cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mīlas viesulis
Citas nozīmīgas lomas
Andrē Konopka ir Vernera Zālfelda jaunākais brālis un pēc daudziem gadiem beidzot ir ar viņu salīdzis mieru. Tagad viņš strādā pie viņa kā šefpavārs. Andrē reizēm ir diezgan bērnišķīgs. Viņa brāļadēls Roberts pēc sievas Mirjamas nāves atgriezās Firstenhofā un strādāja kopā ar Andrē kā otrais galvenais šefpavārs, līdz Andrē atkāpās no viņa Geca spiediena dēļ. Šīs nodevības dēļ viņš aizgāja no ģimenes. Jo īpaši Roberta jaunais bistro bija tas, kur viņš mēģināja darīt visu iespējamo, lai to sabotētu. Andrē dēls Simons tagad kopā ar sievu Maiki ir devies uz Dienvidāfriku un strādā par vīndari sievastēva īpašumā pie Jaspera Štēnkampa. Turklāt Sabrina Gerresa, pieaugusī Andrē meita tiek pieņemta darbā un ir mainīgas tēva un meitas attiecības. Bet diemžēl Sabrīna mirst divus gadus vēlāk aviokatastrofā. Mihaēls un Andrē apprecas, lai glābtu no cietuma Andrē, kurš gandrīz saindēja Natašu ar glutamātu. Nedaudz vēlāk viņi izšķiras. Pēc dažādiem notikumiem, Andrē tagad ir attiecībās ar Melliju Zonbīhleri un viņam rodas jūtas pret Sjūzenu Ņūkombu, kas noved pie atsvešināšanās no Mellijas. Andrē un Mellija apprecējās un bija laimīgi, līdz Andrē pastāvīgo melu dēļ no viņa izšķīrās un pārcēlās pie meitas Klāras Tokijā. Kad alus darītavai radās parādi, Andrē mēģināja to glābt, izmantojot apdrošināšanas izkrāpšanu. Bet viņa dedzināšanas mēģinājums tika atklāts, tāpēc Andrē tika notiesāts. Kamēr viņa lielā mīlestība Mellija ir sākusi jaunu dzīvi Tokijā, viņa greizās mahinācijas tagad viņam nāk atpakaļ. Ar smagu sirdi Andrē dodas ceļā uz cietumu, taču nekad tur nenonāk.
Dr. Mihaēls Nīderbīls ierodas Firstenhofā, lai pārņemtu uz Kanādu emigrējušās Evelīnas Konopkas praksi. Pēc neilga laika izrādās, ka viņš ir gandrīz divus gadus agrāk meža svētkos ieņemtā Tanjas Heinemanes (toreizējās Lībercas) dēla Fabiana tēvs. Pēc neveiksmīgām attiecībām ar Šarloti Zālfeldi, viņš pēc kāda laika saderinājās ar Rozāliju Engeli, bet viņa uzsāka romānu ar staļļa zēnu Jākobu Krendlingeru. Pēc tam viņš izšķīrās no Rozālijas. Viņam tas ir pārsteigums, kad viņa pieaugušā meita Debija, kura nāk no iepriekšējām attiecībām ar amerikāni, apciemo viņu Firstenhofā. Vēlāk Mihaēls kļuva par Marlēnas Šveicares partneri. Pēc tam, kad viņa apprecējās ar savu lielo mīlestību Konstantīnu Rīdmīlleru, šīs attiecības arī izjuka. Pēc neilga laika Mihaēls flirtē ar Koko, bez jebkādām saistībām. Bet pēc tam, kad no Koko un Maikla attiecībām nekas nav sanācis, Koko pamazām iemīlas Goranā, kurš viņu pielūdz kopš pirmās iepazīšanās un kurš ir apņēmības pilns būt ar viņu kopā. Kad Mihaēls atzīstas, Koko saprot, ka arī viņai slepenas jūtas pret viņu, bet viņa vēlas būt attiecībās ar Goranu, tāpēc ļauj Mihaēlam pārcelties uz Āfriku, lai palīdzētu cilvēkiem, kuriem tas nepieciešams. Kad viņš atgriežas, viņi sāk attiecības. Nedaudz vēlāk viņš un viņa bijusī vīramāte Nataša izveido duetu “Mīla gaisā”. Strādājot kopā, abi iemīlas un galu galā apprecas. Mihaēls krāpj Natašu ar viņas jaunāko māsu Popiju, kura pēc tam pat paliek stāvoklī, bet cieš no spontāna aborta. Neskatoties uz to, Nataša un Mihaēls atkal satiekas. Vēlāk Firstenhofā ierodas Mihaēla dēls Fabians. Lai gan sākotnēji viņam un Natašai ar viņu nebija labas attiecības, Mihaēlam un viņa sievai tagad ir izveidojušās labas attiecības ar viņu. Pēc ilgām pārdomām, Mihaēls piedod sievai dēku ar Nilu. Pēc kāda laika Ksenija Zālfelde iemīlas Mihaēlā, un abiem ir romāns. Pēc tam, kad romāns ir beidzies, viņš un Nataša sāk pāru terapiju. Tur viņi atkal iemācījās mīlēt viens otru. Ārsts, tēvs un vīrs — Mihaēls cenšas taisnīgi izturēties pret visām savas dzīves jomām. Tas nav viegls uzdevums, kā viņš atklāja. It īpaši tāpēc, ka viņš joprojām ir atguvis Natašas uzticību pēc sānsoļa.
Nataša Šveicare ir ekscentriska dziedātāja, kura saderinās Firstenhofā tikai tāpēc, lai grozītos ap mūzikas producentu un dotos uz Brodveju. Kad viņas potenciālais albuma producents atsakās, Nataša ir spiesta panākt, lai viņas karjera ritētu Firstenhofā. Pēc tam, kad viņas meita un Konstantīns kļūst par pāri, viņa dod viņiem savu svētību. Kādu laiku vēlāk viņa izveido duetu "Mīla gaisā" kopā ar Mihaēlu. Strādājot kopā, viņi abi iemīlās, līdz beigās apprecās. Kādu laiku vēlāk Nataša saslima ar nuevosklerozi un slēpa to no Mihaēla. Kad viņš to uzzināja, viņš darīja visu, lai glābtu Natašas dzīvību. Tamdēļ viņš pat pārgulēja ar Frederiki Breieri, dakteri, kura kādreiz bija viņā iemīlējusies. Viņa vērpa dažādas intrigas, lai atgūtu Mihaēlu, bet, kad tās izgāzās, pat sacīja, ka viņš izvaroja viņu, bet beigās noliedza to. Tad viņa saprata, ka nevar izšķirt Mihaēlu un Natašu un pameta "Firstenhofu". Kādu laiku vēlāk Nils Heinemanis iemīlējās Natašā un viņas laulība ar Mihaēlu bija briesmās. Nataša arī piedeva Mihaēlam dēku ar Kseniju. Pēc visiem šiem trauksmainajiem notikumiem bārmene dara visu iespējamo, lai vienreiz un uz visiem laikiem labotu savu laulību.
Roberts Zālfelds ir Vernera un Šarlotes dēls, Mirjamas atraitnis, Evas vīrs un Valentīnas tēvs. Viņš uzauga Firstenhofā un nopelnīja viesnīcas virtuvei pirmo zvaigzni kā šefpavārs. Divas reizes atradis mīlestību Firstenhofā, viņš kopā ar Evu un Valentīnu dodas uz Veronu un tur atver restorānu. Kad Šarlote pēc uzturēšanās cietumā dodas atpūsties uz Āfriku, Roberts atgriežas Firstenhofā, lai uz laiku pārvaldītu savu vecāku akcijas. Robertam tagad pieder daļa no Vernera Firstenhofas akcijām, lai atbalstītu savu tēvu cīņā par Firstenhofu. Roberta uzticība savam dēlam Džošuā tiek pārbaudīta. Tajā pašā laikā cīņa par varu viesnīcā atklāj iepriekš nesaprotamus aspektus. Roberts atrod atbalstu un mieru sievā Evā. Tomēr viņam jāsaprot, ka neko nevar uzskatīt par pašsaprotamu un, ka viņam būs jācīnās par laimīgu laulību.
Eva Zālfelde ir Roberta sieva,Emīlio māte un Valentīnas pamāte. Viņa ieradās Firstenhofā kopā ar Robertu un Valentīnu no Veronas, lai atbalstītu Verneru. Tagad viņa ir restorāna vadītāja Firstenhofā.
1.—313. sērija: Laura un Aleksandrs Zālfelds
Laura Mālere, šefpavāre, un Aleksandrs, vecākais Zālfeldu dēls un jaunākais viesnīcas šefs, iemīlas. Oficiāli viņiem nav lemts ilgi būt kopā, jo izrādās, ka abi ir pusbrālis un pusmāsa, jo Laura ir Vernera Zālfelda ārlaulības meita. Tikai pēc tam, kad Laura paliek stāvoklī no Aleksandra pēc slepenas satikšanās ar viņu, tomēr atklājās, ka abi nav radinieki, jo Aleksandrs nav Vernera bioloģiskais dēls, bet gan Alfonsa Zonbīhlera. Helēna Marinelli, kura arī paliek stāvoklī no Aleksandra, bet pēkšņi zaudē bērnu, nolaupa Lauru viņas kāzu dienā, jo viņa uzskata, ka Lauras bērns ir viņas. Pēc tam, kad Laura izbēg no gūsta pazemes cietumā, Helēna atklāj viņas bēgšanas mēģinājumu un vēlāk piesien viņu pie gultas. Neilgi pēc tam pazemes cietumā izceļas ugunsgrēks. Aleksandrs izglābj Lauru pēdējā brīdī un nogādā viņu slimnīcā, jo Laura saindējas ar dūmiem. Neilgi pēc tam abi apprecās un dodas uz Briseli, kur Aleksandrs kļūst par izpilddirektoru un Laura par konditori slavenā konditorejā. Laurai un Aleksandram piedzimst bērns: Hanna Zālfelde. Kad Roberts nonāk komā, Aleksandrs atkal apciemo savu ģimeni. Divus gadus vēlāk Laura un Roberts apmeklē "Firstenhofu" tās jubilejā, kur viņa satiek savu pusmāsu Sandru Ostermeijeri. Aleksandrs apciemo "Firstenhofu" vēlreiz un kļūst par infekcijas upuri. Vēlāk Laurai piedzimst otrs bērns: Pēters Zālfelds. Vēl Aleksandrs apciemo "Firstenhofu" viņa mātes Šarlotes un Frīdriha kāzās.
314.—520. sērija: Mirjama un Roberts Zālfelds
Roberts Zālfelds, galvenais šefpavārs, un viesnīcas līdzīpašnieks, ir Šarlotes un Vernera dēls. Mirjama fon Heidenberga uz "Firstenhofu" ierodas kopā ar pamāti Barbaru. Roberts un Mirjama uzreiz iemīlas. Bet viņi viens otru atrod tikai daudzos apvedceļos. Mirjama pat steidzās apprecēties ar savu bērnības mīļoto Fēliksu Tarašu. Bet Roberta un Mirjamas mīlestība ir spēcīgāka un liek Mirjamas laulībai izgāzties. Pirms gaidāma Mirjamas šķiršanās, abi svin simboliskas kāzas un pārceļas uz Parīzi, kur Mirjama sāk strādāt kā parfimēre, bet Roberts atver nelielu restorānu. Gadu vēlāk Mirjama uz dažām dienām ierodas "Firstenhofā" un izšķiras no Fēliksa. Roberts ierodas ciemos uz "Firstenhofas" gadadienu kopā ar Lauru, kur viņš satiek arī savu pusmāsu Sandru Ostermeijeri. Dodoties prom, viņš paziņo, ka Mirjama pavasarī gaida meitu. Pēc pusgada Roberts atkal atgriežas "Firstenhofā", lai sniegtu liecības tiesas procesā pret Barbaru. Kad viņš dodas atpakaļ uz Parīzi, notiek traģēdija: Mirjama nomirst, dzemdējot viņu abu meitu Valentīnu. Roberts apglabā savu mīļoto sievu "Firstenhofā" un pēc tam krīt dziļās sērās.
521.—703. sērija: Samija un Gregors Bergmeisters
Samija Obote nelegāli ieradās Vācijā, lai paslēptos no sava valdonīgā tēva, kurš vēlas viņu piespiedu kārtā apprecēt ar liellopu tirgotāju un uzturas pie Šarlotes Zālfeldes, kura reiz izglāba viņas dzīvību. Laika gaitā Samija un Gregors iemīlas, bet Gregors uzsāk mīlas dēku ar Roberta Zālfelda pusmāsīcu Leoniju Preizingeri, kas tomēr ir īslaicīga, jo viņai ir jūtas arī pret Marku Kolveijeru. Šķiet, ka viss notiek uz labu, līdz Fiona Markvarta nogalina Samijas tēvu Džošuā ar pelnu trauku viņa dārgā dimanta dēļ un aizdomās tiek turēts Gregors. Pēc kāda laika viņš sāk attiecības ar izmeklēšanas komisāri Janu Šneideri, kura pēc tam pat no viņa gaida bērnu. Pēc kāda laika Samija, savukārt, nodibina sakarus ar Simonu Konopku. Kāzu dienā viņa tomēr pamana, ka viņas jūtas pret Gregoru ir spēcīgākas. Arī Fiona atzīst savu noziegumu, braucot mašīnā ar Šarlotes māsu Elizabeti. Tas noved pie autoavārijas, kurā Fiona nekavējoties mirst, bet Elizabete ir kritiski ievainota. Arī viņa pēc dažām nedēļām mirst sava bērnības mīļotā Johana Grūbera apskāvienos. Pēc traģēdijas Samija un Gregors apprecas ar romantiskām kāzām tvaikonī un beidzot sāk jaunu dzīvi Āfrikā. Pēc vairāk nekā septiņiem gadiem Gregors uz īsu brīdi atgriežas "Firstenhofā".
704.—914. sērija: Emma un Fēlikss Zālfelds
Emma Štrobla iemīlēja Fēliksu, kad satika viņu pirmo reizi, kurš toreiz bija "Firstenhofas" restorāna vadītājs. Pēc tam, kad abi kopā dejoja Gregora un Samijas kāzās, Fēlikss iemīlējās Emmas viltīgajā pusmāsā Rozālijā Engelē. Emma ilgi mēģināja saiet kopā ar Fēliksu, līdz beidzot viņa uzsāka attiecības ar Benu Šponheimu. Pēc kāda laika abi nolemj apprecēties. Pēc tam, kad Bena bioloģiskā māte Barbara fon Heidenberga nolaupīja Fēliksu un Emmu un ieslēdza viņus elektrostacijā, Emma izšķiras no Bena Fēliksa labad.. Kad Emma un Fēlikss ir atraduši viens otru, Rozālija izliekas par grūtnieci. Ar to viņa vēlas panākt, lai Fēlikss viņu apprecētu. Tomēr viņas meli drīz tiek atklāti, un neilgu laiku vēlāk Emma un Fēlikss apprecas Austrijas laukos tēva saimniecībā. Kāzu laikā Rozālija vēlas nogalināt Emmu, bet padodas, jo saprot, ka mīl savu māsu. Emma un Fēlikss kopā ar Fēliksa tēvu Johanu sāk jaunu dzīvi Kanādā. Piecus mēnešus vēlāk Fēlikss un Emma, kura tagad ir stāvoklī, uz neilgu laiku apciemo "Firstenhofu". Medicīniskajā izmeklēšanā atklājās, ka Emmai būs dvīņi. Pēc pusgada Emma laiž pasaulē divus dēlus Maksu un Moricu. Emma un Fēlikss atgriežas "Firstenhofā" īsu brīdi uz modes šovu.
915.—1117. sērija: Sandra un Lūkass Castrovs
Neilgi pēc Emmas un Fēliksa došanās prom, Korbiniāna Nīderbīla mājsaimniece Kosima Castrova tika nomainīta pret Šarloti Zālfeldi sirds defektu dēļ un tāpēc, ka viņa ir Ludviga Zalfelda "īstā" meita, "Firstenhofā" ierodas viņas dēls Lūkass. Tur viņš satiek savu bijušo klasesbiedreni Anniku Brukneri, kura no neglītā pīlēna kļuvusi par skaistu gulbi. Lūkass viņu apbur. Nedaudz vēlāk Annika tomēr iet bojā autoavārijā, par kuru daļēji ir atbildīgs Lūkass. Pēc tam Lūkass slimnīcā satiek Sandru Ostermeijeri, kurai sirds mazspējas dēļ ir atlicis dzīvot tikai dažas dienas. Kad viņai pēc Annikas nāves tiek pārstādīta sirds, Lūkass sēž pie viņas gultas un atzīstas Annikai mīlestībā. Sandra ir ļoti aizkustināta par viņa vārdiem. Sākot rehabilitāciju "Firstenhofā", izrādās, ka viņa ir Vernera Zālfelda meita. Kādu laiku vēlāk Lūkass un Sandra atrod viens otru, bet pēc dažādām intrigām viņi šķiras. Tad Lūkass apprec Rozāliju, bet dažas dienas vēlāk no viņas šķiras. Viņš atkal atgriežas pie Sandras. Tomēr, kad Kosima veica slepkavības mēģinājumu pret Rozāliju un Lūkass deva nepatiesu alibi, viņa draudēja Sandrai to lauzt, ja viņa nešķirsies no Lūkasa. Kad izrādās, ka Sandra no Lūkasa ir stāvoklī, Kosima izbeidz savu šantāžu. Neskatoties uz to, Sandra zaudē bērnu nedaudz vēlāk. Arī Lūkasa tēva Geca parādīšanās izraisa ažiotāžu: Kad Lūkass un Sandra ir aprakti lavīnā, viņš vilto nolaupīšanu un mēģina šantažēt Verneru un Kosimu, kas tomēr neizdodas. Kad Kosimu sāk šantažēt Rozālija ar mēģinājumu viņu nogalināt, viņai uznāk spēku izsīkums: viņa cieš no nāvējošas sirdslēkmes un ar pēdējiem vārdiem lūdz Lūkasam piedošanu. Lūkass un Sandra apprecas un kopā dodas uz Milzu kalniem Čehijā, lai pārveidotu veco klosteri par jaunu eko viesnīcu. Pēc kāda laika abi adoptē mazu meiteni vārdā Anna.
1118.—1391. sērija: Eva un Roberts Zālfelds
Roberts Zālfelds, kurš divarpus gadus iepriekš bija pārcēlies uz Parīzi ar savu lielo mīlestību Mirjamu, atgriežas Firstenhofā uz slepkavības procesu pret Barbaru fon Heidenbergu. Kad viņš dodas atpakaļ uz Parīzi, viņš piedzīvo traģēdiju: Mirjama, kura bija smagā stāvoklī, mirst, dzemdējot viņu meitu Valentīnu. Vēlāk tikai aukle Eva Krendlingere viņa dzīvei spēja piešķirt nelielu dzīvesprieku. Tāpēc, ka Eva savulaik zaudēja savu lielo mīlestību: pirms vienpadsmit gadiem burāšanas negadījumā noslīka Markuss Castrovs, Kosimas Castrovas vecākais dēls. Eva arī atklāj, ka viņas tēvs ir Gustls Mozburgers, Alfonsa Zonbīhlera pusbrālis. Eva tagad ir iemīlējusies Robertā, un, kopīgi braucot uz Veronu, abi beidzot tiekas. Kad Eva paliek stāvoklī, Roberts pašķirās no viņas, sakarā ar viņa traumu dēļ Mirjamas nāves. Tad uzrodas Markuss Castrovs, kuru bija nolaupījusi mafija un, kurš pēc mēnešiem spēja aizbēgt. Viņš vēlas atgūt Evu. Pirms viņš dodas pie viņas, viņš neapzināti vienu nakti pavada meža būdā kopā ar tēva sievu Barbaru fon Heidenbergu, un pēc tam viņa paliek stāvoklī. Kad Markuss beidzot atklāj patiesību Evai, viņa drīz pēc tam zaudē Roberta bērnu. Pēc kāda laika Evas jūtas pret Markusu ir atmodušās un viņa vēlas viņu apprecēt. Tomēr šajā dienā Barbara saindēja Markusa tēvu Gecu, kad viņš draudēja viņu nogādāt cietumā. Turklāt viņa aizdomājas par Robertu, kurš viņas acīs ir vainīgs par to, ka zaudēja savu bērnu kritienā, kuru viņš it kā izraisīja. Neilgi pēc tam Eva saprot, ka vairs nemīl Markusu, un vēlas no viņa šķirties. Tieši šajā laikā Eva no viņa uzzina, ka viņam ir letāls smadzeņu audzējs. Eva nolemj palikt pie Markusa līdz brīdim, kad Markuss tiks izdziedināts. Tomēr Markuss vairs netic viņa pestīšanai un vēlas apprecēt Evu, pirms viņš nomirst; neilgi pirms jāvārda, viņš sabrūk un pēc tam viņš tiek izglābts ārkārtas operāciju telpā. Īsi pēc tam Eva šķiras no viņa. Uz neilgu laiku domājis par pašnāvību, viņš atkal optimistiski raugās nākotnē un dodas uz Ziltu. Roberts un Eva apprecas neilgi pēc tam; tomēr, tā kā Barbarai neizdevās ievietot Robertu aiz restēm, kāzu laikā viņa uzspridzināja Firstenhofu; viņa domājams, ka nomirst bēgšanas laikā (atkal parādās vēlākā sižetā). Par laimi, sprādzienā neviens netika nogalināts, un neilgi pēc tam Roberts un Eva kopā Veronā atvēra restorānu. Gandrīz piecus ar pusi gadus vēlāk Roberts uz dažām dienām atgriežas Firstenhofā, pēc tam, kad viņa māte Šarlote ir cietusi atmiņas zudumu. Kad viņa jūtas labāk, Roberts dodas atpakaļ uz Veronu. Aptuveni pēc sešiem mēnešiem Roberts un Eva uz īsu brīdi atgriezās Firstenhofā saistībā ar Šarlotes un Vernera kāzām.
1392.—1600. sērija: Terēze Burgere un Morics van Nordens
Pabeidzot studijas, lai kļūtu par aldari, Terēze Burgere atgriežas no Berlīnes dzimtajā pusē Bihlheimā un, šausmās, atklāj, ka ģimenes uzņēmums Burger Bräu (Burgera brūzis) ir nolaists un pamests. Pretēji viņas labākās bērnības draudzenes brīdinājumam, vadības konsultantei Gitijai Kēnigai, viņa tomēr nolemj atsākt ražošanu un atjaunot alus darītavu. Kad viņa tīrīja vecas alus mucas, viņa satika arhitektu Moricu van Nordenu, un abi nekavējoties satuvinājās. Viņa māte Dorisa - nekustamo īpašumu aģente un uzņēmuma Van Norden Bau īpašniece - plāno luksusa dzīvojamo kompleksu Bihlheimā, kur viņa jau ir iegādājusies neskaitāmus īpašumus. Tagad, kad viņas plānos ir alus darītava, viņa rīkojas aiz sava dēla jaunās draudzenes muguras un mēģina izdarīt liktenīgo triecienu uzņēmumam. Tajā pašā laikā Argentīnā jauns vīrietis, vārdā Konstantīns Rīdmillers, pēc mātes nāves uzzināja, ka viņš ir adoptēts kā zīdainis, un pēc tantes ieteikuma devās uz Vāciju. Morics pārkrīt pār tiltu un pazūd upē. Bezsamaņā esošo Moricu upes krastā atrod jaunā romiete Elēna Majorē un viņas tēvs, kurš viņu nogādā slimnīcā. Elēna, kura ar Hildegardes starpniecību iegūst virtuves asistenta darbu Firstenhofā, pierunā plastikas ķirurgu, kurš viesnīcā uzturējies kā viesis, rūpēties par Moricu. Ar jaunu seju, bet bez iepriekšējās dzīves atmiņām, viņš strādā kā "Pēteris Bahs" par viesnīcas dārznieku.
Par cik Verners nevēlējās iecelt Andrē, bet gan Robertu kā otro viesnīcas vadītāju, Andrē mēģina sacelties pret vecāko brāli un pievienojas alus darītavai kā partneris. Terēzei, Gitijas tēvam Jūliusam, bijušajam alus darītājam un iesala ražotājam no Burger Bräu, izdodas atgriezties šajā biznesā. Neskatoties uz to, skumjas par Moricu un vainas izjūta viņu grauž, jo viņa tikmēr ir patiesi iemīlējusies Konstantīnā pēc tam, kad viņš ar viņu satuvinājās un apprecējās. Kad Morica atmiņa atgriežas, strīda laikā ar Konstantīnu, viņš ziņo Konstantīnam, ka viņš ir nozadzis savu identitāti un dzīvību. Lai arī Dorisa ātri saprata dēla spēli un sākotnēji viņu par to ienīda, viņa tagad iestājas par Konstantīnu, lai viņu vairs nepazaudētu, ko Morics uzskata par nodevību. Tikai tiesas sēdē saprāts dominē pār viņu, un viņš atzīst, ka tieši viņš uzbruka Konstantīnam, pēc kā viņa brālim un Terēzei piespriež nosacītus sodus. Tikmēr Konstantīna tante Pilāra, kura no Buenosairesas ieradusies uz tiesas sēdi, izdara spiedienu uz Dorisu sakarā ar viņas nogalināto brāļi Migelu. Nedaudz vēlāk Dorisa veica nāvējošu uzbrukumu Pilāra, kur Morics gandrīz kļuva par upuri. Moricam ir aizdomas, ka viņa brālis mēģina viņu nogalināt, lai gan abi tikai nesen salīga mieru. Kad Terēze iznīcina pierādījumus, Morics pieprasa, lai viņa kopā ar viņu atstāj Firstenhofu. Šajā nolūkā Terēze pieņem Ksavera krustmātes Nikolas Vestfālas piedāvājumu strādāt viņas alus darītavā Portvestfālikā, bet galu galā nevar šķirties no Burger Bräu.
Uzņēmums atkal nonāk krīzē, kad Dorisa pirmo reizi pierunā Terēzes veco skolas draugu, maksātnespējīgo dzērienu tirgotāju Janu Augustīnu parakstīt piegādes līgumu ar alus darītavu. Kādā pasākumā, kurā Terēze apņēmās izcelt Burger Bräu kvalitāti, pārsteidzoši parādījās viņas tēvs Hanss, kurš slēpa no meitas briesmīgu noslēpumu: pēc viņu bioloģiskā bērna nāves, viņa sieva Karolīne nolaupīja vienu zīdaini no ratiņiem un tā pazušana tika pasludināta kā liktenīgs nelaimes gadījums. Kad Terēze mežā uzgāja kapa plāksni, uz kuras bija uzrakstīts viņas vārds, viņa tomēr atklāja savu likteni: veco laikrakstu ziņojumi par toreizējo negadījumu radīja aizdomas, ka Terēze varētu būt meita Nīna - Nikolas mirusī meita. Kad Nikola uzzina visu patiesību no vainīgā Hansa, kurš ir pakļauts Dorisas spiedienam, viņa ir tik ļoti sarūgtināta, ka viņa ilgstoši cieš no aneirisma. Nespējot izpausties meitai, Nikola mirst Terēzes apskāvienos.
Saskaņā ar testamentu Kristīna ir spiesta apprecēties ar vīrieti, kurš viņu patiesi mīl, trīs mēnešu laikā, bet Morics piekrīt laulībai tikai pēc iespējamas Vernera sirdslēkmes. Tomēr, kad viņš nedaudz vēlāk atklāj vecāku ļaunās spēles, viņš nolemj nepiekrist un fiktīvo laulību atcelt. Saņemot mantojuma apliecību no Pahmeijera, viņa pārvērš alus darītavas aktīvus par dimantiem, bet Dorisa par to uzzina un piedraud ar ieroci. Ieroča šāviens ievaino Kristīnu, kura neticamā veidā šokēto Dorisu un ieslēdz kopā ar Terēzi alus darītavas telpās. Tur abām sievietēm draud nāves briesmas. Skatoties nāvei acīs, Dorisa Terēzei atzīstas par savām intrigām, caur kurām Terēze beidzot uzzina par viņas patieso izcelsmi. Pēc tam, kad abas sievietes ir salīgušas, Konstantīns un Morics viņas pēdējā brīdī izglābj. Pēc Kristīnas aresta un viņas vēlākās piekrišanas laulības anulēšanai, Morics un Terēza apprecas kalnu kapelā, kur viņa reiz tika kristīta.
Agri ils
Agri ils (tr) ir ils Turcijas austrumu daļā, Irānas pierobežā. Ila administratīvais centrs ir Agri. Vēsturisko armēņu tā saukto «Sešu vilajetu» daļa. Mūsdienās daļa no Turcijas Kurdistānas — lielākā daļa iedzīvotāju ir kurdi.
Ils izvietojies Armēnijas kalnienē, ziemeļu daļu aizņem Agridaga grēda, bet ziemeļaustrumos uz robežas ar Igdiras ilu paceļas Ararats (tr), kam par godu ils nodēvēts.
Rikijs Mārtins
Rikijs Mārtins (Ricky Martin; dzimis Enrike Mārtins Moraless (Enrique Martín Morales) Sanhuanā, Puertoriko) ir puertorikāņu popdziedātājs un aktieris. Pirmos panākumus guva ar puišu grupu Menudo, taču kopš 1991. gada sācis darboties kā solomākslinieks.
Karjeras laikā ierakstus pārdevis vairāk nekā 60 miljonos kopiju. Dibinājis bezpeļņas labdarības organizāciju Ricky Martin Foundation. R. Mārtina 1999. gada singls Livin' la Vida Loca padarīja viņu par vienu no Latīņamerikas slavenākajiem un ievērojamākajiem dance-pop māksliniekiem.
Menudo sastāvā darbojies piecus gadus, taču 1991. gadā izdeva soloalbumu spāņu valodā Ricky Martin. 1994. gadā filmējās amerikāņu ziepju operā General Hospital, kurā attēloja puertorikāņu dziedātāju. 1999. gadā pēc vairākiem izdotiem albumiem spāņu valodā dziedātājs izdeva savu pirmo albumu angļu valodā (arī Ricky Martin), kurā tika iekļauta dziesma Livin' la Vida Loca. Albums tika pārdots 17 miljonos kopiju. Kopumā ir izdevis deviņus studijas albumus.
Rauda (Šēderes pagasts)
Rauda ir apdzīvota vieta Augšdaugavas novada Šēderes pagastā, 18 km no Daugavpils, pie vietējās nozīmes valsts autoceļa V697, kas ved uz Stelmuži Lietuvā.
Aksarajas ils
Aksarajas ils (tr) ir Turcijas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība valsts centrālajā daļā. Ila lielākā pilsēta un admninistratīvais centrs ir Aksaraja. Aksarajas ils atrodas vēsturiskajā Kapadokijas novadā; aizņem tektonisko ieplaku, kurā atrodas arī Tuza ezers. Par patstāvīgu ilu izveidots 1989. gadā, nodalot no Nigdes ila.
Afjonkarahisaras ils
Afjonkarahisaras ils (tr), bieži saukts Afjonas ils, ir ils Turcijas valsts rietumos. Ila administratīvais centrs ir Afjonkarahisara. Ila kopējā platība ir kvadrātkilometri. 2021. gadā ilā dzīvoja iedzīvotāju.
Ģeogrāfija
Ils robežojas ar Konjas ilu austrumos, Eskišehiras ilu ziemeļos, Kitahjas, Ušakas un Denizli iliem ziemeļos, Burduras un Ispartas iliem dienvidos.
Ila teritorijā atrodas Lielā Menderesas (Egejas jūras baseins) un Sakarjas (Melnās jūras baseins) iztekas.
Ekonomika
Ilā tiek audzētas saulespuķes, šūti tepiķi. Šeit ir arī vairākas marmora ražotnes.
2003. gada Eiropas čempionāts basketbolā
Eiropas čempionātā piedalījās 16 Eiropas vīriešu basketbola valstsvienības. Latvijas basketbola izlase turnīrā ieņēma 13. vietu.
Olimpisko spēļu kvalifikācija
2004. gada Vasaras Olimpiskajām spēlēm kvalificējas:
2009. gada Burtnieku novada domes vēlēšanas
'''2009. gada Burtnieku novada domes vēlēšanas''' notika 2009. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Burtnieku novada domē tika ievēlēti 15 deputāti. Vēlēšanās piedalījās 6 kandidātu saraksti, kas veidoti no 100 kandidātiem. Burtnieku novadā vēlēšanas notika 6 iecirkņos.
Vēlēšanās visvairāk balsu ieguva Tautas partija (35,84%), bet novada domē iekļuva arī pārējie 5 saraksti. Burtnieku novada domes vēlēšanās piedalījās 3 215 vēlētāji jeb 49,99% no balsstiesīgajiem. No vēlēšanu aploksnēm derīgas bija 3 209, bet savu balsi par kādu no sarakstiem atdeva 3 151 vēlētājs.
Kategoriskais imperatīvs
Kategoriskais imperatīvs ir centrālais koncepts Imanuela Kanta morāles filozofijā. Imperatīvs paredz to, ka kāda darbība (vai bezdarbība) ir universāli saistoša, un tā nav atvedināma uz atsevišķu situāciju vai subjektīviem ieskatiem. Ja hipotētiskais imperatīvs kādu darbību pasludina par nepieciešamu, tad tikai attiecībā pret kādu atsevišķu nosacījumu, piemēram: „Man ir jānopērk maize, jo es esmu izsalcis”. Atšķirībā no hipotētiskā imperatīva, kategoriskais imperatīvs kādu rīcību pasludina par universālu, nereducējot to uz atsevišķiem apstākļiem, vai cilvēka subjektīviem ieskatiem. Kategoriskais imperatīvs iesākas un noslēdzas sevī, neatsaucoties uz kādu ārēju nosacījumu. Kategorisko imperatīvu Kants izklāsta trijos formulējumos.
Pirmais formulējums
Rīkojies tā, lai tavas gribas maksima vienmēr vienlaikus varētu noderēt par vispārējas likumdošanas principu.
I. Kants nebija apmierināts ar tā laika morālo filozofiju, jo tā viņaprāt bija orientēta uz hipotētisko imperatīvu, kas, piemēram, apgalvo: „Slepkavot ir slikti, jo tas apdraud sabiedrību” Šis izteikums var iedarboties, ja cilvēkam ir svarīga sabiedrības pastāvēšana, pretējā gadījumā viņš nejūt pienākumu sekot šim apgalvojumam. Kategoriskais imperatīvs tā vietā apgalvotu:” Slepkavot nedrīkst, jo slepkavošana ietver sevī to, ka jābūt cilvēkiem, ja mēs apgalvotu, ka slepkavot drīkst, tad vairs nebūtu cilvēku un nebūtu ko slepkavot”, līdz ar to apgalvojums „Slepkavot drīkst” sevi iznīcina. Līdzīgi ir ar izteicieniem „melot drīkst”, „zagt drīkst”, jo pirmajā gadījumā melošana ietver to, ka ir patiesība un ja visu laiku melotu, tad nebūtu patiesības un nebūtu attiecībā pret ko veidot melus. No pirmā formulējuma izriet pilnīgais un nepilnīgais pienākums. Pilnīgais pienākums izriet no nepieciešamības ievērot loģisko nepretrunīgumu izteikumos, kā piemērā par slepkavošanu. Nepilnīgais pienākums tiek pamatots ar atsevišķu empīrisku vērojumu un pieprasa sekot tam, vienmēr, kad ir iespēja to darīt. Otrs formulējums :
Otrais formulējums
Vienmēr pret otru cilvēku rīkojies kā pret mērķi, nevis vienīgi līdzekli
Šīs koncepts aicina katram indivīdam otrā cilvēkā saskatīt savu brīvību. Izmantojot citu kā līdzekli, cilvēks noliedz brīvību arī sevī.
The Jimi Hendrix Experience
The Jimi Hendrix Experience bija īsu brīdi pastāvoša, bet ļoti ietekmīga Anglijas rokgrupa, kas ir pazīstama tās līdera - ģitārista Džimija Hendriksa dēļ. Pazīstamākās dziesmas - "Purple Haze", "Foxy Lady", "Fire", "Hey Joe", "Voodoo Child", "All Along the Watchtower" un "Spanish Castle Magic".
Diskogrāfija
Ar Billiju Koksu
Jimi Hendrix
Juris Ozols
Juris Ozols (dzimis ) ir bijušais latviešu hokejists, centra uzbrucējs. Lielāko karjeru daļu aizvadījis HK Liepājas Metalurgs rindās, Latvijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2004. gada Pasaules čempionātā.
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Ozols uzsāka 1992. gadā, pievienojoties Rīgas "Juniors" vienībai. Tās sastāvā viņš spēlēja līdz 1996. gadam. Nākamo, 1996.—97. gada sezonu, viņš aizvadīja Amerikas junioru līgā "Minesotas Kodiaks" komandā ,kur kļuva par Amerikas čempionu. 1997.—98. gada sezonu Juris aizvadīja "Juniorā", bet 1998.—99. gada sezonā pirmo reizi nonāca jaunizveidotajā HK Liepājas Metalurgā, kura rindās aizvadīja 2 sezonas. 2000.—01. gada sezonā Juris spēlēja uzreiz trīs klubos – HK Rīga 2000, Krievijas Augstākās līgas klubā Voskresenskas "Himik", kā arī Zviedrijas 2. spēcīgākās līgas klubā Kiruna IF.
2001.—02. gada sezonu Ozols iesāka tās pašas Zviedrijas līgas klubā Mörrum GoIS, bet pēc aizvadītām trim spēlēm pārcēlās uz Liepājas Metalurgu, kura sastāvā, līdz 2006. gadam, aizvadīja vēl 4 sezonas. 2006.—07. gada sezonu hokejists aizvadīja Baltkrievijas Ekstralīgas klubā Minkas "Keramin". No 2007. līdz 2010. gadam spēlēja "Metalurgā", taču tad sezonu aizvadīja Krievijas Pirmās līgas klubā Kliņas "Titan". Pēc šīs sezonas beidza karjeru.
Latvijas hokeja izlases sastāvā Ozols ir spēlējis 2004. gada Pasaules čempionātā, kā arī 2005. gada olimpisko spēļu kvalifikācijas turnīrā Rīgā. Vēl juniora vecumā Juris spēlējis arī 1994. gada Eiropas čempionātā C divīzijā, kā arī 1996.gada un 1997.gada Pasaules čempionātā B divīzijā.
Afroeirāzija
Afroeirāzija, retāk arī Afrāzija vai Eirafrāzija, ir termini, kas lietoti, lai aprakstītu Eirāziju un Āfriku kā vienu kontinentu. Komponento zemes masu apdzīvo apmēram 5,7 miljardi cilvēku jeb apmēram 85% no pasaules iedzīvotāju skaita. Parasti Āfrika un Eirāzija (ko var iedalīt Eiropā un Āzijā) ir sadalītas pa Suecas kanālu. Afroeirāzijā ir 151 valsts.
To var iedalīt Eirāzijā, Ziemeļāfrikā un Subsahārā kultūras un vēsturisku iemeslu dēļ. Ģeopolitiskā kontekstā Afroeirāzijas kontinentu (bez salām) dēvē arī par Pasaules salu; šo terminu 1904. gadā ieviesa britu ģeogrāfs un politiķis Sers Halfords Džons Makinders.
Terminā neietilpst ārpuskontinentālās salas un arhipelāgi. Vecā pasaule attiecas uz Āfriku, Āziju, **Eiropu (pamatā Eiropu) un to apkārtējām salām kā arī atsevišķām zemes masām.
Ģeoloģiskā ziņā, Afroeirāzija būs superkontinents, kurā Āfrika būs konfliktā ar Eiropu. Lēsts, ka tas notiks vairāk nekā 600.000 gadu laikā, kad Spānijas dienvidu galu sasniegs Āfrika. Kad tas notiks, Vidusjūra tiks izolēta no Atlantijas okeāna. Paredzēts, ka Āfrika sadursies ar Eiropu pilnībā vairāk nekā 50 miljonu gadu nākotnē, noslēdzot Vidusjūru un radot jaunas kalnu grēdas, tādējādi pilnībā iznīcinot Tetisas okeāna atliekas.
Valstis
Afroeirāzijā ir 151 valsts.
Zivju dzenīšu dzimta
Zivju dzenīšu dzimta (Alcedinidae) ir viena no zaļvārnveidīgo (Coraciiformes) putnu kārtas dzimtām, kas pieder zivju dzenīšu apakškārtai (Alcedines). Zivju dzenīšu dzimtā ir 114 sugas, kas iedalītas trīs apakšdzimtās. Lielākā daļa šīs apakškārtas putnu dzīvo tropu biomā, daļa sugu uzturas tikai mežos.
Izplatība
Zivju dzenīšu dzimtas putni ir plaši izplatīti Āfrikā, Dienvidaustrumāzijā un Austrālijā. Jaunajā Pasaulē sastopamas sešas ūdensdzenīšu apakšdzimtas sugas. Eiropā un Āzijas ziemeļdaļā dzīvo tikai viena suga — zivju dzenītis (Alcedo atthis). Zivju dzenītis mājo arī Latvijā. Tas ir iekļauts Latvijas Sarkanās grāmatas 3. kategorijā.
Izskats un īpašības
Zivju dzenīšu dzimtas putni ir nelieli vai vidēji lieli. Mazākais zivju dzenīšu dzimtā ir Āfrikas pundurdzenītis (Ispidina lecontei), kura ķermeņa garums ir apmēram 10 cm, svars 9—12 g. Toties viens no lielākajiem ir dižais zivju dzenītis (Megaceryle maxima), kas sver 355 g un kura ķermeņa garums ir apmēram 45 cm. Tikpat liela ir arī Austrālijā dzīvojošā kukaburra (Dacelo novaeguineae), bet diezgan bieži sver 500 g.
Visiem zivju dzenīšu dzimtas putniem ir kompakta ķermeņa uzbūve, liela galva, garš, smails knābis, īsas kājas un lielākajai daļai strupa aste. Sugām, kas barojas ar zivīm, knābis parasti ir garāks un šaurāks, nekā tām, kas barojas ar bezmugurkaulniekiem uz zemes. Visneparastākā knābja forma ir lāpstknābja kukaburrai (Clytoceyx rex), kas barojas ar bezmugurkaulniekiem un tos meklē, uzrokot ar knābi meža augsnes virsējo kārtu. Pēdām ir četri pirksti, no kuriem trīs ir vērsti uz priekšu.
Acis
Lielākajai daļai sugu acis ir tumši brūnas. Zivju dzenīšu dzimtas putniem ir ļoti laba redze. Valda uzskats, ka tiem ir laba krāsu redze. Kā visiem putniem to acu kustība ir ierobežota, tādēļ, lai paskatītos, zivju dzenīši groza galvu. Sugām, kas medī zivis un nirst zem ūdens, acīm ir īpaša aizsargplēvīte, kas ieniršanas brīdī aizklāj radzeni. Tādējādi, acīm atsitoties pret ūdeni, tās netiek traumētas. Raibajam dzenītim (Ceryle rudis) acis ieniršanas brīdī aizsargā kaula plāksnīte.
Apspalvojums
Līdzīgi kā citiem zaļvārnveidīgiem putniem tiem ir košs apspalvojums, bieži ar metālisku spīdumu. Piemēram, zivju dzenīšu ģints (Alcedo) putniem ir metāliski zila mugura un galva, bet pavēdere ir oranža vai balta. Abi dzimumi var būt pilnīgi vienādi, kā tas ir Bismarka zivju dzenīšiem, vai tiem piemīt neliels dzimumdimorfisms, kā atšķirīga knābja krāsa, piemēram, zivju dzenītim. Ir dažas sugas, kuru dzimumi atšķiras diezgan ievērojami. Piemēram, ziljoslas zivju dzenīša tēviņam ir balta pavēdere un pakakle ar zilu joslu pār krūtīm, toties mātītēm ir oranža pavēdere bez zilās joslas.
Uzvedība
Lai arī zivju dzenīšu dzimtas putni asociējas ar upēm un ezeriem, tomēr ne visas sugas uzturas ūdenstilpju tuvumā. Zivju dzenīšu un ūdensdzenīšu apakšdzimtas dzenīši uzturas upju tuvumā un barojas ar zivīm. Meža dzenīšu apakšdzimtas sugas mājo tālu prom no ūdenstilpēm, meža dziļumā un barojas ar bezmugurkaulniekiem. Ir arī izņēmumi, kas mājo zivju dzenīšiem ļoti neraksturīgos apstākļos, piemēram, Austrālijā dzīvojošais sarkanmuguras dzenītis (Todiramphus pyrrhopygius) uzturas tuksnesī. Ir sugas, kas mājo kalnos, citas atklātos, retinātos mežos un dažas sugas tropiskajos koraļļu atolos.
Ligzdošana
Zivju dzenīšu dzimtas putni ir teritoriāli, kas aktīvi un agresīvi aizsargā savu teritoriju. Lielākā daļa veido monogāmus pārus, bet dažām sugām novērots kooperatīvs ligzdošanas veids, piemēram, kukaburrām. Galvenokārt ligzdo pašraktās alās upju krastos, dažas sugas termītu tuneļos, koku dobumos vai zem ārā no zemes augošām koku saknēm. Olu skaits atkarībā no sugas var būt ļoti dažāds (2—10 olas, visbiežāk 3—6 olas). Perē un par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Jaunie putni paliek kopā ar vecākiem apmēram 3—4 mēnešus.
Alehandro Hodorovskis
Alehandro Hodorovskis (es; dzimis ) ir Čīlē dzimis Ukrainas ebreju izcelsmes filmu režisors, scenārists, aktieris, lugu un komiksu autors, kas darbojies vairākās valstīs, īpaši Meksikā un Francijā. Hodorovskis vislabāk ir zināms pēc savām avangarda filmām ar vardarbīgu sirreālisma tēlainību un provokatīvu misticisma un reliģijas apvienojumu un satura perspektīvu. Daudzas no šīm filmām ir kļuvušas par kulta filmām. Pazīstamākās no tām ir "Kurmis" un "Svētais kalns".
Rūperts Šeldreiks
Rūperts Šeldreiks (en; dzimis ) ir angļu zinātnieks, biologs un parapsihologs, strīdīgu formas cēlonības hipotēžu, morfoģenētisko lauku popularizētājs.
Slava un kritika
Ārsts reanimatologs Pēteris Kļava: Ruperts Šeldreiks pabaros prātu ar apbrīnojamo intelekta degvielu.” Prestižais angļu zinātniskais žurnāls Nature nosodīja Šeldreika grāmatu "Jaunā dzīves zinātne" rakstā "Grāmata sadedzināšanai".
Elmārs Grēns
Dzīvesgājums
Dzimis 1935. gadā Rīgā vijolnieka Jāņa Grēna un viņa sievas farmaceites Melitas Grēnes ģimenē. Mācoties vidusskolā, spēlēja klavieres, aizrāvās ar džeza mūziku. Studēja organisko ķīmiju Latvijas Valsts Universitātes Ķīmijas fakultātē pie profesora Gustava Vanaga. 1960. gadā spēlēja studentu estrādes orķestrī Imanta Kokara vadībā.
Jau studiju laikā 1958. gadā sāka strādāt Latvijas Zinātņu akadēmijas (LZA) Organiskās sintēzes institūtā (LOSI), 1963. gadā aizstāvēja ķīmijas zinātņu kandidāta disertāciju. 1966. gadā Grēns noorganizēja molekulārbioloģijas grupu Organiskās sintēzes institūtā.
No 1975. gada bija LOSI nodaļas vadītājs (1975—1980), vēlāk direktora vietnieks zinātniskajā darbā. No 1991. gada bija LZA Molekulārās bioloģijas institūta direktors. No 1993. līdz 2001. gadam bija Latvijas Universitātes Biomedicīnas pētījumu un studiju centra direktors, 2001. gadā kļuvis par zinātnisko direktoru. No 1995. līdz 1998. gadam viņš bija Latvijas Universitātes Senāta priekšsēdētājs.
Ģimene
Sieva ķīmiķe Eva Stankevica, meita mikrobioloģe Edīte Grēna-Karona, dēls Olafs Grēns.
Amasjas ils
Amasjas ils (tr) ir Turcijas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība valsts ziemeļu daļā. Ila lielākā pilsēta un admninistratīvais centrs ir Amasja. Ils izvietojies Ješilirmakas un tās pieteku Čekerekas un Tersakanas ielejās Pontijas kalnu dienvidu priekškalnēs. Nozīmīgs lauksaimniecības un augļkopības reģions.
Karaliene Aleksandrīne
Karaliene Aleksandrīne (da; dzimusi, mirusi ) bija Dānijas karaliene - konsorte, Dānijas karaļa Kristiāna X sieva.
Dzimusi Šverīnē kā Mēklenburgas-Šverīnes lielhercoga Frīdriha Franča III un Krievijas cara Nikolaja I mazmeitas Anastasijas Mihailovnas vecākā meita. 1898. gada 26. aprīlī Kannās apprecējās ar Dānijas princi, nākamo karali Kristiānu X. 1912. gadā kļuva par Dānijas karalieni. Nodarbojās ar labdarību. Aizstāvēja Dānijas intereses vācu okupācijas laikā Otrā pasaules karā.
Vickers Carden-Loyd
Vickers Carden-Loyd bija 20. gadsimta 30.—40. gados Lielbritānijā ražots vieglais tanks.
Tika projektēts kā tankete, taču vēlāk apgādāts ar grozāmu (360°) bruņutorni, pārveidojot to par pasaulē vieglāko tanku.
Cīņas sports 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — grieķu-romiešu cīņa līdz 96 kg vīriešiem
2008. gada vasaras olimpisko spēļu grieķu - romiešu cīņas sacīkstēs vīriešiem svara kategroijā līdz 96 kilogramiem uzvaru izcīnija Krievijas sportists Aslanbeks Kuštovs. Sacīkstes tika aizvadītas 14. augustā.
Grendze (Šēderes pagasts)
Grendze ir apdzīvota vieta Augšdaugavas novada Šēderes pagastā 16 km no Daugavpils pie Stelmužes (Lietuva) ceļa. Grendzē atrodas Svētā Pētera katoļu baznīca.
Aizkraukles viduslaiku pils
Aizkraukles viduslaiku pils bija Livonijas ordeņa pils (la, de) 13. — 17. gadsimtā tagadējā Aizkraukles novada teritorijā. Viduslaiku Livonijā tā bija Aizkraukles komturejas galvenā pils Daugavas labajā krastā. To norobežoja Daugavas augstais krasts un Karikstes upītes grava. Pils atradās pie pārcelšanās vietas pār Daugavu.
Vēsture
Netālu no Aizkraukles pilskalna Zobenbrāļu ordenis mestra Venno laikā uzcēla savu Aizkraukles mūra pili. 1211. gada vasarā pēc bīskapa Alberta un krustnešu vienošanās Zobenbrāļu ordenis ieguva visu Aizkraukles pilsnovadu un trešdaļu no Salaspils (Holme) un Doles salas (insula regina) pilsnovadiem kopā ar attiecīgo novadu ļaudīm, viņu laukiem, zvejām, tiesām un klaušām. Ap 1226. gadu pili īslaicīgi ieņēmuši Zemgales ķēniņa Viestarda spēki. Ap 1229. gadu pie tās notika Aizkraukles kauja (1229) starp Viestarda un Aizkraukles pilskunga Markvarta vadītajiem karaspēkiem. 1273. un 1279. gadā lietuvieši pie Aizkraukles divreiz sakāva ordeņa spēkus.
Nav precīzi zināms, kad tieši pie Karikstes ietekas Daugavā 1,7 km attālumā tikusi uzcelta jaunā Aizkraukles pils, kas kādā 1420. gada zemes izlēņošanas dokumentā minēta kā ordeņa "Aizkraukles māja" (husz Ascheraden) iepretīm vecajai pilij (Olde borch). Vairums pētnieku uzskata, ka pils celta 13. gadsimta pirmajā pusē, kam atbilst nocietinājumu stils, taču daži norāda, ka pašas pils apbūve vairāk raksturīga 14. gadsimtam. No 1252. līdz 1478. gadam Aizkraukle bija Livonijas ordeņa Aizkraukles komturejas centrs, pēc tam to pievienoja Livonijas landmaršala pārvaldītajai teritorijai. Pils komturi vairākkārt ņēmuši dalību Livonijas iekšējos konfliktos, tai skaitā tieši Aizkraukles komturam ordeņa virsmestrs 15. gadsimtā bija uzticējis noindēt Rīgas arhibīskapu.
Kad Livonijas kara laikā pili 1577. gadā ieņēma un izpostīja krievu karaspēks, neraugoties uz to, ka tā jau bija padevusies cara sabiedrotajam hercogam Magnusam, pēc cara Ivana IV pavēles sagūstītajam bijušajam Livonijas ordeņa landmaršalam Kasparam Minsteram (Jasper von Münster) izdūra acis un izmeta no pils nomiršanai. 1582. gada Jamas Zapoļskas miera līgumā tā nodēvēta par Aizkraukles pilsnovada citadeli (la, Скровно vai Скровный). Pēc līguma noslēgšanas Aizkraukles pilsnovads kļuva Livonijas hercogistes Cēsu vaivadijas stārastiju.
1599. gada revīzija konstatēja, ka pili smagi izpostījuši krievu un poļu karapulki un tagad tā stāv tukša.
Pēc Poļu-zviedru kara 1630. gadā pilsmuižu ieguva virsleitnants Simons Šulcs, kas aptuveni 1 km attālumā no bijušās ordeņa pils Daugavas krastā uzcēla muižas kungu māju. Savu militāro nozīmi zaudējusī pils sabruka. Tās akmeņi daļēji izmantoti apkārtnes zemnieku mājām un 1694. gadā blakus celtajai baznīcai.
Aptuveni 6 m augstās dienvidu torņa drupas uzspridzināja 1946. gadā un materiālus izmantoja šosejas būvei. Atsevišķi mūru fragmenti joprojām redzami, viens no tiem sasniedz 15 m augstumu.
Apraksts
Pils tikusi celta pēc kastelas tipa kā taisnstūrveida nams ar četrām saimnieciskām ēkām, aptverošām 25x30 m lielu pagalmu, un četrstūrainu torni pils dienvidos. Torņa sienas bija līdz 1,8 m biezas, pats tornis aizņēma 7x7 m platību. Šāds torņa izvietojums nav zināms nevienā citā Livonijas pilī. Pils celta trīsstūrveida pussalā starp Daugavu un Kariksti. Pils kopējais ārsienu garums sasniedza 60 m, kas ir salīdzinoši liels rādītājs.
Pili būvējot, izmantoja daudz dolomīta no turpat esošā Daugavas krasta. Lietoti arī laukakmeņi un sarkanie ķieģeļi. Iekštelpu apdarē izmantoti ķieģeļi. Sienas bija apmestas, sienu atveru augšdaļā izveidotas smailās arkas.
Pils pussalu no pārējās sauszemes atdalīja divi grāvji. Viens no tiem, 10 m plats, atdalīja pili no citiem tās nocietinājumiem. Otrais bija izrakts 100 m tālāk, nodalot pirmo un otro priekšpili. Viduslaikos priekšpiļu teritorijā atradās amatnieku un tirgotāju apmetne. Ieeja nocietinājumu teritorijā bija no ziemeļaustrumu puses. Uz Karikstes viduslaikos bija uzbūvēts dambis un dzirnavas.
15. gadsimtā pilij piebūvēja divus šaujamieročiem paredzētus torņus.
Mārdijs Fišs
Mārdijs Fišs (en; dzimis Edinā, Minesotas štatā, ASV) ir bijušais amerikāņu tenisists. Profesionāļa karjeru uzsāka 2000. gadā. M. Fiša labākais sasniegums ATP tūres rangā ir sasniegtā 7. vieta, dubultspēlēs — 14. vieta.
Karjerā M. Fišs ir uzvarējis sešos ATP vienspēļu turnīros, bet lielāko panākumu Grand Slam sacensībās viņš sasniedza 2007. gada Austrālijas, 2008. gada ASV atklātajos čempionātos un 2011. gada Vimbldonas čempionātā, kuros tika līdz ceturtdaļfinālam. Piedalījies 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kurās izcīnīja sudraba medaļu vienspēļu turnīrā.
2015. gadā pēc ASV atklātā čempionātā tenisā paziņoja par karjeras beigām.
Bruņurupuči nindzjas
Bruņurupuči nindzjas (en, arī TMNT un Teenage Mutant Hero Turtles) ir komiksu, animācijas seriālu un filmu franšīze. Galvenie varoņi ir bruņurupuči, kuri nosaukti dažādu itāļu mākslinieku vārdos. Galvenie varoņi dzīvo Ņujorkā un cīnās pret dažādām radībām, bet vienlaikus cenšas būt nepamanāmi sabiedrībā. Tēlu pirmā parādīšanās bija 1984. gada komiksa grāmatā.
Tēli sākotnēji bija tikai komiksu grāmatas varoņi, pirms kļuva par filmu un animācijas seriālu franšīzi. Franšīze kļuva ļoti populāra 1980 gadu beigās un 1990 gadu sākumā. Tēlus izveidoja Kevins Īstmens un Pīters Lairds.
Tēli
Franšīze stāsta par četriem bruņurupučiem, kuri radioaktīvu vielu ietekmē ir mutējuši par cilvēkiem līdzīgiem radījumiem. Komiksos visiem bruņurupučiem bija sarkanas maskas. Lai nerastos grūtības viņus atšķirt, katram bruņurupucim vēlāk piešķīra atšķirīgas krāsas masku.
Komiksi (1984-2010)
1994. gadā Kevins Īstmens un Pīters Lairds izdeva komiksu par bruņurupučiem nindzjām, kas cīnās pret ļaunumu, visbiežāk nogalinot ļaunos tēlus un pēc tam pazūdot. Komikss ātri ieguva popularitāti un tam sekoja vairāki citi. Tos izdeva kompānija Mirage Studios.
Pirmais animācijas seriāls (1987—1996)
1987. gadā rotaļlietu kompānija Playmates Toys piekrita izlaist bruņurupuču nindzju figūriņas, ja tiks izdots animācijas seriāls. Pēc Kevina Īstmena un Pītera Lairda piekrišanas tika izveidots animācijas seriāls, kas atšķirībā no komiksiem ir daudz bērnišķīgāks un mazāk vardarbīgs, lai piesaistītu bērnu auditoriju. Pastāv arī citas atšķirības, piemēram, Šrēders tajā ir gandrīz katrā sērijā (komiksos viņš nomira pirmajā izdevumā) un viņam palīdz Krengs, Bībops un Rokstedijs. Šo izmaiņu dēļ Kevinam Īstmenam un Pīteram Lairdam šis seriāls nepatika.
"Bruņurupuči nindzjas: Supermutantu Leģenda" (1996—1997)
"Bruņurupuči nindzjas: Supermutantu Leģenda" ir japāņu divsēriju animācijas seriāls, kurš tika pārraidīts 1996. gadā. Seriāls stāsta par to, kā bruņurupuči atklāj akmeni, kas ļauj viņiem kļūt par supermutantiem. Sērijas tika izmantotas kā reklāma jaunajām bruņurupuču nindzju figūrām. Sērijas ir samērā līdzīgas pirmajam animācijas seriālam.
"Bruņurupuči nindzjas: Nākamā mutācija" (1997—1998)
"Bruņurupuči nindzjas: Nākamā mutācija" (en arī Hero Turtles: Next Mutation) ir televīzijas sērijas, kuras sekoja notikumiem franšīzes filmās. Seriālā skatītāju iepazīstina ar jaunu varoni, kā arī ir citi jaunumi. Seriāls gan nebija tik populārs un noslēdzās jau pēc 26 pārraidītām sērijām. Tas tika pārraidīts 1997. gadā.
Otrais animācijas seriāls (2003—2009)
2003. gadā sāka demonstrēt otro franšīzes animācijas seriālu, ko veidoja 4Kids Entertainment. Sērijas balstītas uz komiksa motīviem un ar nedaudz "tumšāku" pieskaņu, nekā tas bija pirmajam animācijas seriālam, bet ne ar tādu, kas bija komiksam, jo animācijas sērijas joprojām bija paredzētas bērnu auditorijai. Seriāla piektā sezona netika pabeigta, lai sestā sezona sāktos ātrāk. Sestā sezona vēstīja par to, kā bruņurupuči nokļuvuši 2105. gadā. Animācijas seriāls noslēdzās 2009. gadā.
Trešais animācijas seriāls (2012—tagad)
Nickelodeon iegādājās visas globālās tiesības franšīzei no Mirage Group un 4Kids Entertainment un paziņoja, ka veidos jaunas sērijas. 2012. gadā kanāls sāka pārraidīt jaunu bruņurupuču nindzju interpretāciju. Seriāls ir aizguvis vairākus elementus no iepriekšējiem seriāliem, piemēram Krengu. Seriālā attēlota bruņurupuču ikdienas dzīve un cīņa ar ļaunajiem personāžiem. Šis seriāls lielākoties veidots, izmantojot 3D animācijas programmas. Šobrīd rit seriāla ceturtā sezona.
Filmu triloģija (1990—1993)
Pilnmetrāžas filma "Bruņurupuči nindzjas" iznāca 1990. gadā. Tai sekoja "Brunurupuči nindzjas 2: Sūklas noslēpums" (en) 1991. gadā un "Bruņurupuči nindzjas 3" (en) 1993. gadā.
Bruņurupuči nindzjas (2007)
"Bruņurupuči nindzjas" (en) ir 2007. gada animācijas filma, kas stāsta par to, kas notika pēc Šrēdera sakāves.
Bruņurupuči mūžīgi mūžos (2009)
"Bruņurupuči mūžīgi mūžos" (en) ir 2009. gada animācijas filma par to, kā 2003. gada bruņurupuči un viņu ienaidnieki satiekas ar 1987. gada bruņurupučiem un viņu ienaidniekiem un 1984. gada bruņurupučiem. Šī filma labi parāda atšķirības starp šiem seriāliem un to kopīgās iezīmes.
Fatboy Slim
Fatboy Slim, pazīstams arī kā Normans Kuks (en), īstajā vārdā Kventins Leo Kuks (en) (dzimis ) ir britu dīdžejs, producents un mūziķis. Viņa mūzikas stili ir bigbīts, hiphopa, breikbīta, roka un R&B kombinācija.
Bruņurupuči nindzjas
Bruņurupuči nindzjas (2014)
2014. gadā tika izlaista lielbudžeta mākslas filma "Bruņurupuči nindzas", filmas režisors ir Džonatans Lībesmans.
Fatboy Slim
1980. gadi
Normana karjera iesākas 1980. gados, ģitārmūzikas grupā "The Housemartins", kurā Normans spēlēja basģitāru. Grupas īpaši ilgi nepastāvēja, bet abi grupas albumi tika pārdoti labās tirāžās, kā arī ieguva pozitīvas atsauksmes no kritiķiem. Grupas muzikālais stils bija melodisks ģitāru pops ar gudri ironiskiem tekstiem un uzreiz atpazīstamu skanējumu. Ierakstot divus hitus, "Happy Hour" un "Caravan Of Love", 1988. gadā "Housemartins" izjuka. Tad arī Normans Kuks sāka apsvērt domu par solo karjeru. Viņa pirmais projekts bija "Beats International".
Bruņurupuči nindzjas
Bruņurupuči nindzjas 2 (2016)
2016. gadā iznāca turpinājums 2014. gada filmai "Bruņurupuči nindzjas".