cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Talecris
Vēsture
1974. gadā Cutter Laboratories pabeidza savu rūpnīcu Kleitonā, Ziemeļkarolīnā, ar 375 000 litru tilpumu un 100 darbiniekiem, pēc tam uzņēmumu pārņēma Miles Laboratories. Četrus gadus vēlāk, 1978. gadā, Miles Laboratories pārņēma Bayer AG. Precision Pharma Services priekšgājēju uzņēmumu Ņujorkas Asins centru (Melville Biologics), kas operēja Melvilā, Ņujorkā, FDA atbrīvoja 1980. gadā. 1992. gadā Bayer AG apvienoja savus ASV uzņēmumus un izveidoja Miles Inc, kuru 1995. gadā pārdēvēja par Bayer Corporation. Melvilas iekārtu 2001. gadā iegādājās Ampersand Ventures un pārdēvēja par Precision Pharma Services.
Pirmais alfa-1 proteināzes inhibitors tika pārdots jau 1988. gadā, uzsākot zāļu Prolastin izlaišanu. Kleitonas rūpnīca 1999. gadā sasniedza 1,9 miljonu litru frakcionēšanas jaudu. 2001. gadā Bayer BP izstrādāja Western Blot Assay metodi prionu noteikšanai. Turklāt 2002. gadā pirmais uzņēmums ieviesa Tamper Evident Packaging (TEP). Papildus Gamunex ieviešanai Bayer BP bija pirmais uzņēmums, kas 2004. gadā saņēma FDA atzinību par iekšējo nukleīnskābju testēšanu (NAT) HIV noteikšanai.
2005. gadā ASV tika dibināta kompānija Talecris Biotherapeutics, kas pārņēma Bayer BP globālo plazmas biznesu un visu Precision Pharma Services attīstības un ražošanas jaudu. Talecris saņēma QSEAL sertifikātu no Plasma Protein Therapeutics Association (PPTA). Dibināta tā paša gada decembrī Eiropā. Arī 2006. gadā uzņēmums paziņoja par Talecris Plasma Resources dibināšanu pašu plazmas ražošanai plazmas centros visā ASV. Prexision Pharma Services tika integrēts Talecris Biotherapeutics.
2011. gadā Talecris par četriem miljardiem ASV dolāru iegādājās Spānijas uzņēmums Grifols.
Pētniecība un attīstība
Talecris 2007. gadā ieguldīja pētniecībā un attīstībā 120 miljonus ASV dolāru, lai gan ražošanas izmaksas ir aptuveni 50 procenti sarežģītas asins plazmas ekstrakcijas dēļ. Tā kā uz asins plazmu attiecas stingras prasības — kas ietver ne tikai tās iegūšanu no brīvprātīgajiem donoriem, kuriem nav atļauts piederēt nevienai riska grupai, bet arī galvenokārt pēcapstrādi un kontroli, lai nodrošinātu, ka izejvielās nav patogēnu — Talecris ir izveidotas savas pētniecības un attīstības platformas. Pārbaudītās aktīvās sastāvdaļas ietver visus plazmas komponentus un imūnglobulīnus, kurus var iegūt no donoru grupas. Viņi atbalsta un modulē imūnsistēmu, izmantojot dažādus darbības mehānismus.
Produkti
Šādi Talecris produkti ir apstiprināti Eiropā:
Šie Talecris produkti ir apstiprināti ASV:
Kateržina Sinjakova
Kateržina Sinjakova (cs; dzimusi ) ir čehu tenisiste, septiņu Grand Slam turnīru uzvarētāja dubultspēlēs (2022. un 2023. gada Austrālijas atklātais čempionāts, 2018. un 2021. gada Francijas atklātais čempionāts, 2018. un 2022. gada Vimbldonas čempionāts un 2022. gada ASV atklātais čempionāts). Viņa ir arī vicečempione divos Grand Slam dubultspēļu turnīros (2017. gada ASV čempionāts, 2021. gada Austrālijas čempionāts), 2020. gada olimpiskā čempione dubultspēlēs, viena WTA fināla uzvarētāja (2021) un viena WTA fināla fināliste (2018). Kopumā uzvarējusi 21 WTA turnīrā dubultspēlēs un 3 vienspēlēs. Pašreizējā pasaules pirmā rakete dubultspēlēs. Federācijas kausa ieguvēja (2018) Čehijas izlases sastāvā.
Aizpurve (Bērzkalnes pagasts)
Aizpurve ir ciems Balvu novada Bērzkalnes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumu daļā 10 km no pagasta centra Bērzkalnes, 12 km no novada centra Balviem un 231 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V471 (Dubļeva—Moziņki).
FK Jerv
FK Jerv ir profesionāls Norvēģijas futbola klubs no Grimstas. Klubs ir dibināts 1921. gadā kā Vestergatens FK. Dažus gadus vēlāk kluba nosaukums tika nomainīts uz Djerv, bet pašreizējo nosaukumu ieguva 1934. gadā. Pašlaik spēlē 1. divīzijā, Norvēģijas futbola otrajā pēc līmeņa līgā. Mājas spēles komanda aizvada Levermyr stadionā, kura ietilpība ir 3300 vietu. 2021. gadā, pārspēlēs uzvarot SK Brann, pirmo reizi kluba vēsturē iekļuva Eliteserien. Debijas sezonā ieņēma pēdējo (16.) vietu un augstāko līgu atstāja.
Eiropa (mitoloģija)
Eiropa (el, Eurṓpē; doriskajā dialektā: Εὐρώπα, Eurṓpā) sengrieķu mitoloģijā ir feniķiešu valdnieka Agēnora meita. Viņas vārdā nosaukta Eiropas pasaules daļa.
Mājas (2015. gada filma)
"Mājas" (en) ir 2015. gada ASV zinātniskās fantastikas animācijas filma, kuras režisors ir Tims Džonsons. Galvenās lomas ierunājuši Džims Pārsonss, Rianna, Stīvs Mārtins, Dženifere Lopesa un Mets Džounss. Filmas pirmizrāde notika Bolderas filmu festivālā.
Eiropa (mitoloģija)
Eiropu nolaupīja Zevs balta vērša izskatā un aizveda uz Krētu. Krētā pēc mīlas sakara ar Zevu Eiropa dzemdēja Mīnoju, Sarpēdonu un Radamantiju. Vēlāk kļuvusi par Krētas valdnieka Asterija sievu. Eiropas kults izplatīts Feniķijā un Krētā.
Mājas (2015. gada filma)
Citplanētietis Ou bēg no savas pasaules cilvēkiem būviem, kas cenšas iekarot Zemi. Bēgšanas laikā Ou iedraudzējas ar meiteni Tipu, kas pamanījusies izvairīties no būviem.
Eiropa (mitoloģija)
Eiropas nolaupīšanas sižets bijis attēlots dažādos antīkajos mākslas pieminekļos. Sākot ar viduslaikiem, sižets ticis izmantots arī Eiropas mākslā.
Anonīmie narkomāni
Mērķi un metodes
NA buklets "Kas, Ko, Kā un Kāpēc" apraksta organizācijas idejas sekojoši:
''NA ir bezpeļņas vīriešu un sieviešu sadraudzība, kuriem narkotikas ir kļuvušas par galveno problēmu. Mēs ... tiekamies regulāri lai palīdzētu viens otram saglabāt tīrību ... Mūs neinteresē ko, kā un cik daudz tu esi lietojis ... mūs interesē ko Tu gribi darīt ar savu problēmu un kā mēs varam Tev palīdzēt.''
Biedrība ir atvērta katram atkarīgajam no narkotikām, neatkarīgi no narkotiskās vielas vai to kombināciju lietošanas vēstures. Lai kļūtu par NA biedru, vienīgā prasība ir vēlēšanās pārtraukt lietošanu.
Kā organizācija, NA nealgo ne profesionālus padomdevējus vai terapeitus, kā arī nepiedāvā dzīvi institūcijās vai klīnikās. NA nesniedz juridiskus, finansiālus, psihiatriskus vai medicīniskos pakalpojumus.
NA tikai piedāvā vidi, kurā viens atkarīgais var palīdzēt citam atkarīgajam palīdzēt beigt lietot un, ja biedrs to pieņem, tad piedāvāt vīziju par jaunas dzīves iespējamību. Anonīmo Narkomānu biedrība ir balstīta uz vēlmi pārtraukt narkotiku lietošanu, tai skaitā alkoholu. NA biedru galvenā vērtība ir cits biedrs un tādēļ tā prasa uzturēt atmosfēru, kurā biedri var justies brīvi, lai būtu produktīvi sabiedrības locekļi.
Kalpošanas organizēšana
Primārā kalpošana NA ir sapulces novadīšana. Katra grupa darbojas autonomi un balstās uz NA organizācijas kopīgajiem principiem.
Vairums grupu īrē telpas publiskās, reliģiskās vai civilās institūcijās, kā arī paši biedri sadarbojas, lai sapulces varētu noritēt saskaņoti (piem., "Zoom" aplikācijā Internetā).
Lauku reģionos, kur Anonīmo Narkomānu kustība ir relatīvi jauna, grupas ir vienīgais organizācijas līmenis. Vietās, kur NA ir puslīdz iesakņojusies, grupas ievēl pārstāvi, lai izveidotu vietējo kalpošanas komiteju.
Grupas cenšas nodrošināt
Dažās valstīs, it īpaši lielākajās — kur Anonīmo Narkomānu kustība ir veiksmīgi stabilizējusies, vietējās kalpošanas komitejas sanāk kopā, lai izveidotu reģionālo komiteju. Šīs reģionālās komitejas pārstāv un uztur NA darbību noteiktā ģeogrāfisko robežu rajonā, turpretī vietējās komitejas darbojas lokālā līmenī.
Organizācijas filozofija
Galvenā organizācijas pamatvērtība ir biedru anonimitāte.
Garstērdele
Garstērdele var būt:
Anonīmie narkomāni
Sadarbība
Kaut arī tradīcijas ierobežo NA sabiedriskās attiecības ar citām organizācijām, Anonīmie Narkomāni atzinīgi vērtē sadarbību arī ārpus NA (piemēram, ar dažām garīdzniecības, ārstniecības un veselības aprūpes institūcijām, valdību, tiesu varas un brīvprātīgām organizācijām un personām).
Cilvēki, kuriem nav atkarības problēmu, ir palīdzējuši aizsākties NA darbībai daudzās valstīs un palīdz augt NA visā pasaulē.
NA cenšas sadarboties ar citiem, kuriem ir interese par Narcotics Anonymous. Biežākie sadarbības virzieni ir: kontaktinformācijas sniegšana, literatūras par pieredzi un atveseļošanās nodrošināšana. Bez tam, NA locekļi bieži vien vada prezentācijas ārstniecības un labošanas iestādēs, piedāvājot informāciju par NA programmu profesionāliem iestāžu darbiniekiem un daloties ar atkarīgajiem tur, no kurienes bieži vien atkarīgais fiziski nevar apmeklēt grupu sapulces apkaimē.
Biedrības statistika
Sociālekonomisko slāņu pārstāvji, kuri ir NA biedrībā, dažādās valstīs ir atšķirīgi, taču parasti tā ir viena sociālekonomiskā klase katrā konkrētā valstī, kura sāk un aktīvi uztur NA grupas visā pasaulē. Līdzko biedrības aktivitātes kļūst efektīvākas, biedrībā jau konkrētā reģionā var kļūt pārstāvētas arī citas sociālās grupas ar dažādu pieredzi un lietošanas vēsturi.
Tā kā NA ir uz brīvprātību orientēta biedrība, tad speciāli apmeklējumu žurnāli netiek uzturēti, kā vienīgi tie, kuri ir svarīgi organizācijai (vai, piemēram, telpu iznomātājam). Šī iemesla dēļ ir grūti apkopot visaptverošu informāciju par visām aktivitātēm. Bet ir dati, kurus apkopo "Pasaules Kalpošanas Konvencijās", kurās dažādie biedri īpaši reprezentē savu etnisko piederību kādām konkrētām ģeogrāfiskām vietām. Šāds apkopojums ir par 2013. gadu, kad Pasaules NA konvencijā Pensilvānijas štatā Filadelfijā tas tika savākts un ir pieejams starptautiskajā NA žurnālā "The NA Way Magazine" un NA oficiālajā mājas lapā.
2013. gada Filadelfijas pētījuma rezultāti
Dzimums: 57% vīriešu, 43% sievietes
Vidējais NA biedra vecums: Vidēji NA biedrs tīrību saglabā ~11,07 gadus.
Etniskā piederība vai rase
Nodarbinātība:
Jomas, kurās ir uzlabojums
(Pieļaujamas vairākas atbildes) 2013. gadā labākie uzlabojumi bija biedriem divās sfērās:
Aktīva narkotiku lietošana bieži iet kopā ar izolēšanos un veselīgu attiecību kropļošanos. Ar NA atveseļošanās programmu daudziem ir izdevies sakārtot savas attiecības; saskarsme ar sava rakstura sliktajām vai degradētajām pusēm un to eksistence daudziem NA biedriem ir pārsteigums, kurš palīdz ar tām cīnīties.
Daudzi ir meklējuši palīdzību psihiatrijā, medicīnā vai reliģijā, bet tas nav palīdzējis; daudzi ir nonākuši cietumos vai slimnīcās — NA nedod nekādas garantijas, bet statistiski NA biedri daudz retāk nonāk tur.
Vēsture
Narcotics Anonymous organizācijas principi parādījās 1940. gados Amerikā, Kalifornijas štata pilsētā Losandželosā. Kā aizsācējs tiek minēts Džimmijs Kinnons (Jimmy Kinnon), kurš ir arī NA logo autors. Daži teorētiskie principi tika aizgūti no Anonīmo Alkoholiķu programmas, aizstājot "alkoholu" ar "atkarību", tādā veidā noņemot akcentu no specifiskas vielas un akcentējot atkarības slimību kā tādu. Oficiāli programma sākās 1953. gadā.
1970. gadu beigās un 1980. gadu sākumā noformējās sapulces Brazīlijā, Jaunzēlandē, Indijā, Īrijā, Lielbritānijā, Kolumbijā un Vācijā.
1983. gadā tika nopublicēta pirmā NA Pamatteksta grāmata, kas veicināja grupu veidošanos pasaulē un līdz gada beigām vairāk nekā ducī valstu un notika 2966 sapulces. NA literatūra un bukleti izdoti 45 valodās.
2012. gadā NA bija nostiprinājusies visos kontinentos un ik nedēļu pasaulē notika ap 63 000 sapulču 132 valstīs ik nedēļu. Attīstoties un izplatoties NA idejām, ir apkopota statistika, ka pašlaik sapulces notiek vismaz 2/3 no Zemes valstīm.
Dzelzceļa līnija Jaunkalsnava—Veseta
Dzelzceļa līnija Jaunkalsnava—Veseta ir līnijas Pļaviņas—Gulbene atzars, kas savieno Jaunkalsnavas staciju ar Vesetas karjeru (Vesetas karjers, kurā izbūvēta Vesetas stacija, pieder VAS "Latvijas Dzelzceļš"). Atzars izbūvēts 20. gadsimta 80. gados. Tā garums ir 14 kilometri. Pasažieru satiksmes līnijā nekad nav bijis, tā paredzēta vienīgi kravu vešanai (saimniecības vilcienu darbs). No Vesetas uz Jaunkalsnavu gadā tika aizvesti līdz 7000 vagonu grants, kas paredzēta dzelzceļa būvei (balastam). Vesetas un Jaunkalsnavas stacijās veic arī vilcienu tehnisko apkalpošanu. Kustības ātrums līnijā nedrīkst pārsniegt 25 km/h.
Kantora iela
Kantora iela var būt:
Eiropas ebreju parlaments
Eiropas Ebreju parlaments vai EJP (en; agrāk pazīstams kā Eiropas ebreju savienība vai EJU) ir nevalstiska organizācija, kura atrodas Briselē. Tās mērķis ir būt par "vienotu struktūru visām ebreju kopienām un organizācijām visā Rietumu, Austrumu un Centrālajā Eiropas daļā"
Eiropas Ebreju Savienība
EJU organizāciju 2011. gada pavasarī dibināja Kipras-Ukrainas miljardieris Ihors Kolomoiskis un Vadims Rabinovičs.
EJU cerēja izveidot Eiropas ebreju parlamentu, kurā būtu 120 locekļu, kas veidots pēc Izraēlas Kneseta. Šī grupa pārstāvētu ebreju kopienas idejas Eiropas Savienībā. Eiropas ebreju parlaments tika atklāts 2012. gada 16. februārī.
Pirmā EJP ikgadējā kopsapulce notika Briselē 2012. gada 15. un 16. maijā.
EJP logotips
Eiropas ebreju parlamenta logotips ir veidots pēc Eiropas karoga parauga ar 12 zelta zvaigznēm ar 5 stariem uz zila fona.
Tā vietā EJP logotips izmanto 11 zelta zvaigžņu vainagu ar 12. zvaigzni, kura ir balta Dāvida zvaigzne, stilizēta kā uz Izraēlas karoga, tikai uz zila fona.
Žaks d'Esturnels de Konstāns
Žaks d'Esturnels de Konstāns (fr; dzimšanas un miršanas datums nav zināms) bija franču burātājs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
D'Esturnels de Konstāns 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas sacensībās. Open klases sacensībās viņš nefinišēja, bet līdz 0,5 tonnu laivu klases pirmajā braucienā izcīnīja izcīnīja 5. vietu, bet otrajā braucienā nefinišēja.
Ļevs
Ļevs (uk, be, pl, no gr — lauva) ir slāvu personvārds.
Daniils Medvedevs
Daniils Medvedevs (ru; dzimis Maskavā, Krievijā) ir profesionāls krievu tenisists. Augstākā vieta ATP vienspēļu rangā ir sasniegtā 1. vieta.
Medvedevs pirmo uzvaru Grand Slam turnīrā izcīnīja 2021. gada ASV atklātajā čempionātā tenisā, kurā trīs setu cīņā (6-4, 6-4, 6-4) pieveica ranga pirmo numuru Novaku Džokoviču, tādējādi liedzot Džokovičam iegūt kalendārā gada Grand Slam. Fināls sasniegts arī 2019. gada ASV atklātajā čempionātā tenisā un 2021. un 2022. gada Austrālijas atklātajā čempionātā.
MTG
Modern Times Group MTG AB (publ.) (darbojas ar zīmolu MTG) ir Zviedrijas mediju uzņēmums. Dibināts 1995. gadā. Galvenais birojs atrodas Stokholmā.
Vēsture
MTG (Modern Times Group) dibināts 1995. gadā kā investīciju uzņēmuma Kinnevik meitas uzņēmums, kurā tika apvienoti Kinnevik īpašumi mediju nozarē. Starp aktīviem bija Viasat un Metro International. Viasat ir televīzijas kanālu grupa, kas sevī ietver TV3 un pirmos Zviedrijas komerckanālus, kas tika izveidoti 1987. gadā, ZTV, Viasat Sport un TV1000.
1997. gadā MTG tika atdalīts no Kinnevik, un tā akcijas sāktas kotēt Stokholmas biržā un NASDAQ Ņujorkas biržā.
2015. gada 24. martā MTG TV Latvia iegādājās Igaunijas uzņēmumu SmartAD, kas sniedz segmentētus reklāmas risinājumus internetā Baltijas valstīs.
2017. gada 17. martā paziņots, ka panākta vienošanās par MTG televīzijas, radio un interneta pakalpojumu biznesu Baltijas valstīs pārdošanu ASV privātā kapitāla investīciju fondam Providence Equity Partners, kas 2016. gadā iegādājās mobilo sakaru operatoru Bite par 115 miljoniem EUR. Darījums pēc konkurences kontrolējošo institūciju atļauju saņemšanas tika pabeigts 18. oktobrī. Bijušie MTG uzņēmumi Baltijā apvienoti grupā All Media Baltics.
Mārupes Valsts ģimnāzija
Mārupes Valsts ģimnāzija ir Mārupes novada Valsts ģimnāzija, kas atrodas Kantora ielā 97, Mārupē.
Vēsture
Par skolas pirmsākumu uzskata 1904. gadu, kad Drustu ielā 13 mājskolotāja Sofija Veisa nodibināja privātskolu, kurā mācījās Bieriņu muižas kalpotāju, amatnieku un zemnieku bērni. 1910. gadā privātskolu pārcēla uz veco Bieriņu muižas kungu māju. 1911. gadā Heinrihs Bērenss fon Rautenfelds izrentēja vecās Bieriņu muižas medību māju ar 18 ha zemes Melanijai Šmīdebergs. 1920. gadā skolā darbojās četras klases ar 60–65  skolēniem un diviem skolotājiem, 1922. gadā atvēra 5. klasi, kurā mācījās 8 skolēni, bet 1923. gadā atvēra 6. klasi, kurā mācījās 3 skolēni. Skolu pārdēvēja par Bieriņu 2. pakāpes pamatskolu, bet 1929. gadā par Mārupes 2. pakāpes pamatskolu.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā Mārupes 6. klašu pamatskolu pārveidoja par septiņgadīgo skolu. 1943. gadā skolas rīcībā nonāca visa ēka. 1963. gadā skolā veica kapitālo remontu.
Debout Congolais
Debout Congolais ir Kongo Demokrātiskās Republikas valsts himna. To pirmoreiz pieņēma 1960. gadā līdz ar neatkarību no Beļģijas, bet 1971. gadā nomainīja ar La Zaïroise, kad Kongo mainīja savu nosaukumu uz Zairu. Tā atkal kļuva par oficiālo himnu, kad Kongo 1997. gadā tika pārorganizēta. Vārdu autors ir Žozefs Lutumba, bet mūziku komponējis Simons Pjērs Boka di Mpasi Londi.
Teksts
VERSE Citoyens, entonnez, l'hymne sacré de votre solidarité, Fièrement, saluez, l'emblème d'or de votre souveraineté, Congo.
Gada sēne Latvijā
Gada sēne ir viens no ikgadējiem Latvijas dabas simboliem, ko kopš 2003. gada katru gadu izraugās Latvijas Mikologu biedrība. Parasti par Gada sēni tiek izraudzīta suga, kurai mikologi vēlas pievērst sabiedrības uzmanību, lai iegūtu vairāk informācijas sugas izpētei vai arī veiktu īpašus pasākumus tās aizsardzībai. Par Gada sēni kalendārajā gadā sabiedrība tiek pastiprināti informēta, iegūtie rezultāti tiek izmantoti publikācijās par sugas izplatību Latvijā.
Divos gados ticis nosaukts arī gada ķērpis.
Jurijs Aleksandrovs
Jurijs Aleksandrovs (ru, dzimis ) ir krievu hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2018) Aleksandrovs pārstāv KHL klubu HK Soči. Iepriekš Aleksandrovs ir spēlējis AHL komandā Providensas "Bruins" un KHL komandās Čerepovecas "Severstal", Sanktpēterburgas SKA un Omskas "Avangard".
Samans Godoss
Samans Godoss (dzimis ) ir Irānas futbolists, pussargs, Irānas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada spēlē Anglijas čempionāta kluba Brentford sastāvā.
Sasniegumi
Brentford
Kisucke Nove Mesto apriņķis
Kisucke Nove Mesto apriņķis ir Slovākijas Žilinas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Žilinas apgabala Čadcas un Žilinas apriņķiem.
Peikstuļnīcas-Salas purvs
Peikstuļnīcas-Salas purvs ir zemais purvs, kurš administratīvi ietilpst Ludzas, Rēzeknes un Balvu novados. Tas veidojies Ičas un tās pieteku palienēs. Purvs sastāv no vairākām daļām — Peikstuļnīcas (~3220 ha), Salnavas (~1780 ha), Francsalas (~470 ha) un Soloviču purvs (~150 ha).
Pļavas un meži
Ganības un pļavas aizņem 2538 ha, kas nosusinātas ar meliorācijas grāvju un drenāžas palīdzību. Mežs aizņem 3755 ha.
Derīgie izrakteņi
Zemajā purvā ir labi sadalījusies kūdra, vietām vidēji labi sadalījusies. Dažviet zem kūdras konstatēts arī sapropelis. Kūdras slāņa vidējais dziļums purvā ir 1,1 m, bet tas dažviet sasniedz 6 m dziļumu. Kopējie kūdras krājumi Peikstuļnīcas-Salas purvā ir 72,6 mlj. m3.
Vieglatlētika 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — septiņcīņa sievietēm
Sieviešu septiņcīņas sacensības  Riodežaneiro notika 12. un 13. augustā. Tajās piedalījās 31 sportiste, Latviju pārstāvēja Laura Ikauniece-Admidiņa, kas izcīnīja 4. vietu.
SKS 50. ekspedīcija
'''SKS 50. ekspedīcija' (Экспедиция МКС-50; Expedition 50 jeb ISS-50'') bija Krievijas, ASV un Eiropas kosmonautu pastāvīgā ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) no 2016. gada oktobra līdz 2017. gada aprīlim.
Burbonu restaurācija
Burbonu restaurācija attiecas uz Francijas karalistes vēstures posmu no 1814. līdz 1830. gadam, kad pēc Napoleona I impērijas militārās sagrāves, uzvarējušās Eiropas lielvalstis izlēma Francijā atjaunot Franču revolūcijas laikā gāztās Burbonu dinastijas varu, kuras valdnieki Luijs XVIII un Šarls X valdīja līdz 1830. gada Jūlija revolūcijai, pēc kuras troni ieņēma Burbonu dinastijas Orleānu atzara pārstāvis Luijs Filips I, kura valdīšanas laiku dēvē par Jūlija monarhiju.
Lai arī Napoleona asiņaino karu nomocītā Francija vēlējās mieru un bija gatava pieņemt konstitucionālu Burbonu monarhiju, Burbonu tēlu jau no paša sākuma aptraipīja uzskats, ka viņu atgriešanos nodrošināja tikai Francijas sakāve un naidīgu ārvalstu militārais iebrukums. Luijs XVIII 1814. gada 2. maijā paziņoja, ka valdīs kā konstitucionāls monarhs, un bija gatavs saglabāt virkni revolūcijas un Napoleona varas laikā radušos institūciju, ja vien tiek atjaunota Burbonu dinastijas vara. 4. jūnija karalis izsludināja jaunu konstitūciju, kuras 74 paragrāfi akceptēja divkameru parlamentu, reliģijas brīvību un ierobežotu preses brīvību. Katoļticību pasludināja par valsts reliģiju, karalis tieši iecēla ministrus, kas nebija atbildīgi parlamentam. Karalis arī ieguva tiesības ārkārtas gadījumos valdīt ar dekrētu palīdzību.
1814. un 1815. gada konstitūcijas izveidoja divpalātu parlamentu. Augšpalātu, Pēru palātu veidoja karaļa iecelti elites pārstāvji, kuru skaits pieauga no 258 1814. gadā līdz 402 1815. gadā. Apakšpalātu veidoja vēlēti deputāti, par kuriem balsot drīkstēja tikai vīrieši, kas nodokļos gadā bija nomaksājuši vismaz 300 frankus. Par deputātu kandidātiem drīkstēja kļūt tikai 40 gadu vecumu sasnieguši vīrieši, kas nodokļos maksāja vairāk par 1000 frankiem gadā. Tas nozīmēja, ka 1814. gada Francijā ar gandrīz 30 miljoniem iedzīvotāju, par kandidātiem varēja būt ap 15 000 cilvēku, par kuriem varēja balsot ap 72 000 cilvēku. 1817. gadā balsstiesības bija 110 000 cilvēkiem, 1820. gadā — 96 525, bet 1829. gadā — 79 138 cilvēkiem.
Šis salīdzinoši liberālais stāvoklis beidzās līdz ar Napoleona I atgriešanos pie varas Simts dienu laikā, un viņa pēdējo sakāvi Vaterlo kaujā, pēc kuras valsti daļēji okupēja ārvalstu armijas un Burboni veica valsts aparāta tīrīšanu. Daži Napoleona lojālisti tika ātri sodīti ar nāvi, citus izraidīja trimdā. Gandrīz trešdaļa valsts ierēdņu zaudēja darbu, un armija no dienesta atbrīvoja 15 000 virsnieku. Jaunais miera līgums nedaudz samazināja Francijas robežas, valsti okupēja gandrīz miljons Eiropas lielvaru kareivju un tai uzlika pienākumu izmaksāt 700 miljonu franku lielu kara kontribūciju.
Ja pirms 1789. gada revolūcijas sākuma aristokrāti un baznīca konfliktēja ar karali, tad revolūcijas pārdzīvojumi un kopīgi izciestais tagad apvienoja Burbonus, aristokrātiju un garīdzniecību. Karaļa varu arī daudz stiprāku darīja revolūcijas un Napoleona laikā īstenoto feodālo privilēģiju likvidēšana, valsts administratīvā centralizācija un vienotā nodokļu sistēma, kas valsti padarīja daudz turīgāku un vieglāk pārvaldāmu. Jau 1818. gadā izdevās nomaksāt kara kontribūciju un novembrī ārvalstu karaspēks pameta valsti. 1823. gadā Francija atguva zināmu prestižu, ar Eiropas lielvaru atbalstu īstenojot intervenci Spānijā. Intervence apgrūtināja attiecības ar Lielbritāniju, kas savulaik bija atbrīvojusi Portugāli un Spāniju no Napoleona iebrukuma, un uzskatīja to par savu ietekmes zonu. Reaģējot, Lielbritānija diplomātiski atzina jaunās Latīņamerikas republikas un 1826. gadā nosūtīja karafloti uz Portugāli, lai pasargātu tur izveidoto konstitucionālo valdību no iespējama Spānijas iebrukuma.
Kad 1820. gadā atentātā nogalināja vienu no iespējamiem troņa mantiniekiem, de Berī hercogu, valstī pastiprinājās ultrakonservatīvā spārna ietekme. Pastiprinājās preses kontrole un ieviesa konservatīvāku vēlēšanu likumu. Pēc Luija XVIII nāves 1824. gada septembrī troni mantoja 67 gadus vecais Šarls X, kurš bija pārliecināts katolis un daudz konservatīvāks par savu vecāko brāli. 1825. gada 29. maijā viņu kronēja tradicionālā ceremonijā Reimsas katedrālē.
1825. gadā Šarls X ieviesa nāvessodu par reliģijas zaimošanu, kā arī nolēma izmaksāt kompensācijas aristokrātiem par revolūcijas laikā konfiscētajiem īpašumiem. Līdzekļus kompensācijai ieguva samazinot procentu maksājumus valdības parādzīmēm, kuru lielākā daļa piederēja buržuāzijai. Tas atkal saasināja attiecības starp kārtām. Burbonu varas bāze – konservatīvie aristokrāti un katoļu baznīca bija par mazu, lai karalis panāktu savu mērķi un atjaunotu karaļa absolūto varu, kam pretojās parlamenta liberāļi un buržuāzija. Tā kā valdības ministrus iecēla karalis, tad opozīcija valdībai tika vienādota ar opozīciju karalim personīgi, kas tikai saasināja politisko situāciju.
1827. gada 29. aprīlī karalis atlaida Parīzes Nacionālo gvardi. Parlamenta vēlēšanas notika 1827. gada novembrī, un vairāk nekā 60 vietas ieguva liberālās opozīcijas kandidāti. Jaunā valdība sākotnēji centās būt liberālāka, un atviegloja preses kontroli, taču 1829. gada 8. augustā karalis iecēla konservatīvo Poliņjaku par valdības vadītāju. 1830. gada martā parlaments izteica neuzticību karaļa ieceltajai valdībai. 1830. gada aprīlī karalis izlēma atlaist liberālo parlamentu. 1830. gada 23. jūnijā un 3. jūlijā notika vēlēšanas, kurās liberāļi guva uzvaru. Šarls X uzskatīja, ka valstī ir ārkārtas situācija, kas ļauj viņam valdīt ar dekrētu palīdzību. 1830. gada 25. un 26. jūlijā viņš parakstīja vairākus reakcionārus likumus, kas ieviesa preses cenzūru, atlaida jaunievēlēto parlamentu un ierobežoja parlamenta darbību. Parīzē sākās Jūlija revolūcija, kas nozīmēja Burbonu restaurācijas beigas un Jūlija monarhijas izveidošanos.
Sorbi
Sorbi ir rietumslāvu etniskā grupa, kuras lielākā daļa pārstāvju dzīvo Lauzicas reģionā (atrodas Vācijā un Polijā). Runā sorbu valodās, kurām ir oficiāls minoritātes valodas statuss Vācijā. Valodiski un ģenētiski sorbi vistuvāk ir čehiem un poļiem. Lielākā daļa sorbu sevi uzskata par Romas katoļiem, taču daļa ir arī luterāņu.
Haplogrupa
Haplogrupa (no el, haploûs, "viens, vienkāršs") molekulārajā evolūcijā ir līdzīgu haplotipu grupa, kurai ir kopējs sencis, esot vienādai viena nukleotīda polimorfisma (VNP) mutācijai visos haplotipos. Haplogrupas apzīmē ar alfabēta burtiem, papildinot ar skaitļu un burtu kombinācijām, piemēram, R1c1.
Sprādzieni 2013. gada Bostonas maratonā
'''Sprādzieni 2013. gada Bostonas maratonā''' notika plkst. 14.49 pēc vietējā laika (21.49 pēc Latvijas laika) Bostonas maratona laikā, tieši pirms finiša līnijas. Sprādziena rezultātā bojā gāja trīs cilvēki, tāpat tika ievainoti apmēram 264 citi cilvēki. Notika divi sprādzieni ar 12 sekunžu intervālu, sprādzinu vietas atradās 190 metru attāluma viena no otras. Kopumā (sprādzienos un vēlākajās apšaudēs) gāja bojā 18 cilvēki un 280 cilvēki tika ievainoti.
Haplogrupa
Cilvēka ģenētikā biežāk pētītās haplogrupas ir Y-hromosomas (Y-DNS) haplogrupas un mitohondriālās DNS (mtDNS) haplogrupas. Y-DNS tiek nodota pa tēva līniju (no tēva dēliem), bet mtDNS tiek nodota pa mātes līniju (no mātes abu dzimumu bērniem). Ar tām nenotiek rekombinācija, tādējādi Y-DNS un mtDNS izmaiņas notiek tikai mutāciju veidā.
Sprādzieni 2013. gada Bostonas maratonā
Izmeklēšanu uzņēmās Federālais izmeklēšanas birojs, un birojs publicēja divu aizdomās turamo fotogrāfijas un novērošanas video. Vēlāk tajā pašā dienā aizdomās turamie tika identificēti kā čečenu brāļi Džohars un Tamerlans Carnajevs (ru, ru; ce, ce). Īsi pēc attēlu publicēšanas, iespējams, aizdomās turamie nogalināja Masačūsetsas Tehnoloģiju institūta policistu, nozaga automašīnu un sāka apšaudi ar policiju Votertaunā (Watertown), Masačūsetsā. Apšaudes laikā tika ievainots policists, kas vēlāk izdzīvoja ar smagu asins zudumu. Tamerlans Carnajevs tika vairākas reizes sašauts un vēlāk pār viņu pārbrauca automašīna, ko tobrīd vadīja viņa brālis. Vēlāk viņu notikuma vietā pasludināja par mirušu.
notika vēl nepieredzēta meklēšana 20 kvartālus lielajā Votertaunas apgabalā, kurā iesaistījās tūkstošiem tiesībsargājošo institūciju virsnieki. Votertaunas un apkārtējo apgabalu, tai skaitā Bostonas, iedzīvotājiem tika lūgts meklēšanas laikā palikt mājās. Sabiedriskā transporta sistēma un lielākā daļa uzņēmumu un publisko institūciju nestrādāja. Apmēram 19.00 īsi pēc mājās palikšanas ieteikuma atcelšanas Votertaunas iedzīvotājs atklāja, ka Džohars Carnajevs slēpjas viņa pagalmā esošajā laivā. Carnajevs tika apcietināts un īsi pēc tam aizvests uz slimnīcu.
Haplogrupa
Cilvēka Y-hromosomas DNS haplogrupas
Cilvēka Y-hromosomas DNS haplogrupas tiek apzīmētas ar burtiem no A līdz T un tālāk sadalītas, pievienojot ciparus un mazos burtus.
Sprādzieni 2013. gada Bostonas maratonā
Sākotnējās pratināšanas laikā slimnīcā Carnajevs teica, ka viņus motivēja ekstrēmistu islāmistu uzskati un karš Irākā un Afganistānā. Tāpat viņš apgalvoja, ka viņi nav saistīti ar kādu teroristu grupējumu.
Haplogrupa
Cilvēka Y-hromosomas DNS haplogrupas
Y-hromosomas Ādams ir pētnieku dots vārds vīrietim, kurš ir dzīvo cilvēku pēdējais kopējais sencis.
Lielākās Y-hromosomas haplogrupas un to sastopamības ģeogrāfiskie reģioni (pirms nesanās eiropiešu kolonizācijas):
Sprādzieni 2013. gada Bostonas maratonā
Carnajevam, vēl slimnīcā esot, tika izvirzītas apsūdzības.
Haplogrupa
Cilvēka Y-hromosomas DNS haplogrupas
{| width=100%
Grupas ar mutāciju M168
(mutācija M168 notikusi ~50 000 bp)
Sprādzieni 2013. gada Bostonas maratonā
Tika ziņots, ka Bostonas maratonā piedalījies arī vismaz viens skrējējs no Latvijas, taču viņš maratona distanci veicis pirms sprādzieniem.
Haplogrupa
Grupas ar mutāciju M89
(mutācija M89 notikusi ~45 000 bp)
Grupas ar mutāciju M9
(mutācija M9 notikusi ~40 000 bp)
Jānis Rozītis
Jānis Rozītis (—) bija Latvijas hokejists un futbolists. Rozītis bija divkārtējs Latvijas čempions un 1930. gadu vidū regulāri spēlēja Latvijas izlasē. Spēlējis arī hokeju un pārstāvējis Latviju 1936. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.
Haplogrupa
Cilvēka mitohondriālās DNS haplogrupas
Jaunākā mtDNS koka versija (sastādījis Mannis van Oven PhyloTree vietnē.
Mitohondriālā Ieva ir pētnieku dots vārds sievietei, kura ir dzīvo cilvēku pēdējais kopējais sencis pēc sieviešu līnijas.
Jānis Rozītis
Biogrāfija
Rozītis futbolu sāka spēlēt RFK jauniešu komandā. Pirmās oficiālās spēles RFK galvenajā komandā viņš aizvadīja 1932. gadā, bet jau gadu vēlāk kļuva par regulāru pamatsastāva spēlētāju. 1934. gada 10. jūnijā Rozītis aizvadīja savu pirmo spēli Latvijas izlasē, nomainot vēl vienu jauno spēlētāju - Ēriku Raisteru draudzības spēlē pret Lietuvas izlasi. Pirmos vārtus Latvijas labā viņš guva draudzības spēlē pret Igauniju 1935. gada 12. jūnijā. . Laika posmā no 1934. līdz 1939. gadam Rozītis izlasē aizvadīja 26 spēles, gūstot 7 vārtus. Kopā ar RFK Rozītis 1934. un 1935. gadā uzvarēja Virslīgas turnīrā.
Haplogrupa
Populāciju definēšana
Haplogrupas var izmantot, lai noteiktu ģenētiskās populācijas un bieži tās ir ģeogrāfiski orientētas. Piemēram, sekojošas mtDNS haplogrupas sastopamas:
Jānis Rozītis
Biogrāfija
Pēc 1936. gada sezonas Rozītis pameta RFK un turpināja spēlēt savas darbavietas - lielākās Rīgas rūpnīcas VEF - futbola komandā. Rozītis VEF Rīga sastāvā spēlēja līdzās RFK jau vismaz kopš 1934. gada darbinieku turnīros, bet tā kā VEF komanda plānoja iekļūt augstākajā līgā, tā piesaistīja vairākus augsta līmeņa futbolistus pilna laika spēlēšanai komandā. Rozītis no tiem bija zināmākais.
Haplogrupa
Populāciju definēšana
Mitohondriālās haplogrupas ir sadalītas trīs galvenajās grupās: L, M un N. Cilvēce L grupā vispirms sadalījās L0 un L1-6. Savukārt L1-6 vēlāk sadalījās citās L grupās, no kurām L3 sadalījās M un N grupā.
Jānis Rozītis
Biogrāfija
Lai arī VEF neiekļuva Virslīgā līdz 1939. gadam, Rozītis 1938. un 1939. gadā nezaudēja vietu nacionālajā izlasē. Viņš palika VEF rindās arī pēc tam, kad Latviju 1940. gadā anektēja PSRS, kā arī Nacistiskās Vācijas okupācijas laikā 1941. gadā. Rozītis mira 1942. gada 3. maijā traģiskā negadījumā kopā ar citiem diviem VEF futbolistiem - Leonīdu Peiču un Arnoldu Boku.
Haplogrupa
Populāciju definēšana
M grupa bija tā, kas veica cilvēku pirmo migrācijas vilni no Āfrikas, dodoties uz austrumiem pa dienvidu piekrasti. No M radušās haplogrupas ir sastopamas Austrumāfrikā, Āzijā, Amerikā un Melanēzijā, bet gandrīz neviena nav atrasta Eiropā.
Jānis Rozītis
Apbalvojumi
Klubu tituli
Haplogrupa
Populāciju definēšana
N grupa rāda otro migrācijas vilni no Āfrikas, kad gājis uz ziemeļiem. Īsi pēc migrācijas no N atdalījusies liela R haplogrupa. Haplogrupa R sastāv no divām apakšgrupām. Viena sastopama Āzijā un Okeānijā, bet otra pārstāv gandrīz visas Eiropas populācijas.
Jānis Rozītis
Apbalvojumi
Nacionālā izlase
Haplogrupa
L grupa
Makro haplogrupa L sastopama gandrīz visā Āfrikā.
M grupa
M grupa sastāv no:
N grupa
N grupa sastāv no:
Y-hromosomas un mitohondriālās DNS haplogrupu pārklāšanās
Atsevišķas Y-hromosomas haplogrupas un atsevišķas mitohondriālās DNS haplogrupas pārklājas, parādot poputācijas, kurām ir īpašas Y-hromosomas haplogrupas un mitohondriālās DNS haplogrupas kombinācija. Y-hromosomas un mitohondriālās DNS mutācijām nebija jānotiek vienlaicīgi, un abu dzimumu izlases dažāds ātrums kopā ar dibinātāja efektu un gēnu dreifu varēja izmainīt populācijas haplogrupas sastāvu, tādēļ pārklāšanās ir tikai uzmetums.
Iespējamās Y-hromosomas un mitohondriālās DNS haplogrupu pārklāšanās:
Gorova
Gorova (arī Gavronka, Gurava, Gurva, latgaliešu: Guorova) ir Kouras upes kreisā krasta pieteka Balvu novadā.
Tek austrumu virzienā, ietek Kourā pie Aizgalīnes.
Smailā stiklene
Smailā stiklene (Hygrocybe conica) ir Latvijā bieža stikleņu dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir vāji indīgi. 2021. gadā Latvijas Mikologu biedrība to pasludinājusi par gada sēni.
Taksonomija
Sugas lielā vizuālā daudzveidība liek daudziem speciālistiem uzskatīt, ka patiesībā tā ir vairāku sugu kopums, taču līdz ģenētiskajai izpētei šis jautājums paliek atklāts. Vācijā šo sugu pagaidām iedala vairākās varietātēs, atdalot tai skaitā lēnāk melnējošo smilšu kāpās augošo varietāti (H. conica var. Conicoides vai Hygrocybe conicoides). Iespējams, ka arī šo sugu ēdamība vai indīgums atšķiras.
Vecākās sēņu grāmatās var atrast vairākas stikleņu sugas, kuras tagad apvienotas ar smailo stikleni.
Sēnes apraksts
Sēne var saglabāt savu izskatu divas nedēļas, bet pilnīgi nomelnējusi sēne pat daudzas nedēļas, kas var radīt kļūdas tās vecuma novērtēšanā.
Augšanas apstākļi
Humusa un nedzīvās zemsedzes saprotrofs. Aug dažādās vietās, bieži mežmalās, pļavās un citās zālainās vietās vai mitru skujkoku mežu nobirās, daļā Ziemeļamerikas atzīmēta arī kā ozolus mīloša, no vēla pavasara līdz vēlam rudenim, bieži. Siltākās zemēs par Latviju aug arī ziemā. Slikti aug bagātinātā augsnē, iespējams, ka veido saikni ar sūnām. Plaši izplatīta Eirāzijā un Amerikās. Sugas atrašana Austrālijā un Jaunzēlandē nav droša, daži uzskata, ka tā varētu būt sajaukta ar līdzīgo H. astatogala.
Barības vērtība
Tāpat kā vairums stikleņu, parasti tiek uzskatīta par vāji indīgu vai neēdamu. Daži avoti to tomēr nosauc par ēdamu, daži norāda, ka jautājums ir neskaidrs. Tiek apgalvots, ka vismaz vienreiz Ķīnā ar šo sugu saindējušies, bet parasti no šīs sugas lietošanas pārtikā sēņotājus atvaira tās nelielie izmēri un virskārtas notīrīšanas nepieciešamība, nevis potenciālais indīgums. Iespējama arī sajaukšana ar līdzīgām sugām, tai skaitā melnējošo stikleni, kura rada gremošanas traucējumus un kuru daļa mūsdienu autoru uzskata par smailās stiklenes varietāti.
Pētījumā salīdzinot ar parasto celmeni, kailo aploceni un vairākām Latvijā mazpazīstamām sugām, smailā stiklene izrādījās no tām visvairāk metālus no augsnes uzņemoša.
Līdzīgās sugas
Līdzīga vairākām citām stikleņu sugām, tai skaitā melnējošai stiklenei (H. nigrescens), kurai ir resnāks un garāks kātiņš, un tāpat melnējošajai citrondzeltenajai stiklenei (H. tristis). Ziemeļamerikā līdzīga tai ir Zingera stiklene (H. singeri). No citām līdzīgu krāsu stiklenēm atšķirama galvenokārt pēc straujās melnēšanas, tai skaitā no citādi jaunībā līdzīgajām sarkanās stiklenes (H. punicea) un oranžās stiklenes (H. persistens).
USA-240
USA-240 jeb X-37B OTV-3 (X-37B Orbital Test Vehicle 3) bija ASV uzņēmuma Boeing būvēta eksperimentāla militāra bezpilota kosmoplāna X-37B pirmā eksemplāra otrais kosmiskais lidojums. Tas palaists 2012. gada decembrī, un nolaidās 2014. gada oktobrī.
X-37B pirmais lidojums notika 2010. gadā (USA-212).
Kosmiskais aparāts palaists ASV Gaisa spēku uzdevumā, tāpēc par tā derīgo kravu ir maz informācijas. Nav zināms, vai derīgā krava ir identiska ar iepriekšējo misiju kravu.
16:24 UTC X-37B nolaidās uz skrejceļa Vandenberga Gaisa spēku bāzē.
Vilis Bandrevičs
Vilis Bandrevičs (1875—1945) bija Latvijas agronoms un diplomāts, Latvijas vēstnieks Lietuvā, vēlāk Latvijas bankas galvenā direktora vietnieks (1926—1938).
Dzīvesgājums
Dzimis 1875. gada 31. decembrī Kroņvircavas pagastā (pēc citiem datiem Šauļu apriņķī ) Jēkaba Bandreviča un viņa sievas Katrīnas, dzimušas Treigutes, ģimenē. 1895. gadā izceļoja uz Johannesburgu Transvālas Republikā, bet Angļu—būru kara laikā 1901. gadā to pameta un dzīvoja Vācijā, Lielbritānijā un Ziemeļamerikā. Pēc studijām Leipcigas Universitātē (1904—1907) ieguva agronoma diplomu, papildinājās komerczinībās Leipcigas Tirdzniecības augstskolā (1907—1908). Pēc atgriešanās dzimtenē 1909.—1911. gadā bija zemes nomnieks Cenas muižā (tagad Ozolnieku pagasts) un īpašumu taksators Baltijas guberņās. Pirmā pasaules kara laikā devās uz Krieviju, kur bija taksators Samaras guberņā (1914—1918).
Otrā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, miris 1945. gada 5. novembrī Elmshornā (tagad Šlēsviga-Holšteina).
Apbalvojumi
Triju Zvaigžņu ordenis, 3. šķira (1926).
Maija Pļisecka
Maija Mihailovna Pļisecka (dzimusi, mirusi ) bija padomju un krievu baletdejotāja, baletmeistare un aktrise. Tiek uzskatīta par vienu no ievērojamākajām 20. gadsimta baletdejotājām. Kopš 1960. gada Pļisecka bija Maskavas Lielā teātra primabalerīnas statusā.
Agrīnie gadi
Maija Pļisecka piedzima 1925. gadā Maskavā ebreju ģimenē. Viņas tēvs Mihails Pļiseckis bija diplomāts, inženieris un raktuvju direktors. Māte Rašele Messerere-Pļisecka bija mēmā kino aktrise. No 1932. līdz 1936. gadam ģimene dzīvoja Špicbergenā. Vēlāk ģimene tika pakļauta Staļina laika represijām. 1938. gadā tēvs tika arestēts un nošauts, māte — izsūtīta uz darba nometni Kazahstānā kā tautas ienaidnieka sieva. Maiju Pļisecku pieņēma savā ģimenē un adoptēja mātes māsa Sulamīte Messerere, kas bija baletdejotāja. Arī viņas brālis, Pļiseckas tēvocis Asafs Messerers, bija pazīstams Maskavas Lielā teātra baletdejotājs un baletmeistars.
Profesionālā karjera
Maija Pļisecka sāka nodarboties ar baletu no deviņu gadu vecuma. Pirmā uzstāšanās uz Maskavas Lielā teātra skatuves Pļiseckai bija 11 gadu vecumā. 18 gadu vecumā pievienojās Lielā teātra baleta trupai, ātri kļūstot par vienu no vadošajām baletdejotājām. Starptautiski kļuva pazīstama pēc 1959. gada, kad Ņikita Hruščovs atcēla attiecībā uz Pļisecku esošo aizliegumu izbraukt no PSRS.
Starp Pļiseckas pazīstamākajām lomām ir galvenās lomas baletos "Gulbju ezers" (1947), "Spartaks" (1958), "Apburtā princese" (1963), "Karmenas svīta" (1967), "Aisedora" (1976). 1972. gadā uzsāka arī baletmeistares darbu, veidojot savu pirmo horeogrāfijas darbu — baletu "Anna Kareņina.
Pļisecka filmējusies vairākās ar baletu saistītās filmās. Starp tām ir filmas Tchaikovsky (1970), Carmen Syuta (1970), Anna Karenina (1975).
Pļisecka strādāja Maskavas Lielajā teātrī līdz 1988. gadam. Viņa darbojās arī citos baleta teātros Eiropā — bija Romas operas baleta trupas mākslinieciskā vadītāja (1983—1984), Madrides Spāņu Nacionālā baleta (Ballet del Teatro Lirico Nacional) mākslinieciskā vadītāja (1988—1990). No 1990. gada Pļisecka bieži uzstājās ar koncertprogrammām un vadīja meistarklases dažādās Eiropas valstīs. 1994. gadā Sanktpēterburgā tika organizēts pirmais starptautiskais baleta konkurss "Maija", veltīts Pļiseckas daiļradei.
1994. gadā iznāca Pļiseckas autobiogrāfija Я, Майя Плисецкая..., kas pasaulē tika pamanīta un izsauca interesi. Pēc 13 gadiem iznāca grāmatas turpinājums Тринадцать лет спустя.
Personīgā dzīve
1956. gadā Pļisecka apprecējās ar latviešu baletdejotāju Māri Liepu, ko satika Latvijas mākslas dekādes laikā Maskavas Lielajā teātrī. Laulība ilga tikai trīs mēnešus.
Kopš 1958. gada līdz savai nāvei 2015. gadā Pļisecka bija precējusies ar pazīstamo PSRS un Krievijas komponistu Rodionu Ščedrinu, kurš sarakstījis mūziku vairākiem baletiem, kuros Pļisecka izpildījusi nozīmīgas lomas. Sākoties PSRS sabrukumam, Pļisecka un Ščedrins atstāja valsti. 1991. gadā abi ieguva Lietuvas pilsonību, vēlāk dzīvoja gan Maskavā, gan Minhenē, gan savā mājā Lietuvā, Traķu ezera krastā. Pēdējā dzīves posmā Pļisecka bieži pavadīja vīru ar viņa komponista daiļradi saistītos pasākumos. 2014. gada jūlijā abi viesojās arī Rīgā sakarā ar Ščedrina operas izrādi.
Pēdējā dzīvesvieta Pļiseckai bija Minhene, Vācijā. Viņa nomira 2015. gada 2. maijā no sirdstriekas.
Valsts apbalvojumi
1956. gadā Pļiseckai piešķīra Krievijas PFSR Tautas skatuves mākslinieces nosaukumu, bet 1959. gadā — PSRS Tautas skatuves mākslinieces nosaukumu. 1985. gadā Pļisecka saņēma Sociālistiskā Darba Varoņa goda nosaukumu.
Marianna Madia
Marianna Anna Madia (it; dzimusi ) ir itāļu politiķe un žurnāliste. Pārstāv Demokrātisko partiju. Kopš 2008. gada ir Itālijas parlamenta apakšpalātas (Deputātu palāta) deputāte. Kopš 2014. gada februāra ir Mateo Renci kabineta locekle.
Miķelis Dukaļskis
Miķelis Dukaļskis (dzimis, miris ) bija latviešu katoļu garīdznieks, garīgu grāmatu autors, apgādātājs un izplatītājs, katoļu literatūras garīgais cenzors.
Biogrāfija
Dzimis zemnieku ģimenē. Izglītību ieguvis Varakļānu pagastskolā, Pēterburgas Svētās Katrīnas proģimnāzijā, Pēterburgas Katoļu garīgajā seminārā un Pēterburgas Garīgajā akadēmijā.
1898. gadā ticis ordinēts priestera kārtā. Bijis vikārs dažādās draudzēs, vairākās skolās Rīgā pasniedzis ticības mācību. 1911. gadā kļuvis par Rīgas Sāpju Dievmātes baznīcas prāvestu, 1914. gadā — Pēterburgas Jaunavas Marijas baznīcas prāvestu. Par prāvestu ticis norīkots arī dažādās citās vietās. Vietās, kur uzturējies, arī pasniedzis ticības mācību.
Pārzinājis 8 valodas. Vienīgais latgaliešu literatūras darbinieks, kas latīņu drukas aizlieguma laikā (1865—1904) sarakstījis un izdevis grāmatas. 1894. gadā Helsingforsā izdevis grāmatu "Mōceiba katōliška un vajadzeigōkas lyugšonas dēļ kristeitu ļaužu", tika norādīts viltots iespiešanas gads (1862), grāmata tika iespiesta 10 000 eksemplāru lielā tirāžā. Dukaļskis ir arī vairāku citu garīga saturu grāmatu autors. Pirmais latgaliešu stāstnieks. 1904. gadā iespiestais stāsts "Myusu Mikeļs" ir pirmais latgaliešu autora latgaliski izdotais darbs. Pirmo daiļprozas paraugu latgaliešu literatūrā autors.
No 1904. līdz 1918. gadam bijis katoļu garīgās literatūras cenzors.
Mīnojs
Mīnojs (grc, Minōs) sengrieķu mitoloģijā ir Krētas karalis, Zeva un Eiropas dēls. Viņam bija divi brāļi: Sarpēdons un Radamantijs.
Viņu uzaudzināja Eiropa kopā ar Krētas valdnieku Asteriju, kas pieņēma Mīnoju un viņa brāļus kā savus dēlus. Mīnojs kļuva par Krētas valdnieku pēc Asterija nāves. Mīnojs ieslodzīja labirintā savu dēlu Mīnotauru, kuru dzemdēja Hēlija meita Pāsifaja.
Androgeju, Mīnoja un Pāsifajas dēlu, saplosīja Maratonas vērsis pēc uzvaras Atēnu sacensībās, pēc tam Mīnojs pieprasījis atēniešiem reizi deviņos gados (vai pēc citas versijas — katru gadu) septiņus jaunekļus un septiņas jaunavas par barību Mīnotauram. Tēsejs nogalināja Mīnotauru ar Mīnoja meitas Ariadnes palīdzību. Mīnojam bija vēl viena meita — vēlākā Tēseja sieva Faidra.
Bijusi milzīga flote, daudz karojis jūrā. Krētas likumdevējs, reizi deviņos gados sarunājies ar Zevu. Aīdā tiesājis mirušos kopā ar Radamantiju un Aiaku.
Dažkārt ticis uztverts par vēsturisku personību. Arheoloģiskie izrakumi Krētā liecinājuši, ka mīts par Mīnoju saistāms ir notikumiem salā 17.—15. gadsimtā p. m. ē.
Clostridium perfringens
Clostridium perfringens ir grampozitīva obligāti anaeroba baktērija. Ir zināmi 168 celmi. Patogēns cilvēkiem izraisa gāzes gangrēnu.
2013. gada Zilupes novada domes vēlēšanas
2013. gada Zilupes novada domes vēlēšanas notika 2013. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Zilupes novada domē tika ievēlēti 9 deputāti. Vēlēšanās piedalījās 2 kandidātu saraksti, kas veidoti no 13 kandidātiem. Zilupes novadā vēlēšanas notika 4 iecirkņos.
Clostridium perfringens
Morfoloģija
Veido sporas; sporu veidošanas laikā šūnas producē toksīnus, kas izraisa saslimšanu. Baktēriju veģetatīvās šūnas spēj augt temperatūrā no 12 līdz 50 °C; zemākās temperatūrās tās nespēj augt.
2013. gada Zilupes novada domes vēlēšanas
Vēlēšanās visvairāk balsu ieguva "Saskaņas centrs" (83,2%), bet novada domē 1 vietu ieguva arī otrs saraksts "Attīstībai". Zilupes novada domes vēlēšanās piedalījās 977 vēlētāji jeb 38,62% no balsstiesīgajiem. No vēlēšanu aploksnēm derīgas bija 976, bet savu balsi par kādu no sarakstiem atdeva 890 vēlētāji.
Clostridium perfringens
Bioķīmija
Baktērijas veido 12 toksīnus, no kuriem 4 ir letāli: hemolizīns, proteāze, neirominidāze un enterotoksīns. Dažādus toksīnus veido dažādi celmi, balstoties uz šīm atšķirībām, izšķir 5 sugu tipus - A, B, C, D un E. Enterotoksīnu producē A tips.
Kārlis Martels
Kārlis Martels (Charles Martel; dzimis apmēram 688. gadā, miris ) bija franku valstsvīrs un karavadonis, kas bija faktiskais Franku valsts valdnieks no 718. gada līdz savai nāvei. No 717. gada bija Franku valsts majordoms. Kārļa Martela dēls bija Pipins Īsais un mazdēls — dižākais franku valdnieks Kārlis Lielais.
Kārlis Martels atjaunoja valsts politisko vienību. Ieviesa beneficiju valsts pārvaldes un militārās varas centralizēšanas nolūkā. Tāpat nostiprināja feodālās attiecības valstī.
732. gadā sakāva arābus Puatjē kaujā, apturot to iebrukumu Eiropā. Tāpat apspiedis alemaņus un frīzus.
Cietsirdīgā romance
"Cietsirdīgā romance" (ru) ir 1984. gada padomju melodrāma, kuras režisors un scenārija autors ir Eldars Rjazanovs. Filmā galvenās lomas attēlo Larisa Guzejeva, Alise Freindliha, Ņikita Mihalkovs, Andrejs Mjagkovs, Viktors Proskurins un Aleksejs Petrenko. Filma ir balstīta uz Aleksandra Ostrovska lugas "Līgava bez pūra".
Filmā trūcīgas atraitnes meita Larisa iemīlas švītā Sergejā Paratovā. Liktenīgajā brīdī, kad Larisa gaida mīļotā atzīšanos, viņš pazūd no viņas dzīves.
Uguntiņa
TDA "Uguntiņa" ir Rīgas Skolēnu pils tautas deju ansamblis, kas dibināts 1948. gadā, dibinātāja Audiona Līventāle. "Uguntiņā" dejo apmēram 150 bērni, vecumā no 5-25 gadiem. Uguntiņa ir viena no populārākajiem, tradīcījām bagātākajiem, A grupas deju kolektīviem valstī. Kopš 1963. gada TDA "Uguntiņa" regulāri uzstājas ar koncertiem Latvijas Nacionālajā operā, Latvijas Nacionalājā teātrī, piedalās arī Vispārējos latviešu Dziesmu un Deju svētkos, festivālos un deju konkursos gan Latvijā, gan ārzemēs. “Uguntiņa” ir pārstāvējusi Latviju, gūstot lielus panākumus, Krievijā, Polijā, Vācijā, Bulgārijā, Dienvidslāvijā, Somijā, Zviedrijā, Austrijā, Anglijā, Francijā, Čehijā, Dānijā, Turcijā, Norvēģijā, Spānijā, Portugālē, Slovākijā, Serbijā, Bulgārijā uzstājoties ar latviešu un cittautu dejām.
Viņš un Viņa
Viņš un Viņa ir franču-latviešu duets, kura sastāvā ir latviešu saksofoniste Ilze Lejiņa un franču saksofonists – multiinstrumentālists Freds Ormēns.