cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rogvolods Borisovičs
Dzīvesstāsts
Rogvolods miris pirms 1180. gada, kad hronikā kā Druckas kņazs minēts viņa dēls Gļebs Rogvolodovičs.
B kategorijas transportlīdzekļa vadīšana
Eksāmens CSDD
Vadīšanas eksāmenā pārbauda braukšanas iemaņas ar CSDD automobili. Atkarībā no vadīšanas tiesību koda mašīna var būt ar mehānisko vai automātisko ātrumkārbu. Inspektors vērtē visas braukšanas prasmes. Vadīšanas eksāmenu tiek pieņemts trijos posmos. Kļūdas novērtē ievērojot 26.02.2016. Transportlīdzekļu vadītāju tiesību iegūšanai noteikto dokumentu pieņemšanas, izsniegšanas un eksāmenu pieņemšanas kārtības reglamenta 6.pielikumu. Pēc vadīšanas eksāmena CSDD inspektors informē pretendentu par rezultātu un izskaidro vērtējumu, informē par iespēju saņemt protokola kopiju. Pēc eksāmena sekmīgas nokārtošanas pretendents CSDD nodaļā var saņemt vadītāja apliecību. Ja eksāmens nav nokārtots, atkārtot eksāmenu drīkst ne agrāk par nākamo darba dienu. Vadīšanas eksāmena norisi filmē video reģistrators un vērtējumu iespējams viena mēneša laikā apstrīdēt iesniegumā CSDD. CSDD rakstisku atbildi uz sūdzību sniedz 30 dienu laikā un šajā laikā atkārtotu eksāmenu nepieņem.
43. gvardes latviešu strēlnieku divīzija
43. gvardes latviešu strēlnieku divīzija (krievu: 43-я гвардейская стрелковая Латышская дивизия) bija nacionāls karaspēka formējums Sarkanās Armijas sastāvā Otrā Pasaules kara laikā no 1942. gada 5. oktobra. Gatavojoties kaujām Latvijā, 1944. gada 5. jūnijā divīziju kopā ar jaunizveidoto 308. latviešu strēlnieku divīziju iekļāva 130. latviešu strēlnieku korpusa sastāvā. Pēc Rīgas ieņemšanas divīzijai piešķīra nosaukumu '''43. gvardes Rīgas latviešu strēlnieku divīzija' (43-я гвардейская стрелковая Латышская Рижская дивизия'').
Izveide un piedalīšanās karadarbībā
43. gvardes latviešu strēlnieku divīzija tika izveidota 1942. gada 5. oktobrī uz 201. latviešu strēlnieku divīzijas (201-я стрелковая Латышская дивизия) bāzes pēc smagām kaujām pie Staraja Rusas. No 1943. gadā piedalījās Demjanskas operācijā, 1944. gadā Ļeņingradas-Novgorodas kaujas operācijā. 1944. gada 18. jūlijā pārgāja Latvijas robežai un piedalījās Madonas un Rīgas kaujas operācijās. Pēc tam piedalījās garnizona dienestā Rīgā un Kurzemes cietokšņa kaujās.
Kaut arī politisku apsvērumu dēļ divīzija tika saukta par latviešu strēlnieku divīziju, pirms karadarbības sākuma Latvijas teritorijā latvieši bija palikuši mazākumā: 1944. gada 1. jūlijā divīzijas personālsastāvā bija apmēram 47% krievu, 36% latviešu, 9% ebreju, 2% ukraiņu, 2% tatāru, 1% baltkrievu, 1% čuvašu un 2% citu tautību pārstāvju. Kauju laikā Latvijas teritorijā divīzijas nacionālais sastāvs pamazām mainījās - 1944. gada 18. oktobrī pēc Rīgas ieņemšanas tajā bija apmēram 40% krievu, 40% latviešu, 10% ebreju, 2% ukraiņu un 8% citu tautību pārstāvju, bet 1945. gada 30. martā Kurzemes cietokšņa kauju laikā tajā jau bija apmēram 83% latviešu, 9% krievu, 6% ebreju, 1% ukraiņu un 1% citu tautību pārstāvju.
Sastāvs
1944. gada augusta sākumā 43.gvardes latviešu strēlnieku divīzijā bija 7537 karavīri.
Jaunjelgavas novada ciemu uzskaitījums
Šajā uzskatījumā apkopoti Jaunjelgavas novada ciemi pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras datubāzes. Jaunjelgavas novads sastāv no Daudzeses, Jaunjelgavas, Seces, Sērenes, Staburaga, Sunākstes pagastiem un Jaunjelgavas pilsētas. Jaunjelgavas novadā kopā atrodas 34 ciemi (31 ciems pašlaik pastāv, bet 3 ciemi ir daļēji izzuduši).
Uzskatījumā attēloti tikai tie ciemi, kas pašlaik pastāv vai ir daļēji izzuduši.
Seces pagasts
Seces pagasta centrs atrodas Secē. Seces pagastā atrodas 18 ciemi, no tiem 1 lielciems un 17 mazciemi.
Sērenes pagasts
Sērenes pagasta centrs atrodas Sērenē. Sērenes pagastā atrodas 5 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 3 mazciemi un 1 vasarnīcu ciems.
Staburaga pagasts
Staburaga pagasta centrs atrodas Staburagā. Staburaga pagastā atrodas 3 ciemi, no tiem 1 vidējciems un 2 mazciemi.
Sunākstes pagasts
Sunākstes pagasta centrs atrodas Sunākstē. Sunākstes pagastā atrodas 5 ciemi, no tiem 1 vidējciems, 2 mazciemi un 2 skrajciemi.
Hazārija
Hazārija jeb Hazāru kaganāts bija hazāru valsts, kas no apmēram 650. līdz 950. gadam pastāvēja dienvidaustrumu Eiropā. Lielāko varenību tā sasniedza 9. gadsimtā, kad Hazārijas teritorija pletās no Karpatiem līdz pat Volgas upes vidustecei. Hazāri bija izvērsuši plašu tirdzniecības ceļu tīklu, kura centrs bija viņu galvaspilsēta Itila (mūsdienu Astrahaņa).
Tirdzniecība
Cauri Hazārijai veda Zīda ceļa ziemeļrietumu atzari un tirdzniecības (tranzīta) ceļš Rēgensburga—Vīne—Krakova—Kijeva—Sarkela—Itila. Šis sauszemes tirdzniecības ceļš izveidojās līdzīgu iemeslu dēļ kā vikingu ziemeļu-dienvidu tranzīta ceļš. Proti, iekšējie nemieri Bizantijā, Bizantijas kari ar persiešiem un arābiem, pirātu sirošana Vidusjūrā, kas paralizēja daudz īsāko un izdevīgāko jūras tirdzniecības ceļu caur Vidusjūras un Melno jūru.
Sabrukums
968./969. gadā Kijevas kagans Svjatoslavs sagrāva šada Josifa armiju, ieņēma un izpostīja Sarkelu, Atilu, Semenderu u.c. hazāru lielākās pilsētas. Desmit gadus vēlāk hazāru zemēs iebruka pečeņegi. Daļa hazāru it kā esot migrējuši uz ungāru stepi, daļa — uz Bizantiju, pārējie asimilējās.
Tokugava Iejasu
Tokugava Iejasu (ja; dzimis, miris ) bija japāņu feodālis. Tokugavas sjogunāta dibinātājs un pirmais sjoguns. Viena no svarīgākajām personām Japānas vēsturē.
Viņš cīnījās par centralizētas feodālas valsts izveidošanu. 1600. gadā sagrāba varu, 1603. gadā piespieda imperatoru piešķirt viņam sjoguna titulu, pēc diviem gadiem atkāpās no amata, tomēr saglabāja varu līdz pat savai nāvei 1616. gadā. Pēc nāves viņa mauzolejs Niko kļuva par vienu no svarīgākajām svētnīcām Japānā.
Vålerenga Ishockey
2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā kluba rindās spēlēja arī Kriss Meisons un Skots Hartnels.
Komandas sastāvs
Atjaunināts
Johans Bergers
Johans Bergers (de;, Grāca — , Grāca) bija Austrijas šahists.
Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt sešpadsmit gadu vecumā. Nodibinājis un vadījis Grācas šaha klubu. No 1880. gada līdz 1908. gadam piedalījies dažādos šaha turnīros, ieņemot vietas galvenokārt turnīra tabulas vidusdaļā. Labākais sasniegums bija 4. vieta Nirnbergas turnīrā. Bijis pirmais austriešu šahists, kas uzvarējis starptautiskajā korespondencšaha turnīrā, kuru rīkoja Francijas avīze Monde Illustré (1889-1892). No 1898. gada līdz 1907. gadam bijis redaktors vācu šaha laikrakstā Deutsche Schachzeitung, bet no 1907. gadam līdz 1911. gadam - šī izdevuma galvenais redaktors. Bijis pazīstams arī šaha etīžu sastādītājs. Publicējis vairāk nekā 100 etīdes, kurām bieži bijusi teorētiska vērtība. Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha galotņu teorijā ar savu klasisko darbu Theorie und Praxis der Endspiele ("Galotņu teorija un prakse"), kurš pirmo reizi publicēts 1891. gadā, autora pārskatīts 1922. gadā un papildināts 1933. gadā. 1882. gadā Liverpūles šaha turnīrā pirmo reizi pielietojis savu metodi vietas noteikšanai tiem turnīra dalībniekiem, kas ieguvuši vienādu punktu skaitu. Vēlāk tā ieguvusi nosaukumu Bergera koeficients (Zoneborna-Bergera koeficients, Sonneborn-Berger coefficient). Sistēmas būtība ir papildus rādītāja aprēķinā, kas summē visus dalībnieka uzvarēto pretinieku punktus un pusi no to pretinieku punktiem, ar kuriem dalībnieks nospēlējis neizšķirti. To pretinieku punkti, kuriem dalībnieks ir zaudējis, netiek pieskaitīti. Bergera koeficients tiek izmantots, lai noteiktu precīzu vietu kārtību riņķa turnīros.
No 1899. gada bijis Grācas tirdzniecības akadēmijas direktors un profesors vietējā tehniskajā universitātē. Mācījis komerclikumu un grāmatvedību. 1933. gadā, neilgi pirms savas nāves, saņēmis slepenpadomnieka titulu.
1631. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1631. gada notikumi Latvijā''', kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, kurš nebija pakļauts Kurzemes hercogistei. Vidzemes vēsturiskā zeme bija Zviedru Vidzemes sastāvā, bet Latgales vēsturiskā zeme Poļu Vidzemes jeb Inflantijas sastāvā.
Slaktiņš meiteņu biedrībā
Slaktiņš meiteņu biedrībā (en) ir 2009. gada ASV filma, kuras režisors ir Stjuarts Hendlers. Filmā galvenās lomas attēlo Briāna Evigana, Līha Paipsa, Ramera Vilisa, Džeimija Čonga, Mets Lanters, Džulians Moriss un Kerija Fišere. Filmas pirmizrāde notika.
Sižets
Vairākas draudzenes nežēlīgi izjoko kādu puisi. Joks izpaužas tā, ka it kā puiša vainas dēļ viena no meitenēm mirst. Tomēr šis joks puisi iedzen izmisumā. Viņš pa īstam nogalina to pašu meiteni, kura, viņam nezinot, ir dzīva. Meiteņu biedrības māsas nolemj piesegt šo traģēdiju un aizmirst to. Tomēr kādu dienu viņas saņem SMS, kas atklāj, ka viņu noslēpums ir izpausts.
Pilsēta pie jūras
"Pilsēta pie jūras" (en) ir 2002. gada ASV krimināldrāmas filma, kuras režisors ir Maikls Ketons-Džounss. Filmā galvenās lomas atveido Roberts De Niro, Frānsisa Makdormanda, Džeimss Franko, Ilaiza Dušku, Viljams Forsaits un Džordžs Dzundza.
Filma stāsta par policistu Vinsentu Lamarku (De Niro), kura dēls kļūst par aizdomās turamo slepkavībā.
Filmas "Pilsēta pie jūras" pirmizrāde notika un to izplatīja Warner Bros. Pictures.
Varšavas Šopēna lidosta
Varšavas Šopēna lidosta (pl) ir starptautiskā lidosta Varšavas dienvidrietumos, Polijā. Polijas lielākā (aizņem 834 ha platību) un noslogotākā lidosta, kā arī 2019. gadā tā ar 18,9 miljoniem pasažieru bija noslogotākā jaunajās ES dalībvalstīs. 2013. gadā pirmoreiz pārsniedza 10 miljonu apkalpoto pasažieru robežu. Apkalpo apmēram 40% no valsts gaisa pasažieriem. Šopēna lidostā ik dienu tiek veikti ap 300 regulārie reisi, kā arī daudzi čārterreisi. Starp noslogotākajiem starptautiskajiem galamērķiem ir Londona, Čikāga, Frankfurte un Amsterdama, savukārt populārākie vietējie galamērķi ir Krakova, Vroclava un Gdaņska.
Līdz 2001. gadam pazīstama kā Varšavas-Okences lidosta (Port lotniczy Warszawa-Okęcie), kad tika pārsaukta par godu Varšavā dzīvojušā poļu komponista Friderika Šopēna vārdā. Otrā starptautiskā lidosta Varšavā ir daudz mazākā Varšavas Modlinas lidosta, kas atvērta 2012. gadā.
Valsts gaisa satiksme
Valsts gaisa satiksme bija Latvijas valstij piederoša lidsabiedrība, kuras bāzes lidosta bija Spilves lidosta Rīgā.
Altimetrs
Altimetrs ir augstuma mērierīces instruments gaisa kuģa lidošanas augstuma vai kāda cita objekta augstuma noteikšanai virs noteiktā līmeņa. Gaisa kuģos parasti izmanto barometrisko vai radio altimetru. Altimetru iespējams izmantot ne tikai gaisa kuģos, bet arī piestiprinot izpletņlēcējam un arī citādi — pēc nepieciešamības. Altimetrija ir augstuma mērīšana, kas ir saistīta ar batimetriju. Altimetrs pēc būtības ir kalibrēts barometrs atmosfēras spiediena mērīšanai pēc barometriskās formulas atbilstošā augstuma (altitūdas) atrašanai. Ja altimetrs nav kalibrēts, tad divi gaisa kuģi var lidot vienā augstumā, kaut arī to altimetri šķietami rādītu atšķirīgu augstumu. Tāpēc altimetrus visiem gaisa kuģiem, kas piedalās gaisa satiksmē, kalibrē atbilstoši starptautiski atzītam un vienādam noteikumam. Pieņemtie nosacījumu standarti paredz kalibrēt altimetrā jūras līmeņa atmosfēras spiedienu 1013,25 hPa = 29,92 in Hg pie gaisa temperatūras +15° C. Atmosfēras spiedienu pieraksta ergonomiskās mērvienībās — hektopaskālos (1 hPa = 102 Pa). Piemēram, ja gaisa kuģis lido 10 000 ft = 3048 m = FL 100 augstumā, tad altimetrs rāda atmosfēras spiedienu 696 hPa, bet standarta temperatūra atbilst — 4,8° C salam (skat. šo u.c. piem. tab. pēc saites).
Elektroniskās lidojumu instrumentu sistēmas displejs
Elektroniskās lidojumu instrumentu sistēmas (EFIS) displejā (skat. attēlā blakus) augstumu attēlo uz vertikālas lentes pa labi no stāvokļa indikatora. Attēlā augstums ir 1940 ft. Altimetrā iestatīts noteiktas virsmas (piemēram skrejceļa) atmosfēras spiediens — 1020 hPa (zaļie simboli zem augstuma lentes).
Saistītie raksti
Lidojuma līmenis
Antons Mirančuks
Antons Mirančuks (dzimis ) ir Krievijas futbolists, pussargs, Krievijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2013. gada spēlē Krievijas Premjerlīgas kluba Maskavas "Lokomotiv" sastāvā.
Sasniegumi
Lokomotiv Moscow
Leons Leventons
Biogrāfija
Pārstāvējis Rumānijas komandu neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē 1924. gadā. Vēlākajos gados vairāk pazīstams kā šaha problēmists. Sastādījis vairāk nekā 1200 kompozīciju, savā daiļradē pievērsies arī tādām tēmām kā retrogrādā analīze un palīgmats. 1956. gadā kļuvis par FIDE starptautisko arbitru šaha kompozīcijā. 1962. gadā emigrējis uz Franciju.
Dieļupe
Dieļupe ir ciems Saunas pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 220 km attālumā no Rīgas.
Jūgu purvs
Jūgu purvs var būt:
Admiralitātes nams
Admiralitātes nams ir ēka Stokholmas pilsētas daļā Šepsholmenā. No 1935. gada nams ir valsts kultūras pieminekļu sarakstā.
Vēsture
Trīsstāvu namu, ko pasūtīja Admiralitātes kolēģija, pēc arhitekta Luisa Gillesa projekta sāka būvēt 1647. gadā un 1650. gadā to atklāja. Sākotnēji to izmantoja admiralitāte un tās kanceleja, bet ēkas augšējā stāvā atradās buru noliktava. Šiem mērķiem namu izmantoja līdz 1680. gadam, kad flote pārcēlās uz Karlskrūnu. Vēlāk ēka tika izmantota arhīva vajadzībām līdz 1750. gadam, kad pēc arhitekta Kārļa Horlemana projekta namu pārbūvēja par labības noliktavu, līdz ar to mainījās ēkas eksterjers. No 1844. līdz 1846. gadam namu vēlreiz pārbūvēja pēc arhitekta Fredrika Blūma projekta Ziemeļeiropas renesanses stilā un ēka ieguva tās mūsdienās redzamo veidolu. Šīs pārbūves laikā tika uzcelti nama stūru četri torņi, pārējo ēkas izskatu īpaši nemainot. Pēc pārbūves nams kļuva par kazarmām armijas vajadzībām. 1952. gadā notika pēdējā ēkas pārbūve pēc arhitekta Rūdolfa Kronstedta projekta un namā atkal atradās admiralitāte, izvietojot Baltijas jūras austrumkrasta jūras apgabalštāba kanceleju, kas namā atradās līdz 1982. gadam. 1997. gadā ēkā tika veikti kapitāli remontdarbi un mūsdienās ēkā ir izvietojusies Zviedrijas Nacionālā muzeja administrācija.
Ludmila Turiščeva
Ludmila Turiščeva (ru; dzimusi ) ir bijusī padomju vingrotāja. Viena no panākumiem bagātākajām vingrotājām Olimpiskajās spēlēs.
Trīs reizes piedalījusies Olimpiskajās spēlēs. 1968. gadā Mehiko PSRS komandas sastāvā izcīnīja uzvaru komandu sacensībās. Pēc četriem gadiem Minhenē izcīnījusi uzvaru komandu sacensībās un individuālajā daudzcīņā, kā arī sudraba medaļu brīvajās kustībās un bronzas medaļu atbalsta lēcienā. 1976. gadā Monreālā izcīnījusi zelta (komandu sacensības), divas sudraba (atbalsta lēciens, brīvās kustības) un vienu bronzas medaļu (daudzcīņa). Pasaules čempionātā izcīnījusi septiņas zelta medaļas, četras 1974. gadā — Varnā, trīs — 1970. gadā Ļubļabā. Ar panākumiem startējusi arī Eiropas čempionātā, Pasaules kausā.
Turiščeva ir viena no trim vingrotājām, kas uzvarējušas daudzcīņā visās nozīmīgākajās sacensībās: Olimpiskajās spēlēs, Pasaules čempionātā, Pasaules kausā un Eiropas čempionātā. Viņa ir viena no divām sportistēm, kas vienā Pasaules čempionātā izcīnījušas četras zelta medaļas.
1998. gadā tika uzņemta Starptautiskajā vingrošanas slavas zālē.
Precējusies ar vieglatlētu Valēriju Borzovu.
Deniss Osvalds
Piedalījies trijās Olimpiskajās spēlēs. 1968. gadā Mehiko izcīnījis bronzas medaļu. Augstākais panākums Pasaules čempionātā ir 1974. gadā izcīnītā 4. vieta.
1989. gadā ticis ievēlēts Starptautiskās airēšanas federācijas prezidenta amatā. 1991. gadā kļuvis par SOK locekli.
Melnaisrūcis
Melnaisrūcis (arī Malnīsriucis, Melnīsriucis) ir Bolupes kreisā krasta pieteka Balvu novadā.
Kantabri
Kantabri (la) ir sena 11 cilšu savienība, kas apdzīvoja Spānijas ziemeļu piekrasti mūsdienu Kantabrijas teritorijā, Astūrijas austrumos, Kastīlijai un Leonai piegulošajos kalnu apgabalos.
Melnaisrūcis
Izteka - mežā, Žīguru pagasta dienvidrietumos. Tek caur meža masīviem rietumu virzienā. Ietek Bolupē augšpus Kupravas, turpat kur Naricas upe.
Upi nešķērso valsts autoceļi. Upes krastos nav ievērojamu apdzīvoto vietu.
Kantabri
Pēc Strabona ziņām kantabri iepriekš saucās vai nu luzitāņi (t.i. bija indoeiropiešu tauta), vai arī pēc Jūlija Cēzara domām tā bija Ibērijas pussalas autohtonā tauta.
Kantabriem bija nevaldāmu un neatkarīgu kalniešu reputācija. Ilgu laiku tiem izdevās atvairīt romiešu uzbrukumus. Pirmie Romas impērijas spēki uzbruka viņiem ap 150. gadu pr.Kr. Savās "Piezīmēs par Gallijas karu" (III, 26) Cēzars aprakstīja, kā Krass izcīnīja uzvaru pār apvienoto kantabru un akvitāņu armiju, kurus viņš sauca par "radniecīgām ciltīm", kas rada šaubas par kantabru piederību ķeltibēriem (šāds uzskats ir populārs kādā Rietumeiropas vēsturnieku daļā). Pats nosaukums "kantabri" ir ligūriešu izcelsmes un nozīmē "kalnieši". Kantabru cilšu nosaukumi un viņu vietējās tradīcijas arī atšķiras no kaimiņu ķeltibēriem.
Uzvarēt kantabrus izdevās vienīgi Agripam un Augustam Oktaviānam, kas personīgi piedalījās militārajās kampaņās, kas pazīstamas kā Kantabrijas kari (29—19 gados pr.Kr.), kuros kantabri un to sabiedrotie astūri tika daļēji iznīcināti. Tiberijs ieguva pirmo militāro rūdījumu karā pret kantabriem 25. gadā pr.Kr. militārā tribūna amatā.
Pēc tam kantabru zemes tika iekļautas Tarrakonas Spānijas provinces sastāvā ar ierobežotu autonomiju. Kantabri apgādāja ar rekrūšiem romiešu armijas palīgspēkus, līdzīgi, kā viņu rietumu kaimiņi, astūri. Senajā Kantabrijā atradās svina šahtas, par kurām ir maz informācijas.
Vietējie iedzīvotāji tā arī netika līdz galam romanizēti, jo pārsvarā saglabāja savu agrāro dzīvesveidu. Galīga romanizācija notika tikai pēc arābu iebrukuma Ibērijas pussalā.
Kultūrā
Kantabru cīņai ar romiešiem Korokottas vadībā ir veltīta spāņu mākslas filma "Kantabri" (1980, režisors Pols Neši).
Rūdolfs Bauers
Režē "Rūdolfs" Bauers (hu; dzimis, miris ) bija ungāru vieglatlēts, olimpiskais čempions diska mešanā 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Viņš ir dzimis Budapeštā. No 1895. līdz 1898. gadam bija sporta kluba Budapesti Torna Club biedrs, sacenšoties vieglatlētikā, cīņas sportā, airēšanā un futbolā. 1898. gadā Bauers sāka studijas Budapeštas Universitātē, bet 1899. gadā viņš pārgāja uz Maģarovarašas Ekonomikas akadēmiju, kas tagad ir Šečeņi Ištvāna Universitātes daļa, Ģērā.
Bauers diska mešanas sacensībās 1900. gada olimpiskajās spēlēs ieguva zelta medaļu. Viņa rezultāts bija 36.04 metri, kas reizē bija arī jaunais olimpiskais rekords šajā disciplīnā. Viņš bija arī pirmais Ungāriju pārstāvošais sportists, kurš vieglatlētikā izcīnīja olimpisko zelta medaļu.
Pēc atgriešanās no Parīzes olimpiskajām spēlēm Bauers sacensībās stasrtēja ļoti reti. Pēc studiju pabeigšanas akadēmijā, viņš pārcēlās uz fermu Sošēra ciematā netālu no Dunatetetlenas, kur viņš 1932. gada 9. novembrī, 53 gadu vecumā nomira.
Plakanā blizme
Plakanā blizme (la) ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir galvenokārt sastopama Eiropā, kā arī dažviet Āzijā. Šī suga ir nereti sastopama visā Latvijas teritorijā, mitrās, it īpaši piejūras, pļavās, ūdenstilpju palienēs un applūstošos reljefa pazeminājumos.
Apraksts
Plakanā blizme ir daudzgadīgs, 15-30 cm garš lakstaugs. Tam ir ložņājošs saknenis un stāvs, kails, augšdaļā trīsšķautņains un apakšdaļā plakans stublājs. Lapu ir nedaudz (4—8), tās ir lineāras, 0,3-0,5 cm platas, īsākas nekā stublājs. Apakšējo lapu makstis ir brūnas. Ziedi ir izvietoti blīvā vārpveida ziedkopā stublāja galotnē no 10-20 vārpiņām, kas novietotas 2 rindās. Vārpiņas segplēksne ir gaišbrūna, 0,3 cm plata, galā smaila, parasti ar zaļganu joslu vidū. Pie vārpas pamata ir seglapa, kas garāka nekā ziedkopa. Katru divdzimumu ziedu veido 2 drīksnas un 3 putekšņlapas. Apziedni veido 3—6 sarveidīgi matiņi. Auglis ir tumšbrūns, divšķautņains, aptuveni 0,2 cm garš riekstiņš. Zied jūnijā, jūlijā.
Ceļojums uz Zemes centru (2008. gada filma)
"Ceļojums uz Zemes centru" (en) ir 2008. gada ASV zinātniskās fantastikas piedzīvojumu filma, kuras režisors ir Ēriks Brevigs. Šī ir 3D adaptācija franču rakstnieka Žila Verna romānam ar tādu pašu nosaukumu. Atšķirībā no romāna darbība notiek mūsdienās.
Protesti Tiaņaņmeņa laukumā
Protesti Tiaņaņmeņa laukumā notika 1989. gada pavasarī. Naktī no 3. uz 4. jūniju protesti tika vardarbīgi pārtraukti.
Ceļojums uz Zemes centru (2008. gada filma)
Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes un nopelnīja 244 miljonus ASV dolāru pie 60 miljonu dolāru budžeta. 2012. gadā iznāca filmas turpinājums "Ceļojums uz Noslēpumu salu" (Journey 2: The Mysterious Island).
Protesti Tiaņaņmeņa laukumā
1989. gada 14. aprīlī mira Komunistikās partijas bijušais ģenerālsekretārs Hu Jaobans, kas dzīves laikā kļuva par studentu kustības reformu simbolu. Nākamajās dienās vairāki tūkstoši studentu pulcējās Tiaņaņmeņa laukumā, lai pieminētu viņu un aicinātu veidot demokrātiskāku valdību. Nākamajās nedēļās vairāki tūkstoši cilvēku pievienojās studentiem, lai protestētu pret Ķīnas komunistisko valdību.
Ceļojums uz Zemes centru (2008. gada filma)
Sižets
Dīvainais profesors vulkanologs Trevors Andersons (Brendans Freizers), kuru kolēģi izsmej par viņa ekscentriskajām teorijām, ceļo pa Islandi kopā ar savu brāļadēlu Šonu. Andersona brālis Makss, Šona tēvs, šai apvidū ir pazudis. Taču viņš atstājis par sevi atmiņu — grāmatu "Ceļojums uz Zemes centru" ar milzīgu skaitu dažādu piezīmju. Šajās piezīmēs viņi atrod kāda slavena profesora vārdu, taču atlidojuši uz Islandi, atklāj, ka profesors jau sen ir miris. Profesora meita Hanna ir dzīva, viņa skeptiski vērtē tēva sasniegumus, taču laipni piekrīt par 5000 Islandes kronām stundā pavadīt Trevoru un Šonu ekskursijā uz izdzisušu vulkānu. Pērkona negaisa dēļ aizgrūst ieeja alā, kurā viņi patvērušies, un varoņiem jāmeklē cits ceļš augšup. Alā viņi atrod ceļu uz pamestām šahtām un pēc tam uz dimantu atradnēm. Nonākuši uz nestabila pamata — maskavīta, zemei iegrūstot, viņi ieveļas pazemē. Zemes dzīlēs ceļotājiem paveras pārsteidzoša pazemes pasaule ("pasaule pasaules iekšienē"), ko apdzīvo bīstamas un dīvainas radības. Kādā kokā atrodot pazudušā Maksa mitekli un dienasgrāmatu, viņi uzzina, ka dažu stundu laikā temperatūra paaugstināsies līdz 93° C, un viņi var iet bojā. Ceļotāji nolemj meklēt ceļu augšup.
Protesti Tiaņaņmeņa laukumā
13. maijā vairāk nekā 100 studentu (vēlāk pievienojās vairāki tūkstoši) uzsāka bada streiku. 19. maijā mītiņa dalībnieku skaits sasniedza apmēram 1,2 miljonus cilvēku, Komunistiskās partijas ģenerālsekretārs Zjao Zjans lūdza beigt demonstrācijas. Tajā pašā dienā Ķīnas premjers Li Pens pasludināja kara stāvokli.
Naktī no 3. uz 4. jūniju ķīniešu karaspēks sasniedza Tjaņaņmiņa laukumu un, šaujot uz cilvēkiem, apspieda protestus. Oficiālais mirušo skaits netika publicēts, tiek uzskatīts, ka bojā varēja iet no vairākiem simtiem līdz pat vairākiem tūkstošiem cilvēku. 5. jūnijā kāds vīrietis, kura identitāte nav zināma līdz pat šim brīdim, vairākas minūtes bloķēja tanku kolonnu. Fotogrāfija, kurā attēlots šis brīdis, vēlāk kļuva slavena visā pasaulē.
Ceļojums uz Zemes centru (2008. gada filma)
Sižets
No pazemes valstības Šons paņem līdzi sauju dimantu un mirdzošu putnu, kas viņam palīdzēja ceļojuma laikā.
Romans Zobņins
Romans Zobņins (dzimis ) ir Krievijas futbolists, pussargs, Krievijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2016. gada spēlē Krievijas Premjerlīgas kluba FK Spartak Maskava sastāvā.
Sasniegumi
Spartak Moscow
Jānis Taurēns
Jānis Taurēns (dzimis ) ir latviešu vēsturnieks, Latvijas Universitātes Vēstures un filozofijas fakultātes asociētais profesors, balvas "Gada vēsturnieks Latvijā 2016" saņēmējs.
Dzīves gājums
Jānis Taurēns dzimis Rīgā 1969. gada 24. decembrī, 1988. gadā beidzis Saldus 1. vidusskolu.
No 1988. līdz 1993. gadam studējis LU Vēstures un filozofijas fakultātē, iegūstot vēstures pasniedzēja specialitāti. No 1993. līdz 1996. gadam studējis LU Vēstures nozares doktorantūrā. No 1994. gada darbojies LU Vēstures un filozofijas fakultātē kā pētnieks, vēlāk asistents, lektors un docents.
1999. gadā aizstāvējis doktora disertāciju par tematu "Baltijas virziens Latvijas Republikas ārpolitikā 1934.-1940. gadā", iegūstot vēstures zinātņu doktora (Dr. hist.) grādu. 2009. gadā kļuva par fakultātes Rietumeiropas un Amerikas jauno un jaunāko laiku vēstures katedras asociēto profesoru.
Zinātniskā darbība
J. Taurēna zinātniskā darbība galvenokārt ir saistīta ar Baltijas jautājumu starptautiskajās attiecībās, Latvijas ārpolitiku periodā starp pasaules kariem, 20. gadsimta Latvijas vēstures historiogrāfiju un Latviju trešās atmodas periodā.
Darbojas Latvijas Zinātnes padomes ekspertu komisijā "Humanitārās un sociālās zinātnes", Krievijas un Latvijas starpvalstu vēsturnieku komisijā , LPSR Valsts Drošības komitejas zinātniskās izpētes komisijā.
No 2003. līdz 2008. gadam bijis triju Latvijas vēsturnieku komisijas organizētu starptautisku zinātnisku konferenču organizācijas komitejas sekretārs, 2014. gada konferencē uzstājies ar referātu "Vēsturnieki par valstiskuma un demokrātijas attīstības problēmām pēc Pirmā pasaules kara Baltijas valstīs".
Pēc čekas ziņotāju kartotēkas publicēšanas 2018.g. decembrī vēsturnieks teica, ka diezgan daudz ir pētīts kolaboracionisms Latvijā Otrā pasaules kara kontekstā, bet  akadēmiskā vide ar padomju periodu būtu sākusi strādāt tikai pēdējo gadu laikā. "Ja mēs gribam milzīgus panākumus tieši padomju posma izpētē, tad noderētu kāda speciāla grantu programma vai kaut kas līdzīgs," -- uzskata pētnieks, piebilstot, ka "šāda tematiska pētniecības virziena izdalīšana var nest līdzi pārmetumus par vēstures politizāciju. Vienlaikus var teikt, ka mēs vispār sasparojamies tad, kad notiek kaut kas nelāgs. Piemēram, Vēsturnieku komisija 1998. gadā radās pēc t.s. pensionāru piketa pie Rīgas domes un attiecību ar Krieviju pasliktināšanās. Tad politiķiem pēkšņi ievajadzējās vēsturniekus."
Darbi
Jānis Taurēns ir publicējis arī daudzus rakstus zinātniskajā periodikā.
Music for UNICEF
The Music for UNICEF Concert: A Gift of Song bija labdarības koncerts, kas notika 1979. gada 9. janvārī Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālajā asamblejā Ņujorkā. Tā mērķi bija savākt līdzekļus UNICEF pasaules bada risināšanas programmai un atzīmēt International Year of the Child sākumu. Koncerts tika ierakstīts un pārraidīts nākamajā dienā NBC kanālā ASV un visā pasaulē. Koncerta moderators bija Deivids Frosts, kā arī Gilda Rednere un Henrijs Vinklers pieteica izpildītājus. Henrijs Fonda arī piedalījās uz īsu brīdi. Katrs izpildītājs parakstīja lielu pergamentu, kas atzīmēja viņu atbalstu UNICEF mērķiem.
Koncerta ideja nāca no Roberta Stigvuda, Bee Gees un Deivida Frosta, kas sākotnēji plānoja koncertu kā ikgadēju pasākumu. Ne visi priekšnesumi tika izpildīti dzīvajā, piemēram, grupa ABBA izpildīja Chiquitita un Bee Gees izpildīja Too Much Heaven pie iepriekš ierakstītām fonogrammām. UNICEF no koncerta guva mazāk par 1 miljonu dolāru, neskaitot autortiesību peļņu no dziesmām un izpildījumiem.
Izpildītāji
Music for UNICEF koncertā piedalījās daži no slavenākajiem popmūzikas māksliniekiem tajā laikā. Izpildītāji ziedoja dziesmu izpildīšanas autortiesības UNICEF organizācijai. Piemēram, 2003. gadā UNICEF no Bee Gees dziesmas Too Much Heaven autoratlīdzības bija guvuši vairāk nekā septiņus miljonus dolāru. Daži mākslinieki ziedoja savu autoratlīdzības tikai uz ierobežotu laiku. Lielākā daļa no dziesmām bija disko dziesmas, kuru vārdi nebija saistīti ar bērnu nabadzību. Bija ieplānota arī Eltona Džona uzstāšanās, bet viņš neieradās uz koncertu.
Vairākas nedēļas pēc koncerta Polydor Records izdeva LP ierakstu, kurā bija apkopotas koncertā izpildītās dziesmas jauktā secībā:
Ierakstā tika iekļautas arī atklāšanas un noslēguma dziesmas:
Bērzlapju ģints
Bērzlapju ģints jeb bērzlapes (Russula) ir lapiņu sēņu ģints, kas pieder bērzlapju dzimtai. Saskaņā ar Catalogue of Life, 2021. gada sākumā tajā ietilpa 1331 suga, no kurām Latvijā atrastas vairāk nekā 100. Parasti tās ir bieži sastopamas, diezgan lielas un spilgtas krāsas, kas padara tās par vienu no atpazīstamākajām ģintīm starp mikologiem un sēņotājiem. To raksturīgās pazīmes parasti ir spilgtas krāsas cepurītes, balts līdz tumši dzeltenam sporu nobirums, trauslums, piestiprinātas lapiņas, plīvura un maksts trūkums uz kāta. Mikroskopiski ģintij ir raksturīgas ornamentētas sporas un sīkgraudains, vēlāk irdens mīkstums, kura sastāvā ir sferocistas — noapaļotas šūnas, kuras nosaka augļķermeņu trauslo konsistenci. Tuvu radnieciskās pienaiņu (Lactarius) ģints pārstāvēm ir līdzīgas īpašības, bet, kad tām ir bojātas lapiņas, tās izdala krāsainu (parasti baltu) piensulu.
Taksonomija
Ģinti aprakstīja vācu mikologs Kristiāns Hendriks Persons 1796. gadā. Johanness Lotsi 1907. gadā īsto bērzlapju sporas atzina par baltām, bet bērzlapēm ar krāsainām sporām viņš izveidoja īpašu ģinti Russulina. Tagad šī ģints atgriezta bērzlapju sastāvā.
Daudzas bērzlapju sugas to līdzības un savstarpēji pārklājošās vizuālās mainības dēļ ir neatšķiramas bez mikroskopa palīdzības un nereti arī ar to, kas novedis pie lielām grūtībām viņas sadalīt pa sugām. Vēl 21. gadsimtā daļa Ziemeļamerikas mikologu apgalvoja, ka viens no labākajiem bērzlapju zinātniskās informācijas avotiem ir 1918. gadā izdotais Kaufmana pētījums. Vairumam no pašreiz zināmajām bērzlapju sugām identifikācija lielā mērā atkarīga no paša identificētāja individuālajām uztveres īpatnībām.
20. gadsimta vidū kļuva populāra bērzlapju sugu identifikācija pēc sporu ornamenta, taču arī tā sastapās ar tām pašām problēmām kā vizuālā bērzlapju sporu mainīguma un to parametru savstarpējās pārklāšanās dēļ. Latvijā 20. gadsimta otrajā pusē ar šādām metodēm bērzlapes pētīja Arnolds Amoliņš.
2008. gadā no bērzlapju ģints izdalīja Multifurca, turpinājās un nav beidzies sajukums par to, kuras ģintis kurai dzimtai piederīgas un kuras jāapvieno vai jāsadala. Tāpat kā pārējā sēņu molekulārajā ģenētikā, klasifikācija nav nostabilizējusies un joprojām tiek pastāvīgi mainīta, tomēr bērzlapju gadījumā ģenētika ir vienīgā cerība to kādreiz sakārtot.
Dažādi autori bērzlapju ģintī iekļauj vai neiekļauj sugas no ģintīm Cystangium, Gymnomyces, Elasmomyces, Martellia un Macowanites.
Apraksts
Bērzlapēs dažreiz var novērot pienainēm līdzīgas piensulas (laktiferozās) hifas, taču tās nav tik bagātīgi sazarotas kā pienainēs un nesasniedz himēniju. Šī tradicionālā atšķirība starp pienaiņu un bērzlapju ģintīm tomēr ir mazāk redzama dažām tropu sugām, kuras atrodas starpstāvoklī. Tāpat pastāv bērzlapju sugas, kurām ir daļējais plīvurs, tādas atrastas, piemēram, Kaukāzā.
Izplatība
Bērzlapes kopumā ir izplatītas visos kontinentos, izņemot Antarktīdu. Bērzlapju sugas ir ievestas ar kokiem arī ārpus viņu dabiskās izplatības zonām.
Latvijā atrastās sugas
Latvijā atrasto sugu nosaukumi norādīti pēc LMB 2002. gada saraksta ar dažiem Latvijas mikologu 2020. gada labojumiem, kas satur ap 110 sugu. Cits mikoloģisks avots, "Sēnes.lv", apgalvo, ka Latvijā atrasts ap 150 bērzlapju sugu, kas apliecina, ka klasifikācijas un identifikācijas jautājumi arī Latvijā ir tālu no vienprātības. A. Amoliņš savā 1992. gada grāmatā iekļāva 90 bērzlapju sugas.
<ul> <li style="display: inline-table;"> <li style="display: inline-table;"> </ul>
Nozīme
Bērzlapes ir ar koku saknēm, reti arī ar augiem mikorizu veidojošas sēnes.
Lietošana pārtikā
Vairums bērzlapju ir ēdamas; tomēr lielāko daļu no tām kulināri iesaka iepriekš novārīt. Neliela daļa no bērzlapēm ir ar sīvu piensulu un lietojamas tikai pēc rūpīgas novārīšanas vai tiek atzītas par pilnīgi neēdamām; viņu sīvums bez neitralizācijas kairina gremošanas traktu un gļotādas tiktāl, ka izsauc saindēšanai līdzīgus simptomus, kā vemšanu. Pie tādām pieder arī ģints tipiskā suga — sīvā bērzlape (Russula emetica), kura, iespējams, satur arī neidentificētu indi, kura izzūd vārot. Dažas bērzlapju sugas ir formāli ēdamas, bet reti tiek lietotas pārtikā nepatīkamās smakas dēļ. Nāvīgi indīgu sugu starp bērzlapēm nav, un tas sēņotājiem ir svarīgi, jo, citējot amerikāņu mikologu Kuo, "ja jūs mežā esat nogriezis vienu sarkanu bērzlapi un nesat mājās to [ar mikroskopu] identificēt, tad labāk aizmirstiet par šo ideju". Mežā uz vietas no zināmajām bērzlapju sugām tikai ap 5% iespējams noteikt daudzmaz ticami.
Divas Jaungvinejā atrastas bērzlapju sugas rada halucinogēnu efektu. No citām vietām ziņu par šādām sugām nav.
Bērzlapes ir arī ļoti svarīgs un iecienīts sēņodiņu kāpuru barības avots. Tā rezultātā bērzlapes pieder pie sēnēm, kas jau pēc ievākšanas tiek kāpuru sabojātas visātrāk.
Eriks Malmbergs
Eriks Malmbergs (fi; Helsinki — ) bija Somijas pulkvežleitnants un šahists. Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieks (1926).
Biogrāfija
Bijis pazīstams arī kā viens no vadošajiem Somijas šahistiem. Pārstāvējis Somijas komandu neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē 1924. gadā. No 1924. gada līdz mūža beigām darbojies kā šaha apskatnieks Somijas periodikā.
Džons Keisiks
Džons Ričards Keisiks (en; dzimis Makkīks Rokā, Pensilvānijas štatā, ASV) ir amerikāņu politiķis. Laika posmā no 2011. gada janvāra līdz 2019. gada janvārim viņš bija Ohaio štata gubernators. Keisiks no 1983. līdz 2000. gadam bija ASV Pārstāvju palātas loceklis. Uz īsu brīdi iesaistījās arī 2000. gada republikāņu priekšvēlēšanu cīņā. Arī 2016. gadā kandidēja par Republikāņu nomināciju ASV prezidenta amatam. 2016. gada 4. maijā izstājās no cīņas, ļaujot Donaldam Trampam kļūt par Republikāņu partijas kandidātu.
Pēteris Ērmanis
P. Ērmaņa nozīmīgākais ieguldījums saistīts ar ekspresionisma periodu viņa dzejā, kurā izdotajos krājumos "Es sludinu" (1920) un "Es šaubos, es ticu" (1922) dinamiskā formā pausts nosodījums karam un varmācībai, paustas ilgas pēc humānisma un taisnīguma.
2023. gadā P. Ērmanim veltīta raidījuma "Literatūre" epizode, kurā par viņu stāsta Ivars Šteinbergs.
Zemītis
Zemītis (sieviešu dzimtē Zemīte) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Maķedonija (Grieķija)
Maķedonija (el, Makedonía) ir ģeogrāfisks un vēsturisks apgabals Grieķijā. Ar 34 177 km2 lielu platību tas ir lielākais un ar 2 844 587 iedzīvotājiem arī otrs apdzīvotākais no visiem valsts apgabaliem. Te atrodas lielākā daļa Senās Maķedonijas. Līdz Balkānu kariem tas bija Osmaņu impērijas apgabals, taču netika noteiktas konkrētas robežas.
Ukrainas Jūras spēki
Ukrainas Jūras spēki (uk) ir viena no Ukrainas bruņoto spēku vienībām. Jūras spēku mērķis ir novērst, lokalizēt un neitralizēt bruņotu konfliktu un, ja nepieciešams, apspiest bruņotu agresiju no jūras gan patstāvīgi, gan sadarbībā ar citiem Ukrainas Bruņoto spēku vienībam, militārajiem formējumiem un tiesībaizsardzības iestādēm, saskaņā ar Ukrainas Konstitūciju, Ukrainas likumiem un citiem normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, pamatojoties uz starptautisko tiesību principiem un vispārējiem militārās mākslas principiem.
Vēsture
Mūsdienu Ukrainas jūras kara flotes vēsture aizsākās ar Ukrainas Tautas Republikas Jūras kara flotes izveidošanu. 1918. gada 29. aprīlī Melnās jūras flotes kuģi nonāca Ukrainas Tautas Republikas jurisdikcijā.
1992. gada 5. aprīlī Ukrainas prezidents Leonīds Kravčuks parakstīja dekrētu par jūras spēku izveidi Ukrainas bruņoto spēku sastāvā. 1993. gada 17. jūnijā tika parakstīts Ukrainas un Krievijas nolīgums par Ukrainas Jūras spēku un Krievijas Jūras spēku Melnās jūras flotes izveidi uz Padomju Savienības Jūras spēku Melnās jūras flotes bāzes. 2014. gada februārī un martā Krievijas Federācija okupēja Krimu un jo īpaši Sevastopoli, kas iepriekš bija Ukrainas galvenā jūras kara flotes bāze. Krievijas karaspēks un vietējās separātistu vienības sagrāba pussalā esošos Ukrainas stratēģiskos objektus. 2014. gada 14. martā Krimas Autonomās Republikas Ministru padomes priekšsēdētājs Sergejs Aksjonovs piedāvāja visiem Krimā dislocētajiem Ukrainas karavīriem vai nu pievienoties Krievijas bruņotajiem spēkiem, vai atstāt Krimas teritoriju, vai arī atkāpties no amata.
Līdz 2014. gada 20. martam daži Ukrainas jūras spēku kuģi bija atstājuši Sevastopoli, 25 palīgflotes kuģi un seši karakuģi bija pacēluši Krievijas Federācijas karogu. Ukrainas jūras spēku vienības ir iesaistītas Krievijas—Ukrainas karā.
Narica
Narica ir Bolupes kreisā krasta pieteka Balvu novadā.
2016. gada Latvijas čempionāts šahā
2016. gada Latvijas šaha čempionāts - Latvijas šaha čempionāts vīriešiem un sievietēm, kas notika Rīgā no 30. aprīļa līdz 6. maijam 2016. gadā Latvijas Investīciju un attīstības aģentūras telpās (Pērses iela 2, 2. stāvs).
Atlases sacensības
Čempionāta izspēles sistēma palika tāda pati, kā iepriekšējā gadā. Vīriešu čempionātā bija paredzēti daudzpakāpju atlases turnīri, kas ietvēra ceturtdaļfinālu, pusfinālu un reģionālās atlases sacensības. Pusfināla un reģionālo sacensību uzvarētāji kvalificējās finālam. Tāpat finālam kvalificējās Latvijas 2016. gada U18 zēnu čempionāta pirmo divu vietu ieguvēji un U16 zēnu čempionāta pirmās vietas ieguvējs, kā arī Latvijas 2016. gada senioru čempionāta pirmo divu vietu ieguvēji. Bez atlases vīriešu čempionāta finālā varēja piedalīties Latviju pārstāvoši šaha lielmeistari un starptautiskie meistari, kā arī Latvijas 2015. gada čempionāta pirmo desmit vietu ieguvēji. Sievietēm atlases sacensības nebija paredzētas, bet fināls notika kā viens atsevišķs atvērta tipa turnīrs, kurā varēja piedalīties Latviju pārstāvošas šahistes ar vismaz I sporta klasi.
Narica
Upi nešķērso valsts autoceļi. Upes krastos nav ievērojamu apdzīvoto vietu.
2016. gada Latvijas čempionāts šahā
Latvijas vīriešu čempionāta ceturtdaļfināls
No 8. līdz 14. janvārim Rīgas Šaha federācijas telpās (Kaļķu iela 1, 417. telpa) notika Latvijas 2016. gada vīriešu čempionāta ceturtdaļfināla sacensības, kurā varēja piedalīties Latviju pārstāvoši šahisti, kam ir vismaz I sporta klase, un vai uz 2016. gada 1.janvāri nav Elo reitinga vai tas nepārsniedz 1950 punktus. Turnīrs risinājās 7 kārtās pēc Šveices sistēmas ar apdomas laika kontroli 60 minūtes visai partijai plus 30 sekundes par katru izdarīto gājienu. 47 dalībnieku konkurencē uzvaru ar 6 punktiem izcīnīja Simons Sinauridze, otrajā vietā ar labāku papildu koeficientu ierindojās Konstantīns Gudovskis, bet trešais palika Vladislavs Antonivs - abiem 5½ punkti. Pirmo 10 vietu ieguvēji nodrošināja vietu čempionāta pusfinālā.
Reģionālie atlases turnīri
No reģionāliem atlases turnīriem tiesības piedalīties Latvijas 2016. gada vīriešu čempionāta finālā ieguva: No reģionāliem atlases turnīriem tiesības piedalīties Latvijas 2016. gada vīriešu čempionāta pusfinālā ieguva:
Vidzemes reģionālā atlase
No 19. līdz 21. februārim Siguldā viesnīcas "Sigulda" konferenču zālē (Pils iela 6) notika Latvijas 2016. gada vīriešu čempionāta Vidzemes reģionālās atlases turnīrs. Tas risinājās pēc Šveices sistēmas 7 kārtās ar apdomas laiku 50 minūtes visai partijai plus 10 sekundes par katru izdarīto gājienu. 22 dalībnieku konkurencē uzvaru ar 6½ punktiem pēc papildu koeficienta izcīnīja FIDE meistars Egons Lavendelis, atstājot otrā vietā Gintu Rasu ar tikpat punktiem. Abi uzvarētāji ieguva tiesības piedalīties čempionāta finālā. Trešajā vietā palika FIDE meistars Kristaps Krustkalns, kurš pēc papildu koeficienta apsteidz Igoru Ivanovu - abiem pa 4½ punktiem un izcīnītas tiesības piedalīties čempionāta pusfinālā.
Latgales reģionālā atlase
No 11. līdz 13. martam Rēzeknes Austrumlatvijas radošo pakalpojumu centrā "Zeimuļs" notika Latgales novada 2016. gada atklātais čempionāts šahā, kas vienlaicīgi bija Latvijas 2016. gada vīriešu čempionāta Latgales reģionālās atlases turnīrs. Tas risinājās pēc Šveices sistēmas 7 kārtās ar apdomas laiku 50 minūtes visai partijai plus 10 sekundes par katru izdarīto gājienu. 17 dalībnieku konkurencē uzvaru ar 6½ punktiem dalīja Oļģerts Indričāns un FIDE meistars Andris Starostīts, bet pēc papildu koeficienta labākais bija Oļģerts Indričāns. Trešajā vietā ar 4½ punktiem palika Genādijs Karziņins, bet ceturto vietu ar 4 punktiem un labāku papildu koeficientu ieguva Georgijs Ņikiforovs. Pirmo divu vietu ieguvēji nodrošināja vietu čempionāta finālā, bet nākamo divu vietu ieguvēji ieguva tiesības piedalīties čempionāta pusfinālā.
Zemgales reģionālā atlase
No 26. līdz 27. martam Jelgavas Valsts ģimnāzijas telpās notika Latvijas 2016. gada vīriešu čempionāta Zemgales reģionālās atlases turnīrs. Tas risinājās pēc Šveices sistēmas 7 kārtās ar apdomas laiku 50 minūtes visai partijai plus 10 sekundes par katru izdarīto gājienu. 30 dalībnieku konkurencē pirmo vietu ar 6 punktiem dalīja Guntis Jankovskis (uzvarētājs pēc papildu koeficienta) un Kristaps Kretainis. Trešo vietu ar 5 punktiem izcīnīja Artjoms Bļinovs. No ceturtās līdz sestai vietai ar 4½ punktiem ierindojās Maigonis Avotiņš, Rihards Bekasovs un Mārtins Liepiņš. Pirmo trīs vietu ieguvēji nodrošināja vietu čempionāta finālā, bet nākamo trīs vietu ieguvēji ieguva tiesības piedalīties čempionāta pusfinālā.
Latvijas 2016. gada jauniešu čempionāta fināli
No 14. līdz 18. martam Rīgas Šaha skolas telpās (Tallinas iela 6) notika Latvijas jauniešu čempionāta fināli visās vecuma grupās. Apdomas laiks vecāko grupu turnīros bija 90 minūtes visai partijai plus 30 sekundes par katru izdarīto gājienu. U16 zēnu grupā 10 dalībnieku konkurencē uzvarēja Klāvs Stabulnieks, kas izcīnīja 7 punktus no 9 iespējamiem un ieguva tiesības piedalīties Latvijas čempionāta finālā. U18 zēnu grupā 10 dalībnieku konkurencē par uzvarētāju ar 8 punktiem no 9 iespējamiem kļuva Dmitrijs Tokranovs, bet otro vietu ar 7 punktiem izcīnīja Oļegs Petrovskis. Abi uzvarētāji ieguva tiesības piedalīties Latvijas čempionāta finālā.
Latvijas vīriešu čempionāta pusfināls
No 1. līdz 5. aprīlim Rīgas Šaha federācijas telpās (Maskavas iela 32/4, 2. stāvs) notika Latvijas vīriešu čempionāta pusfināls. Tas risinājās pēc Šveices sistēmas 7 kārtās ar apdomas laiku 90 minūtes visai partijai plus 30 sekundes par katru izdarīto gājienu. Turnīrā varēja piedalīties Latvijas šaha federāciju pārstāvoši šahisti ar Elo reitingu uz 2016. gada 1. janvāri virs 1951 punktiem, kā arī saskaņā ar Latvijas čempionāta ceturtdaļfināla, reģionālo atlases turnīru un Latvijas jauniešu čempionāta nolikumiem turnīram kvalificējušies dalībnieki. 34 dalībnieku konkurencē ar 5½ punktiem pirmo vietu dalīja uzreiz trīs dalībnieki. Pēc papildu koeficienta pirmais bija Matīss Mustaps, otrais - Iļja Semjonovs, bet trešais palika Lauris Laimiņš. Pirmo 10 vietu ieguvēji nodrošināja vietu čempionāta finālā.
Fināls
Abi fināli noritēja pēc Šveices sistēmas ar apdomas laiku 90 minūtes visai partijai plus 30 sekundes par katru izdarīto gājienu. Vīriešu finālā bija paredzētas 9 kārtas, bet sievietēm - 7 kārtas. Vīriešu turnīrā piedalījās 29 dalībnieki, bet sievietēm bija 17 dalībnieces. Vīriešu turnīrā piedalījās 2 lielmeistari (GM) un 5 starptautiskie meistari (IM), bet sievietēm - 4 lielmeistares (WGM).
Latvijas sieviešu šaha čempionāta turnīra tabula
! !! Dalībniece !! Reitings !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !!Punkti !! Vieta !! TB1 !! TB2 !! TB3
Ivica Zubacs
Ivica Zubacs (hr; dzimis Mostarā, Bosnijā un Hercegovinā) ir horvātu basketbolists, spēlē centra pozīcijā. 2022. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Losandželosas "Clippers". Starptautiskās sacensībās pārstāv Horvātijas basketbola izlasi.
Karejera
I. Zubacs sācis trenēties Horvātijas kluba Zagrebas "Cibona" sistēmā, bet pirmā profesionālā komanda, kurā spēlējis bija "Zrinjevac" nacionālajā otrajā līgā. 2016. gadā, kad "Cibona" piedzīvoja finansiālas grūtības, pārcēlās uz Serbijas klubu Belgradas "Mega Basket".
NBA
2022. gada 27. novembrī I. Zubacs aizvadīja karjeras produktīvāko spēli, gūstot 31 punktu un savācot 29 atlēkušās bumbas zem groziem uzvarētā spēlē pret Indiānas "Pacers" (114—110).
Vaigača (polārstacija)
Vaigača (ru) ir bijusī Krievijas un PSRS vissezonas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Vaigačas salas ziemeļos Kostjanoja ragā pie Karas Vārtu jūrasšauruma.
Gofailenda
Gofailenda (en) ir Dienvidāfrikas vissezonas pētniecības stacija Subantarktikā. Izvietojusies Transvālas līča krastā Svētās Helēnas salai piederošās Gofa salas dienvidaustrumu galā. Tās galvenās darbības jomas ir meteoroloģija, bioloģija un ornitoloģija. Stacija ir apdzīvota visu gadu, personāls parasti sastāv no 6 līdz 8 cilvēkiem.
Vēsture
1955.—1956. gadā Gofa salā darbojās Gofa salas zinātniskā ekspedīcija, kas bija pirmā kompleksā ekspedīcija, kas pētīja salas vidi un izveidoja pirmo detālo salas karti. Ekspedīcijas vajadzībām salas austrumu piekrastē Glena aizā (The Glen) tika ierīkota bāzes nometne. 1956. gada maijā ekspedīcija pameta salu ar Dienvidāfrikas Kara flotes fregati Transvaal, ar ko salā tika nogādāta Dienvidāfrikas meteorologu komanda, kas pārņēma ekspedīcijas bāzi. Bāze atradās ielejā, tādēļ lai iegūtu pilnīgākus meteoroloģiskos novērojumus, stacija 1963. gadā tika pārcelta uz tagadējo vietu salas dienvidaustrumos.
Iļja Kutepovs
Iļja Kutepovs (dzimis ) ir Krievijas futbolists, aizsargs, Krievijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2012. gada spēlē Krievijas Premjerlīgas kluba FK Spartak Maskava sastāvā.
Sasniegumi
Spartak Moscow
Āzijas lauva
Āzijas lauva jeb Indijas lauva, arī Persijas lauva (Panthera leo persica) ir lauvas pasuga, kas mūsdienās sastopama tikai Gudžarātas štatā Indijā, Gīra nacionālajā parkā. Mazās populācijas dēļ tas saskaņā ar Starptautiskās dabas un dabas resursu aizsardzības savienības datiem iekļauts apdraudēto sugu sarakstā.
Mērķa tirgus
Mērķa tirgus ir identificēta potenciālo pircēju vai klientu grupa, uz kuru uzņēmums mērķē savu produktu vai pakalpojumu. Mērķa tirgu veido cilvēki un uzņēmumi, kas ir visticamākie piedāvātā pakalpojuma pircēji. Uzņēmumiem ar daudziem produktiem var būt daudzi mērķa tirgi, katram no kuriem piedāvā citu produktu.
Āzijas lauva
Āzijas lauva ir viena no četrām lielo kaķu sugām Indijā. Pārējās trīs sugas ir: Bengālijas tīģeris, Indijas leopards un sniega leopards. Kopš 2010. gada Āzijas lauvas populācija Gīra nacionālajā parkā ir nepārtraukti palielinājusies. 2015. gadā parkā (20 000 m²) dzīvoja 523 īpatņi: 109 pieauguši tēviņi, 201 pieaugusi mātīte un 213 lauvēni.
Mērķa tirgus
Mērķa tirgu plaši var definēt pēc: Katru no šīm īpašībām var pētīt sīkāk, mēģinot identificēt specifisku mērķa tirgu pēc individuālām īpašībām. Pirmās nepieciešamības un plaša patēriņa produktiem mērķa tirgus definēšana būs mazāk nozīmīga nekā specifiskiem, nišas produktiem un dārgām precēm.
Āzijas lauva
Evolūcija
Mūsdienu lauvu ģenētisko pētījumu rezultāti liecina, ka Subsahāras Āfrikas lauvas ģenētiski ir priekšteces visām mūsdienās dzīvojošajām lauvām. Lauvu evolūcija, visticamākais, sākusies Āfrikas dienvidaustrumos, no kurienes tās vēlāk izplatījušās rietumu un ziemeļu virzienā, un pēdējo 20 000 gadu laikā cauri Arābijas pussalai sasniegušas Turciju, Eiropas dienvidus un Indijas ziemeļus. Lauvu izplatībai dabīgie šķēršļi ir bijuši Sahāras tuksnesis, ekvatoriālie lietus meži un Austrumāfrikas lūzumzona.