cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jamaikas zilknābis
Eiropā
Riesta laikā tēviņi ir ļoti aktīvi un agresīvi, labprāt pārojas ar Eiropā dzīvojošām retā baltgalvas zilknābja mātītēm, dominējot pār augumā lielākajiem minētās sugas tēviņiem. Lai aizsargātu baltgalvas zilknābja sugu, Jamaikas zilknābji un to hibrīdi tiek aktīvi medīti (arī hibrīdu tēviņi ir aktīvāki nekā baltgalvas zilknābja tēviņi) — 2014. gadā Lielbritānijā vairs mājoja tikai apmēram 20—100 Jamaikas zilknābji un to hibrīdi (piemēram 2000. gadā to populācija bija 5000 īpatņi).
Izskats
Jamaikas zilknābis ir maza auguma pīle ar platu, masīvu knābi, ļoti īsu kaklu un garu, stīvu, melnu asti, kas miera stāvoklī tiek izslieta vertikāli gaisā. Ķermeņa garums ir 35—43 cm, spārnu izplētums 53—62 cm, svars tēviņam 530—795 g, mātītei 310—845 g.
Sugai piemīt dzimumu dimorfisms. Tēviņa apspalvojums ir košāks un uzkrītošāks nekā mātītei. Tēviņam ir kontrastaina, melnbalta galva — balti vaigi un melna galvas augšējā daļa. Vasaras sezonā ķermenis ir sulīgā, sarkanbrūnā krāsā, bet knābis koši gaiši zils un zemaste balta. Tēviņš apspalvojumu maina divas reizes gadā: uzreiz pēc ligzdošanas sezonas, no augusta līdz oktobrim, apspalvojumam kļūstot pelēcīgākam un gaišākam, atgādinot mātītes apspalvojumu, arī knābis tam kļūst pelēks; otro reizi tēviņš apspalvojumu maina pirms ziemas, atgūstot riesta laika apspalvojuma krāsas.
Tēviņi līdz gada vecumam un mātītes ir brūnpelēki. Vaigi mātītei ir gaiši pelēki, kuriem pāri stiepjas izplūdusi, tumšāk brūna svītra. Lidojumā abiem dzimumiem var redzēt tumšās spārnu apakšas.
Uzvedība
Lielāko savas dzīves daļu Jamaikas zilknābis pavada uz ūdens, bet tas ir arī ļoti ātrs un spēcīgs lidotājs, tomēr ar minimālām manevrēšanas spējām gaisā. Tādēļ briesmu gadījumā putns drīzāk ienirs, nevis pacelsies gaisā. Jamaikas zilknābis ir aktīvs galvenokārt nakts laikā, tādēļ dienas laikā to bieži var novērot guļam kādas ūdenstilpes vidū, ar zem spārna pabāztu galvu un stāvus izslietu asti.
Ziemojošie putni veido lielus barus, reizēm ar citu sugu ūdensputniem, piemēram, mazajām nirām un Islandes nirām. Jamaikas zilknābji ir agresīvi un kauslīgi, mātītes ieskaitot, īpaši ligzdošanas sezonā, kad tie kļūst ļoti agresīvi gan viens pret otru, gan pret citām dzīvnieku sugām, uzbrūkot pat trušiem, kas tuvojas. Jamaikas zilknābja galvenie dabiskie ienaidnieki ir sarkanastes klijāns (Buteo jamaicensis), Amerikas ūpis (Bubo virginianus), Amerikas ūdele, jenots un rudā lapsa.
Barība
Jamaikas zilknābis barību meklē, ienirstot zem ūdens un filtrējot caur knābi ūdeni, reizēm tas filtrē ūdeni no ūdens virsmas. Galvenokārt barojoties ar ūdens kukaiņiem un to kāpuriem, īpaši ar knišļu kāpuriem, zooplanktonu, gliemjiem, nelielām zivtiņām un vēžveidīgajiem. Vasaras periodā tas nelielos daudzumos barojas arī ar dažādu ūdensaugu daļām un sēklām, bet ziemā veģetārā barība kļūst par pamatbarību.
Antoniuss Bauvenss
Antoniuss Hubertuss Marija "Antuāns" Bauvenss (nl; dzimis, miris ) bija nīderlandiešu sporta šāvējs, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs šaušanā. Startējis 1900. gada un 1920. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Jamaikas zilknābis
Ligzdošana
Jamaikas zilknābis pārus veido tikai pēc ierašanās ligzdošanas vietās, parasti pāri ir monogāmi, bet daži tēviņi sapārojas ar vairākām mātītēm. Tēviņiem ir raksturīgs īpatnējs riesta rituāls — stīvā aste tiek izslieta stāvus gaisā, bet knābis tiek piespiests un rīvēts gar uzpūstu, uzbužinātu kaklu, tādējādi no spalvām izspiestais gaiss zem ūdens rada burbuļus. Uzmanības apliecinājums mātītei tiek pabeigts ar skaļu saucienu. Riesta laikā, lai pievērstu pretējā dzimuma uzmanību, tēviņi mēdz arī nolaist asti ūdenī un skriet pa ūdens virsmu, skaļi plakšķinot ar pēdām.
Antoniuss Bauvenss
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē bija pārstāvēts septiņās šaušanas disciplīnās, no tām 5 bija individuālās disciplīnas. Bronzas medaļu viņš ieguva kā Nīderlandes komandas pārstāvis 50 metru šaušanā komandām. No individuālajām disciplīnām viņa labākais rezultāts bija 300 metru šaušanā uz ceļiem — 296 punkti, 11 vieta.
Pēteris fon der Ostenzakens
Barons Pēteris fon der Ostenzakens (de; dzimis, miris ) bija Jelgavā dzimis vācbaltiešu izcelsmes vācu astronoms un fiziķis. Lībekas observatorijas dibinātājs.
Antoniuss Bauvenss
1920. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Antverpenē viņš startēja atkal šaušanā, gan individuālakās, gan komandu disciplīnās. Labāko rezultātu šajā reizē viņš izcīnīja 300 metru šaušanā 3 pozīcijās komandām, kur ieguva 8.vietu.
Jamaikas zilknābis
Ligzdošana
Jamaikas zilknābis ligzdo purvainos ezeriņos un dīķos, izvēloties biezi aizaugušas ūdenstilpes. Mātīte garā zālē, tuvu krasta līnijai, būvē bļodas veida ligzdu, kas uzvīta uz pirms tam uzkrautas zāļu platformas. Parasti tiek izmanta sausa zāle, bet reizēm ligzda tiek būvēta no svaigas, zaļas zāles. Pāri ligzdai tiek pārliekts un savīts arī blakus augošo augu pārsegs. Dējumā ir 3—15 olas. Tās ir relatīvi ļoti lielas, lielākās no visām pīļu olām, salīdzinot ar putna augumu. Tā kā olas ir lielas, pīlēni izšķiļas ļoti labi attīstījušies, tiem ir vajadzīgs daudz īsāks periods, līdz tie kļūst patstāvīgi. Olas perē un par mazuļiem rūpējas tikai mātīte. Tēviņš pamet mātīti, līdzko sākas perēšana, tomēr reizēm tēviņš uzturas mātītes tuvumā visas sezonas garumā, lai gan briesmu gadījumā savus mazuļus neaizsargā. Sezonas laikā var būt viens vai divi dējumi, inkubācijas periods ilgst 20—26 dienas.
Pēteris fon der Ostenzakens
Dzīvesgājums
Dzimis Jelgavā. Studēja astronomiju, fiziku un matemātiku Latvijas Universitātē. 1939. gadā izceļoja uz Vāciju. Karoja Otrajā pasaules karā. Pēc Otrā pasaules kara apmetās Lībekā, kur strādāja par skolotāju. 1954. gadā Lībekā nodibināja observatoriju, ko vadīja līdz 1990. gadam. Pievērsās galaktiku pētīšanai. Izstrādāja arī 3D attēlu veidošanas principus.
Jamaikas zilknābis
Ligzdošana
Mazuļi izšķiļas klāti ar dūnām, pirmo dienu māte tos silda, bet pēc tam pamet ligzdu. Jau dienas vecumā tie peld, nirst, paši barojas un izrāda savu agresīvo dabu pret citiem putniem. Māte jaunos putnus pamet, kad tie sasniedz 20—30 dienu vecumu, lai gan lidot tie sāk 50—55 dienu vecumā. Jamaikas zilknābja mūža garums savvaļā var sasniegt 13 gadus.
Sistemātika
Jamaikas zilknābim ir 2 pasugas:
Irma Grebzde
Irma Grebzde (dzimusi Irmgarde Aleksandra Priecīgā, mirusi ) bija latviešu rakstniece. Lielāko daļu darbu izdevusi trimdā. Pazīstama kā romānu un stāstu autore.
Dzimusi Reņģē Kalna Dzirkantu mājās dzelzceļa stacijas darbinieka ģimenē. Mācījusies sešklasīgajā pamatskolā Aucē. 1930. gadā absolvēja 2. Rīgas pilsētas ģimnāziju. Studēja Latvijas Universitātes Lauksaimniecības fakultātē. 1935. gadā apprecējās ar valsts ierēdni Jāni Grebzdi, un 1936. gadā abi ar vīru pabeidza studijas. Studiju laikā avīzē iesniedza pirmos stāstus. Pēc studijām pārcēlās uz Daugavpili, kur strādāja vietējā avīzē "Daugavas Vēstnesis". 1944. gada jūlijā, kad iznāca Grebzdes pirmais stāstu krājums, devās trimdā uz Vāciju. 1948. gadā ar Marisa Vētras palīdzību devās uz Kanādu, kur nodzīvoja līdz mūža galam, radot stāstu krājumus un romānus. 1960. gada rudenī Amerikā salaulājās ar Nikolaju Rubeni un pieņēma vārdu Irma Grebzde-Rubene. Mūža beigas pavadīja kopā ar meitu Daci. Lielāko daļu darbu pirmizdevumu izdevusi Helmāra Rudzīša izdevniecība "Grāmatu Draugs".
Irma Grebzde ir divdesmit deviņu grāmatu autore, ir iznākuši 13 īsprozas krājumi un 16 romāni. Lielākā daļa darbu ir atkārtoti izdoti arī Latvijā (pēc 1991. gada).
Par atmiņu romānu "Sveicināta, mana zeme" rakstniece saņēmusi PBLA Kultūras fonda godalgu (1961.g.). 1997. gadā I.Grebzdei piešķirts Triju Zvaigžņu ordenis (IV šķira) un PBLA Krišjāņa Barona prēmija par mūža darbu rakstniecībā. Pieminot rakstnieci, Latvijā ir uzstādītas divas piemiņas plāksnes: pie Reņģes stacijas, kur viņa dzimusi, un pie Auces pilsētas kādreizējās pamatskolas, kur mācījusies.
Georgijs Jevsejevs
Georgijs Jevsejevs (ru; dzimis, Maskavā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šaha kompozīciju risināšanā (1991).
Biogrāfija
Četras reizes uzvarējis PSRS čempionātos šaha kompozīciju risināšanā (1982, 1984, 1986, 1989). Bijis pirmais šahists, kas trīs reizes pēc kārtas uzvarējis Pasaules čempionātā šaha kompozīciju risināšanā individuālajā vērtējumā: 1989., 1990. un 1991. gadā. Par šiem panākumiem 1991. gadā saņēmis starptautiskā lielmeistara šaha kompozīciju risināšanā nosaukumu. 1998. gadā ceturto reizi kļuvis par Pasaules čempionu šaha kompozīciju risināšanā. Vairākkārt bijis laureāts Maskavas, Krievijas un Eiropas sacensībās šaha kompozīciju risināšanā. 2014. gadā pārliecinoši uzvarējis Krievijas čempionātā šaha kompozīciju risināšanā. 2015. gadā Rumānijā bijis labākais Eiropas individuālajā čempionātā šaha kompozīciju risināšanā. Uz 2016. gada 1. janvāri bijis Pasaules šaha kompozīciju risināšanas reitinga līderis. Pazīstams arī kā šaha kompozīciju sastādītājs.
1955. gada pasaules čempionāts cīņas sportā
1955. gada pasaules čempionāts grieķu-romiešu cīņā notika no 21. līdz 25. aprīlim Karlsrūē (Rietumvācija).
Rivjērs
Rivjērs var būt:
Pjotrs Potjomkins
Pjotrs Potjomkins (fr; ru; Orla —  Parīze) bija Krievijas un Francijas šahists un rakstnieks.
Biogrāfija
Cēlies no muižnieku dzimtas. Viņa tēvs kalpojis dzelzceļa līnijā Rīga—Orla. Mācījies ģimnāzijās Rīgā, Tomskā un Sanktpēterburgā. 1904. gadā iestājies Sanktpēterburgas universitātes fizikas un matemātikas fakultātē, bet vēlāk 1909. gadā pārgājis uz vēstures un filozofijas fakultāti, no kuras atskaitīts 1910. gadā par mācību maksas nemaksāšanu. Jau 1905. gadā sācis publicēt savas humoreskas un dzejoļus. 1908. gadā iznācis viņa pirmais dzejoļu krājums "Smieklīgā mīlestība" (ru). 1912. gadā izdevis otro dzejoļu krājumu "Ģerānija" (ru). Izdevis arī dzejoļu grāmatas bērniem. Bijis pazīstams arī kā šahists. No 1903. līdz 1911. gadam regulāri piedalījies Sanktpēterburgas šaha turnīros.
Bereznīki
Bereznīki ir ciems Mākoņkalna pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 278 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie reģionālā autoceļa P56 (Malta_Kaunata).
Īrijas olimpisko medaļnieku uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Īrijas sportisti, kas olimpiskajās spēlēs ir izcīnījuši medaļas.
Sportistu uzskaitījums
''Iekļauti tie sportisti, kas Olimpiskajās spēlēs piedalījušies un izcīnījuši medaļas, pārstāvot Īriju. Sportisti sakārtoti alfabētiskā secībā pēc uzvārda.''
Atņemtās medaļas
Sportisti sakārtoti alfabētiskā secībā pēc uzvārda.
Dagnija Zigmonte
Dzīvesgājums
Dzimusi 1931. gadā Rīgā. Mācījās Rīgas pilsētas Atgāzenes pamatskolā (Rīgas 45. pamatskolā, 1939—1946) un Rīgas 3. vidusskolā (1946—1950). Studēja Rīgas pedagoģiskā institūta Valodu un literatūras fakultātes Vācu nodaļā (1950—1954). Strādāja žurnālos "Liesma", "Zvaigzne", "Dadzis", "Padomju Latvijas Sieviete". 1956. gadā sāka publicēt savus darbus. Rakstīja romānus, stāstu krājumus, bērnu grāmatas, atmiņu grāmatas, humoristiskus darbus. 1957. gadā kļuva par Latvijas Rakstnieku savienības biedri. D. Zigmontes 1960. gada romānu "Jūras vārti" 1974. gadā ekranizēja, pēc vairākiem darbiem iestudēja teātra izrādes, tie tulkoti vairākās citās valodās.
Grāmatās "Gausīgais nazis" (1988) un "Nakts svilpotājs" (1993) Zigmonte apkopoja Ziemeļkurzemes teiku literārās apdares. Mirusi, apbedīta Raiņa kapos. Dažus gadus pēc rakstnieces nāves tika izdota viņas dienasgrāmata "Dagnija".
Tetjana Lazareva
Tetjana Lazareva (uk; dzimusi ) ir bijusī ukraiņu brīvā stila cīkstone, 2004. un 2012. gada vasaras olimpisko spēļu dalībniece, divkārtējā Eiropas čempione, Pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece, Ukrainas Nopelniem bagātā sporta meistare.
Biogrāfija
Dzimusi 1981. gadā Dzeržinskā. Pēc M. Gorkija vārdā nosauktās Doneckas Nacionālās medicīnas universitātes beigšanas, viņa strādāja par ģimenes ārsti poliklīnikā Makijivkā.
Ar cīņas sportu Tetjana Lasareva sāka nodarboties kā pusaudze. Viņa kļuva par Doneckas sporta kluba "Dinamo" locekli, un viņu trenēja Igors Gomaņilovs un viņas nākamais vīrs Grigorijs Šepeļevs. Karjeras laikā no 2004. līdz 2008. gadam viņa paņēma ilgāku pārtraukumu, kas bija saistīts ar ģimenes pieaugumu, bet pēc tam veiksmīgi atgriezās uz cīņas paklāja.
Tetjana Lasareva starptautiskā karjera sākās 1997. gadā, kad viņa 16 gadu vecumā piedalījās Eiropas un Pasaules sieviešu čempionātos. Startējot svara kategorijā līdz 56 kg, viņa ieņēma 6. vietu Varšavā notikušajā Eiropas čempionātā un 8. vietu pasaules čempionātā Klermonferānā. Tajā pašā gadā Hradeckrālovē Čehija viņa izcīnīja bronzas medaļu Eiropas junioru čempionātā svara kategorijā līdz 54 kg. Tā viņai bija pirmā medaļa, kas iegūta Pasaules un Eiropas čempionātos.
No 1997. līdz 2013. gadam Tetjana Lasareva piedalījās 28 lielos starptautiskos turnīros (olimpiskajās spēlēs, Pasaules un Eiropas čempionātos).
Junioru līmenī viņa bija 1999. un 2000. gada Eiropas čempione un 1999. gada Pasaules vicečempione. 2004. gadā viņa kļuva par čempioni svara kategorijā līdz 55 kg Pasaules Universitāšu čempionātā Lodzā.
Tetjana Lasareva pirmoreiz olimpiskajās spēlēs piedalījās 2004. gadā Atēnās. Svara klasē līdz 55 kg viņa ierindojās 8. vietā. 2008. gadā Tetjana Lasareva uz Pekinas olimpiskās spēlēm netika, jo viņai Ukrainas olimpiskajās atlases sacensībās neizdevās pārspēt Natāliju Sinišinu. 2012. gadā viņa atkal bija olimpiskajās spēlēs Londonā. Cīņā par olimpisko bronzas medaļu viņa zaudēja Žaklīnai Renterijai no Kubas un finišēja 5. vietā.
2001. gadā Tetjana Lasareva Budapeštā kļuva par Eiropas čempioni svara kategorijā līdz 56 kg. 2002. gadā viņa atkārtoja šo panākumu Seinejoki (Somija). 2004. gadā Haparandā viņa bija Eiropas vicečempione. Eiropas čempionātu bronzas medaļas viņa ieguva 1999. gadā Gēcisā (Austrija) un 2008. gadā Tamperē (Somija).
Sorolas Svētā Jāņa baznīca
Svētā Jāņa baznīca (hy) ir 5. vai 6. gadsimta armēņu katoļu baznīca Sorolā, Šabestaras šahrestānā, Austrumazerbaidžānas ostānā, Irānā. 1840. gadā to no ķieģeļiem pārbūvēja Irānas bogatiru bataljona (Krievijas Impērijas armijas dezertieru) dalībnieks Samsons Makincevs. 1968. gadā to iekļāva Irānas Nacionālā mantojuma sarakstā 1968. gadā ar reģistrācijas numuru 766.
A. Rožērs
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja treka riteņbraukšanas sprinta braucienā. Šajā disciplīnā viņš startēja priekšsacīkšu kārta braucienā, kur nebija starp trim labākajiem sportistiem, kas kvalificējās nākamajai kārtai, un turpmāko cīņu neturpināja.
Candyman (1992. gada filma)
Candyman ir 1992. gada ASV šausmu filma, kuras režisors un scenārija autors ir Bernards Rouzs. Filmā galvenās lomas atveido Virdžīnija Madsena, Tonijs Tods, Ksanders Berkelijs un Kasi Lemonsa. Filma ir balstīta uz Klaiva Bārkera īsā stāsta The Forbidden.
Filma stāsta par Čikāgas studenti, kura veido diplomdarbu par mūsdienu teikām un folkloru, kas viņu noved pie leģendas "Kendimena", afroamerikāņu mākslinieka un verga dēla, kurš tika noslepkavots 19. gadsimta beigās.
Candyman pirmizrāde notika Toronto Starptautiskajā kinofestivālā. Filma saņēma pārsvarā pozitīvas kritiķu atsauksmes un nopelnīja vairāk nekā 25 miljonus ASV dolāru. Mūsdienās tā nereti tiek uzskatīta par šausmu kino klasiku. Filmai sekoja divi turpinājumi: Candyman: Farewell to the Flesh (1995) un Candyman: Day of the Dead. 2021. gadā tika izdota filma "Kendimens", kas ir šīs filmas tiešs turpinājums.
Berezovka (Rušonas pagasts)
Berezovka ir ciems Rušonas pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 219 km attālumā no Rīgas.
Berezņaks
Berezņaks ir ciems Vīksnas pagastā, Balvu novadā. Atrodas 232 km attālumā no Rīgas.
Māra Svīre
Māra Kaijaka (dzimusi Brīdaka), plašāk zināma ar literārajiem pseidonīmiem Māra Svīre un Astra Priede (dzimusi Jaunlaicenes pagastā), ir latviešu prozaiķe un dramaturģe. Kultūras kanonā iekļautās filmas "Limuzīns Jāņu nakts krāsā" scenārija autore.
Dzīves gājums
Dzimusi grāmatveža un skolotājas ģimenē. 1954. gadā absolvēja Alūksnes 1. vidusskolu, bet 1959. gadā — Latvijas valsts universitāti, iegūstot jurista kvalifikāciju. Sešus mēnešus strādāja par Jūrmalas vasarnīcu tresta līgumu daļas inspektori, bet jau 1960. gada februārī iestājās darbā Latvijas radio par redaktori. No 1970. līdz 1975. gadam strādāja žurnālā "Padomju Latvijas sieviete" par nodaļas redaktori.
Kopš 1975. gada — profesionāla literāte, Rakstnieku savienības biedre kopš 1979. gada. Daudzus gadus bija Rakstnieku savienības valdes locekle. 2005. gadā izstājās no Rakstnieku savienības. Kopš 2020. gada LKKF mūža stipendiāte. Darbojas Latvijas ordeņu brālības valdē, kopš 2021. gada ir LOB valdes locekle.
Seržs Arošs
Seržs Arošs (fr; dzimis ) ir franču fiziķis. 2012. gadā kopā ar amerikāni Deividu Vainlendu saņēmis Nobela prēmiju fizikā par "novatoriskām metodēm, kas ļauj mērīt un manipulēt atsevišķas kvantu sistēmas".
Izglītību ieguvis École Normale Supérieure un Pjēra un Marijas Kirī universitātē (Université Pierre-et-Marie-Curie). Kopš 2001. gada viņš ir profesors Francijas koledžā (Collège de France). Pārsvarā strādā atomfizikas un kvantu optikas nozarē.
Es, es pats un Airīna
"Es, es pats un Airīna" (en) ir 2000. gada ASV komēdija, kuras režisori ir Pīters Farelijs un Bobijs Farelijs. Galvenās lomas atveido Džims Kerijs, Renē Zelvēgere, Kriss Kūpers, Roberts Forsters un Ričards Dženkinss. Filmas pirmizrāde notika.
Policistam ar disociatīvās identitātes traucējumiem jāpasargā sieviete, kura bēg no sava bijušā drauga un viņa partneriem.
Radiouztvērēja selektivitāte
Radiouztvērēja selektivitāte raksturo tā spēju izdalīt derīgo signālu daudzu citu signālu vidū, kas vienlaicīgi nonāk uztvērēja ieejā un tiek uzskatīti par traucējumiem. Parasti ar to saprot frekvences selekciju, kuru var realizēt, pateicoties signāla un traucējumu frekvenču atšķirībai. Bez tam ir arī citi selektivitātes veidi. Radiouztvērējos tiek normēta selektivitāte uztveršanas blakus kanālos, kuri savukārt ir blakus kanāls, spoguļkanāls un starpfrekvences kanāls.
Par kvalitatīvo mērvienību kalpo traucējošā signāla līmenis, kura gadījumā tā ietekme uz derīgo signālu ir mazāka par pieļauto normu. Parasti šis lielums tehniskā dokumentācijā izteikts decibelos. Selektivitāte blakus kanālā amplitūdas modulācijas gadījumā, tas ir, garo viļņu (GV, LW), vidējo viļņu (W, MW) un īso viļņu (IV, SW) diapazonos, tiek vērtēta pēc uztvertā traucējuma nomākšanas frekvencē, kas atšķiras no uztvertā derīgā signāla par ±9 kHz vai ±10 kHz atkarībā no ģeneratora īpatnībām. Frekvenču modulētā signāla (FM) uztvērējos ultraīso viļņu (UIV) diapazonā izskaņošanu izdara uz vienu vai otru pusi par ±120 vai ±180 kHz.
Selektivitāti spoguļa kanālā raksturo signālu vājinājums, kuri frekvencē atšķiras no galvenā, iestādītā, signāla par divkāršu starpfrekvences lielumu.
Viljams Rivjērs
Viljams Rivjērs (en; dzimšanas gads nezināms — miršanas gads nezināms) bija Šveices šahists.
Biogrāfija
1925. gadā simultānspēles seansā konsultācijas partijā uzvarējis Aleksandru Aļehinu.
Pārstāvējis Šveices komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 2 reizes (1928, 1931). 1928. gadā individuālajā vērtējumā izcīnījis 6. vietu starp visiem olimpiādes dalībniekiem.
1932. gadā Bernē dalījis 9.-12. vietu starptautiskā šaha turnīrā, kurā uzvarēja toreizējais Pasaules čempions šahā Aleksandrs Aļehins.
Medības (2012. gada filma)
"Medības" (da) ir 2012. gada Dānijas drāmas filma, kuras režisors ir Tomass Vinterbergs. Filmā galveno lomu atveido Madss Mikelsens.
Filmas stāsts ir par bērnudārza audzinātāju nelielā Dānijas mazpilsētā, kurš tiek nepamatoti apsūdzēts par bērna seksuālu izmantošanu savā bērnudārza klasē.
Be Mad
Be Mad ir Spānijas bezmaksas televīzijas kanāls, kas pieder Mediaset España un tika atklāts 2016. gada 21. aprīlī.
Medības (2012. gada filma)
Filma tika izrādīta 2012. gada Toronto Starptautiskajā kinofestivālā un 2021. gada Kannu kinofestivālā, kur Mikelsens par savu tēlojumu ieguva labākā aktiera balvu. Filma tika nominēta kā labākā starptautiskā spēlfilma 86. Kinoakadēmijas balvas ceremonijā. Filma tādā pašā kategorijā tika nominēta arī 2013. gada Zelta globusa balvai.
Be Mad
Vēsture
2015. gada oktobrī Mediaset España tika nosaukts par vienu no uzņēmumiem, kas ieguvis augstas izšķirtspējas ciparu virszemes televīzijas licenci. Sākotnēji īpašnieks šajā kanālā raidīja Boing un Energy kanālu HD versijas. 2016. gada martā tika paziņots, ka šo frekvenci aizņems jauns kanāls ar nosaukumu Be Mad, kas sāka raidīt 2016. gada 21. aprīlī.
Programmas
Kanāla programmu pamatā ir tēmas, kas saistītas ar sportu, piedzīvojumiem un darbībām. Ir vairāki programmatiski bloki, kuru dažādais saturs tiek klasificēts pēc nosaukuma: ''Be Mad Travel, Be Mad Nature, Be Mad Mechanic, Be Mad Planet, Be Mad Investigation, Be Mad Extreme, Be Mad Food, Be Mad Live!, Be Mad Live! Mad History, Be Mad Movies, Be Mad Science, Be Mad Mystery un Be Mad Sports''.
Rīgas Svētā Erceņģeļa Mihaila baznīca
Rīgas Svētā Erceņģeļa Mihaila pareizticīgo baznīca ir Latvijas Pareizticīgās Baznīcas dievnams Maskavas ielā 170 Rīgā.
Pirmā par godu Svētajam Erceņģelim Mihailam iesvētītā vienticībnieku koka baznīca (tautā saukta par "Mihaila baznīcu") iesvētīta Maskavas forštatē. 19. gadsimta beigās baznīca bija ļoti sliktā tehniskā stāvoklī un nav saglabājusies.
Pašreizējās baznīcas pamatakmens likts. Celta no neapmestiem ķieģeļiem, to iesvētīja par godu Svētajam Erceņģelim Mihailam. Tiek uzskatīts, ka baznīcas projekta autors ir arhitekts Apollons Edelsons. Ēka līdz mūsdienām ir saglabājusies bez pārbūvēm. Baznīca ir krusta plāna, ir neliels frontāls zvanu tornis (augstums — 15,1 m).
Laura Skujiņa
Laura Skujiņa (dzimusi Rīgā) ir bijusī Latvijas cīkstone, startēja brīvajā cīņā, tagad trenere. Bija iekļauta Latvijas Olimpiskās vienības sastāvā no 2004. gada.
Guvusi labus panākumus jauniešu vecumā: uzvarējusi Eiropas U—18 un Eiropas U—20 čempionātā, Eiropas U—20 čempionātā izcīnījusi arī sudraba medaļu, Pasaules U—20 čempionātā divas reizes ierindojusies 5. vietā. 2011. gada Eiropas čempionātā izcīnīja 5. vietu, kas bija viņas lielākais sasniegums pieaugušo konkurencē līdz tam. 2010. gada Pasaules čempionātā izcīnījusi 7. vietu, 2009. gada Eiropas čempionātā — 8. vietu.
2014. gada Eiropas čempionātā izcīnījusi bronzas medaļu svara kategorijā līdz 69 kg. 2014. gadā bronzas medaļu svara kategorijā līdz 69 kg izcīnījusi arī Pasaules čempionātā.
2019. gada aprīlī paziņoja par karjeras beigām ilgstoša sprandas savainojuma dēļ.
NepaliSat-1
NepaliSat-1, zināms arī kā Bird NPL, ir Nepālas pirmais Zemes mākslīgais pavadonis. Tas 2019. gada aprīlī ar kravas kuģi Cygnus NG-11 tika nogādāts Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS), no kurienes brīvā lidojumā orbītā palaists jūnijā.
Kosmisko aparātu konstruēja, montēja un testēja divi Nepālas studenti, kuri studēja Japānas Kjusju tehnoloģiju institūtā, iesaistoties BIRDS-3 projektā. Pavadoņa izgatavošanu finansēja Nepālas Zinātnes un tehnoloģiju akadēmija.
NepaliSat-1 veidots CubeSat 1U formā ar masu aptuveni 1,3 kg. Tam bija iebūvēta 5 megapikseļu kamera Zemes attēlu uzņemšanai un magnetometrs Zemes magnētiskā lauka mērīšanai.
Lidojuma gaita
NepaliSat-1 tika palaists 20:46:07 UTC ar nesējraķeti Antares 230 no Vidusatlantiskā reģionālā kosmoporta kravas kuģa SpaceX CRS-11 hermētiskajā nodalījumā kopā ar citiem nanopavadoņiem. Kravas kuģis SKS sasniedza 19. aprīlī.
NepaliSat-1 tika palaists orbītā brīvā lidojumā 17. jūnijā 10:15 UTC no nanopavadoņu palaišanas iekārtas J-SSOD Nr. 11 pie Kibo moduļa reizē ar pavadoņiem Raavana 1 (Šrilankas pirmais pavadonis) un Uguisu.
Haso fon Manteifels
Brīvkungs Haso-Ekards fon Manteifels (de; dzimis, miris ) bija vācu tanku ģenerālis (General der Panzertruppe) Otrā pasaules kara laikā. Viens no 27 karavīriem, kuri saņēmuši Dzelzs krusta Bruņinieka krustu ar Ozollapām, Zobeniem un Briljantiem (Ritterkreuz des Eisernen Kreuzes mit Eichenlaub, Schwertern und Brillanten). Pēc Otrā pasaules kara kļuva par politiķi, mūsdienu Vācijas armijas nosaukuma Bundesvērs autors.
Dienestu armijā sāka Pirmā pasaules kara laikā. Operācijas Barbarosa laikā fon Manteifels komandēja bataljonu 7. tanku divīzijā, kura ieņēma Viļņu, karoja Baltkrievijā un Maskavas pievārtē. 1943. gada sākumā fon Manteifels tika nosūtīts uz Ziemeļāfriku, kur komandēja divīziju Tunisijas kampaņas laikā. No 1943. gada augusta, nu jau kā 7. tanku divīzijas komandieris, vadīja cīņas Austrumu fromtē. 1944. gada 1. februārī tika iecelts par divīzijas "Lielvācija" komandieri. Cīnījās Ukrainā un Austrumprūsijā, tostarp neveiksmīgi mēģinot debloķēt Kurzemes ielenkumu. 1944. gada 1. septembrī Haso fon Manteifels tika iecelts par 5. tanku armijas komandieri un cīnījās Rietumu frontē Ardēnu kaujās. Kara beigu posmā kā 3. tanku armijas komandieris cīnījās pret Sarkano armiju Zēlovas augstienes kaujās. Padevies britu armijai.
Pēc kara kļuva par Brīvo Demokrātu partijas (Freie Demokratische Partei) politiķi, bundestāga deputātu un Bundesvēra atjaunošanas iniciatoru. Tomēr 1959. gadā tika notiesāts par kāda dezertiera nošaušanu 1944. gadā uz diviem gadiem ieslodzījumā.
Māris Ceirulis
Māris Ceirulis (dzimis Aizputē) ir latviešu politiķis, vides pieejamības konsultants, lektors un invalīdu tiesību aktīvists. Apbalvots ar goda titulu Latvijas Lepnums.
Biogrāfija
Māris Ceirulis dzimis Aizputē.
Mācījies Otaņķu pamatskolā, Brjanskas vakara skolā.
Ciešot autokatastrofā Liepājā (1996. gadā, 25 gadu vecumā ) zaudēja redzi vienaj acij, bet ar otru aci kļuva vājredzīgs. Katastrofas brīdī ģimenē tika gaidīts otrais bērns — meita Agija. Neskatoties uz fiziskām grūtībām mācīties (bija nepieciešams lietot lupu), studēja Liepājas Pedagoģijas akadēmijā (2005).
Darbojas "Neredzīgo biedrībā" (kopš 1997. gada). Turpmākajos darbības gados kļuvis par Liepājas Neredzīgo biedrības valdes priekšsēdētāju un Latvijas Neredzīgo biedrības valdes locekli.
Pēc acs operācijas (1999. gadā) redze daļēji atjaunojās.
Strādājis Liepājas pilsētas domē par Sociālo lietu komisijas locekli, Invaliditātes sabiedrisko ekspertu. Vada lekcijas un sniedz konsultācijas vides pieejamības jomā.
Ievēlēts Liepājas domes vēlēšanās (2013. gadā) no Liepājas partijas saraksta. Iesaistījies politikā, lai palīdzētu cilvēkiem.
Laulībā ar Andu Ceiruli dzimušas 4 meitas. Ar ģimeni labprāt pavada laiku pie jūras, peldot.
Kārlis Plāters
Kārlis Plāters (1899—1949) bija latviešu strēlnieks, nelegālās Latvijas Komunistiskās partijas (LKP) biedrs. Krievijas pilsoņu kara laikā bijis Sarkanajā armijā, pēc kara beigām strādāja vadošā saimnieciskā un lielinieku partijas darbā Krievijas PFSR. 1934. gadā beidza Maskavas Rietumtautu Komunistisko universitāti, pēc tam nelegāli (segvārds Skolmeistars) iesūtīts Latvijā, 1935. gadā apcietināts un notiesāts spaidu darbos.
Pēc Latvijas okupācijas iecelts par LKP Zemgales apgabala komitejas pirmo sekretāru un ievēlēts par Tautas Saeimas deputātu (1940). Otrā pasaules kara beigās 1945. gada janvārī iecelts par Jelgavas apriņķa izpildkomitejas locekli. Miris 1949. gada 22. martā, apglabāts Rīgas Raiņa kapos.
Radiouztvērēja jutība
Radiouztvērēja jutība raksturo tā īpašību uztvert vājus signālus uz trokšņu fona. Skaitliski jutību nosaka kā minimālo uztvertā signāla līmeni Umin, pie kura ir nodrošināta apmierinoša informācijas uztveršana.
Radiotehnikā par kvalitātes kritēriju kalpo lielumu attiecība signāls pret troksni uztvērēja izejā. Šai attiecībai ir jābūt ne mazākai par 20 dB AM diapazonos un ne mazākai par 26 dB uztverot signālus radiouztvērēja izejā FM diapazonā stereo režīmā. Uztvērēja jutību var ierobežot ne tikai mazā attiecība signāls pret trokšņiem, bet arī nepietiekams pastiprinājums visā uztveršanas traktā. Tāpēc izšķir maksimālo jutību un reālo jutību.
Reālo jutību nosaka kā minimālo signāla ieejas līmeni, kurš nodrošina standarta izejas jaudu Psl ar doto attiecību signāls pret trokšņiem izejā. To panāk pie vienāda minimālā ieejas signāla līmeņa, kas dod izejā standarta izejas jaudu. To nosaka, ja visi pastiprinājumu regulatori ir maksimālā stāvoklī. Ārzemju aparātu ar izejas jaudu, kas lielāka par 10 W, tehniskajā dokumentācijā iesaka standarta izejas jaudu vienādu ar 0,5W. Uztvērēja jutību pēc sprieguma, izmantojot ārējo antenu, izsaka mikrovoltos μV vai arī milivoltos mV. Gadījumā, ja uztvērējs darbojas ar iebūvētu iekšējo antenu, tad, jutību nosakot, izmanto nevis spriegumu antenas ieejā, bet gan radioviļņu radīto lauka intensitāti.
Deivids Vainlends
Deivids Džefrijs Vainlends (en; dzimis ) ir amerikāņu fiziķis. 2012. gadā kopā ar francūzi Seržu Arošu saņēmis Nobela prēmiju fizikā par "novatoriskām metodēm, kas ļauj mērīt un manipulēt atsevišķas kvantu sistēmas".
Izglītību ieguvis Kalifornijas Universitātē Bērkli, Hārvarda Universitātē un Vašingtonas Universitātē. Darbojas Nacionālajā Standartu un tehnoloģiju institūtā (National Institute of Standards and Technology) un Kolorādo Universitātē Boldērā (University of Colorado at Boulder).
1980. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieku uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti 1980. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieki. Šīs bija XIII ziemas olimpiskās spēles, kas notika ASV pilsētā Leikplesidā no 1980. gada 14. februāra līdz 23. februārim. Leikplesidas olimpiskajās spēlēs piedalījās 37 valstis, kuras pārstāvēja 1072 sportisti. Kopumā tika sadalīti 38 medaļu komplekti 10 sporta veidos.
Olimpisko spēļu programma, salīdzinot ar iepriekšējām 1976. gada Insbrukas ziemas olimpiskajām spēlēm tika papildināta ar sprinta disciplīnu biatlonā.
Visvairāk medaļu izcīnīja Padomju Savienības sportisti (22 medaļas), otrajā vietā neoficiālajā komandu vērtējumā ierindojās Austrumvācija ar 23 medaļām (Austrumvācijai bija mazāk zelta medaļu) un trešajā vietā — ASV ar 12 medaļām.
Armēnijas drams
Armēnijas drams ir Armēnijas nacionālā valūta. Valūtas ISO 4217 kods ir AMD. Viens drams sīkāk dalās 100 lumās (լումա), bet tās praksē netiek izmantotas. Armēnijas drama simbols ir. Tulkojumā drams nozīmē ‘nauda’.
1991. gada 21. septembrī Armēnija ieguva neatkarību no Padomju Savienības. 1993. gada 27. martā Armēnijā izveidoja jaunu nacionālā valūtu — dramus, kas apgrozībā tika laisti tā paša gada 22. novembrī. Pirms tam Armēnijā izmantoja Krievijas rubļus un Padomju Savienības rubļus, bet no 1919. līdz 1923. gadam, kad Armēnija bija neatkarīga valsts, valūta bija Armēnijas rublis.
Anderss Andersens
Anderss Pēters Andersens (da; dzimis, miris ) bija dāņu grieķu-romiešu stila cīkstonis, 1908. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvējs.
Armēnijas drams
Armēnijas dramus izmanto arī Armēnijas un Azerbaidžānas strīdus teritorijā — Kalnu Karabahas Republikā.
Anderss Andersens
Biogrāfija
1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Londonā Andersens sacentās svara kategorijā līdz 73,0 kg. Pēc divām uzvarām viņš zaudēja pusfinālā, bet ieguva tiesības cīnīties par trešo vietu. Taču viņa pretinieks, kas pusfinālā bija guvis rokas traumu, no cīņas atteicās un Andersens saņēma bronzas medaļu.
Nākamajās 1912. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Stokholmā Andersens piedalījās kategorijā līdz 75,0 kg, bet abas pirmās cīņas zaudēja un izstājās.
Lucije Hradecka
Lucije Hradecka (cz; dzimusi ) ir bijusī čehu profesionālā tenisiste; divu Grand Slam sieviešu dubultspēļu turnīru uzvarētāja (Francijas atklātais čempionāts-2011, ASV atklātais čempionāts-2013); viena Grand Slam jauktās dubultspēles turnīra uzvarētāja (Francijas atklātais čempionāts-2013); sešu Grand Slam turnīru fināliste (četras - sieviešu  un divas jauktajā dubultspēlē); WTA finālturnīra fināliste (2012) sieviešu dubultspēlē; 2012. gada olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvēja sieviešu dubultspēlē; 2016. gada olimpisko spēļu bronzas medaļniece jauktajā dubultspēlē; 26 WTA dubultspēļu turnīru uzvarētāja; pieckārtējs Federācijas kausa ieguvēja (2011, 2012, 2014—2016) Čehijas izlases sastāvā; bijusī pasaules ceturtā rakete sieviešu dubultspēlē.
Ruē
Ruē (fr) bija franču riteņbraucējs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Lavanila
Lavanilas Maskarēnu rezervāts (fr) ir dabas parks Maurīcijas dienvidos, līdzās Rivjēras de Angijas ciemam. Līdztekus dzīvnieku kolekcijām plaši pārstāvēta gan vietējā, gan citzemju tropiskā augu valsts, kā arī aplūkojami vairāki muzeji.
Flora
Dārzu raksturo bagātīgā augu valsts. Daži no tur redzamajiem augiem ir pudeļpalma, kafijas koks, kokospalma un orkāna palmas Maurīcijas varietāte. Tropisko augu briksnājā apmeklētājiem izveidotas taciņas un tiltiņi, un to caurvij tērcītes ar koi karpām.
Rāpuļi un akvārijs
Sākotnēji zoodārzs tika dibināts kā privāta Nīlas krokodilu audzētava. Tā joprojām pastāv, un šo reptiļu kolekciju veido ap 1500 dažāda vecuma īpatņi.
Lavanilas parkā ir pasaulē lielākā nebrīvē turētā Aldabras milzu bruņurupuču populācija, kas sastāda aptuveni 1000 bruņurupučus. Starp tiem arī vispazīstamākais parka iemītnieks, ap 1910. gadu dzimušais Domino, kas sver 265 kg un ir viens no desmit lielākajiem bruņurupučiem pasaulē. 2006. gadā no Lavanilas uz Raundu pārvietoja Aldabras milzu bruņurupučus un starainos bruņurupučus, kuri tur aizņem kolonizācijas laikā iznīcināto milzu bruņurupuču ekoloģisko nišu.
Zīdītāji
Sikspārņi ir vienīgie sauszemes zīdītāji, kas piederīgi Maurīcijas dabiskajai faunai. Zoodārzā mitinās un sekmīgi vairojas abas vietējās augļēdājsikspārņu sugas — Rodrigesas augļēdājsikspārnis un Maurīcijas augļēdājsikspārnis.
Insektārijs
Dabas parka insektārijā aplūkojama viena no pasaulē lielākajām privātajām tauriņu un citu kukaiņu kolekcijām. Plaši izstādīti Maskarēnu un Madagaskaras pārstāvji, kā arī vairāk nekā trīsdesmit gadu garumā vākti un klasificēti aptuveni 20000 eksponāti no visas pasaules.
Muzeji
Fosiliju muzejā izstādīta vairāku simtu eksemplāru liela amonītu fosiliju kolekcija, kas iepazīstina ar šīs galvkāju apakšklases dažādību un bioloģiju. Izstādē tāpat aplūkojami ap Maurīcijas krastiem dzīvojošie jūras zīdītāji.
Mazais bruņurupuču muzejs veltīts izzudušajai Maurīcijas un Madagaskaras faunai. Precīzi manekeni, akvareļi, oriģinālu zīmējumu kopijas palīdz iztēloties izmirušos milzu bruņurupučus, Maurīcijas milzu scinkus, dodo, ziloņputnus.
Kosova 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kosova 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Kosovai šī bija pirmā dalības reize ziemas olimpiskajās spēlēs. Šajās olimpiskajās spēlēs Kosova bija pārstāvēta ar vienu sportistu, Albinu Tahiri, kurš startēja kalnu slēpošanā.
Šajās olimpiskajās spēlēs Kosova olimpiskās medaļas neieguva.
Berjozovka (Brigu pagasts)
Berjozovka ir ciems Brigu pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 287 km attālumā no Rīgas.
Vahša
Vahša, augštecē — Surhoba , ir upe Centrālāzijā, viena no Amudarjas satekupēm Tadžikistānā. Sākas Pamira ziemeļrietumu priekškalnēs, satekot no Alaja ielejas tekošanajai Kizilsū un Muksu. Līdz satecei ar Obihingou saucas par Surhobu, zemāk — Vahša. Upes garums ir 524 km, kopā ar Kizilsū — 786 km. Uz Vahšas izbūvētas vairākas hidroelektrostacijas, lielākā no kurām ir Norakas HES. Lejtecē tek pa Vahšas ieleju, upe kuģojama. Saplūstot ar Pandžu veido Amudarju. Ūdens resursi plaši izmantoti apūdeņošanai. Lielākās pilsētas krastos ir Kurgontepa un Noraka. Upes grīvā izveidots rezervāts «Tīģeru grava», kur 1950. gados pēdējoreiz redzēts izmirušais Kaspijas tīģeris.
Ādamlauks
Ādamlauks (agrāk arī Juglas zieds) ir Ikšķiles pilsētas daļa. Izvietojies Ikšķiles pilsētas austrumu daļā teritorijā starp Rīgas—Krustpils dzelzceļu un autoceļu A6, 1,5 km no pilsētas Ikšķiles centrā un 30 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pēckara gados uz kolhoza «Juglas zieds» zemes kā privātmāju apbūves teritorija. Strauji izaudzis 20. un 21. gadsimtu mijā. 2012. gadā, paplašinot Ikšķiles pilsētas robežas, ciems iekļauts tās teritorijā.
Manuels Larrea
Gustavo Manuels Larrea Ljorka (es; dzimis ) ir Urugvajas FIDE meistars šahā (2006).
Biogrāfija
Trīskārtējs Urugvajas šaha čempionātu uzvarētājs (2010, 2013, 2015).
Žoseps Oms Paļise
Biogrāfija
1993. gadā uzvarējis Spānijas junioru šaha čempionātā un pārstāvējis Spāniju Eiropas junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā Valensijā (1996), Saragosā (1998, 1999), Seviljā (2000), Barselonā (2008). 2000. gadā dalījis 2. vietu Katalonijas šaha čempionātā. No 2003. līdz 2006. gadam četras reizes pēc kārtas uzvarējis Andoras šaha čempionātos. 2004. gadā dalījis trešo vietu Spānijas šaha čempionātā.
Manuels Larrea
Biogrāfija
Pārstāvējis Urugvajas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Ex Machina
Ex Machina ir 2014. gada zinātniskās fantastikas trilleris, kura režisors ir Alekss Gārlends. Filmā galvenās lomas atveido Domnels Glīsons, Alīsia Vīkandere un Oskars Aizeks.
Filma ir par programmētāju Keilebu, kurš uzvar uzņēmuma rīkotajā konkursā un iegūst iespēju nedēļu pavadīt uzņēmuma īpašnieka savrupmājā. Keilebam tiek dota iespēja vadīt Tjūringa testu inteliģentam humanoīdam robotam.
Filma saņēma kopumā pozitīvas kritiķu atsauksmes, īpaši izceļot aktierspēli, scenāriju, vizuālos efektus un montāžu. National Board of Review filmu atzina kā vienu no 10 gada labākajām neatkarīgajām filmām. Ex Machina saņēma labāko vizuālo efektu balvu 88. Kinoakadēmijas balvas ceremonijā. Filmas režisors Gārlends tika nominēts arī labākā oriģinālscenārija balvai. Vīkandere tika nominēta Zelta globusa balvai, BAFTA kino balvai, Empire balvai un Saturna balvai. Filma tika nominēta BAFTA balvai, kā labākā britu filma, kā arī Hugo balvai.
Žoseps Oms Paļise
Biogrāfija
Par panākumiem turnīros FIDE 1997. gadā Paļisem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2007. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Pāls Šmits
Pāls Šmits (hu; dzimis ) ir ungāru paukotājs un politiķis, bijis Ungārijas prezidents no 2010. līdz 2012. gadam.
Paukotāja karjeras laikā izcīnījis divas zelta medaļas Olimpiskajās spēlēs, ir vairāku (tai skaitā divu zelta medaļu) medaļu laureāts Pasaules čempionātā.
Pēc sportista karjeras beigām bija Ungārijas Olimpiskās komitejas ģenerālsekretārs, pēc komunisma ēras beigām valstī kļuva par Olimpiskās komitejas prezidentu. 20. gadsimta 90. gados bija vēstnieks Spānijā un Šveicē.
2009. gadā ievēlēts Eiropas Parlamentā. No 2009. līdz 2010. gadam bija Eiropas Parlamenta viceprezidents. Pēc dažiem mēnešiem Ungārijas parlamenta spīkera amatā tika ievēlēts Ungārijas prezidenta amatā. Viņa prezidentūras laikā tika pieņemta jaunā valsts konstitūcija, kas stājās spēkā.
2012. gadā Ungārijas laikraksta mājaslapa ziņoja, ka Šmita doktora disertācijas darbs ir plaģiātisms no citiem diviem darbiem, kas tikuši tulkoti vārds vārdā. Universitāte, kurā viņš ieguva savu doktora grādu, pēc izmeklēšanas veikšanas viņam šo doktora grādu atņēma. 2012. gada aprīlī Šmits paziņoja par atkāpšanos no valsts prezidenta amata.
Jānis Kronītis
Jānis Kronītis (1905—1996) bija latviešu mežkopis. Latvijas PSR Mežsaimniecības un mežrūpniecības ministrijas galvenais mežzinis.
Dzīvesgājums
Dzimis 1905. gada 7. janvārī Bērzaunes pagasta “Lejaslīciešos“ zemnieka ģimenē. 1910. gadā kopā ar vecākiem pārcēlās uz dzīvi latviešu kolonijā Altajā. 1921. gadā atgriezās Latvijā, pēc Viesienas pagasta pamatskolas 1923. gadā iestājās Cīravas meža skolā, pēc tās beigšanas strādāja Kalsnavā, Gaujienā, Alūksnē, Lizumā, Ainažos, Engurē.
Pēc Latvijas okupācijas ievēlēts par Tautas Saeimas deputātu (1940), darbojās Mežrūpniecības tautas komisariātā. Vācu okupācijas laikā nonāca Rīgas centrālcietumā, pēc tam Salaspils nometnē. Pēc Sarkanās armijas pretuzbrukuma 1944. gada rudenī viņš darbojās Madonas mežniecībā.
Kopš 1957. gada strādāja Latvijas PSR Mežsaimniecības un mežrūpniecības ministrijā, sarakstīja vairākas grāmatas par mežkopību un medniecību. Bijis konsultants 1978. gada filmai "Aiz kokiem - mežs". Miris 1996. gada 5. septembrī.
Cirveņu rinda
Cirveņu rinda ir viendīgļlapju klases rinda, kurā ir klasificētas 14 augu dzimtas, aptuveni 165 ģintis un aptuveni 4500 augu sugu. Cirveņu rindai ir kosmopolītiska izplatība. Šo rindu pārsvarā pārstāv tropiski vai ūdensaugi.
Sistemātika
Saskaņā ar 2016. gada APG IV sistēmu (segsēkļu klasifikācijas taksonomiskā sistēma), cirveņu rindā ir šādas dzimtas :
Raugupatis
Raugupatis, Raugu Žemepatis (lv) jeb Rugučis lietuviešu mitoloģijā ir rūgšanas dievība, kas palīdzot uzraudzēt mīklu un alu. Viņam upurēja raibas jaunas vistas.
Majestātisks
"Majestātisks" (en) ir 2001. gada ASV romantiska drāma, kuras režisors un producents ir Frenks Darabons. Galvenās lomas atveido Džims Kerijs, Bobs Balabans, Brents Brisko, Džefriks DeMans, Amanda Detmera, Alens Gārfīlds, Hals Holbruks un Lorija Holdena. Filmas pirmizrāde notika.
1951. gads. Melnajā sarakstā iekļauts Holivudas rakstnieks Pīters Apltons iekļūst autoavārijā, kuras rezultātā viņš zaudē savu atmiņu. Pēc avārijas Pīters pārceļas uz nelielu pilsētiņu, kurā viņš tiek sajaukts ar Harija Trimbla sen pazudušo dēlu.
Kaliksts
Kaliksts var būt:
Valters Hennebergers
Valters Hennebergers (de; Ennenda —  Cīrihe) bija Šveices šahists.
Biogrāfija
20. gadsimta sākumā bijis viens no Šveices vadošajiem šahistiem. Četras reizes uzvarējis Šveices šaha čempionātos (1904, 1906, 1911, 1912). 1928. gadā Hāgā pārstāvējis Šveici Pasaules amatieru šaha meistarsacīkstēs, kurās ieņēmis 16. vietu (uzvarēja Makss Eive). Starptautiskajos šaha turnīros 1932. gadā Bernē dalījis 9.-12. vietu, bet 1934. gadā Cīrihē ieņēmis 10. vietu. Abos turnīros uzvarējis toreizējais Pasaules čempions šahā Aleksandrs Aļehins. Pārstāvējis Šveices šaha komandu starptautiskajos draudzības mačos pret Dienvidslāviju (1949), Beļģiju (1950) un Rietumvāciju (1952).
Vēlākajos gados nopietni pievērsies šaha kompozīcijai, bijis pazīstams kā šaha problēmists.
Ahmeds Urābi
Ahmeds Urābi (ar); dzimis, miris ) bija ēģiptiešu politiķis un militārais līderis.
Viens no pirmajiem ēģiptiešu politiķiem, kas izvirzījās no parastiem fellāhiem. 1879. gadā izvirzījās ēģiptiešu sacelšanās vadībā. Hedīvs Taufīks pašā faktiski zaudēja varu. Tomēr 1882. gada vasarā angļi iebruka Ēģiptē un īsā karā to okupēja. Angļu armija palika Ēģiptes teritorijā līdz pat Suecas krīzei. Ahmeds Urābi tika sagūstīts un notiesāts uz nāvi, bet sods tika nomainīts pret izsūtījumu uz Ceilonu. 1901. gadā tika apžēlots un atgriezās Ēģiptē.
Autoceļš P92
P92 autoceļš Iecava—Stelpe ir Latvijas reģionālais autoceļš, kas savieno autoceļu A7 Iecavā ar autoceļu P89 pie Stelpes. Autoceļa kopējais garums ir 24,6 km, no tiem 8,1 km klāts ar asfaltbetona segumu, bet pārējais (16,5 km) — ar grants segumu. Ceļš šķērso Bauskas novadu.
Gilberts Kīts Čestertons
Gilberts Kīts Čestertons (dzimis, miris ) bija angļu rakstnieks, teologs un žurnālists.
Čestertons bija ļoti ražīgs autors. Pazīstams ar detektīvstāstu ciklu par tēvu Braunu un kā kristietības apoloģēts. Dzīves otrajā pusē pārgāja no anglikānisma katolismā. Viens no agrīnajiem eigēnikas kritiķiem. Džordža Bernarda Šova draugs un idejiskais pretinieks.
Andamanu salas
Andamanu salas ir arhipelāgs Indijas okeāna ziemeļaustrumos starp Bengālijas līci un Andamanu jūru. Lielākā daļa pieder Indijai un ietilpst Andamanu un Nikobaru Salu apvienotajā teritorijā, bet dažas mazas saliņas arhipelāga ziemeļos pieder Mjanmai. Lielākās salas ir Ziemeļandamana, Viduandamana, Dienvidandamana (visas trīs kopā zināmas kā Lielā Andamana) un Mazā Andamana. Lielākā pilsēta ir Portblēra.
Aleksandrs Tirolers
Aleksandrs Tirolers (ro; Garamsentkeresta —  Budapešta) bija Rumānijas šahists.
Biogrāfija
1912. gadā piedalījies starptautiskā šaha turnīrā Timišoarā, kurā ieņēmis 5. vietu. Pēc Pirmā pasaules kara un Austroungārijas sadalīšanās kļuvis par Rumānijas pilsoni. 1920. gados bijis viens no Rumānijas vadošajiem šahistiem. Rumānijas šaha čempionātos izcīnījis 3 zelta (1926, 1927, 1929), sudraba (1934) un 2 bronzas (1930, 1931) medaļas.
1928. gadā Hāgā pārstāvējis Rumāniju Pasaules amatieru šaha meistarsacīkstēs, kurās ieņēmis 15. vietu (uzvarēja Makss Eive).
Pārstāvējis Rumānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Rietumu frontē bez pārmaiņām (2022. gada filma)
"Rietumu frontē bez pārmaiņām" (de) ir 2022. gada Vācijas pretkara filma, kuras režisors ir Edvards Bergers. Filmā galvenās lomas atveido Fēlikss Krāmerers, Albrehts Šuhs, Daniels Brīls un Sebastiāns Hīlks. Filma ir balstīta uz Ēriha Marijas Remarka 1929. gada romānu tādu pašu nosaukumu.
Filma risinās Pirmā pasaules kara pēdējās dienās rietumu frontē, un tā seko ideālistiska jauna vācu karavīra Pola Baumera dzīvei. Pēc iesaukšanas Vācijas armijā kopā ar saviem draugiem Baumers redz kara realitāti, sagraujot viņa sākotnējās cerības kļūt par varoni.
Filmas "Rietumu frontē bez pārmaiņām" pirmizrāde notika Toronto Starptautiskajā kinofestivālā. Kopš filma pieejama straumēšanas servisā Netflix. "Rietumu frontē bez pārmaiņām" izvēlēta kā Vācijas kandidatūra 95. Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā starptautiskā spēlfilma". Filma kopumā nominēta deviņām Kinoakadēmijas balvām, no kurām ieguva četras, tai skaitā kategorijā "Labākā filma". "Rietumu frontē bez pārmaiņām" nominēta arī 76. BAFTA kino balvai 14 kategorijās, no kurām balvas ieguva septiņās.
Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Tīmekļa vietnē Rotten Tomatoes filmai ir 91% vērtējums. National Board of Review to izraudzījās par vienu no 2022. gada labākajām ārzemju filmām.
FK Panevėžys
FK Panevėžys ir 2015. gadā dibināts un Panevēžā bāzēts Lietuvas futbola klubs, kas šobrīd spēlē šobrīd spēlē Lietuvas čempionāta augstākajā — A līgā. Savas mājas spēles aizvada Aukštaitijas stadionā.
Vēsture
2015. gadā dibināts futbola klubs un izņēmuma kārtā spēlēja Pirmajā līgā.
Krāsas
Zila un sarkana.
Sastāvs
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
L. Buajē
L. Buajē (fr) bija franču riteņbraucējs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja treka riteņbraukšanas sprinta braucienā. Šajā disciplīnā viņš startēja priekšsacīkšu kārta braucienā, kur nebija starp trim labākajiem sportistiem, kas kvalificējās nākamajai kārtai, un turpmāko cīņu neturpināja.
Latvasas
Latvasas ir ciems Gulbenes novada Lejasciema pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
Kurzeme (nozīmju atdalīšana)
Kurzeme var būt:
Bernadski
Bernadski ir ciems Izvaltas pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 263 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Sargovas ezers.
Dzīvības koks (filma)
"Dzīvības koks" (en) ir 2011. gada ASV eksperimentāla drāma, kuras režisors un scenārija autors ir Terenss Maliks. Filmā galvenās lomas atveido Breds Pits, Šons Penns un Džesika Česteina.
Filma stāsta par pusmūža vīrieša bērnības atmiņām par savu ģimeni, kas dzīvoja 50. gadu Teksasā, kā arī par viņa centieniem meklēt atbildes par dzīves jēgu.