cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
21. trolejbusu maršruts (Rīga)
Pieturvietas
21. trolejbusu maršrutā bija 31 pietura. Virzienā Baznīcas iela — Iļģuciems bija 16 pieturas, savukārt virzienā Iļģuciems — Baznīcas iela — 15 pieturas.
Korecas rajons
Korecas rajons ir Ukrainas Rivnes apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Rivnes apgabala Hoščas un Bereznes rajoniem, kā arī Žitomiras apgabala Novogradas Volinskas rajonu un Vinnicas apgabala Slavutas rajonu.
Abrahams Linkolns
Linkolns bija verdzības pretinieks Savienotajās Valstīs. 1860. gadā Linkolns kļuva par Republikāniskās partijas izvirzīto ASV prezidenta kandidātu. Gadu vēlāk viņš kļuva par prezidentu. Savas prezidentūras laikā palīdzēja pasargāt Savienotās Valstis no ASV Konfederācijas štatu atšķelšanās ASV pilsoņu kara laikā. Viņš veica pasākumus, kuru rezultātā ASV tika likvidēta verdzība, izdodot 1863. gadā emancipācijas proklamāciju un 1865. gadā ieviešot ASV Konstitūcijas Trīspadsmito labojumu.
Piecas dienas pēc faktiskajām ASV pilsoņu kara beigām Linkolns tika nogalināts atentātā. Linkolns tiek uzskatīts par vienu no izcilākajiem ASV prezidentiem. Viņa pazīstamāko Getisburgas uzrunu 1863. gadā uzskata par vispārējo demokrātisko ideālu manifestāciju.
ASV pilsoņu kara laikā (1861—1865) Abrahams Linkolns bija iecerējis nopirkt visus vergus no tā saucamajiem robežštatiem. Priekšlikumu viņš izsacīja vienā no 72 vēstulēm, ko atklātībā nodevusi Ročesteras Universitāte. Prezidents sūtīja vēstuli kādam senatoram 1862. gada martā, kad baiļojās, ka Delavēra, Kentuki, Misūri un Mērilenda, kas robežojās ar dumpīgajiem dienvidu štatiem, pievienosies ienaidniekiem. Četros štatos bija gandrīz pusmiljons jeb 432 622 vergi, par kuriem Linkolns piedāvāja ap 173 miljonus dolāru apmaiņā pret verdzības atcelšanu divdesmit gadu laikā. Šī ideja nerealizējās. Verdzību ASV atcēla 1865. gadā.
Atentāts
1865 gada 14. aprīlī ASV prezidents Abrahams Linkolns kopā ar sievu Mēriju apmeklēja Vašingtonas Forda teātri. Izrādes laikā prezidenta ložā, kur atradās Linkolns, ienāca kāds Vašingtonā pazīstams aktieris — 26 gadus vecais Džons Vilkss Būts. Viņš no neliela attāluma ar pistoli iešāva Linkolnam galvā. Viens no Linkolna pavadoņiem — majors Retbuns centās aizturēt Būtu, tomēr tas viņu ievainoja ar dunča dūrienu. Būts izleca no ložas uz skatuvi un iesaucās "Sic semper tyrannis!" — "Tā notiek ar tirāniem!", kā esot teicis Bruts pēc Cēzara nogalināšanas. Pēc astoņām stundām komā Linkolns nākamās dienas rītā nomira.
Elektriskā ģitāra
Elektriskā ģitāra ir ģitāras paveids, kas lieto elektromagnētiskus skaņas noņēmējus, lai pārvērstu metāla stīgu vibrāciju elektriskā signālā, ko aizvada līdz īpašam pastiprinātājam, kas veido ģitāras skaņu.
Elektriskā ģitāra mūsdienās ir viens no izplatītākajiem mūzikas instrumentiem, to plaši lieto blūzā, rokenrolā, džezā un popmūzikā.
Šai veida ģitārai varbūt gan četras, gan piecas, gan septiņas, gan divpadsmit, gan piecpadsmit stīgas (ja ir divi grifi).
Atšķirībā no vairuma stīgu instrumentu, kuru skaņu veido instrumenta korpusa akustiskās īpašības, kam jāpastiprina stīgu svārstību radītā skaņa, elektriskās ģitāras skaņas ļoti svarīga sastāvdaļa ir skaņas izmaiņas ceļā no stīgām līdz skaļrunim — dažādi skaņas noņēmēji, efektu pedāļi un skaņas izmaiņas ģitāras pastiprinātājā krasi izmaina ģitāras skanējumu.
Volkswagen Tiguan
Volkswagen Tiguan ir Vācijas autoražotāja Volkswagen kompakts apvidus auto. Automašīnu sāka ražot 2007. gadā, un tajā izmantota Volkswagen Golf platforma. Par Tiguan paziņoja 2006. gada Losandželosas starptautiskajā auto izstādē, bet ražošanai izstrādātais modeli prezentēja 2007. gada Frankfurtes autoizstādē. Eiropā automašīna ir pieejama kopš 2008. gada, bet Ziemeļamerikā — no 2009. gada. Tiguan tirdzniecība Kanādā sākās 2008. gada aprīlī.
Višķi
Višķi (ltg) ir apdzīvota vieta Augšdaugavas novada Višķu pagastā. Izvietojušies Višķu, Luknas un Dotkas ezeru krastā pie autoceļa P64 4 km no pagasta centra Špoģiem, 28 km no novada centra Daugavpils un 228 km no Rīgas. Višķos atrodas valsts nozīmes arhitektūras piemineklis Višķu Svētā Jāņa Kristītāja Romas katoļu baznīca, kas ir viena no nedaudzajām sakrālajām celtnēm Daugavpils novadā, kas ir celta no šķeltiem akmeņiem un pieder pie viena torņa bazilikāņu krusta baznīcu tipa.
Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies uz bijušās Višķu muižas zemes, iespējams, ka muižā dzimusi un bērnību pavadījusi Marta Skavronska, nākamā Krievijas impērijas ķeizariene. Līdz 1920. gada zemes reformai muiža piederēja pārpoļotajai vācbaltiešu muižnieku Mōļu (Mohl) dzimtai. Višķiem bija miesta statuss, iedzīvotāju lielākā daļa bija ebreji. 1914. gadā Višķos bija 1200 iedzīvotāji. 1921. gadā agrākajā muižas kungu mājā ierīkoja lauksaimniecības un pienotavas vadītāju kursus. 1925. gadā Višķiem piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu, bet 1926. gadā nodibināja Višķu mājturības skolu. 1931. gadā pabeidza mācību korpusa celtniecību. Šajā pašā gadā mājturības skolu pārveidoja par divgadīgo Valsts Višķu dārzkopības un mājturības skolu.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā nodibināja Višķu dārzkopības vidusskolu, bet 1942. gadā Vērmahts skolā ierīkoja kara hospitāli. Pēc Otrā pasaules kara beigām dārzkopības vidusskolu pārdēvēja par Višķu dārzkopības tehnikumu, 1953. gadā par lauksaimniecības tehnikumu un uzsāka agronomu – laukkopju sagatavošanu. Višķu ciemā atradās lauksaimniecības kultūraugu šķirņu salīdzināšanas iecirknis.
1962. gadā tika izveidots Višķu sovhoztehnikums, kurai pievienoja O. Oškalna kolhozu. Lauksaimniecībā izmantojamās zemes kopplatība bija 4499 hektāri. 1975. gadā Višķu ciema padomes centru pārcēla uz Špoģiem. 2002. gadā Višķu tehnikumu pārdēvēja par Višķu Profesionālo vidusskolu.
Lielā krastkaņepe
Lielā krastkaņepe (Eupatorium cannabinum) ir daudzgadīgs, 50-150 cm augsts kurvjziežu dzimtas lakstaugs.
Suga ir izplatīta Eirāzijā un Ziemeļāfrikā. Latvijā diezgan bieži visā teritorijā. Parasti veido blīvas, nelielas grupas (retāk lielas audzes) upju krastos, palieņu pļavās, gravās, krūmainās pļavās, meža laucēs un mitros izcirtumos.
Saknenis mezglains, slīps. Stumbrs stāvs, vienkāršs vai ar nedaudziem zariem, ar īsiem, vienkāršiem matiņiem; lapas plātne dziļi staraini dalīta pa lielākai daļai 3-5 lancetiskās, smailās daļās, garums apmēram 15 cm; stumbra augšdaļā lapas nereti veselas, iegareni lancetiskas, lapu mala parupji zāģzobaina. Zied no jūlija līdz septembrim. Kurvīši mazi, ar 4-6 ziediem, parasti daudzi vienkopus blīvās, vairogveida skarās. Vīkala lapas nedaudzas, nevienādas, iegarenas, strupas, ar šauru, plēvainu apmali, kailas vai arī ārējās ar matiņiem, jumstiņveidīgi 2-3 rindās. Kurvīša galotne kaila. Kauss kausmatiņu apmales veidā, kausmatiņi vienkārši, mazliet raupji, vienā rindā. Visi ziedi stobrziedi, divdzimumu, vainags netīri rožains, purpursārts vai brūngani sārts, vai arī gandrīz balts, ar 5 zobiņiem. Putekšņlapas 5. Drīksna divžuburaina, sniedzas tālu ārpus zieda. Auglis - piecšķautņains sēklenis, īsāks nekā kausmatiņi, ar kāpurveida dziedzeriem.
Tautas medicīnā lakstus lieto kā caurejas, vemšanas, diurētisku un sviedrēšanas līdzekli, saaukstēšanās slimību, aknu un žultspūšļa slimību ārstēšanai. Ārīgi lieto strutojošu brūču un augoņu dziedēšanai. Lieto arī homeopātijā. Augs ir indīgs.
8. jūlijs
8. jūlijs ir gada 189. diena pēc Gregora kalendāra (190. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 176 dienas.
Vārda dienas
Ada, Adele, Antra
Mazie smirdīgie kociņi
Mazie smirdīgie kociņi ir Latvijas rokgrupa, kura sāka darbību 2003. gadā. Pagaidām pēdējo sastāvu veidoja Simons Krasts (balss, ģitāra, sintezators), Ulvis Urtāns (basģitāra, sintezators, balss) un Filips Derums (sintezators, balss).
Grupas vēsture
2006. gada beigās grupa ierakstīja vairākas dziesmas profesionālā studijā. 2007. gada sākumā tās tika izdotas kā debijas albums "Kraa!!". Grupā tobrīd spēlēja Simons Krasts (balss, ģitāra), Valdis Jauģietis (ģitāra, elektriskās ērģeles), Uģis Ezerietis (basģitāra), Ļešijs (sitamie instrumenti) un Zeltene (bungas).
2007. gada vasarā basģitāru sāka spēlēt Ulvis Urtāns, bet bungas — Juris Simanovičs. Togad iznāca arī grupas pirmais videoklips — dziesmai "Dramatiskā gramatika". Šādā sastāvā tika ierakstīti albumi "Putni ir lohi" (2007. gada nogalē) un "Sintī paradize" (2008. gadā). 2008. gada beigās nomira grupas bijušais dalībnieks un talismans Gvido Eriņš.
2009. gadā grupu pameta Simanovičs, bet par tās dalībnieku kļuva taustiņinstrumentālists Filips Derums. 2013. gada augustā tika izdots albums "Putni ir lohi". 2015. gadā tika izdots albums "Sintezatoru Pludmale". 2 albumi palika neizdoti.
Maksims Apliecinātājs
Svētais Maksims Apliecinātājs, arī zināms kā Maksims Teologs un Maksims no Konstantinopoles, (dzimis ap 580. gadu, miris ) bija kristiešu mūks, teologs un izglītots cilvēks. Savas dzīves sākumā viņš bija valsts kalps un palīgs Bizantijas imperatoram Hēraklijam. Vēlāk gan viņš atteicās no darbības politikā un uzsāka mūka dzīvi.
Ročesteras "Americans"
Ročesteras "Americans" ir hokeja komanda, kas atrodas Ročesterā, ASV, un spēlē Amerikas hokeja līgā. Tā ir viena no vecākajām līgas komandām. Līgas čempiones titulu "Americans" izcīnījusi sešas reizes, no kurām pēdējo — 1996. gadā.
2000.—01. gada sezonā divas spēles kluba sastāvā aizvadīja Pēteris Skudra, 2006.—07., kā arī 2008.—09. gada sezonu "Americans" sastāvā pavadīja Jānis Sprukts, savukārt 2012.—13. gada sezonā kluba rindās spēlēja arī Zemgus Girgensons.
Žīguri (nozīmju atdalīšana)
Žīguri var būt:
3. jūnijs
3. jūnijs ir gada 154. diena pēc Gregora kalendāra (155. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 211 dienas.
Vārda dienas
Ineta, Inta, Intra
Viļakas iela (Rēzekne)
Viļakas iela ir iela ar asfalta un grants segumu Rēzeknes Ziemeļu rajonā un Makarovkā, kā arī Stučevā. Viļakas iela sākas krustojumā ar Atbrīvošanas aleju un beidzas krustojumā ar Rīgas ielu. Kopējais ielas garums ir 2,2 km un tā sastāv no 2—4 braukšanas joslām.
Ielas raksturojums
Viļakas iela sākas krustojumā ar Atbrīvošanas aleju, Rēzeknes Ziemeļu rajonā, un iet ziemeļrietumu-rietumu virzienā kā nosacīti 4 joslu asfaltēta iela. Bet pirms dzelzceļa pārbrauktuves, kura ved uz RSEZ SIA "Verems", Viļakas iela no četru joslu ielas pārtop par divu joslu ielu. Pēc dzelzceļa pārbrauktuves iela pagriežas vairāk ziemeļrietumu virzienā. 120 metrus tālāk, tieši pirms Rēzeknes pilsētas robežas, Viļakas iela savienojas ar Komunālo ielu.
Stučevā Viļakas iela taisa dažus lokus un pēc dzelzceļa pārbrauktuves pāri Kārsavas — Rēzeknes I posmam iela pagriežas dienvidrietumu virzienā, un turpat ceļa asfalta segumu nomaina grants segums. Pēc 150 metriem, Rēzeknes pilsētas teritorijā — Makarovkā, Viļakas iela pagriežas vairāk rietumu virzienā, kur jau pa taisno iet līdz pat Rīgas ielai.
Bjalistoka
Bjalistoka (pl) jeb Belostoka (be, lt), ir pilsēta Polijas ziemeļaustrumos, Podlases vojevodistes centrs Bjalas krastos. Sens tekstilrūpniecības centrs. Jelgavas sadraudzības pilsēta.
Viļakas iela (Rēzekne)
Ielu savienojumi
Viļakas iela ir savienota ar šādām ielām:
Bjalistoka
Vēsture
Pilsētas rašanās saistāma ar magnāta Jana Klemensa Braņicka vārdu. Viņš pārvērta neievērojamo miestu par savu galveno rezidenci, uzceļot pili, ataicinot māksliniekus un zinātniekus, un piešķirot Bjalistokai pilsētas tiesības.
Viļakas iela (Rēzekne)
Sabiedriskais transports
Pa visu Viļakas ielu abos virzienos kursē 28. maršruta autobuss. Vienīgi Stučevā autobuss nogriežas uz lauku ceļu, lai aizvestu pasažierus līdz Ančupānu kapiem, un pēc tam pa šo pašu ceļu atgriežas atpakaļ uz Viļakas ielu.
Bjalistoka
Vēsture
Pēc Polijas Trešās dalīšanas Bjalistoka nokļuva Prūsijas teritorijā, bet, pēc Tilzītes miera tā tika atdota Krievijai. 19. gadsimtā Bjalistoka Grodņas guberņas sastāvā kļuva par lielu tekstilrūpniecības centru. Pilsētas iedzīvotāju skaits palielinājās no 13 787 (1857. gadā) līdz 56 659 (1889. gadā). Vairākums iedzīvotāju tajā laikā bija ebreji.
Pirmā pasaules kara laikā Bjalistoka bija vācu okupācijā no 1915. gada 20. aprīļa līdz 1919. gada 19. februārim, kad to ieņēma poļu karaspēks. Tomēr 1920. gadā, poļu-padomju kara laikā, Bjalistoku ieņēma Sarkanā armija. Pilsētā tika nodibināta Polijas Pagaidu revolucionārā komiteja jeb "Polrevkoms", kurai bija plānots kļūt par Padomju Polijas jauno valdību, taču poļu karaspēka panākumi izjauca šo plānu.
Polijas kampaņas laikā 1939. gadā pilsētā ienāca vācu karaspēks, bet, tā kā pēc Molotova-Ribentropa pakta nosacījumiem tā bija PSRS ietekmes zona, Bjalistoku pievienoja Baltkrievijas PSR. 1941. gada 27. jūnijā Bjalistokā atkal ienāca vācu karaspēks. Pamatojoties uz PSRS un Polijas līgumu Bjalistoka 1945. gada 16. augustā tika atdota atpakaļ Polijai.
Maksims
Maksims var būt:
Kostopiļas rajons
Kostopiļas rajons ir Ukrainas Rivnes apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Rivnes apgabala Volodimirecas, Sarnu, Bereznes, Hoščas un Rivnes rajoniem, kā arī Volīnijas apgabala Kivercu un Maneviču rajoniem.
Koreca
Koreca (uk) ir pilsēta Ukrainas rietumos, Rivnes apgabalā. Korecas rajona centrs.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1150. gadā Hipatija hronikā. 14. gadsimta sākumā iekļāvās Lietuvas lielkņazistē. Pēc 1569. gada Lubļinas unijas iekļāvās apvienotās valsts Polijas daļā. 15. gadsimtā kļuva par Korecku dzimtas centru. Vēlāk pilsēta pārgāja Čartorisku ģimenes īpašumā. Sākot no 17. gadsimta līdz Otrajam pasaules karam Koreca bija ebreju centrs. 18. gadsimtā šeit aktīvi darbojās tipogrāfija, kas publicēja ebreju garīgo un kabalistisko literatūru. No 1783. līdz 1832. gadam pilsētā darbojās fajansa rūpnīca. Pēc 1793. gada Polijas Otrās dalīšanas — Krievijas sastāvā. 1921. gada Rīgas miera rezultātā Koreca iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī un atradās pie pašas Polijas—PSRS robežas. 1939. gadā iekļauta Ukrainas PSR, pamatojoties uz Molotova—Ribentropa paktu. No 1941. līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā. No 1991. gada — neatkarīgās Ukrainas sastāvā.
Ford S-MAX
Ford S-Max ir liels MPV no amerikāņū firmas Ford speciāli Eiropai un Ķīnai. Māšīnu pirmo rezi parādija 2006. gada Ženēvas Auto Izstādē. S-Max sāka pārdot vienlaikus ar jaunās paaudzes Ford Galaxy 2006. gada jūnijā. 2006. gada 13. novembrī S-Max iebalsoja kā Eiropas labāko auto. Plānots ka nākotnē S-Max sāks arī pārdot Japānā, zem Mazda vārda.
Milards Filmors
Milards Filmors (en, ; dzimis, miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu trīspadsmitais prezidents, pēdējais Vigu partijas ASV prezidents. Prezidenta amatā bija no, kad nomira iepriekšējais prezidents Zekerijs Teilors, līdz. Pirms tam bija ASV viceprezidents. Milarda Filmora prezidentūras laikā ar jaunu sparu uzbangoja strīdi par verdzības atcelšanu, tāpēc ASV dienvidu štatos pacēlās jautājums par atdalīšanos no pārējiem štatiem. Milards Filmors parakstīja 1850. gada kompromisu, kas uz kādu laiku radīja pamieru cīņā pret verdzību.
Biogrāfija
Milards Filmors ir dzimis Ņujorkas štata pilsētiņā Samerhilā zemnieku Natenjela Filmora un Fēbes Milardas ģimenē. Viņa vecāki bija ļoti nabadzīgi. 15 gadu vecumā Milards Filmors, tēva mudināts, apguva šuvēja amatu, lai ģimene gūtu papildu ienākumus. Šāds amats viņam negāja pie sirds, divus gadus vēlāk tēvs Milardu Filmoru iekārtoja jaunā darbā, dzirnavās, Ņūhopas pilsētiņu, turpat Ņujorkas štatā. Tiecoties pilnveidoties un izglītoties, Milards Filmors izmantoja iespēju regulāri apmeklēt vietējo bibliotēku un izlasīt ikvienu grāmatu, kuru varēja iegūt. 1819. gadā, dīkstāves rezultātā, iestājās Ņuhopas akadēmijā, kur iepazinās ar savu vēlāko sievu Ebigeilu Pauersu.
1849. gadā, kad par jauno ASV prezidentu kļuva Zekerijs Teilors, Milards Filmors kļuva par ASV viceprezidentu. Gadu vēlāk, 1850. gada 9. jūlijā, Zekerijs Teilors nomira un Milards Filmors kās viceprezidents kļuva par jauno ASV prezidentu. Milarda Filmora prezidentūras laikā ar jaunu sparu uzbangoja strīdi par verdzības atcelšanu, tāpēc ASV dienvidu štatos pacēlās jautājums par atdalīšanos no pārējiem štatiem. Milards Filmors parakstīja 1850. gada kompromisu, kas uz kādu laiku radīja pamieru cīņā pret verdzību. Milarda Filmora prezidentūras laikā,, Kalifornija kļuva par vienu no Amerikas Savienoto Valstu štatiem.
Filmors 1852. gada prezidenta vēlēšanās netika izvirzīts kā kandidāts, jo Vigu partijas pārstāvji bija neapmierināti, ka Filmors parakstīja 1850. gada kompromisu. Filmors startēja 1856. gada prezidenta vēlēšanās, pārstāvot partiju Know Nothing, bet tajās ieņēma trešo vietu.
Milards Filmors nomira Bufalo, 74 gadu vecumā.
Sirakjūsas "Crunch"
Sirakjūsas "Crunch" ir hokeja komanda, kas atrodas Sirakjūsā, Ņujorkas štatā, ASV, un spēlē Amerikas hokeja līgā. Tā savas pastāvēšanas vēsturē ne reizi nav izcīnījusi līgas čempiones titulu.
No 2005. līdz 2008. gadam trīs sezonas komandas sastāvā aizvadījis latviešu aizsargs Jēkabs Rēdlihs, savukārt no 2013. līdz 2017. gadam komandas rindās spēlēja latviešu vārtsargs Kristers Gudļevskis.
2022. gadā komandā spēlē latviešu uzbrucējs Rūdolfs Balcers.
Folklora
Folklora (en, no folk — 'tauta' un lore — 'zināšanas') jeb garamantas, līdz ir vispārpazīstama tradīcija — kādas etnokulturālas jaunrades pamatveids, kas tiek atpazīta kā šīs etnokulturālās pasaules uztveres atspoguļojums tādā līmenī, kas izteic tās sociālo un kultūras identitāti; tās formas un satura vērtības tiek pārmantotas mutvārdos, imitācijā vai kādā citā veidā. Folklora aptver gan tautas mutvārdu daiļradi (tautasdziesmas, pasakas, teikas, anekdotes, nostāstus u.c.), gan tautas mūziku, dejas un rotaļas, gan tautas drāmu, mitoloģiju, rituālus, paražas, lietišķo mākslu, celtniecību u.c.
Folkloras jēdzienu 1846. gadā darināja angļu antikvārs Viljams Džons Toms, lai aizvietotu tajā laikā angļu valodā lietoto jēdzienu popular antiquities.
Utilītprogramma
Utilītprogramma (no en — "derīgums", saukta arī utilīta ) ir datoru programmatūra, kas paredzēta datoraparatūras, operētājsistēmas vai lietojumprogrammatūras apkalpošanai. Utilītprogrammas parasti ir nelielas un veic kādu noteiktu, šauras specializācijas uzdevumu. Daudzas utilītprogrammas ir jau iekļautas operētājsistēmās.
Folklora
Mūsu senču dzīvē liela nozīme bija dziesmām, dejām un ieražām. Folklorā iemiesota tautas uzkrātā pieredze, tradīcijas, ideāli un pasaules uzskats. Folklora ir kolektīva daiļrade, to radīja nevis viens, bet daudzi cilvēki. Dziesmas, dejas, pasakas, teikas un citus sacerējumus pārmanto no paaudzes paaudzē, taču pārstāstot tie tiek pārveidoti. Tāpēc gadās, ka folkloristi (cilvēki, kas pēta tautas daiļradi) dažādās vietās no dažādiem teicējiem iegūst atšķirīgus vienas un tās pašas dziesmas vai teikas variantus.
Latviešu folklora
Latviešu folklora šaurākā nozīmē ir tautas mutvārdu daiļrade. Latviešu tautai ir bagātīgs folkloras mantojums, kas sastāv no tautasdziesmām, pasakām, teikām, nostāstiem, anekdotēm, mīklām, sakāmvārdiem, parunām, ticējumiem. Jau XX gadsimta vidū folkloras jēdziens tika plašināts un ietvēra arī muzikālo un horeogrāfisko folkloru. Pazīstamākie latviešu folkloristi, kuri pierakstījuši un apkopojuši tautas dziesmas un pasakas, ir Krišjānis Barons, Fricis Brīvzemnieks, Ansis Lerhis-Puškaitis. Tautas mūzikas materiālus apkopoja JUrjānu Andrejs, Emilis Melngailis, Jēkabs Vītoliņš un citi.
Folkloras izglītība un praktizēšana
Folklora ir integrēta Latvijas izglītības sistēmā. Neskaitot to, katru gadu notiek kādas tēmas apguva Valsts finansētā tradicionālas kultūras paguves programmā Pulkā eimu, pulkā teku. Latvijā mūsdienās amatiermākslas formā folkloru praktizē folkloras kopas un etnogrāfiskie ansambļi, kurus kūrē Nacionālā kultūras centra speciālisti. Folkloras materiālus savai profesionālai darbībai izmanto komponisti, horeogrāfi, postfolkloras un rokmūzikas grupas. Līdzās tam vairāks sabiedriskas organizācijas ir aktīvas folkloras sarīkojumu, danču vakaru, muzikantu un dejotāju nometņu, koklētāju saietu un citu pasākumu rīkošanā. Plašāka sabiedrības iesaiste folkloras un tautas tradīciju praktizēšanā notiek gadskārtu svētkos, no kuriem īpaši izceļami Jāņi un Ziemassvētki.
Žanri
Folkloras galvenie žanri:
Ford Fusion
Ford Fusion ir pagarināta Ford Fiesta versija no amerikāņu firmas Ford Motor Company, kas tiek ražots speciāli Eiropai un Indijai kopš 2002. gada. Brazīlijā ražo Ford EcoSport, kas mazliet atšķiras no Fusion. Galvenie konkurenti priekš Fusion šobrīd ir Opel Meriva un Nissan Note. 2002. gada "Gāzi grīdā!" gada auto apbalvošanā viens no vadītājiem Ričards Hamonds nosauca Fusion par gada vis nejēdzīgāko auto viņš izteicās "it is a Ford Fiesta, in a hat" (tas ir kā Ford Fiesta, cepurē).
Bingemtonas "Senators"
Bingemtonas "Senators" ir hokeja komanda, kas atrodas Bingemtonā, ASV, un spēlē Amerikas hokeja līgā. 2011. gadā tas izcīnīja līdz šim savu vienīgo līgas čempiones titulu.
No 2006. līdz pat 2012. gadam sešas sezonas komandas sastāvā aizvadījis latviešu uzbrucējs Kaspars Daugaviņš.
Žīguri
Žīguri ir ciems Balvu novadā, Žīguru pagasta centrs. Izvietojušies Viricas upītes krastos pie tagad slēgtās Gulbenes—Abrenes dzelzceļa līnijas 36 km no novada centra Balviem un 253 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta sākusi veidoties pēc 1927. gada, kad tika atvērta Žīguru dzelzceļa stacija. 1944. gadā Žīguros tika izveidots mežrūpniecības kombināts, 1945. gadā — kokzāģētava. 1959. gadā Žīguros bija 1015 iedzīvotāji, 1989. gadā — 975, 2000. gadā — 928.
Žīguru ciemā atrodas pagasta pārvalde, Žīguru pamatskola, pirmskolas izglītības iestāde „Lācītis”, Annas Āzes Meža muzejs, kultūras nams, bibliotēka, vasaras estrāde, pludmale, ģimenes ārsta privātprakse, pasta nodaļa, veikali, frizētava, hokeja laukums.
Izglītības iestādes
Žīguros ir divas izglītības iestādes — Žīguru pirmsskolas izglītības iestāde „Lācītis” un Žīguru pamatskola.
Žīguru bērnudārzu atvēra 1956. gadā. Desmit gadus vēlāk mājai piebūvēja korpusu silītes vecuma bērniem. Darbojās divas grupiņas, bērnudārzs strādāja 12 stundas diennaktī. 1987. gadā atklāja jauno bērnudārzu, kam Žīguru MRS un meža tuvumam par godu deva „Lācīša” vārdu. Darbu sāka sešas dažāda vecuma grupas, kuras arī ieguva nosaukumus „Zaķēni”, „Ezīši”, „Vāverēni” utt. Bērnu skaits bērnudārzā toreiz bija 87. 2009./2010.m.g. iestādē strādāja 10 darbinieki, 35 audzēkņi, divas jaukta vecuma grupas.
Kultūra
Pagastā aktīvi norit kultūras dzīve. Piecpadsmit kolektīvos piedalās vairāk kā 200 pašdarbnieku. Te darbojas folkloras kopa, kapela „Ilgas”, bērnu, jauniešu un vidējās paaudzes deju kolektīvi, dejo līnijdejas, bērnu vokālais ansamblis „Čiekuriņi”, meiteņu vokālais ansamblis, jauktais vokālais ansamblis „Relako”, krievu dziesmu ansamblis, darbojas dramatiskais pulciņš un bērnu teātra studija. Sporta deju soļus bērni apgūst Žīguru kultūras nama deju klubā „Silva” un ar labiem panākumiem startē sporta deju sacensībās Latvijā.
Stučeva
Stučeva (arī Stučova) ir skrajciems Rēzeknes novada Vērēmu pagastā. Ciems atrodas pagasta dienvidos, Rēzeknes pilsētas tiešā tuvumā, kura to aplenc no trim pusēm.
Caur Stučevu iet viena no Rēzeknes ielām — Viļakas iela, tomēr neviena māja ciemā uz šīs ielas nav numurēta.
Sērenes pagasts
Sērenes pagasts ir viena no Aizkraukles novada administratīvajām teritorijām tā centrālajā daļā. Robežojas ar sava novada Aizkraukles un Jaunjelgavas pilsētām, Jaunjelgavas, Aizkraukles, Daudzeses, Kokneses, Seces un Skrīveru pagastiem, Bauskas novada Valles pagastu, kā arī Ogres novada Birzgales pagastu.
Hidrogrāfija
Upes: Daugava, Dešupīte, Iecava, Lauce.
Vēsture
Mūsdienu Sērenes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Vecsērenes muiža (Gut Alt-Seren, Vecsērene).
1935. gadā Jēkabpils apriņķa Sērenes pagasta platība bija 206,8 km² un tajā dzīvoja 2195 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Sērenes un Vecsērenes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Sērenes ciems ietilpis Jaunjelgavas (1949-1956) un Jēkabpils (1956-1957) rajonos. Sērenes ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Vecsērenes ciemu. 1957. gada 7. janvārī Sērenes ciemu likvidēja un pievienoja Jaunjelgavai, izveidojot Jaunjelgavas lauku teritoriju. 1992. gada 2. aprīlī Jaunjelgavas lauku teritoriju reorganizēja par Sērenes pagastu, pievienojot tam daļu no Daudzeses pagasta teritorijas. 1996. gada 29. maijā daļa Sērenes pagasta teritorijas tika pievienota Jaunjelgavai kā lauku teritorija. 2009. gadā Sērenes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jaunjelgavas novadā. 2021. gadā, kā viena no Jaunjelgavas novada administratīvajām teritorijām, iekļauta Aizkraukles novadā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Sērene (pagasta centrs), Dīķi, Krolīši, Menta, Talsiņa.
Oskars Vailds
Oskars Fingals O'Flahertijs Vills Vailds (en, dzimis, miris ) bija īru / angļu dramaturgs, rakstnieks un dzejnieks. Viens no pazīstamākajiem Viktorijas laika Anglijas dramaturgiem. Estētisma un dekadences spilgts pārstāvis. Izceļoties ar savu labi kopto un stilīgo ārieni, kļuva par sava laika ievērojamāko slavenību, līdz tika notiesāts par "piedauzību", faktiski homoseksuālismu.
Dzimis Dublinā, Īrijā, ārsta un rakstnieces ģimenē. Māte Dublinā izveidoja literāru salonu, kuru apmeklēja arī Šeridāns Le Fanju un citi tālaika ievērojamākie īru rakstnieki un sabiedriskie darbinieki. No 1871. līdz 1874. gadam mācījās Trinitijas koledžā Dublinā, vēlāk Magdalēnas koledžā Oksfordā, kur publicēja savu pirmo dzejoli.
Pēc studijām Vailds atgriezās Īrijā, kur iemīlējās vietējā skaistulē Florensā Balkombā, tomēr viņa deva priekšroku rakstniekam Bremam Stokeram. Vailds apsolījās pamest Īriju un devās prom. Savas dzīves laikā viņš tikai divreiz uz neilgu laiku atgriezās dzimtajā pilsētā.
Vailda mīļākā Alfrēda Daglasa tēvs lords Džons Daglass klubā atstāja Vailda vizītkarti ar pašrocīgi pierakstītu tekstu par so(m)domītu. Vailds iesūdzēja Džonu Daglasu tiesā. Tiesa izvērtās par skaļu publisku prāvu. Pirmstiesas izmeklēšanas un pašas tiesas laikā atklājās daudzi fakti par Vailda privāto dzīvi. Galarezultātā Vaildam tika piespriests divu gadu cietumsods, kuru viņš izcieta Redingas cietumā.
Pēc iznākšanas no cietuma, Vailds atlikušo mūža daļu pavadīja ārpus publikas redzesloka. Vailda sieva mainīja savu uzvārdu. Miris Parīzē, apglabāts Banjo kapsētā, vēlāk pārapbedīts Perlašēza kapsētā.
Daugavpils Svētā Pētera baznīca
Daugavpils Svētā Pētera ķēdēs Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Dievnams atrodas Daugavpils pilsētas centrā, Rīgas ielā 39. Tas ir viens no četriem Daugavpils katoļu dievnamiem, valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.
Vēsture
Daugavpils Svētā Pētera ķēdēs baznīcas pamatakmens tika ielikts 1845. gadā, to pabeidza būvēt 1848. gadā, kad tā paša gada 29. jūnijā dievnams tika iesvētīts, ko veica prāvests Obermillers. Baznīca klasicisma stilā tika celta par ticīgo ziedojumiem pēc arhitekta A. Štrauberta projekta. Sākotnējā apmestu ķieģeļu mūra baznīca savu sākotnējo izskatu nav saglabājusi, jo laikā no 1924. līdz 1934. gadam pēc prāvesta Ādama Vizuļa plāna dievnams tika pārbūvēts un paplašināts, maz ko atstājot no vecās baznīcas ēkas. 1974. gadā tika apstiprināts baznīcas spridzināšanas plāns, tomēr ticīgie nosargāja dievnamu, sūtot vēstules pāvestam Pāvilam VI, kurš, pieņemot audiencē PSRS Augstākās Padomes priekšsēdētāju Nikolaju Podgorniju, spējis to pārliecināt atstāt šo baznīcu neskartu. Daugavpils Svētā Pētera ķēdēs baznīca ir Daugavpilī vecākā saglabājusies baznīca. 2008. gadā dievnamam apritēja 160 gadi.
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē.
Draudzē regulāri, katru dienu notiek Svētās Mises - darba dienās plkst. 7.30, svētdienās plkst. 9.30, 12, 19. Tai ir savs prāvests, kas ir arī Daugavpils dekanāta dekāns Aleksandrs Madelāns un koris.
Arhitektūra
Vizuāli baznīca līdzinās Svētā Pētera bazilikai Vatikānā, jo tikusi iecerēta kā tās mērogos samazināta līdziniece. Celtne ir iegarena četrstūra būve ar pusaploces apsīdu un ieejas daļā spēcīgi izvirzītu portiku. Ēka ir trīsjomu būve, kurai pie ieejas ir nodalīta priekštelpa, virs kuras atrodas ērģeļu lukta ar tajā ievietotajām astoņu reģistru ērģelēm. Dievnama barokālo siluetu vainago kupola tornītis jeb laterna. Laternas kolonnas sasaucas ar kupola cilindra risinājumu. Baltā dievnama kupols ir balstīts uz četriem dubultpīlāriem. Priekšlaukums ir ietverts simetriskos kolonādes puslokos, kas atgādina Mikelandželo projektēto bazilikas laukuma kompozīciju.
Interjers
Baznīcā atrodas altāri Svētā Antona un Svētās Marijas godam, kā arī senas gleznas.
Zīmējums
Zīmējums ir attēls, kas iegūts zīmējot uz jebkuras virsmas ar mitru vai sausu priekšmetu. Zīmējums ir viens no grafikas veidiem.
Zīmējuma izteiksmes līdzekļi ir gaismēnas, līnija, toņi un pustoņi, gaišie un tumšie laukumi. Mākslinieks zīmējumu rada vienā eksemplārā, strādājot uz pamatnes, biežāk papīra vai citas virsmas ar zīmuli, spalvu, krītu, ogli vai otu. Lai spētu zīmējumu saglabāt ilgāku laiku, to ir jāfiksē, uzpūšot īpašu stiprinošu šķīdumu, kas sīkās pigmenta daļiņas piesaista pie papīra.
Biežāk zīmējums ir sagatavošanās darbs topošai kompozīcijai, ko sauc par skici vai studiju. Taču zīmējuma tehnikā var veidot patstāvīgas un pabeigtas kompozīcijas. Šādas kompozīcijas ir radījuši tādi mākslinieki kā Rembrants, Leonardo da Vinči, Nikolā Pusēns un Albrehts Dīrers.
Vēsture
Zīmējuma pirmsākumi ir meklējami cilvēces pirmsākumos, par ko liecina alu mākslā sastopamie zīmējumi. Par vienu no pirmajiem zīmējumiem tiek uzskatīts kādas meitenes apvilktās mīļotā vīrieša ēnas kontūras. Līdz mūsu dienām maz ir saglabājušies seno periodu zīmējumu. Viens zīmējums ir saglabājies no Senās Ēgiptes laikiem, tas ir Tutmosa III laika zīmējums ar līniju tīklu. Nav saglabājušies zīmējumi no Senās Grieķijas vai Romas laikiem, maz ir saglabājies pat agro viduslaiku paraugu, kuru vidū ir minama Karolingu laika Utrehtas psalmu grāmata, kurai ir ar spalvu darinātas ilustrācijas. Lielāks skaita zīmējumu ir saglabājies no gotikas perioda, pateicoties tam, ka zīmējumus sāka apkopot paraugu krājumos mākslinieku ierosmes veidošanai. Vienu no šādiem paraugu krājumiem izveidoja pikardiešu arhitekts Vijārs d'Onkūrs. Nelielais saglabājušo zīmējumu skaits ir izskaidrojams ar diviem faktoriem — pamatnes neizturību, jo sākumā zīmējumus darināja uz papirusa, kopš antīko laiku beigām uz pergamenta vai velīnpapīra jeb teļa ādas, kā arī zīmējumu niecīgā vērtība, jo tos uzskatīja tikai par sagatavi krāsu uzlikšanai, nevis kā mākslas darbu. Zīmējums kā pabeigts mākslas darbs, ko dāvināja, pārdeva un saglabāja, radās 15. gadsimta beigās un 16. gadsimta sākumā. Par to liecina Džentile Bellīni nosūtītais zīmējumu paraugu krājums, ko viņš bija mantojis no sava tēva Jakopo Bellīni, uz Austrumiem kā dāvana Osmaņu sultānam. Šis zīmējumu krājums tagad atrodas Londonā, Britu muzejā.
Sinopija
Ar sinopiju saprot freskas zīmējumus, kas ir saglabājušies zem fresku krāsu slāņa. Biežāk tie ir viduslaiku zīmējumi — skices, kas veikti uz gleznojuma pamatnes vai arī jaunāku laiku zīmējumi — meti uz koka vai audekla pamatnes. Abu veidu zīmējumi tiek apzīmēti kā sagataves zīmējumi. Uz koka vai audekla veidotos zīmējumus, ko apslēpj gleznojums, var ieraudzīt ar rentgena palīdzību, bet fresku zīmējumus a secco tehnikā var atklāt nejauši, ja gleznojums sāk lupt nost. Bieži zīmējumus atsedz apzināti, restauratoriem atdalot pigmenta slāni no kaļķu kārtas. Veicot šo atdalīšanu pēc Otrā pasaules kara, tika iegūti fresku zīmējumi, kuri tika izstādīti kā atsevišķi, no freskām neatkarīgi mākslas darbi. Zīmējums zem freskas tiek darināts ar sarkanas krāsas pigmentu sinopiju, šajā vārdā tiek apzīmēti arī fresku zīmējumi. Skatoties fresku zīmējumus, dažkārt var pamanīt, ka zīmējumu veido dūrienu pēdas. Tas liecina, ka tika izmantota punktēšanas metode — sienai bija pārklāts papīrs un zīmējums pārnests ar punktēšanas palīdzību, vēlāk ar tamponu dūrienu vietās iepildot ogļu putekļus. Noņemot papīru, uz sienas parādījās zīmējums, ko vēlāk izgleznoja, veidojot freskas.
"Kartons"
Par "kartoniem" sauc sinopijas ekvivalentu zīmējumu uz papīra, kas tiek darināti punktējuma pārnesumam. Parasti tie ir vienā izmēra ar iecerēto darbu. Gadījumā, ja darbs ir paredzēts liels, mākslinieks uz formāta izstrādā kompozīciju, kas ir aptverams vienā acu uzmetumā. Esot zīmējumam mazākam par gleznas laukumu, pārnesumu veic ar rūtojuma jeb kvadrātu palielināšanas palīdzību, nevis uzklājot zīmējumu uz pamatnes. Sākotnējais zīmējums tiek ievietots perpendikulāru horizontālu un vertikālu līniju tīklā, kas grafiski sadala gleznojuma laukumu.
Mūsdienās rūtojuma metodi aizstāj diapozitīva projekcija vai fotogrāfija, kas tiek projicēta uz izraudzītās pamatnes.
Zīmēšanas tehnikas
Atkarībā no mākslinieka izvēlētajiem instrumentiem zīmējuma radīšanai izšķir dažādas zīmēšanas tehnikas.
Spalva
No antīkās senatnes līdz viduslaikiem zīmējumus veidoja ar tintē pamērcētu spalvu vai metāla grifeli. Iegūtā līnija ir smalka, viegli iegriezusies pamatnē. Izmantojot grifeli, līnija iznāk blāvāka. Zīmējumam ir izteiktas motīvu kontūras, piemīt informatīvas īpašības formu atveidojumam nepiemīt jutekliskas iezīmes, tas ir precīzs un sauss.
Krītiņš
Krītu zīmēšanai sāka izmantot 15. gadsimtā. Biežāk izmanto sangīnu jeb sarkano (en), Itālijas jeb melno (en vai baltu (en krītu. Iegūstot grafīta nūjiņai līdzīgu formu koka apvalkā, to nosauca par krītiņu (it. Krītiņš veido precīzu līniju, bet, salīdzinot ar spalvu, biezāku un daudz maigāku.
Ogle
Ogli sāka izmantot 16. gadsimtā. Ogle ir slēgtā traukā daļēji karbonizēta kokogle, to neizmantoja agrāk, jo vēl nemācēja to nostiprināt. Zīmēšanai ar ogli (it ir nepieciešama viegli graudaina pamatne, kur tai aizķerties. Ogle veido platas līnijas, kā arī dziļus melnus un niansētus pelēkos toņus, ja ir iespējams izsmērēt tos ar tušējamo irbuli.Salīdzinot ar citiem materiāliem, ar ogli var iegūt daudz jūtīgāku virsmu apdari.
Grafīts
Grafīts par galveno zīmētāja instrumentu kļuva 17. gadsimta otrajā pusē. Līdz pat revolūcijai grafītu ieguva no angļu Borrowdale iegulām, vēlākos gados grafītam piejauca mālu, nosaucot to par Kontē zīmuli. Salīdzinot ar tīru grafītu, Kontē zīmulis ir trauslāks, bet ir iespējams panākt daudzveidīgāku tumšumu pelēkos toņos neatkarīgi vai tiek izmantota izsmērēšanas metode vai nē. Tāpat var iegūt gandrīz tikpat smalkas līnijas kā ar metāla grifeli vai spalvu.
Daļējas zīmēšanas tehnikas
Pie daļējām jeb nosacītām zīmēšanas tehnikām pieskaita tehnikas, kuras instrumenti tiek izmantotas dažādos tēlotāja mākslas veidos. Šeit var minēt divas tehnikas — tušas mazgājumu un pasteli.
Tušas mazgājums
Tušas mazgājums ir tuša, ko uzklāj ar ūdenī samitrinātu otu, tad ar otu pārklāj spalvas vai cita instrumenta ievilktās līnijas, veidojot toņu nianses. Šajā tehnikā var izstrādāt visu darbu vai tikai fragmentu. Biežāk tušas mazgājuma tehnikā tiek izmantota vienas krāsas tuša, īpaši melnā krāsa.
Providensas "Bruins"
Providensas "Bruins" ir hokeja komanda, kas atrodas Providensā, ASV, un spēlē Amerikas hokeja līgā. 1999. gadā klubs izcīnīja līdz šim savu vienīgo līgas čempiones titulu.
Kluba rindās spēlējuši seši Latvijas hokejisti. No 1992. līdz 1995. gadam trīs sezonas kluba sastāvā aizvadījuši Sergejs Žoltoks un Grigorijs Panteļejevs, no 2006. līdz 2009. gadam trīs sezonas "Bruins" sastāvā aizvadījis Mārtiņš Karsums.
1994.—95. gada sezonā vienu spēli komandas rindās aizvadījis Aleksandrs Kerčs, 1995.—96. gada sezonā 15 spēles arī Aigaram Ciprusam, bet 2000.—01. gada sezonā trīs spēles kluba sastāvā aizvadījis arī Pēteris Skudra.
Rietumu pasaule
Rietumu pasaule (arī Rietumi, Rietumu kultūra, Rietumvalstis, Rietumu civilizācija) ir termins, kuram ir dažādas no lietošanas konteksta (vēstures perioda, reģiona, sociālās situācijas un citiem aspektiem) atkarīgas nozīmes. Vienkāršoti Rietumu pasaule ir kulturālo, politisko un ekonomisko pazīmju kopums, kas apvieno Rietumu pasaules valstis un izdala tās uz citu pasaules valstu fona.
Rietumu pasaules koncepcijas pirmsākumi tiek saistīti ar Senās Grieķijas un Senās Romas civilizācijām Eiropā, kristietības rašanos un izplatīšanos, Lielo Shizmu 11. gadsimtā, kuras rezultātā notika kristietības sašķelšanās rietumu un austrumu daļās. Pēc viduslaikiem nozīmīgu iespaidu uz Rietumu kultūru atstāja Renesanse un Apgaismības laikmets. 18. un 19. gadsimtā, pateicoties ekspansīvajam koloniālismam, Rietumu pasaule izvērsās ārpus Eiropas robežām. Jēdziens Rietumu pasaule ieguva politisku pielietojumu kā pretstatījums Padomju blokam Aukstajā karā. Mūsdienu politiskajā un kulturālajā izpratnē ar Rietumu pasauli saprot Rietumeiropu, Ziemeļameriku, Austrāliju un Jaunzēlandi. Vairākas Ziemeļeiropas, Centrāleiropas un Austrumeiropas valstis pēc Aukstā kara ēras beigām kulturāli un politiski ir tuvinājušās vai jau kļuvušas par Rietumu pasaules daļu, tomēr strikta valstu kategorizēšana pēc to nacionālajām robežām joprojām rada zināmas problēmas šajā jautājumā.
Fizika
Fizika (el, physis — ‘daba’) ir dabaszinātne, kurā tiek pētītas matērijas un enerģijas īpašības, to mijiedarbība laikā un telpā. Šī zinātne aplūko tādus jēdzienus kā, piemēram, spēks, enerģija, masa un lādiņš. Kā eksperimentālai zinātnei, tās mērķis ir izprast dabas likumus.
Fizika ir viena no vecākajām zinātnēm. Viena no fizikas nozarēm ir astronomija, tādēļ fiziku var saukt arī par pašu vecāko zinātni. Fizika ir cieši saistīta arī ar citām zinātnēm, piemēram, ar ķīmiju, bioloģiju, matemātiku un pat ar filozofiju. Ķīmijā it sevišķi izmanto atklājumus kvantu mehānikā, elektromagnētismā un termodinamikā. 17. gadsimtā, kad sākās zinātniskā revolūcija, fiziku vairs nevarēja strikti atdalīt no citām zinātnēm.
Fizikas atklājumi bieži tiek izmantoti tehnoloģiju jomā. Piemēram, elektromagnētisma izprašana ļāva izgudrot dažādas sadzīvē noderīgas elektriskas ierīces (televizorus, datorus, elektropreces utt.). Savukārt termodinamikas atklājumi ļāva izveidot motorizētus transportlīdzekļus. Fizikas atklājumi ietekmē arī citas zinātnes, piemēram, matemātiku un filozofiju. Mehānikas atklājumi pilnveidoja rēķināšanas metodes, kvantu ķīmija un mikrobioloģija pilnveidojās, tiklīdz tika izgudrots elektronmikroskops.
Etimoloģija
Vārds fizika ir radies no grieķu vārda physis (φύσις), kas latviski nozīmē "daba". Pirmoreiz šis vārds rakstiskajos avotos ir parādījies Homēra rakstītajā eposā "Odiseja". Šajā darbā šis vārds ir uzrakstīts tikai vienu reizi, saistot to ar augu augšanu. Tikai pirmssokrata filozofi šo vārdu sāka saistīt ar citām lietām, ne tikai ar augiem un dzīvniekiem; un kopš Aristoteļa laikiem šo vārdu sāka izmantot, lai apzīmētu procesus un parādības, kuras mūsdienās izskaidro fizikas zinātne.
Vēsture
Jau aizvēsturiskajos laikos cilvēki mēģināja izprast dažādu parādību cēloņus, kuras bija novērojamas dabā, piemēram, kāpēc priekšmeti vienmēr krīt uz zemes, kāpēc dažādām vielām ir atšķirīgas īpašības un tā tālāk. Bija neskaidra arī Visuma ietekme uz procesiem, kas norisinājās uz Zemes, piemēram, kā Zemes uzvedību iespaido debess ķermeņi, tas ir, Saule un Mēness. Tika piedāvātas vairākas teorijas dažādu parādību izskaidrošanai, bet vairākums no tām netika pierādītas. Lielākā daļa teoriju bija pilnas ar filozofiskiem terminiem un netika sistemātiski pierādītas ar eksperimentu palīdzību, kā to dara mūsdienās. No otras puses skatoties, pirmo lielo domātāju (Ptolemaja un Aristoteļa) darbi nebija vienkārši ikdienas cilvēka novērojumi. Bija protams arī daži izņēmumi, piemēram, Indijas filozofi un astronomi deva ļoti precīzus aprakstus atomismā un astronomijā, grieķu domātājs Arhimēds pierādīja vairākus likums mehānikā un hidrodinamikā un tā tālāk.
16. gadsimta beigās Galileo Galilejs sāka izmantot eksperimentus, lai apstiprinātu zinātniskas teorijas. Šāds eksperimentu izmantojums ir zinātniskās metodes pamatā. Galilejs veiksmīgi pētīja dinamiku, īpaši inerci. 1687. gadā Īzaks Ņūtons publicēja darbu "Matemātikas principi" (Principia Mathematica), kurā aprakstītas divas būtiskas fizikas teorijas: Ņūtona kustības likumi, uz kuriem balstās klasiskā mehānika, un Ņūtona gravitācijas likums, kas apraksta vienu no četrām mijiedarbībām gravitāciju. Gravitācijas likuma formulēšana aizsāka astrofizikas nozari, kas apraksta astronomiskus fenomenus, izmantojot fizikas teorijas.
Sākot ar 17. gadsimtu, veiksmīgi tika pētīta termodinamika. 1798. gadā Tompsons demonstrēja mehāniskā darba pārvēršanos siltumā, un 1847. gadā Džouls formulēja enerģijas nezūdamības likumu.
Maikls Faradejs, Oms un citi pētīja elektrību un magnētismu. 1855. gadā Džeimss Klārks Maksvels abas teorijas apvienoja vienā — elektromagnētisma teorijā, ko apraksta Maksvela vienādojumi. Šī teorija paredzēja, ka gaisma ir elektromagnētisks vilnis.
1895. gadā Rentgens atklāja rentgenstarus, kas izrādījās esam augstas frekvences elektromagnētiskā radiācija. Radioaktivitāti 1896. gadā atklāja Anrī Bekerels un vēlāk pētīja Pjērs un Marija Sklodovska-Kirī, kā arī citi. Šādi aizsākās kodolfizikas nozare.
1897. gadā Tomsons atklāja elementārdaļiņas elektrona eksistenci. 1904. gadā viņš piedāvāja pirmo atoma modeli.
1905. gadā Alberts Einšteins formulēja savu speciālo relativitātes teoriju, kas laiku un telpu apvienoja laiktelpā. Relativitātes teorija piedāvā no klasiskās mehānikas būtiski atšķirīgu fizikālās pasaules struktūras ideju. 1915. gadā Einšteins formulēja savu vispārīgo relativitātes teoriju, kas izskaidroja arī gravitāciju, tā nomainīdama Ņūtona gravitācijas likumu. Abas teorijas sakrīt, kad runa ir par nelieliem ķermeņiem un enerģijas daudzumiem.
1911. gadā Ernests Rezerfords atklāja atoma kodola un protonu eksistenci. Neitronu eksistenci 1932. gadā atklāja Čedviks.
Sākot ar 1900. gadu, Makss Planks, Alberts Einšteins un Nilss Bors attīstīja kvantu teorijas, lai izskaidrotu dažādus neparastus eksperimentu rezultātus, ieviešot diskrētos enerģijas līmeņus. 1925. gadā Verners Heizenbergs un 1926. gadā Šrēdingers un Diraks formulēja kvantu mehāniku, kas izskaidroja iepriekšējās kvantu teorijas. Kvantu mehānikā fizisko mērījumu rezultāti ir būtībā nenoteikti; teorija apraksta ar šo nenoteiktību saistītos aprēķinus. Tā veiksmīgi apraksta matērijas uzvedību, kad runa par ļoti sīkiem lielumiem.
Kvantu lauku teorija tika attīstīta, lai paplašinātu kvantu teoriju un tā nebūtu pretrunā ar speciālo relativitātes teoriju. To 1940. gados attīstīja tādi zinātnieki kā Fainmens, Švingers, Tomonaga un Daisons. Viņi formulēja kvantu elektrodinamikas teoriju, kas apraksta elektromagnētisko mijiedarbību.
Kvantu lauku teorija kļuva par pamatu modernajai daļiņu fizikai, kas pētī fundamentālās mijiedarbības un elementārdaļiņas. Līdz 1970. gadiem tika izveidots tā dēvētais standartmodelis, kas veiksmīgi apraksta gandrīz visas līdz šim novērotās elementārdaļiņas.
Mūsdienās ikvienam skolēnam, beidzot skolu, ir jāapgūst fizikas pamati. Fizika tiek pasniegta vispārizglītojošajās skolās, sākot ar 8. klasi, un fizikas kurss noslēdzas, 12. klasi beidzot.
Fizikas nozares
Fizikas nozares var izšķirt pēc pētāmo objektu veida (piemēram, cieta ķermeņa fizika) vai pēc pētāmo norišu veida (piemēram, nepārtrauktas vides mehānika).
Fizikas saistība ar citām zinātnēm
Tā kā nav iespējams uzstādīt noteiktas robežas starp fiziku un citām zinātnēm, pastāv daudzas starpdisciplinārās zinātnes, kuru sastāvdaļa ir fizika: fizikālā ķīmija, biofizika un citas.
Fizikas izziņa
Pirmā fizikas pētīšanas pakāpe ir novērojums — kādas parādības pētīšana dabiskos apstākļos. Nākamā pakāpe ir eksperiments — kādas parādības novērošana mākslīgos apstākļos, kas sniedz iespēju izslēgt atsevišķus faktorus, izpētīt noteiktu faktoru ietekmi uz parādību. Pēc eksperimanta ir abstraktā domāšana, ar kuru tiek izvirzītas hipotēzes un radīti abstraktie modeļi (piemēram, materiāls punkts, absolūti ciets ķermenis, punktveida lādiņš, matemātiskais svārsts, absolūti elastīgs ķermenis, elektronu gāze, absolūti melns ķermenis, ideāla gāze). Hipotēžu atbilstība īstenība tiek pārbaudīta kārtējos eksperimentos, ja šī atbilstība tiek pierādīta, hipotēze kļūst par teoriju vai fizikas likumu.
Attīstība mūsdienās
Par vienu no mūsdienu izcilākajiem fiziķiem tiek uzskatīts Stīvens Hokings, kura ievērojamākie darbi saistīti ar melnajiem caurumiem un termodinamiku.
Vilks (nozīmju atdalīšana)
Vilks var būt:
Kuprova
Kuprova var būt:
Kirklareli Ataturka pamatskola
Kirklareli Ataturka pamatskola (turku Kırklareli Atatürk İlköğretim Okulu) ir skola Kirklareli, Turcijā. Tā nosaukta par godu mūsdienu Turcijas izveidotājam Mustafa Kemalam Ataturkam un dibināta 1968. gadā. No citām Turcijas pamatskolām šī atšķiras ar to, ka tajā ir arī Franču valodas klases, lai gan arī tām pirmā svešvaloda ir angļu. Skolā mācās aptuveni 1500 skolēnu.
Romas katoļu Rīgas Metropolijas (atjaunotās) bīskapu uzskaitījums
1937.gadā Rīgas arhibīskapija tiek paaugstināta par metropoliju. Rīgas arhibīskaps A.Springovičs kļūst par pirmo Romas katoļu atjaunotās Rīgas Metropolijas bīskapu.
Eiropas Savienība
Eiropas Savienība (ES) ir 27 Eiropas valstu ekonomiska un politiska apvienība. Tā darbojas uz valstu starpā noslēgtu līgumu pamata, kuros noteikti svarīgākie kopīgie mērķi, politikas, darbības instrumenti, tiesību sistēma, institūcijas un to funkcijas un lomas lēmumu pieņemšanas procesā. Šos līgumus dēvē par primārajiem ES tiesību aktiem. Par Eiropas Savienības veidošanās sākumu pieņemts uzskatīt 1957. gadā noslēgto Romas līgumu, bet formāli Eiropas Savienība tika nodibināta 1993. gadā, stājoties spēkā Māstrihtas līgumam, kurš paplašināja kopējās politikas pielietošanas sfēru, ietverot sevī 1957. gadā nodibināto Eiropas Kopienu. 2009. gada 1. decembrī stājās spēkā Lisabonas līgums, kas izmainīja Eiropas Savienības darbību regulējošos pamatprincipus. ES ieguva juridiskas personas statusu un tās pārvaldē tika ievesti divi jauni amati — ES Eiropas padomes priekšsēdētājs un Eiropas Savienības augstais pārstāvis ārlietu un drošības politikas jomā.
2013. gadā Eiropas Savienībā dzīvoja vairāk kā 508 miljoni iedzīvotāju. Pēc iedzīvotāju skaita Eiropas Savienība ierindojas 3. vietā pasaulē pēc Indijas un Ķīnas. ES bija lielākā pasaules ekonomika pēc kopējā nominālā IKP līdz 2014. gadam, kad to apsteidza ASV. 2012. gadā Eiropas Savienībai tika piešķirta Nobela miera prēmija par ieguldījumu miera un izlīguma veicināšanā, demokrātijas un cilvēktiesību attīstībā Eiropā 60 gadu garumā.
ES valstīs 9. maijs tiek svinēts kā Eiropas diena.
Varas dalīšana jeb institucionālā struktūra
Saskaņā ar Māstrihtas līgumu, ES strukturālo principu pamatu veido tā sauktie "trīs pīlāri": Eiropas Kopiena, Kopējā ārējā un drošības politika un Tieslietas un iekšlietas.
Varas dalīšana ES īstenojas starp Eiropas Komisiju kā izpildvaru, Eiropas Parlamentu kā dalībvalstu pilsoņu pārstāvniecību ES līmenī, un ES Ministru Padomi kā visu dalībvalstu valdību pārstāvniecību ar lēmēj- un izpildvaras tiesībām. Tad hierarhiski seko Eiropas Savienības Tiesa un Eiropas Revīzijas palāta. Papildus šīm nozīmīgu lomu spēlē vēl divas institūcijas:- Ekonomikas un sociālo lietu komiteja un Reģionu komiteja, kuru loma ir izstrādāt ieteikumus pārējo institūciju pieņemtajiem lēmumiem. Eiropas Savienībā ir izveidota arī vienota finanšu sistēma. Par tās funkcionēšanu atbild divas institūcijas: Eiropas Centrālā banka (ECB) un Eiropas Investīciju banka (EIB).
Bez minētajām pastāv arī virkne tā saukto sekundāro institūciju. Vairums no tām ir aģentūru statusā, un tās atbild par konkrētām jomām, piemēram, Eiropas Vides aģentūra, vai Eiropas Aviācijas drošības aģentūra, Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra u.c.