cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Asinsblaktis
Asinsblaktis, asinsblakšu dzimta (Cimicidae) ir blakšu (Heteroptera) dzimta, kas pieder pie asinsblakšu virsdzimtas (Cimicoidea). Dzimtā ir 74 sugas, kuras visas ir ektoparazīti. Tās barojas ar siltasiņu dzīvnieku asinīm, galvenokārt parazitējot uz sikspārņiem un putniem. No 22 dzimtas ģintīm 12 ģinšu sugas barojas ar sikspārņu asinīm, 9 ģintis putnu asinīm un tikai vienas ģints — Cimex — sugas ir specializējušās uz dažādiem upuriem, tomēr to galvenais mērķis ir sikspārņi, putni un cilvēki. Asinblakšu izplatība aptver visu pasauli. Latvijā mājo 2 asinsblakšu sugas: gultas blakts (Cimex lectularius) un bezdelīgu blakts (Oeciacus hirundinis). Ir pieņemts, tās asinsblaktis, kuras barojas ar cilvēku asinīm, saukt par gultas blaktīm.
Vispazīstamākā suga dzimtā ir gultas blakts, kas parazitē uz cilvēkiem, bet sastopama arī sikspārņiem un putniem. Uz cilvēkiem parazitē vēl divas sugas: Rietumāfrikas gultas blakts (Leptocimex boueti) un tropu gultas blakts (Cimex hemipterus), retos gadījumos arī sikspārņu asinsblaktis. Tā kā sikspārņi un cilvēki savas attīstības gaitā ilgstoši ir dalījušies ar kopīgu pajumti — alu, abām grupām akmens laikmetā ir izveidojies kopīgs parazīts.
Bioloģija
Tā kā asinsblaktis ir parazīti, to morfoloģija atšķiras no pārējām sugām blakšu kārtā. Tomēr to pārošanās veids un galvas uzbūve nepārprotami liecina, ka tās ir tuvu radniecīgas koku laupītājblaktīm (Anthocoridae), kuras ir plēsīgi, nevis parazītiski kukaiņi. Visas asinsblakšu dzimtas sugas ir mazas, plakanas un tām ir ovāla ķermeņa forma. Pēc barošanās to ķermeņi piepūšas un no asinīm kļūst tumši. Asinsblaktis nelido, bet tām ir rudimentāri, nefunkcionējoši spārniņi. Visām sugām ir knābjveidīgs, blaktīm raksturīgais dūrējsūcējtipa mutes orgāns, ar kuru tās caurdur saimniekdzīvnieka ādu un sūc asinis.
Asinsblaktīm ir raksturīga traumatiskā pārošanās. Lai arī mātītēm ir normāls olu dēšanas trakts, tēviņš pārošanās brīdī caurdur mātītes vēdera sienu, sperma pēc tam ceļo caur mātītes paraģenitālo sistēmu. Barošanās ir cieši saistīta ar vairošanos. Mātītes barojas, lai spētu saražot olas un, iespējams, tēviņiem jābarojas, lai saražotu spermu. Olu dēšanas ieradumi ir dažādi atkarībā no sugas. Nimfām, lai augtu, arī ir nepieciešamas asinis. Lai arī asinsblaktis var pārnest uz savu barošanās avotu dažādus vīrusus un patogēnus, tas notiek samērā reti.
Ēriks Cābels
Ērika dēls Riks Cābels arī ir profesionāls riteņbraucējs, šobrīd pārstāv .
Dopinga pārkāpumi
2007. gada 24. maijā Cābels un bijušais Team Telekom komandas biedrs Rolfs Aldags atzinās EPO lietošanā, lai sagatavotos 1996. gada Tour de France. Cābels preses konferencē teica, ka nedēļu esot eksperimentējis un pārtraucis blakusefektu dēļ. Viņš atvainojās par melošanu par EPO lietošanu pagātnē. Viņa atzīšanos izsauca apsūdzības no bijušā Team Telekom masiera Žefa d'Onta un bijušo komandas biedru Berta Dīca, Udo Beltsa un Kristiana Enna atzīšanās. D'Onta grāmata, kuras fragmetni tika publicēti Vācijas laikrakstā Der Spiegel 2007. gada aprīlī, saturēja Team Telekom dalībnieku apsūdzības sistemātiskā EPO lietošanā 1990. gadu vidū.
Cābela vārds parādījās arī Francijas Senāta 2013. gada 24. jūlijā publicēto dopinga testu rezultātu sarakstā. Tie bija ņemti 1998. gada Tour de France laikā un atzīti par pozitīvām EPO analīzēm 2004. gadā, kad tie tika atkārtoti pārbaudīti. Šī ziņojuma sakarā Cābels atzinās dopinga lietošanā no 1996. līdz 2004. gadam. Tā rezultātā Cābels zaudēja darbu kā treneris un UCI Profesionālās riteņbraukšanas padomes biedrs.
2013. gada jūlijā Cābels intervijā sueddeutsche.de atklāja precīzākas detaļas par saviem pārkāpumiem. Viņš apgalvoja, ka lietoja EPO no 1996. līdz 2003. gadam, kā arī izmantoja citas aizliegtas vielas un metodes.
Ignatova (Konstantinovas pagasts)
Ignatova ir ciems Konstantinovas pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 261 km attālumā no Rīgas.
Ģula Štrauss
Ģula Štrauss (hu; dzimis, miris ) bija ungāru vieglatlēts, 1900. gada vasaras olimpisko spēļu un 1906. gada neoficiālo olimpisko spēļu dalībnieks.
Pitkjaranta
Pitkjaranta (ru, krl, fi) ir pilsēta Karēlijas Republikā Krievijas Federācijā. Pitkjarantas rajona centrs pie Ladogas ezera. Celulozes ražošanas centrs.
Vēsture
Rakstos no 1499. gada. Pēc 1617. gada Stolbovas miera līguma pilsēta iekļāvās Zviedrijas sastāvā. Ziemeļu kara rezultātā Pitkjaranta iekļāvās Krievijas impērijā. 1811. gadā tā tika iekļauta Somijas lielhercogistē. No 1918. līdz 1940. gadam Pitkjaranta ietilpa Somijā. 1921. gadā tika dibināta celulozes rūpnīca, kas mūsdienās ir pilsētas galvenais rūpniecības uzņēmums. Ziemas kara rezultātā Pitkjeranta iekļāvās PSRS, bet pilsētas somu iedzīvotāji evakuējās uz rietumiem. 1940. gada 9. jūlijā Pitkjarantai tika piešķirtas pilsētas tiesības. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada vasaras līdz 1944. gada augustam bija ieņēmis Somijas karaspēks.
Juhans Šite
Dzīvesgājums
Dzimis 1577. gadā Nīšepingas pilsētas galvas Bengta Šrēdara (sv, la, "Skrodera" ) un viņa sievas Annas ģimenē. Mācījās Nīšepingas skolā, 1598. gadā ieguva maģistra grādu Marburgas Universitātē. 1602. gadā atgriezās dzimtenē un sāka strādāt par nākamā karaļa Gustava II Ādolfa mājskolotāju, 1603. gadā par valsts kancelejas sekretāru. 1604. gadā tika iecelts dižciltīgo kārtā ar uzvārdu "Šite". 1610. gadā viņš Londonā neveiksmīgi veda diplomātiskas sarunas par princeses Elizabetes Stjuartes salaulāšanu ar zviedru kroņprinci Gustavu Ādolfu.
Pēc kļūšanas par karali Gustavs II Ādolfs viņu 1611. gadā iecēla par Vestmanlandes provinces gubernatoru, 1612. gadā par kambarpadomnieku ar uzdevumu pārraudzīt valsts finanses, 1617. gadā par valsts padomnieku. 1622. gadā viņš kļuva par Upsālas Universitātes kancleru. 1624. gadā Šitem piešķīra brīvkunga (barona) titulu un Duderu dzimtmuižu (Duderhof, Дудергоф) tagadējās Pēterburgas teritorijā.
Miris 1645. gada 15. martā Kalmaras lēnes pilsētiņā Sēderokrā.
Piemiņa
Svinot Tartu Universitātes 375. gadadienu, Zviedrijas karaliene Silvija 2007. gada 5. oktobrī atklāja Juhana Šites pieminekli zīmoga formā Tartu, tā autors ir T. Kirsipū (Kirsipuu).
Svīta
Svīta var būt:
Būmaņi
Būmaņi (arī Biumaņi ) ir ciems Līvānu novada Rudzātu pagastā. Izvietojies uz ziemeļaustrumiem no pagasta centra Rudzātiem, autoceļa Rožupe — Varakļāni (V761) ziemeļu pusē.
Ciems attīstījies padomju varas gados, kad 1948. gadā šeit atradies kolhoza "Gaisma" centrs, lai gan vēsturiski apbūve bijusi jau agrāk. Mainoties valsts iekārtai un likvidējoties kolhoziem, bijušais kolhoza centrs zaudēja savu kultūras un saimnieciskā centra nozīmi.
Mūsdienās Būmaņos darbojas vairākas zemnieku saimniecības un citi lauksaimniecības nozares uzņēmumi.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Aleksandrs Straujums
Aleksandrs Straujums bija Latvijas PSR sabiedriskais darbinieks, LKP Rīgas pilsētas komitejas pirmais sekretārs. Nacionālkomunistu vajāšanu laikā 1960. gada janvārī atlaists no amata. Bija Rīgas pilsētas finanšu daļas finanšu sektora vadītājs.
Janas līcis
Janas līcis (ru, sah) ir Laptevu jūras līcis tās dienvidaustrumu piekrastē. Administratīvi ietilpst Krievijas Sahas Republikas Ustjanas ulusā. Rietomos līci norobežo Buorhajas pussala, rietumos — Širokostanas pussala un Ebeļahas līcis. Lielāko daļu no līča dienvidiem aizņem Janas upes delta (ap 10 200 km²). Piekrastē vairāki līči, no kuriem ievērojamākais ir Seļļahas līcis dienvidaustrumos. Pie Janas deltas vairākas salas, no kurām lielākās ir Jaroka, Makara sala un Šelonu salas. Lielākā līcī ieplūstošā upe ir Jana, kas devusi līcim nosaukumu. Visa līča piekraste ietilpst valsts dabas paleontoloģiskajā liegumā «Janas mamuti».
Līča piekraste mazapdzīvota, vienīgā pastāvīgā apdzīvotā vieta ir Jukagiras ciems austrumu piekrastē. Janas deltā nostāk no līča krasta ir vairākas apdzīvotās vietas (Ņižņejanska, Ustjanska, Kazačje) un slēgtā Juedejas polārstacija.
Nikolajs Tihonovs
Nikolajs Tihonovs (ru; 1905–1997) bija padomju politiķis un saimnieciskais darbinieks. PSRS Ministru padomes priekšsēdētājs (1980-1985).
Dzīvesgājums
Dzimis 1905. gada 14. maijā Harkivā inženiera ģimenē. Mācījās Jekaterinoslavas dzelzceļa skolā (1920-1924). Studēja Dņepropetrovskas Metalurģijas institūtā, 1933. gadā sāka strādāt par inženieri Dņepropetrovskas metalurģijas un cauruļu velmēšanas rūpnīcā, 1940. gadā kļuva par ceha vadītāju un galveno inženieri, iestājās PSKP. Pēc rūpnīcas evakuācijas Otrā pasaules kara laikā no 1941. līdz 1947. gadam bija Pervouraļskas metalurģijas rūpnīcas direktors Sverdlovskas apgabalā. Pēc atgriešanās Ukrainā bija Ņikopoles metalurģijas rūpnīcas direktors.
No 1950. gada Tihonovs bija PSRS Melnās metalurģijas ministrijas Cauruļu rūpniecības galvenās pārvaldes vadītājs, no 1955. gada Melnās metalurģijas ministra vietnieks, no 1957. gada Dņepropetrovskas ekonomiskā rajona Tautsaimniecības padomes priekšsēdētājs, no 1960. gada PSRS Ministru padomes Valsts zinātniski-ekonomiskās padomes priekšsēdētāja vietnieks, no 1963. gada Valsts plāna komitejas priekšsēdētāja vietnieks. Līdztekus no 1961. gada viņš bija PSKP Centrālās komitejas loceklis, no 1966. gada PSKP CK Politbiroja loceklis.
1965. gadā Tihonovu iecēla par PSRS Ministru padomes priekšsēdētāja vietnieku, 1976. gadā par Ministru padomes priekšsēdētāja pirmo vietnieku. No 1980. gada 23. oktobra līdz 1985. gada 27. septembrim viņš bija PSRS Ministru padomes priekšsēdētājs. 1985. gadā Tihonovs pensionējās, par jauno PSRS Ministru padomes priekšsēdētāju kļuva Nikolajs Rižkovs.
Miris 1997. gada 1. jūnijā Maskavas apgabalā, apbedīts Novodevičjes kapsētā.
Viktorija Silvsteda
Karina Viktorija Silvsteda (sv; dzimusi ) ir zviedru modele, dziedātāja, aktrise un televīzijas raidījumu vadītāja.
Tirānas ķarka
Tirānas ķarka (sq) ir viena no Albānijas 12 ķarkām. Ķarkas administratīvais centrs ir Tirāna, kas vienlaicīgi ir arī Albānijas galvaspilsēta. Ķarkā atrodas vēl četras pilsētas: Kamza, Vora, Kavaja un Roskoveci. 2016. gadā Tirānas ķarkā dzīvoja 811 tūkstoši iedzīvotāju (27% no visiem Albānijas iedzīvotājiem).
Tirānas ķarka robežojas ar Duresi, Dibras, Eļbasani un Fieri ķarku. Rietumos to apskalo Adrijas jūra. Administratīvi sīkāk dalās piecos rajonos: Kamzas rajonā, Kavajas rajonā, Roskoveci rajonā, Tirānas rajonā un Voras rajonā.
Embiji
Embiji (la) ir nepilnas pārvērtības kukaiņu kārta. Tā ir viena no vismazāk izpētītajām kukaiņu kārtām. Embiji ir īpaša, monofilētiska grupa, sastopami siltajos pasaules reģionos. Tie ir vidēji lieli kukaiņi ar 5 — 25 mm garu ķermeni. Ļoti reti tos sastop pat pieredzējuši entomologi.
Izplatība
Ir aprakstīts apmēram 400 sugu (2012. gada dati). Taču viens no pazīstamākajiem embiju pētniekiem (Ross, 1991) atzīmējis, ka embiju sugu skaits var būt krietni lielāks, jo tikai viņa personīgajā kolekcijā ir gandrīz 1500 neaprakstītu sugu.
Apdzīvo siltus un mitrus apvidus, izvairās no dienas gaismas.
Apraksts
Embiji ir maigi kukaiņi ar mīkstu, tievu kutikulu un vājām lidspējām. Visi pārstāvji ir tumšas krāsas, tie ir vai nu brūnā, vai dzeltenīgi brūnā krāsā, ar pelnu krāsas spārniem. Tēviņi parasti ir spārnoti, taču ir arī bezspārnu īpatņi un pat vienā un tai pašā sugā sastopami spārnoti un bezspārnu īpatņi (Anisembia texana, Embia tyrrhenica).
Ekoloģija
Embiju raksturīgākā īpašība ir spēja vērpt zīdu no vienšūnu dziedzeriem, kas atrodas uz I. protarsomēra (priekškāju bazitasā). Ar šo zīdu embiji būvē savu dzīves vietu — tuneļus, īpašu mītni, kuru novieto uz kokiem vai akmeņiem, zem akmeņiem, nobirušām lapām vai citā noteiktā vietā, kas ir atšķirīga katrai sugai vai sugu grupām. Tuneļu sienu sastāvā var ietilpt apkārtējās vides atlikumi, piemēram augu daļas, ekzūvijs un citi bioloģiski atkritumi. Tuneļu galvenās funkcijas, iespējams, ir aizsargāšana no plēsīgiem posmkājiem un savienošana ar speciāliem dobumiem, kur notiek pārošanās, vecā apvalka nomešana un pārziemošana.
Embiju mātītes ir bez spārniem, tās bieži uzturas savās mītnēs kopā ar olām vai nimfām. Mītnēs var atrasties vienīgā mātīte ar pēcnācējiem vai dažas mātītes ar pēcnācējiem, kas norāda uz šīs sugas sociālo uzvedību. Šādās "ģimenēs" var sastapt līdz simtiem pārstāvju. Biežāk sastopamas mātītes, nevis tēviņi, jo tēviņi parasti nedzīvo mājiņās ar mātītēm un nimfām. Tāpēc savvaļā abu dzimumu aprakstīšana ir grūta. Taču ir iespējama nimfu izaudzēšana laboratorijas apstākļos. Embiji brīvi pārvietojas pa tuneļiem, pavadot tajos lielāko daļu laika, tos pametot tikai nakts laikā, kad dodas barības meklējumos. Dažos gadījumos tuneļos dzīvo tikai mātītes, citkārt mātītes un nimfas (Embia ramburi, Oligotoma nigra). Pieaugušie tēviņi tuneļos pavada tikai dažas dienas. Tie ielido mātīšu tuneļos un pēc pārošanās tos pamet.
Sistemātika
Embiju dzimtas:
Brieži (Abavas pagasts)
Brieži ir ciems Talsu novada Abavas pagastā. Izvietojies pagasta dienviddaļā pie autoceļa V1300 5 km no pagasta centra Valgales, 28 km no novada centra Talsiem un 112 km no Rīgas.
Gravu dīķis (Pūres pagasts)
Gravu dīķis (arī Gravu dzirnavezers) ir uz Zvārītes upes izveidota mākslīga ūdenskrātuve Tukuma novada Pūres pagasta dienvidos. Iztek Zvārītes upe uz Abavu.
Baltkrievijas premjerministru uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Baltkrievijas premjerministri kopš no 1918. līdz 1920. gadam, kad tā pastāvēja kā Baltkrievijas Tautas Republika un kopš 1990. gada, kad tā ieguva neatkarību no Padomju Savienības.
30px Baltkrievijas Tautas Republika (1918 — 1920) 30px
{{legend| red | Baltkrievijas Sociālistiskā asambleja |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| darkred | Sociālistu revolucionāru partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DDDDDD | Bez partijas / Neatkarīgais |border=1px solid #AAAAAA}}
Ādams Rīss
Ādams Gajs Rīss (en; dzimis 1969. gada decembrī) ir amerikāņu astrofiziķis. Kopā ar Solu Perlmuteru un Braienu Šmitu 2011. gadā saņēma Nobela prēmiju fizikā par supernovu pētījumiem.
1992. gadā pabeidza studijas Masačūsetsas Tehnoloģiju institūtā, 1996. gadā saņēma doktora grādu Hārvarda Universitātē, turpināja darbu Kalifornijas Universitātē Bērkli. 1999. gadā sāka strādāt Kosmosa teleskopu zinātniskajā institūtā. No 2005. gada strādā Džonsa Hopkinsa Universitātē.
1998. gadā, Perlmuters, Rīss un Šmits, veicot supernovu pētījumus, atklāja Visuma izplešanās paātrināšanos, aprēķināja izplešanās ātrumu un enerģijas blīvumu kosmosā. Par šo atklājumu viņi 2006. gadā saņēma Šova prēmiju astronomijā (Shaw Prize), kas tiek uzskatīta par "Austrumu Nobela prēmiju". Vēlāk, 2011. gadā viņi tika apbalvoti ar Nobela prēmiju fizikā.
Ķiršu iela (Jūrmala)
Ķiršu iela ir iela Jūrmalā, Kaugurciema apkaimē. Ķiršu iela sākas krustojumā ar Talsu šoseju un beidzas krustojumā ar Kaugurciema ielu. Kopējais ielas garums ir 350 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Ķiršu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Hillera VZ-1 Pawnee
Hillera VZ-1 Pawnee ir tiešās vilces lidaparāts, kas izmanto pretrotējošus propellerus cēlējspēkam platformas iekšienē. Platforma tika kontrolēta, pilotam manipulējot savu smaguma centru. VZ-1 mazākais modelim ONR ir divi 44 zirgspēku 33 kilovatu Nelson H-58 motori, kuri ir savienoti ar propelleriem, izmantojot helikoptera transmisiju.
Ignatoviči
Ignatoviči ir ciems Augšdaugavas novada Ambeļu pagastā. Atrodas 254 km attālumā no Rīgas.
Enija (2014. gada filma)
"Enija" (en) ir 2014. gada muzikāla komēdija, kas balstīta uz tāda paša nosaukuma mūziklu. Filmas režisors, kā arī viens no producentiem un scenārija autoriem ir Vills Glaks. Galvenās lomas filmā atveido Džeimijs Fokss, Kvevenžane Volisa, Rouza Bairna, Bobijs Keneveils un Kemerone Diasa. Filmas pirmizrāde notika Ņujorkā.
Enija dzīvo audžuģimenē pie Kolīnas Haliganas, kura dienas pavada, dzerot vai meklējot sev vīru. Enijas dzīve mainās, kad biznesa magnāts un Ņujorkas mēra kandidāts Vills Stakss satuvinās ar Eniju un izlemj viņu adoptēt.
Jānīšu dīķis
Jānīšu dīķis ir ūdenstilpe Tukuma novada Pūres pagasta centrālajā daļā uz austrumiem no Kalnējiem. Uz dienvidiem no Jānīšu dīķa atrodas autoceļš V1439 (Pūre–Kaive).
Delavēras Universitāte
Delavēras Universitāte (en) ir privāta universitāte. Tā atrodas Ņuarkā, Delavēras štatā. Delavēras Universitāte tika dibināta 1743. gadā. Universitāte ir lielākā Delavēras štatā.
Asinsblakšu ģints
Asinsblakšu ģints (Cimex) ir viena no asinsblakšu dzimtas (Cimicidae) ģintīm, kuru sugas sastopamas visā pasaulē. Šajā ģintī kopumā ir 10 vai vairāk sugas, kas galvenokārt mājo ziemeļu puslodē. Par dažām sugām sistemātiķu domas dalās. Latvijā sastopama viena suga — gultas blakts (Cimex lectularius), kura ir arī visizplatītākā asinsblakšu suga pasaulē.
Kopīgās īpašības
Visas asinsblakšu ģints sugas ir ektoparazīti, kas barojas ar asinīm. Tās atrodamas vai nu uz saviem upuriem (galvenokārt putniem, sikspārņiem un cilvēkiem), vai mājo no tiem nelielā attālumā. Asinsblakšu ģints ir vienīgā ģints visā dzimtā, kuras sugas specializējušās uz dažādiem upuriem. Pārējām ģintīm ir raksturīga samērā stingra specializācija, vai nu uz sikspārņiem, vai putniem. Šajā ģintī ir divas blakšu sugas, kuras barojas ar cilvēku asinīm: gultas blakts un tropu gultas blakts (Cimex hemipterus).
Asinsblakšu ģintij piederošās blaktis atkarībā no sugas ir 3—9 mm garas, to ķermeņi ir plakani, ovāli un dzeltenbrūnā vai sarkanbrūnā krāsā. Spārni kā visām asinsblaktīm ļoti īsi, rudimentāri, nesasniedz vēdera posmu.
Ezeriņi (nozīmju atdalīšana)
Ezeriņi var būt:
Neaugsme
Neaugsmes kustības pārstāvji neuzskata, ka ekonomiskā izaugsme būtu vienmēr nevēlama, atzīstot, ka liela daļa pasaules nabadzīgo valstu iegūtu no lielāka ražošanas un patēriņa apjoma. Ekonomiskās izaugsmes atmešana tiek piedāvāta kā risinājums tieši attīstītajām pasaules valstīm, lai samazinātu pārmērīga patēriņa radīto ietekmi uz tādām problēmām kā klimata pārmaiņas, bioloģiskās daudzveidības izzušana, kā arī resursu izsmelšana. Kā arguments tiek izmantots Īsterlina paradokss, kas parāda nebūtisku iedzīvotāju laimes pieaugumu atkarībā no iekšzemes kopprodukta pieauguma pēc noteikta tā līmeņa sasniegšanas.
Ņemot vērā, ka iekšzemes kopprodukta samazināšanās parasti saistās ar sociālajām problēmām un ekonomisko krīzi, neaugsmes pārstāvji piedāvā vienlaicīgi samazināt darba stundu skaitu, tādā veidā mazinot bezdarbu un iegūstot vairāk brīvā laika kā kompensāciju par zemākiem ienākumiem.
Harju Elekter
AS Harju Elekter ir Igaunijas uzņēmums, kas ražo un izplata vidēja un zema sprieguma elektroiekārtas. Dibināts 1968. gadā. Galvenais birojs atrodas Keilā.
Harju Elekter akcijas tiek kotētas biržā Nasdaq Tallinn. Lielākie akciju turētāji ir (2021. gada decembrī): AS Harju KEK (0,90 %), ING Luxembourg S.A (10,54 %), Endels Palla (Harju Elekter padomes priekšsēdētājs; 6,97 %).
Vēsture
1968. gadā Keilā tika atvērta rūpnīca elektroiekārtu ražošanai. 1983. gadā rūpnīca ieguva nosaukumu Harju Elekter. 1988. gadā tika sākta sadarbība ar ārzemju uzņēmumiem.
1991. gadā uzņēmums sadarbībā ar Somijas Nokia Kaapeli Oy (tagad Prysmian Finland) sāka ražot kabeļu komplektus transportlīdzekļiem. 1992. gadā kopā ar Nokia Kaapeli tika izveidots kopuzņēmums Keila Kaabel (tagad AS Draka Keila Cables), kurā Harju Elekter piederēja 41,2 % kapitāldaļu un Nokia Kaapeli — 58,8 %. Uzņēmums ražoja zemsprieguma kabeļus. 1992. gadā kopā ar Norvēģijas Glamox ASA tika izveidots kopuzņēmums AS Glamox Harju Elekter, kurā Harju Elekter piederēja 49 % kapitāldaļu un Glamox — 51 %. Uzņēmums ražoja gaismekļu piederumus un elektrosildītājus.
1992. gadā uzņēmums tika reģistrēts kā akciju sabiedrība AS Harju Elekter. 1995. gadā sadarbībā ar Somijas uzņēmumu Saajos tika sākta ugunsdrošo durvju ražošana. 1997. gadā uzņēmuma akcijas sāka kotēt Tallinas biržā. 1998. gadā tika nopirkts uzņēmums AS Eltek (kopš 2011. gada — AS Harju Elekter Teletehnika). 1998. gadā uz ugunsdrošo durvju ražotnes bāzes tika izveidots uzņēmums AS Saajos Balti, kurā Harju Elekter piederēja 55 % kapitāldaļu, bet ''Saajos Int. Oy'' — 45%. 1999. gadā AS Saajos Balti ieguva vēl vienu stratēģisko investoru – Dānijas kuģubūvētāju Inexa A/S. Saajos Balti kapitāldaļas tagad bija sadalītas: Harju Elekter 33,3 %, Saajos 33,3 %, Inexa 33,3 %.
2000. gadā Harju Elekter pārdeva savas Glamox Harju Elekter kapitāldaļas uzņēmumam Glamox. 2002. gadā transportlīdzekļu kabeļu ražotne tika atdalīta kā uzņēmums AS AJT Harju Elekter. Tajā pašā gadā AS AJT Harju Elekter tika pārdots Somijas uzņēmumam PKC Group Oyj un pārdēvēts par PKC Eesti. 2002. gadā Harju Elekter ieguva 100 % kapitāldaļu uzņēmumā Satmatic Oy, kas iepriekš bija Siemens meitas uzņēmums. 2003. gadā Harju Elekter ieguva 51 % Lietuvas uzņēmumā UAB Rifas. 2005. gadā tika dibināts meitas uzņēmums AS Harju Elekter Elektrotehnika. 2007. gadā uzņēmumam ''Saajos Int. Oy tika pārdotas visas AS Saajos Inexa'' kapitāldaļas.
2010. gadā kopā ar AS Vallin Baltic Zviedrijā tika dibināta pārstāvniecība Harju Elekter AB, kurā Harju Elekter pieder 90 % akciju. 2012. gadā daļa Lietuvas uzņēmumā UAB Rifas tika palielināta no 51 % līdz 63 %. 2014. gada 8. maijā Harju Elekter pārdeva tam piederošās PKC Group Oyj 200 000 akcijas par 4,6 miljoniem EUR, samazinot tā dalību PKC no 6,4 % līdz 4,6 %. 17. jūnijā meitas uzņēmums Satmatic Oy par 6,575 miljoniem EUR nopirka uzņēmumu Finnkumu Oy, kas ir lielākais elektroapakšstaciju ražotājs Somijā. 9. jūlijā Harju Elekter par 6,2 miljoniem EUR vienojās pārdot AS Draka Keila Cables atlikušās 34 % kapitāldaļas Prysmian. 2015. gadā Harju Elekter daļa Lietuvas uzņēmumā UAB Rifas tika palielināta līdz 100 %. 2015. gadā tika nopirkti 10 % ultrakondensatoru ražotāja Skeleton Technologies Group OÜ kapitāldaļu. 2016. gadā tika iegādāts Somijas nekustamo īpašumu uzņēmums Harju Elekter Kiinteistöt Oy. 2017. gadā tika iegādāti 80,5 % elektromateriālu un aprīkojuma tirdzniecības uzņēmuma Energo Veritas OÜ kapitāldaļu. Pēc tam Harju Elekter Trade Group biznesa darbība tika apvienota ar Energo Veritas. 2. jūnijā tika nopirkts Somijas uzņēmums Telesilta Oy, kas ražoja elektroiekārtas kuģubūvētavām. 2018. gadā tika iegādāts Zviedrijas uzņēmums SEBAB AB ar tā meitas uzņēmumu Grytek AB. 2019. gadā tika nolemts grupas visus uzņēmumus pārstāvēt ar zīmolu Harju Elekter. Tādējādi Lietuvas uzņēmums RIFAS UAB tika pārdēvēts par Harju Elekter UAB. 2019. gadā meitas uzņēmums Somijā Satmatic Oy nopirka nekustamā īpašuma uzņēmumu Kiinteistö Oy Ulvilan Sammontie 9 Ulvilā ar ražošanas ēku.
2020. gada sākumā tika nolemts ar Satmatic Oy apvienot Somijas uzņēmumus Finnkumu Oy un Kiinteistö Oy Ulvilan Sammontie 9. Nākamajā solī Somijas nekustamie īpašumi tiks nodoti Harju Elekter Kiinteistöt Oy, un 2021. gada 14. janvārī Satmatic Oy tika pārdēvēts par Harju Elekter Oy. 2020. gada 14. decembrī meitas uzņēmums Zviedrijā Harju Elekter AB tika pārdēvēts par Harju Elekter Services AB, savukārt nesen iegādātais inženierijas uzņēmums SEBAB AB ieguva nosaukumu Harju Elekter AB. 2021. gada 28. jūnijā Harju Elekter Oy vienojās par Somijas uzņēmuma IGL-Technologies Oy, ar kuru jau bija sadarbība elektromobiļu lādēšanas staciju piegādē, 5,5 % kapitāldaļu iegādi. 1. jūlijā tika paziņots, ka AS Harju Elekter piedalījās uzņēmuma Skeleton Technologies Group OÜ papildu kapitāla palielināšanas kārtā ar 1,24 miljonu eiro ieguldījumu.
Struktūra
Harju Elekter grupa ir sadalīta trīs biznesa segmentos:
AS Harju Elekter meitas uzņēmumi:
Stratēģiskie ieguldījumi:
Harju Elekter Latvijā
2006. gadā Latvijā tika dibināts elektroaprīkojuma vairumtirdzniecības uzņēmums SIA Energokomplekss, kurā 14 % kapitāldaļu pieder Harju Elekter, bet 43 % — AS Jauda.
1930. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā
1930. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā abās cīņas sporta disciplīnās notika šķirti: sacensības grieķu-romiešu cīņā no 1930. gada 1. līdz 4. martam Stokholmā (Zviedrija), bet brīvajā cīņā no 8. līdz 10. maijam Briselē (Beļģija).
Grieķu-romiešu cīņa
Grieķu-romiešu sacensībās piedalījās 13 valstu cīkstoņi.
Ķīšu iela (Jūrmala)
Ķīšu iela ir iela Jūrmalā, Krastciema apkaimē. Ķīšu iela sākas krustojumā ar Mežmalas ielu un beidzas pie Lielupes. Kopējais ielas garums ir 345 metri. Ķīšu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Ķīšu iela ir savienota ar šādām ielām:
Bohiņas ezers
Bohiņas ezers (sl) ir kalnu ezers Slovēnijā, lielākais pastāvīgais ezers valstī. Garenās formas ezers atrodas Bohiņas ielejā Jūlija Alpos. No tā iztek viena no Savas iztecēm — Savas Bohiņkas upe. Tāpat kā daļa no Bohiņas ielejas ietilpst Triglava nacionālā parka teritorijā.
Bhagavadgīta
Bhagavadgīta (sa, (bhagavad-gītā) — 'Dieva dziesma') ir sena indiešu poēma, kas izklāsta hinduistu reliģiju un filozofiju. Tā ir 700 rindu daļa no eposa Mahābhārata ko hinduisti pieņem par Upanišadas kodolu un reliģisku doktrīnu.
Etimoloģija
Bhagavadgīta sanskrita valodā ir "Dieva Dziesma". Par tās autoru tradicionāli uzskata Krišnu. Vairākās mūsdienu valodās Bhagavadgītu saīsina uz Gītu.
Konteksts un saturs
Bhagavadgītas vide ir filozofiska saruna, kas notiek kaujas ratos starp dievību Krišnu un princi Ardžūnu. Kurukšetas kaujas laukā kara vadonim un princim uznāk šaubas par jēgu karot un cīnīties ar brālēniem. Krišna Ardžūnu iedrošina, atgādinot viņam par valdnieka pienākumiem un hinduistu filozofijas patiesībām. Sarunu rezultātā princis saņem mācības par vairākām jogām, karmu, mokšu, reinkarnāciju un citām hinduistu gudrībām.
Vēsture un komentāri
Hinduisti pieņem, ka Bhagavadgītu pierakstīja dziesminieks Vjāsa 3102. gadā pirms mūsu ēras. Rietumu pētnieki apgalvo, ka Bhagavadgīta pierakstīta starp 5. un 2. gadsimtu p.m.ē., bet galīgā versija tapusi Guptu impērijas laikā 4. gadsimtā. Pirmais angliskais tulkojums parādījās 1785. gadā.
Ievērojami indiešu filozofi un garīdznieki rakstījuši plašus komentārus par Bhagavadgītu. Vairākās apcerēs parādās karš kā alegorija, Krišna simbolizē Brahmu, Ardžuna simbolizē Atmanu, utt. Svāmī Činmajananda komentēja Bhagavadgītu kā visaptverošu garīgu ceļvedi cilvēkiem.
Šrī Aurobindo pieņēma, ka Krišna bijis vēsturiska persona un Bhagavadgīta ir aforisms par dievišķām nodarbībām ar cilvēci. Mahātma Gandijs, Bhagavadgītas iedvesmots, interpretēja kara lauku kā dvēseli un Ardžunas šaubas un jautājumus par cilvēka tieksmēm pārvarēt ļaunumu.
Ignatovka
Ignatovka ir ciems Silmalas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 229 km attālumā no Rīgas.
Alfrēds Kalniņš (virsnieks)
Alfrēds Kalniņš (ru; dzimis, miris ) bija latviešu strēlnieks, vēlāk padomju virsnieks, ģenerālmajors. Otrā pasaules kara laikā komandēja 182. strēlnieku divīziju un 43. gvardes latviešu strēlnieku divīziju.
Dzīvesgājums
Dzimis 1897. gadā Slampes pagastā. Pirmā pasaules kara laikā dienēja 4. Vidzemes latviešu strēlnieku pulkā, no 1918. gada Sarkanās armijas sastāvā piedalījās Krievijas pilsoņu karā.
Miris 1967. gada 26. septembrī Rīgā.
Nikolajs Rižkovs
Nikolajs Rižkovs (ru; 1929) ir krievu un padomju politiķis un saimnieciskais darbinieks. PSRS Ministru padomes priekšsēdētājs (1985-1991).
Dzīvesgājums
Dzimis 1929. gada 28. septembrī Diļijivkas ciemā (pašlaik Bahmutas rajonā) strādnieka ģimenē. Mācījās Kramatorskas mašīnbūves tehnikumā. Studēja Urālu Politehniskajā institūtā Sverdlovskā (1953—1959), 1956. gadā iestājās PSKP. No 1965. līdz 1970. gadam bija Sverdlovskas Urālu mašīnbūves rūpnīcas (Уралмашзавод) galvenais inženieris, no 1970. līdz 1971. gadam direktors un no 1971. līdz 1975. gadam ģenerāldirektors.
1975. gadā Rižkovu pārcēla darbā uz Maskavu, viņš bija PSRS Smagās un transporta mašīnbūves ministra vietnieks, no 1979. gada Valsts plāna komitejas priekšsēdētāja pirmais vietnieks. 1981. gadā viņš kļuva par PSKP CK locekli, 1982. gadā par CK sekretāru un Ekonomikas nodaļas vadītāju. 1985. gada 23. aprīlī viņš kļuva par PSKP Politbiroja locekli un 27. septembrī par PSRS Ministru padomes priekšsēdētāju. 1990. gada martā viņš atteicās kandidēt uz PSRS prezidenta amatu, decembrī pārcieta miokarda infarktu un 1991. gadā pensionējās. Kandidēja Krievijas PFSR prezidenta vēlēšanās no PSKP un ieguva 16% balsu (par prezidentu kļuva Boriss Jeļcins). 1995. gadā Rižkovu ievēlēja par Krievijas Federācijas Valsts Domes locekli un 2003. gadā viņš kļuva par Federācijas padomes locekli no Belgorodas apgabala. Pēc Krimas aneksijas 2014. gadā Rižkovu iekļāva ASV un Eiropas Savienības sankciju sarakstos.
Braiens Šmits
Braiens Šmits (en; dzimis ) ir ASV-Austrālijas astrofiziķis. Kopā ar Solu Perlmuteru un Ādamu Rīsu 2011. gadā saņēma Nobela prēmiju fizikā par supernovu pētījumiem.
Studējis Arizonas Universitātē un Hārvarda Universitātē. Viņš ir astrofiziķis Austrālijas Nacionālās universitātes Mount Stromlo observatorijā un Astronomijas un astrofizikas pētniecības skolā.
1998. gadā, Perlmuters, Rīss un Šmits, veicot supernovu pētījumus, atklāja Visuma izplešanās paātrināšanos, aprēķināja izplešanās ātrumu un enerģijas blīvumu kosmosā. Par šo atklājumu viņi 2006. gadā saņēma Šova prēmiju astronomijā (Shaw Prize), kas tiek uzskatīta par "Austrumu Nobela prēmiju". Vēlāk, 2011. gadā viņi tika apbalvoti ar Nobela prēmiju fizikā.
Temņikova
Temņikova (ru, mdf, myv) ir pilsēta Mordvijas Republikā Krievijas Federācijā. Šī ir vecākā pilsēta Mordvijā, dibināta 1536. gadā. Atrodas Mordvijas rietumos, 159 km no Saranskas. Caur Temņikovu plūst Mokšas upe. 2017. gadā pilsētā dzīvoja 6,3 tūkstoši cilvēku. Ap 2000. gadu iedzīvotāju skaits bija teju vai 10 tūkstoši. Aptuveni 60% no iedzīvotājiem ir krievi, 34% — mordvieši.
3 km attālumā no pilsētas centra atrodas Sanaksara klosteris.
Nikolajs Bisenieks
Nikolajs Bisenieks (ru, 1906—1981) bija Latvijas PSR sabiedriskais darbinieks, Latvijas Komunistiskās partijas Centrālās komitejas sekretārs. Nacionālkomunistu vajāšanu laikā 1960. gada februārī atlaists no amata. Bija Latvijas PSR Ministru padomes Galvenās celtniecības pārvaldes kolhozos priekšnieks.
Dzīvesgājums
Dzimis 1906. gadā. Pēc Pirmā pasaules kara dzīvoja PSRS, 1927. gadā iestājās VK(b)P. Otrā pasaules kara laikā bija Turkmēnijas PSR KP CK Lopkopības nodaļas atbildīgais par sovhoziem (1944—1947).
1947. gadā pārcēlās uz dzīvi Latvijā, bija LKP Rēzeknes apriņķa komitejas 1. sekretārs (1947—1949), tad LKP CK partijas, arodbiedrību un komjaunatnes orgānu nodaļas vadītājs (1949-1951, 1953-1954), LKP Rīgas pilsētas komitejas 1. sekretārs (1951—1952), LKP Daugavpils apgabala komitejas 1. sekretārs (1952—1953), LKP CK sekretārs (1954—1960).
Latvijas PSR Ministru padomes Kolhozu celtniecības galvenās pārvaldes priekšnieks (pēc 1960).
Miris 1981. gada 16. jūnijā.
Ķīku strauts
Ķīku strauts (arī Ķīkas strauts) ir Mēmeles kreisā krasta pieteka Bauskas novada Ceraukstes pagastā.
Iztece - uz rietumiem no Mēmeles. Tek ziemeļrietumu virzienā, augšpus Ķiku ūdenskrātuvei pagriežoties uz ziemeļaustrumiem. Ķīku strautu šķērso valsts autoceļš V1022 (Bauska – Brunava – Ērgļi – Budberga – Lietuvas robeža), tā krastos atrodas Bangas.
Gulishana Nahbajeva
Biogrāfija
Vairākkārt pārstāvējusi savu valsti Āzijas junioru šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, izcīnot 2 zelta (2007. gadā U16 vecuma grupā, 2009. gadā U18 vecuma grupā) un sudraba (2010. gadā U20 vecuma grupā) medaļas.
No 2011. gada līdz 2014. gadam četras reizes uzvarējusi Kazahstānas sieviešu šaha čempionātos. 2011. gadā Londonā dalījusi pirmo vietu starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā London Chess Classic. 2013. gadā uzvarējusi Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla zonas turnīrā Ošā. 2015. gadā piedalījusies Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā zaudējusi Taņai Džunji. 2013.-2014. gada sezonā piedalījusies arī FIDE Women's Grand Prix sērijas turnīros. 2017. gada aprīlī piekto reizi uzvarējusi Kazahstānas sieviešu šaha čempionātā. 2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā zaudējusi Alisai Gaļļamovai.
Pārstāvējusi Kazahstānas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2010. gadā Nahbajevai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2012. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Mozambikas futbola izlase
Mozambikas futbola izlase ir futbola komanda, kas pārstāv Mozambiku starptautiskās sacensībās. Tā ne reizi nav kvalificējusies FIFA Pasaules kausam, tomēr 4 reizes ir kvalificējusies Āfrikas Nāciju kausam, kurā gan visas reizes izstājās pēc grupu turnīra.
Briņķi
Briņķi ir ciems Talsu novada Abavas pagastā. Izvietojies pagasta dienviddaļā Rumbulītes krastā pie autoceļa V1300 Sabiles pilsētas pierobežā 5,5 km no pagasta centra Valgales, 26 km no novada centra Talsiem un 110 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Briņķu Pedvāles (Brinken-Pedwahlen) muižas centru. Mūsdienās daļa no Pedvāles brīvdabas mākslas muzeja. Briņkpedvāles muižā dzimusi vācbaltiešu rakstniece Ģertrūde fon den Brinkena (Gertrud von den Brincken, 1892 - 1982).
Tālivalža iela (Jūrmala)
Ielu savienojumi
Tālivalža iela ir savienota ar šādām ielām:
2021.—2022. gada Anglijas futbola Premjerlīgas sezona
2021.—2022. gada Anglijas futbola Premjerlīgas sezona bija 30. Premjerlīgas sezona. Tā sākās. Sezona noslēdzās.
Par čempioniem kļuva Manchester City futbolisti, izcīnot astoto Anglijas čempiontitulu un sesto reizi uzvarot Premjerlīgā.
Komandas
Pēc iepriekšējās sezonas rezultātiem uz Premjerlīgu tika paaugstināti klubi Watford, Norwich City un Brentford, bet Premjerlīgu atstāja Fulham, West Bromwich Albion un Sheffield United.
Ernē Šūberts
Ernē Šūberts (hu; dzimis, miris ) bija ungāru vieglatlēts, 1900. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.
1900. gadā viņš startēja olimpiskajās spēlēs Parīzē. Labāko rezultātu šajās spēlēs viņš ieguva tāllēkšanā, kur izcīnīja 9. vietu ar rezultātu 6,050 metri. Viņš startēja arī 60 metru, 100 metru un 200 metru skriešanas disciplīnās, taču tikai kvalifikācijas skrējienos.
Laikā no 1904. līdz 1908. gadam Šūberts strādāja par MÚE futbola komandas tiesnesi Ungārijas pirmajā divīzijā un arī citos čempionātos. Pēc sportista karjeras un universitātes studijām viņš strādāja par ierēdni Budapeštā.
Emīla Dārziņa iela (Rīga)
Emīla Dārziņa iela  ir Rīgas iela, Ziemeļu rajona Mežaparka apkaimē. Emīla Dārziņa iela sākas krustojumā ar Velmes ielu un beidzas krustojumā ar Ezermalas ielu. Emīla Dārziņa iela Rīgas ielu sarakstos ir kopš 1932. gada, ielas nosaukums laika gaitā nav mainījies. Nosaukta par godu komponistam Emīlam Dārziņam.
Ielu savienojumi
Emīla Dārziņa iela ir savienota ar šādām ielām:
Kūra (pilsēta)
Kūra (de, rm) ir pilsēta Šveicē, Graubindenes kantona galvaspilsēta, kas atrodas kantona ziemeļu daļā. Pilsētā dzīvo 33 984 tūkstoši iedzīvotāju un tā atrodas Reinas upes labajā krastā. Pilsēta atrodas 593 m vjl un ir vecākā apdzīvotā vieta Šveicē. Tiek uzskatīts, ka tās vēsture ir vairāk kā 5000 gadus sena.
Ģeogrāfija
Pilsētas platība ir 28,09 km2 no tiem 18,8% pilsētas teritorijas tiek izmantotas lauksaimniecības vajadzībām, 52% veido mežu platības, 25,1% ir ceļi, ielas un ēkas, bet 4,1% — upes, ledāji un kalni. Gandrīz visu pilsētas teritoriju ieskauj Alpu kalni. Augstums pilsētā svārstās sākot no 593 m līdz pat 1800 metriem virs jūras līmeņa.
Iedzīvotāji
Pilsētā dzīvo 33 984 tūkstoši iedzīvotāju no tiem 81% pilsētas iedzīvotāju runā vācu valodā, 5,4% — retoromāņu valodās, 5,1% — itāļu valodā un 0,4% — franču valodā.
Pols Dumērs
Žozefs Atanāss Gastons Pols Dumērs (dzimis, miris ) bija franču politiķis. Francijas prezidents no 1931. gada 13. jūnija līdz nāvei atentāta rezultātā.
Studējis Mākslas un amatu konservatorijā (Conservatoire national des arts et métiers). Strādājis par matemātikas skolotāju. Politikā no 1888. gada. Bijis finanšu ministrs (1895-1896, 1921-1922, 1925-1926), valsts ministrs (1917). No 1897. līdz 1902. gadam bija Franču Indoķīnas ģenerālgubernators. Pirmā pasaules kara laikā frontē krita četri Dumēra dēli.
1931. gada 13. maijā tika ievēlēts par Francijas prezidentu, pārspējot Aristīdu Briānu. 1932. gada 6. maijā Dumēru grāmatu izstādes laikā sašāva psihiski nestabils krievu emigrants Pāvels Gorgulovs, un 7. maijā Dumērs mira. Pēc izmeklēšanas datiem darbojies kā vienpatis, Gorgulovs tika sodīts ar nāvi.
Dens Šehtmans
Denjels Šehtmans (he, Daniel Shechtman; dzimis ) ir Izraēlas ķīmiķis.
2011. gadā viņš saņēma Nobela prēmiju ķīmijā par kvazikristālu atklāšanu.
Ikaženci
Ikaženci ir ciems Robežnieku pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 311 km attālumā no Rīgas.
Bagana
Bagana (my, izrunā: ), agrāk Pagana, ir bijušās Paganas impērijas (no 9. līdz 13. gadsimtam) galvaspilsēta Iravadi upes krastā tagadējās Mjanmas vidienē. 2019. gadā Bagana tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Vēsture
Baganas dibināšanas gads nav zināms, tomēr Mjanmas hronikās apgalvots, ka tas noticis 2. gadsimtā. 849. gadā uzcelts pilsētas aizsargmūris. Pilsētas uzplaukums sākās ķēniņa Anavrata laikā pēc 1044. gada, kas ieviesa budismu kā valsts valdošo reliģiju. Paganas impērija kļuva par pirmo ievērojamo centralizēto valsti Mjanmas terotorijā, nomainot Pju pilsētvalstis. Šajā laikā Bagana ar platību 40 km² bija viena no lielākajām pasaules pilsētām. Pamazām pilsētā uzcēla ap 10000 svētvietu, no kurām līdz mūsdienām dažādā pakāpē saglabājušās apmēram 2200. 1287. gadā Mongoļu impērijas un ķīniešu karaspēks ieņēma Paganas impēriju un nopostīja Baganas pilsētu.
20. gadsimta 100 nozīmīgi igauņi
20. gadsimta 100 nozīmīgi igauņi ir saraksts ar ievērojamiem igauņiem, ko 1999. gadā izveidoja Eesti Entsüklopeediakirjastus, laikraksts Eesti Päevaleht, Igaunijas Nacionālā bibliotēka, Radio Kuku un TV3.
Sarakstā iekļauti 20 zinātnieki, 20 sabiedriski darbinieki, 15 rakstnieki, 13 teātra, kino un žurnālistikas pārstāvji, 12 mūziķi, 10 mākslinieki un 10 sportisti. Zināmākais gadsimta zinātnieks bija semiotiķis Jurijs Lotmans, politiķis Lennarts Meri, mūziķis Gustavs Ernesakss, sportists Pauls Keress.
Pasaules čempioni šahā
Pasaules čempioni šahā – labākā Pasaules šahista nosaukuma izcīņas uzvarētāji.
Sacensību vēsture
Jauns pavērsiens Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņā notika 1993. gadā, kad Kasparovs un toreizējais pretendents Naidžels Šorts atteicās spēlēt savu maču pēc FIDE noteikumiem un nodibināja jaunu organizāciju - Profesionālo šaha asociāciju (PŠA). Uz šo atšķelšanos FIDE atbildēja ar Karpova un Jana Timmana mača organizāciju, kura uzvarētājs tika pasludināts par FIDE Pasaules šaha čempionu. Kasparovs turpināja uzskatīt sevi par īsto Pasaules čempionu, jo bija savu titulu aizstāvējis mačā pret likumīgo pretendentu Šortu. Tādos pat uzskatos bija Vladimirs Kramņiks, kad 2000. gadā uzvarēja Kasparovu. Tā kā PŠA diezgan ātri beidza pastāvēt, tad Kramņika tituls tika nosaukts par Pasaules čempionu klasiskajā šahā.
FIDE no 1999. līdz 2004. gadam organizēja Pasaules čempionātus pēc izslēgšanas sistēmas, kuros esošajam Pasaules čempionam nebija nekādu privilēģiju, jo viņam nācās iesaistīties cīņā jau no 1. kārtas. Tādas sistēmas rezultātā FIDE Pasaules čempiona nosaukums gandrīz katru gadu mainīja savu īpašnieku.
Pēc daudzām ilgstošām sarunām sadalītajai šaha pasaulei izdevās apvienoties 2006. gadā, kad FIDE Pasaules čempions Veselins Topalovs tikās mačā ar Pasaules čempionu klasiskajā šahā Vladimiru Kramņiku. No 2007. gada FIDE veica Pasaules šaha čempiona sistēmas sakārtošanu, atkārtoti ieviešot pretendentu turnīru un maču par Pasaules čempiona nosaukumu. 2013. gadā uzvarot mačā Višvanatanu Anandu par Pasaules čempionu kļuva norvēģu šahists Mangnuss Kārlsens. 2023.gadā viņš atteicās no turpmākas cīņas par titulu un par jauno pasaules čempionu kļuva ķīnietis Dins Ližeņs
Rausis
Rausis var būt:
Atkinsons
Atkinsons (en — 'Atkina dēls'; sieviešu dzimtē Atkinsone) ir angļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Dītrihs Matešics
Dītrihs Markvarts Eberharts Matešics (de; dzimis, miris ) bija austriešu uzņēmējs, miljardieris. Viņš bija Red Bull GmbH līdzdibinātājs un 49% īpašnieks. 2022. gada aprīlī Matešica bagātība lēsta 27,4 miljardu ASV dolāru apmērā.
Matešics strādāja mārketinga jomā uzņēmumos Unilever un Blendax. Ceļojot pa Taizemi, viņš atklāja dzērienu Krating Daeng, ko viņš pārveidoja par Red Bull. 1984. gadā viņš nodibināja Red Bull GmbH un Austrijā dzērienu sāka tirgot 1987. gadā. Viņa uzņēmums iegādājās vai nodibināja vairākas sporta komandas visā pasaulē, tostarp Formulas 1 pieckārtējos konstruktoru čempionus Red Bull Racing un māsas komandu AlphaTauri, kā arī futbola komandas, tostarp FC Red Bull Salzburg un RB Leipzig.
Stabulīte
Iztece - no meža masīva uz austrumiem no Pumpēniem. Tek rietumu-ziemeļrietumu virzienā. Ietek Mūsā lejpus Mūsas ciema. Stabulīti šķērso valsts autoceļš A7 (Rīga — Bauska — Lietuvas robeža), tā krastos atrodas Ceraukste.
Udo Jirgenss
Udo Jirgenss (de; dzimis, miris ) bija austriešu/šveiciešu komponists un dziedātājs.
Karjera ilga vairāk par 50 gadiem. Trīs reizes pārstāvējis Austriju Eirovīzijā (1964, 1965, 1966), pēdējā reizē arī kļuva par uzvarētāju ar dziesmu Merci, Chérie. 2007. gadā ieguva Šveices pilsonību. Sakomponējis nedaudz mazāk par 1000 dziesmām, pārdevis savus ierakstus 100 miljonos kopiju. Ietekmējis vācu valodas popmūziku, modernizējot šlāgerus un papildinot to ar franču šansonu.
Turcijas Olimpiskā komiteja
Turcijas Nacionālā Olimpiskā komiteja (tr) ir Nacionālā Olimpiskā komiteja, kas pārstāv Turciju un tās sportistus olimpiskajās spēlēs un citos starptautiskajos sporta pasākumos. Komitejas galvenā mītne atrodas Turcijas pilsētā Stambulā. Turcijas izmantotais SOK kods ir TUR.
Vēsture
Turcijas Nacionālā Olimspiskā komiteja ir viena no vecākajām nacionālajām olimpiskajām komitejām pasaulē. Tā tika izveidota 1908. gadā Osmaņu impērijas laikā kā Osmaņu Nacionālā Olimpiskā biedrība (tr). Starptautiskā Olimpiskā komiteja to oficiāli atzina 1911. gadā.
Biedru federācijas
Turcijas nacionālās federācijas ir organizācijas, kas koordinē visus viņu individuālo sporta veidu aspektus. Viņi ir atbildīgi par apmācību, sacensībām un sava sporta veida attīstību. Turcijā darbojas 33 olimpiskās vasaras un 5 ziemas sporta federācijas, kā arī vairākas citu sporta veidu federācijas.
Meliljas lidosta
Meliljas lidosta (es) ir lidosta Spānijas eksklāvā Meliljā, kurš atrodas Āfrikā.
Timma
Timma ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Perspektīva
Perspektīva (la — 'skatīt tālumā', perspicere — 'saskatīt, skaidri redzēt') ir zinātne, kas pēta cilvēka acs formu uztveres telpā īpatnības un likumsakarības, nosaka formu attēlojuma uz plaknes likumus.
Perspektīva ir zinātniski pamatota, ģeometriska, racionāla sistēma, kuru lieto, lai attēlotu lielumus, izmērus, attālumus vienotā, noteiktā kārtībā, kas rada telpiskuma iespaidu.
Veidi
Perspektīvām pamatā ir pieci dažādi veidi — lineārā, gaisa jeb atmosfēras, krāsu, intencionālā un apgrieztā perspektīva, tās visas mēs apskatīsim šajā rakstā.
Lineārā perspektīva
Šī ir visizplatītākā no visām perspektīvām. Tā nosaka objektu formu, izmēru, proporciju optiskus kropļojumus, ko rada objektu perspektīvas samazināšana un ir divu vai vairāku ķermeņu saplūšana vienā. Lineārā perspektīva tiek konstruēta, izmantojot formulas Xp=d X/Z Yp=dY/Z
Tā tika izgudrota renesanses laikā — 15. gadsimta sākumā — Florencē, to izdarīja Leons Batista Alberti (1404—1472). Lineārās perspektīvas princips: dabā esošās paralēlās līnijas satiekas vienā punktā — satekpunktā — pie horizonta. Satekpunkts — iedomāts punkts pie horizonta, uz kuru tiecas visas paralēlās līnijas.
Horizonts norāda mākslinieka acu augstumu, tas var atrasties lapas vidū, zemāk par to vai arī augstāk, liecinot, vai glezna ir skatāma no putna lidojuma, no cilvēka augstuma, vai arī no kāda maza augstuma virs zemes.
3 dimensiju ilūziju jeb ilūziju, kas šķietami rada dziļumu, telpiskumu, rada izvēloties vienu vai pat vairākus satekpunktus.
Gaisa perspektīva
Lineārās perspektīvas efektu pastiprina gaisa (atmosfēras) perspektīva. Perspektīviskajai konstrukcijai — līniju organizācijai — tad pievienojas krāsa, tās tumši gaišās attiecības (gaismēna) perspektīvā. Telpas ilūzija rodas, ja horizontam tuvojošos objektos krāsu intensitāti pakāpeniski neitralizē (jo objekts tuvāk horizontam, jo tā krāsa blāvāka, pelēcīgāka), nokrāsu maiņa (jo objekts tuvāk horizontam, jo tā krāsa ir vēsāka), tumšuma un gaišuma kontrastus samazina, apveidu kontūras mīkstina, ievērojot arī ēnu un refleksu perspektīvas likumsakarības. Pieaugot distancei starp objektu un novērotāju, kontrasts starp objektu un fonu samazinās. Attālinātāko objektu krāsas paliek blāvākas un pakāpeniski pārtop par zilo krāsu, zilganiem un zilganzaļiem toņiem. Protams, tuvāk horizontam samazinās arī kontūru asums.
Šo perspektīvu atklāja Leonardo da Vinči.
Sfumato ir pilnīgākā gaisa perspektīvas forma, kuru sauc arī par "mīkstinošo perspektīvu".
Krāsu perspektīva
Krāsu perspektīvas gadījumā tiek izmantots princips, kad siltās krāsas tuvina priekšmetus, bet vēsās — attālina.
Intencionālā perspektīva
Neolīta beigu posmā radās īpašs perspektīvas veids, kuru mēdz apzīmēt kā intencionālo perspektīvu. Tās pamatā ir nevis objektīva īstenības uztvere, kas saistīta ar attēlojamo objektu reālajām attiecībām, bet gan mākslinieka subjektīvā attieksme pret lietām un parādībām. Šī perspektīva īpaši spilgti izpaudās Senās Ēģiptes un Babilonijas, Meksikas un Peru seno laiku mākslā.
Apgrieztā perspektīva
Tiek dēvēta arī par ķīniešu perspektīvu. Perspektīvas princips ķīniešu glezniecībā ir attīstījies diametrāli pretējā virzienā nekā Eiropā, tāpēc viņi izmanto tā saucamo apgriezto perspektīvu. Tuvākie objekti it kā samazinās, bet tālākie kļūst lielāki. Īpaši efektīva šī metode ir ainavu glezniecībā. Tālākajā plānā esošie kalni kļūst lieli un grandiozi, bet tuvplānā attēlotie cilvēki — niecīgi. Tas uzsver Austrumu filozofijā pastāvošos uzskatus par cilvēka niecību salīdzinājumā ar dabu. Apgrieztās perspektīvas gadījumā satekpunkts atrodas gleznas priekšplānā (šāds princips raksturīgs arī Bizantijas un senkrievu mākslai, kā arī dažiem 20. gadsimta mākslas virzieniem). Attēlojamie priekšmeti, virzoties uz gleznas dziļumu, kļūst lielāki, šim darbam ir vairāki satekpunkti un horizonta līnijas.
Apgrieztā perspektīva tiek konstruēta, izmantojot formulas:Xp=dX/Z Yp=dY/Z
Hanss Fārni
Biogrāfija
1892. gadā dalījis 1.—2. vietu Šveices šaha čempionātā. Labākie rezultāti starptautiskajos šaha turnīros: 1905. gadā Hamburgā dalījis 2.—3. vietu un Barmenā dalījis 4.—6. vietu; 1909. gadā Minhenē uzvarējis četru šahistu divu apļu turnīrā, apsteidzot Saveliju Tartakoveru, Semjonu Alapinu un Rūdolfu Špīlmanu; 1911. gadā uzvarējis Sanremo, apsteidzot Stepanu Levitski, Dāvidu Pšepjurku, Izidoru Gunsbergu, Boru Kostiču, Leo Forgāču, Rihardu Rēti un citus.
Grāmatu autors par šaha atklātņu un galotņu teoriju.
Ilga (Medumu pagasts)
Ilga ir ciems Medumu pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 232 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Mazais Ilgas ezers, Lielais Ilgas ezers.