cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vagramas kauja
Gatavošanās kaujai
Pēc neveiksmes Aspern-Eslingā Napoleons cerēja uz veiksmīgu pretuzbrukumu un ar lielu rūpību gatavojās jaunai cīņai. Saņēmis pastiprinājumu no Bavārijas, Francijas imperators sāka gatavoties jaunam Donavas forsēšanas mēģinājumam. Austrijas armija erchercoga Kārļa vadībā ieņēma pozīcijas augstumos aiz Rusbahas upes. Izpētījis savas pēdējās kaujas kļūdas, Napoleons šoreiz veiksmīgi organizēja sava karaspēka desantu pāri upei. Labi nocietinājuši Lobau salu, franču armijas sapieri sāka būvēt tiltus visstingrākajā slepenībā.
Kaujas gaita
Upes šķērsošana sākās 4. jūlijā pulksten 21.00, 120 lielgabalu aizsegā, un 5. jūlijā Markfeldes līdzenumā tika izvietotas Lielās armijas galvenās vienības. Šie manevri Napoleonam prasīja daudz laika. Bet, neskatoties uz to, viņi pārsteidza austriešus.
Napoleons, uzzinājis, ka Kārlis gaida papildspēkus (erchercoga Johanna I Jozefa karaspēks), nolēma kustībā uzbrukt ienaidniekam, izmantojot visu sava karaspēka skaitlisko pārsvaru. Cīņa sākās pulksten 19. Taču steigā plānotais frontālais uzbrukums un sliktais artilērijas atbalsts nesagādāja frančiem un viņu Saksijas, Itālijas un Bavārijas sabiedrotajiem nekādus pozitīvus rezultātus, tikai smagus zaudējumus. 23:00 naktī cīņa beidzās.
Nākamajā dienā, 6. jūlijā, erchercogs Kārlis, panākumu iedvesmots, nolēma doties pretī frančiem. Austrieši nepareizi izskaitļoja savu papildspēku ierašanās laiku. Kārlis pārāk pagarināja savu fronti (par 21—27 km). Viņš neatstāja arī savas armijas rezerves. Pulksten 4 no rīta viņa karaspēks miglas aizsegā devās uzbrukumā. Izdzirdot kanonādi, Napoleons nolēma, ka viņa brāļa Johanna karaspēks ir savienojies ar erchercoga karaspēku. Napoleons pavēlēja savam karaspēkam uzbrukt.
Septiņos no rīta austrieši izvietoja savu artilēriju un atklāja uguni. Franču artilērija ilgi nebija jāgaida. No abām pusēm sākās kanonāde. Var teikt, ka franči uzvarēja šajā artilērijas duelī. Pulksten 10 no rīta austriešu labais flangs virzījās uz priekšu, lai nogrieztu francūžus no Donavas tiltiem. Viņiem tas izdevās. Napoleons, kurš vēroja kauju, nolēma centrā koncentrēt lielāko daļu savu spēku. Francijas imperators, Makdonalda vadībā koncentrēja centrā 45 000 karavīru ar 104 lielgabaliem.Līdz pulksten 12 Makdonalda karavīri nostājās aiz 104 lielgabalu baterijas. Apmēram stundu vēlāk Francijas maršala Davū korpuss uzkāpa Noizidelas augstienē. Aptuveni tajā pašā laikā Napoleons deva pavēli uzbrukt Makdonalda karavīriem. Franči izšāva 104 lielgabalus un lēnām uzbruka ciešā izkārtojumā. Bet austriešu karavīri vairs nebija tie, kurus Napoleons iepriekš bija sakāvis. Piedzīvojuši sakāves rūgtumu, austrieši par katru cenu vēlējās uzvarēt šajā cīņā. Austrieši sagaidīja francīžus ar blīvu muskešu uguni. Francūži, sagrābuši austriešu kreiso flangu, sāka attīstīt veiksmīgu ofensīvu centrā, lai gan cieta ļoti smagus zaudējumus.
Erchercogs Kārlis, redzēdams, ka francūži pievelk savas rezerves un austrieši nevar ieņemt Noizidelas augstienes, pulksten 3 pēcpusdienā deva pavēli atkāpties. Ap pulksten 4 kaujas laukā parādījās Johanns I Jozefs ar saviem 13 000 austriešu karavīriem. Bet redzēdams, ka kauja zaudēta, viņš kaujā neiesaistījās.
Kaujas iznākums
Kauja beidzās ap desmitiem vakarā, Austrijas armija ciešot sakāvi. Bet šo kauju nevarēja saukt par graujošu sakāvi. Tomēr 4 dienas pēc kaujas erchercogs Kārlis lūdza mieru. Šī kauja ir interesanta no taktiskā viedokļa — prasmīga liela franču karaspēka šķērsošana pār Donavas upi, masveida artilērijas izmantošana un dziļa tarāna kaujas formējuma izmantošana.
Stacija Latvieši 1937
"Stacija Latvieši 1937" ir 2011. gadā izdota Latvijas dokumentālā filma. Filmas režisore ir Dzintra Geka-Vaska.
Sižets
Latvieši prom no Latvijas ir devušies vairāku iemeslu dēļ. Viņi ir gan izsūtīti, gan pārvākušies labākas dzīves meklējumos. Ne vienmēr latvieši ārzemēs ir sagaidīti ar atplēstām rokām. Tomēr tikai vienā vietā tika izstrādāta vesela sistēma pret latviešiem, kuras rezultātā latvieši bija ienaidnieki vai nodevēji.
Lazdāni
Lazdāni ir ciems Vārkavas novada Rožkalnu pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 7,9 km no pagasta centra Rimicāniem, 3,8 km no novada centra Vecvārkavas un 219,5 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V678 (Līksna–Kalupe–Vecvārkava–Rožupe), uz ziemeļiem no Lielā Kalupes ezera Kalupes krastos.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Zaporižjas Nacionālā universitāte
Zaporižjas Nacionālā universitāte (uk) ir augstākās izglītības iestāde Ukrainā, Zaporižjā.
Vēsture
1930. gadā vietējais Pedagoģiskais tehnikums tika reorganizēts par sociālās izglītības institūtu ar divām nozarēm — sociālo izglītību un profesionālo izglītību. 1931. gada 1. janvārī institūtā bija 318 studenti un strādāja 30 pasniedzēji.
1931. gadā Tautas izglītības institūts tika pārdēvēts par Profesionālās izglītības pedagoģisko institūtu. Institūta prioritāte bija sagatavot skolotājus septiņgadīgajām skolām un arodskolām. Pirmais skolotāju izlaidums notika 1932. gadā.
1933. gadā institūtam tika dots jauns nosaukums — Zaporižjas Valsts pedagoģiskais institūts. 1985. gadā institūts tika pārveidots par Zaporižjas Valsts universitāti.
Autoceļš V917
V917 autoceļš Vietalva—Sausnēja—Sidrabiņi ir Latvijas vietējais autoceļš, kas savieno autoceļu V916 pie Vietalvas ar autoceļu V885 pie Sidrabiņiem. Ceļa garums ir 12,5 km, tas visā garumā klāts ar grants segumu un šķērso Aizkraukles novada Vietalvas pagastu un Madonas novada Sausnējas pagastu.
Līdz 2011. gada 26. martam autoceļa V917 maršruts bija Vietalva—Sausnēja—Irši un tas bija 14,9 km garš. Pēc grozījumu stāšanās spēkā, no autoceļa tika atdalīts 4,2 km garš ceļa posms no Sausnējas līdz Iršiem, bet pievienoja autoceļu V886.
Nogalināt Bilu 2. daļa
"Nogalināt Bilu 2. daļa" (en) ir 2004. gada ASV asa sižeta filma, kuras režisors un scenārija autors ir Kventins Tarantīno. Filmā galvenās lomas atveido Uma Tūrmane, Deivids Karedīns, Maikls Madsens, Derila Hanna, Gordons Liu un Maikls Parkss.
Filma ir turpinājums "Nogalināt Bilu 1. daļai", kurā "Melnā mamba" jeb "Līgava", atriebjas slepkavu komandai, kuri centās nogalināt viņu un viņas vēl nedzimušo bērnu.
Sākotnēji abas filmas daļas bija plānots izlaist kā vienu filmu, tomēr, tās garumam pārsniedzot četras stundas, tā tika sadalīta divās daļās. Līdzīgi kā 1. daļa, arī otrā daļa bija veiksmīga gan kritiķu vērtējumā, gan finansiāli.
Mazulis Rūts
Džordžs Hermans Rūts (en; dzimis, miris ), plašāk pazīstams kā "Mazulis" Rūts (en), bija amerikāņu beisbolists, spēlēja ārējā laukuma spēlētāja un pičera pozīcijās. Karjeras laikā (1914–1935) pārstāvēja Bostonas "Red Sox", Ņujorkas "Yankees" un Bostonas "Braves" klubus.
53 gadu vecumā Džordžs Hermans "Mazulis" Rūts mira no pneimonijas.
Karjera
MLB debitēja "Red Sox" sastāvā, viņš bija pamatsastāva pičers. Taču 1919. gadā viņu pārdeva "Yankees" klubam, kā sastāvā spēlēja līdz 1934. gadam. Spēlēdams "Yankees" sastāvā, viņš kļuva par labā ārējā laukuma spēlētāju. 1935. gadā neilgu laiku pārstāvēja "Braves" klubu, pēc tam paziņoja par karjeras beigām. Pēdējo spēli MLB "Mazulis" Rūts aizvadīja.
"Mazulis" Rūts piedalījās divās Visu zvaigžņu spēlēs. 1923. gadā tika atzīts par Amerikāņu līgas vērtīgāko spēlētāju. Vairākos statistikas rādītājos ierindojas starp 10 labākajiem.
"Red Sox" sastāvā viņš izcīnīja trīs uzvaras Pasaules sērijā, kopā ar "Yankees" izcīnīja vēl četrus Pasaules sērijas čempiontitulus. 1936. gadā viņš kļuva par vienu no pirmajiem pieciem beisbolistiem, kas tikuši uzņemti Nacionālajā beisbola slavas zālē. Par viņa uzņemšanu tika saņemti 95,13% balsu.
Sasniegumi
"Mazulis" Rūts ir kļuvis par vienu no izcilākajiem sporta varoņiem ASV kultūrā. Tāpat viņš dažādu izdevumu vērtējumos ir ticis atzīts par visu laiku izcilāko beisbolistu. Ārpus laukuma viņš bija slavens ar savu labdarību, taču tika pieminēts arī viņa neapdomīgais dzīvesstils. Tāpat tiek atzīta viņa lielā ietekme beisbola attīstīšanās procesā. Šis sporta veids kļuva ļoti populārs 1920. gados, lielā mērā pateicoties "Mazuļa" Rūta ietekmei. Viņš palīdzēja beisbolam ķļūt no mazrezultatīva sporta veida par rezultatīvu sporta veidu.
1969. gadā par godu profesionālā beisbola 100. gadadienai tika veikts balsojums, kurā viņš tika atzīts par visu laiku izcilāko beisbolistu. 1993. gadā Associated Press paziņoja, ka veiktajā balsojumā "Mazulis" Rūts un Muhameds Ali bija vislabāk pazīstamākie starp 800 dažādiem ASV sportistiem. Tika paziņots, ka vairāk nekā 97% aptaujāto virs 12 gadiem zināja gan M. Ali, gan "Mazuli" Rūtu. Saskaņā ar ESPN viņš bija pirmais īstenais amerikāņu sporta zvaigzne, kura slava pārspēja beisbolu. 1998. gadā The Sporting News ierindoja "Mazuli" Rūtu pirmajā vietā starp 100 visu laiku izcilākajiem beisbolistiem. 1999. gadā ESPN veiktajā balsojumā viņš ierindojās trešajā vietā starp 20. gadsimta izcilākajiem ASV sportistiem, pirmajās divās vietās bija ierindojušies Maikls Džordans un M. Ali. 1999. gadā viņš tika iekļauts MLB gadsimta simboliskajā izlasē.
"Mazulis" Rūts bija pirmais beisbolists, kurš sezonas laikā veicis 60 mājas skrējienus (1927), šis sasniegums noturējās kā līgas rekords līdz pat 1961. gadam, kad to pārspēja Rodžers Meriss. Karjerā kopumā viņš veica 714 mājas skrējienus, kas viņa karjeras beigšanas brīdī bija līgas rekords, pirmais šo sasniegumu pārspēja Henks Ārons 1974. gadā. Neraksturīgi citiem spēcīgajiem sitējiem, viņa karjeras atsisto sitienu procents (34,2%) ir 10. labākais beisbola vēsturē, tāpat viņam pieder vienas sezonas "Yankees" rekords atsišanas procentā (39,3% 1923. gadā). "Mazulis" Rūts bija savas ēras dominējošākais spēlētājs. 12 sezonas viņš bija sezonā veikto mājas skrējienu līderis. Tāpat viņam vairāki rekordi pieder vēl joprojām.
Mantojums
Viņa vārdā nosaukta "Mazuļa" Rūta balva, ko pasniedz MLB spēlētājam, kas uzrādījis labāko sniegumu Pasaules sērijā, šī ir līdzīga balva Pasaules sērijas MVP balvai. Pirmoreiz tā tika pasniegta gadu pēc "Mazuļa" Rūta nāves 1948. gadā. Parasti to pasniedz dažas nedēļas pēc Pasaules sērijas beigām.
"Mazulis" Rūts tika pieminēts Ogdena Neša dzejolī Line-Up for Yesterday:
Ozolu mūķenes dabisko ienaidnieku saraksts
Ir aprakstīts daudz ozolu mūķenes parazitoīdu, plēsēju, infekciju un citu dabisko ienaidnieku.
Māris (personvārds)
Māris ir latviešu personvārds. Domājams, tas darināts no vācu personvārda Morics (Moritz), kas savukārt cēlies no latīņu valodas vārda Maurus, kas nozīmē ‘maurs, moris’. Identiska cilme ir latviešu vīriešu vārdiem Mariss, Maris un sieviešu vārdiem Māra, Mara, Marisa.
Ričards Korzāns
Ričards Korzāns (dzimis ) ir Latvijas futbolists, uzbrucējs. Kopš 2021. gada spēlē FK Tukums 2000 sastāvā.
Māris (personvārds)
Māra vārdadiena tiek atzīmēta 22. septembrī. Pēc Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes datiem 2011. gada vidū Iedzīvotāju reģistrā bija reģistrēti Māri.
Vēsture
Pirmo reizi Latvijas teritorijā personvārds Māris dokumentos minēts Vidzemē, Dikļos 1736. gadā, baznīcas grāmatās. Pirmo reizi pamanītais fiksējums kādā latviešu kalendāra personvārdu sarakstā bija izdevumā, kas paredzēts 1908. gadam.
Personvārda popularitāte dažādos vēstures posmos un tā sastopamība Latvijas vēsturiskajos novados: laika posmā 1601. — 1862. gados Vidzemē latviešu tautības ģimenēs pielietojums ir 0,01% attiecībā pret visu vīriešu vārdu pielietojumu minētā laika posmā; sociālo un nacionālo ciņu laika posmā 1863. — 1919. gados pielietojums dokumentos nav minēts; 1920.—1944. gados Rīgā, Vidzemē un Zemgalē pielietojums bija ap 0,162%; 1945. — 1970. gados visos novados ap 2,6%; 1973. gadā visos novados 2,2%.
Israel–Premier Tech
Israel-Premier Tech (UCI komandas kods: ISN) ir UCI Pasaules tūres komanda, ko 2015. gadā dibināja Rons Barons un Rans Margaliots. Komanda reģistrēta Izraēlā.
Vēsture
Komanda tika izveidota 2014. gada novembrī kā Cycling Academy Team ar mērķi veicināt jauno braucēju, īpaši no Izraēlas, attīstību. Komandas pirmais panākums bija 2015. gada Tour d'Azerbaïdjan ceturtajā posmā, kad uzvaru guva čehu sportists Daniels Tureks.
2015. gada 2. jūlijā komandai pievienojās Izraēlas čempions Gajs Sagivs. Pirms 2017. gada sezonas komanda nomainīja nosaukumu uz Israel Cycling Academy.
2018. gadā komanda pirmoreiz piedalījās kādā no klasiku pieminekļiem — Milāna—Sanremo un lielajā tūrē — Giro d'Italia. Giro d’Italia atklāšanas posms notika Jeruzalemē 2018. gada 4. maijā, kas bija pirmā reize sacensību 101. gadu vēsturē, kad tās sākās ārpus Eiropas. Arī otrais un trešais posms notika Izraēlā. Šie posmi piesaistīja manāmu vietējās publikas interesi, kas izrādīja atbalstu savai komandai, un to sarīkošana tika uzskatīta par ievērojamu panākumu. Israel Cycling Academy komandas līdzīpašnieks ebreju izcelsmes Kanādas uzņēmējs Silvens Adamss bija viens no Giro starta Izraēlā iniciatoriem un finansētājiem. Komandas labākais rezultāts bija spāņu sportista Ruvena Plasas 18. posmā iegūtā otrā vieta. Līdz ar sacensību finišu Romā Gajs Sagivs kļuva par pirmo Izraēlas riteņbraucēju, kurš finišējis kādā Lielajā tūrē.
2019. gadā komanda paplašināja sastāvu līdz 30 braucējiem un izveidoja sacensību programmu, kas iekļāva 250 sacensību dienas. Komandu atkal uzaicināja piedalīties Giro d'Italia un pirmoreiz arī Tour of California. Komandas īpašnieki Rons Barons un Silvens Adamss uzstādīja mērķi tuvākajos gados startēt nozīmīgākajās sacensībās, ieskaitot Tour de France, turpinot attīstīt jaunu Izraēlas sportistu paaudzi. 2019. gada janvārī komanda Izraēlā izveidoja trīs speciālās jauniešu programmas un izveidoja jauniešu komandu arābu ciematā Šfaramā. Tika izveidota arī attīstības komanda ar 10 U23 vecuma braucējiem, izveidojot sadarbību arī ar vienu no vadošajām Francijas amatieru komandām — Côte d’Armor —, ļaujot attīstības komandas braucējiem startēt Francijā un gūt pieredzi.
2020. gada 4. decembrī par vienu no komandas sporta direktoriem kļuva Čerija Pridhema, kļūstot par pirmo sievieti, kas šādu lomu ieņēmusi vīriešu UCI Pasaules tūre komandā.
2022. gada janvārī tika prezentēts jauns komandas nosaukuma sponsors, Kanādas uzņēmums Premier Tech (iepriekš sponsorēja  komandu), un komanda tika pārsaukta par Israel-Premier Tech.
Latvijas sportisti
Kopš 2016. gada komandu pārstāv Latvijas sportists Krists Neilands. Līdz ar Kristu 2016. gadā komandai pievienojās velomehāniķis Kristaps Osis.
Bieleņi
Bieleņi ir ciems Salnavas pagastā, Kārsavas novadā. Atrodas 282 km attālumā no Rīgas.
Frosts pret Niksonu
"Frosts pret Niksonu" (en) ir 2008. gada amerikāņu vēsturiska drāma, kuras režisors ir Rons Hauards.
Filmas sižets balstīts uz tāda paša nosaukuma 2006. gada Pītera Morgana iestudētu lugu, kura vēsta par 1977. gada Deivida Frosta intervijām ar Ričardu Niksonu, kurās Niksons pirmo reizi publiski atzina savu vainu Votergeitas skandālā.
Ņandoma
Ņandoma (ru) ir pilsēta Krievijas Eiropas daļas ziemeļos, Arhangeļskas apgabala dienvidrietumos. Dzelceļa stacija Konošas - Arhangeļskas dzleceļa līnijā.
Vēsture
Attīstījusies no 1895. gada līdz ar dzelzceļa izbūvi. 1939. gadā ieguva pilsētas tiesības.
Frosts pret Niksonu
Filma bija nominēta piecām Amerikas Kinoakadēmijas balvām 2009. gadā, ieskaitot gada labākās filmas, labākā aktiera un labākā režisora kategorijas.
Filmas pirmizrāde notika. Tā saņēma galvenokārt pozitīvu kritiķu vērtējumu.
Imišli
Imišli ir pilsēta Azerbaidžānā, Imišli rajona administratīvais centrs. Pilsētā dzimis slavenais azerbaidžāņu dziedātājs Nijameddins Musajevs.
Carl Walther
Līdz Otrā pasaules kara beigām uzņēmums bāzējās Cellamēlisā (Tīringenē) un tā pazīstamākais produkts bija Walther PP un Walther P38 pistoles. Pēc kara, kad Cellamēlisa nokļuva VDR, ražotne 1953. gadā tika atjaunota Ulmā.
Mukačeves Valsts universitāte
Mukačeves Valsts universitāte (uk) ir augstākās izglītības iestāde Mukačevē, Ukrainā.
Vēsture
1995. gada 14. jūlijā Mukačevā tika atvērta Podolijas Tehnoloģiskās universitātes filiāle. 1997. gadā reformas rezultātā tika izveidots Mukačeves Tehnoloģiskais institūts. Mukačeves Valsts universitāte tika dibināta 2008. gada septembrī, apvienojot Mukačeves Tehnoloģisko institūtu ar Mukačeves Humanitāro un pedagoģisko institūtu.
Zvārtavi
Zvārtavi ir ciems Gulbenes novada Lejasciema pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V371, Gaujas upes krastā.
Vulfs
Vulfs (siev. dz. Vulfa) ir ziemeļvācu cilmes uzvārds (līdzīgi, vilks). Cilvēki ar šo uzvārdu:
Bernāni (Sutru pagasts)
Biernāni ir ciems Sutru pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 204 km attālumā no Rīgas.
Bišumuižas grāvis
Bišumuižas grāvis jeb Dzirnupīte ir 12 kilometrus gara Daugavas kreisā krasta pieteka Rīgā. Bišumuižas grāvis veidojies satekot vairākiem meliorācijas grāvjiem Baložu kūdras purvā. Tā garums ir 12 km, bet baseina platība 23,8 kvadrātkilometri. Bišumuižas apkaimē vairāki grāvji tagad ir aizbērti un ūdeņus ievada pa cauruļvadu. Posmā no Ziepniekkalna līdz Bauskas ielai Dzirnupītes palienē ir mazdārziņi, bet grāvja lejtecē tiek ievadīti lietus ūdeņi. Bišumuižas grāvis ietek Bieķengrāvja augšgalā pie Kazas sēkļa.
Siltumnīca
Siltumnīca ir segta virszemes būve ar dabisku vai mākslīgi radītu mikroklimatu. Siltumnīcas galvenokārt izmanto dārzeņu, puķu vai to dēstu un sēklu audzēšanai. Siltumnīcas tiek izmantotas arī selekcijas un zinātniski pētnieciskam darbam.
Siltumnīcu būvēšanai galvenokārt izmanto kokmateriālus, metālu, dzelzsbetonu, plastmasu un alumīniju, bet nosegšanai galvenokārt izmanto stiklu, plēvi un stiklplastu. Pēc konstrukciju veida siltumnīca var būt vienslīpnes, divslīpju, torņveidīga un sfēriska. Tā var balstīties uz rāmju, arku, vanšu, stabu karkasa vai var būt bez karkasa.
Kriss Frūms
Frūms ir dzimis Kenijā un uzaudzis Dienvidāfrikā, bet kopš 2008. gada pavasara ir braucis ar Lielbritānijas izsniegto licenci, pamatojoties ar savu pasi un vecvecāku dzimteni. Viņš tiek uzskatīts par spēcīgu kalnu un individuālo braucēju, kurš pretendē uz kopvērtējuma uzvaru daudzdienu sacensībās.
Kriss Frūms pārcēlās uz Eiropu, lai attīstītu karjeru, bet par profesionāli kļuva tikai 22 gadu vecumā.
Team Sky
Viņa potenciāls tika pamanīts 2010. gadā, kad ar viņu līgumu noslēdza  un viņš kļuva par vienu no komandas vadošajiem braucējiem. Par Lielo tūru kopvērtējuma uzvaras pretendentu viņš sevi pieteica 2011. gada Vuelta a España, kur finišēja otrajā vietā, bet 2019. gadā viņam piešķīra uzvaru pēc Huana Hosē Kovo diskvalifikācijas dopinga pārkāpumu dēļ, kļūstot par pirmo britu sportistu, kas uzvarējis Vuelta .un kādā no Lielajām tūrēm
2012. gada Tour de France, braucot kā gregari Bredlija Viginsa labā, Frūms uzvarēja septītajā posmā, kurš noslēdzās ar stāvu finišu pret kalnu un kopvērtējumā ierindojās otrajā vietā aiz Viginsa. Tas bija britu labākais sniegums tūres vēsturē. Viņš ieguva arī bronzas medaļu individuālajā braucienā 2012. gada Olimpiskajās spēlēs un ceturto vietu tā gada Vuelta a España. Viņa pirmā uzvara daudzdienu sacensībās bija 2013. gada Tour of Oman, kam sekoja uzvaras tā paša gada Criterium International, Tour de Romandie, Critérium du Dauphiné un pēc tam arī Tour de France.
2014. gadu Frūms uzsāka ar uzvaru Tour of Oman sacensībās, kam sekoja neliela pauze pavasarī slimības dēļ. Frūms sacensības atgriezās ar otro uzvaru pēc kārtas Tour de Romandie kopvērtējumā.
2016. gadā trešo reizi uzvarējis Tour de France kopvērtējumā. 2016. gada olimpisko spēļu individuālajā braucienā izcīnījis bronzas medaļu. Kalnainās trases dēļ bija viens no favorītiem arī grupas braucienā, bet finišēja 12. vietā.
2019. gads
2019. gada 1. janvārī Frūms paziņoja, ka neaizstāvēs savu Giro d'Italia titulu, koncentrējoties uz 2019. gada Tour de France ar mērķi iegūt piekto titulu. Sezonu viņš iesāka februārī ar dalību Tour Colombia, kā arī atbalstīja Eganu Bernalu Volta a Catalunya. Viņš piedalījās arī Tour of the Alps un Tour de Yorkshire, pēc tam sacensībās atgriežoties Critérium du Dauphiné. 2019. gada 12. jūnijā Frūms treniņu laikā pirms sacensību 4. posma piedzīvoja kritienu lielā ātrumā un tika hospitalizēts ar augšstilba kaula, elkoņa un ribu traumu. Šis negadījums izslēdza viņu no dalības Tour de France. Par negadījumu aun atlabšanu viņš pirmoreiz publiski izteicās 3. augustā. 2019. gada 10. septembrī, trīs mēnešus pēc negadījuma Frūms apstiprināja dalību Saitamas kritērijā, un 29. septembrī sociālajos medijos ievietoja ziņu, ka atsācis treniņus uz šosejas.
2019. gadā Frūmam tika piešķirta uzvara 2011. gada Vuelta a España kopvērtējumā, kad tika diskvalificēts sākotnējais uzvarētājs Huans Hosē Kovo. Uzvarētāja trofeju Frūmam pasniedza pirms 2020. gada Vuelta a España pēdējā posma.
2020. gads: Ineos pamešana
2020. gada 9. jūlijā tika paziņots, ka Frūma līgums pēc sezonas beigām ar  netiks pagarināts; komandā viņš bija kopš tās izveides 2010. gadā. Tajā pašā dienā Frūms parakstīja ilgtermiņa līgumu ar  sākot ar 2021. gada sezonu.
Sasniegumi lielajās tūrēs
Piezīmes: IZST = izstājās, DQ = diskvalifikācija, — = nepiedalījās
Lielie Stradiški
Lielie Stradiški (arī Stradiški, latgaliešu: Lelī Stradiški) ir ciems Vārkavas novada Rožkalnu pagastā. Atrodas pagasta dienviduaustrumos 14,7 km no pagasta centra Rimicāniem, 10,5 km no novada centra Vecvārkavas un 220,7 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V682 (Špoģi–Arendole–Vecvārkava–Sīļi), Dubnas upes krastā.
Kristians Vulfs
Kristians Vilhelms Valters Vulfs (de, izrunā: ; dzimis Osnabrikā, Vācijā) ir bijušais Vācijas prezidents. Prezidenta amatā ticis ievēlēts. Būdams 51 gadu vecs, K. Vulfs kļuva par Vācijas jaunāko prezidentu. viņš atkāpās no Vācijas prezidenta amata.
Kopš 1975. gada ir Kristīgi Demokrātiskās Apvienības loceklis. Osnabrikas Universitātē studējis tiesību zinātni ar specializāciju ekonomikā.
Bernāni (Sīļukalna pagasts)
Biernāni ir ciems Sīļukalna pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 206 km attālumā no Rīgas.
Akmeņi manās kabatās
"Akmeņi manās kabatās" ir 2014. gadā izdota Latvijas animācijas filma. Filmas režisore ir Signe Baumane.
Sižets
Animācijas filma ir balstīta uz filmas autores dzimtas piecām sievietēm un viņu dzīvesstāstiem. Latvijas vēsture šajā filmā savijas ar ģimeni, tās noslēpumiem un mīlestību.
Jevgeņijs Nerugals
Jevgeņijs Nerugals (dzimis ) ir Latvijas futbolists, vārtsargs. Kopš 2016. gada spēlē FK Spartaks Jūrmala sastāvā.
Dārtsmuiža
Dārtsmuiža ir apdzīvotā vieta Tukuma novada Irlavas pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 6,6 km no pagasta centra Irlavas, 17,5 km no novada centra Tukuma un 82,9 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Dārtsmuižas strauta krastā. Apdzīvotā vieta veidojusies ap vēsturisko Dārtes pusmuižu (Vorwerk Dorotheenhof).
Zudusī pilsēta
"Zudusī pilsēta" (en) ir 2022. gada ASV piedzīvojumu kinokomēdija. Filmas režisori un scenārija līdzautori ir brāļi Nī, scenārija autori Orens Uzels un Deina Foksa. Galvenajās lomās ir Sandra Buloka un Čenings Teitums, kas atveido romānu rakstnieci un viņas vāka modeli, kuriem jābēg no miljardiera (Denjels Redklifs) un jāatrod sena zudusī pilsēta, kas aprakstīta vienā no viņas romāniem. Citas lomas atveido Davaina Džoja Rendolfa un Breds Pits.
Filmas projekts izziņots 2020. gada oktobrī, ar Buloku kā producenti. Čenings Teitums projektam pievienojās tā paša gada decembrī; pārējie aktieri nākamā gada laikā. Filmēšana norisinājās 2021. gadā no maija līdz augustam Dominikānā. Filmas "Zudusī pilsēta" pirmizrāde notika pasākumā South by Southwest. ASV kinoteātros to demonstrē no, bet Latvijā no 6. aprīļa. Filmas pasaules kases ienākumi ir vairāk nekā 192 miljoni ASV dolāru.
Gaudosa
Gaudosa (gr) ir Grieķijas sala uz dienvidiem no Krētas. Salas dienvidu punkts — Tripiti rags ir Eiropas galējais dienvidu punkts (ja Eiropā neiekļauj Kanāriju salas un Kipru). Gaudosa ir viena no visgrūtāk saniedzamām Grieķijas salām, jo tai nav aviosatiksme ar citām Grieķijas vietām. Vasarā salas iedzīvotāju skaits vairākkārt palielinās tūristu dēļ.
Māja Ranniku
Māja Ranniku (et; Abja pagasts —  Tallina) bija Igaunijas starptautiskā meistare šahā (1964), divkārtējā PSRS sieviešu šaha čempione (1963, 1967), desmitkārtēja Igaunijas sieviešu šaha čempione.
Biogrāfija
No 1960. gadu sākuma līdz 1990. gadu sākumam bijusi viena no vadošajām Igaunijas un PSRS šahistēm. Desmit reizes uzvarējusi Igaunijas sieviešu šaha čempionātos (1961, 1963, 1967, 1973, 1981, 1982, 1984, 1987, 1988, 1991). 13 reizes piedalījusies PSRS sieviešu šaha čempionātu finālos. 1964. gada čempionātā dalījusi 1.-2. vietu ar Tatjanu Zatulovsku, un uzvarot papildu mačā ar 4:2 kļuvusi PSRS čempioni. 1967. gadā atkārtoti uzvarējusi vienīgajā PSRS sieviešu šaha čempionātā, kas noticis pēc Šveices sistēmas. 1970. gada PSRS sieviešu šaha čempionātā atkārtoti dalījusi 1.-2. vietu, taču zaudējusi papildu mačā Allai Kušnirai ar 3:4. Citi labākie rezultāti PSRS sieviešu šaha čempionātos: 1964. gadā dalīta 2.-4. vieta, 1965. un 1968. gadā - 3. vieta, 1971. gadā dalīta 3.-4. vieta, 1974. gadā - 4. vieta.
Piedalījusies 1965. gada pretendentu turnīrā šahā sievietēm Suhumi un ierindojusies 6. vietā (uzvarēja Alla Kušnira). Tāpat piedalījusies 1979. gada sieviešu starpzonu turnīrā Alikantē, kurā palikusi 8. vietā (uzvarējušas Tatjana Lemačko un Jeļena Ahmilovska).
Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte, tajā skaitā uzvarējusi Budapeštā (1969), Brašovā (1971), bijusi otrā turnīros Suhumi (1963), Brjanskā (1965), Vladimirā (1968), Vraņčka Baņā (1973).
Par panākumiem turnīros FIDE 1964. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Mārsmilgas
Mārsmilgas (la) ir graudzāļu dzimtas ģints. Mārsmilgas ir daudzgadīgi sakneņu lakstaugi, kas galvenokārt sastopami mērenajos un subarktiskajos reģionos Eirāzijā un Ziemeļamerikā, lai gan dažas sugas sniedzas uz dienvidiem Austrālijai un Latīņamerikai. Šīs ģints pārstāvjiem ir raksturīga salda smarža, ziedi sakārtoti skarā un olveidīgi graudi.
Sugas
Ģintī ir klasificētas šādas sugas un dabiski sastopami hibrīdi:
Vairākas sugas, kuras senāk tika uzskatītas par mārsmilgām ir pārklasificētas citās ģintīs: Anthoxanthum, Centotheca, Holcus.
Veisieji
Veisieji ir pilsēta Lietuvā starp Lazdijiem un Druskininkiem, tās apkārtnē vairāki ezeri.
Rakstos pirmoreiz minēta 1501. gadā. Pilsētas tiesības no 1792. gada. Pēc Polijas dalīšanām iekļāvās Krievijā. Netālu no pilsētas (Vainežerē) 1831. gadā mira Polijas nacionālā varone Emīlija Plātere. 1885. gadā Veisiejos par ārstu strādāja esperanto autors Ludviks Zāmenhofs. 1956. gadā ieguva pilsētas tiesības. Pilsētas vārdā nosaukta viena no pasaules lielākajām elektronisko komponenšu ražotājkompānijām Vishay Intertechnology, jo firmas dibinātāja vecmāmiņa dzīvoja Veisiejos.
Sundsvalla
Sundsvalla (sv) ir pilsēta Zviedrijā, Vesternorlandes lēnē. Atrodas Botnijas līča krastā. 2010. gadā pilsētā dzīvoja 97 755 iedzīvotāji. Pilsētā ir bāzēts Allsvenskan futbola līgas klubs GIF Sundsvall.
Ainars Bašķis
Ainars Bašķis (dzimis ) ir latviešu inženieris, zemessargs, uzņēmējs un politiķis. Bijis 13. Saeimas deputāts, pārstāvēja partiju "Konservatīvie", no kuras izstājies.
Dzīvesgājums
A. Bašķis 1983. gadā beidzis Rīgas Politehniskā institūta Mehānikas un mašīnbūves fakultāti autoremonta inženiera specialitātē.
Viņš ir bijušais Zemessardzes G-4 priekšnieks, Ģirta Valda Kristovska līdzgaitnieks. Oficiālajā laikrakstā “Latvijas Vēstnesis” 1998. gadā publicēta ziņa “Par disciplinārajiem sodiem Zemessardzes virsniekiem”, kurā teikts, ka “Ministru prezidents, aizsardzības ministrs Guntars Krasts parakstījis pavēli par LR Zemessardzes štāba G-4 dienesta priekšnieka pulkvežleitnanta Aināra Bašķa pazemināšanu amatā un pārcelšanu turpmākam dienestam uz citu Zemessardzes struktūrvienību, par līdzdalību lietā, kurā par valsts naudu izremontēja privātu dzīvokli Zemessardzes bijušajam komandierim Jurim Eihmanim.
Pirms ievēlēšanas Saeimā bija SIA "Ansters" valdes loceklis.
Politiskā darbība
Atmodas gados aktīvi iesaistījies Latvijas neatkarības atjaunošanas procesos, bijis Latvijas Tautas frontes un Vides aizsardzības kluba biedrs. 1988. gada augustā ievēlēts par VAK Bauskas rajona nodaļas prezidentu, pienākumus pildot līdz 1990. gada vasarai. 1988. gada 12. novembrī ievēlēts par LTF Bauskas rajona nodaļas līdzpriekšsēdētāju, līdzās bārbelietim Ilgaram Krauzem un ceraukstietim Dainim Vanagam. 1991. gada barikāžu dalībnieks. 1996. gadā A. Bašķis bija Ministru prezidenta Andra Šķēles padomnieks aizsardzības jautājumos.
2014. gadā A. Bašķis nesekmīgi kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās no Jaunās konservatīvās partijas. Tāpat ievēlēšanai pietiekošu vēlētāju atbalstu nesaņēma 13. Saeimas vēlēšanās 2018. gadā un 2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās, kad kandidēja uz vietu Ogres novada domē. Pēc pašvaldību vēlēšanām A. Bašķis kļuva par 13. Saeimas deputātu, ieņemot partijas biedra Māra Beļaunieka vietu, kurš tika ievēlēts Limbažu novada pašvaldībā. A. Bašķa deputāta mandāts tika apstiprināts uz laiku, kamēr partijas biedre Anita Muižniece pildīja izglītības un zinātnes ministres pienākumus (faktiski līdz Saeimas sasaukuma darbības beigām).
Kandidēja 2022. gada 14. Saeimas vēlēšanās no "Konservatīvo" saraksta, taču partija nepārvarēja 5% barjeru. Drīz pēc vēlēšanām, 18. novembrī, A. Bašķis, izmantojot sociālos tīklus, paziņoja par izstāšanos no partijas.
Zvejnieku bastions
Zvejnieku bastions (hu) ir neogotikas un neoromantisma stila terase, kas atrodas Ungārijā, Budapeštas rietumu daļā Budā, uz Budas kalna, pie Maķāša katedrāles. Tā tika uzcelta laika posmā no 1895. līdz 1902. gadam pēc arhitekta Friģeša Ščuleka projekta. Bastiona celtniecība padarīja blakus esošās 13. gadsimtā celtās dominikāņu baznīcas pamatus nestabilus, tādēļ šī baznīca bija jāpārvieto lejup. Bastiona galvenā daļa ir aptuveni 140 metrus gara un atrodas paralēli Donavai. No 1947. līdz 1948. gadam Jānošs Ščuleks, Friģēša Ščuleka dēls, pārraudzīja Zvejnieku bastiona rekonstrukciju pēc tam, kad Otrā pasaules karā tas tika gandrīz iznīcināts.
No bastiona torņiem un terasēm ir redzami skati uz Donavu, Margitas salu, pilsētas austrumu daļu Peštu un Gellērta kalnu.
Zvejnieku bastions ir veltīts Ungārijas dibināšanas tūkstošgadei, un tā septiņi torņi pārstāv septiņas ungāru ciltis, kas 896. gadā apmetās dzīvot Karpatu baseinā.
Zvejnieku bastions savu nosaukumu ir ieguvis no zvejnieku ģildes, kuru pienākums viduslaikos bija aizsargāt bastiona vietā esošo pilsētas aizsargmūri, lai gan ir arī teorijas, ka nosaukums ir gūts no bastionam netālu esošā zivju tirgus vai arī zvejniekiem, kas dzīvojuši tam tuvumā, nevis to aizsargājuši.
1906. gadā starp bastionu un Maķāša katedrāli tika uzstādīta bronzas statuja, kurā redzams Svētais Ištvāns I uz zirga. Statuju veidoja Alajošs Štrobls, bet tās neoromantisma stila pjedestāls tika veidots pēc Friģeša Ščuleka plāna, attēlojot uz tā ainas no Ištavāna I dzīves.
Bastions bija pieturas punkts ASV televīzijas šova "Skrējiens pēc miljona" sestajā sezonā.
Pauli Perkonoja
Pauli Perkonoja (fi; dzimis Tamperē) ir Somijas starptautiskais lielmeistars šaha kompozīciju risināšanā (1982).
Biogrāfija
Piedzimis Tamperes priekšpilsētā, bet pēc pāris gadiem pārcēlies uz Turku, kur nodzīvojis visu savu dzīvi. Strādājis Somijas pastā. Brīvajos brīžos aizrāvies ar krustvārdu mīklām un šahu. Kļuvis pazīstams kā šaha kompozīciju sastādītājs. Sadarbojies ar Somijas šaha problēmu žurnālu Tehtäväniekka. 1969. gadā FIDE viņam piešķīrusi starptautiskā meistara nosaukumu šaha kompozīciju sastādīšanā. 1982. gadā kļuvis par pirmo šahistu pasaulē, kas saņēmis starptautiskā lielmeistara šaha kompozīciju risināšanā nosaukumu. Trīs reizes uzvarējis Pasaules čempionātā šaha kompozīciju risināšanā individuālajā vērtējumā: 1986., 1992. un 1995. gadā. 2005. gadā Legņicā uzvarējis pirmajā Eiropas čempionātā šaha kompozīciju risināšanā.
Auns (ezers)
Auns ir aizaugoša ūdenstilpe Tukuma novada Irlavas pagasta dienvidos.
Ļaunās ielas
"Ļaunās iels" (en) ir 1973. gada ASV kriminālfilma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Mārtins Skorsēze. Filmā galvenās lomas atveido Hārvijs Keitels, Roberts De Niro, Deivids Provals, Eimija Robinsone, Ričards Romanuss un Sīzars Danova.
1997. gadā filma tika iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kinoreģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma.
Joni Ortio
Joni Ortio (fi; dzimis 1991. gada 16. aprīlī) ir somu hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2020) Ortio pārstāv KHL klubu Astanas "Baris".
Spēlētāja karjera
2018.—19. gada sezonu Ortio aizvadīja KHL komandā Podoļskas "Vitjaz", savukārt 2019. gada oktobrī pievienojās Šveices hokeja līgas komandai Cīrihes "Lions". Gadu vēlāk atgriezās KHL, pievienojoties Astanas "Baris".
Lozdas (Rožkalnu pagasts)
Lozdas (arī Lozdi, latgaliešu: Lozdys) ir ciems Vārkavas novada Rožkalnu pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā 8,7 km no pagasta centra Rimicāniem, 4,5 km no novada centra Vecvārkavas un 214,9 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Dubnas upes kreisajā krastā.
Tāvi Reivass
Tāvi Reivass (et; dzimis ) ir Igaunijas Reformu partijas politiķis un bijušais Igaunijas premjerministrs.
Pirms premjerministra amata Reivass darbojās kā Igaunijas Sociālo lietu ministrs (2012–2014). 2014. gada 14. martā prezidents Tomass Hendriks Ilvess viņu nominēja kā pēcteci premjerministram Andrusam Ansipam. Reivass tobrīd bija jaunākais valdības vadītājs Eiropas Savienībā.
Privātā dzīve
Reivass pārvalda igauņu, angļu, somu un krievu valodu.
Viņa dzīvesbiedre ir popmūziķe Luisa Verka, viņiem ir kopīga meita.
Kari Valtonens
Kari Valtonens (fi; dzimis ) ir Somijas starptautiskais lielmeistars šaha kompozīciju risināšanā (1984).
Biogrāfija
Kļuvis pazīstams kā šaha kompozīciju sastādītājs, turklāt darbojies vairākos žanros, ieskaitot šaha etīdes, palīgmatus un pašmatus. Bijis viens no Somijas šaha problēmu žurnāla Tehtäväniekka autoriem. 1984. gadā Sarajevā uzvarējis Pasaules čempionātā šaha kompozīciju risināšanā individuālajā vērtējumā. Tajā pašā gadā saņēmis starptautiskā lielmeistara šaha kompozīciju risināšanā nosaukumu. Ir arī FIDE starptautiskais arbitrs šaha kompozīcijā. 2004. gadā bija galvenais tiesnesis savai piecdesmit gadu jubilejai veltītajam šaha kompozīciju sastādīšanas turnīram.
Piekrastes iela (Jūrmala)
Piekrastes iela ir maģistrāle Jūrmalā, kas atrodas Valteru apkaimē. Piekrastes iela sākas krustojumā ar Rubeņu iela un beidzas krustojumā ar Rītupes ielu. Krustojumā, kur sākas Piekrastes iela, uz Mellužu pusi, tā turpinās kā Slokas iela un tur, kur tā beidzas, tur tā turpinās kā Mežmalas iela. Kopējais ielas garums ir 1530 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Piekrastes ielā satiksmes kustība divās joslās. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Piekrastes iela ir savienota ar šādām ielām:
Sabiedriskais transports
Pa Piekrastes ielu kursē 3. autobuss.
Daudzziedu zemzālīte
Daudzziedu zemzālīte (la) ir mainīga izskata doņu dzimtas suga, kā ietvaros nodala vairākas pasugas. Tā ir plaši sastopama Eirāzijā, tostarp bieži visā Latvijas teritorijā, un Ziemeļamerikā. Atsevišķi eksemplāri un grupas aug dažādos mežos, krūmājos, mēreni sausās pļavās un atmatās.
Apraksts
Daudzziedu zemzālīte ir daudzgadīgs, 10-45 cm garš lakstaugs ar stāvu stublāju, kurš veido diezgan blīvu ceru. Lapas stublāja apakšdaļā ir izvietotas blīvi un pamīšus. Tās ir lineāri lancetiskas vai lineāras. Stublāja augšdaļā ir 1—3 lapas. Lapas gals ir tulznveidīgs, biezāks. Apakšdaļā lapa ir klāta ar gariem, gaišiem matiņiem. Ziedi ir izvietoti čemurveidīgas ziedkopas zariņos. Katra zariņa galā ir 3-14 ziedi. Seglapa ir garāka vai tikpat gara, cik ziedkopa. Putekšņlapas ir 6, apziedņa lapas vienādas, apziednis ir sārti brūns, apmēram olveidīgās pogaļas garumā. Pogaļas knābītis ļoti īss, strups. Zied no maija līdz jūnijam.
Rauza
Rauza var būt:
Dīkirhes distrikts
Dīkirhes distrikts (fr, lb, de) ir viens no trijiem Luksemburgas distriktiem, kas atrodas valsts ziemeļu daļā. Distrikts robežojas ar Luksemburgas distriktu dienvidos un ar Grēvenmaheres distriktu dienvidaustrumos, bet ziemeļaustrumos tas robežojas ar Vāciju un ar Beļģiju ziemeļrietumos.
Dīkirhes distrikta administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Dīkirhe. Distrikts sastāv no pieciem kantoniem: Dīkirhes kantona, Klervo kantona, Redanžas kantona, Viandenas kantona un Vilcas kantona.
2012. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā
2012. gada (64.) Eiropas čempionāts cīņas sportā notika no 2012. gada 8. līdz 11. martam Serbijas galvaspilsētā Belgradā.
Komandu vērtējums
Katrā svara kategorijā cīkstonis par izcīnīto 1. vietu komandai deva 10 punktus, 2. vietu — 9 punktus, 3. vietu — 8 punktus, ..., 10. vietu — 1 punktu.
Dalībnieki
Čempionātā piedalījās cīkstoņi no 41 valsts.
Kosmos-2498
Kosmos-2498 (Космос-2498) ir Krievijas militārais sakaru pavadonis. Tas orbītā palaists 2014. gada maijā. Domājams, pavadonis ir no Strela-3M (Rodnik-S) sērijas.
Kosmos-2498 tika palaists 05:27:54 UTC ar nesējraķeti Rokot-KM no Pļeseckas kosmodroma. Kopā ar to palaisti analoģiski pavadoņi Kosmos-2496 un Kosmos-2497, kā arī atšķirīgs pavadonis Kosmos-2499. No dzinējbloka Briz-KM pavadoņi atdalījās 07:12 UTC.
Ebotsfordas "Heat"
Ebotsfordas "Heat" bija hokeja komanda, kas bāzēta Ebotsfordā, ASV un spēlē Amerikas hokeja līgā. Komanda dibināta 2009. gadā, taču beidza pastāvēt jau 2014. gadā.
2011.—12. gada sezonā kluba sastāvā spēlēja latviešu uzbrucējs Raitis Ivanāns.
Bize un Neguļa
Varšavas starptautiskaja filmu festivālā bērnu īsfilmu kategorijā filma saņēma Skatītāju balvu.
Sižets
Meitene Bize vēlas atgūt savu vecāku uzmanību. Tāpēc viņa kopā ar savu iedomu draugu Neguļu izdomā, kā savu brālīti un vecmāmiņu aizsūtīt prom uz Mēnesi.
Vaižgants
Vaižgants (lt, saistīts ar vyžti — 'vīt') lietuviešu mitoloģijā ir linu dievs. 16. gadsimtā poļu vēsturnieks Jans Lasickis aprakstījis lietuviešu tradīciju siki (lt — 'plācenis'), kurā visgarākā meita, kreisajā rokā turot ar plāceņiem pilnu priekšautu, bet labajā rokā turot linus un liepu lapas, uzkāpusi uz krēsla un ar buramvārdiem uzrunājusi Vaižgantu, aicinot viņu sniegt bagātīgu linu ražu. Savukārt vēlākos avotos minēts, ka Vaižgantam upurēja gaili, bet 18. gadsimta 2. puses avotos pieminēts latviešu dievs un saderināto (jo īpaši līgavu) aizgādnis Veizgants, ar ko saistīja cerības uz pārticību.
Andris Felss
Dzīvesgājums
Dzimis Krustpils ciema "Vīnkalnos". Pēc Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Agronomijas fakultātes absolvēšanas bija kolhoza "Ļeņina karogs" agronoms, vēlāk priekšsēdētājs.
Politiskā darbība
Bijis PSKP biedrs, izstājies 1990. gadā.
Beidzoties deputāta pilnvarām, A. Felss no 1993. gada bija Krustpils pagasta padomes deputāts un priekšsēdētāja vietnieks, vēlāk saimniekoja savā zemnieku saimniecībā "Vīnkalni" Krustpils pagasta Prižos.
1997. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēts Krustpils pagasta padomē no Latvijas Zemnieku savienības saraksta. 2001. gadā ievēlēts no saraksta "Krustpils", bet 2005. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēts Krustpils pagasta padomē no partijas "Jaunais laiks" saraksta.
Politikā darbojas arī A. Felsa dēls Mārtiņš Felss, kurš ievēlēts 14. Saeimā no apvienības "Jaunā Vienotība" saraksta.
Apbalvojumi
2000. gadā A. Felsu apbalvoja ar trešās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.
Džordžo Napolitāno
Džordžo Napolitāno (it, ; dzimis Neapolē, Itālijā) ir Itālijas politiķis, bijis Itālijas prezidents (2006—2015). Viņš ir pirmais valsts prezidents, kas bijis Itālijas komunistu partijas loceklis. Prezidenta amatā ticis ievēlēts un amatā stājies. Amatā tiekot pārvēlēts 2013. gadā, Napolitāno kļuva par pirmo pārvēlēto prezidentu. 2015. gadā atkāpies no prezidenta amata sava vecuma dēļ. Ir visilgāk pie varas bijušais Itālijas prezidents.
viņš bija ieradies uz 2006. gada FIFA Pasaules kausa izcīņas fināla spēli, kurā Itālija uzvarēja Franciju. Viņš kļuva par otro prezidentu valsts vēsturē, kas ir bijis klāt valsts triumfā FIFA Pasaules kausā.
Harijs Moora
Harijs Moora (et, 1900—1968) bija igauņu vēsturnieks un arheologs. Vēstures doktors, profesors (1938), Igaunijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis (1957). Latvijas aizvēstures pētnieks.
Džordžo Napolitāno
Pirms kļūšanas par Itālijas prezidentu viņš no līdz  bija Deputātu palātas prezidents, divarpus gadus bijis Iekšlietu ministrs (—).
Harijs Moora
Dzīves gājums
Dzimis 1900. gada 2. martā Ehaveres ciemā Palamuses draudzes novadā Tērbatas apriņķī dzirnavnieka Alberta Daniela Mooras četru bērnu ģimenē. Mācījās Tērbatas reālskolā (1908—1916), pēc kuras beigšanas 1917. gadā iestājās Tērbatas Universitātes Medicīnas fakultātē, bet jau pēc gada pārgāja uz vēstures un filoloģijas fakultāti, darbojās Igauņu studentu asociācijā Veljesto (EYS Veljesto).
Piedalījās Igaunijas brīvības cīņās (1918—1920), pēc tam atsāka studijas TU Filozofijas fakultātē. Profesora A. M. Talgrēna (Tallgren, 1885—1945) ietekmē pievērsās arheoloģijai, strādāja profesora B. Nermana (Nerman, 1888—1971) vadībā, kas 1924. gadā organizēja arheoloģiskos izrakumus Izborskā ar mērķi tur atklāt vikingu laiku liecības. Pēc universitātes beigšanas un maģistra grāda aizstāvēšanas 1925. gadā viņš tika atstāts pie universitātes kā zinātniskais stipendiāts, veica arheoloģiskos izrakumus Slates, Boķu un Gailīšu uzkalniņu kapulaukos Latvijā. 1926. gadā tika uzņemts Igauņu Zinātniskajā biedrībā (Õpetatud Eesti Selts), bija tās priekšsēdētājs (1936). Vadīja TU Arheoloģijas kabinetu un muzeju (1930—1942), vadīja izrakumus Sakalas valdnieka Lembita Lehaveres pilskalnā (Lõhavere linnamägi, 1937—1941), pie kura norisinājusies Indriķa hronikā aprakstītā 1215. gada Leoles kauja. 1938. gadā aizstāvēja doktora disertāciju par dzelzs laikmetu Latvijā līdz apmēram 500. gadam m.ē. (Die Eisenzeit in Lettland bis etwa 500 n. Chr. 2. Teil: Analyse). un tika ievēlēts par Tartu universitātes profesoru, bet 1940. gadā — par TU Filozofijas fakultātes dekānu. Vācu okupācijas laikā no darba universitātē tika atstādināts un 1942. gadā pārcelts uz Tallinu, kur pildīja Vēstures muzeja direktora pienākumus.
Pēc Otrā pasaules kara beigām H. Moora atgriezās Tartu Universitātē profesora un Arheoloģijas katedras vadītāja amatā. Pēc katedras likvidācijas sakarā ar apvainojumiem nacionālismā 1950. gadā viņš pilnībā pārgāja darbā Igaunijas Zinātņu akadēmijas Vēstures institūtā, kur visus turpmākos gadus vadīja Arheoloģijas (vēlāk Arheoloģijas un etnogrāfijas) sektoru. Turpināja izrakumus Lehaveres pilskalnā (1956—1962).
Miris 1968. gada 2. maijā Tallinā.
Darbi
Autors daudziem zinātniskiem un populārzinātniskiem rakstiem.
Bernāni (Nagļu pagasts)
Bernāni (pareizāk Biernāni) ir apdzīvota vieta Rēzeknes novada Nagļu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumu pierobežā 2 km no pagasta centra Nagļiem, 38 km no novada centra Rēzeknes un 216 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas Rēzeknītes upes labā krastā, bet no ziemeļiem to norobežo Drabāku-Orenīšu dīķi. Tāpat Bernānos krustojas vietējie autoceļi V592 un V596.
Rauza (upe)
Iztece - no Lizdoles ezera. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Vecpalsā augšpus Caunēm. Rauza caurtek Launkalnes ūdenskrātuvi un Jeiskas dzirnavu ezeru. Lielākās pietekas - Maiļupe, Ruņģu strauts un Šepka. Rauzu šķērso valsts autoceļi V235 (Lembis–Drusti–Vecpiebalga), V253 (Menskas–Medņi), P27 (Smiltene—Gulbene), V243 (Blome–Birzuļi–Palsmane) tā krastos atrodas Launkalne, Rauziņa un Rauza.
Oukailenda
Oukailenda (en — 'Ozolu sala') ir 57 hektāru liela, privātīpašumā esoša sala Jaunskotijas dienvidu krastā. Oukailenda ir viena no 360 salām Mahouna līcī un tā sasniedz 11 m augstumu virs jūras līmeņa. Sala atrodas 200 metrus no krasta un ir savienota ar kontinentu caur uzbērtu zemes strēli.
Pirmie eiropieši, kas apmetās salas apkārtnē, bija franču zvejnieki 1750. gados. 1762. gadā salas teritoriju sadalīja trīsdesmit divos 4 āru lielos īpašumos. 18. gadsimta beigās salu pārsauca no Smita salas par Gleišera salu, līdz par oficiālo nosaukumu tika pieņemts vietēji izmantotais nosaukums — "Oukailenda". 1784. gadā Kanādas valdība daļu zemes izsniedza bijušajiem karavīriem. Šobrīd 78% no salas pieder uzņēmumam Oak Island Tours, atlikušie 22% pieder privātpersonām. Uz salas ir uzbūvētas divas pastāvīgas mājas un divas vasarnīcas.
Sala ir vislabāk pazīstama tās apslēpto dārgumu leģendu dēļ.
Oukailendas dārgumi
Jau vairāk nekā pusotru gadsimtu salā notiek dažādi pētījumi un izrakumi, meklējot leģendās aprakstītos Oukailendas dārgumus. Ir daudz teoriju par to, kas varētu būt aprakts vai noslēpts uz salas — ir izteikti pieņēmumi gan par iespējamo Svētā Grāla, gan dažādu senu tautu priekšmetu, gan Viljama Šekspīra manuskriptu atrašanos salas dzīlēs. Lielākoties pētniecība ir notikusi Naudas bedrē, dziļurbumā "10-X", Nolana krustā, Smita līcī un trīsstūra formas purvā. Kritiķi apgalvo, ka uz salas nav dārgumu un Naudas bedre ir dabiska karsta kritene.
Popkultūrā
Kopš 1863. gada regulāri tiek izdotas jaunas grāmatas par Oukailendas dārgumiem. Vairāk nekā piecdesmit grāmatas apskata salas vēsturi un pēta dažādās teorijas. Vairāki daiļliteratūras darbi ir balstīti uz Naudas bedri, tostarp The Money Pit Mystery, Riptide, The Hand of Robin Squires, un Betrayed: The Legend of Oak Island.
2012. gadā sala tika iekļauta videospēlē Assassin's Creed III. Spēlētājs sasniedz Oukailendu, pildot misijas saistībā ar Kapteiņa Kida dārgumiem. Spēlē uz salas var atrast smaragdus un "Ēdenes gredzenu".
2014. gada 5. janvārī History Channel uzsāka pārraidīt raidījumu The Curse of Oak Island — dokumentālo seriālu par mūsdienu dārgumu mednieku grupu, kas turpina pusotru gadsimtu ilgos meklējumus. Šova galvenie varoņi ir brāļi Riks un Mārtijs Lagīnas, kas 2006. gadā iegādājās daļu uzņēmuma Oak Island Tours akciju.
Perekopa-Čongaras operācija
Perekopa-Čongaras kaujas operācija (ru) bija Sarkanās armijas uzbrukuma operācija Krievijas pilsoņu kara laikā 1920. gada 7.—12. novembrī ar mērķi iznīcināt Vrangeļa Krievu armiju, kas bija nocietinājusies Krimas pussalā.
Galveno triecienu Perekopa aizsardzības pozīcijām deva padomju 6. armija Augusta Korka vadībā, kurā ietilpa arī latviešu strēlnieku divīzija.
Priekšvēsture
Orlas-Kromu operācijas rezultātā 1919. gada novembrī tika sakauti ģenerāļa Deņikina komandētie Dienvidkrievijas bruņotie spēki (Вооружённые силы Юга России). Baltās armijas inženiertehniskās daļas 1919. gada beigās sāka būvēt vairākus varenus nocietinājumus Krimas pussalas ziemeļos — Turku valnī un Arbata strēlē. Turku valnim pāri izraka Perekopa grāvi ar trīskāršiem ierakumiem 11 km garumā un 20–25 km uz dienvidiem to tā arī otro — Išuņas aizsardzības līniju. Čongaras pozīcijās un Arabata strēlē izraka 5—6 ierakumu līnijas ar dzeloņstiepļu aizsprostiem. . Lietuviešu pussalā izbūvēja tikai vienu ierakumu līniju.
Pušu spēki
Perekopa pozīcijas aizsargāja apmēram 10 000 karavīru, Čongaras, Sivaša un Arabata strēles pozīcijas apmēram 3 000 karavīru, bet rezerves pozīcijās aiz Išuņas aizsardzības līnijas atradās vēl apmēram 14 000 karavīru.