cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hugenoti
Vēsture
Neilgi pirms Lielās Franču revolūcijas, 1787. gadā Luijs XVI parakstīja Versaļas ediktu, kas atjaunoja ticības brīvību Francijā. Divus gadus vēlāk, 1789. gada augustā Francijas Nacionālā sapulce pieņēma "Cilvēka un pilsoņa tiesību deklarāciju", kas garantēja pilsoņu tiesības protestantiem.
Vālodžu dzimta
Kopīgās īpašības
Vālodžu dzimtas sugas ir vidēji lieli putni, ķermeņa garums 18—30 cm. Apspalvojums lielākajai daļai sugu košs, visbiežāk dzeltens vai zaļš ar melnu. Raksturīgs dzimumu dimorfisms: mātītes nav tik košas kā tēviņi, kā arī tās ir nedaudz mazākas. Vālodzēm ir spēcīgs, ass, viegli noliekts knābis, gari, smaili spārni, vidēji gara vai gara aste.
Laforža
Hidroenerģētika
Hidroenerģētiskā Džeimsa līča projekta otrajā posmā no 1987. līdz 1996. gadam Laforžas upē tika uzbūvētas 3 spēkstacijas ar kopējo jaudu 1666 MW:
Vālodžu dzimta
Kopīgās īpašības
Uzturas kokos, galvenokārt mežos, bet sastopamas arī parkos un dārzos. Barojas ar kukaiņiem un augļiem. Lidojums spēcīgs, viļņveida. Balss skaļa, kliedzieni griezīgi, bet dziesma melodiska un maiga. Vālodzes galvenokārt ir vientuļnieces. Veido monogāmus pārus, un lielākajai daļai sugu katram pārim ir sava ligzdošanas teritorija. Ligzdai vieta bieži tiek piemeklēta agresīvu putnu (drongo, žagatu u.c.) tuvumā, tādējādi nodrošinot arī savai ligzdai aizsardzību pret ienaidniekiem.
Sistemātika
Vālodžu dzimta (Oriolidae)
Dienvidaustrumu Sulavesi
Dienvidaustrumu Sulavesi (id) ir Indonēzijas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. Izvietojusies valsts vidusdaļā, aizņem Sulavesi salas dienvidaustrumu pussalu, kā arī vairākas salas tās piekrastē, no kurām lielākās ir Butona (4408 km²), Muna (3219 km²), Kabaena (891 km²) un Vavoni (868 km²). Administratīvi iedalās divās pilsētās (provinces galvaspilsēta Kendari un Baubau) un 15 apriņķos.
Roci
Roci ir ciems Cēsu novada Jaunpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
1975. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm
1975. gada Pasaules sieviešu šaha čempionāts sastāvēja no vairākiem posmiem — zonālie turnīri, starpzonu turnīrs, pretendentu mači un mačs par pasaules čempiones nosaukumu. Šajā ciklā pasaules čempione Nona Gaprindašvili sekmīgi aizstāvēja savu titulu pret pretendentu maču uzvarētāju Nanu Aleksandriju. Tā bija ceturtā un pēdējā reize, kad viņa sekmīgi aizstāvēja savu titulu.
1973. gada starpzonu turnīrs
Starpzonālais turnīrs notika 1973. gada oktobrī un novembrī Menorka, kurā piedalījās labākās spēlētājas no katras FIDE zonas, kopumā 20 dalībnieces, no kurām četras ieguva tiesības spēlēt pretendentu mačos. Turnīra uzvarētāja V. Kozlovska kvalificējās tieši, četras otrās vietas dalītājas 1972. gada februārī un martā izspēlēja atlases mačturnīru. No tā pretendentu mačiem kvalificētās N. Aleksandrija, I. Levitina un M. Šula.
! !! Spēlētāja !! Valsts !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! 8 !! 9 !! 10 !! 11 !! 12 !! 13 !! 14 !! 15 !! 16 !! 17 !! 18 !! 19 !! 20 !! Punkti !! BK
!  !! Dalībniece !! 1 !!  2  !!  3  !!  4  || Punkti
1974.-75. gada pretendentu mači
Pēc pretendentu maču reglamenta trīs starpzonu turnīra uzvarētājām vajadzēja pievienoties pēdējā mača par pasaules čempiones titulu zaudētājai Allai Kušnirai, taču viņa neilgi pirms pretendentu maču sākuma bija aizbraukusi no Padomju Savienības un nevarēja piedalīties. Līdz ar to mačos piedalījās starpzonu turnīra uzvarētāja V. Kozlovska un tās trīs Kislovodskas mačturnīra uzvarētājas — Aleksandrija, Levitina un Šula. Pretendentu mačus spēlēja pēc izslēgšanas sistēmas. Uzvarēja Aleksandrija, izcīnot tiesības uz titulmaču pret pasaules čempioni Nonu Gaprindašvili.
1975. gada mačs par pasaules čempiones titulu
Mačā notika bezkompromisa cīņa — tikai viena partija no 12 beidzās neizšķirti. Mača gala rezultāts 8½ : 3½ (+8 −3 =1) Gaprindašvili labā.
!№ || Dalībnieces ||width=20| 1 ||width=20| 2 ||width=20| 3 ||width=20| 4 ||width=20| 5 ||width=20| 6 ||width=20| 7 ||width=20| 8 ||width=20| 9 ||width=20| 10 ||width=20| 11 ||width=20| 12 || ||+ ||− ||= ||Punkti ! !
Vārves upīte
Izteka - uz ziemeļime no Vārves. Iesākumā tekot rietumu virzienā, met loku pirms Pūņu purva, sagriežoties uz austrumiem. Ietek Ventā pie Vārves.
Upi šķērso valsts autoceļš P108 (Ventspils—Kuldīga—Saldus), tās krastos atrodas Vārve. Upe līdz autoceļam P108 regulēta.
Lorenco Insinje
Lorenco Insinje (dzimis ) ir Itālijas futbolists, uzbrucējs, Itālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2010. gada spēlē Serie A kluba SSC Napoli sastāvā.
Sasniegumi
Pescara
Individuālie sasniegumi
Čiki Begiristains
Aitors "Čiki" Begiristains Muhika (es, dzimis ) ir bijušais Spānijas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) Begiristains ir Anglijas Premjerlīgas kluba Manchester City sporta direktors.
Vislabāk pazīstams no laika Real Sociedad un Barcelona komandās, kur kopumā viņš izcīnīja 13 titulus, tai skaitā četrus La Liga un Eiropas kausa trofeju 1992. gadā.
Ar Spānijas futbola izlasi piedalījies 1988. gada Eiropas čempionātā un 1994. gada FIFA Pasaules kausā.
No 2003. līdz 2010. gadam bijis Barcelona kluba sporta direktors. Kopš 2012. gada viņš ir Anglijas kluba Manchester City sporta direktors.
Saules iela (Madlienas pagasts)
Saules iela ir ciems Madlienas pagastā, Ogres novadā. Atrodas 80 km attālumā no Rīgas.
Čiki Begiristains
Sasniegumi
Real Sociedad
Barcelona
Savīte
Savīte (arī Salvīte, Savide) ir Vesetas kreisā krasta pieteka Madonas novadā.
Iztece no Kaņepēnu ezera rietumu krasta. Tek ziemeļu virzienā. Lielākās pietekas - Dzērvīte, Taurupīte. Augštecē caurtek Griežmaņu ezeram. Ietek Vesetā pie Tutenu mājām. Upi šķērso valsts autoceļš V880 (Bērzaune – Viesūnēni – Zīdiņi). Tās krastos atrodas Ramuļēni.
Juris Lipsbergs
Juris Lipsbergs (dzimis, miris ) bija latviešu biologs un ornitologs. 1949. gada 25. martā kopā ar ģimeni ticis izsūtīts uz Sibīriju, Krievijas Tomskas apgabala Kargasokas rajonu. Vecākais brālis Uldis Lipsbergs (1926—1999) arī bijis iesaistīts ornitoloģiskajos pētījumos.
1970. gadā absolvējis Latvijas Valsts universitātes Bioloģijas fakultāti, aizstāvot diplomdarbu par paugurknābja gulbju ligzdošanas bioloģiju.
Pēc universitātes beigām uzsācis darbu Latvijas Zinātņu akadēmijas Bioloģijas institūtā. 1988. gadā ieguvis bioloģijas zinātņu kandidāta grādu (vēlāk pielīdzināts doktora grādam). Nodarbojies ar ūdensputnu (īpaši paugurknābja gulbju), niedrājos dzīvojošo putnu (īpaši somzīlīšu un bārdzīlīšu), lielo plēsīgo dienas un nakts putnu izpēti. Daudz darījis dabas aizsardzības un īpaši aizsargājamo dabas teritoriju izveides jomā, kā viens no pirmajiem veidojis mākslīgās ligzdvietas jūras ērglim un citām lielo plēsīgo putnu sugām. Pēdējos dzīves gados pētījumi un dabas aizsardzības darbība veltīti pārsvarā ūpim.
Publicējis zinātniskus un populārzinātniskus rakstus, 2016. gadā iznākusi atmiņu grāmata "Klaidonīga putnu pētnieka piedzīvojumi". Viens no Latvijas Ornitoloģijas biedrības dibinātājiem.
Jānis Lazdiņš
Jānis Mārtiņš Lazdiņš (arī Jan Lasdin, 1875-1953) bija latviešu mūziķis un diplomāts. Krievijas impērijas galma orķestra pirmais vijolnieks (1902—1917), Latvijas vēstnieks Beļģijā un Luksemburgā (no 1929).
Dzīvesgājums
Dzimis 1875. gada 22. augustā Bārbeles pagasta Lazdiņu mājās zemnieka Mārtiņa Lazdiņa ģimenē. Mācījās Jelgavas klasiskajā ģimnāzijā. Studēja Pēterburgas konservatorijā (1892—1898), papildinājās Parīzē, bija Krievijas impērijas galma orķestra pirmais vijolnieks (1902—1917).
Pēc Latvijas valsts pasludināšanas 1918. gada novembrī bija Latvijas pagaidu valdības finansu ministra Kārļa Puriņa sekretārs. No 1919. gada jūlija bija Latvijas Republikas Ārlietu ministrijas ierēdnis, no 1920. gada ārlietu ministra Z. A. Meierovica kabineta šefs. Viņš pavadīja ministru ārzemju ceļojumos Latvijas valsts de iure atzīšanas sarunās (1920—1921), Dženovas konferencē (1922) u.c. No 1924. gada jūlija — ģenerālkonsuls, no 1927. gada — chargé d'affaires, no 1929. gada — Latvijas sūtnis Beļģijā un Luksemburgā. Propagandēja Latvijas valsti un tās mākslu Beļģijā, rīkoja lekcijas un konferences, latviešu mākslas izstādes, koncertus, baleta uzvedumus u.c. Kā Beļģijas Karalistes dāvinājums Latvijas Ārzemju mākslas muzejā glabājas 20. gadsimta sākuma beļģu mākslas kolekcija, tās iniciatori bija Latvijas sūtnis Jānis Lazdiņš kopā ar Beļģijas ārzemju izstāžu komisāru Polu Lambotu.
1938. gadā atvaļinājās no diplomātiskā dienesta un apmetās uz pastāvīgu dzīvi Beļģijā, viņa vietā no 1938. gada septembra Latvijas sūtnis Beļģijā un Luksemburgā bija Miķelis Valters. Pēc Otrā pasaules kara dzīvoja Senžilā (Saint-Gilles) pie Briseles. 1948. gada 23. decembrī viņam piešķīra Beļģijas pavalstniecību.
Miris 1953. gada 20. martā.
Jeļena Tairova
Jeļena Tairova (ru; Minska —  Maskava) bija Baltkrievijas un Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (2006).
Biogrāfija
2001. gadā, pārstāvot Baltkrieviju, izcīnījusi zelta medaļu Eiropas jauniešu šaha čempionātā un bronzas medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā U10 vecuma kategorijā. Vēlāk pārcēlusies uz Krieviju. Divas reizes bijusi otrā Eiropas junioru šaha čempionātos U12 vecuma kategorijā (2002, 2003). Izcīnījusi četras medaļas vecuma kategorijā U14: zelta (2005. gadā Pasaules junioru šaha čempionātā), divas sudraba (2004. un 2005. gadā Eiropas junioru šaha čempionātos) un bronzas (2004. gadā Pasaules junioru šaha čempionātā). 2005. gadā uzvarējusi šaha turnīros Minskā un Jeļizavetas Bikovas memoriālā Vladimirā. 2006. gadā uzvarējusi Krievijas junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā un kopā ar Tatjanu Kosincevu un Nadeždu Kosincevu dalījusi otro vietu Krievijas sieviešu šaha čempionātā (uzvarējusi Jekaterina Korbuta). 2007. gadā bijusi otrā Krievijas sieviešu šaha čempionātā (uzvarējusi Tatjana Kosinceva). 2007. gadā Bādhomburgā kopā ar Moniku Socko dalījusi 3. vietu starptautiskajā šaha turnīrā (uzvarējusi Džao Sjue).
Pārstāvējusi Krievijas komandu Pasaules komandu šaha čempionātā 2007. gadā, un gan komandu, gan individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba medaļas. Divas reizes (2006, 2007) pārstāvējusi Krievijas izlasi mačos pret Ķīnu.
Par panākumiem turnīros FIDE 2006. gadā Tairovai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu, bet 2007. gadā - starptautiskā meistara nosaukumu vīriešiem (IM).
2008. gadā Tairovai tika atklāts plaušu vēzis. 2010. gadā mirusi pēc ilgstošas slimības.
Dživans Gasparjans
Dživans Gasparjans (hy; dzimis, miris ) bija armēņu mūziķis, duduka spēles meistars un komponists. Armēnijas PSR tautas mākslinieks (1978). Erevānas Komitas valsts konservatorijas profesors. Sniedza koncertus visā pasaulē. Dzīvoja un strādāja Erevānā.
Viņa spēlētās duduka skaņas dzirdamas arī tādās Holivudas filmās kā "Gladiators", "Krauklis" (The Crow) un citās. Viņš sadarbojies ar tādiem mūziķiem kā Sting, Seržs Tankjans (System of a Down), Pīters Geibriels, Laionels Ričijs, Braiens Mejs, Boriss Grebenščikovs un citiem. 2006. gadā viņš tika nominēts Grammy balvai par albumu Endless Vision kā labāko tradicionālās pasaules mūzikas albumu.
Igors Tamms
Igors Tamms (ru; dzimis, miris ) bija padomju fiziķis teorētiķis. 1958. gadā kopā ar Pāvelu Čerenkovu un Iļju Franku ieguvis Nobela prēmiju fizikā par Čerenkova—Vavilova starojuma atklāšanu un izskaidrošanu.
Igors Tamms bija divu Staļina prēmiju (1946, 1953) laureāts, Sociālistiskā Darba Varonis (1953).
Karaļa Boduēna stadions
Kā Jubilejas stadions (fr, nl) tas tika atklāts 1930. gadā un nosaukts par godu Beļģijas simtgadei. 1946. gadā tas tika pārsaukts par Heizela stadionu (fr, nl}. Stadionā 1958., 1966., 1974. un 1985. gadā notika Eiropas kausa finālspēles, bet 1964., 1976. un 1980. gadā — Kausu ieguvēju kausa fināls.
1985. gada 29. maijā Eiropas kausa finālspēles laikā starp Turīnas "Juventus" un Liverpool FC komandām līdzjutēju sadursmju rezultātā, sabrūkot stadiona sienai, gāja bojā 39 cilvēki un apmēram 600 tika ievainoti. Lielākoties tie bija "Juventus" līdzjutēji. Šī notikuma rezultātā angļu klubiem uz 5 gadiem tika aizliegts piedalīties UEFA sacensībās, bet pašā stadionā, kurš bija tehniski sliktā stāvoklī, notika tikai vieglatlētikas sacensības.
Igors Tamms
Biogrāfija
Pēc ģimnāzijas beigšanas Igors Tamms devās mācīties uz Edinburgas Universitāti. Pirms Pirmā pasaules kara atgriezās Krievijā un turpināja mācības Maskavas Valsts universitātes Fizikas un matemātikas fakultātē, ko beidza 1918. gadā ar diplomu fizikā.
Karaļa Boduēna stadions
1995. gadā stadions tika pilnībā pārbūvēts, nosaucot to karaļa Boduēna vārdā. 1996. gadā šeit notika Kausu ieguvēju kausa fināls, bet 2000. gadā — Eiropas čempionāta spēles.
Igors Tamms
Biogrāfija
Pirmā pasaules kara laikā darbojies kā brīvprātīgais palīgs frontē. Neilgu laiku bija iesaistīts politiskā darbībā, pārstāvot meņševikus-internacionālistus kā Jeļizavetgradas deputāts Pirmajā padomju kongresā. Pēc tam uzsāka akadēmisko karjeru, strādāja par mācību spēku vairākās augstskolās Simferopolē un Odesā. No 1922. gada strādāja Maskavā, kur vadīja Teorētiskās fizikas katedru Maskavas Valsts universitātes Fizikas un matemātikas fakultātē. No 1934. gada vēl papildus sāka strādāt Ļebedjeva fizikas institūtā (ФИАН), nodibināja un vadīja teorētisko nodaļu. Pēc brāļa Leonīda aresta un nāves soda arī Igora Tamma karjera tika ierobežota, viņš zaudēja vadošo posteni katedrā. Tomēr 1949. gadā atgriezās Maskavas Valsts universitātes Kvantu teorijas un elektrodinamikas katedrā. Vēlāk kļuva par PSRS Zinātņu akadēmijas akadēmiķi.
1966. gadā Tamms bija starp 25 zinātnes un kultūras darbiniekiem, kas parakstīja PSKP CK ģenerālsekretāram Leonīdam Brežņevamm adresētu vēstuli, kurā vērsās pret Staļina reabilitāciju.
Nozīmīgākie sasniegumi
Galvenās Tamma darbības jomas zinātnē bija kvantu mehānika, cietvielu fizika, starojuma teorija, kodolfizika, elementārdaļiņu fizika. 1932. gadā Tamms publicēja darbu par cieta ķermeņa virsmas stāvokļiem, ko vēlāk sāka saukt par Tamma stāvokļiem.
Igors Tamms kopā ar Iļju Franku strādāja pie Čerenkova—Vavilova starojuma teorētiskā izskaidrojuma. Šo starojumu 1934. gadā bija atklājis fiziķis Pāvels Čerenkovs, strādājot Sergeja Vavilova vadībā. Čerenkovs atklāja parādību, ka lādētas daļiņas, ar lielu ātrumu pārvietojoties ūdenī, izraisa zilganu spīdēšanu, kas vēlāk tika nosaukta par Čerenkova—Vavilova starojumu. Iļja Franks un Igors Tamms veica šī starojuma teorētisko izskaidrojumu. Šie pētījumi vēlāk palīdzēja izstrādāt jaunu metodi augstas enerģijas daļiņu detektēšanā un to ātrumu mērīšanā. Par Čerenkova—Vavilova starojuma atklāšanu un izskaidrošanu 1958. gadā trim fiziķiem — Čerenkovam, Frankam un Tammam — tika piešķirta Nobela prēmija fizikā.
Igors Tamms kopā ar Andreju Saharovu izstrādāja ideju par plazmas noturēšanu tokamakā ar magnētiskā lauka palīdzību.
Dzisna
Dzisna jeb Disna  ir pilsēta Baltkrievijā, Vitebskas apgabalā, Mjoru rajonā pie Dzisnas upes ietekas Daugavā. Pēc iedzīvotāju skaita mazākā pilsēta valstī.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1461. gadā kā Lietuvas lielkņazistes apdzīvota vieta. Pēc Polijas Otrās dalīšanas 1793. gadā to pievienoja Krievijas Impērijai. 19. gadsimtā pieauga ebreju īpatsvars, 1897. gadā vairāk nekā 2/3 no pilsētas iedzīvotājiem bija ebreji.
No 1922. līdz 1926. gadam Dzisnas apriņķis atradās Viļņas Zemes, vēlāk Viļņas vojevodistes sastāvā. Pēc Polijas kampaņas 1939. gadā to inkorporēja Baltkrievijas PSR. Otrā pasaules kara laikā atradās vācu okupācijas zonā.
Šubraka
Šubraka (arī Sobraka, Subraka) ir Vesetas kreisā krasta pieteka Madonas un Aizkraukles novados.
Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Vesetā pie Grīvu mājām. Upi šķērso valsts autoceļi V880 (Bērzaune – Viesūnēni – Zīdiņi) un V916 (Jaunbebri – Odziena – Vietalva – Indrāni).
Tirznieki
Tirznieki ir ciems Cēsu novada Jaunpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta dienvidu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V845, Tirzas upes krastā.
Vietējas nozīmes aizsargājamie kultūras pieminekļi ciema apkārtnē: Tirznieku senkapi.
Jaunmuiža (Vārves pagasts)
Jaunmuiža ir valsts adrešu reģistrā neesoša apdzīvotā vieta Ventspils novada Vārves pagastā. Izvietojusies pagasta dienvidu daļā 5,1 km no pagasta centra Ventavas, 15,7 km no novada centra Ventspils un 203,9 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie valsts autoceļa P108 (Ventspils—Kuldīga—Saldus), starp Lečiem un Zūrām, Jaunmuižas grāvja krastos. Veidojusies ap vēsturisko Jaunmuižas (Juliannenhof) pusmuižu.
Albānija 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Albānija 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Spānijas pilsētā Barselonā bija viena no 169 dalībvalstīm. Šīs bija Albānijas otrās vasaras olimpiskās spēles, iepriekš tā startēja pirms 20 gadiem, 1972. gada Minhenes olimpiskajās spēlēs. Albānija šajās olimpiskajās spēlēs bija pārstāvēta ar 7 sportistiem (5 vīriešiem un 2 sievietēm) 4 olimpiskajos sporta veidos.
Šajās olimpiskajās spēlēs Albānija neizcīnija olimpiskās medaļas. Labāko rezultātu izcīnīja Dede Dukajs, kurš svarcelšanā ieguva 9. vietu.
Albānijas karognesējs olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā bija šāvējs Kristo Robo.
Peldēšana 25px
Albānija pirmo reizi startēja peldēšanā olimpiskajās spēlēs. Tajās piedalījās viens Albānijas sportists — Franks Leskajs. Viņš startēja trijās peldēšanas disciplīnās. Visās trijās viņš fināla peldējumiem nekvalificējās, bet labāko rezultātu sasniedza 50 metru brīvā stila peldējumā, kurā priekšsacīkstēs ar rezultātu 24.72 sekundes izcīnīja 50. vietu.
Svarcelšana 25px
Albānija svarcelšanā bija pārstāvēta ar trim sportistiem — Sokolu Bišanaku, Fatmiru Buši un Dede Dekaju. Sokols Bišanaku un Fatmirs Buši startēja svara kategorijā līdz 67.5 kilogramiem, bet Dede Dekajs līdz 110 kilogramiem. Labāko rezultātu izcīnīja Dede Dekajs. Viņš svara kategorijā līdz 110 kilogramiem izcīnīja 9. vietu.
Šaušana 25px
Albāniju šaušanā pārstāvēja divi sportisti — Kristo Robo un Enkelejda Šehu. Kristo Robo startēja 25 metru ātršaušanā ar pistoli vīriešiem. Kvalifikācijās kārtā ieguva 565 punktus, izcīnot 30. vietu, bet fināla kārtai nekvalificējās. Enkelejda Šehu startēja 25 metru šaušanā ar pistoli sievietēm. Viņa kvalifikācijas kārtā ieguva 575 punktus, izcīnot 14. vietu, bet fināla kārtai nekvalificējās.
C reaktīvais olbaltums
C reaktīvais olbaltums jeb CRO (arī C reaktīvais proteīns, CRP) ir asins plazmas olbaltumviela, kas pieder pie beta globulīniem. Tas pieder pie akūtas fāzes olbaltumiem, kuru koncentrācija asinīs paaugstinās iekaisuma gadījumos. CRO ir augsti jutīgs nespecifisks iekaisuma rādītājs, kura līmenis sāk paaugstināties pēc 6—8 stundām un ir redzami paaugstināts jau 12—48 stundas pēc iekaisuma sākuma. Veseliem cilvēkiem CRO koncentrācija asinīs ir niecīga.
Vēsture
C reaktīvo olbaltumu 1930. gadā atklāja Viljams Tilets (William Smith Tillett) un Tomass Frānsiss (Thomas Francis junior) Rokfellera medicīnisko izmeklējumu institūtā. CRO atklāja plazmā pacientiem, kuri slimoja ar pneimoniju, un tā tika nosaukts, jo spēja piesaistīt un izgulsnēt pneimokoku C polisaharīdus.
Uzbūve
C reaktīvo olbaltumu veido piecas atsevišķas subvienības, kuras ar nekovalentām saitēm ir saistītas cikliskā pentamērā struktūrā ar molekulāro masu no 110000 līdz 140000 daltoniem.
CRO klīnikā
CRO ir galvenais akūtas fāzes olbaltums. Tas paaugstinās 6 līdz 10 stundu laikā pēc saslimšanas, iegūtas traumas vai ķirurģiskas iejaukšanās. CRO testu izmanto iekaisumu diagnostikā un attīstības novērošanā, lai noteiktu iekaisuma dabu (bakteriāla vai vīrusu infekcija), varētu izvēlēties pareizo ārstēšanas taktiku un kontrolēt tās efektivitāti. Pēc traumas vai operācijas bez sarežģījumiem CRO koncentrācija nokrītas līdz normai nākamajās 5—7 diennaktīs. Sliktāk ir, ja CRO koncentrācija virs 200 mg/l ir ilgāk kā 10 diennaktis vai pēc 7—10 diennaktīm notiek tikai neliels paaugstinātās koncentrācijas samazinājums. Izteikts CRO līmeņa kāpums novērojams 1—2 dienas pirms nāves.
Līmeņa paaugstinājums:
Dzirciema ezers
Dibens - dūņains. Krasti - zemi, rietumos pieejami. Ezeram caurtek Kalnupe uz Engures ezeru. Makrofīti - niedres, kosas, glīvenes, daudzlapes, raglapes. Ezerā dzīvo līdakas, līņi, asari, raudas, karpas, karūsas, plauži un karūsas. Uz ziemeļiem no ezera - Dzirciems. Vairākas peldvietas.
C reaktīvais olbaltums
CRO klīnikā
Pie faktoriem, kas ietekmē CRO līmeņa paaugstināšanos, minams vecums, fiziskā slodze, kāpšana augstumā (piemēram, pa kāpnēm), smēķēšana (var būt augsts CRO – līdz 25 mg/l), grūtniecība un paaugstināts estrogēnu līmenis.
Laboratoriski CRO nosaka ar turbidimetrijas metodi, izmantojot CRO lateksa reaģentu. Asins serumā un plazmā normāli atrodami <0,3-0,5 mg/l CRO.
CRO išēmiskā insulta gadījumā
CRO līmenis serumā ir paaugstināts apmēram 3/4 slimnieku ar išēmisko insultu. Paaugstinātu CRO līmeni var arī izraisīt sistēmiska iekaisuma atbilde, audu bojājumi vai išēmiskam insultam līdzi nākoša infekcija.
CRO iedarbība
CRO iedarbības mehānismi ir dažādi. Uzskata, ka CRO stimulē imūnsistēmas reakcijas, tostarp fagocitozi, piedalās T un B limfocītu mijiedarbībā, aktivē klasisko komplementa sistēmu. CRO sintezējas galvenokārt aknās, tā sintēzi aktīvi aizsāk antigēni, imūnkompleksi, citokīni (interleikīns 6, audzēju nekrozes faktors, interleikīns 1).
CRO spēj piesaistīt plašu spektru toksīnu, bojāto audu daļiņu un baktēriju ligandu, novēršot to izplatīšanos organismā. Pats par sevi CRO nav imunitātes mediatoru grupā, taču ir seruma pamatsastāvdaļa akūtas iekaisuma fāzes attīstīšanās gadījumā.
Uzskata, ka CRO arī veicina asinsvadu sašaurinošā endotelīna veidošanos, kas pastiprina monocītu un SICAM-1 hemoatraktanta-1 ekspresiju, izraisa endotēlija disfunkciju, asinsvadu sašaurināšanos un arteriāla spiediena pieaugumu. CRO aktivē arī lipīdu peroksīdu oksidēšanos, piedalās oksidatīvā stresa attīstībā un negatīvi ietekmē endotēlija darbību.
Prāgas hrada
Prāgas hrada, Prāgas pils (cs) ir Čehijas prezidenta oficiālā rezidence. Atrodas Hradčanu rajonā, Prāgā. Uzcelta 9.—10. gadsimtā. Ginesa pasaules rekordu grāmatā hrada ir iekļauta kā lielākā senā pils pasaulē. Tā aizņem gandrīz 70 000 m2 lielu teritoriju.
Hradas teritorijā atrodas vairākas baznīcas (tai skaitā Svētā Vīta katedrāle), pilis, klosteris, dārzi, aizsardzības torņi. Pilī ir pārstāvēti dažādi arhitektūras stili, 18. gadsimta vidū pils komplekss pārbūvēts vēlīnā baroka un klasicisma stilā. Lielākā daļa pils teritorijas ir atvērta tūristiem. Mūsdienās pilī atrodas arī vairāki muzeji. Katru gadu notiek Vasaras Šekspīra festivāls.
Dunski
Dunski var būt:
Kohtla (stacija)
Kohtla (et) ir stacija Igaunijā, Austrumviru apriņķa Kohtlas pagastā, dzelzceļa iecirknī Tapa—Narva un atrodas 57 km attālumā no Narvas, 75,3 km attālumā no Tapas, un 153 km attālumā no Tallinas. Kohtlas stacija apkalpo starppilsētu pasažieru vilcienu satiksmi, kā arī veic dzelzceļa kravu operācijas. Kohtlā pietur Tapas (Tallinas) un Narvas virzienā kursējošie pasažieru dīzeļvilcieni (2012. gadā 1 vilciena sastāva pāris dienā).
Stacija
Kohtlas stacija tika atklāta 1876. gadā un līdz ar citām šajā gadā atklātajām Baltijas dzelzceļa stacijām (Lehtse, Kehra, Auvere) ieguva pēc dizaina un apjoma identisku staciju ēku. No četrām 1876. gada laiduma stacijām līdz 21. gadsimtam saglabājušās divas — Kehra un Lehtse.
Otrā pasaules kara laikā, padomju karaspēkam virzoties Igaunijas teritorijā, Kohtlas stacijas ēka 1944. gadā tika iznīcināta. 20. gadsimta 50. gadu sākumā Kohtlā tika uzbūvēta jauna stacija. Ēkas arhitektūra tika ieturēta tolaik valdošajā Staļina klasicisma/baroka stilā un bija daudzu šajā laika periodā celto stacijas ēku līdziniece. Šāds stacijas tips sastopams ne vien Igaunijā — Vaivara, Viljandi, Sonda, bet arī Latvijā — Limbaži, Zemitāni, Koknese.
21. gadsimta sākumā Kohtlas stacijas ēka nojaukta.
Signe Baumane
Signe Baumane (dzimusi ) ir Ņujorkā dzīvojoša latviešu animācijas filmu režisore, scenāriste, māksliniece un grāmatu ilustratore.
Dzimusi Aucē, augusi Tukumā un Sahalīnā. Absolvējusi Rīgas 2. vidusskolu. Studējusi filozofiju Maskavā. Kopš 1995. gada dzīvo un strādā Ņujorkā. Kino mākslas un zinātnes akadēmijas biedre no 2005. gada.
Baumanes animācijas filmas "Akmeņi manās kabatās" (2014) un "Mans laulību projekts" (2022) saņēmušas katra pa trim Lielā Kristapa balvām.
Čeņs Guančens
Čeņs Guančens (, ; dzimis Liņi, Ķīnā) ir Ķīnas Tautas Republikas kopš bērnības akls autodidakts jurists un cilvēktiesību aktīvists, kurš darbojas publisko tiesību un it īpaši reproduktīvo tiesību jomā. Par iedzīvotāju musināšanu uz pretošanos vietējās valdības uzspiestiem abortiem Čeņam 2006. gadā piespriests cietumsods. Pēc atbrīvošanas viņam piemēroja mājas arestu, kā esamību vietējās varas iestādes noliedza. 2012. gada aprīlī Čeņs izbēga no mājas aresta un guva patvērumu ASV vēstniecībā Pekinā, bet pēc tam kopā ar ģimeni izbrauca uz ASV, lai uzsāktu mācībās universitātē.
Profesionālā darbība
Akls kopš bērnības, Čeņs Naņdzjinas Ķīniešu medicīnas universitātē studējis masāžu, kas ir viena no nedaudzām Ķīnā akliem cilvēkiem pieejamajām profesijām. Pēc izglītības iegūšanas paralēli masiera darbam Čens apmeklēja tiesību zinību lekcijas un apguva tiesību pamatus, ko vēlāk izmantoja, lai palīdzētu lauku iedzīvotājiem tiesvedības lietās.
Plašsaziņas līdzekļu un centrālo varasiestāžu ievērību guva Čeņa kampaņa, kas izgaismoja Šaņdunas vietējo varasiestāžu "viena bērna politikas" ietvaros veiktos piespiedu abortus un sterilizācijas.
Ieslodzījums un mājas arests
2006. gada 24. augustā Čeņam piesprieda četru gadu ilgu cietumsodu par musināšanu un satiksmes traucēšanu. Pēc atbrīvošanas no ieslodzījuma, ārzemju žurnālistiem un Ķīnas cilvēktiesību aktīvistiem nav izdevies satikt Čeņu, jo potenciālos apmeklētājus aiztur un fiziski iespaido neidentificētas personas. Vietējas varas iestādes noliedz šo faktu. Pats Čeņs izplatīja video, kurā apgalvoja, ka viņš un viņa dzīvesbiedre pēc atbrīvošanas no ieslodzījuma vairākkārt piekauti.
Bēgšana no mājas aresta
2012. gada 27. aprīlī ārpus Ķīnas publicētajos plašsaziņas līdzekļos publicēja ziņas, ka Čeņs ir slepenībā aizbēdzis no mājas aresta, un atrodas drošā vietā valsts iekšienē, iespējams ASV vēstniecībā. Vienlaicīgi, tīmeklī tika izplatīts Čeņa video aicinājums premjeram Veņ Dzjabao, kurā Čeņš vainoja vietējās valdības pārstāvjus korupcijā un vardarbībā pret sevi un ģimenes locekļiem. 2. aprīlī ASV vēstniecība un Ķīnas valsts preses aģentūra paziņoja, ka Čeņš ASV vēstniecībā pavadījis sešas dienas, bet pēc tam to pēc savas vēlēšanās atstājis, jo ASV un Ķīnas vienošanās ietvaros viņam nodrošināta drošība un iespēja uzsākt jursispodences studijas kādā Ķīnas pilsētā. Tās pašas dienas vakarā Čeņš paziņoja, ka ir mainījis savas domas un vēlas atstāt valsti, lai dotos uz ASV. Viņam piedāvāta mācību vieta ASV, un gan ASV, gan Ķīnas puse paziņoja, ka Čeņš var ierastajā kārtībā pieteikties nepieciešamajiem dokumentiem. 19. maijā Čeņs kopā ar ģimeni no Pekinas izlidoja uz Ņujorku.
Mizesa atklātne
Mizesa atklātne ir šaha atklātne, kas sākas ar gājienu: '''1. d2-d3'''.
To klasificē pie flanga atklātnēm ar Šaha atklātņu enciklopēdijas kodu A00.
Vēsture
Atklātne nosaukta Vācijas un Lielbritānijas šahista Žaka Mizesa (1865-1954) vārdā, kas Berlīnē 1910. gadā gājienu 1. d3 spēlēja divās mača partijās pret Rihardu Teihmanu. Mizess tikai ar grūtībām panāca neizšķirtu vienā partijā, bet otru zaudēja. Tomēr Mizess nav pirmais, kas spēlējis 1. d2-d3. Jau 1856. gadā Londonā to spēlēja britu šaha čempions Z. Bodens (1826-1882) pret spēcīgo amatieri Dž. Ouenu (1827-1901). Pēc tam šis gājiens līdz 20. gs. vidum pazuda no pasaules spēcīgāko šahistu prakses. Tikai 1960. gadā krievu lielmeistars Aleksandrs Kotovs lietoja šo gājienu trīs partijās, ieskaitot 1961. gadā Stokholmā spēlēto partiju pret Vācijas lielmeistaru Volfgangu Uncikeru.
Viszināmākā partija, kas sākta ar šo atklātni, ir 1997. gadā spēlētā revanša mača trešā partija starp Gariju Kasparovu un superdatoru Deep Blue. Kasparovs sprieda, ka dators spēlēs sliktāk pozīcijā, kas nav iekļauta tā atklātņu bibliotēkā, tomēr datoru pieveikt neizdevās, partija beidzās neizšķirti.
Stratēģiskā ideja
Balto gājiens 1. d2-d3 atstāj melnajiem iespēju brīvi izvēlēties turpmāko spēles plānu. Dabiskās melno atbildes ir 1. ... d7-d5 vai 1. ... e7-e5. Abos gadījumos baltie, spēlējot laidņa fianketto (g2-g3 un Lf1-g2), var pāriet uz vecindiešu aizsardzībai raksturīgu figūru izvietojumu ar mainītām krāsām. Bet pēc 1. ... e7-e5 baltajiem ir vēl papildus iespējas, izvēlēties 2. c2-c4, pārejot angļu atklātnē, vai 2. e2-e4 ar sekojošo Zb1-d2, spēlējot Filidora aizsardzību ar baltajiem.
Lucavsalas muiža
Lucavsalas muiža jeb Lucavmuiža bija privātā muižiņa Lucavsalā, Akmeņsalas draudzes novadā. Savu nosaukumu 17. gadsimtā ieguvusi no tās īpašnieka Lucava (von Lutzau) vārda.
Vēsture
Zināms, ka līdz 1559. gadam Daugavas kreisā krasta saliņas tagadējās Lucavsalas vietā piederējušas Livonijas ordenim. Pēc ordeņa sabrukuma tās pārgāja privātīpašumā. Nosaukums radies Zviedru Vidzemes laikā 17. gadsimtā, kad muižiņu Mazās Daugavas krastā savā īpašumā ieguva Klāss Lucavs. Daugavas kaujas laikā 1701. gada jūlijā Lucava muižā zviedri ielenca kapteiņa Šlipenbaha komandēto Krievijas armijas garnizonu. Kaujā krita daudz krievu un zviedru karavīru, kas turpat pie muižas tika apbedīti. 18.—19. gadsimtā vairākas mazākas saliņas pakāpeniski saplūda ar Lucavsalu.
1782. gadā muiža piederēja Magnusas kundzei, dzimušai Landavai (Fr. Magnus, geb. Landau). 19. gadsimta otrajā pusē muižu nopirka tirgotājs Ivans Ļeontjevs. 1891. gadā pēc B. Epingera projekta pie Lucavsalas muižas ēkām uzcēla 6 metrus augstu pēc formas pareizticīgo kapelai līdzīgu pieminekli. 1902. gadā Rīgas pilsēta atpirka Lucavsalas muižu un 1904. gadā iekļāva Rīgas pilsētas teritorijā.
Mūsdienās (2019. gads) muižas ēka ir saglabājusies ļoti sliktā stāvoklī.
Ansbahas Karolīne
Ansbahas Karolīne, Vilhelmīna Šarlote Karolīne fon Brandenburga-Ansbaha (, ; dzimusi ; mirusi ) bija Lielbritānijas karaļa Džordža II sieva.
Bērnību pavadījusi Prūsijas karaļa Frīdriha I sievas Hanoveres Sofijas Šarlotes galmā. Apprecējās ar Hanoveres kūrfirstu Georgu Augustu (nākamo Lielbritānijas karali). 1714. gadā, kad vīrs kļuva par Velsas princi, ģimene pārcēlās uz Lielbritāniju. Kopā ar vīru bija politiskā opozīcijā vīratēvam — Džordžam I. Politiski Karolīne atbalstīja Robertu Volpolu. Pēc Karolīnes nāves 1737. gadā karalis atteicās precēties vēlreiz.
Leči
Apdzīvotā vieta atrodas pie valsts autoceļu P108 (Ventspils—Kuldīga—Saldus) un P111 (Ventspils (Leči)—Grobiņa) krustojuma, pie Jaunmuižas grāvja un Medoles ietekas Vantā. Veidojusies ap vēsturisko Leču muižu (Gut Atlitzen).
Žagari (Jaunpiebalgas pagasts)
Žagari ir ciems Cēsu novada Jaunpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V845. Ciems ir daļēji izzudis.
Sauleskalns (Gaigalavas pagasts)
Sauleskalns (ltg) ir apdzīvota vieta Rēzeknes novada Gaigalavas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidrietumu pierobežā 6 km no pagasta centra Nagļiem, 37 km no novada centra Rēzeknes un 229 km no Rīgas.
Apdzīvota vieta atrodas Rēzeknes upes labā krastā, bet pretējā krastā atrodas Drabāku-Orenīšu dīķi. Uz austrumiem no Sauleskalna atrodas Garanči, caur kuriem ir savienojums ar autoceļu V561.
Pasaules ass
Pasaules ass ir taisne, kas iet caur debess sfēras centru un ir paralēla Zemes rotācijas asij. Pasaules ass krusto debess sfēru debess polos. Līdzīgi kā Zemes polus, tos sauc par debess ziemeļpolu un debess dienvidpolu. Pirmais atrodas Mazā Lāča zvaigznājā, otrais – Oktanta zvaigznājā.
Račevskis
Račevskis var būt:
Natālija Gordijenko
Natālija Gordijenko (ro, uk, dzimusi Kišiņevā) ir  moldāvu dziedātāja, diskžokeja, dejotāja, modele un TV raidījumu vadītāja. Viņa kopā ar grupu Arsenium pārstāvēja Moldovu 2006. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Atēnās, Grieķijā ar dziesmu Loca. Konkursa finālā grupa ieguva 20. vietu. Natālija ir arī 2007. gada Jaunā Viļņa, kas notika Jūrmalā, Latvijā, uzvarētāja. Viņa piedalīsies, pārstāvot Moldovu, arī 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē ar dziesmu Sugar.
Biogrāfija
Dzimusi Kišiņevā ukraiņu izcelsmes ģimenē. Viņa bērnībā ir dziedājusi skolas korī, mācījusies spēlēt klavieres 7 gadus mūzikas skolā un dejojusi skolas dejas ansamblī 10 gadus. Natālija sāka piedalīties mūzikas konkursos un sacensībās no 15 gadu vecuma. Viņa ir mācījusies Moldovas Mūzikas, teātra un tēlotājmākslas akadēmijā.
Mūzikas karjera
2005. gadā Natālija kļuva par grupas Millenium dalībnieci. Tajā pašā gadā grupa piedalījās starptautiskā konkursā Golden Stag Brašovā, Rumānijā, kur tā ieguva 3. vietu. Grupa piedalījās arī Moldovas nacionālajā atlasē 2006. gada Eirovīzijas dziesmu konkursam, taču vēlāk atlases rezultāti tika anulēti.
Natālija kopā ar Arsenium, piedaloties Connect-R ar dziesmu Loco, startēja atkārtotajā Moldovas nacionālajā atlasē 2006. gada Eirovīzijas dziesmu konkursam. Viņi uzvarēja atlasē un piedalījās dziesmu konkursā Atēnās, Grieķijā. Tā kā Moldova bija jau kvalificējusies finālam automātiski, dziedātājiem bija jāuzstājas tikai konkursa finālā, kur viņi ieguva 20. vietu no 24 dalībvalstīm ar 22 punktiem.
2007. gadā, pārstāvot Moldovu, viņa piedalījās 6. starptautiskajā jauno izpildītāju konkursā "Jaunais Vilnis" Jūrmalā, Latvijā. Natālija konkursā, iegūstot 312 punktus, uzvarēja. 2008. gadā viņa saņēma Moldovas Republikas nopelniem bagātās mākslinieces titulu. 2009. gadā viņa iesaisījās projektā DJ Star, kurā viņa piedalījās ar skatuves vārdu DJ Tasha. Natālija tajā uzvarēja, lai gan viņai iepriekš nebija bijusi pieredze diskžokeja darbā. 2010. gadā viņa izlaida savu debijas albumu Time, bet gadu vēlāk viņa izlaida albumu Cununa de flori. 2015. gadā viņa izlaida savu pirmo singlu kopš dalības Eirovīzijā Summertime. Savas karjeras laikā viņa ir piedalījusies arī vairākos citos, gan Moldovas, gan starptautiskos, mūzikas konkursos.
Natālija piedalījās Moldovas nacionālajā atlasē 2020. gada Eirovīzijas dziesmu konkursam Roterdamā, Nīderlandē ar dziesmu Prison. Nacionālajā atlasē viņa pārliecinoši uzvarēja, iegūstot lielu daudzumu gan skatītāju, gan žūrijas balsis, un būtu piedalījusies dziesmu konkursā, ja tas nebūtu ticis atcelts COVID-19 pandēmijas dēļ. Moldovas Radio un televīzija paziņoja, ka dziedātāja pārstāvēs Moldovu 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē. tika izlaista dziesma Sugar, ar kuru Natālija piedalīsies dziesmu konkursā.
Rio Mavuba
Rio Mavuba (dzimis ) ir Francijas futbolists, pussargs. Kopš 2018. gada spēlē Francijas kluba Mérignac-Arlac sastāvā.
Sasniegumi
Bordeaux
Lille
Ziepjkoku dzimta
Ziepjkoku dzimtas pārstāvji ir sastopami mērenajos līdz tropiskajos reģionos, daudzas sugas aug lauru koku mežu biotopos visā pasaulē. Daudziem dzimtas pārstāvjiem ir pienaina sula, kas satur lateksu, un daudzu augu lapas, sēklas un/vai saknes satur viegli toksiskus saponīnus ar ziepēm līdzīgām īpašībām. Lielākās ģintis ir Serjania, Paullinia, Allophylus un Acer.
Ģintis
Dzimtā ir klasificētas ģintis:
Pāvels Ponkratovs
Pāvels Ponkratovs (ru; dzimis Čeļabinskā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (2010).
Biogrāfija
Daudzkārtējais Krievijas jauniešu un junioru šaha čempionātu dalībnieks. 2008. gadā izcīnījis bronzas medaļu Krievijas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. Pārstāvējis Krieviju Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās. 2003. gadā Krievijas izlases sastāvā izcīnījis individuālo zelta medaļu Pasaules jauniešu šaha olimpiādē U16 vecuma grupā. Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā Ciudad de Leon (2020), Chennai Open (2021), Čeļabinskas Variant A turnīru (2021).
2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 32. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.
Par panākumiem turnīros FIDE 2006. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2010. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Marcels II
Marcels II (la; dzimis ; pilsoniskais vārds — Marčello Červini delji Spanoki (Marcello Cervini degli Spannochi), miris ) bija Romas pāvests 22 dienas, no 1555. gada 9. aprīļa līdz 1. maijam.
1539. gadā kļuva par kardinālu. 1545. gadā vadīja Tridentas koncilu. Pagaidām pēdējais pāvests, kas par pāvesta vārdu izvēlējās savu dzimto vārdu.
Ģirliči
Ģirliči, ģirliču ģints (Serinus) ir žubīšu dzimtas (Fringillidae) ģints, kas pieder dadzīšu apakšdzimtai (Carduelinae). Apvieno 8 neliela auguma sugas, kas izplatītas Eirāzijā un Āfrikā, turklāt lielākā sugu dažādība sastopama Āfrikā. Šīs grupas tuvākie radinieki ir krustknābji, ķeģi un ķivuļi.
Ģints zinātniskais nosaukums atvasināts no latīņu valodas un latviski nozīmē "kanārijdzeltens".
Latvijā
Latvijā sastopama viena ģirliču ģints suga — ģirlicis (Serinus serinus). Tas izplatīts nevienmērīgi — vietām parasts ligzdotājs, vietām nav sastopams nemaz.
Kopīgās īpašības
Ģirliču ģints sugas ir nelieli vai vidēji lieli dziedātājputni. Vieni no mazākajiem ģintī ir ģirlicis (mazāko īpatņu garums 11 cm, svars 8,5 g) un sarkanpieres ģirlicis (Serinus pusillus) (mazāko īpatņu garums 10,5 cm, svars 9,5 g). Vieni no lielākajiem ir Dienvidāfrikas kanārijputniņš (Serinus canicollis) (lielāko īpatņu garums 14 cm, svars 19,7 g) un kanārijputniņš (Serinus canaria) (lielāko īpatņu garums 13,5 cm, svars 20 g).
Lielākajai daļai apspalvojumā ir kaut kas dzeltens vai zaļš. Izņēmums ir melngalvas kanārijputniņš (Serinus alario), kura apspalvojums ir brūns ar baltu un melnu.
Sistemātika
Ģirliču ģints (Serinus)
Imantas 5. līnija
'''Imantas 5. līnija''' ir Rīgas iela, Kurzemes rajona Imantas apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Jūrmalas gatvi un beidzas krustojumā ar Rīgas—Jūrmalas veloceliņu pie Rīgas—Tukuma dzelzceļa līnijas. Kopējais līnijas garums ir 368 metri. Imantas 5. līnijā ir vienstāva dzīvojamās ēkas.
Liezde
Liezde (arī Liezdes ciems) ir valsts adrešu reģistrā neesoša apdzīvotā vieta Ventspils novada Vārves pagastā. Izvietojusies pagasta centrālajā daļā 12,6 km no pagasta centra Ventavas, 12,8 km no novada centra Ventspils un 201 km no Rīgas.
Imantas 5. līnija
Tāpat kā citas ielas "Imantā 1", arī Imantas 5. līnija ir oficiāli izveidota 1938. gadā un kopš tiem laikiem nosaukums netika mainīts. Imantas 5. līnijā ir privātmāju apbūve.
Ielu savienojumi
Imantas 5. līnija ir savienota ar šādām ielām:
Liezde
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
Latvijas Universitātes P. Stradiņa medicīnas koledža
Latvijas Universitātes P. Stradiņa medicīnas koledža (LU PSK) ir pirmā līmeņa profesionālās augstākās izglītības iestāde, kas atrodas Vidus prospektā 38 Bulduros. Koledžas sastāvā ir arī Rēzeknes filiāle Raiņa ielā 5a, Rēzeknē.
Vēsture
Dibināta 1939. gadā kā Rīgas pilsētas 2. slimnīcas medicīnas skola pēc slimnīcas medicīniska direktora Paula Stradiņa ierosmes. Skola sākotnēji bija izvietota vienā no agrākā Rīgas Skolotāju institūta ēkām un gatavoja medicīnas māsas, pirmās šķiras mācītos sanitārus un laborantus galvenokārt slimnīcas vajadzībām. 1954. gadā to pārdēvēja par '''Rīgas 2. Medicīnas skolu, vēlāk par P. Stradiņa Rīgas 2. Medicīnas skolu''', tajā varēja iegūt medicīnas māsas, feldšera, vecmātes un fldšera-laboranta izglītību.
1991. gadā skola pārņēma savā īpašumā bijušās sanatorijas "Bulduri" ēkas un pielāgoja tās skolas vajadzībām. 2004. gadā to pārdēvēja par P. Stradiņa veselības un sociālās aprūpes koledžu. Kopš 2010. gada tā ir Latvijas Universitātes P. Stradiņa medicīnas koledža.
Studiju programmas
Koledžā var apgūt šādas pirmā līmeņa augstākā profesionālā studiju programmas:
DC Comics
DC Comics, Inc ir ASV uzņēmums, kas nodarbojas ar komiksu un ar to saistītu mediju izdošanu. To dibināja 1934. gadā kā National Allied Publications. Uzņēmums ir daļa no DC Entertainment, kas pieder Warner Bros. Entertainment uzņēmumam, kas savukārt pieder WarnerMedia. DC Comics ir izveidojuši vairākus plaši pazīstamus tēlus, tai skaitā Supermenu, Betmenu, Robinu, Brīnumsievieti, Zaļo Laternu, Zibsni, Leksu Lutoru, Džokeru, Kaķsievieti, Pingvīnu, ģenerāli Zodu, Divseji un citus. Uzņēmums arī publicē komiksus, kas nav saistīti ar DC Universe, tostarp "Sargi" (Wachers), "V ir vendeta", Fables un daudzus citus komiksus, ko publicē ar Vertigo preču zīmi.
Iniciāļi DC cēlušies no izdevniecības populārās komiksu sērijas Detective Comics, kurā debiju piedzīvoja arī Betmens un kas vēlāk kļuva par daļu no uzņēmuma nosaukuma. Uzņēmuma vadība atrodas Ņujorkā, ASV.
Uzņēmums Random House nodarbojas ar DC Comics izplatīšanu tirdzniecības vietās, kamēr Diamond Comic Distributors nodarbojas ar piegādēm uz specializētām komiksu tirdzniecības vietām. DC Comics un tā ilggadējais sāncensis Marvel Comics (kas kopš 2009. gada pieder uzņēmumam The Walt Disney Company, WarnerMedia galvenajam sāncensim) 2017. gadā kopā aizņēma aptuveni 70% no Amerikas komiksu tirgus, kaut arī šis skaitlis var būt neprecīzs, jo nav ņemtas vērā grafiskās noveles. Pēc kopējiem komiksu tirdzniecības apmēriem DC ir otrs lielākais komiksu izdevējs pēc Viz Media, Marvel ir trešajā vietā.
Mjori
Mjori ir pilsēta Baltkrievijā, Vitebskas apgabalā, Mjoru rajona centrs.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1514. gadā. Ietilpa Lietuvas lielkņazistē. Pilsētā pirmoreiz parādās vēlāk pazīstamās Svjatopolku-Mirsku dzimtas pēdas. Pilsēta pievienota Krievijai pēc Polijas Otrās dalīšanas 1793. gadā. Starp pasaules kariem atradās Polijas sastāvā. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 5. jūlija līdz 1944. gada 4. jūlijam - vācu okupācijā.
Ēriks Valness
Ēriks Valness (no; dzimis ) ir norvēģu distanču slēpotājs.
Karjera
Pasaules kausa sacensībās debitēja Lillehammerē ar 27. vietu sprintā. Divas reizes uzvarējis Pasaules U-23 čempionātā sprinta disciplīnā (2018. un 2019. gadā). pirmo reizi Pasaules kausa posmos izcīnīja godalgotu vietu, sprinta sacensību finālā finišējot 3. vietā. Nākamajā dienā kopā ar Sindri Bjērnestadu Skāru uzvarēja komandu sprintā. 2019.—2020. gada Pasaules kausa sprinta disciplīnas kopvērtējumā izcīnīja 2. vietu. sprinta sacensībās Rukatunturi, Somijā, izcīnīja pirmo individuālo uzvaru Pasaules kausa posmos.
2021. gada Pasaules čempionātā Ē. Valness izcīnīja divas medaļas. Individuālajā sprintā viņš ieguva sudrabu, bet komandu sprintā kopā ar Juhannesu Klēbo izcīnīja zelta godalgu. Arī 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Pekinā Ē. Valness un J. Klēbo uzvarēja komandu sprintā, kļūstot par olimpiskajiem čempioniem.
Tuklīši
Tuklīši, tuklīšu ģints (Fratercula) ir viena no alku dzimtas (Alcidae) kaijveidīgo putnu ģintīm, kas apvieno 3 mūsdienās dzīvojošas sugas. Divas tuklīšu sugas mājo Klusajā okeānā, viena Atlantijas okeānā, uzturoties aukstajos Arktikas ūdeņos.
Izskats un īpašības
Tuklīši ir vidēji lieli, kompakti, spēcīgi būvēti jūras putni ar košu, kontrastainu melnbaltu apspalvojumu un lielu, masīvu knābi, kas ligzdošanas sezonas laikā kļūst koši krāsains. Pēc vairošanās sezonas knābim nolobās ārējā kārtiņa, tam kļūstot ne tikai blāvākam, bet arī mazākam. Ārēji abi dzimumi izskatās vienādi, bet tēviņi ir nedaudz lielāki nekā mātītes. Tomēr šī atšķirība redzama tikai tad, kad abu dzimumu tuklīši stāv viens otram blakus.
Tuklīši ļoti labi peld un nirst. Atrodoties zem ūdens, to spārni kustās, it kā putni lidotu. Niršanas ilgums var sasniegt vienu minūti, bet biežāk ir 20—30 sekundes. Lidojumā spārnu vēdas ir ļoti ātras un spēcīgas, minūtes laikā tie tiek savicināti 400 reizes. Tuklīši bieži lido gar pašu ūdens virsmu. Lidojuma ātrums, piemēram, Atlantijas tuklītim var sasniegt 88 km/h.
Uzvedība
Tuklīši pamatā uzturas atklātā jūrā, krastā iznākot tikai ligzdošanas laikā. Tie barojas, nirstot zem ūdens un medījot nelielas zivtiņas. Ziemas periodā tie barojas arī ar vēžveidīgajiem. Putnēni tiek baroti tikai ar zivīm.
Tuklīši ligzdo lielās kolonijās klinšainos krastos vai nelielās salās. Ligzdošanas vieta ir neliela iedobe klintī vai starp akmeņiem. Mīkstākā augsnē tā atrodas alā, kuru putni izrok, izmantojot savu specīgo knābi un pēdas. Ja vien ir iespējams, tuklīši rok alu, jo tad mazuļi ir aizsargātāki pret plēsīgajiem putniem un citiem ienaidniekiem. Tuklīši veido monogāmus pārus uz vairākām sezonām, un ligzdošanai tiek izmantota viena un tā pati vieta vairākus gadus. Dējumā ir viena ola, kuru perē abi vecāki.
Sauliki
Sauliki ir ciems Pureņu pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 274 km attālumā no Rīgas.
Edgars Račevskis
Edgars Račevskis (dzimis Skrundas pagastā, miris  Rīgā) bija latviešu diriģents un komponists.
Dzīvesgājums
Dzimis 1936. gadā Skrundā. Mācījās Turlavas pamatskolā, tad Liepājas Mūzikas vidusskolas un Jāzepa Mediņa Rīgas mūzikas vidusskolas kordiriģēšanas nodaļā. 1960. gadā viņš absolvēja studijas Latvijas Valsts konservatorijas Kordiriģentu klasē. Strādāja Latvijas Filharmonijā (1960-1963), bija vīru kora Gaudeamus diriģents (1959-1996). Līdz 1987. gadam bija Latvijas Televīzijas un radio Teodora Kalniņa kora, galvenais diriģents un mākslinieciskais vadītājs un vairāku citu koru diriģents, arī kora "Latvija" diriģents. Bijis Latvijas Nacionālās operas kormeistars (1994-1997). gadam.
Kopš 1970. gada Račevskis bija vispārējo latviešu Dziesmu un Deju svētku virsdiriģents, 2013. gada un 2018. gada Dziesmu un Deju svētkos bija goda virsdiriģents.
Benjamins Netanjahu
Benjamins Netanjahu (he, Benjamin "Bibi" Netanyahu; dzimis ) ir bijušais Izraēlas premjerministrs, pārstāv Likud partiju. Tāpat ir pašreizējais Likud priekšsēdētājs.
Viņa vecākais brālis Jonatāns Netanjahu ir Izraēlas nacionālais varonis, gājis bojā teroristu sagūstīto Izraēlas pilsoņu atbrīvošanas operācijā Ugandā 1976. gadā.
Baši
Baši ir ciems Cēsu novada Jaunpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
Nikolass de Ovando
Nikolass de Ovando i Kaseress (es; dzimis 1460. gadā Brosasā, miris Madridē) bija spāņu jūrasbraucējs, konkistadors, trešais Indiju gubernators (1502—1509). Iegājis vēsturē ar nežēlību Espanjolas (Haiti) vietējo iedzīvotāju — taino indiāņu pakļaušanā.
Dzīvesgājums
Nikolass de Ovando organizēja tālāko Vestindijas izpēti, kartēšanu un iekarošanu. 1506. gadā Sebastjana de Okampo ekspedīcija konstatēja, ka Kuba ir sala nevis kontinenta daļa. 1508. gadā viņš nosūtīja ekspedīciju Huana Ponses de Leona vadībā iekarot Sanhuanu (Puertoriko).
Saņēmis ziņojumus par kolonistu nežēlīgo izturēšanos pret vietējiem iedzīvotājiem karalis Ferdinands II 1509. gadā atcēla de Ovando no gubernatora amata, un viņš atgriezās Spānijā. Viņa vietā stājās K. Kolumba dēls Djego Kolumbs, savukārt pats Nikolass de Ovando kļuva par Alkantara bruņinieku ordeņa galveno komandieri. Miris Madridē 1511. gadā.