cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Āda
Ādas imūnfunkcijas
Daļai indivīdu, kuriem ādas barjera ir bojāta, tā var būt viegli pārvarams šķērslis alergēniem, kairinātājiem un ādas patogēniem un izraisīt vairākas dermatoloģiskas saslimšanas, piemēram, atopisko dermatītu.
Epiderma
Epiderma ir ādas ārējā kārta, kuru veido daudzkārtains plakans epitēlijs. Tās bazālā (pamata) virsma ir krokota. Šis krokojums palīdz saturēt kopā dermu un epidermu. Visa epidermas slāņa reģenerācija noris 30 dienās. Epidermas derivāti ir mati, nagi, tauku un sviedru dziedzeri.
Epidermas slāņi
Epidermai izšķir 5 slāņus (virzienā no dziļākajiem slāņiem uz virsējiem):
Derma
Derma ir ādas vidējais slānis jeb ādas saistaudi, kurā atrodas saistaudu kūlīši, dažādas epidermas derivāti (mati, nagi, dziedzeri), asinsvadi un nervi. Dermas biezums ir 0,5-5 mm.
Dermas slāņi
Tai izšķir:
Dermas galvenās šūnas ir fibroblasti (sintezē kolagēnās un elastīgās šķiedras), makrofāgi (piedalās imunoloģiskajās reakcijās), tuklās šūnas (sintezē bioloģiski aktīvas vielas, piemēram, heparīnu un histamīnu, kas piedalās iekaisuma procesā).
Hipoderma
Hipoderma nav daļa no ādas. Tas ir zemādas tauku slānis, kas atrodas starp dermu un saistaudiem. Galvenās šūnas ir fibroblasti, makrofāgi, tauku šūnas. Tā piešķir ādai zināmu kustību un ir arī organisma tauku depo (50% organisma tauku atrodas zemādā).
Ādas slimības
Zemāk minētas dažas no raksturīgākājām izpausmes uz ādas dažādu slimību gadījumā
Zemenes
Zemenes (Fragaria) ir rožu dzimtas ģints.
Klasifikācija
Zemeņu ģintī ir 18 sugas. Latvijā savvaļā ir sastopamas 3 sugas, kā arī tiek kultivēta dārza zemene jeb lielogu zemene (Fragaria x ananassa), kas ir Čīles zemenes un Virdžīnijas zemenes krustojums.
Zemeņu sugas:
Century Child
Century Child ir simfoniskās metāla grupas Nightwish ceturtais studijas albums, kas tika izdots 2002. gadā sadarbībā ar izdevējkompāniju Spinefarm Records. Šis ir pirmais albums ar tagadējo basģitāristu un vīriešu vokālistu Marko Hietalu.
Albums ir atšķirīgāks nekā iepriekšējais grupas albums gan mūzikas, gan dziesmu vārdu ziņā. Šis albums satur orķestra pavadījumu, kā arī Tarjas Turunenas vokālu papildina Marko Hietalas vokāls dziesmās "Ever Dream", "Slaying the Dreamer", "Dead to the World", "Feel for You" un "The Phantom of the Opera". Albumā dziesmu teksti, salīdzinot ar iepriekšējiem albumiem, ir ar dziļāku un tumšāku nozīmi. Šis ir viens no tumšākajiem Nightwish albumiem.
Spinefarm Records izdeva 2 CD speciālizdevumu versiju albumam 2002. gadā, tai skaitā zīmējumus ar grupas dalībnieku parakstiem un video CD ar mūzikas video dziesmai "Over the Hills and Far Away". CD satur arī speciālu ID kodu, kurš ļauj īpašniekam lejupielādēt albumu kopā ar 3 papildu dziesmām no interneta ierobežotā daudzumā. Šīs trīs papildus dziesmas ir "Nightwish", "The Forever Moments" un "Etiäinen", visas no grupas pirmā demo albuma 1996. gadā.
Albums ieguva 2 platīna sertifikātus Somijā ar vairāk nekā 60 000 pārdotām kopijām, 2.visvairāk pārdotākais albums Somijā 2002. gadā. Century Child Somijā ir pārdots vairāk nekā 90 000 kopijās. Starptautiski tas ir pārdots vairāk nekā 350 000 kopijās 2002.—2003. gadā.
Mesapiešu valoda
Ēriks Hamps (Eric Hamp) 2007. gada grāmatā Comparative Studies on Albanian atbalstījis viedokli, ka albāņu valoda ir cēlusies no ilīriešu valodas un tā ir radniecīga mesapiešu valodai, kura, viņaprāt, ir agrāks ilīriešu dialekts.
Radniecīgi vārdi latviešu valodā
Konstantīns Karulis savā Latviešu etimoloģijas vārdnīcā vairāku latviešu vārdu etimoloģizācijās ir uzskaitījis arī (viņaprāt) radniecīgus mesapiešu vārdus, to vidū:
Serbhorvātu valoda
Serbhorvātu valoda (srpskohrvatski jezik, српскохрватски језик) ir dienvidslāvu valoda. To lieto daudzi Bosnijas un Hercegovinas, Horvātijas, Kosovas, Melnkalnes un Serbijas iedzīvotāji. Tā ir arī nozīmīga mazākumtautību valoda Slovēnijā un Ziemeļmaķedonijā. Serbhorvātu valoda bija Dienvidslāvijas Karalistes un Dienvidslāvijas SFR valsts valoda. Šai valodai ir vairāki literārie varianti — horvātu, melnkalniešu, serbu un bosniešu valodas.
Horvāti, kas lielākoties ir Romas katoļi un gadsimtiem ilgi bijuši Venēcijas vai Austroungārijas pakļautībā, šo valodu sauc par horvātu valodu. Savukārt serbi, kas ir pareizticīgie un piecus gadsimtus bija Osmaņu impērijas pakļautībā, valodu dēvē par serbu valodu. Pēc tam, kad Bosnija un Hercegovina ieguva neatkarību, arī šajā valstī uz serbhorvātu valodas pamata tika izdalīta bosniešu valoda. Vārdu krājuma un izrunas atšķirības visās trijās valodās nav šķērslis, lai šo trīs valodu pratēji varētu savā starpā saprasties. Horvātu un bosniešu valodā tiek izmantots latīņu alfabēts, savukārt serbi vārdus pieraksta kirilicā.
Minimālais pāris
Minimālais pāris fonētikā ir vārdu pāris, kurā atšķiras tikai viens segments vienā un tajā pašā pozīcijā, pārējiem segmentiem paliekot nemainīgiem.
Piemēri
Minimālos pārus veido šādi latviešu valodas vārdi:
Minimālos pārus iespējams izveidot arī pēc intonācijas, piemēram:
Savukārt, piemēram, vārdi lāpa un lapa neveido minimālo pāri, jo atšķiras gan pēc patskaņa, gan līdzskaņa garuma (skatīt rakstu Geminācija):
Austrumflandrija
Austrumflandrija ir viena no desmit Beļģijas provincēm valsts ziemeļu daļā, Flandrijā. Province robežojas ar Nīderlandi ziemeļos, ar Antverpene un Flāmu Brabanti austrumos, ar Eno dienvidos un ar ar Rietumflandriju rietumos. Provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Gente. Nākamās lielākās pilsētas ir Alsta, Sintniklāsa, Beverena un Dendermonde. Provinces kopējā platība ir 2 991 km², pēc 2013. gada datiem provincē dzīvo 1 445 831 iedzīvotāji.
Pirksts
Pirksts (, dsk.: digiti) ir iegarena, kustīga plaukstas vai pēdas daļa. Pirksti ir četrkājaiņiem.
Rokas pirksti
Cilvēka plaukstas pirkstus, izņemot īkšķi, veido trīs kauli jeb falangas: pamata falanga (Phalanx proximalis), vidējā falanga (Phalanx media) un naga falanga (Phalanx distalis); īkšķi veido tikai divas falangas: pamata un naga falanga. Visi pirkstu kauli ir savienoti ar delnas kauliem (metacarpus). Līdzīgi ir arī ar pēdas pirkstiem.
Parasti cilvēkiem ir pieci pirksti, kuru nosaukumi, sākot ar īkšķi, ir šādi:
Ļoti reti, galvenokārt mutāciju dēļ, cilvēkiem var būt arī vairāk par pieciem pirkstiem. Šo anomāliju zinātniski dēvē par polidaktiliju.
Maiks Hotorns
Hotorns F1 debitēja. gada ar personīgu Cooper ar iespaidīgu rezultātu - ceturto vietu. Lai gan viņš nepiedalījās katrā sacīkstē, Hotorns ātri progresēja un jau Lielbritānijā viņam izdevās izcīnīt trešo vietu. Ar 10 punktiem un 5. vietu kopvērtējumā pietika, lai Ferrari viņu jau pēc sezonas pieņemtu komandā. brits izcīnīja savu pirmo uzvaru. Līdz pat. gadam Hotorns nespēja izcīnīt vairāk par vienu uzvaru, tomēr. gadā ar vienu uzvaru, piecām 2. vietām un vienu 3. vietu Maiks Hotorns kļuva par pasaules čempionu, par vienu punktu pārspējot tautieti Stērlingu Mosu, tomēr nedaudz vēlāk, 1959. gada 22. janvārī, Hotorns nomira autoavārijā.
Hotorna piemiņas balva
Hotorna piemiņas balva (en) piešķir veiksmīgākajam britu vai Nāciju Sadraudzības F1 pilotam ik gadu kopš. gada.
(Attiecīgā gada pasaules čempioni izcelti treknrakstā) * . gadā balvu nesaņēma Žils Vilnēvs, Kanādas pilots, kurš kļuva par vicečempionu. Tā vietā par Hotorna balvas ieguvēju pasludināja Alanu Džonsu, kurš kopvērtējumā ieņēma 3. vietu.
7. tramvaju maršruts (Rīga)
7. tramvaju maršruts (izveidots, apvienojot bij. pirmskara 5. un pēckara 15. maršrutus) ir Rīgas sabiedriskā transporta tramvaju maršruts, kas kursē no Ausekļa ielas Rīgas centrā līdz Ķengaraga apkaimei Latgales priekšpilsētā.
7. tramvaju maršruta kopējais garums ir 18,595 km. Virziena Ausekļa iela — Ķengarags kopējais garums ir 9,371 km, bet virziena Ķengarags — Ausekļa iela kopējais garums ir 9,224 km.
Darbdienās pa 7. tramvaju maršrutu kursē 9 sastāvi, bet brīvdienās — 4 sastāvi.
7. tramvaju maršrutu apkalpo RP SIA "Rīgas satiksme" 3. tramvaju depo.
Vēsture
No 2022. gada 6. jūnija līdz 20. jūnijam sakarā ar Prāgas ielas pārvada slēgšanu Rail Baltic būvdarbu dēļ maršruts tika novirzīts pa 13. janvāra ielu. Otrreiz šādas izmaiņas notika no 2022. gada 11. jūlija līdz 29. jūlijam.
No 2022. gada 16. novembra līdz 21. novembrim sliežu remontdarbu dēļ maršruts tika saīsināts līdz Stacijas laukumam.
2023. gadā plānots īstenot un pabeigt maršruta tramvaju sliežu klātnes un pieturu pielāgošanu zemās grīdas tramvaju kustībai posmā no Centrāltirgus līdz galapunktam pie TC "Dole". Tiks veiktas izmaiņas arī pieturvietu sarakstā, viena no tām būs pieturvietas "Aglonas iela" slēgšana (tika slēgts no 2023.gada 25. jūlija ).
2026. gadā maršrutu plānots pagarināt līdz Maskavas ielas un Višķu ielas krustojumam, kur plānots izveidot mobilitātes punktu.
Maršruts
Virzienā Ausekļa iela — Ķengarags tramvaji brauc pa šādām ielām: Kronvalda bulvāris, K. Valdemāra iela, Z. A. Meierovica bulvāris, Aspazijas bulvāris, Prāgas iela, Centrāltirgus iela, Maskavas iela, Mazā Krasta iela, Īsā iela un Maskavas iela.
Virzienā Ķengarags — Ausekļa iela tramvaji brauc pa šādām ielām: Maskavas iela, Īsā iela, Mazā Krasta iela, Maskavas iela, Centrāltirgus iela, Prāgas iela, Aspazijas bulvāris, Z. A. Meierovica bulvāris, K. Valdemāra iela un Kronvalda bulvāris.
Pieturvietas
7. tramvaju maršrutā pavisam kopā ir 41 pieturas. Virzienā Ausekļa iela — Ķengarags ir 21 pieturas, bet virzienā Ķengarags — Ausekļa iela ir 20 pieturas.
Maršruts ar mainītu virzienu
Virzienā '''3. tramvaju depo (Fridriķa ielā) — Ausekļa iela''' tramvaji brauc pa šādām ielām: Maskavas iela, Īsā iela, Mazā Krasta iela, Maskavas iela, Centrāltirgus iela, Prāgas iela, Aspazijas bulvāris, Z. A. Meierovica bulvāris, K. Valdemāra iela un Kronvalda bulvāris.
Virzienā Ausekļa iela — '''3. tramvaju depo (Fridriķa ielā)''' tramvaji brauc pa šādām ielām: Kronvalda bulvāris, K. Valdemāra iela, Z. A. Meierovica bulvāris, Aspazijas bulvāris, Prāgas iela, Centrāltirgus iela, Maskavas iela, Mazā Krasta iela, Īsā iela un Maskavas iela.
Maršruta ar mainītu virzienu pieturvietas
Virzienā '''3. tramvaju depo (Fridriķa ielā) — Ķengarags''' ir 9 pieturas.
Tāpat arī virzienā Ķengarags — '''3. tramvaju depo (Fridriķa ielā)''' ir 9 pieturas.
Savukārt, virzienā '''3. tramvaju depo (Fridriķa ielā) — Ausekļa iela''' ir 12 pieturas.
Bet virzienā Ausekļa iela — '''3. tramvaju depo (Fridriķa ielā)''' ir 13 pieturas.
Agrākie pieturvietu nosaukumi:
Jūrskola (pārdēvēta par Kronvalda bulvāris )
Firma Latvija (pārdēvēta par Atpūtas centrs Lido )
Indrupes iela (pārdēvēta par Krasta masīvs )
Keramika (pārdēvēta par Dienvidu tilts )
Sarkanais kvadrāts (pārdēvēta par Kvadrāts' )
Tirzniecības centrs Dole (pārdēvēta par Eglaines iela / Dole )
Aglonas iela (pietura slēgta)
Ibuprofēns
Ibuprofēns (la) ir nesteroīds pretiekaisuma līdzeklis, ko izmanto sāpju, drudža un iekaisumu ārstēšanai. Ibuprofēns ir iekļauts Pasaules Veselības organizācijas Būtiski svarīgo zāļu sarakstā, kurā apkopotas veselības pamataprūpes nodrošināšanai vajadzīgās zāles. Ibuprofēns pirmo reizi tika sintezēts 1962. gadā un sākotnēji izmantots reimatiskā artrīta ārstēšanai.
Samoāņu valoda
Samoāņu valoda ir austronēziešu saimes valoda, Samoa un ASV Samoa valsts valoda. Apmēram puse no 370 tūkstošiem samoāņu valodas pratēju dzīvo Samoa salās. Jaunzēlandē samoāņi ir trešā lielākā etniskā grupa aiz eiropiešiem un maoriem, un pēc 2001. gada datiem samoāņu valodu prata 81 tūkstoši cilvēku. Ievērojamas samoāņu diasporas mīt arī Austrālijā (22 tūkstoši) un ASV.
Rakstība
Samoāņu alfabēts sastāv no 15 burtiem, kuriem svešvārdos papildus tiek lietoti 3 burti (H, K, R):
Hlidskjalvs
Hlidskjalvs skandināvu mitoloģijā ir Odina tronis, kurā drīkst sēdēt tikai pats Odins un viņa sieva Friga. No Hlidskjalva iespējams redzēt visu, kas notiek pasaulē.
Latvijas futbola izlases spēles
Latvijas futbola izlase savā pastāvēšanas vēsturē ir aizvadījusi 365 spēles, kurās izcīnījusi 113 uzvaras, 80 reizes spēlējusi neizšķirti, bet 172reizes zaudējusi. Kopējā vārtu starpība visās spēlēs ir 394—518.
A Thousand Suns
A Thousand Suns ir amerikāņu roka grupas Linkin Park ceturtais studijas albums, kas tika izdots 2010. gada 8. septembrī ar ieraksta kompāniju Warner Bros.. Albuma producenti ir pati grupa, grupas vokālists Maiks Šinoda un Riks Rubins.
Ēho
Ēho (grieķu: Ἠχώ) sengrieķu mitoloģijā ir nimfa, ar kuras vārdu saistās atbalss izcelšanās. Hēras nosodīta par pļāpību, Ēho spēja izrunāt tikai vārdu beigas, nezinot to sākumu. Zināms arī, ka Ēho izkususi mīlā pret Narcisu (kurš bija iemīlējies pats sevī), bet saglabājusi balsi.
Joski
Joski ir ciems Ciblas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojies pagasta vidienē 5,3 km no pagasta centra Līdumniekiem, 20 km no novada centra Blontiem un 290 km no Rīgas. Ciemā neietilpst neviena (2012) adrešu vienība (māja).
Kaligula
Gajs Jūlijs Cēzars Augusts Germāniks (la), vēsturiskajā tradīcijā palicis ar iesauku Kaligula (Zābaciņš) (la). Dzimis, miris. Bija Romas impērijas trešais imperators, kurš valdīja no 37. gada 16. marta līdz 41. gada 24. janvārim, kad viņu noslepkavoja dažu Romas senatoru un pretoriāņu gvardes centuriona Kasija Hereja (Cassius Chaerea) sarīkotā atentātā.
Dzīvesgājums
Kaligula bija slavena romiešu karavadoņa un Tiberija audžudēla Germānika un Agripinas Vecākās dēls. Pēc Germānika nāves Antiohijā 19. gadā, māte Agripina atgriezās Romā un bija opozīcijā Tiberijam. Kaut arī Agripina ar citiem bērniem tika izsūtīti, Kaligula tika iecelts par imperatora Tiberija pēcteci.
Tradicionāli tiek uzskatīts, ka Kaligulas valdīšanas pirmie divi gadi pagāja mierīgi, tomēr pēc tam viņš sevi parādījis kā nežēlīgs tirāns. Savas valdīšanas laikā aktīvi pievērsies celtniecībai, tika uzcēlis divus jaunus Romas akveduktus, kā arī greznas rezidences sev pašam. Ārpolitikā Mauretānija tika anektēta un pievienota Romai kā province. Kaligula bija pirmais imperators, kurš tika nogalināts sazvērestībā.
Sokolova Podlaska
Sokolova Podlaska (pl) - pilsēta Polijā, Mazovijas vojevodistē 80 kilometrus uz austrumiem no Varšavas. Pirms 2. pasaules kara pilsētā dzīvoja ievērojama ebreju kopiena. Lī Hārvija Osvalda slepkavas Džeka Rūbija tēva dzimtā pilsēta. 1865. gadā pilsētas centrālajā laukumā publiski pakāra Janvāra sacelšanās pēdējo līderi - priesteri Staņislavu Bžusku (1832-1865).
Pilsētas pievārtē dzimusi poļu barjerlēcēja Anna Jeseņa (Anna Jesień, 1978 - ).
Jēkabpils sadraudzības pilsēta.
Modēna
Modēna (it) ir pilsēta Itālijas ziemeļos, Emīlijas-Romanjas reģionā. Modēnas provinces administratīvais centrs un lielākā pilsēta. Pilsēta atrodas starp Sekjas un Panaro upēm, kuras ir Po upes pietekas. 10 kilometrus uz dienvidiem no pilsētas robežas atrodas Apenīnu kalni.
Modēna ir pazīstama kā Itālijas autorūpniecības centrs, kurā atrodas vai ir atradušās Ferrari, Lamborghini, Maserati un Pagani auto ražotnes. Visu šo zīmolu, izņemot Lamborghini, galvenās mītnes vietas atrodas Modēnā vai tās pievārtē. Ferrari 360 Modena ir nosaukts par godu Enco Ferrāri dzimtajai pilsētai Modēnai. Modēna ir pazīstama arī kā balzāmetiķa rašanās vieta.
Cilvēki
Modenā dzimuši:
Irāna
Irāna (fa), oficiālais nosaukums: Irānas Islāma Republika (جمهوری اسلامی ایران), ir Tuvo Austrumu valsts, kura atrodas Dienvidrietumu Āzijā. Ziemeļos Irāna robežojas ar Armēniju, Azerbaidžānu un Turkmenistānu, austrumos ar Pakistānu un Afganistānu, kā arī ar Turciju un Irāku (Kurdistānas reģions) rietumos. Irānas jūras robeža dienvidos ir Persijas līcis, kura pretējā krastā atrodas Kuveita, Saūda Arābija, Bahreina, Katara un Apvienotie Arābu Emirāti. Irānas valsts reliģija ir islāma novirziens šiītisms. Valsts atrodas Eirāzijas centrālajā daļā, starp Kaukāza reģionu, Centrālāziju, Kaspijas jūru ziemeļos un Persijas līci, kā arī Hormuza šaurumu dienvidos, Indijas subkontinenta tuvumā, līdz ar to Irānai vēsturiski ir bijusi ļoti liela ģeostratēģiska nozīme.
Irāna ir Ekonomiskās Sadarbības Organizācijas, Nepievienošanās kustības, Islāma sadarbības organizācijas un OPEC dalībvalsts. Tā ir viena no OPEC dibinātājvalstīm.
Irāna ir daudzkultūru valsts, kurā ir daudz etnisko un valodisko grupu. Lielākais no tiem ir persiešu (61%), azerbaidžāņu (16%), kurdu (10%) un lur (6%).
Vēsture
1925. gadā Persijas aizsardzības ministrs Rezā hans gāza no troņa šahu Ahmadu un tika pasludināts par Rezā šahu Pehlevī. 1935. gadā viņš vērsās pie Nāciju Līgas ar prasību, lai Persijas valsts tiktu oficiāli saukta par Irānas imperiālo valsti jeb Irānas Šahanšahu valsti (Dowlat-e Shâhanshâhi-ye Irân). Otrā pasaules kara sākuma posmā pēc Molotova—Ribentropa pakta un Austrumeiropas sadalīšanas ietekmes zonās 1940. gada 13.—14. novembrī pēc Staļina iniciatīvas Berlīnē notika Molotova un Ribentropa sarunas par PSRS pievienošanos Ass valstīm un visas pasaules sadalīšanu ietekmes zonās. Pēc Vācijas piedāvājuma PSRS pienācās Britu Indija un Vidējie Austrumi, ieskaitot Irānu un Persijas līča arābu zemes. Tomēr PSRS pieprasīja arī Turciju un Balkānu valstis, tādēļ sarunas nenoveda pie PSRS pievienošanās Vācijas—Itālijas—Japānas militārajai savienībai.
Irānas okupācija (1941—1946)
Pēc tam, kad Vācija 1941. gada 22. jūnijā sāka karu pret PSRS, tā pievienojās Sabiedrotajām valstīm. Tā kā Irāna pasludināja neitralitāti un nepiekrita tās dzelzceļu izmantošanai britu ieroču transportam no Persijas līča ostām uz PSRS, tad Lielbritānija un PSRS noslēdza vienošanos par šaha gāšanu, Irānas okupāciju un sadalīšanu. Militārā invāzija ar kodēto nosaukumu "Savstarpējs atbalsts" (en, ru) notika no 1941. gada 25. augusta līdz 17. septembrim. Tās laikā Sarkanā armija okupēja Irānas ziemeļdaļu, bet Lielbritānija dienviddaļu. Irānas šahs devās trimdā uz ārzemēm, okupējošās valstis par šahu iecēla viņa dēlu Mohammadu Rezā Pehlevī. Lai iegūtu pastāvīgu kontroli pār okupētajam teritorijām, PSRS 1945. gada beigās Irānas ziemļrietumu daļā izveidoja marionešu valstis — Azerbaidžānas Demokrātisko Republiku (ru) un Mahabadas Republiku (ru) Irānas Kurdistānā. Britu spēki atstāja Irānu 1946. gada martā, bet PSRS kavējās ar savas armijas izvešanu un izveda savu karaspēku tikai 1946. gada decembrī. Irānas karaspēks ieņēma Azerbaidžānas un Mahabadas republikas un to vadītāji tika sodīti ar nāvi.
1953. gadā notika ASV un Lielbritānijas atbalstīts valsts apvērsums, pēc kura pieauga šaha vara un Irāna kļuva par ciešu rietumuvalstu sabiedroto.
Irānas revolūcija
Irānas islāma revolūcijas laikā 1979. gadā no varas gāza Irānas šahu Mohammadu Rezā Pehlevī. Valstī tika nodibināta teokrātiska islāma republika, kuru vadīja ajatolla Rūhollāhs Mūsavī Homeinī. Revolūciju bija izraisījusi vispārējā neapmierinātība ar šaha korumpēto un represīvo režīmu. Revolūcija pārsteidza pasauli, jo atšķirībā no citām revolūcijām, to nevadīja politiska ideoloģija vai nacionālisms, bet islāma reliģija. Revolūciju var iedalīt divās fāzēs: pirmajā fāzē liberāļu, kreiso un islāmistu koalīcija gāza šaha varu; otrajā fāzē, ko bieži sauc par Islāma revolūciju, pie varas nāca Homeinī.
Šajā laikā tika iznīdētas Rietumu dzīvesveida radītā ietekme, valstī tika ieviesti stingri islāma likumi. Irānas iedzīvotāji pašlaik ir dziļi reliģiozi, un islāma ticība stipri ietekmē visas dzīves jomas.
Irānas—Irākas karš
1980. gadā Irānā iebruka Irākas karaspēks un sekojošajā astoņus gadus ilgajā karā gāja bojā vairāk nekā 400 000 valsts iedzīvotāju.
Ģeogrāfija
Irānā plešas divi lieli tuksneši — Daštekavirs (platība — 180 000 km²) un Daštelūts (vairāk nekā 166 000 km²), kas aizņem centrālā līdzenuma lielāko daļu. Valstī ir ļoti atšķirīgi laikapstākļi. Ziemeļos esošajos kalnos, kas robežojas ar Kaspijas jūru, ir salīdzinoši daudz nokrišņu, taču kopumā Irānā ir maz nokrišņu, to daudzums atkarīgs no gadalaika.
Kalni
Irāna ir kalnaina zeme — teritorijas reljefu veido vairākas augstas kalnu grēdas un plašā Irānas kalniene, kas aizņem visu valsts centrālo daļu. Kalniene austrumu virzienā iestiepjas Centrālāzijā un paceļas līdz 4 419 metrus virs jūras līmeņa. Šeit valda karsts un sauss klimats.
Irānā garākā kalnu grēda — Zagross — stiepjas no Armēnijas pierobežas valsts ziemeļrietumos dienvidu un dienvidaustrumu virzienā gar Persijas līci un beidzas pie Hormuza šauruma, kas savieno Persijas un Omānas līci. Kalnu teritorijā ir daudzas virsotnes, kas pārsniedz 3 000 metrus virs jūras līmeņa, savukārt daļa dziļo, auglīgo ieleju tiek izmantotas lauksaimniecībā.
Elbursa kalnu grēda stiepjas gar Kaspijas jūras dienvidu krastu. Tās augstākā virsotne ir Demāvends (5604 m), kas ir arī Irānas augstākais kalns. Elbursa kalnu ziemeļu nogāzēs aug krāšņi lapkoku meži, veidojot Irānā lielāko platību, kas noklāta ar augāju. Vairums Irānas upju savu sezonālo tecējumu sāk kalnos un plūst uz ziemeļiem, uz Kaspijas jūru. Valsts galvaspilsēta Teherāna izvietojusies Elbrusa kalnu dienvidu nogāzē aptuveni 1070 m augstumā.
Iedzīvotāji
Pēc 2014. gada tautas skaitīšanas datiem Irānā bija 80 840 713 iedzīvotāji. 65% iedzīvotāju ir persieši, 16% — azerbaidžāņi, 7% — kurdi. Irānas valsts reliģija ir šiītu islāms (90%—95% iedzīvotāju).
Iļja Ņikuļins
Iļja Ņikuļins (dzimis ) ir bijušais krievu hokejists, aizsargs, Krievijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 955 spēles Krievijas Superlīgā un Kontinentālajā hokeja līgā. Izlases sastāvā kļuvis par trīskārtēju pasaules čempionu, spēlējis divos olimpisko spēļu turnīros.
Irāna
Opozīcija
Legālo opozīciju veido bijušās valdības — vecās islāma gvardes, pārstāvji, kas nāca pie varas pēc revolūcijas, taču zaudēja to vēlēšanu ceļā.
Iļja Ņikuļins
Spēlētāja karjera
Sava profesionālā spēlētāja karjeru Iļja uzsāka 1998. gadā, kad pievienojās Maskavas "Dinamo" otrajai komandai, kas spēlēja Krievijas Augstākajā līgā. 1999.—00. sezonā "Dinamo" otrais sastāvs nonāca Krievijas Pirmajā līgā, kas ir trešā spēcīgākā, attiecīgi viņš pārcēlās uz Augstākās līgas klubu THK Tvera. No 2001. līdz 2005. gadam Ņikuļins spēlēja Krievijas Superlīgas kluba Maskavas "Dinamo" pirmajā sastāvā. 2008.—09. sezonā tika atzīts par KHL oktobra, kā arī marta labāko aizsargu. Spēlējot Kazaņas "Ak Bars" rindās, Ņikuļins kļuvis arī par divkārtēju Gagarina kausa ieguvēju. "Ak Bars" sastāvā spēlēja līdz 2015. gadam. Septembrī hokejists pievienojās Maskavas "Dinamo" rindām. No 2017. līdz 2019. gadam bija tās kapteinis, taču tad noslēdza profesionāļa karjeru.
Irāna
Opozīcija
Kopš 1979. gada pastāv arī cits bruņots opozīcijas grupējums "Mujahideen-e-Khalq", kas ar Sadama Huseina atbalstu bāzējās Irākā — ir tūkstošiem bruņotu kaujinieku, kā arī tanki, bruņumašīnas, artilērija un raķešu iekārtas, kas izvietoti netālu no Irānas robežas, lai veiktu terora aktus Irānā, destabilizējot režīmu. 2003. gada maijā šis grupējums padevās ASV spēkiem un šobrīd darbojas to uzraudzībā.
Iļja Ņikuļins
Spēlētāja karjera
Krievijas hokeja izlases rindās Ņikuļins spēlējis astoņos Pasaules čempionātos, 2008., 2009. un 2012. gadā kopā ar komandu izcīnot zelta medaļas. Ņikuļins spēlējis arī 2010. un 2014. gada Olimpiskajās spēlēs. Junioru vecumā spēlējis 1999. un 2000. gada Pasaules čempionātos U-18 jauniešiem.
Irāna
Ārpolitika
Starptautiskās attiecības Irāna balsta uz diviem stratēģiskiem principiem: tā cenšas izslēgt jebkādu citu valstu iejaukšanos notikumos, kas norisinās šajā reģionā, un attīsta plašus diplomātiskos kontaktus ar nepievienošanās kustības (NAM) valstīm. Irānai ir diplomātiskas attiecības teju vai ar visām Apvienotās Nācijas Organizācijas valstīm, izņemot Izraēlu, kuras neatkarību tā neatzīst, un Amerikas Savienotajām Valstīm, ar kuru tai ir konflikts kopš Irānas islāma revolūcijas laika.
2003. gada oktobrī Irāna paziņoja, ka vēlas uzsākt dialogu ar Izraēlu par savstarpēju atzīšanu un pretrunu atrisināšanu.
Latvijas Dzelzceļa kauss
Latvijas Dzelzceļa kauss ir ikgadējs pirmssezonas tradicionāls starptautisks hokeja turnīrs, kurā piedalās komandas no Kontinentālās hokeja līgas, tostarp Rīgas "Dinamo". To sponsorē "Latvijas dzelzceļš".
Irāna
Ārpolitika
2006. gadā Irānas aizsardzības ministrs Mustafa Mohamads Nadžars postulēja, ka Irāna ir gatava parakstīt neuzbrukšanas paktu ar jebkuru reģiona valsti, kas to vēlētos.
Konflikts ar ASV
Kopš 1979. gada Irāna ir izteikti naidīgās attiecībās ar ASV, kuras militāri un ekonomiski atbalstīja Pehlevi režīmu, bet pēc Irānas islāma revolūcijas — finansēja opozīcijas kustību Irānā.
Latvijas Dzelzceļa kauss
Turnīra vēsture
Turnīra iniciātors bija Latvijas dzelzceļa valdes priekšsēdētājs Uģis Magonis, kurš ilgus gadus bija hokeja fans un 1995.-1998. gados vadīja Latvijas Hokeja federāciju.
Pirmo reizi LDz organizējā šo turnīru 2009./2010.g. sezonā un tas ieguva skatītāju un hokeja komandu atsaucību. Tāpēc šo turnīru nolēmā veidot ik gadu, lai labāk sagatavoties KHL sezonai.
Irāna
Konflikts ar ASV
2000. gadā Irāna piešķīra Japānas kompānijām prioritāras tiesības apgūt Azadeganas naftas atradnes, kurās var būt līdz pat 45 miljardiem barelu naftas. Jūlijā pēc ASV Valsts departamenta spiediena Japānas kompānijas atsacījās no līguma parakstīšanas.
21. gadsimta sākumā ASV sāka plānot pilna apjoma militāru kampaņu pret Irānu, kas paredz gan raķešu triecienu, gan sauszemes iebrukumu, gan jūras operāciju nolūkā nodibināt kontroli pār Ormuzas jūras šaurumu — militārajās aprindās plāns pazīstams ar nosaukumu TIRANNT, kas ir abreviatūra no "Theater Iran Near Term" ("Tuvākā laika kaujas darbības lauks Irānā"). Plānošanas process 2002. gadā uzticēts ģenerālim Džonam Abizaidam, CENTCOM (ASV spēki un operācijas Tuvo Austrumu reģionā) komandierim.
Latvijas Dzelzceļa kauss
Turnīra vēsture
Šis turnīrs uzskatāms par vienu no gatavošanās posmiem KHL kārtējai sezonai un norisināsies augusta pēdējā nedēļā Arēnā Rīga un citās lēdus hallēs.
Turnīra galveno balvu – kausu – darinājis vairākkārtējs Latvijas Dizaina gada balvas ieguvējs mākslinieks Armands Vecvanags. Tas veidots no teju 1000 nerūsējošā tērauda hokeja nūju miniatūrām un to rotā miniatūrs vilciena modeļa atlējums no bronzas.
Irāna
Konflikts ar ASV
2015. gada 14. jūlijā Irāna un sešas pasaules lielvaras — Lielbritānija, Ķīna, Francija, Vācija, Krievija un ASV panāca vienošanos par Irānas kodolprogrammas ierobežošanu apmaiņā pret gadiem ilgušo sankciju atcelšanu.
Bruņotie spēki
Irānas armija atbilst visiem mūsdienu militāro spēku standartiem. Tai ir moderna jūras kara flote, kara aviācija, bruņutanku karaspēks, raķešu karaspēks u.c. vienības.
Kopš 2004. gada Irānas raķešu spēku apbruņojumā ir vidējās darbības rādiusa "zeme-zeme" klases raķetes "Shahab-3" (sniedzamības rādiuss ir 1300 km). Ir izstrādāta arī tāla darbības rādiusa raķete "Shahab-4", kas esot izstrādāta vienīgi pavadoņu palaišanai, nevis militāriem mērķiem, taču ir spējīga nest kodolgalviņu.
Tautsaimniecība
Irānas tautsaimniecība ir cieši saistīta ar tās dabas resursiem, 85% eksporta ienākumu valstij dod nafta un dabasgāze. Irānas teritorijā atrodas aptuveni 8% no pasaulē apzinātajiem naftas resursiem un gandrīz piektā daļa dabasgāzes krājumu. Irāna ir ievērojami attīstījusi naftas pārstrādi un transporta rūpniecību vairākās lielās Persijas līča piekrastes ostās tostarp Bandarabāsā un Abedānā.
Attīstītas ir arī ķīmiskās rūpniecības, tekstilrūpniecības, mašīnbūves un cementa ražošanas nozares.
Kopš 1979. gada pret Irānu darbojas ASV noteikts ekonomikas embargo, saskaņā ar kuru ASV un tām draudzīgo valstu uzņēmumiem aizliegts piegādāt Irānai modernas tehnoloģijas, t.sk. skaitļošanas tehniku.
Enerģētika
Lai samazinātu vides piesārņojumu un netērētu elektroenerģijas iegūšanai naftas un dabasgāzes resursus, kas ir ievērojams valūtas ieguves avots, valsts pēdējās desmitgadēs attīsta atomelektrostaciju tīkla celtniecību. Valstī ir atklātas urāna atradnes un tajās iegūst urāna rūdu.
2006. gadā Irānas viceprezidents un Atomenerģijas organizācijas vadītājs Golams Reza Akazadehs informēja, ka Irānai veiksmīgi izdevies bagātināt urānu līdz līmenim, kas nepieciešams AES kodoldegvielas iegūšanai. Teherānas dienvidos darboties sāka pirmā urāna bagātināšanas pilotrūpnīca.
Emīlija Sonka
Emīlija Sonka (bijusi arī Putniņa; dzimusi Kuldīgā ) ir bijusī latviešu riteņbraucēja, vēlāk — trenere. Pārstāvējusi sporta biedrību "Vārpa", vēlāk — "Dinamo".
Dzīvesgājums
Dzimusi Kuldīgā, bet bērnību pavadīja vecāku lauku mājās Alsungas pagasta "Lazdās".
1964. gadā PSRS izlases sastāvā viņa izcīnīja uzvaru Pasaules čempionāta šosejas riteņbraukšanā grupas braucienā. Tāpat trīs uzvaras guva PSRS čempionātos: 1963. gadā kļuva par čempioni treka riteņbraukšanā, 1964. gadā uzvarēja 20 km grupas braucienā šosejā un 1968. gadā — 20 km individuālajā braucienā šosejā. Kopumā PSRS čempionātos izcīnīja 12 medaļas.
Vēl E. Sonka izcīnīja vairākas uzvaras Latvijas čempionātā. 1965. gadā kļuva par PSRS Nopelniem bagāto sporta meistari.
Laikā no 1976. līdz 1990. gadam bija sporta biedrības "Dinamo" riteņbraukšanas trenere.
Ādolfs Joffe
Ādolfs Joffe (,, 1883-1927) bija karaīmu izcelsmes Krievijas revolucionārs un padomju diplomāts. Krievijas delegācijas vadītājs Latvijas—Krievijas miera sarunās (1919-1920). Apsūdzēts trockismā, izdarīja pašnāvību.
Dzīvesgājums
Dzimis 1883. gada 22. oktobrī Simferopolē turīgā Krimas karaīmu ģimenē. Kā 19 gadīgs jauneklis iestājās Krievijas Sociāldemokrātiskajā strādnieku partijā. Studēja medicīnu Berlīnes Humbolta universitātē, interesējās par psihoanalīzi. 1905. gada revolūcijas laikā atgriezās Krievija un piedalījās sabiedriskajās aktivitātēs, tādēļ bija spiests emigrēt uz Vīni, kur pabeidza medicīnas studijas. Vīnē viņš iepazinās ar Leonu Trocki, kas kļuva par viņa draugu un atbalstītāju. Emigrācijā kopā ar Trocki izdeva laikrakstu "Pravda" (1906-1912), brauciena laikā uz Odesu viņu apcietināja un izsūtīja uz Toboļskas guberņu Sibīrijā, kur viņš strādāja par ārstu. Pēc Februāra revolūcijas viņš aizbēga no izsūtījuma un pievienojās boļševiku vadībai, kas gatavoja Petrogradas apvērsumu. No 1917. gada 19. augusta līdz 1918. gada 8. martam Joffe bija VK(b)P Centrālkomitejas sekretārs, līdztekus vadīja Brestļitovskas miera sarunu delegāciju. Pēc miera līguma noslēgšanas 1918. gada aprīlī viņu iecēla par Krievijas PFSR vēstnieku Vācijas impērijā, kur viņš Ļeņina uzdevumā parakstīja Berlīnes papildvienošanos. 1918. gada novembrī pēc apsūdzības sacelšanās organizēšanā viņu kopā ar visu vēstniecības personālu izraidīja no Vācijas.
1919. gada 2. decembrī Joffi iecēla par Krievijas delegācijas vadītāju pamiera un miera sarunām ar Igauniju, Latviju un Lietuvu. No 1920. gada 13. septembra līdz 1921. gada 18. martam viņš vadīja Padomju Krievijas delegāciju sarunās ar Poliju, kas beidzās ar Rīgas miera līguma parakstīšanu. 1922. gadā viņš bija Krievijas delegācijas loceklis Dženovas konferencē, pēc tam pirmais PSRS vēstnieks Ķīnas republikā (1922-1924) un pārstāvis Japānā. Pēc slimošanas perioda viņu iecēla par vēstnieku Lielbritānijā, pēc tam Austrijā. 1926. gadā Joffe veselības pasliktināšanās dēļ pārtrauca diplomātisko karjeru un atgriezās Maskavā, kur strādāja Koncesiju lietu Valsts komitejā un lasīja lekcijas starptautiskajās attiecībās Maskavas universitātē. Pēc Staļina uzvaras politiskajā cīņā pār Trocki un viņa izslēgšanas no boļševiku partijas, Joffe 1927. gada 16. novembrī Maskavā nošāvās. Lielā terora laikā viņa kapavieta tika iznīcināta un atjaunota tikai 1956. gadā. Joffes tuviniekus apcietināja uz izsūtīja uz soda nometnēm. Viņa sieva Marija un meita Nadežda ieslodzījumā atradās 20 gadus, dēlu Vladimiru 1937. gadā nošāva.
Arvīds Pētersons
Arvīds Mārtiņš Pētersons (dzimis Rīgā, miris  Rīgā ) bija latviešu bendija un vēlāk hokeja spēlētājs, Latvijas valsts komandas uzbrucējs. Pieckārtējais Latvijas meistars hokejā - ASK (1934-1936) un "Universitātes sports" komandu (1937, 1940) sastāvā. Latvijas hokeja izlases rindās Arvīds aizvadīja 29 spēles un piedalījās piecos Pasaules čempionātos, kā arī. Pasaules čempionātos kopā laukumā devies 18 spēlēs, guvis 8 vārtus. Pirmais PSRS sporta meistars hokejā no Latvijas. Trenēja LPSR sieviešu basketbola un volejbola izlases.
Dzīvesgājums
Dzimis 1913. gadā Rīgā. Spēlēja bendiju un hokeju Rīgas "ASK", Rīgas "US" un Rīgas "Dinamo" komandās, Savas hokejista karjeras sākumā Arvīds spēlēja ASK, bet 1938. gadā viņš sāka studēt Latvijas Universitātes Mehānikas fakultātē, kļūstot par Rīgas "US" sportistu. 1936. gada olimpiskajās spēlēs hokejā viņš Latvijas komandas sastāvā ieguva 13./15. vietu.
1937. gadā Arvīds kļuva par Akadēmisko pasaules meistarsacīkšu uzvarētāju basketbolā, bet 1939. gadā – arī volejbolā.
Pēc Latvijas okupācijas Pētersons bija Latvijas PSR čempions "Dinamo" sastāvā (1941), Latvijas meistars "Universitātes sports" sastāvā (1942). Pēc Otrā pasaules kara izcīnīja ceturto vietu PSRS čempionātā Rīgas "Dinamo" sastāvā (1947), pabeidza studijas Ļeņingradas Fiziskās kultūras institūtā.
Strādāja par hokeja, basketbola un volejbola treneri. Vadīja volejbola treneru padomi (1948-1953), bija Latvijas PSR sieviešu volejbola izlases treneris (1946-1951), basketbolistu Dzidras Karamiševas un Helēnas Hehtas pirmais treneris. Bija Latvijas Valsts Fiziskās kultūras institūta docents.
Miris 1985. gada 6. jūlijā Rīgā.
Pagodinājumi
LPSR Nopelniem bagātais treneris (1966)
Helēna Ēkholma
Hanna Helēna Ēkholma (sv; dzimusi Helēna Junsone (sv) Helgumā, Zviedrijā) ir bijusī zviedru biatloniste. Pasaules kausa posmos startē kopš 2005. gada. Ir uzvarējusi 11 Pasaules kausa posmos, kopā Pasaules kausa posmos ir bijusi 24 reizes uz goda pjedestāla. 2008.—2009. gada Pasaules kausa sezonā izcīnīja uzvaru kopvērtējumā. 2009. gada Pasaules čempionātā viņa uzvarēja 10 km iedzīšanas distancē, bet 2011. gada Pasaules čempionātā izcīnīja zeltu 15 km klasiskā biatlona distancē. Vēl divas zelta medaļas ieguvusi kā jaukto stafešu dalībniece.
2010. gada vasarā H. Junsone apprecējās ar Zviedrijas izlases biatlonistu Dāvidu Ēkholmu un mainīja uzvārdu. Arī viņas māsa Enni Junsone ir biatloniste, atsevišķos Pasaules kausa posmos bijusi iekļauta nacionālajā komandā. 2012. gadā H. Ēkholma paziņoja par karjeras beigšanu pēc 2011.—2012. gada sezonas noslēguma.
Kalcija hidrīds
Kalcija hidrīds (CaH2) ir kalcija un ūdeņraža binārais savienojums, kas pieder pie jonu hidrīdiem. Tīrs kalcija hidrīds ir balti ortorombiski kristāli (kristalizējas līdzīgi PbCl2). Parasti kalcija hidrīds ir pelēcīgs, jo kāri reaģē ar gaisa mitrumu. Kalcija hidrīds nešķīst nekādos organiskos šķīdinātājos.
Ķīmiskās īpašības
Kalcija hidrīds aktīvi reaģē ar ūdeni:
Izmantošana
Kalcija hidrīdu lieto vielu (šķīdinātāju) žāvēšanai, jo viens no reakcijas produktiem ir gāze, bet kalcija hidroksīdu var viegli atdalīt destilējot, filtrējot vai dekantējot.
Dumpīgo eņģeļu krišana
"Dumpīgo eņģeļu krišana" (1562) ir Pītera Brēgela Vecākā glezna. Tajā attēlots bībelisks sižets — aina, kā erceņģelis Miķelis padzen eņģeļus, kuri sadumpojušies pret Dievu. Dēmoni attēloti ar dzīvnieku ķermeņiem un plaši atvērtām mutēm un vēderiem (grēka simbols).
Erceņģeļa cīņa ar eņģeļiem aprakstīta Atklāsmes 12:7-9, kur gan minēts, ka Miķelis cīnījies ar pūķi.
Daugavgrīvas klosteris
Daugavgrīvas klosteris jeb Svētā Nikolaja klosteris Daugavgrīvā (latīņu valodā Monasterium Dunamundensis Sancti Nicolai) bija cisterciešu mūku ap 1203. gadu dibināts klosteris pie senās Daugavas (Vecdaugavas), aptuveni 2,5 km no upes ietekas Rīgas līcī, aptuveni 10,5 km uz ziemeļiem no Rīgas.
Klostera dibināšana
Indriķa hronikā minēts, ka bīskaps Alberts 1202. gadā pie Daugavas ietekas jūrā uzcēla cisterciešu klosteri, kuru nosauca par Daugavgrīvas jeb Svēta Nikolaja kalna (latīņu tekstā - Mons S. Nicolai) klosteri par godu jūras braucēju patronam Svētajam Nikolajam. Šim klosterim viņš par abatu iesvētīja savu līdzgaitnieku evaņģēlija sludināšanā - Turaidas brāli Teoderihu. Pirmais klostera konvents ieradās no Morimundas klostera filiāles - Marienfeldas abatijas Vestfālenē. Kā nocietināts mūra ēku komplekss, celts atbilstoši sava laika prasībām, klosteris kalpoja arī kā fortifikācijas būve, kas pie Rīgas jūras vārtiem palīdzēja kontrolēt jūras ceļu un piesedza Rīgu uzbrukumu no jūras gadījumā.
Teritorija
Klosteris bija neatkarīgs no citiem Livonijas feodālajiem senioriem un tam piederēja plaši zemes īpašumi gar Baltijas jūras malu abos Daugavas krastos. Klostera ēkas bija uzceltas labi nocietinātā pakalnā tagadējā Vecdaugavas apkaimē, kam rietumu pusē bija pieeja Daugavai, bet no pārējām pusēm aptvēra purvainas vecupes. Romas pāvesta legāts Modenas Vilhelms ar šķīrējtiesas lēmumu 1226. gada 17. martā noteica šādas Daugavgrīvas klostera robežas:
1) Daugavas labajā krastā robeža gāja no Dūņupes ietekas Daugavā līdz Ķīšezeram, pa tā ziemeļu krastu līdz Langas upes iztekai un gar to līdz pat Gaujas ietekai jūrā. Ziemeļu robežu veidoja Baltijas jūras krasts no Gaujas ietekas līdz Daugavas ietekai jūrā.
2) Daugavas kreisajā krastā robeža aptuveni gāja no tagadējā Hapaka grāvja ietekas Daugavā līdz Zemgales ceļa sākumam, tālāk līdz Buļļupei un pa to līdz Lielupes tā laika ietekai jūrā. Ziemeļu robežu veidoja Baltijas jūras krasts no Lielupes ietekas līdz Daugavas ietekai jūrā.
Tātad Daugavgrīvas klostera zemē labajā Daugavas krastā 13. gadsimtā atradās šādas tagadējās Rīgas pilsētas ziemeļu daļas apkaimes - Vecdaugava, Vecmīlgrāvis, Vecāķi, Trīsciems un daļa no Carnikavas pagasta starp Langas upīti un jūru (Kalngale, Garciems). Kreisajā Daugavas krastā toreizējo klostera zemi tagad daļēji vai pilnībā aizņem Daugavgrīva, Bolderāja, Kleisti un Rītabuļļi. Teritoriju starp seno un jauno Daugavas ieteku jūrā tagad aizņem Mangaļsala.
Vēlāk klosterim tika dāvātas arī zemes citviet, piemēram, Brandenburgas markgrāfi Johanns un Otto 1238. gada 6. janvārī dāvināja Daugavgrīvas klosterim ar īpašuma tiesībām un imunitātes privilēģijām savu agrāko vasaļu, brāļu Plotes lēņa novadus: 30 mansus Trampicas un 30 mansus Rogelīnas ciemā.
Darbība
Tā kā cisterciešu statūti paredzēja aktīvu fizisku darbu, mūki nodarbojās ar saimniecisko darbību - lauksaimniecību, amatniecību. Cistercieši bija Livonijas zemēs pirmie jaunu tehnoloģiju ieviesēji, piemēram, ap 1266. gadu mūki uz Dūņupes ierīkoja pirmās ūdensdzirnavas (tagadējais Mīlgrāvis jeb dzirnavu grāvis - vāc. Mühlgraben).
Cisterciešu mūkiem bija visai liela ietekme kristīgās vides veidošanā, tie tika nozīmēti gan kristīšanas kampaņās, gan ikdienas sludināšanā, piemēram, 1219. gada kaujā pie Mežotnes mocekļa nāvē bojā gājušais Zēgehards, kurš tika nosūtīts uz Mežotni palīgā bīskapam Bernhardam. Arī par izcili labu priesteri Salas draudzē atzītais Zigfrīds bija cistercietis, kā arī mocekļa nāvē mirušais Frīdrihs no Altcelles, kuru bīskaps ar pāvesta pilnvaru bija iesaistījis sludināšanas darbā.
Indriķa hronikas stāstījums par 1208. gada notikumiem liecina, ka cisterciešu ordenis nopietni pievērsās jaunajam Sv. Nikolaja klosterim Daugavgrīvā: “Dievs savai baznīcai par mierinājumu atsūtīja pa Daugavu ļoti daudz ordeņa garīdznieku — cisterciešu ordeņa abatu Florenciju, Ķelnes baznīcas kanoniķi Robertu, Konrādu no Brēmenes un vairākus citus. Daži no viņiem izvēlējās svētā dzīves veida tērpu Daugavgrīvā, citi — pie ordeņa brāļiem, citi atkal pievērsās sludināšanas darbam”.
Politiskie notikumi
Indriķa hronikā klostera celšana pieminēta sadaļās par 1202., 1205. un 1208. gadu notikumiem. Kā nocietināts mūra ēku komplekss (lat. castra), celts atbilstoši sava laika prasībām, klosteris kalpoja arī kā fortifikācijas būve, kas pie Rīgas jūras vārtiem palīdzēja kontrolēt jūras ceļu un piesedza Rīgu no jūras uzbrukumiem. Par to, ka klosteris bijis svarīgs objekts, liecina kaut vai tas, ka otrā abata Bernharda konsekrēšanas rituālā piedalīties ieradās veseli 3 bīskapi no vācu zemēm - Filips no Raceburgas, Īzo no Verdenas un Helmolds no Pleses.
1215. gadā klosterim uzbruka sāmsalieši - kaujā pie Daugavgrīvas apvienotais rīdzinieku un Ordeņa karaspēks guva uzvaru.
1217. gada 30. septembrī pāvests paziņoja Livonijas bīskapam Albertam, ka viņš drīkst iecelt un iesvētīt jaunus bīskapus krustnešu iekarotajās zemēs un celt tiem katedrāles. Rezultātā ietekmīgais Daugavgrīvas klostera abats Bernhards no Lipes tika iecelts par Sēlijas bīskapu.
1222. gada 8. februārī pāvests Honorijs III uzdeva Daugavgrīvas klostera abatam Robertam un Rīgas dombaznīcas prāvestam gādāt, lai zobenbrāļi atdod Sēlijas bīskapam Bernhardam patvarīgi atņemtos īpašumus, labību un citas lietas. Tāpat viņš uzdeva Sēlijas bīskapam Bernhardam un Daugavgrīvas sv. Nikolaja klostera abatam Robertam ar baznīcas sodiem atturēt zobenbrāļus no Livonijas jaunkristīto apspiešanas, ko tie panākot, ar draudiem un vardarbību nolaupīdami viņu īpašumus un laicīgās tiesas varas vārdā vajādami viņus ar asinsatriebību, kā arī ar baznīcas sodiem atturēt zobenbrāļus un citus soģus no karstas dzelzs pārbaudījuma piemērošanas apsūdzētiem, par ko pāvestam sūdzējušies Livonijas jaunkristītie, un kas nesaskan ar kanoniskām tiesībām.
1226. gada 17. martā legāts Modenas Vilhelms šķīrējtiesā pieņēma lēmumu par Rīgas pilsētas un Daugavgrīvas klostera robežām. Klosterim piešķīra zemes tagadējās Bolderājas teritorijā, kas agrāk bija piederējušas kuršiem un zemgaļiem.
Sokolovas apriņķis
Sokolovas apriņķis ir apriņķis Polijā, Mazovijas vojevodistes austrumos. Robežojas ar Mazovijas vojevodistes Ostrovas, Sedlces un Vengrovas apriņķiem, kā arī Podlases vojevodistes Visokes Mazoveckes un Semjatičes apriņķiem.
Daugavgrīvas klosteris
Politiskie notikumi
1228. gada augustā klosteri ieņēma, nodedzināja un tur esošos mūkus nogalināja kuršu un zemgaļu sirotāju uzbrukumā, taču jau pēc pāris gadiem tas tika atjaunots.
Gada vārds Latvijā
Gada vārds Latvijā ir Rīgas Latviešu biedrības (RLB) Latviešu valodas attīstības kopas (LVAK) kopā ar Latvijas Rakstnieku savienību (LRS) un Latvijas Zinātņu akadēmijas (LZA) Terminoloģijas komisiju (TK) rīkota anketēšana par gada vārdu, nevārdu un spārnoto teicienu latviešu valodā. Aptauja tiek rīkota kopš 2003. gada katra gada beigās.
Rumbulas lidlauks
Rumbulas lidlauks ir bijusī PSRS Gaisa spēku aviobāze un civilā lidosta līdztekus Rīgas galvenajai Spilves lidostai līdz lidostas «Rīga» nodošanai ekspluatācijā 1975. gadā. Izvietojusies Rīgas dienvidaustrumos, Rumbulā, starp Maskavas ielu un Daugavu. Lidlaukam ir viens nefunkcionējošs un daļēji demontēts 2000 m garš un 60 m plats betona plātņu skrejceļš. Tiek izmantots paraplānu aktivitātēm.
Daugavgrīvas klosteris
Politiskie notikumi
1263. gada februārī pie klostera notika lielā Kauja pie Daugavgrīvas (1263), kurā Rīgas pilsoņu un Siguldas komturejas karaspēks apturēja Tranaiša vadītā lietuviešu un žemaišu karapulku došanos Rīgas virzienā. 1263. gada abats Vilhelms noslēdza līgumu ar Rīgas rāti, kurā apņēmās klosteri un tā zemes īpašumus nepārdot nevienam citam kā Rīgas pilsētai.
Gada vārds Latvijā
Šādas akcijas tiek rīkotas, lai rūpētos par latviešu valodas attīstību un pievērstu uzmanību nevēlamu vārdu ienākšanai latviešu valodā. Tiek iesaistīta sabiedrība, kas var izteikt domas, iesūtot savus priekšlikumus attiecīgās kategorijās. Kad iesūtītie materiāli ir apkopoti, žūrija, kurā piedalās RLB LVAK, LRS un LZA TK pārstāvji, izvērtē sabiedrībā plaši un aktuāli novērojamas vēlamas un nevēlamas leksiskas un frazeoloģiskas parādības, kā arī spārnoto teicienu klāstu. Žūrija pavēstī savu vērtējumu sabiedrībai, tādējādi iesacīdama veiksmīgus, latviešu valodā derīgus jaunvārdus un citus aktualizējušos vārdus, vai gluži pretēji — norādīdama un paskaidrodama, kas būtu jāatzīst par nevēlamu.
Čevers
Čevers (sieviešu dzimtē Čevere) ir latviešu cilmes uzvārds, kas varētu būt radies no vietvārda Čeveri. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Gada vārds Latvijā
Aptaujas rezultātus paziņo īpašā konferencē nākamā gada janvārī.
Staņislavs Lems
Staņislavs Hermans Lems (pl, dzimis Ļvivā, miris  Krakovā) bija poļu zinātniskās fantastikas rakstnieks, filozofs un esejists. Lema grāmatas tulkotas apmēram 40 valodās, to kopējā tirāža pārsniedz 27 miljonus eksemplāru.
Rumbulas lidlauks
Militārais lidlauks
Jau Bermontiādes laikā 1919. gada rudenī Latvijas Bruņotie spēki izmantoja Mazjumpravas muižas pļavas Daugavas labajā krastā izlūklidojumiem un pretinieka pozīciju bombardēšanai. Līdz 1940. gadam tas bija Latvijas armijas Aviācijas pulka lidlauks. Pēc Otrā pasaules kara PSRS bruņotie spēki Rumbulas apkaimes teritorijā 1950. gados iekārtoja militāro lidlauku, kura uzdevums bija kontrolēt gaisa telpu virs okupētajām Baltijas valstīm. 1953. gadā no Vācijas uz Spilves lidostu, bet 1955. gada aprīlī uz Rumbulas lidostu pārbāzēja 899. Oršas aviācijas iznīcinātāju pulku (899-й истребительный авиационный Оршанский Краснознаменный ордена Суворова III степени полк).
Staņislavs Lems
Dzīvesgājums
Dzimis 1921. gadā Ļvivas ebreju izcelsmes ārsta Samuela Lema un viņa sievas Sabinas, dzimušas Volleres (Woller), ģimenē. Ticis audzināts katolicisma garā, taču apguvis arī ebreju reliģiskās mācības, vēlāk kļuvis par agnostiķi un ateistu.
Rumbulas lidlauks
Militārais lidlauks
Kara lidmašīnas, galvenokārt iznīcinātāji MiG-19, MiG-21 un transportlidmašīnas An-12, An-26, atradās angāros un bija neredzamas no augšas. Rumbulas iznīcinātāji piedalījās kaujas operācijās 1956. gada 5. jūlijā, kad ASV spiegošanas lidmašīna Lockheed U-2 veica savu pirmo lidojumu virs toreizējās PSRS teritorijas. 1975. gada 9. novembra naktī Rumbulas un Tukuma lidlaukos stacionētās lidmašīnas veica kaujas operāciju pret Rīgas līcī esošo pretzemūdeņu kuģi Storoževoj (Сторожевой), uz kura bija sākusies pret PSRS vadību vērsta sacelšanās. Rumbulas militārais lidlauks 1979. gadā tika pārvietots uz Lielvārdes lidlauku.
Staņislavs Lems
Dzīvesgājums
Pēc Polijas kampaņas un padomju okupācijas Lems 1940. gadā sāka studēt medicīnu Ļvivas Universitātē, nacistiskās okupācijas laikā viņš ar viltotiem dokumentiem strādāja par automehāniķi un metinātāju uzņēmuma Rohstofferfassung garāžās, 1941. – 1942. gadā palīdzēja poļu pretošanās kustībai, nododot lūžņu savākšanas laikā nozagto munīciju un sprāgstvielas. 1943. gadā viņam atkal bija jāmaina identitāte un adrese, jo viņš baidījās tikt arestēts par ebreju drauga paslēpšanu savas mājas bēniņos. 1944. gadā, kad Sarkanā armija atkal okupēja Ļvivu, viņš turpināja medicīnas studijas, taču 1945. gada jūlijā Lema ģimeni izsūtīja no Padomju Savienības anektētās Ļvivas uz Krakovu, kur viņš turpināja medicīnas studijas. Lems izvēlējās nekārtot gala eksāmenus, lai izvairītos no militārā ārsta karjeras. Viņš strādāja par zinātnisko asistentu organizācijā Konwersatorium Naukoznawcze, šajā laikā viņš arī pievērsās literārajai darbībai.
Gada vārds Latvijā
Trīs nominācijas
Kategorijā gada vārds var izvirzīt gada spilgtāko, trāpīgāko vārdu, kas pirmo reizi izskanējis, popularitāti iemantojis vai atguvis attiecīgajā gadā un veidots pēc latviešu valodas likumībām.