cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Balles dejas
20. gadsimts
20. gadsimta sākums iezīmējās ar daudzu jaunu deju rašanos. Balles dejas kļuva pieejamas arī sabiedrības vidusslānim. Valsis sadalījās vairākos paveidos, piemēram, Bostonas valsī un vilcināšanās valsī, kuri savukārt kalpoja kā aizsākums lēnajam valsim. Ātrā valša versija, kas atdalījās no sākotnējā vidējā ātruma valša, tika nosaukta par Vīnes valsi. Eiropā populārs kļuva Argentīnas tango, kurš Francijā pārcieta lielas izmaiņas — tika adaptēts un pārveidots, jo sabiedrības augstākajiem slāņiem pret oriģinālo Argentīnas tango bija daudz iebildumu. Jaunā versija tika nosaukta vienkārši par tango. 1914. gadā ASV radās fokstrots. Tā bija vislielākā novitāte balles deju pasaulē, jo parādījās lēnie un ātrie soļi. Fokstrotu varēja dejot gan lēnā, gan vidējā, gan ātrā tempā. Galīgā minēto deju versija noformējās Anglijā un tika nosaukta par „balles dejām”, (tulkojums no „Ballroom Dancing”) Minētās dejas veido ballēs dejoto deju zelta fondu, bez tām nav iedomājama neviena balle. Nosaukums ieviesās arī Latvijā, taču tika lietoti arī alternatīvie nosaukumi – „salona dejas” un „viesību dejas”.
Amerikas deju vēsture
No 19. gadsimta sākuma līdz vidum pasaulē kļuva populāras arī Latīņamerikas dejas samba, rumba, pasodoble, un kā pēdējā — ča-ča-ča no vidus Amerikas tautu dejām kļuva par populārām sabiedriskajām dejām. Pasaule pamazām iepazina arī Ziemeļamerikas melnādaino iedzīvotāju dejas. Populārākā un vieglākā no tām bija Austrumu krasta svings. Eiropu ar to iepazīstināja ASV karavīri Otrā pasaules kara laikā, un te tas ieguva nosaukumu džaivs. 1960. gados līdz ar rokenrola mūziku pasaule iepazina bugi-vugi, bet 1970. gados līdz ar disko mūzikas bumu no Amerikas Eiropu iekaroja vēl viena svinga deja – hāstls (Eiropā saukts arī diskofokss). 1980. gados pasauli pāršalca jauns Latīņamerikas mūzikas vilnis, atnesdams salsu, merengi un vēl citas dejas, kuras gan popularitātes virsotnē noturējās visai neilgi.
Balles deju atšķirība no sporta dejām
Dejas, kuras izpilda sacensībās, sauc par sporta dejām. Tās pieder skatuvisko jeb priekšnesumu deju formu kategorijai. Jāatzīmē, ka lai gan deju balles un sporta versijas dažreiz ir ar tādu pašu nosaukumu, piemēram, lēnais valsis, Vīnes valsis, tango, to līdzība ir ierobežota. Līdzība ir mūzikas ritmā un pamatsoļos. Būtiskas atšķirības ir figūrās un izpildījumā — sabiedrisko dejas versiju izpildījums ir vienkāršots, toties ar dejas improvizāciju. Sporta dejas versiju izpildījums ir sarežģīts, tās ir strukturētas dejas ar fiksētu horeogrāfiju. Sporta dejās dejotāji ir atdalīti no skatītājem — dejotāji dejo, bet skatītāji skatās, nekad otrādi, turpretī balles dejās gan dejo, gan skatās visi klātesošie.
Sporta deju stilā dejot ballē nav pieņemami.
2018. gada Baltijas Kauss futbolā
2018. gada Baltijas Kauss futbolā notika Igaunijā, Latvijā un Lietuvā no līdz. Tas bija pēc skaita 28. Baltijas Kauss. Baltijas kausu izcīnīja Latvijas izlase, uzvarot 13. reizi oficiālos turnīros un ceturo reizi pēc kārtas.
Šahs Baltijā
"Šahs Baltijā" bija Latvijā izdots šaha žurnāls, kas iznāca laika posmā no 1991. gada aprīļa līdz 1994. gada decembrim. Tas tika izdots kā padomju laikā iznākušā žurnāla "Šahs" turpinājums, saglabājot tā numerāciju. Pavisam iznāca 41 (759—800) žurnāla numurs. Faktiski iznāca 26 žurnāla burtnīcas, jo bieži vairāki numuri tika apvienoti vienā burtnīcā. Žurnāla galvenais redaktors bija Nikolajs Žuravļovs (1959—1965). Žurnāls publicēja sacensību apskatus, šaha partiju analīzes, rakstus par šaha teoriju un vēsturi un šaha kompozīciju. Tas organizēja dažādus konkursus. Žurnālam bija vairākas pastāvīgās nodaļas: "Atklātņu teorija", "Partijas um fragmenti", "Atrodiet labāko turpinājumu", "Latvijas šaha vēsture", "Globuss", "Uz Baltijas viļņa", "Korespondencšahs", "Etīdes un uzdevumi" un citas. Žurnāla iznākšana tika pārtraukta finansiālu grūtību dēļ.
Balandas
Balandas (la) ir daudzgadīgu vai viengadīgu augu ģints, kuras sugas sastopamas gandrīz visā pasaulē. Pēc APG II sistēmas balandas ir klasificētas amarantu dzimtā (Amaranthaceae), taču pēc dažām taksonomiskām sistēmām balandas tiek klasificētas atsevišķā dzimtā — balandu dzimtā (Chenopodiaceae).
Ģintī ir klasificētas vairāk nekā 130 sugas. Tajā ietilpst vairāki nozīmīgi kultūraugi, tostarp kvinoja (Chenopodium quinua), baltā balanda (Chenopodium album) un Chenopodium pallidicaule.
Klasifikācija
Latvijā ir sastopamas šādas balandu sugas:
Helēna de Purtalē
Helēna de Purtalē (fr; dzimusi Helēna Barbeja (en), mirusi ) bija ASV dzimusi šveiciešu burātāja, olimpiskās zelta ieguvēja 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Viņa ir viena no pirmajām sievietēm, kas startējusi olimpiskajās spēlēs, tāpat ir pirmā sieviete olimpisko spēļu medaļniece.
Purtalē 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas sacensībās. Open klases sacensībās viņa nefinišēja, bet 1 līdz 2 tonnu laivu klases pirmajā braucienā ieguva zelta medaļu, savukārt otrajā braucienā izcīnīja sudraba medaļu. Sacensībās viņa startēja kopā ar Bernāru de Purtalē un Hermani de Purtalē.
Sway (reperis)
Dereks Endrū Safo (en; dzimis ), labāk zināms ar skatuves vārdiem Sway DaSafo vai Sway, ir akanu izcelsmes angļu mūziķis. Viņš ir izdevis 2 albumus — This Is My Demo un The Signature LP —, kas neieguva ļoti lielu popularitāti. Sway populārākais singls ir Level Up, kas Lielbritānijas singlu topā sasniedza 8. vietu.
Krūze
Krūze var būt:
Stenlijs Tuči
Stenlijs Tuči jaunākais (en, dzimis ) ir amerikāņu aktieris un režisors. Savas karjeras laikā ieguvis vairākus apbalvojumus, tai skaitā piecas Emmy balvas, divas Zelta globusa balvas un vienu Ekrāna aktieru ģildes balvu. Vēl nominēts arī Amerikas Kinoakadēmijas balvai, BAFTA kino balvai un Tony balvai.
Biogrāfija
Savu kinodebiju piedzīvojis režisora Džona Hjūstona filmā "Prici ģimenes gods" (Prizzi's Honor, 1985). Vēlāk attēlojis vairākas otrā plāna lomas, no kurām pazīstamākās ir filmās The Daytrippers (1997), "Harija dekonstrukcija" (Deconstructing Harry, 1997), "Ceļš uz pekli" (2002) un "Lidosta" (2004). 1996. gadā režisējis savu pirmo filmu, kulta komēdiju Big Night. Kopā ar Merilu Strīpu filmējies filmās "Sātans Pradas brunčos" (2006) un "Džulī un Džūlija" (2009). Nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā" par filmu "Dārgie pīšļi" (2009).
Attēlojis arī lomas filmās "Pelikānu lieta" (1993), "Slevina laimīgais skaitlis" (2006), "Kas tikko notika" (2008), "Burleska" (Burlesque, 2010), "Vieglas uzvedības teicamniece" (2010), "Kapteinis Amerika: Pirmais atriebējs" (2011), "Riska robeža" (2011), "Gambīts" (2012), "Bada spēļu filmu sērijā" (2012—2015), "Piektā vara" (2013), "Pērsijs Džeksons: Monstru jūra" (2013), "Transformeri: Iznīcības laikmets" (2014), "Uzmanības centrā" (2015), Supernova (2020) un Worth (2021).
Tuči piedalījies arī tādos seriālos, kā tiesu drāmā Murder One (1995—1996), medicīnas drāmā 3 lbs (2006) un drāmā Limetown (2018). Atveidojis Stenliju Kubriku HBO filmā The Life and Death of Peter Sellers (2004). Par lomu HBO filmā Winchell (1998), saņēmis Emmy balvu. No 2021. līdz 2022. gadam vadījis CNN dokumentālo seriālu Stanley Tucci: Searching for Italy, par ko saņēmis vēl divas Emmy balvas.
Pokemonu uzskaitījums
Pokemoni (japāņu: ポケットモンスター Pocket Monsters, ポケモン Pokémon) ir videospēļu sērija Nintendo konsolēm, kā arī kāršu spēļu un anime franšīze. Lai gan ir atšķiras atkarībā no konkrētās interpretācijas sērijas, nemainīgas paliek radības. Šobrīd viņu skaits ir 718. Pokemonus, var notvert, apmācīt un izmantot lai sacenstos savā starpā kaujās vai citās darbībās.
Saseksas Universitāte
Saseksas Universitāte (en) ir 1961. gadā dibināta publiska universitāte Lielbritānijā, Austrumsaseksā, uz ziemeļiem no Braitonas.
Times Higher Education reitingā 2020. gadā globāli atradās 146. vietā pasaulē un 40. vietā sociālajās zinātnēs. Sevišķi izcila Saseksas Universitāte ir attīstības studiju programmā, kuru QS pasaules universitāšu reitings ievietojis 1. vietā pasaulē.
Bijušo un esošo pasniedzēju un studentu vidū minami ķīmiķis Harolds Kroto (Harold Kroto, 1939), fiziķis Entonijs Džeimss Legets (Anthony James Leggett, 1938), rakstnieks Ians Makjuans (Ian McEwan, 1947), biologs Džons Meinards Smits (John Maynard Smith, 1920 – 2004).
Robijs Kīns
Robijs Kīns (ga, en; dzimis ) ir bijušais profesionālais īru futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bija Īrijas futbola izlases dalībnieks.
Profesionāļa karjeru sācis 1997. gadā Anglijā Vulverhemptonas "Wanderers" sastāvā. Gandrīz visu karjeru aizvadījis Anglijas Premjerlīgas klubos, visilgāk (2002—2008; 2009—2011) pārstāvējis Tottenham Hotspur F.C. klubu, kura sastāvā aizvadījis gandrīz 250 spēles un guvis nedaudz vairāk kā 90 vārtus Premjerlīgā. Losandželosas "Galaxy" sastāvā 2011. gadā uzvarējis MLS čempionātā.
Īrijas izlases sastāvā aizvadījis 146 spēles, kurās guvis 68 vārtus. Robijs Kīns ir visvairāk spēles aizvadījušais un visvairāk vārtus guvušais Īrijas izlases spēlētājs. Tās sastāvā spēlējis 2002. gada FIFA Pasaules kausā un bija izlases kapteinis 2012. gada Eiropas čempionātā. Spēlēja arī 2016. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā.
Sasniegumi
Tottenham Hotspur
LA Galaxy
Individuālie sasniegumi
Musa
Musa var būt:
Viļņas Pētera un Pāvila pareizticīgo baznīca
<mapframe text="Viļņas Pētera un Pāvila pareizticīgo baznīca" width=260 height=260 zoom=19 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q1984656" } Viļņas Pētera un Pavila pareizticīgo baznīca (lt, ru) ir 1908. gadā uzcelts Lietuvas Pareizticīgās baznīcas koka dievnams, kas atrodas Lietuvas galvaspilsētas Viļņas Naujoji Vilņas rajonā, reģionālas nozīmes Lietuvas valsts kultūras piemineklis (unikālais kods — 17389).
1903. gadā ar Viļņas gubernatora sievas Sofijas Verjovkinas atbalstu tika nodibināta komiteja baznīcas celtniecībai. 1908. gadā koka baznīcu iesvētīja Viļņas arhibīskaps Nikandrs. 1914. gadā tika uzsākta ķieģeļu baznīcas celtniecība. Pirmā pasaules kara laikā, kad 1915. gadā Viļņu ieņēma vācieši, daļēji uzbūvētā celtne tika nojaukta un ķieģeļi izmantoti pulvera rūpnīcas celtniecībai. 1933. gadā dievnams kļuva par atsevišķas draudzes baznīcu. Pēc PSRS okupācijas 1947. gadā draudze tika reģistrēta, bet 1955. gadā izbūvēts jauns zvanu tornis.
Sāgas
Sāgas (is, daudzskaitlī: sögur, no segja — 'stāstīt, runāt') ir seno Ziemeļeiropas ģermāņu skaldu sacerēti mutvārdu varoņeposi, kas visilgāk saglabājās Islandes viduslaiku kultūrā. Pēc 14. gadsimta sāgas pārvērtās par pasaku literatūru (Lygisögur). Sāgas parasti vēstī par teiksmainiem 9.—11. gadsimta notikumiem Islandē, kā arī Norvēģijā, Dānijā un Zviedrijā. Tās satur arī vērtīgas norādes par vikingu braucieniem uz mūsdienu Lielbritāniju, Krieviju, Somiju, Igauniju un Latviju.
Sāgu autoru vārdi nav zināmi. Uzskata, ka viens no tiem ir bijis islandiešu dziesminieks un valstsvīrs Snorri Sturlusons (1179—1241), kas sarakstījis pamācību skaldiem — „Jaunāko jeb Snorra Edu“ (sauktu arī par Prozas Edu) un norvēģu ķēniņu hroniku „Heimskringlu“, kurā ietverta Inglingu sāga (Ynglinga saga).
Līdz pat 14. gadsimta beigām Islandē saglabājās tradīcija pārrakstīt un apkopot sāgas ilustrētās grāmatās, kurus izmantoja kā dāvanas un saglabāja kā dzimtu īpašumus. 17. gadsimta vidū Dānijas karaļa Frederika III uzdevumā bīskaps un literāts Brinjolfurs Sveinsons (Brynjólfur Sveinsson 1605—1675) aicināja islandiešus par maksu vai kā dāvanu atdot senos rokrakstus vai to norakstus karaļa glabāšanā. Šādā veidā viņš ieguva savā īpašumā arī divus sāgu krājumus, kas pazīstami ar latīņu nosaukumiem Codex Flatöiensis un Codex Regius, kurus viņš 1662. gadā uzdāvināja dāņu karalim. Pārējos rokrakstus pēc viņa nāves izvazāja mantinieki, kas tos vairs neuzskatīja par lielu vērtību. Abas minētās grāmatas Dānijas valdība 1971. gadā atdeva Islandes tautai, un mūsdienās tās glabājas Arni Magnusona institūtā.
Hesa likums
Hesa likums ir termoķīmijas pamatlikums, kas tiek formulēts šādi: "Ķīmiskās reakcijas siltumefekts ir atkarīgs tikai no reaģējošo vielu sākuma un beigu stāvokļiem, bet nav atkarīgs no procesa starpstāvokļiem."
Šo likumu krievu-šveiciešu ķīmiķis Germans Hess (Germain Heinrich Hess) atklāja un eksperimentāli pierādīja 1840. gadā.
Pēc Hesa likuma var secināt, ka reakcijas siltumefekts nav atkarīgs no tā, vai reakcijas gala produkti iegūti tieši no izejvielām vai arī no reakcijas gaitā radušajiem starpproduktiem. Nepieciešams ievērot, ka Hesa likums lietojams tikai izohoros (V=const.) un izobāros (p=const.) apstākļos.
Balstoties uz Hesa likumu, ir iespējas aprēķināt siltumefektu.
1. secinājums
Ķīmiskā savienojuma sadalīšanās siltums ir skaitliski vienāds ar tā rašanās siltumu, tikai ar pretēju zīmi.
Piem.: Ūdens rašanās (1) un sadalīšanās: (2) H2 + 1/2O2 → H2O 	+285,83 kJ		(1) H2O → H2 + 1/2O2	 -285,83 kJ		(2)
2. secinājums
Ja divu reakciju rezultātā no dažādiem sākuma stāvokļiem nonāk vienādā beigu stāvoklī, tad reakciju siltumefektu starpība ir tas siltuma daudzums, kas izdalās vai tiek patērēts, pārejot no viena sākuma stāvokļa otrā. Piem: Ogles (3), grafīta(4), dimata (5) degšana. C + O2 → CO2	  +409,20 kJ			(3) C + O2 → CO2	  +395,51 kJ			(4) C + O2 → CO2	  +395,34 kJ			(5) Tātad, pēc 2. secinājuma, var redzēt: oglei pārvēršoties grafītā 409,20- 393,51= 15,69 kJ/mol siltuma. Dimantam pārvēršoties grafītā: 395,34- 393,51= 1,83 kJ/mol.
3. secinājums
Ja divu reakciju rezultātā no vienādiem sākuma stāvokļiem nonāk dažādos beigu stāvokļos, tad reakciju siltumefektu starpība ir tas siltuma daudzums, kas izdalās vai tiek patērēts, pārejot no viena beigu stāvokļa otrā. Piem.: Sadedzinot oglekli (grafītu) par oglekļa oksīdu (6) un par oglekļa dioksīdu(7): C + 1/2O2 → CO	         +110,5 kJ			(6) C + O2 → CO2	         +393,5 kJ			(7) Pēc 3. secinājuma, sanāk, ka šo abu reakciju starpība 393,5- 110,5= 283,0 kJ ir tas siltuma daudzums, kas izdalās, sadedzinot oglekļa oksīdu par oglekļa dioksīdu (8): CO + 1/2O2→ CO2 	  +283,0 kJ 		(8)
Rašanās siltums
Rašanās siltums ir siltuma daudzums, kas izdalās vai tiek patērēts standartapstākļos, rodoties vienam molam savienojuma no vienkāršām vielām. Dažādu neorganisko un organisko vielu rašanās siltumi (entalpijas maiņa) standart apstākļos ir dotas fizķīmijas rokasgrāmatās. Ir svarīgi saprast, ka ķīmisko elementu rašanās siltums elementam parastajos apstākļos, piemēram, H2 (gāze), O2 (gāze), C (grafīts) pieņem par nulli. Kā arī rašanās siltums ir atkarīgs no agregāt stāvokļa, kurā atrodas viela. Rašanās siltumu parasti lieto reakciju siltumefekta aprēķināšanai, protams, ja ir zināmi rašanās siltumi visām vielām, kas piedalās reakcijā. (9)
∆H°=Σni∆Hoi raš. prod.- Σni∆Hoi raš. izejv. (9) Kur ni- koeficients pirms atsevišķo vielu molekumu formulām vienādojumā. Piem.: (10) C2H4 + 2H2O (g)→ 2CO + 4H2					(10) Pēc rokasgrāmatas ir zināms: ∆H^°(CO)=-110,5 kJ/mol ∆H^°(C2H4)= 52,28 kJ/mol ∆H^°(H2O)= -241,81 kJ/mol Aprēķini: ∆H°=Σni∆Hoi raš. prod.- Σni∆Hoi raš. izejv.=(2∆H°CO+4∆H°H2)- (∆H°C2H4+2∆H°H2 O)= (2* -110,5+2*0)- (52,28+2* -241,81 )=210,3 kJ/mol Sadegšanas un šķīšanas siltums tiek aprēķināts līdzīgi:
Sadegšanas siltums
Sadegšanas siltums ir tas siltuma daudzums, kas izdalās, pilnīgi sadegot vienam molam vielas. (11)
∆Ho=Σni∆Hoi sad.izejv.- Σn∆Hoi sad. prod. (11) Pamatojoties uz Hesa likumu, pēc organisko vielu sadegšanas siltuma var noteikt arī to rašanās siltumu. Organiskās vielas rašanās siltums ir vienāds ar tās sastāvā ietilpstošo vienkāršo vielu sadegšanas siltumu summas un pašas organiskās vielas sadegšanas siltuma starpību. (12)
∆Horaš o.v.=Σni∆Hoi sad.v.v.- Σni∆Hoi sad. o.v.	(12) Kur (o.v.- organiskā viela; v.v.- vienkāršā viela)
Šlēgels
Šlēgels (de; sieviešu dzimtē Šlēgela) jeb Šlēgelis ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Nadežda Krupska
Nadežda Krupska (ru; dzimusi, mirusi ) bija krievu boļševiku revolucionāre un politiķe. Vladimira Ļeņina sieva no 1898. gada līdz viņa nāvei 1924. gadā. Prominenta padomju izglītības birokrātijas biedre, bijusi nozīmīga loma boļševiku (vēlāk komunistiskajā) partijā.
Biogrāfija
19. gadsimta 80. gadu sākumā kļuva par marksistu aktīvisti, ap 1894. gadu satikusi Ļeņinu. 1896. gada augustā tikusi apcietināta, 1898. gadā tika izsūtīta uz trim gadiem trimdā. Ieguva tiesības pavadīt šo laiku kopā ar Ļeņinu, kas tobrīd atradās izsūtījumā Sibīrijā. 1898. gada jūlijā viņi abi apprecējās.
1901. gadā Krupska pievienojās Ļeņinam Minhenē, vēlāk apmetās uz dzīvi dažādās Eiropas pilsētās, līdz 1905. gadā uz brīdi atgriezās Krievijā. Viņa bija Ļeņina privātā sekretāre, darbojās arī partijas laikrakstos un žurnālos. Krupska palīdzēja nodibināt boļševiku partiju. Pēc atgriešanās Krievijā pēc 1917. gada februāra revolūcijas viņa izplatīja boļševiku propagandu, kamēr Ļeņins slēpās Somijā, nosūtīja ziņas no viņa un viņa kolēģiem. Kad boļševiki sagrāba varu, Krupska kļuva par Izglītības komisariāta kolēģijas biedri.
Pēc Ļeņina nāves 1924. gadā Krupska pievienojās Staļina oponentiem. Vēlāk nošķīrās no opozīcijas un palika formāli ārpus cīņas partijā. Turpinājusi darboties partijā, tomēr vairs nebija agrāko laiku ietekmes.
Tolu Arokodare
Toluvalase Emanuels Arokodare (en), zināms kā Tolu (dzimis 2000. gada 23. novembrī, Festačas ciemā, Lagosas štatā, Nigērijā) ir Nigērijas futbolists. Kopš 2023. gada Arokodare pārstāv Beļģijas Pro līgas komandu Genk.
Bērnība
Tolu dzimis sportiskā ģimenē — tēvs bijis nacionāla līmeņa atlēts astoņdesmitajos gados un brāļi spēlējuši neprofesionālo futbolu, kas mudinājis vairāk pievērsties sportiskām aktivitātēm. Tēva mudināts apguvis sportiska novirziena izglītību Nigērijas Starptautiskajā sporta akadēmijā Wasimi Orile.
Jauniešu futbols
Bijis Nigērijas U17 izlases 2017. gada izlaidumā, kas pazīstama kā "Zelta ērgļi".
2019. gads kino
Šajā lapā apkopota informācija par 2019. gadā iznākušajām Latvijas un ārzemju filmām, ienesīgākajām filmām, apbalvošanas ceremonijām un notikušajiem kinofestivāliem. Par godu "Latvija 100", 2017. un 2018. gadā tika plānots filmu projekts "Latvijas filmas Latvijas simtgadei". Tajā tika plānotas 16 pilnmetrāžas filmu pirmizrādes — sešas spēlfilmas, astoņas dokumentālās filmas un divas animācijas filmas. Divas no šīm filmām tika izdotas jau 2017. gadā.
Piezīmes
LV Filma ir kopražojums. Sarakstā norādīta filmas pirmizrāde Latvijā. Ārzemēs filmas pirmizrāde notika agrāk.
Tolu Arokodare
Pieaugušo futbols
2019. gadā Arokodare devās uz Eiropu pārbaudīties Vācijas un Francijas klubos, taču galā nonāca Latvijas Valmiera FC komandā. 2020. gada septembrī Arokodare uz īres tiesībām pievienojās 1. FC Köln, bet kopš 2021. gada tiek īrēts Francijas klubam Amiens SC. Tika lēsts, ka spēlētāja izpirkuma maksa pēc īres beigām varētu sasniegt 3 miljonus eiro.
2019. gads kino
Ienesīgākās filmas
"Atriebēji: Noslēgums" ir kļuvusi par piekto filmu, kas ir nopelnījusi vairāk kā 2 miljardus ASV dolāru un ir otrā visu laiku ienesīgākā filma. Filmas "Karalis Lauva", "Ledus sirds 2", "Zirnekļcilvēks: Tālu no mājām", "Kapteine Mārvela", "Džokers", "Zvaigžņu kari: Skaivokera atdzimšana", "Rotaļlietu stāsts 4" un "Aladins" ir nopelnījušas vairāk kā 1 miljardu ASV dolāru un ierindojas visu laiku ienesīgākā filmu saraksta 7., 10., 25., 26., 31., 32., 33. un 37. vietā.
Ādolfs fon Bergmanis
Kārlis Ādolfs fon Bergmanis (de, 1855-1922) bija vācbaltiešu ķirurgs, Rīgas pilsētas slimnīcas ķirurģijas nodaļas virsārsts (1883), Rīgas domnieks (1890-1893 un 1901-1917). Rīgas goda pilsonis (1920). Veicis pirmo radikālo kuņģa vēža operāciju Latvijā.
Starptautiski pazīstams ar lepras pētījumiem, pierādīja, ka tā ir lipīga slimība (1891). Nodibināja un vadīja Rīgas leprozoriju (mūsdienās - Latvijas Infektoloģijas centrs).
Dzīvesgājums
Dzimis 1855. gada 23. maijā Petrozavodskas lielgabalu lietuves ārsta Ādolfa fon Bergmaņa un viņa sievas Evas, dzimušas Štrauhas, ģimenē. Mācījās Vīlandes skolā, beidza Vidzemes guberņas ģimnāziju (1873). Studēja Tērbatas universitātes medicīnas fakultātē (1873-1880), līdztekus bija universitātes Acu klīnikas asistenta vietnieks, asistents (1878-1881), aizstāvēja Dr.med. disertāciju (1881). Papildinājās Vircburgas, Halles, Štrāsburgas, Parīzes un Vīnes klīnikās (1881-1882).
Pēc atgriešanās Rīgā nodibināja savu ārsta un ķirurga privātpraksi (1882). 1883. gadā kļuva par Rīgas pilsētas slimnīcas II. ķirurģijas nodaļas, bet 1890. gadā par I. ķirurģijas nodaļas virsārstu. Viņa vadībā Rīgas pilsētas slimnīca ar augstām aseptikas prasībām kļuva par modernu Eiropas klīniku, kurā izglītoja vairāk kā 20 ārstus speciālistus. 1890. gadā viņu ievēlēja Rīgas pilsētas domē. Pēc Bergmaņa ierosinājuma 1890. gada 17. decembrī Rīgas pilsētas dome pieņēma lēmumu Dreiliņu muižas mežā celt Rīgas leprozoriju (Lepra-Asyl), kuru atklāja 1891. gada 15. oktobrī (arhitekts Reinholds Šmēlings). Bija Starptautiskā lepras kongresa goda sekretārs Berlīnē (1897). 1899. gadā viņš kopā ar Eduardu Švarcu izveidoja savu privātklīniku. 1901. gada vēlēšanās viņu no jauna ievēlēja par Rīgas pilsētas domnieku.
Miris 1922. gada 24. maijā Rīgā.
Kosmos-2477
Kosmos-2477 (Космос-2477) ir Krievijas GLONASS globālās navigācijas sistēmas pavadonis. Tas orbītā tika palaists. Tas ir pavadoņu sērijas GLONASS-M aparāts. Glonass zemes vadības kompleksa numurs 745. Izvietots Glonass sistēmas pirmajā orbitālajā plaknē, punktā Nr. 7.
Kosmos-2477 tika palaists 12:51:41 UTC ar nesējraķeti Proton-M / Briz-M no Baikonuras kosmodroma. Šī bija pirmā reize, kad Glonass palaists ar dzinējbloku Briz-M. 18:41 UTC pavadonis atdalījās no Briz-M.
Pēc izmēģinājumiem un pārbaudēm 2011. gada 18. decembrī Kosmos-2477 tika nodots ekspluatācijā. 2019. gada 20. martā tam uz laiku pārtraukta ekspluatācija.
Žagatu viduslaiku kapsēta
Žagatu viduslaiku kapsēta ir vietējas nozīmes valsts aizsargājams arheoloģijas piemineklis Dienvidkurzemes novada Aizputes pagasta centrālajā daļā, pie Dubeņas upes.
Anderss Peters Nīlsens
Anderss Peters Nīlsens (da; dzimis, miris ) bija dāņu sporta šāvējs. Startējis četrās vasaras olimpiskajās spēlēs (1900 — 1920), kur izcīnījis vairākas olimpiskās medaļas. Viņš ir izcīnījis arī vairākas medaļas pasaules čempionātā šaušanā.
Sportiskā karjera
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja piecās šaušanas disciplīnās. Šajās olimpiskajās spēlēs viņš izcīnīja trīs sudraba medaļas. Medaļas tika iegūtas 300 metru guļus pozīcijā, 300 metru pozīcijā uz ceļiem un 300 metru trīs pozīciju šaušanā.
1912. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Stokholmā viņš startēja divās šaušanas disciplīnās. Šīs olimpiskās spēles viņam nebija tik veiksmīgas kā 1900. gada. Labāko rezultātu, 47. vietu viņš ieguva 300 metru šaušanā trijās pozīcijās.
Pēc 8 gadiem viņš startēja 1920. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Antverpenē, kur startēja četrās šaušanas disciplīnās. Olimpisko zelta medaļu, būdams Dānijas komandas loceklis, izcīnīja 300 metru šaušanā stāvus pozīcijā komandām. Savukārt no individuālajām disciplīnām viņš labākos rezultātus ieguva 300 metru šaušanā stāvus pozīcijā individuālajās sacensībās, kur izcīnīja dalīto 7. vietu.
Beidzamās olimpiskās spēles, kurās viņš startēja bija 1924. gada vasaras olimpiskās spēles Parīzē. Šajā reizē viņš startēja trijās šaušanas disciplīnās. Labāko rezultātu, dalīto 4 vietu, viņš izcīnīja 50 metru šaušana ar mazkalibra šauteni guļus pozīcijā.
No 1899. līdz 1930. gadam viņš startēja vairākos pasaules čempionātos šaušanā, kur kopumā izcīnīja 8 medaļas (1 zelta, 3 sudraba un 4 bronzas medaļas).
Saistaudi
Saistaudi ir dzīvnieku audi, kas savieno un atdala citus dažāda veida audus un orgānus. Tie ir vieni no četriem dzīvnieku pamataudiem; pārējie trīs audu veidi ir epitēlijaudi, muskuļaudi un nervu audi. Saistaudi ir visā organismā, izņemot nervu sistēmu. Pie saistaudiem pieder taukaudi, kaulaudi, skrimšļaudi un retikulārie audi.
Rumānija 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Rumānija piedalījās  2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas notika Riodežaneiro, Brazīlijā no 2016. gada 5. līdz 21. augustam. Šīs ir Rumānijas 21. vasaras olimpiskās spēles, kopš tās pirmās dalības 1900. gada Parīzes spēlēs (oficiāli debitēja 1924. gada Parīzes spēlēs).
2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Rumāniju pārstāvēja 96 sportisti (34 vīrieši un 62 sievietes), kuri startēja 14 olimpiskajos sporta veidos. Šī bija mazākā Rumānijas olimpiskā komanda kopš 1988. gada. Ceturto reizi kopš Rumānijas dalības olimpiskajās spēlēs komandā bija vairāk sieviešu nekā vīriešu, sportistu. Lielais sieviešu skaits Rumānijas komandā bija saistīts ar sieviešu rokasbumbas izlases dalību. Kā arī salīdzinot ar iepriekšējām spēlēm, bija vairāk sieviešu-sportistu vieglatlētikā un airēšanā. Pirmo reizi kopš 1968. gada Rumānija nebija pārstāvēta mākslas vingrošanā komandām, kā arī pirmo reizi 40 gadu laikā neizcīnīja medaļas šajā sporta veidā.
No 97 sportistiem 31 sportistam šī bija jau vismaz otrā dalība vasaras olimpiskajās spēlēs. Olimpiskās komandas sastāvā bija 7 olimpiskie medaļnieki — sporta šāvēja Aļina Moldovjanu, vieglatlēts Marians Oprja, paukotāji Tibēriu Dolničanu un Ana Marija Popeski, džudiste Korina Keprioriu un mākslas vingrotājs Marians Dregulesku. Trīskārtēja olimpiskā čempione un kopumā 5 olimpisko medaļu īpašniece, mākslas vingrotāja Ketelina Ponora nesa valsts karogu olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā. Savukārt noslēguma ceremonijā valsts karogu nesa paukotāja Simona Popa.
Rumānija šajās vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja 4 olimpiskās medaļas (1 zelta, 1 sudraba un 2 bronzas medaļas), kas bija sliktākais rādītājs kopš 1952. gada Helsinku spēlēm. Vienīgo zelta medaļu Rumānijai šajās olimpiskajās spēlēs izcīnīja sieviešu paukošanās komanda ar špagu. Subraba medaļu izcīnīja tenisisti Horija Tekeu un Florīns Merdža jauktajā dubultspēlē, savukārt bronzas medaļas izcīnīja sieviešu komanda airēšanā un cīkstonis Alberts Saritovs.
Salcietības zona
Salcietības zona ir ģeogrāfiska teritorija, kas noteikta, pamatojoties uz to, vai augs spēj izdzīvot tās apstākļus, it īpaši minimālo gaisa temperatūru šai zonā. Piemēram, salcietība līdz 10. zonai, nozīmē, ka augs var izdzīvot minimālo temperatūru −1 °C. Salcietības zonas izstrādāja ASV Lauksaimniecības departaments (USDA), vēlāk tās sāka izmantot citas valstis.
Eiropas pilsētas
Tabulā attēlota salcietības zona, atbilstoši dažādu Eiropas pilsētu klimatoloģiskajiem datiem:
Somzīlīte
Somzīlīte (Remiz pendulinus) ir somzīlīšu dzimtas (Remizidae) dziedātājputns, kas izplatīts plašā areālā Eirāzijas rietumdaļā. Reizēm ieklejo Ziemeļāfrikā. Izdala 4 pasugas.
Izplatība
Somzīlīte ligzdo Centrāleiropā, Dienvideiropā un Austrumeiropā, Rietumsibīrijā un Kazahstānas ziemeļos līdz Altaja piekalnēm. Ārpus Eiropas arī Turcijā, Sīrijā, Irānas ziemeļrietumos un Aizkaukāzā. Eiropā uz ziemeļiem areāls saniedz Zviedrijas dienviddaļu un Igauniju.
Areāla ziemeļu reģiona putni (plašā zonā starp Vāciju un Altaju) ir gājputni, pārvietojas ziemot Eiropas dienvidos, gar Kaspijas jūru un Tuvajos Austrumos. Dienvidu populācijas ziemo ligzdošanas areālā. Reizēm ieklejo Marokā un Tunisijā.
Latvijā
Somzīlīte Latvijā piemērotās vietās, gar dažādiem ūdenstilpēm ar aizaugošiem krastiem, ir diezgan parasta ligzdotāja. Skaits pēdējās desmitgadēs ir pieaudzis un tagad ne reti tā sastopama arī valsts austrumu daļā. Reti ziemo. Ja ziemo, tad ezeros ar plašiem niedrājiem.
Līdz šim somzīlītes ziemošana pierādīta Engures, Papes, Liepājas un Kaņiera ezeros. Tomēr pēdējos 20 gados nav zināms neviens ziemošanas novērojums, lai gan populācija ir pieaugusi un klimats kļuvis maigāks. Viens no skaidrojumiem varētu būt tāds, ka vairs netiek veikta tik sistemātiska un rūpīga plašo niedrāju apekošana, kā tas notika 1970. un 1980. gados, kad somzīlītes ziemošana bija pētījumu lokā.
Izskats
Somzīlīte ir neliels dziedātājputns ar proporcionāli garu asti un smailu, konisku knābi. Ķermeņa garums 10—15 cm (no tā vairāk kā puse ir aste), spārnu plētums 16—17,5 cm, svars 8—12,5 g.
Raksturīgs neliels dzimumu dimorfisms. Nominālpasugas abiem dzimumiem ir pelēka galva un kakls, pakakle gaiši pelēka. Krūtis gaišas ar kanēļkrāsas toni, vēders, spārnu apakšas un zemaste gaiši pelēkbrūni. Lidspalvas melnas ar brūnām maliņām. Tēviņam ir plata, melna sejas maska, ruda mugura un spārni, bet mātītei sejas maska ir šaura un mugura brūna. Tēviņam uz krūtīm var būt dažas sarkanbrūnas spalvas, kādas nav mātītei. Jaunie putni līdzīgi pieaugušajiem, bet tiem nav melnās sejas maskas.
Pasugas savstarpēji atšķiras ar apspalvojumu un lielumu. Piemēram, Piekaspijas pasugai galva ir nevis pelēka, bet brūna (kakla aizmugure un pakakle joprojām pelēka, bet kakla sāni brūni). Augumā tā ir arī masīvāka un lielāka kā citas pasugas.
Uzvedība
Somzīlīte mājo ezeru un upju aizaugušos un applūdušos krastos, ar kokiem, krūmiem un ūdensaugiem: niedrēm, vilkvālītēm, apsēm, bērziem, vītoliem un papelēm. Reizēm apmetas arī krūmainos, mitros mežos, tālu no ūdenstilpes krastiem. Migrācijas pārlidojumu veic vidēji lielos baros, kuros ir vairāki desmiti īpatņu.
Barība
Somzīlīte barojas ar nelieliem bezmugurkaulniekiem, galvenokārt ar sīku kukaiņu kāpuriem. Barojas arī ar sēklām.
Būda mežā
"Būda mežā" (en) ir 2012. gada šausmu komēdija, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Drū Godards. Galvenās lomas atveido Kristena Konolija, Kriss Hemsvorts, Anna Hačisone, Džese Viljamss, Ričards Dženkinss un Bredlijs Vitfords. Filmas pirmizrāde notika South by Southwest festivālā.
Somzīlīte
Ligzdošana
Ligzdošanas sezona ilgst no marta vidus līdz jūlijam. Somzīlītes var veidot gan monogāmus pārus, gan ļoti bieži tām var novērot poliginiju vai poliandriju. Ligzda atrodas kokā (vītolā, alksnī, bērzā, papelē vai pat priedē), apmēram 2,5—3 m augstumā virs zemes vai ūdens virsmas, smalku un lokanu zaru pašos galos. Tā ir liela, brīvi karājošs bumbierveida maiss ar īsu, uz leju vērstu cauruļveida ieeju, kas atrodas ligzdas augšpusē. Konstrukcija tiek stiprināta, tajā iepinot arī koka zaru, pie kuriem pievienota ligzda. Ligzda veidota no augu šķiedrām un zāles, kas jauktas ar augu pūkām un dzīvnieku vilnu, no iekšpuses izklāta ar augu pūkām un retumis arī ar spalvām. To galvenokārt būvē tēviņš, bet ligzdas ieeju veido mātīte. Ja tēviņam vēl nav pāra, tad viņš izveido tikai ligzdas nesošo konstrukciju un ar dziesmām cenšas piesaistīt mātīti. Kad mātīte ir piesaistīta, tēviņš pabeidz ligzdu.
Būda mežā
Pieci draugi dodas atpūsties uz nomaļu meža būdiņu. Drīz vien viņi atklāj patiesību par šo būdu, kas nebija tas, ko draugi bija gaidījuši no savas atpūtas.
Somzīlīte
Ligzdošana
Sezonā parasti viens perējums. Dējumā 6—10 baltas olas. Inkubācijas periods ilgst 12—14 dienas, perē tikai mātīte. Tikmēr tēviņš to baro. Par mazuļiem rūpējas abi vecāki vai arī, kad mazuļi izšķīlušies, tos baro tikai mātīte, bet tēviņš virs vecās ligzdas vij nākamo un cenšas piesaistīt jaunu mātīti.
Sistemātika
Somzīlītei ir 4 pasugas:
Jorģa Zemitāna tilts
Jorģa Zemitāna tilts (sarunvalodā bieži saukts vienkārši par Zemitāna tiltu) ir satiksmes pārvads Rīgā pār dzelzceļa līnijām Zemitāni—Skulte un Rīga—Lugaži, kas savieno Rīgas centru (Aleksandra Čaka iela) ar Purvciemu (Ieriķu iela). Pār Zemitāna tiltu darbojas autobusu un trolejbusu satiksme. Braucamā daļa klāta ar asfaltu. Tiltam pāri izbūvētas arī tramvaja sliedes, kuras gan nav nekad tikušas izmantotas; tās bija paredzētas ieplānotajai tramvaja līnijai Pļavnieku virzienā.
Vēsture
Zemitāna tilts atklāts 1985. gadā. Tilts nosaukts latviešu pulkveža Jorģa Zemitāna vārdā pēc līdzās esošās Zemitānu dzelzceļa stacijas. Oficiāli nosaukums piešķirts 2014. gadā.
Arveds fon Hāns
Arveds fon Hāns (Arved Baron von Hahn, 1872-1948) bija vācbaltiešu muižnieks, Baltijas hercogistes Reģentu padomes loceklis
Dzīvesgājums
Dzimis 1872. gada 19. oktobrī Cēres muižā Cēres pagastā tās īpašnieka Paula fon Hāna un viņa sievas Johannas, dzimušas Arnimas, ģimenē. Mācījās Kudīgas ģimnāzijā, studēja tieslietas Bonnas Universitātē, pievienojās studentu korporācijai Corps Borussia. Pēc atgriešanās dzimtenē bija Ilūkstes apriņķa komisārs.
Vācu okupācijas laikā 1918. gadā bija Kurzemes Zemes padomes loceklis, vēlāk no 9. līdz 28. novembrim Baltijas Reģentu padomes loceklis.
Latvijas brīvības cīņu laikā viņš pārcēlās uz dzīvi Berlīnē, Otrā pasaules kara beigās uz Moilandes pili (Schloss Moyland) pie Klēves.
Miris 1948. gada 11. martā Moilandes pilī.
Jans Zamoiskis
Jans Zamoiskis jeb Jans Zamojskis (pl, 1542—1605) bija ietekmīgs 16. gadsimta Polijas-Lietuvas kopvalsts valstsvīrs, diplomāts un rakstnieks. Polijas kroņa lielhetmanis, karaļa kanclers, pretojās Svētās Romas impērijas ietekmes pieaugumam Polijā. Poļu—zviedru kara (1600—1629) sākumā komandēja Polijas-Lietuvas armiju Vidzemē un Igaunijā.
Dzīvesgājums
Poļu—zviedru kara (1600—1629) sākumā komandēja Polijas-Lietuvas armiju Vidzemē, 1601. gada decembrī aplenca un ieņēma Valmieras pili, 1602. gada maijā Vīlandes pili un Veisenšteinas (Paides) pili. Pēc veselības pasliktināšanās aizbrauca uz saviem Zamoscas īpašumiem, kur mira no triekas 1605. gada 3. jūnijā.
Indriķa hronikas noraksts
Polijas-Lietuvas lielhetmanis Jans Zamoiskis no Livonijas uz Poliju aizvedis Indriķa hronikas 14. gadsimta sākuma pergamenta norakstu, kur tas nonāca Zamoisku bibliotēkā Varšavā, pašlaik Polijas bibliotēkā Varšavā. Tā sauktais Zamoisku kodekss (la jeb rokraksts Z) ir vienīgais saglabājies oriģinālās hronikas noraksts.
Semikols
Semikols ir pieturzīme, samērā spēcīga atdalītājpieturzīme. Galvenokārt tiek lietota atsevišķu salikta teikuma daļu nošķiršanai. Gramatiski bieži vien semikola vietā var tikt lietots komats. Pirmais semikolu lietoja itāļu gleznotājs Alduss Manūcijs (Aldus Manutius) 1494. gadā, lai atdalītu vārdus ar pretēju nozīmi.
Līdzīgs simbols semikolam ir grieķu un baznīcslāvu valodas jautājuma zīme.
Lietojums latviešu valodā
Semikols tiek lietots
Trollis (internets)
Trollis, āzētājs (en) interneta slengā ir persona, kas sēj nesaskaņas internetā, publicējot aplamus, muļķīgus, diskusijai neatbilstošus ziņojumus tiešsaistes sarunā ar tīšu nodomu provocēt citus lasītājus atbildēt emociāli, vai citādi traucēt normālu diskusiju.
Džordžs Grejs
Džordžs Roberts Grejs (en; dzimis Londonā, miris  Londonā) bija angļu zoologs un rakstnieks, Britu muzeja ornitoloģijas nodaļas vadītājs 41 gadu. Greja svarīgākā publikācija bija «Putnu ģintis» (Genera of Birds, 1844-49), kurā iekļauti 46 000 šķirkļu. Džordžs Grejs bija dēls britu botāniķim un farmakologam Semjuelam Frederikam Grejam un jaunākais brālis zoologam Džonam Edvardam Grejam.
Krimas Tautas Republika
Valsts pirmais un vienīgais prezidents bija Nomans Čelibicihans, kas pārstāvēja valsts dominējošo politisko un kulturālo spēku pussalā – Krimas tatārus, lai gan bija tikai trešā lielākā tautība, kas apdzīvoja republiku pēc krieviem (42%) un ukraiņiem (11%).
Kapačesa
Kapačesa (fr) ir neliela Atlantijas okeānā ietekoša upe Gvinejas rietumos, kuras grīva 1992. gadā tika iekļauta Rāmsaras konvencijas aizsargājamo vietu sarakstā.
Upes grīvā atrodas plašs, purvains piekrastes līdzenums, ko norobežo kāpu josla. Šeit atrodas mangroves, dubļu un smilšu līdzenumi un saldūdens purvi. Tā ir dzīves vide dažādiem putniem. Šeit ligzdo bīskapstārķis (Ciconia episcopus), āmurgalvis (Scopus umbretta), Āfrikas zivju ērglis (Haliaeetus vocifer), dzeltenknābja stārķis (Mycteria ibis), bet ziemo zivjērglis (Pandion haliaetus). Dubļu līdzenumos mīt sārtie (Phoenicopterus roseus) un mazie flamingi (Phoenicopterus minor). Ziemo tūkstošiem ūdensputnu, to starpā vairāki tūkstoši īlenknābju.
Agfa-Gevaert
Agfa-Gevaert N.V.  ir Beļģijā bāzēts globāls uzņēmums, kas ražo iekārtas un komponentus attēlu izgatavošanai un apstrādei, kā arī IT sistēmas. 20. gadsimta otrajā pusē Agfa bija viens no pazīstamākajiem masveida foto preču zīmoliem, tomēr 2004. gadā gala patērētājiem paredzēto produktu ražošanu atdalīja no Agfa-Gevaert, izveidojot AgfaPhoto, kas pēc gada bankrotēja. Mūsdienās Agfa-Gevaert nodarbojas tikai ar B2B produktu ražošanu. Tā ir ražotnes 10 valstīs, struktūrvienības 40 valstīs un pārstāvji 120 valstīs. Bizness iedalās trīs lielās grupās — grafika, medicīna un speciālās sistēmas. Uzņēmuma akcijas tirgo Euronext fondu biržā.
Uzņēmumu kā Aktiengesellschaft für Anilinfabrikation Berlīnē dibināja komponista Fēliksa Mendelszona dēls Pauls Mendelszons-Bartoldi. Savukārt 1894. gadā Antverpenē tika nodibināts uzņēmums L. Gevaert & Cie. 1925. gadā Agfa iekļāvās IG Farben sastāvā. Pēc Otrā pasaules kara Sabiedrotie IG Farben sadalīja sastāvdaļās. 1945. gadā Agfa rūpnīca, kas atradās VDR teritorijā, kļuva par uzņēmumu ORWO. 1952. gadā atkal tika nodibināta Agfa kā uzņemuma Bayer struktūrvienība. 1964. gadā apvienojās Agfa AG un Gevaert Photo-Producten N.V..
Teodors Vējš
Teodors Vējš (dzimis, miris ) bija latviešu vijolnieks un diriģents.
Kālenītis
Kālenītis (arī Kalēņu ezers, Kalēšņu ezers, Kaliņu ezers, Kalniņu ezers, Kalnītes ezers, Kalnītis, Kālenes ezers, Kālenītes ezers) ir subglaciāls caurteces ezers Cēsu novada Taurenes pagastā uz rietumiem no Taurenes.
Teodors Vējš
Mācījies Rīgas Pirmajā Mūzikas institūtā pie Vilhelmini, 1926. gadā absolvējis Latvijas Konservatoriju pie prof. A.Meca. No 1921. līdz 1944. gadam Latvijas Nacionālās operas orķestra mūziķis, bet no 1946. līdz 1962. gadam arī Rīgas operetes teātra galvenais diriģents.
Kālenītis
Ezerā ietek Gauja no Dabaru ezera, iztek Gauja uz Taurenes ezeru. Ezera austrumu krastā atrodas Taurene ar Nēķina parku, kā arī autoceļš P30 (Cēsis—Vecpiebalga—Madona).
Blaumaņa iela (Rēzekne)
Blaumaņa iela atrodas Rēzeknes pilsētas Ziemeļu rajonā. Tā sākas krustojumā ar Maskavas ielu un noslēdzas, pārejot Varoņu ielā.
Ielas raksturojums
Blaumaņa ielas garums ir 0,75 km. Tā ir taisna divvirzienu iela, klāta ar asfalta segumu. Iela projektēta 20. gs. otrajā pusē, būvējot pilsētas Ziemeļu rajonu. Tā ir paralēla ar pilsētas galveno ielu — Atbrīvošanas aleju. 500 m no ielas sākuma, tai ir "T" veida krustojums ar Kosmonauta ielu. Krustojumā ar Maskavas ielu, Maskavas ielā 16 atrodas lielveikals "Maxima", kas uzbūvēts 2005. gadā. Blaumaņa iela beidzas krustojumā ar pievedceļiem uz noliktavu un ražošanas teritorijām, un arī uz dzelzceļa staciju Rēzekne-1, pārejot Varoņu ielā.
Ielas infrastruktūra
Blaumaņā ielā atrodas daudz sabiedrisko vietu, kur satikas daudzi rēzeknieši, un arī pilsētas viesi.
Spīķeru promenāde
Spīķeru promenāde atrodas Daugavas labajā krastā posmā no Dzelzceļa līdz Salu tiltam. Tā tika atklāta 2013. gada 1. augustā, pēc tam kad bija noslēgušies Maskavas, Krasta un Turgeņeva ielas kvartāla degradētās teritorijas revitalizācijas darbi.
Lai sakārtotu šo teritoriju, projekta gaitā nojauktas trīs ēkas, 43 nolietotās garāžas, nomainīti 6,5 km elektrības kabeļu, uzstādīti 94 apgaismojuma balsti, nomainīts ūdensvads 1,2 km garumā, lietus kanalizācijas sistēma 2,3 km garumā. Veicot labiekārtošanas darbus, tika veidots bērnu rotaļlaukums, uzstādīti 75 soliņi un sols gar tuneļa atbalsta sienu 93 m garumā, uzstādīti 52 puķu podi. Objekta teritorijā iestādīti vairāki simti koku, krūmu un ziedu stādu. Pie kāpnēm un piestātnēm krastmalā, kā arī pie gājēju tuneļa izbūvētas nobrauktuves cilvēkiem ar kustību traucējumiem. Gar Daugavas krastu izbūvēts veloceliņš.
Projektam piesaistīts finansējums no Eiropas Reģionālā attīstības fonda (ERAF) 2,55 miljonu latu apjomā, Rīgas domes līdzfinansējums 2,75 miljonu latu apjomā un pilsētas infrastruktūras fonda līdzekļi 120 000 latu apjomā. Darbus būvobjektā veica uzņēmumu apvienība "Merks – Saldus ceļinieks".
Gints Grāvelis
Izglītību ieguvis Skrundas 1. vidusskolā un Latvijas Kultūras akadēmijā (1998—2002). Kopš 1999. gada ir Dailes teātra aktieris.
Filmējies dažādos seriālos, piemēram,"Viņas melo labāk", "Ēnu spēles","Māja pie ezera" un "Neprāta cena". Tāpat kopā ar Intaru Rešetinu vadījis TV3 raidījumu Tikai ar ielūgumiem.
Ir bijis kopā ar dziedātāju Rudīti Būmani, 2009. gadā abiem piedzima dēls Krišs.
Malnavas baznīca
Malnavas Rožukroņa Dievmātes Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu baznīca, kas atrodas Kārsavā, Latgales austrumu daļā. Draudze un baznīca veltīta Rožukroņa Dievmātes godam.
Malnavas Rožukroņa Dievmātes Romas katoļu vecā baznīca
Kad pagājušā gadsimta beigās būvēja Pēterburgas—Varšavas dzelzceļu, Kārsavai tās vārda vēl nebija. Šo vietu Latvijā pazina pēc Malnavas muižas. Dzelzceļa līnijas būvētājs inženieris Korsovskis bijis sacerējies uz Malnavas muižnieka meitu. Bet tam tāds inženierītis licies par prastu. Būvnieks nu sadusmojies — sak, te purvaina vieta, un pagriezis dzelzceļa līniju tālāk, lai Malnavas muižniekam tālāks ceļš uz staciju braucams. Tā nu šo galveno staciju pēc Korsovska vārda latviskoja par Kārsavu. Dzelzceļa tuvumā sāka veidoties miestiņš. Nu Malnava un Kārsava saaugusi kopā. Bet baznīcas nosaukumā kā daudzviet Latvijā senās muižas vārds. Tamdēļ Kārsavas centrā joprojām paceļas Malnavas Rožukroņa Dievmātes draudzes baznīca. Kad tagadējās Kārsavas apkārtnē vēl nebija baznīcas, dievkalpojumi tika noturēti Malnavas muižas kapellā. Pirmā baznīca šeit uzcelta 1741. gadā, no koka par muižtura Franča Šadurska līdzekļiem. 1763. gadā to iesvētīja Livonijas bīskapa oficiāls Poplavskis.
Šī gadsimta 30. gados Malnavas draudze bija viena no lielākajām Latgalē — ap 9000 locekļu. Vispār apvidus bija biezi apdzīvots. Un, kā teikts vienā nostāstā, no Baltinavas līdz Kārsavai gailis varēja pa zedeņu sētām atnākt, zemē nenokāpis.” Pēc katoļu baznīcas uzcelšanas 1741. gadā Francis Šadurskis uzdāvināja baznīcai zemes gabalu un 700 dālderu, lai pie šīs baznīcas uzturētu misionārus. Dāvinājuma dokumentu 1744. gadā apstiprināja Polijas karalis Augusts III. Citādi vietējie iedzīvotāji nevarēja saņemt garīgos pakalpojumus, jo nebija priesteru. Vēlāk draudzes apkalpošanu pārņēma laicīgie priesteri un tā izveidojās par patstāvīgu draudzi. Baznīcas arhīvā saglabājušās metrikas no 1761. gada.
Malnavas Rožukroņa Dievmātes Romas katoļu jaunā baznīca
Pēc jezuītu izkoptā baroka dievnamu parauga — ar krustveida plānu un kupolu centrā — arhitekta Pāvila Pavlova projektētās jaunās baznīcas pamatakmens 1932. gadā ielikts ar priestera Boļeslava Grišāna gādību. Celtniecības ieceres iniciators bija vietējais priesteris Boļeslavs Grišāns. Vēlāk celtniecība turpināta priestera Ādama Vizuļa kalpošanas laikā, taču pārtraukta 1940. gadā. Celtniecība atsākusies tikai 1995. gadā, pateicoties priesterim Jāzepam Aglonietim un Malnavas draudzes saziedotajiem līdzekļiem. Baznīcas būvniecība pabeigt 2003. gadā, īpaši neatkāpjoties no projekta sākotnējās ieceres. Baznīcu cēla visa draudze un daudzi simti bijušo draudzes locekļu, viņu pēcnācēji. Ziedojot gan savu darbu, gan līdzekļus cēla jauno baznīcu sev, saviem pēcnācējiem un par godu Dievam.
1997. gadā pie jaunceļamās baznīcas Kārsavā uzstādīja lielo “Mīlestības krustu”, kurš tumsā tiek apgaismots ar elektriskām spuldzēm, un to pastāvīgi redz ne tikai kārsavieši, bet arī visi iebraucēji, jo tas saskatāms jau pa gabalu.
Baznīcas ērģeles
Anglijā būvētais trīsmanuāļu instruments (Henry Dyrer & Son) no Ekseteres pilsētas lietošanai tika nodots 2004. gadā. Ērģelēm ir 25 reģistri, mehāniskā traktūra manuāļiem un pneimatiskā traktūra pedālim. Pedāļa klaviatūrai ir tā saucamais, radiālais taustiņu izvietojums, kurš bieži sastopams angļu un amerikāņu ērģelēm. Latvijā tāds ir tikai dažiem no Anglijas atvestiem instrumentiem. Tas prasa zināmu ērģelnieka meistarību, lai varētu pielāgoties nedaudz tuvākam pedāļu taustiņu izvietojumam. Šā laika angļu ērģeļu otra raksturīga iezīme ir samērā nabadzīgā pedāļa reģistru dispozīcija — tikai divi sešpadsmitpēdu reģistri. Te vietā neliels vēsturisks ekskurss. Un, proti, kamēr Vācijā tapa Johana Sebastiāna Baha ērģeļu prelūdijas un fūgas ar vērienīgām pedāļa partijām un pēc Baha gaumes tika veidota Zilbermaņa ērģeļu dispozīcija ar milzīgu pedāļa lomas pieaugumu, Anglijā Frīdrihs Hendelis ērģelēm rakstīja manuāļmūziku. Tāpēc, neskatoties uz to, ka Henry Dyrer &Son firmas ērģeles būvētas gandrīz 150 gadus vēlāk, pilnībā iespējams, ka angļu tradīcija ir ietekmējusi dispozīcijas izvēli un izskaidro Kārsavas angļu ērģeļu trūcīgo reģistru skaitu pedālī. Tomēr pedāļa Principalbass’a reģistrs baznīcas velvēs ducina pamatīgi, un klausītāji visbiežāk slavē tieši šo dimdošo basu. Galvenais manuālis (Grand Organ) ir vidējais. Tas ērģelēm Latvijā ir neierastāk. Raugoties dispozīcijā, mēs šim manuālim neatradīsim spēcīgos mēļu reģistrus vai mikstūras. Arī sešpadsmitpēdu reģistra galvenajā manuāli nav. Visas šīs funkcijas pilda trešais manuālis (Swell Organ), kurā ir visbagātākā reģistru izvēle un tas atrodas švellerī, kas pilda crescendo un diminuendo funkcijas. Pagaidām gan švelleris nedarbojas, jo ierīce vēl nav ievietota ērģelēs, bet cerība uz pilnu ērģeļu pabeigšanu ir liela. Savukārt visklusākajā, pirmajā manuālī (Choir Organ) ir viens mēļu reģistrs, ko veiksmīgi var lietot solo melodiju spēlei, kā arī skaistas pavadošās balstiņas. Līdz ar šī instrumenta iebūvi, Malnavas Rožukroņa Dievmātes baznīcā nu skan vienas no lielākajām katoļu baznīcu ērģelēm Latvijā.
Baznīcas interjers
2002/2003. gadā Rīgas Amatniecības vidusskolas Koka mākslinieciskās apstrādes nodaļas diplomandi un diplomdarba vadītāja Arvīda Verzas vadībā, bez atlīdzības projektēja, izgatavoja un veltīja Kārsavas pilsētai un draudzei pilnīgu visas baznīcas interjera komplektu.Viss romānikas stila interjers piecos gados tika izveidots ar Rīgas Amatniecības vidusskolas 16-18. gadīgo zēnu rokām. Romāniku, gotiku un baroku izvēlējās salikt vienuviet, pasvītrojot sakrālo scenogrāfiju.
Lai saglabātu vēsturisko saikni ar veco dievnamu, jaunajā interjerā ir iekļauts vecās baznīcas tēlniecības fragments Jēzus augšāmcelšanās skulptūra virs kanceles baldahīna. Modernās formās stilizējot romānikas un gotikas elementus, ir iegūta jauna vērtība, kuras galvenā īpašība ir atturīga vienkāršība un iekšējs reliģiskā pārdzīvojuma spēks.
Kultūras pasākumi Malnavas draudzes baznīcā
2009. gadā aizsākās „Latgales ērģeļu dienas”, kuras norisinājās arī Kārsavas baznīcā. Cilvēku atsaucība bija liela, tādēļ „Ērģeļu dienas” ir kļuvušas par jaunu tradīciju Malnavas Rožukroņa Dievmātes Romas katoļu baznīcā.
Katra gada trešajā adventa svētdienā baznīcā koncertu sniedz Kārsavas Mūzikas un mākslas skolas audzēkņi. 2012.gadā, „Latgales ērģeļu dienās”, baznīcā varēja aplūkot mākslas skolas audzēkņu veidotos logo „Latgales ērģeļu dienām”. Baznīcā var baudīt ne tikai skaistas ērģeļu skaņas, bet arī brīnišķīgus mākslas darbus.
Kārsava ir vienīgā vieta Latvijā, kur līdzās atrodas divas baznīcas.Abas baznīcas jau ir apmeklējuši tūkstošiem cilvēku ne tikai no Latvijas, bet arī no dažādām pasaules valstīm. Pateicoties šīm skaistajām baznīcām, Kārsavu par sava ceļojuma mērķi izvēlas arvien vairāk tūristu. Jaunās baznīcas sakristejā atrodas viesu grāmata, kurā ikviens ir aicināts atstāt savu liecību par šī dievnama apmeklēšanu.
Jānis Dāvis
Jānis Dāvis (dzimis, miris ) bija latviešu uzņēmējs, miljonārs, bijušais azartspēļu tīkla "Admirāļu klubs" īpašnieks.
Dzīvesgājums
Dzimis 1956. gada 26. martā. Māte bijusi skolotāja, bet tēvs - traktora vadītājs. Bērnību pavadījis Gaujienā, ar brāļiem un māsām.