cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zvīņnešu dzimta
Zvīņnešu dzimta (Manidae) ir zvīņnešu kārtas (Pholidota) vienīgā dzimta, kas apvieno mūsdienu zvīņnešu sugas. Zvīņnešu kārtā ir arī vairākas izmirušās aizvēsturiskās dzimtas un ģintis. Zvīņneši ir vienīgie zīdītāji pasaulē, kuru ķermeni aizsargā lielas keratīna zvīņas, pateicoties kurām, dzīvnieki ir ieguvuši savu nosaukumu.
Zvīņneši mājo Āfrikas un Āzijas tropu biomā. Tos medī un izmanto pārtikā daudzos Āfrikas reģionos. Tā ir viena no populārākajām un iecienītākajām gaļām. Zvīņnešu gaļa ir iecienīta arī Ķīnā, kur tā tiek uzskatīta par delikatesi. Daudzi ķīnieši tic, ka zvīņnešu zvīņas noņem sāpes, uzlabo asinsriti un stimulē barojošai mātei piena izdalīšanos. Tradīcijas kopā ar intensīvo mežu izciršanu radījušas ļoti nelabvēlīgus izdzīvošanas apstākļus visām zvīņnešu sugām, tos pakļaujot izmiršanas riskam.
Izskats un īpašības
Atkarībā no sugas zvīņnešiem ir dažāds lielums. Mātītes parasti ir mazākas nekā tēviņi. Lielākais dzimtas zvīņnesis ir milzu zvīņnesis (Smutsia gigantea). Liela tēviņa ķermeņa garums bez astes ir 90 cm, aste — 80 cm, svars — 33 kg. Mazākais dzimtā ir garastes zvīņnesis (Phataginus tetradactyla). Tā ķermeņa garums bez astes ir 30—35 cm, aste — 50 cm, svars — 1,2 kg.
Zvīņnešu ādu sedz lielas, cietas keratīna zvīņas. Piedzimstot zvīņas ir mīkstas, bet nocietē, dzīvniekam pieaugot. Zvīņnesi izskata dēļ bieži salīdzina ar čiekuru vai artišoku. Briesmu gadījumā tas spēj saripināties kamolā līdzīgi kā ezis. Samērā asās zvīņas saceļas augšup, aizsargājot zvīņneša ķermeni. Saveļoties kamolā, galvu tas pabāž zem astes. Priekškāju nagi ir ļoti gari un nav piemēroti staigāšanai pa zemi. Tādēļ ejot, ķepas tiek savilktas dūrēs, lai aizsargātu nagus. Nagus zvīņnesis izmanto, lai rakstu termītu un skudru pūžņus, kā arī, lai uzrāptos kokā. Kājas ir īsas un spēcīgas. Aizsardzībai līdzīgi kā skunksi no dziedzeriem zem astes zvīņneši spēj izšļākt smirdīgu sekrētu.
Uzvedība un barība
Lielākā daļa sugu ir aktīvas nakts laikā. Pa dienu zvīņneši parasti guļ, saripinājušies kamolā. Kokos dzīvojošie zvīņneši apmetas kādā koku dobumā, bet uz zemes dzīvojošie izrok sev dziļas alas, kas var būt 3,5 metrus garas. Zvīņneši ir arī ļoti labi peldētāji.
Vairošanās
Grūsnība ilgst 120—150 dienas. Āfrikas zvīņnešiem parasti piedzimst 1 mazulis, bet Āzijas zvīņnešiem var piedzimt 1—3 mazuļi. Piedzimstot mazulis sver 80—450 g, un tā zvīņas ir mīkstas. Mazuļi parasti pieķeras pie mātes astes, bet zem zemes dzīvojošajiem zvīņnešiem mazuļi paliek alā pirmās 2—4 nedēļas. Māte mazos zīda ar pienu pirmos 3 mēnešus. Dzimumbriedumu jaunie zvīņneši sasniedz 2 gadu vecumā.
Sistemātika
Zvīņnešu dzimta (Manidae)
Etelstans
Etelstans (ang; dzimis apmēram 893. vai 895. gadā, miris ) bija anglosakšu karalis (924—927) un Anglijas karalis (927—939) no Veseksu dinastijas. Vēsturnieki Etelstanu uzskata par pirmo Anglijas karali un vienu no lieliskākajiem anglosakšu karaļiem. Nebija precējies, par karali pēc Etelstana nāves kļuva viņa pusbrālis Edmunds I.
Dzīvesgājums
Dzimis Veseksā ap 893. gadu anglošakšu karaļa Eduarda I Vecā ģimenē. Pēc tēva nāves 924. gada jūlijā Mersijā par karali atzina Etelstanu, bet Veseksā viņa pusbrāli Etelverdu, kas nomira dažas nedēļas pēc tēva nāves. Etelstanu Veseksā nepieņēma par karali vēl vairākus mēnešus, viņš par karali tika kronēts 925. gada septembrī. 927. gadā viņš iekaroja vikingu pārvaldīto Jorku un kļuva par pirmo anglosakšu karali, kas valdīja visā Anglijā. 934. gadā Etelstans piespieda Skotijas karali Konstantīnu pakļauties viņam, tomēr ar Etelstana valdīšanu nebija apmierināti skoti un vikingi, un 937. gadā viņi iebruka Anglijā. Etelstans viņus uzveica kaujā pie Brunanburgas.
Šķēpa mešana Latvijā
Šķēpa mešana ir viena no vieglatlētikas mešanas disciplīnām. Latvijā pirmais fiksētais rezultāts šķēpa mešanā bija 28,35 metri, ko sasniedzis A. Šnē no Rīgas sacensībās Sanktpēterburgā. Pirmās šķēpa mešanas sacensības Latvijas teritorijā notikušas. Latvijas šķēpa metēji vairākkārt ir izcīnījuši medaļas augstākā līmeņa sacensībās, tai skaitā Olimpiskajās spēlēs, Pasaules un Eiropas čempionātos. Jānis Lūsis, Inese Jaunzeme, Elvīra Ozoliņa, Dainis Kūla Olimpisko spēļu šķēpa mešanas sacensībās ir izcīnījuši zelta medaļu, J. Lūsis ir izcīnījis arī Olimpisko spēļu sudraba un bronzas medaļas (vienīgais latvietis, kas izcīnījis pilnu olimpisko medaļu komplektu). J. Lūsis tāpat ir divas reizes labojis Pasaules rekordu (ar vecās konstrukcijas šķēpu), savukārt Zigismunds Sirmais ir pašreizējais Pasaules rekordists junioriem. J. Lūsis ir arī vienīgais latvietis, kas ticis uzņemts IAAF Slavas zālē.
Latvijas rekords šķēpa mešanā vīriešiem ir 90,73 m, un to Tallinā uzstādīja Vadims Vasiļevskis. Ar šo rezultātu viņš ir visu laiku labāko šķēpmetēju desmitniekā pasaulē. Latvijas rekords šķēpa mešanā sievietēm ir 66,15 m, un tas pieder Madarai Palameikai, uzstādīts Jelgavā.
Jozefs Gebelss
Pauls Jozefs Gebelss (de; dzimis, miris ) bija vācu politiķis un valstsvīrs. Trešā reiha propagandas ministrs no 1933. līdz 1945. gadam, NSDAP propagandas priekšnieks no 1929. gada, reihsleiters no 1933. gada, priekšpēdējais Vācijas kanclers no 1945. gada 30. aprīļa līdz 1. maijam, Berlīnes aizstāvības komisārs no 1945. gada aprīļa. Viņš bija viens no tuvākajiem un uzticīgākajiem Ādolfa Hitlera sekotājiem. Ievērību viņš ieguva kā aizrautīgs orators un antisemīts.
Biogrāfija
1921. gadā Gebelss pabeidza studijas Heidelbergas Universitātē, kur, aizstāvot darbu par 18. gadsimta literatūru, ieguva filozofijas doktora grādu. Pēc zinātniskā grāda iegūšanas strādājis par žurnālistu, bet nedaudz vēlāk kļuva par bankas ierēdni, pildīja saucēja darbu biržā. Brīvajā laikā Gebelss aizrāvās ar rakstīšanu, tomēr izdevēji atteicās publicēt viņa lugas un noveles. 1923. gadā, piedaloties protestos pret franču veikto Rūras apgabala okupāciju, viņš iepazinās ar NSDAP partijas biedriem. Jau 1924. gadā viņš kļuva par šīs partijas biedru. Ieguvis atbalstu partijā, viņš tika iecelts par partijas reģionālo vadītāju jeb gauleiteru Berlīnē. Šeit, izmantojot nacistu laikrakstu un paramilitārās SA spēkus, Gebelss varēja likt lietā savas propagandista spējas, konfrontējot kā ar sociālistiem, tā komunistiem. Divdesmito gadu otrajā pusē jaunais politiķis bija kļuvis par vienu no redzamākajām un ietekmīgākajām figūrām nacistu partijā. 1929. gadā Gebelsam tika uzticēta atbildība par partijas propagandas darbību, priekšvēlēšanu kampaņām, kā arī aģitāciju visas valsts teritorijā.
Pēc NSDAP uzvaras vēlēšanās 1933. gadā un Hitlera nākšanas pie varas Jozefs Gebelss nokļuva valdībā, iegūstot propagandas ministra amatu. Gebelsam tika dota totāla vara pār Trešā reiha masu informācijas līdzekļiem un mākslu. Viens no viņa pirmajiem rīkojumiem bija veikt publisku nacistiem netīkamo grāmatu dedzināšanu. Atrodoties amatā, Gebelss perfekti realizēja "lielo melu" taktiku propagandas darbībā. Tā balstījās uz uzskata, ka, pietiekami daudz reižu atkārtojot melus un sagrozot informāciju, plašām tautas masām ir iespējams iestāstīt, ka tā ir patiesība.
Jau no sākuma un arī esot ministra amatā, Gebelss asi vērsās pret ebrejiem. 1933. gadā viņš panāca ebreju preču boikota izsludināšanu valstī. Antisemītisms, ko viņš izmantoja savā retorikā, kļuva par vienu no iemesliem, kāpēc 1938. gadā norisinājās Kristāla nakts notikumi. Šīs nakts laikā visas valsts teritorijā notika nacistu organizēts ebreju veikalu, sinagogu un citu ebreju ēku grautiņš, kurā arī fiziski cieta cilvēki. Šīs nakts notikumi kļuva par vienu no posmiem ceļā uz holokaustu.
Gebelsa modernie propagandas paņēmieni ļāva sagatavot atbalstu Trešā reiha ekspansijai un agresīvajai ārpolitikai. Agresīvā retorika pret valsts mazākumtautībām ļāva iegūt atbalstu vai neitrālu attieksmi represijām pret tām.
Otrā pasaules kara laikā Gebelss vēl vairāk nostiprināja savu varu, kā arī spēja ietekmēt Trešā reiha sabiedroto valstu līderus. Kara laikā ministrijai nācās saskarties ar kara realitāti, daudzās situācijās neatklājot patiesību par reālajiem apstākļiem kara laukos. 1943. gada otrajā pusē, kad Ass valstis sāka zaudēt savas pozīcijas karā, Jozefs Gebelss pastiprināja savu propagandu, lai nomierinātu tautu gan sakarā ar lielajiem zaudējumiem, gan saistībā ar to, ka valsts pārgājusi uz totālu karu un mobilizāciju.
1945. gada pavasarī, frontes līnijai tuvojoties Berlīnei, Gebelss bija viens no retajiem, kas palika Fīrera bunkurā kopā ar Hitleru. Pēc tam, kad Hitlers izdarīja pašnāvību, Gebelss 1. maijā kļuva par Vācijas kancleru, tomēr vienīgais lēmums, kuru viņš pieņēma šajā amatā, bija par delegācijas nosūtīšanu pie Padomju armijas virspavēlniecības, lai sāktu sarunas par pamiera noteikumiem. Šajā pašā dienā Gebelss kopā ar sievu noindēja savus 6 bērnus, pēc kā abi izdarīja pašnāvību.
Djego Kavaljēri
Djego Kavaljēri (Diego Cavalieri; dzimis Sanpaulu, Brazīlijā) ir itāļu izcelsmes brazīliešu futbolists, vārtsargs. Pašlaik (2019) Kavaljēri pārstāv Riodežaneiro "Botafogo". Pirms tam pārstāvēja Brazīlijas A sērijas klubu Riodežaneiro "Fluminense". Viņam ir gan Brazīlijas, gan Itālijas pilsonība.
"Palmeiras"
Kavaljēri karjeru uzsāka dzimtās pilsētas klubā Sanpaulu "Palmeiras". Pieaugušo komandas sastāvā viņš debitēja, nostāvot sausā pret Rio Claro, tādējādi palīdzot savai vienībai uzvarēt ar 4:0. Brazīlijas čempionātā viņš piedalījās 33 mačos, ielaižot 47 vārtus.
"Liverpool"
Kavaljēri parakstīja četru gadu līgumu ar Liverpool FC. Darījuma summa netiek atklāta, taču baumo, ka tā ir ap trim miljoniem sterliņu mārciņu. Debiju pirmās komandas sastāvā viņš piedzīvoja pirmssezonas pārbaudes spēle ar Tranmere Rovers FC jau nākamajā dienā pēc paziņojuma izplatīšanas.
Kavaljēri kļuva par trešo brazīliešu spēlētāju klubā, pievienojoties Fabiu Aureliu un Lukašam. Vienībā brazīliešu vārtsargam tika piešķirts 1. numurs, ko iepriekš lietoja Jirži Dudeks.
Debiju oficiālos mačos Kavaljēri piedzīvoja Anglijas Līgas kausa trešās kārtas spēlē pret Crewe Alexandria FC. UEFA Čempionu līgā vārtsargs debitēja tā paša gada 9. decembrī mačā pret Eindhovenas PSV. Brazīlietis gan vēl nav spēlējis Premjerlīgā.
Sasniegumi
Fluminense
Brazīlija
Cerera
Cerera, oficiāli 1 Cerera, ir mazākā identificētā pundurplanēta Saules sistēmā un lielākais ķermenis asteroīdu joslā. To atklāja itāļu astronoms Džuzepe Piaci un nodēvēja dievietes Cereras vārdā. Cerera itāļu un romiešu mitoloģijā ir zemes radošo spēku, labības augšanas un nobriešanas, kā arī pazemes valstības dieviete.
Pēc atklāšanas Cerera tika uzskatīta par planētu. Gadu vēlāk tā tika klasificēta kā asteroīds, bet kopš 2006. gada - pundurplanēta. Tās diametrs ir ap 952,4 km, masa apmēram 1/3 daļa no visas asteroīdu joslas masas. Cerera ir pirmais atklātais asteroīds un pagaidām vienīgais zināmais asteroīdu joslas objekts, kuru noapaļojusi paša gravitācija. Ķermeņa redzamais spožums ir starp 6,7 – 9,3, tas praktiski nav redzams ar neapbruņotu aci. Pētījumi liecina, ka Cerera nav homogēns objekts, ieži veido kodolu, bet mantiju – ūdens, ledus un dažādu iežu maisījums.
NASA starpplanētu zonde Dawn iegāja orbītā ap pundurplanētu. Dawn uzņemtajos attēlos redzams, ka Cereras virsmu izrobojuši triecienkrāteri. Zonde turpinās atrasties orbītā ap Cereru arī pēc misijas beigām.
Nosaukums
Džuzepe Piaci ierosināja nosaukumu Ceres Ferdinandea (it), tomēr pundurplanētu nosauca romiešu dievietes Cereras vārdā. Cereras astronomiskais simbols ir līdzīgs astronomiskajam Veneras simbolam, kas ir sieviešu dzimuma simbols.
Jānis Pīnups
Jānis Pīnups (ltg, dzimis, miris ) bija cilvēks, kuru Sarkanās armijas iebrukuma laikā Latvijā 1944. gadā pretlikumīgi  mobilizēja Sarkanajā armijā, no kuras viņš dezertēja un vairāk nekā piecdesmit gadus slēpās Pelēču pagasta mežā Latgalē un legalizējās tikai 1995. gada 9. maijā, kad viņam bija jau septiņdesmit gadi. Viņu dēvēja par pēdējo "Otrā pasaules kara mežabrāli Latvijā", lai gan bruņotā cīņā pret padomju režīmu viņš nepiedalījās.
Dzīvesgājums
Pēc Latgales okupācijas 1944. gada augustā iebrucēji Pīnupu iesauca armijā un nosūtīja uz fronti. Kaujas laikā pie Madlienas viņu kontuzēja, kad viņš atmodās, tad pamanīja, ka kaujas laukā neviena vairs nav palicis, tad viņš nolēma bēgt un atgriezās vecāku mājās 1944. gada 7. oktobrī.
Dievs mani no visa ir pasargājis, viņš man palīdzēja izvairīties no vajātājiem, kad es bēgu no armijas. Es zinu, kas notika ar bēdzējiem. Divus tādus dezertierus mūsu acu priekšā nošāva. Bet es nebēgu pa krūmiem vai tīrumiem, tikai pa ceļiem. Lai dievs svētī tos Kokneses zemniekus, kas man iedeva civilo apģērbu, kad no Madlienas biju līdz turienei ticis. Jānis Pīnups
No tā brīža viņš vairāk nekā piecdesmit gadu slēpās no varas iestādēm un svešām acīm. Par viņa eksistenci bija zināms tikai viņa brāļiem un māsai. Sākotnēji viņš dzīvoja mežā, bet, uznākot aukstākam laikam, iekārtoja sev slepenu zemnīcu pie radu saimniecības. 1950. gados viņa radinieki uzcēla jaunu māju un vecā kļuva neapdzīvota. Tā kļuva par Jāņa Pīnupa jauno patvērumu brīžos, kad vajadzēja noslēpties no svešiem skatieniem. Dienas laikā viņš radu mājas pagalmā ienāca tikai tad, kad kaimiņi viņu nevarēja ieraudzīt. Saviem brāļiem viņš palīdzēja lauku darbos, kā arī gādāja sēnes un ogas no meža. To viņš darīja Mazs teksts tikai nakts tumsā. Viņa patvērums bija vairāki bunkuri mežā.
Visa tā karošana man likās bezjēdzīga, tāpat tas, ka mūs dzina tieši virsū vācu tankiem. Par laimi, man šajā karā nebija jāšauj nevienu reizi. Cilvēku nogalināt es nespētu, es pat vistu nokaut nevaru. Tāpat, kad mežā slēpos, vairākas reizes mani gandrīz atklāja, tomēr izdevās paglābties. Tas tāpēc, ka es ik dienu skaitīju lūgšanas. Tagad es katru svētdienu eju baznīcā. Jānis Pīnups
Vienreiz nejauši iemaldījies pagasta centrā viņš sastapa autobusu pieturā vīru, kurš teica, ka pazīstot viņu, bet nevarot atcerēties vārdu. Toreiz Pīnups uzreiz aizbēga no tās vietas. Šis gadījums viņu darīja uzmanīgu, jo viņš bija pārliecināts, ka pēc ceturtdaļgadsimta viņu neviens vairs neatcerēsies. 1980. gados, kad Jānis bija izmežģījis potīti, viņš pat devās pēc ārsta palīdzības uz rajona centru ar izdomātu uzvārdu.
Pēdējos divdesmit gados viņš slēpās īpaši uzmanīgi. Sevišķi grūti palika slēpties, kad nomira visi viņa brāļi un bija palikusi vienīgi viņa māsa Veronika. Bet viņš nevarēja palīdzēt pat viņai, jo vienreiz kaimiņi bija interesējušies, kas tas par vīrieti, kurš nāk pie viņas. Uzzinājis, ka Latvija ir atjaunojusi savu valstiskumu 1991. gadā, Pīnups tomēr nesteidzās atklāt savu esamību, jo zināja, ka Krievijas karaspēks vēl joprojām atrodas valstī. Tikai pēc pusgada, kad tas bija pametis Latviju, viņš 1995. gada 9. maijā, nojauca savus meža bunkurus, septiņdesmit gadu vecumā, vērsās Pelēču pagasta policijas iecirknī, lai pavēstītu, ka viņš ir piecdesmit gadus slēpies vietējos mežos no varas iestādēm.
Pēc iznākšanas no meža viņam atjaunoja Latvijas pilsonību un pasi. Viņš dzīvoja kopā ar savu māsu, kurai nebija ģimenes. Ilgāku laiku viņam maksāja sociālo pabalstu 25 latu apmērā, jo Labklājības ministrija uzskatīja, ka viņam nepienākas pensija, bet vēlāk šis jautājums tika atrisināts. 2007. gadā viņš nomira astoņdesmit divu gadu vecumā.
Jāņa Pīnupa dzīvesstāsts ir izmantots par materiālu Jāņa Baloža dramaturģijā Latvijas Nacionālā teātra izrādei "Mežainis" (režisors Valters Sīlis).
Inulīns
Ķīmiskā uzbūve
Inulīnu veido β-D-fruktofuranozes atlikumi, kas savstarpēji saistījušies ar β-(2→1) glikozīdsaitēm. Nelielā daudzumā tā sastāvā ietilpst arī α-D-glikopiranoze, kas parasti izvietojusies molekulu galos.
Bioaktīvās īpašības
Inulīnam raksturīga spēja samazināt asinīs lipīdu koncentrāciju un stabilizēt glikozes līmeni. Inulīnam piemīt prebiotiskas īpašības, jo tas palielina bifidobaktēriju skaitu zarnu traktā.
Orhideju dzimta
Sistemātika
Tagad orhideju dzimta ietilpst sparģeļu rindā (Asparagales). Agrāk un citās sistemātikās tā pieder pie orhideju rindas (Orchidales) vai sīksēklu augiem (Microspermae).
Orhideju dzimtā ir šādas apakšdzimtas:
Saknes
Orhidejām ir tikai sekundāras saknes, augošas no stublāja vai gumiem. Uz zemes augošajām orhidejām parasti ir gan saknenis, gan sakņu gumi. Dažreiz pazemes orgāns sastāv no viena guma, kas apakšdaļā atgādina sakni. Ik gadus izveidojas jauns gums, kur uzkrājas barības vielas nākamā gada stumbram, lapām. Citām orhidejām ir tikai daudz sakņu, bet nav gumu. Piemēram, ligzdenei ir tikai saknes un tā barību saņem ar sēnes palīdzību. Epifītiskajām orhidejām saknēs var būt arī hlorofils. To saknes veidotas tā, lai augs varētu augt uz kokiem.
Stublājs
Stublājs parasti vienkāršs, bet retāk stumbrs vai ziedkopa ir sazarojis. Dažreiz stublājs caurs.
Lapas
Lapas var būt dažāda veida, bet parasti veselas. Tās sakārtotas rozetē stublāja pamatā vai pa vienai stublāja augšdaļā. Dzīslojums līdztekus, lokveidīgs, retāk tīklveidīgs (piem., Goodyera repens).
Ziedi
Ziedi divdzimumu, seglapu žāklēs vārpās vai ķekaros, retāk pa vienam. Apziednim ir 6 vainagveida lapas, kas sakārtotas 2 gredzenos. 3 ārējā gredzena lapas parasti gandrīz vienādas. Apziedņa iekšējā gredzena lapas atšķirīgas, 2 lapas līdzīgas ārējā gredzena lapām. Trešā - lūpa, atšķiras no visām pārējām apziedņa lapām pēc formas, krāsas un lieluma. Ziedam plaukstot, sēklotne vai ziedkāts pagriežas pa 180°, retāk pa 360°. Tāpēc lūpa parasti vērsta uz leju. Pie lūpas pamata bieži ir caurs pagarinājums - piesis, kur uzkrājas nektārs. Parasti attīstīta ir tikai viena putekšņlapa, retāk 2. Tā ir saaugusi ar irbuli un veido kolonu. Putekšņi ligzdās saķepuši ķīļveida vai vālesveida masā, polinijā.
Auglis
Auglis - pogaļa, kas atveras ar 6 gareniskām plaisām. Sēklas ļoti sīkas, bez endospermas. Tās dīgst tikai mikorizas sēņu klātbūtnē.
Ekoloģija
Aug uz zemes, kā arī kokos (tādas orhidejas sauc arī par epifītiskajām orhidejām). Visām orhideju sugām jābūt mikorizai, lai varētu uzdīgt sēklas. Dažiem saprofītiem augiem mikoriza vajadzīga vienmēr. Dažas sugas ir specializējušās un ieņem šauras ekoloģiskās nišas, gan pēc augsnes, gan pēc mikorizas biedra, gan pēc kukaiņa, kas to apaugļo.
Garšviela
Viszināmākā orhideju suga, ko izmanto garšvielas iegūšanai, ir vaniļa Vanilla planifolia.
Košumaugi
Orhidejas dzimtas sugām ir liela dekoratīvā nozīme. Dažas sugas vai jaunos hibrīdus audzē kā istabaugus. Citas sugas izmanto par grieztajām puķēm.
Tautas medicīna
Dzegužpuķu, gimnadēniju un naktsvijoļu jaunos gumus izmanto kā zāles (tuber salep). Gumos ir ciete un gļotas. Tās bieži tika izmantotas tautas medicīnā kā universālas zāles pret vīriešu slimībām, sevišķi pret impotenci; cietes dēļ arī pret caureju. Eiropā ļoti plaši sastopams bija ticējums: "ja ēd gumu, tad dzims puika", no kurienes nosaukums "puiku zāles" jeb Orchis morio. Bet arī: “piegulē̦tām meitām jāē̦d orchis moris (puiku zāles, dze̦guzes kumoss) saknes, tad viņu kauns nenāks gaismā” Mūsdienu medicīna noliedz šāda pielietojuma efektivitāti.
Latvijā sastopamās sugas
Latvijā sastopamas 33 savvaļas orhideju sugas. Vairākums ir valsts aizsardzībā. Latvijā tās aug tikai uz zemes, pļavās, mežos un purvos.
Pulksteņa rādītāja kustības virziens
Pulksteņa rādītāja kustības virziens ir relatīvs virziens, ar ko pieņemts raksturot rotācijas virzienu. Tāpat kā citi relatīvie virzieni, piemēram, pa labi, pa kreisi, uz priekšu, atpakaļ, arī pulksteņa rādītāja kustības virziens ir atkarīgs no novērotāja novietojuma attiecībā pret rotējošo objektu. Piemēram, ja skatās no Ziemeļpola, Zeme griežas pretēji pulksteņa rādītāja kustības virzienā jeb pretpulksteniski, bet pulksteņa rādītāja kustības virzienā jeb pulksteniski, ja skatās no Dienvidpola. Līdzīgi, novērotājs, kas atrodas aiz caurspīdīga pulksteņa, redz, ka tā rādītāji pārvietojas pretēji ierastajam pulksteņa rādītāju kustības virzienam. Arī spoguļattēlā pulksteņa rādītāji kustas pretēji ierastajam virzienam.
Latviešu valodā bieži vien ikdienā šī termina vietā tiek lietotas īsākas frāzes, taču to nozīme atšķiras no domātās. Tipiskākie nepareizie izteicieni ir
Termina izcelsme
Termins ir radies no virziena, kādā parasti pārvietojas mehānisko pulksteņu rādītāji. (Tiesa, ir arī daži vēsturiski ebreju pulksteņi, kuru rādītāji ivrita rakstības virziena dēļ pārvietojas pretēji ierastajam virzienam) Mehāniskajiem pulksteņiem rādītāju kustības virziens, savukārt, tika izvēlēts saskaņā ar ēnas kustības virzienu agrāk lietotajos Saules pulksteņos. Būtiski, ka pirmie pulksteņi ar rādītājiem tika izgatavoti Ziemeļu puslodē. Ja tie vispirms tiktu izgatavoti Dienvidu puslodē, iespējams, būtu izvēlēts cits rādītāju kustības virziens, jo Dienvidu puslodē esošajos Saules pulksteņos ēna pārvietojas pretējā virzienā. Vēl agrāk, laikā, kad Saules pulksteņi vēl nebija plaši izplatīti, rotācijas virziena aprakstīšanai lietoja terminus, kas saistīti ar Saules kustību debesīs.
Sadzīvē
Sadzīvē visbiežāk tiek lietoti priekšmeti ar labo vītni, tāpēc ar tiem darbojoties jāizmanto labās rokas likums: Ja priekšmetu satver ar labo roku un griež pirkstu sakļaušanās virzienā, tas pārvietojas īkšķa norādītajā virzienā. Piemēram, lai atskrūvētu skrūvi vai uzgriezni, tas jāpavērš pret sevi un jāgriež pretpulksteniski. Tāpat jārīkojas ar pudeles korķi, lai atvērtu pudeli, vai ar spuldzi, lai to izskrūvētu.
Kreisā vītne visbiežāk tiek lietota rotējošām detaļām gadījumos, kad to rotācijas virziens sakrīt ar labās vītnes atskrūvēšanas virzienu un detaļas atskrūvēšanās nav vēlama. Piemēram, kreisā vītne parasti ir velosipēda pedāļiem un riepām kreisajā pusē.
Lai, vadot automašīnu, kuģi vai velosipēdu, pagrieztos pa labi, stūre jāgriež pulksteniski. Lai pagrieztos pa kreisi, stūre jāgriež pretpulksteniski.
Dažādām ikdienā veicamām darbībām, kurās ir nepieciešams pārvietoties pa apli, bieži vien priekšroka tiek dota kādam noteiktam virzienam. Piemēram, skriešana stadionā, sporta deju dejošana un slidošana publiskās slidotavās parasti notiek pretpulksteniski (skatoties no augšas). Zinātnieki eksperimentos ir konstatējuši, ka simetriskā vidē cilvēks biežāk spontāni uzsāk skriet pretpulksteniski.
Matemātikā
Matemātikā, it īpaši ģeometrijā, pastāv dažādas vispārpieņemtas vienošanās, kurās tiek izmantots pulksteņa rādītāja kustības virziens.
Fizikā
Fizikā pulksteņa rādītāja kustības virzienu izmanto virzienu fizikālo lielumu noteikšanai, ko raksturo ar vektoru palīdzību un kuru aprēķināšanai tiek lietots vektoriālais reizinājums. Mehānikā šādi lielumi ir, piemēram,
Elektrodinamikā šādi lielumi ir, piemēram, Lorenca spēks un magnētiskā lauka indukcija.
Minerālu uzskaitījums no R līdz S
Pēdējoreiz atjaunots 2006. gada 15. septembrī.
Nav iespējams sastādīt precīzu un nekļūdīgu "pasaules minerālu sarakstu". Ar jaunu minerālu reģistrāciju, aprakstīšanu un nosaukumu došanu nodarbojas Starptautiskā Mineraloģijas asociācija. Tomēr pirms 1959. gada atklātie minerāli nav izgājuši mūsdienās pieņemto oficiālo nosaukuma došanas procedūru - kopš šī laika daļa no šiem agrāk atklātajiem minerāliem ir apstiprināti kā atsevišķi minerāli, toties citi vairs netiek uzskatīti par atsevišķu minerāla veidu. Šajā sarakstā iekļauti dažādi minerālu nosaukumi - gan tie, kas apstiprināti pēc 1959. gada, gan arī agrāk aprakstītie minerāli, par kuriem joprojām pastāv uzskats, ka tie ir atsevišķi minerāli. Ja Jūs šeit neatrodat kādu literatūras avotā minētu minerālu, tas visdrīzāk ir ieguvis citu nosaukumu, sadalīts vairākos minerālos vai atzīts par neesošu.
Tā kā šis saraksta izmērs pārsniedz ērta Vikipēdijas saraksta izmērus, tas sadalīts alfabēta grupās. Minerāli ir grupēti pēc nosaukumiem šādā veidā: A-C - Č-G - Ģ-J - K-Ļ - M-P - R-S - Š-Ž.
Minerāli sakārtoti pēc to nosaukumiem latviešu valodas alfabēta secībā.
Satversmes tiesas lietas par valodu lietojumu
Sarakstā ir norādīti Satversmes tiesas spriedumu taisīšanas gadi, ja lieta nenonāca līdz spriedumam — sūdzības iesniegšanas laiks.
Personvārdu rakstība
2001. g. — J. Mencena apstrīdēja uzvārda latviskošanu pasē. Sūdzība tika noraidīta.
Elektroniskie mediji
2015. g. — SIA „Krievu hītu radio”  apstrīdēja prasību radio programmām, kuru apraides atļaujā ir noteikts vai no tās izriet, ka radio programmas daļa valsts valodā nedrīkst būt mazāka par 50 procentiem, ar 2016. gada 1. janvāri pāriet latviešu valodā. Attiecīgie likuma noteikumi tika grozīti, un 2016. g. Satversmes tiesa nolēma izbeigt tiesvedību lietā.
Izglītība
2004. g. — Saeimas deputāti Boriss Cilevičs un Vitālijs Orlovs apstrīdēja prasību vismaz 60% mācībvielas vidusskolās, kas īsteno mazākumtautību izglītības programmas, pasniegt latviešu valodā. Tiesa nepieņēma sūdzību izskatīšanai.
2005. g. — PCTVL, TSP un LSP Saeimas deputāti apstrīdēja prasību vismaz 60% mācībvielas vidusskolās, kas īsteno mazākumtautību izglītības programmas, pasniegt latviešu valoda. Pieteikums tika izskatīts atklātā sēdē un noraidīts.
2005. g. — PCTVL, TSP un LSP Saeimas deputāti apstrīdēja aizliegumu privātskolu, kas neīstenoja apmācību latviešu valodā, publiskajai līdzfinansēšanai. Pieteikums tika apmierināts.
2019. g. — SSDP Saeimas deputāti apstrīdēja ierobežojumus izmantot mazākumtautību valodas kā mācībvalodas skolās. Tiesa noraidīja pieteikumu daļā par publiskajām skolām un atlika tā izskatīšanu daļā par privātskolām. , vēlāk noraidot pieteikumus (kā arī vairākus vecāku iesniegtos pieteikumus) arī daļā par privātskolām — diviem tiesnešiem izsakot atsevišķās domas. .
2020. g. — SSDP Saeimas deputāti apstrīdēja ierobežojumus izmantot mazākumtautību valodas kā mācībvalodas augstskolās. Tiesa atzina Augstskolu likuma noteikumus par neatbilstošiem Satversmei, bet atstāja tos spēkā līdz 2021. g. maijam.
2020. g. — grupa vecāku, ko pārstāvēja Vladimirs Buzajevs, apstrīdēja Ministu kabineta 2018. g. 21. novembra noteikumu Nr. 716 normas par valodu lietošanu. Tiesa noraidīja pieteikumu.
Administratīvie sodi
2009. g. — SC un PCTVL Saeimas deputāti apstrīdēja 13 Administratīvo pārkāpumu kodeksa pantus. Satversmes tiesa nolēma neierosināt lietu.
2017. g. — ierosināta, pēc tam izbeigta lieta par aizliegumu ēkas numura zīmē ielas nosaukumu norādīt vairākās valodās.
Amata un profesionālas prasības
2013. g. — noraidītas Jēkabpils domes deputātes N. Čehovas (PCTVL) un bijušā Liepājas domes deputāta V. Kravcova (SC) sūdzības par valodas prasmes prasībām pašvaldību deputātiem.
Jūlija Stepaņenko
Jūlija Stepaņenko (dzimusi Jūlija Fedotova ) ir Latvijas juriste, advokāte un politiķe. Bijusi 12. un 13. Saeimas deputāte. 13. Saeimā ievēlēta no partijas "Saskaņa" saraksta, bet bijusi tās sadarbības partnera partijas "Gods kalpot Rīgai" biedre un Saeimā darbojas kā ārpusfrakciju deputāte. Bijusi partijā "Likums un kārtība" un partijā "Latvija pirmajā vietā" (dibinātāja un valdes priekšsēdētāja), šobrīd darbojas partijas "Suverēnā vara" valdē.
Dzīvesgājums
Jūlija Fedotova dzimusi 1977. gadā. Izaugusi Pierīgā, Rīgas matemātikas skolotājas ģimenē. Skolotāja bija arī viņas vecmāmiņa, kura strādāja ciemata skolā un pasniedza ģeogrāfiju, ķīmiju un bioloģiju gan latviešu, gan krievu valodā. Skolas gados Jūlija nodarbojās ar deju un zīmēšanu, arī daudz klausījusies klasisko mūziku.
Marmora jūra
Marmora jūra (tr) ir maza jūra starp Melno jūru un Egejas jūru. Marmora jūra atdala Eiropu un Āziju. Ar Melno jūru savieno Bosfors, bet ar Egejas jūru — Dardaneļi.
Cauri jūrai stiepjas Ziemeļanatolijas lūzums, gar kuru salīdzinoši bieži notiek zemestrīces, tai skaitā 1999. gadā notikusī Izmitas zemestrīce.
Jūlija Stepaņenko
Dzīvesgājums
1996. gadā pabeidza mācības Rīgas Centra humanitārajā ģimnāzijā, 2001. gadā absolvēja studijas Latvijas Universitātē tiesību zinātņu specialitātē.
Marmora jūra
Jūras nosaukums cēlies no Marmaras salas, kurā kopš seniem laikiem iegūts marmors. Senais jūras nosaukums grieķu valodā ir — ‘pirms Ponta’.
Jūlija Stepaņenko
Dzīvesgājums
Strādāja uzņēmumā "Latvijas Finieris" par juristi, 2011. gadā kļuva par individuāli praktizējošu zvērinātu advokāti.
Marmora jūra
Hidroloģija
Marmora jūras tilpums ir ap 4000 km³. Ūdens virsējā slāņa sāļums ir 22 promiles, tas ir nedaudz vairāk, kā Melnajā jūrā bet mazāk, kā okeānos. Lielākā dziļumā ūdens kļūst sāļāks, sasniedzot 38 promiles — līdzīgi, kā Vidusjūrā.
Jūlija Stepaņenko
Politiskā darbība
12. Saeimas vēlēšanās 2014. gadā J. Stepaņenko ievēlēja 12. Saeimā no partijas "Saskaņa" saraksta, tajā pārstāvot sadarbības partneri — partiju "Gods kalpot Rīgai". Viņai bija 14. numurs Rīgas sarakstā, bet ar 12 371 plusiem un 1860 svītrojumiem viņa pacēlās uz 5. vietu sarakstā. J. Stepaņenko uzskata, ka vairākas iniciatīvas, kuras viņa ir rosinājusi, ir guvušas atbalstu Saeimā: "Arī viens deputāts, lai arī no opozīcijas, spēj panākt labas pārmaiņas Latvijas cilvēku dzīvē." Viņas atbalstītās iniciatīvas bija virzītas uz vecāku tiesībām pasargāt bērnus no pārmaiņām izglītības sistēmā, atbalstu ģimenēm, nodokļu atmaksu par interešu izglītību, valstspiederīgo bērnu tiesību aizsardzību ārvalstīs arī tādās situācijās, kad vecāki objektīvu iemeslu dēļ nevar saņemt kvalitatīvu juridisko palīdzību lietā par bērna aprūpes tiesībām.
2018. gada rudenī J. Stepaņenko tika ievēlēta arī 13. Saeimā no partijas "Saskaņa" saraksta. Viņa kandidēja ar 10. numuru un atkal saņēma lielu atbalstu (12 154 plusi un tikai 1409 svītrojumi), paceļoties uz 5. vietu starp deputātu kandidātiem. Vēl nesākoties Saeimas darbam, frakcijas "Saskaņa" vadība aicināja viņu kļūt par pie frakcijām nepiederošu deputāti, kam J. Stepaņenko piekrita, noslēdzot īpašu vienošanos par turpmāko sadarbību. J. Stepaņenko 13. Saeimā darbojas Juridiskajā komisijā, Eiropas lietu komisijā, Tiesu politikas apakškomisijā un Krimināltiesību politikas apakškomisijā. 13. Saeimā viņa kopā ar Aldi Gobzemu un Viktoru Valaini bija starp Saeimas sēdēs visvairāk debatējušiem deputātiem.
Marmora jūra
Hidroloģija
Līdzīgi, kā Melnajā jūrā, Marmora jūrā dažādie ūdens slāņi savā starpā nesajaucas (meromiktisks baseins).
Isiķhosa
Isiķhosa (isiXhosa; ), arī khosu valoda, ķhosu valoda, ir viena no Dienvidāfrikas vienpadsmit oficiālajām valodām. Šajā valodā runā ap 7,9 miljoni ķhosu (ap 18% valsts iedzīvotāju). Tāpat, kā citas bantu valodas, isiķhosa ir tonāla valoda. Viena no valodas atšķirīgākajām iezīmēm ir klikšķu līdzskaņi. Ķhosi raksta latīņu alfabētā.
Marmora jūra
Hidroloģija
Ziemā ūdens temperatūra ir ap 9 °C, vasarās — līdz 29 °C.
Jūlija Stepaņenko
Politiskā darbība
2020. gada 21. februārī, kopā ar pieciem citiem partijas biedriem izstājusies no partijas "Gods kalpot Rīgai".
Isiķhosa
Isiķhosa ir nguni valodu dienvidu atzars. Vistuvākās valodas ir sisvati, isindebele un isizulu. Nguni valodas savukārt ir daļa no daudz lielākās bantu valodu saimes.
Jūlija Stepaņenko
Politiskā darbība
2021. gada 8. janvārī J. Stepaņenko kļuva par vienu no politiskās partijas "Likums un kārtība" dibinātājām un kopā ar deputātu Aldi Gobzemu arī par tās līdzpriekšsēdētāju. Jūnija beigās no partijas izstājusies.
Isiķhosa
Isiķhosa ir ģeogrāfiski visplašāk izplatītā valoda Dienvidāfrikā, lai arī visvairāk runātāju ir isizulu valodai. Isiķhosa ir otrā visvairāk izplatītā mājās runātā valoda. Lielākā daļa runātāju (2003) dzīvo Austrumkāpā (5,3 milj.). Citās provincēs: Rietumkāpā (~2 milj.), Hautenā (0,67), Frīsteitā (0,25), Kvazulu-Natālā (0,22), Ziemeļrietumos (0,05), Mpumalana (0,05), Limpopo (0,01). Ap 18 000 isiķhosas runātāju dzīvo Lesoto Kuthinas distriktā.
Klēmenss fon Meternihs
Klēmenss Vencels fon Meternihs (de; dzimis, miris ) bija Austrijas impērijas politiķis un valstsvīrs.
Laikā no 1801. līdz 1809. gadam bijis Austrijas vēstnieks un sūtnis vairākās Eiropas valstīs. 1809. gadā kļuvis par Austrijas impērijas ārlietu ministru, 1821. gadā — valsts kancleru. Abus amatus saglabājis līdz 1848. gada revolūcijai. Bija faktiskais Vīnes kongresa vadītājs 1814.—1815. gadā, kurā notika vienošanās par jaunajām valstu robežām un starpvalstu attiecībām pēc Napoleona Bonaparta karu izraisītajām politiskajām pārmaiņām.
Tiek uzskatīts par vienu no sava laika ievērojamākajiem diplomātiem.
Marmora jūra
Salas un līči
Kopējā salu platība ir 182 km². Divas lielākās salu grupas ir Prinča salas un Marmaras salas. Marmaras salās atrodas bagātīgas marmora iegulas, kas devušas jūrai tās nosaukumu. Jūrā atrodas arī Imrali sala, kurā ieslodzīts Kurdistānas Darba partijas līderis Abdulla Odžalans.
Jūras ustrumu galā tālu Anatolijā iesniedzas Izmitas līcis.
Jūlija Stepaņenko
Politiskā darbība
2021. gada 15. novembrī J. Stepaņenko bija viena no trim (sākotnēji nosaukti četri) Saeimas deputātiem, kas Covid-19 vakcinācijas vai pārslimošanas sertifikāta trūkuma dēļ tika atstādināti no darba Saeimā ar speciāli izstrādātu likumu. Saeimas opozīcijas pārstāvji un Saeimas Juridiskais birojs brīdināja par to, ka šāda norma varētu konfliktēt ar Satversmi. 2022. gada 7. jūnijā Satversmes tiesas 2. kolēģija pēc J. Stepaņenko konstitucionālās sūdzības ierosināja lietu “Par likuma “Par pagaidu papildu prasībām Saeimas deputātu un pašvaldības domju deputātu darbam” 2. panta atbilstību Latvijas Republikas Satversmes 96. pantam un 101. panta pirmajai daļai”; lietas sagatavošanas termiņš ir 2022. gada 7. novembris.
Krievijas iebrukuma Ukrainā laikā 2022. gada 4. martā J. Stepaņenko un Ļubova Švecova tika izslēgtas no partijas "Latvija pirmajā vietā". Partijas valdes priekšsēdētāja J. Stepaņenko protestējot atstāja viņas partijas biedra A. Šlesera iniciēto sanāksmi, kurā tika apspriesta partijas attieksme pret karu Ukrainā un tā konsekvencēm Latvijā. Saskaņā ar partijas izplatīto paziņojumu, abas politiķes izslēgtas tādēļ, ka nepievienojās partijas nosodījumam par Krievijas agresiju Ukrainā. Savukārt J. Stepaņenko skaidroja, ka viņas un Ļ. Švecovas izstumšana no parijas rindām, iespējams, bija saistīta ar partijas līdzdibinātāja A. Šlesera bailēm par savu biznesu ar Krievijas prezidentam Vladimiram Putinam pietuvināto oligarhu Dmitriju Mazepinu, tādējādi A. Šlesers cerēja, ka krievvalodīgo līderu izstumšana no partijas rindām varēs mazināt uzraugošo iestāžu interesi par viņu pašu.
2022. gada jūlijā J. Stepaņenko iestājās partijā "Suverēnā vara" un kļuva par tās valdes priekšsēdētāju, pārņemot amatu no vīra Vjačeslava Stepaņenko. Kandidēja 14. Saeimas vēlēšanās, taču saraksts nepārvarēja 5% barjeru.
Ģimene
J. Stepaņenko ir precējusies ar kursa biedru juristu, politķi, Rīgas domes deputātu un partijas biedru Vjačeslavu Stepaņenko. Ģimenē ir četri bērni.
Kazanova
Kazanova var būt:
Marmora jūra
Salas un līči
Krasti kalnaini, pie ziemeļu krastiem daudz zemūdens klinšu.
Marienburgas pils
Marienburgas pils var būt:
Kapupe
Kapupe var būt:
Transkripcija
Transkripcija var būt:
Alluaivīts
Alluaivīts (nosaukts Alluaiva kalna vārdā Kolas pussalā) - 1990. gadā atklāts minerāls.
Atrasts pegmatītos. Niobija saturs - 3,21%.
Atradnes
Zināmas divas atradnes:
Dauderu parks
Dauderu parks (agrāk Aldara parks) ir parks, kas atrodas Rīgas Vidzemes priekšpilsētā, Sarkandaugavas ielā 30 (starp Tvaika, Gaujienas un Zāģeru ielu un dzelzceļu) — vietējas nozīmes aizsargājamais kultūras piemineklis Nr. 8192 ("Mākslīgās pilsdrupas ar parku"). Viens no senākajiem parkiem Rīgā.
Atbilstoši vides reljefam, parks sadalīts divās daļās: regulārajā un ainaviskajā. Platība: 2,57 hektāri. Parkā atrodas 2 kultūras pieminekļi: 22,95 metru augstās mākslīgās pilsdrupas un kultūras muzejs "Dauderi". Mākslīgās pilsdrupas ievērojami cietušas ne vien no laika zoba, bet arī no demolēšanas, vēl pirms 20 gadiem tie bija divi savstarpēji saistīti torņi, tagad palicis tikai viens apdrupis tornis.
Dendroloģiskais materiāls
Parkā aug 15 vietējās un 37 introducētās koku un krūmu sugas: priede, kļava, egle, ozols, blīgzna, vīksna, goba, āra bērzs un zeltainais bērzs; asā egle Japānas un Ledebūra lapegle, zilganā duglāzija, melnā priede, kalnu kļava, sudraba kļava, Pensilvānijas osis, pelēkā apse un citas sugas.
Vēsture
Projektēts 19. gadsimta beigās kā alusdarītavas Waldschlößen īpašnieka piemājas dārzs. Plānojumu projektējis Rīgas dārzu direktors un ainavu arhitekts Georgs Kūfalts, bet pats dārzs veidots 1898.—1890. gados.
2020. gadā tika uzsākta parka pārbūve un labiekārtošana. 2023. gada maijā Rīgas dome lēma pārsaukt Aldara parku par Dauderu parku.
Objekti
Mākslīgās pilsdrupas kā nodevu sava laika romantisma gaisotnei lika uzcelt Ādolfs fon Bingners savā dārzā. Vācu okupācijas laikā mākslīgajās pilsdrupās parkā bija izvietota zenītartilērijas baterija. Kopš 20. gadsimta 60. gadiem mākslīgās pilsdrupas tika izmantotas kā populāra alpīnistu treniņu un sacensību vieta. Šobrīd drupu avārijas stāvokļa dēļ alpīnistu aktivitātes apturētas, kopš 2008. gada decembrī bojā gāja viens alpīnists, bet otrs guva smagas traumas. Alpīnistu asociācija torni atzinusi par kāpšanai bīstamu un lūgusi to atjaunot.
Kultūras muzejs "Dauderi" — tā pamatā ir trimdas latvieša Gaida Graudiņa privātkolekcija, kuru viņš 1989. gadā uzdāvināja Latvijai — aptuveni dažādu priekšmetu, lielākoties saistītu ar 20 gadsimta 20.—30. gadu vēsturi un latviešu kultūras dzīves izpausmēm trimdā. Pati ēka celta 1897. gadā kā toreizējā alus darītavas Waldschlößen īpašnieka Ādolfa fon Bingnera ģimenes villa (arhitekts Frīdrihs Zeiberlihs). 1937. gadā villu atdalīja no teritorijas un septembrī nodeva toreizējā Valsts un Ministru prezidenta Kārļa Ulmaņa rīcībā, kā vasaras rezidenci (Kārlis Ulmanis šeit uzturējies maz, tomēr pats devis rezidencei nosaukumu — "Dauderi", — ilgākais laiks, ko viņš tur pavadījis, bija divas nedēļas slimības laikā). Latviju okupējot padomju karaspēkam, ēkā izvietots pretgaisa aizsardzības štābs. Pēc tam ēkā ierīkoja rūpnīcas "Aldaris" darbinieku bērnudārzu, bet vēlākos gados — Pārtikas rūpniecības ministrijas degustāciju zāles. 1987. gadā īpašumā ēku ieguva Rīgas pilsētas Oktobra rajona izpildkomiteja ar mērķi pēc gada atvērt laulību reģistrācijas namu. 1989. gada 28. septembrī ar LPSR Ministru padomes rīkojumu ēka pārgāja Kultūras ministrijas īpašumā, bet ar 1990. gada 1. martu stājās spēkā Kultūras ministrijas lēmums izveidot Latvijas Kultūras muzeju "Dauderi".
Kavaljēri
Kavaljēri (it) ir itāļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Formula 2
Formula 2 ir starptautiskas autosacīkstes, kuras tiek uzskatītas par vienām no Formula 1 jauno talantu sagatavošanas sērijām. Par čempionāta rīkošanu paziņoja 2008. gadā, bet pirmā sezona risinājās 2009. gadā. Čempionātā piedalījās 24 braucēji, kuri brauca ar identiskām formulām. Visus spēkratus darbinās 400 zirgspēku Audi dzinējs un piloti piedalīsies 16 posmos.
FIA izveidoja šo sacīkšu sēriju, jo tā ir daudz lētāka un līdz ar to pieejamāka jaunajiem talantiem. Visas sacīkstes tika rādītas tiešraidē oficiālajā mājaslapā. 2012. gada pēdējā posmā Moncā piedalijās latviešu pilots Haralds Šlēgelmilhs.
Fredijs Merkūrijs
Fredijs Merkūrijs (en; dzimtajā vārdā Farohs Bulsara (Farrokh Bulsara), dzimis Zanzibārā, miris  Londonā, Apvienotajā Karalistē) bija britu mūziķis, vislabāk pazīstams kā rokgrupas Queen solists. Tiek uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem rokmūzikas dziedātājiem.
2001. gadā viņš tika iekļauts Rokenrola slavas zālē. Merkūrija balss diapazons bija apmēram 4 oktāvas plašs. Daudzas viņa komponētās dziesmas kļuva par grupas Queen hitiem, tai skaitā Bohemian Rhapsody, Killer Queen, Somebody to Love, Don't Stop Me Now, Crazy Little Thing Called Love, We Are the Champions.
Izcelšanās, ģimene
Merkūrijs dzimis britu protektoriātā Zanzibārā ar vārdu Farohs Bulsara. Viņa vecāki uz turieni bija pārcēlušies no Gudžarātas Britu Indijā. Vecāki piederēja pie persiešu etniskās grupas un bija zoroastrisma reliģijas piekritēji. Lielāko daļu bērnības Merkūrijs pavadīja Indijā pie vecāsmātes, mācījās angļu tipa internātskolā netālu no Mumbajas, aizrāvās ar mūziku un mākslu, sāka spēlēt klavieres, piedalījās vietējās rokenrola grupās. 1964. gadā, tuvojoties politiskajām pārmaiņām, ģimene pameta Zanzibāru un devās uz Lielbritāniju.
Karjeras sākums
Merkūrijs studēja mākslas zinības, ieguva diplomu mākslā un grafiskajā dizainā. Pēc tam strādāja gadījuma darbos un iesaistījās dažādās mūzikas grupās. 1969. gadā Merkūrijs pievienojās Liverpūles grupai Ibex (vēlāk pārdēvētu par Wreckage). 1970. gadā Merkūrijs apvienojās ar ģitāristu Braienu Meju un bundzinieku Rodžeru Teiloru no grupas Smile, un pārliecināja viņus mainīt grupas noaukumu uz Queen. Ap to pašu laiku viņš nomainīja arī savu uzvārdu no Bulsaras uz Merkūriju.
Grupa Queen
Merkūrija uzstāšanās stils publikas priekšā bija ekstravagants un aizraujošs, publika piepildīja milzīgus stadionus. Queen ģitārists Braiens Mejs rakstījis, ka Merkūrijs varēja rast kontaktu pat ar vistālāk aizmugurē stadionā stāvošajiem cilvēkiem.
Solo karjera
Papildus savam darbam ar grupu Queen, Fredijs Merkūrijs izlaida divus solo albumus un vairākus singlus. Kaut arī viņa solo darbi nebija tik komerciāli veiksmīgi kā lielākā daļa Queen albumu, divi no šiem albumiem un vairāki singli debitēja Apvienotās Karalistes mūzikas Top 10. Viņa pirmais solo mēģinājums aizsākās 1972. gadā ar pseidonīmu Larry Lurex, kad Trident Studios māju inženieris Robins Džefrijs Keibls strādāja muzikālā projektā laikā, kad Queen ierakstīja savu debijas albumu; Keibls pieaicināja Frediju, lai izpildītu daļu dziesmu "I Can Hear Music" un "Goin 'Back", abas tika izlaistas kopā kā singls 1973. gadā. Pēc vienpadsmit gadiem, Merkūrijs piedalījās Richard "Wolfie" Wolf remiksa radīšanā no dziesmas "Love Kills", ko izmantoja kā nobeiguma dziesmu filmai "National Lampoon's" firmas "Loaded Weapon 1" komēdijai. Dziesma sākotnēji tika ierakstīta 1984. gadā, kad tā tika iekļauta skaņu celiņā 1927. gada Friča Langa filmas Metropole atjaunošanai. Pirmo sarakstījis Džordžio Moroders sadarbībā ar Merkūriju, un Morodera un Reinholda Meka, "Love Kills" debitēja 10. vietā Apvienotās Karalistes singlu topā. Meks izdeva arī 1987. gada singlu "Hold On", kuru Merkūrijs ierakstīja ar aktrisi Jo Dare par Vācijas rīcības drāmu Zabou.
Mūzika pēc Fredija Merkūrija nāves
1995. gada novembrī izdotajā Queen albumā Made in Heaven bija arī Merkūrijs. Albumā bija viņa iepriekš neizdoti ieraksti no 1991. gada, kā arī iepriekšējo gadu ieraksti un pārējo grupas biedru solo darbu pārveidotās versijas. Uz albuma vāka ir attēlota Fredija Merkūrija statuja, no kuras paveras skats uz Ženēvas ezeru, kas ir atrodas blakus būdiņai Duck House, kuru viņš bija īrējis. Tur viņš bija uzrakstījis un ierakstījis savas pēdējās dziesmas Mountain Studios. Albuma vāciņš satur vārdus "Veltīta Fredija Merkūrija nemirstīgajam garam." Piedāvājot dziesmas, piemēram, "Too Much Love Will Kill You" un "Heaven for Everyone", albumā ir arī dziesma "Mother Love", kas bija pēdējā vokālā dziesma pirms viņa nāves, kuru viņš pabeidza, izmantojot bungu mašīnu. kurai pārējie grupas biedri vēlāk pievienoja instrumentālo dziesmu. Pabeidzot priekšpēdējo dziesmas pantiņu, viņš grupai bija teicis, ka viņš "nejūtas tik lieliski" un norādīja: "Es pabeigšu to, kad es atgriezīšos nākamajā reizē." Tomēr viņš nekad tā arī neatgriezās studijā, tāpēc Mejs vēlāk ierakstīja dziesmas pēdējo pantu.
Balss
Pētniecības grupa 2016. gadā veica pētījumu, lai saprastu, kāpēc viņa balss spēja piesaistīt tik daudz fanu. Profesora Kristiana Herbsta vadībā komanda identificēja straujāko vibrato un zemskaņu izmantošanu kā Merkūrija balss unikālās īpašības, īpaši salīdzinājumā ar operdziedātājiem, un apstiprināja vokālo diapazonu no F # 2 līdz G5 (nedaudz vairāk par 3 oktāvām), bet nevarēja pierādīt pieņēmumu par 4 oktāvu diapazonu. Pētījuma komanda pētīja vokālos paraugus no 23 komerciāli pieejamajiem grupas Queen ierakstiem, viņa solo darbiem un mākslinieka interviju sērijas. Viņi izmantoja endoskopisko videokameru, lai pētītu rokmūzikas dziedātāju, kurš atdarināja Merkūrija dziedāšanas veidu.
Nāve
No sabiedrības viņš slēpa savu slimību līdz pat pēdējai dienai pirms nāves, kad tika sniegts paziņojums viņa vārdā. Nedaudz agrāk Merkūrijs bija atklājis patiesību saviem Queen grupas biedriem. 1991. gada maijā filmēšanās dziesmas These Are the Days of Our Lives ierakstam prasīja milzīgas pūles no novārgušā Merkūrija. Savā pēdējā videoklipā (dziesmai I'm Going Slightly Mad) mūziķis valkāja čībiņveida kurpes čulgu dēļ uz kājām, rokās bija cimdi balto pleķu dēļ un seja bija nogrimēta plankumu dēļ.
Merkūrijs nomira no bronhopneimonijas, ko bija izraisījusi viņa saslimšana ar AIDS,.
Kopā ar Montseratu Kabaļe Merkūrijs bija iedziedājis dziesmu "Barcelona", kura bija veltīta 1992. gada olimpiskajām spēlēm Barselonā. Dziesmas ieraksts tika izpildīts 1992. gada vasaras olimpisko spēļu starptautiskās translācijas sākumā, kā arī pirms 1999. gada UEFA Čempionu līgas fināla, kur Kabaljē dziedāja klātesot, bet Merkūrijs tika projicēts uz stadiona elektroniskā ekrāna.
1996. gada 25. novembrī Montrē, Šveicē (Montrē 1978. gadā Queen bija iegādājusies Mountain Studios) tika atklāts čehu skulptores Irenas Sedleckas veidots piemineklis Merkūrijam. Atklāšanas ceremonijā piedalījās Merkūrija tēvs Bulsara, Montserata Kabaļe, Braiens Mejs un Rodžers Teilors.
Nozīme AIDS vēsturē
Kā pirmā nozīmīgākā slavenība, kas slimoja ar AIDS un mirusi no AIDS, Merkūrija nāve bija nozīmīgs notikums slimības vēsturē. 1992. gada aprīlī pārējie grupas Queen locekļi nodibināja The Mercury Phoenix Trust un organizēja Fredija Merkūrija koncertu, lai veicinātu izpratni par AIDS, lai atzīmētu Merkūrija mantojumu un piesaistītu naudu AIDS pētniecībai, kas notika 1992. gada 20. aprīlī. Mercury Phoenix Trust kopš tā laika ir ziedojis miljoniem mārciņu dažādām AIDS labdarības organizācijām. Izrādes koncerts, kas notika Londonas Wembley stadionā ar 72 000 lielu auditoriju, bija piesaistījis dažādas zvaigznes, tostarp Robertu Plāntu no Led Zeppelin, Rodžeru Daltriju no The Who, Extreme, Eltonu Džonu, Metallica, Deividu Boviju, Eniju Lenoksu, Toniju Aiomi (Black Sabbath), Guns N' Roses, Elizabeti Teilori, Džordžu Maiklu, Def Leppard, Seal, Laizu Minnelli un U2 (caur satelītu). Elizabete Teilore par Merkūriju teica: "pārsteidzoša rokzvaigzne, kas steidzās pāri mūsu kultūras ainai kā komēta pāri debesīm". Koncerts tika pārraidīts tiešraidē 76 valstīs un tiek lēsts, ka šovu skatījās 1 miljards cilvēku.
Atspoguļojums filmā
"Bohēmista rapsodija" (en) ir 2018. gada ASV un Apvienotās Karalistes biogrāfiska filma, kuras oficiālais režisors ir Braiens Singers, kuru filmēšanas procesa noslēgumā aizstāja Deksters Flečers. Galvenās lomas atveido Rāmī Māleks, Lūsija Bojtona, Bens Hārdijs, Džozefs Mazello, Eidens Gilens, Toms Holanders, Maiks Maierss un Gvilims Lī. Filmas pirmizrāde notika 2018. gada 23. oktobrī Londonā.