cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Libērijas karogs
Karogs līdzinās ASV karogam, kas saistās ar ASV vergiem, kuriem bija nozīmīga loma valsts izveidē. Libērijas karogs sastāv no 11 sarkanām un baltām horizontālām līnijām (6 sarkanas un 5 baltas). Karoga augšējā kreisajā stūrī atrodas zils kvadrāts ar baltu piecstaru zvaigzni. Vienpadsmit strīpas simbolizē vienpadsmit cilvēkus, kuri parakstīja Libērijas Neatkarības deklarāciju. Sarkanā krāsa tiek asociēta ar drošsirdību, bet baltā krāsa simbolizē morālās vērtības. Baltā piecstaru zvaigzne simbolizē vergu brīvlaišanu, bet zilais kvadrāts — Āfrikas kontinentu.
Libērijas karogs ir bieži sastopams uz tirdzniecības kuģiem, vairāk kā 1 600 kuģi kuģo zem Libērijas karoga, kas ir izskaidrojams ar mazo maksu, ko prasa Libērija par kuģošanu zem tās karoga. Par karoga pieņemšanas datumu tiek uzskatīts 1847. gada 24. augusts. Šis datums ir valsts brīvdiena Libērijā.
NR
NR vai nr var būt:
Prognoze
Prognoze (el — 'paredzēšana, pareģošana') ir nākotnes pareģojums ar zinātnisku metožu palīdzību vai pats pareģojuma rezultāts. Prognoze pēc būtības ir jebkura procesa paredzamā turpinājuma izklāsts, izmantojot zināšanas par šiem procesiem.
Prognozes bieži vien tiek veidotas balstoties uz novērojumiem, eksperimentiem un pēc statistikas.
Prognožu klasifikācija
Prognozes sīkāk iedalas pēc termiņiem, t.i., operatīvās, īstermiņa, vidēja termiņa vai arī ilgtermiņa prognozēs. Operatīvās prognozes ir prognozes, kuras piepildīšanās termiņš ir līdz vienam mēnesim, īstermiņa prognozes piepildās viena gada laikā, vidēja termiņa — piecu gadu laikā un, visbeidzot, ilgtermiņa prognozes piepildās ilgāk nekā pēc pieciem gadiem.
Vēl prognozes iedala pēc mēroga, t.i., personīgās, uzņēmuma, lokālās, reģionālās, valstiskās vai globālās prognozes.
Pasaules tirdzniecības centrs
Pasaules tirdzniecības centrs (en) bija septiņu ēku komplekss Ņujorkā, ASV. Komplekss tika iznīcināts 2001. gada 11. septembra uzbrukumā ASV. Pašlaik tas tiek būvēts no jauna, tas sastāvēs no sešiem debesskrāpjiem un piemiņas vietu uzbrukumā bojā gājušajiem. Biroju telpu kopējā platība bija 1,24 miljoni m2.
Oriģinālo pasaules tirdzniecības centru plānoja Minoru Jamasaki 1960. gadu sākumā. Viņš izmantoja cauruļkarkasa strukturālo dizainu abiem 110 stāvus lielajiem dvīņu torņiem. Oficiālā pamata ielikšana notika. Ziemeļu tornis tika pabeigts 1970. gada decembrī, dienvidu — 1971. gada jūlijā. Pārējās 5 ēkas tika uzbūvētas laika posmā no 1970. līdz 1987. gadam. Pēdējās ēkas būvniecība tika pabeigta 1987. gadā. Katrs no dvīņu torņiem bija 110 stāvus augsts. kompleksā izcēlās ugunsgrēks, bet tajā notika bumbas sprādziens, kurā bojā gāja 6 cilvēki un aptuveni tūkstotis tika ievainots.
rītā divas nolaupītas lidmašīnas (aviokompānijas United Airlines reiss 175 un American Airlines reiss 11) ar aptuveni 18 minūšu intervālu ietriecās Pasaules tirdzniecības centrā. Viss komplekss tika iznīcināts, kopā gāja bojā 2752 cilvēki.
Pasaules tirdzniecības centra torņi bija pasaules augstākā celtne laika posmā no 1972. līdz 1973. gadam.
Ziemeļu gājēju tilts
2001. gada 11. septembrī, tilts tika iznīcināts, kad 10:28 no rīta, pēc vietējā laika sabruka Ziemeļu tornis, sagraujot tiltu pilnībā.
Valahijas kņaziste
Vēsturē zināmākais Valahijas gospodars ir Vlads III Drakuls (ro) no Drakuleštu dinastijas.
NL
NL var būt:
Kongo Brīvvalsts
Kongo Brīvvalsts (fr) bija Beļģijas karaļa Leopolda II personīgs valdījums Āfrikā, tagadējās Kongo Demokrātiskās Republikas teritorijā, kas pastāvēja no 1885. līdz 1908. gadam.
Rietumvalstis sākotnēji nekolonizēja šo teritoriju, jo nepastāvēja acīmredzamu ekonomisko priekšrocību. Taču Āfrikas koloniālā sadalījuma kulminācijas laikā (19. gadsimta pēdējā ceturksnī) Kongo teritorija kļuva par koloniālo lielvalstu savstarpējās sāncensības objektu. Kongo kolonizācija nepatika Eiropas lielvalstīm, īpaši Lielbritānijai, kas atcerējās, ka Kongo jau pirms 400 gadiem bija iekarojusi tās sabiedrotā Portugāle. Tomēr Leopolds II izmantoja saspīlējumu starp Lielbritāniju, Franciju, Vāciju un ASV, lai iegūtu kontroli pār plašo teritoriju. Berlīnes starptautiskajā konferencē 1884-1885. gadā Leopolds II tika atzīts par valdnieku iekarotajā teritorijā. Vietējo iedzīvotāju pakļaušana ilga desmit gadus.
Riekstiņš
Riekstiņš var būt:
Ekvatoriālās Gvinejas karogs
Ekvatoriālās Gvinejas karogs ir viens no Ekvatoriālās Gvinejas nacionālajiem simboliem.
Pirmo reizi šī brīža karogs tika pieņemts 1968. gadā, bet no 1972. līdz 1979. gadam tā centrā tika izmainīt ģerbonis. 1979. gada 21. augustā karogs tika atjaunots tā sākotnējā izskatā.
Ekvatoriālās Gvinejas karogs ir veidots kā horizontāls trikolors ar zaļu, baltu un sarkanu svītru. Karoga kreisajā stūrī ir novietots zils trijstūris. Zaļā krāsa simbolizē valsts dabas resursus un džungļus, zilā krāsa simbolizē mieru, zilā krāsa tiek asociēta ar jūru, kas apskalo Ekvatoriālo Gvineju, bet sarkanā krāsa tiek saistīta ar cīņu par valsts neatkarību. Karoga centrā ir novietots Ekvatoriālā Gvinejas ģerbonis. Karoga augstuma attiecība pret platumu ir 2:3.
Emsis
Emsis var būt:
Kansallis-Osake-Pankki
Kansallis-Osake-Pankki jeb KOP bija Somijas banka. Dibināta 1889. gadā. 1995. gadā tā apvienojās ar Suomen Yhdyspankki, izveidojot Merita Pankki (tagad Nordea). Galvenais birojs atradās Helsinkos.
Vēsture
Banku 1889. gadā dibināja fennomāni, kā somu alternatīva pirmajai Somijas komercbanka, kuru bija dibinājuši zviedri.
1933. gadā iegūta komercbanka Luotto-Pankki. 1958. gadā pievienota banka Suomen Maatalous-Osake-Pankki.
1990. gadu sākumā, kad Somijas saimniecība piedzīvoja lejupslīdi, bankrotēja krājbanka Suomen Työväen Säästöpankki, un tās operācijas 1993. gadā pārņēma Kansallis-Osake-Pankki un Suomen Yhdyspankki.
1995. gadā Kansallis-Osake-Pankki apvienojās ar Suomen Yhdyspankki mātes uzņēmumu Unitas, izveidojot banku Merita Pankki. 1997. gadā Merita apvienojās ar Zviedrijas Nordbanken, izveidojot banku MeritaNordbanken. Savukārt tai 2000. gadā pievienotas Dānijas Unibank un Norvēģijas Christiania Bank og Kreditkasse. 2001. gadā apvienotās bankas nosaukums mainīts uz Nordea.
Anguss Jangs
Anguss Jangs (Angus McKinnon Young, dzimis 1955. gada 31. martā Glāzgovā) ir skotu izcelsmes Austrālijas mūziķis. Pazīstams kā grupas AC/DC soloģitārists.
Dzimis Skotijā, daudzbērnu ģimenē. Vecākie brāļi Malkolms un Džordžs arī pazīstami kā grupas AC/DC dalībnieki. Anguss sāka spēlēt ģitaru apmēram piecu gadu vecumā, iesākumā viņš spēlēja Höfner firmas ģitāru, bet vēlāk ar katalogā atrasto Gibson SG ģitāru.
1963. gadā Anguss ar vecākiem un brāļiem pārcēlas uz dzīvi Austrālijā. Vietējajā skolā viņš iepazīnās ar Bonu Skotu. Angusa Jonga raksturīgais skatuves tēls - neliela cepure ar nagu, šorti, un smokinga augšdaļa. Uz skatuves uzvedas ļoti aktīvi - lēkā, krīt gar zemi un tamlīdzīgi.
Mandatum Life
Mandatum Henkivakuutusosakeyhtiö (plašāk zināms kā Mandatum Life) ir Somijā reģistrēts dzīvības apdrošināšanas pakalpojumu uzņēmums, kas pieder uzņēmumam Sampo. Galvenais birojs atrodas Helsinkos.
Uzņēmumam pieder Mandatum Life Insurance Baltic SE, kas darbojas Baltijas valstīs.
Mandatum Life tur (2012. gada augustā) 19,18 % akciju telasakaru programmatūras uzņēmumā Comptel.
Vēsture
1997. gadā Sampo dibināja dzīvības apdrošināšanas uzņēmumu Sampo Life (Henki-Sampo). 1997. gadā Sampo Life tika pievienots Kaleva dzīvības apdrošināšanas bizness.
1999. gadā Sampo Life pievienojās apdrošināšanas uzņēmums Nova (Henkivakuutusyhtiö Nova), kas dibināts 1987. gadā un darbojās pensiju jomā. 2001. gadā uzņēmumam pievienojās Leonia Life Insurance, kas dibināta 1995. gadā.
2007. gadā visi trīs Sampo Life Baltijas valstu meitas uzņēmumi tika apvienoti vienā Igaunijā reģistrētā uzņēmumā SE Sampo Life Insurance Baltic. Tā bija pirmā Eiropas komercsabiedrība (Societas Europaea) Ziemeļvalstu finanšu sektorā.
2008. gadā Sampo Life mainīja nosaukumu uz Mandatum Life (Mandatum Henkivakuutusosakeyhtiö).
2011. gadā Mandatum Life nopirka personu un pensiju fondu apkalpošanas uzņēmumu Silta Oy. 2011. gadā dibināts meitas uzņēmums Innova Henkilöstörahasto- ja Eläkepalvelut Oy, kas nodarbojas ar personu fondu pārvaldīšanu uzņēmumiem un organizācijām, kā arī pensiju pakalpojumus gan uzņēmumiem gan pensiju fondiem.
Mandatum Life Latvijā
1999. gadā Sampo Latvijā no Hansabanka (tagad Swedbank) iegādājās apdrošināšanas uzņēmumu Apdrošināšanas akciju sabiedrība Hansa Apdrošināšana, kas dibināts 1997. gadā ar nosaukumu Narso. 2000. gada 12. janvārī uzņēmuma nosaukums mainīts uz Sampo Latvija Dzīvība. No 2001. gada 26. jūnija uzņēmuma nosaukums bija Sampo Dzīvība.
2007. gadā uzņēmums Sampo Dzīvība tika likvidēts. Tā vietā Latvijā darbojās Igaunijā reģistrētā uzņēmuma SE Sampo Life Insurance Baltic Latvijas filiāle. 2010. gadā mainīts nosaukums uz Mandatum Life Insurance Baltic SE Latvijas filiāle.
Čimabue
Čimabue (dzimis ap 1240. gadu, miris pēc 1302. gada; īstajā vārdā Čenno di Pepo) bija viduslaiku itāliešu gleznotājs un mozaīku meistars.
Uzskata, ka Čimabue ir pēdējais izcilais mākslinieks, kurš strādājis Bizantijas tradīcijā, taču viņa darbos jaušama pāreja uz reālistiskāku figūru tēlojumu (dabiskākas proporcijas, ēnojums). No Čimabues ietekmējušies Džoto un Dučo. "Čimabue" ("vērša galva") ir mākslinieka pavārds.
Nācis no Florences babtistērija mozaīku darbnīcas. Droši zināms, ka 1272. gadā viņš darbojies Romā, bet 1301./1302.g. — Pizā. Čimabue savos darbos stipri iespaidojās no Bizantijas mākslas, taču viņš no tās atbrīvojās, piešķirot figūrai plastiskumu, trīsdimensionalitāti un kustīgumu. Viņš pakāpeniski novērsās no Rietumeiropas glezniecības raksturīgās deformācijas, nonākot pie stilizētās monumentalitātes un intensīva glezniecības veida.
Lai arī Čimabue savas dzīves laikā bijis atzīts mākslinieks, par viņa dzīvi zināms maz. Iespējams, viņš mācījies mozaīku darbnīcā Florencē un to pametis ap 1260. gadu. 1272. gadā viņš atradies Romā, 1301. vai 1302. gadā – Pizā. Starp Čimabues izcilākajiem darbiem jāmin Svētā Jāņa mozaīka Pizas katedrālē, "Krucifikss" Sv. Dominika baznīcā Areco, "Svētās Trīsvienības Madonna" Ufici, Jaunās Derības fresku cikls Asīzes Sv. Franciska baznīcā, "Krucifikss" Florences Svētā Krusta baznīcā (šis darbs būtiski cieta Florences 1966. gada plūdos) un citi.
Lostprophets
Lostprophets ir alternatīvā roka grupa no Velsas. Tā savu darbību sāka 1997. gadā, bet beidza 2013. gadā, pēc tam, kad tās līderim Aienam Votkinsam piešķīra 29 gadu cietumsodu par bērnu seksuālu izmantošanu. Grupa ir laidusi klajā četrus albumus: "Thefakesoundofprogress", "Start Something", "Liberation Transmission" un "The Betrayed".
Izveidošanās un pirmsākumi (1997-2000)
Grupa izveidojās Pontijpridā, netālu no Kārdifas. Grupu izveidoji divu mūziķi, kas pirms tam bija spēlējuši "Public Disturbance" - Aiens Votkinss un Maiks Lūiss. Viņi iekļāva grupā arī Lī Geizu, Maiku Čiplinu un DJ Stepzak.
Sākumā grupa koncertēja Ziemeļvelsā, vēl ar nosaukumu "Lozt Prophetz". Pirmā viņu zināmā ierakstītā dziesma bija Here Comes the Party. 1999. gadā grupai pievienojās Stjuarts Ričardsons, kurš spēlēja basģitāru. Šī iemesla dēļ Maiks Luiss sāka spēlēt ritma ģitāru, paralēli koncertējot arī ar Public Disturbance. Tomēr 2000. gadā viņš to pameta, koncentrējoties tikai uz "Lostprophets".
Thefakesoundofprogress (2000-2002)
Lostprophets pirmais albums "thefakesoundofprogress" tika laists klajā 2000. gada jūlijā. Neilgi pēc albuma izlaišanas no grupas aizgāja DJ Stepzak, kurš tika aizstāts ar Džimiju Oliveru.
Šo gadu laikā grupa ir spēlējusi kopā ar Ozzfest, piedalījusies Glāstonberijas, kā arī Rīdingas un Līdsas festivālā. Tāpat Lostprophets dziesmas parādījās dažādos britu TV šovos, kā Top of the Pops, CD: UK un Never Mind The Buzzcocks.
Start Something (2003-2004)
Pēc "thefakesoundofprogress" tūres beigšanās grupa paņēma nelielu pauzi, lai pēc tam atsāktu darbu pie jaunā albuma kopā ar producentu Eriku Valentainu. Valentains iepriekš bija strādājis ar tādām grupām kā Queens of the Stone Age un Good Charlotte. Kā pirmā dziesma klausītājus sasniedza "Burn Burn". Pats albums (tā iznākšana tika atlikta vairākas reizes) iznāca.
Otrais singls bija "Last Train Home". Šī dziesma vienu nedēļu bija Amerikas modernā roka topa 1. vietā. Tā tika arī iekļauta spēlē "NFL Street". Datorspēļu darboņiem iepatikās arī "To Hell We Ride" - tā tika iekļauta "Need For Speed: Underground".
Liberation Transmission (2006-2007)
grupu atstāja Maikls Čiplins, lai pievērstos citām iespējām, tādēļ dažos grupas ierakstos bungas spēlēja Aiens Votkinss. Tomēr "Give it a Name" koncertā Ziemeļīrijā pirmo reizi "Lostprophets" sastāvā pie bungām sēdās tikai 17 gadus vecais Ailens Rabins. Jaunais albums "Liberation Transmission" tika izlaists (ASV par dienu vēlāk). Tas kļuva par pirmo grupas albumu, kurš sasniedza Lielbritānijas albumu topa pirmo vietu.
The Betrayed (2007-2009)
Grupas ceturtais albums ar nosaukumu The Betrayed iznāca 2009. gada 13. janvārī.
I Know
I Know ir igauņu grupas Vanilla Ninja septītais singls un otrais no albuma Blue Tattoo. Singls tika izdots. Singls iekļuva 3 valstu topos, un visaugstāko pozīciju dziesma ieņēma Vācijā (13. vieta).
Paragvaja
Paragvaja, oficiāli Paragvajas Republika (, guarani: Paraguái Tavakuairetã), ir viena no divām Dienvidamerikas valstīm (kopā ar Bolīviju), kam nav jūras robežas. Tā atrodas abos Paragvajas upes krastos, robežojoties ar Argentīnu dienvidrietumos, Brazīliju austrumos un ziemeļaustrumos un Bolīviju ziemeļrietumos. Tās centrālā novietojuma kontinentā dēļ to reizēm sauc par Corazón de América - Amerikas sirds
Ekonomika
Viena no nabadzīgākajām valstīm Dienvidamerikā - IKP ir 4200 USD uz vienu iedzīvotāju gadā (152. vieta pasaulē). 32 % iedzīvotāju ienākumi mazāki par iztikas minimumu (2006. gadā).
Agrāra valsts, viena no lielākajām sojas audzētājām pasaulē. Lauksaimniecībā nodarbināti 31% iedzīvotāju. Audzē kokvilnu, cukurniedres, kukurūzu, tabaku, augļus. Gaļas-piena lopkopība. Kokmateriālu eksports.
Rūpniecība ražo cukuru, cementu, audumus.
Valsts bagāta derīgajiem izrakteņiem. To izstrāde lielāko tiesu ir citu valstu investoru ziņā. Piemēram, korporācija “Anschutz” (Kolorado, ASV) 1954. gadā ieguva tiesības iegūt minerālu resursus 61,71 000 kvadrātjūdžu platībā uz 40 gadiem, praktiski nemaksājot Paragvajā nekādus nodokļus.
Ilze (filma)
Sižets
Kolozu dibināšanas laiks Latvijas laukos. Ilze mīl Rūdolfu kaut arī viņš ir "kulaka" dēls un par viņu klīst dažādas valodas. Ilze zina, ka Rūdolfs ir aizgājis no tēva un iestājies kolhozā, labi strādājis, kļuvis par brigadieri un vēlas iestāties partijā. Viņš uzstāja, lai sieva stājas komjaunatnē, bet tagad piedāvā tai braukt uz pilsētu mācīties. Pa to laiku nogalināts kolhoza partorgs Rūtiņš. Ilze nejauši noklausās Rūdolfa sarunu ar tēvu un uzzina, ka viņš piedalījies Rūtiņa slepkavībā un plāno uzbrukumu jaunajai partordzei Martai. Ilze steidzas brīdināt Martu un sazvērniekus arestē.
Seiļi
Seiļi var būt:
Standartatmosfēra
Standartatmosfēra — vertikālais temperatūru, spiediena un gaisa blīvuma sadalījums Zemes atmosfērā, kurš atbilst tās ilggadējiem vidējiem rādītājiem.
Standartatmosfērai jūras līmenī piemīt šādas īpašības:
Krāsas
Krāsas ir šķidri vai viegli sašķidrināmi vielu maisījumi, kuras uzklāj uz virsmas vai piesūcina to, lai tā dotu noteiktas krāsas gaismu, kā arī aizsargātu virsmu no apkārtējās vides iedarbības. Parasti tas ir pigmentēts šķidrums ar attiecīgajām krāsvielām. Ir dažāda veida krāsas, piemēram, akvareļa krāsas, eļļas krāsas, guaša un līmes krāsas.
Litlroka
Litlroka (en) ir pilsēta ASV. Tā ir Ārkanzasas štata administratīvais centrs un lielākā pilsēta, kā arī Pulaskijas apgabala administratīvais centrs. Pilsētā dzīvo apmēram 191 930 iedzīvotāji, aglomerācijā — 685 488. Litlroka atrodas ģeogrāfiskajā Ārkanzasas štata centrā. Pilsētas nosaukums ir cēlies no Ārkanzasas upes dienvidu krastiem, kas franču valodā tiek saukti par "mazo akmeni" (fr; en). Pilsēta tika dibināta 1821. gadā. Par Ārkanzasas štata administratīvo centru tā kļuva 1836. gadā, kad Ārkanzasa kļuva par 25. ASV štatu. Pilsētā ir novērojams mitrs subtropu klimats ar karstām, mitrām vasarām un maigām ziemām.
Blogiem.lv
Blogiem.lv ir tīmekļa žurnālu pakalpojums, ko izstrādā Kristaps Kaupe, kur jebkurš var bez maksas izveidot savu tīmekļa žurnālu. Tīmekļa žurnāls ļauj jebkuram kļūt par žurnālistu vai publicistu, paužot savus uzskatus un informējot par dažādām aktualitātēm plašāku sabiedrības loku.
Kopš 2011. gada augusta beigām saits nav pieejams, mēģinot piekļūt kādam no blogiem apmeklētājs nonāks uz lapas ar ziņojumu "503 - Serviss nav pieejams" un aicinājumu rakstīt uz atbalsta epasta adresi ja problēma atkārtojas, nekāda cita informācija netiek dota.
Puriņš
Puriņš (sieviešu dzimtē Puriņa) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Street Angel
Street Angel ir 1928. gada ASV mēmā filma. Filmas režisors ir Frenks Borzeigijs. Street Angel ir Monktona Hofī lugas Lady Cristilinda ekranizējums.
Šī ir viena no trim filmām, par ko Dženeta Geinore saņēma 1. Kinoakadēmijas balvu nominācijā "Labākā aktrise galvenajā lomā", pārējās divas filmas bija F. V. Murnava Sunrise: A Song of Two Humans un Borzeigija 7th Heaven. Filmu tāpat nominēja kategorijās "Labākais mākslinieka darbs" un "Labākais operatora darbs". Balvu par aktierspēli pasniedza 1929. gadā, bet pārējās nominācijas izvirzīja 1930. gadā, kas padara šo filmu par vienīgo Amerikas Kinoakadēmijas balvu pasniegšanas vēsturē, kas nominēta divos dažādos gados un nav filma svešvalodā.
Sižets
Enerģiska un jauna sieviete (Geinore) nelegālā veidā iegūst naudu, kas viņai nepieciešama, lai izārstētu slimo māti. Viņu aiztur likuma pārkāpšanas brīdī, kamēr viņai cenšas izbēgt no soda, tikmēr viņas māte nomirst. Nabadzības pārņemta viņa klaiņo pa ielām, līdz sastop ceļošo karnevālu, kur iepazīstas ar klejojošo gleznotāju (Farels). Kaut arī viņi iemīlas viens otrā, tomēr pagātne neliek viņu mierā.
Litorīnas jūra
Litorīnas jūra bija sājūdens jūras baseins Baltijas jūras ieplakā pirms aptuveni 7500—4000 gadiem, kad jūras transgresijas dēļ atjaunojās Ancilus ezera savienojums ar Atlantijas okeānu un caur tagadējo Kategatu tajā ieplūda sāļāks ūdens.
Litorīnas jūra pastāvēja atlantiskajā un subboreālajā klimatiskajos periodos un tās pastāvēšanas laika sākumā bija silts un mitrs klimats, bet beigās silts un samērā sauss klimats. No Litorīnas jūras vēlāk izveidojās Baltijas jūra. Jūras nosaukums veidojies no tur mītošā gliemeža Littorina littorea.
Vēsture
Pirms ap 9000 (pēc citiem avotiem, 10 000) gadiem globālas sasilšanas dēļ izkusa liels daudzums ledāju Arktikā un Antarktikā, un okeāna līmenis pacēlās. Sāļais ūdens starp mūsdienu Dāniju un Zviedriju izlauzās līdz mūsdienu Baltijas jūras vietā esošajam saldūdens Ancilus ezeram. Sākās ūdens apmaiņa. Sākotnēji ūdens līmenis Ancilus ezerā bija vairākus metrus augstāks un notece veidojās galvenokārt uz okeāna pusi, taču okeāna līmenis pastāvīgi cēlās par 2-2,5 centimetriem gadā un pēc dažiem gadsimtiem sākās lielāka sālsūdens ieplūde bijušajā ezerā.
Apmēram pirms 8500 gadiem Ēresunda jūras šaurums kļuva pietiekami dziļš un plats, lai sāļūdens daudzums Baltijas baseinā kļūtu ievērojams. Šo stadiju bieži sauc par Mastoglojas jūru, taču daļa autoru to pieskaita Litorīnas jūrai. Jūras līmenis pret sauszemi toreiz vairumā vietu bija nedaudz augstāks par pašreizējo, taču tā celšanās sāka mazināties un nākamajos gadu tūkstošos praktiski izbeidzās, un reģionā biežā sauszemes pacelšanās pamazām to apsteidza. Apmēram pirms 7500-6000 gadiem jūrā tika sasniegta bioloģiskā kulminācija, kad jūras sāļums sasniedza dzīvībai optimālo.
Tāpat kā mūsdienu Baltijas jūrā, Litorīnas jūras sāļums samazinājās no rietumiem uz austrumiem no 20‰ Dānijas jūras šauruma reģionā līdz 5‰ Somu līča austrumu daļā. Baseina dienvidos (Gdaņskas līcī) sāļums palielinājās no 9‰ Litorīnas stadijas sākumā līdz 17‰ maksimālā sāļuma periodā. Sālsūdens iekļūšana ziemeļu ūdeņos notika nedaudz vēlāk, tomēr pat Botnijas līča ziemeļu daļā sāļums sasniedza 8‰ (mūsu laikā - 2‰).
Pirms 6000 gadiem sāļums sāka mazināties vairāku apstākļu dēļ: šaurumu zemes pacelšanās dēļ samazinājās Atlantijas ūdeņu pieplūdums, klimats kļuva vēsāks un reģionā pieauga nokrišņu daudzums. Apmēram pirms 4500 gadiem jūras platība bija par 26,5% lielāka nekā pašreizējā un ūdens apjoms tajā divkārt lielāks. Jūras pāreju uz Baltijas jūru daži vērtē pirms 4400 gadiem, citi pirms 2750 gadiem.
Litorīnas posma beigās izveidojās lielākā daļa mūsdienu Baltijas piejūras ainavu formu, piemēram, lagūnu ezeri, piejūras un iekšzemes kāpas.
Apkārt jūrai dzīvojošie cilvēki Latvijas teritorijā dzīvoja mezolīta attīstības posmā, kas ļāva tiem zvejot jūras piekrastē ar esošajiem zvejas rīkiem.
Litoloģiskais raksturojums
Litorīnas jūras nogulumi Latvijas teritorijā ir konstatēti šaurā joslā gandrīz gar visu Baltijas jūras un Rīgas līča piekrasti. Tie transgresīvi uzguļ virsū Ancilus ezera, Baltijas ledus ezera, kā arī pleistocēna morēnu nogulumiem. Parasti Litorīnas nogulumi atsedzas zemes virskārtā, vietām tos pārsedz kūdras, aluviālie, ezeru, eolie vai arī pēclitorīnas jūras nogulumi. Nogulumu biezums ir mainīgs, un svārstās no 3-5 līdz 10 metriem, reti sasniedzot 20 metrus. Tikai pie Kolkas ciema tie sasniedz 43 metrus.
Litorīnas jūras nogulumi ir veidojušies dažādos faciālajos apstākļos, tāpēc to sastāvs ir diezgan mainīgs:
Salīdzinot ar Baltijas ledus ezera nogulumiem, Litorīnas nogulumus raksturo lielāks kvarca un granātu, bet mazs karbonātu, vizlas, apatītu sastāvs. Tas liecina par nogulumu izejas materiāla ilgāku transportēšanu un pilnīgāku šķirošanu. Ovīšraga rajonā starp Ainažiem un Vitrupi, kā arī citās vietās Litorīnas piekrastes fācijas nogulumi ir bagātināti ar ilmenītu, cirkonu un granātiem. Smago minerālu koncentrāti šeit veido lēcveida starpslāņus līdz 0,8 m biezumā, kurās bagātināto smilšu starpslānīši mijas ar parastajām smiltīm. Parastajās smiltīs smago minerālu koncentrācija parasti ir ap 1%, bet bagātinātajās smiltīs reizēm pārsniedz 40-50%. Pie tam smago minerālu saturs pēc atsevišķu paraugu pētījumiem svārstās no 18 līdz 962 kg/t.
Paleontoloģiskais raksturojums
Jūras nogulumus raksturo jūras molusku fauna (Hydrobia ventrosa, Tellina baltica, Mytilus edulis, Littorina littorea u.c.). Nogulumu planktona formas sastāda jūras kramaļģu un savdabīgu foramenīferu kompleksi. Jūras piekrastes zonās ir sastopamas arī saldūdens kramaļģes. Bez kramaļģēm un foramenīferām nogulumos ir sastopami arī jūras gliemeņvēži (praktiski tās pašas sugas, kas dzīvo Baltijas jūrā arī pašlaik). Litorīnas jūras nogulumi liecina par divām jūras transgresijām. Litorīnas jūras nogulumus raksturo vairākas sporu-putekšņu zonas. Litorīnas jūras transgresijas sākumu pārstāv daļēji holocēna VII zonas, kā arī VI zonas sporu-putekšņu kompleksi. Jūras transgresijas maksimumu pārstāv V zonas sporu-putekšņu komplekss. Litorīnas jūras regresijas fāzi pārstāv IV zonas sporu-putekšņu komplekss. Litorīnas jūras otro transgresiju pārstāv III zonas sporu-putekšņu komplekss.
Hidroloģija
Litorīnas jūras lielākas transgresijas notika divas reizes. Lielākā transgresija notika atlantiskajā periodā, bet otra, mazāka transgresija subboreālajā periodā. Pēc otras transgresijas Litorīnas jūra atkal atkāpās, izveidojot tagadējo Baltijas jūru. Jūrai atkāpjoties, piekrastē izveidojās lagūnu virkne (Kuršu joma, Gdaņskas līcis u.c.). Lagūnām aizaugot Latvijas teritorijā ir izveidojušies vairāki lagūnu ezeri (Liepājas, Engures, Babītes ezeri). Regresijas fāzē Litorīnas jūras līmenis pazeminājās par 6 metriem. Samazinājies arī jūras ūdens sāļums.
Latvijas Republikas nodokļu sistēma
Latvijas Republikas nodokļu sistēmu reglamentē "Likums par nodokļiem un nodevām". Tas nosaka vispārējos nodokļu un nodevu sistēmas piemērošanas principus, kā arī:
Nodokļu un nodevu sistēma
Latvijas Republikas nodokļu un nodevu sistēmu veido: valsts nodokļi, valsts nodevas un pašvaldību nodevas. Valsts nodokļi ir ar likumu noteikts obligāts maksājums valsts budžetā vai pašvaldību budžetos (pamatbudžetā vai speciālajā budžetā), kas nav maksājums par noteiktas preces iegādi vai pakalpojuma saņemšanu un nav soda naudas un nokavējuma naudas maksājums, kā arī nav maksājums par valsts kapitāla vai tā daļas izmantošanu. Minētais termins piemērojams arī valsts sociālās apdrošināšanas obligātajām iemaksām, kā arī muitas nodoklim un citiem līdzvērtīgiem maksājumiem. Valsts nodevas ir obligāts maksājums valsts budžetā vai šajā likumā noteiktajos gadījumos pašvaldību budžetā kā atlīdzība par nodrošinājumu, ko valsts institūcijas devušas uzņēmējdarbībai, vai par sniegtajiem pakalpojumiem, kā arī likumos paredzētiem speciāliem mērķiem (ceļu, ostu un sakaru sistēmu uzturēšanai un attīstībai, iedzīvotāju un dabas ekoloģiskajai aizsargāšanai, teritorijas labiekārtošanai un citiem mērķiem). Pašlaik Latvijā ir 103 valsts nodevu veidi. Pašvaldību nodevas ir pašvaldības domes noteikts obligāts maksājums pašvaldību pamatbudžetā vai speciālajā budžetā šajā likumā paredzētajos gadījumos. Latvijā ir 10 pašvaldību nodevas.
Valsts nodokļi
Latvijā ir noteikti 16 nodokļi, kurus uzliek saskaņā ar konkrētā nodokļa likumu: Katrā nodokļa likumā aprakstīti nodokļu objekti, nodokļu likmes, taksācijas laiks, nodokļu atvieglojumi, atbrīvojumi un atlaides.
Nodokļu administrācija
Nodokļu administrācija ir valsts iestāde, kas pārrauga nodokļu likumdošanas izpildi. Tas ir Valsts ieņēmumu dienests un tā izveidotas institūcijas, pašvaldības domes (padomes) ieceltas amatpersonas vai izveidotas iestādes.
To darbību reglamentē Likums par Valsts ieņēmumu dienestu.
Latvijas nodokļu sistēmas starptautiskais vērtējums
Starptautiskajā nodokļu konkurētspējas indeksa izvērtējumā, kas veikts starp visām Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (OECD) valstīm, Latvija kopā ar Igauniju un Jaunzēlandi 2016. gadā ierindojas pirmajā trijniekā. Izvērtējumā ņemti vērā vairāk kā 40 dažādi rādītāji, kas mēra ne tikai nodokļu slogu, bet arī nodokļu struktūru, tajā skaitā valsts uzņēmumu nodokļus, iedzīvotāju ienākuma nodokļus, īpašuma nodokļus, patēriņa nodokļus, kā arī peļņas, kas gūta ārzemēs, aplikšanu ar nodokļiem. Indeksa mērķis ir novērtēt, cik lielā mērā valsts nodokļu sistēma balstīta uz konkurētspēju un neitralitāti. Ja izpildās šie abi nosacījumi, tas veicina ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi un investīciju piesaisti, kā arī nodrošina pietiekamus ienākumus valsts prioritātēm
Gotiskais roks
Gotiskais roks ir alternatīvā roka apakšžanrs, kas izveidojās 1970. gadu beigās. 1980. gadu sākumā stilistisko atšķirību dēļ gotiskais roks tika definēts kā atšķirīga kustība no pankroka. Gotiskais roks, pretēji pankrokam, apvienoja tumšu rokmūziku taustiņinstrumentu pavadījumā ar introspektīviem un depresīviem dziesmu tekstiem. Ievērojamākās gotiskā roka grupas ir Bauhaus, Siouxsie & the Banshees, the Sex Gang Children, The Sisters of Mercy un Fields of the Nephilim.
Rammu
Rammu (et, sv, de) ir Igaunijai piederoša sala Baltijas jūras Somu līcī starp Kolgas līci austrumos un Kabernēmes līci rietumos 30 km ziemeļaustrumos no Tallinas un 7 km no krasta. Ietilpst Harju apriņķa Jēlehtmes pagastā.
Salā daudz laukakmeņi, pludmales akmeņainas, vietām smilšainas. Uz salas divas bākas, kas vairs netiek izmantotas.
Vēsture
Nav drošu ziņu, kad salā apmetās pirmie cilvēki, taču uzskata, ka tas notika 18. gadsimta sākumā, kad salā apmetās Igaunijas zviedri. Salā tika uzceltas trīs dzirnavas. Cilvēki pārtika no zvejas, arī no kontrabandas. 1920. gadā salā sāka darboties 4 klašu skola. 1950. gados pēc PSRS robežsargu spiediena salu pameta ap 100 atlikušo iedzīvotāju. No agrākajām 22 mājām palikušas tikai drupas, salā nav pastāvīgo iedzīvotāju.
Filipīnu pilsētu uzskaitījums
Visas Filipīnu pilsētas ar iedzīvotāju skaitu virs 500 000 iedzīvotājiem 2006.gadā.
Lepra
Lepra (grc (lépra), no λεπίς (lepís) — 'zvīņa, plēksne') jeb spitālība, arī Hansena slimība par godu tās atklājējam Gerhardam Armaueram Hansenam, ir hroniska slimība, ko izraisa baktērijas Mycobacterium leprae un Mycobacterium lepromatosis. Lepras galvenās izpausmes ir izsitumu vai mezglu veidošanās ādā, gļotādā un nervu bojājumi. Neārstēta lepra var radīt neatgriezeniskus bojājumus ādā, nervos, locekļos un acīs. Pretēji mītiem, lepra neizraisa ķermeņa daļu nokrišanu, tās var tikai kļūt nejūtīgas.
Pasaules Veselības organizācija 1995. gadā apkopoja informāciju, ka lepras dēļ invaliditāti ieguvuši 2—3 miljoni cilvēku pasaulē. Lai arī piespiedu karantīna mūsdienās vairs nav nepieciešama, joprojām daudzviet pasaulē ir saglabājušās lepras slimnieku kolonijas (leprozoriji).
Baltijas valstīs pēdējais — Talsu leprozorijs — darbojās Laidzes pagasta Stūrīšos no 1896. gada. 2007. gadā slimnīca tika reorganizēta un pievienota Latvijas Infektoloģijas centram, bet ēkās izvietots pansionāts.
Dendroklimatoloģija
Dendroklimatoloģija ir zinātne, kas pēta mijsakarību starp koku gadskārtām un meteoroloģiskajiem elementiem — gaisa temperatūru, nokrišņiem un Saules spīdēšanas ilgumu. Šī zinātne veidojās uz citas zinātnes — dendrohronoloģijas — attīstības bāzes. Dendrohronologi nosaka mežu vecumu, izpētot koku gadskārtu gredzenus. Pēc adataino priežu, ozolu, lapegļu, egļu un ciedrupriežu gadskārtām Ziemeļamerikā un Viduseiropā ir izdevies atjaunot klimata hronoloģiju par vairāk nekā 8000 gadu lielu laika periodu.
Svaru bumba (sports)
Sportā svaru bumba ir svarcelšanas sporta rīks, kas domāts ķermeņa fiziskā spēka attīstīšanai.
Apraksts
Parasti to izgatavo no čuguna un tā līdzinās lielgabala lodei, kurai klāt ir pievienots rokturis vai āķis. Svaru bumbai ir noteikts svars. Svaru bumbas var būt divu veidu: lietās vai izjaucamās. Lietās svaru bumbas var būt 4, 8, 12, 16, 20, 24, 28, 32, 36, 40, 48 un pat 56 kilogramus smagas. 16 kilogramus smagu svaru bumbu sauc par pudu (1 puds ≈ 16 kg). Ar svaru bumbām var veikt daudzus vingrinājumus. Treniņi ar svaru bumbu attīsta muskuļu spēku un nostiprina locītavas. Palielinās arī ķermeņa izturība un uzlabojas līdzsvara izjūta.
Svaru bumbu celšana
Svaru bumbu celšana ir viens no svarcelšanas sporta veidiem. Tas ir starptautiski atzīts sporta veids, kurā notiek sacensības visā pasaulē. Sacensībās tiek izmantotas 16, 24 vai 32 kilogramus smagas svaru bumbas. Parasti sacensības notiek divcīņā. Viens no vingrinājumiem ir divu bumbu grūšana ar abām rokām, bet otrs ir vienas bumbas raušana pārmaiņus ar vienu un otru roku.
Svaru bumba, izpildot vingrinājumu, ir jāpaceļ virs galvas, iztaisnojot roku un svaru bumbu nofiksējot. Tradicionāli par katru izpildītu vingrinājuma reizi, grūžot divas svaru bumbas, piešķir 3 punktus, bet raujot vienu bumbu, piešķir vienu punktu. Raušanā reizēm jābūt vienādā skaitā uz abām rokām, jo to neizpilda, tiek ieskaitīts mazākais rezultāts. Katra vingrinājuma izpildei tiek dotas desmit minūtes. Uzvar tas, kurš kopvērtējumā savāc visvairāk punktu. Sacensību dalībniekus iedala pēc svara kategorijām.
Organizatoriskā struktūra
Latvijā šo sportu organizē Svarbumbu celšanas asociācija, kas ir Latvijas Sporta Federāciju padomes locekle ar atzītu statusu kopš 2011. gada ar tiesībām pārstāvēt valsti Starptautiskajā Svarbumbu celšanas savienībā. Starptautiskās savienības vadītājs 2023. gadā ir Vasilijs Giņko, kurš ir arī Latvijas asociācijas valdes sekretārs. Starptautiskajā savienībā ietilpst 65 valstis, ieskaitot politiski kā valsti neatzīto Dienvidosetiju.
Nematulla Šahranī
Šahranī ir etniskais uzbeks no Badahšānas provinces, Afganistānas ziemeļu daļā. Kaut arī viņš bija viens no ideoloģiskajiem afgāņu pretošanās kustības pret PSRS iebrukumu (sk. PSRS invāzija Afganistānā) vadītājiem, Šahranī nekad nav bijis iesaistīts kādā partijā, sektā vai etniskajā konfliktā Afganistānā. Par to viņš ir izpelnījies iesauku Mr.Clean (t.i. "Tīrais").
Viņš ir studējis Kabulas, Alazaras (Kairā) un Dž. Vašingtona (G.W.University) universitātēs.
Šobrīd daži citi viņa ģimenes locekļi ir pasniedzēji ASV (Indiānas Universitāte Blūmingtonā) un Lielbritānijas akadēmiskajās iestādēs.
Sebastjēns Burdē
Sebastjēns Burdē (fr; dzimis Lemānā, Francijā) ir franču autosportists, pazīstams pateicoties savai Champ Car, Formula 1 un Formula 3000 karjerai.
Papua-Jaungvineja
Papua-Jaungvineja (tpi, en) ir valsts Okeānijā. Mazāk nekā 5 miljoni iedzīvotāju. Bagāta ar dabas resursiem – varu un zeltu. Papua-Jaungvinejā pastāv vairāk nekā 850 dažādu valodu un apmēram tikpat vietējo sabiedrību.
Sebastjēns Burdē
Karjera
Burdē tēvs Patriks bija autosacīkšu braucējs. 10 gadu vecumā Sebastjēns sāka piedalīties kartingu sacīkstēs. 1995. gadā Burdē sāka piedalīties formulu sacīkstēs. Nākamos divus gadus viņš aizvadīja Francijas Formula Renault čempionātā. 1998. gadā viņš kļuva par Francijas F3 čempionāta gada debitantu, bet nākamajā gadā — par čempionu.
2000. gadā S. Burdē sāka piedalīties Formula 3000 čempionātā kā Prost Junior Team pārstāvis. 2001. gadā viņš mainīja komandu uz DAMS un izcīnīja savu pirmo uzvaru, bet 2002. gadā viņš kļuva par Formula 3000 čempionu pēc tam, kad Tomāšs Enge tika pieķerts marihuānas lietošanā un diskvalificēts no divām sacīkstēm. Burdē bija līgums ar Arrows Formula 1 komandu par braukšanu. gadā, tomēr komanda bankrotēja.
Papua-Jaungvineja
Iedzīvotāji
Pirmie iedzīvotāji šajā teritorijā apmetās uz dzīvi pirms 50 000 gadiem. Ģeogrāfiskā stāvokļa dēļ šeit allaž ir bijuši ierobežoti sakari starp dažādām cilvēku grupām. Tāpēc katrai no tām ir attīstījusies sava valoda un kultūra. Tā rezultātā Papua-Jaungvinejā radušās daudzas etniskās grupas, kas runā kādā no apmērām 850 valodām. Lielākā atšķirība pastāv starp kalniešiem, kuri dzīvo ļoti izolēti, un zemieņu vai piekrastes iedzīvotājiem, kuri bieži satiekas ar citu cilšu cilvēkiem. Lai gan vairums Papua-Jaungvinejas iedzīvotāju tiek uzskatīti par kristiešiem, joprojām daudzviet ir izplatītas vietējās reliģijas un paražas. Kopš neatkarības iegūšanas 1975. gadā dažas no šīm etniskajām grupām aktīvi iestājas par turpmākām izmaiņām un atdalīšanos no vienotās Papua-Jaungvinejas valsts.
Sebastjēns Burdē
Karjera
No 2003. gada viņš brauca amerikāņu Champ Car sacīkstēs. Jau savā pirmajā sacīkstē viņš izcīnīja pole-position, tādējādi kļūstot par pirmo cilvēku, kurš to ir paveicis, kopš Naidžela Mensela. Tosezon viņš kļuva par gada debitantu. Burdē ir izcīnījis titulus četrus gadus pēc kārtas, no 2004. līdz 2007. gadam, līdz ar to viņam pieder rekords gan par visvairāk tituliem pēc kārtas, gan par visvairāk tituliem vispār. Visas karjeras laikā Burdē brauca Newman-Haas komandā.
Papua-Jaungvineja
Dabas bagātības
Vairāk nekā 80% Papua-Jaungvinejas klāj biezi tropiskie lietus meži, tomēr to platība samazinās, jo trešdaļā lietus mežu saimnieko kokrūpniecības uzņēmumi, kuri tos intensīvi izcērt. Mežrūpniecība ir viena no nozīmīgākajām saimniecības nozarēm. Svarīgākā rūpniecības nozare ir iežguve. Valstī ir bagātīgi minerālu — vara, zelta, sudraba, niķeļa un kobalta — krājumi, iegūst arī naftu un dabasgāzi. Ieguve dod valsts ienākumu lielāko daļu. Lauksaimniecībā ir nodarbināti 85% valsts darbspējīgo iedzīvotāju, lai gan kultūraugu audzēšanai ir piemēroti mazāk nekā 2% valsts teritorijas. Lielajās saimniecībās audzē kafijkokus un citus lauksaimniecības augus, no kuriem iegūtie produkti tiek eksportēti.
Sebastjēns Burdē
Karjera
tika paziņots par to, ka Burdē no. gada brauks F1 sacīkstēs, Scuderia Toro Rosso komandā. Savā debijas sacīkstē Burdē ilgu laiku bija ceturtais, tomēr trīs apļus pirms sacīkstes beigām viņa formulas dzinējs neizturēja un viņš izstājās. Tā kā viņš bija pēdējais, kurš izstājās un finišēja tikai septiņi piloti (no kuriem vienu diskvalificēja), Burdē ieguva divus punktus par 7. vietu. Nākamreiz punktus Burdē ieguva, kad viņš finišēja sestais. Pēdējā aplī viņš atkrita no 3. vietas. viņš bija iesaistīts strīdīgā incidentā ar Felipi Masu, kura rezultātā Burdē tika 25 sekunžu sods, kas liedza francūzim gūt punktus.
Papua-Jaungvineja
Administratīvais iedalījums
Papua-Jaungvinejas sastāvā ir 20 provinces, galvaspilsētas distrikts un Bugenvilas autonomais reģions.
Sebastjēns Burdē
Karjera
. gadā Burdē izcīnīja vietu komandā, ziemas testos pārspējot Takumu Sato. Par spīti izcīnītiem punktiem Austrālijas un, Burdē vairākkārt bija lēnāks par savu komandas biedru Sebastjēnu Buemi, kā arī vairākkārt izstājās pēc avārijas. viņš aizvadīja savu pēdējo sacīksti un tika paziņots, ka  Sebastjēnu Burdē aizstās Haime Algersuari.
Formula 1 rezultāti
† Nefinišēja, bet tika klasificēts, jo paveica vismaz 90% distances.
Jānis Kušķis
Jānis Kušķis (dzimis Lazdonā, miris ) bija filologs, Latvijas Universitātes lektors, biedrības "Latvietis" Pārstāvju sapulces priekšsēdis.
Dzīvesgājums
Dzimis 1930. gada 14. novembrī Ladonas pagastā. 1955. gadā beidza studijas Latvijas Valsts Universitātes Filoloģijas fakultātē, turpināja studijas aspirantūrā. Kopš 1955. gada strādāja Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultātes Baltu valodu katedrā.
Jānis Kušķis publicējis vairāk nekā 1000 rakstu par valodniecības jautājumiem dažādos izdevumos Latvijā un ārvalstīs, veidojis vairāk nekā 900 valodniecības raidījumus Latvijas radio. Viņš bija līdzautors 1994. gadā izdotajai grāmatai “Kā latvietis runā”. Kopš Latvijas neatkarības atjaunošanas viesojās daudzās skolās, stāstot par valodu un tās problēmām. Jāņa Kušķa sirdslieta bija klasiskā mūzika un skaņu plašu kolekcionēšana. Savu skaņu plašu kolekciju viņš atdevis Latvijas Nacionālajai bibliotēkai.
Sabiedriskā darbība
Jānis Kušķis darbojās Rīgas Latviešu biedrības Latviešu valodas attīstības kopā, akadēmiskajā organizācijā "Ramave", bija biedrības "Latvietis" priekšsēdis, Teodora Reitera fonda goda biedrs. 2001. gada pašvaldību vēlēšanās kandidēja uz Rīgas domi partiju "Mūsu zeme", Nacionālās Savienības "Namejs", Helsinki-86, Latvijas Vienības partijas un "Tautas mantojuma" apvienotajā sarakstā (izvirzīts no Helsinki-86). 9. Saeimas vēlēšanās kandidēja partijas Nacionālā Spēka Savienība sarakstā kā 1. numurs Vidzemē, 3. numurs Rīgā un Zemgalē, 7. numurs - Latgalē, bet partija Saeimā netika ievēlēta.
Bulduru tehnikums
Bulduru tehnikums (agrāk Bulduru Dārzkopības vidusskola) ir profesionālās vidējās izglītības skola Bulduros, Latvijas vecākā skola ar dārzkopības novirzienu.
Mācību programmas
Skola īsteno vidējo profesionālo izglītību šādās izglītības programmās:
Vēsture
Par skolas dibināšanas gadu tiek uzskatīts 1910. gada pavasaris, kad skolā uzņēma pirmos 10 audzēkņus, kaut arī jau kopš 1905. gada darbojās Dārzkopības biedrībai piešķirtā Bilderliņu ferma. 1911. gadā uzcēla pirmo skolas ēku. Celtniecībai līdzekļus — 20 000 zelta rubļus ziedoja Alvīne Šoha ar noteikumu: skolā jāmāca dārzkopība, jāuzņem latvieši, mācībām jānotiek latviešu valodā.
Sākotnēji skola turpināja darboties kā ferma, kurā tika apmācīti praktikanti dārzkopībā, skolas vadītājs bija dārzkopis un selekcionārs Pēteris Dindonis. Pēc Pirmā pasaules kara dārzkopības biedrība skolas ēku un zemi nodeva Zemkopības ministrijai, jo skola bez valsts materiālā atbalsta nevarēja atsākt mācību darbu.
1930. gada maijā nodibināja Bulduru dārzkopības vidusskolu, kurā tika mācīti daiļdārznieki. Pēc Sarkanās armijas otrreizējās ienākšanas Latvijā Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā Bulduru dārzkopības skolu un Bulduru dārzkopības vidusskolu apvienoja, izveidojot Bulduru dārzkopības tehnikumu.
1964. gadā Babītes pagasta sovhozs "Saliena" tika apvienots ar Bulduru dārzkopības tehnikumu, izveidojot Bulduru dārzkopības sovhoztehnikumu. Topošajiem dārzniekiem bija reāla prakses vieta, kur mācīties dārzkopības un agronomijas pamatus. 1974. gadā skola savā nosaukumā zaudēja vārdu "dārzkopība" un kļuva par Bulduru sovhoztehnikumu. Šajā laikā skolas vārds Latvijā tika augstu vērtēts, un no skolas nāca vesela virkne Latvijā labi pazīstamu dārznieku, agronomu un daiļdārznieku. 1989. gadā skolai uzcēla jaunu mācību korpusu, 1992. gadā izveidoja Bulduru dārzkopības tehnikumu. 1999. gada decembrī to pārdēvēja par Bulduru dārzkopības vidusskolu, bet 2004. gadā to pārveidoja par valsts SIA.
2017. gadā VSIA “Bulduru Dārzkopības skola” kļuva par Zemkopības ministrijas pakļautībā esošās Latvijas Lauksaimniecības Universitātes struktūrvienību, bet 2023.gadā mainīja nosaukumu uz “Bulduru Tehnikums”.
Tradīcijas
Agrāk skolā notika "Bulduru burkānu balles", kas tika svinētas pēc burkānu ražas novākšanas, parasti novembra beigās / decembra sākumā (tas bija saistīts ar tā gada rudens meteoroloģiskajiem apstākļiem). Burkānu balles raksturoja karnevāliska izrādīšanās, savas audzēkņu grupas sasniegumu slavināšana, labāko ražas vācēju godināšana, kuras noslēdzošā daļa bija balle — vēlāk diskotēka līdz pat rītam.
Bulduru Dārzkopības skola vienmēr ir bijusi slavena ne tikai ar Burkānu ballēm, bet arī ar saviem stādījumiem, izmēģinājumu lauciņiem dārzkopībā, šī bija vieta, kur pamācīties, kā veidot ainaviskus dārzus, uz skolu daudzi brauca pēc konsultācijām daiļdārzniecībā, dārzkopībā, puķkopībā.
No savām tradīcijām skola šodien ir saglabājusi tikai vienu - katra gada jūnija pirmajā sestdienā uz skolu dodas tās absolventi, lai satiktos, atpazītos un gremdētos skolas bijušās slavas atmiņās. No jaunajām tradīcijām varētu pieminēt floristu darbu skates - izstādes, kā arī sadarbību ar puķu sēklu audzētājfirmām, kad skolas teritorijā vasaras laikā tiek rīkotas vasaras puķu stādījumu izstādes, kur interesenti dabā var iepazīties ar jaunumiem no Holandes firmu sēklu katalogiem.
=== Skolas nosaukumi un vadītāji ===
Kakls
Kakls ir ķermeņa daļa, kas savieno galvu ar rumpi.
Cilvēka kakla anatomija
Kakla skeletu veido mugurkaula kakla skriemeļi (C-1 līdz C-7), kurus savā starpā saista starpskriemeļu diski. Mugurkaula kakla daļa veido nelielu izliekumu uz priekšu — kakla daļas lordozi. Kakls notur galvas svaru un pasargā nervus, kas nes jušanas un kustību šķiedras no galvas smadzenēm uz pārējā ķermeņa daļām. Kopumā kakls ir ļoti kustīgs un to ir iespējams grozīt visos virzienos.
Kakla vidusdaļā zem zoda atrodas mēles kaula ķermenis, bet zem tā — vairogskrimslis, kura izcilni sauc par ādamābolu. Kaklā atrodas arī elpvads, balsene, barības vads, asinsvadi un vairogdziedzeris, kurus sedz muskuļi un āda.
Fermi paradokss
Fermi paradokss ir acīmredzama neatbilstība starp varbūtības aprēķiniem par ārpuszemes civilizāciju eksistēšanu un zinātnisku pierādījumu trūkumu par kontaktiem ar šādām civilizācijām.
Lielais Visuma vecums un milzīgais zvaigžņu skaits tajā liek domāt, ka, ja apstākļi uz Zemes ir tipiski, dzīvībai Visumā vajadzētu būt diezgan izplatītai. 1950. gadā, apspriezdams šo faktu ar kolēģiem, fiziķis Enriko Fermi norādīja, ka, ja citur Piena Ceļa galaktikā būtu dzīvība, cilvēcei vajadzētu būt pierādījumiem par tās esamību, piemēram, būtu pierādījumi par citplanētiešu kosmosa kuģu esamību. 1975. gadā šo problēmu plašāk pētīja Maikls Hārts, tāpēc šis paradokss pazīstams arī kā Fermi—Hārta paradokss. Cits ar šo paradoksu saistīts jautājums ir tā sauktais Lielais klusums jeb Silentium Universi, tas ir, kāpēc, pat ja pieņem, ka citplanētiešu kosmosa kuģi nav novēroti, jo starpzvaigžņu ceļojumi ir komplicēti, cilvēcei nav izdevies uztvert citplanētiešu radio pārraides.
Fermi paradoksu mēģināts atrisināt, mēģinot atrast pierādījumus par citplanētiešu civilizāciju esamību un pieņemot, ka šādas civilizācijas varētu pastāvēt, cilvēcei nezinot. Pastāv arī uzskats, ka saprātīga civilizācija citur Visumā nepastāv vai arī ir tik reta, ka cilvēcei nekad neizdosies ar to sazināties.
Kopš Hārta pētījuma ir izteiktas daudzas zinātniskas teorijas un izstrādāti modeļi, kāda varētu būt ārpuszemes dzīvība. Problēma ir pētīta daudzos zinātniskos darbos, apskatot ar to saistītās problēmas tādās nozarēs kā astronomija, bioloģija, ekoloģija un filozofija, starpnozaru pētījumos sākusi veidoties astrobioloģija.
Paradoksa pamats
Fermi paradokss ir pretruna starp varbūtību un tās pierādījumu trūkumu. Pilnīgāka definīcija būtu: Visuma vecums un izmērs liek domāt, ka vajadzētu pastāvēt daudzām tehnoloģiski augsti attīstītām ārpuszemes civilizācijām. Taču šī hipotēze šķiet pretrunīga faktam, ka nav novēroti pierādījumi, kas to apstiprinātu.
Ir aprēķināts, ka Piena Ceļā ir 250 miljardi (2,5) zvaigžņu, bet Visuma redzamajā daļā — 70 sekstilljoni zvaigžņu (7). Pat, ja dzīvība pastāvētu tikai uz nelielas daļas planētu, kuras atrodas ap šīm zvaigznēm, vienalga, Piena Ceļa galaktikā vien tādai vajadzētu pastāvēt uz vairākām planētām. Tas saskan arī ar zinātnisko principu, ka Zeme nav nekas īpašs, bet tipiska planēta, kas pakļaujas tādiem pašiem dabas likumiem, kā citas planētas un dabas procesi un to iznākumi ir līdzīgi tiem, kas notiek uz citām planētām. Šo pieņēmumu apstiprina ar Dreika vienādojuma palīdzību veiktie aprēķini, lai gan ir apstrīdēti pieņēmumi, uz kuriem balstīti vienādojumā lietotie lielumi.
Ņemot vērā civilizācijas iespējamo spēju pārvarēt grūtības un tieksmi kolonizēt, jādomā, ka civilizācija apgūtu un kolonizētu vispirms savas zvaigznes sistēmu un pēc tam citas tuvumā esošo zvaigžņu sistēmas. Tā kā ne uz Zemes, ne citur zināmajā Visuma daļā nav atrasti ticami pierādījumi, ka 13,7 miljardus gadu ilgajā Visuma vēsturē būtu pastāvējusi kāda cita dzīvības forma, tad var pieņemt, ka dzīvība ir reti sastopama, vai ka vispārīgie pieņēmumi par saprātīgu būtņu uzvedību ir kļūdaini.
Fermi paradokss rada divus jautājumus. Pirmais — kāpēc nav bijis tieša kontakta ne ar citplanētiešiem, ne ar viņu radītajiem objektiem? Ja starpzvaigžņu ceļojumi ir iespējami, tad pat lēni starpzvaigžņu ceļojumi, kuri, iespējams, drīz būs iespējami ar cilvēces rīcībā esošajām tehnoloģijām, ļautu kolonizēt galaktiku tikai 5 līdz 50 miljonu gadu laikā. Tas ir relatīvi īss laika posms, salīdzinot ar Zemes vecumu un vēl jo vairāk ar Visuma vecumu. Tā kā daudzas zvaigznes ir vecākas par Sauli un saprātīga dzīvība citur varētu būt sākusi attīstīties agrāk nekā uz Zemes, tad rodas jautājums, kāpēc galaktika vēl nav kolonizēta. Pat, ja pieņem, ka visas citplanētiešu civilizācijas neuzskatītu kolonizāciju par vajadzīgu, tās iespējams vienalga veiktu plašu savas galaktikas izpēti, tomēr nav atrastas ne kolonizācijas, ne izpētes pēdas.
Dreika vienādojums un antropais princips
1960. gadā Frenks Dreiks, mēģinot atrast sistemātisku metodi, ar kuru izvērtēt dažādās varbūtības, kas varētu ietekmēt dzīvības attīstību uz citām planētām, izstrādāja vienādojumu, kurā tika ņemti vērā sekojoši faktori: zvaigžņu veidošanās intensitāte galaktikā; zvaigžņu, kurām ir planētas, skaits un dzīvībai piemēroto planētu skaits; to planētu, uz kurām attīstās dzīvība un vēlāk arī sazināties spējīga dzīvība; un, visbeidzot, aptuvenais šādu civilizāciju pastāvēšanas ilgums. Būtiskākā problēma ir fakts, ka nav zināms ne uz cik planētām, iespējams, pastāv dzīvība, ne cik liela ir iespēja, ka tā sasniegusi augstu attīstības pakāpi, ne cik no tām spētu sazināties, ne arī cik ilgi šāda civilizācija varētu pastāvēt — ir zināma tikai viena civilizācija, kas padara statistisku salīdzināšanu neiespējamu, turklāt cilvēce nevar adekvāti izvērtēt citu civilizāciju pastāvēšanas iespējamību, balstoties uz sevi kā piemēru.