cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kārlis Heincs Brunners
Dzīve
Pēc vidusskolas beigšanas Brunners studēja ekonomiku, tiesvedību und vadības zinības Reitlingenē, Minhenē, Štarnbergā un Bratislavā. Kopš 2005. gada viņš ir privātais juriskonsults un priekšsēdētājs firmā Illertisser Sonnenschein. Viņš ir arī redaktors politiskajam žurnālam "Berliner Republik". Brunners ir priekšsēdētājs biedrībai "Illertissen — Elbogen/ Loket n. O". Viņš brīvprātīgi darbojas Bavārijas sarkanajā krustā, kurā viņš ir biedrs kopš 1970. gada. Arī Strādnieku Labklājības biedrībā Brunners darbojas brīvprātīgi. Brunners ir precējies un ģimenē ir divi bērni. Doktora grādu filozofijā Brunners ieguva Bratislavas universitātē. Kopš 2011. gada viņš pasniedz Biberahas augstskolā par tēmu — publiskā un privātā partnerība.
Politiskā aktivitāte
Kopš 1982. gada Brunners ir Sociālās Demokrātu Partijas (SPD) biedrs. Ar 1985. gadu viņš ir iesaistījies vietējā politikā. No 1990. līdz 2002. gadam viņš bija pirmais pašvaldības priekšsēdētājs Illertisenē. Kopš 1996. gada viņš ir novada priekšsēdētājs Neiulmas novadā. 2003. gadā viņam izdevās SPD partijas saraksta rindās kļūt par Bundestāga deputātu. Brunners ir Aizsardzības komitejas, Juridiskās un patērētāju aizsardzības komitejas , kā arī Ārlietu komitejas biedrs ieroču atbruņošanas, neizplatīšanas un kontroles jautājumos. Viņš ir Aizsardzības komitejas ziņotājs gaisa spēku jautājumos, Juridiskajā komitejā atbildīgs par korporatīvo maksātnespējas likumu, kā arī par seksuālo minoritāšu tiesību vienlīdzību.
Turklāt viņš ir Sociālās Demokrātu Partijas Bavārijas reģiona pārstāvis aizsardzības politikas jautājumos Bundestāgā un Vācijas-Austrijas parlamentāriešu grupas priekšsēdētāja vietnieks. Brunners ir Austrijas Sociāldemokrātiskās Partijas un Čehu Sociāldemokrātiskās Valsts Partijas biedrs.
EDSO — Vēlēšanu novērošanas misija Ukrainā 2014
2014. gada Ukrainas krīzes laikā Brunners piedalījās EDSO novērotāju misijā kā NATO Parlamentārās asamblejas loceklis Ukrainas prezidenta vēlēšanās. Turklāt viņš tikās ar vietējām seksuālo minoritāšu organizācijām.
Kritis kaujā
Kritis kaujā (KIA) ir apzīmējums, ko parasti izmanto, lai apzīmētu militārpersonu, personāla nāvi no ienaidnieka vai naidīgu spēku rokām kauju laukā.
Ar apzīmējumu KIA apzīmē tikai personu, kas ir nogalināta kaujas laukā, savukārt miris no ievainojuma (DOW) attiecas uz kādu, kurš izdzīvojis kaujas laukā, bet vēlāk miris ārstniecības iestādē. Ziemeļatlantijas līguma organizācija (NATO) biežāk izmanto DWRIA, nevis DOW, lai apzīmētu, ka persona ir "mirusi no ievainojumiem".
NATO definīcija
Pēc NATO definīcijas kaujā kritušais ir kaujinieks, kurš tiek nogalināts kaujas laukā vai kurš mirst no brūcēm vai citiem ievainojumiem, pirms nokļuvis ārstniecības iestādē vai nesaņemot pirmo palīdzību.
Terenss Trammels
Terenss Trammels (en; dzimis Atlantā, Džordžijas štatā, ASV) ir profesionāls amerikāņu vieglatlēts, startē barjersprintā.
Piedalījies trijās Olimpiskajās spēlēs (2000, 2004, 2008). 2000. gadā Sidnejā un 2004. gadā Atēnās viņš izcīnīja sudraba medaļu 110 m/b. Vēl tāda paša kaluma medaļu izcīnījis trijos Pasaules čempionātos (2003, 2005, 2007). 1999. gada Universiādē kļuva par čempionu 110 m/b. Divus gadus (1999—2000) ir bijis NCAA čempions 110 m/b.
Pasaules čempionātā telpās izcīnījis divas uzvaras (2001, 2006) un vienu sudraba medaļu (2010) 60 m/b.
Buštehrada
Buštehrada (cs) ir pilsēta Čehijā, Centrālčehijas apgabala Kladno apriņķī uz austrumiem no Kladno.
Apdzīvotā vieta rakstos pirmoreiz minēta 1209. gadā. 1497. gadā tai tika piešķirtas pilsētas tiesības. Ilgu laiku tā atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Thi Hon Ņunhjona
Thi Hon Ņunhjona (vi; dzimusi kā ) ir Vjetnamas starptautiskā meistare šahā (1994).
Biogrāfija
1991. gadā Suboticā piedalījusies Pasaules čempionāta šahā sievietēm starpzonu turnīrā, kurā kopā ar Klaudiju Amuru dalījusi 32.-33. vietu.
FIDE 1994. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Jānis Dikmanis
Biogrāfija
Pēc skolas beigšanas uzsāka darbu F. Meiera eksporta firmā Rīgā. 1904. gadā viņš tika uzņemts II Rīgas riteņbraucēju biedrībā, kas ir vecākā latviešu sporta organizācija. Tāpat viņš iesaistījās administratīvajā darbībā, rīkojis sacensības un bijis riteņbraukšanas eksaminācijas komisijas loceklis. 1904. gada 4. maijā piedalījies pirmajā zināmajā latviešu maratonā Rīga—Jelgava. 1908. gadā beidzis sportot.
Kopš 1909. gada darbojās vienīgi sporta administratīvajā darbā.
1944. gadā viņš devās bēgļu gaitās uz Vāciju, mūža nogali pavadīja ASV, kur miris. ASV darbojās latviešu sporta dzīvē.
Pirātu Partiju Internacionāle
Pirātu Partiju Internacionāle (PPI) ir starptautiska bezpeļņas un nevalstiska organizācija, kuras galvenā mītne atrodas Briselē, Beļģijā. Tā tika izveidota 2010. gadā, un tā darbojas kā pirātu partiju pasaules mēroga organizācija, kas šobrīd pārstāv 39 dalībniekus no 36 valstīm Eiropā, Amerikā, Āzijā, Āfrikā un Austrālijā. Pirātu partijas ir vārda brīvības kustības politiski iemiesojumi, kas cenšas sasniegt savus mērķus ar izveidotās politiskās sistēmas līdzekļiem, nevis tikai ar aktīvismu. 2017. gadā PPI tika piešķirts īpašs konsultatīvs statuss Apvienoto Nāciju Organizācijas Ekonomikas un sociālo lietu padomei.
Enzo Frančeskoli
Enzo Frančeskoli Urjarte (es, dzimis ) ir bijušais Urugvajas futbolists, spēlēja uzbrūkošā pussarga pozīcijā. Urugvajas futbola izlases sastāvā Frančeskoli ir spēlējis divos FIFA Pasaules kausos 1986. un 1990. gadā, kā arī trīs reizes uzvarējis Copa América. 2004. gadā Frančeskoli tika iekļāuts FIFA 100 sarakstā.
Sasniegumi
River Plate
Marseille
Urugvaja
Individuālie apbalvojumi
7th Heaven
7th Heaven ir 1927. gada ASV mēmā filma un viena no pirmajām filmām, kas tika izvirzīta nominācijā "Labākā filma" (tad šī nominācija saucās "Izcilākā filma"). Filmas režisors ir Frenks Borzeigijs. Galvenās lomas filmā atveido Dženeta Geinore un Čārlzs Farels. Geinore ieguva Amerikas akadēmijas balvu kā labākā aktrise galvenajā lomā, Borzeigijs kā labākais režisors un Benžamins Gleizers nominācijā "Labākais adaptētais scenārijs".
Erno Rapī un Ļevs Polaks speciāli filmai sarakstīja dziesmu Diane.
1995. gadā Kongresa bibliotēka filmu iekļāva ASV Nacionālajā kino reģistrā.
Brodvejas izrāde
Filma 7th Heaven balstīta uz populāru Brodvejas tāda paša nosaukuma teātra izrādi, to 1922. gadā iestudēja Booth Theatre un izrādes ilga no 1922. gada 30. oktobra līdz 1924. jūlijam, kopsummā nospēlējot 704 izrādes. Galvenās lomas atveidoja Džordžs Gols (Čiko) un Helena Menkena (Diāna). Vienu no lomām atveidoja arī Frenks Morgans.
Filmas rimeiki
1937. gadā filmu pārfilmēja kā skaņu kino. Filmas režisors ir Henrijs Kings, lomas atveidoja Simona Simona, Džeimss Stjuarts, Džīns Heršolts un Gregorijs Ratovs.
Ķīniešu scenārists un kinorežisors Juans Muži savu 1937. gada filmu Street Angel veidoja pēc filmas 7th Heaven motīviem, nosaucot savu filmu Frenka Borzeigija 1928. gada filmas nosaukumā.
Dzimuši policisti
"Dzimuši policisti" (en) ir amerikāņu policijas izmeklēšanas televīzijas seriāls, kas ASV tiek pārraidīts CBS televīzijas kanālā kopš.
Seriāls ir par īru amerikāņu Reiganu ģimeni, kur lielākā daļa ģimenes locekļu strādā policijā. Galvenās lomas tajā atveido Toms Seleks, Donijs Valbergs, Bridžita Moinahena, Vills Estess un Lens Kerju. Seriālam kopumā ir sešas sezonas un vairāk nekā 130 sērijas. Seriāla pirmās piecas sezonas bijušas starp 25 skatītākajām pārraidēm ASV. 2016. gada 25. martā televīzijas kanāls CBS paziņoja par seriāla septīto sezonu.
Hosē Anhels Iribars
Hosē Anhels Iribars Kortaharena (es, dzimis ) ir bijušais spāņu futbolists un futbola treneris, spēlēja vārtsarga pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks.
Gandrīz visu savu spēlētāja karjeru pavadījis Spānijas komandā Athletic Bilbao, kur aizvadījis vairāk nekā 600 oficiālās spēles, 18 La Liga sezonu laikā. Divas reizes ar komandu izcīnījis Spānijas kausu.
Spānijas futbola izlasi pārstāvējis no 1964. līdz 1976. gadam, kopumā aizvadot 49 mačus. Ar izlasi uzvarējis 1964. gada Eiropas čempionātā. Piedalījies arī 1966. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Athletic Bilbao
Spānija
Fabjēns Klods
Fabjēns Klods (fr; dzimis ) ir franču biatlonists.
Karjera
Ar biatlonu sāka nodarboties 2006. gadā. Piedalījās 2012. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēlēs Insbrukā, izcīnīja bronzas medaļu jauktajā stafetē. 2013. gada Pasaules čempionātā jauniešiem uzvarēja sprintā un ieguva bronzu stafetē. Gadu vēlāk Preskailā startēja jau junioru konkurencē un izcīnīja zelta medaļu iedzīšanā un sudrabu stafetē. 2015. gada Eiropas čempionātā junioriem Otepē uzvarēja sprintā un ieguva sudrabu stafetē. Tā paša gada Pasaules čempionātā junioriem Raubičos arī izcīnīja divas godalgas — sudrabu sprintā un bronzu stafetē.
Pasaules kausa sacensībās debitēja Rūpoldingā ar 96. vietu 20 km individuālajā distancē. Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2017. gadā, starēja tikai 20 km individuālajā distancē un ieņēma 25. vietu. 2019. gada decembrī PK posmā Hohfilcenē Francijas komandas sastāvā ieguva 3. vietu stafetē. Pirmo reizi individuāli vietu uz goda pjedestāla PK posmos izcīnīja Pokļukā, kad ieņēma 3. vietu 20 km distancē. 2021. gada Pasaules čempionātā labāko rezultātu sasniedza iedzīšanā, ieņemot 12. vietu.
Piedalījās, izcīnīja sudraba medaļu stafetē, bet labāko vietu individuāli sasniedza 20 km distancē (9. vieta).
Ģimene
Fabjēna Kloda māte Kristīne ir bijusī distanču slēpotāja un biatloniste. Piedalījusies 1984. gada Pasaules čempionātā biatlonā, kur 10 km individuālajā distancē ieņēma astoto vietu. Viņa brāļi Florāns un Emiljēns arī ir biatlonisti.
Aija Lulle
Aija Lulle (dzimusi Latvijā, 1975. gadā) ir socioloģe, migrācijas, mobilitātes un sociālās nevienlīdzības pētniece. Ieguvusi bakalaura grādu pedagoģijā Liepājas Universitātē 1997. gadā, maģistra grādu sociālajās zinātnēs Latvijas Universitātē 2002.gadā, doktora grādu ģeogrāfijā Latvijas universitātē 2014. gadā.
Strādājusi kā žurnāliste Neatkarīgajā Rīta Avīzē, korespondente Agence France Press. Bija galvenā redaktore izdevumam “Latvija Eiropas savienībā”. Aijai Lullei ir ilgstoša pieredze akadēmiskajā darbā. Viņa ir bijusi pasniedzēja un pētniece Latvijas Universitātē, LU Diasporas un migrācijas pētījumu centrā (kuru vadīja no 2014. gada līdz 2016. gadam), Austrumsomijas Universitātē, Saseksas Universitātē.
Vērmaņi
Vērmaņi (de) ir vācbaltiešu tirgotāju un rūpnieku dzimta, kas 18. gadsimtā ieceļoja Vidzemes guberņā un vēlāk izplatījās arī Saksijā un Krievijā.
Vēsture
Viņiem bija trīs dēli Heinrihs (1773—1810), Kristiāns Heinrihs II (1779—1824) un Johans Kristofs (1784—1843) un trīs meitas Urzula Karolīne Engele (precējusies Pandere, 1775—1845), Anna Ģertrūde Marija (1782—?) un Karolīne (1784—?). Viņa mazdēls Kristiāns Heinrihs Panders (1794—1865) bija paleontologs, embriologs un ģeologs.
Jaunākais dēls Johans Kristofs Vērmanis 1804. gadā pārņēma tēva tirdzniecības un finanšu uzņēmumu "Vērmanis un dēls" (Wöhrmann & Sohn), izveidoja vairākas Rīgas fabrikas, kā arī bija Prūsijas ģenerālkonsuls Rīgā. 1833. gadā viņš Sindi muižā (Zintenhof) pie Pērnavas nodibināja tekstilfabriku ar dambi uz Pernu upes, kas Vērmaņiem piederēja līdz 1879. gadam. Pēc viņa nāves tēva īpašumus pārņēma viņa dēls Kristiāns Heinrihs IV (1814–1874), kas bija Prūsijas, pēc 1871. gada Vācijas impērijas ģenerālkonsuls Rīgā. Tagadējā Tvaika ielā Sarkandaugavas teritorijā viņš nodibināja tēraudlietuvi (Eisengießerei) un mašīnrūpnīcu, kā arī vadīja kokzāģētavu (Wöhrmanns Dampf-Sägemühle). 1849. gadā viņu iecēla dižciltīgo kārtā (von Wöhrmann). 1865. gadā Vērmaņu dzimta iegādājās Stalbes (Stolben) muižu, vēlāk arī Vestienas muižu. No 1874. gada Vērmaņiem piederēja dzīvojamā ēka Aleksandra un Elizabetes ielu stūrī (tagadējās viesnīcas "Latvija" vietā), kur līdz 1919. gadam atradās Jastržembskas sieviešu ģimnāzija.
Savukārt viņa brālēns Kristiāns Heinrihs Vērmanis III (1810—1870) iegādājās divas muižas Saksijā (Wendischbora un Simselwitz), 1852. gadā ieguva barona titulu (Freiherr von Wöhrmann) un bija Saksijas landtāga deputāts (1857—1862).
Pēc 1920. gada zemes reformas Vērmaņu dzimtas piederīgie zaudēja lielāko daļu īpašumu un līdz 1939. gada beigām atstāja Latviju un Igauniju.
Corona (alus)
Corona Extra ir gaišais lāgeris, ko ražo Meksikas alus darītava Cervecería Modelo (pieder Beļģijā reģistrētajam uzņēmumam AB InBev) vietējam patēriņam un eksportam uz citām valstīm, izņemot Amerikas Savienotās Valstis, un eksportam uz Amerikas Savienotajām Valstīm — cits Meksikas uzņēmums Constellation Brands. Corona zīmols ir viens no vispārdotākajiem alus veidiem visā pasaulē. Ārpus Meksikas Corona parasti tiek pasniegts ar laima vai citrona šķēlīti uz pudeles kakla, lai pievienotu skābumu un garšu.
ASV Corona Extra ir visvairāk pārdotais importētais dzēriens.
Sastāvdaļas
Corona Extra satur miežu iesalu, kukurūzu, apiņus, raugu, antioksidantus (askorbīnskābi) un propilēnglikola alginātu kā stabilizatoru. Propilēnglikola algināts ir sintētisks, bezkrāsains, bez smaržas, bezgaršīgs šķidrums, kas pieder pie tās pašas ķīmiskās klases, kā alkohols.
Maldīga asociācija ar koronavīrusu
Kaut arī Corona ir piedzīvojusi zaudējumus 170 miljonu dolāru apjomā 2019.—2020. gada koronavīrusa uzliesmojuma laikā, uzņēmums to attiecināja uz to, ka samazinās cilvēku skaits Ķīnā, kas izklaidējas ārpus mājas, nevis tas noticis alus asociācijas ar vīrusu dēļ. CNN ziņojums, ka 38% amerikāņu apgalvo, ka atsakās dzert alu koronavīrusa dēļ bija aptaujas rezultātu maldinoša interpretācija.
Urīnizvadkanāls
Urīnizvadkanāls ir orgāns, kas izvada urīnu no urīnpūšļa. Urīnizvadkanāla struktūra sievietēm un vīriešiem ir dažāda. Vīrieša urīnizvadkanāla garums ir ap 15—20 cm, bet sievietes urīnizvadkanāls ir ap 3—5 cm. Šī iemesla dēļ sievietēm ievadīt urīna katetru ir daudz vieglāk nekā vīriešiem.
Vīriešiem urīnizvadkanālā atveras dažādi dziedzeri, tādēļ dzimumakta laikā pa to izdalās arī sperma. Urīnizvadkanālam ir iekšējais un ārējais sfinkters jeb slēdzējmuskulis. Pirmais atrodas pie urīnizvadkanāla iekšējās atveres. Iekšējā sfinktera darbība nav pakļauta cilvēka gribai. Ārējais slēdzējmuskulis atrodas ap urīnizvadkanālu vietā, kur tas iet cauri starpenei. Abiem sfinkteriem atslābstot, var notikt urinēšana.
Vīrieša urīnizvadkanāla uzbūve
Vīrieša urīnizvadkanālam izšķir trīs daļas: Vīrieša urīnizvadkanāls ir 15—29 cm garš.
Sievietes urīnizvadkanāla uzbūve
Sievietes urīnizvadkanāla augšējo trešdaļu klāj pārejas epitēlijs, bet divas apakšējās trešdaļas — daudzkārtainais plakanais nepārragotais epitēlijs.
Gļotāda veido gareniskas krokas. Gļotādas saistaudi (lamina propria) satur lielu daudzumu elastīgo šķiedru un labi attīstītu venozo pinumu. Gandrīz visā garumā sievietes urīnizvadkanāla gļotādā atrodami glandulae urethrales (līdzīgi Litrē dziedzeriem). Turklāt urīnizvadkanāla apakšējā trešdaļā lamina propria kreisajā un labajā pusē atrodami parauretrālie dziedzeri, kas pēc savas struktūras un funkcijām atbilst prostatai. Šo dziedzeru kreisais un labais izvadkanāls atveras urīnizvadkanāla ārējās atveres apvidū, dziedzeri savu sekrētu sāk izdalīt sievietes seksuālā uzbudinājuma laikā.
Muskuļslānis (tunica muscularis) labi attīstīts, to veido iekšējais gareniskais un ārējais cirkulārais slānis. Urīnizvadkanāla diafragmas daļu aptver m. sphincter urethrae.
Sokorneica
Sokorneica ir ciems Istras pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 305 km attālumā no Rīgas.
Staņislavs Ulams
Staņislavs Marcins Ulams (, dzimis, miris ) bija ebreju izcelsmes poļu/amerikāņu matemātiķis. Piedalījies Manhetenas projektā, kur deva būtisku ieguldījumu kodoltermisko ieroču izveidē. Pazīstams arī kā Montekarlo metodes autors.
Dzīvesgājums
Dzimis Austroungārijā, Ļvivā turīgu ebreju ģimenē. No 1919. līdz 1927. gadam mācījās ģimnāzijā, vēlāk Ļvivas Politehnikā, kuru pabeidza 1933. gadā. Pilnveidojās Viļņā, Vīnē, Cīrihē, Parīzē un Kembridžā. Kopā ar Stefanu Banahu, Hugo Steinhausu, Marku Kacu un citiem bija viens t.s. Ļvivas matemātiķu skolas dalībniekiem. 1936. gadā pēc Džona fon Neimana uzaicinājuma apmeklēja Padziļināto studiju institūtu Prinstonā. Līdz karam strādāja Hārvarda Universitātē, vasaras pavadot Polijā. 1939. gada 20. augustā, īsi pirms Otrā pasaules kara sākuma Ulams no Gdiņas devās uz ASV, kā izrādījās, uz viesiem laikiem. Ulama ģimene gāja bojā holokaustā.
1944. gada februārī iesaistījās Manhetenas projektā, Losalamosas laboratorijā Ņūmeksikā. 1946. gada janvārī Ulams dzīvībai bīstami saslima ar encefalītu. Atveseļošanās gaitā, būdams pazīstams ar datora ENIAC iespējām, Ulams radīja t.s. Montekarlo metodi problēmu risināšanā. 1951. gadā deva izšķirošu ieguldījumu kodoltermisko ieroču radīšanā, kopā ar Edvardu Telleru radīdams tā saucamo Tellera - Ulama kodolieroču dizainu.
Ulama vārdā nosaukti arī Borsuka-Ulama teorēma, Kuratovska-Ulama teorēma, Ulama spirāle, Ulama skaitlis.
Baušķenieks
Baušķenieks (sieviešu dzimtē Baušķeniece) ir latviešu cilmes uzvārds, kas varētu būt cēlies no vārda „baušķenieki” ar nozīmi „Bauskas pilsētas iedzīvotāji”. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Casa Pia AC
Casa Pia AC (pt) ir Portugāles futbola klubs no Lisabonas pilsētas.
Leko
Leko ir Itālijas pilsēta Lombardijā, valsts ziemeļos, 50 kilometrus uz ziemeļiem no Milānas. Pilsēta ir Leko provinces administratīvais centrs. Tā atrodas pie Komo ezera un ik gadu siltākajos vasaras mēnešos Leko apmeklē liels skaits tūristu.
Pilsētas ekonomika agrāk bija balstīta rūpniecībā (tērauda apstrādē), mūsdienās dominē tūrisms.
Sukse
Sukse bija Nalsenes kunigaitis (ap 1267—1273).
Dzīvesgājums
Mindauga padzīts, Sukse kopā ar brāli 1262. gadā devās uz Rīgu, kur pieņēma katoļu ticību un kristīto vārdu Nikolajs. Kļuva par Rīgas arhibīskapa Alberta vasali un pēc Gerdeņa nāves 1268. gadā kā feodālo lēni saņēma Nalsenes zemi.
Pieminēts arī Vecākajā atskaņu hronikas vēstījumā par karagājienu uz Nalseni un kauju pie Dubnas, kur kritis kaujā.
Latvijas Top 40 (2015)
Latvijas Top 40 ir nacionālās apraides sabiedriskās radiostacijas Latvijas Radio 5 veidotais iknedēļas populārāko dziesmu saraksts. Šajā rakstā ir apkopots to dziesmu saraksts, kas 2015. gadā Latvijas radiostacijas Latvijas Radio 5 iknedēļas populārāko 40 dziesmu sarakstā "Latvijas Top 40" ieguva 1. vietu, kā arī gada noslēguma četrdesmit vispopulārākās dziesmas valstī.
Top 40 sastādīšanas princips
Latvijas Top 40 tiek veidots, apkopojot Latvijā populārāko Top 40 formāta radiostaciju (European Hit Radio, Radio SWH, Star FM, Capital FM un Pieci.lv) iknedēļas airplay, jeb visvairāk atskaņoto dziesmu, datus par visvairāk klausītākajām dziesmām Spotify, Deezer un Draugiem.lv mūzikas straumēšanas platformās, kā arī skatītākos mūzikas video video koplietošanas tiešsaistes sociālā tīkla tīmekļa vietnē YouTube.
Satversmes komentāri
Satversmes zinātniskie komentāri ir pētījums, kurā tiesībzinātnieki un praktiķi izskaidroja lakoniskos Latvijas Republikas Satversmes pantus, aplūkojot to vēsturisko izcelsmi, mūsdienu izpratni un pielietojumu. Pētījums ir kolektīvs tiesībzinātnieku, vadošo valststiesību ekspertu un lietpratēju kopdarbs, kas lasāms valsts akciju sabiedrības ’’Latvijas Vēstnesis’’ izdevumu sērijā. Kopš 2011. gada tika izdotas kopumā sešas monogrāfijas (2011., 2013., 2014., 2017., 2019. un 2020.), kurās tika publicēti Satversmes ievada, I nodaļas ’’Vispārējie noteikumi’’, II nodaļas ’’Saeima’’, III nodaļas ’’Valsts prezidents’’, IV nodaļas ’’Ministru kabinets’’, V nodaļas "Likumdošana", VI nodaļas ’’Tiesa’’, VII nodaļas ’’Valsts kontrole’’ un VIII nodaļas ’’Cilvēka pamattiesības’’ komentāri.
Vēsture
Darbs pie Satversmes zinātnisko komentāru rakstīšanas tika uzsākts 2008.gada vasarā ar Latvijas Universitātes atbalstu, projektam noslēdzoties 2020.gadā ar noslēdzošo komentāru nākšanu klajā 8.septembrī. Projekta idejas autors un vadītājs bija Tiesību zinātņu pētniecības institūta vadītājs, profesors, dr. iur. Ringolds Balodis. Par paraugu visiem Satversmes pantu komentāriem tika atzīts Eiropas Savienības tiesneša Egila Levita 91.panta komentārs. Latvijas Republikas Satversme sastāv no ievada un astoņām nodaļām. Satversmes normas ir ļoti lakoniskas un bez speciālistu skaidrojumiem ir grūti izprotamas. Ir atzīts, ka Satversmes komentāri atspoguļo valststiesību doktrīnas viedokli par Satversmes normām un ir zinātnisks izziņas avots par Satversmes normām, kuri noder, saskaroties ar to praktisku pielietojumu. Komentāri veidoti kā universāls, vienmēr izmantojams pētījums. Komentāros ir integrēti ne tikai Satversmes normu sagatavošanas materiāli un tiesību zinātnē izteiktās atziņas, bet iekļauta arī Satversmes normu piemērošanas prakse. Satversmes zinātniskiem komentāriem ir vien ieteikuma raksturs, taču Latvijas tiesību zinātnē projekts ir atstājis paliekošas pēdas.
Struktūra un komentētāji
Ievadraksti par Satversmes vēsturi un Satversmes komentēšanu – Egils Levits, Jānis Pleps, Jānis Lazdiņš, Ringolds Balodis,
Satversmes Ievads. Komentāra autors – Ringolds Balodis. Satversmes I nodaļa ’’Vispārējie noteikumi’’
1.pants. Komentāra autori – Elīna Grigore – Bāra, Anita Kovaļevska, Lauris Liepa, Egils Levits, Mārtiņš Mits, Daiga Rezevska, Juris Rozenvalds un Ginta Sniedzīte.
3.pants. Komentāra autori – Edvīns Danovskis, Māris Lejnieks, Ineta Ziemele.
4.pants. Komentāra autori – Ina Druviete, Annija Kārkliņa, Gunārs Kusiņš, Edgars Pastars, Jānis Pleps. Zinātniskā redkolēģija: profesore Jautrīte Briede, profesors Aivars Endziņš, akadēmiķis Tālavs Jundzis, Satversmes tiesas priekšsēdētājs Gunārs Kūtris, Egils Levits, profesore Sanita Osipova, profesors Jānis Rozenfelds. Satversmes II nodaļa ’’Saeima’’
7.pants. Komentāra autors - Viola Supe.
8.pants. Komentāra autors - Anita Kovaļevska.
9.pants. Komentāra autors - Anita Kovaļevska.
10.pants. Komentāra autors - Annija Kārkliņa.
11.pants. Komentāra autors - Annija Kārkliņa.
12.pants. Komentāra autors - Dita Plepa.
13.pants. Komentāra autors - Dita Plepa.
14.pants. Komentāra autori - Inese Nikuļceva, Gatis Litvins.
15.pants. Komentāra autors - Gunārs Kusiņš.
16.pants. Komentāra autors - Inese Lībiņa-Egnere.
17.pants. Komentāra autors - Inese Lībiņa-Egnere.
19.pants. Komentāra autors - Artūrs Caics.
20.pants. Komentāra autori - Anda Smiltēna, Laila Medina.
21.pants. Komentāra autors - Jānis Pleps.
22.pants. Komentāra autors - Aleksejs Dimitrovs.
23.pants. Komentāra autors - Edvīns Danovskis.
24.pants. Komentāra autors - Jānis Neimanis.
25.pants. Komentāra autors - Ringolds Balodis.
26.pants. Komentāra autors - Ringolds Balodis.
27.pants. Komentāra autori - Laila Medina, Inese Gailīte.
28.pants. Komentāra autori - Laila Jurcēna, Alla Spale.
29.pants. Komentāra autori - Ārija Meikališa, Kristīne Strada-Rozenberga, Krišjānis Bebers.
30.pants. Komentāra autori - Ārija Meikališa, Kristīne Strada-Rozenberga, Krišjānis Bebers.
31.pants. Komentāra autors - Violeta Zeppa-Priedīte, Krišjānis Bebers.
32.pants. Komentāra autors - Jānis Rozenfelds, Jānis Kārkliņš.
33.pants. Komentāra autors - Agris Bitāns, Elīna Muciņa.
34.pants. Komentāra autors - Ieva Baumane, Lauris Rasnačs.
Zinātniskā redkolēģija: profesore Ilma Čepāne, doc. Dr.iur. Edvīns Danovskis, profesors Aivars Endziņš, Satversmes tiesas tiesnesis Gunārs Kusiņš, doc. Dr.iur. Inese Lībiņa-Egnere, doc. Dr.iur. Jānis Pleps. Satversmes III nodaļa ’’Valsts prezidents’’
Ievads. Autori – Ringolds Balodis, Annija Kārkliņa, Kristaps Hahelis, Jānis Lazdiņš.
35. un 36.pants. Komentāra autori – Ringolds Balodis, Annija Kārkliņa, Kristaps Hahelis.
38.pants. Komentāra autori – Veronika Krūmiņa, Jānis Kārkliņš.
39.pants. Komentāra autori – Gatis Litvins, Annija Kārkliņa.
40.pants. Komentāra autori – Anita Rodiņa, Dita Plepa.
41.pants. Komentāra autori – Dina Gailīte, Viola Supe.
42.pants. Komentāra autors – Jānis Pleps.
43.pants. Komentāra autori – Māris Lejnieks, Jānis Pleps.
44.pants. Komentāra autori – Jānis Pleps. 45.pants. Komentāra autori – Elenu Lodočkina, Sanita Osipova.
46.pants. Komentāra autori – Anita Rodiņa, Dita Plepa.
47.pants. Komentāra autori – Krišjānis Bušs un Edvīns Danovskis.
48.pants. Komentāra autori – Jānis Pleps.
49.pants. Komentāra autori – Mārtiņš Drēģeris, Edgars Pastars, Jānis Pleps.
50.pants. Komentāra autors – Jānis Pleps.
51.pants. Komentāra autors – Annija Kārkliņa.
52.pants. Komentāra autors – Inese Lībiņa – Egnere, Annija Kārkliņa.
53.pants. Komentāra autori – Simona Krastiņa, Reinis Bērziņš.
54.pants. Komentāra autori – Laila Jurcēna, Alla Spale.
Zinātniskā redkolēģija: profesore Ilma Čepāne, profesors Aivars Endziņš, profesors Jānis Lazdiņš, Saeimas Juridiskā biroja vadītāja Dina Meistere, profesors Jānis Načiščonis, profesore Sanita Osipova, profesors Jānis Rozenfelds, profesore Kristīne Strada – Rozenberga, Satversmes tiesas priekšsēdētāja, profesore Ineta Ziemele. Satversmes IV nodaļa ’’Ministru kabinets’’
56.pants. Komentāra autori – Gunārs Kusiņš, Kaspars Gailītis.
57.pants. Komentāra autori – Edvīns Danovskis.
58.pants. Komentāra autori – Edvīns Danovskis, Jautrīte Briede.
59.pants. Komentāra autors – Laila Medin.
60.pants. Komentāra autori – Artis Stucka, Kristīne Jaunzeme.
61.pants. Komentāra autors – Inese Ņikuļceva.
62.pants. Komentāra autors – Jānis Pleps.
63.pants. Komentāra autori – Inese Gailīte, Sanita Armagana.
Zinātniskā redkolēģija: profesore Ilma Čepāne, profesors Aivars Endziņš, profesors Jānis Lazdiņš, Saeimas Juridiskā biroja vadītāja Dina Meistere, profesors Jānis Načiščonis, profesore Sanita Osipova, profesors Jānis Rozenfelds, Satversmes tiesas priekšsēdētāja, profesore Ineta Ziemele.
Satversmes V nodaļa ’’Likumdošana’’ Ievads – Autori – Egils Levits, Artūrs Caics.
64.pants. Komentāra autori – Egils Levits, Laila Medin, Artūrs Caics, Ilze Tralmaka, Aleksandrs Kuzņecovs.
65.pants. Komentāra autors – Artūrs Caics.
66.pants. Komentāra autori – Jānis Lazdiņš, Dita Plepa.
67.pants. Komentāra autors – Jānis Pleps.
68.pants. Komentāra autori – Māris Lejnieks, Jānis Pleps, Ineta Ziemele.
69.pants. Komentāra autors – Edvīns Danovskis.
70.pants. Komentāra autors – Edvīns Danovskis.
71.pants. Komentāra autors – Edvīns Danovskis.
72.pants. Komentāra autors – Edvīns Danovskis.
73.pants. Komentāra autori – Annija Kārkliņa, Māris Lejnieks, Jānis Lazdiņš.
74.pants. Komentāra autori – Laila Jurcēna, Alla Spale.
75.pants. Komentāra autors – Ilze Tralmaka.
76.pants. Komentāra autori – Ringolds Balodis, Aleksandrs Kuzņecovs.
77.pants. Komentāra autors – Inese Nikuļceva.
78.pants. Komentāra autors – Jautrīte Briede.
79.pants. Komentāra autors – Jautrīte Briede.
80.pants. Komentāra autori – Anita Rodiņa, Dita Plepa.
Zinātniskā redkolēģija: profesors Aivars Endziņš, Gunārs Kusiņš, profesors Kalvis Torgāns, Saeimas Juridiskā biroja vadītāja Dina Meistere, profesore Sanita Osipova, profesors Kaspars Balodis, Gaidis Bērziņš.
Satversmes VI nodaļa ’’Tiesa’’ Ievads. Autors – Veronika Krūmiņa.
82.pants. Komentāra autors – Jānis Neimanis.
84.pants. Komentāra autori – Annija Kārkliņa, Laila Jurcēna.
85.pants. Komentāra autori – Anita Rodiņa, Alla Spale.
86.pants. Komentāra autors – Anita Kovaļevska.
Satversmes VII nodaļa ’’Valsts kontrole’’
Ievads. Autors – Inguna Sudraba.
'''87. un 88. pants'''. Komentāra autori – Ringolds Balodis, Edvīns Danovskis.
Zinātniskā redkolēģija: profesors Aivars Endziņš, profesore Sanita Osipova, profesors Jānis Rozenfelds, Satversmes tiesas priekšsēdētājs Gunārs Kūtris, Valsts konroliere Ingūna Sudraba. Satversmes VIII nodaļa ’’Cilvēka pamattiesības’’
Ievads. Autors – Ringolds Balodis.
89.pants. Komentāra autors – Juris Rudevskis.
91.pants. Komentāra autors – Egils Levits.
92.pants. Komentāra autori – Jautrīte Briede, Ieva Višķere, Gatis Litvins, Agris Bitāns, Edvīns Danovskis.
93.pants. Komentāra autors – Valentija Liholaja.
94.pants. Komentāra autors – Mārtiņš Paparinskis.
95.pants. Komentāra autori – Agris Bitāns, Andrejs Judins.
97.pants. Komentāra autors – Juris Gromovs.
98.pants. Komentāra autors – Inese Ņikuļceva.
99.pants. Komentāra autors – Ringolds Balodis.
100.pants. Komentāra autors – Artūrs Kučs.
101.pants. Komentāra autors – Gunārs Kusiņš.
102.pants. Komentāra autors – Jānis Neimanis.
103.pants. Komentāra autors – Jānis Pleps.
104.pants. Komentāra autori – Jautrīte Briede.
105.pants. Komentāra autors – Kaspars Balodis.
106.pants. Komentāra autors – Inga Bite.
107.pants. Komentāra autori – Artūrs Stucka, Māris Badovskis.
108.pants. Komentāra autors – Anita Kovaļevska.
109.pants. Komentāra autors – Anita Kovaļevska.
110.pants. Komentāra autori – Kristīna Dupate, Inga Reine.
111.pants. Komentāra autors – Solvita Olsena.
112.pants. Komentāra autors – Kristīne Jarinovska
113.pants. Komentāra autori – Mārcis Krūmiņš, Jānis Roznfelds.
114.pants. Komentāra autors – Ineta Ziemele.
115.pants. Komentāra autors – Silvija Meijere, Ilma Čepāne.
116.pants. Komentāra autors – Jānis Pleps.
Zinātniskā redkolēģija: profesors Aivars Endziņš, Tiesībsargs, profesors Romāns Apsītis, akadēmiķis Tālavs Jundzis, Satversmes tiesas priekšsēdētājs Gunārs Kūtris.
Satversmes zinātnisko komentāru monogrāfijas
1.Latvijas Republikas Satversmes komentāri. Ievads. I nodaļa. Vispārējie noteikumi. Autoru kolektīvs prof. R.Baloža zin. Vadībā. - Rīga: Latvijas Vēstnesis 2014.
2. Latvijas Republikas Satversmes komentāri. III nodaļa. Valsts prezidents. IV nodaļa. Ministru kabinets. Autoru kolektīvs prof. R.Baloža zin. vadībā. - Rīga: Latvijas Vēstnesis, 2017.
4. Latvijas Republikas Satversmes komentāri. VI nodaļa. Tiesa. VII nodaļa. Valsts kontrole.
Autoru kolektīvs prof. R.Baloža zin. vadībā. - Rīga: Latvijas Vēstnesis, 2013.
5.Latvijas Republikas Satversmes komentāri. VIII nodaļa. Cilvēka pamattiesības. Autoru kolektīvs prof. R.Baloža zin. vadībā. - Rīga: Latvijas Vēstnesis, 2011.
6.Latvijas Republikas Satversmes komentāri. II nodaļa. Saeima. Autoru kolektīvs prof. R.Baloža zin. vadībā. - Rīga: Latvijas Vēstnesis, 2020.
Brūss
Brūss var būt:
Videnieki
Videnieki ir ciems Kuldīgas novada Skrundas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 18,3 km no pagasta centra Skrundas, 43,9 km no novada centra Kuldīgas un 161,3 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1278 (Ciecere–Ikaiši–Vārme), Ventas upes labajā krastā.
Detaijailenda
Detaijailenda (en) vai Stacija W (Station W), līdz 1959. gadam zināma kā Lubēkousta (Loubet Coast Station), bija Lielbritānija polārstacija Antarktīdā. Izvietota uz Detaija salas pie ieejas Lalemāna fjordā Greiema Zemes austrumos. Izveidota 1956. gada 21. februārī. Galvenās pētījumu jomas bija ģeodēzija, kartogrāfija, ģeoloģija un meteoroloģija. Stacija tika slēgta 1959. gada 31. martā; personāls pārcelts uz Horsšūailendas staciju.
1996./1997. gada sezonā stacija un tās apkārtne tika sakopta. Stacijai piešķirts vēstures pieminekļa un speciāli aizsargājamas vietas (Nr. 83) statuss. Viens no populārajiem antarktiskā tūrisma kuģu pieturas punktiem.
Aizpuri
Aizpuri ir ciems Aizkraukles novadā, izvietojies novada rietumu daļā, 9 km no novada centra Aizkraukles un 83 km no Rīgas. Ciems atrodas autoceļa A6 malā.
Budbergs
Budbergs var būt:
Sokorņi
Sokorņi ir ciems Čornajas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 249 km attālumā no Rīgas.
Ņikita Zadorovs
Ņikita Zadorovs (ru, dzimis ) ir krievu hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2023) Zadorovs pārstāv NHL komandu Kalgari "Flames".
Spēlētāja karjera
Iepriekš Zadorovs ir spēlējis Kolorādo "Avalanche", Bufalo "Sabres" un AHL komandā Sanantonio "Rampage".
Mikrofona aptauja 1980
1980. gada Mikrofona aptaujas noslēguma koncerts notika Rīgas sporta pilī, to filmēja televīzija, tāpat kā visus turpmākos noslēguma koncertus. Aptaujā piedalījās 24 komponisti ar 60 dziesmām, kopumā par aptaujas dziesmām nobalsoja 20 747 klausītāju. Pirmoreiz uzvarēja aktiera izpildīta dziesma: Imanta Skrastiņa dziedātā "Kamola tinēja", tā saņēma 5105 balsis.
Sākot ar šo gadu, populārākās aptaujas dziesmas tika apkopotas skaņuplatē - togad iznāca "Mikrofons '80".
Mažeiķu rajona pašvaldība
Mažeiķu rajona pašvaldība ir viena no 60 Lietuvas pašvaldībām. Atrodas vēsturiskajā Žemaitijas novada daļā, kas līdz 13. gadsimta beigām ietilpa Kursā, bet pēc 1422. gada Melnas līguma noslēgšanas nokļuva Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā. Tā robežojas ar Akmenes rajona, Telšu rajona, Pluņģes rajona un Skodas rajona pašvaldībām, kā arī Latviju.
Sola (Salnavas pagasts)
Sola ir ciems Salnavas pagastā, Kārsavas novadā. Atrodas 285 km attālumā no Rīgas.
Vera Vāvere
Vera Vāvere (dzimusi Pētersone 1929. gada 31. decembrī) ir latviešu literatūrzinātniece. Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenā locekle (1992).
Skujas (Jaunalūksnes pagasts)
Skujas ir ciems Alūksnes novada Jaunalūksnes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 4 km no pagasta centra Kolberģa, 6 km no novada centra Alūksnes un 207 km no Rīgas.
Vera Vāvere
Biogrāfija
Beigusi Latvijas Valsts universitātes Filoloģijas fakultātes Krievu valodas un literatūras nodaļu (1953). Beigusi Zinātņu akadēmijas Valodas un literatūras institūta aspirantūru (1956). No 1956. līdz 2001. gadam strādājusi šai institūtā (kopš 1992. gada Literatūras, folkloras un mākslas institūts), no 1964. līdz 2001. gadam Literatūras teorijas sektora vadītāja. 1987. gadā ieguvusi filoloģijas zinātņu doktora grādu, tas 1992. gadā nostrificēts par habilitētā doktora grādu.
Skujas (Jaunalūksnes pagasts)
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P41 (Alūksne—Liepna).
Vera Vāvere
Biogrāfija
Pētījumi latviešu literatūrā un salīdzinošajā literatūrzinātnē, pētījusi latviešu literatūras sakarus ar krievu literatūru. Pievērsusies Eglīšu dzimtas pētniecībai gan rakstnieka Viktora Eglīša daiļrades mantojumam veltītā monogrāfijā, gan sagatavojot viņa dēla, rakstnieka un gleznotāja Anšlava Eglīša dienasgrāmatas publicēšanai grāmatā (2004, kopā ar Ievu E. Kalniņu).
Par monogrāfiju "Latviešu modernisma aizsākumi un krievu literatūras "sudraba laikmets" (kopā ar Ludmilu Sproģi) saņēmusi Literatūras gada balvu.
2021. gada 12. martā par godu V. Vāveres 90. jubilejai notiek LU konferences latviešu literatūras vēsturei veltītā sekcija "Vera Vāvere – personība, pētījumi, recepcija".
Jakubs Kivjors
Jakubs Pjotrs Kivjors (pl, dzimis ) ir Polijas futbolists, spēlē centra aizsarga pozīcijā, pārstāv Polijas futbola izlasi. Kopš 2023. gada Kivjors pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Arsenal.
Iepriekš spēlējis Slovākijas komandās Železiarne Podbrezová un Žilina, kā arī Itālijas A sērijas komandu Spezia.
Polijas futbola izlases sastāvā debitējis 2022. gadā. Piedalījies 2022. gada FIFA Pasaules kausā.
Denjels Kīzs
Denjels Kīzs (dzimis Ņujorkā, miris ) bija amerikāņu rakstnieks. Viņa zināmākais darbs ir 1966. gadā sarakstītais romāns "Puķes Aldžernonam".
Kīzs dzimis Ņujorkā ebreju imigrantu ģimenē. Viņa tēvs vadīja lietotu preču veikalu, māte strādāja par kosmetoloģi.
1950. gadā Kīzs absolvēja Bruklinas koledžu, iegūstot psiholoģijas bakalaura grādu. Pēc mēneša viņš sāka darbu izdevniecībā Magazine Management un ar laiku kļuva par redaktoru žurnālam Marvel Science Stories.
Denjels Kīzs pasniedza daiļliteratūru Veina Universitātē. 1966. gadā viņš kļuva par daiļliteratūras profesoru Ohaio Universitātē, un 2000. gadā viņam tika piešķirts universitātes emeritus profesora nosaukums.
Pirmā publikācija — Marvel Science Stories 1952. gada maija numurā.
Denjels Kīzs kļuva slavens ar stāstu "Puķes Aldžernonam" (1959) un tāda paša nosaukuma gada romānu, kas sarakstīts uz stāsta pamata (1966). Par šiem darbiem viņš saņēmis divas prestižākās angļu zinātniskās fantastikas balvas — 1960. gadā stāstam "Puķes Aldžernonam" tika piešķirta Hugo balva, bet 1966. gadā romānam — Nebula balva. Saņēmis arī dažādas citas balvas. Vairāki viņa darbi ir ekranizēti.
Eliass Figeroa
Eliass Rikardo Figueroa Branders (es, dzimis ) ir bijušais Čīles futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā. Čīles futbola izlases sastāvā Figueroa ir spēlējis 1966., 1974. un 1982. gada FIFA Pasaules kausā. 2004. gadā Figueroa tika iekļauts FIFA 100 sarakstā.
Sasniegumi
Peñarol
Internacional
Palestino
Bukovskis
Bukovskis (pl; sieviešu dzimtē Bukovska (Bukowska)) ir poļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Tims Linsekums
T. Linsekums ir divkārtējs Nacionālās līgas Saja Janga balvas ieguvējs, turklāt viņš ir pirmais spēlētājs, kurš abās pirmajās pilnībā aizvadītajās sezonās saņem šo balvu.
Kopā ar Sanfrancisko "Giants" viņš 2010. gadā guva uzvaru Pasaules sērijā. Pičers ir piedalījies četrās Visu zvaigžņu spēlēs.
Visvarenais Evans
Dievs sazinās ar kongresmeni Evanu Baksteru un liek viņam izveidot šķirstu, gatavojoties lieliem plūdiem.
Būrs
Būrs var būt:
Mangaļi (Rucavas pagasts)
Mangaļi ir izzudis ciems Kurzemes dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novada Rucavas pagastā uz dienvidiem no Rucavas pie Lietuvas robežas.
Glīsons
Glīsons var būt:
Soldonie
Soldonie ir ciems Malnavas pagastā, Kārsavas novadā. Atrodas 275 km attālumā no Rīgas.
Kolins Vilsons
ASV hokeja izlases sastāvā Vilsons ir spēlējis 2009. gada Pasaules čempionātā.
Godunovs
Godunovs (ru) var būt:
Totālais karš
Totālais karš ir karadarbība, kurā visas iesaistītās valstis izmanto visus tām pieejamos resursus un metodes, lai sakautu ienaidnieku. Šāda veida karadarbība notiek jau kopš seniem laikiem, taču 19. gadsimta beigās un vēlāk, līdz ar Ženēvas konvencijām par karadarbību, tā kļuva par atsevišķu kategoriju.
Totālā kara koncepciju savā grāmatā 1935. gadā aprakstīja Erihs Lūdendorfs.
20. gadsimtā
Totālā kara ideja bija Trešā Reiha vadības militārās doktrīnas pamatā, kas praktiski izmantoja to, izstrādājot uzbrukuma plānus Otrā pasaules kara laikā. 1943. gada februārī, Reiha tautas apgaismības un propagandas ministrs Jozefs Gebelss savā slavenajā runā aicināja uz totālo karu.
Otokārs II Pšemisls
Otokārs II (cs, saukts arī Dzelzs un Zelta karalis (cs); dzimis ap 1233. gadu, miris ) bija Bohēmijas karalis no 1253. gada līdz savai nāvei Dirnkrutas kaujā pret apvienoto Hābsburgu un ungāru karaspēku. Viņš bija arī Austrijas (1251–1276), Štīrijas (1260–1276), Karintijas (1269–1276) un Krainas (1269–1276) hercogs.
Tiek uzskatīts par vienu no dižākajiem Bohēmijas karaļiem. Atbalstīja tirdzniecību. Dibināja pilsētas. Pilsētas nosaukums Kēnigsberga tika izvēlēts par godu krusta kara pret prūšiem vadītājam Otokāram II.
Dzīvesgājums
Dzimis kā otrais dēls Bohēmijas karaļa Vāclava I ģimenē. Tika gatavots baznīcas amatam, tomēr pēc vecākā brāļa nāves 1247. gadā kļuva par troņmantnieku. 1248. gadā neveiksmīgi sacēlās pret tēvu, tomēr abi salaba. 1251. gadā Otokārs II kļuva par Austrijas hercogu, apprecoties ar 26 gadus vecāko Austrijas troņmantnieci Bābenbergu Margarētu. 1253. gadā pēc Vāclava I nāves kļuva par Bohēmijas karali.
1254.-1255. gada ziemā karalis Otokārs liela krustnešu karaspēka priekšgalā devās uz Prūsiju, pie Breslavas viņam pievienojās Brandenburgas markgrāfa Oto pulki. Piedaloties vairākiem bīskapiem (Olmicas Brūno, Kulmas Indriķim, Vārmas Anselmam), apvienotais krustnešu karaspēks ielauzās Sembā, nopostīja Medanavu, ieņēma Rudavas pili un piespieda sembjus kristīties. Pēc tam zem krustnešu lielā pārspēka labprātīgi padevās Kvēdenavas, Valdavas, Kaimes un Tapjavas prūši. Pēc prūšu uzvarēšanas karalis ar saviem pavadoņiem atgriezās Vācu ordeņa galvenā miteklī Marienburgā.
Pamazām pārņemot valdījumā Štīriju, Karintiju un Krainu, Otokārs sastapās ar Ungārijas pretdarbību, kurus 1260. gadā sakāva Kresenbrunnas kaujā. 1273. gadā par Svētās Romas impērijas imperatoru ievēlēja Rūdolfu I, kuru Otokārs II neatzina. 1276. gadā Rūdolfs I aplenca Vīni un piespieda Otokāru II atteikties no austriešu zemēm, atstājot viņam Bohēmiju un Morāviju. 1278. gadā Otokārs II, savācot lielu armiju, centās atgūt savus Austrijas īpašumus ar varu, tomēr krita Dirnkrutas kaujā.
Fošaņa
Vēsture
Kā neliela apdzīvota vieta Pērļu upes krastā Fošaņa zināma visā Ķīnas vēstures gaitā. Izaugusi Minu dinastijas laikā kā keramikas un metālapstrādes centrs. 19. gadsimtā Fošaņa attīstītās metalurģijas dēļ dēvēta par Ķīnas Birmingemu. 1951. gadā Fošaņa atdalīta no Naņhajas apriņķa kā atsevišķa apriņķa līmeņa pilsēta, bet 1954. gadā kļuva par prefektūras centru. 1983. gadā Fošaņa kļuva par prefektūras līmeņa municipalitāti. 2002. gadā Fošaņai pievienotas Naņhajas un Šuņdes pilsētas kā Fošaņas rajoni. 2009. gadā Šuņde ieguva provinces tiešās pārvaldes apriņķa statusu un fiskālo neatkarību no Fošaņas.
Fošaņa bija viena no 2019. gada FIBA Pasaules kausa norises pilsētām.
UD Vilafranquense
UD Vilafranquense (pt) ir Portugāles futbola klubs no Vilafrankvenses pilsētas.
Goļicins
Goļicins var būt:
Dundagas baptistu baznīca
Dundagas baptistu baznīca ir Latvijas Baptistu draudžu savienībā ietilpstošās Dundagas baptistu draudzes baznīca Talsu novada Dundagas pagasta Dundagā. Dundagā baptistu draudze dibināta 1867. gadā (pēc citām ziņam 1927. gadā). Tā dievkalpojumos pulcējās mājās, dažkārt pilī vai Dundagas luterāņu baznīcā. 1995. gadā tika uzcelta atsevišķa ēka draudzes vajadzībām.
Jeruzalemes Kirils
Svētais Jeruzalemes Kirils (el; dzimis ap 313. gadu, miris 386. gadā) bija Jeruzalemes bīskaps, Baznīcas tēvs, ievērojams agrīnās baznīcas teologs. Ļoti godāts Palestīnas kristiešu vidū, 1883. gadā atzīts par Baznīcas doktoru. Centās izveidot Jeruzalemi par vienu no kristietības reliģiskajiem centriem. Vairākas reizes padzīts no amata, ariāņu un imperatora politikas dēļ. Saglabājušās 23 Kirila katehēzes.
Prinča Viljama un Katrīnas Midltones kāzas
Prinča Viljama un Katrīnas Midltones kāzas notika Vestminsteras abatijā, Londonā, Apvienotajā Karalistē.