cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jorka
Vēsture
Kad Viljams I Iekarotājs 1066. gadā kļuva par Anglijas karali, Jorka kļuva par nozīmīgāko militāro atbalsta punktu Anglijas ziemeļos. Viņš Jorkā uzcēla divas pilis, pa vienai katrā Ouses upes krastā. No tām līdz mūsdienām ir saglabājies tikai Ziemeļu Kliforda tornis. Pret normāņiem bija vairākas sacelšanās, kas tika apspiestas īpaši nežēlīgi; Jorkšīrā iedzīvotāju skaits samazinājās no 8 tūkstošiem līdz 2 tūkstošiem. Normāņu laikā Jorka kļuva arī saimnieciski īpaši nozīmīga. No 1220. līdz 1482. gadam Jorkas katedrāle tika pārbūvēta gotiskā stilā, un pēc reliģiskās nozīmes Jorkas arhibīskaps kļuva otrs svarīgākais pēc Kenterberijas arhibīskapa.
Kārena Gilana
Gilanas debija Holivudā bija Kailijas Raselas loma šausmu filmā Oculus (2013), pēc filmas popularitātes ASV, viņa ieguva galveno lomu ABC situāciju komēdijseriālā Selfie (2014). Starptautisku atpazīstamību viņa ieguva ar Nebulas lomu Marvel Cinematic Universe supervaroņu filmās "Galaktikas sargi" (2014), "Galaktikas sargi: 2. daļa" (2017), "Atriebēji: Bezgalības karš" (2018), "Atriebēji: Noslēgums" (2019), "Tors: Mīla un Pērkons" (2022) un "Galaktikas sargi: 3. daļa" (2023). Saņēmusi labus vērtējumus par Rūbijas Raundhausas lomu piedzīvojumu filmās "Džumandži: Laipni lūgti džungļos" (2017) un "Džumandži: Nākamais līmenis" (2019), Semas lomu komēdijā "Šaujampulvera kokteilis" (Gunpowder Milkshake, 2021) un dubultlomu zinātniskās fantastikas trillerī "Klons" (Dual, 2022).
Gilana saņēmusi Empire balvu, Nacionālo televīzijas balvu, Teen Choice balvu un nominācijas Britu akadēmijas Skotijas kino balvai, Kritiķu izvēles superbalvai un Saturna balvai. Papildu aktierspēlei viņa saņēmusi labu kritiķu novērtējumu par drāmas filmas The Party's Just Beginning (2018) scenāriju un režiju, kurā pati atveidoja galveno lomu. Tāpat zināma ar publisko tēlu un sabiedrisko aktivitāti, lielākoties saistībā ar pašnāvību novēršanu.
Jorka
Vēsture
Rožu kara laikā, 15. gadsimta otrajā pusē, Jorka bija Lankasteru dinastijas varas centrs. Pēc kara valdošais karalis Eduards IV no Jorku dinastijas nepiedeva pilsētai par tās atbalsta sniegšanu Lankasteriem. Viņš ar nāvi sodīja vairākas Jorkas svarīgākās personas. Arī pilsētas saimnieciskā dzīve pēc šī kara strauji kritās.
1644. gada aprīlī, kad norisinājās Anglijas pilsoņu karš, Jorka nonāca parlamentāro bruņoto spēku aplenkumā. Aplenkumu vadīja sers Tomass Fērfekss. Jorkā bija apmeties tā brīža karaļa Čārlza I brālēns un princis Rūperts Stjuarts. Galu galā Jorka padevās parlamentārajai armijai, kā rezultātā tā iznīcināja daudzas Jorkas celtnes un ēkas. Tomass Fērfekss pārliecināja, ka Jorkas katedrāli nevajag iznīcināt un tā tika saglābta.
19. gadsimtā, karalienes Viktorijas valdīšanas laikā, Jorka kļuva par nozīmīgu dzelzceļa mezglu Anglijas ziemeļos. Šajā laikā Jorka pārvērtās par rūpniecības pilsētu.
Jorkas katedrāle
Jorkas katedrāle ir otra lielākā gotiskā stila katedrāle Ziemeļeiropā. 7. gadsimta sākumā Nortambrijas karalis Edvīns uzcēla baznīcu, kas bija pamats katedrālei. No 1220. līdz 1482. gadam Jorkas katedrāle tika uzbūvēta gotiskā stilā, un pēc reliģiskās nozīmes Jorkas arhibīskaps kļuva otrs svarīgākais pēc Kenterberijas arhibīskapa. 1644. gadā pēc Jorkas ieņemšanas katedrāli parlamentārā armija vēlējās nopostīt, bet viņu vadītājs sers Tomass Fērfekss pārliecināja, ka to vajag saglabāt.
Sports
Anglijas futbolā Jorku pārstāv futbola klubs York City F.C.
Tērbatas mācību apgabals
Tērbatas mācību apgabals (de, ru, 1803—1893), vēlāk Rīgas mācību apgabals (de, ru, 1893—1918) bija viens no Krievijas Impērijas, pēc 1917. gada Krievijas Republikas izglītības administratīvajiem reģioniem.
Mācību apgabalu vadīja valdības iecelti kuratori, kuri bija pakļauti Tautas izglītības ministrijai (Министерство народного просвещения). Kuratora birojs atradās Pēterburgā, tad Tērbatā (1835—1870, 1876—1886, 1915—1918) un Rīgā (1870—1876, 1886—1915).
Vēsture
Napoleona karu laikā 1802. gadā pēc Krievijas Impērijas ķeizara Aleksandra I rīkojuma nodibināja Ķeizarisko Universitāti Tērbatā (Kaiserliche Universität zu Dorpat), no 1802. līdz 1893. gadam mācību valoda universitātē bija vācu valoda. Savukārt 1803. gadā Krievijas Impērijas teritoriju sadalīja sešos mācību apgabalos (Harkivas, Kazaņas, Maskavas, Pēterburgas, Tērbatas un Viļņas), kuros darbojās vai tika nodibinātas sešas ķeizariskās universitātes.
Tērbatas mācību apgabalā bija iekļautas Igaunijas, Kurzemes un Vidzemes guberņu teritorijas, īslaicīgi arī Somijas guberņas teritorija (1803—1812). Latgales teritorija ietilpa Viļņas mācību apgabalā, pēc Viļņas Universitātes slēgšanas Baltkrievijas mācību apgabalā (1832—1850).
Saskaņā ar 1820. gada 4. jūnija likumu pilsētu pašvaldību un sabiedrību skolu pārvaldīšanai pastāvēja pilsētas skolu kolēģijas ar diviem pilsētas pašvaldības,, diviem izglītības ministrijas pārstāvjiem un viena mācītāja. Saskaņā ar 1860. gada 13. novembra likumu tautskolu pārvaldes orgāni darbojās trijās pakāpēs. Vidzemes guberņā bija draudzes novada skolu komitejas (Kirchspiels Schulkommision), apriņķa skolu komitejas (Kreis Landschulbehorde) — viena par diviem apriņķiem un guberņas skolu virskomisija (Oberlandschulbehorde). Kurzemes guberņas skolu pārvaldē bija šādas trīs pakāpes: vietējā (pagasta) skolu komisija, ķirspēles skolu komisija, guberņas skolu virskomisija.
Baltijas pārkrievošanas perioda sākumā 1887. gadā Krievijas Impērijas ķeizars Aleksandrs III apstiprināja Valsts padomes pieņemtos noteikumus par Tērbatas mācības apgabala tautskolu uzraudzību (Объ устройствъ надзора за начальными училищами Дерптскаго учебнаго округа), kas tomēr neatcēla agrākos likumus un noteikumus par vācisko skolu pārvalžu revidentiem. Apgabalā 1886. gadā darbojās 2195 luterāņu (igauņu — 1318, latviešu — 877) un 443 pareizticīgo tautskolas (igauņu 317, latviešu 126). Turpmāk luterāņu un pareizticīgo tautskolas, kuras līdz tam pārzināja atsevišķas iestādes, pārzināja tautskolu direktors un inspektori. Pirmais tautskolu inspektoru darba rajonu sadalījums bija šāds: Arensburgas inspektora rajons; Rēveles inspektora rajons; Tērbatas inspektora rajons; Cēsu inspektora rajons (Rīgas, Cēsu, Valmieras un Valkas apriņķi); Jelgavas inspektora rajons (Dobeles, Bauskas, Jaunjelgavas, Jēkabmiesta un Tukuma apriņķi); Kuldīgas (Grobiņas, Aizputes, Ventspils, Kuldīgas, Talsu apriņķi); Rīgas pilsētas un patrimonāla novada skolas atradās tautskolu direktora pārziņā; Ilūkstes apriņķa skolas pagaidām nodeva Ilūkstes pilsētas skolas inspektora uzraudzībai. 1889. gadā izveidoja papildus tautskolu inspektoru rajonus, kuros darbojās Treilands (Rīga), Grāvītis (Cēsu un Rīgas apriņķi), Vembers (Valmiera), Fricsons (Liepāja), Luigs (Tērbata), Eriksons (Pērnava), Egevers (Vesenberga) un Jansons (Rēvele), Dubrovins (Arensburga), Orlovs (Jelgava). 1887. gada noteikumu 11. pants noteica, ka pagasta un vienklasīgās ministrijas skolās mācībām bija jānotiek krievu, latviešu vai igauņu valodā, raugoties pēc noderīguma (смотря по удобству), bet trešajā šo skolu klasē (gadā) mācībām bija jānotiek krievu valodā, izņemot ticības mācību un garīgo dziedāšanu. Divklasīgo ministrijas skolu otrajā klasē un draudzes skolās mācībām bija jānotiek krievu valodā. Pilsētu tautskolās mācības bija jānotiek krievu valodā, pielietojot mātes valodu kā palīglīdzekli. Vakantajās skolu inspektoru vietās iecēla Frici Treilandu-Brīvzemnieku Kurzemes guberņā un Jermolaju Grāvīti Vidzemes guberņas Cēsu inspektora rajonā. 1888. gada 12. septembrī vairāki Rīgas skolotāji paziņoja skolu kolēģijai, ka viņi nav spējīgi mācīt krievu valodā, pēc tam kolēģija ziņoja kuratoram, ka skolu stāvoklis pēc reformas esot katastrofāls.
Vidzemes landtāgs ar 1887./1888. mācību gada sākumu nolēma slēgt Vidzemes bruņniecības uzturētos skolotāju seminārus — divus latviešu un vienu igauņu daļā, pie kam Valkas draudzes skolotāju semināru pārveidoja par ķesteru skolu. Savukārt Kurzemes landtāgs to vēl nedarīja, un Irlavas seminārs darbojās līdz 1900. gadam.
1893. gadā Tērbatas mācību apgabalu pārdēvēja par Rīgas mācību apgabalu. Baltijas guberņu skolu krieviskošanai pastiprinoties, Krievijas Impērijas izglītības ministrs 1896. gada 6. decembrī pavēlēja pagasta skolās kā mācības valodu bez mātes valodas lietot arī krievu valodu.
Rīgas mācību apgabalu 1918. gadā likvidēja pēc Padomju Krievijas Tautas komisāru padomes rīkojuma.
Igaunijas guberņa
1902. gadā Igaunijas guberņā bija 664 valsts un privātās mācību iestādes ar 28 464 izglītojamajiem. Tallinā darbojās četras vidējās mācību iestādes: divas vīriešu ģimnāzijas ar 703 ģimnāzistiem, viena sieviešu ģimnāzija ar 313 ģimnāzistēm, viena reālskola ar 354 izglītojamajiem. Paldiskos un Kaspervīkā darbojās jūrskolas ar 71 izglītojamajiem, bez tam Tallinā bija dzelzceļa tehniskā skola un aklo skola. Guberņā darbojās 656 vispārizglītojošās skolas ar 26 694 izglītojamajiem: Tallinā bija 60 skolas ar 4794 izglītojamajiem, pilsētās 24 skolas ar 1610 izglītojamajiem, pagastos 572 skolas ar 20 290 izglītojamajiem.
Vidzemes guberņa
1902. gadā Vidzemes guberņā bija 1959 valsts un privātās mācību iestādes ar 137 285 izglītojamajiem, turklāt 48 443 bērni mācījās baznīcas skolās. Pēc Brokhauza-Jefrona Lielās enciklopēdiskās vārdnīcas ziņām Vidzemes guberņā 1890. gadā bija šādas mācību iestādes: Tērbatas (Jurjevas) universitāte ar 2095 studentiem, Rīgas Politehniskā augstskola ar 1025 studentiem, Tērbatas Veterinārais institūts ar 290 studentiem, Feldšeru skola pie Tērbatas Veterinārā institūta ar 8 studējošajiem, Rīgas Garīgais seminārs ar 145 studējošajiem, 2 skolotāju semināri ar 18 studējošajiem (Vidzemes skolotāju seminārs Valkā, Tērbatas skolotāju seminārs).
Guberņā darbojās 16 vīriešu ģimnāzijas ar 4551 ģimnāzistiem un 11 sieviešu ģimnāzijas ar 2345 ģimnāzistēm, 2 amatniecības skolas (Rīgā) ar 447 studējošajiem, 3 jūrskolas ar 245 studējošajiem. Darbojās arī 48 apriņķa skolas, 222 privātās skolas, 140 evaņģēliski luterisko draudžu skolas un 1087 pagasta skolas, 125 ortodokso draudžu skolas un 242 pagasta skolas, 6 ebreju skolas, 6 svētdienas skolas, 3 kurlmēmo skolas.
Kurzemes guberņa
1885. gadā Kurzemes guberņā bija dažādas valsts un privātās mācību iestādes ar 44 029 izglītojamajiem. 1893. gadā darbojās divas ģimnāzijas — Kurzemes guberņas akadēmiskā ģimnāzija Jelgavā un Nikolaja ģimnāzija Liepājā, 1 proģimnāzija Grīvā, divas reālskolas (Jelgavas reālskola, Liepājas reālskola), augstākās sieviešu skolas (2 Liepājā, Ventspilī), viena sieviešu 6-klasīgā skola, septiņas jūrskolas, divi skolotāju semināri (Irlavā un Kuldīgā), viena zemkopības skola.
Darbojās arī 19 vīriešu un 4 sieviešu pilsētas skolas, 3 ebreju pilsētas skolas, 7 vīriešu, 5 sieviešu un 3 jauktās sākumskolas, 2 ebreju sākumskolas. Kopumā bija 370 evaņģēliski luterisko draudžu skolas ar 25 tūkstošiem izglītojamo, 42 ortodokso draudžu skolas, 7 tautas skolas ar krievu mācību valodu, 1 ministrijas lauku paraugskola, 1 ortodoksā sieviešu skola.
Kuratori
Līdz 1837. gadam mācību apgabala kuratora funkcijas bija pārraudzīt Izglītības ministrijas normatīvo aktu ievērošanu un atskaitīties Izglītības ministrijai par izglītības iestāžu mācību un uzturēšanas izdevumiem. Tērbatas Universitātē darbojās skolu komiteja kuratora uzraudzībā. Sākotnēji kurators pārraudzīja arī draudžu novadu skolas. Pēc 1837. gada izveidotā mācību apgabala kuratoru padome rakstīja pusgada, gada un revīzijas ziņojumus, bija atbildīga par ģimnāziju, reālskolu un privāto skolu atvēršanu un slēgšanu, ierēdņu un skolotāju darba kontroli, skolu ēku pirkšanu, pārdošanu, īri, celtniecību utt. Pilsētu un privātajās skolās tika uzraudzīta vienīgi mācību organizēšana.
Čans Kaiši
Čans Kaiši (zh, ; dzimis, miris ) bija ķīniešu valsts darbinieks, Ķīnas Republikas politiskais un militārais līderis 20. gadsimtā.
Viņš bija ietekmīgs Gomiņdan partijas biedrs. 1925. gadā kļuva par tās vadītāju pēc Suņa Džunšaņa nāves. Čans Kaiši bija Ķīnas Republikas vadonis Otrajā Ķīnas—Japānas karā. Atšķirībā no Suņa Džunšaņa Čans Kaiši bija sociāli konservatīvs. Pirmoreiz par Ķīnas Republikas līderi viņš kļuva 1928. gadā, amatā būdams trīs gadus. Otrreiz par valsts vadītāju kļuva 1943. gadā un pildīja amata pienākumus līdz pat savai nāvei 1975. gadā, vadīja valsti arī pēc tam, kad Mao Dzeduna vadītās Komunistiskās partijas spēki izspieda Ķīnas Republiku uz Taivānas salu. Pēc Čana Kaiši nāves par Ķīnas Republikas (Taivānas) prezidentu kļuva Jaņs Dzjagaņs, vēlāk viņa dēls Dzjans Činkuo.
Čans Kaiši žurnāla Time vērtējumā tika atzīts par 1937. gada "Gada cilvēku".
Gaiziņa iela (Rīga)
Gaiziņa iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā Maskavas forštates apkaimē. Iela sastāv no 2 braukšanas joslām. Gaiziņa iela sākas pie krustojuma ar Gogoļa ielu un beidzas pie krustojuma ar Maskavas ielu.
Vēsture
Ielas nosaukums pirmo reizi ir fiksēts 1903./1908. gadā, kad tās nosaukums bija Suzdaļas iela. Savu tagadējo nosaukumu - Gaiziņa iela - tā ieguva 1923. gadā.
Ielu savienojumi
Gaiziņa iela krustojas ar šādām ielām:
Martins Štrbāks
Martins Štrbāks (dzimis 1975. gada 15. janvārī) ir bijušais slovāku hokejists, aizsargs, Slovākijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 49 spēles Nacionālajā hokeja līgā, taču lielāko karjeras daļu spēlējis Krievijas, Čehijas un Slovākijas, kļūstot par visu trīs valstu čempionu. Slovākijas hokeja izlases sastāvā izcīnījis trīs Pasaules čempionātu medaļas.
Ksenotransplantācija
Ksenotransplantācija ir dzīvnieku šūnu, audu vai orgānu transplantācija cilvēkā, kā arī tādu cilvēka ķermeņa šķidrumu, šūnu, audu vai orgānu transplantācija, kuriem bijis ex vivo kontakts ar dzīvnieku šūnām, audiem vai orgāniem. Medicīnā pastāv būtisks cilvēka orgānu un audu transplantu trūkums, un ksenotransplantācija varētu būt viens no veidiem, kā šo problēmu mazināt. Ir veikti pētījumi, kas liecina par ksenotransplantācijas terapeitisko efektu neirodeģeneratīvo slimību un diabēta gadījumos. Piemēram, no pelēm izolēts gamma retrovīruss tika izmantots divos klīniskos pētījumos bērniem ar X- saistīto kombinēto imūndeficīta slimību (X-SCID, "Bubble Boy Disease"). Lai gan terapija vairumā gadījumu uzlaboja bērnu veselības stāvokli, tomēr dažiem pacientiem izveidojās asins vēzis — leikēmija. Šie rezultāti parāda dzīvnieku vīrusu spēju izraisīt cilvēkam slimību, lai gan citos klīniskajos pētījumos ar gamma retrovīrusiem, kas izmantoti gēnu terapijā, audzēji nav konstatēti.
Martins Štrbāks
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Štrbāks uzsāka dzimtajā Prešovā, 1994.—95. sezonā debitējot arī Slovākijas Ekstralīgā. Jau savas debijas sezonas laikā Štrbāks pārcēlās uz Bratislavas "Slovan" rindām, kuras sastāvā aizvadīja lielāko daļu nākamo četru sezonu. 1999. gada vasarā Martins pievienojās Čehijas Ekstralīgas vienībai HC Litvīnova, taču nākamajā sezonā, spēlējot jau HC Vsetīnas rindās, izcīnīja arī līgas čempiones titulu. 2001.—02. sezonas gaitā Štrbāks pievienojās Krievijas Superlīgas vienības Jaroslavļas "Lokomotiv" rindām, izcīnot arī Krievijas čempiona titulu. 2003. gada vasarā Martins devās uz Ziemeļameriku, kur, pēc aizvadītām piecām spēlēm Losandželosas "Kings" rindās, tika aizmainīts uz Pitsburgas "Penguins".
Slovākijas izlases rindās spēlējis desmit Pasaules čempionātos, 2002. gadā izcīnot Pasaules čempiona titulu, kā arī 2006. un 2010. gada olimpiskajās spēlēs.
Viljams Votsons
Viljams Votsons (en; dzimis Bagdādē) ir Lielbritānijas starptautiskais lielmeistars šahā (1990).
Biogrāfija
Pārstāvējis Anglijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Sākot no 2000. gadu sākumu šaha turnīros piedalās ļoti reti. Strādā par nodokļu advokātu un ir Londonas juridiskās firmas Slaughter and May partneris.
Bulgārijas premjerministru uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Bulgārijas premjerministri kopš 1879. gada, kad tika izveidots šāds amats.
Flag of Bulgaria.svg Bulgārijas kņaziste (1878–1908) Coat of arms of Bulgaria (1881-1927).svg
{{legend| Darkblue| Konservatīvā partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #EAC117| Liberālā partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| Darkgreen| Liberālā Tautas partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #F6358A| Tautas partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| Gold| Demokrātiskā partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| Teal| Liberāli Progresīvā partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DDDDDD | Bez partijas / Neatkarīgais |border=1px solid #AAAAAA}}
Flag of Bulgaria.svg Bulgārijas karaliste (1908–1946) Coat of arms of Bulgaria (1927–1946).svg
{{legend| Gold| Demokrātiskā partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #F6358A| Tautas partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| Teal| Liberāli Progresīvā partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #EAC117| Liberālā partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| orange| Bulgārijas Agrārā nacionālā savienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| grey| Demokrātiskā alianse |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| black| Zveno |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| DarkRed| Ratniks |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #C3B091 | Militārais |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DDDDDD | Bez partijas / Neatkarīgais |border=1px solid #AAAAAA}}
Flag of Bulgaria (1971 – 1990).svg Bulgārijas Tautas Republika (1946—1990) Coat of arms of Bulgaria (1971-1990).svg
{{legend| black| Zveno |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #CE2029| Bulgārijas Komunistiskā partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #BF0202| Bulgārijas Sociālistu partija |border=1px solid #AAAAAA}}
Flag of Bulgaria.svg Bulgārijas Republika (1990—mūsdienas) Coat of arms of Bulgaria.svg
{{legend| #BF0202| Bulgārijas Sociālistu partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #0C4BAC| Vienotie Demokrātiskie spēki |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #F4CE44| Simeona II nacionālā kustība/Stabilitātes un progresa nacionālā kustība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #ACDEF5| GERB |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #031690| Mēs turpinām izmaiņas |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DDDDDD| Bez partijas / Neatkarīgais |border=1px solid #AAAAAA}}
Falkau
Paulu Robertu Falkau (pt, dzimis ) ir Brazīlijas futbola treneris, bijušais futbolists un Brazīlijas futbola izlases spēlētājs. Spēlēja pussarga pozīcijā. Falkau tiek uzskatīts par vienu no Brazīlijas visu laiku labākajiem futbolistiem. Viņa spilgtākie karjeras gadi pagāja AS Roma komandā, kur viņš no komandas faniem ieguva iesauku "astotais Romas karalis" (L’ottavo re di Roma). 2004. gadā Falkau tika iekļauts FIFA 100 sarakstā.
Brazīlijas futbola izlases sastāvā spēlēja 1982. un 1986. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1972. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Mohāčas 1687. gada kauja
Mohāčas kauja (hu, tr, de) bija kauja 1687. gada 12. augustā mūsdienu Ungārijas dienvidos Lielā turku kara laikā. Kaujas laikā Hābsburgu monarhijas karaspēks Lotringas hercoga Kārļa V vadībā sakāva Osmaņu impērijas karaspēku lielvezīra Suleimana pašā vadībā. Kaujas rezultātā Ungārijas kārtu sapulce atzina Hābsburgu pretenzijas uz Svētā Ištvāna kroņa zemēm.
Ivans Sputajs
Ivans Sputajs (dzimis Lietuvā) ir lietuviešu izcelsmes Latvijas futbolists.
Portmorsbi starptautiskā lidosta
<mapframe text="Portmorsbi starptautiskā lidosta" width=260 height=260 zoom=13 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q1088438" }
Ekspansija
Ekspansija ir nācijas, valsts, kultūras teritoriāla, ģeogrāfiska vai cita veida areāla vai ietekmes zonas paplašināšanās.
Portmorsbi starptautiskā lidosta
Portmorsbi starptautiskā lidosta (en) ir starptautiska lidosta uz apmēram 8 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Papua-Jaungvinejas galvaspilsētas Portmorsbi.
128. gads
128. gads bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.
Lauku iela (Rīga)
Lauku iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētas Grīziņkalna apkaimē. Lauku iela sākas pie Tallinas ielas krustojuma un beidzas pie Pērnavas ielas krustojuma. Lauku ielas kopējais garums ir 288 metri.
Pirmo reizi Rīgas adrešu grāmatās minēta 1887./1888. gadā ar savu esošo nosaukumu.
Latvijas Kara muzejs
Latvijas Kara muzejs ir muzejs Rīgā, kura ekspozīcija veltīta Latvijas karaspēku izveidei un kara tematikai.
Vēsture
1916. gadā Latviešu strēlnieku bataljonu organizācijas komiteja saņēma atļauju dibināt latviešu strēlnieku muzeju, kurā bija gan dažādi priekšmeti no karalauka, gan arī strēlniekiem paredzēti dāvinājumi. Visus priekšmetus glabāja organizācijas komitejas telpās Tērbatas ielā 1/3, kur par tiem rūpējās muzeja pirmais pārzinis Kārlis Straubergs, vēlāk Kārlis Upesleja. Pēc Latvijas valsts izveides par muzeja galveno mērķi kļuva ekspozīcijas izveide, kas veltīta nacionālo bruņoto spēku izveidei. Muzeju atbalstīja Latvijas Kara ministrija.
Kopš 1919. gada muzejs atradās Pulvertornī. 1937. gadā uzsāka jaunas muzeja ēkas būvniecību pēc arhitekta Artūra Galindoma projekta. Sarkano ķieģeļu neoklasicisma stila nams bija gatavs 1940. gadā. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā muzeju slēdza un tā eksponātus nodeva citiem pilsētas muzejiem un arhīviem. Latvijas PSR laikā Latvijas Kara muzeja ēkā atradās Nahimova Rīgas militārā jūrskola (ru, 1946-1953), 1957. gadā ēkā atvēra Latvijas PSR Revolūcijas muzeju, kas pastāvēja līdz 1990. gadam. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas ēkā atjaunoja Latvijas Kara muzeju.
Mūsdienās muzeja ekspozīciju sastāda daudzu gadsimtu Baltijas reģiona kara vēstures materiāli, īpašs uzsvars ir uz 20. gadsimta notikumu dokumentālo atspoguļojumu un nacionālo bruņoto spēku lomu Latvijas valsts grūtākajos vēsturiskajos brīžos.
Kopš 1997. gada Latvijas Kara muzejs ir Starptautiskās kara vēstures asociācijas biedrs.
Egoisms
Egoisms ir pārmērīga iedomība un lepnums. Tas ir saistīts ar narcismu un patmīlību.
Izcelsme
Latīņu vārds "ego", kas nozīmē Es.
Formas
Termini "egoisms" un "pašcildināšana" var attiekties arī uz:
Cezars Kiī
Cezars Kiī (dzimis, miris ) bija Viļņā dzimis franču izcelsmes Krievijas komponists, mūzikas kritiķis un militārais inženieris - ģenerālis. Viens no "Varenās kopas" komponistiem.
Dzimis Viļņā Napoleona bijušā virsnieka ģimenē. Dzimtajā Viļņā kādu brīdi mūziku apguva pie Staņislava Moņuško. Mācījās Sanktpēterburgas Kara inženiertehniskajā universitātē, vēlāk Sanktpērburgā daudzus gadus strādāja par fortifikācijas pasniedzēju militārajās augstskolās, paralēli nodarbodamies ar mūziku. Pagrieziena punkts Kiī muzikālajā darbībā notika 1856. gadā, kad Kiī satika Miliju Balakirevu. Kaut arī ar mūziku Kiī nodarbojās brīvajā laikā, viņš bija diezgan ražīgs komponists - sarakstījis 15 operu (no tām 4 operas bērniem), daudzus darbus korim, kamermūzikas kompozīcijas, klavieru skaņdarbus, solodziesmas. Publicējis vairāk nekā 800 rakstus par mūziku un arī vairākus darbus fortifikācijā.
Sjaksti
Sjaksti ir ciems Nirzas pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 296 km attālumā no Rīgas.
Šaļa
Šaļa ir pilsēta Slovākijā, Nitras apgabala Šaļas apriņķa centrs pie Vāhas upes.
Vēsture
Rakstos pilsēta pirmoreiz minēta 1002. gadā. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Šaļa līdz 1918. gadam atradās Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir Vāgšelje (Vágsellye). Līdz 1927. gadam pilsētas nosaukums bija Šaļa pie Vāhas. No 1663. līdz 1686. gadam apdzīvotā vieta atradās Osmaņu impērijas sastāvā. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. Otrā pasaules kara laikā, pamatojoties uz Pirmajām Vīnes arbitrāžām no 1938. līdz 1945. gadam ietilpa Ungārijā. No 1993. gada - Slovākijā.
Ekonomika
Pilsēta ir ķīmiskās rūpniecības centrs - pie tās atrodas Duslo, a.s. Šaľa ķīmiskā rūpnīca, kas ražo minerālmēslus, sintētisko gumiju un citus ķīmijas izstrādājumus.
2016.—2017. gada NBA sezona
2016.—2017. gada Nacionālās basketbola asociācijas sezona ir 71. NBA sezona.
2016. gada NBA drafts notika Barclays Center Bruklinā, Ņujorkā. Ar pirmo numuru Filadelfijas "76ers" izraudzījās Benu Simonsu. 66. NBA Visu zvaigžņu spēle notika Smoothie King Center arēnā Ņūorleānā, Luiziānā,.
Šajā sezonā notika latviešu basketbolista Dāvja Bertāna debija NBA Sanantonio "Spurs" komandas sastāvā. Savukārt Ņujorkas "Knicks" sastāvā otro sezonu aizvadīja Kristaps Porziņģis.
Marta (Lietuvas ķēniņiene)
Marta (, mirusi 1262) bija pirmā Lietuvas ķēniņa Mindauga sieva.
Vēsture
1251. gada pavasarī Livonijas ordeņa mestrs Andreass fon Štīrlands piedāvāja Mindaugam pieņemt kristietību, pretī apsolot izgādāt ķēniņa kroni. Romas pāvests Inocents IV deleģēja Livonijas mestram kronēt Mindaugu par Lietuvas ķēniņu. Rīgā tika izgatavoti divi zelta kroņi ķēniņam un viņa sievai Martai. Kulmas bīskaps no Prūsijas tika aicināts piedalīties kronēšanas ceremonijā.
1260. gada jūlijā žemaišu karaspēks sakāva Livonijas ordeņa karaspēku Durbes kaujā, 1261. gadā Mindaugs pārņēma Žemaitiju savā pakļautībā un atteicās no kristietības un miera ar Livonijas ordeni. 1262. gadā Mindaugs devās karagājienā uz Cēsīm, bet bija spiests atkāpties. Savai sievai Martai viņš žēlojās: "Kad nonācu šai gājienā pie pilsētiņas letu daļā, neviens man neslēdza to vaļā, kā Tranaitis bij solījis; un, kad vēl visas zemes tās tik neganti man pretojās, tad dūša sašļuka man dikti. Man likās arī ļoti slikti, ka krievu nebija ar mums, kaut saistīja tos solījums, ko devu es bez apdoma pēc savu draugu lūguma: kā teica Tranaitis, tā tiku darījis. Bet tagad jāskumst man par to."
Marta aicināja viņu atkal izlīgt ar ordeņa mestru, tomēr viņš atbildēja: "Lai kas ar mani notiktu, Tranaitim es sekošu un žemaišiem, lai tur vai kas, mans lēmums galīgais ir tas. Es zinu gan, cik aplams viss ir bijis, ko es darījis. Gan padoms nāks reiz pats no sevis. Ar to es atvados no tevis.”
Drīz Marta mira nenoskaidrotos apstākļos un Mindaugs apņēma par sievu viņas māsu, kas bija Daumanta sieva.
Leģenda par Martas izcelsmi
Marta bijusi Madelānu pilskunga meita, pilskalns ar senpilsētu kādreiz bijis ievērojams Jersikas valsts centrs.
Piemineklis Aglonā
Baltu vienības dienā 2015. gada 22. septembrī Aglonā atklāja pieminekli Lietuvas karalim Mindaugam un karalienei Martai (skulptors Vidmants Gīliķis, arhitekti Jons Anuškevičs un Vītenis Izokaitis).
Plūču valks
Plūču valks ir Ventas labā krasta pieteka Kuldīgas novadā.
Tek ziemeļu virzienā. Ietek Ventā pie tā Ikaišu kapiem. Plūču valks šķērso valsts autoceļš V1278 (Ciecere—Ikaiši—Vārme), tā krastos atrodas Videnieki.
Mario Monti
Mario Monti (it; dzimis Varēzē, Itālijā) ir itāļu ekonomists un politiķis, bijušais Itālijas premjerministrs.
Izglītību ieguvis Bokoni Universitātē Milānā un Jeila Universitātē ASV. Divus termiņus pēc kārtas viņš bija Eiropas komisārs un ir pašreizējais Bokoni universitātes prezidents. Pašlaik viņš ir Itālijas Senāta mūža senators un pēc Silvio Berluskoni atkāpšanās no Itālijas premjerministra amata 2011. gada novembrī kļuva par Itālijas premjerministru. 2013. gada aprīlī viņu nomainīja Enriko Leta.
Poliforma
Poliforma ir ģeometriska figūra, kura veidota no identiskiem daudzstūriem. Parasti izvēlētais daudzstūris ir plaknes pārklājošs, piemēram, četrstūris vai sešstūris.
Katuži
Katuži, agrāk Kraģišķi, ir apdzīvota vieta Kurzemes galējos dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Rucavas pagastā, uz dienvidiem no Rucavas netālu no autoceļa A11 (Liepāja — Lietuvas robeža) pie Lietuvas robežas.
Koronelfabrisjanu
Koronelfabrisjanu ir pilsēta Brazīlijas dienvidaustrumos, Minasžeraisas štatā. 2011. gadā Koronelfabrisjanu dzīvoja 104 tūkstoši iedzīvotāju, un pēc šī rādītāja tā ir 27. lielākā pilsēta Minasžeraisas štatā. Pilēta dibināta un nosaukta par godu pulkvežleitnantam Fabrisjanu Felisbertu Karvalju de Britu (Fabriciano Felisberto Carvalho de Brito).
2015.—2016. gada Pasaules kauss biatlonā
2015.—2016. gada Pasaules kauss biatlonā bija vairāku posmu biatlona sacensības, kas sākās Estešundā, Zviedrijā, un noslēdzās  Hantimansijskā, Krievijā. Tajā ietilpa deviņi kausa izcīņas posmi, kā arī Pasaules čempionāts, kas 2016. gada martā notika Oslo priekšpilsētā Holmenkollenā, Norvēģijā. Pasaules kausa sacensības rīkoja Starptautiskā Biatlona savienība.
Vīriešu ieskaitē piekto reizi pēc kārtas uzvarēja Francijas biatlonists Martēns Furkads, sievietēm Pasaules kausu pirmoreiz ieguva Čehijas biatloniste Gabriela Soukalova.
Atiras tipa asteroīds
Atiras tipa asteroīdi – Zemei tuvo asteroīdu grupa, kuru orbītas pilnībā ietver Zemes orbīta. Šīs grupas asteroīdiem orbītu lielās pusasis ir mazākas par 1 AU, afēlijs atrodas tuvāk par 0,983 AU.
Grupa nodēvēta pirmā šīs grupas atklātā asteroīda 163693 Atira vārdā. 2015. gada aprīlī bija zināmi 15 Atiras tipa asteroīdi, četrus no tiem Mazo planētu centrs ir iekļāvis sarakstā, piešķirot numurus.
Atiras tipa asteroīdi nerada tiešus draudus Zemei, jo orbītas nekrustojas, bet šo objektu orbītas var nākotnē mainīties, tiem mijiedarbojoties ar Merkuru vai Veneru.
Skabi
Skabi ir ciems Galēnu pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 218 km attālumā no Rīgas.
Smilšu strauts
Smilšu strauts ir Dursupes labā krasta pieteka Tukuma novadā.
Iztece - uz ziemeļiem no Dumpietes. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Dursupē uz robežas ar Talsu novadu. Smilšu strautu nešķērso valsts autoceļi, tā krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.
Pjetro Anastasi
Pjetro Anastasi (it, dzimis, miris ) bija Itālijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.
Savu karjeru 1966. gadā sācis Varese, kur palīdzējis komandai iekļūt Itālijas A sērijā. 1968. gadā pievienojies Juventus komandai, kur viņš astoņu sezonu laikā trīs reizes kļuvis par Itālijas čempionu. Vēlāk spēlējis arī Internazionale, kur ieguvis arī Itālijas kausu. Savu karjeru beidzis Šveices komandā Lugano.
Itālijas futbola izlasi pārstāvējis no 1968. līdz 1975. gadam, kopumā 25 mačos gūstot 8 vārtus. Ar izlasi uzvarējis 1968. gada Eiropas čempionātā. Piedalījies arī 1974. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Juventus
Internazionale
Itālija
Alemaņu valoda
Alemaņu valoda (Alemannisch) ir vairāku vācu valodas dialektu kopa. Šajā kopā ietilpst Šveices vācu valoda, švābiešu dialekts, vallisiešu dialekts un Kolonijas alemaņu dialekts. Šo grupu mēdz saukt arī par alemaņu dialektiem. Grupas nosaukums ir cēlies no alemaņu etniskās grupas nosaukuma.
Otīlija Muceniece
Kristīne Otīlija Muceniece (dzimusi, mirusi ) bija latviešu aktrise un režisore. Pirmā profesionālā latviešu sieviete režisore.
Tēlojusi dažādos teātros Rīgā, Liepājā, Daugavpilī, kā arī Ceļojošajā teātrī. Liepājas teātrī no 1918. līdz 1921. gadam bijusi arī mākslinieciskā vadītāja, Daugavpils teātrī darbības laikā bijusi arī galvenā režisore. Muceniece iestudējusi gan latviešu, gan krievu, gan citu tautu autoru lugas.
Otmuhova
Otmuhova, vēsturiski arī Otmahava ir pilsēta Polijas dienvidos, Opoles vojevodistē.
Austrijas mantojuma kara (1740–48) rezultātā, līdz ar Silēzijas lielāko daļu, iekļāvās Prūsijā. Līdz 1945. gadam - Vācijā. Pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, tika piešķirta Polijai.
Portugāles sieviešu futbola izlase
Portugāles sieviešu futbola izlase ir nacionālā sieviešu futbola komanda, kas pārstāv Portugāli starptautiskās futbola sacensībās. Izlasi pārvalda Portugāles Futbola federācija.
FIFA Pasaules kausa sievietēm finālturnīrā debitēja 2023. gadā. Grupu turnīrā uzvarēja vienu spēli pret Vjetnamu, nospēlēja neizšķirti pret ASV, piedzīvoja zaudējumu pret Nīderlandi un nespēja izkļūt no grupas. Eiropas čempionāta finālturnīrā debitēja 2017. gadā Nīderlandē, grupu turnīrā ieņēma ceturto vietu, izcīnot vienu uzvaru un divreiz zaudējot, līdz ar to neiekļuva izslēgšanas spēlēs. Komanda sākotnēji nekvalificējās 2022. gada Eiropas čempionāta finālturnīram, jo zaudēja Krievijai kvalifikācijas play-off spēlēs. Pēc Krievijas izslēgšanas valsts īstenotā iebrukuma Ukrainā dēļ Portugāle tika iekļauta finālturnīra dalībnieču vidū. Finālturnīrā vienā spēlē nospēlēja neizšķirti un piedzīvoja divus zaudējumus, neizkļuva no grupas.
Izlase regulāri piedalās Algarves kausā, jo ir tā rīkotāja. Labāko rezultātu sasniedza 2018. gadā, ieņemot trešo vietu.
2023. gada jūnija FIFA Pasaules rangā sievietēm izlase bija 21. vietā.
Ādolfs fon Štrimpels
Ernsts Ādolfs Gustavs Gotfrīds Štrimpels (de, 1853—1925) bija vācbaltiešu ārsts neirologs un internists. Viņa, Behtereva un Marī vārdā reizēm dēvē ankilozējošo spondilītu (la).
Dzīvesgājums
Dzimis 1853. gada 29. jūnijā Jaunauces mācītājmuižā filozofa Ludviga Štrimpela (1812—1899) un Sofijas Bīlenšteinas ģimenē. Augusta Bīlenšteina māsasdēls. Pēc studijām Tērbatas un Leipcigas universitātēs viņš 1875. gadā ieguva medicīnas doktora grādu, bija Leipcigas Universitātes asociētais profesors (1883—1886), šajā laikā nopublicēja internās medicīnas mācību grāmatu (1883—1884). Vēlāk bija Erlangenes Universitātes profesors un medicīnas klīnikas direktors (1886—1903), Breslavas Universitātes (no 1903), Vīnes Universitātes (no 1909) un Leipcigas Universitātes (no 1910) profesors un rektors (no 1915).
Miris 1925. gada 10. janvārī Leipcigā.
Natālija Ņeprjajeva
Natālija Ņeprjajeva (ru; dzimusi Tverā) ir krievu distanču slēpotāja, 2021.—2022. gada sezonas Pasaules kausa uzvarētāja, vairākkārtēja ziemas olimpisko spēļu un Pasaules čempionāta medaļniece.
Karjera
Ar slēpošanu sāka nodarboties septiņu gadu vecumā. Guvusi panākumus Pasaules čempionātā junioriem. 2014. gadā Valdifjemmē uzvarēja 5 km distancē klasiskajā stilā. Trīs reizes ieguvusi Pasaules junioru čempionāta sudraba godalgu stafetē. 2015. gadā Almati izcīnīja arī divas bronzas medaļas — individuālajā sprintā un 5 km distancē brīvajā stilā.
Pasaules kausa sacensībās debitēja Lahti sprintā. Piedalījusies Phjončhanā, kur izcīnīja bronzas medaļu stafetē, pārstāvot Olimpisko sportistu no Krievijas komandu. Individuāli labāko rezultātu sasniedza sprintā, ieņemot 4. vietu. Toblahā 10 km distancē brīvajā stilā izcīnīja savu pirmo uzvaru Pasaules kausa posmos. Tas bija arī viens no Tour de Ski posmiem. Divas reizes bijusi otrajā vietā Tour de Ski daudzdienu sacensību kopvērtējumā (2019. un 2020. gadā).
Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2019. gadā Zēfeldē. Tajā izcīnīja divas bronzas medaļas — 15 km skiatlonā un stafetē. 2018.—2019. gada Pasaules kausa sezonas kopvērtējumā izcīnīja 2. vietu. 2019. gadā piedalījusies Pasaules čempionātā rollerslēpošanā, kas norisinājās Madonā, Latvijā. Tajā uzvarēja 10 km distancē klasiskajā stilā. 2019.—2020. gada Pasaules kausa sezonu noslēdza trešajā vietā kopvērtējumā. 2021. gada Pasaules čempionātā izcīnīja sudraba medaļu stafetē, veicot pēdējo posmu.
2021.—2022. gada sezonā N. Ņeprjajeva uzvarēja Tour de Ski sacensību kopvērtējumā. Pekinā, pārstāvot Krievijas Olimpiskās komitejas komandu, viņa izcīnīja visu medaļu komplektu: zelta medaļu stafetē, kā arī sudrabu skiatlonā un bronzas godalgu komandu sprintā. 2021.—2022. gada sezonā kļuva arī par Pasaules kausa kopvērtējuma uzvarētāju.
Leovedžildu Lins da Gama Žuniors
Leovedžildu Lins da Gama Žuniors (pt, dzimis ) ir Brazīlijas futbola treneris, bijušais futbolists un Brazīlijas futbola izlases spēlētājs. Spēlēja kreisās malas aizsarga un pussarga pozīcijā. 2004. gadā Žuniors tika iekļauts FIFA 100 sarakstā.
Brazīlijas futbola izlases sastāvā Žuniors piedalījās 1982. un 1986. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1976. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Rolands Lesings
Rolands Lesings (et; dzimis Tartu) ir bijušais igauņu biatlonists.
Meromyza
Meromyza ir stiebrmušu ģints, kurā ietilpst vairāk nekā 100 sugas, kas izplatītas visā pasaulē. Šīs stiebrmušas pārsvarā ir dzeltenā krāsā ar trim brūnām vai melnām svītrām uz mezonotuma. Visas sugas trofiski ir saistītas ar graudaugiem, dažas no sugām var kaitēt labībai.
Rolands Lesings
Karjera
Piedalījies piecās ziemas olimpiskajās spēlēs. 2010. gadā Vankūverā bija Igaunijas delegācijas karognesējs. Labāko rezultātu individuāli sasniedza 2018. gadā Phjončhanā, ierindojoties 41. vietā sprintā.
Meromyza
Izplatība
Ir aprakstīts vairāk nekā 100 Meromyza sugu, no kurām vairāk nekā puse sastopamas Palearktikā, ap 25 sugām — Nearktikā, 3 sugas — Neotropos un 1 suga — Afrotropos. Ķīnā ir sastopamas 10 sugas.
Rolands Lesings
Karjera
Pasaules kausa sacensībās debitēja 1998.—1999. gada sezonā. Pirmos punktus PK ieskaitē ieguva 2005.—2006. gada sezonā. Vienīgo reizi vietu uz goda pjedestāla PK posmā izcīnīja Pokļukā, ieņemot 2. vietu iedzīšanā. Startējot tikai no 16. vietas, veica distanci bez kļūdām šaušanā un piekāpās tikai krievu biatlonistam Jevgeņijam Ustjugovam.
Pasaules čempionātā pirmoreiz piedalījās 1999. gadā Kontiolahti. Labāko individuālo rezultātu sasniedza 2015. gadā, iegūstot 15. vietu 20 km distancē.
2019. gadā noslēdza biatlonista karjeru.
Meromyza
Izplatība
Latvijā ir sastopamas 15 Meromyza ģints sugas:
Pieaugušo īpatņu apraksts
Meromyza mušu ķermenis ir parasti dzeltenā krāsā, dažreiz var būt pilnīgi vai daļēji zaļš, reti - melnā krāsā.
Galvenās Meromyza mušu raksturīpašības:
Ekoloģija
Meromyza mušas trofiski ir saistītas ar dažādiem graudaugiem, tajā skaitā pavārpatas (Agropyron), smilgas (Agrostis), lapsastes (Alopecurus), lāčauzas (Bromus), ciesas (Calamagrostis), kamolzāles (Dactylis), sariņsmilgas (Lerchenfeldia), ciņuvārpatas (Elymus), auzenes (Festuca), mieži (Hordeum), timotiņi (Phleum), skarenes (Poa) un Sasa. Ir zinās, ka dažas Meromyza sugas var attīstīties uz dažu kultūraugu sugām, tajā skaitā rudziem (Secale), miežiem (Hordeum). Piemēram, nozīmīgs kaitēklis Ziemeļķīnā ir viena suga — Meromyza nigriventris, kas kaitē kviešiem.
Sugas
Šis nav pabeigts sugu saraksts. Meromyza ģintī ietilpst:
Sārtlapīšu dzimta
Sārtlapītes (Entolomataceae) ir bazīdijsēņu dzimta, kurā ietilpst vairāk nekā 1500 sugu.
Klasifikācija
Ir aprakstītas vairāk nekā 1500 sārtlapīšu sugu, kuru lielākais skaits pieder sārtlapīšu ģintij (Entoloma).
Ģintis
Patstāvīga ģints statusā:
Ģintis apakšģints statusā vai apvienotas bijušas patstāvīgas ģintis:
Daidals
Daidals (gr, la) sengrieķu mitoloģijā bija leģendārs celtnieks un mākslinieks. Viņš ir Ikara tēvs.
Aiz skaudības Daidals nogalināja savu talantīgāko skolnieku (brāļadēlu), kas esot izgatavojis pirmo kompasu un zāģi. Daidals esot nometis mācekli no akropoles, par to viņš tika izraidīts no Atēnām. Daidals pārcēlās uz dzīvi Krētā, kur uzbūvējis labirintu Mīnotauram pēc valdnieka Mīnoja pavēles.
Sanmigela (Azoru salas)
Sanmigela (pt — ‘Svētā Miķeļa sala’) ir lielākā un apdzīvotākā sala Portugālei piederošajā Azoru salu arhipelāgā. Izvietojusies arhipelāga austrumdaļā. Sala savu nosaukumu ieguvusi no Svētā Miķeļa. Salas platība ir 745 kvadrātkilometri un tajā dzīvo ap 140 000 iedzīvotāju, no kuriem 45 000 apmetušies arhipelāga lielākajā pilsētā Pontadelgadā.
O.J.: Made in America
O.J.: Made in America ir 2016. gada ASV dokumentālā filma. Filmu producējis un režisējis Ezra Edelmans studijai ESPN Films. Dokumentālā filma pēta divas dižākās amerikāņu vājības – rasi un slavu – caur O. Dž. Simpsona dzīvi, no viņa straujās futbola karjeras Dienvidkalifornijas Universitātē un kādēļ Amerika viņu iemīlēja, līdz viņš tika apsūdzēts Nikolas Braunas Simpsonas un Rona Goldmana slepkavībā ar tai sekojošo attaisnošanu, un kā viņš trīspadsmit gadus vēlāk vēlreiz tika apsūdzēts un ieslodzīts cietumā. O.J.: Made in America pirmizrāde norisinājās Sundance kinofestivālā, bet 2016. gada maijā to sāka demonstrēt Ņujorkas un Losandželosas kinoteātros. kanālos ABC un ESPN notika filmas pirmizrāde. Filma ieguva plašu atzinību un saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā dokumentālā filma".
Videvuts
Videvuts (Widewuto) prūšu mitoloģijā bija kultūrvaronis, kurš kopā ar savu brāli Brutenu pa jūru esot ieradies Prūsijā un prūšiem ieviesis sabiedrisko iekārtu, nodibinājis laicīgo varu un ticis iecelts par to valdnieku.
Skadeņi
Skadeņi ir ciems Kaunatas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 280 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Idzepoles ezers.
Sentdžordža šaurums
Sentdžordža šaurums (en; ga, cy) ir jūras šaurums starp Lielbritānijas un Īrijas salām. Savieno Īrijas jūru ziemeļos ar Ķeltu jūru dienvidos. Šaurākā vieta ir jūrasšauruma dienviddaļā starp Karnsora ragu Īrijas krastā un Sentdeividsa ragu Velsas krastā. Nosaukums cēlies no Svētā Jura, kurš, saskaņā ar 14. gadsimta leģendu, esot pārpeldējis šaurumu ceļā uz Angliju.
Ernsts Epiks
Ernsts Jūliuss Epiks (et; dzimis, miris ) bija igauņu astronoms un astrofiziķis.
Studēja Maskavas Universitātē, doktorantūru pabeidzis Tartu Universitātē. 1944. gadā emigrējis uz Vāciju, kur bija igauņu rektors Baltijas Universitātē. Vairāk nekā 30 gadus strādājis Armā observatorijā, Ziemeļīrijā.
1922. gadā novērtējis attālumu līdz Andromēdas miglājam, turklāt to izdarījis agrāk un precīzāk nekā Edvīns Habls. 1932. gadā izvirzījis hipotēzi par komētu izcelsmi no mazu objektu mākoņa, kas riņķo ap Sauli lielā attālumā. 1950. gados šo hipotēzi attīstīja nīderlandiešu astronoms Jans Orts, un mūsdienās šo mākoni sauc par Orta mākoni.
1960. gadā saņēmis ASV Nacionālās zinātņu akadēmijas Dž. Lorensa Smita medaļu, par mūža ieguldījumu astronomijā saņēmis Brūsas medaļu — vienu no augstākajiem apbalvojumiem astronomijā. Atzīts par vienu no izcilākajiem 20. gadsimta igauņu zinātniekiem.
Epika vārdā nosaukts asteroīds un krāteris uz Fobosa. Viņa mazdēls Lembits Epiks ir britu politiķis.
Dāniels Stols
Dāniels Stols (sv; dzimis ) ir zviedru vieglatlēts, kas startē diska mešanas sacensībās, olimpiskais čempions.
Junioru līmenī un vietējās sacensībās piedalījies arī lodes grūšanā. Pirmo reizi Pasaules čempionātā piedalījās 2015. gadā, diska mešanā iegūstot piekto vietu. Arī 2016. gada Eiropas čempionātā sasniedza 5. vietu. Piedalījies Riodežaneiro, Brazīlijā, bet nepārvarēja kvalifikāciju, ierindojoties 14. vietā.
2017. gada Pasaules čempionātā Londonā, aizmetot disku 69,19 metrus, izcīnīja sudraba medaļu, tikai par diviem centimetriem viņu pārspēja Lietuvas diska metējs Andrjus Gudžus. Arī 2018. gada Eiropas čempionātā ieguva sudrabu. 2019. gada Pasaules čempionātā Dohā ar rezultātu 67,59 metri kļuva par pasaules čempionu.
Tokijā ar rezultātu 68,90 metri izcīnīja zelta medaļu.
Georgijs Ļisicins
Georgijs Mihailovičs Ļisicins (ru; dzimis, miris ) bija padomju šahists, šaha literāts.
Sasniegumi šahā
Piedalījies 11 Ļeņingradas šaha čempionātos, trīs reizes kļuvis par šī turnīra uzvarētāju: Piedalījies 10 PSRS čempionātos, labākais rezultāts bija dalīta 3.—5. vieta 8. PSRS čempionātā 1933. gadā. 1946. gadā izcīnījis 2. vietu nelielā starptautiskā turnīrā Helsinkos. 1948. gadā Ļeņingradas komandas sastāvā ieguvis 3. vietu PSRS komandu šaha čempionātā.
1931. gadā Ļisicinam piešķirts PSRS sporta meistara nosaukums šahā, bet 1950. gadā kā vienam no pirmajiem FIDE viņam piešķīrusi starptautiskā meistara nosaukumu (IM).
Pēc izglītības — inženieris mehāniķis. Sarakstījis vairākas grāmatas par šaha teoriju un padomju šaha dzīves notikumiem.
Ļisicina vārdā nosaukts gambīts: '''1. Zf3 f5 2. e4 un ja 2. ... fxe4, tad 3. Zg5'''.
Corpus Christi (filma)
Corpus Christi (pl) ir 2019. gada Polijas un Francijas drāmas filma, kuras režisors ir Jans Komasa. Filmā galveno lomu atveido Bartošs Belenja.
Filma stāsta par jaunu vīrieti, kurš tiek atbrīvots no nepilngadīgo ieslodzījuma vietas un kurš, būdams ar cerību kļūt par priesteri, uzdodas par tādu, kad viņš nejauši tiek lūgts aizstāt ciema priesteri.
Corpus Christi pirmizrāde notika Venēcijas kinofestivālā. Filma tika izrādīta arī 2019. gada Toronto Starptautiskajā kinofestivālā. Filma tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā starptautiskā spēlfilma".
Krievu fašisms
Krievu fašisms (krievu: русский фашизм) bija 20. gadsimta krievu nacionālisma paveids, ko raksturoja simpātijas pret itāļu fašismu un vācu nacionālsociālismu, izteikts antikomunisms un antisemītisms.
Krievu fašisma saknes meklējamas kustībās, kas vēsturē pazīstamas kā Melnā sotņa un Baltā kustība. Tas bija plaši izplatīts krievu emigrantu vidū Vācijā, Mandžūrijā un ASV. Daži Baltās kustības ideologi, piemēram, Ivans Iļjins un Vasilijs Šuļgins, atzinīgi vērtēja Benito Musolīni Itālijā un Ādolfa Hitlera Vācijā nākšanu pie varas.
Šusta ezers
Šusta ezers ir 73,4 ha liels. Ezers atrodas Preiļu novadā. Ezers ir bagāts ar sapropeļa krājumiem.
Igors Krutojs
Igors Krutojs (ru; dzimis Gaivoronā, Ukrainā) ir krievu komponists, Krievijas Federācijas Tautas mākslinieks (1996), KPFSR Nopelniem bagātais mākslas darbinieks (1991), īpašnieks producentu uzņēmumam "ARS" (АРС), televīzijas kanālam Muz-TV (25 %) un radiostacijām "Love-radio", "X-FM" un "Радио Дача" (Radio Dača), kopā ar Raimondu Paulu viens no konkursa "Jaunais Vilnis" dibinātājiem, organizētājiem un žūrijas vadītājiem.
Biogrāfija
Igors Krutojs dzimis 1954. gada jūlijā nelielajā Ukrainas pilsētā Gaivoronā. Pēc tautības ebrejs, tēvs strādājis par dispečeru vietējā rūpnīcā Радиодеталь, māte mājsaimniece.
Zēnam bijušas muzikālās dotības, tāpēc vecāki viņu sūtījuši mācīties vietējā bērnu mūzikas skolā. Pēc tās beigšanas turpinājis mācības Kirovogradas Mūzikas vidusskolā un pēc tam no 1975. gada V. G. Beļinska Nikolajevas pedagoģiskā institūta diriģentu fakultātē. Pēc institūta beigšanas 1979. gadā, Igoru Krutoju uzaicināja uz Maskavas galvaspilsētas koncertorķestri "Panorāma" un viņš pārcēlās uz galvaspilsētu. Pēc diviem gadiem viņš sāka strādāt par pianistu dziedātājas Valentīnas Tolkunovas ansamblī, pēc tam kļuva par tā vadītāju. 1986. gadā Krutojs sasniedza savu loloto sapni, iestājās L. B. Sobinova Saratovas konservatorijas kompozīcijas fakultātē. Igors vēlējās veidot mūziku kopš brīža, kad iemācījās spēlēt. Jau no bērnības viņš pamazām tuvojas šim mērķim.
1987. gadā parādījās viņa pirmā dziesma, kas kļuva par hitu - "Madonna". Tas bija rakstīta dziedātājam un Krutoja draugam - Aleksandram Serovam, ar kuru komponists bija pazīstams jau Nikolajevā. Dziesma kļuva par televīzijas festivāla "Gada dziesma" («Песня года») laureāti. Jaunā komponista popularitāte auga un viņš uzsāka sadarbību ar citiem pazīstamiem estrādes māksliniekiem: Irinu Allegrovu, Mihailu Šufutinski, Laimu Vaikuli, Valēriju Ļeontjevu un citiem. 1988. gadā Igors kļuva par Ļeņina komjaunatnes prēmijas laureātu.
1989. gadā Igors Krutojs sāka savu producenta darbību. Viņš radīja firmu "ARS" un kļuva par tās māksliniecisko vadītāju.
Privātā dzīve
Igora Krutoja pirmā sieva bija Jeļena Krutaja (dzimusi Sanktpēterburgā). 1981. gadā piedzima dēls — Nikolajs Krutojs.
Kopš 1995. gada Igora otrā sieva ir Olga Krutaja (dzimusi 1963. gadā). Viņa dzīvo Ņūdžersijā (ASV) un tur nodarbojas ar uzņēmējdarbību. Igoram ir ar Olgu viena kopīga meita — Aleksandra (dzimusi 2003. gadā) un pameita Viktorija (dzimusi 1985. gadā), viņa ir dziedātāja.
Rūdijs Dauvens
Rūdijs Dauvens (nl; dzimis Hērlenā) ir Nīderlandes starptautiskais meistars šahā (1986).