cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sēlijas militārais poligons
Dabas apdraudējums un potenciālie ierobežojumi
Vietējie iedzīvotāji varēs turpināt sēņot, ogot lielākajā daļā poligona teritorijas, kā arī turpināt nodarboties ar lauksaimniecību blakus poligonam esošajās teritorijās. Nacionālie bruņotie spēki neliegs pārvietošanos pa reģionālajiem un valsts ceļiem, taču uz militāro mācību laiku var tikt ierobežota kustība, par ko sabiedrība tiks informēta.
Tartu pilsētas pašvaldība
Tartu pilsētas pašvaldība (et) ir viena no 8 Igaunijas Tartu apriņķa pašvaldībām tā centrālajā daļā. Pašvaldībā ietilpst 1 pilsēta (Tartu), 2 lielciemi (Ilmatsalu, Merja) un 10 ciemi. Izveidota 2017. gada reģionālās reformas gaitā, apvienojot Tartu pilsētu un Tehtveres pagastu. Robežojas ar Tartu pagastu ziemeļos, Lūnjas pagastu austrumos, Kambjas pagastu dienvidos, Neo pagastu dienvidrietumos, kā arī Elvas pagastu rietumos.
Broņislava Martuževa
Broņislava Martuževa (dzimusi 1924. gada 8. aprīlī, mirusi 2012. gada 13. februārī ) bija latviešu dzejniece, nacionālās pretošanās kustības dalībniece un politieslodzītā.
Ir izdoti trīspadsmit Broņislavas Martuževas dzejoļu krājumi, no kuriem pirmie divi ar dzejnieces Evas Mārtužas vārdu (publicēt darbus ar savu vārdu viņai Latvijas PSR nebija iespējams).
Dzīvesgājums
Dzimusi 1924. gada 8. aprīlī Domopoles pagasta Slavītu ciemā Helēnas un Jāņa Martuževu ģimenē kā septītais bērns. Bērnību pavadīja Lubānas pagasta "Lazdiņu" mājās. Mācījās Cepurītes četrklasīgajā pamatskolā (1935—1938) un Lubānas sešklasīgā pamatskolā (1938—1940). Latvijas okupācijas laikā 1940. gadā viņa uzsāka mācības Lubānas vidusskolā, bet pēc tam Rēzeknes Skolotāju institūtā (1941—1944).
Pēckara gados viņa sadarbojās ar Latvijas Nacionālo partizānu apvienības mežabrāļiem. 1946. gadā ierīkoja nacionālo partizānu slēptuvi Lazdiņu mājās, kopš 1950. gada publicēja savus dzejoļus nelegālā žurnālā „Dzimtene”. Spēlēja cītaru un akordeonu, viņas tolaik sacerētā dziesma "Jaunība" folklorizējās, Atmodas kustības laikā to izpildīja Eduards Rozenštrauhs. Padomju represīvās iestādes 1951. gada 14. februārī Martuževu ģimeni apcietināja, tiesāja un izsūtīja un Ozerlaga nometni Taišetā, ieslodzījumā viņa atradās līdz 1956. gada 26. jūlijam. Pēc atgriešanās dzimtenē periodiski ārstējās tuberkulozes slimnīcā un sanatorijās. Kā bijušajai politieslodzītajai, Broņislavai Martuževai Latvijas PSR laikā nebija iespējams publicēties, divi viņas dzejoļu krājumi - "Balta puķe ezerā" (1981) un "Rakstītāja" (1987) iznāca ar viņas radinieces Evas Mārtužas vārdu. Pirmā publikācija ar savu vārdu bija dzejoļu kopa "No dienasgrāmatas" ievietota žurnālā "Karogs" (1990).
No 2009. gada mitinājās Lubānas sociālās aprūpes centrā, mirusi 2012. gada 13. februārī un apglabāta Lubānas Jaunajos kapos.
Žasļu seņūnija
Žasļu seņūnija ir seņūnija Lietuvā, Kauņas apriņķa Kaišadores rajona pašvaldībā, tās austrumos. Seņūnija sastāv no 4 seņūnaitijām, tajā ir 1 pilsētciemats (Žasļi), 60 ciemi, 1 dzelzceļa ciemats un 3 viensētas.
Ahmeds Hasans
Ahmeds Hasans Kamels Huseins (ar, ; dzimis ) ir bijušais Ēģiptes futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā.
Klubu karjeras laikā spēlējis Ēģiptē, Turcijā un Beļģijā. Bijis Beļģijas un Ēģiptes čempions. Pārstāvējis Ēģiptes izlasi. Tās sastāvā aizvadījis 184 oficiālas spēles, kurās guvis 23 vārtus. 184 valstsvienībā aizvadītas spēles ir rekords starp futbolistiem vīriešiem. Spēlējis astoņos Āfrikas Nāciju kausa turnīros, no kuriem četros tika gūta uzvara.
Osvalds Pūpols
Osvalds Pūpols (1904—1941) bija latviešu skolotājs, nacionālās pretošanās kustības dalībnieks.
Dzīvesgājums
Dzimis 1904. gada 27. janvārī Aknīstes pagasta Pūpolu mājās. Studēja Daugavpils Skolotāju institūtā, kuru absolvēja 1926. gadā, strādāja par Daugavpils skolotāju institūta pasniedzēju, bija institūta mazpulku vadītājs (1936—1940), Daugavpils aizsargu vada komandieris. 1940. gadā sāka strādāt par Jēkabpils Valsts ģimnāzijas skolotāju, vadīja Jēkabpils apkaimes pagrīdes organizāciju "Viesturieši".
Arestēts 1941. gada 19. martā un deportēts uz Krieviju, nošauts 1941. gada 29. novembrī Astrahaņas cietumā.
Piemiņa
2003. gada jūnijā 16. jūnijā skvērā pie Jēkabpils Valsts ģimnāzijas atklāja piemiņas akmeni skolēnu pretošanās kustības "Viesturieši" dalībniekiem un tās vadītājam O. Pūpolam.
Hosē de Amesola
Hosē de Amesola i Aspisua (dzimis, miris ) bija spāņu basku pelotas spēlētājs, olimpiskais čempions basku pelotā 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē Hosē de Amesola kopā ar Fransisko Viljotu izcīnīja zelta medaļas basku pelotas turnīrā. Amesola kopā ar Viljotu bija pirmie Spāniju pārstāvošie sportisti, kuri izcīnīja olimpiskās medaļas, kā arī pirmie Spānijas zelta medaļnieki olimpiskajās spēlēs.
Murmastienes ielu uzskaitījums
Varakļānu novada Murmastienes pagasta Murmastienē atrodas 10 ielas.
Nabassaites asinis
Nabassaites asinis ir tās asinis, kas pēc dzemdībām paliek placentā un nabassaitē. Nabassaites asinis satur nabassaites asins cilmes šūnas, kuras var izmantot dažu hematopoētisko (asinsrades) un ģenētisko slimību ārstēšanā.
Nevēlamās blakusparādības
Nevēlamās blakusparādības ir līdzīgas asinsrades cilmes šūnu transplantācijas blakusparādībām, proti, reakcija “transplantāts pret saimnieku” (transplanta atgrūšana), ja izmantotās nabassaites asinis ir iegūtas no cita donora, un smagu infekciju risks pirms imūnsistēmas šūnu līmeņa atjaunošanās normas robežās. Divas pazīmes var liecināt par transplanta veiksmīgu pieņemšanu — neitrofilo leikocītu un trombocītu veidošanās. Tomēr neitrofilo leikocītu un trombocītu veidošanās pēc nabassaites asins cilmes šūnu transplantācijas prasa daudz ilgāku laiku nekā pēc kaulu smadzeņu hematopoētisko šūnu transplanta. Bieži laiks, kas nepieciešamas transplanta pieņemšanai, ir atkarīgs no transplanta šūnu devas, vai cilmes šūnu daudzuma asins transplantā.
Dr. Moise publikācijā par nabassaites asinīm tika konstatēts, ka nabassaites asinīs ir aptuveni 10% mazāk cilmes šūnu nekā atrodams kaulu smadzenēs. Tāpēc ir nepieciešams pietiekams daudzums nabassaites asiņu, lai iegūtu pietiekami lielu šūnu devu. Cilmes šūnu daudzums katra bērna nabas saites asinīs ir atšķirīgs un to nav iespējams aizvietot. Ir nepieciešami papildu pētījumi, piemēram, joprojām nav zināms, cik ilgi nabassaites asinis var uzglabāt sasaldētas, nezaudējot tajā esošo šūnu efektivitāti.
Tomēr nevēlamās blakussparādības ir retāk sastopamas, kad tiek izmantoti nabassaites asins transplanti, salīdzinot ar tradicionālo kaulu smadzeņu transplantāciju, neskatoties uz to, ka nabassaites asinīm tiek piemērotas mazāk stingras HLA antigēnu prasības.
Iegūšana un uzglabāšana
Nabassaites asinis ir tās asinis, kas pēc dzemdībām paliek placentā un nabassaitē. Nabassaites asiņu sastāvs ir līdzīgs parastajām asinīm. Tajās ir sarkanie asinsķermenīši, baltie asinsķermenīši, asins plazma un daudz hematopoētisko cilmes šūnu. Ir dažādas procedūras nabassaites asiņu iegūšanai. Visbiežāk tiek izmantota "slēgtā procedūra", kura ir līdzīga asins noņemšanai. Šajā procedūrā nogrieztās nabassaites vēnā tiek ievadīta adata, kas savienota ar asins savākšanas un uzglabāšanas maisu, un nabassaites asinis caur adatu ieplūst pievienotajā maisā. Viduvēji, izmantojot šo procedūru, var iegūt aptuveni 75 ml nabassaites asiņu.
Iegūtas nabassaites asinis tiek sasaldētas un uzglabātas nabassaites asiņu bankās. Parasti pirms sasaldēšanas no iegūtajām nabassaites asinīm tiek atdalīti sarkanie asinsķermenīši, lai veicinātu cilmes šūnu dzīvotspēju pēc atsaldēšanas.
Vēsture
Pirmais veiksmīgais nabassaites asiņu transplants tika veikts 1988. gadā bērnam ar Fankoni anēmiju. Iesākumā aptuveni 50% mēģinājumu izmantot nabassaites asins transplantus pieaugušajiem noveda pie pacienta nāves, iespējams tāpēc, ka transplantus saņēma pacienti ar smagām slimībām, vai lēnā imūnsistēmu šūnu atjaunošanās procesa dēļ. Laikā līdz 2013. gadam ir veiktas 30 000 nabassaites asiņu transplantācijas procedūras, un bankās ir noglabātas aptuveni 600 000 nabassaišu asiņu vienības.
Tiesiskais regulējums
Amerikas Savienotajās Valstīs Pārtikas un zāļu administrācija regulē jebkuru iestādi, kas uzglabā nabassaites asinis. Nabassaites asinis, kuras plānots izmantot tam pašam cilvēkam, no kura tās ir iegūtas, netiek regulētas. Toties nabassaites asinis, kuras plānots izmantot kādam citam, tiek regulētas kā zāles un kā bioloģisks preparāts. Vairākos ASV štatos ir vietējie noteikumi cilmes šūnu bankām.
Eiropā, Kanādā un Austrālijā nabassaites asiņu izmantošana tiek kontrolēta un regulēta. 1996. gadā Lielbritānijā tika dibināta Nacionālā veselības servisa nabassaites asins banka, lai ievāktu, apstrādātu, uzglabātu un pielietotu nabassaites asinis; šī ir publiska banka, kas ir daļa no Lielbritānijas Nacionālā veselības servisa.
Privātās un publiskās nabassaites asins cilmes šūnu bankas
Nabassaites asinis cilmes šūnu bankas var būt gan privātas (nabassaites asinis tiek uzglabātas privātām vajadzībām un par to uzglabāšanu ir jāmaksā pašiem donoriem), gan publiskas (nabassaites asinis var izmantot svešs donors). Publisko nabassaites asins cilmes šūnu banku darbība tiek vērtēta pozitīvi, bet privāto nabassaites asins cilmes šūnu banku darbība tiek vērtēta pretrunīgi gan medicīnas darbinieku, gan vecāku vidū.
Kaut gan nabassaites asins potenciāls dažu hematopoētisko (asinsrades) un ģenētisko slimību ārstēšanā tiek atzīts, nabassaites asiņu uzglabāšana privātās bankās personiskām vajadzībām tiek vērtēta pretrunīgi. Iespēja, ka bērns nākotnē izmantos uzglabātās nabassaites asinis, ir ļoti neliela (aptuveni 1 no 1000 līdz 1 no 200 000).
ASV Pediatrijas akadēmijas 2007. gada pozīcijas ziņojums vēsta: "Ārstiem vajadzētu pievērst uzmanību nepamatotiem solījumiem, kurus topošajiem vecākiem izplata privātās nabassaites asins cilmes šūnu bankas, solot, ka nabassaites asinis jaundzimušajiem un to ģimenes locekļiem kalpos kā apdrošināšanas polise pret nopietnām slimībām," un "nabassaites asiņu privāta uzglabāšana kā 'bioloģiska apdrošināšanas polise' nav nepieciešama", ja vien kādam no ģimenes locekļiem jau nav nepieciešama cilmes šūnu transplantācija. ASV Pediatrijas akadēmija arī uzsver, ka iespējamība izmantot pašam savas uzglabātās cilmes šūnu asinis ir tikai 1 no 200 000, kamēr ASV Medicīnas Institūts apgalvo, ka tikai 14 šādas procedūras ir jebkad tikušas veiktas.
Privāta nabassaites asiņu uzglabāšana ir nelikumīga Itālijā un Francijā, un netiek ieteikta dažās citās Eiropas valstīs. ASV Medicīnas asociācija uzsver, ka privāto banku izmantošana būtu jāapsver tikai retos gadījumos, kad ģimenē ir paaugstināts risks slimībām, kuru ārstēšana ar nabassaites asins cilmes šūnām ir vispāratzīta. Tomēr, ņemot vērā privāto banku izmaksas, mazo iespējamību, ka uzglabātās šūnas būs nepieciešams izmantot, to nepieejamību citu cilvēku ārstēšanā, privāto banku izmantošana nav nepieciešama ģimenēm ar zemu risku."
ASV Asins un kaulu smadzeņu transplantācijas apvienība un ASV Dzemdību speciālistu un ginekologu kongress arī atbalsta publisku valsts nabassaites asins banku izmantošanu un neiesaka privātu nabassaites asins cilmes šūnu banku izmantošanu. Gandrīz visi nabassaites asins transplanti nāk no publiskām, nevis privātām bankām, daļēji tāpēc, ka paša cilmes šūnas nevar izmantot, lai ārstētu lielāko daļu no slimībām, kuru terapijā var izmantot asins cilmes šūnu pārstādīšanu.
Pasaules smadzeņu donoru asociācija un Eiropas dabaszinātņu ētikas un jauno tehnoloģiju grupa apgalvo, ka iespēju izmantot paša nabassaites asiņu cilmes šūnas reģeneratīvajai medicīnai šobrīd ir tīri teorētiska. Tāpēc nabassaites asins šūnu uzglabāšana autologai izmantošanai nākotnē, ir spekulatīva" un "komerciālo nabassaites asins banku leģitimitāte būtu jāapšauba, jo komerciālās nabassaites asins bankas pārdod servisu, kurš šobrīd nesniedz nopietnas terapeitiskās iespējas.
ASV Pediatrijas Akadēmija atbalsta informācijas sniegšanu par nabassaites asins cilmes šūnu uzglabāšanas un transplantācijas potenciālajām iespējām un trūkumiem, lai vecāki var paši pieņemt lēmumu, apsverot visus faktus. ASV Ginekologu un dzemdību speciālistu koledža iesaka sniegt līdzsvarotu informāciju, ja pacients vēlas saņemt informāciju par nabassaites asins cilmes šūnu uzglabāšanu. Izglītošanu par nabassaites asins izmantošanu tiek atbalstīta arī ASV štatos. ASV Nacionālās zinātnes akadēmijas medicīnas Institūts 2005. gadā publicēja ziņojumu " Nacionālās nabassaites asins cilmes šūnu bankas programmas Izveidošana".
Eiropas Savienības Ētikas grupa 2004. gadā publicēja Viedokli Nr.19 Ētiskie aspekti nabassaites asins cilmes šūnu uzglabāšanā. Ētikas grupa secināja, ka "komerciālo nabassaites asins banku izmantošana privātām autologām vajadzībām ir apšaubāma, jo tiek pārdots serviss, kuru šobrīd nevar izmantot terapijā. Tātad, tiek solīts vairāk nekā iespējams. Šādu banku aktivitātes ir pelnījušas nopietnu kritiku ētisku apsvērumu dēļ."
Pētījumi
Nabassaites asinis, kā arī Vartona želeja un nabassaites membrāna ir apspriesta kā potenciāls mezenhimālo cilmes šūnu (MCŠ) avots un ir pētīta laboratorijas pētījumos (in vitro), dzīvnieku modeļos un agrīnos klīniskos kardiovaskulāro slimību pētījumos, kā arī neiroloģisko, aknu, un imūnās sistēmas slimību, diabēta, plaušu un nieru traumu, un leikēmijas pētījumos.
Nabassaites asins cilmes šūnas ir arī pētītas cilvēkiem ar pirmā tipa cukura diabētu.
Nabassaites asins cilmes šūnas ir arī pētītas vairāku asins slimību, ieskaitot "asins vēzi", terapijā.
Nabassaites asinis ir arī pētītas kā alternatīva ziedotām asinīm asins pārliešanā jaunattīstības valstīs. Ir nepieciešami plašāki pētījumi pirms nabassaites asiņu plašākas izmantošanas asins pārliešanā.
Valdis Zariņš
Valdis Zariņš (dzimis, miris ) bija latviešu vijolnieks.
1964. gadā absolvējis Latvijas konservatoriju. No 1969. līdz 1976. gadam bijis vijolnieks un koncertmeistars Latvijas Filharmonijas kamerorķestrī. No 1967. līdz 2003. gadam darbojies Latvijas Nacionālajā simfoniskajā orķestrī kā vijolnieks, no 1976. līdz 2003. gadam bija arī koncertmeistars. Darbojies arī Norvēģijas pilsētas Bergenas simfoniskajā orķestrī kā vijolnieks un koncertmeistars. 1969. gadā uzsāka pedagoga darba gaitas Latvijas konservatorijā (vēlāk Latvijas Mūzikas akadēmija).
Miris 2018. gada 30. aprīlī 76 gadu vecumā.
Jana Simanovska
Jana Simanovska (dzimusi ) ir Latvijas vides zinātniece, vides inženiere, ķīmiķe, augstskolu pasniedzēja, sabiedriskā aktīviste un politiķe. 2022. gadā ievēlēta 14. Saeimā no partijas "Progresīvie".
Dzīvesgājums
1994. gadā absolvējusi Latvijas Universitāti, iegūstot bakalaura grādu vides zinātnē un ķīmijā, bet, turpinot studijas, turpat 1997. gadā — arī maģistra grādu vides zinātnē un pārvaldē. Ieguvusi vides inženierzinātņu doktora grādu Rīgas Tehniskajā universitātē. Strādā par pasniedzēju Vidzemes Augstskolā.
Politiskā darbība
Kopš 2017. gada partijas "Progresīvie" biedre. 2018. gadā 13. Saeimas vēlēšanās kandidēja "Progresīvo" sarakstā, bet saraksts nepārvarēja 5% barjeru. Arī 2021. gada pašvaldību vēlēšanās J. Simanovska nesekmīgi kandidēja uz vietu Jūrmalas domē ("Progresīvo" saraksts neiekļuva pašvaldībā). 2021. gada 4. septembrī ievēlēta partijas "Progresīvie" valdē.
Kandidēja 14. Saeimas vēlēšanās 2022. gadā un tika ievēlēta 14. Saeimā.
Deivids Makellums
Deivids Kīts Makellums jaunākais (en; dzimis ) ir skotu kinoaktieris. Kļuva pazīstams, atveidojot padomju spiegu Iļju Kurjakinu amerikāņu televīzijas seriālā The Man from U.N.C.L.E. (1964-1968). Piedalījies arī britu seriālā Sapphire & Steel (1979-1982) un amerikāņu "NCIS: militārās izmeklēšanas dienests" (2003-pašlaik).
Process (filma)
"Process" (en, fr) ir 1962. gada Francijas, Itālijas un Rietumvācijas kopražojuma drāma, kuras režisors un scenārija autors ir Orsons Velss. Filmā galvenās lomas atveido Entonijs Pērkinss, Orsons Velss, Žanna Moro, Romija Šneidere, Akims Tamirofs un Elsa Martinelli. Filma ir balstīta uz 1925. gada Franca Kafkas noveles "Process". Uzreiz pēc filmas pabeigšanas Velss paziņoja, ka tā ir labākā filma, ko viņš jebkad ir uzņēmis.
Filma ir par Jozefu K. (Pērkinss), kurš tiek apsūdzēts kādā noziegumā, kas viņam netiek paskaidrots.
Filmas "Process" reputācija laika gaitā ir augusi, un daži kritiķi, tai skaitā Rodžers Īberts, to dēvē par meistardarbu.
Žiežmaru seņūnija
Žiežmaru seņūnija ir seņūnija Lietuvā, Kauņas apriņķa Kaišadores rajona pašvaldībā, tās centrālajā daļā. Seņūnija sastāv no 5 seņūnaitijām, tajā ir 1 apdzīvota vieta - Žiežmaru pilsēta.
Lapenieki (Dzelzavas pagasts)
Lapenieki ir ciems Madonas novada Dzelzavas pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Lapenieku grāvja krastā.
1971. gada Indijas un Pakistānas karš
1971. gada Indijas un Pakistānas karš jeb Bangladešas neatkarības karš bija trešais no Indijas—Pakistānas kariem, kas notika no 1971. gada 3. līdz 16. decembrim.
Norise
1971. gada 26. martā Austrumpakistāna pauda vēlmi atdalīties no Pakistānas.
Karš sākās ar Pakistānas bruņoto spēku operāciju "Čingizhans", kuras laikā notika uzlidojumi 11 Indijas karabāzēm. Tas noveda pie karadarbības atsākšanās starp Pakistānu un Indiju. 13 dienas pēc kara sākuma Indija panāca militāru pārsvaru Austrumpakistānā, Pakistānas armijas austrumu pavēlniecība parakstīja kapitulāciju 1971. gada 16. decembrī Dakā.
Aptuveni 93 000 Pakistānas karavīru krita Indijas armijas gūstā. Tika lēsts, ka Pakistānas militārpersonas un islāmistu kaujinieki Bangladešā nogalināja no 300 000 līdz 3 000 000 civiliedzīvotāju.
Vingrošana 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — vingrošanas stienis vīriešiem
Vingrošanas stienis vīriešiem bija viena no astoņām vingrošanas disciplīnām, kas bija iekļautas 1896. gada vasaras olimpisko spēļu programmā. Vingrošanas stienis bija sporta vingrošanas disciplīna.
Sacensības uz vingrošanas stieņa tika aizvadītas 9. aprīlī un tās notika Panatinaiko stadionā. Tajās startēja 15 sportisti no 4 valstīm.
Šajā disciplīnā visas olimpiskās medaļas ieguva Vācijas sportisti. Par pirmo olimpisko čempionu, zelta medaļu šajā disciplīnā izcīnīja Hermanis Veingertners. Savukārt sudraba medaļu ieguva Alfrēds Flatovs, bet bronzas medaļa netika pasniegta.
Šīs medaļas piešķīra Starptautiskā Olimpiskā komiteja ar atpakaļejošu datumu; Spēļu laikā uzvarētājiem tika piešķirta sudraba medaļa, bet turpmākās vietas netika apbalvotas.
Valstis
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Latvijas Kanoe federācija
Latvijas Kanoe federācija dibināta 1993. gadā.
Baku Valsts universitāte
Baku Valsts universitāte (az) ir publiska pētniecības universitāte, kuras atrodas Azerbaidžānas galvaspilsētā Baku. Universitāte tika izveidota 1919. gada 1. septembrī. Universitāte dibināta Azerbaidžānas Pirmās republikas laikā un ir vecākā un lielākā universitāte valstī. 2023. gadā Baku Valsts universitātē bija 16 fakultātes un tajā studēja vairāk kā 26 tūkstoši studentu. Profesoru, pasniedzēju un zinātniskā personāla skaits ir apmēram 3 tūkstoši. Universitātē studējuši Ļevs Landaus (Лев Ландау, 1908 — 1968), prezidenti Ebulfejs Elčibejs (Əbülfəz Elçibəy, 1938 — 2000) un Heidars Alijevs (Heydər Əliyev, 1923 — 2003).
Latvijas Kanoe federācija
Vēsture
1930. gadā airēšanas klubs “Neptūns” noorganizēja pirmās smaiļošanas sacensības Latvijā. 1936. gadā smaiļošanu un kanoe airēšanu iekļāva olimpisko spēļu programmā, līdz ar to Latvijā pieauga interese par šo sporta veidu. Pirmās Latvijas meistarsacīkstes smaiļošanā notika 1938. gada 9. oktobrī Rīgā, Daugavā pie AB dambja. Piedalījās 12 smailītes. Sacensības notika tikai divniekos 1 km un 10 km distancē. Otrās Latvijas meistarsacīkstes notika vienlaicīgi ar Rīgas airētāju kluba rīkotajām tradicionālajām sacensībām akadēmiskajā airēšanā “Pokal Riga”. Tās bija pirmās starptautiskās sacensības smaiļošanā Latvijas airētājiem. Šajās sacensībās pirmo reizi startēja arī sievietes.
Latvijas Kanoe federācija dibināta 1993. gadā.
Osetīnu valoda
Osetīnu valoda (ирон æвзаг) ir indoeiropiešu valodu saimes indoirāņu valodu atzara valoda. Tā ir izplatīta valoda Osetijā — Ziemeļosetijā-Alānijā un Dienvidosetijā. Osetīnu valodu prot ap 526 tūkstošiem cilvēku, galvenokārt etniskie osetīni. Osetīnu valoda ir radniecīga puštu un jagnobu valodai.
Tetjana Omeļčenko
Tetjana Omeļčenko (uk; dzimusi ) ir Ukrainas un Azerbaidžānas brīvā stila cīkstone, Eiropas čempionātu medaļniece, 2017. gada Islāma Solidaritātes spēļu uzvarētāja.
Biogrāfija
Tetjana Omeļčenko dzimusi 1994. gadā Krivijrihā. Ar cīņas sportu viņa sāka nodarboties 2007. gadā Krivijrihas 9. internātskolā, kur viņu un citus bērnus sāka trenēt Oleksandrs Loznijs. Pēc tam Tetjana trenējās Krivijrihas 2. Bērnu un jauniešu sporta skolā. Viņa bija Ukrainas kadetu, junioru un jauniešu izlašu dalībniece. 2010. gadā viņa kļuva par Eiropas kadetu čempionāta bronzas medaļnieci. 2015. gadā izcīnīja bronzas medaļu Eiropas jaunatnes čempionātā. Ukrainas sacensībās pārstāvēja Krivijrihas "Dinamo". Treneris — Grigorijs Šepeļevs. Jau junioru vecumā viņa kļuva par Ukrainas pieaugušo čempionāta sudraba medaļnieci. 2013. gadā Omeļčenko kļuva par Kijivas starptautiskā cīņas turnīra atklājumu, tikai finālā zaudējot topošajai pasaules čempionei un olimpiskajai čempionei Helēnai Marulisai.
2021. gadā viņa divreiz mēģināja iekļūt Tokijas olimpiskajās spēlēs, izmantojot olimpiskos kvalifikācijas turnīrus. Atbilstoši sacensību noteikumiem olimpiskās licences tika piešķirtas sportistiem, kuri savās svara kategorijās ieņēma pirmo un otro vietu. Omeļčenko nedaudz pietrūka Eiropas olimpiskajā kvalifikācijas turnīrā, kur viņa ieņēma trešo vietu aiz ukrainietes Irinas Koļadenko un latvietes Anastasijas Grigorjevas, bet pasaules kvalifikācijas turnīrā viņa ieņēma tikai 13. vietu.
Fransisko Viljota
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē Fransisko Viljota kopā ar Hosē de Amesolu izcīnīja zelta medaļas basku pelotas turnīrā. Viljota kopā ar Amesolu bija pirmie Spāniju pārstāvošie sportisti, kuri izcīnīja olimpiskās medaļas, kā arī pirmie Spānijas zelta medaļnieki olimpiskajās spēlēs.
Žiežmaru apkārtnes seņūnija
Žiežmaru apkārtnes seņūnija ir seņūnija Lietuvā, Kauņas apriņķa Kaišadores rajona pašvaldībā, tās dienvidaustrumos. Seņūnija sastāv no 6 seņūnaitijām, tajā ir 70 ciemi un 2 viensētas.
Rūgtais vīns
"Rūgtais vīns" ir 2007. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisors ir Rolands Kalniņš.
Sižets
Dizaineru biroja darbinieks Donats satiekas ar piecām sievietēm. Tomēr, lai arī Donats pret katru no savām sievietēm ir patiess, tā ir spēle, kurā donžuānam ir jāzaudē.
Valsis mūža garumā
"Valsis mūža garumā" ir uzņemta Latvijas mākslas filma divās sērijās. Filmas režisore ir Dzidra Ritenberga un tā uzņemta studijā AL KO.
Sižets
Filmas galvenā varone ir Velta, kas pirms četrdesmit gadiem devusies uz Vāciju līdzi mīļotajam cilvēkam. Tagad Velta ierodas dzimtajā pusē jau kā viešņa. Liekas- sarautas visas saites, kas atmiņā glabāja dzimtās mājas- to vairs nav, paaudžu iemīdītās takas aizaugušas, atsvešinātības vēsums šķir Veltu no tuviem cilvēkiem. Arī no meitas, kas uzaugusi Veltas māsas ģimenē. 1949. gada deportācijās bērns kopā ar māsas ģimeni aizvests uz Sibīriju. Bargs laiks bijis lemts šiem cilvēkiem – salauztas dzīves, izkropļoti likteņi. Sāpes un postījumi jau nepaliek savā laikā – tie nāk cilvēkam līdzi. Filma to visu liek pārdzīvot vēlreiz.
Lomās
Epizodēs: Indra Burkovska, Irina Tomsone, Juris Bartkevičs, Vladimirs Čepurovs, Valdemārs Karpačs, Venta Vecumniece
2016.—2017. gada Latvijas hokeja Virslīgas čempionāts
Līdzīgi kā iepriekšējos gados, šajā sezonā Virslīgas hokeja čempionātā startēja 7 komandas: HK "Liepāja", HK "Kurbads", HK "Mogo", HK "Prizma", HK "Zemgale/LLU", HS "Rīga" un "Prizma/Pārdaugava". Līgas jaunpienācēja, "Prizma/Pārdaugava", aizvietoja pagājušajā sezonā spēlējušo Tukuma HASC un, pēc tās izstāšanās no turnīra, HS Rīga 99. Par čempioniem kļuva HK "Kurbads", kas finālsērijā ar 4:3 uzvarēja HK "Mogo".
Komandas
Latvijas hokeja Virslīgas čempionātā šajā sezonā startē 7 komandas:
Formāts
Regulārajā sezonā tiek aizvadīti pieci spēļu riņķi, kas nozīmē, ka katra no komandām aizvadīs 30 spēles. Regulārās sezonas 2 labākās komandas automātiski nodrošina vietu izslēgšanas kārtas pusfinālā, savukārt 3.līdz 6.vietu izcīnījušās komandas spēlēs ceturtdaļfinālā. 7.vieta izslēgšanas spēlēm nekvalificējas. Izslēgšanas kārtas cīņas tiks aizvadītas sērijā līdz trim uzvarām, savukārt finālsērijā komandas mērosies spēkiem sērijā līdz četrām uzvarām.
Kilijas atteka
Kilijas atteka (ro, uk) ir 104 kilometrus gara Donavas deltas galvenā atteka, Rumānijas—Ukrainas robežupe. Tā atrodas deltas ziemeļos un caur to Melnajā jūrā nonāk 70 % Donavas ūdeņu. Lejasdaļā tā sazarojas vēl vairākos desmitos atteku. Kilijas attekas krastos atrodas Izmajila, Kiļija un Vilkove.
Tekila
Tekila ir no zilās agaves (Agave tequilana) sulas gatavots stiprais spirtotais dzēriens. Pastāv mīts, ka tekilu iegūst no kaktusu sulas, kas neatbilst patiesībai. Dzēriena nosaukums ir radies no Tekilas pilsētas nosaukuma, kas atrodas Halisko štatā, Meksikā. Pēc Meksikas likumiem tekilu ir atļauts ražot tikai Halisko štatā un ierobežotos Gvanahvato, Mičoakanas de Okampo, Najaritas un Tamaulipasas štatu reģionos. Parasti tekilā ir no 35 līdz 55 tilpumprocentiem etanola.
Valdajas rajons
Valdajas rajons ir Krievijas Novgorodas apgabala administratīvais rajons apgabala dienvidaustrumu daļā. Rajons robežojas ar Novgorodas apgabala Demjanskas rajonu dienvidrietumos, Krestcu rajonu ziemeļrietumos un Okulovkas rajonu ziemeļos, kā arī ar Tveras apgabala Bologojes rajonu, Ozjornijas pilsētu un Firovas rajonu austrumos.
Rajona Krestovajas ciemā dzimis karavīrs Jakovs Pavlovs (Яков Федотович Павлов, 1917 – 1981).
Jūlija Skaidrīte
Jūlija Skaidrīte (arī Jūlija Vārtiņa; dzimusi, mirusi ) bija latviešu aktrise.
Dzīvesgājums
Dzimusi kā Jūlija Birzgale 1871. gadā Vidrižu pagasta Dibēnos rentnieka ģimenē. Pēc pārcelšanās uz Rīgu mācījās Ģertrūdes baznīcas skolā, tad vācu meiteņu skolā (1880-1887), apguva šuvējas profesiju. Aktrises karjeru sāka ar Skaidrītes lomu (kas kļuva par viņas skatuves vārdu) lugā "Kas tie tādi, kas dziedāja?" 1888. gadā Ādolfa Alunāna Jelgavas teātra trupā.
No 1889. līdz 1918. gadam bija Rīgas Latviešu teātra aktrise (ar pārtraukumu no 1908. līdz 1909. gadam Jaunajā Rīgas teātrī), tēlojot jaunas mīlētājas un varones (Asja "Vaidelotē", Matilde "Pazudušajā dēlā", Antonija "Mājas naidā" u.c.).
Pēc Latvijas Nacionālā teātra nodibināšanas strādāja tajā no 1919. līdz 1939. gadam, tēlojusi arī kino.
Mirusi 1942. gadā vācu okupētajā Rīgā.
Eiropas kokvarde
Izplatība
Kokvarde izplatīta lielākajā daļā Eiropas, sakot ar Atlantijas okeāna krastu rietumos, Portugāli dienvidrietumos, pāri Rietumeiropai, Centrāleiropai un Austrumeiropai, virzienā uz dienvidaustrumiem pāri Kaukāzam sasniedzot Kaspijas jūru. Ziemeļu robeža stiepjas caur Zviedrijas dienvidiem, Lietuvas dienvidiem, Baltkrievijas dienvidrietumiem, ziemeļaustrumos sasniedzot Krievijas un Ukrainas pierobežas teritorijas. Dienvidu robeža Vidusjūru sasniedz tikai Balkānu pussalā un Turcijā. Kokvarde ir introducēta Lielbritānijā un reintroducēta Latvijā.
Dzīvo labi apgaismotos platlapju un jauktos mežos, krūmājos, dārzos, parkos, ezeru un upju krastos. Var būt sastopama arī apdzīvotās vietās. Izvairās no tumšiem un bieziem mežiem. Pļavās lielākoties mēdz uzturēties vairošanās laikā. Dzīves lielāko daļu pavada lapotnē. Vairojas stāvošas ūdenstilpēs — ezeros, dīķos. Ziemo meža zemsedzē, alās, dobumos, starp akmeņiem.
Rija (studija)
Rija (oficiālais nosaukums "Filmu studija Rija") ir Latvijas animācijas studija. Studija dibināta 1995. gadā, galvenās tās darbības jomas ir animācija, spēlfilmu un dokumentālo filmu veidošana, dažādu pakalpojumu izplatīšana un sniegšana filmu veidošanas procesā. Studijas režisors un producents ir Vilnis Kalnaellis. Studija "Rija" piedalījusies vairāk nekā 40 projektos, tādos kā Randiņš Belevilā (Silvēns Šomē, 2003), Bezmiegs (Vladimirs Leščovs, 2004), Norīt krupi (Jurģis Krāsons, 2010), Kiriku un burve (Mišels Oslo, 1998),  Lote un Mēness akmens noslēpums (Heiki Ernits, 2011), Kad āboli ripo (Reinis Kalnaellis, 2009), Miglā (Sergejs Lozņica, 2012), Zelta zirgs (Reinis Kalnaellis, 2013). Studija sadarbojas ar tādiem pazīstamiem zīmoliem kā Les Armateurs, Paramount Pictures, Sony Pictures, Dreamworks, A Film.
Eiropas kokvarde
Latvijā
Pastāv uzskats, ka Latvijā kokvarde ir bijusi reti sastopama suga jau kopš 1777. gada. Tomēr ticamas ziņas par sugas novērošanu ir arī no 19. gadsimta un 20. gadsimta pirmās puses. Populācijas skaita samazināšanos sekmēja intensīva lauksaimniecības zemju ierīkošana un bebru pilnīga iznīcināšana 19. gadsimtā, kuri ar savu darbību nodrošināja kokvaržu nārstam un dzīvei piemērotu vidi — seklus un lekna augāja ieskautus dīķus. Latvijas kokvaržu populācijas saskaldīšana vairākās izolētās, nelielās grupās noveda pie tā, ka tās nespēja pretoties nelabvēlīgajiem vides faktoriem un suga uz kādu laiku valsts teritorijā bija izzudusi.
Rija (studija)
2012. gadā filma “Miglā” tika demonstrēta 65. Kannu kinofestivāla programmā 2013. gadā studija "Rija" pārstāvēja latviešu kino festivālā American Film Fest. Tajā pašā gadā "Rija" ar animācijas filmu “Zelta zirgs” piedalījās Berlīnes Eiropas filmu festivālā. Arī citas studijā veidotas filmas ir guvušas starptautisku atzinību.
Eiropas kokvarde
Latvijā
Kopš 1987. gada Rīgas Zooloģiskā dārza Ekoloģijas laboratorija veic kokvardes reintrodukciju Latvijā. Kopš 1990. gada mākslīgi izveidotā kokvardes populācija Liepājas rajonā ir nostabilizējusies un sākusi dabīgā ceļā paplašināt savu izplatības teritoriju. Reintrodukcijas vietā nodibināts liegums. Parastā kokvarde ir iekļauta Latvijas un Baltijas Sarkanajās grāmatās, kā arī Eiropas apdraudēto abinieku un rāpuļu sarakstā.
Izskats
Kokvarde ir neliela auguma varde ar slaidām, spēcīgām pakaļkājām un koši zaļu muguru, kas atkarībā no temperatūras un mitruma daudzuma vai pat vardes pašsajūtas var būt arī pelēcīga vai zeltaina. Tās ķermeņa garums ir apmēram 3,5 — 5 cm, Vēderpuse gaiša, bez plankumiem. Uz muguras āda ir gluda, bet uz vēdera grubuļota. Gaišo pavēderi un zaļo muguru nodala tumši brūna sānu josla ar gaišu augšējo maliņu. Tumšā josla sākas pie nāss un beidzas pie pakaļkājas paslēpenes. Pirkstu galos ir piesūcekņi, ar kuru palīdzību dzīvnieks spēj pārvietoties pa zariem un lapām. Galva noapaļota, acu zīlītes horizontālas elipses. Tēviņš nedaudz mazāks, ar tumšu kaklu. Iekšējais rezonators labi attīstīts, dzied visu nārsta periodu. Dziesma mazliet atgādina pīļu pēkšķēšanu vai tarkšķēšanu. Kokvarde spēj veikt negaidītus, tālus lēcienus.
Ekoloģija
Kokvarde pārtiek galvenokārt no lidojošiem kukaiņiem, bet ēd arī kāpurus, skudras un vaboles. Tā ir aktīva krēslā un tumsā, arī nārsta dziedāšana sākas pievakarē. Pa dienu parasti slēpjas lapotnē vai zemsedzē. Ziemošanas periods sākas septembra beigās — oktobrī; ziemo zemsedzē, alās, dobumos.
Vairošanās
Eiropas kokvardes vairojas staignās ūdenstilpēs, dīķos, kuru krasti aizauguši ar krūmiem un kārkliem. Latvijā vispiemērotākie biotopi nārstošanai ir bebraines. Mātītes iznērš aptuveni 800—1000 olas, kuri parasti sakārtoti apaļos, gļotainos kamolos. Šīs “pikas” ir valrieksta lielumā un izvietotas ūdenstilpes dibenā. Vienas olas vidējais izmērs ir aptuveni 1,5 mm diametrā. Kurkuļi izšķiļas pēc 10—14 dienām. Tie ir gaiši, sasniedz 5 cm garumu. Metamorfoze notiek pēc 2 — 3 mēnešiem, un jaunās vardītes ūdenstilpi parasti atstāj jūlija beigās — augustā. To izmērs ir 0,9 — 1,8 cm. Dzimumgatavība iestājas dzīves otrajā vai trešajā gadā. Indivīds spēj dzīvot līdz 15 gadiem.
Berta Vesmane
Berta Emīlija Vesmane (dzimusi Krisone; - ) bija Latvijas politiķe, Satversmes sapulces deputāte. Pārstāvējusi Latvijas Sociāldemokrātisko strādnieku partiju.
Biogrāfija
Dzimusi 1878. gada 10. oktobrī Rīgā. Ieguvusi augstskolas izglītību. Viena no visvecākajām sociāldemokrātu partijas darbiniecēm.
Pirmās Saeimas priekšsēdētāja Frīdriha Vesmaņa sieva.
Sanita Pušpure (airētāja)
Sanita Pušpure (dzimusi Rīgā) ir latviešu airētāja, kas starptautiskās sacensībās pārstāv Īriju. Kļuvusi par Īrijas pilsoni. S. Pušpure ir divkārtēja Pasaules un Eiropas čempione vieniniekā. Visu laiku labākā Īrijas airētāja.
Karjera
Pārstāvēdama Latviju, viņa kļuva par Pasaules studentu spēļu čempioni, kā arī izcīnījusi bronzas medaļu 2003. gada Pasaules U-23 junioru čempionātā.
2006. gadā kopā ar vīru pārcēlusies uz dzīvi Īrijā. Ar ģimeni (audzina divus bērnus) dzīvo Ballinkolligā, Īrijas dienvidos.
2008. gadā atsākusi trenēties pēc bērna piedzimšanas. Īrijā vairākas reizes izcīnījusi nacionālās čempiones titulu. 2012. gada jūnijā S. Pušpure kvalificējās. Viņa kļuva par pirmo Īrijas airētāju, kas kvalificējusies olimpiskajām spēlēm pēc 1980. gada olimpiādes. Sacensībās viņa ieņēma 13. vietu, uzvarot C finālā.
2014. gadā S. Pušpure izcīnīja bronzas medaļu Eiropas čempionātā Belgradā, to pašu atkārtojot 2016. gada čempionātā Brandenburgā, Vācijā (šeit otrā bija Latvijas sportiste Elza Gulbe). 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Riodežaneiro S. Pušpure atkal ieņēma 13. vietu kopvērtējumā.
Havjers Fernandess
Havjers Fernandess Lopess (es; dzimis Madridē, Spānijā) ir spāņu daiļslidotājs. Viņš ir divkārtējs pasaules čempions (2015, 2016) un seškārtējs Eiropas čempions (2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018). 2018. gada Phjončhanas olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvējs.
Sanita Pušpure (airētāja)
Karjera
2018. gada Pasaules čempionātā Bulgārijas pilsētā Plovdivā S. Pušpure 36 gadu vecumā izcīnīja zelta medaļu vieniniekā, kļūstot par pirmo Īrijas un arī Latvijas sportisti, kam izdevies šāds sasniegums. 2019. gadā viņa kļuva arī par Eiropas čempioni, kā arī vēlreiz atkārtoja iepriekšējā gada sasniegumu, uzvarot Pasaules čempionātā Austrijā. 2019. gada noslēgumā S. Pušpuri atzina par Īrijas Gada sportisti. 2020. gada septembrī viņa vēlreiz uzvarēja Eiropas čempionātā.
Havjers Fernandess
Ar slidošanu sācis nodarboties sešu gadu vecumā, sekojot vecākās māsas daiļslidošanas nodarbībām. Pieaugušo sacensībās piedalās kopš 2006.—2007. gada sezonas. 2010. gadā pirmoreiz uzvarēja Spānijas čempionātā pieaugušo konkurencē. 2013. gadā Zagrebā izcīnījis savu pirmo Eiropas čempionāta zelta medaļu, kopš tā laika uzvarējis sešos Eiropas čempionātos pēc kārtas. Pasaules čempionātā pirmo medaļu ieguvis 2013. gadā Londonā, izcīnot bronzu. Piedalījies 2010. un 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, labāko rezultātu sasniedzot 2014. gadā Sočos (4. vieta). Soču olimpiskajās spēlēs bija Spānijas delegācijas karognesējs.
Šineida O'Konora
Šuhada Sadakata (en; dzimusi Šineida Marija Bernadeta O'Konora (Sinéad Marie Bernadette O'Connor), mirusi 2023. gada jūlijā) bija īru dziedātāja, dziesmu autore un politiskā aktīviste.
Sērsna
Sērsna ir blīva un cieta sniega virskārta, kas rodas pēc neliela atkušņa vai silta laika perioda ziemā, sasalstot mitram sniegam. Sērsna, kas izveidojusies virs sniega segas, nelabvēlīgi ietekmē mežos dzīvojošās zīdītāju sugas. Nagaiņiem — stirnām, briežiem, meža cūkām — šādi laika apstākļi ir ļoti nelabvēlīgi, jo virs sniega segas izveidojusies ledus kārta neiztur viņu svaru. Dzīvniekiem salaužot plāno ledus kārtu, tiek savainotas kājas, tādējādi apgrūtinot pārvietošanos.
Šineida O'Konora
Viņa izdeva 10 studijas albumus, 1987. gadā iznāca viņas debijas albums The Lion and the Cobra, otro studijas albumu I Do Not Want What I Haven't Got (1990) pārdeva vairāk nekā septiņos miljonus kopiju, bet dziesmu Nothing Compares 2 U atzina par tā gada pasaules labāko singlu.
2017. gadā O'Konora nomainīja savu vārdu uz Magda Davitt, bet pēc pievēršanās islāmam 2018. gadā viņa to nomainīja uz Shuhada' Sadaqat.
Sērsna
Raksturojums
Parasti sērsna rodas pavasara pusē, kad dienas jau kļuvušas garākas un saule jūtami silda. Siltas saules un augstas temperatūras ietekmē sniega sega virspusē sāk kust, ūdens sūcas dziļāk un padara sniega virsējo kārtu mīkstu, pat slapju. Nākamajā naktī temperatūra krīt un slapjais sniegs sasalst, veidojot vienlaidu garozu, kas ir cieta. Šo sasalušo sniega virsējo kārtu tad arī sauc par sērsnu.
Atkarībā no kušanas un vēlāk sasalšanas intensitātes, sērsnai var būt ļoti dažādas stingrības pakāpes. Parasti sērsna ir trausla vai vidēji cieta kārtiņa, kas iztur tikai nelielu zīdītāju svaru vai salūst pie pirmā pieskāriena, tomēr ir gadījumi, kad sērsna veidojas īpaši izturīga un pa to var droši staigāt, reizēm pat braukt ar kamanām. Tomēr slēpot pa sērsnu nevar nemaz — slēpes slīd vairāk uz sāniem, nekā uz priekšu. Lai varētu slēpot, sērsnai ir jāapsnieg ar pāris centimetrus biezu sniega kārtu.
Nerunā par to
"Nerunā par to" ir 2007. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisore ir Una Celma.
Sižets
Trīsdesmitgadīgā Beatrise visu mūžu peldējusi pa straumeni. Viņa nav spējusi pieņemt patstāvīgus lēmumus un balstījusi savu dzīvi attiecībās, kas visas ir sabrukušas. Izvērtējot pagātnes notikumus, Beatrise saprot, ka laimīga viņa kļūs tikai tad, kad izvēli sāks izdarīt tikai viņa pati.
Mežonīgie sirdīs
"Mežonīgie sirdīs" (en) ir 1990. gada ASV romantiska kriminālfilma. Filmas režisors un scenārija autors ir Deivids Linčs. Filmā galvenās lomas atveido Nikolass Keidžs, Lora Derna, Vilems Defo, Krispins Glovers, Daiena Lada, Izabella Roselīni un Harijs Dīns Stentons. Filma ir balstīta uz 1989. gada Berija Giforda romāna.
Filma ir par Seiloru (Keidžs) un Lulu (Derna), jaunu pāri no Ziemeļkarolīnas, kuri bēg no Lulas mātes un gangsteriem, kurus viņa nolīgst, lai nogalinātu Seiloru.
Filmas izdošanas brīdī, tai bija atšķirīgas kritiķu atsauksmes. Neskatoties uz to, filma ieguva Zelta palmas zaru Kannu kinofestivālā, kas tolaik tika uzskatīts par strīdīgu lēmumu. Daiena Lada tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākā aktrise otrā plāna lomā.
KazSat-3
KazSat-3 ir Kazahstānas sakaru pavadonis. Tas palaists 2014. gada aprīlī. Pavadonis sniedz fiksēto sakaru pakalpojumus Kazahstānā un ar to robežojošās valstīs.
Pavadonis izgatavots uzņēmumā Informacionnyje sputnikovyje sistemy (ISS) pēc Kazahstānas Republikas kosmisko sakaru centra pasūtījuma, uz platformas Ekspress-1000A bāzes. Raidītājus un jaudas pastiprinātājus izgatavoja Francijas uzņēmums Thales Alenia Space. Pavadonim ir 28 Ku joslas retranslatori.
Līgums ar ISS par KazSat-3 būvi tika noslēgts 2011. gada 20. jūnijā.
KazSat-3 tika palaists 04:25:00 UTC ar nesējraķeti Proton-M/Briz-M no Baikonuras kosmodroma 81. laukuma 24. palaišanas iekārtas. Kopā ar to tika palaists Krievijas sakaru pavadonis Luč-5V. Dzinējbloks Briz-M veica dzinēju četru iedarbināšanu shēmu. Luč-5V no dzinējbloka Briz-M atdalījās 13:17:27 UTC. Pēc tam 13:57:01 atdalījās KazSat-3.
Plānoto punktu 58,5° austrumu garuma ģeostacionārajā orbītā pavadonis sasniedza maija vidū. Pēc pārbaudēm un izmēģinājumiem KazSat-3 tiks nodots ekspluatācijā septembrī.
Oskars Vaisjūns
Oskars Vaisjūns (dzimis Madonā) ir latviešu vieglatlēts, startē diska mešanas sacensībās.
Ar panākumiem startējis Eiropas kausu sacensībās. 2008. gadā ieņēma 2. vietu ar 56,79 m tālu metienu, 2006. gadā ar 54,88 m tālu metienu ierindojās 3. vietā. Tāpat 2008. gada Eiropas kausu sacensībās ieņēma 3. vietu lodes grūšanā (16,79 m). 2007. gada Universiādē ieņēmis 6. vietu ar 57,40 m tālu metienu. 2012. gada Eiropas čempionātā viņš izcīnīja 25. vietu kvalifikācijā ar rezultātu 58,34 m, tādējādi nekvalificējoties finālam. Vairāk kā 20 reizes izcīnījis Latvijas čempiontitulu.
Moriss Dirketī
Moriss Dirketī (fr) bija franču basku pelotas spēlētājs.
Iespējams viņš kopā ar Ečegaraju startēja basku pelotā 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, taču tas oficiāli nav apstiprināts.
2017. gada Pasaules čempionāts biatlonā
49. Pasaules čempionāts biatlonā notika Hohfilcenē, Austrijā, laikposmā no 2017. gada 9. līdz 19. februārim. Čempionātā sacensības notika 11 disciplīnās: sprintā, iedzīšanā, individuālajā distancē, masu startā un stafetēs vīriešiem un sievietēm, kā arī jauktajā stafetē. Visās disciplīnās iegūtie punkti tika ieskaitīti 2016.—2017. gada Pasaules kausa kopvērtējumā.
Leslijs Filipss
Leslijs Semjuels Filipss (en; dzimis, miris ) bija angļu aktieris, režisors un rakstnieks. Viņš plašāku atpazīstamību ieguva 1950. gados, atveidojot komiskas lomas, izmantojot savas spārnotās frāzes Ding dong un Hello. Piedalījies seriālos Carry On un Doctor in the House, kā arī ilgstošajā BBC radio komēdijseriālā The Navy Lark.
2017. gada Pasaules čempionāts biatlonā
Visvairāk medaļu šajā čempionātā izcīnīja Vācijas biatloniste Laura Dālmeiere, iegūstot piecas zelta un vienu sudraba godalgu. Kopumā Vācijas izlase izcīnīja septiņas zelta medaļas.
Leslijs Filipss
Savā vēlākajā karjerā Filipss atveidoja dramatiskas lomas, tostarp filmā Venus (2006) kopā ar Pīteru O'Tūlu, kuru par šo lomu nominēja BAFTA kino balvai. Viņš Harija Potera filmās ieskaņoja Šķirmici. Vēl filmējies filmās "Prom no Āfrikas" (1985), "Saules impērija" (1987) un "Lara Krofta: Kapeņu izlaupītāja" (2001).
2017. gada Pasaules čempionāts biatlonā
Sacensību kalendārs
Visu sacensību sākuma laiki pēc vietējā (Centrāleiropas) laika.
Krimmičava
Krimmičava ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Cvikavas apriņķī pie Pleises upes.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1212. gadā. 19. gadsimta beigās Krimmičava izveidojās par ievērojamu tekstilrūpniecības centru. No 1903. gada 22. augusta līdz 1904. gada 18. janvārim pilsētā notika ievērojams streiks. Sabiedroto bambardēta Otrā pasaules kara gados.
Izglītība, kultūra un sports
Pilsētā atrodas Rietumsaksijas tekstilmuzejs, ievietots bijušās tekstilrūpnīcas Gebrüder Pfau KG telpās. Netālajā Blankenhainas pilī atrodas lauksaimniecības brīvdabas muzejs.
Pilsētas hokejkomanda ETC Crimmitschau spēlē Otrajā Bundelīgā.
Konstants van Langendonks
Konstants van Langendonks (fr; dzimis, miris ) bija beļģu jātnieks, olimpiskās zelta medaļas ieguvējs.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē Langendonks startēja jāšanas tāllēkšanas sacensībās. Viņš kopā ar zirgu Extra-Dry šajās sacensībās izcīnīja zelta medaļu.
Uzbrukums Kramatorskas dzelzceļa stacijai
2022. gada 8. aprīlī notika Krievijas raķešu uzbrukums Kramatorskas dzelzceļa stacijai Ukrainas pilsētā Kramatorskā, Doneckas apgabalā. Saskaņā ar ziņojumiem, nogalināti vismaz 52 cilvēki un ievainoti no 87 līdz 300 cilvēkiem. Daži sākotnējie ziņojumi Krievijas valsts medijos vēstīja, ka raķete trāpījusi militāram mērķim. Vēlāk Krievijas valdība noliedza atbildību par uzbrukumu.
Uzbrukums
Kā lēš BBC un CBS News, tika ziņots, ka stacijā atradās 1000 līdz 4000 cilvēku, kas gaidīja evakuāciju sakarā ar Krievijas 2022. gada iebrukumu Ukrainā. Abas raķetes trāpīja netālu no stacijas ēkas ap pulksten 10:24 (UTC+3), kad Telegram izplatījās pirmie video par raķetes palaišanu, ko pamanīja Ukrainas mediji aptuveni 20 minūtes pirms pirmajiem ziņojumiem par uzbrukumu. Aculiecinieks un World Central Kitchen palīdzības darbinieks sacīja, ka raķetes trieciena laikā dzirdējis "no pieciem līdz desmit sprādzieniem".
Ziņojumos notikums aprakstīts kā ārkārtīgi asiņains. Varas iestādes ziņo, ka sprādzienā daudzi cilvēki zaudēja ekstremitātes. Gan The Guardian, gan Radio Brīvā Eiropa atzīmēja aculiecinieku ziņojumus, ka visā stacijā gulēja līķi un tā bijusi klāta asinīm. Bombardēšanas laikā tika iznīcinātas arī četras automašīnas.
Sākotnēji gubernators Pavlo Kirilenko paziņoja ka tika izmantotas ballistiskās raķetes 9K720 Iskander, taču vēlāk izlaboja, ka uzbrukums tika veikts ar raķetēm "Točka-U", bruņotām ar kasešu munīciju.
Uz vienas no raķetēm krievu valodā bija uzraksts "par bērniem" (krievu: ЗА ДЕТЕЙ). CBS News interpretēja tulkojumu kā tādu, kas, visticamāk, nozīmē "bērnu vārdā", nevis liek domāt par tīšu motīvu vērsties pret bērniem. Radio Brīvā Eiropa/Radio Brīvība to tulkoja kā "mūsu bērniem". BBC norāda, ka vēstījums nozīmē "bērnu labā vai vārdā".
Aleksandrs Edmonds Bekerels
Aleksandrs Edmons Bekerels ( — ) bija franču fiziķis, kurš pētīja saules spektru, magnētismu, elektrību un optiku. Viņš ir pazīstams ar atklājumiem luminescences un fosforescences jomās. Viņam tiek piedēvēta fotoelektriskā efekta atklāšana 1839. gadā. Pēc šī principa darbojas saules baterijas. Viņš bija Antuāla Sezāra Bekerela dēls un Anrī Bekerela tēvs.
Pujāts
Pujāts var būt:
Saindēšanās ar mangānu
Saindēšanās ar mangānu jeb mangānisms ir reta neiroloģiska saslimšana, kas saistīta ar pārmērīgu mangāna uzņemšanu ar barību vai ieelpojot. Vēsturiski personām, kas nodarbinātas mangāna sakausējumu ražošanā vai pārstrādē, ir bijis mangānisma attīstības risks; tomēr pašreizējie veselības un drošības noteikumi attīstītajās valstīs aizsargā strādniekus. Pirmo reizi šo traucējumu 1837. gadā aprakstīja britu akadēmiķis Džons Koupers (John Couper), kurš pētīja divus pacientus, kas bija mangāna rūdas malēji.
Ir pierādīts, ka hroniska mangāna iedarbība rada parkinsonismam līdzīgu slimību, kurai raksturīgas kustību patoloģijas. Šai saslimšanai nelīdz terapija, ko izmanto Parkinsona slimības ārstēšanā. Tas liecina par citu problēmas cēloni, nekā parkinsonismam raksturīgais dofamīna trūkums melnās vielas apvidū vidussmadzenēs. Mangāns var uzkrāties smadzeņu bazālajos ganglijos, izraisot anormālas kustības. SLC30A10 gēna mutācija, kura samazina proteīna daudzumu, kas nepieciešams mangāna izvadīšanai no šūnām, ir saistīta ar šīs parkinsonismam līdzīgās slimības attīstību. Parkinsona slimībai raksturīgie Levi ķermenīši nav novērojami mangāna izraisītajā parkinsonismā.
Eksperimenti ar dzīvniekiem ir devuši iespēju pārbaudīt mangāna pārmērīgas iedarbības sekas kontrolētos apstākļos. Neagresīvām žurkām mangāns pastiprināja uzvedību, kas izraisa peles nogalināšanu.
Bērnu attīstības traucējumi
Vairākos nesenos pētījumos ir mēģināts pārbaudīt hronisku nelielu mangāna devu iedarbību un ietekmi uz bērna attīstību.
Pirmais pētījums tika veikts Ķīnā, Šansi provincē, kur dzeramais ūdens bija piesārņots lauku apūdeņošanas ar notekūdeņiem dēļ un saturēja 240—350 μg Mn/L. Lai gan Mn koncentrācija, kas ir mazāka par 300 μg Mn/L, tika uzskatīta par drošu pētījuma laikā, ko veica ASV EPA, un 400 μg Mn/L — Pasaules Veselības organizācija, 92 šī provinces bērni vecumā no 11 līdz 13 gadiem, kam tika ņemti paraugi, roku veiklības, ātruma, īstermiņa atmiņas un vizuālās identifikācijas testos uzrādīja zemākus rezultātus, salīdzinot ar bērniem no nepiesārņotas teritorijas.