cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kauņas "LSU-Baltai"
Kauņas "LSU-Baltai" jeb vienkārši "Kaunas" ir Lietuvas basketbola klubs no Kauņas, kas dibināts 1993. gadā. Klubs 4 reizes ir ieguvis 2. vietu Lietuvas čempionātā. Šobrīd tas piedalās LKL un BBL turnīros. Iepriekš vairāk pazīstams ar nosaukumu Kauņas "Atletas".
Eleanora Rūzvelta
Anna Eleanora Rūzvelta (en; dzimusi, mirusi ) bija amerikāņu politiķe, laikā no 1933. līdz 1945. gadam — ASV pirmā lēdija.
Viņa atbalstīja sava vīra, attāla brālēna Franklina Rūzvelta Jauno kursu un kļuva par civiltiesību aizstāvi. E. Rūzvelta strādāja, lai uzlabotu strādājošo sieviešu stāvokli, taču viņa iebilda pret grozījumiem Konstitūcijā par vienlīdzīgajām tiesībām, jo uzskatīja, ka tas varētu slikti ietekmēt sievietes. 1940. gados viņa bija viena no organizācijas Freedom House dibinātājām, tāpat viņa atbalstīja Apvienoto Nāciju Organizācijas izveidi. E. Rūzvelta bija ASV delegāts ANO laikā no 1945. līdz 1952. gadam.
UEFA Eiropas līga
UEFA Eiropas līga (agrāk saukta par UEFA kausu) ir gadskārtējas futbola sacensības Eiropas futbola klubiem, ko organizē UEFA kopš 1971. gada. Tas ir otrs nozīmīgākais turnīrs starp Eiropas klubiem aiz UEFA Čempionu līgas. Turnīram klubi kvalificējas savu nacionālo līgu un kausu ietvaros.
Turnīrs aizstāja Starppilsētu gadatirgu kausu, tomēr UEFA vēstures ierakstu kontekstā Starppilsētu gadatirgu kauss netiek atzīts kā tiešs priekštecis UEFA kausam. 1999. gadā tika likvidēts UEFA Kausu ieguvēju kauss un apvienots ar UEFA kausu. 2005./2006. gada sezonā turnīram pirms izslēgšanas kārtām tika pievienota grupu turnīra fāze. 2009. gada struktūrā tika iekļauts UEFA Intertoto kauss, radot paplašinātu turnīra formātu ar plašāku grupu turnīra fāzi un mainītiem kvalifikācijas kritērijiem. Spānijas klubs Sevilla FC ir panākumiem bagātākais klubs turnīra vēsturē ar 7 tituliem. Arī pašreizējie kausa ieguvēji ir Sevilla, kas finālā 2023. gada 31. maijā pēcspēles 11 metru sitienos uzvarēja AS Roma no Itālijas.
Vēsture
UEFA kausu pirmoreiz izcīnīja 1971./72. gada sezonā, kad uzvarēja Anglijas komanda Totenhemas "Hotspur". 1975. gadā tika atcelts no Starppilsētu izstāžu kausa mantotais noteikums, ka var piedalīties tikai viens klubs no pilsētas. Anglijas klubs Liverpūles "Everton" bija izcīnījis ceturto vietu Anglijas līgā un varēja kvalificēties, bet traucēja tas, ka viņu konkurenti Liverpool FC arī bija kvalificējušies, izcīnot otro vietu. "Everton" apelēja pie UEFA, sakot, ka ierobežojums ir negodīgs anahronisms, un noteikumi tika mainīti.
Uzvarētāji iegūto kausu var gadu glabāt savā īpašumā. Pēc kausa atdošanas UEFA, klubs var paturēt oriģinālā kausa kopiju četru piektdaļu izmērā. Noteikumi nosaka, ka klubam tiek piešķirta oriģinālā balva, ja tas trīs reizes pēc kārtas vai piecas reizes ir ieguvis šo kausu. Tas līdz šim vēl nav noticis.
UEFA kausu, nacionālo līgu un kausu vienā sezonā ir izdevies izcīnīt četrām komandām — Gēteborgas IFK (1982), Stambulas "Galatasaray" (2000), FC Porto (2003) un Maskavas "CSKA" (2005).
Kopš 2009./2010. gada sezonas turnīrs tiek saukts par UEFA Eiropas līgu. Tajā pašā laikā UEFA Intertoto kauss tika pārtraukts un iekļauts jaunajā Eiropas līgā.
Krievu karagājiens uz Senlatviju (1218)
1218. gada krievu karagājiens uz Senlatviju notika tūlīt pēc kaujas pie Puides 1218. gada vasaras beigās. Karagājienu vadīja nesen izvēlētais Novgorodas kņazs Svjatoslavs Mstislavičs un Pleskavas kņazs Vladimirs Mstislavičs. Krievi vēlējās atriebties Imeras katoļu priesterim Latviešu Indriķim un Idumejas katoļu priesterim Alebrandam un nopostīt Pleskavas Vladimiram kādreiz meslus maksājušās zemes, kas bija pārgājušas katoļticībā un pakļāvušās Livonijas bīskapam Albertam. Karaspēkam vēlāk piebiedrojās arī Pleskavas kņaza dēla Jaroslava karadraudze. Apvienotais krievu karaspēks vairākas dienas aplenca vendu pili Cēsīs, bet nespēja to ieņemt. Kopā ar krieviem karagājienā piedalījās arī harjuieši, kas piedalījās vendu pils aplenkumā un sāmsalieši, kas ar kuģiem iebrauca Daugavas grīvā un izpostīja Daugavas salas.
Sekas
1218. gada vasarā Livonijas bīskaps Alberts, Igaunijas bīskaps Teoderihs no Turaidas un Sēlijas bīskaps Bernhards no Lipes devās pie Dānijas karaļa Valdemāra II, kas pa mātes līniju bija cēlies no varjagu-rūsu dinastijas Polockas Rurikovičiem. Viņi lūdza karali doties karagājienā pret Igauniju, lai igauņi pārstātu kopā ar krieviem karot pret viņiem. Kā kompensāciju par militāro palīdzību karalim piedāvāja virskundzību pār Igaunijas un, iespējams, Līvzemes zemēm. 1220. gadā bīskaps Alberts piekrita kļūt par Valdemāra II vasali, lēnī saņemot Livoniju.
Tokatas ils
Tokatas ils ir Turcijas ils.
Laura Robsone
Laura Robsone (en; dzimusi Melburnā, Austrālijā) ir profesionāla Apvienotās Karalistes tenisiste. Profesionālo karjeru uzsāka 2008. gadā. L. Robsones labākais sasniegums WTA Tūres vienspēļu rangā ir sasniegtā 189. vieta, dubultspēlēs viņa ir sasniegusi 99. vietu.
Pirmos panākumus guvusi jauniešu tenisā: uzvara 2008. gada Vimbldonas atklātajā čempionātā jaunietēm.
Pieaugušo līmenī L. Robsone ir uzvarējusi vienā ITF vienspēļu turnīrā, bet lielāko panākumu Grand Slam sacensībās viņa guva 2009. un 2010. gada Vimbldonas čempionāta vienspēlēs, dubultspēlēs sasniegusi 2009. gada Vimbldonas čempionāta otro kārtu.
Arnis Mednis
Arnis Mednis (dzimis Rīgā) ir latviešu mūziķis, dziesmu komponists. 2001. gadā pārstāvēja Latviju 2001. gada Eirovīzijā ar dziesmu "Too Much", viņš ieņēma 18. vietu.
5. augusts
5. augusts ir gada 217. diena pēc Gregora kalendāra (218. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 148 dienas.
Arnis Mednis
Biogrāfija
Mācījies Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolā un Latvijas Valsts Konservatorijā.
5. augusts
Vārda dienas
Arvils, Osvalds
Arnis Mednis
Biogrāfija
Mūziķa karjeru uzsāka 1986. gadā ar grupu Odis. 1990. gadā ar grupu tika svinēta uzvara festivālā "Liepājas dzintars", kā arī 1993. gada konkursos "Jūrmala" un "Sopota". 2008. gadā piedalījies TV3 šovā "Koru kari" kā Rīgas Dzeltenā kora vadītājs, šovā netika gūti lieli panākumi. Paralēli muzicēšanai rakstījis dziesmas vairākiem Latvijas māksliniekiem, tai skaitā 4. elements, Cafee. Bijis mūzikas autors teātra izrādēm "Pepija" un "Superdetektīvs Blumkvists". 2008. gadā atvēra džeza klubu Rīgā. Par sasniegumiem Latvijas mūzikā viņš saņēmis Lielo mūzikas balvu.
2011. gadā atsāka darbību mūzikā ar divu jaunu projektu dibināšanu, tāpat 2011. gadā bija viens no 2010. gada Muzikālās bankas žūrijas locekļiem. Kopumā izdevis sešus studijas albumus.
Minhauzens
Minhauzens var būt:
Ridžaina
Ridžaina (en) ir pilsēta Saskačevanā, Kanādā. Saskačevanas provinces administratīvais centrs, provinces dienvidu kultūras un komercijas centrs un pēc iedzīvotāju skaita otra lielākā pilsēta štatā pēc Saskatūnas.
Veidojusies kā mednieku nometnes vieta. Sākotnējais nosaukums bija Vaskana (en), kas cēlies no krī indiāņu nosaukuma Oskana. 1882. gadā pilsēta tika nosaukta par Ridžainu (no la ‘karaliene’; atsaucoties uz karalienes Viktorijas vārdu). Bijusi Ziemeļrietumu Teritoriju valdības atrašanās vieta.
2013. gadā pilsētas iedzīvotāju skaits sasniedza 232 tūkstošus.
MySQL Workbench
MySQL Workbench ir vizuāls datubāzes dizaina rīks, kas pilnveido SQL attīstību, administrēšanu, datubāzes projektēšanu, izveidošanu un uzturēšanu vienā integrētā izstrādes vidē uz MySQL datubāzes sistēmas.
MySQL Workbench ir pieejams divos izdevumos:
Atbalstītās platformas
MySQL Workbench 5.2
MySQL Workbench 5.1, 5.0
GUI Tools
MySQL GUI Tools pakete satur vairākplatformu brīvu programmatūru (GNU GPL) ne tikai priekš MySQL datubāzu serveru administrēšanai, bet arī priekš datu izveidošanai un manipulēšanai MySQL datubāzu iekšienē. Šo paketi pirmie izstrādāja Sun Microsystems, bet vēlāk tā izstrāde tika apstādināta, un tagad tas ir pieejams tikai no MySQL arhīviem.
GUI Tools pakete tika pilnīgi aizstāta ar MySQL Workbench, sākot no beta-versijas 5.2. Tomēr, MySQL Support Team turpināja atbalstīt GUI Tools paketi līdz 30. jūnijam 2010. gadam. Turpmākajās MySQL Workbench versijās tiks pievienots spraudnis migrācijai, pilnīgi savietojams ar MySQL Migration Toolkit, ietilpstot GUI Tools paketes sastāvā.
MySQL komanda nepārtraukti uzlabo savus produktus uz Windows platformas. Workbench Windows - sniedz attālu piekļuvi Windows serveriem, izmantojot Windows vadības metodes - kā alternatīvu SSH. Menedžējot MySQL serveri ir nepieciešama pieeja mērķa mašīnai, kas parasti paaugstina tiesības noteiktus uzdevumus. Vietējiem savienojumiem tas lielākoties nav liels darījumu.
Workbench
Pirmā MySQL Workbench versija tika izlaista 2005. gadā septembrī.
MySQL Workbench kļuva par pirmo produktu ģimenē, kurš bija pieejams divos variantos. Lai piesaistītu izstrādātājus, tika piedāvāta Commercial Standart Edition programmas versija, un Community Edition, kura tika izplatīta saskaņa ar GNU GPL licenci. Community Edition ir pilnībā funkcionāls produkts ar visām galvenajām komerciālas versijas pazīmēm. Būdams par pamatu visām turpmākajām relīzēm, tas gūs labumu no visiem turpmākajiem centieniem produktu attīstībai. Standart Edition paplašina Community Edition ar moduļu sērijām un spraudņiem, ar kuriem iespējams optimizēt darba plūsmu un tādējādi ietaupīt laiku un izvairīties no kļūdām.
MySQL Workbench 5.0 un 5.1
MySQL Workbench 5.0 un 5.1 ir specializēti vizuālie MySQL datubāzes dizaina rīki. MySQL Workbench 5.0 darbojas tikai MS Windows vidē, cross-platform vides versija parādījas ar 5.1 versijas iznākšanu.
MySQL Workbench 5.2
Sākot ar MySQL Workbench 5.2 ir pārtapusi par vispārēju datubāzes grafisko rīku lietotni. Neskaitot fizisko datu bāzēs modelēšanu, aizstājot veco MySQL GUI rīkus, tai parādījās SQL redaktora funkcija, datubāzes migrācijas instrumenti un datubāzes servera administrācijas saskarne.
MySQL Workbench 6.0
2013 gada 22. maijā MySQL Workbench komanda paziņoja, ka ir uzsākti darbi pie versijas 6.0 izstrādes. Pirmā publiskā beta versija 6.0.2 tika izlaista 2013. gada 14. junijā. Vispārēji pieejamā 6.0.6 versija tika izlaista 2013. gada 12. augustā.
Zviedrijas krona
Kronas ieviešana, kura pēc nominālvērtības aizvietoja (sv), bija Skandināvijas valūtas savienības darbības rezultāts, kura tika dibināta 1873. gadā un pastāvēja līdz Pirmā pasaules kara sākumam. Savienībā piedalījās Skandināvijas valstu valūtas - krona Zviedrijā un krone Dānijā un Norvēģijā, kas latviski nozīmē kronis. Pēc savienības likvidācijas, Zviedrija, Dānija un Norvēģija visas nolēma paturēt savu atbilstošo un tagad savstarpēji neatkarīgo valūtu nosaukumu.
Zviedrija, neskatoties uz to, ka ir Eiropas Savienības locekle, nav pievienojusies Eiropas Monetārajai savienībai, tāpēc norēķini Zviedrijā tiek veikti nacionālajā valūtā Zviedrijas kronās.
Banknotes
Zviedrijas valūtas banknotēm ir piecas nominālās vērtības: 20, 50, 100, 500 un 1000 kronas. Uz banknotēm ir attēloti vēsturisku zviedru personību portreti.
Monētas
Monētām ir trīs nominālvērtības: 1, 5 un 10 kronas.
Pēc tradīcijas 1 kronas monētās ir attēlots valdošā Zviedru monarha portrets aversā, un kronis vai viens no diviem Zviedrijas ģerboņiem reversā. Uz monētas tiek iekalta arī monarha devīze.
Trabzonas ils
Trabzonas ils ir Turcijas ils.
Konstantinopoles okupācija
1923. gada 23. augustā, uzreiz pēc Lozannas miera līguma noslēgšanas sākās sabiedroto karaspēka evakuācija. Pirmie turku spēki ienāca pilsētā jau 1923. gada 6. oktobrī.
Pēc Mudrosas pamiera bija pagājušas tikai 13 dienas, kad Konstantinopolē iesoļoja pirmie Francijas karavīri, bet jau 1918. gada 13. novembrī pilsētā ieradās pirmie Lielbritānijas spēki. Pēc vairāku pilsētas rajonu ieņemšanas sabiedroto karaspēks nodibināja pilsētā militāru pārvaldi.
Papildus Konstantinopoles okupācijai tika okupēta arī Izmira, un šie notikumi lika mobilizēt Turku nacionālās kustības spēkus un uzsākt Turcijas neatkarības karu.
Okupācijas tiesiskums
Mudrosas pamiera līgums, ar kuru tika izbeigta Osmaņu impērijas līdzdalība Pirmajā pasaules karā, ietvēra nosacījumus Bosfora un Dardaneļu fortu okupācijai. 1918. gada 30. oktobrī admirālis Somersets Artūrs Gogs-Kaltorps, kas pārstāvēja Lielbritānijas valdību, pauda Antantes viedokli, apgalvojot, ka Antantes mērķis nav apturēt valdības darbu vai to pakļaut militārai kontrolei, okupējot Konstantinopoli. Tomēr šis paziņojums un tas, ka Konstantinopoles okupācija nav minēta pamiera līgumā, netraucēja patiesībā rīkoties citādi. Artūrs Gogs-Kaltorps vēlāk apliecināja patiesos britu nolūkus, apgalvojot, ka viņi „nekādā ziņā nav jebkura turka pusē un pēdējiem nav jebkāda pamata cerībām.” Osmaņu valdības pārstāvji pēc tikšanās ar Kaltorpu atgriezās Konstantinopolē ar slepenu vēstuli, kas bija domāta tikai lielvezīram Raufam bejam un sultānam, kurā briti solīja, ka jūras šaurumu nocietinājumu okupācijā piedalīsies tikai Lielbritānija un Francija un okupētajās teritorijās varēs atrasties arī neliels Osmaņu karaspēka kontingents, lai uzturētu valsts pārvaldes suverenitāti.
Sultāna nostāja
Saskaņā ar britu vēstnieka (1920—1924) sera Horeisa Rumbolda teikto pēc Mudrosas pamiera līguma noslēgšanas sultāns tā arī patiesībā neizprata militāro un politisko notikumu nozīmi un nevarēja pat iedomāties, ka Osmaņu impērijas sadalīšana ir viņa aizturēšanas rezultāts. Sultāns pastāvīgi atradās turku nacionālistu vidū, kas bija lojāli un darītu pilnīgi jebko, lai saglabātu impēriju. Iespējams, pateicoties šiem cilvēkiem, sultāna acīs vairāki turku revolucionāri neatbilda apzīmējumam „turks”.
Pēc britu vēstnieka teiktā, sultāns neaptvēra un nevarēja pieņemt kemalistu idejas, kuras pauda Turku Nacionālā kustība. Sultāns uzskatīja, ka turkus tiesīgs pārstāvēt ir vienīgi viņš pats kopā ar sev tuvustāvošajām personām. Sultāns esot uzskatījis, ka Mustafa Kemals ir Maķedonijas revolucionārs ar nenosakāmu izcelsmi, Bekirs Sami — čerkess un pārējie revolucionāri — turciski runājoši albāņi.
Militārā pārvalde
Osmaņu teritoriju sagrābšanai sabiedrotie negaidīja miera līguma noslēgšanu. Jau 13 dienu laikā pēc Mudrosas pamiera Francijas karaspēks iesoļoja Konstantinopolē (tag. Stambula). 1918. gada 3. novembrī frančiem pievienojās Lielbritānijas spēki un jau decembra sākumā Konstantinopoles vairāki rajoni bija pilnībā pakļauti sabiedroto militārajai pārvaldei.
1919. gada 8. februārī Francijas ģenerālis Luiss Franšē d'Esperijs pilsētā iejāja uz balta zirga, atdarinot sultāna Mehmeda II iejāšanu pilsētā 1453. gadā pēc Konstantinopoles aplenkuma, tā parādot, ka osmaņu pārvaldei šajā pilsētā ir pienākušas beigas. 1919. gada 13. novembrī Bosforā ienāca sabiedroto flote.
Somersets Artūrs Gogs-Kaltorps, (1918. gada decembris — 1919. gada augusts)
Pēc pamiera noslēgšanas komisārs admirālis Somersets Artūrs Gogs-Kaltorps tika iecelts par militāro padomnieku Konstantinopolē. Pirmais viņam uzticētais uzdevums 1919. gadā bija aptuveni 160—200 Tevfika pašā valdības darbinieku apcietināšana. No tiem 30 bija jāizsūta trimdā uz Maltu (Izsūtījums trimdā uz Maltu).
Pārvaldes izveide
Kaltorpam bija uzticēts vajāt un apcietināt tikai Tevfika pašā valdības turkus un militāros vadītājus. Viņš izdeva paziņojumu par to, ka stājusies spēkā militāra okupācija un nepakļaušanās tiks sodīta ar smagāko sodu. Tomēr šādai nostājai nepiekrita pārējie sabiedrotie. Francijas valdība paziņoja, ka šādā veidā pagaidām aizdomās turētie „turku musulmaņi tiek nostādīti sliktākā stāvoklī salīdzinājumā ar bulgāru, austriešu un vācu pretiniekiem, kas netiek nedz arestēti, nedz vajāti.” Osmaņu valdība un sultāns saprata, ka nav citas izejas. 1919. gadā sabiedrotos informēja par to, ka Osmaņu impērija ir pakļāvusies okupācijas nosacījumiem ar visu tās pārvaldi. Ziņojumā arī tika noteikts, ka jebkādus neskaidrus jautājumus (arī jautājumu par armēņiem) abu pušu starpā risinās īpaša komisija, kurā pieaicināmi arī divi tiesību uzraugi.
Konflikta atrisinājums
Kaltorpa ziņojums arī izpelnījās paša sultāna ievērību, jo Osmaņu tradīcijas paredzēja, ka nopietnu nesaskaņu laikā spēcīgākajam vadonim pasniedz vērtīgu dāvanu, pat galvu nociršanu savā pusē esošajiem. Šajā gadījumā, ja būtu bijis zināms, ka Kaltorpu varētu samierināt, ziedojot cilvēkus no Savienības un progresa komitejas, tas noteikti būtu izdarīts. 1919. gada 28. aprīlī sākās kara tiesas un tiesā tika iesniegti 42 dokumenti kā pierādījumi lietā pret Osmaņu valsts amatpersonām. 22. jūlija tiesas sēdē tika konstatēta vairāku amatpersonu vaina, rīkojoties pretvalstiski un rīkojot masu slepkavības. Tomēr tika atzīts, ka tiesa nebija īpaši veiksmīga, jo, lai saglābtu impēriju, šos cilvēkus Osmaņi jau bija nolēmuši ziedot. Okupācijas spēku tiesības arī tika apšaubītas, un vēlāk Kaltorps rakstīja uz Londonu, ka okupācija „līdzinās farsam un kaitē gan pašu, gan turku valdības prestižam.” Sabiedrotie šīs Osmaņu tiesas nosauca par taisnīguma parodiju un ierosināja pārcelt tiesvedību uz Maltu, kur varētu notikt starptautiska tiesa. Starptautiskais tribunāls nepieņēma Osmaņu tiesu pierādījumus un lēmumus un, uzsākot lietu izskatīšanu, Kaltorpu nomainīja Džons de Robeks, kurš paziņoja, ka „iepriekšējo tiesu konstatējumi un lēmumi vispār nav derīgi”. Līdz ar to visus apcietinātos, kas bija nogādāti uz Maltu, atbrīvoja.
Jauna kustība
Tikko kā Galipoli kaujas uzvarētājs Mustafa Kemals kļuva par Anatolijas ģenerālinspektoru, viņš saņēma pirmos brīdinājumus par to, ka šajā reģionā netiek nekas darīts situācijas uzlabošanai. Kaltorps paziņoja, ka Kemalu jāatsauc, bet, pateicoties Kemala draugiem valdības aprindās, tika atrasts kompromisa variants un vismaz oficiāli tika sašaurinātas ģenerālinspektora pilnvaras. Līdz ar to amata nosaukums ģenerālinspektors kļuva par nosaukumu amatam, kam nav nekādu tiesību dot rīkojumus vai vadīt karaspēku. Kad Kaltorps apjauta, kāda ir Kemala nozīme jaunajā Turku nacionālajā kustībā, viņš nosūtīja īpašu ziņojumu par Mustafa Kemalu uz Lielbritānijas Ārlietu ministriju. Ministrijas Austrumu lietu departamenta vadītājs Džordžs Kidsons uzskatīja, ka Kaltorps pārspīlē un jau 1919. gada 5. augustā viņš tika pārcelts no Konstantinopoles citur.
Džons de Robeks (1919. gada augusts — 1922)
Somerseta Artūra Goga-Kaltorpa vietā par Vidusjūras galveno komandieri un Konstantinopoles augsto komisāru tika iecelts Džons de Robeks, kurš pirms tam Krievijā un Turcijā bija atbildīgs par dažādām operācijām.
Džonu de Robeku neapmierināja Osmaņu valdības izaicinošā nostāja, un 1920. gadā, kad viņš ieradās, viņam tika sniegti ziņojumi par to, ka turku revolucionāru rokās nokļuvis ievērojams ieroču daudzums. Vienā no savām vēstulēm uz Londonu viņš neizpratnē vaicāja: „Pret ko tiks pielietoti šie resursi?”
1920. gada februārī Londonā tika sarīkota konference, kurā tika apspriesti Sanremo konferencē piedāvājamie risinājumi. Konferences dalībniekus de Robeks brīdināja par to, ka Anatolija pakāpeniski pāriet sacelšanās stadijā un būtu nepieciešams pakļaut sultānu lielākai kontrolei un ātri rīkoties, lai apspiestu nemierniekus.
Pastāvīga parlamenta darbība (1920. gada janvāris)
Jaunizveidotais Osmaņu parlaments neatzina faktiski pastāvošo okupāciju un izstrādāja Nacionālo paktu (turku valodā: Misak-ı Milli). Nacionālā pakta pamatā bija seši pamata nosacījumi: Laikā, kad Konstantinopolē aizsāka ideju par pašnoteikšanos, Indijā Kilafata kustība mēģināja ietekmēt britu valdību, lai saglabātu Osmaņu kalifātu. Neskatoties uz to, ka tā bija tikai reliģiska kustība, tā sasaucās ar plašāku Indijas neatkarības kustību. Abas kustības (Konstantinopolē un Indijā) pauda idejas, kurām tika pievērsta liela uzmanība 1920. gada Londonas konferencē.
Sadalīšanas nostiprināšana (1920. gada februāris)
Politiskajā ziņā līguma apspriešana tika paredzēta tikai ar Grieķiju (kristiešu pārvalde), Armēniju (franču un kristiešu pārvalde), Itālijas okupētajām teritorijām (kristiešu pārvalde), Vilsona Armēniju (kristiešu pārvalde) no vienas puses un ar Osmaņu impēriju (musulmaņu pārvalde) — no otras. Osmaņu impērijas musulmaņi šādu sadalījumu uztvēra kā savas suverenitātes zaudējumu un Anatolijā sākās nemieri.
Parlamenta atlaišana (1920. gada marts)
14. martā tika ieņemts Telegrāfa nams un naktī uz 15. martu britu karaspēka vienības sāka pa vienai ieņemt svarīgākās valsts iestādes un arestēt turku nacionālistus. Operācija neizdevās bez upuriem, jo tai pretojās 10. divīzija un mūzikas skola, kā rezultātā no britu lodēm mira vismaz desmit mūzikas studentu, bet nav skaidri zināms kopējais nogalināto skaits. 18. martā sanāca Osmaņu parlaments un pieņēma protesta paziņojumu sabiedrotajiem, norādot, ka „piecu parlamenta locekļu aizturēšana ir nepieņemama”. Atņemot parlamentam lemšanas spējas, briti sultānu atstāja kā vienīgo, kam ir jebkādas tiesības pieņemt lēmumus Osmaņu impērijā. Līdz ar to sultāns pilnībā pakļāvās britiem. 11. aprīlī sultāns izdeva savu paziņojumu, lai skaidrotu parlamenta atlaišanu un 150 politiķi jau bija devušies izsūtījuma gaitās uz Maltu. Sultāns paziņoja: „Vairs neviens nav palicis, ko varētu vainot par to, kas drīzumā notiks.”
Parlamenta atlaišanai sekoja reidi, kuru rezultātā tika slēgts laikraksts „Jauna diena” (turku valodā: Yeni Gün). Laikraksts piederēja Junusam Nadi Abaliolam (turku valodā: Yunus Nadi Abalıoğlu), kas bija ietekmīgs žurnālists un publicēja ziņas ārpasaulei par notikumiem Turku Neatkarības karā.
Oficiālais paziņojums (1920. gada 16. marts)
1920. gada 16. martā, kas bija sadursmju trešā diena, sabiedrotie oficiāli pasludināja okupācijas faktu: Lai nepieļautu turku nacionālisma izplatīšanos, ģenerālis sers Džordžs Milne un sabiedrotie spēki ir okupējuši Konstantinopoli.
Piespiedu miera līgums
Miera līguma (Sevras līgums) noslēgšana bija ieplānota jūnijā un līdz šim laikam bija jāaptur jebkādas pretošanās kustības.
Pirmais spiediens pret sacelšanos (1920. gada aprīlis — jūnijs)
Briti uzskatīja, ka Turku revolucionāri sākumā apturami ar esošajiem spēkiem Anatolijā, izmantojot britu apmācības un materiālo atbalstu. Lai to īstenotu, Konstantinopoles valdība (valdība bez parlamenta) nozīmēja pati savu ārkārtējo ģenerālinspektoru Suleimanu Šefiku pašā un izveidoja jaunu drošības dienestu (turku valodā: Kuva-i Inzibatiye), lai kopā ar britiem pieveiktu nacionālistus. Briti papildus tam sniedza arī atbalstu vairākām partizānu grupām visā Anatolijā (partizānu grupas dēvēja par neatkarīgo armiju), kuras vadīja čerkesu bēgļi, kas Anatolijā bija atnākuši, bēgot no Krievijas Impērijas spēkiem.
Tomēr partizānu vienībām neveicās cīņā pret nacionālistiem. Viena no lielākajām un nozīmīgākajām cīņām notika pie Izmitas, kur pēc tam, kad nacionālisti bija sakāvuši partizānus, tos no gaisa sāka bombardēt briti. Bombardēšanas rezultātā izdevās panākt nacionālistu spēku atkāpšanos, bet tas jau izraisīja paniku Konstantinopolē. Britu komandieris ģenerālis Džordžs Milne lūdza papildspēkus un, veicot aprēķinus, norādīja, ka nepieciešamas vismaz divdesmit septiņas divīzijas, lai apturētu nacionālistu virzību. Britu armijai nebija šādu spēku un briti nevēlējās pārcelt spēkus no citurienes, jo bija izsludināta uzvara Pirmajā pasaules karā. Šāda karaspēka pārcelšanai būtu nopietnas politiskas sekas. Britu valdība saprata, ka kara laikā nacionālistu kustība ir kļuvusi ļoti spēcīga un tai pretī tagad var stāties tikai labi apmācīti un apgādāti spēki, kādi bija Grieķijai. Briti lika izformēt Kuva-i Inzibatiye vienības.
1000 (skaitlis)
Tūkstotis jeb 1000 ir naturāls skaitlis, kas atrodas starp 999 un 1001. Romiešu skaitļu sistēmā tūkstotis tiek apzīmēts ar M. Binārajā skaitīšanas sistēmā tūkstotis ir 1111101000, oktālajā skaitīšanas sistēmā ir 1750, bet heksadecimālajā skaitīšanas sistēmā ir 3E8. Sadalot tūkstoti pirmreizinātājos, iegūst 2×2×2×5×5×5.
Normālformā to pieraksta šādi: 103. SI sistēmā tūkstoša daudzkārtnis ir kilo, piemēram, kilometrs, kilograms un tamlīdzīgi.
Konstantinopoles okupācija
Līguma iesniegšana sultānam (1920. gada jūnijs)
Jūnija vidū sultānu iepazīstināja ar līguma nosacījumiem. Līguma nosacījumi bija daudz nežēlīgāki, nekā tika gaidīts sākumā. Tomēr, ņemot vērā veikto militāro spiedienu okupācijas laikā, sabiedrotie zināja, ka nekādu būtisku iebildumu nebūs.
1000 (skaitlis)
Kādas mērvienības tūkstošo daļu raksta kā 10-3 un tās apzīmēšanai lieto prievārdu mili-, piemēram, metra tūkstošā daļa ir milimetrs (mm), grama tūkstošā daļa ir miligrams (mg).
Konstantinopoles okupācija
Sabiedroto komisāri
Francija: Itālija: ASV:
Tundželi ils
Tundželi ils ir Turcijas ils.
1000 (skaitlis)
Kāda lieluma tūkstošo daļu sauc arī par promili (‰) no - "uz tūkstoti".
Nosaukums
Nosaukuma pamatā ir indoeiropiešu pirmvalodas vārdu sakne tēu-, kas atbilst vārdam "tūkt". Austrumbaltu valodās vārda "tūkstotis" sākotnējā forma bijusi tū-šamt ("pietūcis simts", proti, "lielais simts"), lietuviešu valodas forma tūkstantis. Līdzīgi arī un.
Johans Volthūss fon Herze
Johans Volthūss fon Herze jeb Jānis Volthauzens (vācu: Johann Wolthus von Herse, latīņu: Johannes Walthausen) bija Livonijas ordeņa mestrs 1470.III-1471.IX, miris 1472. gadā Cēsu cietumā.
Žņinas apriņķis
Žņinas apriņķis ir apriņķis Polijā, Kujāvijas-Pomožes vojevodistes dienvidrietumos. Robežojas ar Kujāvijas-Pomožes vojevodistes Naklo, Bidgoščas, Inovroclavas un Mogilno apriņķiem, Lielpolijas vojevodistes Gņezno un Vongrovecas apriņķiem.
1904. gads
1904. bija garais gads, kas sākās piektdienā.
Asamiešu valoda
Asamiešu valoda (অসমীয়া Ôxômiya) ir viena no Indoeiropiešu saimes valodām un tajā runā Indijas Asamas štata tauta asamieši. Tā ir arī Asamas oficiālā valoda. Asamiešu valodā runā arī citos Indijas ziemeļaustrumu štatos un teritorijās.
Johans fon Mengede
Johans fon Mengede, saukts Osthofs (Johann von Mengede, genannt Osthof, latīņu: Johannes Osthof a Mengden) jeb Jānis Mengdens bija Livonijas ordeņa mestrs 1450.IX-1469.15. VIII.
1461.-1464. gadā, kad ordeņa mestrs Johans apcietināja Rīgas arhibīskapu Silvestri un izlaupīja viņa zemes, Pleskavas karaspēks okupēja arhibīskapam piederošās Adzeles austrumu daļu (tagadējo Pitalovas rajonu). Tās iedzīvotājus vai nu deportēja, vai pārkristīja pareizticībā.
Zvīņspārņi
Zvīņspārņi (Lepidoptera) ir kukaiņu kārta, kurā ir apvienotas kodes, mūķenes, tauriņi, naktstauriņi un citas sugas. Šo kārtu dažreiz dēvē arī par tauriņu kārtu. Tauriņi ir vieni no krāšņākajiem un pievilcīgākajiem kukaiņiem. Tauriņus nosacīti var iedalīt dienas tauriņos, piemēram, raibeņi un balteņi, un naktstauriņos, piemēram, pūcītes un sprīžmeši. Vieni aktīvi ir dienā, bet otri galvenokārt naktī vai krēslā. Tomēr arī tā sauktie naktstauriņi nereti ir aktīvi dienā, piemēram, raibspārņi. Atrodoties miera stāvoklī dienastauriņiem spārni ir sakļauti virs muguras, bet naktstauriņiem jumtveidā vērsti atpakaļ, sedzot vēderu.
Zvīņspārņu kārta pēc sugu skaita noteikti ir viena no lielākajām kārtām starp kukaiņiem. Tajā ietilpst 158 570 mūsdienās dzīvojošās sugas un 147 izmirušās sugas (pēc 2013. gada datiem). Tās iedalās 140 dzimtās, 46 virsdzimtās un 4 apakškārtās. Iespējams, ka apmēram 100 000 sugas joprojām nav aprakstītas un to vispārējais skaits var sasniegt vairāk kā 200 000 sugas.
Morfoloģija
Zvīņspārņi ir dažāda lieluma kukaiņi. Spārnu plētums var sasniegt pat 30 centimetrus, bet Latvijā to spārnu plētums ir 4—130 mm. Tie ir tuvu radniecīgi makstenēm. Viena no raksturīgākām zvīņspārņu pazīmēm ir krāsainās, reizēm spīguļojošās spārnu zvīņas, kas īstenībā ir pārveidoti, saplacināti matiņi kas veido krāšņos spārnu rakstus. Dažiem zvīņspārņiem, piemēram, spārni ir caurspīdīgi, bez zvīņām. Cita raksturīga pazīme ir no apakšžokļiem izveidojies, miera stāvoklī saritināmais sūcējsnuķis, ar kuru zvīņspārņi uzsūc šķidro barību (nektāru, iztecējušu koku sulu). Dažiem zvīņspārņiem sūcējsnuķis ir sarucis, piemēram, vērpējiem un zobspārņiem, tāpēc tie barību neuzņem. Daži tauriņi, kuriem ir grauzējtipa mutes orgāni (visiem pārējiem mutes orgāni ir sūcējtipa), barojas ar ziedputekšņiem.
Zvīņspārņi ir pilnas pārvērtības kukaiņi, tādēļ tiem ir četras attīstības stadijas: ola, kāpurs, kūniņa un pieaudzis kukainis. Zvīņspārņu kāpuriem parasti ir 8 kāju pāri, taču ir tikai 5 pāri, tāpēc tie iet nevis vienmērīgi soļodami, bet pārvietojas īpatnēji — sprīžojot. Gandrīz visi zvīņspārņu kāpuri ir augēdāji — grauž lapas, pumpurus, ziedus, sēklas, trūdošu koksni. Parasti dzīvo atklāti, bet reizēm arī lapās, mizā vai koksnē. Daži kāpuri dzīvo satītās lapās vai pašu veidotās makstīs. Vienīgi dažu sugu kāpuri pārtiek no dzīvnieku cilmes barības — kažokādām, vilnas, spalvām, ragiem, vaska, dažu kāpuri ir plēsīgi (ēd sīkus kukaiņus).
Pētniecība Latvijā
Latvijas zvīņspārņu faunas pētniecību periodā līdz 1970. gada beigām visai pamatīgi aplūkojis A. Šulcs (1971). Pirmo plašāko nozīmīgāko darbu 1846. gadā publicējusi Kokneses mācītāja sieva F. Līniga; tajā nosauktas 1283 sugas. Pēc tam par zvīņspārņu faunu rakstījuši V. Nolkens (1867—1871), K. Lucaus (1896), K. Teihs (1889), B. Slefogts (1910), F. Brands (1942) un citi. Ļoti daudz zvīņspārņu pētniecībā paveicis A. Šulcs, kurš savas dzīves pēdējā posmā darbojās kopā ar dēlu I. Šulcu. Par Latvijas tauriņiem A. Šulcs publicējis 41 rakstu, tai skaitā 11 rakstu sēriju par jaunām un retām sugām (1959—1987), bet kopā ar līdzautoru, pārskatu par Baltijas lielākajiem tauriņiem (1967, 1969, 1972, 1974). Īpaši jāpiemin viņa raksti par Moricsalas un Slīteres rezervātu faunu (1983, 1987). Kopš 1984. gada rakstu sēriju par Latvijas tauriņiem publicējis arī N. Savenkovs, kurš faunā atklājis daudzas agrāk nezināmas sugas.
Zvīņspārņu sugas Latvijā
Latvijā ir atklātas ap 2400 sugas no 69 dzimtām. Plašākās dzimtas ir — 368 suga,  — 368,  — 295,  — 164,  — 124. Latvijas Sarkanajā grāmatā ietvertas 45 tauriņu sugas.
Sistemātika
Zvīņspārņu kārta (Lepidoptera)
Singhs
Singhs var būt:
Aleksejs Čerepanovs
Aleksejs Čerepanovs (ru, dzimis Altaja novadā, Krievijā, miris  Čehovā) bija krievu hokejists, labās malas uzbrucējs, kurš 2008. gada 13. oktobrī sirds slimības dēļ spēles laikā gāja bojā. Čerepanovs tobrīd jau trešo sezonu spēlēja Omskas "Avangard", kura izbraukuma spēlē tikās ar Čehovas "Vitjaz".
Viņu uzskatīja par ļoti potenciālu spēlētāju, 2007. gada NHL draftā viņu ar kopējo septiņpadsmito numuru izvēlējās Ņujorkas "Rangers". Viņš arī bija spēlējis Krievijas junioru izlasēs - 2007. gada Pasaules čempionātā U-18 jauniešiem viņš izcīnīja čempionu titulu, septiņās spēlēs atzīmējoties ar astoņiem rezultativitātes punktiem. Tajā pašā gadā viņš spēlēja arī Pasaules čempionātā junioriem, izcīnot sudraba medaļas, bet 2008. gada Pasaules čempionātā junioriem viņš izcīnīja bronzu.
Viņa vārdā nosaukta Alekseja Čerepanova balva, kuru pasniedz katras sezonas Kontinentālās hokeja līgas labākajam jaunajam spēlētājam.
Oto Arnolds fon Paikuls
Oto Arnolds fon Paikuls jeb Paijkuls (vācu: Otto Arnold von Paykull, 1662-1707) bija vācbaltiešu virsnieks un alķīmiķis, kas Lielā Ziemeļu kara laikā komandēja apvienotās Saksijas armijas uzbrukumu Vidzemei 1700. gadā un Polijas-Lietuvas un Saksijas karaspēkus 1705. gada 20. jūlijā notikušajā Varšavas kaujā pret Zviedrijas armiju. Pēc zaudētās kaujas viņš tika saņemts gūstā un 1707. gadā Stokholmā kā nodevējs sodīts ar nāvi.
Dzīvesgājums
Oto Arnolds fon Paikuls dzimis 1662. gadā Zviedru Vidzemes teritorijā igauņu cilmes (Paiküla) vācbaltiešu dzimtā. Par viņa jaunības gadiem ir maz datu, zināms, ka jau 15 gadu vecumā viņš kā pāžs tika nosūtīts uz Saksijas kūrfirstistes galmu. Pēc tam viņš kalpoja Saksijas un Francijas armijās. Pēc Saksijas kūrfirsta Augusta II Stiprā kļūšanas par Polijas karali Paikuls kā sakšu armijas ģenerālis 1700. gadā piedalījās Lielā Ziemeļu kara pirmajā ofensīvā Zviedru Vidzemē, kur vadīja uzbrukumu Rīgas cietoksnim. noraidīja Zviedru Vidzemes ģenerālgubernatora Dālberga piedāvājumu pāriet zviedru pusē. Pēc sakšu sakāves kaujā pie Daugavas pameta dienestu un devās uz savu muižu Brandenburgā.
Krievijas sūtnis Johans Reinholds fon Patkuls pierunāja ģenerāli Paikulu uzņemties apvienotās Polijas-Lietuvas un Saksijas armijas komandēšanu 1705. gada 31. jūlija kaujā pret uzbrūkošo zviedru armiju Varšavas pievārtē. Pēc zaudētās kaujas ģenerālis Paikuls tika saņemts gūstā, aizvests uz Stokholmu un tiesāts kā valsts nodevējs. Spriedums paredzēja viņam "atņemt miesu, godu un mantu". Par spīti Zviedrijas karaļa Kārļa XII vecāsmātes rakstītajam apžēlošanas lūgumam un Paikula it kā sekmīgajam mēģinājumam ar alķīmijas palīdzību iegūt zeltu, viņam 1707. gada 14. februārī tika nocirsta galva.
No Paikula alķīmiski radītā zelta esot izgatavotā monēta ar uzrakstiem „Carol. XII. D(ei). G(ratia). Rex Sue(cia).“ un “hoc aurum arte chemica conflavit Holmiae 1706. O. A. V. Paykul“ vēl arvien glabājas Stokholmas karaliskajā monētu muzejā
Čehijas basketbola izlase
Čehijas basketbola izlase ir komanda, kas pārstāv Čehiju tādās starptautiskās basketbola sacensībās kā Olimpiskās spēles, Pasaules čempionāts un Eiropas čempionāts.
Izlases lielākais panākums ir 12. vieta 1999. gada Eiropas čempionātā.
Stereoredze
Stereoredzes attīstība
Stereoredzi tāpat kā fūziju ir grūti izpētīt zīdaiņiem. 20. gadsimta 80. gados aizsākās zīdaiņu un mazu bērnu stereoredzes pētījumi ar atvieglotās skatīšanās metodi (angliski: preferential looking method).
Runājot par stereoasuma attīstības periodiem zīdaiņiem, var izdalīt trīs daļas:
Zīdaiņu dziļuma uztvere galvenokārt tiek pētīta izmantojot dažādas metodes, kas pēta zīdaiņiem raksturīgo uzvedības attīstību, objektu sasniedzamību un acu kustību novērošanu. Piecus līdz sešus mēnešus veci zīdaiņi spēj precīzi sasniegt telpā novietotus priekšmetus un šķietami veidotos attēlus virtuālajā pasaulē.
Vecumā no gada līdz trīs gadu vecumam binokulārai redzei ir visjutīgākais periods un dažādi faktori (šķielēšana, anizometropija) var ietekmēt stereoredzes turpmāko attīstību. Savukārt šis postnatālais periods var atstāt neatgriezeniskas izmaiņas uz binokulārās redzes funkcijām, kas nosaka un kontrolē disparitātes uztveršanu. Visagrīnākajā postnatālajā periodā lielu daļu nosaka ģenētika uz vizuālās pieredzes veidošanās kvalitāti. Lielu lomu nosaka agri izveidojies kortikālais redzes ceļš, ko kodē ģenētika. Kopējais binokulārais redzes attīstības modelis parādās jau rudimentārā augļa formā un tiek variēta sensorās un motorās sistēmas ietekmē. Zīdaiņiem četru līdz sešu mēnešu vecumā izveidojas binokulārās redzes pamats, uz kura tālāk tiek veidota stereoredze un attīstās tā kvalitāte.
Stereoasums, stereoslieksnis
Stereoredzes raksturlielums ir stereoasums, stereoleņķis vai stereoslieksnis, kuru mērvienība ir loka sekundes. Stereoasums 400 loka sekundes un vairāk ir novērojams perifērās binokularitātes gadījumā, 80-200 loka sekundes raksturo binokularitāti, kas veidojas makulas rajonā, stereoasums mazāks kā 60 loka sekundes ir iegūstams tikai ar foveolas binokularitāti.
Lokālā un globālā stereoredze
Redzes anatomiskie un fizioloģiskie pētījumi ir pierādījuši trīs paralēlos informācijas plūsmas ceļus laterāli genikulārajā ķermenī (LGĶ) un primārajā redzes garozā:
Vispirms smadzenes abos retinālajos attēlos nosaka lielas attēla sakritības, kuru veic lokālā stereoredze. Lokālā stereoredze darbojas arī tādos gadījumos, ja telpiskais objekts ir uztverams arī monokulāri. Lokālā stereoredze eksistē, lai redzes sistēma atšķirtu divus horizontāli nobīdītus stereostimulus. Šis process ir pietiekams kontūras stereoredzei. Pēc lokālās stereoredzes smadzenēs abi retinālie attēli tiek salīdzināti daudz plašākā apgabalā.
Globālā stereoredze ir nepieciešama iekliedēto stereogrammu ieraudzīšanai, kad nav monokulāri nosacījumi telpiska attēla ieraudzīšanai. Šajā gadījumā ir nepieciešama informācija no abu acu tīklenes attēliem, kuri tiek smadzenēs sapludināti un tikai tad veidojas stereosajūta. Tās darbība noris foveolas līmenī un galvenokārt tiek analizēti objekti, kas atrodas uz empīriskā horoptera vai ļoti tuvu tam.
Rupjā un smalkā stereoredze
Atkarībā no disparitātes lieluma un objektu rādīšanas ilguma stereoredzi iedala rupjajā un smalkajā stereoredzē. Smalkā stereoredze reaģē uz augsto frekvenču kairinājumu un kad tīklenes disparitātes lielums ir mazāks par 30 loka minūtēm. Smalkās stereoredzes gadījumā attēlu disparitāte ir sensorās fuzijas robežās un tā atbild par statisko priekšmetu uztveri. Smalkā stereoredze ir novērojama tīklenes foveolas rajonā, un informācija tālāk tiek pārraidīta pa parvocellulāro sistēmu. Smalko stereoredzi kontrolē arī mazās acs kustības.
Rupjā stereoredze attiecas uz dziļuma uztveri, kura veidojas pie lielas attēlu disparitātes (0,5-4°) un pie īslaicīga stimulu rādīšanas ilguma (100-200 ms). Tā uztver kustīgus telpiskus attēlus un tās darbība notiek gan foveolas, gan perifērijas apgabalos.
Informācija tiek pārraidīta pa magnocellulāro ceļu.
Faktori, kas nelabvēlīgi ietekmē stereoredzi
Stereoredzes slieksni gan tās attīstības gan dzīves laikā nelabvēlīgi var ietekmēt optiskie, motorie un sensorie faktori, kuru rezultātā tiek degradēta dziļuma uztvere.
Optiskie faktori ir katarakta, ametropija un anizeikonija, kas rada ievērojamus stereoredzes traucējumus. Galvenais kritērijs šajos gadījumos ir redzes asums. Ja katarakta ir izveidojusies lēcas centrālajā daļā, tad strauji krītas redzes asums un izmainās arī stereoredze. Starpība starp abu acu optiskajiem stiprumiem — anizometropija — var radīt anizeikoniju — abu acu attēlu atšķirības uz tīklenes, kas var pazemināt stereoasumu. Binokulārās redzes attīstību, tai skaitā arī stereoredzi, nosaka anizometropijas lielums. Ja anizometropija ir liela un bērnam laicīgi netiek uzliktas brilles, tad binokulārā redze var arī neattīstīties.
Motorie faktori ir tie, kas rodas muskuļu disbalansa gadījumā, piemēram, šķielēšana un heteroforija.
Ambliopija ir pieskaitāma pie sensoriem traucējumi, kas galvenokārt ietekmē kontrastjutību, un vairāk ir saistīta ar reducēto stereoredzi. Ir izdarīti pētījumi, kuri liecina par to, ka samazināta kontrastjutība ir indikācija redzes asuma pazeminājumam, kā arī identiskai ietekmei uz stereoredzi. Reducēta stereoskopiskā dziļuma sajūta pie pazeminātas kontrastjutības ir rezultāts pazeminātai neironu impulsa amplitūdai tuvu sliekšņa līmenim. Stereoredzes asums samazinās vairāk, ja ir pazemināta kontrastjutības sajūta vienā acī, nekā abās. Kontrastjutības cēlonis var būt arī cilvēka vecums.
Plātne
Plātne ir telpiska figūra, kurai viens no trim lielumiem (garums, biezums vai platums) ir salīdzinoši mazs ar pārējiem diviem lielumiem. Plātnēm parasti ir plakanas virsmas.
Plātnes var būt:
Vidzemes futbola čempionāts 2010
2010. gada Vidzemes futbola čempionāts notika no līdz, kuru organizēja Latvijas Futbola federācijas Vidzemes reģiona vadītājs Zigfrīds Driķis. Čempionātā piedalījās 11 komandas, kas aizvadīja divu riņķu turnīru. Vidzemes čempiona titulu un ceļazīmi uz 2. līgas finālsacensībām izcīnīja OSC/FK-33.
Turnīra tabula
Sp = Aizvadītās spēles; U = Uzvaras; N = Neizšķirti; Z = Zaudējumi; + = Gūtie vārti; - = Zaudētie vārti; V = Vārtu starpība; Pkt = Punkti
Purva bērzlape
Purva bērzlape (Russula paludosa) ir bērzlapju ģints bazīdijsēne. Tā ir sastopama Eiropā un Ziemeļamerikā jauktajos mežos. Sēne ir ļoti izplatīta ēdamā sēne, to var ēst bez novārīšanas. Purva bērzlape aug mērenās joslas skuju koku mežos un kūdras purvos. To ir viegli sajaukt ar līdzīgu, neēdamu bērzlapi — sīvo bērzlapi.
Vanas ils
Vanas ils ir Turcijas ils.
Novozibkova
Novozibkova (ru) — pilsēta Krievijā, Brjanskas apgabala rietumos. Novozibkova ir apgabala pakļautības pilsēta un arī Novozibkovas rajona administratīvais centrs. Tajā dzīvo 41,9 tūkstoši iedzīvotāju (trešā lielākā apgabala pilsēta). Pilsēta atrodas Kornas upes krastos, 205 km uz DR no Brjanskas. Novozibkova ir viena no nozīmīgākajām vecticībnieku pilsētām Krievijā ar lielāko šīs konfesijas piekritēju īpatsvaru un to garīgais centrs. Pilsētā no 1963. līdz 2002. gadam atradās bēgpopiešu (beglopopovcu) novirziena vecticībnieku arhibīskapija. Pilsētā joprojām darbojas vecticībnieku garīgā seminārija.
No 1808. līdz 1929. gadam Novozibkova bija apriņķa pilsēta Čerņihivas, Gomeļas un Brjanskas guberņās.
Kopš Čornobiļas AES katastrofas (1986) radiācijas fons Novozibkovā ir ievērojami palielināts. 1 km uz rietumiem no pilsētas sākas dzīvošanai nepiemērota zona ar radiācijas fona intensitāti virs 40 kirī/km².
Ušakas ils
Ušakas ils (tr) ir Turcijas ils valsts rietumu daļā. Tas robežojas ar Manisas, Denizli, Afjonkarahisaras un Kitahjas ilu. Ila administratīvais centrs ir Ušaka.
2018. gada augustā Ušakas ils apturēja digitālās reklāmas Google, Facebook, Instagram, Twitter un YouTube kā atbildes soli uz ASV sankcijām pret Turciju.
Avāru valoda
Avāru valoda (pašnosaukums: магарул мац — ‘kalnu valoda’ vai авар мац  — ‘avāru valoda’) ir viena no Dagestānas (Krievija) galvenajām sadzīves valodām. Izplatīta arī pierobežā Azerbaidžānā.
Jalovas ils
Jalovas ils ir Turcijas ils.
Ieva Veinberga
Ieva Veinberga (dzimusi ) ir latviešu basketboliste, spēlē vieglās uzbrucējas pozīcijā, Latvijas sieviešu basketbola izlases dalībniece. Pašlaik (2013/2014 gada sezonu) pārstāv Itālijas Serie A2 klubu Civitanova Marche.
Latvijas izlasē debitējusi 2009. gada maijā.
2008.—2009. gada sezonā kopā ar klubu TTT Rīga I. Veinberga izcīnīja otro vietu Latvijas Sieviešu basketbola līgā (finālā zaudējums SK Cēsis), kvalificējās Final Four turnīram Cēsīs Baltijas Sieviešu Basketbola līgā (4. vieta), FIBA Eirolīgas regulārajā sezonā neizkļuva no grupas. Latvijas Basketbola līgas zvaigžņu spēlē uzvarēja trīspunktnieku konkursā, to viņa paveica arī 2008. gada zvaigžņu spēlē.
2009.—2010. gada sezonā kopā ar klubu TTT Rīga tika iegūts Latvijas čempiontituls un tika startēts Eirolīgas grupu turnīrā. Arī nākamajā sezonā tika startēts Eirolīgas grupu turnīrā, kur tika ieņemta pēdējā vieta. Tāpat 2010.—2011. gada sezonā I. Veinbergas pārstāvētais klubs triumfēja Latvijas Sieviešu basketbola līgā. Pēc tam viņa pārgāja uz Itālijas Serie A2 klubu Sporting Club Udine.
Tomass Bekets
Svētais Tomass Bekets (en) jeb '''Sv. Tomass no Kenterberijas''' (dzimis Londonā, miris  Kenterberijā) bija Kenterberijas arhibīskaps no 1162. līdz 1170. gadam. Viņš ir ticis iecelts svēto kārtā, kā arī atzīts par mocekli gan Romas katoļu baznīcā, gan Anglikāņu baznīcā. Sv. Tomass iesaistījās konfliktā ar karali Henriju II sakarā ar baznīcas tiesībām un privilēģijām. 1170. gadā viņu Kenterberijas katedrālē nogalināja karaļa sekotāji.
Rezerfordijs
Rezerfordijs ir mākslīgs ķīmiskais elements ar simbolu Rf un atomskaitli 104, nosaukts jaunzēlandiešu fiziķa Ernesta Rezerforda vārdā. Rezerfordijs nav sastopams dabā, to iegūst tikai laboratorijās. Tas ir ļoti radioaktīvs metāls. Rezerfordijam ir zināmi 16 izotopi un 5 kodolu izomēri. Stabilākā izotopa rezerfordija-267 pussabrukšanas periods ir apmēram 1,3 stundas.
Bijušajā Padomju Savienībā 104. elementu sauca par kurčatoviju (simbols Ku) par godu atomfiziķim Igoram Kurčatovam (arī šajā laikā latviski izdotajās grāmatās lietots šis nosaukums). 1997. gadā Starptautiskā teorētiskās un praktiskās ķīmijas savienība (IUPAC) oficiāli pieņēma nosaukumu “rezerfordijs”, līdz tam oficiālais nosaukums bija “unnilkvadijs” (Unq).
Ķīmisko elementu periodiskajā tabulā rezerfordijs ir d bloka elements un otrais no ceturtās rindas pārejas metāliem. Tas ir 7. perioda un 4. grupas ķīmiskais elements. Rezerfordijs vairs nepieder pie aktinīdiem, kā iepriekšējie elementi, bet ir hafnija analogs. Par rezerfordiju ir zināms ļoti maz, jo tas nekad nav iegūts lielos daudzumos. Rezerfordija ķīmiskās īpašības ir noskaidrotas tikai daļēji.
Iegūšana
Rezerfordija atomus var iegūt, bombardējot plutoniju ar neona kodoliem vai kaliforniju ar oglekļa kodoliem:
Izotopi
Rezerfordijam nav stabilu vai dabā sastopamu izotopu. Laboratorijas apstākļos ir iegūti 16 izotopi, kuru masas skaitlis ir no 253 līdz 270, izņemot 264 un 269. Stabilākā izotopa rezerfordija-267 pussabrukšanas periods ir apmēram 1,3 stundas.
Bernds fon der Borhs
Bernds fon der Borhs (vācu: Bernd von der Borch, latīņu: Bernhardus von der Borch) jeb Bernhards Borhs bija Livonijas ordeņa mestrs 1472.I-1483.18.XI, līdz Romas pāvests viņu atcēla no amata.
1480. gadā Livonijas ordeņa mestrs Bernds un Rēzeknes fogts nesekmīgi mēģināja ieņemt Pleskavas kremli. Livonijas-Maskavijas kara laikā 1481. gadā krievu karaspēks iebruka Livonijā, ieņēma Karkuses pili un izpostīja Rīgas arhibīskapijas novadus.
Kuanbiņa
Kuanbiņa (vi) ir Vjetnamas province. Provinces administratīvais centrs ir Donhoja. Ziemeļos Kuanbiņa robežojas ar Hatiņas provinci, bet dienvidos ar Kuanči provinci. Rietumos atrodas Laosa, bet austrumos to apskalo Dienvidķīnas jūra. Provinces platība ir 8051,8 km², 2004. gadā Kuanbiņas provincē dzīvoja 831,6 tūkstoši iedzīvotāju.
Luda Bērziņa sieviešu tirdzniecības skola
Luda Bērziņa sieviešu tirdzniecības skola bija viena no skolām Jēkabpilī.
Skola meitenēm tika nodibināta 1906. gada rudenī un beidza savu darbību 1912. gadā, kad nodibinājās Less kundzes sieviešu ģimnāzija, kura pārņēma sieviešu tirdzniecības skolas audzēknes. Skolu uzturēja tās dibinātājs Ludis Bērziņš, bet vēlāk skolotājs kolektīvs. Skolas inspektors līdz 1909. gada vidum bija pats Ludis Bērziņš, šo pašu amatu šajā laikā ieņemot arī Jēkabpils pilsētas tirdzniecības skolā, kurā apmācīja zēnus. Pēc 1909. gada skolu vadīja K. Vītols un Kārlis Lamberts, kurš vēlāk bija iggadīgs direktors Jēkabpils Valsts ģimnāzijā un komercskolā. Ar skolas atvēršanu tika paplašinātas latviešu sieviešu iespējas iegūt izglītību un apgūt arodu, lai vēlāk atrast darba vietas tirdzniecības un rūpniecības uzņēmumos.
Liela daļa no skolu beigušajām audzēknēm nodarbojās kā mātes mājsaimniecībā, viena daļa strādāja kā skolotājas un ierēdnes valsts un pašvaldības dienestos, kā arī kā darbinieces privātos uzņēmumos.
11 gadu pastāvēšanas laikā abās tirdzniecības skolās ( arī Jēkabpils pilsētas tirdzniecības skola) kopā mācījušies 570 skolnieki, no kuriem 190 beiguši pilnu kursu.
Skolotāji
Luda Bērziņa privātajā tirdzniecības skolā strādāja tie paši skolotāji, kas pasniedza arī Jēkabpils pilsētas tirdzniecības skolā: M. Āriņš — Rācenis, J. Bērziņš (dabas zinātnieks, vēlākais Mazsalacas ģimnāzijas direktors), J. Steinbriks, J. Bērziņš, L. Bērziņš (vēlākais miertiesnesis Jelgavā), brīvmākslinieks Sockis, J. Alberts, mākslinieks Jānis Kuga (vēlākais Latvijas Mākslas akadēmijas rektors), K. Strautmalnieks — Corbiks, Ignatjevs, Cukursuks, Barzes — Markus kundze, Ķempe, Pilsātnieks, J. Siliņš, Serkovs un citi.
Jozgatas ils
Jozgatas ils ir Turcijas ils.