cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Žalgira arēna
Žalgira arēna (lt) ir daudzfunkcionāla halle Kauņā, Lietuvā. Lielākā, pēc sēdvietu un stāvvietu skaita, iekštelpu halle un pasākumu vieta Lietuvā. Arēna nodota ekspluatācijā 2008. gada 26. septembrī. Atrodas uz Nemunas upes salas. Mājas spēles šajā arēnā aizvada Kauņas "Žalgiris", taču tās izmantošana paredzēta arī citiem sporta, mūzikas, kultūras un izklaides pasākumiem.
13 Voices
13 voices ir kanādiešu pankroka grupas Sum 41 sestais studijas albums, kas izdots. Šis ir pirmais Sum 41 albums ar jauno sastāvu no pieciem grupas dalībniekiem un pirmais albums, kur piedalās ģitārists Deivs Bakšs, kopš albuma Chuck.
1989. gada Pasaules čempionāts hokejā
1989. gada Pasaules čempionāts hokejā notika Sēdertēljē un Stokholmā, Zviedrijā, no 1989. gada 15. aprīļa līdz 1. maijam. Tas bija 53. Pasaules čempionāts hokejā.
Adigejas Valsts universitāte
Adigejas Valsts universitāte (ady) ir augstākās izglītības iestāde Maikopā, Adigejas Republikas galvaspilsēta, Krievijā.
Vēsture
Universitātes vēsture sākas 1940. gadā kad Maikopā tika izveidots Skolotāju institūts, kas 1952. gadā kļuva par Adigejas Pedagoģisko institūtu, bet 1993. gadā — par valsts universitāti.
Mūsdienās Adigejas Valsts universitāte ir vadošais izglītības un pētniecības centrs Adigejas Republikā.
Filiāles
Universitātei ir filiāles Apšeronskā, Belorečenskā, Jeiskā, Novokubanskā, Sočos un Košehabļa aulā.
Dokumentālists
"Dokumentālists" ir 2012. gadā izdota Latvijas dokumentālā filma. Filmas režisori ir Inese Kļava un Ivars Zviedris.
Sižets
Dokumentālists ierodas ciemos pie Ķemeru purva malā dzīvojošās Intas Ozoliņas. Lai arī viņa acīs Inta ir izcila filmas varone, Inta nevēlas pakļauties kinokamerai. Tomēr dokumentālists ir neatlaidīgs un iekaro Intas sirdi, kura filmas noslēgumā tiek arī salauzta.
Kandeļi
Kandeļi ir ciems Kuldīgas novada Rudbāržu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3,4 km no pagasta centra Rudbāržiem, 12,4 km no Skrundas un 162,4 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, uz dienvidiem no ciema atrodas dzelzceļa līnija Jelgava—Liepāja. Veidojusies ap vēsturisko Kandeļu (Kandeln) pusmuižu.
Čehija olimpiskajās spēlēs
Čehija olimpiskajās spēlēs piedalās kopš 1994. gada, kas ziemas olimpiskās spēles notika Norvēģijas pilsētā Lillehammerē. Savukārt vasaras olimpiskajās spēlēs tā piedalās kopš 1996. gada. Kopš tā laika Čehija ir piedalījusies pilnīgi visās vasaras un ziemas olimpiskajās spēlēs.
Līdz Čehoslovākijas sabrukumam 1992. gadā, Čehijas sportisti startēja Čehoslovākijas sastāvā (no 1920. gada), savukārt no 1900. līdz 1912. gadam kā Bohēmijas komanda.
Čehijas sportisti olimpiskajās spēlēs ir izcīnījuši 101 olimpisko medaļu, no tām 67 medaļas vasaras olimpiskajās spēlēs, bet 34 medaļu ziemas olimpiskajās spēlēs. No vasaras olimpiskajiem sporta veidiem Čehija visvairāk medaļas ir ieguvusi smaiļošanā un kanoe airēšanā — 17 medaļas un vieglatlētikā — 15 medaļas. Savukārt no ziemas olimpiskajiem sporta veidiem visvairāk medaļu ir distanču slēpošanā, 9 medaļas, un ātrslidošanā un biatlonā — pa 8 medaļām. Čehijas sportisti medaļas kopumā ir izcīnījuši 13 vasaras olimpiskajos sporta veidos un 7 ziemas olimpiskajos sporta veidos.
Ar medaļām bagātākā Čehijas sportiste ir ātrslidotāja Martina Sāblīkova, kura periodā no 2010. līdz 2022. gadam ziemas olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi 7 medaļas. Distanču slēpotāja Kateržina Noimanova periodā no 1998. līdz 2006. gadam ziemas olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi 6 medaļas.
Medaļām bagātākie sportisti
''Šajā tabulā apkopoti tikai tie medaļnieki, kas pēc Starptautiskās olimpiskās komitejas datiem pārstāvot Čehiju ir izcīnījuši trīs un vairāk olimpiskās medaļas. Pārējos sportistus skatīt uzskaitījumā.''
Karognesēji
Čehijas sportisti, kas nesuši valsts karogu olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā.
Vizma Kvēpa
Vizma Kvēpa (dzimusi Rēzeknē) ir latviešu aktrise.
Beigusi Latvijas Nacionālā teātra studiju, vēlāk kļuvusi par Nacionālā teātra aktrisi.
Filmējusies filmās "Zītaru dzimta", "Maestro", "Dzīvīte", "Dziesma, kas iedveš šausmas", "Par mīlestību pašreiz nerunāsim", "Kad bremzes netur", "Svešās kaislības" un "Akmeņainais ceļš".
Mans vīrs Andrejs Saharovs
"Mans vīrs Andrejs Saharovs" ir 2006. gadā izdota Latvijas dokumentālā filma. Filmas režisore ir Ināra Kolmane.
Sižets
Filmas galvenā varone ir Andreja Saharova sieva Jeļena Bonnere. Viņa stāsta par savu vīru, kurš bija akadēmiķis, zinātnes spīdeklis un intelektuālis, kuram bija atvērtas jebkuras durvis, arī kremlī. Filmā tiek parādīts, kā viņš kļuva par lielāko totalitārisma kritiķi un starptautiski zināmu sistēmas ienaidnieku.
Emils Lubē
Lubē darbības laikā 1900. gadā Parīzē ar panākumiem notika vispasaules izstāde. Pamazām notika tuvināšanās Lielbritānijai, pārvarot sarežģījumus attiecībās Būru kara un Dreifusa lietas dēļ. 1905. gadā tika pieņemts likums, ar kuru Baznīca tika atdalīta no valsts.
Tomass Strupovičs
Tomass Strupovičs (1892—) bija Rīgas latviešu krājaizdevu sabiedrības priekšsēdētājs un Latgales lauksaimniecības kooperatīva valdes loceklis. Tautas Saeimas (1940) un Latvijas PSR Augstākās Padomes deputāts (1940-1941) no Latgales vēlēšanu apgabala.
Darbojies Rēzeknes zemes ierīcības komitejā, bijis Rēzeknes pilsētas valdes loceklis. Iestājies Latgales darba partijā, bija Linu apstrādāšanas savienības direktors. Tirdzniecības uzņēmuma "Šķiedra" izpilddirektors, paju sabiedrības "Latgales lauksaimnieks" valdes loceklis (1937). Pēc Latvijas okupācijas ievēlēts t.s. Tautas Saeimā. Gājis bojā Vācijas okupācijas laikā.
Edvīns Zariņš
Edvīns Zariņš (dzimis 1954. gada 9. novembrī Rīgā, miris 2022. gada 28. janvārī Rīgā) bija latviešu dziedātājs, ģitārists, dziesmu autors. Pazīstams kā grupu „Dālderi” un „Dakota” vadītājs.
Dzīvesgājums
1975. gadā viņu iesauca Padomju armijā. Pēc dienesta Zariņš pievienojās Bauskas kultūras nama ansamblim, kas 1979. gadā Skaistkalnes zaļumballē pirmo reizi uzstājās ar nosaukumu „Dālderi”. Uzstājās Latvijas televīzijas raidījumā „Varavīksne”, kļuva populārs ar dziesmu „Dzeltenie aizkari”, kas 1981. gadā piedalījās „Mikrofona” aptaujā. 1983. gadā grupa „Dālderi” pajuka, bet 1988. gadā tika atjaunota citā sastāvā. Līdztekus muzicēšanai strādāja Bauskas galdniecībā.
1996. gadā Edvīns Zariņš izveidoja kantrī mūzikas grupu „Dakota”, kas bieži uzstājās Lietuvā. 2013. gadā Edvīnu Zariņu uzņēma Latvijas mūziķu Slavas alejā Liepājā.
Miris 2022. gada 28. janvārī no sirdstriekas.
1950. gada pasaules čempionāts cīņas sportā
1950. gada pasaules čempionāts grieķu-romiešu cīņā notika no 20. līdz 23. martam Stokholmā (Zviedrija).
Āris Žīgurs
Āris Žīgurs (dzimis ) ir latviešu inženieris un uzņēmējs. Viņš no 1995. līdz 2010. gadam bija AS «Rīgas Siltums» prezidents, un no 2010. līdz 2020. gadam — VAS «Latvenergo» valdes priekšsēdētājs.
Dzīvesgājums
1983. gadā Āris Žīgurs pabeidza Rīgas 4. vidusskolu. 1988. gadā viņš absolvēja Latvijas Lauksaimniecības akadēmiju inženiera-mehāniķa specialitātē. 2004. gadā Rīgas Tehniskajā universitātē viņš ieguva maģistra grādu biznesa vadībā, bet 2009. gadā — inženierzinātņu doktora grādu enerģētikas nozarē.
No augstskolas beigšanas 1988. gadā līdz 1991. gadam Žīgurs strādāja Latvijas Lauksaimniecības akadēmijā par prorektora vietnieku un galveno inženieri. No 1991. līdz 1992. gadam viņš bija Jelgavas domes Komunālās saimniecības nodaļas galvenais inženieris. No 1992. līdz 1995. gadam viņš bija Rīgas Centra rajona pašvaldības daļas vadītājs, izpilddirektora pirmais vietnieks. Pēc tam viņš īsu laiku bija VAS «Latvenergo» Termofikācijas pārvaldes komercdirektors. 1995. gada septembrī Žīgurs tika ievēlēts par AS «Rīgas Siltums» prezidentu. Āris Žīgurs kļuva par «Latvenergo» valdes priekšsēdētāju.
2020. gada septembrī «Latvenergo» padome uzsāka pārbaudi par to, vai uzņēmums izrādīja labvēlīgu attieksmi pret Māri Martinsonu un ar viņu saistītiem uzņēmumiem un personām. Žīgurs vispirms, neitralitātes nodrošināšanai, devās atvaļinājumā līdz 30. oktobrim, un atvaļinājuma beigās iesniedza atlūgumu.
Privātā dzīve
Āris Žīgurs ir dzimis. Viņam ir četri bērni — dēls un meita no pirmās laulības, kā arī dēls un meita no otrās laulības.
Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 1500 metri vīriešiem
150 metri vīriešiem bija viena no 23 disciplīnām, kas tika aizvadīta vieglatlētikas sacensību ietvaros 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē. Sacensības notika 1900. gada 15. jūlijā, Kruakatelānā, Buloņas meža teritorijā. Tajās startēja 9 sportisti no sešām valstīm.
Zelta medaļu ar rezultātu 4:06.2 ieguva Lielbritānijas sportists Čārlzs Benets. Sudraba medaļu ar rezultātu 4:06.6 izcīnīja Francijas sportists Anrī Deložs. Bronzas medaļu ieguva ASV sportists Džons Brejs, viņa rezultāts bija 4:07.2.
Pirmo reizi šajā disciplīnā bija pārstāvēta Austrija, Bohēmija,  Dānija un Lielbritānija.
Sacensību laikā tika labots neoficiālais pasaules un olimpiskais rekords. To paveica Lielbritānijas sportists Čārlzs Benets. Viņa rezultāts bija 4 minūtes un 6.2 sekundes.
Rekordi
(*) — neoficiālais pasaules rekords
Paskāla kalkulators
Paskāla kalkulators (pazīstams arī kā aritmētiskā mašīna vai Paskalīna) ir mehānisks kalkulators, ko 1642. gadā izgudroja Blēzs Paskāls. Iekārtas galvenā funkcija bija pievienot un atņemt divus skaitļus, un veikt reizināšanu un dalīšanu ar atkārtotu pievienošanu vai atņemšanu.
Vēsture
Blēzs Paskāls sāka strādāt pie sava kalkulatora 1642. gadā, kad viņam bija vien 18 gadu. Viņš palīdzēja savam tēvam, kurš strādāja par nodokļu komisāru Ruānā, un centās izveidot ierīci, kas varētu samazināt viņa darba slodzi, strādājot pie darbietilpīgiem aritmētiskiem aprēķiniem. Pēc 50 dažādu prototipu izgatavošanas, viņš 1645. gadā prezentēja projektu plašākai sabiedrībai, veltot vienu no prototipiem Pjēram Segjē, toreizējam Francijas kancleram. Nākamajā desmitgadē Paskāls uzbūvēja vēl vairākus mašīnu projektus, progresīvi uzlabojot sākotnēju projekta dizainu. 1649. gadā Francijas karalis Luijs XIV piešķīra Paskālam karalisko privilēģiju (līdzīgi kā patentam), kas nodrošināja ekskluzīvas tiesības projektēt un ražot aritmētiskās mašīnas Francijā.
Vēlāk izstrādātos kalkulatoru prototipus iedvesmoja vai veidoja tās pašas vēsturiskās ietekmes, kas sākotnēji zinātnieku aicināja pievērsties izgudrojuma izgatavošanai. Paskāla kalkulatora uzlabošanā, reizināšanas funkcijas attīstīšanā, iesaistījās Gotfrīds Leibnics. Līdz 1654. gadam Paskāls bija pārdevis apmēram divdesmit aritmētiskās mašīnās, taču kopējās izmaksas un projekta izgatavošanas sarežģītība bija šķērslis turpmākai tā tirdzniecībai, un tajā gadā ražošana tika pārtraukta. Līdz tam laikam Paskāls bija pievērsies citu zinātņu, reliģijas un filozofijas, izpētei, izdodot vairākus darbus, tostarp, “Provinces vēstules” (fr. Lettres provinciales) un “Domas” (fr. Pensées). Paskāla mehāniskā kalkulatora izgudrošanas trīssimtgades svinības notika Otrā pasaules kara laikā, kad Franciju okupēja Vācija, un tāpēc galvenās svinības tika organizētas Londonā, Anglijā. Pasākuma laikā tika izcelti Paskāla sasniegumi gan tīrās matemātikas jomas attīstībā, gan arī spējā radoši izstrādāt projektus, apsteidzot sava laika tehnoloģijas un citus izgudrotājus.
Turpmākā kalkulatoru attīstības vēsturē ir atzīmējams Tomass de Kolmārs, kurš izstrādāja aritmometru 1820. gadā — pirmo mehānisko kalkulatoru, kas bija pietiekami tehnoloģiski attīstīs un uzticams, lai to izmantotu ikdienā biroja vidē.
Mūsdienās plašākai apskatei pieejami deviņi Paskāla kalkulatori un lielāka daļa no tiem apskatāma Eiropas muzejos.
Kalkulatora mehānisms
Paskāls veiksmīgi rada risinājumu, kā kalkulatoram izgatavot pārnēsāšanas mehānismu, kas vienā ciparnīcā pievieno skaitli no 1 līdz 9, bet, kad pirmais cipars mainās no 9 līdz 0, tas pārnes skaitli no 1 līdz nākamajam ciparam. Viņa inovācija padarīja katru ciparu neatkarīgu no pārējiem, ļaujot vairākiem pārnesumiem strauji pārtransformēties no viena cipara uz otru neatkarīgi no mašīnas kapacitātes.
Bēgums (filma)
"Bēgums" ir 2009. gadā izdota Latvijas dokumentālā filma. Filmas režisors ir Ivars Zviedris.
Sižets
2007. gadā no Rīgas uz Dublinu aizlidoja aptuveni 300 000 pasažieri. Starp šiem pasažieriem bija arī Valdis un viņa gliemežotāji.
Prezidentūra Eiropas Savienības Padomē
Prezidentūra Eiropas Savienības Padomē ir Eiropas Savienības (ES) pārvaldes kārtība, saskaņā ar kuru katra ES dalībvalsts uz sešiem mēnešiem rotācijas kārtībā pilda ES Padomes prezidējošās valsts pienākumus. Šajos sešos mēnešos prezidējošā dalībvalsts vada visu līmeņu sanāksmes, ierosina pamatnostādnes un virza nepieciešamos kompromisus, lai Padome varētu pieņemt lēmumus.
Prezidējošās valsts uzdevumi
Lai nodrošinātu Padomes darba pēctecību un veicinātu resursu efektīvāku izmantošanu, kopš 2009. gada, kad spēkā stājās Lisabonas līgums, ES Padomē ieviestas kopīgas trio prezidentūras. Tas nozīmē, ka prezidentūra tiek īstenota, sadarbojoties trim dalībvalstīm, kuras uzņemas prezidentūru viena pēc otras. Katrs trio grupas loceklis pēc kārtas pilda prezidentūras pienākumus sešus mēnešus, pamatojoties uz kopīgu trio darba programmu.
Viens no galvenajiem prezidentūras pienākumiem ir organizēt un vadīt ES Padomes, COREPER (Pastāvīgo pārstāvju jeb ES dalībvalstu vēstnieku komiteja) un darba grupu sanāksmes. ES Padomes darba kārtības jautājumus politiski apspriež un lēmumus pieņem dalībvalstu ministri, kuri sanāk atbilstoši to kompetencei desmit dažādos sastāvos. Padomes sanāksmes vada prezidējošās valsts attiecīgās jomas ministrs. Tikai vienu Padomes sastāvu nevada attiecīgā sešu mēnešu posma prezidējošā valsts. Tā ir Ārlietu padome, kuru vada ES Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos.
Tāpat būtisks prezidentūras uzdevums ir pārstāvēt ES Padomi attiecībās ar pārējām dalībvalstīm un virkni ES institūciju — Eiropas Komisiju, Eiropas Parlamentu u.c. — un starptautiski (ar trešajām valstīm).
Balaški
Ciema apkārtnē atrodas Kivriņu ezers.
Prezidentūra Eiropas Savienības Padomē
Latvijas prezidentūra Eiropas Savienības Padomē (2015)
Latvija bija Eiropas Savienības Padomes prezidējošā valsts no 2015. gada 1. janvāra līdz 30. jūnijam. Latvija pārņēma prezidentūru no Itālijas un nodeva to Luksemburgai. Šī ir Latvijas pirmā prezidentūra ES Padomē. Prezidentūras oficiālā tīmekļa vietne ir EU2015.LV
Teodors Regedziņskis
Teodors Regedziņskis (pl; Lodza —  Lodza) bija Polijas šahists.
Biogrāfija
Piedzimis kalēja ģimenē Lodzas tuvumā. Viņa tēvs pēc izcelšanās bijis vācietis, kura uzvārdu rakstījuši kā Regers. Studējis jurisprudenci un strādājis Lodzas veselības apdrošināšanā. Uzvarējis Lodzas pilsētas šaha čempionātos 1918. un 1919. gadā. Pirms Otrā pasaules kara piedalījies visu četru Polijas šaha čempionāta finālos. Labāko rezultātu sasniedzis 1927. gadā, kad ieņēmis 4. vietu. Polijas komandu šaha čempionātos divas reizes (1929, 1934) izcīnījis otro vietu Lodzas pilsētas komandas sastāvā. 1926. gadā uzvarējis Kečkemētas (Ungārija) starptautiskajā šaha turnīrā.
Sekmīgi pārstāvējis Polijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Otrā pasaules kara sākumā kopā ar Polijas šaha izlasi atradies Pasaules šaha olimpiādē Buenosairesā un bijis vienīgais komandas dalībnieks, kas izlēmis atgriezties okupētajā Polijā. Sakarā ar savu vācisko izcelsmi pieņēmis tēva uzvārdu un kā Teodors Regers piedalījies 1940. gada Vācijas šaha čempionātā, kā arī šaha turnīros Varšavā un Krakovā 1941. gadā. Vēlāk iesaukts Vērmahtā, kur kā labs valodu zinātājs pildījis tulka pienākumus Austrumu frontē.
Pēc kara izlēmis atgriezties dzimtajā Lodzā, taču par sadarbību ar vāciešiem ticis notiesāts uz četriem gadiem labošanas darbu nometnēs. Pēc atbrīvošanas vēl piedalījies šaha turnīros. 1952. gadā uzvarējis Lodzas pilsētas šaha čempionātā un ieņēmis 5. vietu Polijas šaha čempionātā Katovicē.
Anna Pakvina
Anna Helēna Pakvina (en; dzimusi ) ir Kanādā dzimusi Jaunzēlandes aktrise.
Uguns un nakts
"Uguns un nakts" ir Raiņa 1905. gadā izdota simboliskā luga. Tās pamatā ir Andreja Pumpura eposs "Lāčplēsis" (1888).
Tapšana
Luga tika uzrakstīta 1903. un 1904. gadā dažādās vietās — Daugavpilī, Rīgā, Jūrmalā, Jaundubultos pēc paša autora liecinājuma. Rainim jau iepriekš pirmās trimdas laikā Vjatkā bija iecere par latviešu varoņu teiku izmantošanu, tikai toreiz no šīs vielas aplokiem viņš bija gandrīz izvēlējies Kurbada tēmu.
Uz "Uguns un Nakts" sacerēšanu Raini ierosināja sacensības izsludināšana operas tekstam 1903. gadā, kad viņš tikko pārbrauca no trimdas. Bija ieteikts pielāgot izrādes iestudēšanai kādu no latviešu teikām, dodot priekšroku Pumpura Lāčplēsim. Pirmo cēlienu Rainis uzrakstīja divās dienās, Daugavpilī. Otrais cēliens ir rakstīts Jelgavā, pēc ilgāka pārtraukuma, un arī pabeigts dažās dienās, pirms atkal visu atlikt uz nenoteiktu laiku. Un tikai gadu vēlāk, Jūrmalā Emīla Dārziņa mudināts, Rainis atsāka rakstīšanu, kaut gan ar lieliem starppārtraukumiem. Liels nopelns darba pabeigšanā pieder Aspazijai, kura ar savu roku piecas reizes pārrakstīja visu lugu.
"Uguns un Nakts" pirmo reizi lasītājiem atklājās P. Zālītes vadītajā laikrakstā "Mājas Viesis" 1905. gadā. Grāmatā to izdeva divus gadus vēlāk «Jaunā Spēka» izdevējs.
Sižets
Sižets un tēlu sistēma ir pārņemti no Pumpura eposa "Lāčplēsis", papildinot pamatlīniju ar jaunām epizodēm, kas padziļina idejisko dimensiju. No vienas puses - Lāčplēsis (Latvijas tautas spēks un brīvības aizstāvis), Laimdota (kuru var uztvert kā Latvijas simbolu), Spīdola (varoņa iedvesmotāja). No otras – tumsas spēki: Melnais bruņinieks, vācu iekarotāji, tautas nodevēji Kangars un Līkcepure.
Simbolika
Uguns un nakts simbolika ir ļoti ietilpīga un daudzplākšņaina. Tajā iekļaujas gan teiksmas sižets, gan 13. gadsimta notikumi, gan 1905. gada revolūcija, gan ceramā brīvā Latvija, gan mūžīgā gaismas un tumsas cīņa vispār. Īpatnējs tēls ir Spīdola, kuru parasti mēdz interpretēt kā skaistuma simbolu un Lāčplēša līdzgaitnieci. Taču faktiski Spīdola ir “Uguns un nakts” - un Raiņa simbolisma vispār - “atslēga”. Spīdolas vārdi - “Es nepastāvu, es esmu kā saule, / Es tūkstoš krāsās pār zemi laistos - / Bet manā visumā spīd un dzīvo viss” - ir konspektīva simbolisma filozofija, kas iemieso Raiņa ideju par simbola mainību un daudznozīmību. Melnais bruņinieks slēpj vēl vienu pretrunu. Attēlots kā fiziski akls, viņš izrāda cīņā neparastu izveicību un gūst virsroku pār savu pretinieku. Tātad runa nav par aklumu tiešā nozīmē... Lāčplēsis - varoņa arhetips. Eposa autors Andrejs Pumpurs norāda: „Lāčplēsis ar lāču ausīm ir tai pašā laikā pati latviešu tauta, tā ir pusmežonīga, bet stipra, brīva un patstāvīga, tā ir nepārvarama, kamēr raganas dēls, kultūra, nenocērt lāču ausis. Līdz ar lāču ausu zaudēšanu jeb kultūras ieviešanu tā zaudē arī savu brīvību un patstāvību.” Zinot, kā daudzkārt Kangars (Rainim) ir atbalstījis Lāčplēša centienus – kad tie ir bijuši vērsti individuācijas, nevis atkarības virzienā – var pieļaut domu, ka Kangars ir Lāčplēša Ēnas puse.
Varoņa augšāmcelšanās jeb atgriešanās, vai cerības uz atgriešanos tēma tiek aizskarta pēdējā pantā: "Vēl cīņa nav galā un nebeigsies, Tev, Lāčplēsi, Spīdola palīgā ies!"
Šāda metafora sastopama gandrīz visur pasaulē un nav saistīta ar kādu noteiktu reliģiju. Te arī jāpievērš uzmanība tam, ka nākotne tiek saistīta ar Lāčplēša un Spīdolas vārdiem, kā arī tas, ka Raiņa vēlākā darbā "Rīgas ragana" Dedze ir Lāčplēša un Spīdolas, nevis Laimdotas meita.
Aleksandrs Klumbergs
Aleksandrs Klumbergs (et; dzimis, miris ) bija igauņu vieglatlēts, startējis desmitcīņā.
Divas reizes piedalījies olimpiskajās spēlēs. 1924. gadā Parīzē desmitcīņā izcīnījis bronzas medaļu. 1922. gadā kļuva par pirmo, kura rezultāts desmitcīņā tika atzīts par pasaules rekordu.
Piedalījies Igaunijas neatkarības karā. Bijis Polijas un Igaunijas vieglatlētikas komandu treneris. Pēckara gados tika izsūtīts uz Krieviju.
Mazais mušķērājs
Mazais mušķērājs (Ficedula parva) ir neliela auguma mušķērāju dzimtas (Muscicapidae) dziedātājputns, kas ligzdo Eiropas austrumdaļā, areālam austrumu virzienā sasniedzot Centrālāziju. Tas ir gājputns un ziemo Dienvidāzijā. Ģeogrāfisko variāciju nav.
Izplatība
Mazais mušķērājs ligzdo no Eiropas centrālas daļas uz austrumiem līdz Rietumsibīrijai. Areāla rietumu mala sasniedz Zviedrijas dienvidaustrumus, Dāniju, Vācijas ziemeļus, Austriju, Horvātiju un Grieķijas ziemeļus. Eiropas ziemeļos areāls plešas līdz Somijas centrālajai daļai. Areāla dienvidu atzars iesniedzas arī Kaukāzā, Turcijas ziemeļaustrumos un Irānas ziemeļos. Ziemo galvenokārt Indijā, daļa populācijas arī Pakistānas dienvidos un Nepālā (Himalaju pakājē). Migrācijas laikā regulāri ieklejo Rietumeiropā.
Latvijā
Mazais mušķērājs Latvijā ir samērā parasts ligzdotājs, lai gan nedaudz retāk sastopams, nekā melnais mušķērājs. Sastopams jauktos mežos ar lapu kokiem un eglēm, kur ir veci koki. Pavasarī atgriežas maija pirmajā pusē.
Izskats
Mazais mušķērājs ir mazākais no visiem mušķērājiem. Ķermeņa garums 11—12 cm, spārnu plētums 18,5—21 cm, svars ap 8,5—11,5 g.
Abiem dzimumiem ir olīvbrūna mugura, balta pavēdere un zemaste, ap acīm balti ādas gredzeni un plats, melns knābis ar smailu knābja galu. Iezīmīga, tikai šai sugai raksturīga pazīme ir melnbaltā aste, kas labi redzama, kad putns to paceļ un izpleš. Ligzdošanas sezonas laikā mazajam mušķērājam raksturīgs izteikts dzimumu dimorfisms, un tēviņš šajā laikā vizuāli atgādina sarkanrīklīti. Tam ir pelēka galva un kakla aizmugurējā daļa, rīkle koši oranža. Tomēr košo pakakli tas iegūst tikai otrajā vai trešajā vasarā.
Uzvedība un barība
To novērot ir samērā grūti, jo galvenokārt uzturas koku vainagu aizsegā. Par tā klātbūtni parasti liecina tikai mazā mušķērāja dziedāšana. Barojas ar lidojošiem kukaiņiem, galvenokārt ar mušām, kuras medī īsā, straujā lidojumā, uzbrūkot no novērošanas punkta uz kāda zara. Pēc tam atkal atgriežas savā postenī un vēro apkārtni. Mazais mušķērājs ir ļoti veikls un virtuozs lidotājs. Uzlasa kukaiņus arī no koka mizas, lapām un zemes. Rudens un ziemas sezonā nelielā daudzumā barojas arī ar ogām.
Ligzdošana
Mazie mušķērāji veido monogāmus pārus un ligzdošanas laikā ir teritoriāli. Sezonā viens perējums. Katru gadu pāris atgriežas vienā un tajā pašā vietā. Ligzdu gatavo mātīte, no sūnām, vecas zāles, sausām lapām, sīkām saknītēm, no iekšpuses to izklāj ar dzīvnieku vilnu. Ligzdo dobumos un pusdobumos, būrīšos, retumis krūmos, 1—3 m augstumā no zemes. Jāievēro, ka mušķērāju būrītim jābūt atveramam, lai to varētu regulāri iztīrīt.
Dējumā 4—7 baltas vai zilizaļas olas ar ļoti smalkiem, sarkanbrūniem raibumiņiem. Inkubācijas periods ilgst 12—15 dienas, perē tikai mātīte. Tēviņš to tikmēr baro. Izšķiļas nevarīgi, kaili putnēniem. Par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Jaunie putni izlido 11—15 dienu vecumā. Dzimumbriedumu sasniedz gada vecumā.
Metjū Apsons
Metjū Džeimss Apsons (en, dzimis ) ir bijušais Anglijas futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Anglijas futbola izlases dalībnieks.
Anglijas Premjerlīgā pārstāvējis Arsenal, Birmingham City, West Ham United, Stoke City un Leicester City komandas. Ar Arsenal komandu 2001–02. gada sezonā kļuvis par Premjerlīgas uzvarētāju.
Anglijas futbola izlases sastāvā debitējis 2003. gadā. Piedalījies 2010. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Arsenal
Andrejs Gromiko
Andrejs Gromiko jeb Andrejs Hramika (dzimis, miris ) bija baltkrievu izcelsmes padomju politiķis Aukstā kara laikā. Ilggadējais (no 1957. līdz 1985. gadam) PSRS ārlietu ministrs. No 1985. līdz 1988. gadam bija formālais PSRS valsts galva, jo ieņēma PSRS Augstākās padomes prezidija priekšsēdētāja amatu.
Dzīvesgājums
Dzimis 1909. gadā baltkrievu ciemā Starije Hramiki zemnieka Andreja Burmakova ģimenē, viņa tēvs bija cēlies no Polijas-Lietuvas kopvalsts šļahtai piederīgas dzimtas, vēlāk pieņēma no dzimtā ciema nosaukuma atvasinātu uzvārdu. No 1939. gada darbojās PSRS Ārlietu ministrijā. Otrā pasaules kara laikā 1943. gadā kļuva par PSRS sūtni ASV, bet 1946. gadā ieņēma PSRS pārstāvja amatu ANO. Piedalījās Jaltas un Potsdamas konferenču sagatavošanā. 1952. gadā kļuva par PSRS sūtni Lielbritānijā, bet 1957. gadā - par PSRS ārlietu ministru. Ilgstoši darbojoties ārlietu ministra amatā, Gromiko deva būtisku ieguldījumu PSRS ārpolitikā visus Aukstā kara gadus, daudzkārt stūrgalvīgi nepiekrita rietumu valstu priekšlikumiem, tādēļ viņa iesauka bija misters Nē.
1985. gada martā PSKP CK Politbiroja sēdē Gromiko izvirzīja Mihaila Gorbačova kandidatūru PSKP CK ģenerālsekretāra amatam.
Johans Benjamins Kope
Johans Benjamins Kope (Johann Benjamin Koppe, 1750-1791) bija vācu teologs, Jelgavas Academia Petrina sengrieķu valodas profesors (1775).
Dzīvesgājums
Dzimis 1750. gada 19. augustā Dancigā. Mācījās Dancigas ģimnāzijā, studēja Leipcigas universitātē (1769–1772). Strādāja Getingenes universitātes filoloģijas seminārā un teoloģijas fakultātē. 1774. gadā Kopi uzaicināja kļūt par Pētera akadēmijas grieķu valodas profesoru Jelgavā, bet jau 1775. gadā viņš atgriezās Getingenes teoloģijas fakultātē un 1777. gadā ieņēma profesora vietu. Pazīstams ar savu 1778. gadā iespiesto četru sējumu darbu par Jauno Derību (Novum Testamentum Graece: Perpetua Annotatione Illustratum Vol. I–IV). 1784. gadā Kope devās uz Gotu Tīringenē, kur strādāja par Saksijas-Gotas-Altenburgas hercogistes luterāņu virsmācītāju, konsistorijas padomnieku un ģenerālsuperintendentu. No 1788. gada bija Hoijas grāfistes galma mācītājs, konsistorijas padomnieks un ģenerālsuperintendents tagadējās Lejassaksijas teritorijā, izveidoja Hannoveres zemes katķismu. Miris 1791. gada 12. februārī Hannoverē.
Ūdens muzejs "Aquaria"
Aquaria (sv) ir jūras muzejs, kurā var iepazīt dažādu ekoloģisko sistēmu — ziemeļu, tropu un citu jūru dzīvniekus un augus. Muzejs atrodas Stokholmā, Jūrgordenā, Falkenbergsgatan 2. Muzejs ir slēgts kopš 2018.gada 30.septembra !
Vēsture
Privāto Ūdens muzeju 1990. gada jūnijā atklāja Jērans Flodins. Pirms tam daudzus gadus viņam piederēja akvāriju veikals un viņa mērķis bija atklāt savu ūdens muzeju. Šī iecere sāka īstenoties 1980. gadu beigās, kad Jērans Flodins ieguva savā īpašumā Jūrgordenas piekrastes teritoriju, kurā pirms tam bija notikusi kuģa "Vāsa" izcelšana no jūras dzelmes un atjaunošana.
Muzejs
Akvāriju gada laikā apmeklē aptuveni 250 000 cilvēku. Muzeja apmeklētājs var iepazīties ar daudziem dzīvniekiem un viņu dažādiem biotopiem kā, piemēram, dzidrūdens lašupītēm un tropisko lietus mežu apgabaliem. Populārākie muzeja iemītnieki ir haizivis, kas ir aplūkojamas stikla gaitenī .Muzejā ir apskatāma ziemeļu kalnu ainava ar ezeru, kurā dzīvo foreles un ūdenskritums. Tāpat ir izveidota Dienvidamerikas tropu mežu ar tiem raksturīgiem pērkona negaisiem simulācija, kuros ir augsts gaisa mitrums un nemainīga gaisa temperatūra +28 °C. Esot vētras ar lietusgāzi simulācijā, iespējams redzēt cikādes, rajas, pirajas un milzu naktstauriņus.
Lai nodrošinātu nepieciešamo ūdens apmaiņu un cirkulāciju muzejā, katru stundu tiek iesūknēti aptuveni 100 000 litru ūdens no blakus esošā Nibrovikena līča. Atpakaļ sistēmā ūdens nokļūst caur nelielu ezeru un kāpnēm, pa kurām nārsta laikā brīvi migrē laši starp ezeru un līci.
Kārlis Oskars Kundziņš (teologs)
Dzīvesgājums
Dzimis 1883. gada 12. aprīlī Smiltenes draudzes mācītājmuižā mācītāja Kārļa Kundziņa (1850—1937) ģimenē, līdz 14 gadu vecumam izglītojās mājskolotāja vadībā, tad iestājas Tērbatas ģimnāzijā. Studēja teoloģiju Tērbatas Universitātē, bija latviešu studentu korporācijas Lettonia biedrs. Pēc universitātes studiju beigšanas 1907. gadā Kundziņš 8 gadus dzīvoja un strādāja Valmierā kā vikārmācītājs. Pirmā pasaules kara laikā 1916. gadā ar ģimeni pārcēlās uz Tērbatu, kur tika apstiprināts kā Tērbatas Universitātes docents. Pēc Latvijas Universitātes dibināšanas viņš ieņēma dažādus administratīvus posteņus kā vairākkārtējs fakultātes dekāns, sekretārs un universitātes prorektors. Paralēli darbam universitātē viņš strādāja arī kā Rīgas pilsētas 2. ģimnāzijas reliģijas — ētikas, psiholoģijas un filozofijas skolotājs.
Darbi
Trimdā publicētas viņa grāmatas "Kristus" (1948), "Ceļš uz pilnvērtīgu dzīvi" (1948), "Dieva izredzētie" (1957), "Atmiņas" (1968) u.c.
Tumšais miglājs
Tumšais miglājs jeb absorbcijas miglājs ir tāda veida starpzvaigžņu mākonis, kas ir tik blīvs, ka aizsedz acij saredzamos gaismas viļņus no gaišajiem objektiem, kas atrodas aiz tā, piemēram, zvaigznēm un gaišajiem — emisijas vai atstarošanas miglājiem. Gaismas staru izzušanu izraisa starpzvaigžņu putekļi, kas atrodas vēsākajās un blīvākajās miglāju daļās. Miglāju kopas un lieli tumšu miglāju kompleksi ir saistīti t.s. Milzu molekulārajos mākoņos. Atsevišķus mazus tumšus miglājus sauc par Boka globulām. Tāpat kā ar citiem starpzvaigžņu putekļiem vai molekulām, objekti, ko tie aizsedz, ir novērojami tikai, izmantojot radioviļņus (radioastronomija) vai infrasarkanos starus — infrasarkanajā astronomijā.
Izpētes vēsture
1919. gadā Eduards Bārnards sastādīja tumšo miglāju katalogu, kurā bija iekļauti 182 šādi objekti, ar to aprakstiem un koordinātēm. 1927. gadā pēc Barnarda nāves, pēc viņa novērojumiem, katalogs tika papildināts un tajā bija iekļauti 349 objekti.
Citā katalogā, kas publicēts 1962. gadā, ir 1802 tumši miglāji bez aprakstiem, bet ar norādītām koordinātām un izmēriem, kā arī caurredzamības ziņā sadalīti 6 klasēs un veikta dažu šo datu statistiskā analīze.
Raksturojums
Lielāko tumšo miglāju masa var būt lielāka par 106 Saules masu (M⊙) un diametrs — vairāk nekā 200 parseku, tādā gadījumā tie saucas Milzu molekulārie mākoņi. Mazākie no tiem, Boka globulas, var būt mazāki par parseku diametrā un saturēt mazāk par 2000 M⊙, vismazākie līdz 0,06 parsekiem diametrā.
99% no šādu miglāju masas ir molekulārais ūdeņradis, kas tomēr netiek tieši novērots, jo tas praktiski netraucē gaismas cauriešanai. Miglāji parādās kā tumši tāpēc, ka mazāk kā mikronu lielās putekļu daļiņas, kas pārklātas ar sasalušu oglekļa monoksīdu un slāpekli, efektīvi bloķē gaismas caurlaidību redzamos viļņu garumos. Tajos klāt ir arī molekulārais ūdeņradis, atomārais hēlijs, C18O (CO ar skābekli 18O izotopa veidā), CS, NH3 (amonjaks), H2CO (formaldehīds), c-C3H2 (ciklopropenilidēns) un molekulārais jons N2H+ (diazenilijs), kuri ir samērā caurspīdīgi. Šie mākoņi ir zvaigžņu un planētu rašanās vieta, un to attīstības izpratne ir būtiska, lai izprastu zvaigžņu veidošanos.
Salīdzinoši caurspīdīgos miglājos ir samanāma šķiedraina struktūra: to izraisa magnētisko lauku ietekme, kuri apgrūtina vielas kustību pāri spēka līnijām. Pašiem miglājiem ir neregulāra forma; izņemot Boka globulas, tiem nav skaidri noteiktu robežu, dažreiz tie iegūst virpuļojošu čūsku formas.
Tumšie miglāji ir ļoti auksti objekti: to temperatūra nepārsniedz 100 K, un dažreiz tā ir 10 K.
Lua
Lua ir vairākparadigmu programmēšanas valoda, kas tika izstrādāta kā skriptu valoda ar paplašinātu semantiku. Valodai ir samērā vienkārša C valodas lietojumprogrammas saskarne. Lua ir vairākplatformu programmatūra, sarakstīta ANSI C.
Valoda tika izstrādāta 1993. gadā, to paveica Riodežaneiro Pāvesta katoliskās universitātes darbinieki Robertu Ierusalimši (Roberto Ierusalimschy) vadībā.
Starptautiskais kredīts
Starptautiskais kredīts ir aizdevuma kustības forma starptautisko attiecību sfērā. Starptautiskā kredīta aizdevēja vai aizņēmēja lomā var būt bankas, individuālie uzņēmēji, kompānijas, firmas, valsts iestādes, starptautiskās organizācijas, politiskās organizācijas, reliģiskās organizācijas. Starptautiskais kredīts stimulē preču un pakalpojumu eksportu un importu, kā arī rada labvēlīgus apstākļus ārzemju investīcijām.
Starptautiskā kredīta veidus klasificē šādi:
Starptautiskais kredīts ir saistīts arī ar ārējo tirdzniecību, un visizplatītākā ārējās tirdzniecības forma ir firmu kredīts. Firmu kredīta komerciālās attiecības veidojas starp vienas valsts eksportētāju un otras valsts importētāju. Starptautiskajā kredītā ir sastopami šādi firmas kredīta paveidi:
Lai varētu veikt starptautisko kredītu, tiek izmantoti bankas kredīti, bankas var kreditēt gan eksportētājus, gan importētājus. Pie starptautiskā kredīta pastāv starpnieku vai brokeru kredīts. Šis kredīts rodas tad, ja kāda no firmām uztic savu darījumu kārtot starpniekiem. Vairākums uzņēmējsabiedrībām izsniegto ārvalstu kredītu, spriežot pēc auditoru veiktajām pārbaudēm, ir neefektīvi (no ražošanas viedokļa). Taču valstij joprojām nav reālu sviru, lai šo naudu atprasītu. Ministru kabineta apstiprinātajos ārvalstu kredītu sadales noteikumos par kredītu sadali viss ir noteikts skaidri un precīzi, bet par atprasīšanu — nav minēts. Pagaidām vienīgā reālā svira naudas atgūšanai ir Latvijas Bankas rokās. Centrālajai bankai ir tiesības naudu atprasīt, ja izrādījies, ka komercbanka, kurai naudu vajadzēja izsniegt uzņēmējsabiedrībai vai kura to atguvusi no uzņēmēja, šo naudu atstājusi sev. Taču pārējās finansu attiecības starp uzņēmēju un komercbanku nosaka to savstarpējā uzticība un vienošanās. Tas nozīmē, ka valdība, kura ir faktiskā kredīta saņēmēja no ārvalstīm un kurai naudu jāatdod, nav noteicēja par kredīta atprasīšanu. Gadījumā, ja uzņēmējs nespēj naudu atmaksāt, tas jādara tai bankai, kas garantējusi naudas atdošanu.
Kuģošanas vēstures muzejs
Kuģošanas vēstures muzejs (sv) ir muzejs, kas iepazīstina ar agrāko kuģošanu uz bākkuģa "Finngrundet", ledlauža "St. Erik", torpēdkuģa HMS "Spica" un glābšanas kuģa "Bernhard Ingelsson". Kuģu muzejs atrodas līdzās Vāsas muzejam esošās ostas Jāgaras piestātnē Stokholmā, Jūrgordenā. Kuģu muzejs ir Jūras vēstures muzeja apakšstruktūra.
Muzejs iepazīstina ar četriem noenkurotajiem kuģiem, kuri tika būvēti dažādiem uzdevumiem Zviedrijas ūdeņos. Torpēdkuģis muzeja īpašumā nonāca 2002. gadā, glābšanas kuģis — 1996. gadā.
Finngrundet
"Finngrundet" ir bākkuģis, kurš tika būvēts 1903. gadā. Kuģis ir 31 metrus garš, 6,85 metrus plats, to apkalpoja astoņu cilvēku komanda. Bākas ugunis bija saskatāmas no 11 jūras jūdžu attāluma. "Finngrumndet" izmantoja bezledus sezonā, noenkurojot Fingrunda sēklī Botnijas līča dienviddaļā. Bākkuģi norakstīja 1969. gadā, laikā, kad bākkuģus sāka aizstāt ar pastāvīgām automātiskajām bākām. Sakarā ar to bākkuģis 1970. gadā kļuva par muzeja kuģi.
Sv. Ēriks
Ledlauzis "Sv. Ēriks" tika būvēts 1915. gadā, tam no jūras kuģiem ir pasaulē lielākais tvaika dzinējs un tas bija pirmais Zviedrijas jūras ledlauzis. Kuģis ir 60 metrus garš un 17 metrus plats, apkalpei nepieciešama 30 cilvēku komanda. Kuģa aprīkojums ļauj atstumt sāņus ledusgabalus un paplašināt brīvo joslu no ledus, tas ielauž ledu, slīdot pa to. Ledlauzim ir divi trīscilindru kuģa motori, no kuriem viens ir Zviedrijā lielākais jūras tvaikoņa dzinējs.
Mazjumpravas muiža
Mazjumpravas muiža var būt:
Pāvels Dergačs
Pāvels Dergačs (1912—1998) bija nelegālās Latvijas Komunistiskās partijas (LKP) biedrs (1936). No 1937. gada darbojās LKP Latgales apgabala organizācijā, apcietināts.
2020. gada Rīgas domes vēlēšanas
2020. gada Rīgas domes vēlēšanas notika 29. augustā. Atbilstoši likumam Rīgas domes vēlēšanas tika plānotas ne vēlāk kā 2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanu laikā.
Pāvels Dergačs
Pēc Latvijas okupācijas iecelts par LKP Abrenes apriņķa komitejas otro sekretāru un ievēlēts par Tautas Saeimas deputātu (1940). 1940. gada augustā bija Latvijas delegācijas sastāvā Maskavas kremlī, prasot Latvijas uzņemšanu Padomju Savienībā. Tulkojis krieviski delegācijas locekļu svinīgās uzrunas.
2020. gada Rīgas domes vēlēšanas
2019. gada 6. decembrī Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs Juris Pūce paziņoja, ka ir iesniedzis likumprojektu par 2017. gadā ievēlētās Rīgas domes atlaišanu. 2020. gada 13. februārī to pieņēma Saeima, bet 24. februārī to apstiprināja valsts prezidents Egils Levits, līdz ar to Rīgas domes vēlēšanas notika priekšlaicīgi.
Pāvels Dergačs
Otrā pasaules kara laikā bijis sarkano partizānu vienības komandieris. Pēc kara beigām LKP CK Partijas vēstures Institūta direktora vietnieks.
2020. gada Rīgas domes vēlēšanas
Sākotnēji bija paredzēts, ka vēlēšanas notiks 2020. gada 25. aprīlī, bet saskaņā ar tiesas lēmumu (pēc politiskās partijas "Alternative" pieteikuma) vēlēšanas tika pārceltas uz 2. maiju, savukārt 20. martā Saeima pieņēma lēmumu pārcelt tās uz 6. jūniju saistībā ar COVID-19 izplatīšanos Latvijā, bet 16. aprīlī vēlēšanas jau trešo reizi tika pārceltas, šoreiz uz 29. augustu. Vēlēšanās Rīgas domē ievēlēja 60 deputātus, šoreiz uz pagarinātu laiku — nepilniem pieciem gadiem.
Pāvels Dergačs
Miris 1998. gada 30. oktobrī. Apglabāts Rīgas 1. Meža kapos.
2020. gada Rīgas domes vēlēšanas
Balsošanas sistēma
Latvijas Republikas pilsētas domes un novada domes vēlēšanu likums nosaka, ka pašvaldības ievēl vienlīdzīgās, tiešās, aizklātās, brīvās un proporcionālās vēlēšanās, piešķirot vietas partijām, kuras iegūst vismaz 5% balsu pēc Vebstera—Senlagē metodes.
Tiesības piedalīties Rīgas domes vēlēšanās bija Latvijas un citu Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņiem, sākot no 18 gadu vecuma, kuriem bija reģistrēta dzīvesvieta Rīgas administratīvajā teritorijā 90 dienas pirms vēlēšanu dienas, vai kuriem Rīgas administratīvajā teritorijā pieder nekustamais īpašums.
Kampaņa
Vēl pirms vēlēšanas tika oficiāli izsludinātas partijas jau uzsāka priekšlaicīgu reklāmas kampaņu, jo īpaši "Attīstībai/Par!" ar mēra kandidātu Mārtiņu Staķi, kuras plakāti tika izlikti Rīgas centrā jau 6. februārī. Drīz tai sekoja arī "Gods kalpot Rīgai!" ar mēra kandidātu Oļegu Burovu. Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs paziņoja, ka partijas priekšlaicīgi reklamēties var bez ierobežojumiem. Līdz ar ārkārtējās situācijas izsludināšanu COVID-19 izplatīšanās dēļ priekšvēlēšanu kampaņa tika uz laiku apturēta. 2020. gada 7. jūlijā Centrālā vēlēšanu komisija oficiāli izsludināja Rīgas domes vēlēšanas, kas notika 29. augustā.
2020. gada septembra beigās NEPLP piemēroja 10 500 eiro soda naudu kanālam RīgaTV 24 (tagad TV24) par slēptu priekšvēlēšanu aģitāciju. Tās raidījumos tika novērots ievērojams divu politisko spēku – “Gods kalpot Rīgai” un “Attīstībai/Par!-"Progresīvie”" īpatsvars.
2021. gada jūnijā KNAB publicēja pārskatu par kandidējušo politisko partiju un to apvienību vēlēšanu deklarāciju pārbaudēm, konstatējot, ka desmit politiskie spēki nav ievērojuši Politisko organizāciju finansēšanas likumā un Priekšvēlēšanu aģitācijas likumā noteiktās prasības.
Par konstatētajiem pārkāpumiem KNAB deviņas partijas sauca pie administratīvās atbildības, piemērojot tām naudas sodus kopumā 3 110 eiro apmērā. Partijai "Jaunā Saskaņa" tika uzlikts sods 810 eiro apmērā, "Alternative" — 650 eiro, "Jaunā konservatīvā partija" — 600 eiro, "Jaunā Vienotība" — 450 eiro, "Reģionu spēks" — 200 eiro, "Latvijas Krievu savienība" — 150 eiro, "Attīstībai/Par!" — 100 eiro, "Zaļo un zemnieku savienība" — 100 eiro un "Vienoti Latvijai" — 50 eiro. Savukārt "Rīcības partijai" tika izteikts aizrādījums.
Tāpat KNAB sauca "Vienoti Latvijai", "Alternative" un Nacionālo savienību "Taisnīgums" pie administratīvās atbildības par vēlēšanu deklarāciju iesniegšanas kārtības neievērošanu, piemērojot attiecīgajām partijām naudas sodus, kā arī iesniedza prasību tiesai apturēt "Vienoti Latvijai" darbību par 2020. gada vēlēšanu deklarācijas un 2019. gada pārskata neiesniegšanu.
Kandidātu saraksti
No 2020. gada 14. līdz 20. jūlijam notika kandidātu sarakstu iesniegšana 29. augusta Rīgas domes vēlēšanām.
Deputātu kandidātu sarakstus Rīgas domes vēlēšanām varēja iesniegt reģistrētas politiskās partijas, reģistrētu politisko partiju reģistrētas apvienības, kā arī divas vai vairākas reģistrētas politiskās partijas, kuras nav apvienojušās reģistrētā politisko partiju apvienībā.
Tiesības piedalīties pašvaldību vēlēšanās kā deputātu kandidātiem bija Latvijas vai citu Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņiem, kuri vēlēšanu dienā bija sasnieguši vismaz 18 gadu vecumu un bija reģistrēti Latvijas vēlētāju reģistrā un uz kuriem neattiecās likumā noteiktie kandidēšanas ierobežojumi.
Lai kandidētu Rīgas domes vēlēšanās, kandidātu saraksta iesniegšanas dienā deputāta kandidātam bija jāatbilst vismaz vienam no šiem nosacījumiem, - Rīgā ir jābūt reģistrētai dzīvesvietai bez pārtraukuma pēdējos 10 mēnešus, Rīgā ir jābūt nostrādājušam kā darba ņēmējam vai pašnodarbinātai personai vismaz pēdējos četrus mēnešus vai Rīgā ir jāpieder nekustamajam īpašumam.
Kandidātu vērtējums
No 2020. gada 7. līdz 25. aprīlim "Factum" veica aptauju, kurā piedalījās 708 rīdzinieki. Aptaujātajiem rīdziniekiem lūdza novērtēt vairākus Rīgas mēra amata kandidātus. Mārtiņu Staķi pozitīvi novērtējis 21% aptaujāto rīdzinieku, savukārt negatīvi – 15%, Vilni Ķirsi pozitīvi novērtējuši 13% rīdzinieku, savukārt negatīvi – 22%, Eināru Cilinski pozitīvi novērtējuši 10% rīdzinieku, savukārt negatīvi – 23%, bet Oļegu Burovu pozitīvi novērtējuši 13% rīdzinieku, savukārt negatīvi – 38%.
Citas aptaujas
2019. gada janvārī tika atklāti "Kantar TNS" veikto aptauju rezultāti, kuri liecina, ka 43% Rīgas iedzīvotāju atbalsta Rīgas domes ārkārtas vēlēšanas, bet 40% neatbalsta, savukārt tikai 34% Latvijas iedzīvotāju uzskata, ka Rīgas domes potenciālā atlaišana pozitīvi ietekmēs problēmu risināšanu pilsētā, savukārt 49%, ka nē. SKDS aptaujas liecina, ka 2020. gada sākumā rīdzinieki ir vismazāk apmierināti ar Rīgas domes darbu 10 gadu laikā.
2020. gada februāra beigās "Betsafe" bukmeikeri izvērtēja izredzes Rīgas mēra kandidātiem pēc vēlēšanām iegūt mēra amatu. Pēc viņu novērtējuma Mārtiņam Staķim ir 25% iespēja uzvarēt, Oļegam Burovam – 20%, Konstantīnam Čekušinam – 15%, Jurim Jurašam – 15%, Eināram Cilinskim – 15%, bet Vilnim Ķirsim – 10%.
2020. gada matā publicētajā "Kantar TNS" aptaujā Latvijas iedzīvotāji novērtēja 10 punktu skalā savas cerības par to, ka nākamais Rīgas domes sasaukums strādās labāk nekā iepriekšējais. Aptaujā vidējais vērtējums bija 2,9 punkti. 65% Latvijas iedzīvotāju novērtējuši ar no 1 līdz 4 punktiem.
2020. gada 15. jūlijā tika publicēta SKDS aptauja, kurā tika aptaujāti rīdzinieki par Rīgas domes pagaidu administrācijas darba novērtējumu. 65% aptaujāto ir pagaidu administrāciju novērtējuši negatīvi, bet 19% pozitīvi. Tas ir vēsturiski zemākais Rīgas pašvaldības darba novērtējums.
Dariuss Gārlends
Dariuss Kinnards Gārlends (en; dzimis Geri, Indiānā, ASV) ir amerikāņu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja pozīcijā. 2023. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Klīvlendas "Cavaliers", kurā aizvadījis visu karjeru. 2022. gada NBA Visu Zvaigžņu spēles dalībnieks.
Karjera
Jau pirmajā sezonā D. Gārlends ieņēma svarīgu vietu komandā, dodamies sākumsastāvā visās spēlēs, kurās piedalījās, un tā tas ir noticis gandrīz visās vēlākajās viņa karjeras sezonās. 2022. gadā D. Gārlends pirmo reizi tika izraudzīts piedalīties NBA Visu Zvaigžņu spēlē, kā arī tika nosaukts par vienu no galvenajiem pretendentiem uz Progresējušākā spēlētāja balvu.
Ēriks Nilsons
1934. gadā sācis spēlēt Allsvenskan komandā Malmö FF, kur viņš pavadīja līdz 1953. gadam. Tur viņš izcīnīja piecus līgas titulus un piecus Zviedrijas kausus.
Dariuss Gārlends
Karjera
2022. gada 13. novembrī D. Gārlends sasniedza karjeras rekordu — 51 punktu zaudētā spēlē (124–129) pret Minesotas "Timberwolves", iemetot 10 no 15 trīspunktu metieniem. Šīs sezonas noslēgumā "Cavaliers" iekļuva NBA izslēgšanas spēlēs pirmo reizi kopš tās sastāvā nespēlēja Lebrons Džeimss.
Ēriks Nilsons
Zviedrijas futbola izlasi pārstāvējis no 1938. līdz 1952. gadam, kopumā aizvadot 57 mačus. Izcīnījis zelta medaļu 1948. gada vasaras olimpiskajās spēlēs un bronzas medaļu 1952. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Izcīnījis arī trešo vietu 1950. gada FIFA Pasaules kausā un piedalījies 1938. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Malmö FF
Zviedrija
Aleksejs Trošinskis
Aleksejs Trošinskis (dzimis 1973. gada 9. oktobrī) ir bijušais Kazahstānas hokejists, aizsargs, Kazahstānas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā 24 sezonas aizvadījis PSRS hokeja līgā, Starptautiskajā hokeja līgā, Krievijas Superlīgā un KHL, kļuvis par četrkārtēju Krievijas čempionu.
Precēj' mani precinīki
Precēj' mani precinīki ir latgaliešu tautasdziesma Jurjānu Andreja apdarē, ko Septītajos latvju vispārējos dziesmu svētkos 1931. gadā atskaņoja Latgales jauktie kori Emīla Melngaiļa vadībā.
Aleksejs Trošinskis
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Trošinskis sāka 1990.—91. gada sezonā, debitējot PSRS hokeja līgas kluba Ustjkamenogorskas "Kazzinc-Torpedo" sastāvā. Klubā Aleksejs spēlēja līdz 1994. gada vasarai, kad pievienojās nu jau Starptautiskajā hokeja līgā spēlējošajai Maskavas "Dinamo" vienībai. 1994.—95. gada sezonā Trošinskis kopā ar klubu izcīnīja Krievijas čempiona titulu.
Viktors Alksnis
Viktors Alksnis (ru; dzimis Taštagolā) ir latviešu izcelsmes PSRS un Krievijas politiķis, bijis Latvijas Augstākās padomes un Krievijas Valsts domes deputāts, kā arī bijusī PSRS militārpersona (gaisa karaspēka pulkvedis).
Biogrāfija
Dzimis Rietumsibīrijā, kur ģimene atradās izsūtījumā. Viņa vectēvs bija ievērojamais padomju kara aviācijas komandieris Jēkabs Alksnis, kas 1930. gadu beigās Staļina tīrīšanu laikā bija kritis nežēlastībā un 1938. gadā nošauts. Tēvs Imants Alksnis bija inženieris. 1957. gadā Alkšņu ģimeni reabilitēja un tā pārcēlās dzīvot uz Latviju. 1972. gadā V. Alksnis pabeidza vectēva vārdā nosaukto Jēkaba Alkšņa Rīgas kara aviācijas augstāko inženieru skolu. Dienēja PSRS gaisa karaspēkā, sasniedzot pulkveža militāro pakāpi.
Laikā, kad Latvija cīnījās par neatkarību, V. Alksnis aktīvi iestājās par Padomju Savienības saglabāšanu. 1989. gadā ievēlēts par PSRS tautas deputātu, kur bija viens no deputātu grupas "Sojuz" izveidotājiem un aktīvākajiem dalībniekiem. 1990. gadā ievēlēts LPSR Augstākajā Padomē, kur nebalsoja par Neatkarības deklarāciju. Atbalstīja Augusta puču PSRS. Politiskie oponenti V. Alksni šai laikā dēvēja par "Melno pulkvedi". Pēc Augusta puča izgāšanās Latvijas Republikas Augstākā padome 1991. gada 29. augustā pieņēma lēmumu "Par tautas deputātu — militārpersonu statusu", kurā prasīja deputātiem — militārpersonām Alksnim, Jagupecam un Rjabiņinam iesniegt juridiski apstiprinātu ziņojumu PSRS aizsardzības ministram par atvaļināšanu rezervē. Tā kā viņi to nedarīja, tad AP 1991. gada 2. oktobrī anulēja viņiem deputāta mandātu.