cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hanna Ereņska-Barlo
Biogrāfija
Šahu sākusi spēlēt sešu gadu vecumā. 1970. gadā beigusi stomatoloģijas studijas un turpmākajos gados nopietni pievērsusies šaham. No 1970. līdz 1993. gadam Polijas sieviešu šaha čempionātos izcīnījusi 11 medaļas: 5 zelta (1971, 1972, 1977, 1978, 1980), 3 sudraba (1973, 1975, 1984) un 3 bronzas (1970, 1982, 1986). Divas reizes Poznaņas komandas AZS Politechnika Pocztowiec Poznań sastāvā uzvarējusi Polijas komandu šaha čempionātos (1985, 1988). Vienpadsmit reizes uzvarējusi Polijas sieviešu šaha ātrspēles čempionātos.
Daudzu starptautisko sieviešu šaha turnīru dalībniece, labākos rezultātus sasniegusi Veikanzē (1971, dalīta 1.-2. vieta), Taškentā (1974, dalīta 2.-3. vieta), Pjotrkova Tribunalskā (1977, dalīta 2.-3. vieta), Smederevska Palankā (1977, dalīta 1.-2. vieta, kā arī 1. vieta 1979. gadā), Novisadā (1979, dalīta 2.-4. vieta), Bidgoščā (1980, 3. vieta), Atēnās (1984, 1. vieta), Nalenčovā (1987, dalīta 1.-3. vieta), Dortmundā (1989, 2. vieta), Budapeštā (1991, 2. vieta), Vislā (1994, dalīta 1.-2. vieta). 1982. gadā piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīrā, kurā ieņēmusi 14. vietu. Par panākumiem turnīros FIDE 1973. gadā Ereņskai-Barlo piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 1981. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. Bijusi pirmā poļu šahiste, kas saņēmusi šaha lielmeistares nosaukumu.
Kopš 1997. gada piedalījusies Pasaules šaha čempionātos senioriem, kuros izcīnījusi zelta (2007), 2 sudraba (1998, 2005) un 2 bronzas (1997, 2003) medaļas. Tāpat piedalījusies Eiropas šaha čempionātos senioriem, kuros izcīnījusi 2 zelta (2002, 2005) un bronzas (2007) medaļas.
No 1980. līdz 1996. gadam bijusi Polijas šaha federācijas valdes locekle un sieviešu šaha komitejas priekšsēdētāja. No 1978. līdz 1990. gadam bijusi FIDE sieviešu šaha komitejas locekle. Kopš 2000. gada ir Polijas šaha federācijas goda locekle.
Pikselis
Pikseļi ir punkti, kas var spīdēt, veidojot attēlu uz datora monitora vai televizora ekrāna; digitālā attēla vismazākais elements. Rastrgrafikā tas ir mazākais elements, kam var piešķirt tādus raksturojumus kā krāsu, spilgtumu. Pikseļa adrese nosaka tā koordinātas.
Katrs pikselis ir oriģinālā attēla iztvērums, vairāk iztvērumu nodrošina labāku attēlu. Katram pikselim ir sava intensitāte. Krāsu attēlu sistēmās krāsu ģenerē trīs vai četras komponentes — sarkana, zaļa un zila vai arī ciāna, fuksīna, dzeltena un melna.
Hardeknuts
Hardeknuts jeb Knuts III (, ; 1018/1019 — 1042) bija Dānijas karalis (no 1035) un Anglijas karalis (no 1040).
Grisfjorda
Grisfjorda (en) vai Aujuituka (iu, Aujuittuq — ‘vieta, kas nekad nekūst’) ir ciems Nunavutas teritorijā, Kanādā. Izvietojusies Elsmīra salas dienvidos Džonsa šauruma krastā un ir Kanādas vistālāk ziemeļos izvietotā apdzīvotā vieta ar pastāvīgajiem iedzīvotājiem. Tiek uzskatīta par vienu no aukstākajām apdzīvotajām vietām pasaulē — gada vidējā gaisa temperatūra ir −16.5 °C.
Vēsture
1953. gadā Kanādas valdība Augstās Arktikas pārcelšanās kampaņas ietvaros nomaļajās Kanādas Arktiskā arhipelāga salās nolēma izmitināt inuitus, lai stiprinātu savu suverenitāti reģionā. Par vienu no jaunas apmetnes vietām tika izvēlēta Elsmīra sala, kuras piekrastē arheoloģiskie pētījumi bija atklājuši senu apmetņu pēdas. Netika gan ņemts vērā, ka sala tikusi pamesta tā sauktā Mazā Ledus laikmeta sākumā 17. gadsimtā, kad klimats kļuva aukstāks un tradicionālo medību iespēju mazāk.
Uz Elsmīra salas dienvidu krastu tika pārceltas vairākas inuitu ģimenes no Portharisonas Kvebekā un Pondinletas Bafina salā. Elsmīra salas dienvidaustrumos no 1922. gada pastāvēja Kanādas Karaliskās jātnieku policijas postenis Kreighārborā, kas gan tika slēgts 1933. gadā, bet atjaunots 1951. gadā. Pirmā apmetne tika izveidota Lindstrēma pussalā ap 60 km uz rietumiem no Kreighārboras. 1961. gadā policijas posteni pārcēla uz jaunu vietu pie Grisfjorda tuvāk inuitu apmetnēm, bet Kreighārbora tika pamesta. 1962. gadā pie posteņa ierīkoja skolu un faktoriju un uz jauno vietu pakāpeniski pārcēlās arī visi inuiti.
Infrastruktūra
Lai arī uz Arktiku pārcelties piekritušajām ģimenēm tika solīts pilnīgs nodrošinājums ar dzīvei nepieciešamo, tas netika piepildīts. Pirmie pastāvīgie mājokļi tika piegādāti tikai 1960. gados, bet pirmā medmāsa salā ieradās 1971. gadā. Mūsdienās Grisfjordā darbojas skola, viesnīca, anglikāņu baznīca, veikals, ugunsdzēsēju depo, policijas postenis un lidlauks, kas nodrošina regulārus reisus uz Rezolūtu.
Dosona sala
Dosona sala ir Čīlei piederoša sala Ugunszemes arhipelāgā Dienvidamerikas pašos dienvidos. Administratīvi ietilpst Magaljanesas reģiona Magaljanesas provinces Puntaarenasas komūnā.
Ģeogrāfija
Sala uzvietojusies Ugunszemes arhipelāga rietumos Magelāna šaurumā. Magelāna šaurums rietumos to atdala no kontinenta Bransvikas pussalas, bet Vaitsaida šaurums austrumos un Gabriela un Kaskadas šaurumi dienvidos — no Lielās Ugunszemes salas. Salas ziemeļdaļa pauguraina, dienviddaļa — kalnaina, augstākais punkts 975 m vjl. Krasti mēreni izroboti, vairāki lieli līči. Piekrastē vairākas mazākas salas, lielākā no kurām ir Vikhema sala.
Vēsture
Salas krastus kopš 6000 gadu tālas senatnes līdz pat 19. gadsimta beigām apdzīvoja kaveskaru indiāņi. Salas krastus pirmais apsekoja spāņu ekspedīcija Kordova vadībā 1788. gadā. Tagadējo nosaukumu par godu britu kara flotes virsniekam Dosonam 1828. gadā piešķīra britu ekspedīcija Filipa Pārkera Kinga vadībā ar kuģi Beagle.
19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā Ugunszemē sāka apmesties eiropiešu kolonisti, kas attīstīja aitkopību. Kolonisti konfliktēja ar vietējiem selknamiem, kuri neizprata privātīpašuma koncepciju attiecībā uz brīvi klaiņojošiem dzīvniekiem un medīja aitas kā jebkuru citu medījumu. Tas izraisīja tā saukto «selknamu genocīdu», kura laikā iezemieši tika masveidā un plānveidīgi iznīcināti. Selknamu skaits 20 gados samazinājās no 4000 līdz 500.
Pēc misijas slēgšanas salā koncesiju ieguva Gente Grande lopkopības biedrība, kas 1912. gadā nodibināja Puertoherisas ciemu pie bijušās misijas. Tika attīstīta lopkopība un mežsaimniecība. 1920. gados Puertoherisā dzīvoja ap 500 iedzīvotāju. Vēlākos laikos saimnieciskā aktivitāte samazinājās un 1972. gadā Puertoherisa tika nodota Čīles Kara flotes pārvaldībā.
Blurred Lines
Blurred Lines ir amerikāņu ritmblūza izpildītāja Robina Fika singls, kurā piedalās arī Farels Vilijamss un T.I.. Visi trīs ir arī singla autori. Tas ieguva 1. vietu 18 pasaules valstīs, tajā skaitā arī Billboard Topā un Apvienotās Karalistes singlu topā, iegūstot platīna sertifikātu 8 valstīs.
Virons Zapass
Virons Zapass (gr; dzimis, miris ) bija grieķu šaha problēmists, lielmeistars šaha kompozīcijā.
Šaha kompozīcija
Pirmo uzdevumu sastādījis 1945. gadā. Pirmo godalgu ieguvis 1949. gadā. Kopš tā laika sastādījis vairāk nekā 500 uzdevumus, no tiem 200 ieguvuši godalgas.
No 1988. gada starptautiskais tiesnesis un no 1993. gada Starptautiskais lielmeistars šaha kompozīcijā.
Ieguvis 86,50 FIDE albumu punktus.
Šaha uzdevuma piemērs
Risinājums
Ivans Jefremovs
Ivans Jefremovs (ru, dzimis Viricas ciemā, tagadējā Ļeņingradas apgabalā, miris  Ļeņingradā) bija krievu un padomju rakstnieks fantasts. Jaunībā Jefremovs vēlējās ātrāk uzsākt darba gaitas, tādēļ parasti savās autobiogrāfijās viņš kā dzimšanas gadu minējis 1907. gadu.
Šūiči Gonda
Šūiči Gonda (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, Japānas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada spēlē Shimizu S-Pulse komandā, Japānas futbola augstākajā līgā - J1 League.
Ivans Jefremovs
Bērnība
Jau agri parādījās mazā Ivana spējas: četru gadu vecumā viņš iemācījās lasīt, bet sešu gadu vecumā iepazinās ar Žila Verna daiļradi un iemīlēja grāmatas par pētniekiem, jūrasbraucējiem un zinātniekiem. 1914. gadā viņa ģimene pārcēlās uz Berdjansku, kur Ivans iestājās ģimnāzijā. 1917. gada revolūcijas laikā vecāki šķīrās.
Mācības un ekspedīcijas
Lai nopelnītu naudu iztikai, Jefremovs mācību laikā strādāja par krāvēju, zāģētāju, šofera palīgu un šoferi nakts maiņā. 1923. gadā viņš nokārtoja stūrmaņa eksāmenu piekrastes tirdzniecībā un pēc skolas absolvēšanas 1924. gada pavasarī devās uz Tālajiem Austrumiem.
Šūiči Gonda
Nacionālā izlase
!Kopā||34||0
Ivans Jefremovs
Mācības un ekspedīcijas
Iepazinies ar akadēmiķi P. Suškinu, Jefremovs ieinteresējās par paleontoloģiju. 1924. gadā pēc kuģojuma Klusajā okeānā (kā matrozis) nākamais paleontologs atgriezās Ļeņingradā un ar kapteiņa D. Luhmanova ieteikumu iestājās universitātē, lai studētu bioloģiju.
Kopš 20. gadsimta vidus viņš piedalījās dažādās ekspedīcijās, kuras sniedza daudz vērtīgu atradumu un atklājumu. Ivana Jefremova paleontoloģisko ekspedīciju maršruti veda uz Pievolgu, Urāliem un Vidusāziju, 1930. gadu pirmajā pusē viņš piedalījās ģeoloģiskās ekspedīcijās Urālos, Sibīrijā un Tālajos Austrumos (1931. gadā bija Lejas Amūras ekspedīcijas grupas vadītājs ). Dažas epizodes no viņa ekspedīcijām vēlāk tika iekļautas viņa stāstos Алмазная труба, Тень минувшего, Голец Подлунный.
Šūiči Gonda
Sasniegumi
FC Tokyo
Japānas izlase
Ivans Jefremovs
Zinātniskā darbība un daiļrade
1937. gadā Jefremovs kā eksterns absolvēja Ļeņingradas Kalnrūpniecības institūtu. 1941. gadā viņš aizstāvēja doktora disertāciju par tēmu "PSRS vidējo zonu perma perioda mugurkaulnieku fauna", kļūstot par bioloģijas zinātņu doktoru. Tai laikā I. Jefremovs jau dzīvoja Maskavā, uz kuru 1935. gadā bija pārcēlies Paleontoloģijas institūts.
1941. gadā, sākoties karam, viņš evakuējās uz Alma Atu, no turienes — uz Frunzi. Tur viņš pārcieta smagu drudža formu, gūstot nopietnu sirds slimību.
Kara laikā Jefremovs sāka rakstīt savus pirmos "stāstus par neparasto", kuros apvienojās zinātniskā fantastika un piedzīvojumi. Starp citu, šajos stāstos viņš prognozēja, ka tiek atklāta hologrāfija un dimantu iegulas Jakutijā. Kara laikā radās arī vairāki viņa lielapjoma darbi.
Ekspedīcijā Gobi tuksnesī Jefremovam radās nodoms izveidot darbu par kosmisko nākotni, par apdzīvotu pasauļu Lielo Loku Visumā, skaistiem un varonīgiem ļaudīm, cilvēcīgām attiecībām uz planētas, kuru tās apdzīvotāji pārvērtuši par ziedošu dārzu. Grāmatā "Andromedas miglājs", kas tika izdota 1957. gadā, aprakstītā nākotne ir komunistiska — bez privātīpašuma, tirgus ekonomikas un profesionālām valsts iestādēm.
Vēlāk Jefremovs sarakstīja vēl vairākus romānus: Лезвие бритвы, Час Быка (šis romāns, kas bija domāts kā brīdinājums, no padomju varas tika uztverts kā "apmelojums", tika izņemts no bibliotēkām un līdz 1980. gadu beigām netika atkārtoti izdots)
Personīgā dzīve
I. Jefremovs bija precējies 3 reizes. Viņa pirmā laulība ar Kseniju Svitaļsku bija īslaicīga un beidzās ar šķiršanos. 1936. gadā viņš apprecējās ar Jeļenu Konžukovu, ar kuru kopdzīve ilga līdz sievas nāvei 1961. gadā. Trešā laulība ar Taisiju Juhņevsku tika noslēgta 1962. gadā. Viņa pēdējais romāns Таис Афинская, kas tika publicēts pēc viņa nāves, veltīts T. Juhņevskai.
Ivans Jefremovs nomira 1972. gadā 65 gadu vecumā.
Nangaparbats
Pirmais, kas uzkāpa Nangaparbatā, bija austrietis Hermanis Būls.
Operācija "Fortūna": Māksla uzvarēt
"Operācija "Fortūna": Māksla uzvarēt" (en) ir 2023. gada ASV un Apvienotās Karalistes spraiga sižeta kinokomēdija, kuras režisors ir Gajs Ričijs. Filmā galvenās lomas atveido Džeisons Steitems, Obrija Plaza, Džošs Hārtnets, Kerijs Elviss, Bagzijs Melons, Edijs Marsans un Hjū Grānts.
Filma stāsta par spiegu Orsonu Fortūnu (Steitems), kuram ir uzdevums atgūt jaunu tehnoloģiju, pirms ieroču tirgotājs (Grānts) to pārdod.
Mākslas un aģentūras teorija
Mākslas un aģentūras teorija ir mākslas antropoloģijas teorija, kas skaidro sociālās attiecības, kas pastāv starp mākslas objektiem un indivīdiem. Teorijas mērķis ir izpētīt lauku, kur objekti mijiedarbojas ar cilvēkiem, tas ir sociālās attiecības starp personām un lietām, personām un personām, un lietām.
Mākslas un aģentūras teoriju izveidoja Alfrēds Gels, viņaprāt, mākslas antropoloģijas centrā jābūt sociālajam kontekstam, proti, kā mākslas objekts tiek uztverts, radīts un cirkulē sociālajā vidē, nevis jāskatās uz mākslas/estētikas attīstību. Tādēļ antropologs nelieto tādus terminus kā - mākslas objekts un mākslas darbs, tā vietā viņš izmanto jēdzienu – indekss. Teorijā tiek lietoti četri pamata jēdzieni: indekss – vizuāla, fiziska lieta, mākslinieks - indeksa radītājs, recipients- tas, kas reaģē uz indeksu, prototips – subjekts, ko ataino indekss.
Kalifornijas pussala
Kalifornijas pussala (es) vai Lejaskalifornija (Baja California) ir ap 1250 km gara un no 48 līdz 240 km plata pussala Ziemeļamerikas dienvidrietumos, Meksikā. Izstiepta ziemeļrietumu—dienvidaustrumu virzienā un atdala Kalifornijas līci no Klusā okeāna. Administratīvi ietilpst Meksikas Lejaskalifornijas un Dienvidu Lejaskalifornijas pavalstīs. Pussalas austrumu daļā vulkānisku un kristālisku kalnu masīvi; augstākā virsotne ir Djablo smaile (3096 m vjl) Sanpedro Martira grēdā. Rietumu daļā galvenokārt plakankalnes un piekrastes zemienes. Vairāki tuksneši un pustuksneši; lielākais — Viskaino tuksnesis pussalas vidusdaļā.
Kalifornijas nosaukums pirmoreiz parādījies spāņu rakstnieka Garsi Rodrigesa de Montalvo (Garci Rodríguez de Montalvo) 1510. gadā publicētajā romānā "Esplandiešu piedzīvojumi" (Las Sergas de Esplandián), kurā aprakstīta sala rietumos no Rietumindijas, kuru apdzīvo melnas sievietes un vada karaliene Kalifa. Kad spāņi 16. gadsimta pirmajā pusē sasniedza pussalu (sākotnēji kartēs tika zīmēta kā sala), tai un zemēm uz ziemeļiem no tās tika dots Kalifornijas nosaukums.
1961.—1962. gada Eiropas kausa sezona
1961.—1962. gads Eiropas kausa sezona bija Eiropas spēcīgāka futbola klubu turnīra 7. sezona. Sezona ilga no līdz. Finālspēle norisinājās Olimpiskajā stadionā Amsterdamā.
Par Eiropas kausa uzvarētājiem otro reizi pēc kārtas kļuva Portugāles klubs Benfica, kas finālā uzvarēja Spānijas klubu Real Madrid ar rezultātu 5–3.
Šī bija pirmā reize, kad turnīrā piedalījās komanda no Maltas. Par turnīra rezultatīvāko spēlētāju kļuva Heincs Štrēls no Nürnberg.
Parnavazs
Parnavazs var būt:
Aizupe (Liepnas pagasts)
Aizupe (augšzemnieku dialektā: Oizupe) ir ciems Alūksnes novada Liepnas pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 5 km no pagasta centra Liepnas, 32 km no novada centra Alūksnes un 233 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P41 (Alūksne—Liepna), Liepnas upes krastā.
Vieglatlētika 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — maratons vīriešiem
Maratons vīriešiem bija viena no vieglatlētikas disciplīnām, kas bija iekļautas 1896. gada vasaras olimpisko spēļu programmā. Šī bija vienīgā šosejas skriešanas disciplīna vieglatlētikā.
Maratona sacensības notika 10. aprīlī. To starta vieta bija Maratonas pilsēta, bet finiša līnija Panatinaiko stadions, Atēnās. Maratona distances garums bija apmēram 40 kilometri (25 jūdzes). Sacensībās startēja 17 sportisti no 5 valstīm.
Par pirmo olimpisko čempionu maratona distancē kļuva Grieķijas sportists Spiridons Luiss. Grieķijas kroņprincis Konstantīns, priecādamies par maratona uzvarētāja grieķa Spiridona Luisa panākumiem, kopā ar viņu noskrēja pēdējos metrus līdz finišam. Arī sudraba medaļu izcīnīja Grieķijas sportists Harilajs Vasilaks, bet bronzas medaļu izcīnīja Ungārijas sportists Ģula Kellners. No 15 sportistiem, kas startēja šajā distancē, finišēja tikai 9 sportisti.
Šīs medaļas piešķīra Starptautiskā Olimpiskā komiteja ar atpakaļejošu datumu. Spēļu laikā uzvarētājiem tika pasniegtas sudraba un bronzas medaļas.
Vadims Koževņikovs
Vadims Koževņikovs (dzimis Daugavpilī) ir latviešu svarcēlājs un vairāku Latvijas rekordu turētājs. Viņa labākais sportiskais sasniegums ir 2017. gada Eiropas čempionātā U23 vecuma grupā izcīnītā 3. vieta.
Karjera
Ar svarcelšanu nodarbojas no četrpadsmit gadu vecuma. Sportista gaitas uzsāka Daugavpilī pie pazīstamā svarcelšanas trenera Igora Očkurova. Viņa labākais sasniegums sportā ir 2017. gadā izcīnītā bronzas godalga Eiropas čempionātā U23 vecuma grupā. Paralēli sportista karjerai Vadims strādāja par sporta skolotāju Randenes pamatskolā un Daugavpils 10. vidusskolā. 2017. gadā Koževņikovs pārcēlās uz dzīvi Ventspilī, lai trenētos Eduarda Andruškēviča paspārnē.
Parnavazs I
Parnavazs I (ka,, dzimis 329., 326. vai 311. gadā p.m.ē., miris 237., 234. vai 219. gadā p.m.ē.) bija Kartli, vēlāk senās gruzīnu valsts Ibērijas valdnieks (მეფე, mepe). Gruzīnu hronikā viņš tiek minēts kā pirmais Kartli monarhs, bet tikmēr Kartli hronikā Parnavazs tiek minēts kā otrais šīs valsts valdnieks. Arī valdīšanas laiks dažādos avotos ir atšķirīgs, sākot ar 302. gadu p.m.ē. un beidzot ar 219. gadu p.m.ē.
284. gadā p.m.ē. Parnavazs I reformēja gruzīnu alfabētu, radīdams pirmo gruzīnu raksta formu — asomtavruli (kapitālrakstu).
Dzirciema luterāņu baznīca
Dzirciema evaņģēliski luteriskā baznīca ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams, kas atrodas Tukuma novada Zentenes pagasta Dzirciemā.
Pirmās Dzirciema baznīcas celšanas gads nav zināms. 1665. gadā baznīca bija sabrukusi. 1740. gadā tika iesvētīta jauna koka baznīca, bet 1805. gadā no jauna uzcelta koka baznīca. 1827. gadā no Ventspils ordeņa pils kapelas tika pāvesta kancele, kas tagad ir valsts nozīmes kultūras piemineklis (nr. 4454). 1851. gadā baznīcā tika ierīkotas ērģeles, kuras darinājis Liepājas Kārlis Hermanis. Tagadējā baznīcas ēka celta no 1875. līdz 1879. gadam. 1885. gadā uzstādīts klasicisma stila altāris. Altārgleznu "Kristus parādīšanās Marijai Magdalēnai" (1895. gads) radījis Artūrs Blaumanis.
Līdz 1699. gadam Dzirciema baznīca bija Kandavas, no 1700. līdz 1730. gadam Engures, no 1730. līdz 1760. gadam - atkal Kandavas, bet līdz Pirmajam pasaules karam - atkal Enguras filiālbaznīca. Neatkarīga Dzirciema draudze nodibinājās pēc Pirmā pasaules kara. 1834. gadā no filiālbaznīcas teritorijas atdalīja Zentenes muižu un pievienoja jaundibinātajai Balgales draudzei. 19. gadsimta beigās draudzē izplatījās baptisms.
Gotoku Sakai
Gotoku Sakai (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||25||0
Ai, jel manu vieglu prātu
"Ai, jel manu vieglu prātu" ir latviešu tautasdziesma Ainara Mielava apdarē, kas iekļauta 1997. gadā izdotajā grupas „Jauns Mēness” albumā „Garastāvoklis” kopā ar tautasdziesmām „Kur tu iesi, jūras zeņķi” un „Zviedzi, zviedzi, sirmais zirdziņš”. Dziesmas melodiju folkloras ekspedīcijā Sventājā pierakstīja Ilmārs Mežs, un viņa krājumā to atrada un atdzīvināja Māris Muktupāvels. Kopā ar savu brāli Valdi un Kristīni Cābeli Māris šo dziesmiņu kā trio „Vecmuktu ūdensrozes” atskaņoja dažos koncertos. Vēlāk to savā repertuārā pārņēma grupa „Jauns Mēness”, albums "Garastāvoklis" ar šo dziesmu tika atzīts par 1997. gada labāko pop/roka albumu. 2018. gadā "Ai, jel manu vieglu prātu" ieguva 31. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.
Suži (Garkalnes pagasts)
Suži ir ciems Ropažu novada Garkalnes pagastā. Izvietojies Rīgas pilsētas ziemeļaustrumu pierobežā 5,6 km no pagasta centra Berģiem, 17,4 km no novada centra Ulbrokas un 17 km no Rīgas centra.
Apdzīvotā vieta sākusi attīstīties 1980. gados, kad toreizējā Garkalnes pagasta teritorijā, blakus Rīgas pilsētā esošai padomju armijas dislokācijas vietai Sužos, izdalīti 480 zemes gabali dārzkopības kooperatīvam, kura biedri bija militārpersonas, to ģimenes locekļi un armiju apkalpojošais personāls. Ciems izveidojies zemā, purvainā vietā. Tā nedaudz augstākajā dienvidu daļā 20. gadsimta beigās un 21. gadsimta sākumā attīstījies privātmāju ciemats.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Alvils Augstkalns
Alvils Augstkalns (dzimis, miris ) bija latviešu valodnieks, bibliogrāfs, valodas vēsturnieks.
Dzimis skolotāja ģimenē. Beidzis Cēsu vidusskolu. 1931. gadā absolvējis Latvijas Universitāti. No 1927. līdz 1930. gadam, vēl studējot universitātē, strādājis Latviešu folkloras krātuvē, kur organizējis apvidvārdu vākšanu. No 1934. līdz 1936. gadam strādājis Valsts bibliotēkā par bibliotekāru, no 1936. līdz 1940. gadam bijis pirmais pārzinis Izglītības ministrijas Valodas krātuvē, 1940. gadā pasniedzis lietuviešu valodu Latvijas Universitātē.
Voldemārs Mežgailis
Voldemārs Mežgailis (dzimis Viļķenē, miris  Rīgā) bija Latvijas šaha meistars, divkārtējais Latvijas šaha čempionāta uzvarētājs. Divas reizes Voldemārs Mežgailis ir piedalījies Latvijas izlases sastāvā šaha olimpiādēs.
FK Senica
FK Senica ir Slovākijas futbola klubs no Senicas. Dibināts 1921. gadā, pašlaik spēlē Slovākijas Superlīgā.
Jāšana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — individuālais konkūrs
Individuālais konkūrs bija viena no trim olimpiskajām disciplīnām jāšanas sacensībās 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Sacensības tika aizvadītas Breteja laukumā, 7. apgabalā, Parīzē un tajās startēja 37 sportisti no 5 valstīm, kaut gan bija pieteikušies 45 dalībnieki. Tikai 16 sportistu identitāte precīzi ir zināma.
Zelta medaļu šajās sacensībās izcīnīja Beļģijas sportists Emē Hāgemans ar zirgu Benton II. Sudraba medaļu ieguva arī Beļģijas sportists Žoržs Van der Pūls ar zirgu Winsor Squire. Savukārt bronzas medaļu ieguva Francijas sportists Luijs de Šamsavēns ar zirgu Terpsichore.
Sacensību formāts
Sacensību laukums bija 850 metru (2790 pēdu) garš ar 22 lēcieniem, ieskaitot dubultlēcienu un trīssoļlēkšanu, kā arī 4 metrus (13 pēdas) lēcienu ūdenī. Vidējais lēcienu augstums bija 1,1 metrs (3 pēdas 7 collas). Sacensībās drīkstēja piedalīties gan militārie, gan nemilitārie jātnieki (un viņu zirgi), izņemot militārās skolas zirgus. Vērtēšanas formāts nav zināms. Tika aizvadīta viena kārta. Iespējams, ka jātnieki varēja sacensties vairākas reizes uz dažādiem zirgiem.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Jāšanas kokūra sacensībās startēja 37 sportisti no 5 valstīm. Tikai 16 sportistu identitāte ir precīzi zināma. Arī par dalībnieku skaitu no attiecīgajām valstīm nav precīzi zināms.
Iekavās norādīts startējošo sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Grose
Grose var būt:
Satura mārketings
Satura mārketings ir tirgzinības taktika, kas koncentrējas uz satura radīšanu un izplatīšanu internetā. Šis saturs var būt izklaidējošs vai informējošs, taču tā galvenais uzdevums ir uzrunāt definētu mērķa grupu, nodrošinot uzņēmuma vai zīmola nosaukuma redzamību interneta meklētājprogrammu pirmajos rezultātos ar mērķi pārvērst interneta lapu apmeklētājus klientos. Radītais saturs piesaista cilvēku uzmanību, veicina uzņēmuma redzamību un palielina interneta lapu apmeklējumu skaitu. Tā kā satura mārketinga uzdevums ir paredzēt tēmas, kas varētu interesēt interneta meklētāju lietotājus, tā ir pasīva mārketinga forma, jo gatavo un internetā izvieto informāciju nezinot, cik daudzi cilvēki to atradīs un izmantos. Satura mārketings uzsver, ka ir gandrīz nekomerciāls, jo piedāvā bezmaksas informāciju un zināšanas. Saturs tiek sagatavots un izplatīts daudzos formātos — informatīvās publikācijās, video klipos, pētījumos, infografikās, e-pasta publikācijās, aplādēs, fotogrāfijās un tīmekļa žurnālu ierakstos.
Modernais satura mārketings sāka veidoties 20. gadsimta pašās beigās, līdz ar interneta komerciālo attīstību, taču uzplaukumu sasniedza līdz ar Google nostiprināšanos interneta meklētājprogrammu tirgū, kā arī sociālo tīklu rašanos. Abas šīs tendences nodrošināja to, ka radīto saturu var izvietot un atrast pēc skaidri definētiem parametriem, kā arī vicināt dalīšanos ar to. Satura mārketings tiek kritizēts par interneta pārpludināšanu ar komerciāli motivētu informāciju, kurā atrast neitrālus meklēšanas rezultātus kļūst aizvien grūtāk.
Liams Nīsons
Liams Džons Nīsons (en; dzimis ) ir ziemeļīru aktieris.
Kino Nīsons debitējis 1978. gadā ar lomu Pilgrim's Progress. Viņš ir pazīstams ar lomām tādās filmās kā "Šindlera saraksts", "Zvaigžņu kari: Ļaunumu vēstošā ilūzija", "Betmens: Sākums", "Maikls Kolinss" (Michael Collins), "Nolaupītā" (Taken), "Tumsas cilvēks" (Darkman), "Robs Rojs" (Rob Roy), "Kinsijs" (Kinsey), "Sniegāju gūstekņi" (The Grey), "Titānu cīņa" (Clash of the Titans), "Debesu valstība", "Nezināmais", "Non-Stop: tiešais reiss", "Cilvēks vilcienā" un "Nārnijas hronikas" (The Chronicles of Narnia) filmu sērijā. Ir ticis nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai, BAFTA kino balvai un trim Zelta globusa balvām.
Dželāls el Kādri
Dželāls el Kādri (ar; dzimis ) ir Tunisijas futbola treneris. Kopš 2022. gada janvāra ir Tunisijas futbola izlases galvenais treneris. Karjeras laikā vadījis dažādus Tunisijas un Saūda Arābijas klubus, strādājis arī Apvienotajos Arābu Emirātos un Lībijā.
Trenera karjera
Karjeru sāka klubā AS Djerba, turpinājumā vadīja dažādus Tunisijas klubus. No 2007. līdz 2008. gadam bija Tunisijas U-20 izlases galvenais treneris. Pirmā trenera darba pieredze ārzemēs bija 2011. gadā Saūda Arābijas klubā Damac, vēlāk strādāja arī citos šīs valsts klubos Al-Ansar un Al-Nahda.
2021. gada jūnijā Kādri otro reizi kļuva par Tunisijas izlases trenera asistentu. Viņš bija treneru korpusā arī 2021. gada Āfrikas Nāciju kausā, kur astotdaļfināla spēlē pret Nigēriju aizvietoja galveno treneri Manderu Kebaieru, kurš bija inficējies ar Covid-19. 2022. gada 30. janvārī, kad pēc izstāšanās no Āfrikas Nāciju kausa Kebaiers tika atlaists, Kādri tika iecelts par izlases galveno treneri. Viņa vadībā komanda kvalificējās 2022. gada FIFA Pasaules kausam, izšķirošajās kvalifikācijas spēlēs uzvarot Mali izlasi.
Datuma maiņas līnija
Datuma maiņas līnija ir starptautiski pieņemta, nosacīta līnija Klusajā okeānā, iedomāta līnija uz Zemes virsas, kas iet no ziemeļpola līdz dienvidpolam. Šajā vietā jaunais datums robežojas ar iepriekšējo datumu. Datuma maiņas līnija aptuveni atbilst 180° meridiānam (antimeridiānam), līdz ar to atrodas pretējā pusē Griničas meridiānam un to šķērsojot, mainās datums.
Ceļotāji, kas šķērso datuma maiņas līniju virzienā uz austrumiem, nonāk iepriekšējā datumā, savukārt tie, kas šķērso līniju virzienā uz rietumiem, — nākamajā datumā. Katru dienu laikā no 10.00 līdz 11.59 (UTC) tiek lietoti trīs dažādi datumi, kas notiek UTC+12 zonas vasaras laika un papildu datuma nobīdes laika zonu lietošanas austrumos no 180° meridiāna dēļ.
Andrejs Gromovs
Andrejs Gromovs (Diderihsens, Ditrihsens) (dzimis, miris ) bija viens no pirmajiem Krievijas mēmā kino aktieriem. Darbojās arī kā kinorežisors un scenārists.
Pirmoreiz parādās aktieru sarakstos Vedenskas tautas nama (Введенский народный дом) Maskavā aktieru trupā 1908. gadā. Tajā pašā gadā sāka piedalīties krievu kino pioniera Aleksandra Hanžonkova filmās. 1920. gadā Gromovs pameta Krieviju. 1921. gada martā apmetās uz dzīvi Latvijā un ieguva Latvijas pilsonību. Miris 1922. gadā. Apglabāts Pokrova kapos.
UTC+14
UTC+14 atbilst šīm laika zonām:
Klārksons
Klārksons ir izplatīts angļu cilmes uzvārds (siev. dz. Klārksone). Cilvēki ar šo uzvārdu:
Baira Kovanova
Baira Kovanova (ru; dzimusi Elistā) ir kalmiku izcelsmes Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (2007).
Biogrāfija
2005. gadā uzvarējusi Krievijas junioru šaha čempionātā, izcīnījusi bronzas medaļu Eiropas junioru šaha čempionātā un ierindojusies 6. vietā Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. 2006. gadā atkārtoti uzvarējusi Krievijas junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. 2012. gadā uzvarējusi Krievijas sieviešu šaha čempionātā augstākajā līgā.
2009. un 2010. gadā piedalījusies FIDE sieviešu Grand Prix turnīru sērijā, kurā labāko rezultātu sasniegusi turnīrā Naņdzjinā, kurā ieņēmusi 9.vietu (uzvarējusi Sjui Juihua).
Piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas:
Pārstāvējusi Krievijas trešo komandu Pasaules šaha olimpiādē 2010. gadā.
Par panākumiem turnīros FIDE 2006. gadā Kovanovai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2007. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Dainis Zīlītis
Dainis Zīlītis (dzimis Saldū) ir bijušais latviešu svarcēlājs. Piedalījies 1996. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kurās svara kategorijā līdz 85 kg izcīnīja 15. vietu.
Karjera
D. Zīlītis ar svarcelšanu sāka nodarboties pie trenera Jāņa Andžāna. Viņš ir trīskārtējs Latvijas čempions svarā līdz 83 kg (1995, 1996, 1997). Trīsreiz piedalījies Eiropas čempionātā (1995, 1996, 1997), bet vienmēr palicis ārpus goda pjedestāla. 1998. gadā piedalījās pasaules čempionātā, bet palika bez rezultāta un izstājās. Daiņa Zīlīša labākais rezultāts divcīņas summā ir 312 kg. Pēc sportista gaitu beigšanas bijis Latvijas Svarcelšanas klubu apvienības (tagadējās Latvijas Svarcelšanas federācijas) tiesnešu padomes priekšsēdētājs.
Hiroki Sakai
Hiroki Sakai (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||25||0
Bādenes Karolīne
Bādenes Frīderike Karolīne Vilhelmīne (de; dzimusi, mirusi ) bija Bādenes princese. 1799. gadā kļuva par Bavārijas kūrfirsta Maksimiliāna I Jozefa otro sievu. No 1806. gada - Bavārijas karaliene - konsorte. Trīs karalieņu (Prūsijas un divu Saksijas), erchercogienes un hercogienes māte.
Kokmuiža (Vītiņu pagasts)
Kokmuiža ir ciems Dobeles novada Vītiņu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumu daļā 14 km no pagasta centra Vītiņiem, 47 km no novada centra Dobeles un 124 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1151, Avīknes upes krastā. Veidojusies ap vēsturisko Kokmuižu (Gut Dobelsberg).
Klubs "Māja" - jaunatne vienotai Eiropai
Klubs "Māja" — jaunatne vienotai Eiropai ir nevalstiska jauniešu organizācija, kuras mērķis ir līdzdarboties Eiropas Savienības jaunatnes procesos, projektos, jauniešu politikā un popularizēt Eiropas Savienības vienotības ideju. Klubs „Māja” ir arī starptautiskās organizācijas „Jaunie Eiropas Federālisti” (JEF) pārstāvniecība Latvijā, kas dod iespēju vairāk izprast, ko domā un dara jaunieši visā Eiropā.
Gruzijas valsts zīda muzejs
Gruzijas Valsts zīda muzejs (ka) ir Gruzijas kultūras iestāde. Atrodas Tbilisi, Georgija Tsabadzes ielā 6.
Klubs "Māja" - jaunatne vienotai Eiropai
Organizācijas vēsture
Sākotnēji biedrība pastāvēja kā dažādu pro-eiropeisku pasākumu organizēšanas organizācija, taču 1999. gadā tā pievienojās Jauno Eiropas federālistu starptautiskajai organizācijai. 2019. gadā biedrība uzsāka Apvienoto Nāciju organizācijas jauniešu delegātu programmas ieviešanu Latvijā ar Izglītības ministrijas un Jaunatnes Starptautisko programmu aģentūras atbalstu valsts budžeta ietvaros.
Gruzijas valsts zīda muzejs
Ekspozīcija
Ekspozīcija piedāvā vairāk nekā 5000 zīdtauriņa kokonu, zīdtārpiņu kāpuru un tauriņu šķirnes un sugas, kā arī zīdkoka augu, dabisko un sintētisko krāsvielu paraugus, plašu zīda izstrādājumu klāstu un daudz ko citu.
Klubs "Māja" - jaunatne vienotai Eiropai
Realizētie projekti
Lielākie un nozīmīgākie realizētie projekti kopš organizācijas darbības sākuma.
2017. gads 2016. gads 2015. gads 2014. gads 2013. gads 2012. gads 2011. gads 2010. gads 2009. gads 2008. gads 2007. gads 2006. gads 2005. gads 2004. gads 2003. gads 2002. gads 2001. gads 2000. gads 1999. gads 1998. gads 1997. gads 1996. gads 1995. gads
Gruzijas valsts zīda muzejs
Vēsture
To dibināja Tbilisi 1887. gadā slavenais speciālists un zīda pētnieks Nikolajs Šavrovs ar mērķi iepazīstināt ar zīdtārpiņu ražošanas produktiem Kaukāzā.
Muzeja ēku 1892. gadā uzcēla arhitekts Aleksandrs Šimkevičs (arhitektūras piemineklis).
Vīrs, kurš nošāva Libertiju Volensu
"Vīrs, kurš nošāva Libertiju Volensu" (en) ir 1962. gada ASV vesterna filma, kuras režisors ir Džons Fords. Filmā galvenās lomas atveido Džeimss Stjuarts, Džons Veins, Vera Mailza, Lī Marvins, Edmonds O'Braiens, Endijs Devains, Džons Karedīns, Vudijs Strods, Stroters Mārtins nu Lī Van Klifs. Filma ir balstīta uz 1953. gada Dorotijas M. Džonsones īso stāstu.
Filma stāsta par senatoru, kurš atgriežas rietumu pilsētā uz sena drauga bērēm, kur viņš izstāta savu stāstu.
Filmas "Vīrs, kurš nošāva Libertiju Volensu" pirmizrāde notika un to izplatīja Paramount Pictures. Filma pirmizrādes brīdī saņēma galvenokārt pozitīvas kritiķu atsauksmes, tomēr mūsdienās tā tiek uzskatīta par klasiku. Vairāku kritiķu vērtējumā tā ir gan Forda, gan Veina labākā filma. Filmu nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākie kostīmi melnbaltajās filmās". 2007. gadā filma iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".
Līča dārzi
<mapframe text="Līča dārzi" width=260 height=260 zoom=15 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q630135" }
Līča dārzi (en, ma, zh) ir 2012. gadā atklāts 101 ha liels dabas parks, kas izveidots Singapūras salas dienvidu piekrastē pie Marinabeja līča. Dārzi sastāv no trim daļām - Līča Centrālā dārza (Bay Central Garden), Līča Austrumu dārza (Bay East Garden) un Līča Dienvidu dārza (Bay South Garden). Pie paša līča uzbūvētas divas gigantiskas oranžērijas. Pār parka teritoriju paceļas mākslīgi, no 25 līdz 50 metrus augsti "virskoki" (supertree), kas pilda vairākas funkcijas - tie kalpo kā vertikāli dārzi, veic apūdeņošanas funkcijas u.c. Starp virskokiem izbūvēta pastaigu taka.
Ātrslidošana 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Ātrslidošana 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs norisinājās Kanninas ovālā. Sacensības notika no 2018. gada 10. līdz 24. februārim un tajās tika sadalīti 14 medaļu komplekti. Pirmo reizi divi medaļu komplekti (vīriešiem un sievietēm) tika sadalīti masu startā. Ātrslidošanā piedalījās 180 dalībnieku no 27 valstīm, tostarp olimpiskie sportisti no Krievijas. Latviju pārstāvēja Haralds Silovs, kurš sasniedza savu labāko rezultātu olimpiskajās spēlēs, izcīnot 4. vietu 1500 m distancē, kas ir labākais sasniegums Latvijas ātrslidotājiem kopš neatkarības atjaunošanas. Pirmo reizi ātrslidošanā startēja pārstāvis no Kolumbijas.
Kalendārs
Visi laiki ir pēc Dienvidkorejas laika (UTC+9).
Žiljēns Delbeks
Žiljēns Delbeks (fr; —) bija Beļģijas riteņbraucējs. Delbeks uzvarēja 1925. gada Flandrijas tūres un 1926. gada Parīze—Rubē sacensībās. Startēja 1929. gada Tour de France, atsevišķos posmos izcīnīja 4. un 5. vietu, bet 14. posmā izstājās no sacensībām.
Pāvils Mucenieks
Pāvils Mucenieks (1891—1940) bija latviešu ķirurgs, Rīgas pilsētas 1. slimnīcas nodaļas vadītājs, Latvijas Universitātes profesors.
Dzīvesgājums
Dzimis 1891. gada 27. septembrī Pļaviņās pasta puiša Andrieva Mucenieka ģimenē. Mācījās Rīgas Aleksandra ģimnāzijā, ko beidza 1913. gadā. No 1913. līdz 1917. gadam viņš studēja Petrogradas Kara medicīnas akadēmijā. Pirmā pasaules karā dienēja 1. latviešu strēlnieku brigādes lazaretē kā jaunākais ordinātors, tad par 3. Kurzemes un 4. Vidzemes latviešu strēlnieku pulka jaunāko ārstu. Pēc demobilizēšanas 1918. gada pavasarī bija Alūksnes ārsts. Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada oktobrī strādāja Rīgas Kara slimnīcā par jaunāko ordinātoru, Latgales atbrīvošanas kampaņas laikā bija Kurzemes divīzijas Rēzeknes lauka lazaretes ķirurgs, 1920. gada decembrī paaugstināts kapteiņa dienesta pakāpē.
1921. gadā viņš sāka strādāt Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes Propedeitikas klīnikā par ķirurģijas asistentu, 1925. gadā aizstāvēja medicīnas zinātņu doktora disertāciju "Eksperimentāli pētījumi par žultsvadu plastiku", tika paaugstināts par vecāko asistentu un privātdocentu. No 1928. gada vadīja Rīgas pilsētas 1. slimnīcas ķirurģijas nodaļu, veica pētījumus vēdera dobuma, plaušu, plastiskajā ķirurģijā un neiroķirurģijā. 1940. gada 15. aprīlī viņu ievēlēja par ārkārtas profesoru un LU 3. ķirurģisko slimību (Hospitālās ķirurģijas) katedras vadītāju.
Miris 1940. gada 7. maijā Rīgā, apglabāts Varakļānu kapos.
Varakļānu luterāņu draudzes kapi
1937. gadā Pāvils Mucenieks ziedoja naudu Varakļānu kapu kapličas būvei ar vitrāžu un mozaīku rotājumu. Pēc Anša Bērziņa meta uzcēla skaistu arhitektoniskas kompozīcijas veida pieminekli Latvijas atbrīvošanas cīņās kritušo Varakļānu draudzes locekļu piemiņai.
Real Football
Real Football ir futbola videospēle, ko izstrādā un izdod Gameloft. Tā sastāv no šādām spēlēm:
Velda (nozīmju atdalīšana)
Velda var būt:
Masato Morišige
Masato Morišige (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||29||2
Putras (Vītiņu pagasts)
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1115, Avīknes upes krastā.
Sīrijas administratīvais iedalījums
Sīrijas administratīvo iedalījumu veido 14 muhāfazas, kuras sīkāk iedalās 65 mintakās.
Debesu līgava. 7 lidojumi
"Debesu līgava. 7 lidojumi" ir 2002. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisore ir Ieva Preisa.
Sižets
Barbara ir patstāvīga sieviete, kura vada gaisa balonus. Kādā no reizēm viņa, kā parasti, lido viena. Viņas bijušais draugs ir sagatavojis pārsteigumu, kurš izrādās liktenīgs, jo Barbara satiek vientuļnieku Antonu.
Aleksandrs Vanags (arhitekts)
Aleksandrs Vanags (dzimis, miris ) bija latviešu arhitekts, daudzu Rīgas ēku autors, kurš pamatā darbojās tautiskā romantisma stilā. Nogalināts lielinieku terora laikā.
Dzīvesgājums
Pirmā pasaules kara laikā A. Vanags strādāja Krievijas armijas ceļu būvniecības nodaļā, bet pēc tam, kad 1917. gadā Rīgu okupēja Vācijas karaspēks, viņu 1917. gada 22. decembrī ievēlēja par provāciskās Vidzemes Zemes padomes locekli. Vanags piedalījās latviešu kultūras izstādes Berlīnē organizēšanā.
Pēc LSPR nodibināšanas viņš no 1919. gada februāra darbojās Rīgas Strādnieku deputātu padomes būvnodaļā. 1919. gada 10. martā A. Vanagu arestēja, apvainoja kotrrevolūcionārā darbībā un 19. martā nošāva pie Rīgas Centrālcietuma.
Devums
Aleksandrs Vanags cēlis Kuldīgas Lauksaimniecības biedrības namu (1908), Liezēres Lauksaimniecības biedrības namu (1908), Bulduru dārzkopības skolas (1912) un Priekuļu lauksaimniecības skolas (1912) ēkas, Jaunjelgavas komercskolu, Lielvārdes un Strenču vidusskolu ēkas, Rūjienas Lauksaimniecības biedrības namu (1914), daudzus pagastnamus un dzīvojamās ēkas Alūksnē, Jūrmalā, Pļaviņās, Tartu un Tukumā u.c. ēkas.
A. Vanaga projektētie Rīgas nami
Aleksandra Vanaga namu fasādes ir visai atturīgas, bet uzmanību saista savdabīgie jūgendstilā un nacionālā romantisma stilā veidotie portāli. Durvju ailas parasti akcentā masīvi balsti un nelielas kolonnas, kuru formas aizgūtas no tautas koka celtniecības.
Aidis Tomsons
Dzīvesgājums
Dzimis 1970. gadā mācītāja Laimoņa Tomsona un viņa sievas Hildas ģimenē kā jaunākais no diviem brāļiem. Bērnībā dzīvoja Rīgas centrā, vasaras pavadīja īrētā vasarnīcā Carnikavā un Lielvārdē. Mācījās mūzikas skolā, apgūstot vijoles un klavieru spēli, vidējo izglītību ieguva Rīgas Natālijas Draudziņas 7. vidusskolā. Vēlāk absolvēja divgadīgos angļu valodas kursus Latvijas Universitātē, mācījās jauno žurnālistu skolā "Noruna".
Darbojās Septītās dienas Adventistu Latvijas Draudžu savienības oficiālajā izdevumā "Adventes Vēstis", bet 2016. gadā izveidoja no baznīcas vadības neatkarīgu interneta mediju "Vēstis Adventistiem". Vadīja dažādas klātienes diskusijas.
Aviņonas tilts
Aviņonas tilts (fr), arī Senbenezē tilts (fr) ir daļēji saglabājies 13. gadsimta akmens tilts pār Ronas upi Aviņonas pilsētā Francijas dienvidos un tas ir viens no pilsētas simboliem. 1995. gadā kopā ar Aviņonas Pāvesta pili un Aviņonas katedrāli iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Čistopoļa
Čistopoļa (ru) jeb Čistaja (tt) ir pilsēta Tatarstānā Krievijas Federācijā. Čistopoļas rajona administratīvais centrs. Atrodas Kamas upes kreisajā krastā, pie Kuibiševas ūdenskrātuves, aptuveni 140 km uz dienvidaustrumiem no Kazaņas. 2019. gadā Čistopolē dzīvoja 59,8 tūkstoši iedzīvotāju.
Aviņonas tilts
Pirmais koka tilts tika uzbūvēts no 1177. līdz 1185. gadam. Tas tika nopostīts Albiģiešu krusta karu laikā, kad Francijas karalis Luijs VIII bija aplencis Aviņonu. No 1234. gada tilts tika celts kā 22 arku akmens tilts. Tā kā Ronas plūdos tilts bieži tika nopostīts, ap 17. gadsimta vidu to vairs neatjaunoja. Līdz mūsdienām tiltam saglabājušās 4 arkas un tilta vārtu ēkas, kā arī tilta vārtu tornis upes pretējā pusē. Uz tilta otrā balsta atrodas 12. gadsimta Svētā Nikolaja kapela.
Čistopoļa
Vēsture
Čistoje Poļes (Чистое Поле) ciems vēstures avotos pirmoreiz minēts 17. gadsimta beigās. 1781. gadā ciemam piešķira pilsētas statusu, nozīmēja par apriņķa centru un piešķīra tagadējo nosaukumu. 19. gadsimta beigās ievērojams labības tirdzniecības centrs. 2. pasaules kara laikā uz Čistopoli bija evakuēta PSRS Rakstnieku savienība un šeit mita vairāki tā laika ievērojami literāti — Boriss Pasternaks, Marina Cvetajeva u.c.
Aidis Tomsons
Privātā dzīve
Aidis Tomsons ir precējies, kopā ar sievu un trīs dēliem dzīvo paša celtā namā Garkalnē. Sieva strādā par Garkalnes bērnudārza direktora vietnieci. Rīgā kā pārvietošanās līdzekli galvenokārt izmanto velosipēdu. Brīvajā laikā labprāt slēpo, skrituļo, spēlē galda spēles un ģitāru.
Valdis Sakars
Valdis Sakars (dzimis, miris ) bija latviešu pensionēts pedagogs, mācību grāmatu autors, sabiedrisks darbinieks un Jēkabpils Goda pilsonis.
Biogrāfija
Dzimis 1921. gada 7. augustā Rīgā Latvijas Bruņoto spēku kaprāļa Aleksandra un šuvējas Anetes ģimenē. 1934. gadā beidzis pamatskolu un iestājies Rīgas Valsts Skolotāju institūtā, kur studējis divus gadus. Pārceļot darbā Valda Sakara tēvu uz Daugavpili, studijas turpinājis Daugavpils Valsts Skolotāju institūtā, kuru beidzis 1940. gadā. Studiju laikā sākusies draudzība ar Ženiju, kas vēlāk kļuva Valda dzīvesbiedre. Pirms Latvijas okupācijas piedalījies pēdējos Latgales Dziesmusvētkos. Darba gaitas sācis Liezeres un Vīpes pamatskolā. Vēlāk devies uz Rīgu, kur studējis Rīgas Tautas universitātes Fiziskās audzināšanas kursā, vienlaicīgi strādādams par skolotāju Jaunciemā. 1942. gada 18. aprīlī laulājies Rīgas Svētā Jāņa baznīcā. Pēc studiju beigām abi ar sievu devušies strādāt — viņš par fizkultūras skolotāju, bet sieva mācījusi latviešu valodu Jelgavas Skolotāju institūtā.
1943. gadā, sākoties mobilizācijai, ticis iesaukts vācu armijā, bet, mainoties pēc gada valsts iekārtai, 1944. gadā nokļuvis Jēkabpilī, kur strādājis Jēkabpils 3. vidusskolā, paralēli apgūdams auto vadīšanas pasniedzēja tiesības Rīgas Auto mācību kombinātā. Skolā Valdis Sakars 15 gadus vadījis fizkultūras apmācību, 22 — auto apmācību, 15 — skolēnu ražošanas apmācību.
Apkopojot gūto pieredzi, uzrakstījis 4 auto apmācības grāmatas vidusskolām. Uzskatāms par kino un foto mākslas pamatlicēju Jēkabpilī, vairāku Latvijā un Eiropā atzītu dokumentālo filmu autors. 30 gadus vadījis kino-foto pulciņu "Kadrs", kopā uzņemdams 73 filmas. Nodarbojies ar pilsētas, novada un sporta izpēti, daudz publicējies periodiskajos izdevumos. Sarakstījis Daugavpils Skolotāju institūta "Atmiņu grāmatu", par ko Daugavpils Pedagoģiskās universitātes Senāts viņam 1998. gadā piešķīris Goda biedra nosaukumu. No 1994. gada būdams mazpulku padomnieks, sastādījis kartotēku ar 580 kartītēm par Jēkabpils novada 54 mazpulkiem un divus manuskriptus. 2006. gadā kļuvis par Jēkabpils Goda pilsoni, bet 2010. gadā par Atzinības Krusta kavalieri.
Lietuvas talons
Lietuvas talons (lt, arī Bendrieji pinigai) bija oficiāla valūta Lietuvā no 1991. līdz 1993. gadam. Viena talona vērtība bija noteikta 1 PSRS rubļa vērtībā, bet Lietuvas talonu aizvietoja liti, kuru vērtība bija noteikta 100 talonu apmērā. Lietuvas talons tika izdots tikai naudas zīmēs.
Pirmā talonu reforma
1991. gada 5. augustā, pēc inflācijas kritikas, Lietuvas valdība izlaida talonu, kas papildināja algas rubļos. Tā bija ātra un iepriekš neparedzēta reforma, ko atbalstīja Lietuvas premjerministrs Ģedimins Vagnoris. Sākumā talonu darbības princips bija līdzīgs pārtikas taloniem: katra persona saņēma 20% no savas algas talonos, nepārsniedzot 200 talonu. Lai iegādātos preces, kas nebija pārtika, cilvēkam bija jāmaksā cena rubļos un vēlreiz talonos (piemēram, ja kurpju pāris maksāja 50 rubļus, cilvēkam bija jāmaksā 50 rubļi un 50 taloni, lai tos nopirktu).
Ieviestā sistēma nerisināja preču trūkumu, t.i., taloni neveicināja piedāvājumu; tie tikai ierobežoja pieprasījumu. Arī pieprasījums pēc dārgām precēm (piemēram, sadzīves tehnikas) strauji samazinājās, jo cilvēkiem bija nepieciešams vairāk laika, lai uzkrātu nepieciešamo talonu daudzumu preču iegādei. Tas radīja problēmas piegādes ķēdē un vēl vairāk kaitēja jau tā vārgajai ražošanai. Sistēma nevarēja novērst rubļa hiperinflāciju, jo talons nebija neatkarīga valūta; tā bija papildu valūta ar fiksētu rubļa maiņas kursu. Sistēma centās mudināt lietuviešus taupīt rubļus, 80% no algas. Cilvēki uzkrāja savus rubļus, un viņiem nebija iespēju tos tērēt. Tas noveda pie tādu preču inflācijas, kas neprasīja talonus (tāpat kā pārtika vai preces melnajā tirgū).
Taloni tika iespiesti Spindulys spiestuvē Kauņā.
Otrā talonu reforma
1992. gada vasarā cilvēki gaidīja, ka talons drīzumā tiks aizstāts ar pastāvīgu valūtu — litu. Lietuvai trūka skaidra nauda (daļai darbinieku maksāja ar precēm, nevis skaidru naudu). Ārvalstīs pasūtītie liti jau bija piegādāti Lietuvā. Bet tika nolemts no jauna ieviest talonus kā neatkarīgu, pagaidu valūtu, kas cirkulētu līdzās rublim, cerot samazināt inflāciju.
Tos mēdza saukt par "vagnorkės" pēc premjerministra Ģedimina Vagnora vai "žvėriukai" ("zvēru taloni", jo uz taloniem attēloti dažādi Lietuvas zvēri).
Banknotes
1991. gadā tika izdotas banknotes 0,10, 0,20, 0,50, 1, 3, 5, 10, 25, 50 un 100 talonu nominālvērtībās. 1992. gadā izdeva banknotes 1, 10, 50, 100, 200 un 500 talonu nominālvērtībās, kam sekoja jauni 200 un 500 talonu dizaini 1993. gadā. Bija plānots izlaist banknotes 1000 talonu nominālvērtībā.
Gruzijas naudas muzejs
Gruzijas naudas muzejs ir Gruzijas numismātikas kultūras iestāde.
Vēsture
Atklāja Gruzijas Nacionālā banka savās telpās (Tbilisi, Georgija Leonidzes ielā 3) pirms valsts neatkarības 10. gadadienas (2001. gadā). Muzeja kolekcijas pamatā bija numismātikas kolekcijas no Gruzijas PSR numismātikas muzeja, kurš pastāvēja no 1981. līdz 1989. gadam.
Pēc tam tas tika pārcelts uz Kvareli - vietu, kur dzimis ļja Čavčavadze, ar kuru saistīta banku attīstība Gruzijā.
Brūce
Brūce ir ādas, gļotādas vai dziļāk esošo audu un iekšējo orgānu veseluma mehānisks bojājums ar vienlaikus bojātiem ārējiem apvalkiem.
Klasifikācija
Brūces izšķir pēc to iemesla, audu bojājuma rakstura utt.
Pēc bojājuma iemesla: Pēc bojājuma rakstura attiecībā no traumatiska aģenta veida:
Pēc inficēšanās:
Attiecībā pret ķermeņa dobumiem:
Attiecībā uz iedarbības faktoru:
Hotaru Jamaguči
Hotaru Jamaguči (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||24||1