cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Visuma paātrināta izplešanās
Visuma paātrināta izplešanās ir efekts, kas izraisa Visuma objektu, piemēram, galaktiku attālināšanos vienai no otras ar pastāvīgi pieaugošu ātrumu. Šo fenomenu ir iespējams novērot no Zemes observatorijām, pētot tālās galaktikas un zvaigžņu pārnovu uzliesmojumus. Tieši ar šādām metodēm astronomi no diviem neatkarīgiem debesu novērošanas projektiem, Supernova Cosmology Project (“Pārnovu Kosmoloģijas projekts”) un High-Z Supernova Search Team (“Lielu sarkano nobīžu pārnovu meklējumu projekts”) veica Visuma paātrinātās izplešanās atklājumu 1998. gadā, līdz kuram tika uzskatīts, ka Visums izplešas, bet tā izplešanās ātrums samazinās.
Augstuma robeža
"Augstuma robeža" ir 2005. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisore ir Una Celma.
Visuma paātrināta izplešanās
Atklāšana
Šis atklājums tika izdarīts sadarbojoties vairāku gadu garumā iepriekš nosauktajām pētnieku projektu grupām sadarbībā ar debess novērojumu observatorijām — V.M Keka observatoriju, Roke de los Mučačosas observatoriju, Serrotololo Starpamerikāņu observatoriju, WIYN observatoriju. Šodien tālāku pārnovu novērojumu meklējumos piedalās arī citas observatorijas un kosmiskie teleskopi.
Augstuma robeža
Sižets
Kādas 80. gadu klases biedri rīko ikgadējo salidojumu. Visi kopā pavada vienu nakti, kurā atceras jaunības kaislības, cerības, kā arī apjauš panākto vai nokavēto.
Visuma paātrināta izplešanās
Eksperimentālās metodes
Šī efekta metode balstās uz Ia tipa pārnovu uzliesmojumu novērojumiem, jo šī tipa pārnovas tiek uzskatītas par "standarta svecēm" jeb standarta pārnovām, kuras pie katra uzliesmojuma izstaro vienādu enerģijas daudzumu, kuru iespējams novērot kā šīs pārnovas spožumu. Jo tālāk tiek novērota šī pārnova, jo blāvāka tā būs. Tā kā ir zināms, cik spožai tai būtu jābūt konkrētā attālumā no Zemes, tad, salīdzinot novēroto spožumu ar patieso, ir iespējams izdarīt secinājumus par to, kādā attālumā no mums ir noticis šis uzliesmojums. Otrs parametrs, kas tiek noteikts šīs metodes ietvaros, ir konkrēto pārnovu sarkanā nobīde, kas ir Doplera efekta radīts fenomens, kura iespaidā saņemtās pārnovas gaismas spektrs ir nobīdīts uz garāku viļņu garumu pusi jeb spektra sarkano apgabalu. Zinot objekta sarkano nobīdi, ir iespējams noteikt tā aptuveno attālumu no mums, izmantojot Habla likumu. Salīdzinot šo divu parametru — pārnovas spožuma un tās sarkanās nobīdes vērtību, var spriest par Visuma izplešanās ātruma īpašībām.
Šī eksperimentālā metode saskārās ar vairākām grūtībām, kuras novērojumu procesa laikā bija jāatrisina. Pirmā problēma rodas, novērojot tālās pārnovas — ja novēro tuvas pārnovas, tad pārnovu no tās galaktikas, kurā tā atrodas, ir viegli atšķirt, jo tuvākus objektus spējam novērot ar lielāku izšķirtspēju un nav vajadzības pielietot smalkus datu apstrādes veidus. Taču, ja novērojam tālas pārnovas, tad to gaismas signāls pārklājas ar visas galaktikas gaismu, kurā šī pārnova atrodas. Tas rada grūtības izšķirt, kāda daļa no saņemtā gaismas daudzuma nāk no galaktikas un kāda atbilst pārnovai. Lai šo problēmu risinātu, astronomi pielieto digitālos apstrādes rīkus, ar kuriem no kopējā saņemtā signāla tiek atņemts galaktikas fona signāls, kuru iegūst no arhivētajiem iepriekšējiem šīs konkrētās galaktikas mērījumiem. To ir iespējams veikt, jo pašas pārnovas signāla maksimums parasti ilgst dažas nedēļas.
Otra problēma, ar ko saskaras astronomi, veicot šāda veida novērojumus, ir vizuālā atšķirība starp Ia tipa pārnovām — ne visas tās pēc to signālu saņemšanas izskatās pēc standarta pārnovām, daļa no tām ir kļuvušas blāvākas un sarkanākas, nekā tām teorētiski vajadzētu būt. Šī problēma tika atrisināta, ņemot vērā divus galvenos aspektus: pirmkārt, ir zināms, ka galaktikās starpzvaigžņu vidē atrodas daudz starpzvaigžņu putekļu un gāzu, kuras, atrodoties gaismas ceļā starp pārnovu un Zemi, izkliedē pārnovas gaismu un rezultātā tiek novērota kopējā signāla pavājināšanās, kā arī zilā spektra daļa tiek izkliedēta vairāk kā sarkanā, kas savukārt pastiprina novērojamajā signālā sarkano krāsu. Otrs aspekts, kas jāņem vērā, ir spektra nobīde tālo pārnovu uzliesmojumu novērojumos, kuras dēļ tiek lietoti optiskie filtri. Parasti tuvām Ia tipa pārnovām lieto zilās gaismas filtru, bet, ja tiek uzņemti novērojumi ar tāliem pārnovu uzliesmojumiem, tad to spektrs ir nobīdījies un jālieto filtrs, kurš atbilst konkrētajai spektra nobīdei. Ja šo aspektu neņem vērā, tad, salīdzinot vairākus pārnovu uzliesmojumu novērojumus, tiek iegūti spektri ar dažādiem intensitāšu sadalījumiem, kurus vairs nav iespējams korekti salīdzināt.
Klavierskolotāja
"Klavierskolotāja" (fr) ir 2001. gada Francijas, Austrijas un Vācijas kopražojuma erotiska psiholoģiska drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Mihaels Hāneke. Filmā galvenās lomas atveido Izabella Ipēra, Annija Žirardo un Benuā Mažimels. Filma ir balstīta uz Elfrīdes Jelinekas 1983. gada romānu ar tādu pašu nosaukumu.
Filma stāsta par klavierskolotāju Vīnes konservatorijā, kura dzīvo kopā ar savu māti un uzsāk sarežģītas attiecības ar savu studentu.
Filmas "Klavierskolotāja" pirmizrāde notika Kannu kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta palmas zaru. Filma saņēma festivāla Grand Prix balvu, taču Ipēra un Mažimels saņēma labākās aktrises un aktiera balvas. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes.
Aleksandra Nariškina
Dzīvesgājums
Dzimusi 1883. gada 10. maijā Kutaisi Konstantīna Oldenburga fon Holšteina-Gottropa (1850-1906) un viņa sievas Agripīnes Džaparidzes ģimenē. 1900. gadā apprecēja kņazu Georgiju Jurjevski, bet pēc šķiršanās 1908. gadā Parīzē huzāru pulka rotmistru Ļevu Nariškinu.
Mirusi 1957. gada 28. maijā Parīzē. Apglabāta Senženevjēvas de Buā pareizticīgo kapsētā (cimetière communal de Sainte-Geneviève-des-Bois).
Analogais signāls
Analogais signāls ir viens no informācijas pārraides veidiem. Lai pārraidītu, piemēram, skaņu lielā attālumā, vispirms skaņas viļņa svārstības ar mikrofonu pārveido analogās jeb līdzīgās elektriskās strāvas svārstībās. Strāvas stiprums mainās pilnīgi analogi skaņas viļņa radītajām mikrofona membrānas svārstībām. Pārraidītās svārstības pēc tam telefona klausulē vai radioaparāta skaļrunī atkal pārveido skaņas svārstībās, lai cilvēks tās varētu uztvert ar dzirdes orgānu - ausi. Mūsdienās analogo signālu vietā arvien vairāk izmanto ciparsignālus, ar kuriem pārraida digitālo informāciju.
Golfa straume zem ledus kalna
"Golfa straume zem ledus kalna" (ru) ir 2012. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisors ir Jevgēņijs Paškēvičs.
Sižets
Filma ir par Ādama pirmo sievu Lilitu, kura, tāpat kā Ādams, izveidota no māla. Lilita pameta Ādamu pēc tam, kad tas viņu neatzina par sev līdzīgu. Lilita ir nemirstīga un spēj mainīt veidolu. Lilita var iegūt sev jebkuru vīrieti neatkarīgi no viņa gribas un vēlāk vīrieti pamest, nolemjot viņu nāvei.
Apbalvojumi
Filma nominēta Lielā Kristapa balvai desmit kategorijās un ieguva piecas balvas — kā labākā pilnmetrāžas spēlfilma, Jevgeņijs Paškēvičs kā labākais spēlfilmas režisors, Gints Bērziņš kā labākais spēlfilmas operators, Jurģis Krāsons un Pāvels Parhomenko kā labākie spēlfilmas mākslinieki, Anrijs Krenbergs kā labākais skaņu režisors.
Filma bija izvirzīta kā Latvijas kandidāte Amerikas Kinoakadēmijas balvai "Labākā filma svešvalodā", bet nomināciju neieguva.
Bindari (Saunas pagasts)
Bindari ir ciems Saunas pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 215 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V738.
Masti
Masti jeb Mosti  ir pilsēta Baltkrievijas rietumos uz dienvidaustrumiem no Grodņas pie Nemunas upes. Dzelzceļa mezgls. Mēbeļu kombināts, pārtikas rūpniecības uzņēmumi.
Rakstos pirmoreiz minēti 1486. gadā. Līdz Polijas Trešajai dalīšanai 1795. gadā, kad Masti iekļāvās Krievijā, tā bija Lietuvas lielkņazistes (Žečpospolitas) sastāvā. Starp pasaules kariem — Polijā.
Olli Juolevi
Olli Juolevi (fi, dzimis ) ir Somijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2021) Juolevi pārstāv NHL komandu Vankūveras "Canucks".
2016. gada NHL draftā ar kopēju piekto numuru viņu izvēlējās Vankūveras "Canucks". Dzimis Helsinkos, savus jauniešu gadus pavadījis Jokerit hokeja sistēmā. Vēlāk viņš pārcēlās uz Ziemeļameriku un spēlēja Ontārio hokeja līgas komandā Landonas "Knights", ar kuru 2016. gadā izcīnīja Memoriālo kausu. Vienu sezonu arī spēlējis Somijas hokeja līgas komandā Turku TPS un divas sezonas AHL komandā Jūtikas "Comets".
Somijas hokeja izlasi Juolevi ir pārstāvējis trīs Pasaules junioru čempionātos, 2016. gadā izcīnot arī zelta medaļas.
Stīvens Frānsiss Smits
Stīvens Frānsiss Smits (en; 1860. vai 1861. gads Ontārio — Londona) bija Lielbritānijas un Kanādas šahists un ārsts.
Biogrāfija
Piedzimis Kanādas provincē Ontario, taču jau 1870. gadu vidū kopā ar ģimeni pārcēlies uz Angliju. Profesijas izvēlē sekojis tēva piemēram un kļuvis par ārstu – Karaliskās ķirurgu koledžas locekli un aptiekāru biedrības licenzes īpašnieku. Aizrāvies arī ar šahu. 1895. gadā uzvarējis Londonas pilsētas šaha kluba čempionātā, bet 1906. gadā šajā turnīrā ieņēmis 2. vietu. Vairākkārt piedalījies Lielbritānijas šaha čempionātos un tradicionālajos Hastingsas jaungada turnīros.
Pirmā pasaules kara laikā pametis Britu salas un pārcēlies uz Kanādu. 1915. gadā Vankūverā uzvarējis vietējā šaha kluba čempionātā, kas vienlaicīgi bijis arī Britu Kolumbijas labāko šahistu turnīrs.
Pārstāvējis Kanādu 1924. gada neoficiālajā šaha olimpiādē. Bijis viens no 15 delegātiem, kas 1924. gada 20. jūlijā parakstījis Starptautiskās šaha federācijas (FIDE) dibināšanas aktu.
Brūnā hiēna
Brūnā hiēna (Hyaena brunnea) ir hiēnu dzimtas (Hyaenidae) plēsējs, kas izplatīts Āfrikas dienvidu daļā — Namībijā, Botsvānā, rietumu un dienvidu Zimbabvē, dienvidu Mozambikā un Dienvidāfrikā. Tā apdzīvo savannu, krūmājus un pustuksnešus. Brūnā hiēna ir visretāk sastopamā hiēnu suga. Uzskata, ka pasaulē ir ap 10 000 brūno hiēnu. Lielākā to populācija mājo Kalahari tuksnesī un Āfrikas dienvidrietumu piekrastes apvidū.
Izskats
Brūno hiēnu ir viegli atšķirt no pārējām hiēnu sugām, pateicoties tās garspalvainajam un pinkainajam, tumši brūnajam kažokam, smailajām ausīm un īsajai, kuplajai astei. Tās kājas ir svītrainas, mijoties brūnām un gaši pelēkām svītrām. Pieaugušajiem īpatņiem ap kaklu veidojas biezs, gaiši brūns matojums, kas kontrastē ar pārējo tumšo kažoku. Matojuma garums uz kakla un muguras sasniedz apmēram 30 cm. Uzbudinājumā krēpes uz kakla un muguras saceļas stāvus, padarot hiēnu lielāku.
Ķermeņa garums ir 86—160 cm, bet visbiežāk tas ir 110—125 cm, augstums skaustā 71—88 cm, astes garums 25—35 cm. Abi dzimumi izskatās vienādi, tikai tēviņi ir nedaudz lielāki: tēviņi sver 40,2—43,7 kg, bet mātītes 37,7—40,2 kg. Brūnajai hiēnai ir ļoti spēcīgi žokļi. Pat tikko dzimusi hiēna, kas ir tikai pirms 5 minūtēm nākusi pasaulē, spēj pārkost gazeles kaulus. Pieaugot un nobriestot, žokļu spēks pieaug. Salīdzinot ar svītraino hiēnu, brūnās hiēnas galvaskauss ir lielāks un zobi masīvāki.
Uzvedība
Brūnās hiēnas ir sabiedriski dzīvnieki un dzīvo paplašinātos ģimeņu baros jeb klanos, kuros savstarpējā hierarhija ir salīdzināma ar pelēkā vilka bara struktūru. Klanā ir alfa tēviņš un alfa mātīte, bet kopumā tajā ir apmēram 4—6 pieaugušie īpatņi. Klanam ir noteikta teritorija (233—466 km² ), kuru tas apsargā, kā arī visi kopā audzina mazuļus. Teritorija tiek iezīmēta ar biezu, krēmam līdzīgu, melnbaltu anālā dziedzera sekrētu, to atstājot uz lielākiem zāles kušķiem un akmeņiem. Hiēnas, apostot sekrētu, spēj notiekt, kad sekrēts ir atstāts un kura no bara hiēnām to ir atstājusi. Tādējādi klana locekļi ir kontaktā viens ar otru un, lai arī klejo pa vienam, ir informēti par klana kopējo kustību teritorijā.
Vieta hierarhijā tiek noteikta ar agresīvu rituālu un šķietamu cīņu palīdzību. Klana jaunie tēviņi pieaugot diezgan bieži pamet ģimeni un pievienojas svešam klanam. Brūnā hiēna ir ātra skrējēja, spējot attīstīt ātrumu 50 km/h. Atšķirībā no citām hiēnām brūnajai hiēnai nav raksturīgi "hiēnu smiekli".
Barība
Brūnā hiēna barības meklējumos dodas viena, retākos gadījumos veidojot nelielas medību grupas. Tā galvenokārt barojas ar lielo plēsēju medījuma pārpalikumiem, ar spēcīgajiem žokļiem salaužot kaulus un izēdot barojošās kaulu smadzenes. Brūnā hiēna medī arī grauzējus, kukaiņus, izēd no putnu ligzdām olas un uzlasa gatavus augļus, kā arī ēd sēnes, piemēram, tuksneša trifeles (Kalaharituber pfeilii). Tomēr brūnā hiēna ir neveikls mednieks, un dzīvais medījums sastāda niecīgu daļu tās diētā.
Tai ir ļoti laba dzirde un oža, un tā spēj saost maitu kilometriem tālu. Brūnā hiēna turklāt ir ļoti agresīvs maitēdājs, bieži atņemot medījumu melnmuguras šakāļiem, gepardiem un leopardiem. Pat viena pati brūnā hiēna spēj atņemt leoparda tēviņam medījumu, uzdzenot plēsēju kokā. Kalahari tuksnesī brūnā hiēna bieži dominē pār visiem plēsējiem, nebaidoties pat no lauvām, plankumainajām hiēnām un hiēnsuņiem, tādēļ reizēm var novērot lauvu un plankumaino hiēnu nokostas brūnās hiēnas. Kalahari tuksnesī 80% brūno hiēnu ir aktīvas nakts laikā, pārmeklējot teritoriju, kuras diametrs vidēji ir 31 km, bet tas var sasniegt arī 54 km. Brūnā hiēna barības pārpalikumus paslēpj krūmos vai alās, slēptuves pēc tam apmeklējot tuvāko 24 stundu laikā.
Vairošanās
Brūnajai hiēnai nav noteiktas vairošanās sezonas. Mātītei pirmais mazuļu metiens ir divu, trīs gadu vecumā. Mātītes pārojas ar klana dominanto tēviņu vai ar klejojošiem, vientuļiem tēviņiem. Kopumā viena klana tēviņi un mātītes parasti savā starpā nepārojas, tā kā visbiežāk tie ir brāļi un māsas. Klana tēviņi tam neiebilst un palīdz velāk audzināt mazuļus. Mātītei ik pēc 20 mēnešiem ir jauns metiens, turklāt parasti pārojas tikai dominantā mātīte. Ja klanā sapārojas vēl kāda mātīte, mātes kopā audzina un zīda mazuļus, lai gan lielākas rūpes tiek izrādītas savējiem.
Grūsnības periods ilgst 3 mēnešus. Smilšainā kāpā, tālu prom no lauvu un plankumaino hiēnu teritorijām, tiek izrakta ala, kurā pasaulē nāk mazuļi. Metienā ir 1—5 mazuļi, kas piedzimstot sver apmēram 1 kg. Tie ir akli un kurli, acīm atveroties apmēram astotajā dienā. Pirmos dažus mēnešus māte mazuļus neatstāj vienus ne uz mirkli. Māte mazuļus zīda 12—14 mēnešus, un 18 mēnešu vecumā jaunās hiēnas pamet midzeni, pievienojoties baram. Mazuļiem barību nes visi klana locekļi. Dzimumbriedumu brūnā hiēna sasniedz apmēram 30 mēnešu vecumā, dzīves ilgums tām ir 12—15 gadi.
Mihails Antipovs
Mihails Antipovs (ru; dzimis Maskavā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (2013).
Biogrāfija
Piecpadsmit gadu vecumā kļuvis par Krievijas sporta meistaru šahā. 2011. gadā uzvarējis Budapeštas starptautiskajā šaha turnīrā First Saturday un izpildījis pirmo lielmeistara normu. 2012. gadā Sarajevas izpildījis otro lielmeistara normu. 2013. gadā Rīgā starptautiskā šaha festivālā Rīgas Tehniskās universitātes Open 2013 izcīnījis 3. vietu "A" turnīrā un izpildījis trešo lielmeistara normu. Par panākumiem turnīros FIDE 2011. gadā Antipovam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2013. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Sešpadsmit gadu vecumā kļuvis par Krievijas tā brīža jaunāko šaha lielmeistaru.
2015. gadā Hantimansijskā uzvarējis Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā un kvalificējies FIDE 2017. gada Pasaules šaha kausam pēc izslēgšanas sistēmas. 2020. gada septembrī uzvarējis Maskavas pilsētas šaha čempionātā. 2020. gada decembrī Maskavā pēc turnīra pirmās puses izstājies no Krievijas vīriešu šaha čempionāta superfināla, jo turnīra gaitā saslimis ar COVID-19.
2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 46. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.
Ir Krievijas valsts humanitārās universitātes (Maskava) students.
Ģirts Bišs
Ģirts Bišs (dzimis Rīgā) ir latviešu komponists.
Mācījies Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolā gan klavieru, gan teorijas nodaļā. Tāpat apguvis dažādas digitālās skaņu montāžas tehnikas. Viļņas Mākslas akadēmijā studējis fotogrāfiju.
Arnema
Arnema ir pilsēta Nīderlandē, Gelderlandes provinces administratīvais centrs. 2011. gadā pilsētā dzīvoja aptuveni 148 tūkstoši iedzīvotāju. Pēc šī rādītāja tā ir četrpadsmitā lielākā pilsēta Nīderlandē. Arnemas aglomerācijā dzīvo aptuveni 729 tūkstoši iedzīvotāju. Rakstiskajos avotos pirmo reizi pieminēta 893. gadā un bija pazīstama kā romiešu apmetne Arenacum. 1443. gadā pilsēta iestājās Hanzas savienībā.
Linnansāri nacionālais parks
<mapframe text="Linnansāri nacionālais parks" width=300 height=300 zoom=9 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q1826934" } Linnansāri nacionālais parks (fi) ir 1956. gadā izveidots nacionālais parks Somijas dienvidaustrumos, kurā ietilpst Haukivesi ezera salas. Pats Haukivesi ezers ietilpst Saimā ezeru sistēmā.
Nacionālais parks izveidots Somijas ezeru reģiona tradicionālās dabas aizsardzībai. Uz lielākās no salām izveidota lauku sēta, kura tradicionālās ainavas aizsardzībai izmanto līdumu lauksaimniecību. Nacionālā parka teritorijā dzīvo globāli apdraudētie Saimā pogainie roņi.
Patriks Marūns
Patriks Marūns (dzimis ) ir amerikāņu hokejists, kreisās malas uzbrucējs. Pašlaik (2020) spēlē NHL kluba Tampabejas "Lightning" sastāvā.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Marūns sāka 2007.—08. gada sezonā, kad aizvadīja vienu spēli AHL vienībā Filadelfijas "Phantoms". 2010.—11. gada sezonā NHL klubs Filadelfijas "Flyers", ar kuru Marūnam bija līgums, aizmainīja uzbrucēju uz Anahaimas "Ducks". 2011.—12. gada sezonā Marūns debitēja NHL, aizvadot divas spēles "Ducks" rindās. Komandas pamatsastāvā uzbrucējs nostiprinājās vien 2013.—14. gada sezonā. 2015.—16. gada sezonā Marūns tika aizmainīts uz Edmontonas "Oilers", tās rindās aizvadot nākamās divarpus sezonas.
2018.—19. gada sezonā Marūns kopā ar Sentluisas "Blues" izcīnīja Stenlija kausu. Vasarā hokejists pievienojās Tampabejas "Lightning" vienībai, ar kuru kopā jau nākamajā sezonā uzbrucējs izcīnīja savu otro Stenlija kausa titulu. Viņš kļuva tikai par trešo spēlētāju pēc Korija Stilmana un Kloda Lemjē, kam kopš 1967. gada izdevies divas sezonas pēc kārtas dažādu komandu sastāvā izcīnīt Stenlija kausu.
ASV hokeja izlases rindās spēlējis 2016. gada pasaules čempionātā.
Krieviņupe
Krieviņupe (arī Krieviņu upe, augštecē Kalnkuncu upīte) ir Ēdas (Šķēdes) labā krasta pieteka Saldus novada ziemeļos. Tek ziemeļu virzienā, vidustecē pagriežoties uz ziemeļrietumiem. Ietek Ēdā augšpus Šķēdes.
Maziras rajons
Maziras rajons ir Baltkrievijas administratīvais rajons Gomeļas apgabala dienvidrietumos. Tas robežojas ar Gomeļas apgabala Kaļinkaviču rajonu ziemeļaustrumos, Hojņiku rajonu austrumos, Narovļas rajonu dienvidaustrumos, Jeļskas rajonu dienvidos, Ļeļčicu rajonu dienvidrietumos un Pjetrikavas rajonu ziemeļrietumos.
Rajona skolās par skolotāju ir strādājusi Nobela prēmijas laureāte Svetlana Aļeksijeviča (Светла́на Алекса́ндровна Алексие́вич, 1948).
Maziras pilsētā dzimuši revolucionāre Gesja Geļfmana (Геся Мировна Гельфман, 1855 — 1882), bērnu Eirovīzijas konkursa uzvarētāja Ksenija Sitņika (Ксенія Міхайлаўна Сітнік, 1995), futbolists Andrejs Varankovs (Андрэй Мікалаевіч Варанкоў, 1989).
Tereza Štadlere
Tereza Štadlere (sr; dzimusi kā Jovanoviča (sr); Subotica —  Subotica) bija Dienvidslāvijas un Serbijas starptautiskā lielmeistare šahā (1977), Dienvidslāvijas sieviešu šaha čempione (1964).
Biogrāfija
1960. gados bijusi viena no vadošajām Dienvidslāvijas šahistēm. 1964. gadā uzvarējusi Dienvidslāvijas sieviešu šaha čempionātā. Daudzu starptautisko sieviešu šaha turnīru uzvarētāja, tajā skaitā bijusi labākā Bela Crkvā (Ungārija) (1958), Arenisa de Marā (Spānija) (1966), Novisadā (1978).
Piedalījusies 1967. gada pretendentu turnīrā šahā sievietēm Suboticā un izcīnījusi augsto 4. vietu (uzvarēja Alla Kušnira). Tāpat piedalījusies 1971. gada sieviešu starpzonu turnīrā Ohridā, kurā palikusi 13. vietā (uzvarēja Nana Aleksandrija). .
Tereza Štadlere trīs reizes pārstāvējusi Dienvidslāviju sieviešu šaha olimpiādēs (1957, 1969, 1980). 1980. gadā šaha olimpiādē pie 3. galdiņa ieguvusi individuālo bronzas medaļu.
Par panākumiem turnīros FIDE 1977. gadā viņai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) goda nosaukumu.
To atceras tikai vilcieni
"To atceras tikai vilcieni" ir 2016. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisors ir Jānis Putniņš.
Fortveina
Fortveina (en) ir pilsēta Indiānā, ASV. Alena apgabala administratīvais centrs. Atrodas štata ziemeļaustrumos, 29 km uz rietumiem no štata robežas ar Ohaio un 80 km uz dienvidiem no robežas ar Mičiganu. Ar vairāk nekā 256 tūkstošiem iedzīvotāju tā ir otra lielākā pilsēta Indiānā un 76. — ASV.
To atceras tikai vilcieni
Sižets
Filmā ir apvienoti Rīgas kinostudijas spēlfilmu fragmenti, kurus vieno vilciens.
Fortveina
Dibināta. Pilsētas rūpnieciskā izaugsme sākusies ar Vobašas un Ēri kanāla izbūvi 19. gadsimta 30. gados. Pilsēta ir augstākās izglītības centrs — šeit atrodas vairākas mācību iestādes. Fortveinā atrodas par vienu no labākajiem valstī atzītais Fortnoksas bērnu zooloģiskais parks.
Pilsētā tika aizvadīta pirmā profesionālā beisbola spēle, Fortveina tiek uzskatīta arī par NBA dzimšanas vietu.
Ievērojamas personības
Fortveinā dzimuši vai dzīvojuši:
Ieva Jurjāne
Ieva Jurjāne (dzimusi ) ir latviešu scenogrāfe.
Beigusi Jaņa Rozentāla Rīgas mākslas vidusskolu. 1996. gadā absolvējusi Latvijas Mākslas akadēmijas glezniecības nodaļas maģistrantūru.
Veidojusi scenogrāfiju un kostīmus vairākiem Latvijas Nacionālās operas iestudējumiem. Sadarbojusies arī ar United Intimacy, Latvijas Nacionālo teātri un Jauno Rīgas teātri. Strādājusi arī pie vairākām filmām, tai skaitā "Tumšie brieži", "Pa ceļam aizejot" un "Laiks eņģeļiem".
Saņēmusi Latvijas Gāzes Gada balvu, Lielo Kristapu, Latvijas Lielo Mūzikas balvu un Spēlmaņu nakts balvas.
Saņēmusi A/S Latvijas Gāze Gada balvu par LNO gada labāko izrādi "Mcenskas apriņķa lēdija Makbeta" (2006). Lielā Kristapa balvu saņēmusi kā labākā animācijas filmu māksliniece par filmu "Doktora D. sala" (2005), kā labākā māksliniece un labākā kostīmu māksliniece par filmu "Melānijas hronika", kā labākā māksliniece par filmām "Pilsēta pie upes" (2020) un "Janvāris" (2022). Spēlmaņu nakts balvu saņēmusi par labāko scenogrāfiju izrādei "Čūska" (2000), kā arī par kopdarbu ar Viesturu Kairišu izrādē “Smiļģis” Dailes teātrī (2021). Ieguvusi arī Latvijas Lielo Mūzikas balvu par scenogrāfiju P. Čaikovska operai "Jevgeņijs Oņegins" (2000). Saņēmusi Kultūras ministrijas stipendiju divu mēnešu radošajam darbam Parīzes starptautiskā mākslas centra darbnīcā (1997) un Jaunrades Fonda stipendiju (1995/1996). Piedalījusies daudzās grupu izstādēs, kā arī personālizstādēs Rīgā (Rīgas Galerijā, Dāņu Kultūras Institūtā, galerijā "Daugava", galerijā "Istaba" un izstāžu zāles Arsenāls Radošajā telpā), Helsinkos un Holandē.
Ieva Jurjāne ir viena no Jaunā Teātra Institūta dibinātājām, Latvijas Mākslinieku Savienības biedre un Jauno Mākslinieku apvienības biedre.
Bindari (Kalniešu pagasts)
Bindari ir ciems Kalniešu pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 279 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V627. Ciema apkārtnē atrodas Vaičuku ezers.
Aleksejs Antonovs
Aleksejs Antonovs (dzimis, miris ) bija Baltkrievijā dzimis krievu / poļu izcelsmes padomju ģenerālis, štāba virsnieks. Viens no 17 Uzvaras ordeņa kavalieriem.
Dzimis Grodņā, karavīra ģimenē. Sākoties Pirmajam pasaules karam iesaukts armijā. Piedalījās kaujās Rietumukrainā, kur ievainots. Krievijas pilsoņu kara laikā piedalījās kaujās pret Deņikinu un Vrangeli. 1931. gadā beidza Frunzes akadēmiju. No 1938. līdz 1941. gada martam - pasniedzējs Frunzes akadēmijā.
Sākoties Vācijas iebrukumam PSRS Otrajā pasaules kara laikā, Antonovs tika iecelts par dažādu frontu štāba priekšnieku. 1942. gada beigās tika pārcelts darbā Ģenerālštābā. No 1943 gada pavasara Ģenerālštābā piedalījās visu būtisko padomju kara operāciju plānošanā. Šeit viens Antonova galvenajiem pienākumiem bija katru dienu ziņot personiski Staļinam par stāvokli frontē. Piedalījās gan Jaltas, gan Potsdamas konferences darbā.
Pēc kara - Aizkaukāza kara apgabala priekšnieks. No 1955. līdz nāvei 1962. gadā - Varšavas pakta štāba priekšnieks.
Mēness starus stīgo
Mēness starus stīgo ir Emīla Dārziņa jauktā kora dziesma ar Aspazijas dzejoļa (1901) vārdiem, kas pirmo reizi atskaņota 1910. gada Piekto vispārējo latviešu dziedāšanas svētku koncertā.
Gustavs Ernesakss
Gustavs Ernesakss (et, — ) bija igauņu komponists un diriģents.
Mēness starus stīgo
Emīls Dārziņš to vērtēja kā savu meistarīgāko kordziesmu. Tās divtaktu tematiskais kodols jauktā 5/4 taktsmērā saglabājas visas dziesmas laikā, no trīsbalsīga salikuma sasniedzot sešbalsīgu spēcīgajā kulminācijā noslēgumā.
Gustavs Ernesakss
Biogrāfija
Dzimis Harju apriņķī. 1931. gadā absolvējis Tallinas konservatorijas muzikālās pedagoģijas klasi un 1934. gadā kompozīcijas klasi. No 1937. gada bija Tallinas konservatorijas pedagogs.
Mēness starus stīgo
Dziesmas raksturojums
Dziesma "Mēness starus stīgo" ir spilgts latvju romantiskās kormūzikas paraugs un pieder individuālās lirikas žanram, kurā iekļaujas vēl cits Dārziņa kordarbs "Sapņu tālumā" un ar tiem pašiem Aspazijas tekstiem komponētās Vītola solo dziesmas. Pēdējais gan savā laikā Dārziņu rāja par šo tekstu izvēlēšanos kordziesmai, kas "..neskatoties uz labi izdevušos mūziku", tomēr "..nenoliedzams aistētisks pārpratums", taču arī Vītols pats savos kordarbos, kad balādisku tekstu sāka trūkt, tīri individuālajai lirikai gluži garām nespēja paiet.
Eduards Kazričs
Eduards Kazričs (1871—1911) bija latviešu agronoms un sabiedriskais darbinieks, Krievijas Impērijas Valsts Domes II sasaukuma deputāts no Vitebskas guberņas. Antona Kazriča jaunākais brālis.
Dzīvesgājums
Dzimis 1871. gadā Sakstagala pagasta Kazradžu māju saimnieka Andreja Eisaka, pēc uzvārda maiņas Kazradža (Kazriča), ģimenē. Viņa vectēvs Jānis cēlies no Kantinieku sādžas Sakstagala pagastā, kopā ar dēlu iepirka no valsts mājas ar 125 ha lauku zemes uz izmaksu. No 1882. gada viņš ar vecākā brāļa Antona atbalstu mācījās Rīgas Aleksandra ģimnāzijā, tad studēja ķīmiju un lauksaimniecību Rīgas politehnikumā. Saimniekoja dzimtas saimniecībā un vadīja Sakstagala pagasta krājkasi. 1902. gadā apprecējās ar Jūliju Tomašūni, ģimenē piedzima divi bērni.
Mēness starus stīgo
Dziesmas raksturojums
Dziesmusvētku vēsturnieks Valentīns Bērzkalns turklāt rakstīja, ka "laika gaitā Dārziņa kordziesmu melodiskums un sirsnīgā noskaņa mūs arī tā pieradinājusi, ka par šīm teksta un mūzikas attiecībām tagad vairs nemēdzam daudz diskutēt. Tāpat labprāt pieveram acis pret dažu Dārziņa darbu rudimentāritāti, kāda sastopama arī dziesmā "Mēness starus stīgo", piemēram, tās melodiskajā attīstījumā un tikpat kā nemainīgajā ritmā. Cita starpā, to pašu tekstu citādā noskaņā un stingra diatonisma robežās komponējis vēl Emilis Melngailis, un to nereti atskaņoja Reitera koris. Bet arī Melngaiļa dziesma palikusi rudimentārā veidā un tautā tā neieskanējās.
Gustavs Ernesakss
Biogrāfija
Otrā pasaules kara laikā evakuējies kopā ar Padomju karaspēku. Evakuācijā no 1942. līdz 1944. gadam Ernesakss vadīja Igaunijas Valsts ansambļus. Atgriezies dzimtenē 1944. gadā nodibinājis Igaunijas PSR Valsts Akadēmisko vīru kori (no 1989. gada Nacionālais), kas bija pirmais šāda veida koris Igaunijā. Šo kori Ernesakss vadīja no 1944. līdz 1975. gadam. 1945. gadā viņu izvēl par Tallinas konservatorijas profesoru un 1947. gadā viņš kļūst par Igauņu dziesmu svētku virsdiriģentu.
Mēness starus stīgo
Dziesmas raksturojums
2005. gadā "Mēness starus stīgo" jauktam korim sacerēja arī komponists Andris Dzenītis.
Eduards Kazričs
Dzīvesgājums
1907. gada 7. februārī Kazriču ievēlēja par Krievijas Impērijas Valsts Domes deputātu, bija Konstitucionālo demokrātu (kadetu) frakcijas biedrs. Pēc domes atlaišanas ar sievu atgriezās no Pēterpils savā lauku īpašumā. Ap 1910. gadu sāka strādāt par Rēzeknes apriņķa agronomu.
Miris 1911. gada 27. jūnijā.
Gustavs Ernesakss
Biogrāfija
Viens no Ernesaksa populārākajiem darbiem ir dziesma "Mana tēvu zeme ir man mīļa", kas tapusi muzikāli apdarinot 19. gadsimta atmodas patriotiskās dzejnieces Lidijas Koidulas dzejoli. Šī dziesma tika uzskatīta par neoficiālu nacionālo himnu padomju okupācijas laikā.
Komunistiskās partijas biedrs, Igaunijas PSR Augstākās Padomes 4. — 7. sasaukumu deputāts.
Rīgas "Dinamo" drafta izvēļu uzskaitījums
Šis ir Kontinentālās hokeja līgas kluba Rīgas "Dinamo" drafta izvēļu uzskaitījums.
Sviļova (Šķilbēnu pagasts)
Sviļova ir ciems Viļakas novada Šķilbēnu pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 2,4 km no pagasta centra Rekovas, 18,4 km no novada centra Viļakas un 249,4 km no Rīgas.
Biņova
Biņova ir ciems Zvirgzdenes pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 274 km attālumā no Rīgas.
Antonovs
Antonovs (ru, no personvārda Antons (Анто́н); sieviešu dzimtē Antonova (Анто́нова)) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Bojans Jokičs
Iepriekš pārstāvējis komandas Slovēnijā, Francijā, Itālijā, Spānijā un Anglijā.
Slovēnijas futbola izlases sastāvā debitējis 2006. gadā. Piedalījies 2010. gada FIFA Pasaules kausā. , mačā pret Latviju, aizvadījis savu 100. un pēdējo spēli valstsvienības rindās.
Džons O'Hanlons
Džons O'Hanlons (en; Portadauna —  Dublina) bija Īrijas šahists.
Biogrāfija
Piedalījies arī starptautiskajos šaha turnīros: 1921. gadā Brodsteirā dalījis pirmo vietu ar Maksi Eivi, 1922. gadā bijis 8. vietā Hastingas tradicionālajā jaungada turnīrā, kurā uzvarējis Bora Kostičs, 1928. gadā Jērā (Francija) dalījis 1.-3. vietu ar Marselu Dišānu un Vitāliju Halberštatu, un 1930. gadā Nicā palicis 12. vietā (uzvarējis Savelijs Tartakovers).
Pārstāvējis Īrijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Godinot O'Hanlona piemiņu, Īrijas provinces Lensteras šaha savienība viņa vārdā ir nosaukusi kausu, kuru izcīna gadskārtējās šaha komandu sacensībās.
Izspiedējprogrammatūra
Izspiedējprogrammatūra (en), dažkārt arī saukta par izspiedējvīrusu vai šifrētājvīrusu, ir ļaunprogrammatūra, kas bloķē sava upura pieeju datora failiem vai draud tos publicēt un pieprasa izpirkuma maksu. Vienkāršāki izspiedējprogrammatūras veidi tikai bloķē visu datora sistēmu, nemainot failus, taču sarežģītākas izspiedējprogrammatūras šifrē failus, padarot tos nelietojamus, kamēr nav samaksāts izpirkums, lai tos atšifrētu. Atgūt failus bez šifrēšanas atslēgas (encryption key) ir problēmātiski, un grūti izsekojamas kriptovalūtas kā Bitcoin, ko izmanto maksājot izpirkumu, padara ļaundaru izsekošanu un notiesāšanu ļoti grūtu.
Izspiedējprogrammatūras parasti izplata ar Trojas zirga ļaunprogrammatūru, kas maskēta kā derīgs fails, ko lietotājs lejupielādē vai atver kā epasta pielikumu. Taču viens pazīstams izspiedējprogrammatūras piemērs — "WannaCry" — automātiski izplatījās starp datoriem bez lietotāju darbībām.
Sākot jau ar 1989. gadu, kad tika dokumentēta pirmā izspiedējprogrammatūra "AIDS trojan", izspiedējprogrammatūru krāpšanas gadījumu skaits ir ievērojami pieaudzis. 2018. gada pirmajos 6 mēnešos notika 181.5 miljoni izspiedējprogrammatūru uzbrukumu. Tas ir par 229% vairāk nekā tajā pašā laika posmā 2017. gadā. 2014. gada jūnijā antivīrusu programmatūras ražotājs "McAfee" paziņoja, ka ir savākts dubults skaits izspiedējvīrusu paraugu pēdējā ceturkšņa laikā, salīdzinot ar to pašu ceturksni iepriekšējā gadā. CryptoLocker izspiedējprogrammatūra bija īpaši veiksmīga iekasējot ap 3 miljoniem ASV dolāru, pirms tās darbību 2014. gada vidū izbeidza varasiestādes, "CryptoWall" izspiedējprogrammatūra pēc ASV Federālās izmeklēšanas biroja (angļu: Federal Bureau of Investigation (FBI)) aplēsēm līdz 2015. gada jūnijam iekasēja vairāk kā 18 miljonus ASV dolāru. 2020. gadā izspiedējprogrammatūru nodarītie zaudējumi pārsniedza 29.1 miljonus ASV dolāru. Amerikāņu kiberdrošības uzņēmums "SonicWall" ziņo, ka 2021. gadā notika ap 623 miljonu izspiedējprogrammatūru uzbrukumu.
Darbības principi
Failus šifrējošas izspiedējprogrammatūras jēdzienu Izstrādāja Moti Yung un Adam L. Young no Kolumbijas Universitātes (angļu: Columbia Univerisity), ASV. To prezentēja 1996. gadā "IEEE Security & Privacy" konferencē. Kriptovirālo izspiešanu (cryptoviral extortion) apraksta trīspakāpju process, kas notiek starp uzbrucēju un upuri : Simetriskā atslēga ir unikāla un nepalīdzēs citiem upuriem. Uzbrucēja privātā atslēga nekad netiek atklāta upuriem, upuriem tikai jānosūta uzbrucējam šifrētā simetriskā atslēga (encrypted symmetric-cipher key).
Šifrēšanas izspiedējprogrammatūra
Ja persona vai organizācija ir šifrēšanas izspiedējprogrammatūras uzbrukuma upuris, uzbrucējs šifrē upura sensitīvos datus vai failus, lai tiem nevarētu piekļūt, ja netiek samaksāta pieprasītā izpirkšanas maksa. Teorētiski, kad upuris samaksā, tas saņem šifrēšanas atslēgu, lai gūtu piekļuvi failiem vai datiem. Tomēr pat tad, ja upuris samaksā izpirkšanas maksu, nav garantijas, ka kibernoziedznieki atsūtīs šifrēšanas atslēgu vai atbrīvos vadību. "Doxware" ir šifrēšanas izspiedējprogrammatūras veids, kas šifrē un draud publiski atklāt upura informāciju, parasti ar mērķi, to pazemot vai kauninot, piespiest samaksāt izpirkšanas maksu.
Bloķēšanas izspiedējprogrammatūra
Bloķēšanas izspiedējprogrammatūras uzbrukumā upurim tiek bloķēta piekļuve savai ierīcei. Upurim ekrānā tiek parādīta piezīme par izpirkšanas maksu, kurā paskaidrots, ka piekļuve ir bloķēta, kā arī ir sniegti norādījumi par to, kā samaksāt izpirkšanas maksu, lai atgūtu piekļuvi. Šāda veida izspiedējprogrammatūra parasti nav saistīta ar šifrēšanu, tāpēc, kad upuris atgūst piekļuvi savai ierīcei, visi sensitīvie faili un dati saglabājas.
Jeļņa
Jeļņa var būt:
Seriālais kravas konteinera kods
Seriālais kravas konteinera kods (SSCC) ir 18 ciparu skaitlis, ko izmanto loģistikas vienību identificēšanai. Lai automatizētu lasīšanas procesu, SSCC bieži tiek iekodēts svītrkodā, parasti GS1-128simbolikā, un to var iekodēt arī RFID tagā. To izmanto elektroniskās komercijas darījumos.
SSCC sastāv no paplašinājuma cipara, GS1 uzņēmuma prefiksa, sērijas numura un kontrolcipara. Tas viss ir ciparos. To izmanto augstākā iepakojuma līmeņa identifikācijai.
SSCC parasti izmanto piegādes iepriekšējos paziņojumos (ASN) EDI biznesa ziņojumos.
Mūsu ome rullē
"Mūsu ome rullē" ir 2017. gadā izdota Latvijas animācijas filma. Filmas režisors ir Nils Skapāns.
Sižets
Divi bērni nevar sadalīt mantu un sastrīdas. Lai arī vecmāmiņa abus aizved uz rotaļlaukumu, strīds turpinās. Bet tad strīdā iejaucas vecmāmiņa.
Politiskais spektrs
Politiskais spektrs ir politisko ideoloģiju iedalījums, kurā tās novieto uz iedomātas ass vai nu pa kreisi, vai pa labi no iedomāta centra.
Ekonomiskā ziņā jo augstāk tiek vērtētas kopienas intereses pār indivīda interesēm, jo tālāk pa kreisi politisks spēks atradīsies. No otras puses, jo augstāka indivīda finansiālā neatkarība zem kāda politiska spēka, jo tālāk šāds spēks būs pa labi.
Alternatīvi vārdi kā atsaukties uz šiem pretpoliem kreisam politiskam spēkam ir "sociālistisks/sociāldemokrātisks", savukārt labēju politisku spēku var saukt par "kapitālistisku".
Tomēr politiski spēki nav tikai "sociālistiski" vai "kapitālistiski" — ir papildu dimensija, papildus tie var būt vai nu liberāli vai konservatīvi. Liberāls politisks spēks paceļ indivīda intereses pār kopienas interesēm, savukārt konservatīvs politisks spēks paredz, ka kopienas viedoklis ir svarīgāks par atsevišķa indivīda viedokli.
Politiskā terminoloģija mēdz būt ļoti neviennozīmīga (piemēram, ASV vārds libertarian apzīmē labēju liberāli, savukārt gandrīz analogais vārds libertário Portugālē apzīmē kreisu anarhistu). Tāpēc pirms nosaukumu salīdzināšanas ir vērts izsvērt, pirmkārt, kā attiecīgā ideoloģija sadala naudu un, otrkārt, cik daudz brīvības ar naudu nesaistītās lietās ir indivīdam šajā ideoloģijā, jo līdzīgi vārdi var būt maldinoši un apzīmēt pavisam atšķirīgas lietas.
Personiskā brīvība klasiskajos pretpolos
Jautājums, piemēram, vai sociāldemokrātija ir iedzimti liberāla un vai kapitālisms ir iedzimti konservatīvs ir diskutabls. Tomēr Rietumu valstīs, kur parlamentāra sistēma ir bijusi ilgu laiku vairumā gadījumu tas ir tieši tā.
Kā redzams grafikā, kreisā politikā indivīds bauda kulturālu brīvību, bet kopienas intereses ņem virsroku finansēs tātad liberālisms ir sociālistisks. Kā redzams labējā politikā indivīds bauda finansiālu brīvību, bet kopienas intereses ir svarīgākas kulturālā ziņā.
Individuālistiskajam kvadrantam, kur indivīds bauda abas brīvības atbilst libertisms.
Trešā dimensija
Pastāv vēl viens veids kā iedalīt politisku sistēmu un tas ir pēc pārvaldes aparāta lieluma. No totalitārisma (kur ir vislielākais valsts aparāts) līdz anarhijai, kur valsts pārvaldes nav vispār. Daži uzskata, ka valsts pārvaldes apjoms nav tik svarīgs kā kulturālās/finansiālās brīvības dimensijas, jo tas, viņuprāt, ir tikai līdzeklis mērķa sasniegšanai un politiku pašu par sevi nemaina, piemēram, var būt totalitāra sociālistiska un anarhistiska sociālistiska politika un abas varētu būt līdzīgas.
Piemēri
"...tomēr komisārs uzsver, ka 'Latvija, protams, būs tā valsts, kas naudu [no ES] saņems'. 'Tas ir loģiski, jo Latvija nav starp bagātākajām. Līdz ar to es varu vēlreiz apstiprināt Latvijas cilvēkiem, ka Latvija saņems vairāk no Eiropas Savienības budžeta, nekā tajā iemaksās,' uzsver Levandovskis."
"...kas notika ar medicīnu? Tā turpināja sociālismā sakņoto, valsts subsidēto ceļu. «Brīvlaišana» nenotika un visa medicīnas aprūpe palika dzimtbūšanas statusā visu šo laiku. Neskatoties uz slikti imitētām pretkorupcijas kampaņām, Hruščova aforisms: «tauta ārstu pabaros» dzīvo tautas apziņā vēl šodien. Ir arī pozitīvi precedenti — zobārstniecība, kuru valsts izslēdza no apmaksājamo pakalpojumu groza. Tā turpināja brīvā tirgus diktēto ceļu, turklāt veiksmīgi. (..) Neskatoties uz to, ka Latvijā pie varas visu šo laiku ir bijušas labējas, nacionāli konservatīvas partijas."
Lielākoties labēji konservatīvajā, kapitālistiskajā Latvijā medicīnas finansējuma modelis palicis sociālistisks, t.i., nodokļu maksātāji "met vienā katlā", lai varētu izmantot ne tikai viņi, bet arī nabadzīgākas grupas, kas nodokļus nemaksā. Mazo nodokļu ieņēmumu (tātad maza gala finansējuma) dēļ medicīna iet korupcijas ceļu.
"Ar ārzonu finanšu centriem saistīto uzņēmumu skaits Latvijā no 2005.gada līdz 2009.gadam palielinājies par 88,6%, liecina Centrālās statistikas pārvaldes (CSP) apkopotā informācija."
Kapitālistisks process, indivīdi nav motivēti "mest kopīgajā sociālajā katlā" un cenšas minimizēt nodokļu izmaksas.
No augstāk redzamajiem piemēriem var secināt ka Latvija kopš neatkarības atjaunošanas vairāk sliecas kapitālisma un nacionālistiska konservatīvisma tātad labējā virzienā, ES kopumā tonis ir sociāldemokrātisks un liberāls tātad kreiss. Protams, ka demokrātijas apstākļos valstu kurss vienmēr var mainīties, piemēram, saasinoties globālajai ekonomiskajai krīzei, kas sociāldemokrātijā nozīmē, ka veselīgāko valstu nodokļu maksātājiem ir jāatbalsta grūtībās nonākušās valstis (lielākais piemērs Vācija—Grieķija) kā rezultātā kreiso atbalsts krītas. Ja ekonomiska miera apstākļos cilvēki deva priekšroku sociāldemokrātu naudas sadalījumam, tad tagad, krīzes apstākļos, sociāldemokrātiem samazinās atbalsts (cilvēki sliecas par labu labējām partijām).
Kulturāli jautājumi pār finansiāliem
Abas politiskā spektra puses bieži tiek kritizētas par to, ka gan kreisi liberāļi, gan labējie konservatīvisti piešķir pārāk lielu svaru polarizējošiem kulturāliem jautājumiem, tai pat laikā pievēršot maz uzmanības savu finansiālo nostādņu iztirzāšanai. Var diskutēt, ka tas notiek, lai piesaistītu vēlētāju uzmanību, jo kulturāli jautājumi ir uzrunājošāki par ekonomiskiem.
"'Gribētos, lai sabiedrība, neskatoties uz etnisko piederību, saprastu, ka politikā ir jāvadās nevis no etniskās puses un personībām, kā tas ir pašlaik, bet no ideoloģijas un partiju piedāvājuma. Ja no šī viedokļa paskatāmies uz vēlēšanu iznākumu, ir uzvarējušas labējās partijas, — vēlētāju vairākums ar dažām niansēm ir apliecinājis uzticību labējai politikai. (..)Saeimas vēlēšanās bija etniskais balsojums, un tie, kas saka, ka tā nav, melo paši sev. SC mobilizēja vēlētāju pēc etniskā principa.'"
Šeit Ārijs Orlovskis diskutē, ka Saskaņas Centra piegājienā vēlētājiem pārāk liels svars ir kulturāliem jautājumiem (liberāla politika etniskos jautājumos) un mazs svars finansiāliem jautājumiem (kuros viņi ir sociāldemokrāti). Tāpat viņš oponē viedoklim, ka SC ir uzvarējis vēlēšanās, jo labējās partijas kopā ir ieguvušas trīs ceturtdaļas balsu, respektīvi, SC sociāldemokrātiskais elektorāts ir mazākumā, bet labējais elektorāts — vairākumā.
Piezīmes
<references group="piezīme" />
Grācas "99ers"
Grācas "99ers" ir hokeja komanda, kas atrodas Grācā, Austrijā, un spēlē Austrijas hokeja līgā. Komanda dibināta 1999. gadā.
No 2011. līdz pat 2020. gadam komandas rindās spēlēja latviešu uzbrucējs Zintis Nauris Zuševics. 2014.—15. gada sezonas ievadā uz pārbaudes laiku klubam pievienojies bija arī Roberts Jekimovs, tā rindās aizvadot astoņas spēles.
Dikaņka
Dikaņka (uk) ir pilsētciemats Ukrainas vidusdaļā, Poltavas apgabala Poltavas rajonā. Iedzīvotāju skaits 2015. gadā sasniedza 7788. Apdzīvotā vieta atrodas 26 kilometru attālumā no dzelzceļa stacijas "Poltava Kijivska".
Vēsture
Pirmo reizi Dikaņka vēstures avotos tika minēta 1658. gadā kā mazs ciems, lai gan šī vieta bija apdzīvota arī agrākos laikos. Mūsdienu Dikaņkā un tās apkārtnē dažādos laikos ir redzamas skitu cilšu apmetņu pēdas. Tika atrastas arī kādas apmetnes paliekas, kura vienā brīdī bija izpostīta, un divu apmetņu paliekas no 7. un 6. gadsimta pirms mūsu ēras.
Viduslaikos Dikaņka un tās apkārtne ietilpa Polijas-Lietuvas Kijivas vojevodistes teritorijā. 1430. gadā Dikaņka nonāca tatāru izcelsmes aristokrāta Leksadas Mansurksanoviča īpašumā.
Pilsētciemata statusu Dikaņkai piešķīra 1957. gadā.
Kultūra
Dikaņka ir Nikolaja Gogoļa stāstu krājuma “Vakari lauku sētā Dikaņkas tuvumā” notikumu norises vieta.
Nino Maisuradze
Nino Maisuradze (ka; dzimusi Tbilisi) Gruzijas starptautiskā lielmeistare šahā (2009), kas kopš 2008. gada pārstāv Franciju.
Biogrāfija
Dzimusi Gruzijā, taču 2003. gadā pārcēlusies uz Franciju, vēl pēc sešiem gadiem kļuvusi par Francijas pilsoni. Divas reizes pēc kārtas uzvarējusi Francijas sieviešu šaha čempionātos (2013, 2014).
Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte, tajā skaitā kopā ar Alinu Kašlinsku dalījusi pirmo vietu Sarajevā (2007), uzvarējusi Parīzē (2008) un Baškā (Horvātija, 2009), dalījusi pirmo vietu Parīzes šaha turnīrā 108e Open International Club 608 (2009)
Pārstāvējusi Francijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2001. gadā Maisuradzei piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2009. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Personīgā dzīve
Precējusies ar Brazīlijas šaha lielmeistaru Aleksandru Fieru.
Kripses
Kripses (la) ir neliela graudzāļu dzimtas ģints, kura ir sastopama Āfrikā un Eirāzijā. Sugas ir viengadīgi lakstaugi ar īsām lapām. Dažas sugas, kas ir izplatījušās ārpus to dabiskā izplatības areāla, ir uzskatāmas par invazīvām.
Sugas
Ģintī ir klasificētas šādas sugas:
Ķīšu kalns
Ķīšu kalns atrodas Latgalē, Ludzas novada Zvirgzdenes pagasta Šalupinkos, uz zemes strēles Lielā Ludzas ezera austrumu krastā. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.
Pilskalnu aprakstījis Ernests Brastiņš. Tam no trijām pusēm ir stāvas, 14 metrus augstas nogāzes, bet austrumu pusē tas norobežots ar 5 metrus augstu valni un 2 metrus dziļu grāvi. Plakuma izmēri — 80 x 40 metris, apdzīvots līdz 13. gadsimtam. Pie pilskalna — apmetnes vieta. Pilskalnā un apmetnē 1956. un 1959. gadā izdarīti plaši arheoloģiskie izrakumi Elvīras Šnores vadībā. Juris Urtāns uzskata, ka pilskalnā būtu meklējami Ludzas pirmsākumi. Pilskalna datējums — senākais dzelzs laikmets, vēlais dzelzs laikmets — viduslaiki.
Birkineļu dārziņi
Birkineļu dārziņi ir ciems Kalkūnes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 247 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Sila ezers, Ribaku ezers.
Varēnas rajona pašvaldība
Varēnas rajona pašvaldība ir viena no 60 Lietuvas pašvaldībām. Pašvaldība atrodas vēsturiskajā Dzūkijas novadā. Tā robežojas ar Druskininku, Alītas rajona, Traķu rajona un Šaļčininku rajona pašvaldībām, kā arī Baltkrieviju.
Navahrudakas rajons
Navahrudakas rajons jeb Novogrudokas rajons  ir Grodņas apgabala rajons Baltkrievijā. Robežojas ar Grodņas apgabala Ivjes, Kareļiču, Dzjatlavas un Ļidas rajoniem, Brestas apgabala Baranaviču rajonu un Minskas apgabala Stovbcu rajonu.
Grieķijas konstitūcijas vēsture
Grieķijas konstitūcijas vēsture sākas līdz ar neatkarības karu no Osmaņu impērijas. Gandrīz katrs politisks pavērsiens trīs Grieķu republiku un Grieķijas Karalistes politiskajā dzīvē ir nozīmējis jaunas konstitūcijas veidošanu, vai esošās labošanu.
Kopš Neatkarības kara valstī ir bijušas 1822., 1823., 1827., 1832., 1844., 1864., 1911., 1925., 1927., 1948., 1952., 1968., 1973., un 1975. gada konstitūcijas. Pēdējā daļēji mainīta 1986., 2001. un 2008. gadā.
Pirmās konstitūcijas
Republikas un reģentūras periodā pēc neatkarības atgūšanas Grieķu Nacionālās sapulces pieņēma trīs konstitūcijas, kas balstījās uz Franču revolucionārajām 1793. un 1795. gada konstitūcijām, franču Cilvēka un Pilsoņu tiesību deklarāciju, kā arī autonomo grieķu reģionu vietējām konstitūcijām. Karalis Otto pirmos desmit gadus valdīja kā absolūts monarhs bez konstitūcijas, jo 1832. gada konstitūcija netika pieņemta un ievērota.
1844.g. konstitūcija
1843. gada 3. septembrī ar karaļa Otto patvaldību neapmierinātais Atēnu garnizons sadumpojas un kopā ar iedzīvotājiem pieprasīja pieņemt valsts konstitūciju. 1844. gada martā Konstitucionālā asambleja izsludināja konstitūciju, kas balstījās uz monarhiskajām 1830. gada Francijas un 1831. gada Beļģijas konstitūcijām. Grieķijā tika ieviesta konstitucionālā monarhija, kurā karalis saglabāja suverēno varu, taču likumdevēja vara tam bija jādala ar vēlētu parlamentu un karaļa ieceltu Senātu. Parlamentā bija jābūt vismaz 80 deputātiem, kas ievēlēti uz trim gadiem vispārējās (balsoja tikai vīrieši) vēlēšanās. 27 senatorus uz mūžu iecēla karalis, to skaits varēja būt arī lielāks, bet ne lielāks par pusi no parlamenta deputātu skaita. Tiesnešus un valdības ministrus iecēla un atcēla karalis. 1844. gada 18. martā tiek pieņemts vēlēšanu likums, kas pirmais Eiropā piešķīra balsstiesības visiem vīriešiem.