cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Plāteri
Plāteri jeb par Plāteriem saukti dzimtkungi no Brēles (de), pēc 1803. gada Plāteri-Zībergi (pl), ir sena vācbaltiešu dzimta, kas 14.—15. gadsimtā ieceļojusi Livonijā un vēlāk izplatījusies arī Lietuvā, Polijā un Krievijā. Plāteri līdzās Hodkevičiem, Sapegām, Borhiem un Hilzeniem bija lielākie zemes īpašnieki Latgalē.
Vēsture
Dzimta cēlusies no Brēles Vestfālenē Vācijā, 14. un 15. gadsimtā vairāki tās locekļi iestājās Vācu ordenī un izceļoja uz Livoniju. 1306. gadā Alberts Plāters bija Cēsu komturs. 1430. gadā bruņinieks Venemārs Plāters bija Grobiņas fogts, vēlāk Livonijas ordeņa maršals. Heinrihs Plāters bija Daugavpils komturs (1510—1525), bet Frīdrihs Plāters bija Livonijas landmaršals un Livonijas sūtnis pie Romas pāvesta Leo X (1517). Viņa mazdēls Frīdrihs pēc Livonijas ordeņa likvidēšanas 1562. gadā ieguva lēnī Koknesi, viņa dēls Heinrihs Indricas muižu pie Krāslavas.
Viņa pēcnācējs Jānis Ludviķis Plāters bija Daugavpils stārasts un Inflantijas vaivads un sūtnis Varšavas Seimā, kuram bija iesauka "Livonijas patriarhs". 1729. gadā viņš kļuva par Krāslavas muižas īpašnieku, kuru padarīja par tā laika Latgales kultūras centru. Viņa dēls Konstantīns Ludviķis Plāters (1722—1778) apprecējās ar kņazi Augusti Oginsku, viņu jaunākais dēls Augusts Hiacints Plāters pabeidza Krāslavas muižas kungu mājas būvi.
1803. gadā Krāslavas grāfs Mihails Plāters (1777—1863) apprecējās ar bijušā Inflantijas vaivada meitu Izabellu Helēnu Zībergu (1785—1849), pieņemot uzvārdu Plāters-Zībergs. Viņiem bija trīs dēli un sešas meitas, bet viņu dēlam Heinriham — 14 bērnu. Līdz 1920. gada agrārajai reformai Plāteru-Zībergu dzimtai piederēja Līksnas muiža, Kazimirišķu muiža, Bebrenes muiža, Pilskalnes muiža, Kalupes un Arendoles muiža.
Ādolfs Irbīte
Viņa brālis Kārlis Irbītis bija lidmašīnu konstruktors.
Laikā no 1931. līdz 1934. gadam studējis Latvijas Mākslas akadēmijas Grafikas nodaļā. Pēc tam sācis karjeru Valsts elektrotehniskajā fabrikā, kur laikā 1937. līdz 1940. gadam bija reklāmas biroja vadītājs, no 1956. līdz 1971. gadam bija galvenais mākslinieks VEF mākslinieciskajā konstruēšanas nodaļā. Strādājis arī par mākslinieku žurnālā "Fiziskā Kultūra". Laikā no 1960. līdz 1971. gadam Irbīte vadīja Rīgas radiorūpnīcas konstruēšanas biroja "Orbīta" māksliniecisko konstruēšanas nodaļu.
Irbīte ir aptuveni 100 VEF ražoto radioaparātu modeļu dizaina autors. 1968. gadā kļuvis par Latvijas Mākslinieku savienības biedru. 1964. gadā saņēmis Latvijas PSR Nopelniem bagātā mākslas darbinieka goda nosaukumu. Saņēmis vairākus apbalvojumus, tāpat apbalvoti tikuši radioapatāti, kurus viņš ir konstruējis.
Šovītes
Šovītes ir apdzīvota vieta Cēsu novada Dzērbenes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 4,1 km no pagasta centra Dzērbenes, 28,2 km no novada centra Cēsīm un 107,5 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V310 (Dzērbene–Zvirguļi).
Scrabble
Scrabble ir vārdu spēle, kuru var spēlēt 2—4 cilvēki. Spēlētāji uz spēles galda liek kopā vārdus, izmantojot burtu plāksnītes (uz katras norādīts punktu skaits). Spēles beigās uzvar tas spēlētājs, kas sakrājis lielāko punktu skaitu. Vārdiem, tāpat kā krustvārdu mīklā, jābūt lasāmiem rindās no kreisās uz labo pusi, kā arī kolonnās no augšas uz leju.
Spēli izgudroja amerikāņu arhitekts Alfrēds Batss 1938. gadā. Tā tiek pārdota 121 valstī, pieejama 29 valodās. Pasaulē ir ap 4000 Scrabble klubu.
Ilmārs Dāliņš
Ilmārs Dāliņš (dzimis, miris ) bija latviešu fiziķis, virsmas zinātnes un seismoloģijas speciālists.Lielāko mūža daļu pavadījis ASV. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas darbojies politikā, bijis 5. Saeimas deputāts, pārstāvot partiju "Tēvzemei un Brīvībai".
Dzīvesgājums
Dzimis 1927. gada 10. aprīlī Aizvīķos. Otrā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur absolvēja Augsburgas Ausekļa Latviešu ģimnāziju.
Pēc pārcelšanās uz ASV strādāja ASV kosmosa pētniecības aģentūrā (NASA), piedalījās kosmisko raķešu izstrādē.
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas I. Daliņu ievēlēja par 5. Saeimas deputātu, un viņš no Alabamas štata pārcēlās uz dzīvi Latvijā.
Miris 2022. gada 17. janvārī.
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Čehijā
Sarakstā apkopotas tās vietas Čehijā, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. UNESCO sarakstā no Čehijas ir iekļautas 11 vietas (visi kultūras objekti), savukārt 19 vietas ir iekļautas oficiālajā kandidātu sarakstā. Čehija Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1993. gada 26. martā.
Rīgas Dabaspētnieku biedrība
Rīgas Dabaspētnieku biedrība (RDB) (de), sākotnēji Rīgas Dabaspētniecības biedrība (Naturforschender Verein zu Riga), bija Rīgā dibināta Baltijas provinču, vēlāk Latvijas ārstu, aptiekāru un un luterāņu mācītāju 1845. gadā dibināta sabiedriska organizācija ar mērķi veicināt sabiedrības interesi par dabaszinātnēm, dabas sakarību pētījumu attīstību, zinātnisko pētījumu rezultātu pielietošanu tirdzniecībā, rūpniecībā un sabiedrībā.
Darbība
Biedrības dibināšanas iniciators bija entomologs Benjamins Augusts Gimmertāls (Gimmerthal, 1779-1848), viņu atbalstīja ārsti K.J. Millers (1796—1875), V. Sodovskis (Sodoffsky, 1797-1858) un A.E. Merķelis (1810—1863). 1845. gada 27. martā uz dibināšanas sapulci Rīgas Domskolas zālē sanāca 160 dalībnieku. Biedrībā sākotnēji darbojās piecas sekcijas: zooloģijas, botānikas, mineraloģijas, fizikas un astronomijas, ķīmijas sekcija.
RDB sasauca regulāras biedru sapulces, kurās vispusīgi apsprieda jaunākos atklājumus, izdeva biedrības sēdes pārskatus un zinātniskos darbus, vāca vietējos dabas priekšmetus, izveidoja dabaszinātņu bibliotēku un sadarbojās ar citām dabaszinātņu institūcijām. Pēc Rīgas Politehnikuma un Rīgas pilsētas ģimnāzijas un reālģimnāzijas nodibināšanas RDB iesaistījās daudz profesoru un skolotāju. 1847.-1848. gadā RDB sāka publicēt "Rīgas Dabaspētnieku biedrības Darbus" (Arbeiten des Naturforschenden Vereins zu Riga), kurā ievietoja augstas kvalitātes zinātniskus rakstus, ar kuriem varētu veicināt biedrības atpazīstamību un tās biedru ieguldījumu pētniecībā. 1853. gadā Tērbatas Dabaspētnieku biedrība, kas vēlāk darbojās ciešā saistībā ar Tērbatas Universitāti. 20. gadsimta sākumā apsprieda iespēju izveidot Baltijas Dabaspētnieku biedrību.
Botāniķis Kārlis Reinholds Kupfers 1910. gadā Rīgas Dabaspētnieku biedrības sēdē ierosināja Usmas ezera Moricsalā izveidot dabas rezervātu — “dabas jaukumu apvidu”. 1912. gadā Moricsalu nodeva Rīgas Dabaspētnieku biedrības pārziņā, tā kļuva par pirmo Latvijas dabas rezervātu.
Pēc vācbaltiešu izceļošanas biedrību likvidēja 1939. gada 7. novembrī. Daļa kolekciju un zinātniskie materiāli pārgāja Latvijas valsts īpašumā un izveidoja tagadējā Dabas muzeja pamatu. Rīgas Dabaspētnieku biedrības "Korespondences lapas" pēdējais sējums iznāca Pozenē 1942. gadā.
Žanete Auziņa
Žanete Auziņa (dzimusi 1965. gada 29. decembrī Rīgā) ir diplomēta modes māksliniece, beigusi Rīgas Lietišķās Mākslas vidusskolu un Baltijas Starptautisko Akadēmiju. Savas kolekcijas viņa demonstrējusi starptautiskās modes skatēs, strādājusi par modes redaktori žurnālā "Pastaiga" un radījusi pirmo starptautisko izstādi "Stils un mode". Viņa ir arī Baltijas modes festivāla "Mode. Māksla. Mūzika" autore. Žanete Auziņa radījusi tērpus teātriem (Alvja Hermaņa "Traktāts par mīlestību" - "Spēlmaņu nakts" nominācija Labākais kostīmu mākslinieks) un filmām. Māksliniece radošajā darbībā nopietnu uzmanību pievērsusi Latvijas modes attīstībai, veicinot jaunu modes mākslinieku atpazīstamību un atbalstot Latvijā jau zināmus modes vārdus. Žanetes Auziņas radošā būtība ir veltīta un vērsta uz Latvijas modes mākslas popularizēšanu starptautiski. Kopš 2011. gada interneta žurnāla "Confess" redaktore.
Žanete Auziņa savu radošo darbību aizsāka 20. gadsimta 80. gadu beigās. Žanetes Auziņas kolekcijas un darbi ir atzinīgi vērtēti gan pašmāju modes projektos gan starptautiskos. Savas kolekcijas vairāku gadu garumā prezentējusi Riga Fashion Week ietvaros, kā arī bijusi starptautisku modes pasākumu dalībnice (Mercedes-Benz Fashion Week Berlin, Alternative Fashion Week — FAT Toronto, Usedom Baltic Fashion Award). Žanetes Auziņas darbi ir prezentēti izstādēs Austrijā, Vācijā, Japānā, Parīzē, Krievijā, Igaunijā un Lietuvā. Autore vairākām fotogrāfiju izstādēm — "Venēcija" Melngalvju nama galerijā, fotogrāfiju prezentācija Rīgas Modes nedēļā, fotogrāfiju izstādes "Sajūtas XXX" producente galerijā "Īriss". Grāmatas "Dzimums/SEX-S/F" autore.
Barcelona (dziesma)
"Barcelona" ir singls, ko izdeva Queen vokālists Fredijs Merkūrijs un operas soprāns Montserata Kabaļe. Tas bija daļa no viņu sadarbības albuma Barcelona un tika iekļauts arī Queen izlasē Greatest Hits III.
Dziesma attēloja Merkūrija mīlestību uz operu, tajā akcentēts viņa augstais balss tembrs un Kabaljē operas vokāls un to pavadīja pilns orķestra sastāvs. Tas pirmoreiz tika izdots 1987. gadā un kļuva ar vienu no lielākajiem hītiem Merkūrija solokarjerā, sasniedzot astoto vietu Lielbritānijas singlu topā. Pēc Merkūrija nāves 1991. gadā tas tika izpildīts 1992. gada vasaras olimpiskās spēlēs, pēc kurām tas pakāpās vēl augstāk, sasniedzot 2. vietu Lielbritānijā, Nīderlandē un Jaunzēlandē.
2004. gadā BBC Radio 2 ierindoja Barcelona 41. vietā savā Sold On Song Top 100 sarakstā.
R.evolution
R.evolution ir starptautisks nekustamā īpašuma attīstības uzņēmums, kura galvenais birojs atrodas Rīgā, Latvijā. Atbilstoši 2020. gada pārdošanas rezultātiem uzņēmums atrodas starp pieciem Latvijas lielākajiem dzīvokļu attīstītājiem. Nosaukums "R.evolution" atšifrējas kā ieguldījums pilsētas nekustamā īpašuma evolūcijā, tā izveidē izmantojot inovatīvus risinājumus. Pirmais projekts uzņēmuma portfolio ir 1999. gadā uzceltais dzīvojamais komplekss "Tomsona terases". Uz to brīdi tas bija pirmais šāda veida elitārais dzīvojamais komplekss Rīgā. 2021. gadā uzņēmuma portfelī ir vairāk nekā 20 dažādas funkcionalitātes projektu — dzīvojamās ēkas, biroji, viesnīcas.
Uzņēmuma īpašnieks un R.evolution valdes priekšsēdētājs ir Aleksejs Zagrebeļnijs, kurš arī ir galvenais uzņēmuma projektu koncepciju autors.
Darbība
Uzņēmuma galvenais darbības virziens ir augstas klases daudzdzīvokļu māju attīstīšana, pēdējos gados aktīvi attīstot arī biroju telpas, viesnīcas un ražotnes, kas saistītas ar inovatīvo tehnoloģiju ražošanu. Uzņēmums kopš tā pirmsākumiem ir realizējis vairāk nekā 250 000 m2 dažādas funkcionalitātes platību, un nodrošinājis ar mājokļiem vairāk nekā 800 mājsaimniecības. Uzņēmums darbojas galvenokārt Rīgā un Jūrmalā, kā arī Barselonā, Berlīnē, Maskavā, Dubaijā. 2018. gadā ir reģistrēta R.evolution pārstāvniecība Barselonā, bet 2021. gadā atvērts birojs Dubaijā. Saskaņā ar peļņas apjomiem no pārdošanas uzņēmuma projekti ik gadu tiek novērtēti kā vieni no ienesīgākajiem un pārdotākajiem jauno dzīvojamo ēku segmentā.
Balvas un atzinības
Daudzi uzņēmuma projekti ir godalgoti reģionālos un starptautiskos arhitektūras un būvniecības konkursos. Projektu "Lidojošo koku māja" (HOFT) par labāko dzīvojamo ēku ir atzinusi Latvijas lielākā būvniecības konkursa "Latvijas Būvniecības gada balva 2020" žūrija. Saskaņā ar rīdzinieku balsojuma rezultātiem HOFT ieguva vislielāko punktu skaitu un kļuva par vienīgo konkursa Rīgas arhitektūras gada balvas dalībnieku, kurš ieguvis pilsētnieku atzinību. Tajā pašā konkursā HOFT saņēma arī žūrijas atzinību.
2021. gadā HOFT ierindojās starptautiskā konkursa MIPIM Awards četru labāko projektu vidū dzīvojamo projektu nominācijā. Starp MIPIM Awards finālistiem pēdējo gadu laikā ir bijuši tādi projekti kā Halīfa tornis Dubaijā — visaugstākā ēka pasaulē, zinātnes muzejs The Museum of Tomorrow Riodežaneiro, Kataras Nacionālais muzejs Dohā, Green Heart Marina One Singapūrā un daudzi citi. 2021. gadā HOFT ieguva Lifestyle Luxury Awards 2021 balvu, Outstanding Property Award London 2021 balvu, bet 2022. gadā uzvarēja Rethinking The Future Awards 2022 nominācijā "Housing (over 5 floors)".
Nacionālā līmenī uzņēmuma projekti ir ieguvuši vairākas Latvijas Arhitektūras gada balvas. Dzīvojamais komplekss City Zen ieguva titulu 2005. gada labākā ēka, dzīvojamā māja "Šokolāde" saņēma speciālbalvu par labāko arhitektūru un balvu par 2006. gada labāko ēku, projekts Sun Republic ieguva balvu par 2007. gada labāko projektu, 2007. gadā dzīvojamā ēka Backstage uzvarēja nominācijā "Labākais elitārais projekts", 2012. gadā dzīvojamā ēka The Home kļuva par labāko projektu Latvijas Būvnieku asociācijas vērtējumā. 2013. gadā The Home saņēma arī Latvijas Dizaineru asociācijas balvas divās nominācijās — "Vides dizains" un "Fasāžu dizains". 2020. gadā HOFT ieguva Latvijas būvniecības gada balvu nominācijā "jauna dzīvojamā ēka, daudzdzīvokļu ēka", kā arī 2. vietu nominācijā "Dzīvojamā jaunbūve" konkursā "Gada labākā būve Latvijā 2020".
2014. gadā dzīvojamais kvartāls Legend konkursā International Property Awards, kas notika Dubaijā, pārstāvēja Eiropu un ieguva titulu "Labākā dzīvojamā kompleksa arhitektūra pasaulē". Tajā pašā gadā starptautiskajā konkursā Luxury Lifestyle Awards projekts Legend uzvarēja nominācijā Residential Real Estate, bet Tal Residence — nominācijā National Brand. 2021. gadā konkursā International Property Awards vairākās nominācijās godalgotas vietas ieguva būve House of the Flying Trees.
Lotons
Lotons var būt:
R.evolution
Intelektuālās attīstības principi
Uzņēmuma attīstīto projektu pamatā ir antipatērēšanas, materiālu ilgmūžības un ilgtspējas un ēku uzturēšanas energoefektivitātes principi. Lai samazinātu oglekļa pēdas, ko rada ēkas, to būvniecības un visa ekspluatācijas termiņa laikā, tiek izmantoti pārstrādājamie materiāli, saglabāti esošie un atjaunojamie konstruktīvie elementi (renovācijas ietvaros) un ieviesti viedie risinājumi, tostarp tādi, kas ļauj izmantot atjaunojamo enerģiju.
R.evolution sevi pozicionē kā intelektuālās attīstības atbalstītāju. Tas nozīmē arhitektūras un dizaina valodā veidot ēkas vēsturi, kas piešķir tai papildu vērtību un risina tās mērķauditorijas (iedzīvotāji, biroju vai komerctelpu īrnieki, ēku īpašnieki) uzdevumus. Galvenais rīks intelektuālās attīstības sasniegšanai un īstenošanai ir līdzsvara saglabāšana starp ekskluzīvi funkcionāliem risinājumiem un tiem, kas objektam piešķir papildu vērtību (estētika, ergonomika, emocionālā ietekme).
Šāda kompleksa pieeja ēku attīstīšanai ļauj radīt objekta papildu vērtību (tostarp emocionālo) uz tā nemateriālo aktīvu pamata, kā rezultātā mērķauditorija gūst vislielāko labumu savu mērķu sasniegšanai, iegūst pilnvērtīgas un kvalitatīvas telpas sajūtu, un ēkas vērtība ievērojami palielinās.
Dekodēšana arhitektūrā un dizainā
Viens no dekodēšanas piemēriem ir kvartāls "LEGEND" Jūrmalā, kurā katra no četrām ēkām ir veltīta kādas ievērojamas personības — Vinstona Čērčila, Odrijas Hepbernas, Marlēnas Dītrihas un Ernesta Hemingveja dzīvei, kas atspoguļota arhitektūras un dizaina risinājumos interjeros un fasādēs. Dekodēšanas principi ir izmantoti arī Barselonas biroja ēkas Bac De Roda arhitektūras un interjera risinājumu pamatā.
Daniels no Bannerovas
Daniels no Bannerovas bija viens no Livonijas bīskapa Alberta pirmajiem vasaļiem Livonijas krusta karu sākumā. Lielvārdes kungs Daugavas Līvzemē.
Dzīvesgājums
Par Daniela izcelsmi trūkst tuvāku ziņu, ja neskaita kādu 16. gs. otrās puses Indriķa hronikas norakstu (t.s. Ūksenšernas kodeksu), kur viņš nosaukts par Danielu Bannerovu. Iespējams, ka Daniels cēlies no Bannersdorfas Fēmarnas salā Baltijas jūrā, starp Ķīles un Lībekas līci, apmēram 100 km uz ziemeļiem no Lībekas.
1201. gadā viņš minēts kā dižciltīgs vīrs, kas no bīskapa Alberta saņēma par lēni Lielvārdes pili.
Pēc zaudētās 1206. gada kaujas pie Salaspils Lielvārdes līvi apsolīja kristīties katoļu ticībā un ik gadu maksāt Danielam kā nodevu pusbirkava rudzu no arkla, tomēr šo solījumu nepildīja. Jau 1207. gada pavasarī Danielam radās nesaskaņas ar Kokneses ķēniņu Vetseki, kas "ne reizi vien bija sagādājis nepatikšanas Daniela ļaudīm un, lai arī vairākkārt brīdināts, nebija pārstājis tos šādā veidā traucēt". Kadā naktī viņš kopā ar savu karadraudzi uzbruka Kokneses pilij un to ieņēma. Tomēr bīskaps Alberts lika atdot ķēniņam viņa pili līdz ar visu īpašumu.
Šaha etīde
Etīdes sākuma pozīcijai jābūt legālai.
Etīdes risināšana
Etīdes risināšana ir etīdes autora iecerēto vienīgo gājienu atrašana, kas ved pie uzdevuma izpildes. Etīdei jābūt risināmai visos variantos un risinājumam jābūt vienīgajam (pie labākās pretējās puses spēles). Blakus risinājumi un duāļi tematiskos variantos nav pieļaujami.
Etīžu iedalījums
Pēc satura: Mākslinieciskā etīdē priekšplānā izvirzās estētiskie principi: dabīga sākuma pozīcija, emocionāla, abpusēji asa cīņa ar negaidītiem gājieniem, upuriem, ar etīdes galveno saturu saskaņotiem maldinājumiem un skaistu atmiņā paliekošu finālu. Par mākslinieciskās etīdes izveidotāju uzskata krievu etīdistu Alekseju Troicki. Blakus viņam būtu pieminami franču etīdists Anri Rinks, brāļi Vasilijs Platovs un Mihails Platovs, Hermanis Matisons un citi. Pēc piedāvātā uzdevuma un tā izpildes paņēmiena:
Etīžu piemēri
Etīdes № 1 risinājums: '''1. De6+! fxe6 2. Ze2 e4 3. Kb4 e3 4. Ka4 e5 5. Kb4 e4 6. Ka4 Zc3+ (Za3,Zd2) 7. Zxc3''' (Zc3) mats.
Etīdes № 2 risinājums: '''1. Zd6 Dh5 2. Ta5 c5 3. Txc5 e5 4.Txe5 g5 5. Txg5 Dxg5 6. Zf7''' ar dāmas ieguvumu un uzvaru.
Etīdes № 3 risinājums:'''1. Kc4! (1. Kc3? Tb5 -+) (1. Lc6? a3 2. La4 Th3+ 3. Kc2 a2 4. Kb2 Ta3) 1... a3 2. Kb3 a2 3. Kb2 Th2 4.Ka1 Txg2''' pats.
Etīdes № 4 risinājums: '''1. Ka6!!''' Grūts, skaists gājiens! Visi pārējie zaudē:
1. Ka7? Le3 2. Ka6 Lxb6 3. Kxb6 f4 4.Kb5 f3 5. Ld1 f2 6. Le2 c3 7. Ld3 c2, un arī 1.Ka8? La5 2. b7 Lc7 un melno laidnis atkal nevar apturēt divus bandiniekus. '''1... Kc8 1... Lf4 2. Lc2 Le5 3. Lxf5 2. Ka7 Le3 3. Ka8! Lxb6 4.Lb3!''' Ja melnie ņems laidni, tad būs pats. '''4... c3 5. Le6+ Kd8 Lxf5''' ar neizšķirtu.
Etīdes № 5 risinājums: '''1. Td4! e1D 2. Tb4+! Kxa5 (2... Ka6 3. Tb6 Kxa5 4. Zc4+ ar mūžigo šahu) 3.Zc6+''' ar mūžīgo šahu.
Etīdes № 6 risinājums: '''1. Zd8 Ke7 (1... Kxd8 2. Txd7 Df8 3. Td7+ Kc8 4. Tf7+ neizšķirts, jo baltie atgūst dāmu.) 2. Tb7+ Kf6 3 Tb6+ Ke7 (Melnie spiesti ar karali atgriezties uz e7, jo neder 3...Ke5? 4. Zf7+ dēļ.) 4. Tb7+ Kxd8 5. Kg1 Ld4+ 6. Kg2! Lg7 7. Kg1''' Pozicionāls neizšķirts, jo melno spiesti pieļaut gājienu atkārtošanai lai nezaudētu dāmu.
Etīdes izcelsme un vēsturiskā attīstība
Etīdes ir radušās no senajām arābu mansubām. Līdz 19. gadsimta vidum etīdes sastādīja šaha praktiķi un tām bija analītisks saturs. Kā zināma atskaite par šo posmu jāuztver 1851. gadā izdotais J.Klinga (1811—1876) un B. Horvica šaha galotņu krājums. Šaha vēsturnieks F. Amelungs (1842—1909) par šaha kompozīcijas sākuma laiku Baltijā uzskata 1842.gadu, kad populārais Rēveles šahists L. Kizerickis publicēja savus šaha uzdevumus pirmajā šaha žurnālā "Le Palamède". 19. gadsimta otrā pusē Baltijā izveidojās etīdistu grupa (Fr. Amelungs, brāli J. un K. Bētiņi), kas etīdei sāka izvirzīt jaunas mākslinieciskai etīdei raksturīgas prasības. Risinājumi kļūst mazāk forsēti, tiek pamatots ekonomijas princips, padziļinās etīdes saturs un attīstās tehniskie paņēmieni tā attēlošanai. Šaha un šaha kompozīcijas popularitāti vācu valodas pratēju vidū veicināja Fr. Amelunga izdotais almanahs "Baltische Schachblätter", kas publicēja Baltijas problēmistu sacerējumu apkopojumus, un šaha nodaļu atvēršana vairākos Baltijas vācu laikrakstos. 1885. gadā sāka iznākt žurnāls "Austrums", kas jau no sava pirmajā numura publicēja šaha uzdevumus un etīdes, bet ar 1892.gada atvēra H. Ādolfija vadītu šaha nodaļu. Līdz ar to arī latviešu lasītājam radās iespēja iepazīt senās spēles noslēpumus. Pateicoties savdabīgam talantam, strauji pasaules vadošo etīdistu vidū izvirzījās J.Zēvers, kas savu pirmo etīdi publicēja 1898. gadā. Ar Rīgu saistīts arī L. Kubela un brāļu Platovu radošā darba sākums. Rīgā skolas gados mācījās A. Troickis. Šeit viņi uzsāka savu jaunrades darbu, kas kļuva par vienu no stūrakmeņiem etīžu kompozīcijā. 20. gadsimta sākumā Rīga bija izveidojusies par ievērojamu šaha kompozīcijas centru. 1911. gadā savas pirmās etīdes publicēja latviešu šaha kompozīcijas lepnums Hermanis Matisons. Viņš prata savās etīdēs vienmēr apslēpt asprātīgas idejas. Viņa etīžu pozīcijas atgādināja fragmentus no praktiskām partijām un ārēji nekas neliecināja par to dziļo saturu. Nevienam no Latvijas etīdistiem sasniegt Matisona līmeni nav izdevies pat līdz mūsdienām.
Sastādīšanas konkurss
Sastādīšanas konkurss ir problēmistu sacensību pamatforma, kurā noskaidro labākās konkursam iesūtītās kompozīcijas. Pēc dalībnieku sastāva konkursus iedala starptautiskos un vietējos. Pēc satura konkurss var būt vispārējais (ar brīvam tēmām) un tematiskais (ar uzdotu tēmu). Pēc sacensību tiesāšanas principa notiek atklātie (tiesnešiem kompozīciju autori ir zināmi) un slēgtie (tiesnešiem autori nav zināmi) konkursi. Pastāv sekojoši labāko konkursa kompozīciju apbalvošanas veidi: godalgas, cildinošas atsauksmes un uzslavas.
Risināšanas konkurss
Risināšanas konkursi ir šaha kompozīciju (uzdevumu un etīžu) risināšanas sacensības, lai noskaidrotu labākos risinātājus, popularizētu labākās kompozīcijas un veiktu to papildu pārbaudi. Ir divas konkursu organizācijas formas: neklātienes konkursi un klātienes konkursi. Neklātienes konkursu izved publicējot kompozīcijas dažādos preses izdevumos. Klātienes konkursus rīko šaha kompozīcijas organizācijas ar mērķi noskaidrot dažāda mēroga sacensību uzvarētājus (čempionus).
FIDE Albums
FIDE Album (FIDE albums) ir labāko šaha kompozīciju izlase noteiktā laika periodā (parasti trīs gados). Katram albumam ir šādas nodaļas: divvilči, trīsvilči, daudzvilči, "pasaku šahs" un etīdes. Kompozīciju atlasi katrai nodaļai veic starptautiska kolēģija (3 tiesneši un direktors). Kompozīciju publikācijas dod tiesības uz nosaukumiem: starptautiskais lielmeistars un starptautiskais meistars šaha kompozīcijā. Pirmais FIDE Albums iznāca 1961. gadā un ietvēra kolēģijas atlasītās šaha kompozīcijas ar pirmo publikāciju no 1956. līdz 1958.gadam. Vēlāk izdeva arī retro albumus par šādiem diviem laika periodiem: 1914-1944.g. (3 grāmatās) un 1945-1955.g.
Cedrāts
Cedrāts (Citrus medica), arī saldais citrons vai cidrs, ir neliels mūžzaļš citrusaugu koks vai krūms, viena no rūtu dzimtas sugām. Tā dabiskais izplatības areāls ir Dienvidaustrumāzija, bet mūsdienās to audzē arī citur, galvenokārt Vidusjūras reģionā. To galvenokārt pārstrādā sukādēs, bet var izmantot arī citur, piemēram, parfimērijā un kosmētikā. Cedrātam ir nozīmīga loma jūdaismā, tas tiek izmantots Sukota svētkos, tāpēc tā auglis tiek saukts arī par ebreju ābolu.
Voyage, voyage
Voyage, Voyage ir franču dziedātājas Desireless dziesma, pirmais singls no albuma „François” (1989). Singls tika izdots 1986. gadā decembrī. Dziesmas autori ir Žans Mišels Rivats un Dominiks Dibuā. Neskatoties uz to, ka dziesma ir franču valodā, tā bija ļoti populāra no 1986. līdz 1988. gadam un sasniedza augstāko pozīciju dažādās Eiropas un Āzijas valstīs.
Venēcijas lagūna
<mapframe text="Venēcijas lagūna" width=300 height=300 zoom=9 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q76925" }
Venēcijas lagūna (it) ir sekla Adrijas jūras lagūna Itālijas ziemeļaustrumos, kuras centrālajā daļā atrodas Venēcijas pilsēta. No 550 km2 lielās lagūnas teritorijas apmēram 8% aizņem salas, bez Venēcijas pilsētas, arī citas salas (Burano, Lido, Murano, Torčello un citas). 11 % no teritorijas aizņem parasti mākslīgi izveidoti kanāli. Pārējo apmēram 80 % teritorijas aizņem sēkļi, vati, sālsūdens purvi un tamlīdzīgas ekosistēmas.
Voleru iela (Rīga)
Voleru iela ir Rīgas iela Kurzemes rajonā Voleru apkaimē Pārdaugavā. Voleru iela sākas krustojumā ar Daugavgrīvas šoseju. Kopējais ielas garums ir 2052 metri.
Ielu savienojumi
Voleru iela ir savienota ar sekojošu ielu: Voleru iela pārtop Krēmeru ielā.
Sabiedriskais transports
Pa Voleru ielu kursē 54. maršruta autobusi.
Magnuss Gabriels Delagardijs
Magnuss Gabriēls Delagardijs (, 1622–1686) bija Zviedrijas militārais un valsts darbinieks. Zviedru Vidzemes ģenerālgubernators (1649–1651, 1655–1657).
Aprīļa pilieni
Aprīļa pilieni ir grupas "Līvi" albums, kas izdots 1984. gadā speciāli Latvijas televīzijas raidījumam ar tādu pašu nosaukumu. 2006. gadā albums tika izdots atkārtoti.
Magnuss Gabriels Delagardijs
Dzīvesgājums
1651. gadā Delagradiju iecēla par Zviedrijas valsts māršalu un 1652. gadā par valsts mantzini. Pēc tēva nāves viņš mantoja Leko pili (Läckö) pie Vēnerna ezera, kurā 1654. gadā uzsāka grandiozu pārbūvi. 1655. gadā karalis Kārlis X Gustavs viņu no jauna iecēla par Zviedru Vidzemes ģenerālgubernatoru (1655—1657) un zviedru karaspēka pavēlnieku Otrā Ziemeļu kara (1655—1661) laikā pret Polijas-Lietuvas un Krievijas karaspēkiem. 1656. gadā viņš vadīja Rīgas pilsētas aizsardzību pret Krievijas cara uzbrukumu Rīgas aplenkuma laikā, 1657. gadā viņš ieņēma Pečoru klosteri un uzvarēja krievus kaujā pie Valkas. Kara beigās piedalījās Olivas miera līguma sarunās un to parakstīja jaunā Zviedrijas karaļa Kārļa XI vārdā.
Vīnkoku dzimta
Dzimte ir ekonomiski nozīmīga, jo vīnkoku (Vitis) sugu ogas, kas ir pazīstamas kā vīnogas, ir populāri kulinārijā izmantojami augļi, no kā ražo arī vīnu.
Magnuss Gabriels Delagardijs
Dzīvesgājums
1660. gadā viņš kļuva par Zviedrijas valsts kancleru, līdz Kārļa XI pilngadības saniegšanai Magnuss Gabriels Delagardijs kopā ar viņa māti un četriem augstākajiem valdības pārstāvjiem pārvaldīja Zviedrijas lielvalsti. 1672. gadā viņš noslēdza jaunu savienības līgumu ar Francijas karali Luiju XIV, kas izraisīja karu ar Brandenburgu un Dāniju (1674–1679). Pēc tam, kad zviedru karaspēks cieta zaudējumus, jaunais karalis atcēla Delagardiju un pats ķērās pie karaspēka vadīšanas. 1658. gadā par Vidzemes militāro gubernatoru tika iecelts Roberts Duglass.
Vīnkoku dzimta
Raflēziju dzimtas parazītiskie augi parazitē uz Tetrastigma ģints liānām.
Klasifikācija
Dzimtā ir klasificētas ģintis:
Magnuss Gabriels Delagardijs
Dzīvesgājums
1680. gadā M. G. Delagardiju atstādināja no ārpolitikas vadības un ar muižu redukciju viņš zaudēja savus zemes īpašumus. Miris Vengarnas pilī 1686. gada 26. aprīlī.
Čārlzs Lotons
Čārlzs Lotons (en; dzimis, miris ) bija angļu teātra un kino aktieris, kinorežisors, producents un scenāriju autors. Darbojies gan Lielbritānijā, gan Holivudā. 1933. gadā ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā Labākais aktieris galvenajā lomā par titullomu Aleksandra Kordas 1933. gada filmā "Henrija VIII privātā dzīve" (The Private Life of Henry VIII). Tēlojis arī 1939. gada Viljama Dīterles filmā "Parīzes Dievmātes katedrāles zvaniķis" (The Hunchback of Notre Dame) Kvazimodo lomā, 1957. gada Billija Vaildera filmā "Apsūdzības lieciniece" un 1960. gada Stenlija Kubrika filmā "Spartaks". Lotona vienīgā režisētā filma ir 1955. gadā iznākusī film noir "Mednieka nakts" ar Robertu Mičumu galvenajā lomā. Tā sākotnēji saņēma negatīvu reakciju, kā rezultātā tā palika viņa vienīgā režisētā filma. Mūsdienās "Mednieka nakts" tiek uzskatīta par klasiku un vienu no visu laiku labākajām filmām.
No 1929. gada līdz savai nāvei bija precējies ar kinoaktrisi Elzu Lančesteru.
Glorjēzu salas
Glorjēzu salas ( — ‘Lieliskās salas’) ir koraļļu atols Mozambikas šaurumā Āfrikas piekrastē, daļa no Francijas Dienvidjūru un Antarktikas Zemēm. Atols izstiepts ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā 15 km garumā, tajā divas galvenās salas un astoņas klinšainas saliņas.
Salas, iespējams, bija zināmas jau agrīnajiem arābu jūrasbraucējiem, bet pirmais tās apdzīvoja un deva salām nosaukumu francūzis Ipolits Kalto (Hippolyte Caltaux), kurš uz lielākās salas ierīkoja kokosriekstu plantāciju. Formāli par Francijas īpašumu salas kļuva 1892. gadā. No 1914. līdz 1958. gadam koncesija uz salu izmantošanu bija Seišelu kompānijām. Mūsdienās uz galvenās salas ir ierīkots lidlauks, tur ir meteostacija un franču garnizons. Atola teritorija pasludināta par dabas rezervātu.
Farago
Farago var būt:
Johans Kristiāns Stenders
Pēc tēva nāves viņš bija mācītājs Sēlpils un Sunākstes draudzē. Jau 1820. gados Johans Kristiāns Stenders no kādas 103 gadus vecas teicējas pierakstīja vienpadsmit latviešu tautasdziesmas par Staburagu. 1842. gadā nāca klajā viņa tulkotais vācu rakstnieces Johanas Šopenhaueres (1766–1838) stāsts "Ērgļa pereklis" (Der Adlerhorst), kas piedzīvo divus atkārtotus izdevumus (1852, 1876).
1850. gadā Jelgavā iespieda viņa aprakstu par Staburagu, kura pārdošanas ienākumi bija paredzēti Sēlpils baznīcas ērģelēm. 1845.–1859. gadā vāciski rakstītā Sēlpils baznīcas hronika (Chronick der Selburgschen Kirche) palikusi neiespiesta.
Elektroniskā demokrātija
Elektroniskā demokrātija (saīsinājumā e-demokrātija) jeb interneta demokrātija ir jēdziens, ko izmanto 21. gadsimta informācijas un sakaru tehnoloģijas, lai veicinātu demokrātiju. Tas nozīmē valsts pārvaldes veidu, kurā visi valsts pilsoņi, kas sasnieguši noteiktu vecumu, ir vienlīdz piemēroti dalībai likumu izstrādē, pieteikumos un izveidē. Elektroniskā demokrātija ietver sociālus, ekonomiskus un kulturālus nosacījumus, kas ļauj brīvu un vienlīdzīgu politiskās pašnoteikšanās praksi.
Demokrātijas paplašināšana
Internetam ir dažādi rīki, kas liek par to domāt kā par demokrātijas starpnieku. Centralizētas kontroles trūkums veicina cenzūru, kas savā būtībā nav demokrātiska. Pastāv arī citas paralēles interneta agrīno dienu sociālajā dizainā, piemēram, spēcīgs atbalsts brīvdomātājiem, vārda brīvībai, dalīšanās ar kultūru, kas caurstrāvoja gandrīz visus interneta lietojuma aspektus. Cits piemērs ir nepastarpināta plašsaziņa internetā caur ziņu grupām, forumiem un domubiedriem. Šāda veida komunikācija ignorēja rāmjus, kas pastāvēja ar informācijas saņemšanu vien no mediju lietojuma. Visbeidzot, tādēļ, ka internets ir masīvs digitāls tīkls ar atvērtiem standartiem, universālu, nedārgu pieeju plaša un dažāda veida saziņu, tika paplašinātas cilvēku zināšanas arī politiskos jautājumos un iegūta atgriezeniskā saite. Taču tas neliecina par sabiedrības tiešās politiskās aktivitātes palielināšanos.
Demokrātijas uzlabošana
Daudzviet pasaulē demokrātija zināmā mērā ir kļuvusi atkarīga no interneta, jo tas ir galvenais informācijas avots lielākajai daļai cilvēku. Internets izglīto cilvēkus par demokrātiju, palīdzot viņiem saprast, kas notiek to valsts pārvaldē. Arī politisko kampaņu izplatīšana interneta vidē ir kļuvusi populāra politisko partiju vidū. Internets ir pirmā vieta, kur vairākums cilvēku meklē informāciju, citreiz tā ir arī vienīgā vieta. Iemesls tam, īpaši sabiedrības jaunāko vēlētāju vidū, ir tas, ka tas ir viegls un uzticams avots, ja to pareizi izmanto. Ja informācija ir grūti atrodama, tad vairums cilvēku to nemeklēs. Kopš indivīds spēj izteikties anonīmi un savas mājas komforta aizsegā, internets dod stimulu piedalīties valsts pārvaldē. Ņemot vērā interneta lietotāju skaitu, indivīds, kas publicē savas domas bieži apmeklētā interneta vietnē, ir spējīgs ietekmēt lielu skaitu cilvēku. Internets ļauj cilvēkiem publicēt informāciju par politiķiem, un ļauj politiķiem uzklausīt ieteikumus un padomus, arī vēlmes, no liela skaita iedzīvotāju.
Rīki un metodes
Var izdalīt vairākas metodes elektroniskās demokrātijas īstenošanai, tajā skaitā diskusiju platformas, petīciju un aptauju rīkus un citas.
Diskusiju platformas
Lai nodrošinātu izsvērtu, loģisku lēmumu pieņemšanu (deliberatīvā demokrātija), ir jānodrošina vidi, kurā pirms lēmuma pieņemšanas viedokļus izsaka pēc iespējas liels to sabiedrības locekļu skaits, kurus šis lēmums ietekmēs. Šādu iespēju potenciāli var nodrošināt īpašas internetā bāzētas diskusiju platformas. Raksturīgs piemērs ir "California Report Card", kas sabiedrībai ļauj iesaistīties Kalifornijas štata pārvaldībā.
Petīciju un aptauju platformas
Interneta vidē ir attīstīti rīki, lai nodrošinātu petīciju sagatavošanu, parakstīšanu un to iesniegšanu atbildīgajām amatpersonām. Lai nodrošinātu to, ka izvirzītās un parakstītās iniciatīvas ir autentiskas un pamatotas, tiek nodrošināta lietotāju autentificēšana, pārliecinoties par parakstītāju identitāti un to, ka viena un tā pati persona par vienu iniciatīvu nebalso atkārtoti.
Vairumam petīciju platformu ir ierobežotas iespējas īstenot atbalstītās petīcijas, tomēr atsevišķos gadījumos petīciju platformām ir juridiskas iespējas ietekmēt valsts vai pašvaldību pārvaldes institūciju darbību. Tā, piemēram, Latvijā platforma ManaBalss.lv iesniedz Saeimā tās iniciatīvas, ko paraksta vismaz 10 000 pilsoņu un kas atbilst juridiskajiem kritērijiem un virkne iesniegto iniciatīvu ir īstenotas.
Leonīds Zariņš
Leonīds Zariņš (1927—1954) bija latviešu nacionālās pretestības kustības dalībnieks.
Dzīvesgājums
Dzimis 1927. gada 28. augustā Priekules ārsta un aizsargu virsnieka Nikolaja Zariņa un viņa sievas Marijas Katrīnas, dzimušas Tilgales, ģimenē. Otrā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās un nokļuva Hohfeldas baltiešu bēgļu nometnē Bavārijā, apmeklēja Augsburgas Ausekļa Latviešu ģimnāzijas pēdējās divas klases. Pēc abitūrijas (1947) Leonīds sāka studēt mehāniku un elektrotehniku Baltijas Universitātē Pinebergā. 1950. gadā pārcēlās uz ASV, kur turpināja studijas Luziānas universitātē Batonrūžā. Elektroinženiera grāda iegūšanai (1951) strādāja Bell Telephone laboratorijā. Centrālā izlūkošanas pārvalde (CIP) viņam piedāvāja piebiedroties Latvijas pretestības spēkiem. 1953. gada 16. maijā viņu no Rietumvācijas ar lidmašīnu nogādāja virs Latvijas, kur Zariņš ar izpletni nolaidās Auces tuvumā kopā ar dažādām radioierīcēm. Tad viņš devās uz Rīgu, kur 22. maijā satika jau agrāk iesūtīto CIP aģentu Edvīnu Ozoliņu, kuru čeka bija piespiedusi kļūt par savu dubultaģentu. 23. maijā Leonīdu Zariņu čekisti apcietināja un nosūtīja tiesāšanai uz Krieviju, kur, pamatojoties uz padomju kara tribunāla lēmumu, nošāva 1954. gada 3. augustā.
Ivāns Farago
Ivāns Farago (hu; dzimis Budapeštā, miris ) bija Ungārijas starptautiskais lielmeistars šahā (1976).
Biogrāfija
1980. gados bijis viens no spēcīgākajiem Ungārijas šahistiem. Ungārijas šaha čempionāta finālā pirmo reizi piedalījies 1965. gadā. Divas reizes kļuvis par Ungārijas čempionu šahā: 1981. gadā kopā ar Lajošu Portišu un 1986. gadā. 1984. gada Ungārijas šaha čempionātā dalījis 2.-4. vietu.
Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs: Halle (1978), Kečkemēta (1979), Svendborga un Albena (abi 1983), Veikanzē (1987). 1982. gadā Ungārijas komandas Spartacus Budapest sastāvā uzvarējis Eiropas klubu šaha kausā. Par panākumiem turnīros FIDE Farago 1974. gadā piešķīra starptautiskā meistara (IM) nosaukumu, bet 1976. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Pārstāvējis Ungārijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Salerno
Salerno ir pilsēta Itālijas dienvidos, Kampānijas reģionā, Salerno provinces administratīvais centrs. Tā atrodas pie Irno upes ietekas Salerno līcī, Tirēnu jūrā. 2013. gadā pilsētā dzīvoja 131 tūkstoši iedzīvotāju. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir otra lielākā pilsēta Kampānijas reģionā aiz Neapoles.
Senās Romas laikā pilsēta bija zināma ar tās latīņu nosaukumu Salernum. Senie romieši kā koloniju to dibināja 197. gadā p.m.ē. vietā, kur pirms tam, iespējams, atradās etrusku apmetne, kas zināma ar nosaukumu Irnthi. Salerno ir dibināta Schola Medica Salernitana, kas tiek uzskatīta par pirmo medicīnas skolu pasaulē. 11. un 12. gadsimtā no Eiropas, Āzijas un Ziemeļamerikas tur ieradās studenti apgūt medicīnu. Šī skola pastāv joprojām.
Rodrigo Bentankurs
Rodrigo Bentankurs (es; dzimis ) ir Urugvajas futbolists, pussargs. Kopš 2022. gada spēlē Anglijas Premjerlīgas kluba Tottenham Hotspur sastāvā.
Sasniegumi
Boca Juniors
Juventus
Sultāne Šaha
Sultāne Šaha (1507-1572) bija Osmāņu princese, Selima Bargā un Aišes Hatunas meita, kā arī Suleimana Lieliskā māsa.
Biogrāfija
Šaha piedzima un uzauga Manisā. 1523. gadā viņa apprecējās ar Lutfi Pašā. Kad 1539.gadā vīrs kļuva par Lielvezīru, Sultānei bija liela vara. Pārim bija meita- Sultāne Esmahana.
1541. gadā pāris izšķīrās. To ierosināja Sultāne Šaha, jo iebilda pret vīra bargo sodu vienai sievietei par laulības pārkāpšanu, tas noveda līdz strīdam, kurš kļuva nekontrolējams. Lutfī Pašā piekāva Sultāni, par ko Šaha pavēlēja kalpiem izdarīt to pašu vīram. Drīz pēc tam viņa pasūdzējās savam brālim Suleimanam un ierosināja šķiršanos. Rezultātā Lutfī Pašā tika atstādināts no Lielvezīra amata.
Sultāne pavēlēja uzbūvēt Sultānes Šahas Mošeju 1556.gadā.
Apbedīta Selima Bargā Mošejā.
Kaprunas katastrofa
Kaprunas katastrofa (de) bija ugunsgrēks funikulerī 2000. gada 11. novembrī Kaprunas kopienā Austrijas Zalcburgas federālajā zemē. Ugunsgrēka rezultātā gāja bojā 155 cilvēki, lielākoties slēpotāji, kas gribēja nokļūt uz Kicšteinhorna slēpju trasēm.
Kaprunas funikulers bija 1993. gadā modernizēts transporta līdzeklis, kas transportēja pasažierus no Kaprunas uz Kicšteinhornu. No 3900 metru garā ceļa 3300 metri bija tunelis klintīs. Pēc oficiālās versijas 2000. gada 11. novembra rītā aizdegās tukšajā vadītāja kabīnē esošs sildītājs tam funikulera sastāvam, kas virzījās no apakšas. Sastāvs apstājās, iebraucis 600 metrus tunelī. 12 pasažieriem, kuru vidū bija pieredzējis ugunsdzēsējs, ar slēpošanas nūju izdevās izsist logu un izglābties, virzoties uz tuneļa apakšējo izeju. Pārējie pasažieri abos funikulera sastāvos gāja bojā, kaut arī daļai izdevās izkļūt no funikulera.
Veliko Tarnova
Veliko Tarnova (bg, — ‘Lielā Tarnova’) ir pilsēta Bulgārijas centrālajā daļā, Veliko Tarnovas apgabala administratīvais centrs. 2015. gadā pilsētā dzīvoja 71,2 tūkstoši iedzīvotāju.
Veliko Tarnova bija Otrās Bulgārijas caristes galvaspilsēta laika posmā no 1185. līdz 1393. gadam, kā arī Bulgārijas kņazistes galvaspilsēta no 1878. līdz 1879. gadam. Viduslaikos pilsēta bija zināma kā Tarnovgrada, vēlāk — Tarnova. 1963. gadā nosaukumam tika pievienots Veliko. Pateicoties bagātīgajam kultūrvēsturiskajam mantojumam, Veliko Tarnova ir nozīmīgs tūrisma centrs.
Alens Sajanoks
Alens Sajanoks ir latviešu kino aktieris, dzimis 1990. gadā Jelgavā.
Agideļa
Agideļa (krievu: Агидель, baškiru: Ағиҙел) ir pilsēta Baškortostānā, Krievijas Federācijā.
Igvasu
Igvasu (pt, es) ir upe Brazīlijas dienvidos, Paranas kreisā pieteka, lejtecē veido Brazīlijas un Argentīnas robežu. Sākas Maras grēdā pie Kuritibas pilsētas 50 km no Atlantijas okeāna piekrastes austrumos; plūst rietumu virzienā Paranas štata teritorijā. Upe krāčaina, stipri līkumota. Kuģojama tikai vidustecē 175 km garumā. Lejtecē pēdējos 100 km Igvasu ir Brazīlijas un Argentīnas robežupe. 25 km pirms ietekas Paranā atrodas 80 m augstais un 2,7 km platais Igvasu ūdenskritums.
Gremzdgraužu apakšdzimta
Gremzdgraužu apakšdzimta ( Latreille, 1804) ir smecernieku apakšdzimta, kurā ietilpst aptuveni 6000 sugas. Tās ir sīkas vai nelielas vaboles, kuru ķermeņa garums ir 0,9—9 mm. Gandrīz visu savu mūžu gremzdgrauži pavada koksnē, koku mizā vai zem tās.
Krapkovices apriņķis
Krapkovices apriņķis ir apriņķis Polijā, Opoles vojevodistē. Robežojas ar Opoles vojevodistes Opoles, Stšelces, Keņdzežinas-Kozles un Prudņikas apriņķiem.
Terijs Džonss
Terijs Greiems Perijs Džonss (en, dzimis, miris ) bija velsiešu aktieris, komiķis, režisors, vēsturnieks, dzejnieks un rakstnieks. Bijušais britu humora trupas Monty Python dalībnieks.
Pēc Oksfordas Universitātes pabeigšanas Džonss kopā ar scenāristu Maiklu Peilinu sarakstīja un attēloja galvenās lomas augsti vērtētos britu komēdijseriālos, kā Do Not Adjust Your Set (1967—1969) un The Frost Report (1966—1967). 1969. gadā viņi kopā ar Kembridžas Universitātes absolventiem Greiemu Čepmenu, Džonu Klīzu un Ēriku Aidlu, kā arī amerikāņu animatoru Teriju Giljamu izveidoja humora šovu Monty Python's Flying Circus. Džonss lielā mērā bija atbildīgs par programmas novatorisko, sirreālo struktūru. Kā režisors debitējis ar filmu "Montijs Paitons un Svētais Grāls" (1975), ko viņš režisēja kopā ar Giljamu, kā arī režisēja nākamās trupas filmas — "Braiena dzīve" (1979) un "Montijs Paitons un dzīves jēga" (1983).
Vēlāk sarakstījis scenāriju Džima Hensona filmai "Labirints" (Labyrinth, 1986), lai gan maz no viņa darba tika paturēts. Džounss bija cienījams viduslaiku vēsturnieks, sarakstījis vairākas grāmatas un demonstrējis televīzijas dokumentālās filmas par šo periodu, kā arī ražīgs bērnu grāmatu autors. 2016. gadā Džonss saņēma BAFTA Cymru mūža ieguldījuma balvu par izcilu ieguldījumu televīzijā un kino.
Agdere
Agdere (no) ir viena no 11 Norvēģijas filkēm. Izvietojusies valsts pašos dienvidos Ziemeļjūras krastā. Robežojas rietumos ar Rūgalanni rietumos un Vestfollu un Tēlemarku austrumos. Filkes administratīvie centri ir Kristiansanna, kur atrodas pašvaldība un administratīvās iestādes, un Ārendāle, kur atrodas gubernatora rezidence.
Filke izveidota 2020. gada 1. janvārī, kad reģionālās reformas gaitā apvienoja Eustagderes un Vestagderes filkes. Filki veido 25 komūnas, lielākās no kurām ir Krisjānsanna, Ārendāle, Grimstade un Lindesnesa.
Shārbēkas dzelzceļa stacija
Shārbēkas dzelzceļa stacija (fr, nl) ir dzelzceļa stacija, kas atrodas Beļģijas galvaspilsētā Briselē.
Stacija neorenesanses stilā uzbūvēta 1890. gadā (kreisais spārns) un 1913. gadā (labais spārns un centrs). Apkalpo vilcienus uz Lēvenu, Antverpeni un Briseles lidostu. Kopš 2015. gada stacija ietilpst Beļģijas dzelzceļa muzeja Train World sastāvā.
Trauksmes traucējumi
Trauksmes traucējumi ir garīgu traucējumu kopums, kam raksturīgas ievērojamas un nekontrolējamas trauksmes un baiļu sajūtas, tādējādi ievērojami pasliktinot personas sociālo, profesionālo un personisko funkciju. Trauksme rada bažas par nākotnes notikumiem, bet bailes ir reakcija uz pašreizējiem notikumiem. Trauksme var izraisīt fiziskus un kognitīvus simptomus, piemēram, nemieru, aizkaitināmību, vieglu nogurumu, grūtības koncentrēties, paātrinātu sirdsdarbību, sāpes krūtīs, sāpes vēderā un daudzus citus.
Gadījuma diskursā vārdi trauksme un bailes bieži tiek lietoti savstarpēji aizvietojami; klīniskajā lietojumā tiem ir atšķirīga nozīme: trauksme tiek definēta kā nepatīkams emocionāls stāvoklis, kura cēlonis vai nu nav viegli identificējams, vai arī tiek uztverts par nekontrolējamu vai nenovēršamu, bet bailes ir emocionāla un fizioloģiska reakcija uz atzītiem ārējiem draudiem. Termins "trauksmes traucējumi" attiecas uz vairākiem specifiskiem traucējumiem, kas ietver bailes (fobijas) vai trauksmes simptomus.
Pastāv vairāki trauksmes traucējumu veidi, tostarp ģeneralizēti trauksmes traucējumi, specifiska fobija, sociālās trauksmes traucējumi, separācijas trauksmes traucējumi, agorafobija, panikas traucējumi un selektīvs mutisms. Individuālos traucējumus var diagnosticēt pēc specifiskiem un unikāliem simptomiem, izraisošiem notikumiem un laika. Ja personai ir diagnosticēti trauksmes traucējumi, medicīnas speciālistam ir jānovērtē šī persona, lai pārliecinātos, ka trauksmi nevar attiecināt uz kādu medicīnisku slimību vai garīgiem traucējumiem. Indivīdam dzīves laikā vienlaikus var būt vairāki trauksmes traucējumi. Ir daudz ārstēšanas stratēģiju, kas var uzlabot cilvēka garastāvokli, uzvedību un darbību ikdienas dzīvē.
Francis Abe
Francis Abe (de; dzimis, miris ) bija vācu vingrotājs, startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja vingrošanas individuālajā daudzcīņā. Šajā disciplīnā viņš ieguva 219 punktus, izcīnot dalīto 77. vietu.
Murina
Murina var būt:
Frīdrihs Vilhelms II Hoencollerns
Frīdrihs Vilhelms II (de); dzimis, miris ) bija Hoencollernu dinastijas Prūsijas karalis un Brandenburgas kūrfirsts no 1786. gada līdz savai nāvei 1797. gadā.
Frīdriha Lielā brāļadēls. Kļuva par karali pēc Frīdriha Lielā nāves 1786. gadā, jo pašam Frīdriham Lielajam bērnu nebija. Atšķirībā no Frīdriha Lielā bija dzīves baudītājs; Frīdriham Vilhelmam II bija vētraina privātā dzīve. Atbalstīja mūziku un mākslu. Frīdriha Vilhelma II laikā tika uzcelts Berlīnes simbols — Brandenburgas vārti. Politikā ietekme bija karaļa favorītēm un favorītiem.
Ārpolitiski, 1789. gadā sākoties Franču revolūcijai, Frīdrihs Vilhelms II kopā ar Austriju iesaistījās Pirmās koalīcijas karā, ciezdams sakāvi. Iesaistījās Polijas dalīšanā.
Argosas teātris
Apraksts
Grieķu teātris Argosā tika uzcelts Larisas nogāzē. Nogāzes klintī tika izkaltas 82 sēdvietu rindas, tādējādi ar 20000 skatītāju sēdvietām tas ir ietilpīgākais senās Grieķijas teātris. Kāpnes sadalīja teātri četros sektoros jeb kunejās. Savukārt divi horizontāli koridori (diazomas) to dalīja trijās daļās. Sākotnējā apaļā orhestra bija apjozta ar kanalizācijas grāvi, bet pa izveidotajām "horonu kāpnēm" uz skatuvi izgāja pazemes dievi. Orhestras vidū no baltām kaļķakmens plāksnēm ir izlikts aplis ar divām paralēlām līnijām tā sānos. Domājams, ka šajā aplī izvietojās koris, kad tas dziedāja difirambus. Ir uzskats, ka labākai akustikai gar teātra malām tika uzcelta mūra siena, kas līdz mūsu laikiem nav saglabājusies. Profesionāļi uzskata, ka arī mūsdienās skaņa ir labi dzirdama pēdējās rindās. Siena varēja kalpot arī kā līdzeklis pret nesankcionētu iekļūšanu teātrī.
Ap 120. gadu teātris tika rekonstruēts romiešu stilā. Romieši uzcēla proskēniju, kurš aizklāja daļu no orhestras ar hiposkeniju zem tās. Skatītāju daļa (kaveja) netika rekonstruēta un palika oriģinālā. Argosas teātris tika celts pēc citu grieķu teātru šabloniem. Paradojs bija ieeja, caur kuru aktieri uznāca uz skatuves vai arī koris uz orhestras. Skēne veidoja teātra fonu.
Proskēnijs bija pilnībā uztaisīts no ķieģeļiem un to balstīja kolonnas. No ārpuses tas bija izklāts ar marmora plāksnēm. Aiz proskēnija atradās skēne. Atšķirībā no citiem teātriem, Argosas teātra skēne nebija pārāk izcila. To veidoja auduma tents, kurš vajadzības gadījumā tika novākts. Teātrim bija bisellijs, īpaša sēdvietu daļa ar atzveltnēm pie orhestras, kas paredzēta goda pilsoņiem.
Peļveidīgie
Peļveidīgie (Myomorpha) ir viena no grauzēju kārtas (Rodentia) apakškārtām, kas apvieno peles, žurkas, kāmjus, lemingus un strupastes. Tā ir ļoti liela apakškārta, kurā ir vairāk nekā 1500 sugas, kas ir gandrīz ceturtā daļa no visām zīdītāju sugām. Tās ir sastopamas visā pasaulē, gandrīz visos kontinentos, izņemot Antarktīdu.
Argosas teātris
Īpatnības
Pētnieku lielākā daļa ir pārliecināti, ka Argosas teātris ne tikai vieta teatrāliem uzvedumiem mūsdienu izpratnē, bet universāls laukums visdažādākajiem masu pasākumiem un izrādēm, ieskaitot sporta sacensības un zinātniskas diskusijas.
Nemejas spēles
Pēc savas popularitātes Nemejas spēles (kas tika rīkotas reizi divos gados) konkurēja ar slavenajām Olimpiskajām spēlēm. Sākotnēji tās tika rīkotas Nemejas ielejā. Bet apmēram no 270. gada pr.Kr. sacensības tika pārceltas uz Argosu, un uz spēļu laiku pilsēta pārtapa Peloponēsas galvaspilsētā.
Peļveidīgie
Peļveidīgo apakškārta tiek dalīta divās virsdzimtās: lēcējpeļu virsdzimtā (Dipodoidea) un peļu virsdzimtā (Muroidea). Lēcējpeļu virsdzimtā ir tikai viena dzimta — lēcējpeļu dzimta (Dipodidae), uzsverot lielo atšķirību no pārējiem peļveidīgajiem. Peļu virsdzimtā ir visi pārējie peļveidīgie.
Argosas teātris
Nemejas spēles
Pēc tradīcijas uzvarētājus apbalvoja ar seleriju vainagu. Pēc dažām ziņām šeit bija pat baseins, kur par uzvaru cīnījās peldētāji. Romas valdīšanas laikā pie sportistiem tika pievienoti arī gladiatori. Bija arī medību skati. 3. gadsimta beigās, pēc kristietības ieviešanas impērijā, spēles tika aizliegtas kā pagāniskas.