cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
European BEST Engineering Competition
European BEST Engineering Competition (EBEC) ir ikgadējas inženierzinātņu sacensības, ko organizē BEST (Board of European Students of Technology). EBEC norisinās 32 valstīs un to galvenais mērķis ir attīstīt studentus, piedāvājot tiem iespēju izaicināt sevi dažādu teorētisku un praktisku problēmu risināšanā. Studenti, komandās pa četri, tiek aicināti risināt uzdevumu konstruēšanas vai situācijas analīzes kategorijā, tādējādi aptverot iespējami visas inženierzinātņu jomas.
Savedot kopā studentus, universitātes, kompānijas, institūcijas un nevalstiskās organizācijas, EBEC mērķis ir dot iespēju studentiem komandās risināt reālas dzīves problēmas, pielietot viņu daudznozaru zināšanas un personīgās prasmes.
EBEC projektu vada organizācija BEST, lai nodrošinātu papildus izglītības iespējas. Sacensību laikā aktīvajiem un zinātkārajiem studentiem ir iespēja pielietot savas universitātē gūtās zināšanas, lai sevi izaicinātu, paplašinātu savu redzesloku, kā arī attīstītu savu radošumu un komunikācijas prasmes. EBEC koncentrējas kā uz tehniskās izglītības attīstīšanu un atbalstu, tā arī uz sadarbību multikulturālā vidē.
Vēsture
Sacensību ideja BEST organizācijā radās no kanādiešu Inženierzinātņu Sacensībām (angl. Canadian Engineering Competitions) (CEC), kuras organizēja kanādiešu Inženierzinātņu Studentu federācija. BEST biedri 2002. gadā apmeklēja šīs sacensības kā viesi, un šādu sacensību organizēšana tika apspriesta tā paša gada BEST Ģenerālajā Asamblejā.
EBEC sacensību vēsture sākās ar pirmajām BEST Eiropas Inženieru Sacensībām (angl. BEST European Engineering Competition) (BEEC), kas norisinājās Eindhovenā, Nīderlandē 2003. gadā, pirmo reģionālo kārtu 2006. gadā Portugālē un pašu pirmo EBEC finālu, kas tika organizēts Gentē, Beļģijā 2009. gadā, kurā finālisti tika atlasīti starp 2300 dalībniekiem no 51 augstskolas 18 valstīs, iezīmējot EBEC piramīdas noslēgumu.
Struktūra
EBEC norisinās trīs sacensību kārtās, kas veido EBEC piramīdu ar 84 lokālajiem raundiem, 15 reģionālajām (nacionālajām) kārtām un fināla sacensībām. EBEC ir vienas no lielākajām sacensībām, kuras rīko studenti studentiem Eiropā, ar gandrīz 7 000 dalībniekiem katru gadu.
Vietējās Kārtās
Lokālie raundi norisinās augstskolā, kurā ir dibināta Lokālā BEST Grupa (LBG). Uzvarošā komanda no katras kategorijas tiek uz nākamo kārtu.
Reģionālie (nacionālie) raundi
Reģionālie raundi tiek rīkoti vienā valstī vai multinacionālā reģionā un tos organizē viena LBG no šīs valsts/reģiona. Komandas, kas uzvarēja iepriekšējā kārtā sacenšas tajās pašās kategorijās cīnoties par vietu EBEC finālā. Šobrīd ir 15 reģionālās kārtas, kurās piedalās vairāk nekā 700 studējošo.
EBEC Fināls
Fināla kārta Eiropiešu BEST Inženierzinātņu Sacensībām jeb EBEC Final ir viens no ievērojamākajiem BEST notikumiem, kuru organizē viena Lokālā BEST grupa (LBG). Veiksmīgākie studenti, pārstāvot vairāk kā 80 labākās Eiropas augstskolas sapulcējas 10 dienu ilgam darbam pie dažādiem uzdevumiem internacionālā vidē. Šī pasākuma gaitā dalībniekiem ir iespēja ne tikai pierādīt savas spējas, bet arī iepazīt cilvēkus ar dažādu izcelsmi, no dažādām kultūrām.
Kategorijas
Līdz ar BEST Sacensību sākšanos ir bijušas vairākas uzdevumu kategorijas, piemēram, debates un pārrunas, EBEC pirmsākumos, taču EBEC attīstoties un mainoties ir izveidojušās divas kategorijas “Case Study” un “Team Design”.
Konstruēšana (Team Design)
Atšķirībā no Case Study, šī kategorija ir tēmēta uz praktisku darbību, kas izpaužas kā roku darbs, kura laikā ir jāizstrādā un jāprezentē izstrādāts prototips. Prototips ir jāizstrādā noteiktā laika sprīdi un tam ir jāatbilst noteiktiem konstrukcijas un darbības kritērijiem, kā arī tā izstrādē ir doti ierobežoti resursi.
Sacensību pārskats
Šobrīd EBEC ir noritējis jau septiņas reizes.
EBEC 2009
Pirmo reizi tika organizēts EBEC fināls, kuru organizēja Local BEST Group Ghent, 2009. gada augustā. Piedalījās 80 studenti, kas savu vietu finālā izcīnīja starp 2300 dalībniekiem no 51 augstskolas 18 valstīs. Šo pasākumu atbalstīja UNEP, kas piedāvāja īstās dzīves problēmu "Team Design" daļai, kad EBEC bija Eiropas Gads sadarbības partneris.
EBEC 2010
EBEC turpinot savu attīstību un ar 71 augstkolas atbalstu tiek sasniegts 5000 dalībnieku skaits, no 31 valsts. Šajā gadā tiek izraudzīti 104 finālisti, kas pierāda savas spējas Kluža-Napokā.
EBEC 2011
Pirmajā kārtā piedalījās vairāk nekā 5000 dalībnieku, kas pārstāvēja 79 tehniskās augstkolas. Finālā, Istanbulā, spēkiem mērojās 104 studenti. Organizēšanā un realizēšanā piedalījās vairāk nekā 200 BEST biedru.
EBEC 2012
Šajā gadā EBEC fināls tika organizēts Zagrebā, saņemot Horvātijas prezidenta atbalstu. Pasākums norisnājās četras dienas. Oficiālās sākuma / beigu dienas un viena brīvā diena, kuras laikā dalībniekiem bija iespēja iepazīties ar Zagrebu.
EBEC 2013
Piektajā EBEC, kas norisinājās Varšavā, dalību ņēma vairāk nekā 6500 dalībnieku no 83 tehniskajām augstskolām Eiropā un 15 Reģionālajiem raundiem. Šo pasākumu atbalstīja Varšavas Tehnoloģiju universitāte un dažādi nozīmīgi institūti, kā piemēram, Zinātnes un Augstākās Izglītības ministrija.
EBEC 2014
87 lokālie raundi, vairāk nekā 6000 dalībnieku, 116 finālisti un vairāk nekā 500 iesaistīto BEST biedru starp 32 valstīm, tā noritēja sestais EBEC Rīgā.
EBEC 2015
Finālā Porto tika sasniegts dalībnieku lielākais skaits (120) uzstādot augstu latiņu nākamjiem EBEC.
Balvas un nominācijas
EBEC fināls 2015. gadā, Porto tika kvalificēts nākamajam European Charlemagne Youth Prize, kā labākais projekts.
Atbalstītāji
BEST vienmēr meklē institūciju atbalstu, kas atpazīst tā ieguldījumu un pozītīvo ietekmi uz Eiropas studentu nākotni. Līdz šim EBEC ir atbalstījuši tādi instutūti kā UNESCO, Youth in Action,European Society for Engineering Education (SEFI), Institute of Electrical and Electronics Engineers (IEEE).
Augstskolas, kas gadu gaitā atbalstījušas EBEC: Aristotle University of Thessaloniki, Czech Technical University in Prague, Graz University of Technology, National Technical University of Athens (NTUA), Silesian University of Technology in Gliwice, Universidade do Porto, Yildiz Teknik Universitesi.
Davids Pastrņāks
Davids Pastrņāks (cz; dzimis ) ir Čehijas hokejists, malējais uzbrucējs. Pašlaik (2023) Pastrņāks pārstāv NHL klubu Bostonas "Bruins".
Spēlētāja karjera
Savu spēlētāja karjeru Pastrņāks iesāka Allsvenskan klubā Södertälje SK. 2014. gada NHL draftā Pastrņāku ar 25. numuru izvēlējās Bostonas "Bruins". Spēlējis arī Amerikas hokeja līgas klubā Providensas "Bruins".
Bostonas "Bruins" rindās Pastrņāks debitēja 2014.—15. gada sezonā, kad bija vien 18 gadus vecs, taču komandas sastāvā nostiprinājās divas sezonas vēlāk. 2016.—17. gada sezonā jau bija viens no komandas rezultatīvākajiem spēlētājiem. 2019.—20. gada saīsināto sezonu noslēdza ar 48 vārtiem, kopā ar Aleksandru Ovečkinu kā līgas labākais vārtu guvējs iegūstot Morisa Rišāra balvu. Tāpat Pastrņāks tika iekļauts līgas simboliskajā izlasē.
Čehijas hokeja izlasē spēlējis trīs pasaules čempionātos.
Ģirts Rāviņš
Ģirts Rāviņš (dzimis Rīgā) ir latviešu aktieris.
1997. gadā beidzis Latvijas Kultūras akadēmijas Ekrāna un teātra mākslas nodaļu un tajā pašā gadā kļuvis par Valmieras Drāmas teātra aktieri. Piedalījies arī radošās apvienības „Nomadi”, apvienības "ARS NOVA" un neatkarīgā teātra "Kabata" izrādēs.
Bebe
Bebe (agrāk — Vecbebe) ir apdzīvota vieta Dienvidkurzemes novada Vērgales pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumu daļā 4 km no pagasta centra Vērgales, 20 km no novada centra Grobiņas un 214 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Vecbebes muižas (Alt-Bebben) centru.
Strops
Bišu strops ir cilvēku darināts medusbišu miteklis, izveidots, lai varētu iegūt bišu sakrāto medu un citus biškopības produktus. Parasti vienā stropā uzturas viens bišu spiets. Stropi tiek veidoti, lai vieglāk būtu ievākt medu. Bites var uzbrukt, ja to strops tiek apdraudēts.
Krustpils novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Krustpils novada pašvaldības vadītāji. Krustpils novads tika izveidots 2009. gada 1. jūlijā, apvienojot Atašienes, Krustpils, Kūku, Mežāres, Variešu un Vīpes pagastus.
Uzskaitījums
{{legend| #D2B48C| Sabiedrība citai politikai |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #99CC33| Vienotība |border=1px solid #AAAAAA}}
Eriks Kandels
Dzīvesgājums
Dzimis Vīnē, ebreju ģimenē. Pēc Austrijas anšlusa ģimene emigrēja, un 1939. gada 11. maijā Kandels apmetās Bruklinā. No 1944. gada studēja Hārvarda Universitātē vēsturi un literatūru, vēlāk ieintesējās par psihoanalīzi. 1952. gadā iestājās Ņujorkas Universitātes Medicīnas skolā, kur ieinteresējās par atmiņas procesu bioloģisko pamatu. 1955. gadā stažējās Kolumbijas Universitātē. No 1957. līdz 1960. gadam strādāja Psihiskās veselības Nacionālajā institūtā, kur izvēlējās jūras bezmugurkaulniekus — aplīzijas, par savu pētījumu objektu, jo tie ir vieni no vienkāršākajiem organismiem, kuriem piemīt atmiņa. 1965. gadā publicēja pirmos pētījumus. Strādājis Ņujorkas Universitātes Medicīnas skolā, vēlāk — Kolumbijas Universitātes Ārstu un ķirurgu koledžā.
Vecventa
Vecventa ir Ventas labā krasta atteka Ventspils novadā. Vecventa ir Ventas senā gultne gar Piltenes pilsētu. 1709. gada plūdos Venta izlauza jaunu ceļu un mūsdienās upe atrodas nostāk no pilsētas. Vecventā ietek Zvirbuļupe.
Kušņerova
Kušņerova ir ciems Zvirgzdenes pagastā, Ciblas novadā. Atrodas 272 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Zvirgzdenes ezers, pasts.
Dārziņu 55. līnija
Ielu savienojumi
Dārziņu 55. līnija krustojas ar:
Čehija Eirovīzijas dziesmu konkursā
Čehija Eirovīzijas dziesmu konkursā ir piedalījusies 11 reizes, debitējot 2007. gada konkursā, kad Čehiju pārstāvēja Kabát ar dziesmu Malá dáma. Čehijas labākais rezultāts ir 6. vieta 2018. gada konkursā, kad to pārstāvēja Mikolass Jozefs ar dziesmu Lie to me.
Eiropas mikrovalstu monetārā vienošanās ar ES
Eiropas mikrovalstu monetārā vienošanās ar Eiropas Savienību ir starpvalstu vienošanās, kas paredz četrām Eiropas mikrovalstīm (Andorai, Monako, Sanmarīno, kā arī Vatikānam) izmantot eiro kā savu valūtu un izlaist savas eiro monētas.
Tomēr Eiropas Komisija tās neuzskata par pilntiesīgām Eirozonas valstīm un tām nav formālas pārstāvniecības Eirogrupā.
Vēsture
Vēl pirms eiro ieviešanas 2002. gadā Monako, Sanmarīno un Vatikāns noslēdza vienošanos ar Eiropas Savienību par pāreju no pirms tam lietotajiem franču frankiem (Monako) un itāļu lirām (Sanmarīno un Vatikānā) uz jauno valūtu eiro. Toties Andora vienpusēji pārgāja no franču franku un spāņu pesetu lietošanas uz de facto eiro lietošanu. 2010. gada 1. janvārī Vatikāns, 2011. gada 30. jūnijā Andora, 2011. gada 1. decembrī Monako un 2012. gada 1. augustā Sanmarīno noslēdza jaunu monetāro vienošanos ar ES par savu eiromonētu izlaišanu.
Gustavs Bīrons
Gustavs fon Bīrons (, ; dzimis, miris ) bija Krievijas armijas ģenerālanšefs, Kurzemes hercoga Ernsta Johana Bīrona jaunākais brālis, Aleksandra Menšikova meitas Aleksandras vīrs.
Dzimis Kurzemes hercogistē, pārcēlies uz Sanktpēterburgu līdz ar Annas Joanovnas valdīšanas sākumu. Piedalījies Polijas mantojuma karā un Krievu—turku karā (1735—1739). Līdz ar Annas Leopoldovnas kļūšanu par reģenti puča rezultātā, ieslodzīts Šliselburgas cietoksnī, vēlāk izsūtīts. 1744. gadā viņam tika ļauts atgriezties galvaspilsētā.
Olivjē
Olivjē var būt:
Helmuts Bergers
Helmuts Bergers (de; dzimis kā Helmuts Šteinbergers (Helmut Steinberger) Bādišlā; miris  Zalcburgā) bija austriešu kinoaktieris. Eiropas kino zvaigzne 1960. gadu beigās un 1970. gados, pazīstams ar savu narcistisku un seksuāli neviennozīmīgu varoņu attēlojumu, un tiek uzskatīts par sava laika seksa simbolu un popkultūras ikonu.
Viena atpazīstamākās lomas ir Lukīno Viskonti režisētajās filmās, jo īpaši Bavārijas karaļa Ludviga II loma filmā "Ludvigs" ( Ludwig II.), par kuru viņš saņēma speciālo David di Donatello balvu, un lomu filmā "Dievu bojāeja" (La caduta degli dei), par kuru viņu nominēja Zelta globusa balvai.
Biamax
BIAMAX (Pareiza grieķu valodas izruna Viamax) bija Grieķijas transportlīdzekļu ražotājs. 70. gadu beigās tas bija viens no lielākajiem Grieķijas uzņēmumiem, tam bija trīs rūpnīcas (Atēnās, kur atradās tā galvenā mītne, Salonikos un Larisā) un vairākas citas saimniecības būves visā valstī. Turklāt BIAMAX kļuva par vadošo Grieķijā tādās jomās kā kvalitātes nodrošināšana, tehniskā apmācība, procesu dokumentēšana, pētniecība un attīstība. Lai gan tā pamatdarbība bija transportlīdzekļu ražošana (1970. gadu beigās tās rūpniecības nozarē strādāja vairāk nekā 2000 darbinieku), daži tās meitasuzņēmumi bija iesaistīti arī tādās jomās kā tūrisma pakalpojumi, lauksaimniecības produktu eksports un kuģniecība.
Agrīnās aktivitātes
Uzņēmuma pirmsākumi meklējami 20. gadsimta 30. gados, kad Fostiropulosu ģimene kļuva par Mercedes-Benz transportlīdzekļu importētājiem. Uzņēmums ar šo nosaukumu tika dibināts 1956. gadā, un nosaukums atspoguļoja tā sākotnējo darbību, jo tas sāka ar autobusu virsbūves ražošanu uz Mercedes-Benz šasijas (BIAMAX, kas nozīmē "Biomihania Amaxomaton" jeb "Transportlīdzekļu virsbūves rūpniecība"; nosaukums tika saglabāts, lai gan uzņēmums drīz sāka ražot pilnvērtīgus transportlīdzekļus).
Sākotnējie sasniegumi
Pirmā BIAMAX izstrādātā šasija tika ieviesta 1960. gada janvārī. Tajā pašā gadā tika ieviesta slavenā R autobusu un starppilsētu autobusu sērija. Tas bija viens no pirmajiem bezšasijas autobusu dizainiem pasaulē, inženiertehniskais sasniegums, kas saistīts ar jaunām piekares un struktūras pieejām, kuru izstrādāja inženieri Αntonijs Rizoss (no kura iniciāļa radās sērijas nosaukums) un Joannis Drakulis (kurš bija atbildīgs par tā ārkārtīgi eleganto, racionalizēto dizainu). Modeļi R495 (starppilsētu autobuss) un R514 (autobuss) kļuva par izplatītu skatu Grieķijā, nostiprinot BIAMAX zīmolu. 1962. gadā tika projektēts un uzbūvēts trolejbuss (arī bez šasijas) ar Lancia tiltiem un transmisiju un CGE elektroierīcēm. Bet tā kā Atēnām tika pasūtīti importa trolejbusi, tika saražots tikai viens trolejbuss, tomēr tas tika izmantots satiksmē un darbojās vairāk nekā 15 gadus.
1960. un 1970. gadi: "Zelta laikmets"
Ļoti veiksmīgā pilsētas un starppilsētu autobusu F sērija (nosaukta pēc Fostiropulosa iniciāļa, apzīmējums tika izmantots arī agrāk) tika ieviesta 1965. gadā, izmantojot BIAMAX izstrādātu kāpņu tipa šasiju un, kā vairums tās produktu, Mercedes-Benz dzinēju. Visizplatītākie modeļi bija F530 un F580, ar vairākām virsbūves variācijām dažādiem pielietojumiem. Tajā pašā laikā BIAMAX sāka ražot dzelzceļa vagonus un turpināja ražot plašu autobusu un kravas automašīnu virsbūvju klāstu, komplektējot apvidus automašīnas un traktorus. No rūpnīcām izbrauca tūkstošiem transportlīdzekļu, no kuriem daudzi tika eksportēti uz daudzām valstīm galvenokārt Eiropā, Āzijā un Āfrikā; dažkārt uzņēmums eksportēja pat 50% no saražotās produkcijas. Viens no ievērojamākajiem modeļiem, kas īpaši izstrādāts Āfrikai un Tuvajiem Austrumiem, bija "tuksneša autobuss" ar ļoti izturīgu konstrukciju, kura ražošana sākās 1963. gadā. Tas bija paredzēts tālsatiksmes braucieniem ar paaugstinātu klīrensu un papildu kravnesības iespējām (ieskaitot spēju pārvadāt vairāku tonnu kravu uz jumta), pēc izvēles papildu aprīkots ar gaisa kondicionieri, gultām, tualetēm utt. Vēl šobrīd Tuvajos Austrumos F580 modelis tiek izmantos ekspluatācijā. Par leģendāro BIAMAX autobusu uzticamību liecina lielais skaits saglabājušos eksemplāru, no kuriem lielākā daļa ir darba stāvoklī. Viens no veiksmīgākajiem BIAMAX projektiem bija Mercedes-Benz O302 un O303 autobusu ražošana, ieskaitot tā variantus kā O302S2 modelis, kas būtībā bija abu modeļu "sajaukums".
Izmaiņas pēc 1980. gada
Uzņēmums saskārās ar grūtībām astoņdesmito gadu sākumā, kad tika zaudēti daži Tuvo Austrumu tirgi, bet galvenokārt jauno likumu dēļ, kas atļāva Grieķijā importēt lietotus autobusus. Grieķijas pievienošanās Eiropas Savienībai 1981. gadā atcēla Grieķijas "protekcionisma" likumus vietējai autobūves industrijai un nodokļus par ārvalstu transportlīdzekļu importu.
1986. gadā tā pārtrauca ražošanu, koncentrējoties uz transportlīdzekļu importu un izplatīšanu. Kopš 1999. gada, kad Sfakianakis SA nesekmīgi mēģināja iegādāties uzņēmumu (Sfakianakis iegādājās tikai kravas automašīnu un traktoru importēšanas nodaļu), arī visa tirdzniecības darbība tika pārtraukta; bijušās uzņēmuma daļas ir koncentrējušās uz kuģniecību un citām darbībām, un tas, kas palicis pāri no BIAMAX, pašlaik darbojas kā nekustamā īpašuma pārvaldīšanas firma.
Vecie rūpniecības korpusi Athinon avēnijā joprojām ir pamesti.
15. šaha olimpiāde
15. šaha olimpiāde notika no 1962. gada 16. oktobra līdz 31. oktobrim Varnā (Bulgārija). Olimpiādes sacensībām tika izveidota speciāla pilsētiņa Varnas kūrortā "Zelta smiltis".
Olimpiādes galvenais tiesnesis bija lielmeistars Salo Flors.
Dūralumīnijs
Dūralumīnijs ir alumīnija sakausējums ar varu un magniju. Tas ir ļoti izturīgs un viegls, kas padara to par ideālu izejmateriālu aviācijas rūpniecībā. Ar to tika būvēta pirmā īstā firmas Junkerss pasažieru lidmašīna F13.
Melnceres
Sugas
Kopš 2020. gada kopumā ir atzītas 140 sugas:
15. šaha olimpiāde
Priekšsacīkstes
Sacensībām bija iesūtīti pieteikumi no 42 valstīm. Tomēr pirms olimpiādes sākuma, materiālo problēmu dēļ, savu dalību atsauca Libāna, Čīle un Kolumbija. Izlozē piedalījās 39 valstis. Komandas tika sadalītas četrās grupās, deviņas vai desmit komandās katrā, tomēr pēdējā brīdī nespēja atbraukt Indonēzijas un Ekvadoras šahisti. Līdz ar to vienā grupā palika tikai astoņas komandas. No katras grupas trīs labākās iekļuva "A" finālā, nākamās trīs "B" finālā, bet atlikušās C finālā. Priekšsacīkšu rezultāti starp komandām netika pārnesti uz finālu, tāpēc komandas, kas kvalificējās vienā fināla grupa no vienas priekšsacīkšu grupas, šīs olimpiādes turnīros mērojās spēkiem savā starpā divreiz. Visas komandas gan priekšsacīkšu grupās un finālos spēlēja katra ar katru pēc apļa sistēmas. Priekšsacīkšu rezultāti bija šādi:
Dūralumīnijs
Pirmo reizi to ieguva Alfrēds Vilms 1907. gadā.
15. šaha olimpiāde
"A" fināls
!V||Komanda||1||2||3||4||5||6||7||8||9||10||11||12||P||KP||+||=||-
"B" fināls
13. Spānija, 14. Anglija, 15. Izraēla, 16. Kuba, 17. Zviedrija, 18. Polija, 19. Beļģija, 20. Somija, 21. Mongolija, 22. Šveice, 23. Īslande, 24. Dānija
"C" fināls
25. Norvēģija, 26. Albānija, 27. Tunisija, 28. Indija, 29. Irāna, 30. Francija, 31. Puertoriko, 32. Urugvaja, 33. Grieķija, 34. Luksemburga, 35. Turcija, 36. Īrija, 37. Kipra.
Labākie pie galdiņiem
!Galdiņs, Vieta||Vārds, Uzvārds||Valsts||Grupa||Rezultāts||Procenti
1. vieta — PSRS
PSRS komandā pie 2. rezervista galdiņa spēlēja rīdzinieks Mihails Tāls.
PSRS komandas dalībnieku rezultāti apkopoti nākamā tabulā:
Olimpiādes "pērle"
1962. gada 6. oktobrī spēlētā "A" fināla 9. kārtas partija Tāls — Hehts tiek uzskatīta par vienu no spožākām Tāla partijām:
'''1.d4 Zf6 2.c4 e6 3.Zf3 b6 4.Zc3 Lb4 5.Lg5 Lb7 6.e3 h6 7.Lh4 Lxc3+ 8.bxc3 d6 9.Zd2 e5 10.f3 De7 11.e4 Zbd7 12.Ld3 Zf8 13.c5! dxc5 14.dxe5 Dxe5 15.Da4+ c6 16.O-O Zg6 17.Zc4 De6 18.e5!''' Sākums vienai no skaistākajām kombinācijām, kas jebkad radītas uz šaha galdiņa. 18. ... b5 19.exf6!! Vispirms tiek upurēta dāma. Skat. 1. diagrammu. 19. ... bxa4 20.fxg7 Tg8 21.Lf5!! Kulminācijas moments. Pēc balto gājiena vēl trīs to figūras pa sitienam. Skat. 2. diagrammu. 21. ... Zxh4 Labākā aizsardzība. Zaudē 21. ... Dxc4 22. Tfe1+ De6 23. Txe6+ fxe6 24. Lxg6+ Kd7 25. Td1+ +- 22.Lxe6 La6 23.Zd6+ Ke7 24.Lc4 Kombinācija beigusies. Tās rezultātā baltie ieguvuši jūtamu pārsvaru galotnē. 24. ... Txg7 25.g3 Kxd6 26.Lxa6 Zf5 27.Tab1 f6 28.Tfd1+ Ke7 29.Te1+ Kd6 30.Kf2 c4 31.g4 Ze7 32.Tb7 Tag8 33.Lxc4 Zd5 34.Lxd5 cxd5 35.Tb4 Tc8 36.Txa4 Txc3 37.Ta6+ Kc5 38.Txf6 h5 39.h3 hxg4 40.hxg4 Th7 41.g5 Th5 42.Tf5 Tc2+ 43.Kg3 Kc4 44.Tee5 d4 45.g6 Th1 46.Tc5+ Kd3 47.Txc2 Kxc2 48.Kf4 Tg1 49.Tg5 1-0
Šo partiju ar pilnām tiesībām var saukt par olimpiādes pērli. (G. Popovs)
Ābols (uzvārds)
Ābols (sieviešu dzimtē Ābola) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Jaunbebe
Jaunbebe ir apdzīvota vieta Dienvidkurzemes novada Vērgales pagastā. Atrodas pagasta dienvidaustrumu daļā 6 km no pagasta centra Vērgales, 18 km no novada centra Grobiņas un 209 km no Rīgas.
Vecventas ezers
Vecventas ezers ir Ventas vecupe Ventspils novada Piltenes pagasta ziemeļrietumos. Vecupe atrodas Ventas labajā krastā iepretim Lečiem. Noteka uz Ventu.
Kutki
Kutki ir ciems Dubnas pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 222 km attālumā no Rīgas.
Raundas gekons
Raundas gekons, arī Gintera gekons (Phelsuma guentheri) ir gekonu dzimtas felsuma, kas endēma nelielajai Raundas salai.
Nosaukums
Sugas latīniskais nosaukums piešķirts par godu vācu zoologam Albertam Ginteram (1830—1914), kurš aprakstījis vairāk nekā 350 rāpuļu sugas.
Izskats
Ķermenis pelēks vai pelēcīgi brūns, dažkārt tumšiem plankumiem. No nāsīm līdz ausu atverei stiepjas tumši brūna strīpa. Vēders dzeltenīgs. Šādi grāmatā "Zeltainie sikspārņi un sārtie baloži" Raundas gekonu apraksta Džeralds Darels: "'...palūkojos augšup un beidzot ieraudzīju ķirzaku, kas ieplestām kājām bija pieplakusi ar pelēkbrūno, ķērpja krāsas plankumiem izraibināto ķermeni pie koka stumbra un acīmredzot jutās pārliecināta, ka krāsa saplūst ar koka mizu. Tas bija ļoti liels gekons, apmēram astoņas collas garš, ar lielām zeltainām acīm un mazītiņam šķīvītim līdzīgu paplašinājumu katra pirksta galā; ar šiem piesūcekņiem ķirzaka tikpat kā muša spēj noturēties uz pilnīgi gludas virsmas. Ķirzaka turējās pie koka, juzdamās pietiekami labi nomaskēta un vērodama mūs ar zeltainām, brūni punktotām acīm, kurām bija vertikāli redzokļi, kas tām piešķīra zināmu līdzību ar kaķa acīm'."
Izplatība
Agrāk ķirzaka bija sastopama visā Maurīcijā, taču kolonizācijas laikā izdzīvoja vienīgi nelielajā Raundas saliņā, kuras platība ir tikai 1,5 kvadrātkilometri. Maurīcijas savvaļas fonda vadībā suga sekmīgi reintroducēta Egretā.
Evangels Rallis
Evangels Rallis (gr) bija grieķu tenisists, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.
1896. gada vasaras olimpiskās spēles
Rallis 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja gan tenisa vienspēļu, gan arī dubultspēļu turnīrā.
Vienspēļu turnīrā viņš pirmajā kārtā pārspēja savu tautieti Demetriju Petrokokinu, savukārt ceturtdaļfinālā zaudēja Lielbritānijas sportistam Džonam Bolandam. Dubultspēļu turnīrā viņš startēja kopā ar Konstantinu Paspati. Šajā turnīrā viņi jau pirmajā kārtā zaudēja saviem tautiešiem Dionisijam Kasdaglim un Demetrijam Petrokokinam un turpmāko cīņu neturpināja.
Ladoga
Ladoga var būt:
Frankfurte pie Oderas
Vēsture
Pēc Otrā pasaules kara līdz 1991. gadam pilsēta atradās VDR sastāvā.
Cilvēki
Frankfurte pie Oderas ir karavīra Teodora Buses (Theodor Busse, 1897 – 1986), karavīra Eriha Hepnera (Erich Hoepner, 1886 – 1944), dzejnieka Heinriha fon Kleista (Heinrich von Kleist, 1777 – 1811), politiķes Manuelas Švēzigas (Manuela Schwesig, 1974) un gleznotāja Antona fon Vernera (Anton von Werner, 1843 – 1915) dzimtā pilsēta.
Vietējā universitātē mācījies Maincas un Magdeburgas arhibīskaps Brandenburgas Albrehts (Albrecht von Brandenburg, 1490 – 1545).
Emīlija Benjamiņa
Emīlija Benjamiņa (arī Elka; dzimusi Simsone, mirusi ) bija latviešu žurnāliste, izdevēja un sabiedriska darbiniece.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1881. gada 10. septembrī (pēc vecā stila - 29. augustā) Rīgā, dzelzceļa uzrauga Andreja Simsona ģimenē, kas pārcēlusies no Kokneses apvidus. Māte Ede Simsone (dzimusi Ūsiņa) (1851-1933) strādāja laikrakstu "Dienas Lapa" (no 1886) un "Dzimtenes Vēstneša" (pēc 1905) ekspedīcijās. Viņas māsas bija vēlākās aktrises Minna (Tusnelda) Simsone (1876-1932) un Anija Simsone (1890-1967). Mācījās tirdzniecības skolā, strādāja izdevuma Rigaer Tageblatt u.c. kantoros, rakstīja vācu un latviešu izdevumiem par latviešu teātri. 1906. gadā apprecējās ar dziedātāju Ernestu Elku-Elksnīti (1878-1940), laulība šķirta 1908. gadā.
1911. gadā kopā ar žurnālistu Antonu Benjamiņu nodibināja laikrakstu "Jaunākās Ziņas", bija līdzizdevēja un redaktore dažādos žurnālos un laikrakstos (1912—1916). 1917. gadā atvēra tolaik lielāko rakstāmlietu veikalu Audēju ielā. 1922. gadā apprecējās ar A. Benjamiņu un 1924. gadā sāka izdot nedēļas žurnālu "Atpūta". Vadīja Jūrmalas Palīdzības un labierīcības biedrības un Rīgas sabiedriskās palīdzības komiteju līdzekļu vākšanas komisijas.
Malvu dzimta
Malvu dzimta (Malvaceae) ir malvu rindas (Malvales) dzimta. Malvu dzimta sīkāk dalās deviņās apakšdzimtās, kurās ietilpst 244 ģintis un vairāk nekā 4225 sugas. Lielākās ģintis pēc sugu skaita ir hibiski (Hibiscus), grēvijas (Grewia), Dombeya un Sida. Starp zināmākajiem malvu dzimtas pārstāvjiem noteikti minami kokvilnas augi (Gossypium), liepas (Tilia) un kakaoaugi (Theobroma). Agrāk malvu dzimtā ietilpa tikai malvu apakšdzimta, un pārējās apakšdzimtas tika klasificētas kā atsevišķas malvu kārtas dzimtas.
Emīlija Benjamiņa
Dzīvesgājums
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā tika nacionalizēti visi Benjamiņas īpašumi (mājas Rīgā un Valdeķos, vasarnīca Rīgas Jūrmalā, izdevniecība un veikals). 1941. gada jūnija deportāciju laikā Latvijā Benjamiņu aizveda uz Krieviju un ieslodzīja Usoļlaga soda nometnē, kur viņa gāja bojā 1941. gada 23. septembrī.
Pirtsgaru grāvis
Pirtsgaru grāvis ir Straumītes labā krasta pieteka Saldus novada dienvidos, Franču apkaimē. Tek ziemeļrietumu virzienā. Pēc tam, kad Pirtsgaru grāvi šķērso valsts autoceļš P107 (Skrunda–Ezere), pagriežas uz dienvidiem.
Emīlija Benjamiņa
Piemiņa
2021. gada 20. septembrī notika daudzsēriju spēlfilmas "Emīlija. Latvijas preses karaliene" pirmizrāde, kurā atspoguļots E. Benjamiņas dzīves gājums no žurnāla "Atpūta" pirmsākumiem līdz bojāejai.
Malvu dzimta
Sistemātika
Malvu dzimta sīkāk dalās 9 apakšdzimtās, no kurām 8 pēc tradicionālā (agrākā) iedalījuma ir atsevišķas malvu rindas dzimtas.
Dārziņu 59. līnija
Ielu savienojumi
Dārziņu 59. līnija krustojas ar:
Marija Nikolajevna
Marijai bija trīs māsas, vecākās - Olga un Tatjana, jaunākā - Anastasija Romanova, kā arī jaunāks brālis Aleksejs Romanovs. 1918. gada 17. jūlijā boļševiki nogalināja viņu un viņas ģimen.
2001. gada Rēzeknes domes vēlēšanas
2001. gada Rēzeknes domes vēlēšanas bija Rēzeknes domes vēlēšanas, kas notika 11. martā 2001. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Rēzeknes domē tika ievēlēti 11 deputāti no 6 kandidātu sarakstiem.
Šilings
Šilings var būt:
Uldis Sniķers
Uldis Sniķers (dzimis Cēsīs) ir latviešu aktieris.
2006. gadā pabeidzis čella klasi Valmieras Mūzikas skolā. 2009. gadā beidzis Valmieras Pārgaujas ģimnāziju, pēc tam Dānijā gadu apguvis skaņu režiju. 2015. gadā absolvējis Latvijas Kultūras akadēmijas Dramatiskā teātra aktiermākslas nodaļu.
2017. gadā kļuvis par Valmieras Drāmas teātra aktieri. Paralēli aktiera gaitām studē teātra režiju. Ulda brālis Jānis ir gaismu mākslinieks un scenogrāfs.
Lorenss Olivjē
Lorenss Kerrs Olivjē (en; dzimis, miris ) bija angļu aktieris, kinorežisors, kinoproducents un scenārists. Viņš tiek uzskatīts par vienu no 20. gadsimta labākajiem aktieriem. Aktieris Spensers Treisijs ir izteicies, ka "Olivjē ir labākais aktieris angļvalodīgajās valstīs".
Aktiera karjera ilgusi vairāk nekā sešdesmit gadus. Viņš filmējies plaša žanra filmās: no Senās Grieķijas traģēdijām, Šekspīra darbiem līdz pat mūsdienu amerikāņu un britu drāmām. Kopumā filmējies vairāk nekā 60 filmās. L. Olivjē bija pirmais Apvienotās Karalistes nacionālā teātra mākslinieciskais režisors, viņa vārdā ir nosaukta teātra galvenā skatuve. Karjeras laikā saņēmis divas Amerikas Kinoakadēmijas balvas (kā labākais aktieris un par labāko filmu — 1948. gada filma "Hamlets"), taču kopumā tika nominēts 12 Amerikas Kinoakadēmijas balvām. Tāpat L. Olivjē saņēmis piecas Emmy, trīs Zelta globusa un vienu BAFTA kino balvu.
Baltijas aizsardzība
Baltijas aizsardzība ir šaha atklātne, kas sākas ar gājieniem: '''1. d2-d4 d7-d5 2. c2-c4 Lc8-f5 '''.
Pieder pie dāmas gambīta un to klasificē pie slēgtām atklātnēm ar Šaha atklātņu enciklopēdijas kodu D06.
Vēsture
Pēc šaha partiju datubāzēm šo atklātni visagrāk (Ševeningena, 1923) spēlējis Edvards Laskers. Bet popularitāti tā ieguvusi tikai pēc Otrā pasaules kara, tad to bieži savās partijās lietojis čehu šahists Karels Opočenskis. No Latvijas šahistiem Baltijas aizsardzība bijusi Vladimira Bagirova repertuārā, to spēlējis arī Aleksejs Širovs, bet Igoram Rausim partiju ar to iekrājies vairāk par septiņdesmit.
Stratēģiskā ideja
Šī atklātne dod iespēju melniem piešķirt spēlei taktisku raksturu. Baltie parasti iegūst savā kontrolē centru un var izmantot iespēju uzbrukt bez apsardzības palikušajam bandiniekam b7.
Kuzmina (Višķu pagasts)
Kuzmina ir ciems Višķu pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 233 km attālumā no Rīgas.
Belojes ezers
Belojes ezers var būt:
Kārlis Skaubītis
Kārlis Skaubītis (dzimis Krustpilī, miris  Rīgā) bija kara lidotājs un latviešu aviācijas aizsācējs, konstruktors, pirmais latvietis — gaisa balonlidotājs, viens no ievērojamākajiem jēkabpiliešiem.
1906 (filma)
"1906" ir 2019. gadā iznākusi Latvijas vēsturiska krimināldrāma. Filmas režisors un scenārists ir Gatis Šmits. Filmas pirmizrāde notika 13. martā kinoteātrī "Forum Cinemas", bet Latvijas kinoteātros filma ir skatāma no 15. marta. Šī ir programmas "Latvijas filmas Latvijas simtgadei" noslēdzošā spēlfilma. Filma ataino notikumus Latvijā 1905. gada revolūcijas kontekstā un tā ir Ingas Rozentāles lugas "1906. Trakāk vēl kā piektā gadā" adaptācija.
Kārlis Skaubītis
Dzimis Krustpilī, mācījies Jēkabpils pilsētas skolā, vēlāk Pēterburgas Gatčinas kara aviācijas skolā. Pirmā pasaules kara laikā piedalījies 95 kaujas lidojumos. Veicis 56 lidojumus ar gaisa balonu (stratostatu), no tiem vienu reizi pārlidojis Daugavu dzimtajā pilsētā. No 1921. gada bijis Latvijas aviācijas darbnīcu priekšnieks, šajā laikā pēc viņa iecerēm tika konstruēti vairāki lidaparāti. 1929. gada 5. septembrī gāja bojā izmēģinājumu lidojuma laikā Spilves lidlaukā. Pēc nāves apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeni. Apbedīts Pupenu kapsētā, kur 1939. gadā viņa piemiņai tika uzcelts piemineklis.
1906 (filma)
Filmas operators ir Jurģis Kmins, mākslinieki — Rūdolfs Baltiņš un Mārtiņš Straupe, bet kostīmu māksliniece — Keita. Filmas komponists ir Rihards Zaļupe. Galveno lomu atveido Mārtiņš Kalita, bet pārējās lomās filmējušies Inese Pudža, Kaspars Zvīgulis, Toms Auniņš, Kaspars Dumburs, Gatis Gāga, Lauris Dzelzītis, Inese Kučinska-Laukšteine un Mihails Samodahovs.
Filmas uzņemšanas process ilga 33 dienas un norisinājās Liepājā, Rīgā un Tukumā. Bez profesionāliem aktieriem filmā ir piedalījušies vairāk nekā 800 masu skatu dalībnieku.
Filma nominēta 2019. gada Lielā Kristapa balvai piecpadsmit kategorijās, tostarp arī kā "Labākā pilnmetrāžas spēlfilma" un "Labākais spēlfilmas režisors".
Sižets
Filmas darbība rit 1906. gada novembrī. Slepenpolicijai ir pārsvars cīņā pret sociāldemokrātiem; palikusi tikai viena grupa, kas vēl spītīgi cīnās un plāno uzbrukt rūpnīcas kasei. Par uzbrukuma vadītāju kļūst viens no ierindas kaujiniekiem, Pelēkais. Plānošanas laikā viņš satiek dzejnieci Violetu, kura Pelēkajam iepatīkas, tāpēc viņš cenšas iekarot Violetas uzmanību. Pateicoties Violetai, Pelēkais ierauga gan revolūciju, gan dzīvi kā tādu no pavisam cita skatupunkta. Tajā pašā laikā Violeta nonāk bīstamajā revolūcijas pasaulē.
Deivids Hols
Deivids Konolijs Hols (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu vieglatlēts, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē Hols startēja divās vieglatlētikas skriešanas disciplīnās. 800 metru distancē viņš, ar rezultātu 2:03.8, ieguva bronzas medaļu. Viņš piekāpās britam Alfrēdam Tisē un amerikānim Džonam Kreganam. Viņa uzstādītais rezultāts priekšskrējienā 1:59.0, kļuva par tā brīža jauno olimpisko rekordu šajā disciplīnā. Savukārt 1500 metros Hols izcīnīja 4. vietu ar rezultātu 4:07.5.
Kārlis Šilings
Kārlis Šilings (vai Šillings, ; dzimis, miris ) bija vācbaltiešu izcelsmes Latvijas luterāņu mācītājs. Kalpoja Nītaures draudzē. Nogalināts 1905. gada revolūcijas laikā.
Dzimis mācītāja ģimenē — vectēvs bija Tirzas mācītājs, tēvs — mācītājs Sanktpēterburgā. No 1891. gada darbojās Nītaures draudzē. Interesējies par vēsturi un arheoloģiju. Veicis izrakumus. Darbojies Latviešu literārajā biedrībā. 1901. gadā apprecējās ar mācītāja Teodora Šeinpfluga māsu.
1905. gada 5. jūnijā Nītaures baznīcā notika baznīcas demonstrācija. 1905. gada 10. septembrī nogalināts ar revolvera šāvieniem savās mājās.
Vēždūka
Vēždūka (arī Varždūka, Vežupe, Vēždūkupe, Vēžupe, Zūrupe, lejtecē - Varžupe) ir Ventas labā krasta pieteka Ventspils novadā.
Upe izveidojas satekot Modes grāvim un Māteru grāvim. Augštecē tek rietumu-dienvidrietumu virzienā, vidustecē - uz ziemeļiem, lejtecē - rietumu virzienā. Ietek Ventā iepretim Zūrām.
Upes pietekas - Gārzdes strauts, Kāršmežupe, Krēziņģe, Sirgumupe, Varžupe, Vārzava.
Upi šķērso valsts autoceļi V1310 (Piltene–Silakrogs), V1345 (Ugāle–Zūru dzirnavas), V1330 (Kamārce–Gārzde–Zūru dzirnavas) un P122 (Ventspils–Piltene). Upes krastos atrodas Sirgumi, Krievciems, Vecmuižciems.
Kuzminci
Kuzminci ir ciems Bērziņu pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 312 km attālumā no Rīgas.
Sojuz TMA-10M
Apkalpes
Kuģa Sojuz TMA-10M apkalpe augšupceļā un lejupceļā:
Dublējošā apkalpe:
Lidojuma gaita
Sojuz TMA-10M tika palaists 20:58:50 UTC ar nesējraķeti Sojuz-FG no Baikonuras kosmodroma 1. starta laukuma 5. palaišanas iekārtas ("Gagarina starta").
Deikstras algoritms
Deikstras algoritms ir grafu meklēšanas algoritms, kurš risina viena izejas stāvokļa īsākā ceļa problēmu grafiem ar nenegatīviem šķautņu svariem, izveidojot īsākā ceļa koku. To 1956. gadā radīja un 1959. gadā publicēja nīderlandiešu datorzinātnieks Edsgers Deikstra. Šo algoritmu bieži izmanto maršrutēšanā un kā apakšprocedūru citiem grafu algoritmiem.
Algoritms dotajai grafa virsotnei (mezglam) atrod ceļu ar viszemākajām izmaksām (t.i. īsāko ceļu) starp šo un katru citu virsotni. To var izmantot arī, lai atrastu izmaksas īsākajam ceļam no vienas virsotnes līdz citai virsotnei, apturot algoritmu, tiklīdz šis īsākais ceļš ir noteikts. Piemēram, ja grafa virsotnes attēlo pilsētas un šķautņu ceļa izmaksas attēlo nobraucamo attālumu starp pilsētām pa savienojošu ceļu, Deikstras algoritmu var izmantot, lai atrastu īsāko ceļu starp vienu pilsētu un visām citām parējām. Tā rezultātā īsākā ceļa atrašanu plaši izmanto tīkla maršrutēšanas protokolos, zināmākie no tiem IS-IS un OSPF (Open Shortest Path First).
Deikstras sākotnējais algoritms neizmanto minimālo prioritāšu rindu un darbojas ar novērtējumu O(|V|2). Biežākā realizācija izmanto minimālo prioritāšu rindu, ko realizē ar Fibonači kaudzi un tā darbojas ar novērtējumu O(|E| + |V| log |V|). Tas ir asimptotiski ātrākais zināmais vienas izejas īsākā ceļa meklēšanas algoritms patvaļīgiem grafiem ar nenegatīviem šķautņu svariem.
Algoritms
Par attālumu no mezgla Y sauksim attālumu no sākuma mezgla līdz Y. Deikstras algoritms piešķirs dažas sākotnējās attāluma vērības un mēģinās tās soli pa solim uzlabot.
Zvirbuļupe
Zvirbuļupe ir Ventas labā krasta pieteka Ventspils novadā.
Ostbaha
Ostbaha (agrāk arī Ozbaka) ir apdzīvota vieta Dienvidkurzemes novada Sakas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļrietumu daļā Sakas kreisajā krastā 4 km no pagasta centra Sakas, 42 km no novada centra Grobiņas un 213 km no Rīgas.
Zvirbuļupe
Iztece - Piltenes pagasta centrālajā daļā. Tek rietumu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Vecventā Piltenes pilsētas teritorijā.
Upi šķērso valsts autoceļš P122 (Venspils—Piltene). Upes krastos atrodas Piltenes pilsēta.
Ostbaha
Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Ozbakas muižas (Ostbach) centru. Daļa ciema ar muižas centru, kurā ierīkots sociālās aprūpes centrs, iekļauta Pāvilostas pilsētās robežās.
Andreas Samaris
Andreas Samaris (dzimis ) ir Grieķijas futbolists, pussargs, Grieķijas futbola izlases dalībnieks. No 2014. gada līdz 2021. gadam spēlēja Portugāles Premjerlīgas kluba Lisabonas "Benfica" sastāvā. Kopš 2022. gada spēlē Portugāles Premjerlīgas kluba Rio Ave FC sastāvā
Sasniegumi
Olympiacos
Benfica
Māršala aizsardzība
Māršala aizsardzība ir šaha atklātne, kas sākas ar gājieniem: '''1. d2-d4 d7-d5 2. c2-c4 Zg8-f6 '''.
Pieder pie dāmas gambīta un to klasificē pie slēgtām atklātnēm ar Šaha atklātņu enciklopēdijas kodu D06.
Stratēģiskā ideja
Melnie atdod centru un gatavo prettriecienu e7-e5. Pēc 3. cxd4 baltie iegūst pārsvaru.
Aistere (upe)
Aistere ir Durbes kreisā krasta pieteka Dienvidkurzemes novadā.
Iztece — meža masīvā uz dienvidrietumiem no Aisteres. Tek ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Durbē pie Robežnieku mājām. Visā tecējumā veido Dunalkas un Tadaiķu pagastu robežu.
Turpinājums (filma)
"Turpinājums" ir 2018. gada Latvijas filma, projekta "Latvijas filmas Latvijas simtgadei" ietvaros. Filmas režisors ir Ivars Seleckis. Filmas pirmizrāde notika.
2018. gada septembrī tika paziņots, ka filma tiks izvirzīta kā Latvijas kandidāte Amerikas Kinoakadēmijas balvai "Labākā filma svešvalodā". Filma saņēma Lielā Kristapa balvas nominācijās "Labākais dokumentālās filmas režisors" (Ivars Seleckis), "Labākais dokumentālās filmas operators" (Valdis Celmiņš) un "Labākais montāžas režisors" (Andra Doršs).
Sižets
Pieci bērni piecās Latvijas vietās sāk skolas gaitas. Kārļa ģimenei ir stipras saknes Latvijas laukos. Gļeba vecvecāki Latvijā ieceļojuši padomju gados. Zanes ģimene ir pilsētnieki pirmajā paaudzē. Anastasijas ģimene uz laukiem pārcēlusies no pilsētas. Anetes mamma dzīvo Anglijā, bet pati Anete dzīvo ar vecmāmiņu.
Filmai plānots izdot turpinājumu ik pēc 7 gadiem, katru reizi atgriežoties pie filmas varoņiem un sekojot viņu dzīves gaitām. Katru reizi jauns režisors fiksēs visu piecu bērnu dzīves pavērsienus. Filmas mērķis ir novērot, kā situācija valstī veido bērnus un to likteņus, kā arī parādīt valsts likteni no bērnu skatu punkta.
Bromūdeņražskābe
Bromūdeņražskābe ir bromūdeņraža (HBr) šķīdums ūdenī. Tā ir stipra (stiprāka par sālsskābi), neorganiska, vienvērtīga skābe. Bromūdeņražskābe ir bezkrāsains (ilgāk glabājot — dzeltenīgs) šķidrums ar asu, skābu garšu; koncentrētiem šķīdumiem piemīt asa smaka. Bromūdeņražskābi jāglabā noslēgtos traukos tumšā vietā, jo gaismā tā sadalās.
Iegūšana
Laboratorijā bromūdeņražskābi var iegūt, destilējot nātrija bromīda vai kālija bromīda šķīdumu fosforskābē vai atšķaidītā sērskābē :
Bromūdeņražskābi iegūst arī, reducējot bromu ar sēra dioksīdu: Ūdens un sasmalcināta ledus maisījumam, kam pievienots broms, laiž cauri SO2, dzesējot reakcijas trauku. Dažas minūtes pēc tam, kad broma sarkanbrūnā krāsa izzudusi, SO2 ievadīšanu pārtrauc, šķidrumu pārnes dalāmajā piltuvē un atdala apakšējo slāni ar varbūtējiem piemaisījumiem. Pievieno nedaudz broma pārpalikušā SO2 saistīšanai, atšķaida ar ūdeni un destilē, paturot pēdējo frakciju, kas destilējas 122—126 °C temperatūrā. Tai pievieno BaCO3 vai Ba(OH)2 sulfātjonu saistīšanai un destilē vēlreiz, iegūstot ļoti tīru bromūdeņražskābi.
Izmantošana
Izmanto par reaģentu dažādu organisku un neorganisku broma savienojumu iegūšanai.
Ūdrande
Ūdrande ir ciems Ventspils novada Piltenes pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļos 7,9 km no pagasta centra Piltenes, 16,4 km no novada centra Ventspils un 177,6 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa P122 (Ventspils–Piltene), uz austrumiem no vēsturiskās Ūdrandes (Udrennen) muižas.
Žirmūnu seņūnija
Žirmūnu seņūnija‎  (lt) ir Viļņas seņūnija. Tā ir apdzīvotākā no Viļņas seņūnijām un iekļauj šajā pašā nosaukumā sauktu 1960. gados uzbūvētu mikrorajonu.
Laidzes ezers
Laidzes ezers ir caurteces ezers Talsu novada Laidzes pagastā. Pieder pie Grīvas baseina. Ezeram ir garena forma, izstiepts ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā. Krasti zemi, lēzeni, grūti pieejami, ezerā viena sala (0,4 ha). Ietek Isla (dienvidu galā) un vairāki grāvji. Notece pa Sārceni uz Rīgas līci. Pēc 1967. gada projekta izdarīta pieguļošās platības nosusināšana un ūdens līmeņa pacelšana par 1,2 m. Uz iztekošās upes meniķis.
Žirmūnu seņūnija
Pirmās vēstures liecības par Žirmūniem atrodamas kopš 14. gadsimta beigām, kad iepretim Viļņas vecpilsētai Neres otrā krastā atradās zvejnieku ciemats. Žirmūnos atrodas vairākas starptautiski nozīmīgas vēsturiskas vieta, kā, piemēram, lielākā Lietuvas ebreju kapsēta, Napoleona Grande Armée kareivju masu kapi, kā arī piemiņas vieta un masu kapi PSRS varas iestāžu upuriem pēc Otrā Pasaules kara. Tāpat šeit atrodas 1825. gadā uzbūvētā Tuskulēnu muiža un to iekļaujošais Miera parks.
Laidzes ezers
Makrofīti: niedres, meldri, pameldri, lēpes, glīvenes, raglapes, hāras. Ezerā mīt līdaka, plaudis, plicis, rauda, rudulis, līnis, vīķe, asaris, zutis, karūsa, ausleja, ķīsis, akmeņgrauzis, bārdainais akmeņgrauzis, karpa. Zvejas tiesības pieder valstij. Gar ezera dienvidu krastu iet autoceļš P127. Piekrastē divas apdzīvotās vietas: Laidze dienvidrietumu krastā un Sārcene dienvidaustrumu krastā. Krastā peldvietas, laivu bāze.
Žirmūnu seņūnija
Apkaimei Žirmūnu nosaukums tika piešķirts 1960. gadu sākumā, kad tā kļuva par celtniecības projektu. Tas bija pirmais pilsētas rajons Lietuvas PSR, kas tika būvēts, pielietojot tobrīd PSRS izstrādātos pilsētplānošanas principus. Ievērojamākā PSRS laika sabiedriskā ēka ir masīvā Koncertu un Sporta pils.
21. gadsimtā Žirmūnos veikti ievērojami renovēšanas un attīstības darbi. Šiaurės miestelis ir Žirmūnu daļa, kas kļuvusi par vienu no pilsētas nozīmīgākajiem uzņēmējdarbības un dzīvojamiem rajoniem. Iepriekš šeit atradās vairāku režīmu militārie garnizoni.
Timurīdu lielvalsts
Timurīdu lielvalsts (fa, Timuriyān), pašnosaukums Gurkāni (, Gurkāniyān), bija tjurku un mongoļu lielvalsts mūsdienu Irānas, Kaukāza un Centrālāzijas teritorijās, kas pastāvēja no 1370. līdz 1507. gadam. Lielvalsti izveidoja tjurku valdnieks Timurs, pēc kura nāves to pārvaldīja Timurīdu dinastija. Sākotnēji valsts galvaspilsēta bija Samarkanda, bet no 1405. gada Herāta.
Hekurudha Shqiptare
Hekurudha Shqiptare jeb HSH (no sq "Albānijas dzelzceļš") ir līdz 2005. gadam Albānijas valstij piederošs, vēlāk privāts lielākais Albānijas dzelzceļa operators. Galvenais dzelzceļa mezgls ir ostas pilsētā Duresi.
337. mikroautobusu maršruts (Rīga)
337. mikroautobusu maršruts bija Rīgas sabiedriska transporta maršruts, kas kursē no Esplanādes līdz Imantai.
No 2020. gada 1. janvāra tika slēgts 237. minibusa maršruts un aizstāts ar 337. ekspresbusa maršrutu, kurā nedarbojas Rīgas domes piešķirtās atlaides.
Hekurudha Shqiptare
HSH dzelzceļam ir Eiropas standarta sliežu ceļa platums (1435 mm). Neviena līnija nav elektrificēta. Tās pamatā ir viena ceļa līnijas ar vairākām izmainīšanās vietām.
337. mikroautobusu maršruts (Rīga)
Maršruts
Esplanāde — Imanta kursē pa šādām ielām: Brīvības bulvāris, Kalpaka bulvāris, K. Valdemāra iela, Vanšu tilts, K. Valdemāra iela, Slokas iela, Jūrmalas gatve, Kurzemes prospekts un Jūrmalas gatve.
Hekurudha Shqiptare
HSH dzelzceļa infrastruktūra stiepjas uz austrumiem līdz Pogradeci, uz dienvidiem līdz Fieri un uz ziemeļiem līdz Melnkalnes robežai (pēdējā pasažieru stacija ir Škodra). Ir atzarojums uz valsts galvaspilsētu Tirānu. Visas līnijas pamazām nolietojās un gandrīz visas tika pakāpeniski slēgtas, neizturot konkurenci ar autotransportu. 2019. gadā vēl pastāvēja satiksme no Škodras līdz Eļbasani ar atzarojumu līdz Kašarai netālu no Tirānas. Citos iecirkņos liela daļa ritošā sastāva, tā daļu un sliežu tika nozagtas.
337. mikroautobusu maršruts (Rīga)
Pieturvietas
337. mikroautobusu maršrutā pavisam kopā ir 40 pieturas. Maršrutā Imanta — Esplanāde ir 22 pieturas, tāpat arī maršrutā Esplanāde — Imanta ir 18 pieturas.
Hekurudha Shqiptare
Stāvoklis 2022. gada sākumā
2022. gada aprīlī Albānijā pasažieru pārvadājumi notika tikai Škodras-Voras-Durresi posmā Škodra-Ļači ar vienu reisu dienā. Dažos svarīgākajos posmos notiek remontdarbi, tā, lai salabotu līniju uz Melnkalni, tika nojaukta Milotas-Rešeni līnija. Līnijai Durresi-Tirāna ir noņemtas sliedes un paredzēts tur izbūvēt elektrificētu līniju ar atzarojumu uz lidostu. Līnijā Eļbasani-Pogradeci, kas bija tūristu iecienīta līdz tās slēgšanai 2012. gadā, vairākās vietās bijušie dzelzceļa tilti pārvērsti par autoceļu tiltiem.
Kravas vilcieni 2022. gadā brauca starp Podgoricu un Škodru un līnijā Duresi-Fieri-Balši, abos vidēji reizi nedēļā. Posms no Fieri uz dienvidiem līdz Vļorai pieder citam dzelzceļa operatoram un tika labots satiksmes atjaunošanai.
Pastāv plāni izbūvēt dzelzceļa līnijas uz visām kaimiņvalstīm.
Andrē Kastaņē
Andrē Kastaņē (fr) bija franču vieglatlēts, vidējo distanču skrējējs.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja sudraba medaļu 5000 metru komandu skrējienā, kur bija Francijas komandas sastāvā kopā ar Anrī Deložu, Gastonu Ragjeno, Albēru Šampudrī un Žanu Šastanjē. Viņi piekāpās Jauktās komandas skrējējiem.
Kužmi
Kužmi ir ciems Rušonas pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 224 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V742.
Dārziņu 58. līnija
'''Dārziņu 58. līnija''' ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētas Dārziņu apkaimē. Tā sākas pie krustojuma ar Dārziņu ielu un beidzas pie Dārziņu attekas. Ielas garums ir 93 metri.
Programmētājs
Programmētājs ir speciālists, kas izstrādā programmas automātiskām iekārtām un ierīcēm. Programmētājs pārzina programmēšanas valodas un datu struktūras, izstrādā programmatūru atbilstoši prasību specifikācijai, organizē un vada programmētāju darba grupu, pilnveido savas zināšanas un prasmes. Programmētājs var specializēties programmu izstrādē, uzturēšanā, uzlabošanā vai testēšanā vai arī kļūt par kādas programmēšanas valodas ekspertu. Programmētājs var strādāt gan kā pašnodarbināta persona, gan kā darbinieks dažādos uzņēmumos. Programmētāji izmanto datoru, speciālas datorprogrammas un dažādus datu nesējus, lieto dažādas operētājsistēmas un programmēšanas valodas, izmanto biroja tehniku. Strādā biroja telpās, taču var veikt darbu arī neizejot no mājām — izmantojot internetu.
Bristoles līcis
Bristoles līcis var būt:
Programmētājs
Uzsākot darbu, programmētājs izzina pasūtītāja vēlmes, precīzi noskaidrojot, kādas ir pasūtītāja prasības un tieši ko ar jauno programmu jāspēj izdarīt. Sadarbībā ar pasūtītāju programmētājs izstrādā programmas ideju, noskaidro, kāds ir programmas izstrādes mērķis, un uzraksta programmas aprakstu, proti, norāda, kādā secībā dators veiks vēlamās operācijas. Tad programmētājs izveidoto programmu kodē — ievada datorā komandas, pārrakstot radīto programmu datoram saprotamā valodā. Nākamais solis ir programmas testēšana — programmētājs ievada datorā komandas, ko ievadītu lietotājs, un pārliecinās, vai programma darbojas pareizi. Ja programmā tiek atrastas kļūdas, programmētājs tās izlabo. Gatavai programmai programmētājs pievieno palīdzības failu, kas izskaidro lietotājam, kā lietot programmu un kā izvairīties no kļūdām programmas darbībā.