cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pomerānijas līcis
Pomerānijas līcis (de) vai Pomožes līcis (pl) ir plašs jūras līcis Baltijas jūras dienvidos Polijas un Vācijas piekrastē. Izvietojies starp Rīgenes salu rietumos un Gansku bāku austrumos. Austrumu daļā krasti līdzeni, rietumu — stipri izroboti ar daudziem līčiem, lielākais no kuriem ir Greifsvaldes līcis. Svina, Dzvina un Pēnestroma Pomerānijas līci savieno ar Ščecinas līci, kurā ietek Odera (Odra). Piekrastē vairākas salas, lielākās no kurām ir Rīgene, Ūzedoma un Volina. Lielākās pilsētas krastos ir Svinoujsce, Kolobžega un Zasnica.
Rūdolfs Alksnis
Dzīvesgājums
Dzimis 1888. gada 12. aprīlī Ēveles pagasta "Ošbolos" lauksaimnieka ģimenē. Studēja Maskavas universitātes Juridiskajā fakultātē (līdz 1912). Strādāja par tiesamatu kandidātu, sekretāra palīgu un sekretāru Maskavā.
Pēc Pirmā pasaules kara 1920. gadā atgriezās Latvijā, bija Jelgavas apgabaltiesas prokurora biedrs, no 1921. gada Rīgas apgabaltiesas loceklis, no 1927. gada Tiesu palātas loceklis. 1931. gadā iecelts par senatoru Kriminālās kasācijas departamentā, 1932. gadā Administratīvā departamentā, 1933.–1936. gadā – Civilās kasācijas departamentā, no 1937. gada līdz Latvijas Senāta likvidēšanai 1940. gada novembrī strādāja Administratīvā departamentā. Vācu okupācijas laikā strādāja Tieslietu ģenerāldirekcijā.
Otra pasaules kara beigās 1944. gadā devās trimdā uz Vāciju, 1949. gadā pārcēlās uz ASV. Bija viens no Amerikas Latviešu Apvienības (ALA) dibinātājiem, Milvoku evaņģēliski luteriskās draudzes priekšsēdētājs.
Miris 1961. gada 9. jūnijā ASV.
Žans de Bakers
Žans de Bakers (fr) bija beļģu ūdenspolo spēlētājs, 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja sudraba medaļu ūdenspolo turnīrā. Viņš bija Briseles peldēšanas un ūdenspolo kluba biedrs. Turnīra fināla mačā viņi piekāpās Lielbritānijas ūdenspolo komandai — Osbornas peldēšanas klubs.
Samanta Mortone
Samanta Džeina Mortone (en, dzimusi ) ir angļu aktrise un režisore. Viņa ir vislabāk pazīstama, piedaloties neatkarīgajās filmās, par ko saņēmusi BAFTA televīzijas balvu, BIFA balvu, Zelta globusa balvu, kā arī nominēta divām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, Emmy balvai un Ekrāna aktieru ģildes balvai.
Savu aktrises karjeru iesākusi, piedaloties dažādos televīzijas seriālos, no sākuma dzimtajā Notingemā, vēlāk arī ITV un BBC. 1990. gados piedalījusies filmās "Emma" (Emma, 1996), "Džeina Eira" (Jane Eyre, 1997) un Under the Skin (1998). Par lomu Vudija Allena filmā "Salds un nekrietns" (Sweet and Lowdown, 1999) viņa nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā", savukārt par lomu Džima Šeridana filmā In America (2002) viņa saņēma nomināciju kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā". Piedalījusies arī filmās Morvern Callar (2002), "Īpašais ziņojums" (2002), Control (2007), "Elizabete: Zelta laikmets" (2007), "Sinekdoha, Ņujorka" (2008), The Messenger (2009), "Kosmopolise" (2012), "Džons Kārters" (John Carter, 2012), Decoding Annie Parker (2013), "Fantastiskās būtnes — un kur tās meklēt" (2016), "Viņa teica" (2022) un "Valis" (2022).
Ilgonis Linde
No 1991. gada strādājis Latvijas Televīzijā (LTV). Bijis LTV leģendārā raidījuma "Labvakar" režisors. No 1994. gada reklāmas sabiedrības un producentu grupas "Labvakar" direktors. Kopš 1996. gada TV raidījumu "Tādi esam" (LTV) un "Nedēļa" (LNT) režisors. Veidojis raidījumu "Krējums...saldais" (LNT/LTV) un "Mājokļa jautājums" (LNT) režiju. 1998. gadā saņēmis apbalvojumu “Gada labākais TV režisors”.
Plankumainie tritoni
Plankumainie tritoni, plankumaino tritonu ģints (Neurergus) ir viena no salamandru dzimtas (Salamandridae) ģintīm, kas apvieno 4 mūsdienās dzīvojošas abinieku sugas. Tās izplatītas Tuvajos Austrumos, galvenokārt Turcijā un Irānā. Plankumainie tritoni mājo mežainos apvidos ar bagātīgu pamežu un krūmiem, nelielu kalnu strautu un upīšu krastos. Visu šīs ģints sugu izdzīvošana savvaļā ir apdraudēta, samazinoties to apdzīvotās vides platībām. Dažas plankumaino tritonu sugas dēļ to košā, dekoratīvā izskata ir populāri akvāriju mājdzīvnieki, un tiem ir samērā liela nebrīves populācija. Morfoloģiskie pētījumi liecina, ka šo sugu tuvākie radinieki ir svītrainie tritoni (Ommatotriton), tritoni (Triturus) un Eiropas kalnu salamandras (Euproctus). Visas šīs ģintis pieder pie tritonu apakšdzimtas (Pleurodelinae).
Ilgonis Linde
2008./2009. gadā strādājis Ķelnes (Vācija) dokumentālo filmu studijā FaktumTV, kur piedalījies 11 sēriju dokumentālās filmas veidošanā par Gruzijas—Krievijas karu. Pēc tam 2009. gadā sācis strādāt Saeimas Preses dienestā kā Saeimas hronikas operators un režisors.
Plankumainie tritoni
Kopīgās īpašības
Plankumainie tritoni ir vidēji lieli tritoni. Mazākais ģintī ir Zāgrosa tritons (Neurergus kaiseri), kura ķermeņa garums ir 10—14 cm. Lielākais ir Anatolijas plankumainais tritons (Neurergus strauchii), kura ķermeņa garums ir 13—18 cm. Visiem plankumainajiem tritoniem ir tumšs ķermenis, uz kura izceļas koši, krāsaini plankumi, kas atkarībā no sugas var būt dažādās krāsās (dzelteni, sārti, balti). Kā visiem ūdenī dzīvojošiem abiniekiem, to āda ir ļoti slīdīga, turklāt no ādas dziedzeriem izdalās indīgas vielas. Dzimumus var atšķirt tikai vairošanās sezonas laikā, kad tēviņa kloākas atvere uzpamst.
Ilgonis Linde
Kopš 2010. gada neatkarīgas producentu grupas SAF režisors, veidojis dokumentālo filmu ciklu par latviešiem pasaulē, kas tiek demonstrēts Latvijas Televīzijā ar nosaukumu "Būt latvietim". Sadarbībā ar vēstures fondu "Labvakar" veidojis dokumentālo filmu "Šteinhauers un Blūms" (2020) — autors un režisors.
Linde ir Āgenskalna apkaimes novadpētnieks, Facebook žurnāla "Par Āgenskalnu!" izveidotājs un redaktors. Videomontāžas meistarklases vadītājs mācību centrā DigitalGuru.
Plankumainie tritoni
Ekoloģija
Plankumainie tritoni ir aktīvi krēslas stundās un naktīs, retos gadījumos lietainas dienas laikā. Riesta laikā tēviņi sāk sekot mātītēm gan uz sauszemes, gan ūdenī, soļojot vai peldot aiz tām nelielā attālumā. Kādā brīdī tēviņš pārrāpo pāri mātītei un sāk tai iet pa priekšu ar paceltu asti. Ja mātīti tēviņš ir ieinteresējis, tā viņam seko un pēc brīža notiek pārošanās deja. Pārošanās laikā tēviņš izdala spermas piciņu, kas paliek pie kloākas atveres, bet mātīte tai rāpo pāri, lai to savāktu. Reizēm tēviņu ievēro arī kāda cita mātīte un starp mātītēm var izcelties grūstīšanās par sapārošanās tiesībām. Mātīte ikrus nērš ūdenī, paslēptus zem akmeņiem, spraugās pa vienam vai nelielās grupās. Kāpuri attīstās ūdenī un apmēram divu mēnešu vecumā tie metamorfozes ceļā kļūst par pieaugušajiem īpatņiem, kas dzīvo uz sauszemes.
Plankumainie tritoni kā citi salamandru dzimtas dzīvnieki barojas ar nelieliem bezmugurkaulniekiem, piemēram, tārpiem, kukaiņiem un to kāpuriem.
Angeluss Silēziuss
Johans Šeflers (, biežāk pazīstams pēc sava pseidonīma Angeluss Silēziuss (Angelus Silesius, tulkojumā no latīņu - "Silēzijas vēstnesis"), kristīts, miris ) bija silēziešu dzejnieks, mistiķis un ārsts, kurš rakstīja vāciski.
Dzimis Breslavā, poļu/vācu ģimenē. Audzis luterāņu ģimenē, ieguvis ārsta izglītību. Bija ārsts Elsas hercoga galmā. 1653. gadā pārgāja katolismā. Pēc tam divus gadus bija imperatora Ferdinanda III galma ārsts. 1661. gadā kļuva par priesteri dzimtajā Breslavā, kur arī miris.
Lucs Švērins fon Krozigks
Grāfs Joahans Ludvigs "Lucs" Švērins fon Krozigks (de; dzimis, miris ) bija Vācijas valsts darbinieks. Vācijas valdības vadītājs pēc Hitlera pašnāvības Berlīnē 1945. gada 30. aprīlī.
Studēja tiesības un politiskās zinības Hallē, Lozannā un Oksfordā. 1932. gadā Francis fon Pāpens iecēla Kroszigku par Vācijas finanšu ministru. Turpināja darbu arī Kurta fon Šleihera un Ādolfa Hitlera valdībās. Krosigks un Vilhelms Friks bija vienīgie valdības ministri, kuri pildīja savus pienākumus visu Hitlera valdīšanas laiku. Pēc Hitlera nozīmētā varas mantinieka Jozefa Gebelsa pašnāvības 1945. gada 1. maijā, Kārlis Dēnics piedāvāja Krosigkam vadīt t.s. Flensburgas valdību. Vācijai kapitulējot, Flensburgas valdība tika atlaista. 1949. gadā Krozigks tika notiesāts uz 10 gadiem Nirnbergas procesa Ministriju prāvā, bet 1951. gadā amnestēts. Pēc kara sarakstījis grāmatas par ekonomiku un atmiņas.
Erkolē del Rio
Erkolē del Rio (it; 1723—1802) bija Itālijas šahists.
Biogrāfija
Viens no 18. gadsimta Itālijas šaha skolas dibinātājiem. Pēc profesijas advokāts. 1750. gadā Modēnā anonīmi publicējis savu grāmatu ''Sopra il giuoco degli scacchi. Osservazioni pratiche d’Anonimo autore modenese'' ("Par šaha spēli. Anonīma no Modēnas praktiskā pieredze."), bet 1763. gadā izdevis savu otro darbu — La guerra degli scacchi ("Šaha spēle").
Erkolē del Rio grāmatas devušas nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā, tajās pirmo reizi ir pieminēta skotu atklātnē un spāņu atklātnes variants ar 3. ... a6: 1. e4 e5 2. Zf3 Zc6 3. Lb5 a6. Viņa vārdā ir nosaukts gambīts Filidora aizsardzībā: 1. e4 e5 2. Zf3 d6 3. d4 f5 4. dxe5 fxe4 5. Zg5 d5 6. e6.
Tāpat Erkolē del Rio grāmatās ir atrodamas šaha galotņu pozīcijas un šaha kompozīcijas, kuras arī mūsdienās nav zaudējušas savu nozīmi.
2018. gada Latvijas futbola 1. līgas sezona
'''2018. gada Latvijas futbola 1. līgas sezona (oficiālais nosaukums — 2018. gada komanda.lv Latvijas Pirmās līgas čempionāts futbolā''') bija 27. Latvijas futbola 1. līgas sezona. Tā sākās 21. aprīlī un noslēdzās novembra sākumā.
1. līgas čempionātā piedalījās 12 komandas. Tas tika aizvadīts divos posmos. Pirmajā posmā visi klubi aizvadīja pa divām spēlēm katrs ar katru. Otrajam posmam kvalificējas četras labākās komandas, saglabājot visus iegūtos punktus. Tās vēl aizvadīja viena apļa savstarpēju turnīru.
Par 1. līgas čempioniem kļuva BFC Daugavpils/Progress, iegūstot tiesības 2019. gada sezonā spēlēt Virslīgā. Otrās vietas ieguvēji SK Super Nova kvalificējās pārspēlēm par tiesībām spēlēt Virslīgā. Tajās komanda sacentās ar Virslīgas turnīra septītās vietas ieguvējiem FK Metta/LU, bet divu spēļu summā zaudēja ar 2:10 (2:7 un 0:3).
Snovbords 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — sloupstails sievietēm
Sloupstails sievietēm bija viena no 11 disciplīnām snovbordā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Gentinas sniega parkā, Džandzjakou. 2022. gada 5. februārī tika aizvadīta kvalifikācijas kārta, bet 6. febuārī notika fināla sacensības. Sacensībās kopā bija pārstāvēti 30 sportisti no 20 valstīm.
Olimpisko zelta medaļu šajā disciplīnā izcīnīja Jaunzēlandes sportiste Zoja Sadovska-Sinota (finiša rezultāts — 92.88 punkti), sudraba medaļu ieguva ASV sportiste Džūlija Marino (finiša rezultāts — 87.68 punkti), bet bronzas medaļu ieguva Austrālijas sportiste Tesa Koudija (finiša rezultāts — 84.15 punkti). Sadovskas-Sinotas izcīnītā medaļa bija pirmā olimpiskā zelta medaļa Jaunzēlandei ziemas olimpiskajās spēlēs. Marino un Koadi šī bija pirmās olimpiskās medaļas.
2018. gada Latvijas futbola 1. līgas sezona
Komandas
Pēc 2017. gada sezonas rezultātiem Valmiera Glass VIA kvalificējās Virslīgai. 2. vietas ieguvēji FK Progress/AFA Olaine apvienojās ar BFC Daugavpils, izveidojot komandu ar nosaukumu BFC Daugavpils/Progress. FK Ogre un FK Jēkabpils/JSC tika izslēgti no 2017. gada čempionāta un zaudēja tiesības piedalīties 2018. gada sezonā. No 2. līgas klubiem licences dalībai 1. līgā ieguva SK Super Nova un Balvu Sporta centrs.
Snovbords 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — sloupstails sievietēm
Kvalifikācija
Kopā sacensībām varēja kvalificēties 30 snovbordisti. No vienas valsts varēja startēt ne vairāk kā četri sportisti. Lai sportists varētu piedalīties sacensībās, viņam ir jābūt vismaz 50,00 FIS punktiem, FIS punktu sarakstā 2022. gada 17. janvārī un 30 labāko finišētāju sarakstā Pasaules kausa sacensībās vai 2021. gada FIS snovborda pasaules čempionātā Big Air vai sloupstails disciplīnās.
Trase un sacensību formāts
Trases starta augstums bija 2100 metri, bet finiša — 1902 metri. Trases kopējais garums bija 600 metri ar 198° vertikālo kritumu. Tajā atradās trīs sekcijas slaidelementiem un trīs sekcijas lēcieniem. Trasi veidoja Latvijas uzņēmums “We Build Parks”. Kvalifikācijas kārtā katrs no 30 sportistiem veica 2 braucienus. Par pamatu kvalifikācijai finālā tika ņemts brauciens ar labāko rezultātu. Finālam kvalificējās 12 labākie sportisti. Par braucieniem tiek piešķirti punkti, kurus nosaka tiesnešu brigāde.
2018. gada Latvijas futbola 1. līgas sezona
Pārspēles par iekļūšanu Virslīgā
---
Snovbords 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — sloupstails sievietēm
Kvalifikācija
Kvalifikācijas kārtā katrs no 30 sportistiem veica 2 braucienus. Par pamatu kvalifikācijai finālā tika ņemts brauciens ar labāko rezultātu. Finālam kvalificējās 12 labākie sportisti.
— kvalifikācija finālam.
2018. gada Latvijas futbola 1. līgas sezona
Pārspēles par iekļūšanu Virslīgā
---Metta/LU uzvarēja divu spēļu kopsummā ar 10-2 un saglabāja vietu Virslīgā.
Snovbords 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — sloupstails sievietēm
Pārstāvētās valstis un sportisti
Sieviešu sloupstaila sacensībās startēja 30 sportisti no 20 valstīm.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Pāvula Jurjāna mūzikas skola
Vēsture
Tagadējās skolas ēkas arhitekts ir Vilhelms Bokslafs (1902), līdz vācbaltiešu izceļošanai tajā atradās Rīgas Mārtiņa luterāņu baznīcas vācu draudzes nams. Pāvula Jurjāna bērnu mūzikas skola dibināta 1946. gadā, Pāvula Jurjāna vārdu tai piešķīra 1948. gadā. Sākotnēji mūzikas skola atradās Āgenskalna ģimnāzijas telpās. 2010. gada novembrī Baložu ielā 24 atklāja jauno skolas ēku. 2016. gadā tajā mācījās 626 skolēni.
Viktors Kupreičiks
Viktors Kupreičiks (ru; Minska —  Minska) bija PSRS un Baltkrievijas starptautiskais lielmeistars šahā (1980).
Biogrāfija
No 1969. līdz 1987. gadam astoņas reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos, kuros labākos panākumus guvis 1979. gadā Minskā un 1980. gadā Viļņā, kad ieņēmis 7. vietu. Šajos finālos Kupreičiks ieguvis bezkompromisa cīnītāja reputāciju, gūstot gan rekordgaras piecu uzvaru sērijas, gan piedzīvojot tikpat garas zaudējumu sērijas. 1972. un 2003. gadā uzvarējis Baltkrievijas šaha čempionātos.
Lielākos panākumus starptautiskajos šaha turnīros guvis uzvarot 1980. gadā Reikjavikā, apsteidzot Valteru Braunu, Entoniju Mailsu, Genādiju Sosonko, Jevgeņiju Vasjukovu un Euhenio Torri, 1982. gadā Hastingsas jaungada turnīrā (Anglija), apsteidzot Vasiliju Smislovu, Džonatanu Spīlmenu, Ulfu Andersonu, Naidželu Šortu, Mariju Čāndleru un Leriju Kristiansenu, un 1997. gadā Bādsvērishofenē (Vācija), apteidzot Rustemu Dautovu, Vereslavu Eingornu, Entoniju Mailsu, Klausu Bišofu un Oļegu Romaņišinu.
Citi panākumi šaha turnīros: 1966. gadā Groningenā dalīta 2. vietā kopā ar Vlastimilu Jansu Eiropas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā (uzvarēja Roberts Hībners), 1977. gadā Veikanzē uzvara šaha festivāla B turnīrā, 1978. gadā Kirovokanā (tagad Vanadzora Armēnijā) dalīta 1. vietā kopā ar Rafaelu Vaganjanu, 1980. gadā uzvara Medina del Kampo (Spānija), 1981. gadā Polaņicazdrojā 2. vieta Akibas Rubinšteina memoriālā (uzvarēja Vlodzimežs Šmits), 1988. gadā Esbjergā dalīta 1. vieta kopā ar Rafaelu Vaganjanu turnīrā The North Sea Cup, 1990. gadā uzvara Rimavska Sobotā, 1991. gadā Minsterē dalīta 1. vieta kopā ar Ļevu Gutmanu, 1991. gadā Varšavā dalīta 1. vieta kopā ar Jevgēņiju Gleizerovu un Aloizu Kveini, 1991. gadā Dortmundā 2. vieta (uzvarēja Jurijs Balašovs), 1998. gadā dalīta 1. vieta Vīsbādenē, 2002. gadā uzvara Tulā, 2007. gadā Tambovā 2. vieta (uzvarēja Jurijs Balašovs), 2008. gadā Maskavā uzvara Aeroflot Open B turnīrā.
2010. gadā Salonikos un 2012. gadā Kauņā uzvarējis Eiropas senioru šaha čempionātos, bet 2014. gadā Grieķijā izcīnījis bronzas medaļu Pasaules senioru šaha čempionātā virs 65 gadu vecuma grupā.
Pārstāvējis PSRS un Baltkrievijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1977. gadā Kupreičikam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1980. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Georgijs Annins
Georgijs Annins (gr) bija grieķu peldētājs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.
1896. gada vasaras olimpiskās spēles
1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās Annins startēja 100 metru peldēšanā brīvajā stilā. Viņš 10 sportistu konkurencē nebija starp diviem labākajiem sportistiem un varētu būt ierindojies kādā no 3. līdz 10 vietai, jo viņa iegūtais rezultāts precīzi nav zināms.
Krievija olimpiskajās spēlēs
Krievija olimpiskajās spēlēs pirmo reizi piedalījās 1994. gada Albērvilas spēlēs, savukārt pēc diviem gadiem tā pirmo reizi piedalījās 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atlantā. Taču kā Krievijas Imērija tā pirmo reizi olimpiskajās spēlēs piedalījās 1900. gadā Parīzes olimpiskajās spēlēs, piedaloties līdz 1912. gada Stokholmas spēlēm. Krievija olimpiskajās spēles pēc tam atgriezās pēc 40 gadu pārtraukuma Padomju Savienības sastāvā, sportistiem pārstāvot to līdz Padomju Savienības sabrukumam. Pēc Padomju Savienības likvidācijas 1991. gadā Krievija 1992. gada olimpiskajās spēlēs piedalījās Apvienotās komandas sastāvā un 1994. gada ziemas olimpiskajās spēlēs atkal atgriezās kā Krievija. Savukārt 2018. gada Phjončhanas ziemas spēlēs Krievijas sportisti startēja Olimpisko sportistu no Krievijas komandas sastāvā, jo Starptautiskā Olimpiskā komiteja liedza šajās spēlēs Krievijas sportistiem startēt zem sava karoga, jo vairāki sportisti bija iesaistīti valsts finansētā dopinga sistēmā, kuru izgaismoja Maklarena ziņojums.
Krievijas Olimpiskā komiteja tika izveidota 1991. gadā un starptautiski atzīta 1993. gadā. Krievijas teritorijā ir tikušas organizētas divas olimpiskās spēles. 1980. gadā Padomju Savienība organizēja vasaras olimpiskās spēles Maskavā un 2014. gadā Krievijas pilsētā Sočos tika sarīkotas ziemas olimpiskās spēles.
Kopš Krievijas dalības olimpiskajās spēlēs, kā neatkarīgai valstij, tā ir izcīnījusi 545 olimpiskās medaļas, no tām 424 medaļas vasaras olimpiskajās spēlēs un 121 medaļu ziemas olimpiskajās spēlēs. No 545 medaļām, 194 ir zelta medaļas, 165 ir sudraba medaļas un 186 — bronzas medaļas. 1996. gada Atlantas un 2000. gada Sidnejas vasaras spēlēs pēc kopējo iegūto medaļu skaita tā bija otrajā vietā, savukārt nākamajās divās — 2004. gada Atēnu un 2008. gada Pekinas vasaras spēlēs — trešajā vietā. Krievija ziemas olimpiskajās spēlēs pēc kopēju iegūto medaļu skaitadivas reizes ir bijusi pirmajā vietā — 1994. gada Lillehammeres un 2014. gada Soču spēlēs. Visvairāk medaļu Krievija ir izcīnījusi vingrošanā (64 medaļas), vieglatlētikā (60 medaļas) un cīņas sportā (56 medaļas). Cīņas sportā tā ir līdere starp valstīm pēc iegūtajām medaļām. Savukārt no ziemas olimpiskajiem sporta veidiem Krievija visvairāk medaļas ir izcīnījusi distanču slēpošanā (33 medaļas), daiļslidošanā (26 medaļas) un biatlonā (22 medaļas). Kopumā Krievija medaļas ir ieguvusi 24 vasaras un 13 ziemas olimpiskajos sporta veidos. Ar medaļām visbagātākais Krievijas sportists ir vingrotājs Aleksejs Ņemovs. Viņš no 1996. līdz 2000. gadam olimpiskajās spēlēs ir izcīnījis 12 medaļas.
Rīkotās spēles
Mūsdienu Krievijas teritorijā ir rīkotas kopumā divas olimpiskās spēles. Pirmās — 1980. gada Maskavas vasaras spēles — tika rīkotas tagadējās Krievijas galvaspilsētā, tajā laikā Padomju Savienības galvaspilsētā, Maskavā. Otrās 2014. gadā jau tika rīkotas mūsdienu Krievijas teritorijā.
Medaļu tabulas
Skatīt arī: Olimpisko medaļu skaits pēc valsts
Medaļas Ziemas olimpiskajās spēlēs
''Tabulā attēlotas arī 2018 Phjončhanas iegūtās medaļas, taču tās pie kopējā medaļu skaita netiek pieskaitītas, jo Krievijai bija liegta dalība spēlēs. Savukārt tie Krievijas sportisti, kas piedalījās šajās spēlēs startēja kā Olimpiskie sportisti no Krievijas.''
Medaļu sadalījums pa vasaras olimpiskajiem sporta veidiem
{{legend|#E9D66B| Līderi sporta veidā}}
Medaļām bagātākie sportisti
''Šajā tabulā apkopoti tikai tie sportisti, kas pēc Starptautiskās olimpiskās komitejas datiem pārstāvot Krieviju ir ieguvuši četras vai vairāk olimpiskās medaļas. Pārējos sportistus skatīties uzskaitījumā.''
Valstu, kurās galvaspilsētas nav to lielākās pilsētas, uzskaitījums
Šajā rakstā ir uzskaitītas visas valstis, kuru galvaspilsētas nav to lielākās pilsētas.
Jaudzemi (Nautrēnu pagasts)
Jaudzemi (arī Jaundzemļi) ir ciems Nautrēnu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 257 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Mazazars.
Pedvāle
Kuršu ciems minēts jau 1230. gada Rīgas miera līgumā ar kuršiem kā Pidewale. Mūsdienu apdzīvotā vieta izveidojusies ap Firksu Pedvāles (Fircks-Pedwahlen, Pedwalen) muižas centru. Mūsdienās daļā muižas zemes atrodas Pedvāles mākslas parks.
Krozigks
Krozigs jeb Krozigks var būt:
Moše Čerņaks
Moše Čerņaks (en; Varšava —  Telaviva) bija Izraēlas starptautiskais meistars šahā (1952).
Biogrāfija
Šahu sācis spēlēt Polijā, kur 1930. gadā šaha turnīrā Varšavā ieņēmis 9. vietu. 1934. gadā emigrējis uz Palestīnu. Divas reizes uzvarējis Palestīnas šaha čempionātos (1936, 1938).
Sākoties Otrajam pasaules karam atradies Buenosairesā, kur notikusi 8. šaha olimpiāde. Līdzīgi kā daudzi citi šahisti nolēmis neatgriezties kara pārņemtajā Eiropā un palicis Argentīnā. 1939. gadā Buenosairesas starptautiskajā šaha turnīrā dalījis 3.-4. vietu ar Gideonu Štālbergu (uzvarēja Migels Naidorfs un Pauls Keress). Argentīnā sarakstījis vairākas šaha grāmatas, kas veltītas šaha galotnēm (es), franču aizsardzībai (es) un Mihaila Botviņņika daiļradei (es).
1950. gadā atgriezies jau neatkarīgajā Izraēlā. Divas reizes uzvarējis Izraēlas šaha čempionātos (1955, 1974). Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā 1963. gadā kopā ar Nikolu Padevski dalījis pirmo vietu Akibas Rubinšteina I memoriālā Polaņicazdrojā (palicis otrais sliktāka papildu koeficienta dēļ), bet 1968. gadā Izraēlas pilsētā Netanjā kopā ar Danielu Janovski dalījis 2.-3. vietu aiz uzvarētāja Roberta Fišera.
Pārstāvējis Palestīnas un Izraēlas komandas Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 11 reizes (1935, 1939, 1952-1962, 1966-1968, 1974).
Par panākumiem turnīros FIDE 1952. gadā Čerņakam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Kristīne Nevarauska-Atkočūne
Kristīne Nevarauska-Atkočūne (dzimusi Kristīne Nevarauska Bauskā) ir latviešu aktrise.
2003. gadā absolvējusi Latvijas Kultūras akadēmijas Ekrāna un teātra mākslas nodaļu (Valmieras teātra aktieru kursu). No 2001. līdz 2005. gadam bijusi Valmieras Drāmas teātra aktrise, 2003. gadā attēlojusi Maiju izrādē "Maija un Paija". Kopš 2005. gada ir Dailes teātra aktrise.
Par Aijas tēlojumu 2010. gada izrādē "Aija pēc Jaunsudrabiņa" tika nominēta Spēlmaņu nakts balvai kā labākā aktrise. K. Nevarauska filmējusies televīzijas seriālos, tai skaitā "Neprāta cenā", "UgunsGrēkā" ,"Būt mīlētai" un "Viņas melo labāk". Tāpat filmējusies vairākās kinofilmās, tai skaitā "Man patīk, ka meitene skumst" un "Dancis pa trim". Par lomām filmās "Sauja ložu" un "Nekas mūs neapturēs" saņēmusi Lielā Kristapa balvas kā labākā aktrise.
Čārlzs Benets
Čārlzs Benets (en; dzimis, miris ) bija britu vieglatlēts, olimpiskais čempions 1500 metru skriešanā 1900. gada olimpiskajās spēlēs un pirmais Lielbritānijas vieglatlēts, kurš kļuva par olimpisko čempionu.
Dzīves gājums
Benets ir dzimis Šapvikā, Dorsetā. Pēc profesijas viņš bija vilciena vadītājs.
Viņš savos gados bija viens no labākajiem britu vidējo distanču skrējējiem. 1897. gadā viņš ieguva Lielbritānijas čempiona titulu 4 jūdžu skrējienā, 1899. un 1900. gadā krosa skriešanā.
Viņa sasniegumi olimpiskajās spēlēs bija aizmirsti vairāk nekā 100 gadu, līdz viņa mazdēls Kriss Benets atrada viņa pamesto un aizaugušo kapu Sv. Endrū baznīcas pagalmā Kinsonā. 2011. gada decembrī Benetam tika uzstādīts piemiņas akmens. Londonas olimpisko spēļu priekšvakarā Benetam tika atklāts cokols, kurā ir teikts: "Mīļi, pieminot Čārlzu Benetu 1870-1948. Pirmais britu vieglatlēts, kurš kļuvis par olimpisko čempionu. Benets, pazīstams arī kā Shapwick Express ieguva divas zelta medaļas un vienu sudraba medaļu 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs".
Jaunpiebalgas draudzes novads
Jaunpiebalgas draudzes novads bija viens no 16 Vidzemes guberņas Cēsu apriņķa draudzes novadiem.
Vēsture
1361. gadā Rīgas arhibīskaps Fromholds Piebalgas un Dzērbenes draudžu novadus ieķīlāja savam vasalim Bartolomejam no Tīzenhauzenes par 2800 Rīgas mārkām. 1530. gadā Piebalga minēta kā viena no arhibīskapa koadjutora Brandenburgas Vilhelma septiņām galda muižām (la, de), kas atradās paša arhibīskapa apsaimniekošanā. No 1599. gadā Piebalgas pils muižu pārvaldīja Pārdaugavas Livonijas hercogistes Cēsu vaivads Macejs Dembinskis (Dembinski). 1688. gada Zviedru Vidzemes arklu revīzijā minēts, ka Piebalgas pils vairs nav apdzīvota, tās zemes sadalīja divās muižās, ko sāka dēvēt par Vecpiebalgu un Jaunpiebalgu jeb Piebalgas Jauno muižu (Neuhof). Lielā Ziemeļu kara laikā Krievijas cars Pēteris I 1711. gadā abas Piebalgas muižas piešķīra savam karavadonim Borisam Šeremetjevam, kura pēcnācējiem tās piederēja līdz 1920. gada agrārajai reformai.
Jaunpiebalgas luterāņu baznīca uzcelta Zviedru Vidzemes laikā 1646. gadā, 1673. gadā atjaunota, nodedzināta Lielā Ziemeļu kara laikā 1702. gadā, atjaunota 1722. gadā. Tagadējā mūra baznīca uzcelta no 1801. līdz 1804. gadam, pārbūvēta no 1871. līdz 1873. gadam.
Muižas
Jaunpiebalgas draudzes novadā 1826. gadā bija šādas muižas:
2012. gada ASV Grand Prix
2012. gada ASV Grand Prix (oficiālais nosaukums angļu valodā: 2012 Formula 1 United States Grand Prix ) bija Formula 1 pasaules čempionāta. gada sezonas priekšpēdējais, deviņpadsmitais posms, kas norisinājās 18. novembrī Teksasas štatā, jaunuzbūvētajā Amerikas trasē. Tā bija pirmā izcīņa kopš. gada, kad ASV GP notika Indianapolisas trasē.
No pirmās starta vietas startēja čempionāta līderis, Red Bull pilots Sebastiāns Fetels. Viņa tuvākais čempiona titula konkurents, Ferrari pilots Fernando Alonso startēja no septītās vietas. Kvalifikācijā Alonso uzrādīja tikai devīto ātrāko laiku, bet Lotus pilots Romēns Grožāns (ceturtais ātrākais laiks kvalifikācijā) saņēma piecu starta vietu sodu par ātrumkārbas maiņu, kā rezultātā Alonso būtu jāstartē no astotās pozīcijas trases netīrajā daļā, kas jaunuzbūvētajā trasē bija īpaši slidena, tāpēc Ferrari pieņēma stratēģisku lēmumu lauzt FIA zīmogu Alonso komandas biedra Felipes Masas (septītais ātrākais laiks kvalifikācijā) formulā, kā rezultātā saskaņā ar FIA noteikumiem Masam tika automātiski piemērots piecu starta vietu sodu, kas savukārt nozīmēja augstāku Alonso starta vietu, turklāt no trases tīrās puses.
Sacīkstēs uzvarēja McLaren pilots Luiss Hamiltons, saspringtā cīņā 14 apļus pirms finiša apdzenot Sebastianu Fetelu. Trešais finišēja Fernando Alonso, tādējādi čempionāta kopvērtējumā Fetela pārsvars pār Alonso pieauga tikai par trim punktiem, saglabājot Alonso izredzes izcīnīt čempiona titulu sezonas pēdējā,. Līdz ar Fetela izcīnīto otro vietu šai posmā, viņa pārstāvētā komanda Red Bull Racing nodrošināja konstruktora kausu, izcīnot to trešo gadu pēc kārtas.
Mscislavas vaivadija
Mscislavas vaivadija (la, pl, be, lt) bija viena no Lietuvas dižkunigaitijas vaivadijām (1566—1772) mūsdienu Baltkrievijas teritorijā.
Lūcijs Endzelīns
Lūcijs Endzelīns (1909–1981) bija latviešu korespondencšaha lielmeistars, Austrālijas šaha čempions (1961).
Mscislavas vaivadija
Vēsture
Izveidota no 1359. gadā Lietuvas lielkņazistei pievienotās Mstislavļas kņazistes, kuru 1527. gadā pārveidoja par stārastiju, 1529. gadā par vietniecību, bet 1566. gadā iekļāva Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. Sūtīja divus deputātus uz kopvalsts sejmu Varšavā. Otrā Ziemeļu kara laikā 1654. gadā Mscislavas vaivadiju ieņēma bajāra Alekseja Trubeckoja karaspēks.
Lūcijs Endzelīns
Dzīvesgājums
Lūcijs Endzelīns dzimis 1909. gada 21. maijā Tērbatā valodnieka Jāņa Endzelīna ģimenē kā otrais bērns. Viņa pirmais lielākais panākumus šahā bija dalīta trešā vieta Rīgas šaha meistarsacīkstēs 1932. gadā. Endzelīns Latvijas izlases sastāvā piedalījās trīs šaha olimpiādēs: Minhenē (1936), Stokholmā (1937) un Buenosairesā (1939). Bija precējies ar ārsti un šahisti Mildu Lauberti (1918—2009). Otrā Pasaules kara beigās viņš devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur 1947. gadā uzvarēja Hermaņa Matisona piemiņas turnīrā Hanavā. Pēc pārcelšanās uz Austrāliju viņš, startēdams kā Lucius Endzelins, bija Dienvidaustrālijas štata šaha čempions astoņas reizes un visas Austrālijas čempions 1961. gadā. 1959. gadā viņš ieguva korespondencšaha lielmeistara titulu, dalot otro vietu Otrajā Pasaules korespondencšaha čempionātā (1956—1959).
Mscislavas vaivadija
Vēsture
Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā Mscislavas vaivadiju anektēja Krievijas Impērija.
Lūcijs Endzelīns
Dzīvesgājums
Miris 1981. gada 27. oktobrī Adelaidā, Austrālijā.
Zdeņeks Mahs
Zdeņeks Mahs (cz; dzimis, miris ) bija čehoslovāku problēmists, pazīstams čehu skolas pārstāvis, J. Dobruska, J. Hoholouša, J. Pospīšila pēctecis, M. Havela līdzgaitnieks.
Pēc profesijas jurists, šaha nodaļu redaktors vairākos preses izdevumos Světozor (1903—31), Zlatá Praha (1903—1929), Prager Presse (1921—1938).
Uzdevuma piemērs
Uzdevuma risinājums:
Meirs Rauhs
Meirs Rauhs (en; Pievislas apgabals —  Izraēla) bija Izraēlas šahists.
Biogrāfija
Sākoties Otrajam pasaules karam atradies Buenosairesā, kur notikusi 8. šaha olimpiāde, kurā Rauhs pārstāvējis Palestīnas komandu. Līdzīgi kā daudzi citi šahisti nolēmis neatgriezties kara pārņemtajā Eiropā un visu kara laiku palicis Argentīnā.
1945. gadā atgriezies Palestīnā. 1960. gados bijis Rēti vārdā nosauktā šaha kluba biedrs Telavivā. Bijis arī Izraēlas rekordists "aklajā" (neskatoties uz galdiņu) šaha simultānspēlē ar astoņiem spēlētājiem.
Viljams Alfrēds Faulers
Biogrāfija
Dzimis Pitsburgā, Pensilvānijā, divu gadu vecumā ar vecākiem pārcēlās uz Laimu, Ohaio. Faulers studēja Ohaio valsts universitātē, doktora darbu aizstāvēja Kalifornijas Tehnoloģiju institūtā kodolfizikas jomā. Vēlāk bija direktors šā institūta Keloga radiācijas laboratorijā, kas nodarbojās ar aktuālām kosmoloģijas problēmām, piemēram, ar ķīmisko elementu veidošanos zvaigžņu iekšienē, Visuma rašanos Lielajā sprādzienā, tumšās matērijas esamību.
Faulera vaļasprieks bija darbošanās ar tvaika lokomotīvēm, viņa īpašumā bija vairāki dažāda izmēra darba kārtībā esoši modeļi. Faulers mira 1995. gadā Pasadīnā, Kalifornijā.
Jaudzemi (Maltas pagasts)
Jaudzemi ir ciems Maltas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 267 km attālumā no Rīgas.
Marīna Janaus
Marīna Janaus (dzimusi Ventspilī) ir latviešu aktrise.
Absolvējusi Siguldas 1. vidusskolu. Ir strādājusi Koksnes ķīmijas institūtā. 1971. gadā absolvējusi Dailes teātra 4. studiju un ieguvusi augstāko izglītību Jāzepa Vītola Latvijas Valsts konservatorijas profesionālā teātra un kino aktrises programmā.
Bijusi Dailes teātra aktrise no 1966. līdz 2015. gadam.
Marīnas Janaus dzīvesbiedrs bija mākslinieks Ilmārs Blumbergs.
Līgsmošana
Līgsmošana ir Alfrēda Kalniņa dziesma jauktajam korim ar Jāņa Jaunsudrabiņa vārdiem, kas pirmo reizi atskaņota Sestajos latvju vispārējos dziesmu svētkos 1926. gadā.
Raksturojums
Jēkabs Graubiņš rakstīja, ka "Līgsmošana" ir braša dziesma, bet tās atskaņošanu padara grūtu ritmiskie krikumiņi un sīkumiņi, kuri pie tam nekādu efektu nerada.
Valentīns Bērzkalns rakstīja, ka dziesma ir koriski pagrūta, bet gaišā noskaņā un rūpīgā homofonā apdarē veidota.
Baiba Braže
Baiba Braže (1966) ir latviešu diplomāte. Ārlietu ministrijas speciālo uzdevumu vēstniece (2023), agrākā Latvijas vēstniece Nīderlandē (2003–2008) un Apvienotajā Karalistē (2016–2020). NATO ģenerālsekretāra vietniece publiskās diplomātijas jautājumos (2020–2023).
Dzīvesgājums
Dzimusi 1966. gada 4. decembrī Rīgā. 1995. gadā absolvēja Latvijas Universitātes Filoloģijas un filozofijas fakultātes politiskās zinātnes nodaļu, 2002. gadā – LU Sociālo zinātņu fakultāti.
Papildinājās NATO aizsardzības koledžā Romā, Čulalongkornas universitātē Taizemē, Obu Universitātē Turku un Groningenas Universitātē. Strādāja ANO misijā un Eiropas institūcijās.
2003. – 2008. gadā Braže bija Latvijas ārkārtējā un pilnvarotā vēstniece Nīderlandē, 2016. – 2020. gadā Latvijas ārkārtējā un pilnvarotā vēstniece Apvienotajā Karalistē, pēc tam NATO ģenerālsekretāra vietniece publiskās diplomātijas jautājumos. 2023. gadā viņu nozīmēja par Latvijas Republikas Ārlietu ministrijas speciālo uzdevumu vēstnieci.
Mazās planētas nosaukums
Mazās planētas nosaukums veidojas ilgā laika posmā. Sākotnēji objektam tiek piešķirts pagaidu apzīmējums, pēc orbītas pilnīgas noskaidrošanas tiek piešķirts pastāvīgs apzīmējums. Ja objekta atklājējs vēlas, tam var piešķirt arī vārdu. Mazo planētu centrs objektiem piešķir pagaidu un pastāvīgos apzīmējumus. Vārdus mazajām planētām piešķir Starptautiskās Astronomijas savienības Mazo ķermeņu nomenklatūras komiteja.
Pēc objekta atklāšanas Mazo planētu centrs tam piešķir pagaidu apzīmējumu, kas sastāv no atklāšanas gada, divu burtu kombinācijas un, ja nepieciešams, arī skaitļa. Piemēram, 2004 DW, 1999 JU3.
Pēc objekta orbītas noskaidrošanas, parasti pēc 4 un vairāk opozīcijām, tas saņem pastāvīgo apzīmējumu, numuru, ko piešķir Mazo planētu centrs. Parasti numurs tiek piešķirts rindas kārtībā pēc atklāšanas laika, bet atsevišķi lielie objekti saņēma "apaļu" numuru, piemēram, 20000 Varuna, 50000 Kvavars. Tagad objekta nosaukums tiek rakstīts kā numura — apzīmējuma kombinācija, piemēram, (225088) 2007 OR10.
Real Salt Lake
Real Salt Lake ir profesionāls ASV futbola klubs no Sandijas, Jūtas. Klubs ir dibināts 2004. gadā. Kopš 2005. gada klubs spēlē ASV augstākās futbola līgas jeb MLS rietumu konferencē. Mājas spēles klubs aizvada Rio Tinto stadionā.
Mazās planētas nosaukums
Mazās planētas nosaukums tiek rakstīts šādi — (numurs) vārds —, piemēram, (90377) Sedna vai (225088) 2007 OR10. Iekavas bieži vien nelieto, rakstot vienkārši 90377 Sedna. Literatūrā pazīstamākos objektus parasti apzīmē vispār bez numura, izmanto tikai vārdu — Salacija, Cerera, Sedna.
Autoceļš P127
P127 autoceļš Talsi—Upesgrīva ir reģionālais autoceļš, kas savieno Talsus caur Vandzeni ar Upesgrīvu Rīgas līča krastā. Autoceļa garums ir 34,3 km un tas visā garumā klāts ar asfaltbetona segumu. Ceļš šķērso Talsu novadu.
Vēsture
No 2019. gada jūlija līdz 2020. gada jūlijam notiek autoceļa posma (1,35-7,11 km) pārbūves būvdarbi, ko veica SIA "Saldus ceļinieks".
Ignats Gigels
Ignats Gigels ( — ) bija latviešu politiķis. Bijis Latvijas Satversmes sapulces deputāts, Latgales Zemnieku partijas pārstāvis.
Biogrāfija
Ignats Gigals piedzima Višķu pagasta Lauru ciemā. Izglītību ieguva pašmācības ceļā, nodarbojās ar lauksaimniecību Višķu pagastā.
1920. gadā ievēlēts Latvijas Satversmes sapulcē no Latgales Zemnieku partijas saraksta. Amatā bija līdz 1922. gadam.
Eiropas Investīciju banka
Eiropas Investīciju banka ir banka un vienlaikus Eiropas Savienības patstāvīga finanšu institūcija, kas lielākoties atbalsta projektus, kas nodrošina ES dalībvalstu integrāciju un palīdz attīstīties ekonomiski vājākiem savienības reģioniem.
Ignats Gigels
Biogrāfija
Miris Višķos. Apglabāts Višķu kapos.
Eiropas Investīciju banka
EIB, kuras akcionāri ir 27 ES dalībvalstis, tika radīta Luksemburgā 1958. gadā pamatojoties uz Romas līgumu. Finansiāli banka no vienas puses darbojas kā jebkura komercbanka sniedzot aizdevumus, garantijas un citus pakalpojumus parastajā kārtībā. No otras puses, kā ES finansēšanas institūcija, tā izsniedz kredītus, ilgtermiņa aizdevumus, garantijas projektiem, kuri palīdz līdzsvarot ES ekonomisko attīstību un integrāciju. 2010. gadā banka ES projektiem izsniedza 72 miljardus eiro jeb 88% no saviem finansu līdzekļiem. Papildus tam palīdzība tiek sniegta arī ES partnervalstīm — kaimiņreģioniem, jaunattīstības valstīm. Finanses savai darbībai EIB iegūst aizņemoties ES un pasaules kapitāla tirgos. Līdz ar to tā nav atkarīga no ES budžeta.
Leinjers Domingess
Leinjers Domingess Peress (es; dzimis Havanā) ir Kubas un ASV (kopš 2018. gada ) starptautiskais lielmeistars šahā (2001).
Biogrāfija
Daudzkārtējais Kubas junioru šaha čempionātu uzvarētājs dažādās vecuma grupās. 1999. gadā pirmo reizi piedalījies Kubas pieaugušo šaha čempionātā un savā debijas turnīrā izcīnījis 3. vietu. Tajā pašā gadā bijis otrais starptautiskajā šaha turnīrā Kubas pilsētā Santaklārā. 2000. gadā izcīnījis sudraba medaļu Kubas šaha čempionātā un Venecuēlā uzvarējis Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla Dienvidamerikas zonas turnīrā. 2001. gadā Meksikā uzvarējis Karlosa Torres Repeto memoriālā un Meridas starptautiskajā šaha turnīrā, bet Kali izcīnījis bronzas medaļu Amerikas valstu šaha čempionātā. 2002. gadā uzvarējis Kubas šaha čempionātā un kopā ar Lasaro Brusonu uzvarējis Esbjergas turnīrā The North Sea Cup. 2002. gadā Maskavā piedalījies Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 2. kārtā piekāpies Borisam Gelfandam. 2003. gadā atkārtoti uzvarējis Kubas šaha čempionātā, kā arī pēc uzvaras Dienvidamerikas zonas turnīrā Gvajakilā izcīnījis tiesības piedalīties Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 2004. gadā Tripolē iekļuvis ceturtdaļfinālā, kurā zaudējis Teimuram Radžabovam. 2004. gadā bijis otrais Veikanzē (Nīderlande) šaha festivāla B turnīrā, kā arī uzvarējis Hosē Raula Kapablankas memoriālā Havanā. 2005. gadā Kubas šaha čempionātā bijis otrais, bet pēc gada šajā turnīrā izcīnījis savu trešo uzvaru. 2006. gadā uzvarējis Barselonas starptautiskajā šaha turnīrā, apsteidzot Vasiļu Ivančuku. 2007. gadā Santaklārā izcīnījis sudraba medaļu Kubas šaha čempionātā, kā arī Santodomingo uzvarējis Dienvidamerikas zonas turnīrā. 2008. gadā otro reizi uzvarējis Hosē Raula Kapablankas memoriālā, kā arī Bīlē kopā ar Jevgeņiju Aleksejevu uzvarējis šaha festivāla galvenajā turnīrā. Tajā pašā gadā Almati uzvarējis Pasaules čempionātā šaha ātrspēlē. 2013. gadā Salonikos uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Thessaloniki Grand Prix.
Kopš 2018. gada šaha turnīros pārstāv ASV. 2019. gadā dalījis 2.-3. vietu ASV šaha čempionātā. 2021. gada oktobrī izcīnījis 4. vietu ASV šaha čempionātā. 2022. gada oktobrī Sentluisā izcīnījis 3. vietu ASV šaha čempionātā.
Pārstāvējis Kubas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2001. gadā Domingesam piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Līgatnes ģerbonis
Līgatnes pilsētas ģerbonis ir viens no Līgatnes pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts 1997. gadā.
Heraldiskais apraksts
Ģerboņa vairoga augšdaļa ir zelta krāsā, bet apakšējā daļa zaļā krāsā. Abas daļas atdala dekoratīvi stilizēti pieci zaļi egļu silueti, kas ir atsauce uz pilsētas apkārtni, kur ir daudz egļu meži. Apakšdaļā uz zaļā fona attēlota viļņota sudraba josla, kas simbolizē Gauju.
Režas
Režas ir ciems Talsu novada Abavas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļdaļā Virbupes krastā 9 km no pagasta centra Valgales, 20 km no novada centra Talsiem un 115 km no Rīgas.
Brokoļi
Brokoļi (Brassica oleracea var. italica) ir dārza kāposta pasuga. Tie ir viengadīgi augi. Brokoļu stumbra galā veidojas blīvi kopā saauguši, mazi, zaļi pumpuri, veidojot galviņu. Plaši tiek izmantots uzturā. Satur daudz vitamīnu, īpaši C vitamīnu. Brokoļu izcelsmes vieta ir Mazāzija un Vidusjūras austrumu zemes. Vislabāk tie aug mitrā, vēsā klimatā. Galviņas novāc, kad to izmērs sasniedz 10—17 cm.
2008. gadā aptuveni puse no visas brokoļu ražas tika ievākta Ķīnā. Nākamās lielākās brokoļu audzētājvalstis ir Indija, Amerikas Savienotās Valstis, Spānija un Itālija.
Leonids Ciklitirs
1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Ciklitirs 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās startēja vingrošanā uz stieņa. Viņa iegūtais rezultāts un vieta šajā disciplīnā nav zināma.
OCCULTPIXX
Uzņēmuma vadība atrodas Latvijā, ASV un Krievijā.
Vēsture
2020. gadā OCCULTPIXX parādījās kā neatkarīgu elektroniskās mūzikas mākslinieku kopiena eksperimentālos stilos un žanros.
2021. gadā OCCULTPIXX oficiāli noslēdza līgumu ar Amerikas mūzikas izplatītāju un izdeva pirmos savu mākslinieku izlaidumus.
Aleksandrijas Filons
Aleksandrijas Filons,  arī Filons (grc, Philōn;, Yedidia (Jedediah) HaCohen), bija helēnists un jūdaistu filozofs, kurš dzīvoja Aleksandrijā, Romas impērijā.
Ar "filozofiskām alegorijām" sinkrētists Filons centās samērīt, harmonizēt Toru ar grieķu filosofiju, arī apvienot jūdaistu ekseģēzi ar stoicismu. Apgalvots, ka Filona alegoriskā svēto rakstu un Logosa skaidrošana bijusi nozīmīga vairākiem agrīno kristiešu apoloģētiem, bet Rabīniskais jūdaisms Filonu praktiski nepiemin. Filozofs bija pārliecināts, ka burtiski Mozus grāmatu skaidrojumi ierobežotu cilvēces saprašanu par Dievu, jo Tora esot pārāk sarežģīta un brīnumaina.
Dzīve
Svētais Džeroms rakstījis, ka Filons cēlies no priesteru ģimenēm (de genere sacerdotum). Dzimšanas un miršanas datus nav iespējams precizēt, bet zināms, ka 40. gadā gados vecais Filons piedalījās Aleksandrijas ebreju delegācijā uz Romu pie imperatora Kaligula sakarā ar nesaskaņām starp Aleksandrijas ebreju un grieķu kopienām. Josefs Flāvijs un citi apraksta šos notikumus. Josefs Flāvijs rakstījis, ka Aleksandrijas ebreji vajāti, jo atteicās godināt un dievināt Romas imperatoru.
Valentīna Stešenko-Kuftina
Valentīna Stešenko-Kuftina (uk; dzimusi, mirusi ) bija ukraiņu pianiste un folkloras vācēja. Mirusi Jūrmalas pilsētas Lielupē. Akadēmiķa Borisa Kuftina sieva.
1923. gadā absolvēja Kijevas konservatoriju, kur mācījās pie Feliksa Blumenfelda. No 1930. līdz 1933. gadam kopā ar vīru izsūtījumā pie Vologdas. No 1933. gada līdz mūža beigām darbojās Gruzijā, kur strādāja Tbilisi konservatorijā.
Meža stērste
Meža stērste (Emberiza rustica) ir neliela auguma stērstu dzimtas (Emberizidae) dziedātājputns, kas sastopams Eiropā un Āzijā. Ģeogrāfisko variāciju nav.
Izplatība
Ziemo Ķīnas ziemeļrietumos, Korejā un Japānā, mazākā skaitā arī Tjanšana piekalnēs Kazahstānas dienvidos un Ķīnas rietumos. Rudens migrācijā regulāri ieceļo rietumu un centrālajā Eiropā, kā arī Tuvajos Austrumos.
Latvijā
Meža stērste Latvijā ir reta ieceļotāja un, domājams, ļoti reta ligzdotāja. Bijuši 7 novērojumi, viens no tiem pierādīts ligzdošanas gadījums (1985. gadā).
Izskats
Meža stērste ir neliela auguma stērste. Ķermeņa garums 13—15 cm, spārnu plētums 21—25 cm, svars 15,5—24,3 g.
Ligzdošanas sezonas laikā tēviņam galva ir melna ar baltām vaigu joslām, platām, baltām uzacīm un baltu pazodi. Uz krūtīm sarkanbrūna josla. Mugura sarkanbrūna bez svītrām, vēders balts, uz saniem sarkanbrūnas svītras. Spārni tumši brūni vai melni, bet spalvām ir gaišas, sarkanbrūnas maliņas. Mātīte un jaunie putni nav tik koši kā tēviņš. Melno spalvu vietā tiem ir brūnas spalvas. Abiem dzimumiem kājas ir sārtas, acis tumši brūnas, knābis brūns ar gaiši sārtu pamatni.
Uzvedība
Meža stērste ir gājputns, kas ligzdo ziemeļu reģiona mežos (egļu un priežu, jaukti ar bērziem, vītoliem un citiem lapu kokiem). Vislabprātāk uzturas mitros zemieņu mežos, kuros aug vītoli un bērzi, skujkoku mežmalās vai upju un bebru slīkšņu krastu krūmos, dumbrājos un sfagnu sūnājos. Meža stērste ligzdo vietās ar pamežu, kuru veido kosas un dažādi krūmi. Ziemā uzturas ne tikai mežos, bet arī atklātākās vietas. Migrācijas pārlidojumu veic gan dienā, gan naktī.
Barība
Barojas galvenokārt ar sēklām, bet ligzdošanas sezonā ar kukaiņiem (iecienītas vienādspārnu spāres un dažādspārnu spāres), zirnekļiem un ūdens bezmugurkaulniekiem. Barību meklē uz zemes un krūmos, visbiežāk mitrās, pārpurvotās vietās. Meklējot barību uz zemes, mēdz cilāt un mest sāņus vecās koku lapas.
Ligzdošana
Ligzdošanas sezona ilgst no maija vidus līdz jūnijam vai jūlijam. Ligzda parasti atrodas uz zemes, ļoti bieži kādas ūdenstilpes krastā. Tā noslēpta kuplākā zāļu cerā vai sūnu spilvenā starp koku saknēm. Pār ligzdu parasti liecas krūmu vai koku zari, grīšļu vai garu zālaugu skaras. Reizēm tā atrodas zemā kokā. Ligzda vīta no zāles, grīšļiem, kosām, sūnām, lapām, ķērpjiem un skujām. No iekšpuses izklāta ar smalkākiem stiebriņiem, matiem un reizēm ar spalvām.
Martēndevivjē
Martēndevivjē ir franču vissezonas pētniecības stacija Indijas okeānā, Amsterdamas salā. Izvietota salas ziemeļaustrumos. Stacijas darbu organizē Francijas Pola Emīla Viktora polārais institūts (IPEV; L'Institut polaire français Paul-Emile Victor). Galvenās pētniecības nozares ir seismoloģija, meteoroloģija, ģeomagnētisms, jūras bioloģija un atmosfēras pētījumi.
Vēsture
1949. gadā meteorologa un dabaszinātnieka Pola de Martēna de Vivjē (Paul de Martin de Viviès) vadībā bijušajā salas kolonistu Ertīnu ģimenes apmetnē tika ierīkota Kampertīnas (Camp Heurtin) meteostacija. Stacija tika pakāpeniski paplašināta, 1961. gadā apmetne tika pārdēvēta par Larošgodonu (La Roche Godon), bet 1972. gadā — par godu pirmajam stacijas vadītājam. Salā ierīkotas arī trīs patversmes (Antonelli, Entrekasto, Delkano) un 2 km no galvenās stacijas Benedikta ragā — atmosfēras izpētes stacija.
Pudeļdeguna delfīns
Pudeļdeguna delfīns jeb afalīna (Tursiops truncatus) ir delfīnu dzimtas (Delphinidae) jūras zīdītājs, kas mājo siltajos mērenās joslas un tropiskajos ūdeņos Atlantijas un Klusajā okeānā, izvairoties no aukstajiem polārajiem ūdeņiem.
Šīs sugas delfīni ir vispazīstamākie un populārākie delfīni pasaulē, tie ir vieni no visbiežāk nebrīvē turētajiem jūras zīdītājiem. Pudeļdeguna delfīni ir sastopami ikvienā jūras atrakciju parkā vai delfinārijā, kā arī tos parasti izmanto kā aktierus filmās ar delfīniem. Piemēram, televīzijas filmā "Flipers" galveno lomu izpildīja tieši pudeļdeguna delfīns.
Sistemātikas izmaiņas
Nesenā pagātnē pudeļdeguna delfīnu ģintī (Tursiops) bija tikai viena suga, bet mūsdienās saskaņā ar jaunākajiem ģenētiskajiem pētījumiem divas kādreizējās pudeļdeguna delfīna pasugas tiek sistematizētas kā atsevišķas sugas. Tās ir Austrālijas pudeļdeguna delfīns (Tursiops australis) un Indijas okeāna pudeļdeguna delfīns (Tursiops aduncus).
Izplatība
Pudeļdeguna delfīns sastopams Klusā okeāna ziemeļdaļā un Atlantijas okeānā, kā arī šo okeānu iekšējās jūrās (piemēram, Vidusjūrā un Melnajā jūrā). Pudeļdeguna delfīns apdzīvo mērenās joslas, subtropu un tropu siltos ūdeņus. Dažas populācijas uzturas krasta līnijas tuvumā, bet citas mājo atklātā okeānā vai jūrā. Atklātās jūras populācijas ir kustīgākas, tās daudz ceļo, sezonā veicot apmēram 4200 km, pie krasta dzīvojošie delfīni uzturas vairāk uz vietas un pārvietojas daudz mazāk. Tomēr reizēm arī šīs populācijas veic garus migrācijas ceļus, reaģējot uz El Ninjo parādību.
Latvijas piekrastē
2019. gada janvārī viena afalīna tika novērota Liepājas ostā, bet februārī — viena pie Skultes, kā arī divas afalīnas Rīgā — Daugavas grīvā, kur vismaz viena uzturējās vairākus mēnešus. 2023. gada februārī beigts delfīns tika izskalots Rīgas līča piekrastē Ķesterciemā.