cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Toledo
Toledo (es, ), arī Toleda, ir municipalitāte un pilsēta Spānijas centrālajā daļā, 70 km attālumā uz dienvidiem no Madrides. Tā ir Toledo provinces un Kastīlijas-Lamančas autonomā apgabala administratīvais centrs. Toledo vēsturiskā pilsēta ir iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Toledo ir dzimuši vai dzīvojuši vairāki pasaulē pazīstami cilvēki un mākslinieki, tai skaitā Toledo Eleanora un El Greko. Pilsēta ir 232,1 km2 liela, 2019. gadā tajā dzīvoja 84,9 tūkstoši cilvēku.
Pilsēta ir bijusi apdzīvota kopš bronzas laikmeta. Romas impērijas laikā pieauga pilsētas nozīme. Toreiz to sauca par Toletumu (la). Pēc vestgotu iebrukuma tā kļuva par Vestgotu karalistes galvaspilsētu. Kordovas emirāta laikā tas bija nocietinājums, bet Kordovas kalifāta laikā Toledo piedzīvoja uzplaukumu un kļuva par lielu un kosmopolītisku pilsētu.
Toledo vēsturiskā pilsēta
Toledo vēsturiskā pilsēta (pilsētas centrs) 1986. gadā tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā par savu kultūras un vēsturisko mantojumu kā Vestgotu karalistes galvaspilsēta, kā viena no Spānijas Karalistes galvaspilsētām un kristiešu, musulmaņu un ebreju līdzāsdzīvošanu pilsētā. Tās platība ir 259,85 ha, bet buferzonas platība — 7669,28 ha.
Pirmais Krusta karš
Priekšvēsture
Lai gan musulmaņi jau 637. gadā bija iekarojuši svēto pilsētu Jeruzalemi un arābu kalifāti pārvaldīja visu Palestīnu un līdzās esošās zemes, kristieši vēl nekavēti varēja apmeklēt Svēto zemi— vietas, kuras tie godāja kā Jēzus dzīves un nāves vietas.
1071. gadā turki seldžuki Armēnijā pie Mancikertas sagrāva Bizantijas ķeizara Romana IV karaspēku, bet 1071. gadā iznīcināja Fatimīdu kalifu valsti un 1076. gadā ieņēma Jeruzalemi. Turki bija kristiešiem naidīgi, svētceļotājiem tika liegta pieeja svētajām vietām. Kad turki apdraudēja Konstantinopoli, kas vienlaikus bija Austrumu valsts viduspunkts, imperators griezās pēc palīdzības pie Romas pāvesta Gregora VII. Gregors VII rakstīja ķeizaram Heinriham IV: „Saracēņu apdraudēto Austrumu kristieši neatlaidīgi lūdza mani nākt tiem palīgā. Tāpēc es nolēmu Rietumu kristiešus aicināt uz karagājienu. Itālijā jau vairāk nekā 50 000 vīru manā vadībā ir gatavi steigties uz Kunga kapu. Un tā es gribu sākt šo operāciju ticības un kristiešu aizstāvēšanas interesēs. Šīs savas Austrumu ekspedīcijas laikā Romas Baznīcu es uzticu tavai aizsardzībai.” Pāvesta aicinājums tomēr atbalstu neguva.
1085. gadā turki ieņēma Antiohiju. 1095. gadā jaunais Bizantijas imperators Aleksijs I Komnens (1081-1118) griezās pie pāvesta Urbāna II, lai lūgtu Rietumu bruņinieku atbalstu. 1095. gada 27. novembrī, Klermonas koncila noslēguma dienā Urbāns II izsludināja krusta karu.
Karagājiena sākums
1096. gada vasarā no dažādām Rietumeiropas daļām Krusta karā uz Svēto zemi devās svētceļnieku vilnis.
Tajā piedalījās divas grupas. Pirmajā bija pilsoņi un zemnieki, skaitā ap 80 000, un tos vadīja mūks Pēteris no Amjēnas. Līdz Konstantinopolei nokļuva tikai daļa no tiem. Pārējos Āzijas krastā turki pilnīgi iznīcināja. Otrajā grupā bija ap 30 000 bruņinieku — galvenokārt no Francijas.
Bruņinieku karš
No dažādām zemēm nākušie svētceļnieki, starp kuriem bija daudz bruņinieku, sastapās Konstantinopolē. 1097. gada pavasarī šī armija pārcēlās uz Mazāzijas pussalu, kur sāka cīņas ar seldžukiem. Pirmais nopietnais šķērslis krustnešu armijai bija Nīkaja, kuru ar Bizantiešu imperatora viltību ieņēma 1097. gada 19. jūnijā. Nākamais nopietnais šķērslis krustnešu armijai izrādījās Antiohija, sena Bizantijas impērijas pilsēta, kura tikai salīdzinoši nesen bija kritusi seldžukiem. Antiohijas aplenkšana sākās 1097. gada oktobrī, bet beidzās 1098. gada jūnijā, kad normaņu princis Bohemonds pierunāja kādu armēņu sargu ielaist grupu krustnešu vienā no torņiem. Krustneši atvēra torņa vārtus un ielaida papildspēkus, kuri ieņēma pilsētu. 1099. gada sākumā krustneši pameta Antiohiju un devās ceļā uz Jeruzalemi, kuru aplenca jūnija sākumā un jau 15. jūlijā ieņēma. Šis notikums iezīmē Pirmā Krusta kara beigas.
Jeruzalemē tika nodibināta Jeruzalemes karaliste. Jeruzalemē un Antiohijā iecēla latīņu patriarhus. Līdz ar latīņu hierarhiju te dibināja hospicijas, slimnīcas svētceļiniekiem un slimajiem, kā arī pirmos bruņinieku ordeņus svētceļinieku apsargāšanai.
Dominiks Hašeks
Dominiks Hašeks (cs; dzimis Pardubicē, Čehoslovākijā) ir bijušais čehu hokejists, spēlē vārtsarga pozīcijā, Čehijas hokeja izlases dalībnieks. Savas karjeras laikā 16 sezonas Nacionālajā hokeja līgā (NHL) spēlējis šādos klubos: Čikāgas "Black Hawks", Bufalo "Sabres", Detroitas "Red Wings" un Otavas "Senators". Spēlējot Bufalo Hašeks bija viens no līgas labākajiem vārtsargiem, kad arī ieguva iesauku "The Dominator". 2014. gadā uzņemts Hokeja slavas zālē.
Hašeks bija viens no līgas veiksmīgākajiem vārtsargiem 1990. gados un 2000. gadu sākumā. No 1993. gada līdz 2001. ieguva sešas Vezinas balvas. 1998. gadā, otro gadu pēc kārtas, ieguva Harta balvu, kļūstot par pirmo vārtsargu, kas saņēmis balvu vairākas reizes. 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Nagano Hašeks palīdzēja Čehijas nacionālajai izlasei izcīnīt pirmo un vienīgo zelta medaļu. Šis varoņdarbs Hašeku padarīja slavenu Čehijā. 2002. gadā Hašeks Detroitas "Red Wings" sastāvā kļuva par pirmo vārtsargu no Eiropas, kas ieguvis Stenlija kausu
Hašeka spēles stils ir savādāks kā citu vārtsargu, tas tiek marķēts kā "Flopper". Hašekam piemīt labas koncentrēšanās spējas, ātrums, lokanība un netradicionāla vārtu sargāšana. Hašekam pieder augstākais atvairīto metienu procents karjeras laikā - (0.9223) un 3. labākais rezultāts pēc atvairīto metienu procenta vienas sezonas laikā NHL 1998.-1999. gada sezonā - (0.937). Šo rekordu 2010.-2011. gada sezonā lauza amerikāņu vārtsargs Tims Tomass. Nākamajā sezonā Braiens Eliots uztādīja jaunu rekordu - (0.940).
Hašeks tiek pieskaitīts pie Hokeja slavas zāles nākotnes. 43 gadu vecumā viņš bija vecākais NHL spēlējošais vārtsargs un otrais vecākais spēlētājs līgā aiz Detroitas "Red Wings" komandas biedra Krisa Čeliosa, kam bija 46 gadi. Dominātors par aiziešanu pensijā paziņoja 2008. gada 9. jūnijā, taču 2009. gada 21. aprīlī Hašeks atgriezās profesionālajā hokejā un parakstīja līgumu ar Čehijas Ekstralīgas klubu HC Pardubice. 2010. gada 7. jūnijā Hašeks parakstīja līgumu ar KHL klubu Maskavas "Spartak", kur pavadīja pēdējo sezonu savas karjeras laikā. Pensijā viņš aizgāja 2012. gada 9. oktobrī.
Jaunība
Hašeks hokeju sāka spēlēt sešu gadu vecumā dzimtenē Čehoslovākijā. Kā pats atceras: Viņi rīkoja izmēģinājumu 5 gadus veciem zēniem un mans tēvs paņēma mani turp. Man nebija pat īstu slidu. Man bija tikai tās, kur asmeņus ieskrūvē zolē. Taču es biju garš un deviņgadīgajiem zēniem nebija vārtsarga, tādēļ treneris mani ielika pie viņiem. Ar to sākās mana mīlestība pret hokeju. 1980. gadā Hašeks pievienojās savas pilsētas klubam HC Pardubice, kas spēlēja Čehoslovākijas hokeja līgā. Viņš kļuva par jaunāko cilvēku, kas spēlē profesionālajā līgā 16 gadu vecumā. Hašeks komandai palīdzēja uzvarēt 1987. un 1989. gadā. Nākamajā gadā Čehu armija draftēja Hašeku, lai spēlē Dukla Jihlava. Pēc labas sevis parādīšanas un spēlēšanas Čehoslovākijas hokeja izlasē, viņu 1983. NHL draftā draftēja Chicago Blackhawks. Tajā laikā NHL komandas bija atturīgas no spēlētājiem, kas ir aiz dzelzs aizkara, jo tie bieži vien nevēlējās spēlēt Nacionālajā hokeja līgā. Tomēr Dominiks Hašeks tika draftēts desmitajā raundā (199. kopā) un bija 17. vārtsargs ko izvēlējās. Viņš par to uzzināja tikai pāris mēnešus vēlāk.
Čikāgas "Blackhawks" (1990-1992)
Čikāgā Hašekes laiku pavadīja kā rezerves vārtsargs aiz Eda Belfūra un ar "Blackhawks" spēlēja tikai 25 spēles 2 sezonās. Hašeks spēlēja arī Starptautiskajā hokeja līgā "Indianapolis Ice" komandā. 1990. gada 6. novembrī, ar numuru uz krekla 34, Hašeks piedzīvoja debiju NHL. Spēles rezultāts pret Hartford Whalers bija 1-1. Pirmo uzvaru Hašeks piedzīvoja 1991. gada 8. martā, kad ar 5-3 uzvarēja Sentluisas "Blues" un 1992. gada 9. janvāri Hašeks ar 2-0 izcīnīja uzvaru pēcspēles metienos pret Toronto "Maple Leafs". Čikāgas komandā "Blackhawks" Hašeka treneris bija Vladislavs Tretjaks, kurš tika draftēts tajā pašā gadā, kad Dominiks. Hašeka labākā spēle "Blackhawks" sastāvā bija 1992. gada 4. spēle Stenlija kausa izcīņā, kad Dominātors aizstāja Edu Belfūru un spēlēja ļoti labi, līdz viņa pūles neattaisnojās.
Bufalo "Sabres" (1992-2001)
Pēc zaudējuma Pitsburgas "Penguins" Stenlija kausa izcīņā, Čikāgas "Blackhawks" izvēlējās palikt ar diviem vārtsargiem - Edu Belfūru un Džimiju Veitu. Hašeks tika aizmainīts uz Bufalo "Sabres". Bufalo Hašeks, ar numuru 39, sākotnēji bija rezerves vārtsargs aiz Tom Draper un Granta Fūra. Kad Fūrs tika savainots un nevarēja spēlēt visu sezonu, Hašeks bija nu jau otrais vārtsargs komandā. Drīz viņš izcīnīja stabilu pirmā vārtsarga pozīciju komandā. 1994. gadā viņš ieguva savu pirmo Vezinas balvu. Hašeks tiecās arī pēc Harta balvas. Tajā pašā gadā Hašeks ar Fūru ieguva Viljama Dženingsa balvu. Hašeks nospēlēja 58 spēles ar līgas labāko GAA - 1.95 un atvairīto metienu procentu - 0.930. Hašeks atkārtoja šo varoņdarbu un nākamajā sezonā atkal ieguva Vezinas balvu un tika nominēts Harta balvai 1995. gadā.
Izlase
Čehoslovākijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 1988. gada Olimpiskajās spēlēs, 5 Pasaules čempionātos, kā arī trijās Kanādas kausa izcīņās. Čehijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 1998., 2002. un 2006. gada ziemas olimpiskās spēlēs, 1998. gadā izcīnot zelta medaļu, bet 2006. gadā - bronzas medaļu.
RSA
RSA var būt:
HWR Chemie
HWR-Chemie Baltija ir oficiālais Vācijas uzņēmuma HWR Chemie GmbH plaša profila tīrīšanas un mazgāšanas līdzekļu virtuvēm un pārtikas ražotnēm, automazgātavām, autoservisiem, cehiem un industriālajām darba telpām, kā arī to izmantošanai paredzēto iekārtu izplatītājs visā Baltijā.
Tristana da Kuņas salas
Tristana da Kuņas salas (en) ir vulkānisku salu grupa Atlantijas okeāna dienviddaļā. Apvienotās Karalistes aizjūras teritorija, ietilpst Svētās Helēnas Salas aizjūras teritorijā. Tiek uzskatīta par nošķirtāko cilvēku pastāvīgi apdzīvoto vietu pasaulē. Tuvākais kontinents (Āfrika) atrodas 3360 km attālumā, tuvākā cilvēku apdzīvotā teritorija (Svētās Helēnas sala) - 2430 km attālumā.
Arhipelāgā ietilpst galvenā Tristana da Kuņas sala (platība: 98 km²) un vairākas neapdzīvotas salas: Ineksesibla un Naitingeila salas. Augstākā virsotne ir 2062 m augstais vulkāns Karalienes Mērijas smaile Tristana da Kuņas salā. Administratīvi Tristana da Kuņas salām ir pakļauta arī 395 km attālā Gofa sala.
Vēsture
Arhipelāgu atklāja 1506. gadā portugāļu jūrasbraucējs Tristans da Kuņa, kurš, krastā neizkāpjot, tās nosauca savā vārdā (pt). 1767. gadā franču jūrasbraucēji no fregates L'Heure du Berger pirmie izkāpa krastā.
Pirmais salu patstāvīgais iedzīvotājs bija amerikānis Džonatans Lamberts no Seilemas Masačūsetsā, kurš salās ieradās 1810. gada decembrī, nosauca tās par Refrešmenta salām (en) un pasludināja par savu īpašumu. 1812. gadā viņš gāja bojā negadījumā.
Apvienotā Karaliste formāli anektēja salas 1816. gadā un pārvaldīja tās no Kāpas kolonijas Dienvidāfrikā. Saistībā ar Napoleona I trimdu Svētās Helēnas salā galvenajā salā tika izvietots britu garnizons un pakāpeniski izveidojās arī kolonistu apmetne. Salu kā bāzi Atlantijas okeāna dienviddaļas rūpaliem izmantoja arī vaļu mednieki. Salu nozīme samazinājās līdz ar Suecas kanāla atklāšanu, kā arī burukuģu aizstāšanu ar tvaikoņiem, jo vairs nebija nepieciešama apstāšanās vieta ceļojumos no Eiropas uz Tālajiem Austrumiem.
1958. gadā 115 km dienvidaustrumos no salām 200 km augstumā atmosfēras augšējos slāņos operācijas Argus ietvaros ASV jūras spēki uzspridzināja atombumbu.
1961. gadā vulkāna izvirduma dēļ visus salas iedzīvotājus evakuēja uz Angliju. Lielākā daļa ģimeņu atgriezās 1963. gadā.
Apzināta radīšana
Apzināta radīšana ir pieņēmums, ka Visumā noteiktas īpatnības un dzīvās būtnes ir vislabāk izskaidrojamas apzināta cēloņa dēļ, nevis ar netiešu procesu, piemēram, ar dabiskās atlases teorijas palīdzību. Cilvēki, kur tic apzinātai radīšanai, uzskata, ka pasauli ir veidojuši "gudrāki" spēki. Šo veidotāju tā arī dažreiz dēvē - par Radītāju, kuru parasti asociē ar Dievu. Apzinātā radīšana cenšas izskaidrot augu un dzīvnieku daudzveidību, kas ir ap mums; tā ir pretrunā evolūcijas teorijai, kuru izveidoja Čārlzs Darvins. Vairums zinātnieku nepiekrīt apzinātās radīšanas teorijai, jo neredz iemeslus tai ticēt.
Ask (prāmis)
Ask ir kuģniecībai Stena Line piederošs prāmis.
Zemgale (Demenes pagasts)
Zemgale ir apdzīvota vieta Augšdaugavas novada Demenes pagastā. Izvietojusies Zemgales ezera dienvidaustrumu krastā pie Daugavpils—Viļņas dzelzceļa līnijas 5,5 km no pagasta centra Demenes, 21 km no novada centra Daugavpils un 252 km no Rīgas.
Itālijas pilsētu uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopotas Itālijas pilsētas.
Zemgale (Demenes pagasts)
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie Zemgales dzelzceļa stacijas, kas bija Latvijas robežstacija pie robežas ar Lietuvu. 1932. gadā Zemgalei piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss. Zemgalē atrodas Zemgales vidusskola un Zemgales Romas katoļu baznīca (iesvētīta 2006. gadā; agrākā stacijas ēka).
Itālijas pilsētu uzskaitījums
Oficiāli par pilsētām (itāļu valodā: Città) var tikt uzskatītas tās apdzīvotās vietas, kas ir saņēmušas dekrētu no valsts galvas (līdz 1946.g. no karaļa, savukārt pašlaik no Itālijas prezidenta vai pagaidu valsts vadītāja), pamatojoties uz apdzīvotās vietas vēsturisko, mākslas, pilsonisko vai demogrāfisko ietekmi un nozīmi.
Dentīns
Dentīns (dentinum, lat. dentis — zobs) ir zoba mineralizētie audi, kas veido galveno zoba masu. Zoba vainaga daļa ir klāta ar emalju, bet saknes daļa klāta ar cementu. Dentīns sastāv pamatā no hidroksilapatīta (70% pēc svara), organiskās vielas (20%) un ūdens (10%), un ir caurausts ar dentīna kanāliem un kolagēna šķiedrām. Dentīns pilda zoba pamata funkciju un balsta zoba emalju.
Izšķir kronīša dentīnu, kas sāk attīstīties vēlīnā stadijā, un saknes dentīnu, kas attīstās vēlāk, vairojoties Hertviga maksts epitēlijam.
Dentīns turpina formēties vēl pēc zoba izšķilšanās — piena zobiem 18 mēnešus pēc izšķilšanās, patstāvīgiem zobiem 2—3 gadus. Galveno masu aizņem primārais jeb apmetņa dentīns. Tas sintezējas pirmais, tāpēc ir mazāk mineralizēts. Dentīnā ir kanāliņi 1,5—2,5 nanometri diametrā. To diametrs un skaits samazinās, tuvojoties emaljai.
Sekundārais dentīns attīstās pēc saknes noformēšanās un arī iekaisuma rezultātā. Visvairāk tas attīstās uz pulpas, kameras griestos.
Trešējais jeb reparatīvais dentīns veidojas kā atbildes reakcija zobu puvei. Šajā dentīnā ir maz kanāliņu.
Matugrosu
Matugrosu (pt) ir Brazīlijas štats valsts vidienē. Štata administratīvais centrs ir Kujaba. Robežojas ar Paras un Amazonasas štatiem ziemeļos, Tokantinsas un Gojasas štatiem austrumos, Matugrosu du Sulas štatu dienvidos un Rondonijas štatu un Bolīviju rietumos.
Piekaušana
Piekaušana jeb fiziska aizskaršana ir uzbrukums no citiem cilvēkiem, izmantojot tikai savu fizisko spēku, kā rezultātā cietušais iegūst miesas bojājumus vai pat tiek piekauts līdz nāvei.
Spānijas Grand Prix
Spānijas Grand Prix ir ikgadēja Formula 1 Grand Prix izcīņa. Tā pirmo reizi notika 1951. gadā un pēc tam vēl vairākas reizes ar pārtraukumiem. Kopš 1986. gada tā notiek ik gadu.
Saraksts
Minēti tikai uzvarētāji tajos Grand Prix, kas aizvadīti F1 sezonu ietvaros.
Pleskavas kņazi
Pleskavas kņazs (ru) bija Pleskavas zemes karavadoņa tituls, kas nebija mantojams, jo šajā amatā iecēla — sākotnēji Kijivas lielkņazs savus radiniekus, vēlāk Pleskavas veče, bet Pleskavas republikas periodā — Maskavas lielkņazs. Pirmo zināmo Pleskavas kņazu Sudislavu pēc Nikona hronikas ziņām 1014. gadā iecēla viņa tēvs Vladimirs Svjatoslavičs (Vladimirs Svētais), izveidojot īpaši viņam jaunu politisku veidojumu — Pleskavas kņazisti. Drīz vien Pleskavas kņaziste tika likvidēta un iekļauta Novgorodas zemē, un karavadoņu funkcijas veica Novgorodas kņazi. No 1137. gada kņazus iecēla Pleskavas veče, bet bieži kņaza vieta bija neaizņemta. No 1399. gada Pleskavas kņazus iecēla Maskavas lielkņazi, tādēļ tos dēvēja par "Maskavas vietvalžiem" (московские наместники). 1510. gadā Maskavas lielkņazs Vasīlijs III paziņoja, ka Pleskavas zeme pieder viņam, atlaida veči un deportēja 300 ietekmīgākās pilsētas ģimenes.
1571. gads
1571. gads (MDLXXI) ir īsais gads, kas pēc Jūlija kalendārā sākās pirmdienā.
Mercury-Atlas 6
Mercury-Atlas 6 bija pirmā ASV pilotējamā orbitālā misija. Kosmosa kuģis Friendship 7 ar astronautu Džonu Glenu tika palaists ar nesējraķeti Atlas LV-3B. Tas veica trīs apriņķojumus ap Zemi, un pēc gandrīz piecām stundām nolaidās Atlantijas okeānā.
Aiviekste
Upes raksturojums
Aiviekste iztek no Lubāna ezera ziemeļu gala, kur met plašu pusloku un tad pagriežas dienvidrietumu virzienā. Šajā posmā ir vismazākais kritums, turklāt te Aiviekste uzņem lielākās pietekas Pededzi, Balupi un Iču. Tālāk tek iztaisnota un padziļināta 83 km garumā. Meirānu kanāls pievada Lubāna ezera agrāko pieteku Malmutas un Lisiņas ūdeņus. Lejasgalā Aiviekste tek pa viegli viļņotu apvidu. Te upē ir vairākas salas, sēkļi un aptuveni 15 akmeņainas krāces. Uz vienas no šo salu grupas ir uzcelta Aiviekstes HES — viena no lielākajām mazo upju spēkstacijām Latvijā. Pēc Pļaviņu HES izbūves Aiviekstes lejasgalu appludina ūdenskrātuve.
Zivis
Aiviekste ir ļoti bagāta ar zivīm (ālanti, plauži, zuši, līdakas, raudas, asari, ruduļi, retāk sami).
Apdzīvotās vietas
Upes krastos atrodas Lubāna, Meirāni, Saikava, Ļaudona, Aiviekste, Krievciems, bet pie ietekas Daugavā — daļa Pļaviņu (Gostiņi).
Jurģis Kalns
Jurģis Kalns (dzimis Liepājā) ir Latvijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis uzbrucēja pozīcijā. Kopš 2022. gada Kalns ir Valmiera FC galvenais treneris.
Futbolista karjera
Savu karjeru viņš uzsāka FK Liepājas Metalurgs sastāvā, bet viņam nācās konkurēt ar citiem spēcīgiem uzbrucējiem. Liepājas kluba sastāvā divreiz kļuva par Latvijas Virslīgas sudraba medaļu ieguvēju (2003, 2004), divreiz izcīnīja bronzu (2001, 2002). Pēc tam viņš vairākas sezonas aizvadīja FK Jūrmala sastāvā. 2008. gada sezonā spēlēja FK Ventspils sastāvā un kļuva par Latvijas čempionu, tomēr laukumā devās tikai 10 spēlēs un neguva nevienus vārtus. 2009. gada sezonā atkal pārstāvēja Jūrmala-VV klubu un guva 15 vārtus sezonā.
2010. gadā atgriezās Liepājā un aizvadīja vēl četras sezonas FK Liepājas Metalurgs sastāvā. 2010. gadā ar komandu izcīnīja 3. vietu Virslīgā, bet 2011. gadā — 2. vietu. 2014. gada sezonā pārstāvēja FS Metta/LU.
Trenera karjera
2014. gada decembrī tika apstiprināts par 1. līgas kluba FK Auda galveno treneri. Sākumā vēl turpināja arī futbolista karjeru, būdams spēlējošais treneris. 2016. gada sezonā ieguva 3. vietu 1. līgā. 2018. gada sākumā kļuva par SK Super Nova galveno treneri un aizveda komandu līdz 2. vietai 1. līgā, bet pārspēlēs par iekļūšanu Virslīgā zaudēja FK Metta komandai.
2019. gada janvārī kļuva par FK Tukums 2000 galveno treneri. 2019. gada sezonā uzvarēja 1. līgā un iekļuva Virslīgā. 2020. gada sākumā par komandas galveno treneri tika apstiprināts poļu speciālists Mareks Zubs, bet Jurģis Kalns par viņa asistentu. Virslīgas sākums tika atlikts COVID-19 pandēmijas dēļ, un klubs nolēma neturpināt sadarbību ar Zubu, jūnija sākumā Kalns atgriezās galvenā trenera amatā.
2021. gada sezonas laikā kļuvis par Valmiera FC trenera asistentu. 2022. gada februārī, pēc Tamaza Pertijas aiziešanas no Valmieras galvenā trenera amata, Kalns tika apstiprināts par Valmieras jauno galveno treneri. 2022. gada Virslīgas sezonā kā Valmieras galvenais treneris kļuva par Virslīgas čempionu.
Daugavas loki
Daugavas loki ir Daugavas ielejas daļa, kā arī dabas parks Latgales dienvidaustrumos un Augšzemes austrumos. Izvietojies Latgales augstienes Augšdaugavas pazeminājumā, aizņem Daugavas ieleju posmā no Krāslavas līdz Naujenei, administratīvi ietilpst Krāslavas un Augšdaugavas novados.
Dabas parks izveidots 1990. gadā, lai saglabātu unikālos dabas kompleksus, dabas un kultūrvēsturiskās vērtības un mazpārveidotu ainavu Daugavas senlejas Krāslavas — Naujenes posmā un tam piegulošajā teritorijā, kā arī lai likvidētu Daugavpils HES celtniecības gaitā dabai nodarītus postījumus. Parka teritorija pilnībā ietilpst Augšdaugavas aizsargājamo ainavu apvidū, savukārt parka teritorijā ir vairāki aizsargājami dabas pieminekļi: Adamovas krauja, Daugavas Vārti, Mālkalnes avots, Sandarišku karengravas un Sproģu gravas, kā arī Slutišku etnogrāfiskais brīvdabas muzejs. Natura 2000 teritorija.
Parka pamatelementi ir 8 Daugavas loki visā tā garumā. Loku garums pa upes tecējumu ir 4 līdz 8 km, tiem ir savi nosaukumi: Adamovas (Šķerskānu), Zvejnieku, Tartaka, Daugavsargu, Ververu, Rozališķu, Butišķu un Elernes loks. Dabas parka vidējās daļas krastos, kur Daugavā ietek daudzas mazas upītes — Borne, Rudņa, Poguļanka, Mālkalne, Židiņupīte, Balta un Putānu strauts, parasts gravu erozijas saposmots reljefs. Adamovas lokā, Slutišķu un Ververu kraujās redzami devona iežu atsegumi. Parka teritorijā atrodas 23 arheoloģiskie pieminekļi, tai skaitā Vecpils, Vecračinas Markovas pilskalns, Slutišķu viduslaiku apmetnes vieta.
Daugavas labajā krastā atrodas ģeoloģisks dabas aizsardzības objekts — Adamovas krauja, Tās pamatdaļā 7 m virs ūdens līmeņa atrodas 1 – 2 m biezs māla un kūdras slānis, kurā atrastas vairāk nekā 50 starpleduslaikmeta augu sugu atliekas.
Meži aizņem 38% no parka platības; no meža tipiem parastākais ir lāns, bagātākās augsnēs arī damaksnis. No aizsargājamajām augu sugām šeit zināmas matainais grīslis (Carex pilosa), cepurainā neotiante (Neottianthe cucullata), zirņveida dedestiņa (Lathyrus pisiformis), spožais suņuburkšķis (Anthriscus nitida), zāļlapu smiltenīte (Arenaria procera) un citas, pavisam 53.
No aizsargājamajām putnu sugām šeit atzīmēts mazais zīriņš (Sterna albifrons), grieze (Crex crex), paipala (Coturnix coturnix), zivju dzenītis (Alcedo atthis) un citas, pavisam 33.
Edgars Lūsiņš
Edgars Lūsiņš (dzimis Rīgā) ir bijušais latviešu hokejists, vārtsargs. Karjeras lielāko daļu aizvadījis Latvijas čempionātā, divas reizes tiekot atzīts par līgas labāko vārtsargu. 2010.—11. gada sezonā aizvadīja četras spēles Kontinentālās hokeja līgas klubā Rīgas "Dinamo". Latvijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2010. gada Pasaules čempionātā. Pašlaik (2021) ir KHL kluba Rīgas "Dinamo" vārtsarga treneris.
Karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru uzsāka 2000. gadā, kad aizvadīja deviņas spēles Daugavpils "Stalkers" rindās. 2001. gadā viņš piedalījās Manitobas hokeja līgas Visu zvaigžņu spēlē. Nākamās trīs sezonas E. Lūsiņš aizvadīja vairākās Ziemeļamerikas līgās, bet tad atgriezās Latvijā un no 2005. līdz 2007. gadam spēlēja Latvijas hokeja līgas klubā ASK/Ogre. E. Lūsiņš nebija apmierināts ar kluba vadību, tādēļ 2007.—2008. un 2008.—2009. gada sezonu aizvadīja HK Rīgas 2000 rindās. 2010.—2011. gada sezonu E. Lūsiņš aizvadīja KHL līgas klubā Rīgas "Dinamo".
2014.—15. gada sezonu Lūsiņš uzsāka Latvijas čempionāta klubā Rīgas "Prizma". Septembrī hokejists tika atzīts par mēneša vērtīgāko turnīra spēlētāju, pēc sezonas noslēguma iegūstot arī čempionāta labākā vārtsarga balvu. "Prizma" sastāvā spēlēja līdz 2017.—18. gada sezonas noslēgumam. Tika iekļauts komandas pieteikumā arī 2018.—19. gada sezonai, taču, komandai pievienojoties Jānim Auziņam, tās rindās laukumā sezonas gaitā tā arī ne reizi nedevās.
Stīvens Svonsons
Stīvens Svonsons (Steven Swanson; dzimis ) ir NASA kosmonauts.
Stīvens Svonsons veicis pirmo kosmisko lidojumu 2007. gada jūnijā misijā STS-117.
Otro lidojumu Svonsons veica 2009. gada martā ar kosmosa kuģi Discovery misijā STS-119.
Svensons trešo kosmisko lidojumu sāka 2014. gada martā ar kosmosa kuģi Sojuz TMA-12M. NO maija līdz septembrim bija SKS 40. ekspedīcijas komandieris,
Fellow
Fellow bija viens no trijiem prāmjiem, kas 2008. gadā kursēja līnijā Ventspils - Nynashamn. 2010. gadā kursē kompānijas Navirail OU maršrutā Helsinki - Tallina, bet 2011. gadā prāmis pameta Baltijas jūru.
Kandavas pilskalns
Kandavas pilskalns, arī Kuršu pilskalns un Baznīckalns, atrodas Kurzemē, Kandavas pilsētas robežās.
Pārskats
Nocietinājums izveidots Abavas senlejas kraujā. Visas pilskalna nogāzes ir ļoti stāvas. Kalna ziemeļu pusē izveidots 36 m garš valnis, gar kura austrumu galu joprojām saskatāma senā uzejas vieta. Kalna augstums - 10 m. Kalna plakuma izmēri 40x26 m. Plakums ticis arts līdz pat 20. gadsimta 20. gadiem. Kultūrslāņa biezums sasniedz 1 m un apdzīvotība attiecināma uz vēlo dzelzs laikmetu. Tiek uzskatīts, ka Kandavas pilskalns, par spīti nelielajiem izmēriem, varētu būt bijis visai ievērojams senās kuršu Vanemas zemes centrs.
Pats senākais Kandavas pilskalna zīmējums un plāns bija publicēts 1842. gadā F. Krauzes darbā "Neckrolivonica jeb Vidzemes, Igaunijas un Kurzemes senlietas līdz kristīgās reliģijas ieviešanai". 1869. gadā pilskalnu uzmērīja vācu zinātnieks Augusts Bīlenšteins, bet 1922. gadā savas Kurzemes pilskalnu apzināšanas ekspedīcijas laikā pilskalnu pētīja un uzmērija Ernests Brastiņš.
Pirmo reizi Kandava (la) vēsturiskos dokumentos minēta 1230. gada Rīgas miera līgumā ar kuršiem, ko tā sauktās Miera Kursas iedzīvotāju vecākie svinīgā ceremonijā Rīgā slēdza ar Rīgas domkapitulu, Zobenbrāļu ordeni un Rīgas rāti.
Svensons
Svensons (sv, no personvārda Svens (Sven); sieviešu dzimtē Svensone) ir zviedru cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Ferencs Mādls
Ferencs Mādls (Mádl Ferenc; dzimis, miris ) bija Ungārijas trešās republikas otrais prezidents no 2000. līdz 2005. gadam. Ilgus gadus bijis tieslietu zinātnieks.
Urd
Urd ir kuģniecībai Stena Line piederošs prāmis.
Tas bija viens no trijiem prāmjiem, kas 2008. gadā kopā ar Ask kursēja līnijā Ventspils - Rostoka. Līdz 2011. gada 25. maijam M/S Urd kursēja maršrutā Ventspils - Trāveminde, bet ar 27. maiju sāka kursēt maršrutā Liepājā - Trāveminde. 2012. gada 3. maijā Trāvemindes ostā prāmī Urd ieskrēja prāmis Nils Holgerson, izsitot tajā 18 kvadrātmetrus lielu caurumu. Prāmis Urd atradās remontā līdz 4. jūnijam.
2012. gada 11. oktobrī kuģi Scandlines pārdeva Zviedrijas uzņēmumam Stena Line.
Nacionālās basketbola asociācijas balvas
Nacionālā basketbola asociācija (NBA) katru sezonu pasniedz 12 balvas, lai apbalvotu līgas labākos spēlētājus un tās darbiniekus.
Džons Olivass
Džons Olivass (John Olivas; dzimis ) ir NASA kosmonauts
Olivas pirmo kosmisko lidojumu veicis 2007. gada jūnijā kā STS-117 misijas speciālists.
Otrais lidojums notika 2009. gada augustā — septembrī misijā STS-128. Tās laikā viņš veica trīs iziešanas kosmosā ar kopējo ilgumu 20 stundas 15 minūtes.
47. autobusu maršruts (Rīga)
47. autobusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Abrenes ielas līdz Getliņiem, kas atrodas Ropažu novada Stopiņu pagastā.
47. autobusu maršruta kopējais garums ir 28,676 km. Maršruta Abrenes iela—Getliņi kopējais garums ir 14,196 km, bet maršruta Getliņi —Abrenes iela kopējais garums ir 14,480 km.
Vēsture
Agrāk 47. maršruta autobusi kursēja no Katedrāles līdz Pļavniekiem, 2001. gadā to apvienoja ar 3. autobusu maršrutu, izveidojot savienojumu starp Bolderāju un Pļavniekiem.
2005. gada 1. septembrī tika atklāts 47a. maršruts, 2008. gadā to pārdēvēja par 47. autobusu maršrutu. Sākotnēji tas kursēja no Abrenes ielas līdz Šķirotavas galapunktam Sila un Malēju ielu krustojumā.
No 2019. gada 4. marta maršrutu pagarināja līdz Getliņiem, visos reisos saglabājot iebraukšanu Šķirotavas galapunktā.
Kopš 2023. gada 1. februāra iekāpšana 47. maršruta autobusos notiek tikai pa priekšējām durvīm, lai mazinātu bezbiļetnieku skaitu. Iepriekš šī kārtība bija spēkā 2020. gadā, no 1. februāra līdz 13. martam un no 1. septembra līdz 21. oktobrim; vairākas reizes to pārtrauca COVID-19 pandēmija.
Maršruts
Abrenes iela—Getliņi kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Turgeņeva iela, Gogoļa iela, Marijas iela, A. Čaka iela, Pērnavas iela, A. Deglava iela, Ilūkstes iela, Brāļu Kaudzīšu iela, A. Saharova iela, Katlakalna iela, Krustpils iela, Sila iela un Kaudzīšu iela (Rumbula, Stopiņu novads).
Getliņi — Abrenes iela kursē pa šādām ielām: Kaudzīšu iela, Sila iela, Krustpils iela, Katlakalna iela, A. Saharova iela, Akadēmiķa M. Keldiša iela, Ilūkstes iela, A. Deglava iela, Pērnavas iela, A. Čaka iela, Marijas iela, Gogoļa iela, Turgeņeva iela un Abrenes iela.
Pieturvietas
47. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 47 pieturas. Maršrutā Abrenes iela — Getliņi ir 27 pieturas, bet maršrutā Getliņi — Abrenes iela ir 27 pieturas.
Viktors Cojs
Viktors Cojs (ru; dzimis Ļeņingradā, miris  uz autoceļa P128 (Sloka—Talsi) Latvijā) bija padomju mūziķis un rokgrupas Kino līderis. Filmējies arī vairākās populārās kinofilmās.
Dzīvesgājums
Viktors Cojs piedzima 1962. gada 21. jūnijā Ļeņingradā (tagadējā Sanktpēterburga) sporta skolotājas Valentīnas Gusevas un korejiešu izcelsmes inženiera Roberta Coja (, Čojs Dongjols) ģimenē. Viņš bija vienīgais bērns. No 1974. gada līdz 1977. gadam apmeklēja mākslas vidusskolu, kur iestājās grupā Палата № 6 un kļuva par basģitāristu. Vēlāk no skolas tika izslēgts par nesekmību un devās uz СГПТУ-61 apgūt galdnieka specialitāti. Jaunībā Cojs sāka nodarboties ar tekvondo grupā, kuru vadīja viņa brālēns Viačeslavs Cojs. Pateicoties šai pieredzei, viņam vēlāk filmā "Adata" (Игла, 1988) tik labi izdevās atdarināt arī karatē paņēmienus, ka daudzi tur saskatīja līdzību ar Brūsu Lī, kura cīņas mākslu Cojs arī ļoti augstu vērtēja. 1984. gada 4. februārī Viktors Cojs apprecējās ar Mariannu Rodovansku. Pēc gada viņiem piedzima dēls Aleksandrs Cojs.
Pirmais albums
Ap 1982. gada vasaru 45 minūšu albums tika pabeigts, no šī albuma ilguma arī radās nosaukums 45. Nepagāja ilgs laiks, un no albuma tika izņemta dziesma Я — асфальт. Rudenī grupa Kino kopā ar grupas Zoopark bundzinieku ierakstīja pāris dziesmas, tai skaitā Весна un Последний герой. Tajos laikos ieraksti tika izbrāķēti un netika izplatīti.
1983. gadā grupā nomainījās ģitārists. Mēģinājumos ar jauno ģitāristu radās nākamais albums 46. Rudenī Viktors, izvairoties no iesaukšanas armijā, nonāca psihiatriskajā slimnīcā. Pēc pusotra mēneša Viktors atgriezās un uzrakstīja jaunu dziesmu Транквилизатор. 1984. gadā pavasarī uzstājās rokkluba festivālā, atklājot to ar jaunu dziesmu Я объявляю свой дом безъядерной зоной. Šī dziesma kļuva par festivāla populārāko dziesmu.
Otrais grupas Kino sastāvs
Padomju Savienības likumos pastāvēja pants par nestrādāšanu. Cojs tolaik oficiāli nebija atzīts par profesionālu dziedātāju un bija spiests iekārtoties darbā. Meklējot vietu, kur mēģinājumu starplaikā varētu nodarboties ar mūziku, viņš 1984. gadā sāka strādāt par kurinātāju kopmītnes apkures mezglā Ļeņingradā, Blohina ielā 15, tā saucamajā Kamčatkā, kur vēlāk viņam par godu tika izveidots muzejs. 1984. gadā Andreja Tropilo studijā Антроп sākās jauna albuma "Kamčatkas priekšnieks" ("Начальник Камчатки") ierakstīšana. Drīzumā Viktoram Cojam arvien cītīgāk sāka sekot KGB darbinieki, uzskatot viņu par nopietnu draudu komunistiskajai ideoloģijai un partijai. Pavasarī Kino kļuva par kārtējiem laureātiem un ķērās pie albuma "Nakts" ("Ночь") ierakstīšanas. Process ieilga, jo grupa centās mainīt skanējumu un izveidot jaunu ģitārspēles paņēmienu. Taču darbs pie ieraksta nevirzījās uz priekšu, un tādēļ Viktors Cojs pameta šo albumu un iesāka jaunu — "Tā nav mīlestība" ("Это не любовь"). Jaunais albums drīz vien tika pabeigts un guva komerciālus panākumus. 1986. gada vasarā grupas dalībnieki devās uz Kijevu, lai piedalītos filmā "Assa". Nākamajā, 1988. gadā viņi piedalījās Alekseja Učiteļa dokumentālajā filmā "Roks", no kurā toreiz neiekļautajiem materiāliem 2009. gadā tika samontēts tās turpinājums "Pēdējais varonis: Pēc divdesmit gadiem" (Последний герой: Двадцать лет спустя). Studijā Yamaha MT44 grupa Kino sāka ierakstīt jaunu albumu "Asins grupa" ("Группа крови"). Tajā pašā gadā Viktors spēlēja galveno lomu Rašida Nugmanova filmā "Adata" (Игла). Nugmanovs bija ievērojis Coju, kad 1986. gadā strādāja pie sava kursa darba, īsmetrāžas filmas "Yya-Khkha!" («Йя-хха»). Pēc filmēšanās Viktors Cojs sniedza daudzus koncertus Krievijā, Baltkrievijā un Ukrainā un katrā koncertā pulcēja pilnu zāli. 1989. gada sākumā Kino izbrauca uz Franciju, kur ierakstīja albumu "Pēdējais varonis" ("Последний герой"). Coja mūzikā var atrast līdzību ar tādām grupām kā The Cure, Joy Division un Sisters of Mercy. Vasarā Viktors devās uz ASV. 1990. gada 24. jūnijā notika pēdējais Viktora Coja koncerts Maskavā, Lužņiku Lielajā sporta arēnā. Šajā stadionā pirmo reizi pēc 1980. gada olimpiādes tika iededzināta olimpiskā lāpa. Šajā koncertā tapa materiāls jaunajam albumam, kuru grupa ierakstīja tikai pēc Viktora nāves, nosaucot albumu ļoti simboliski — "Melnais albums" ("Чёрный альбом").
Nāve
1990. gadā 15. augustā 12:28 Viktors Cojs gāja bojā autokatastrofā Latvijā. Ceļa negadījums notika uz autoceļa P128 netālu no Dreimaņu mājām (Zentenes pagasts Tukuma novadā). Vispārpieņemtā versija ir, ka Cojs vienkārši aizmiga pie stūres, pēc kā viņa «Moskvič-2141» iebrauca pretējā braukšanas joslā un sadūrās ar autobusu Ikarus-250. Tomēr par viņa nāvi klīst daudz citu teoriju un baumu. 2002. gada 15. augustā dziedātāja bojāejas vietā tika uzcelts piemineklis, projekta iniciatīva pieder biedrībai "Pareiza lieta", kura joprojām rūpējas par pieminekļa kopšanu. . Viktors Cojs ir apbedīts Bogoslovskojes kapsētā Sanktpēterburgā.
Eirodziesma 2002
Eirodziesma 2002 bija 47. starptautiskā Eirovīzijas dziesmu konkursa Latvijas nacionālā atlase, kuras fināls notika Ventspils Olimpiskajā Centrā, Ventspilī. Par Eirodziesmas uzvarētāju un Latvijas pārstāvi Eirovīzijā kļuva Marija Naumova ar dziesmu I Wanna. Dziesmas teksta autori ir Marija Naumova, Marats Samauskis, savukārt dziesmas mūzikas autore ir Marija Naumova. Eirodziesmas uzvarētājs tika noteikts skatītāju balsojumā. Dziesmas mākslinieki varēja iesniegt no līdz. Eirodziesmas fināls Ventspilī notika pirmoreiz. Konkursu tiešraidē varēja vērot Latvijas Televīzijā un klausīties Latvijas Radio.
Mādls
Mādls (hu; sieviešu dzimtē Mādla) ir ungāru cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Eirodziesma 2002
Finālā startēja 15 dziesmas, kuras noteica žūrija (astoņi dažādu valstu eksperti un grupa "Prāta Vētra"). Papildu šīm 15 dziesmām, tika nosauktas arī četras rezervistes.
1584. gads
1584. gads (MDLXXXIV) ir garais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās svētdienā (pēc Jūlija kalendāra sākās desmit dienas vēlāk, trešdienā).
Reilijs
Reilijs (en) var būt:
Mazo pandu dzimta
Mazo pandu dzimtas (Ailuridae) dzīvnieki pieder pie plēsēju kārtas suņveidīgo apakškārtas (Caniformia). No mazo pandu dzimtas līdz mūsdienām ir izdzīvojusi tikai viena ģints: sarkanās pandas (Ailurus), pārējās 8 ģintis ir izmirušas. Tuvākie sarkano pandu radinieki izmira pirms 3—4 miljoniem gadu. Izmirušās pandas bija primitīvāk veidotas, ar lielākām galvām un žokļiem. Tās dzīvoja Eiropā un Āzijā, bet iespējams arī Ziemeļamerikā.
Vēsture
Iesākumā 1825. gadā mazās pandas tika klasificētas kā jenotu dzimtas (Procyonidae) dzīvnieki. Mazās pandas nokļuva pie jenotiem dēļ savas ārējās līdzības: galvas formas, gredzenveida astes krāsojuma, kā arī dažādas uzvedības līdzības. Nākamā dzimta, kurā tika ieskaitītas mazās pandas, bija lāču dzimta (Ursidae).
Ģenētiskie pētījumi noveda pie tā, ka mazās pandas tika klasificētas kā mazo pandu dzimta. Pētījumi liecina, ka mazās pandas ir samērā tuvi radinieki jenotiem, un varētu tikt traktētas kā jenotu dzimtas apakšdzimta. Tomēr DNS un izmirušo mazo pandu fosiliju pētījumi liecina, ka no kopējiem priekštečiem mazās pandas ir atdalījušās pirms 40 miljoniem gadu. Šo gadu laikā mazajām pandām ir iegūtas 109 mutācijas, kas tās ievērojami attālina no jenotiem. Līdz ar to zinātniski pareizi ir tās klasificēt kā pastāvīgu dzimtu, kas ir iekļauta sermuļu virsdzimtā (Musteloidea) tāpat kā jenotu dzimta. Un mazajām pandām nav radniecības ar lielajām pandām, kas ir lāču dzimtas dzīvnieki.
Sojuz TMA-02M
Sojuz TMA-02M (ru) bija Krievijas kosmosa kuģis apkalpes nogādāšanai uz Starptautisko kosmisko staciju (SKS). Sojuz TMA-02M palaida
Apkalpe
Kuģa Sojuz TMA-21 apkalpe augšupceļā un lejupceļā:
Rezerves apkalpe:
Lidojuma gaita
No stacijas Sojuz TMA-02M atvienojās 23:00:08 UTC. 22. novembrī 01:32:20 UTC tika iedarbināti kuģa dzinēji bremzēšanas manevram. 02:25 UTC nolaižamais aparāts nolaidās Kazahstānas teritorijā netālu no Arkalikas. Lidojuma ilgums bija 162 dienas 6 stundas 12 minūtes.
Džeimss Reilijs
Džeimss Reilijs (James Francis Reilly; dzimis ) ir NASA kosmonauts, ģeologs. Viņš ir lidojis trīs Space Shuttle misijās.
Spoguļneirons
Spoguļneironi ir smadzeņu šūnas, kuras kontrolē tādas cilvēkā augsti attīstītas īpašības kā spēju iejusties cita ādā, apgūt zināšanas un izmantot saziņai valodu. Spoguļneironi ir atklāti arī citiem dzīvniekiem, piemēram, primātiem un dažām putnu sugām.
Spoguļneironu atklāšana
Spoguļneironus atklāja itāļu zinātnieku grupa, kad tā centās noskaidrot, kuras smadzeņu šūnas izmanto pērtiķis, sniegdamies pēc augļa. Zinātnieki pievienoja dzīvnieka smadzenēm elektrodus un pārsteigti konstatēja, ka neatkarīgi no tā vai pērtiķis pats mēģina satvert augli vai viņam augļa gabalu pasniedz pētnieks, vienmēr aktivizējas vienas un tās pašas smadzeņu šūnas. Kad pērtiķis ieraudzīja kustību, viņa smadzenes imitēja novēroto darbību un aktivizēja visus neironus, kas atbild par paša pērtiķa kustībām. Līdzīgi pētījumi, ko veica ar cilvēkiem, pierādīja, ka mūsu spoguļneironi, salīdzinot ar pērtiķiem, ir daudz attīstītāki. Šo dzīvnieku spoguļneironi spēj atdarināt tikai roku un mutes kustības, turpretim cilvēkiem tie kopē arī pārvietošanās laikā izdarītās kāju kustības.
Maskavas "Spartak"
Maskavas "Spartak" var būt:
Spoguļneirons
Spoguļneironu darbība
Spoguļneironi pastāvīgi nodarbojas ar citu izdarīto kustību atšifrēšanu, lai mēs tās varētu veikt paši un vienlaikus izprastu otra nolūkus. Ja cilvēks pēkšņi paceļ roku, mums zibenīgi jāizprot viņa mērķis, t.i., vai viņš gatavojas mums sist vai tikai vēlas sasveicināties. Lai apzinātos šo kustību un izprastu tā nolūku, smadzenēm vajadzīga tikai pussekunde, taču cilvēkam nav tik daudz laika, īpaši, ja zodam milzīgā ātrumā tuvojas cieši savilkta dūre. Tieši šajā brīdī aktivizējas spoguļneironi. Tie iespējamo nolūku noskaidro nieka 50 milisekunžu laikā - desmitreiz ātrāk nekā tad, ja mums pirms darbības uzsākšanas būtu jādomā.
Spoguļneironi pamatā atbild par muskuļu savilkšanos, taču tie aktivizējas ne vien tad, kad kustamies mēs, bet arī tad, ja to dara citi. Piemēram, šīs nervu šūnas tādējādi reģistrē otra cilvēka roku kustības un, to darot, aktivizējas tieši tāpat kā tad, ja rokas kustinātu mēs. Spoguļneironi nevis izmanto apziņu, bet gan salīdzina citu kustības ar paraugu, kas atbilst kustībām, kuras reiz esam izdarījuši paši. Ja spoguļneironi identificē kustību kā sitienu, mēs saņemam brīdinājumu izvairīties.
Lai gan spoguļneironi neliek kustēties mūsu kājām un rokām tad, ja redzam citu cilvēku izpildam kādu darbību, tomēr tie aktivizē mūsu muskuļus. To apstiprina zinātnieku konstatētie elektriskie impulsi muskuļos, kuriem jāveic attiecīgās kustības. Taču signāli nav tik spēcīgi, lai to ietekmē muskuļu šķiedras sarautos.
Spoguļneironu nozīmīgums
Nozīmīgākā priekšrocība, kādu cilvēkiem sniedz spoguļneironi, ir spēja mācīties, imitējot citu darbības. Skatoties uz tāda cilvēka roku kustībām, kurš sien sarežģītu mezglu, mēs ātri vien iemācāmies šīs kustības atdarināt un paši sasiet mezglu. Tas notiek tādēļ, ka spoguļneironi aktivizē attiecīgos muskuļus mūsu plaukstās jau tajā laikā, kamēr mēs vēl tikai novērojam siešanas procesu.
Smadzeņu pētnieki izsaka minējumus, ka arī mūsu spēja sazināties ar valodu palīdzību ir cieši saistīta ar spoguļneironiem. Tie nodrošina tiešu fizisku saikni starp divām komunikācijā iesaistītajām personām. Žestikulēšana un augsti attīstītā lūpu mīmika ļauj mums sazināties nepastarpināti, jo tā nav vispirms jāpārtulko mūsu apziņā. Mēs daudz vieglāk varam apmainīties ar informāciju, jo šo procesu atvieglo kustības.
Jau 1930. gadā sers Ričards Peidžets izvirzīja teoriju, ka cilvēka runas spējas attīstījušās no lūpu kustībām un ka pašos pirmsākumos skaņām, kas nākušas no mutes, nav bijis lielas nozīmes. Virkne nesen izdarītu atklājumu pierāda, ka cilvēki neapzināti kustina lūpas, veicot savstarpēji pilnīgi nesaistītas darbības. Pētījumos noskaidrots, ka to dalībnieki, sniegdamies pēc lielāka objekta, kustina lūpas vairāk nekād tad, ja jāpaņem mazāka izmēra priekšmets. Tas nozīmē, ka mūsu senči jau agrīnajā stadijā varējuši izmantot spoguļneironu sniegtās iespējas un atšifrēt citu cilvēku mutes kustības, lai noskaidrotu, kāds bijis viņu nolūks vai ko tie mēģinājuši pastāstīt vai uzzināt.
Spoguļneironi citiem dzīvniekiem
Arī citiem dzīvniekiem, piemēram, pērtiķiem un dažām putnu sugām, ir atklāti spoguļneironi. Cilvēkam spoguļneironi nepieciešami, lai varētu iemācīties runāt, bet pērtiķiem un citiem dzīvniekiem šo prasmi nekad neizdosies apgūt. Pērtiķu spoguļneironi ir attīstīti līdz tādai pakāpei, kas ļauj viņiem atdarināt kustības, kurās iesaistīts reāls priekšmets. Tas nozīmē, ka spoguļneironi aktivizējas vienīgi tad, ja cits pērtiķis loba banānu vai met akmeni, bet nereaģē, ja dzīvnieks izdara kustības, kas atgādina šādu darbību.
Līdzjūtība un autisms
Lai gan mēs, novērojot citu darbības, ārēji neatdarinām viņu kustības, tomēr novērošanas procesā piedalās viss mūsu ķermenis. Iespējams, ka tieši tas izskaidro, kāpēc cilvēkiem piemīt spēja just līdzi citiem. Kad redzam kādu, kurš no dusmām griež zobus, mēs neapzināti atspoguļojam šo fizisko kustību un tādēji it kā iejūtamies otra ādā. Spoguļneitronu atklāšana lika zinātniekiem domāt, ka empātijas spēja nav iegūta īpašība, ko mēs iemācāmies audzināšanas vai sociālo kontaktu ceļā, bet gan fiziskas sekas spoguļneironu darbībai, kas norisinās mūsu smadzenēs. 2005. gadā Kalifornijas Sandjego universitātes smadzeņu pētnieks Vilajanurs S. Ramačandrans publicēja pētījuma rezultātus, kas apstiprināja šo teoriju. Desmit vīriešiem, kuriem autisma dēļ nepiemita spēja iejusties citu vietā, ar elektroencefalogrāfijas palīdzību izmērīja tā dēvētos μ-ritma smadzeņu viļņus. Izdarot līdzīgus pētījumus ar veseliem cilvēkiem, agrāk bija noskaidrots, ka μ-ritma viļņi pavājinās, aktivizējoties spoguļneironiem. Kad šie desmit autisti paši kustināja rokas, μ-ritma aktivitāte, kā jau bija sagaidāms, samazinājās, kas norādīja uz spoguļneironu darbību. Taču, kad viņi vēroja citas personas veicam identiskas kustības, μ-ritma aktivitāte saglabājās bez izmaiņām — tas nozīmēja, ka spoguļneironi ir pasīvi. Ramačandrans uzskata par pierādītu, ka autisms ir cieši saistīts ar tādām smadzeņu darbības novirzēm, kas izraisa spoguļneironu nepareizu funkcionēšanu. Arī autisma bērniem ir samazināta spoguļneironu aktivitāte, kā rezultāta viņiem ir apgrūtinoši uztvert citu cilvēku emocijas, kas, iespējams, ir izskaidrojams ar grūtībam komunikācijā.
Pašreizējā neto vērtība
Pašreizējā neto vērtība (en jeb NPV) ir viens no investīciju projektu efektivitātes novērtēšanas rādītājiem.
NPV pozitīvu vērtību var interpretēt kā investīciju līmeni, pie kura investīcijas konkrētajā projektā ir efektīvas.
Aprēķins
Naudas plūsma (pozitīvā vai negatīva, t.i. ienākošā un izejošā nauda) tiek diskontēta, lai iegūtu nākotnes ieņēmumu vai izdevumu tagadnes vērtību (PV). Tad visus rezultātus (iegūtus aprēķinus pa gadiem) summē. Attiecīgi NPV ir diskontēto naudas plūsmu summa: kur
Aprēķina piemērs
Jauns investīciju projekts (ražotnes paplašināšana). Laika periods - 6 gadi, t.i. laika periods, kurā projekts dos ieņēmumus. Investīcijas sastāda LVL (Latvijas lats) 100 000 (piemēram, jaunās tehnikas iegāde, apmācības). Darbības izmaksas 1.-6.gadā sastādīs LVL 5000 gadā. Ieņēmumi 1.-6.gadā sastādīs LVL 30 000 gadā. Šajā piemērā izmantotā diskonta likme ir 10%. Tagadnes vērtība (PV) var būt aprēķināta katram gadam: Visu tagadnes vērtību summa, kas arī ir NPV, sastāda 8 881,52 LVL. Ņemot vērā to, ka NPV > 0, projektu var pieņemt, ja kompānijas nav citu alternatīvu projektu ar lielāku NPV.
Literatūra
Contante waarde
Daiena Kītone
Daiena Kītone (Diane Keaton, dzimusi Daeina Hola (Diane Hall) ) ir amerikāņu aktrise, režisore un producente. Viņa ir ieguvusi Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā aktrise galvenajā lomā par lomu 1977. gada filmā "Enija Hola".
Daiena Kītone karjeru sāka kā teātra aktrise. Uz kinoekrāna viņa debitēja 1970. gadā. Viņas pirmā nozīmīgā loma bija filmā "Krusttēvs" (1972). Piedalījusies arī nākamajās šīs triloģijas filmās — "Krusttēvs 2" (1974) un "Krusttēvs 3" (1990).
Četras reizes nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākā aktrise galvenajā lomā, no kurām vienu reizi balvu ieguva — par galveno lomu Vudija Allena režisētajā filmā "Enija Hola" (1977). Pārējās nominācijas saņēma par lomām filmās "Sarkanie" (Reds, 1981), "Mārvina istaba" (1996), "Labāk vēlāk nekā par vēlu" (Something's Gotta Give, 2003). Deviņas reizes nominēta Zelta globusa balvai un divreiz to saņēmusi: par lomām filmās "Enija Hola" un "Labāk vēlāk nekā par vēlu". Trīs reizes nominēta BAFTA kino balvai un vienu reizi to saņēmusi (par filmu "Enija Hola").
Baiba Rivža
Baiba Rivža (dzimusi Baiba Gūtmane, Ventspilī) ir Latvijas ekonomiste, augstskolas pasniedzēja un politiķe, Latvijas Zemnieku savienības biedre. Bijusi Izglītības un zinātnes ministre, kā arī 9. Saeimas deputāte. Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenā locekle.
Biogrāfija
Ventspilī dzimusī, bet jau kopš bērnības Jelgavā dzīvojošā B. Rivža pēc studijām Latvijas Lauksaimniecības akadēmijā turpināja akadēmisko un zinātnisko darbību šajā pašā augstskolā. Viņa ir ekonomikas zinātņu doktore, LLU profesore, no 1992. līdz 1996. gadam bijusi LLU Ekonomikas fakultātes dekāne.
B. Rivža bija Latvijas Universitātes Eirofakultātes valdes priekšsēdētāja no 2000. līdz 2005. gadam un šajā laika posmā tika īstenotas vairākas reformas Baltijas universitāšu sistēmā, kuras veicināja Baltijas jūras valstu padomes ieteikumi.
Apbalvojumi
B. Rivža ir apbalvota ar IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni un un Latvijas Pareizticīgās Baznīcas III šķiras Svētā svētmocekļa Rīgas arhibīskapa Jāņa ordeni.
2017. gadā apbalvota ar Latvijas Zinātņu akadēmijas Lielo medaļu par ievērojamu devumu Latvijas lauku un reģionu attīstības izpētē.
Politiskā darbība
Būdama Latvijas Zemnieku savienības biedre, B. Rivža 2004. gadā nesekmīgi kandidēja Eiropas Parlamenta, bet 2005. gada Rīgas domes vēlēšanās no Zaļo un Zemnieku savienības saraksta.
2006. gada 8. aprīlī, kad no Aigara Kalvīša valdības aizgāja partija "Jaunais laiks", B. Rivža nomainīja Inu Druvieti Izglītības un zinātnes ministres amatā. 2006. gada oktobrī viņa tika ievēlēta 9. Saeimā un saglabāja Izglītības un zinātnes ministres amatu arī A. Kalvīša otrajā valdībā. Pēc valdības demisijas atjaunoja Saeimas deputāta mandātu.
2009. gadā vēlreiz nesekmīgi kandidēja Eiropas Parlamenta vēlēšanās, tāpat arī netika ievēlēta Saeimā 10. Saeimas vēlēšanās 2010. gadā.
Privātā dzīve
Precējusies ar Pēteri Rivžu, kurš arī ir zinātnieks un LLU profesors. Rivžu ģimenē ir divas meitas.
Kompresors
Kompresors ir mehāniska ierīce, kas palielina gāzes spiedienu, samazinot tās tilpumu. Tajā gāzes spiediens aiz iekārtas ir vismaz 3 reizes lielāks nekā pirms. Gaisa kompresors ir īpašs gāzes kompresoru veids.