmums bloķēt šos likumus izraisīja spriedzi ar deputātiem.