cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Makartisms
Makartisma cēloņi
1948. gadā ASV Valsts departamenta ierēdni Oldžeru Hisu apsūdzēja spiegošanā PSRS labā, bet 1950. gadā Džūliuss un Etele Rozenbergi tika apsūdzēti kodoltehnoloģiju spiegošanā PSRS labā. Tas radīja pārliecību, ka PSRS spiegošanas tīkls ir plaši izplatīts.
ASV labējās aprindas arī Rūzvelta Jauno kursu uzskatīja par valsts pārvaldē esošu sociālistu izdomājumu.
Andrejs Saharovs
Andrejs Saharovs (ru; dzimis, miris ) bija padomju fiziķis, disidents un cilvēktiesību aktīvists, 1975. gada Nobela miera prēmijas laureāts.
Makartisms
Senatora Makārtija iesaistīšanās
1950. gada 9. februārī līdz tam mazpazīstamais republikāņu senators no Viskonsinas Džozefs Makārtijs runā Rietumvirdžīnijas mazpilsētā Vīlingā deklarēja, ka viņa rokās ir 205 komunistu saraksts, kuri strādā ASV Valsts departamentā. Šī runa padarīja Makārtiju par slavenību un par "komunistu vajātāju" līderi ASV. 1953. un 1954. gadā senators vadīja Senāta Patstāvīgo iekšējās izmeklēšanas apakškomisiju un izmeklēja komunistu "sazvērestību" valsts kompānijā "Voice of America", bibliotēkās, kur pieprasīja izņemt "nepiemērotu" literatūru, un ASV armijā.
Andrejs Saharovs
Pētījumi fizikā
Kā fiziķis piedalījās padomju ūdeņraža bumbas izstrādāšanā un bija viens no galvenajiem tās radītājiem. 1950. gadā kopā ar Igoru Tammu izvirzīja tokamaka (saīsinājums no toroidālā kamera ar magnētisko spoli, krievu valodā) ideju — kontrolējamas kodolsintēzes reakcijas uzturēšanu miljoniem grādu karstā plazmā, ko spēcīgs magnētiskais lauks notur toroīda formā, nodrošinot, lai plazma nesaskaras ar konstrukcijas materiāliem. 1951. gadā Saharovs izgudroja un testēja pirmo magnetokumulatīvo ģeneratoru — iekārtu magnētiskā lauka saspiešanai ar triecienviļni, kurā ieguva 2500 teslu lielu magnētisko lauku. Vēlāk Saharovs ierosināja vara spoli ģeneratoros nomainīt ar lielu supravadītāja solenoīdu. 1965. gadā Saharovs atgriezās pie fundamentālās zinātnes, nodarbojās ar elementārdaļiņu fiziku un fizikālo kosmoloģiju. Strādāja pie Visuma barionu asimetrijas skaidrojuma, attīstīja pirms Lielā sprādziena teoriju.
Cilvēktiesību aktīvisms
Saharovs sāka atbalstīt politiskās diskriminācijas upurus jau 1951. gadā, kad iestājās par reliģisko pārliecību no darba atlaisto matemātiķi Matesu Agrestu. 1950. gadu beigās Saharovs sāka pievērsties idejai par kodolieroču izmēģinājumu ierobežošanu. 1967. gadā viņš rakstīja vēstuli PSRS valdībai, cenšoties pārliecināt to par nepieciešamību kopā ar ASV atteikties no ballistisko raķešu izmantošanas aizsardzības stratēģijā. Valdība šo vēstuli ignorēja. Pamazām Saharovs kļuva par padomju režīma kritiķi. Viņa rakstus publicēja ārvalstu presē. 1970. gadā viņš bija viens no PSRS Cilvēktiesību komitejas dibinātājiem. Komiteja rakstīja apelācijas, vāca parakstus par lūgumrakstiem un sazinājās ar vairākām starptautiskām cilvēktiesību organizācijām. KGB sastādīja ziņojumus par komitejas un tās biedru aktivitātēm, pret Saharova tika vērsts pieaugošs valdības iestāžu spiediens. Padomju presē tika publicētas nosodošas vēstules, ko parakstīja atsevišķi PSRS Zinātņu akadēmijas biedri vai arī vienkāršās tautas pārstāvji. Viens no retajiem, kas Saharovu uzdrošinājās aizstāvēt, bija rakstnieks Aleksandrs Solžeņicins. Kad 1975. gadā Saharovs kā pirmais no PSRS tika izvirzīts Nobela miera prēmijai, padomju varas iestādes neļāva Saharovam ceļot uz ārzemēm, lai saņemtu balvu. Viņa sieva Jeļena Bonnere, kura toreiz atradās ārzemēs, piedalījās apbalvošanas ceremonijā Oslo. Nobela ceremonijas dienā Saharovs atradās Viļņā un apmeklēja cilvēktiesību aktīvista Sergeja Kovaļova tiesas procesu.
Makartisms
Makartisma izpildorgāni un prakse
Jau agrākos gados tika nodibināti daudzas komitejas un padomes gan vietējā, gan federālā līmenī, kas kontrolēja darbinieku uzskatu lojalitāti. Šīs institūcijas aktīvi piedalījās "komunistu medībās".
Andrejs Saharovs
Cilvēktiesību aktīvisms
1980. gada 22. janvārī Saharovs tika arestēts par savu publiski izteikto protestu pret PSRS iebrukumu Afganistānā 1979. gadā. No 1980. gada līdz 1986. gadam kopā ar sievu Jeļenu Bonneri pavadīja trimdā Gorkijā (tagad Ņižņijnovgoroda), kas atradās ārpus vietām, ko atļauts apmeklēt ārzemniekiem. Tikai jau sākoties Perestroikai, Saharovam 1986. gada 19. decembrī piezvanīja pats personīgi Mihails Gorbačovs un pateica, ka viņš kopā ar sievu var atgriezties Maskavā.
Makartisms
Makartisma izpildorgāni un prakse
ASV kongresā visaktīvāk darbojās Pārstāvju palātas Pretamerikāņu darbības izmeklēšanas komiteja, Senāta Iekšējās drošības apakškomiteja (United States Senate Subcommittee on Internal Security) un Senāta Patstāvīgā iekšējās izmeklēšans apakškomiteja (Senate Permanent Subcommittee on Investigations).
Andrejs Saharovs
Cilvēktiesību aktīvisms
1989. gada martā Saharovs tika ievēlēts PSRS Tautas deputātu kongresā, kur bija viens no demokrātiskās opozīcijas līderiem.
Sinerģētika
Pētījumi
Termina definēšana ir «sinerģētika», tuvu mūsdienu izpratnei, ieviesa vācu fiziķis Hermans Hākens 1977. gadā savā grāmatā «Sinerģētika».
Andrejs Saharovs
Cilvēktiesību aktīvisms
Miris 1989. gada 14. decembrī, 68 gadu vecumā, no sirds aritmijas, kas bija saistīta ar dilatācijas kardiomiopātiju. Apglabāts Maskavas Vostrjakovas kapsētā.
Kopš 1988. gada Eiropas Parlaments piešķir ikgadējo Saharova balvu cilvēktiesību aktīvistiem.
Sinerģētika
Pētījumu virzieni
Sinerģētikas pētījumu lauks līdz šim pilnīgi nav noteikts, jo tās interešu priekšmets atrodas starp atšķirīgām disciplīnām, bet galvenās sinerģētikas metodes ir ņemtas no nelineāras nelīdzsvara termodinamikas. Eksistē dažas skolas, kuru ietvaros attīstās sinerģētiķu pieejas:
Pakāpeniski sinerģētikas priekšmets izkārtojās starp atšķirīgiem virzieniem:
Makartisms
Makartisma izpildorgāni un prakse
Aktīvi komunistu un to atbalstītāju izzināšanā piedalījās FIB, kuru tolaik vadīja viens no redzamākajiem antikomunistiem Edgars Hūvers.
Jau 1947. gadā tika izdots Holivudas "melnais saraksts", kurā bija uzskaitīti izklaides industrijas pārstāvji, kuriem tika liegts darboties profesijā.
Tautas atbalsts makartismam
Viskategoriskāk makartismu atbalstīja ASV labējās organizācijas, piemēram, ASV armijas veterānu organizācija American Legion un kristiešu fundamentālisti. Lielu atbalstu deva arī konservatīvās sieviešu organizācijas. Sabiedriskās aptaujas rādīja, ka 1954. gadā 50% amerikāņu atbalstīja senatora Makārtija aktivitātes.
Makartisma upuri
Tiek lēsts, ka makartisma darbības rezultātā tika ieslodzīti vairāki simti cilvēku, kādi desmit vai divdesmit tūkstoši pazaudēja darbu. Bieži darbs tika zaudēts tikai tāpēc, ka cilvēks tika izsaukts uz noklausīšanos, nevis kāda lēmuma dēļ.
Pazīstami cilvēki, kuri cieta makartisma dēļ: komponists Leonards Bernstains, aktieris Čārlijs Čaplins, rakstnieks Dešils Hemets, dzejnieks Lengstons Hjūzs, komponists Ārons Koplends, dramaturgs Arturs Millers, fiziķis Roberts Openheimers, aktieris Edvards Robinsons, dziedātājs Pols Robsons, dziedātājs Pīts Sīgers, džezmens Artijs Šovs, kinorežisors Orsons Velss.
Makartisma kritika un noriets
Jau 1950. gadā vairāki senatori uzstājās pret makartisma praksi. 1953. gada 20. oktobrī CBS televīzijas ziņu analītiķis Edvards Marovs savā raidījumā See It Now vēstīja par kāda armijas virsnieka padzīšanu no armijas, bet 9. marta raidījumā parādīja paša Makārtija darbību. Šie raidījumi tiek uzskatīti par pagrieziena punktu senatora Makārtija un makartisma norietā. Pamazām Makārtijs zaudēja publikas atbalstu. Daudzi makartisma upuri vēlāk uzvarēja tiesas prāvās par makartisma laika lēmumu atcelšanu.
Makartisma vērtējums
Kaut arī vairums vēsturnieku atzīst, ka makartisma periodā cieta daudzi nevainīgi cilvēki un "izmeklēšana" bieži tika veikta virspusēji un cilvēku cieņu pazemojoši, bieži tiek atzīts, ka Aukstā kara apstākļos makartisms apturēja komunistisko un kreiso ideju izplatīšanos ASV. Mūsdienās vairāki komentētāji velk paralēles starp makartismu un ASV iekšējo politiku pēc 11. septembra uzbrukuma ASV.
Dzērvju iela (Rīga)
Dzērvju iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā, Maskavas forštatē. Dzērvju iela sākas krustojumā ar Maskavas ielu un beidzas krustojumā ar Rītupes ielu. Kopējais ielas garums ir 377 metri, un tā sastāv no 2 braukšanas joslām ar asfalta segumu. Dzērvju ielā ir daudzdzīvokļu dzīvojamo namu un saimnieciska apbūve, tostarp AS "Rīgas Drēbnieks" teritorija (Zilupes ielā 7).
Minerālu uzskaitījums no A līdz C
Pēdējoreiz atjaunots 2006. gada 15. septembrī.
Dzērvju iela (Rīga)
Vēsture
1868. gadā iela ieguva nosaukumu Ķeizara iela. Savu tagadējo nosaukumu, Dzērvju iela, tā ieguva 1885. gadā, jo uzskatīja, ka tik necilu ielu nevar saukt par Ķeizara ielu.
Minerālu uzskaitījums no A līdz C
Nav iespējams sastādīt precīzu un nekļūdīgu "pasaules minerālu sarakstu". Ar jaunu minerālu reģistrāciju, aprakstīšanu un nosaukumu došanu nodarbojas Starptautiskā Mineraloģijas asociācija. Tomēr pirms 1959. gada atklātie minerāli nav izgājuši mūsdienās pieņemto oficiālo nosaukuma došanas procedūru - kopš šī laika daļa no šiem agrāk atklātajiem minerāliem ir apstiprināti kā atsevišķi minerāli, toties citi vairs netiek uzskatīti par atsevišķu minerāla veidu. Šajā sarakstā iekļauti dažādi minerālu nosaukumi - gan tie, kas apstiprināti pēc 1959. gada, gan arī agrāk aprakstītie minerāli, par kuriem joprojām pastāv uzskats, ka tie ir atsevišķi minerāli. Ja Jūs šeit neatrodat kādu literatūras avotā minētu minerālu, tas visdrīzāk ir ieguvis citu nosaukumu, sadalīts vairākos minerālos vai atzīts par neesošu.
Tā kā šis saraksta izmērs pārsniedz ērta Vikipēdijas saraksta izmērus, tas sadalīts alfabēta grupās. Minerāli ir grupēti pēc nosaukumiem šādā veidā: A-C - Č-G - Ģ-J - K-Ļ - M-P - R-S - Š-Ž.
Minerāli sakārtoti pēc to nosaukumiem latviešu valodas alfabēta secībā.
Francijas kino
Francijas kino ir reģionāls kino žanrs, kas ietver dažāda veida filmu mākslu, kas ir radīta Francijas robežās vai kuru ir veidojuši Francijas nācijas pārstāvji. Francija, būdama vieta, kur ir radies kino, ir ietekmējusi arī visa turpmākā kino attīstību. Tā ir viena no valstīm, kur kino tradīcijas ir vismazāk izmainījušās kopš to pirmsākumiem. Daudzas nozīmīgas kino kustības ir radušās Francijā 20. un 21. gadsimtā, tai skaitā Cinéma pur un franču jaunais vilnis (Nouvelle Vague) ar ievērojamo režisoru Fransuā Trifo. Francijas kinofilmu raksturīgākās iezīmes ir lēna sižeta attīstība, spēcīgi izteikti tēlu raksturi un neesošs beigu iedalījums laimīgās vai nelaimīgās beigās.
Francijas kinoindustriju var ierindot kā trešo spēcīgāko pasaulē pēc komerciālā apgrozījuma uzreiz aiz ASV un Indijas kinoindustrijām. Francijas kinoindustrija atrodas Francijas valdības aizsardzībā.
Bērns
Bērns ir dzīvas būtnes pēcnācējs. Tas ir vispārīgs apzīmējums, kas aptver dažādas attīstības stadijas. Likuma izpratnē bērns ir cilvēks līdz pilngadības sasniegšanai. Šo jēdzienu attiecina arī uz pēcnācējiem, kas nav bioloģiskie pēcnācēji, piemēram, adoptētajiem bērniem, garīgajiem sekotājiem, jaunāko paaudzi, kā arī uz psiholoģiski nenobriedušām personām.
Vārda "bērns" izcelsme  ir saistīta ar protobaltu vārdu "bernas", kas savukārt veidojies no protoindoeiropiešu *bʰer-. Tā nozīme ir attīstījusies no “nest, nēsāt” > “nešļava, slogs” > “mazulis (ko iznēsā grūtniece)” > “bērns”.
Cilvēka attīstības gaitā šis vārds vispārīgi apzīmē dažādu attīstības stadiju kopumu, tostarp:
- pirmsdzimšanas periodu (ko raksturo apzīmējumi "ieņemt, iznēsāt bērnu" (piemēram, surogasijas gadījumā);
- jaundzimušā periodu;
- zīdaiņa un mazbērna periodu;
- pusaudža periodu.
Ikviens cilvēks saviem vecākiem ir bērns (dēls vai meita) visu mūžu.
Bērni jūdaismā un kristietībā
Bībele par bērniem runā gan tiešā, gan pārnestā nozīmē.
Vīrietim un sievietei jau Radīšanas grāmatā tiek pavēlēts augļoties, vairoties un piepildīt zemi. Dzimtas turpināšana ir laulības mērķis, kuru Dievs "redzēja labu esam." Bībele par bērnu kā par pilntiesīgu cilvēku, kurš aug, spēj kustēties un reaģēt uz apkārt notiekošo, runā arī pirms viņa piedzimšanas (Ps. 139; Lk. 1; 40 - 44). Bērni, sevišķi bāreņi, bauda īpašu aizsardzību (2. Mozus 22; 21 - 23, Ps. 68;6, Lk. 7; 11- 17). Bērni vecākiem ir Dieva dāvana, svētība (Ps. 127; 3 - 5, Ps. 128;3).
Vecāku pienākumos ietilpst bērnu audzināšana (pirmkārt, reliģiskā audzināšana), gan parādot mīlestību, gan sodot par pārkāpumiem. Audzināšanai ir jāsniedz priekšstats gan par Dieva mīlestību pret savu tautu, gan par viņa taisnīgumu. Bērni jau salīdzinoši agri tiek iesaistīti reliģiskā kulta rituālos, piem. svētceļojumā uz Jeruzalemi (2. Mozus 34;23, Lk. 2; 41- 49). No vīrieša – tēva tiek prasīta pilnīga uzupurēšanās, līdz pat nāvei sievas un bērnu labā, ja tas ir vajadzīgs (Jņ. 15; 12- 13). Savukārt bērna pienākums ir godāt savu tēvu un savu māti (2. Moz. 20; 12), paklausīt viņiem ( Lk. 2; 51), tā vienlaikus godinot arī Dievu, kurš viņam šos vecākus ir devis un apgūstot hierarhiskās (paklausībā balstītās) attiecības. Pieaugušajiem bērniem šis bauslis uzliek par pienākumu rūpēties par vecākiem.
Bērni Islāma skatījumā
Korāns bērnu apzīmēšanai lieto dažādus jēdzienus (dhurriyya; ghulām, ibn; walad; walīd; mawlūd; ṣabī; tifl; saghir) taču, kā norāda Avners Giladi, no konteksta reti kad top skaidrs, vai tie attiecas uz nepilngadīgajiem. Viņš arī norāda, ka Korāna izteikumi par bērniem vairāk attiecas uz „infanticīdu, krūts barošanu un bērniem, kuriem nav tēva” Šiem izteikumiem bija liela morālā un ētiska nozīme vēlāko paaudžu musulmaņu juristiem, kuri radīja Islāma tiesību sistēmu.
Iestāšanās pret īpašuma tiesībām uz bērniem :
Pirms Islāma rašanās Saūda Arābijā bērni tika uzskatīti par sava tēva īpašumu. Korāns šo uzskatu noraidīja.
Iestāšanās pret bērnu nonāvēšanu:
Islāms:
Korāns šo praksi atmeta. Tāpat kā daudzdievība un slepkavība to uzskatīja par smagu grēku. Netiešā veidā tā ir nosodīta arī stāstā pa ebreju zēnu nogalināšanu Ēģiptē (skat. arī 2. Mozus 1. nodaļā). Adopcija: Pirms Islāma tā bija Arābijā izplatīta prakse. Saskaņā ar šo ieražu, pieņemtais dēls ieguva adoptētāju uzvārdu un likumīgi tika iekļauts viņu ģimenē. Islāms: Korāns iepriekšējo praksi aizvietoja ar ieteikumu, ka „ticīgajiem pret nezināmas izcelsmes bērniem būtu jāizturas kā pret ticības brāļiem.” Adopcija tika aplūkota kā „meli, mākslīga saite starp bērniem un pieaugušajiem, kurā nav nekādu patiesi emocionālu attiecību, kā iemesls satraukumam par radurakstu sajukumu un tādēļ arī kā iespējamais cēlonis problēmām laulības un mantošanas jomā. Atcēlis līdzšinējo adopcijas ieražu, Muhameds apprecējās ar Zainabu bint Jaišu, sava dēla Zaīda šķirto sievu, tā apstiprinot likumu, saskaņā ar kuru viena sieviete nedrīkst vienlaikus būt precēta ar tēvu un dēlu, norāda Avners Giladi. Tāpat kā Bībele un pirms Islāma tradīcija ,korāns aizliedz incestu. Bērni, kuriem nav vecāku. 19 Korāna panti aizliedz rupju apiešanos ar bāreņiem, liekot pret tiem izturēties maigi un taisnīgi. Muhameds arī pats bija bārenis un viena no pirmajiem pantiem viņš slavē Dievu par viņam veltīto apredzību un rūpēm. Citi Korāna panti tos, kuri bāreņus atraida, pielīdzina neticīgajiem (t.i. ne musulmaņiem). Korāns sniedz arī norādījumus bāreņu aprūpētājiem, kā aizsargāt viņu mantu un īpašuma tiesības. Bērnu tiesības Islāmā: Pirmkārt, bērniem ir tiesības saņemt ēdienu, apģērbu un aizsardzību, līdz tie kļūst pieauguši. Bērniem jāciena vecākus, lai saņemtu mīlestību. Bērniem ir tiesības saņemt dāvanā tādu pašu naudas summu, kādu saņem viņu brāļi un māsas. Bērniem ir tiesības uz izglītību. Muhamedam piedēvē šādus vārdus: „Nav labākas tēva dāvanas bērnam kā laba izglītība.” Vecākiem tiek ieteikts mantojuma tiesības nodrošināt visiem bērniem vienādā mērā. Vecāku tiesības Islāmā : Dažas no Islāmā noteiktajām vecāku tiesībām ir šādas: Saņemt cieņu un godu no saviem bērniem. Mātei ir tiesības saņemt vislabāko aprūpi, salīdzinot ar jebkuru citu personu, turklāt viņa var apsargāt bērnus āra apstākļos. Vecākiem ir tiesības iepļaukāt bērnus (vecākus par 10 gadiem), kuri nolaidīgi izpilda Sunnītu lūgšanas. Bērnus ir atļauts sist, neradot miesas bojājumus. Lai aizsargātu no fiziska vai morāla kaitējuma, vecāki bērnus var norāt. Vecākiem īpaši vecumā ir tiesības uz pieskatīšanu un palīdzību no bērnu puses.
Velnezers (nozīmju atdalīšana)
Velnezers var būt:
Velnezers
Velnezers (arī Velna ezers) ir beznoteces brūnūdens ezers Rīgā, Juglā. Izvietojies glaciokarsta ieplakā starp kāpām, kas apbūvējot nolīdzinātas. Krasti lēzeni, dibens dūņains. Barojas no gruntsūdeņiem. Apkārtne intensīvi apbūvēta. Krastā atpūtas vietas, peldvietas.
Azovas jūra
Azovas jūra (ru, uk, crh) ir daļa no Melnās jūras. Azovas jūra būtībā ir līcis, ko ar Melno jūru saista 4,2 km platais Kerčas šaurums. Kaut arī Azovas jūra ir ļoti attāla no Atlantijas okeāna, tā ir piederīga šim okeānam.
Nosaukums
Senatnē tika devēta par Meotijas jūru (el un la) pēc purvājus jūras austrumu piekrastē apdzīvojušās cilts nosaukuma.
Pašreizējais nosaukums tiek saistīts ar polovciešu prinča Azuma jeb Azufa vārdu, kurš šeit gāja bojā pilsētas aizstāvēšanas laikā 1067. gadā. Cits uzskats — tjurku valodās Azov vai Azak apzīmē zemu vietu un dots senajai Azovas pilsētai tāpēc, ka tā izveidota purvājos. No šīs pilsētas cēlies arī jūras vārds.
Vispārējs raksturojums
Seklākā jūra pasaulē — vidējais dziļums — 13 metri, lielākais dziļums — 15,3. Daudzviet, kur jūrā upes ienes vairāk sanesu, tā ir ļoti sekla, piemēram Taganrogas līcī Azovas jūra ir vidēji 1 metru dziļa.
Azovas jūras ziemeļos atrodas Ukraina, Krievija, austrumos — Krievija, dienvidrietumos — Krimas pussala.
Lielākās upes ir Dona un Kubaņa; tās nodrošina to, ka jūras ūdens nav īpaši sāļš, vietām Azovas jūrā ir saldūdens. Upes jūrā sanes arī daudz nogulu. 20. gadsimta gaitā praktiski uz visām Azovas jūrā ieplūstošajām upēm izbūvētas hidroelektrostacijas, kā rezultātā jūrā nonāk mazāk sanesu un tās ūdens kļuvis sāļāks. Ūdens sāļums pie Kerčas šauruma ir 17,5 ‰, kamēr Taganrogas līcī — tikai 2—3 ‰. Vidējais sāļums ir 11 ‰. Vasarā ūdens centrālajā daļā iesilst līdz 25—28 °C, piekrastē — 30—31 °C. Ūdens nav dzidrs. Jūras rietumu daļā atrodas 110 km garā, savdabīgā Arabata strēle un liels limāns — Sivašs jeb Puvusī jūra. Divi nozīmīgi kanāli ir Volgas—Donas kanāls un Maničas kanāls, kas savieno ar Kaspijas jūru.
Jūras krasti pārsvarā zemi, smilšaini. Tikai dienvidu piekrastē vulkāniskas izcelsmes pauguri, kas vietām pāriet stāvās priekškalnēs. Straumju režīms atkarīgs no vēju režīma, pārsvarā straumes plūst pretpulksteniski.
Plūdmaiņas var sasniegt 5 metru augstumu. Ziemā liela daļa jūras var aizsalt — pirms ledlaužu izgudrošanas jūra nebija kuģojama laikaposmā no decembra līdz aprīļa vidum.
Azovas jūrā notiek zveja, šeit iegūst arī naftu un dabasgāzi. Agrāk jūrā bija ļoti augsta bioloģiskā daudzveidība — vairāk kā 80 sugu zivis un 300 sugu bezmugurkaulnieki. Tagad piesārņojuma un pārzvejošanas dēļ bioloģiskā daudzveidība samazinās.
Red (King Crimson albums)
Red ir progresīvā roka grupas King Crimson septītais studijas albums. Tas tika izdots 1974. gada novembrī. Tas ir pēdējais King Crimson studijas albums pirms grupas izjukšanas no 1974. līdz 1981. gadam. Albuma skanējums ir smagāks nekā tas ir grupas iepriekšējos albumus.
Franks Rennike
Franks Rennike (dzimis ) ir vācu muzikants un dziesmu komponists no Braunšveigas. Viņa mūzika lielākoties ir saistīta ar labējo politiku un nacionālistiskām idejām.
Savā daiļradē heroizē Vērmahta varonību un Vācijas aizstāvju drosmi 1945. gadā, noliedz mūsdienu Vācijas robežas. Bieži uzstājas skinhedu un nacionālistu demonstrācijās. Vairākas dziesmas Vācijas federālās varas departaments, kas nosaka jaunatnei kaitīgos darbus, ir iekļāvis savos sarakstos. Vācijas Nacionāldemokrātiskās partijas biedrs. Bija organizācijas Wiking-Jugend biedrs līdz 1994. gadam, kad tā tika aizliegta. Parakstījis petīciju pret holokausta noliedzēju Ernsta Cindela tiesāšanu. Viens no "Vajāto holokausta noliedzēju reabilitācijas biedrības" dibinātājiem un biedriem. Šajā biedrībā biedrs ir arī Ernsts Cindels un citi redzami labējās politikas pārstāvji.
2000. gada novembrī viņam tika piespriesti 10 mēneši cietumsoda nosacīti par "tautas musināšanu" (Volksverhetzung). Pēc pārsūdzības iesniegšanas Štutgartes tiesa viņam piesprieda vēl 7 mēnešus pie iepriekšējiem 10, bet atstāja sodu kā nosacītu.
2009. gadā Vācijas Nacionāldemokrātiskā partija un Vācu tautas savienība izvirzīja viņu uz Vācijas prezidenta amatu, tomēr viņš spēja iegūt tikai 4 balsis no 1224 Bundestāga balsīm (no partijām, kas viņu izvirzīja).
Franks Renike ir precējies un viņa ģimenē aug seši bērni.
Cena (upe)
Cena (arī Cenas upīte) ir Misas labā krasta pieteka Mārupes, Jelgavas un Olaines novados. Upe sākas Cenas tīrelī Mārupes novadā un ietek Misā Jelgavas novadā. Cena visā savā garumā tek caur purvainajiem Jelgavas apkārtnes mežiem un praktiski visā garumā tās gultne ir regulēta un taisnota. Lielākā pieteka - Spulle.
C6H6O6
Summārajai formulai C6H6O6 atbilst vairāki savienojumi:
Heksaoksibenzols
Heksaoksibenzols (heksahidroksibenzols, С6(ОН)6) pieder pie daudzvērtīgajiem fenoliem. Heksaoksibenzols ir balti adatveida kristāli. Ūdenī šķīst slikti.
Iegūšana
Iegūst no glioksāla, kas sodas klātienē veido tetraoksihinonu, kuru reducē ar cinku un acetilhlorīdu līdz heksaoksibenzola heksaacetātam.
Var iegūt, reducējot trihinoilu C6O6 ar alvas hlorīda sālsskābu šķīdumu.
Laba iegūšanas metode ir 1,2,4,5-tetraoksi-3,6-diaminobenzola oksidēšana ar slāpekļskābi.
Var iegūt tieši no neorganiskām vielām - laižot oglekļa monoksīdu pāri sakarsētam kālijam, veidojas heksaoksibenzola kālija sāls (COK)6:
6CO + 6K → (COK)6
(COK)6 veidojas arī, iegūstot kāliju no kālija karbonāta. Paskābinot šo sāli, izdalās heksaoksibenzols.
Īpašības
Labs reducētājs, momentāni reducē sudraba nitrāta šķīdumu.
Raimonds Rubiks
Raimonds Rubiks (dzimis Rīgā) ir Latvijas uzņēmējs un politiķis, pārstāv Latvijas Sociālistisko partiju. Bijis vairāku Saeimas sasaukumu deputāts, pēdējo reizi 12. Saeimā, kur bija ievēlēts no partijas "Saskaņa" saraksta. Šobrīd Rīgas domes deputāts. Viņa tēvs Alfrēds Rubiks un brālis Artūrs Rubiks arī ir politiķi.
Dzīvesgājums
R. Rubika brīvā laika aizraušanās ir hokejs, viņš ir amatieru hokeja komandas kapteinis.
Politiskā darbība
Bija 10. Saeimas deputāts, tāpat kā viņa jaunākais brālis Artūrs Rubiks, kamēr viņu tēvs — LSP līderis Alfrēds Rubiks bija Eiropas Parlamenta deputāts. 2011. gadā ārkārtas vēlēšanās R. Rubiks ievēlēts 11. Saeimā un 12. Saeimas vēlēšanās — arī 12. Saeimā (no partijas "Saskaņa" saraksta).
Kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās no partijas "Saskaņa" saraksta, taču netika ievēlēts. 2020. gada ārkārtas Rīgas domes vēlēšanās ievēlēts pašvaldībā no "Saskaņas" saraksta, pārstāvot tajā Latvijas Sociālistisko partiju.
R. Rubiks kandidēja arī 14. Saeimas vēlēšanās 2022. gadā, taču "Saskaņas" saraksts nepārvarēja 5% barjeru.
Old Funeral
Old Funeral bija nāves metāla grupa no Norvēģijas. Grupa ir plašāk zināma ar to, ka tajā ir spēlējuši vēlāk plaši pazīstami Norvēģijas melnā metāla mūziķi (Abbath un Demonaz no Immortal, Kristians Vikerness no Burzum).
Teodors Hermanis Pantēnijs
Teodors Hermanis Pantēnijs (, 1843-1915) bija vācbaltiešu rakstnieks un žurnālists, Rīgas laikraksta "Baltische Monatsschrift", vēlāk Leipcigas laikrakstu "Daheim" (no 1876) un "Velhagen und Klasings Monatshefte" (1886–1906) redaktors. Līdztekus viņš vāciski sarakstījis romānus un noveles par dzīvi 19. gadsimta Latvijā un vēsturiskus romānus par Krieviju.
Dzīvesgājums
Dzimis Jelgavā 1843. gada 22. oktobrī Sv. Annas baznīcas latviešu draudzes mācītāja Vilhelma Kristiāna Pantēnija ģimenē. Viņš studēja teoloģiju Berlīnes un Erlangenes universitātēs, bet pēc atgriešanās dzimtenē no 1870. līdz 1876. gadam strādāja par skolotāju Rīgā un laikraksta "Baltische Monatsschrift" redaktoru. Šajā laikā Jelgavā vācu valodā tika izdoti divi viņa romāni - "Vilhelms Volfšilds" (Wilhelm Wolfschild, 1872 ) un "Viens pats un brīvs" (Allein und frei, 1875-1876).
1876. gadā viņš pārcēlās uz dzīvi Vācijā, kur sākumā Leipcigā, tad no 1891. gada Berlīnē strādāja par žurnālu redaktoru. 1898.-1899. gadā iznāca viņa romānu apkopojums 10 sējumos.
Skrūve
Skrūve ir stiprinājuma veids, ko raksturo spirālveida kores (ko sauc par ārējo vītni), kas ir izveidotas ap cilindrveida vai konusveida materiālu. Skrūves vītnes ir paredzētas, lai tās saderētu kopā papildus vītni, kas pazīstama kā iekšējā vītne jeb uzgrieznis. Bieži skrūvēm ir tā saucamās galvas, kas ir speciāli izveidotas skrūves vienā galā, ar kuras palīdzību to var griezt. Arī uzgriežņiem ir tāda pati forma, kā šīm galvām, kas palīdzētu noturēt šo uzgriezni. Galvai parasti ir lielāks diametrs, nekā pašam skrūves cilindram. Skrūves parasti izgatavo no metāla, bet ir gadījumi kad tās tiek ražotas arī no plastmasas un citiem materiāliem. Tērauda skrūves parasti cinko, lai tās neoksidētos.
Skrūves stiprība
Vēl sauc par stiprības klasi, cietību. Skrūves izgatavo no dažādiem materiāliem, taču līdz šim izplatītākais ir tērauds. Rūpniecībā izšķir daudz dažādu tērauda marku, kas atšķiras pēc ķīmiskā sastāva un mehāniskām īpašībām. Veicot aprēķinus, bez vītnes ģeometriskajiem parametriem, svarīgi zināt skrūves materiāla mehāniskās īpašības, tādēļ tērauda skrūvju stiprības klases ir standartizētas un metrisko skrūvju stiprība klasificēta šādā veidā:
Nerūsošais tērauds dalās 3 klasēs: 1. Austenīta ar tērauda markām pēc BS EN 10088:
2. Martensīta ar tērauda markām pēc BS EN 10088: 3. Ferīta ar F1 tērauda marku.
Skrūves tips
Atkarībā no ķermeņa formas, kurā iegrieztas vītnes, izšķir cilindrisko un konisko vītņojumu. Vītņojums var atrasties cilindra iekšpusē vai ārpusē: iekšējais un ārējais vītņojums. Labais vītņojums ir tad, ja pulksteniski griežot skrūvi vai uzgriezni, tā no novērotāja attālinās; kreisais vītņojums ir skrūvei, kas pārvietojas pretējā virzienā.
Nostiprināšanas
Nostiprināšanas skrūves iedala pēc to vītnes profila.
Collu vītne
Collu jeb Vitvorta vītne.
Darba
Darba skrūves paredzētas rotācijas kustības pārveidošanai lineārā kustībā. Darba skrūves iedala pēc to vītnes profila.
Trapecvītne
(en) Plaši pazīstama un pielietota dažādās inženiertehniskās nozarēs. Izmanto kravu celšanai un objektu pārvietošanai. Tās priekšrocības ir vienkārša konstrukcija un zemas ražošanas izmaksas, taču būtiskākais trūkums ir zems lietderības koeficients lielās berzes starp uzgriezni un skrūvi dēļ.
Lodīšu celiņu
Lodgaitas skrūves iedala pēc to izgatavošanas metodes: Atkarībā no izgatavošanas veida un virsmas apstrādes metodes tās iedala dažādās precizitātes klasēs.
Pašvītņojošās
Sīkāk iedala tērauda, koka un plastmasas skrūvēs. Šīm skrūvēm atšķirībā no skrūvēm ar metrisko vītni ir lielāka vītnes kāpe. Katram standartizētam skrūves veidam ir savs vītnes standarts. Pašvītņojošo skrūvju vītņu standarti:
Pašvītņojošām skrūvēm galvas mēdz būt dažādas formas:
Dažādie padziļinājumi, vai izciļņi, atkarībā no skrūvēšanas instrumenta:
Šajos standartos atrodami šo vītņu izmēri. Tālāk, meklējot atbilstošas skrūves, vērts zināt, kāda standarta vītne ir attiecīgai skrūvei, jo, ja tā būs tēraudam paredzētā vītne, tad no koka tā vienkārši "izslīdēs" ārā pie lielākas slodzes. Sliktākā gadījumā to neizdosies pat pievilkt.
Kokam
Vītnes kāpe mazāka, kā plastmasai paredzētām, bet lielāka, kā metāliem paredzētās. Atšķirsies arī priekšurbumi, kas nepieciešami dažādu skrūvju veidiem - koka skrūvēm priekšurbumi vajadzīgi lielāku diametru skrūvju ieskrūvēšanai, pretējā gadījumā tās ir grūti (citreiz neiespējami) ieskrūvēt un nospriegot. Pastāv daudz dažādu kokam paredzēto skrūvju veidu, kā standartizēto, tā arī speciāli izgatavoto, kas nepakļaujas nevienas valsts standartam. Tā piemēram pēc DIN standarta pieejamas šādas kokam paredzētas skrūves:
Visām minētajām skrūvēm ir savi trūkumi (nepilna vītne, neērta ieskrūvēšana; neatbilstoša galva u.c.), tādēļ pastāv daudz dažādu speciālu skrūvju. Tā piemēram, dažos veikalos pārdod kokam paredzētās skrūves, kas izgatavotas pēc īpaša standarta un saucas "SPEC 16". Ir daudz dažādu kokam paredzēto skrūvju ražotāju, kuri piedāvā ko īpašu, kas nav sastopams standarta skrūvju sortimentā.
Ārējās saites
www.mdmetric.com sadaļa par metrisko vītni
2005. gada dzelzceļa avārija Rīgā
2005. gada dzelzceļa avārija bija divu vilcienu sadursme Rīgā, Latvijā,. Avārijā gāja bojā 4 cilvēki, un 29 cilvēki guva smagus savainojumus.
Rīgas dzelzceļa stacijā sadūrās elektrovilciens Lielvārde—Rīga ar tālsatiksmes vilcienu Maskava—Rīga. Tālsatiksmes sastāvs Maskava—Rīga tika atmuguriski padots uz depo bez pasažieriem. Negadījumā par vainīgo tika atzīts vilciena Lielvārde—Rīga mašīnists Sergejs Ribačoks, kam tika piespriests četru gadu cietumsods atklāta tipa cietumā. Mašīnists esot apsteidzis grafiku un neievērojis aizliedzošo sarkano signālu luksoforā.
Gerrero
Gerrero (, izrunā: ) ir štats Meksikas dienvidrietumos. Ziemeļos no tā atrodas Mičoakana de Okampo, Mehiko un Morelosa, ziemeļaustrumos Puebla, austrumos Oahaka, dienvidrietumos robežojas ar Kluso okeānu.
TBWA Latvija
Vēsture
TBWA\Latvija dibināta 1999. gada 15. februārī kā tiešā mārketinga aģentūra Rapp Collins Latvia, 2004. gada 1. jūnijā pievienojās starptautiskajam reklāmas un mārketinga komunikāciju tīklam TBWA\Worldwide, no 2005. gada TBWA\Worldwide Rietumeiropas reģiona sastāvdaļa.
Pasaulē
TBWA pārstāv 12 000 darbinieki 77 pasaules valstīs. 2010. gadā Advertising Age ir nodēvējis TBWA\Worldwide par labāko vispasaules aģentūru tīklu aizvadītajā desmitgadē. TBWA\ ir saņēmis visvairāk Grand Effie apbalvojumu. Creativity Magazine pasaulē visapbalvotāko aģentūru sarakstā TBWA\ 2010. gadā ieņēma otro vietu. 2009. gadā TBWA\ ieņēma 24. vietu Fast Company veidotajā Pasaules 50 Inovatīvāko uzņēmumu sarakstā.
Starp TBWA globālajiem klientiem ir Apple, Adidas, Sony PlayStation, McDonald's, Michelin, Absolut Vodka, Samsonite, Nivea, P&G, Whiskas, Twix un Visa.
B1 vitamīns
B1 vitamīns jeb tiamīns ir ūdenī šķīstošs vitamīns. Tā aktīvā forma tiamīna pirofosfāts ir dažādu ogļhidrātu un olbaltumvielu maiņā iesaistītu fermentu koferments. B1 vitamīna visvairāk ir negrauzdētos zemesriekstos (vidēji 0,90 mg/100 g), cūkgaļā (vidēji 0,80 mg/100 g), kaltētos zirņos (vidēji 0,77 mg/100 g), klijās (vidēji 0,65 mg/100 g) un auzu pārslās (vidēji 0,57 mg/100 g).
Room for Improvement
Room for Improvement ir pirmais oficiālais miksteips no kanādiešu repera Drake. Tā tika paš-izdota 2006. gadā. Miksteips kopš sakuma bija domāt tikai pārdošanai, un tas ir ticis pārdots tikai 6000 kopijās 2006. gadā. Intervijā ar ABC, viņš runā par to, cik ļoti mainījies laikā no ši miksteipa līdz "So Far Gone".
B1 vitamīns
B1 hipovitaminoze
Hroniska etanola lietošana var izraisīt B1 hipovitaminozi, kas savukārt izraisa Vernikes encefalopātiju, kas rietumu pasaulē ir izplatītākā tiamīna trūkuma izpausme. Tā izpaužas ar apziņas un īslaicīgās atmiņas zudumiem, dezorientāciju, halucinācijām, līdzsvara traucējumiem. Ar šo slimību slimo ap 1% populācijas, galvenokārt alkoholiķi. Tās uzliesmojuma periodā, nepietiekami kontrolējot vitamīna deficītu, nāvējošs iznākums ir apmēram 20% gadījumu.
Svitene (upe)
Svitene ir Lielupes kreisā krasta pieteka Latvijā (Bauskas un Jelgavas novados) un Lietuvā (Šauļu apriņķī). Upe sākas kā novadgrāvis rietumos no Triškoņiem Linkuvas seņūnijā. Tek ziemeļu virzienā pa Zemgales līdzenumu. Upes gultne augštecē līdz Svitenes ciemam un lejtece no autoceļa P49 regulēta, iztaisnota. Vidustecē upe līkumo pa vāji izteiktu ieleju. 1 km garā posmā Svitene ir Latvijas un Lietuvas robežupe. Lielākās pietekas ir Liepars (43 km), Jodupe (kreisās), Virsīte (40 km), Kapupe (17 km; labās). Upi šķērso autoceļi P94, P103 (Latvijā), 152 un 209 (Lietuvā). Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Pašvitine, Blauzdžūni (Lietuvā), Svitene, Bērstele, Vairogi, Jaunsvirlauka, Vecsvirlauka (Latvijā).
Kravčuks
Kravčuks (uk, no кравець — 'drēbnieks'; sieviešu dzimtē Kravčuka (Кравчу́ка)) ir ukraiņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Floroglucīns
Floroglucīns (1,3,5-trihidroksibenzols, simetriskais trioksibenzols, С6Н3(ОН)3) pieder pie trīsvērtīgajiem fenoliem. Floroglucīns ir dzelteni plāksnīšveida kristāli ar saldu garšu. Ūdenī šķīst diezgan slikti, labi šķīst etanolā un ēterī.
Floroglucīnam ir 2 izomēri — oksihidrohinons un pirogallols. Izomēri atšķiras ar hidroksilgrupu savstarpējo novietojumu molekulā.
Iegūšana
Iegūst no 1,3,5-triaminobenzola hlorīda, kurš karsējot ūdens šķīdumā hidrolizējas. Tāpat hidrolizējas arī 2,4,6-triaminobenzoskābe, no kuras turklāt vēl atšķeļas CO2 un rodas floroglucīns. Floroglucīns veidojas arī, sakausējot benzol-1,3,5-trisulfoskābi ar sārmu.
Īpašības
Floroglucīns veido kristālhidrātu ar 2 molekulām ūdens (kūst pie 113-116 °C). Floroglucīns ir reducētājs. Ar dzelzs(III) hlorīdu floroglucīns dod violetu krāsojumu.
Šķīdumos floroglucīns viegli veido tautomēro ketoformu un reaģē ketona veidā, piemēram, ar hidroksilamīnu veido trioksīmu.
Izmantošana
Floroglucīnu izmanto analītiskajā ķīmijā. Nosakot ogļhidrātus - pentozes - floroglucīns dod nešķīstošas nogulsnes ar furfurolu, kas rodas, vārot pentozes sālsskābos šķīdumos. Floroglucīnu lieto arī, lai atklātu koksnes vielas (lignīnu), ar kurām tas dod ķiršsarkanu krāsojumu sālsskābes klātienē.
Kendzo Tange
Kendzo Tange (ja (Tange Kenzō);  — ) bija japāņu arhitekts, kurš pazīstams ar sava mūža darbu, būvējot Tokiju.
Izglītība
Kendzo Tange ir dzimis 1913. gadā Sakai, Osakas prefektūrā, un līdz vidusskolas sākumam dzīvojis Imabari, Ehime prefektūrā. Pēc Tokijas augstskolas arhitektūras fakultātes beigšanas, viņš četrus gadus strādāja Kunio Maekavas birojā kā centīgs Lekorbizjē māceklis. 1942. gadā viņš iestājies Tokijas Universitātes aspirantūrā, kuru pabeidzot 1946. gadā kļūstot par docentu.
Karjeras sākums
Nolēmis uzsākt patstāvīgu darbu, viņš dibināja „Tange Laboratory”, kur kopā ar saviem jaunajiem domubiedriem — Sačio Otani, Takaši Asada, Taneo Oki, Fumihiko Maki, Koji Kamija, Arata Isozaki un Kišo Kurokava realizēja savas piesātinātās idejas. Mācot citus un aktīvi apmainoties idejām ar kolēģiem viscaur pasaulē, Tange ir izveidojis nozīmīgu darbspējīgu organizāciju gan Japānā, gan ārpus tās. Viņa labās attiecības ar saviem skolniekiem un māksliniekiem ir ietekmējušas viņa radošo darbu visā dzīves periodā, kas ilgusi gandrīz gadsimtu.
Pirmie sasniegumi
1949. gadā Tange tika izraudzīts par uzvarētāju konkursā „Peace Park” un „Peace Center” dizainu Hirosimā. 1951. gadā Modernās Arhitektūras kongresā (CIAM) Londonā Tange prezentēja savu priekšstatu par Hirosimas centru. Viņam bija tas gods satikt tādus vēsturiski slavenus cilvēkus kā Lekorbizjē, Valteru Gropiusu, Hosepu Sertu un citus pasaulslavenus arhitektus. Piecdesmitajos gados Tange stipri iespaidojās no Lekorbizjē un renesanses izcilnieka Mikelandželo. Tajā pat laikā viņš rada iedvesmu saviem darbiem tradicionālajā japāņu arhitektūrā, kas izpaužas betonā celtajā Kagavas prefektūras biroja ēkā. Sākot no 1958. gada, turpinoties visos sešdesmitajos gados, Tanges darbos dominē urbānais stils. Ēkas, kuras Tange turpināja projektēt, bija daļa no telpiskā viņa konteksta, kas mijās ar metropolītiskām zonām. Šādas idejas par dabas dzīvi urbānā vidē kalpoja par pamatu Tokijas plānam (1960. gads), radot redzamas pārmaiņas no tīra funkcionālisma uz strukturālismu.
Atzītākais Tokijas būvētājs
Strukturālisma idejas attīstīšana izraisīja padziļinātu interesi par vietu kā tādu un tās ietekmi uz cilvēkiem, to garīgo pasauli. Krustceļu meklējumos starp tehnoloģijām un cilvēku, tika pieņemti Tanges priekšlikumi un viņa dizains tika akceptēti Svētās Marijas katedrālei Tokijā, kā arī tika izveidoti vairāk kā 20 maketi Nacionālajam Ģimnāziju sporta kompleksam, kurš tika paredzēts izmantošanai Olimpiskajās spēlēs 1964. gadā. Septiņdesmito gadu sākumā Tange pārņēma EXPO`70 celtnes dizainu ar tēmu „Human Progress and Harmony”, kura tika pabeigta 1966. gadā.
Tanges projekts jaunajam Tokijas Rātsnama kompleksam tika akceptēts 1986. gadā, jo arī iepriekšējo rātsnamu Marunouchi bija izveidojis tieši viņš. Tanges „Plāns Tokijai” parādīja autora izpratni par urbāno ēku dabu, to iespējām augt un attīstīties pilsētā. Šis plāns izpelnījās lielu piekrišanu visā pasaulē ar tā moderno pieeju, izmantotajām tehnoloģijām, kas iekļāva sevī tiltu kompleksus, cilvēka radītas salas un „peldošas” ēkas, kas deva iespēju pilsētai attīstīties gar jūras krastu. Šī perioda simbols ir Fuji Televīzijas ēka Odaibā, kas tika pabeigta 1996. gadā.
Sākot ar septiņdesmitajiem, beidzot ar astoņdesmito gadu sākumu, Tanges darbi izdaiļoja pilsētas 20 pasaules valstīs. Šo ēru aizsāka OUB Centra (1985) dizains un projekts UOB Laukumam (1995), kas bija vairāk kā 280m augsts, nosakot jauno augstceltņu standartu Singapūrā. Aptuveni 1985. gadā pēc Parīzes mēra Žaka Širaka aicinājuma (šobrīd Francijas prezidents) Tange tika aicināts izveidot plānu Place d`Italie (laukums aptuveni 200m diametrā) reorganizācijai, veidojot to savstarpējā saskaņā ar Parīzi no tās austrumiem līdz rietumiem. Šis plāns atjaunoja kārtību starp veco un jauno laukumu un atdzīvināja pilsētas austrumu daļu.
2005. gadā viņš nomira. Bēres tika rīkotas vienā no viņa mākslas darbiem — Tokijas katedrālē.
Naftoli
Naftols (hidroksinaftalīns, naftalenols, C10H7ОН) ir naftalīna atvasinājums un pieder pie vienvērtīgajiem fenoliem. Naftolam ir 2 izomēri - 1-naftols jeb α-naftols un 2-naftols jeb β-naftols. Izomēri atšķiras ar hidroksilgrupas savstarpējo novietojumu molekulā. 1-Naftols ir dzelteni monoklīni kristāli. 2-Naftols ir bezkrāsaini, mirdzoši, rombiski vai plāksnīšveida kristāli. Naftoli grūti šķīst ūdenī, bet viegli - organiskos šķīdinātājos.
Atrašanās dabā
Nelielos daudzumos naftoli atrodami akmeņogļu darvā.
Iegūšana
Iegūst, sakausējot ar sārmu atbilstošās sulfoskābes. Var iegūt arī no naftilamīniem.
Īpašības
Piemīt visas parastās fenolu reakcijas. Naftolu hidroksilgrupa iesaistās reakcijās vieglāk, nekā benzola atvasinājumu hidroksilgrupa.
Izmantošana
Naftoliem ir liela nozīme sintētisko krāsvielu rūpniecībā. Salicilskābes naftilesterus dažkārt izmanto kā antiseptiskus līdzekļus. 2-Naftola metil- un etilesterus (nerolīnu) izmanto parfimērijā kā smaržvielas.
Piektais Bītls
Piektais Bītls ir informatīvs apzīmējums, ko devuši dažādi preses un izklaides biznesa pārstāvji, personām, kuras kādā laika posmā ir bijuši grupas dalībnieki vai kuriem ir bijusi cieša saikne ar "Leģendāro Četrinieku" (Džons Lenons, Pols Makartnijs, Džordžs Herisons, Ringo Stārs), grupas pastāvēšanas laikā.
Stjuarts Satklifs
Stjuarts Satklifs bija pirmais grupas The Beatles basģitārists. Sastāvā viņš spēlēja tikai neilgu laiku, kamēr Bītli uzstājās Hamburgā, Vācijā. 1961. gadā viņš nolēma palikt Hamburgā pavisam, tādējādi pametot grupu un turpinot savu gleznotāja karjeru. Tomēr neilgi pēc jaunās dzīves uzsākšanas Satklifs nomira no smadzeņu traumas. Pēc Stjuarta aiziešanas basģitāru pārņēma Makartnijs un kopš tā laika grupa uzstājās četru cilvēku sastāvā.
Lai gan Satklifs bija labi mācīts gleznotājs, viņa ģitārspēle tika atzīta par "nepieņemamu". Galvenokārt grupas sastāvā Stjuarts tika iekļauts tikai dēļ pazīšanās ar Lenonu un, tāpēc, ka viņiem bija nepieciešams jebkāds basģitārists, kurš kaut nedaudz mācētu spēlēt. Tas gan nemazina viņa devumu pie grupas nosaukuma maiņas. Satklifs arī bija pirmais, kurš sāka nēsāt slaveno The Beatles frizūru.
Pīts Bests
Pīts Bests bija pirmais grupas oficiālais bundzinieks. Līdz viņa atnākšanai sastāvs bieži tika mainīts, dažreiz šo instrumentu nācās spēlēt Polam Makartnijam. Tāpat kā Satklifs, arī Bests grupas sastāvā bija tikai Hamburgas posmā. Šajā laikā grupa sastāvēja no pieciem dalībniekiem - Džona Lenona,Pola Makartnija, Džordža Herisona, Stjuarta Satklifa un Pīta Besta -, tāpēc nereti Bests tiek dēvēts par piekto Bītlu. 1962. gadā viņš tika atlaists no grupas un tā vietā tika pieņemts Ringo Stārs.
Vladimirs Kamešs
Vladimirs Kamešs (dzimis Liepājā) ir Latvijas futbolists, var spēlēt gan uzbrucēja, gan pussarga pozīcijā, Latvijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2022) pārstāv Latvijas futbola Virslīgas klubu Riga FC.
Klubos
Karjeru uzsācis FK Liepājas Metalurgs sastāvā. 2005. gadā Kamešs debitēja Virslīgā, tomēr nostiprināties galvenās komandas sastāvā neizdevās un 2010. gada vidū viņš tika izīrēts FB Gulbene 2005. Pēc atgriešanās Liepājā kļuva par vienu no kluba pamatsastāva spēlētājiem. 2012. gada sezonā tika atzīts par labāko Virslīgas futbolistu.
2013. gada februārī parakstīja divarpus gadu līgumu ar Krievijas Premjerlīgas klubu Permas "Amkar". 2014. gada sākumā tika izīrēts Krievijas Nacionālās līgas klubam Ņižņekamskas "Ņeftehimik". Tajā aizvadīja 10 spēles, gūstot vienus vārtus. Pēc atgriešanās no īres jaunās sezonas sākumā līgums ar "Amkar" ticis lauzts.
2015. gada februārī parakstīja līgumu ar Polijas Ekstraklasa klubu Šcecinas "Pogon". Polijas kluba sastāvā izgāja laukumā vien sešās spēlēs, paliekot bez vārtu guvumiem. Tā paša gada jūlijā atgriezās Latvijā, pievienojoties dzimtās pilsētas klubam FK Liepāja.
2016. gada augustā pārgājis uz Krievijas Nacionālās līgas klubu Krasnojarskas "Jeņisej".
2018. gada jūlijā pāgāja uz Latvijas Virslīgas klubu FK Liepāja/MOGO.
Izlasē
Bijis Latvijas U19 un U21 izlašu dalībnieks. Latvijas nacionālajā izlasē debitējis draudzības spēlē pret Poliju, nākot uz maiņu 72. minūtē. Pirmos vārtus izlases labā guvis 2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlē pret Lihtenšteinu.
Amartja Sens
Amartja Kumars Sens (bn, dzimis ) ir bengāļu izcelsmes indiešu ekonomists un filozofs. Nobela prēmijas ekonomikā 1998. gada laureāts par darbiem par labklājības ekonomiku un par ieguldījumu bada un nabadzības mehānismu izpratnē. Viens no tautas attīstības indeksa autoriem.
Dzimis Rabindranata Tagores dibinātās Višvabharati Universitātes pilsētā Santiniketanā ķīmijas pasniedzēja ģimenē. Sena vectēvs bija hinduisma un viduslaiku indiešu literatūras pētnieks un Tagores tuvs līdzgaitnieks.
Amartja Sens studējis Višvabharati, Kolkatas un Kembridžas Universitātēs. Vēlāk ekonomikas pasniedzējs vairākās universitātēs. No 1998. līdz 2004.gadam bija Kembridžas Universitātes slavenās Triniti koledžas vadītājs, un kļuva par vēsturē pirmo Āzijas izcelsmes cilvēku, kurš vadījis kādu no Kembridžas Universitātes koledžām.
Stjuarts Satklifs
Stjuarts Satklifs (en; dzimis, miris ) bija skotu mākslinieks un mūziķis, kurš vislabāk atpazīstams kā pirmais grupas The Beatles basģitārists. Satklifs pameta grupu, lai turpinātu savu vēlmi kļūt par gleznotāju, kuru uzsāka Liverpūles mākslas koledžā. Tā kā viņš bija The Beatles dalībnieks, kamēr grupa sastāvēja no pieciem cilvēkiem, tad viņu nereti dēvē par "Piekto Bītlu".
Dzīvesgājums
Posmā, kad The Beatles uzstājās Hamburgā, Satklifs iepazinās ar fotogrāfi Astrīdu Kiršeri, ar kuru vēlāk saderinājās. Pēc grupas pamešanas viņš iestājās Hamburgas mākslas koledžā un turpināja mācīties pie popārta mākslinieka Eduardo Paoloci. 1962. gadā Stjuarts pēkšņi sabruka mākslas stundas laikā, pēc tam, kad bija sūdzējies par galvas sāpēm. Lai arī ārsti veica dažādas pārbaudes, viņi tā arī nespēja noteikt slimības iemeslu.
1962. gada 10. aprīlī Satklifs mira, braucot ātrās palīdzības mašīnā uz slimnīcu. Pēcnāves izmeklēšanā atklājās, ka nāves iemesls bija hemorāģiskā smadzeņu trieka (asinsizplūdums smadzenēs).
Eirodziesma 2011
Eirodziesma 2011 bija 56. starptautiskā Eirovīzijas dziesmu konkursa Latvijas nacionālā atlase, kuras fināls notika Ventspilī. Par Eirodziesmas uzvarētājiem un Latvijas pārstāvjiem Eirovīzijā kļuva grupa Musiqq ar dziesmu Angel in Disguise.
Priekšatlase
Dziesmas varēja iesniegt no 2010. gada novembra vidus līdz 7. decembra plkst. 18.00. Pasākuma organizētāji Latvijas Televīzija saņēma 71 dziesmu pieteikumus, no kurām tika izvēlētas 20 pusfinālam kvalificējušās dziesmas. Pusfināliem kvalificējušās dziesmas noteica īpaša LTV izveidota komisija, kuras priekšsēdētājs bija Boriss Rezņiks.
Atlases sistēma
Katrā pusfinālā piedalījās 10 dziesmas, kuru sadalījums pa pusfināliem tika noteikts 28. janvārī pēc visu 20 dziesmu videoklipu nofilmēšanas. Videoklipi tika filmēti 27. un 28. janvārī "NA" studijā un tie tika rādīti pusfinālu un izaicinājuma kārtas laikā.
Katrā pusfinālā piedalījās 10 dziesmas, kuru uzstāšanās kārtība tika paziņota vienīgi tiešraides laikā. No katra pusfināla finālam kvalificējās piecas dziesmas. Trīs dziesmas tika noteiktas ar skatītāju balsojuma palīdzību, taču divas dziesmas kvalificējās no žūrijas komisijas balsojuma. Pastāvēja noteikums, ka gadījumā, ja žūrijas balsojumā kādā no divām pirmajām vietām ir no skatītāju balsojuma kvalificējusies dziesma, tad finālā automātiski tiek žūrijas balsojuma nākamā vieta.
Fināls norisinājās 26. februārī Ventspils teātra namā "Jūras vārti" divās kārtās. Pirmajā kārtā piedalījās 11 dziesmas, par kurām balsoja skatītāji un vērtēja žūrija attiecībā 50/50. Trīs visvairāk balsis ieguvušās dziesmas piedalījās otrajā kārtā jeb Superfinālā, arī šajā kārtā vietu sadalījumu noteica skatītāju un žūrijas balsojums attiecībā 50/50.
Dziesmas
2011. gada Eirodziesmai dziesmas varēja iesniegt vienīgi mākslinieki no Latvijas. Tāpat pastāvēja noteikumu punkts, kas aizliedza Eirodziesmas pusfinālā iekļuvušiem dziesmu autoriem piedalīties citu valstu nacionālajās atlasēs. Kā tika paziņots preses konferencē, kurā tika nosauktas pusfināliem kvalificējušās dziesmas, Eirovīzijas atlasei tikušas iesniegtas dziesmas angļu, latviešu un franču valodā.
grupa Triānas parks, kas finālam bija kvalificējusies no otrā pusfināla, paziņoja par atteikšanos no dalības tajā grupas solistes Agneses Rakovskas slimības dēļ.
Dziesmu izpildītāju maiņa
Šis bija pirmais gads konkursa vēsturē, kad dziesmu autoriem tika atļauts mainīt dziesmas izpildītaju līdz videoklipu filmēšanas brīdim. Šo iespēju izmantoja divi mākslinieki.
Dziesmas Daylight iesniegšanas brīdī bija zināms, ka to neizpildīs "demo" ierakstījušais mākslinieks. Sākotnēji to izpildīja Kaspars Tīmanis un Labvēlīgais tips, taču vēlāk par dziesmas izpilditāju tika izvēlēts ansamblis "D-Family", kura sastāvā ir Miks Dukurs, Paula Dukure un Edijs Dukurs.
Dziesmas Let Me Be sākotnējais izpildītājs bija Emīls Balceris no grupas Musiqq, kurš pufinālam bija kvalificējies arī kā viens no dziesmas Angel In Disguise izpildītājiem (izpilda Musiqq), tāpēc tika nolemts, ka dziesmu Let Me Be izpildīs Sabīne Berezina.
Pirmais pusfināls
Pirmais pusfināls norisinājās. No šī pusfināla finālam kvalificējās dziesmas Hop, Daylight, You Are, Don't Stop The Dance un Let It Be Me.
"Eirodziesma 2011" pirmais pusfināls tika pārraidīts LTV1. Pārraide sākās plkst. 21.20.
Otrais pusfināls
Otrais pusfināls norisinājās. No šī pusfināla finālam kvalificējās dziesmas Upside Down, Live On!, Angel in Disguise, Summer Night un Banjo Laura.
"Eirodziesma 2011" otrais pusfināls tika pārraidīts LTV1. Pārraide sākās plkst. 21.20.