cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Torņu cīņas
Sacensībās piedalās putnu vērotāju komandas, kurās parasti ir 3—4 dalībnieki, cenšoties diennakts laikā novērot pēc iespējas vairāk putnu sugu. Putnu vērošana notiek no putnu vērošanas torņiem, kuri tiek noteikti izlozes kārtībā. Sacensībās ir arī "tautas klases" kategorija, kuras komandām sacensības ilgst četras stundas, bet pārējie nosacījumi ir līdzīgi. Putni jāredz un jāatpazīst vismaz trim komandas dalībniekiem.
Sacensību laikā torņus drīkst apmeklēt, cenšoties sacensību dalībniekus netraucēt, gūstot iespēju uzzināt par pasākumu un putnu sugām, kas novērojamas no torņa.
Dalībnieku skaits, kas piedalās sacensībās, ir mainīgs, taču tam ir tendence palielināties. 2006. gadā "Torņu cīņās" piedalījās astoņas komandas, pavisam 30 dalībnieki. 2017. gada sacensībām bija pieteikušās 12 pieredzējušo vērotāju komandas un 6 komandas Tautas klasē. 2020. un 2021. gadā sacensības netika rīkotas Covid-19 ierobežojumu dēļ.
Katrā tornī sacensību laikā tiek reģistrēti vairāki desmiti putnu sugu, piemēram, 2006. gadā Kuivižu tornī Randu pļavās reģistrētas pavisam 114 sugas, kas ir viens no augstākajiem sasniegumiem.
Pirmās putnu vērošanas sacensības tika rīkotas 1991. gadā Somijā. Līdzīgas sacensības ir populāras arī citās Eiropas valstīs, savas putnu vērošanas sacensības notiek arī Igaunijā un Lietuvā.
Vietnē tornucinas.lv ir apkopota informācija par vairākiem desmitiem putnu vērošanas torņu Latvijā.
Brandavu ezers
Brandavu ezers ir caurteces ūdenstilpe Tukuma novada Jaunpils pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos Lestenes purva malā. Krasti lēzeni, dibens dūņains. Eitrofs ezers, dūņu slānis >2 m, aizaugums 35 %. Ietek divi grāvji, iztek grāvis uz Abavu. Mīt līdaka, asaris, rauda, līnis, karpa.
Codes iela
Codes iela ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Bieriņu apkaimē, pilsētas daļā Mārupē. Codes iela sākas krustojumā ar Dzelzceļa ielu pie Rīgas—Jelgavas dzelzceļa līnijas un, šķērsojot Mārupīti, beidzas krustojumā ar Slampes ielu pie Mārupītes akmens skulptūru parka. Ielas kopējais garums ir 1450 metri, tā klāta ar asfalta segumu. Codes ielā ir tikai savrupmāju apbūve.
Iela nosaukta Codes — Bauskas novada Codes pagasta centra — vārdā.
No 1980. līdz 1992. gadam Codes iela bija pārdēvēta par Teodora Zaļkalna ielu tēlnieka Teodora Zaļkalna vārdā.
Akmene
Akmene ir pilsēta Ziemeļlietuvā uz ziemeļrietumiem no Šauļiem pie Dabiķenes upes.
Apdzīvota vieta rakstos pirmoreiz minēta 1511. gadā. 1531. gadā Sigismunds I Vecais atļāva dibināt apmetni, 1592. gadā tai tika piešķirtas pilsētas tiesības.
Tā kā apkaimē tika atklātas lielas kaļķakmens atradnes, 1947. gadā uz ziemeļaustrumiem no pilsētas tika sākta cementa rūpnīcas celtniecība. Pie rūpnīcas izauga pilsēta - Naujoji Akmene (Jaunā Akmene), kas tagad ir rajona pašvaldības centrs.
Čuhujiva
Čuhujiva ir pilsēta Ukrainas austrumos, Harkivas apgabalā. Izvietojusies apgabala vidienē Siverskijdoņecas krastos 20 km uz austrumiem no apgabala centra Harkivas. Čuhujivas rajona centrs. Čuhujivas pilsētas padomei pakļauti divi ciemi.
Vēsture
1638. gadā senpilsētas vietā uzbūvēja nocietinājumu, pie kura vēlāk izauga apmetne. 1765. gadā Čuhujiva kļuva par Belgorodas guberņas apriņķa centru, bet 1780. gadā tai piešķīra pilsētas statusu. Tā attīstījās kā kazaku karaspēka apmetne, kurā bija karaskola. Pēc 1857. gada Čuhujiva zaudēja savu nozīmi un apriņķa pilsētas statusu. Sāka attīstīties rūpniecība un 1938. gadā Čuhujivai atkārtoti piešķīra pilsētas tiesības.
Dīķa iela (Viesīte)
Dīķa iela ir viena no Viesītes pilsētas ielām. Tā ir neliela iela ar retu mazstāvu savrupmāju apbūvi pilsētas ziemeļos. Ielas 200 m garumā ir tikai trīs adreses. Atbilstoši nosaukumam, ielas pāra numuru pusē atrodas vairāki dīķi. Iela klāta ar grants segumu un dabā atgādina lauku ceļu vienas joslas platumā.
Jēta
Jēta (sv) ir 95 kilometrus gara upe Zviedrijā, kas novada Vēnerna ūdeņus Kategatā.
Iztek no Vēnerna ezera pie Vēnešborjas. Tek dienvidu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Kategatā pie Gēteborgas. Upes augštecē ūdenskritumi un krāces. Upes krastos atrodas Vēnešborja, Trolhetana un Gēteborga, kā arī Bohusas pils.
Kamonikas ielejas petroglifi
Kamonikas ielejas petroglifi (it) ir aizvēsturiski klinšu zīmējumi Itālijas ziemeļos, Lombardijā, Alpu Kamonikas ielejā. 1979. gadā zīmējumi kā pirmais objekts no Itālijas tika iekļauti UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Roans Deniss
Karjera
Deniss piedzima, uzauga un dzīvo Adelaidē, Austrālijā.
Kamonikas ielejas petroglifi
Zimējumi, no kuriem senākie ir 8000 gadu veci, ir vieni no lielākajiem petroglifu sakopojumiem pasaulē. Petroglifi ir sastopami visas ielejas garumā un to ir vairāk nekā 200 000. Ierīkoti vairāki parki to aplūkošanai. Viens no sastopamajiem simboliem t.s. Kamonikas roze attēlota mūsdienu Lombardijas karogā un ģerbonī. Klinšu zīmējumi kļuva plaši pazīstami 20. gadsimta piecdesmitajos gados pēc arheologa Emmanuela Anati pētījumiem.
Roans Deniss
Karjera
Deniss iepriekš startējis treka sacensībās, labākos panākumus gūstot komandu iedzīšanas braucienā. Piedalījies 2012. gada Olimpiskajās spēlēs, ar Austrālijas komandu izcīnot sudraba medaļu komandu iedzīšanā. Tāpat šajā disciplīnā divreiz Pasaules čempionātos izcīnījis zelta un divreiz sudraba medaļas.
Šosejas riteņbraukšanā 2012. gada Pasaules čempionātā izcīnījis sudraba medaļu U23 individuālajā braucienā.
BMC Racing team
2014. gada jūnijā, sezonas vidū, nomainīja komandu uz .
Kopā ar  2014. un 2015 gadā uzvaru komandu braucienā.
2015. gada 8. februārī viņš uzstādīja jaunu stundas rekordu — 52,491 km, pārspējot Matiasa Brendla rekordu par vairāk kā 600 metriem. Šo rekordu tā paša gada 2. maijā pārspēja Alekss Dausets.
2015. gadā izcīnīja uzvaru daudzdienu sacensību Tour Down Under kopvērtējumā un ar uzvaru pirmā posma individuālajā braucienā iesāka 2015. gada Tour de France, kļūstot par kopvērtējuma līderi.
2016. gada sezonu Deniss iesāka, kļūstot par Austrālijas čempionu individuālajā braucienā. Šo panākumu viņš atkārtoja arī nākamajos divos gados.
2018. gada augustā tika ziņots, ka nākamajā sezonā Deniss pievienosies  komandai.
2018. gada Vuelta a España Deniss uzvarēja sacensību pirmajā un sešpadsmitajā posma, kas abi bija individuālie braucieni. Pēc otrās uzvaras viņš izstājās no sacensībām, lai gatavotos pasaules čempionātam, kurā izcīnīja uzvaru individuālajā braucienā.
Ineos
2019. gada decembrī Deniss pievienojās Apvienotās Karalistes komandai , kā savus galvenos sezonas mērķus uzstādot startu individuālajā braucienā Tokijas olimpiskajās spēlēs un Pasaules čempionātā.
Par gadu atliktajās 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Tokijā Deniss individuālajā braucienā izcīnīja bronzas medaļu.
Team Jumbo—Visma
2021. gada septembrī Deniss paziņoja par divu gadu līduma parakstīšanu ar .
2022. gadu Deniss iesāka ar uzvaru Austrālijas čempionātā individuālajā braucienā; tajā viņš uzvarēja ceturto reizi.
Sasniegumi lielajās tūrēs
Piezīmes: IZST = izstājās, — = nepiedalījās
Rūkas
Rūkas var būt:
Korinta
Korinta (el, ) ir pilsēta Grieķijā, Peloponēsas reģionā. Tas ir Korintijas administratīvais centrs. 2011. gadā Korintā dzīvoja 58,2 tūkstoši iedzīvotāju. Tā ir trešā lielākā pilsēta Peloponēsas reģionā pēc iedzīvotāju skaita.
1858. gadā Korintu nopostīja 6,5 balles stipra zemestrīce. Pilsēta ir uzcelta no jauna, tāpēc to dēvē par Jauno Korintu, savukārt pilsētu, kas pastāvēja pirms tam, tagad dēvē par Seno Korintu. Korinta atrodas 78 km uz rietumiem no Atēnām pie Korintas zemesšauruma.
Atopiskais dermatīts
Atopiskais dermatīts (AD) jeb atopiskā ekzēma ir hroniski recidivējoša ādas iekaisuma slimība ar raksturīgu ādas plaisāšanu, apsārtumu, pietūkumu un izteiktu niezi. Vairumā gadījumu tā attīstās agrā bērnībā. Atopisko dermatītu veicina ģenētiskie un apkārtējās vides faktori. Alerģiskai reakcijai ir būtiska nozīme tikai atsevišķai pacientu grupai — citiem daudz nozīmīgāki ir ādas funkciju traucējumi, infekcijas, stress.
Atopiju var definēt kā ģimenes ādas un gļotādu paaugstinātu jutību (hipersensitivitāti) pret vides faktoriem, kas saistīta ar pastiprinātu antivielu (IgE) sintēzi un/vai mainīgu nespecifisku reaktivitāti ādā un plaušās (astmas slimniekiem). Termins 'atopiskais dermatīts' norāda uz ciešu saikni starp šo slimību un respiratorām alerģijām, kaut gan tiek plaši diskutēts par to, vai tā ir alergēna izraisīta patoloģija vai tikai ādas iekaisums, kas saistīts ar respiratoru alerģiju. Tikai 70-90% atopiskā dermatīta gadījumu saistīti ar paaugstinātu jutību pret apkārtējās vides alergēniem, kad ir paaugstināts IgE līmenis asins serumā.
Pēdējos gados atopiskā dermatīta sastopamība ir pieaugusi, jo sevišķi ekonomiski attīstītās valstīs. To skaidro ar specifisko alergēnu vai ģenētiski predisponēto cilvēku skaita pieaugumu.
Atopiskā dermatīta ārstēšanā svarīga ir veicinošo faktoru novēršana, piemēram, jāsamazina smēķēšana, mazgāšanās ilgums/biežums, ziepju un kosmētikas lietošana utt. Medikamentoza terapija balstās uz glikokortikoīdu un kalcineirīna inhibitoru krēmiem. Reizēm izmanto fototerapiju ar UVB starojumu.
Patoģenēze
Atopiskā dermatīta (AD) patoģenēzes pamatā ir celulārās un humorālās imunitātes pārmaiņas. Imunoloģiskās pārmaiņas izpaužas ar pastiprinātu IgE produkciju, kā arī T šūnu disregulāciju un tuklo šūnu degranulāciju.
AD ir primāra T šūnu imūndeficīta slimība, kuras gadījumā ievērojama nozīme ir TH0 diferenciācijai par TH1 un TH2 šūnām. Konstatēts, ka AD iekaisumu veicina alergēnu izraisīta TH2 tipa šūnu aktivizēšanās. Akūtam ādas bojājumam novēro galvenokārt pastiprinātu IL-4, IL-13 un IL-16 citokīnu produkciju. Savukārt hroniskā iekaisumā galvenokārt vērojama TH1 tipa šūnu reakcija ar pastiprinātu IL-5 un IFN-γ izdali. TH1 šūnu veidošanos veicina IL-12, ko izdala makrofāgi un dendrītiskās šūnas. Turklāt IL-16 var veicināt CD4+ T šūnu infiltrāciju akūtos ādas bojājumos, un GM-CSF visticamāk veicina eozinofilu un makrofāgu šūnu pastāvēšanu hroniskā ādas bojājumā. IL-4 inhibē IFN-γ veidošanos, samazina TH1 šūnu diferenciācijas regulēšanu, bet veicina TH2 šūnu attīstību.
Konstatēts, ka T šūnas neskartā ādā un akūtos ādas bojājumos, kā arī cirkulējošās T šūnas izdala palielinātu IL-4, IL-5 un IL-13 un samazinātu IFN-γ daudzumu — šie citokīni veicina TH2 un samazina TH1 šūnu attīstību.
Imūnglobulīna E loma
Alerģisko slimību klīniskās izpausmes daļēji atkarīgas no alergēna izraisītas vietējo audu sensitizācijas un no imūnreakcijas ādā, nevis elpošanas sistēmas gļotādā un atmiņas T šūnu spējas migrēt uz dažādiem audiem. Šo audu selektīvo novietošanos vispirms regulē atšķirīgi ekspresēto T šūnu receptoru mijiedarbība ar vaskulārā endotēlija šūnu virsmas antigēniem, piemēram, ādas leikocitāro antigēnu.
Slimības gaita
Vairāk nekā divām trešdaļām pacientu slimība sākas pirmajā dzīves gadā un aptuveni 85% ādas bojājuma izveidojas vecumā līdz pieciem gadiem. Norise ir hroniski recidivējoša. Uzliesmojumus veicina sekojoši faktori:
Klīniskie simptomi
Atopiskā dermatīta galvenie klīniskie simptomi ir ādas sausums un neciešama nieze.
Lāzne Bohdaneča
Lāzne Bohdaneča (cz) ir kūrortpilsēta Čehijā, Pardubices apgabala Pardubices apriņķī.
Atopiskais dermatīts
Klīniskie simptomi
Lai apstiprinātu atopiskā dermatīta diagnozi, izmanto Hannifina un Rajka diagnostiskos kritērijus. AD gadījumā jābūt vismaz trīs lielajiem un trīs mazajiem diagnostiskajiem kritērijiem
Vispārēji
Bērna, kuram ir atopiskais dermatīts, ādas kopšana nav viegli veicama, jo āda ir sausa un uz tās vienmēr kolonizējas patogēni mikroorganismi. Vannojot bērnus, jāraugās, lai viņi nekasās, jānovērš bērna uzmanība, spēlējoties un izmantojot citas metodes. Pēc vannošanas āda obligāti jānoslauka un trīs minūšu laikā jāuzklāj mīkstinoši un mitrinoši līdzekļi — tā iespējams ilgāk saglabāt raga slāņa hidratāciju.
Lokālās terapijas principi akūtā slimības stadijā
Lokālos imūnmodulatorus ieziež uz bojātiem ādas rajoniem kārtā divas reizes dienā, līdz panāk AD uzlabošanos. 90% gadījumu klīniskā remisija tiek sasniegta divu nedēļu laikā. Turpmāk pacienti šos preparātus var izmantot intermitējošā terapijā. Biežāk novērotās blaknes, lietojot lokālos imūnmodulatorus, ir niezes pastiprināšanās, ādas apsārtums, dedzināšana, taču šie simptomi ir īslaicīgi. Atšķirībā no lokāliem kortikosteroīdiem šie preparāti nerada sistēmiskas blaknes.
Jari Mati Latvala
Jari Mati Latvala (fi; dzimis ) ir profesionāls somu rallija pilots, kurš piedalās WRC seriālā. Pašlaik (2017) pirmo gadu startē Toyota Gazoo Racing komandas sastāvā. Iepriekšējos gadus ir pārstāvējis Volkswagen un Ford rūpnīcas komandas. Latvala kopā izcīnījis 17 absolūtās uzvaras un 3 reizes kļuvis par sezonas vicečempionu. 2008. gadā 22 gadu vecumā Zviedrijas rallijā kļuva par visu laiku jaunāko WRC posma uzvarētāju.
Francisko Kamē
Francisko Karmelo Kamē (es; zināms arī kā Eduardo Kamē (es); dzimis, miris ) bija argentīniešu paukotājs. Viņš ir pirmais Argentīnas pārstāvis modernajās olimpiskajās spēlēs.
Kamē 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja paukošanā ar špagu. Šajā disciplīnā viņš izcīnīja 5. vietu.
Skolas iela (Lielvārde)
Skolas iela ir iela Lielvārdē, Ogres novadā. Tā sākas krustojumā ar Krasta ielu un beidzas krustojumā ar Smilgu ielu.
Ielu savienojumi
Skolas iela ir savienota ar šādām ielām:
Dienvidosetijas diplomātisko misiju uzskaitījums
Šis ir Dienvidosetijas diplomātisko misiju uzskaitījums. Dienvidosetija ir starptautiski neatzīta valsts Kaukāza reģiona ziemeļos. Līdz 2008. gada Krievijas—Gruzijas karam to nebija atzinusi neviena ANO dalībvalsts, bet pašlaik to ir atzinusi Nauru, Tuvalu, Nikaragva, Krievija un Venecuēla, kā arī Abhāzija, Kalnu Karabaha un Piedņestra, kas nav Apvienoto Nāciju organizācijas dalībvalstis. Šobrīd Dienvidosetijai ir trīs vēstniecības un trīs pārstāvniecības ārvalstīs.
Perrē
Perrē var būt:
Ogists Kastiljē
Ogists Kastiljē (fr; dzimis, miris ) bija franču vingrotājs, startējis 1900. gada un 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Leļļinieks no Lodzas
"Leļļinieks no Lodzas" (fr) ir dramaturga Žila Segala luga (1980. gads), kuras pirmizrāde notika 1984. gada 10. janvārī Aubervilliers Kopienas teātrī. Lugas pirmizrāde Latvijā notika 2013. gada 13. oktobrī Jūrmalas teātrī. No franču valodas to tulkojusi Rūta Liepiņa.
Tēli
Lugas "Leļļinieks no Lodzas" tēli:
Sižets
Luga ir traģikomisks stāsts par ebreju tautības leļļu aktieri Samuēlu Finkelbaumu, kurš piedzīvojis 2. pasaules kara šausmas un holokaustu — neskaitāmu savu tautas brāļu un māsu, arī sievas bojāeju, neticamā kārtā izdzīvojis, vēl piecus gadus pēc kara beigām mitinās ieslēdzies kādā pieticīgā Berlīnes īres nama bēniņu istabā, pilnībā noslēdzies no ārpasaules.
Dzīvodams savu iedomu pasaulē starp pašdarinātiem leļļu teātra personāžiem, viņš inscenē kopdzīvi ar viņa acu priekšā bojā gājušo, gaidībās esošo sievu Raheli, izspēlējot gan koncentrācijas nometnē pārdzīvoto, gan nākotnes rožainās ainas — izfantazēto pirmizrādi, kam viņi abi gatavojas un kam jāatnes viņam pasaules slavu. Tikai durvis uz ārpasauli viņš nevar atvērt un nevar noticēt ne īres mājas komandantei, kura piegādā viņam pa durvju spraugu ēdienu, ne viņas pašaizliedzīgi uzaicinātajiem lieciniekiem, ka karš tiešām beidzies.
Ēriks Kartmens
Ēriks Kartmens ir viens no animācijas seriāla Dienvidparks galvenajiem varoņiem. Viņu ierunājis Trejs Pārkers. Ēriks kopā ar Kailu Broflovski, Keniju Makormiku un Stenu Maršu veido seriāla galveno četrotni.
Ēriks ir trešklasnieks (sākot ar ceturto sezonu ceturtklasnieks), kurš dzīvo Dienvidparkā, kas atrodas Kolorādo štatā. Ēriks seriālā tiek atainots kā resns un izlutināts bērns, kurš nevienu neciena un daudz lamājas. Ēriks Kartmens ir rasists un Ādolfa Hitlera pielūdzējs, viņš prot vācu valodu.
Kens Vatanabe
Kens Vatanabe (ja; dzimis ) ir japāņu aktieris. Pasaules atpazīstamību ieguva pēc ģenerāļa Tadamiti Kuribajasi lomas atveidošanas filmā "Vēstules no Ivodzimas" (Letters from Iwo Jima) un Katsumoto Moritsugu lomas filmā "Pēdējais samurajs" par kuru viņš tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā". Starp visām saņemtajām balvām ir arī divas Japānas Kinoakadēmijas balvas kā labākajam aktierim galvenajā lomā par filmām Ashita no Kioku (明日の記憶, 2007) un Shizumanu Taiyō (沈まぬ太陽, 2010). Kens Vatanabe ir filmējies režisora Kristofera Nolana filmās "Betmens: Sākums" un "Pirmsākums", kā arī filmās "Geišas atmiņas" (Memoirs Of A Geisha, 2005) un "Pokémon: Detektīvs Pikaču" (2019).
2014. gadā viņš atveidoja doktora Ishiro Serizavas lomu filmas "Godzilla" atjaunotajā versijā, kā arī filmas turpinājumā "Godzilla II: Briesmoņu karalis" (2019). Vatanabe ir ieskaņojis autobota Drifta lomu "Transformeru" filmu sērijas ceturtajā un piektajā daļā: "Transformeri: Iznīcības laikmets" un "Transformeri: Pēdējais bruņinieks".
Brodvejā Kens Vatanabe debitēja 2015. gada aprīlī. Tajā pašā gadā viņš tika nominēts Tony balvai kā labākais aktieris galvenajā lomā — mūziklā, tādējādi kļūstot par pirmo japāņu aktieri, kurs nominēts šajā kategorijā.
Denveras "Broncos"
Denveras "Broncos" (en) ir profesionāls amerikāņu futbola klubs, kas ir bāzēts Denverā, Kolorādo štatā, ASV. Tas ir dibināts 1959. gadā. "Broncos" spēlē Nacionālās futbola līgas (NFL) Amerikas futbola konferences Rietumu divīzijā. Klubs savas mājas spēles aizvada Empower Field at Mile High stadionā. Klubs savā pastāvēšanas vēsturē ir uzvarējis trijās Superkausa izcīņās.
Villems III
Villems Aleksandrs Pauls Frederiks Lodeveiks (nl; dzimis, miris ) bija Nīderlandes karalis un Luksemburgas lielhercogs no 1849. līdz 1890. gadam.
Bija precējies ar savu māsīcu Virtembergas Sofiju, no kuras bija 3 bērni. Pēc viņas nāves apprecējās ar Valdekas un Pīrmontas Emmu un viņu meita kļuva par Nīderlandes karalieni Vilhelmīni. Līdz 1868. gadam tieši ietekmēja valdības darbu.
Neorganiskās vielas
Neorganiskās vielas ir vienkāršas vielas vai ķīmiskie savienojumi, kas nav organiskās vielas. Zinātni, kas pēta neorganiskās vielas sauc par neorganisko ķīmiju.
Šī termina definīcijas mēdz atšķirties. Ķīmijas pirmsākumos par neorganiskajām vielām sauca tādas, kuras ir iespējams iegūt laboratorijā, kamēr organiskās vielas var radīt tikai augi vai dzīvnieki. Šo iedalījumu apgāza Frīdrihs Vēlers, kurš 1828. gadā ieguva urīnvielu no amonija cianāta. Bieži par neorganiskajām vielām sauc tādas, kas nesatur oglekli, tomēr daudzas oglekli saturošas vielas tradicionāli pieskaita pie neorganiskajām vielām (piemēram, karbonātus, cianīdus, karbīdus, oglekļa oksīdus, oglekļa alotropus un citas ). Precīzāka definīcija par neorganiskajām vielām sauc tādas, kas nesatur oglekļa—ūdeņraža saites, tomēr arī šai definīcijai ir izņēmumi (piemēram, tetrahloroglekli tradicionāli pieskaita pie organiskajām vielām, lai gan tas nesatur oglekļa—ūdeņraža saites).
Neorganisko vielu iedalījums
Neorganiskās vielas var iedalīt:
US Salernitana 1919
Unione Sportiva Salernitana 1919, plašāk zināms kā Salernitana, ir profesionāls Itālijas futbola klubs no Salerno, pilsētas Kampānijas reģionā. Tas tika dibināts 1919. gadā. Pašlaik spēlē A sērijā. Mājas spēles aizvada Arechi stadionā. Komandas augstākais sasniegums A sērijā ir 15. vieta 1998.—1999. gada sezonā. Itālijas kausa izcīņā divreiz iekļuvusi astotdaļfinālā (2001. un 2009. gadā). 2021. gadā ieguva 2. vietu B sērijā un atgriezās A sērijā.
Pons Čunho
Pons Čunho (ko, dzimis ) ir Dienvidkorejas kinorežisors, kinoproducents un scenārists.
Ieguvis trīs Amerikas Kinoakadēmijas balvas, viņa filmās ir raksturīgs uzsvars uz dažādām sociālām tēmām, žanru miksēšana, melnais humors un pēkšņas toņu maiņas.
Kļuvis pazīstams ar savu debijas filmu, melno komēdiju Barking Dogs Never Bite (2000). Ieguvis kritiķu atzinību ar savu nākamo filmu, krimināltrilleri "Atmiņas par slepkavību" (Memories of Murder, 2003). Panākumus turpinājis gūt ar monstru filmu The Host (2006) un zinātniskās fantastikas filmu "Cauri sniegiem" (2013). "Cauri sniegiem" ir Čunho pirmā filma angļu valodā un tajā piedalījās Holivudas aktieri. Arī viņa nākamā filma, Okja (2017), ir angļu valodā. Ievērojamus panākumus guvis ar savu nākamo filmu — "Parazīts" (2019). Tā bija pirmā Dienvidkorejas filma, kas ir ieguvusi Zelta palmas zaru Kannu kinofestivālā. Tā ir arī pirmā Dienvidkorejas filma, kura ir tikusi nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai. Par šo filmu Čunho ieguva labākās filmas, labākā režisora, labākā oriģinālscenārija un labākās starptautiskās spēlfilmas balvu. "Parazīts" kļuva par pirmo filmu ne angļu valodā, kas ir saņēmusi Oskaru par labāko filmu.
2017. gadā Čunho tika iekļauts Metacritic 25 labāko 21. gadsimta režisoru sarakstā.
Riks un Mortijs
"Riks un Mortijs" (en) ir Amerikas Savienoto Valstu zinātniskās fantastikas animācijas seriāls, kuru izveidoja Džastins Roilands un Dens Hermons televīzijas kanāla Cartoon Network bloka Adult Swim vajadzībām. Seriāls ir daļēji balstīts uz nepieklājīgas Roilanda parodijas filmai "Atpakaļ nākotnē". Seriāls ir pazīstams ar savu īpatnējo humoru un nihlistiskiem tēliem. Lai gan seriāls pārsvarā ir ieguvis pozitīvas kritiķu atsauksmes, pretrunīgi tiek vērtēti seriāla fani jo īpaši kad 2017. gadā vairāki simti seriāla fanu ieradās McDonald's restorānos un protestēja pret faktu, ka tajā bija izpārdotas seriālā minētās mērču paciņas.
Norišige Kanai
Norišige Kanai (金井 宣茂, Kanai Norishige, dzimis 1976. gada decembrī) ir Japānas Aerokosmisko pētījumu aģentūras (JAXA) kosmonauts, ārsts.
2002. gadā Kanai absolvēja Nacionālo Aizsardzības medicīnas koledžu. Pēc tam viņš bija ārsts Japānas pašaizsardzības spēkos. 2004. gadā Kanai apguva niršanas medicīnas kursu un kļuva par niršanas medicīnas virsnieku. 2006. gadā ASV viņš ieguva Jūras kara flotes nirēja kvalifikāciju.
2009. gada 12. septembrī Norišige Kanai uzņemts JAXA kosmonautu vienībā. Viņš kopā ar Takuju Oniši un Kimiju Jui devās uz ASV, kur kopā ar NASA 20. astronautu iesaukumu izgāja astronautu vispārējās sagatavošanas kursu. 2011. gada jūlijā viņš ieguva NASA astronauta kvalifikāciju.
Norišige Kanai pirmo reizi devās kosmosā 2017. gada decembrī ar kosmosa kuģi Sojuz MS-07 kopā ar Antonu Škapļerovu un Skotu Tinglu. Viņš bija SKS 54. un 55. lidojuma inženieris. Lidojums kosmosā beidzās 2018. gada jūnijā.
Kosmisko lidojumu kopsavilkums:
Lemāna
Lemāna (fr) ir pilsēta Francijā, Sartas departamenta administratīvais centrs.
Žils Perrē
Žils Perrē (fr) bija franču vingrotājs, startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Austriņu ceļš
Austriņu ceļš ir iela Lielvārdē, Ogres novadā. Tā sākas krustojumā ar Edgara Kauliņa aleju un beidzas krustojumā ar Laimdotas ielu.
Līdz Lāčplēša ciema pievienošanai Lielvārdes pilsētai šī iela bija kā robeža starp Lielvārdes pilsētu un Lāčplēša ciemu.
Ielu savienojumi
Austriņu ceļš ir savienots ar šādām ielām:
Māršals Teilors
Māršals Valters "Meidžors" Teilors (en; – ) bija amerikāņu riteņbraucējs, kurš 1899. gadā uzvarēja Pasaules čempionātā treka riteņbraukšanā 1 jūdzes braucienā, uzstādīja vairākus Pasaules rekordus un karjeras laikā cīnījās ar rasisma izpausmēm. Teilors bija pirmais afroamerikānis, kurš ieguva pasaules čempiona titulu un tikai otrais melnādainais, kurš uzvarējis pasaules čempionātā jebkurā sporta veidā aiz kanādiešu boksera Džordža Diksona.
Bantena
Bantena (id) ir Indonēzijas province, kura atrodas Javas salas pašos rietumos un līdz 2000. gadam bija daļa no Rietumjavas provinces. Bantenas iedzīvotāju skaits ir 11 834 087 (2014). Provinces galvaspilsēta ir Serana, kurā dzīvo 643 101 cilvēks. No provinces kursē prāmju satiksme un netālu esošo Sumatras salu. Provinces platība: 9 663km2, iedzīvotāju blīvums: 1225/km2. Lielākās etniskās grupas ir sundieši (70%), javieši (12%), betavi (10%), ķīnieši (5%). Lielākās reliģiskās grupas ir musulmaņi (91,64%), kristieši (4,4%), budisti (1,2%). Bantenas province administratīvi iedalās 4 reģencēs un 4 pilsētu teritorijās.
Pirmais pasaules karš Āfrikā
Pirmais pasaules karš Āfrikā norisinājās gandrīz visās kontinenta daļās, karadarbībai iedaloties Eiropas koloniālo valstu uzbrukumiem Vācijas impērijas kolonijām, un Eiropas koloniālajiem kariem pret vietējo iedzīvotāju brīvības cīņām Lībijā, Somālijā, Sudānā u.c. Karadarbības laikā Vācija, karojot pret Britu impēriju, Francijas koloniālo impēriju, Beļģu Kongo un Portugāles koloniālo impēriju, zaudēja visas savas kolonijas - Kamerūnu, Togolandi, Vācu Dienvidrietumu Āfriku (Namībija) un Vācu Austrumāfriku (Tanzānija u.c.).
Albānijas ģerbonis
Albānijas ģerbonis (sq) ir Albānijas nacionālais simbols. Ģerbonis ir Albānijas karoga adaptācija. Tā pamatā ir Skanderbega karogs un ģerbonis. Emblēma virs divgalvainā ērgļa galvas ir Skanderbega ķivere, kas apvilkta ar kazas ragiem. Tiek uzskatīts, ka ērglis pārkāpj pieņemto heraldikas tinktūras likumu, kas aizliedz izvietot krāsu (t.i., tumšu tinktūru) citā krāsā.
Ķiveres nozīmīgums
Skanderbega ķivere ir veidota no balta metāla un apdarināta ar zelta rotājumiem. Tās augšpusē izvietota no bronzas darināta ragainas kazas galva, kas arī rotāta zeltā. Apakšējā daļā ir vara josla ar monogrammu, kas atdalīta ar rozetēm: * IN * PE * RA * TO * RE * BT *, kas nozīmē Jhezus Nazarenus * Principi Emathie * Regi Albaniae * Terrori Osmanorum * Regi Blesses * Benedictat Te (Jēzus no Nācaretes svētī tevi [Skanderbegu], Mati princi, Albānijas karali, Osmaņu biedu, Epīras karali). Uzskata, ka vara svītru ar monogrammu ķiverei pievienoja Skanderbega pēcteči, jo Skanderbegs nekad neturēja nevienu citu titulu, izņemot "Albānijas valdnieks" (Dominus Albaniae). Tādējādi uzraksti uz ķiveres var atsaukties uz neskaidro Albānijas nosaukumu un kā līdzekli, lai identificētu Skanderbega vadību pār visiem albāņiem. Mūsdienu avoti liecina, ka 14. gadsimta albāņus nemainīgi identificēja kā cilšu tautas bez savas valsts. Tādējādi atkarībā no tā, kur viņi dzīvoja — ziemeļos vai dienvidos, līdzenumos vai kalnos un ar kādu civilizāciju viņi sazinājās — zināmi ir turku arnauti, grieķu arbaniti vai albanoji, albāņu arberi, arbeni, arbereši un epīri.
Saskaņā ar vēsturnieka Šefketa Plana ziņojumu Sami Frašeri apgalvo, ka vārds Dhu lKarnejn (divu ragu īpašnieks) bija aplamība, ko piedēvēja Senās Maķedonijas Aleksandram Lielajam, kaut arī Skanderbegs šo vārdu lietoja islāma formā. Šo skaidrojumu apšauba, jo maķedoniešu—albāņu un epīru—albāņu nepārtrauktības teorija ir spēcīga tikai albāņu vidū, bet ne starp pārējām Eiropas tautām. Šim atzinumam piekrīt arī Marins Barleti, kurš raksta: “Kad tauta ieraudzīja visus šos jaunos un drosmīgos vīrus ap Skanderbegu, tad nebija grūti noticēt, ka [sultāna] Murada armiju sakāva albāņi. Patiešām, tie laiki, kad spoži bija atnākusi Maķedonijas zvaigzne, gluži tāpat kā tajos sen aizmirstajos Pirra un Aleksandra laikos."
Lapsu medības
"Lapsu medības" (en) ir 2014. gada amerikāņu biogrāfiskā drāma, kuras režisors ir Benets Millers.
Filma ir balstīta uz patiesiem notikumiem, tā stāsta par multimiljonāru Diponu un diviem brāļiem, profesionāliem cīkstoņiem, Marku un Deivu Šulciem.
Filma "Lapsu medības" Kannu kinofestivālā tika nominēta "Palmas zaram", savukārt Benets Millers ieguva balvu nominācijā "Labākais režisors". Filma tika nominēta trim Zelta globusa balvām, tostarp arī kā "Labākā filma". 87. Kinoakadēmijas balvai filma tika izvirzīta piecās nominācijās, tajā skaitā Stīvs Karels kā "Labākais aktieris galvenajā lomā", Marks Rafalo kā "Labākais aktieris otrā plāna lomā" un Benets Millers kā "Labākais režisors". Šī ir pirmā filma kopš 2008. gada, kas izvirzīta "Labākā režisora" nominācijai, bet nav izvirzīta kā "Labākā filma".
Rudastes čakste
Rudastes čakste (Lanius phoenicuroides) ir čakstu dzimtas (Laniidae) zvirbuļveidīgais putns, kas ligzdo Centrālāzijā, ziemo Āfrikā un Āzijas dienvidrietumos. Ģeogrāfisko variāciju nav. Nesenā pagātnē rudastes čakste tika sistematizēta kā viena no Daurijas čakstes (Lanius isabellinus) pasugām. Rudastes čakste reizumis ieklīst Eiropā, trīs reizes novērota arī Latvijā.
Latvijā
Latvijā līdz šim bijuši trīs rudastes čakstes novērojumi. Viens no vēturiskajiem novērojumiem pēc sugas sadalīšanas divās sugās tika atzīts par Daurijas čakstes novērojumu.
Izskats
Rudastes čakste ir neliels vai vidēji liels dziedātājputns. Ķermeņa garums 16,5—22 cm, spārnu izplētums 37—42 cm, svars 25—41 g.
Uzvedība
Rudastes čakste mājo sausos lapukoku vai saksaulu mežos, krūmājos, dārzos, apmetoties mežmalās, upju un citu ūdenstilpju tuvumā. Sastopama gan līdzenumos, gan kalnos līdz 2500—2700 m virs jūras līmeņa. Rudens migrācija sākas augustā, bet septembrī aizlido pēdējie putni. Migrācijas laikā atpūšas arī niedrāju audzēs.
Barošanās ieradumi
Kā visas čakstes, arī rudastes čakste ir plēsīga. Galvenokārt barojas ar kukaiņiem un nelieliem mugurkaulniekiem, piemēram, grauzējiem, ķirzakām un maziem putniņiem. Tā spēj baroties arī ar indīgiem kukaiņiem, nekaitējot savai veselībai. Rudastes čakste medījot vēro zemi no paaugstinājuma, kas var būt kāds koka zars vai staba gals. Pamanījusi iespējamo upuri, tā strauji uzbrūk. Reizēm tā uzlasa kukaiņus no koku un krūmu zariem un lapām vai noķer tos gaisā. Lielāks medījums tiek uzdurts uz dzeloņiem, lai to būtu vieglāk saplēst gabaliņos.
Ligzdošana
Ligzdošanas sezona sākas maija beigās vai jūnija sākumā. Gadā viens perējums, bet pirmo dējumu zaudējot, tas tiek atkārtots. Dējumā ir 4—8 olas, biežāk 5—6 olas. Inkubācijas periods ilgst 15—16 dienas. Perē tikai mātīte, bet tēviņš to tikmēr baro. Par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Jaunie putni izlido 12—16 dienu vecumā, bet vecāki tos turpina barot apmēram mēnesi ilgāk.
Telegrāfs
Telegrāfs ( — 'tālu' un γραφειν — 'rakstīt') ir sistēma ziņojumu (telegrammu) pārraidei attālumā. Pārraidāmie ziņojumi tiek kodēti, izmantojot kādu no kodējumiem. Kodējumam jābūt zināmam abām pusēm — gan sūtītājam, gan saņēmējam. Saņēmējs saņemto telegrammu dekodē sākumziņojumā.
Telegrammu pārraidei ir tikuši izmantoti dažādi paņēmieni - dūmi, gaisma, elektrība, radioviļņi.
Optiskais telegrāfs
Optiskais telegrāfs telegrammas pārraidei izmanto gaismas signālus. Tie var būt dūmi, ugunskuri, karodziņi utt.
Elektriskais telegrāfs
Viens no pirmajiem bija mēģinājums savienot sūtītāju ar saņēmēju ar daudziem vadiem, tā lai katrs vads atbilstu savam alfabēta burtam.
1833. gadā Getingenē, Vācijā Karls Frīdrihs Gauss kopā ar Vilhelmu Vēberu uzbūvēja pirmo praktiski pielietojamo telegrāfu. Telegrāfs sastāvēja no spoles, kuru varēja pārvietot starp diviem magnētiem, tādējādi inducējot EDS. Spole ar elektriskās līnijas palīdzību tika savienota ar galvanometru otrajā galā.
1844. gadā tika atklāta līnija starp Baltimoru un Vašingtonu ASV, kurā izmantoja Morzes aparātus.
1871. gadā tika atklāta līnija Maskava—Vladivostoka (12000 km).
Francūzis Žans Moriss Emils Bodo (Jean-Maurice-Émile Baudot) pirmais realizēja vairāku telegrammu vienlaicīgu noraidīšanu pa vadiem, izmantojot dažādas frekvences.
Morzes telegrāfs
Pārraidei telegrāfists izmantoja telegrāfa atslēgu. Nospiežot atslēgu, saslēdzas elektriskā ķēde, atlaižot — atslēdzas. Ķēdes otrajā galā, caur līniju, tika pieslēgts elektromagnēts, kurš strāvas plūšanas laikā piespiež zīmuli papīra lentei. Lentei slīdot ar konstantu ātrumu, uz tās veidojas svītru un punktu secība, kura atspoguļo telegrāfa atslēgas darbību.
Morzes pielietoto svītriņu-punktu kodējumu sāka saukt par Morzes ābeci.
Bodo kodējums
Auga pieprasījums pēc telegrammām. Morzes telegrammām katra burta pārraidei vajadzēja vairākas telegrāfista rokas kustības. Morzes ābecē dažādi burti sastāv no dažāda simbolu (punktiņu un svītriņu) skaita. Ž.M.E. Bodo izgudroja 5 bitu kodu, kurš vēlāk kļuva par starptautisku standartu. Sākotnēji Bodo aparātam bija 5 taustiņi un telegrāfistam vajadzēja spiest attiecīgajai zīmei atbilstošo taustiņu kombināciju, vēlāk tika radīti telegrāfa aparāti, kuriem bija burtu taustiņi un Bodo kodu tie sastādīja paši. Arī uztverošajā galā sāka lietot drukas ierīces, kuras dekodēja Bodo kodu un drukāja burtu veidā.
Radiotelegrāfs
Radiotelegrāfisti telegrammas, kodētas Morzes ābecē, uztvēra ar dzirdi. Nospiesta telegrāfa atslēga ieslēdz radioraidītāju, savukārt uztvērējā šajā laikā ir dzirdams pīkstiens. Cilvēka dzirde spēj izdalīt (sadzirdēt) derīgo "pīkstienu" ļoti lielu trokšņu apstākļos. Šā iemesla dēļ vēl 1980. gados PSRS armija izmantoja Morzes ābeci radiotelegrāfijā. Arī radio sportisti plaši lietoja radiotelegrāfu, lai sazinātos savā starpā.
Telegrāfa izmantošana
Mūsdienās telegrāfu pilnībā izkonkurējuši citi sakaru veidi, tādi kā e-pasts. Taču kādreiz telegrāfs bija ātrākais informācijas nosūtīšanas veids.
Pa telegrāfu varēja nosūtīt apsveikumus (atklātnes bija sanumurētas, pa telegrāfu pārraidīja apsveikuma tekstu un atklātnes numuru, otrajā galā tekstu uzrakstīja vai uzdrukāja uz atbilstošā parauga atklātnes un piegādāja adresātam) vai veikt naudas pārvedumus.
Telegrammu sūtīšana ir pieejama arī mūsdienās, Latvijas Pastā.
278. Dobeles policijas bataljons
278. Dobeles policijas bataljons bija militāra latviešu vienība Trešā reiha pakļautībā Otrajā pasaules karā. Kaujas gaitas beidza 1943. gada 11. augustā ar iekļaušanu 1. Rīgas latviešu brīvprātīgo policijas pulkā kā II bataljons.
Izveidošana
278. Dobeles bataljonu izveidoja pulkvežleitnants Alfrēds Jānis Gredzens 1942. gada 7. decembrī Bolderājā un jau 19. decembrī bataljons izbrauca uz Ludzu 19 virsnieku, 94 instruktoru un 313 kareivju sastāvā, bruņots tikai ar šautenēm.
Dienesta gaitas
Pēc ierašanās Ludzas apriņķī bataljonu norīkoja robežapsardzībā, izvietojot tā vīrus bijušajos Latvijas Republikas robežsardzes posteņos. Šeit bataljons regulāri izcīnīja sadursmes ar sarkanajiem partizāniem. 8. februārī bataljonu atsauca no robežapsardzes pienākumiem un nosūtīja uz Melkeriem ar mērķi to iesaistīt operācijas "Winterzauber" izpildē, no kurienes 15. februārī tas devās Latvijas—Krievijas robežas virzienā, to pārejot 16. februāra rītā.
Operācijas ietvaros Osvejas ezera apkaimē bataljons bija iekļauts policijas pulkveža Knehta grupā, pirmais uzdevums bija uzbrukums Kaļuti un Rakšinas sādžām 16. februāra dienā, padzenot to ieņēmušos partizānus, tostarp ieņemot Limovkas sādžu. Tā kā tuvumā neatradās Sicherheitsdienst (SD) vienības, kuru pienākums bija veikt šādus uzdevumus, 278. bataljons 16. februārī nodedzināja Limovkas sādžu un ap 100 tajā atrodošos iedzīvotājus, kas tika uzskatīti par partizānu atbalstītājiem. 19. februārī bataljons pārējos sādžu iedzīvotājus nodeva SD vienību rīcībā.
Šajā sādžu apvidū bataljons pavadīja laiku līdz 21. februārim, kad tika saņemta pavēle uzbrukt Medvedovas un Kolbovčinas sādžām, tās ar smago ložmetēju un aviācijas atbalstu tika ieņemtas 22. februāra rītā. Zināms, ka Kolbovčinas sādžu nodedzināja paši 278. bataljona vīri, pirms SD vienību ierašanās. Operācijas laikā bataljons bieži saskārās ar partizānu izliktiem slazdiem, vislielākos dzīvā spēka zaudējumus radīja tieši mīnas. No 28. februāra, saskaroties ar biežiem ienaidnieka uzbrukumiem, bataljons līdz 7. martam atjaunoja tiltu pār kādu apvidus upi. 8. martā bataljons uzsāka virzību uz Osvejas ezeru un tālāk uz Ļisnu, to sasniedzot 9. martā un tur paliekot atpūtā līdz 11. martam. 15. martā, turpinot virzību, bataljons uzgāja 271. Aizputes bataljona transporta kolonnas atliekas, tostarp 7 kritušos. 24. martā bataljons sasniedza Barlova sādžu un 25. martā Purģeļu sādžu, kur tas palika līdz 28. martam, kad atsāka virzību atpakaļ uz Zilupi, kur tas tika norīkots robežapsardzības uzdevumos. Kopumā "Winterzauber" ietvaros bataljons zaudēja 9 kritušos, 7 kareivjus un 2 instruktorus, kā arī vienu smagi ievainotu virsnieku.
1943. gada 3. maijā ceļā starp Ostroviešiem un Vecslabadu uzbrukumā no slēpņa partizāniem izdevās nogalināt bataljona komandieri pulkvežleitnantu Gredzenu, komandēšanu uzņēmās 4. rotas komandieris kapteinis Vērsāns. Bataljons turpināja pildīt robežsardzes pienākumus, 15. jūlijā tam pievienoja 271. Aizputes bataljonu, līdz 1943. gada 11. augustā to iekļāva 1. Rīgas latviešu brīvprātīgo policijas pulkā kā II bataljonu.
Eiropas Padomes konvencija par vardarbības pret sievietēm un vardarbību ģimenē novēršanu un apkarošanu
Eiropas Padomes Konvencija par vardarbības pret sievietēm un vardarbību ģimenē novēršanu un apkarošanu, zināma arī kā Stambulas konvencija, ir Eiropas Padomes konvencija pret vardarbību pret sievietēm un vardarbību ģimenē.
Konkanu valoda
Konkanu valoda (कोंकणी, Kōṅkaṇī, ) ir indoāriešu valoda, kas pamatā izplatīta Indijas rietumu piekrastē pie Arābijas jūras. Tā ir viena no 22 Indijas valsts valodām, kā arī Goa štata oficiālā valoda. Konkanu valoda ir minoritātes valoda šādos Indijas štatos: Karnātakā, Mahārāštrā, Keralā (štata ziemeļu daļā), kā arī Dādras un Nagarhaveli un Damānas un Diu teritorijās. Kopējais konkanu valodas pratēju skaits tiek lēsts ap 7,4 miljoniem.
Eiropas Padomes konvencija par vardarbības pret sievietēm un vardarbību ģimenē novēršanu un apkarošanu
Konvencijas mērķis ir vardarbības novēršana, upuru aizsardzība un "vainīgo nesodāmības izbeigšana".
Rūkas (Aknīstes pagasts)
Rūkas ir ciems Jēkabpils novada Aknīstes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 4 km no pagasta centra Aknīstes un 147 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P73.
Konkanu valoda
Konkanu valodā izdala trīs atzarus: Goa konkanu valodu (ISO 639-3: gom), Mahārāštras konkanu valodu (knn) un kuknu valodu (kex).
Eiropas Padomes konvencija par vardarbības pret sievietēm un vardarbību ģimenē novēršanu un apkarošanu
Stambulas konvencija tika pieņemta 2011. gada 11. maija Eiropas Padomes (EP) sēdē. EP Ministru Komitejas lēmumā CM/De/Dec(2011) 1111 norādīts, ka Ministru Komiteja Konvenciju pieņēma un piekrita to atvērt parakstīšanai bez balsošanas. Konvencija stājās spēkā 2014. gada 1. augustā., kad to ratificēja 10 valstis, t.sk., 8 EP dalībvalstis. 2016. gada maijā to bija parakstījusi 41 valsts. 2012. gada 12. martā Turcija kļuva par pirmo valsti, kas to ratificējusi (2021. gadā Turcija pieņēma lēmumu par izstāšanos no Stambulas konvencijas ), tai no 2013. līdz 2016. gadam sekoja vēl 20 valstis. Konvencija spēkā stājās 2014. gada 1. augustā.
Latvijas vārdā to 2016. gada 18. maijā parakstīja Labklājības ministrs Jānis Reirs, taču, lai konvencija stātos spēkā, tā jāratificē arī Saeimā.
Līdz 2019. gada 28. novembrim Latvija un vēl sešas Eiropas Savienības dalībvalstis (Bulgārija, Čehija, Ungārija, Lietuva, Slovākija un Lielbritānija) parakstīja, bet neratificēja Konvenciju. 2020. gadā Satversmes tiesa pēc 21 Saeimas deputāta pieteikuma ierosināja lietu par trīs SK pantu atbilstību Satversmei. 2021. gada 4. jūnijā Satversmes tiesa publiskoja savu lēmumu, atzīstot, ka norma par īpašu pasākumu īstenošanu sieviešu aizsardzībai no vardarbības atbilst Satversmei. 2023. gada februārī Eiropas Parlaments pieņēma rezolūciju, pieprasot šīm valstīm ratificēt konvenciju.
Miera iela (Lielvārde)
Miera iela ir iela Lielvārdē, Ogres novadā. Tā sākas krustojumā ar Stacijas ielu un beidzas krustojumā ar Uzvaras ielu.
Čaika (filma)
"Čaika" (ru) ir Korupcijas apkarošanas fonda 2015. gada 1. decembrī YouTube publicēta aptuveni 45 minūtes gara dokumentālā filma par ģenerālprokurora Jurija Čaikas ģimenes darījumiem, kas saistīts ar kriminālām aprindām un notiek ar ģenerālprokurora piesegšanu.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Ikšķiles novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Ikšķiles novadā.
279. Cēsu policijas bataljons
279. Cēsu policijas bataljons bija militāra latviešu brīvprātīgo vienība Trešā reiha pakļautībā Otrajā pasaules karā. 279. Cēsu bataljonu 1943. gada 4. janvārī Bolderājā saformēja kapteinis Oskars Tiltiņš, taču jau 25. janvārī tas tika izformēts, sadalot tā personālsastāvu pa 275., 276., 278. un 271. Aizputes policijas bataljonu. Nevienā operācijā 279. Cēsu bataljons nepiedalījās.
Piezīmes
Nejaukt ar 271. Aizputes policijas bataljonu, kas uz laiku arī bija numerēts kā 279. un vāciski pazīstams kā 279. Schutzmannschaft Bataillon.
Brenteļiški
Brenteļiški ir ciems Augšdaugavas novada Biķernieku pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 8 km no pagasta centra Biķerniekiem, 26 km no novada centra Daugavpils un 205 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas Baltass upes krastā.
Pols Gibiārs
Pols Gibiārs (fr; dzimis, miršanas datums nav zināms) ) bija franču vingrotājs, startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja vingrošanas individuālajā daudzcīņā. Šajā disciplīnā viņš ieguva 247 punktus, izcīnot dalīto 37. vietu kopā ar francūžiem Žilu Lekūtru un Vedē.
Kanzassitijas "Chiefs"
Kanzassitijas "Chiefs" (en) ir profesionāls amerikāņu futbola klubs, kas ir bāzēts Kanzassitijā, Misūri štatā, ASV. Tas ir dibināts 1959. gadā kā Dalasas "Texans". "Chiefs" spēlē Nacionālās futbola līgas (NFL) Amerikas futbola konferences Rietumu divīzijā. Klubs savas mājas spēles aizvada Arrowhead Stadium stadionā. Klubs savā pastāvēšanas vēsturē ir uzvarējis trijās Superkausa izcīņās, pēdējo reizi 2022. gadā.
1963. gadā klubs no Dalasas pārcēlās uz Kanzassitiju.
Hiriva
Hiriva (uk) ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā Starijsambiras rajonā.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1374. gadā. Ietilpa Žečpospolitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.
Pēc Otrā pasaules kara Hiriva iekļāvās PSRS, un ietilpa tajā līdz Ukrainas valsts neatkarības nodibināšanai 1991. gadā.
Latvijas Nacionālo bruņoto spēku kontingents Afganistānā
Latvijas Nacionālo bruņoto spēku kontingents Afganistānā (2003—2021) bija Latvijas Nacionālo bruņoto spēku militārā vienība Afganistānā, kas piedalījās gan Starptautiskās drošības atbalsta spēku operācijā (2001—2014), gan arī NATO operācijā "Izšķirīgais atbalsts" līdz 2021. gada jūlijam. Latvijas kontingentu veidoja aptuveni 180 karavīru (2011—2012).
Vēsture
2003. gada februāra beigās uz Afganistānu devās Latvijas Nacionālo bruņoto spēku (NBS) Mediķu vienība astoņu karavīru (divi ārsti, četri feldšeri un divi autovadītāji-sanitāri) sastāvā. Vienība tika iekļauta Nīderlandes bruņoto spēku hospitāļa sastāvā, kurš izvietojās Kabulas starptautiskajā lidostā. 2003. gada augustā Latvijas Nacionālo bruņoto spēku Mediķu vienību iekļāva Vācijas bruņoto spēku hospitāļa sastāvā. 2003. gada beigās Afganistānā ieradās vēl četri Latvijas NBS karavīri dienestam dažāda līmeņa štābos Kabulā un septiņi autovadītāji.
Pēc Latvijas iestāšanās NATO 2005. gada sākumā Kabulā ieradās Latvijas Nesprāgušās munīcijas neitralizēšanas (NMN) vienība, kas līdz 2006. gada februārim ietilpa Norvēģijas vadītajā kaujas grupā Kabulā.
2005. gadā Latvijas NBS vienība iesaistījās Norvēģijas vadītajā Provinču atjaunošanas vienībā Farjābas provinces pilsētā Meimenā. 2006. gada sākumā Latvijas kontingents tika pārvietots uz Ziemeļu reģionālās pavēlniecības atbildības rajonu.
2007. gadā Ziemeļu reģionālās pavēlniecības štābā Mazarišarīfā uzdevumus veica štāba karavīri un apgādes speciālisti. Savukārt Meimenā bija izvietota Kājnieku nodaļa, kura integrēta apsardzes vada sastāvā, Militārās novērošanas vienība un Nesprāgušās munīcijas neitralizēšanas grupa. Militārās novērošanas vienības uzdevums bija apkopot informāciju par stāvokli Farjābas provincē, veikt pārrunas ar vietējās pašpārvaldes pārstāvjiem. Kājnieku nodaļa nodrošināja bāzes apsardzi, Meimenas lidostas apsardzi, patruļas Meimenā un atbalsta sniegšanu militārās novērošanas un NMN vienībai. NMN vienības darbojās gan Meimēnā, gan Ziemeļu reģionālās pavēlniecības Ātrās reaģēšanas vienības sastāvā, un to galvenais uzdevums bija iznīcināt sprādzienbīstamos priekšmetus. Vidēji nedēļā tika iznīcināti 1000 sprādzienbīstamu priekšmetu - galvenokārtapvidū atrastās mīnmetēju mīnas, strēlnieku munīciju, pretkājnieku mīnas unraķetes.
2010. gadā Latvijas kontingentā bija 176 karavīru, pavisam 2010. gadā Afganistānā dienēja 353 Latvijas NBS karavīri. 2010. gada decembrī pabeidza trešās un noslēdzošās Operacionālās sadarbības padomnieku grupas rotāciju Afganistānas austrumu reģionā. 2011. gadā Latvijas kontingentu veidoja aptuveni 180 karavīru, kopumā šajā gadā operāciju rajonā uzturējās 374 Latvijas NBS karavīri. 2011. gada februārī divi Latvijas karavīri tika izvietoti Kandahāras lidostas bāzē, lai piedalītos NATO apmācības misijas Afganistānā (NTM-A) programmā Lietuvas vadītās Gaisa spēku padomnieku grupas sastāvā. 2011. gada novembrī Latvija un Lietuva kopīgi iesaistījās afgāņu drošības spēku apmācībā Afganistānas dienvidu reģionā. Tur darbojās Lietuvas un Latvijas Speciālo operāciju spēku vienības karavīri.
2012. gadā Afganistānā uzturējās vidēji 180 Latvijas NBS karavīru, kopumā šajā gadā ISAF dienēja 364 Latvijas karavīri. Latvijas kontingents tika pārvietots no Meimenas bāzes uz Ziemeļu reģiona galvaspilsētu Mazarišarīfu, lai turpinātu sniegt atbalstu un apmācību afgāņu spēku vienībām līdz pilnīgai atbildības nodošanai šīm vienībām. Pēc pārvietošanās Latvija turpina kopīgu iesaisti operācijā Ziemeļvalstu formātā, kurā iesaistīta Zviedrija, kā vadošā valsts, Norvēģija, Somija un Latvija, veidojot kopīgu Pārejas atbalsta vienību darbībai Afganistānas ziemeļos.
2013. gada sākumā Latvijas NBS kontingentā palika aptuveni 30 karavīru, bet martā militārajā bāzē Northen Lights Mazarišarīfā darbību sāka Ziemeļvalstu un Baltijas Pārejas atbalsta vienība, ko veidoja Zviedrijas, Norvēģijas, Somijas un Latvijas karavīri. Kabulā maija sākumā darbību sāka arī kopēja Norvēģijas un Latvijas Speciālo operāciju vienība, kuras galvenais uzdevums bija Afganistānas Speciālās policijas apmācība speciālo operāciju jautājumos.
Pirms NATO operācijas "Izšķirīgais atbalsts" (Resolute Support, RS) sāuma 2014. gada 4. decembrī uz Afganistānu nosūtīja jaunu Latvijas kontingentu, kas izvietojās Marmalas bāzē pie Mazarišarīfas un Kabulā, kur viņi pildīja padomdevēju un štābu virsnieku un instruktoru amatus. Apmācību jomā Latvijas karavīri atbalstīja Afganistānas Nacionālās armijas 209. korpusa štābu un Inženieru skolu un kā padomdevēji darbojās arī NATO apmācības spēku izveidotajā Reģionālajā apvienotajā vadības un koordinācijas centrā Ziemeļu reģionā, kurā vadošā valsts bija Vācija. Latvija nodrošināja arī militāro policistu dalību Daudznacionālajā Militārās policijas rotā, kā arī gaisa atbalsta kontrolieru grupu Ātrās reaģēšanas rotā.
Olga Dolgova
Olga Dolgova (ru; dzimusi Tindā) ir Krievijas un Latvijas šahiste, sieviešu starptautiskā meistare (2007).
Dzīves gājums
Olga Dolgova dzimusi 1987. gadā Tindā. Kopā ar ģimeni 1997. gadā pārcēlusies uz Habarovsku. Tur 2009. gadā beigusi Tālo Austrumu Valsts transporta institūtu. 2010. gadā apprecējusies ar lielmeistaru Alekseju Širovu. 2013. gadā kā komandas "Termo-Eko"/RŠF dalībniece kļuvusi par Latvijas čempioni. No 2014. gada viņai ir Latvijas šaha pilsonība. Kopš tā laika piedalījusies tikai ātrā šaha turnīros.