cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Katara
Pēc neatkarības pasludināšanas
Deviņdesmitajos gados Katara deva piekrišanu ASV militārajiem spēkiem izvietot bruņojumu vairākās vietās visā valstī, un 2001. gadā ASV operāciju laikā Afganistānā atļāva tiem izmantot Kataras lidlaukus. Šie nolīgumi tika oficiāli noformēti 2002. gada beigās, un nākamajā gadā Katara kļuva par ASV un sabiedroto militāro operāciju štābu Irākā.
2000. gados strauji uzplauka Kataras ekonomika un reģionālās lielvaras statuss. Saskaņā ar ANO datiem valsts ekonomiskā izaugsme, mērot pēc IKP, šajā desmitgadē bija visstraujākā pasaulē. Šīs izaugsmes pamatā ir dabasgāzes ieguvju apzināšana 90. gados. Vienlaikus no 2001. līdz 2011. gadam iedzīvotāju skaits Katarā trīskāršojās, galvenokārt pateicoties ārvalstnieku pieplūdumam.
Saūda Arābija, Bahreina, Apvienotie Arābu Emirāti, Ēģipte un citas Persijas līča valstis 2017. gada jūnijā pārtrauca diplomātiskās attiecības ar Kataru, apsūdzot to par terorisma atbalstīšanu un finansēšanu, iejaukšanos kaimiņvalstu iekšējās lietās un ilgstošās spriedzes pastiprināšanu ar Saūda Arābiju. Diplomātisko attiecību pārtraukšana ietvēra diplomātu aiziešanu no valsts un tirdzniecības un ceļošanas aizliegumus. 2018. gadā Katara vienojās par izstāšanos no naftas tirgotāju valstu apvienības OPEC kā atbildes reakciju Saūda Arābijas, Ēģiptes, Bahreinas un Apvienoto Arābu Emirātu uzliktām sankcijām un politiskām nesaskaņām. Izstāšanās stājās spēkā 2019. gada 1. janvārī
Pauls Tillihs
Pauls Johanness Tillihs (, –) bija vācu/amerikāņu teologs un kristīgā eksistenciālisma filozofs. Līdz ar Karlu Bartu tiek uzskatīts par vienu no ietekmīgākajiem protestantu teologiem XX gadsimtā.
Katara
Valsts pārvalde
Katara oficiāli ir daļēji konstitucionālā monarhija, bet plašās pilnvaras, ko saglabā monarhija, joprojām to faktiski padara par absolūto monarhiju,  Al Tānī dinastija pārvalda Kataru kopš 1825. gada. 2003. gadā Katara pieņēma konstitūciju, kas paredzēja tiešās vēlēšanās ievēlēt 30 no 45 likumdevēja varas locekļiem. Konstitūcija referendumā tika apstiprināta ar pārliecinošu balsu vairākumu — gandrīz 98 % to atbalstīja. Kataras likumi neļauj dibināt politiskas struktūras vai arodbiedrības.
Pauls Tillihs
Dzīvesgājums
Dzimis Štarcedeles (Starzeddel) ciematā, toreiz Vācijas, bet tagad Polijas teritorijā, luterāņu mācītāja ģimenē. Studēja Berlīnes, Tībingenes un Halles Universitātēs. 1911. gadā ieguva doktora grādu Breslavas Universitātē. Pirmā pasaules kara laikā strādāja armijā par kapelānu. Pēc kara pasniedza Berlīnes, Marburgas, Drēzdenes, Leipcigas un Frankfurtes Universitātēs. Bija nacistu pretinieks, tāpēc 1933. gadā tika padzīts no darba, bet viņa vieta tika piešķirta Arnoldam Gēlenam.
Pēc Reinharda Nībūra ielūguma devās uz ASV, kur pasniedza Savienības teoloģijas seminārā (Union Theological Seminary in the City of New York) Ņujorkā, vēlāk pasniedza Hārvarda Universitātē, bet mūža beigās — Čikāgas Universitātē.
Katara
Likumdošana
Saskaņā ar Kataras konstitūciju šariata likumi ir galvenais Kataras likumdošanas avots, lai gan praksē Kataras tiesību sistēma ir civillikuma un šariata likumu sajaukums. Šariata likumi tiek piemēroti ģimenes tiesībās, mantošanā un vairākos krimināllikumos (tostarp laulības pārkāpšanā, laupīšanā un slepkavībā). Dažos gadījumos šariata ģimenes tiesās sievietes liecība tiek uzskatīta par pusi no vīrieša liecības. 2006. gadā tika ieviestas kodificētas ģimenes tiesības. Islāma poliginija ir atļauta.
Katarā miesas sods ir juridisks sods. Pātagu piemēro kā sodu par alkohola lietošanu vai nelikumīgām seksuālām attiecībām. Kataras kriminālkodeksa 88. pantā noteikts, ka par laulības pārkāpšanu soda ar 100 sitieniem ar pātagu. Nomētāšana ar akmeņiem arī ir likumīgs sods Katarā, un par atteikšanos no ticības un homoseksualitāti ir paredzēts nāvessods, tomēr par abiem šiem noziegumiem sods nav izpildīts. Par zaimošanu (reliģijas kritizēšanu) var piespriest līdz septiņiem gadiem cietumā, bet par prozelītismu (citas ticības sludināšanu) var piespriest 10 gadus cietumā. Alkohola lietošana Katarā ir daļēji likumīga; dažās pieczvaigžņu luksusa viesnīcās ir atļauts pārdot alkoholu klientiem, kas nav musulmaņi.
Viesstrādnieku tiesības
ASV Valsts departaments 2011. gada ziņojumā secināja, ka daži emigrējušie darba ņēmēji no Āzijas un Āfrikas valstīm, kuri brīvprātīgi migrēja uz Kataru kā mazkvalificēti strādnieki vai mājkalpotāji, vēlāk saskārās ar apstākļiem, kas uzskatāmi par piespiedu darbu. Daži no biežāk sastopamajiem darba tiesību pārkāpumiem ietver sišanu, atalgojuma neizmaksāšanu, maksājumu iekasēšanu no darba ņēmējiem par pabalstiem, par kuriem atbildīgs ir darba devējs, pārvietošanās brīvības ierobežojumus (piemēram, pasu, ceļošanas dokumentu vai izbraukšanas atļauju konfiscēšanu), patvaļīgu aizturēšanu, draudus vērsties tiesā un seksuālu vardarbību. Daudzi viesstrādnieki, kas ieradušies strādāt Katarā, ir maksājuši pārmērīgi augstu samaksu vervētājiem savās izcelsmes valstīs. Slikto darba apstākļu dēļ vairāk nekā 6500 viesstrādnieku no Indijas, Pakistānas, Nepālas, Bangladešas un Šrilankas ir miruši Katarā, kopš tā pirms 10 gadiem ieguva tiesības rīkot Pasaules kausu futbolā,
Ģeogrāfija
Kataras pussala iestiepjas 160 km uz ziemeļiem no Saūda Arābijas Persijas līcī. Tā atrodas starp 24° un 27° ziemeļu platumu un 50° un 52° austrumu garumu. Lielāko valsts daļu veido zems, neauglīgs, ar smiltīm klāts līdzenums. Kataras augstākais punkts atrodas 103 metru augstumā.
Klimats
Vasarā (no jūnija līdz septembrim) ir raksturīgs liels karstums un pārmaiņus sauss un mitrs laiks, kad temperatūra pārsniedz 40 °C. No novembra līdz martam temperatūra ir mērena, taču dažviet janvārī temperatūra var noslīdēt līdz 7 °C. Vidējais nokrišņu daudzums ir 100 mm gadā, un tie ir tikai ziemas mēnešos. Šie nokrišņi parasti ir vētru veidā, kas reizēm ir pietiekami spēcīgas, lai applūdinātu mazās gravas un sezonāli applūstošās upes gultnes.
Pussalu reizēm pārņem pēkšņas, spēcīgas smilšu vētras, kas aizēno sauli, izraisa vēja postījumus un uz laiku traucē transporta un citu pakalpojumu sniegšanu. Nelielais nokrišņu daudzums un ierobežotie pazemes ūdeņu krājumi, no kuriem lielākā daļa satur tik daudz minerālvielu, ka nav piemēroti dzeršanai vai apūdeņošanai, būtiski ierobežoja iedzīvotāju skaitu un lauksaimniecības un rūpniecības attīstības apmērus, ko valsts varēja atbalstīt līdz brīdim, kad tika uzsākti ūdens atsāļošanas projekti. Lai gan ūdens joprojām tiek iegūts no pazemes avotiem, lielāko daļu no tā Katara iegūst, atsāļojot jūras ūdeni.
Ekonomika
Pirms naftas atklāšanas Kataras reģiona ekonomiku galvenokārt veidoja zvejniecība un pērļu ieguve. Pēc tam, kad 20. gadsimta 20. un 30. gados pasaules tirgū parādījās Japānas kultivētās pērles, Kataras pērļu ieguves nozare piedzīvoja sabrukumu. Nafta Katarā tika atklāta 1940. gadā. Atklājums pārveidoja valsts ekonomiku. Tagad valstī ir augsts dzīves līmenis tās pilntiesīgajiem pilsoņiem. Tā kā Katara (kopā ar Bahreinu) nemaksā ienākuma nodokli, tā ir valsts ar vienu no viszemākajām nodokļu likmēm pasaulē. 2013. gada jūnijā bezdarba līmenis bija 0,1 %. Uzņēmējdarbības likums nosaka, ka Kataras valstspiederīgajiem pieder 51 % no jebkura uzņēmuma emirātā. Saskaņā ar Starptautiskā Valūtas fonda datiem 2016. gadā Katarai ir ceturtais augstākais IKP uz vienu iedzīvotāju pasaulē. Tās ekonomikas izaugsme lielā mērā ir atkarīga no ārvalstu darbaspēka, jo 86 % iedzīvotāju un 94 % darbaspēka veido viesstrādnieki.
Kopš 2012. gada Katarā ir apzinātas 15 miljardu barelu naftas rezerves, kā arī gāzes atradnes, kas veido vairāk nekā 13 % no pasaulē zināmajiem resursiem. Katara ir pasaules vadošā sašķidrinātās dabasgāzes eksportētājvalsts.
Iedzīvotāji
Kataras iedzīvotāju skaits ievērojami svārstās atkarībā no sezonas, jo valsts lielā mērā ir atkarīga no migrantu darbaspēka. 2017. gada sākumā Kataras kopējais iedzīvotāju skaits bija 2,6 miljoni, un lielāko daļu Kataras iedzīvotāju veidoja ārvalstnieki. Tikai 313 000 iedzīvotāju (12 %) bija Kataras pilsoņi, bet pārējie 2,3 miljoni (88 %) bija imigranti.
Dienvidāzijas iedzīvotāju (no Indijas subkontinenta valstīm, tostarp Šrilankas) kopējais skaits pats par sevi veido vairāk nekā 1,5 miljonus cilvēku (60 %) no Kataras iedzīvotājiem. No tiem lielākā kopiena ir indieši, kuru skaits 2017. gadā bija 650 000, kam seko 350 000 nepāliešu, 280 000 bangladešiešu, 145 000 šrilankiešu un 125 000 pakistāniešu. Imigrantu grupas, kas nav Dienvidāzijas izcelsmes, veido aptuveni 28 % Kataras iedzīvotāju, no kuriem lielākā grupa ir 260 000 filipīniešu un 200 000 ēģiptiešu, kā arī daudzas citas tautības (tostarp citu arābu valstu pilsoņi, eiropieši u. c.).
Reliģija
Islāms ir Kataras dominējošā reliģija, un tā ir valsts reliģija, lai gan tā nav vienīgā valstī praktizētā, un konstitūcija garantē brīvību praktizēt jebkuru ticību "morāles" robežās. Lielākā daļa Kataras iedzīvotāju pieder pie salafītu musulmaņu vahābisma kustības, 5-15% Kataras musulmaņu seko šiītu islāmam, bet citu islāma sektu skaits ir ļoti neliels. 2010. gadā Kataras iedzīvotāju skaits bija 67,7% musulmaņu, 13,8% kristiešu, 13,8% hinduistu un 3,1% budistu; pārējās reliģijas un nereliģiozi cilvēki veidoja atlikušos 1,6%.
Kultūra
Kataras kultūra ir līdzīga citām Austrumarābijas valstīm, jo to būtiski ietekmē islāms. Kataras Nacionālajai dienai, kas katru gadu tiek svinēta 18. decembrī, ir bijusi nozīmīga loma nacionālās identitātes veidošanā. Tā tiek atzīmēta, pieminot Džasima bin Muhammada Al Tānī kļūšanu par troņmantinieku un tam sekojošo valsts dažādo cilšu apvienošanu.
Sports
Populārākais sporta veids gan spēlētāju, gan skatītāju ziņā ir futbols. Kataras vīriešu futbola izlase uzvarējusi 2019. gada Āzijas kausā un 2022. gadā pirmoreiz piedalījās FIFA Pasaules kausā kā rīkotājvalsts. Tiesības rīkot turnīru Katara ieguva 2010. gadā, taču par šo lēmumu tika izvirzītas apsūdzības korupcijā un Kataru kritizēja par stadionu būvniecībā iesaistīto viesstrādnieku sadzīves un darba apstākļiem. Saskaņā ar 2021. gada februāra rakstu laikrakstā The Guardian, būvdarbu laikā miruši ap 6500 strādnieku.
Košice IV
Košice IV ir Slovākijas Košices apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Košices pilsētas dienvidaustrumu daļa. Robežojas ar Košices apgabala Košices apkārtnes apriņķi, Košici II, Košici I un Košici III.
Vasilijs Kononovs
Biogrāfija
Otrā pasaules kara laikā, 1941. gada jūnijā, kad nacistiskās Vācijas armija uzbruka Padomju Savienība, ieņemot arī tās agrāk okupēto Latviju, Sarkanā armija atkāpās no Latvijas teritorijas uz Krieviju. Līdz ar to arī Kononovs pārvācās uz Krieviju, kur sākotnēji strādāja kolhozā, vēlāk - par strādnieku militārā rūpnīcā.
1942. gadā Kononovs tika mobilizēts Sarkanās armijas rindās un nozīmēts rezerves dienestā Latvijas divīzijā. No 1942. līdz 1943. gadam Kononovs izgāja īpašu apmācību diversijas veikšanā, kur viņš iemācījās, kā organizēt un vadīt desanta vienību aiz ienaidnieka līnijas. Pēc apmācības iziešanas viņš tika pie seržanta pakāpes un pēc tam, naktī, kopā ar apm. 20 citiem kareivjiem tika nogādāts Vācijas okupētajā Baltkrievijas teritorijā, tuvu Latvijas robežai. Tur Kononovs pievienojās padomju partizānu vienībai (Viļa Laiviņa specgrupa) un 1944. gada martā viņu nozīmēja par diversantu grupas vadītāju.
Mazo Batu traģēdija
Notikumi, par kuriem Kononovs tiesāts, t. s. Mazo Batu traģēdija, risinājās 1944. gadā Mazajos Batos (Goliševas pagasts), sādžā, kas atradās tikai puskilometru no Vasilija Kononova dzimtās Straujas sādžas. sādžā ieradās 12 padomju partizāni, kurus savās mājās uzņēma Krupniku ģimene. Naktī ieradās vācieši un cīņā nogalināja visus partizānus, tai skaitā partizānu brigādes komandiera majora Čugunova sievu Antoņinu un viņas 7 mēnešus veco dēlu.
Atriebjoties par nodevību, Vasarsvētku dienā,, pārģērbušies vācu armijas uniformās, sādžā ieradās Vasilija Kononova vadītā partizānu brigāde, un, nošaujot vai sadedzinot dzīvus, nogalināja deviņus sādžas iedzīvotājus, tostarp Teklu Krupniku, kura bija pēdējā grūtniecības mēnesī.
Pēc Otrā pasaules kara Mazo Batu sādža ir pamesta un mūsdienās vairs neeksistē.
Pēckara periods
Pēc kara Vasilijs Kononovs palika Latvijas PSR. 1946. gada novembrī viņš kļuva par PSRS Komunistiskās partijas biedru, 1957. gadā absolvēja PSRS Iekšlietu ministrijas akadēmiju un vēlākos gados strādāja dažādos amatos milicijā. Kononovs bija milicijas pulkvedis, vadījis kriminālizmeklēšanas nodaļu, LPSR transporta milicijas nodaļu, līdz aiziešanai pensijā 1988. gadā.
Kononovs saņēmis vairākus apbalvojumus, tai skaitā Ļeņina ordeni, Tēvijas kara pirmās pakāpes ordeni, Darba Sarkanā karoga ordeni, Goda zīmi, u.c. Savukārt Krievijas prezidents Vladimirs Putins savulaik apsveicis Kononovu, uzdāvinot viņam rokaspulksteni. Arī Krievijas vēstnieks Latvijā Aleksandrs Vešņakovs 2008. gadā sveica Kononovu dzimšanas dienā, uzsverot Kononova lomu Eiropas atbrīvošanā no fašisma.
Tiesvedība
1998. gada janvārī Satversmes aizsardzības biroja Totalitārisma seku dokumentēšanas centrs (TSDC) ierosināja krimināllietu pret Kononovu aizdomās par iespējamu kara noziegumu. TSDC bija uzgājis dokumentus, "kas pierādīja, ka viņš kā partizānu grupas vadītājs bijis Maskavas NKVD 4. pārvaldes algu sarakstos. Šīs pārvaldes, ko vadījis Pāvels Sudoplatovs, uzdevums bijis diversiju organizācija un darbs ienaidnieka aizmugurē, un partizānu darbības uzdevums bijusi arī mierīgo iedzīvotāju terorizēšana, lai viņos radītu nepatiku pret vietējo varu. Ar to varētu izskaidrot, kādēļ V. Kononova vienība Mazajos Batos ieradās, pārģērbusies vācu armijas formās." Izmeklēšanas laikā tika noskaidrotas arī pārējo notikumos piedalījušos partizānu personības – izņemot Kononovu, visi bija miruši.
AT Krimināllietu Tiesu palāta nosūtīja Kononova krimināllietu Ģenerālprokuratūrai papildu izmeklēšanai, uzskatot, ka lietas materiālos nav atbildes uz vairākiem jautājumiem, kuriem ir būtiska nozīme lietā. Lietas papildizmeklēšanas laikā, AT Senāts grozīja krimināllietas teritoriālo piekritību, nozīmējot Latgales apgabaltiesu kā atbildīgo tiesu. Latgales apgabaltiesa nozīmēja Kononovam medicīnisko, psihiatrisko un psiholoģisko ekspertīzi, kuras laikā tika noskaidrots, ka iesniedzēja vispārējais veselības stāvoklis pasliktinās, un ka viņam nekādā ziņā nav ieteicams piemērot ar brīvības atņemšanu saistītu sodu.
Latgales apgabaltiesa notiesāja Vasiliju Kononovu par bandītismu, ne kara noziegumiem, atbrīvojot Kononovu no kriminālatbildības noilguma dēļ. Gan Kononovs, gan Ģenerālprokuratūra iesniedza apelāciju.
Latvijas Augstākās tiesas Krimināllietu tiesu palāta atcēla pirmās instances spriedumu un, taisot jaunu spriedumu, atzina Kononovu par vainīgu kara noziegumu izdarīšanā Otrā pasaules kara laikā un piesprieda cietumsodu, ko Kononovs bija izcietis, esot apcietinājumā laikā no līdz. Augstākās tiesas Senāta Krimināllietu departaments izskatīja kasācijas sūdzību un atstāja negrozītu spriedumu.
Eiropas Cilvēktiesību tiesa
Latvijas Republikas Ministru kabinets pieņēma lēmumu iesniegt apelācijas sūdzību Eiropas Cilvēktiesību tiesas Lielajā palātā saskaņā ar Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 43.pantu.
Eiropas Cilvēktiesību tiesas Lielā palāta ar 14 balsīm pret 3 nosprieda, ka Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 7. pants Kononova lietā tomēr nav ticis pārkāpts.
11. gadsimts
11. gadsimts jeb XI gadsimts bija laika posms vēsturē no 1001. līdz 1100. gadam pēc Jūlija kalendāra. Tas ir 2. tūkstošgades pirmais gadsimts.
Eiropas vēsturē šis laika posms ir daļa no vidējiem viduslaikiem. Notiek Bizantijas impērijas varas samazināšanās un normāņu varas pieaugums Eiropā, tāpat palielinās arī Romas pāvesta ietekme. Iedzīvotāju skaita pieaugums Ziemeļitālijas pilsētās veicināja organizēta agrīnā kapitālisma izveidi un un sarežģītāku sociālo kultūru uz 11. gadsimta beigām. Kijivas Krievzemei šis bija zelta laikmets.
Sunu dinastijai Ķīnā un klasiskajā islāma pasaulē šis gadsimts bija augstākais punkts Ķīņas civilizācijai, zinātnei un tehnoloģijai, un klasiskajai Islāma zinātnei, filozofijai, tehnoloģijai un literatūrai. Vadošās politiskās frakcijas Ķīnā izveidoja cīņu par vadošo ministru un valsts ierēdņu vietām. Čolas dinastija Indijā un Fatimīda kalifāts Ēģiptē sasniedza savu augstāko punktu militārajā attīstībā un starptautiskajā ietekmē. Gadsimta beigās Rietumčalukju impērija (Čolas sāncenši) arī kļuva spēcīgāki.
Šajā gadsimtā Turcijas Seldžuku dinastija nāk pie varas Rietumāzijā pārņemot vadību sadrumstalotajā Abāsīdu kalifātā, kamēr gadsimta beigās sākas pirmais no Krusta kariem. Japānā, Fudzivaras klans turpināja vadīt valsts lietas. Korejā, Korjo karaliste plauka attīstība un pastāvēja draudi no Liao dinastijas (Mandžūrija). Vjetnamā izveidojās Lī dinastija, kamēr Mjanmā Paganu karaliste maksimāli uzlaboja savus politiskos un militāros spēkus.
Riglice
Radlova ir pilsēta Polijas dienvidos, Mazpolijas vojevodistē uz dienvidaustrumiem no Tarnovas. Pilsētā atrodas pretrunīgi vērtēts "Piemineklis emigrantam".
Āzijas īsnagu ūdrs
Āzijas īsnagu ūdrs (Amblonyx cinereus) ir sermuļu dzimtas (Mustelidae) daļēji ūdenī dzīvojošs plēsējs, kas ir vienīgā suga īsnagu ūdru ģintī (Amblonyx).
Āzijas īsnagu ūdrs ir mazākais no visiem ūdriem un sver mazāk par 5 kg. Tas dzīvo saldūdens purvos, dīķos, rīsa laukos, sazarotās upju grīvās un citās mitrās vietās. Tam nepatīk klajas, atklātas vietas, bez aizsega un aizvēja, tādēļ tiem rīsa lauki patīk labāk par lielām upēm. To var sastapt Bangladešas, Birmas, Indijas, Ķīnas dienvidu, Taivānas, Laosas, Malaizijas, Indonēzijas, Filipīnu, Taizemes un Vjetnamas teritorijās.
9. gadsimts
9. gadsimts jeb IX gadsimts bija laika posms vēsturē no 801. līdz 900. gadam.
Āzijas īsnagu ūdrs
Paplašinoties cilvēku saimnieciskai darbībai, samazinās ūdru dzīves telpa. Ūdri pamet arī piesārņotus ūdeņus, un Āzijas īsnagu ūdrus dažos reģionos joprojām medī. Sugas izdzīvošana ir apdraudēta un tā ir ierakstīta Sarkanajā grāmatā.
Izskats
Kā visiem ūdriem tam ir īsas, spēcīgas kājas, bet tā priekšķepas ir atšķirīgas. Tā priekšķepu pirkstiem nav nagu. Šādas ķepas ļauj Āzijas īsnagu ūdram labāk satvert moluskus, krabjus un citus mazus ūdens dzīvniekus. Kopumā tā ķepas ir šauras un peldplēve savieno tikai pēdējo un priekšpēdējo pirkstu, kā arī peldplēve nav visa pirksta garumā. Āzijas īsnagu ūdra ķepu apakšas ir ļoti jutīgas un pirksti bez peldplēvēm ir kustīgāki, kas ļauj tiem medījumu satvert ķepās, nelietojot ķeršanai muti. Pakaļkājām ir mazi, neattīstījušies nagi, kas reti ir garāki par pirkstiem.
Uzvedība
Āzijas īsangu ūdrs ir daļēji sauszemes un daļēji ūdenī dzīvojoš dzīvnieks, bet uz sauszemes tas pavada vairāk laika nekā ūdenī, un, salīdzinot ar citiem ūdriem, tas ir sauszemi visvairāk mīlošais ūdrs. Ūdeņu dubļainajos vai dūņām bagātajos krastos ūdrs izrok sev alu, kurā ierīko migu.
Āzijas īsangu ūdri ir dienas dzīvnieki. Līdz ar to, būdami aktīvi gaišajā dienas laikā, tie izvēlas dzīves telpu, kurā nenotiek cilvēku saimnieciskā darbība. Visvairāk laika tie pavada, kopjot savu kažoku, jo tīrs un sauss kažoks ir to dzīves kvalitātes nosacījums. Pēc peldes ūdri purinās un vārtās pa zemi gar augiem, gar kokiem, lai atbrīvotos no lielākā ūdens daudzuma kažokā. Lai arī tiem patīk sauszeme, Āzijas īsangu ūdrs ir labs peldētājs. Kad tas peld lēni, tiek lietotas visas 4 kājas, bet peldot ātri, priekšķepas tiek piespiestas pie ķermeņa, un peldēšanu nodrošina pakaļkāju un astes kustības. Āzijas īsangu ūdrs spēj ienirt līdz 6—8 minūtēm.
Āzijas īsangu ūdri tāpat kā Brazīlijas dižūdri ir vissociālākie no visiem ūdriem. Mazuļus audzina abi vecāki. Reizēm iepriekšējā metiena mazuļi paliek kopā ar vecākiem un palīdz audzināt mazos ūdrēnus. Ģimenes grupā var dzīvot vairāk kā 20 ūdru. Tāpat kā citas ūdru sugas tie ir rotaļīgi dzīvnieki un tos bieži var novērot, slidinoties pa dubļainajiem krastiem vai spēlējoties vienam ar otru ūdenī, vai izpalīdzot otram kopt kažoku.
Komunikācija
Savā starpā Āzijas īsnagu ūdri sazinās ar balsi, smaržām un zīmēm. Ūdri ir pļāpīgi dzīvnieki. Tiem ir vismaz 12 atšķirīgas vokalizācijas. Tajā pašā laikā smaržu zīmes ir vissvarīgākās, iezīmējot teritoriju. Ar smaržu sekrētu tiek apsmidzināti koku stumbri, lielāki akmeņi, takas un ūdenstilpes piekraste. Āzijas īsnagu ūdri veido īpašas zīmes — kaudzes, kas tiek sastumtas no smiltīm, oļiem, zāles un dubļiem. Viena bara locekļi sazinās viens ar otru arī ar dažādām ķermeņa valodas zīmēm.
Vairošanās
Āzijas īsnagu ūdri atšķirībā no lielākās daļas pārējo ūdru veido monogāmus pārus uz mūžu. Pārim mazuļi var dzimt 2x gadā. Parasti piedzimst 1—6 mazuļi. Grūsnības periods ilgst 60 dienas. Tikko dzimuši ūdrēni ir nevarīgi, akli un bez zobiem. Tie sver apmēram 50 g. Pirmās nedēļas tie pavada alā, kamēr pēc 40 dienām tiem atveras acis. Māte tos zīda ar pienu ik pēc 3—4 stundām. Pēc 14 nedēļām māte tos pārtrauc zīdīt. Mazuļi sāk ēst pamatbarību, pēc 3 mēnešiem tie jau peld un medī paši. Mazuļi paliek kopā ar vecākiem līdz nākamajam metienam. Tēviņi palīdz mātītei iekārtot alu un migu, kā arī piedalās mazuļu barošanā pēc tam, kad to zīdīšana ir pabeigta. Āzijas īsnagu ūdri dzīvo 11—16 gadus.
Barība
Āzijas īsangu ūdrs pamatā barojas ar dažādiem bezmugurkaulniekiem: krabjiem, dažādiem vēžveidīgajiem, moluskiem, un vardēm. To zobi ir piemēroti, lai sakostu cietās krabju bruņas. Pie iespējas īsnagu ūdri medī kukaiņus, grauzējus, čūskas un nelielas zivis, kā guramus, dubļbēdzes, čūskgalvas un samus.
Lai atrastu medījumu zem ūdens, ūdrs ar ūsām uztver visniecīgāko straumju vibrāciju, tad medījums tiek ķerts ar priekšķepām daudz biežāk kā ar muti. Tā kā starp pirkstiem tikpat kā nav peldplēvju, tad tie ir kustīgi un veikli. Āzijas īsangu ūdri medī ne tikai skaidrā ūdenī, bet ierokas arī dubļos un dūņās, kur visbiežāk ir paslēpušies krabji, gliemji un citi vēžveidīgie. Lai atvērtu gliemju vākus, ūdri tos sakož vai atstāj saulē karsēties līdz tie atveras paši.
Sistemātika
Āzijas īsangu ūdram ir 3 pasugas:
Pjotrs Stolipins
Pjotrs Stolipins (, dzimis, miris ) bija krievu politiķis, iekšlietu ministrs un Krievijas impērijas premjerministrs. Pazīstams kā viens no 1905. gada revolūcijas galvenajiem pretiniekiem un t.s. Stolipina agrārās reformas ieviesējiem. Nogalināts atentātā.
Dzīvesgājums
Dzimis augstmaņu ģimenē Drēzdenē, kur māte bija atbraukusi apciemot radus. Bērnību pavadīja Seredņikovas ciemā Maskavas guberņā un Žemaitijā Kalnaberžes muižā (Kalnaberžė) pie Ķēdaiņiem. Ģimnāzijā mācījās Viļņā un Orlā. Studēja fiziku un matemātiku Sanktpēterburgas Universitātē. Pēc universitātes beigšanas strādāja valsts darbā. No 1889. līdz 1902. gadam Stolipins darbojās Kauņā, kur bija apriņķa muižniecības vadītājs (Уездный предводитель дворянства).
1902. gada 30. maijā Stolipinu iecēla par Grodņas guberņas, 1903. gada 15. februārī par Saratovas guberņas gubernatoru. Enerģiski rīkojoties, Stolipinam 1905. gada revolūcijas laikā izdevās atgūt valdības kontroli pār guberņu. 1906. gada 26. aprīlī Stolipins tika iecelts par Krievijas iekšlietu ministru. Kad Krievijas imperators Nikolajs II 1906. gada jūlijā atlaida Pirmo Valsts domi, Stolipins tika iecelts par Krievijas premjerministru.
Ieviešot paātrinātus tiesas procesus un citus procesus Stolipina valdībai lielā mērā izdevās savaldīt un neitralizēt 1905. gada revolūcijas procesus. 1907. gada jūnijā tika atlaista arī Otrā Valsts dome. Lai izveidotu zemnieku - zemes īpašnieku slāni un sašaurinātu revolūcijas sociālo bāzi, tika veikta ekonomiskā reforma, ļaujot laukos attīstīties zemnieku individuālajām saimniecībām.
No 1905. līdz 1911. gadam pret Stolipinu tika veikti 11 atentāti, 1911. gada 14. septembrī (pēc jaunā stila) Kijivas teātrī operas izrādes laikā Stolipinu sašāva anarhists Dmitrijs Bogrovs. Pēc četrām dienām Stolipins mira. Pamatojoties uz Stolipina testamenta pirmo rindu "Gribu, lai mani apglabā tur, kur mani nogalinās", apglabāts Kijivā.
Ciānfuksīndzeltenmelnais krāsu modelis
Ciānfuksīndzeltenmelnais jeb CMYK krāsu modelis (no en) ir krāsu modelis, kurā visas krāsas ir aprakstītas kā četru krāsu — ciāna, fuksīna (madžentas), dzeltenas un melnas sajaukums. CMYK krāsu modeli izmanto krāsainu dokumentu drukāšanai ofseta iespiedtehnikā.
Ciānfuksīndzeltenmelnais ir subtraktīvais krāsu modelis, jo tas rezultējošo attēlu apraksta kā atšķirību no baltās krāsas (pilna spektra), tas ir, faktiski kā krāsu negatīvu (ar nosacījumu pie balta pamata) — līdz ar to tas atbilst reālajam procesam, veidojot attēlu ar krāsām uz balta papīra. No CMYK krāsu modelī aprakstīta attēla var ērti noteikt nepieciešamo krāsu daudzumu ofseta drukā u.c. iespiedtehnoloģijās, kas izmanto šādu krāsu dalījumu.
Kontinentālā Zemes garoza
Kontinentālā Zemes garoza ir granīta, nogulumiežu un metamorfo iežu komplekss (sials), kas veido kontinentus un tiem līdzās esošo seklo jūras daļu - kontinentālo šelfu.
Zemes vecākie ieži atrodas uz kontinentālās Zemes garozas - šādas garozas iecirkņu centrālajās daļās - kratonos. Vecākais zināmais iezis ir 4,03 miljardus gadu vecais Akastas gneiss, kas atrasts Kanādas Ziemeļrietumu teritorijās, kamēr okeāniskā Zemes garoza nav vecāka par 0,2 miljardiem gadu.
Turpinās diskusija par to, vai kontinentālās garozas platība laika gaitā ir mainījusies un kā tas ir noticis. Saskaņā ar vienu modeli pirms 3,7 miljardiem gadu kontinentālā garoza bija mazāk kā 10% no tagadējās platības, pirms 3 miljardiem gadu - 25% un straujo attīstoties Zemes garozai pirms 2,6 miljardiem gadu - 60%. Kontinentālās garozas platības pieaugums noticis piecos t.s. palielinātas aktivitātes "spurtos".
Vertikālais iedalījums
Kontinentālo Zemes garozu var iedalīt augšējā - trauslajā daļā un apakšējā - plastiskajā daļā. Robežu starp šīm zonām sauc par Konrada robežu (par godu austriešu un ASV zinātniekam Viktoram Konradam). Šo robežu rada fakts, ka 10 - 20 kilometru dziļumā spiediens un temperatūra ir tik augsti, ka galvenie kontinentālās garozas iežus veidojošie minerāli - laukšpati un kvarcs - lūzuma un/vai spiediena zonās vairs nedrūp bet gan plūst. Tāpēc šādā dziļumā Zemes garoza stresa gadījumā ilgi nelūst bet gan plastiski deformējas.
Konrāda robeža neatrodas noteiktā dziļumā - tās dziļumu nosaka konkrētie vietas apstākļi, piemēram, mantijas kupoli, Zemes garozas biezums u.c. Piemēram, aktīva vulkānisma zonās šī robeža atrodas seklāk un rezultātā Zemes garoza vieglāk deformējas.
Kontinentālā Zemes garoza turpinās līdz Mohorovičiča līnijai, kur pāriet astenosfērā - mantijas augšējā daļā.
Kalni
Pateicoties blīvuma atšķirībai, saduroties kontinentālajai un okeāniskajai Zemes garozām okeāniskā Zemes garoza parasti paiet zem kontinentālās un iekļaujas mantijas materiālā. Kontinentālā garoza tikai retos gadījumos grimst un nokļūst mantijā. Šāds process notiek brīžos, kad saduras divas kontinentālās plātnes, sadures vietā izveidojas sabiezinājums, kas virspusē redzams kā kalnu grēda (piem. Himalaji). Šādās vietās kontinentālā garoza kļūst dziļāka un apakšā kūst.
Rifti
Plānākā Zemes garoza ir rifta zonās, kur to plānāku padara spēki, kas spiež garozu pašķirties. Ar laiku rifta zonās izveidojas kontinentālās Zemes garozas pārrāvumi, kurus aizpilda jauna - okeāniskā Zemes garoza. Šādi veidojušās kontinentālās malas dēvē par pasīvajām malām - tādas, piemēram, pārsvarā ir Atlantijas okeāna piekrastes. Mūsdienās aktīva rifta zona atrodas Austrumāfrikā un Sarkanajā jūrā.
Grammy balva par labāko metāla izpildījumu
Grammy balva par labāko metāla izpildījumu bija no 1990. līdz 2011. gadam, kā arī pēc tam, sākot ar 2014. gadu piešķirta balva smagā metāla izpildītājiem par viņu mūzikas ierakstiem. 1992. un 1994. gadā balvas nosaukums bija Grammy balva par labāko metāla izpildījumu ar vokālu.
Pujatu ezers
Pujatu ezers (arī Pujata ezers) ir ūdenstilpe Rēzeknes novada Nautrēnu pagastā uz robežas ar Dricānu pagastu. Tā spoguļa virsmas laukuma platība ir 36,6 ha. Ezerā ir viena 0,5 ha liela sala. Ezerā ietek trīs strauti, tam cauri tek Zušupe, savienojot Pujatu ezeru ar Mazazaru uz ziemeļaustrumiem no tā. Ūdens caurredzamība pārsniedz ezera maksimālo dziļumu. Ezera tuvumā atrodas Korotovu kalns. Pujatu ezerā notiek ūdens ziedēšana un katru gadu var manīt zivju slāpšanu. Ezera krastā atrodas Pujatu sādža.
Makrofīti
Platlapu vilkvālītes, ežgalvītes, kosas, kalmes, niedres, parīss, velnarutki, grīšļi, cirvenes, lēpes, sīkās lēpes, ūdensrozes, skaujošās glīvenes, hāras, elši, elodejas un pūslenes.
Zivis
Ezerā sastopamākās zivis ir asaris, rauda, līdaka un karūsa. Kādreiz tajā varēja sastapt arī līņus, taču mūsdienās tie ir izzuduši.
Atlantropa
Atlantropa ir futūristisks inženiertehnisks vācu arhitekta Hermana Zergela 1920. gadu projekts.
Projekts
Zergels piedāvāja aizšķērsot Gibraltāru un Dardaneļus ar hidroelektriskiem dambjiem. Pēc viena no variantiem dambis šķērsotu Vidusjūru arī no Sicīlijas uz Tunisiju. Šādu būvju rezultātā Vidusjūras līmenis pazeminātos, kā rezultātā tiktu ne tikai iegūta lēta elektroenerģija, bet tiktu izmainīts Sahāras klimats, lai tā būtu izmantojama lauksaimniecībai. Eiropa un Āfrika kļutu par vienotu kontinentu — Atlantropu. Vidusjūras vietā izveidotos divas mākslīgas jūras — Sahāras un Kongolēzijas.
Projekta liktenis
Kad projets tika izsludināts, vislielākos protestus tas izsauca Dienvideiropas iedzīvotājos, kas nevarēja savu dzīvi iedomāties bez jūras. Nacistu valdīšanas laikā Vācijā Zergelam bija aizliegts savu projektu propagandēt, jo tas neguva Hitlera atbalstu. Pēckara periodā līdz pat savai nāvei 1952. g. Zergels turpināja propagandēt savu projektu.
Lilaste (upe)
Lilaste, saukta arī Līlaste, ir 1,67 km gara Lilastes ezera notece uz Baltijas jūras Rīgas līci. Tek cauri augstai piekrastes kāpu grēdai. Ūdenstecei nav pieteku. Mūsdienās Lilaste ir Ādažu un Saulkrastu novadu robežupe. Krastos abos novados atrodas apdzīvotas vietas ar nosaukumu Lilaste. Upi šķērso autoceļš A1 un Rīgas—Skultes dzelzceļš.
Strūžāni (Gaigalavas pagasts)
Strūžāni (arī Vecstrūžāni) ir ciems Rēzeknes novada Gaigalavas pagastā, Mozičas upes krastā. Ciemā atrodas Strūžānu katoļu baznīca, bet padomju laikos Strūžānos darbojās mehāniskā darbnīca, dzirnavas un krejotava.
Dienvidos no Strūžāniem atrodas Strūžānu purvs, kura otrā malā atrodas Strūžānu pagasta Strūžāni jeb Jaunstrūžāni un ciemi tiek bieži sajaukti.
Skola
2009. gadā, pēc gandrīz 170 gadu darbības, slēdza Strūžānu pamatskolu. No skolas vēstures : "1840.gadā Ludzas apriņķa Domopoles pagasta Strūžānu muižas īpašnieks Benislavskis uzcēla skolu muižas kalpu bērniem, kuru toreiz vadīja viena no pirmajām izglītotajām Latgales sievietēm, Sofija Prentniece. No 1920. līdz 1944.gadam Strūžānu pamatskolas direktore bijusi mākslas zinātnieka Jāņa Pujāta māmuļa, ar literārām dotībām apveltītā Anna Kārkliniece-Pujāte".
Muiža
Strūžānu muiža s parkā atrodas pamestā Strūžānu luterāņu baznīca. Baznīca celta 1873. gadā. Draudze darbojās līdz 1984. gadam. Baznīcas dārzā apbedīts prāvests Ernests Ludvigs Balvīts (1832-1888).
Strūžānu muižas parks un Strūžānu luterāņu baznīca ir vietējās nozīmes arhitektūras pieminekļi.
Sēretika bāka
Sēretika bāka (et) atrodas Igaunijā Sāmsalas dienvidu krastā uz Sēretika zemesraga.
Vēsture
Bāka šajā vietā atrodas kopš 1954. gada.
Raksturojums
Bākas augstums ir 15 m. Bāku veido četrstūrains betona tornis ar galeriju, bez laternas. Tornis ir baltā krāsā. Gaismas elements atrodas 19 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta (0,5 s deg, 1,5 s pārtraukums, 0,5 s deg, 1,5 s pārtraukums, 0,5 s deg, 10,5 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 6 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu, diennakts tumšajā laikā.
Eiropas lielāko ezeru uzskaitījums
Šajā sarakstā apkopoti '''Eiropas 50. lielākie ezeri''', kā arī tās ūdenskrātuves, kuras ir lielākas par šiem ezeriem.
.mh
.mh ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar Māršala Salām. Domēns izveidots 1996. gadā. Domēna sponsors ir Cabinet Office of the Marshall Islands, bet domēnu reģistrēšanu nodrošina Internet Connect Inc.. Lai gan domēns statuss ir aktīvs, tajā netiek novērota aktīva darbība. Vairums ar Māršala Salām saistītas mājas lapas ir reģistrētas zem .com, .net, .org vai citu valstu domēniem.
Jurga
Jurga (ru) ir pilsēta Krievijā, Kemerovas apgabala ziemeļrietumos. Tajā dzīvo 83,8 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas Tomas upes krastā, 143 km uz ziemeļrietumiem no Kemerovas. Dzelzceļa mezgls (uz Novosibirsku, Krasnojarsku un Novokuzņecku).
10. gadsimts
Šajā gadsimtā Ķīnas pārvaldīšanā nostiprinājās Sunu dinastija. Islāma pasaule piedzīvoja kulturālu uzplaukumu, īpaši Kordovas kalifātā. Vēl 10. gadsimts bija Bizantijas un Bulgāru Impērijas zenīta laiks.
Medievistiķis un tehnoloģiju vēsturnieks Lins Vaits ir teicis: "mūsdienu acīm, šīs laiks ir tuvs tumšākajam no tumšajiem viduslaikiem", un piebildis ". . . ja tā bija tumsa, tad tā bija dzemdes tumsa." 15. gadsimtā Lorenco Valla raksturoja šo laika posmu kā "Svina un dzelzs gadsimtu".
Saskaņā ar vienu pētījumu, desmitajā gadsimtā bija mazāk karos bojā gājušo (procentuāli pret kopējo iedzīvotāju skaitu) nekā citos gadsimtos kopš 3000. gada p.m.ē.
8. gadsimts
8. gadsimts jeb VIII gadsimts bija laika posms vēsturē no 701. līdz 800. gadam.
Martins Heinrihs Klaprots
Martins Heinrihs Klaprots (de; dzimis, miris ) bija vācu aptiekārs un ķīmiķis, ķīmisko elementu cirkonija (1789) un urāna (1789) atklājējs. Tāpat 1803. gadā neatkarīgi no Jensa Jākoba Bercēliusa un Vilhelma Hīzingera, Klaprots atklāja ķīmisko elementu cēriju. Klaprots izgudroja nosaukumus ķīmiskajiem elementiem telūrs (1798), titāns (1795). Viens no sava laika izcilākajiem ķīmiķiem.
Dzimis Vernigerodē. Strādāja par aptiekāra palīgu Kvedlinburgā, Hannoverē, Berlīnē un Dancigā, līdz 1771. gadā pārcēlās uz Berlīni un kļūva par aptiekāru. 1787. gadā iecelts par ķīmijas lektoru Prūsijas Kara artilērijas akadēmijā. Kad 1810. gadā tika nodibināta Berlīnes universitāte, Klaprots kļuva par tās ķīmijas profesoru. Miris Berlīnē 1817. gadā.
Klaprots bija viens no sava laika redzamākajem flogistona teorijas pretiniekiem. Izcēlās ar precizitāti minerālu sastāva noteikšanā, kas ļāva atklāt jaunus ķīmiskus elementus, kaut arī Klaprotam neizdevās tos izdalīt tīrā veidā. 1798. gadā atklāja polimorfisma parādību.
Galvenie Klaprota darbi sakopoti sešu sējumu izdevumā Beiträge zur chemischen Kenntnis der Mineralkörper (1793—1815, Berlīne).
Klaprota vārdā nosaukts Mēness krāteris.
Mītiskais cilvēkmēnesis
Mītiskais cilvēkmēnesis: programminženierijas esejas (en) ir Freda Bruksa grāmata par programminženieriju un projektu pārvaldību. Darba galvenā tēma ir, ka "ja programmēšanas projekta beigu posmā piesaista papildu cilvēkus, tas aizkavējas". Tāpat tiek apskatīts otrās sistēmas efekts un aizstāvēta prototipēšana.
Mītiskais cilvēkmēnesis
Ja kāda programmatūras projekta izstrāde aizkavējas, tad projekta vadītājam ir vēlme piesaistīt papildu programmētājus, tāpat kā citu nozaru projektos pozitīvu rezultātu panāk, sasummējot cilvēkmēnešus. Brukss secināja, ka programmatūras projektos papildu programmētāju piesaiste projektu pat paildzina, jo pieaug saziņas apjoms dalībnieku starpā. Kad N cilvēki sazinās savā starpā (bez hierarhijas), ja N pieaug, viņu darba rezultāts M samazinās un pat kļūst negatīvs, t.i., kopējais dienas beigās atlikušais darbs ir lielāks nekā kopējais darbs, kas bija palicis dienas sākumā, jo tiek pieļautas kļūdas.
Kopējo sakaru kanālu skaitu grupā var aprēķināt pēc formulas n(n − 1) / 2. Piemēram, ja 50 programmētāji rada 50 · (50 — 1) / 2 = 1225 sakaru kanālu.
Bruks to ilustrē ar piemēru: ja sieviete bērnu var dzemdēt deviņos mēnešos, tad deviņas sievietes to nevarēs izdarīt vienā mēnesī. Tas ir tādēļ, ka grūtniecība norit secīgā procesā, to nevar sadalīt paralēlos procesos. Ja deviņas sievietes kļūs grūtas vienā laikā, tad pēc deviņiem mēnešiem viņas dzemdēs deviņus dažādus zīdaiņus.
Šī ideja zināma kā Bruksa likums.
Otrās sistēmas efekts
Otrā sistēma, kuru arhitekts veido, ir visbīstamākā viņa izstrādātā sistēma, jo viņš tajā cenšas iestrādāt visas tās iespējas, kuras nevarēja realizēt pirmajā sistēmā (laika trūkuma dēļ). Tādējādi sistēma bieži kļūst pārpildīda ar iespējām.
Tendence nesamazināties kļūdu skaitam
Autors ievērojis, ka pietiekami sarežģītā sistēmā kļūdu skaitu neizdodas samazināt. Jebkurš mēģinājums izlabot atklātās kļūdas izraisa jaunu kļūdu ieviešanos.
Konceptuālā viengabalainība
Lai izveidotu lietotājam draudzīgu sistēmu, tai ir jābūt konceptuāli viengabalainai, ko var panākt, atdalot arhitektūru no īstenošanas. Viens galvenais arhitekts (vai neliels skaits arhitektu), kas darbojas lietotāja interesēs, izlemj, ko iekļaut sistēmā un ko atmest. Jauna ideja var tikt noraidīta, ja tā neiekļaujas vienotā sistēmas dizainā. Lai nodrošinātu lietotājam draudzīgu sistēmu, jārealizē tikai dažas no iespējām, kuras iespējamas sistēmā. Ja sistēma ir pārāk sarežģīta lietošanā, daudzas tās iespējas netiek izmantotas, jo lietotājam nav laika apgūt to lietošanu.
Pilotsistēma
Kad tiek projektēja jauna veida sistēma, komandai jāizstrādā ārā izmetama sistēma (vienalga, vai to pēc tam izmetīs vai ne). Šāda sistēma kalpo par eksperimentālu iekārtu, kurā kristalizējas risinājumi, kuru rezultātā tiks pārstrādāta sistēma. Šāda otrā, pilnveidotā sistēma tiks piegādāta pasūtītājam, kamēr pilotsistēmas piegāde izraisītu neko citu kā pasūtītāja neapmierinātību un iespējams, sistēmas sabrukumu, iespējams pat kompānijas.
Formālie dokumenti
Katram projekta vadītājam jāveido neliels formālo dokumentu kopums, kuros definēti projekta mērķi, kā tie jāsasniedz, kas un kad tos sasniegs un cik daudz tas maksās. Šie dokumenti arī var atklāt neatbilstības, kuras citādā veidā grūti ieraudzīt.
Projekta novērtējums
Veicot projekta laika novērtējumu, jāatceras, ka programmproduktu (kuru pārdod pasūtītājam) ir trīs reizes grūtāk uzrakstīt par lietojumprogrammu. Ir jāsaprot, cik daudz laika prasīs tehniskais darbs un cik administratīvais vai citi netehniskie uzdevumi, piemēram, sanāksmes.
Savstarpējā saziņa
Lai novērstu katastrofu, visām projektā iesaistītajām komandām jāuztur saziņa savā starpā cik vien iespējams dažados veidos: e-pastu, tālruni, sanāksmēm. Tā vietā, lai izdarītu kādus pieņēmumus, izpildītājam jājautā arhitektam, lai noskaidrotu viņa uzdevuma nozīmi, pirms realizējis šos pieņēmumus, kuri var būt pilnīgi nepareizi.
Ķirurģiskā brigāde
Parasti ķirurgu komandu vada viens ķirurgs, kurš veic kritiskākos darbus, bet mazāk kritiskus uzdevumus uztic citiem grupas dalībniekiem. Līdzīgi arī programmēšanas projektos nepieciešams labs programmētājs, kurš izstrādā kritiskos sistēmas komponentus, kamēr pārējā komanda realizē pārējo. Bez tam Bruks atzīmē, ka labs programmētājs parasti ir piecu līdz desmit reižu ražīgāks par vidējo.
Koda iesaldēšana un sistēmas versionēšana
Programmatūra ir neredzama. Daudzas lietas parādās sistēmā tikai tad, ja jaunajā sistēmā paveikts noteikts darba apjoms, ļaujot lietotājiem to izmēģināt. Šie izmēģinājumi var izraisīt lietotāju vajadzību izmaiņas. Līdz ar to jāmaina sistēma, lai realizētu šīs izmaiņas. Tas ir pieļaujams tikai līdz noteiktam punktam, citādi sistēmu neizdosies pabeigt. Pēc noteikta datuma sistēmā nav pieļaujamas nekādas izmaiņas un kods ir jāiesaldē. Visi izmaiņu pieprasījumi ir jāatliek uz sistēmas nākamo versiju.
Specializētie rīki
Tā vietā, lai katram programmētājam būtu savs specializētu rīku krājums, katrai komandai nepieciešams rīku veidotājs, kas varētu izveidot rīkus tieši tam darbam, kuru veic komanda. Bez tam vispārējai rīku komandai jāizveido kopējie sistēmas instrumenti.
Programmatūras izstrādes izmaksu samazināšana
Lai samazinātu rogrammatūras izstrādes izmaksas, Bruks atzīmē, ka izstrādātāji jāpiesaista tikai pēc tam, kad sistēmas arhitektūra ir pabeigta (posms, kas var aizņemt vairākus mēnešus, kuru laikā iepriekš pieņemtiem izstrādātājiem nebūs ko darīt). Vēl iespēja ietaupīt ir nevis programmatūru visu pašiem izgatavot, bet nopirkt jau gatavus risinājumus, kur tas ir iespējams.
Ismeru ezers
Ismeru ezers, arī Žogotu ezers, Ismeru-Žogotu ezers, ietilpst Daugavas baseinā. Administratīvi atrodas Rēzeknes novada Čornajas pagastā. Ezeram ir 2 daļas, ko šķir 200 m plata sažmauga: Ismeru ezers (dienvidos) un Žagatu ezers (ziemeļos). Tā spoguļvirsmas laukuma platība ir 147 ha. Ezerā ir viena 0,2 ha liela sala. Ezerā ietek astoņi strauti, no tā iztek Ismeru strauts, kas ietek Zosnas ezerā. Ezera dibens ir smilšains un vietām dūņains. Ezers ietilpst Rāznas Nacionālā parka teritorijā.
Makrofīti un zivis
Niedres, meldri, kosas, kalmes, lēpes, ūdensrozes, glīvenes (peldošās, spožās, skaujošās), elodejas.
Ezerā sastopamākās zivis ir asaris, rauda, līdaka, līnis, plaudis, zutis, karpa un karūsa.
Žironda
Žironda (fr, ) ir Francijas departaments, viens no divpadsmit Jaunakvitānijas reģiona departamentiem. Žirondas administratīvais centrs ir Bordo. Departaments administratīvi sīkāk dalās 6 apgabalos (arrondissements):
Acetoetiķskābe
Acetoetiķskābe (3-oksobutānskābe, acetiletiķskābe, dietiķskābe, CH3−CO−CH2−СООН) ir vienkāršākā β-ketokarbonskābe. Acetoetiķskābe ir bezkrāsains, viskozs, nestabils šķidrums, kas jaucas ar ūdeni jebkurās attiecībās. Acetoetiķskābes sāļus un esterus sauc par acetoacetātiem. Svarīgākais acetoetiķskābes esteris ir etilacetoacetāts.
Atrašanās dabā
Nelielā daudzumā acetoetiķskābe atrodas organismā kā glikozes veidošanās starpprodukts. Diabēta slimniekiem vielmaiņas traucējumu rezultātā acetoetiķskābe rodas lielākā daudzumā. Acetoetiķskābe un tās dekarboksilēšanās produkts - acetons - izdalās ar urīnu, tādēļ diabēta slimnieku urīnam ir acetona aromāts.
Iegūšana
Iegūst, hidrolizējot etilacetoacetātu.
Īpašības
Kā visas β-ketokarbonskābes, acetoetiķskābe ir nestabila viela un jau istabas temperatūrā sadalās par acetonu un ogļskābo gāzi.
Izmantošana
Nestabilitātes dēļ β-ketokarbonskābes praktiski neizmanto. Etilacetoacetātu plaši lieto preparatīvajā ķīmijā.
2012. gada Pasaules čempionāts hokejā
2012. gada Pasaules čempionāts hokejā notika Somijā un Zviedrijā laika posmā no 4. līdz 20. maijam. Šis bija 76. Pasaules čempionāts. Turnīra spēles notika Hartwall Areena Helsinkos (A grupas spēles, izslēgšanas spēles, tai skaitā fināls) un Ericsson Globe Stokholmā (B grupas spēles un ceturtdaļfināli). Šī bija pirmā reize modernajā vēsturē, kad Pasaules čempionāts hokejā tiek aizvadīts divās valstīs. Somija un Zviedrija atsevišķi ir rīkojušas čempionātu vairākas reizes. Čempionātu televīzijā būs iespējams vērot vairāk nekā 100 pasaules valstīs. Par čempionāta uzvarētājiem kļuva Krievijas izlase, kas finālā ar 6—2 uzvarēja Slovākiju. Bronzas medaļas izcīnīja Čehijas izlase. Turnīra vērtīgākais spēlētājs bija Krievijas izlases spēlētājs Jevgēņijs Malkins, kas bija arī turnīra rezultatīvākais spēlētājs.
Latvijas izlasei šis bija 16. Pasaules čempionāts Elites divīzijā pēc kārtas. Tā spēlēja B grupā.
Arī nākamais Pasaules čempionāts tiks aizvadīts Zviedrijā un Somijā.
Rīkotājvalsts izvēle
Uz 2012. gada Pasaules čempionāta rīkošanu pieteicās piecas Eiropas valstis. Somija un Zviedrija tiesības uz čempionāta rīkošanu ieguva 2007. gada maijā notikušajā kongresā Maskavā, Krievijā.
Sadalījums pa grupām
Somijas hokeja izlase spēlēs A grupā Helsinkos, bet Zviedrijas izlase B grupā Stokholmā. Sadalījums pa grupām pēc IIHF reitinga ir šāds:
A grupa (Helsinki)
B grupa (Stokholma)
Izlašu sastāvi
Katras izlases sastāvā ir vismaz 15 hokejisti (uzbrucēji un aizsargi) un 2 vārtsargi. Tomēr pārsvarā tie ir 20 hokejisti un 3 vārtsargi.
A grupa
B grupa
Pirmā kārta
Sešpadsmit komandas ir sadalītas divās grupās. Pēc tam, kas visas grupas komandas aizvadīs savstarpējās spēles, katras grupas četras labākās komandas turpinās cīņu par čempionu titulu izslēgšanas spēlēs.
A grupas komandas visas spēles aizvadīs Hartwall Areena laukumā Helsinkos, bet B grupas komandas visas spēles aizvadīs Ericsson Globe laukumā Stokholmā.
Vietu sadalījums
Vietu sadalījums saskaņā ar IIHF:
Rezultatīvākie spēlētāji
Sarakstā iekļauti 10 rezultatīvākie spēlētāji pēc gūtajiem punktiem, tad pēc vārtiem.
Labākie vārtsargi
Sarakstā iekļauti 5 labākie vārtsargi pēc atvairīto metienu procenta, kuri ir aizvadījuši vismaz 40% no visa komandas spēlētā laika.
Vietu sadalījums citās divīzijās
Pirmā divīzija A grupa
B grupa
Otrā divīzija A grupa
Trešā divīzija
Pārraides tiesības
Starptautiskā hokeja federācija pārdeva čempionāta pārraides tiesības šādām telekompānijām :
Košices apkārtnes apriņķis
Apriņķa Djurdjošīkas ciemā dzimis futbolists Mareks Sapara (Marek Sapara, 1982).
Kāvi bāka
Kāvi bāka (et) atrodas Igaunijā Sāmsalā uz Serves pussalas dienvidaustrumu krasta.
Vēsture
Bāka šajā vietā atrodas kopš 1954. gada.
Raksturojums
Bākas augstums ir 15 m. Bāku veido četrstūrains betona tornis ar galeriju, bez laternas. Tornis ir sarkanā krāsā ar platu, horizontālu baltu joslu. Gaismas elements atrodas 20 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta (1 s deg, 1,5 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 6 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu, diennakts tumšajā laikā.
Kārlis Sūniņš
Kārlis Sūniņš ( — ) bija latviešu gleznotājs, viens no latviešu akvareļglezniecības skolas veidotājiem pēc Otrā pasaules kara.
Biogrāfija
Dzimis 1907. gada 27. februārī Talsu apriņķa Laidzes pagasta Skoru mājās zemnieku ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā sāka mācības Rencēnu pagasta Birzes pagastskolā, tās turpināja Stendes pamatskolā, Talsu pilsētas pamatskolā un Talsu vidusskolā, kur skolotāja Kārļa Šprunka iedvesmots, nolēma turpmāko dzīvi saistīt ar mākslu. Studēja Latvijas Mākslas akadēmijā (1927—1934), kur beidza profesora Jāņa Kugas Dekoratīvās glezniecības meistardarbnīcu ar diplomdarbu "Dekoratīvs gleznojums vestibilam". Bija Neatkarīgo mākslinieku vienības biedrs.
1944. gadā kļuva par Mākslinieku savienības biedru, no šī gada sāka pedagoga darbu Rīgas lietišķās mākslas vidusskolā (1944—1967), pasniedzot kompozīciju. Miris 1979. gada 13. februārī Rīgā.