cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Edvards Pavlovskis
Edvards Pavlovskis (dzimis Dagdas rajona Bērziņu ciema (Beresnes draudze) Pauļukalna sādžā) ir Romas katoļu Jelgavas diecēzes bīskaps, ordinēts 25.06.1975, konsekrēts 10.09.2011, aizstājot līdzšinējo bīskapu Antonu Justu.
Biogrāfija
Edvards Pavlovskis dzimis 1950. gada 30. augustā Latgalē, Krāslavas rajona (toreiz Dagdas rajona) Beresnes draudzē latviešu kolhoznieku ģimenē. 1968. gadā beidzis Dagdas vidusskolu un, iegūstot vidējo izglītību, tajā pašā gadā iestājies Rīgas Metropolijas Romas katoļu Garīgajā Seminārā. Pēc triju mēnešu mācībām decembrī ticis iesaukts dienestā Padomju armijā, pēc demobilizācijas 1970. gadā atsācis studijas seminārā. 1975. gadā beidzis semināru un tā paša gada 25. jūnijā Rīgas Svētā Jēkaba katedrālē bīskaps Valerijans Zondaks Edvardu Pavlovski ordinējis par priesteri. Primīcijas dievkalpojums noticis Beresnes draudzē, sprediķojot priesterim Ādolfam Tarbunasam, kā arī piedaloties prāvestiem Klementam Apšam, Jāzepam Turlajam, Gregoram Kibuļim un dekānam Julijanam Samušam. No 1976. līdz 2000. gadam bijis mācībspēks Rīgas Garīgajā seminārā.
Bīskapa ģerbonis
Ģerbonī attēlota Marijas monogramma, zem kuras lasāma bīskapa devīze:"Ecce filius tuus" (Lūk, tavs dēls).
Latgales ieņemšana (1941)
Latgales ieņemšana bija nacistiskās Vācijas bruņoto spēku uzbrukuma operācija Latvijas austrumos Otrā pasaules kara pirmajās nedēļās, kas vainagojās ar Latgales ieņemšanu.
Par Vācijas uzbrukumu 22. jūnijā Latgales iedzīvotāji uzzināja no publiski pārraidītās Molotova radio uzrunas plkst. 12.00 dienā. Ap 15.00 sākas Vācijas kara aviācijas uzlidojumi Daugavpils Aizdaugavas lidlaukam un Rušonu stacijai. Lidošanas spējas saglabājušās padomju lidmašīnas 23. jūnijā pārbāzēja uz Polocku, un Sarkanā armija Latgalē faktiski zaudēja aviācijas atbalstu. Latgales pilsētās tika sasaukti darbaļaužu mītiņi, kas izteica vēlmi saņemt ieročus un iestāties Sarkanajā armijā.
Uzreiz pēc 1940. gada Latvijas okupācijas radītā Strādnieku gvarde bija likvidēta mēnesi pirms kara sākuma, un padomju varas piekritējiem vairs nebija ieroču. Strādnieku gvardi atjaunoja 25. jūnijā un bijušajiem gvardistiem atkal izdalīja ieročus. Līdz ar kara pirmo dienu pastiprinājās sarkanais terors. Iekšlietu tautas komisariāta darbinieki un gvardu patruļas sāka arestēt aizdomīgos elementus. Iedzīvotājiem sāk konfiscēt radio aparātus, laukos notila zirgu rekvizīcijas. Padomju varas iestāžu darbinieki bēga Latvijas-Krievijas robežas virzienā, kur joprojām pastāvēja robežkontroles punkti un ne visi tika pāri robežai.
Kaujas pie Daugavpils
23. un 24. jūnijā pilsētu sasniedza no Lietuvas bēgošie padomju kareivji un civiliedzīvotāji. 25. jūnijā vācu karaspēks sasniedza Daugavpils šoseju, Sākotnēji Sarkanā armija atstāja pilsētu gandrīz neaizsargātu, ierakumos gar Vienības tiltu izvietojās nelielas apbruņotu kareivju un Strādnieku gvardu grupas, kopskaitā ne vairāk par tūkstoti. 25. jūnijā Daugavpils virzienā nosūtīja pulkveža I. Bezugalova 5. gaisa desanta korpusu, ģenerālmajora D. Leļušenko 21. mehanizēto korpusu un citas karaspēka daļas.
Jelgavas pamatskola "Valdeka" – attīstības centrs
Jelgavas pamatskola "Valdeka" – attīstības centrs ir pirmskolas un pamatskolas izglītības iestāde Institūta ielā 4 Jelgavā. Atrodas netālu no Valdekas pils.
Vēsture
Atklāta 1961. gada 27. decembrī kā Jelgavas sanatorijas tipa internātskola ar apmācību latviešu un krievu valodā tiem bērniem, kuru vecāki slimoja ar tuberkulozi vai arī citu iemeslu dēļ nepēja audzināt un skolot savus bērnus. Skola bija celta 210 bērniem, bet izglītojamo skaitu palielielināja līdz 250. Skolas kompleksā ietilpa mācību korpuss, internāts, ēdnīca, skolotāju dzīvojamā māja, saimniecības ēka, 1963. gadā uzcēla skolas pagrabu un paplašināja garāžu. Pirmais skolas ārsts bija Āris Lācis, vēlāk medicīnas darbu ilgstoši vadīja skolas galvenā ārste Valda Dzintare. 1989. gadā skolu pārdēvēja par '''Jelgavas 1. sanatorijas internātskolu bērniem ar skoliozi un kustību traucējumiem''' un atvēra vidusskolas klases. 1996. gada vasarā skolā notika Vispasaules latviešu ģimeņu nometne 3×3 un skola iesaistījās COMENIUS sadarbības projektā ar Īriju, Dāniju un Velsu. Izveidoja klasi bērniem ar īpaši smagiem garīgās attīstības un kustību traucējumiem, 2005. gadā skolu pārdēvēja par '''Jelgavas 1. sanatorijas internātpamatskolu''', bet 2010. gadā par '''Jelgavas 1. speciālo internātpamatskolu'''.
Latgales ieņemšana (1941)
Kaujas pie Daugavpils
29. jūnija rītā pilsētā izveidoja 822. lauka komandantūru (Fieldkommandantur) ar atbildību par visu Latgali un 536. pilsētas komandantūru (Ortskommandantur) ar atbildību par Daugavpili un tās apkārtni. Pēc kaujām un ugunsgrēka gandrīz puse pilsētas bija nopostīta un liela iedzīvotāju daļa bija bez pajumtes. Vērmahts uzsāka ūdensvada un elektrostacijas darbības atjaunošanas darbus. Pilsētas ebrejiem atņēma dzīvokļus, kuros izmitināja ugunsgrēkā bez pajumtes palikušos iedzīvotājus. 9. jūlijā izveidoja Daugavpils geto.
Karadarbība pārējā Latgalē
Starp 29. jūniju un 1. jūliju Vērmahta uzbrukumā iestājas īsa pauze un abas puses uz Latgali nosūtīja jaunas karaspēka vienības, taču, ja vācu pusē valdīja salīdzinoša kārtība, tad padomju armijas vienībām trūka vienotas pavēlniecības, to darbība bieži bija haotiska. Mazo pilsētiņu un ciemu iedzīvotāji pakļāvās dažādo bruņoto vienību prasībām, lai izvairītos no liekām represijām.
Krāslava
Jau 27. jūnijā pamestajā Krāslavā 30. jūnijā atgriezās Sarkanās armijas vienības un padomju amatpersonas, arī bēgļiem no Krievijas tika pavēlēts atgriezties.
Ludza
Ludzā 25. jūnijā apbruņotā Strādnieku gvarde sāka patrulēt pilsētā un enerģiski meklēt iespējamos pretinieka diversantus, procesā nogalinot dažus nomaldījušos padomju kareivjus un miličus. Ludzas komunisti un komjaunieši 28. jūnijā bēga uz Zilupi un no turienes uz Opočku. Tur, uzzinot, ka PSRS valdība nupat pieņēmusi lēmumu par partizānu vienību organizēšanu, lielākā daļa aizbēga, lai nebūtu jāatgriežas Latvijā. Ap 30 pārpalikušos komunistus saformēja partizānu vienībā, kas jūlijā tika iznīcināta. Tikmēr Ludzā bija palikusi grupa padomju darbinieku un čekistu, kas 29. jūnijā un 1. jūlijā Greizajā kalnā netālu no Ludzas nogalināja vismaz 22 civiliedzīvotājus. Šī grupa Ludzu pameta 2. jūlija rītā.
LBTU Veterinārmedicīnas fakultāte
Veterinārmedicīnas fakultāte (VMF) ir 1919. gadā dibināta Latvijas Biozinātņu un tehnoloģiju universitātes fakultāte.
Latgales ieņemšana (1941)
Zilupe
27. jūnijā vācu aviācija uzbruka Rēzeknei, Ludzai un Zilupei, kur viena no bumbām trāpīja munīcijas vilcienam, kura sprādziens ne tikai iznīcināja vagonu ar 32 Lietuvas bēgļiem, bet arī nodedzināja dzelzceļa staciju. Liela daļa Zilupes iedzīvotāju, īpaši ebreji, pārbēga vāji apsargātajai Latvijas-Krievijas robežai. Zilupes stacijas iznīcināšana faktiski nogrieza iespējas padomju armiju Latgalē apgādāt pa dzelzceļu.
LBTU Veterinārmedicīnas fakultāte
Vēsture
Pētera Stučkas vadība 1919. gada 3. martā nolēma organizēt plānotās Latvijas augstskolas Veterinārmedicīnas fakultāti, bet tikai 1919. gadā 18. septembrī Latvijas Republikas Izglītības ministrs Kārlis Kasparsons izdeva rīkojumu Nr. 592 "Par veterinārmedicīnas fakultātes un farmācijas nodaļas atvēršanu pie Latvijas Augstskolas".
Kopš fakultātes dibināšanas tās nosaukumu vairākas reizes mainīja — Veterinārmedicīnas fakultāte (1919—1947); Veterinārā/Veterinārijas (1947—1989); Veterinārmedicīnas fakultāte (no 1989. gada).
Latgales ieņemšana (1941)
Pēdējais uzbrukums
1. jūlijā Vērmahts ieņēma Varakļānus. Vācu 41. motorizētais korpuss saņēma pavēli no Jēkabpils un Līvāniem doties Rēzeknes un Ostrovas virzienā. 2. jūlijā no Krāslavas apkārtnes uzbrukumu sāka SS divīzija Totenkopf. 2. jūlijā Vērmahts ieņēma Balvus un sasniedza Viļaku. 6. tanku divīzija šajā dienā ieņēma Preiļus. Padomju darbinieki bēga no Abrenes.
LBTU Veterinārmedicīnas fakultāte
Vēsture
Veterinārmedicīnas fakultāte bija iekļauta divās augstākajās mācību iestādēs, kas pastāvēšanas laikā mainīja savus nosaukumus. Sākotnēji fakultāte atradās Rīgā (no 1919. gada līdz 1964. gada 31. augustam):
Latgales ieņemšana (1941)
Pēdējais uzbrukums
Sarkanās armijas 21. mehanizētais korpuss saņēma pavēli no Dagdas uzbrukt Daugavpilij, ap 30 padomju tanku izbrauca uz Aglonu, taču pie Jaunokras sastapās ar Totenkopf vienībām, kas iznīcina vismaz 20 tanku. Pie Dagdas 21. korpuss atvairīja vāciešu uzbrukumu.
LBTU Veterinārmedicīnas fakultāte
Vēsture
1944. gadā LVU Veterinārmedicīnas fakultāti pievienoja Latvijas Lauksaimniecības akadēmijai un 1964. gadā pārcēla uz Jelgavu:
Latgales ieņemšana (1941)
Starp divām varām
Haotisks starpvaru posms Latgales ciemos un pilsētās ilga pāris dienas. Pamestās varas iestādes sāka pārņemt vietējo iedzīvotāju pašaizsardzības vienības, daļu no kurām veidoja no 14. jūnija deportācijām mežos sabēgušie cilvēki. Kalupes pagastā 27. jūnijā iedzīvotāji ieņēma pagasta centru un 28. jūnijā palīdzēja to pašu izdarīt Vārkavas pagasta iedzīvotājiem. Preiļos no 26. jūnija līdz 2. jūlijam vienīgā funkcionējošā varas iestāde bija brīvprātīgo ugunsdzēsēju biedrība.
Lai arī Sarkanās armijas ievērojamā klātbūtne samazināja nacionālās kustības partizānu iespējas veikt uzbrukumus, uz 1. jūliju vietējie iedzīvotāji bija pārņēmuši Nīcgales, Kalupes, Aizkalnes, Vārkavas, Preiļu, Rudzātu, Atašienes, Barkavas un Gaigalavas pagastu centrus.
Atšķirībā no lielākās Latvijas daļas, kuru Sarkanā armija ātri pameta, Latgalē notika kaujas par katru pilsētu, un šis reģions bija svarīgs vācu armijas kustībai uz Ļeņingradu, tāpēc vācu armijas 822. komandantūra Latgalē izveidoja militāro pārvaldi, kas organizēja vietējo pašvaldību darbu. Viens no pirmajiem uzdevumiem bija zirgu rekvizīcija no zemniekiem. Kareivji tika izvietoti sabiedriskajās ēkās un skolās. Vietējo pašvaldību veidošanos ietekmēja tas, ka Latgalē vēsturiski bija ļoti maz vācu valodas zinātāju, tāpēc vadošā amatā bieži nokļuva ikviens, kas prata vācu valodu. Lielo postījumu dēļ telefona sakari un pasta darbība reģionu centros tika atjaunota tikai pēc dažām nedēļām.
LBTU Veterinārmedicīnas fakultāte
Struktūrvienības
Pašreiz Veterinārmedicīnas fakultātes sastāvā ir vairākas struktūrvienības:
The Animals
The Animals 20. gadsimta 60. gadu vidū piedzīvoja vairākas sastāva maiņas un cieta no vājas pārvaldības. Ar nosaukumu Eric Burdon and the Animals apvienība pārcēlās uz Kaliforniju, kur guva komerciālus panākumus kā psihodēliskā roka un hārdroka grupa ar tādiem hitiem kā San Franciscan Nights, When I Was Young un Sky Pilot, kas notika vēl pirms izformēšanās dekādes beigās.
Maltas karogs
Maltas Republikas karogs (mt) ir viens no Maltas nacionālajiem simboliem. To veido divas vertikālās joslas — balta un sarkana. Uz baltās joslas augšējā kreisajā stūrī atrodas Džordža krusts. Par valsts karogu tas tika apstiprināts.
Mareks Ārents
Mareks Ārents (dzimis Rīgā) ir latviešu vieglatlēts, startē kārtslēkšanas sacensībās.
2006. gada Eiropas kausu sacensībās viņš ierindojās 6. vietā ar rezultātu, nākamā gada sacensībās jau bija 3. vietā — 4,90 metri, savukārt 2008. gadā ierindojās 2. vietā ar 5,05 metrus augstu lēcienu. Vairākas reizes uzvarējis Latvijas čempionātā. Sportista personiskais rekords ir, kas ir otrs visu laiku labākais rezultāts Latvijas kārtslēkšanas vēsturē aiz Aleksandra Obižajeva sasniegtā Latvijas rekorda.
M. Ārents kvalifikācijā pārvarēja 5,35 metrus, ierindojoties 22. vietā un nekvalificējoties finālam. 2013. gada Eiropas čempionātā telpās viņš ar augstu lēcienu ierindojās 11. vietā un finālam nekvalificējās. Tā paša gada Pasaules čempionātā sportists izcīnīja 33. vietu (5,25 m).
2015. gada 31. jūlijā sacensībās Prāgā uzstādīja jaunu personisko rekordu — 5,65 m. 2015. gada Pasaules čempionātā Pekinā izcīnīja 25. vietu ar rezultātu 5,55 m.
2016. gada jūnijā guva lielāko panākumu komercsacensībās, ieņemot trešo vietu Dimanta līgas posmā Stokholmā ar rezultātu 5,50 m (uzvarētājs Reno Lavilenī leca par 23 cm augstāk). 2016. gada Eiropas čempionātā Amsterdamā ar rezultātu 5,50 m M. Ārents ieņēma 5. vietu. Piedalījās 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Riodežaneiro, kur ieguva 16. vietu.
Šuniči Kumai
Šuniči Kumai (ja) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||2||0
Paparazzi
"Paparazzi" ir amerikāņu dziedātājas Lady Gaga singls no viņas debijas studijas albuma The Fame. Tas tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompāniju Interscope Records kā debijas studijas albuma vadošais singls.
Zāģene
Zāģene ir Bātas dzirnavu dīķa pieteka Dienvidkurzemes novadā.
Izteka - uz ziemeļaustrumiem no Vaiņodes. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Bātas dzirnavu dīķī no dienvidaustrumiem.
Rūras okupācija
Rūras okupācija bija Francijas mēģinājums piespiest Pirmajā pasaules karā sakauto Vāciju pildīti Versaļas miera līguma noteikumus un veikt reparāciju maksājumus noteiktajā apjomā. Rūras apgabala okupācija ilga no 1923. gada 11. janvāra, kad franču un beļģu armijas okupēja oglēm bagāto apgabalu, izraisot hiperinflāciju Vācijā, un franka kursa kritumu. Franču karaspēks Rūru atstāja 1925. gada 27. augustā.
Vācijas reparāciju maksājumi jau no sākuma netika veikti pilnā apjomā un atbilstoši noteiktajam grafikam. 1922. gada 12. jūlijā Vācija lūdza tos apturēt līdz 1924. gadam. Francijai vajadzēja Rūras ogles un Vācijas maksājumus, lai atjaunotu kara izpostīto valsti. 1923. gada 2. janvāra Parīzes konferencē Francijai, Lielbritānijai un Itālijai neizdevās vienoties par reparācijām. Francijas premjers Raimons Puankarē izlēma okupēt Rūras apgabalu.
Puankarē cerēja, ka oglēm bagātās Rūras okupācija piespiedīs Vāciju veikt reparāciju maksājumus pilnā apmērā. Tā nenotika, vācu pasīvās pretošanās dēļ. Francija nesaņēma ne ogles, ne naudu. Rūras okupācija vēl vairāk pavājināja franka kursu, un pasliktināja attiecības ar Lielbritāniju. Tā arī bija pēdējā reize, kad Francija neatkarīgi darbojās pret Vāciju. Turpmāk problēmas tika risinātas ar ASV, un Eiropas lielvalstu diplomātu palīdzību. 1925. gada Lokarno līgumi atjaunoja Vācijas stāvokli Eiropā un samazināja reparāciju maksājumus.
Somijas lēnes
Lēnes (fi, sv) bija Somijas valsts pārvaldes administratīvās vienības līdz 2009. gadam, kad tās tika sadalītas apriņķos. Lēnes tika izveidotas 1634. gadā. Lēnes darbību vadīja lēnes padome, kuras priekšgalā bija gubernators.
Somija vienmēr bijusi vienota valsts: lēņu varas iestādes bija daļa no centrālās valdības izpildvaras, un, izņemot Olandes salas, lēnēm nebija nekādas autonomijas. Kontinentālajā Somijā nekad nav bijis neviena vēlēta lēnes parlamenta. Sākotnēji lēņu sistēma tika izveidota 1634. gadā, aizstājot pilslēnes. Lēņu sistēma krasi mainījās 1997. gadā, kad to skaits tika samazināts no divpadsmit līdz sešiem. Tās faktiski kļuva vienīgi par administratīvām vienībām, jo valodas un kultūras robežas vairs neatbilda lēņu robežām. Lēnes tika atceltas 2009. gada beigās, to vietā izveidojot mazākus apriņķus, kur dažas pirms 1997. gada lēnes tika sadalītas vairākos apriņķos. Dažādas ministrijas savu reģionālo organizāciju var iedalīt atšķirīgi. Olandes salas saglabāja savu īpašo autonomo statusu un savu reģionālo parlamentu.
Lēnes organizācija
Katru lēni vadīja gubernators (fi, sv), kuru pēc ministru kabineta ieteikuma iecēla prezidents. Gubernators bija lēnes domes (fi, sv) vadītājs. Dome darbojās kā apvienotā reģionālā iestāde ar septiņām ministrijām šādās jomās:
Domei bija pakļautas dzimtsarakstu nodaļas (fi, sv). Agrāk lēnes bija sadalītas kihlakuntās (fi, sv), kas bija policijas, prokuratūras un tiesu izpildītāju dienesta rajoni, bet pēc reorganizācijas tika izveidoti 24 policijas rajoni. Tie parasti aptvēra vairākas pašvaldības.
Lēnes pārvaldīja tikai valsts institūcijas, piemēram, policiju. Lielākā daļa pakalpojumu, piemēram, veselības aprūpe un vietējo ielu uzturēšana, bija un palika Somijas pašvaldību atbildība. Daudzas pašvaldības bija pārāk mazas slimnīcām un dažiem citiem dienestiem, tāpēc tās sadarbojās pašvaldību grupās, piemēram, veselības aprūpes rajonos, izmantojot robežas, kas atšķīrās, atkarībā no pakalpojuma veida. Bieži vien zviedru vairākuma pašvaldības sadarbojās pat tad, ja tām nebija kopīgu robežu.
Lēnes pirms likvidēšanas
Lēnes pirms reorganizācijas 2009. gadā
Sicīlijas Diodors
Sicīlijas Diodors (grc, Diodoros Sikeliotes, dzimis ap 90. gadu p.m.ē., miris ap 30. gadu p.m.ē.) bija sengrieķu vēsturnieks. Viņa ievērojamākais darbs ir “Vēstures bibliotēka” (Bibliotheca historica), kuru veido 40 grāmatas, no kurām 15 ir saglabājušās līdz mūsdienām. Šis darbs ir uzrakstīts laika posmā no 60. gada līdz 30. gadam p.m.ē. Tajā galvenokārt ir aprakstīta Senās Grieķijas vēsture.
Balāde par Kurbadu
"Balāde par Kurbadu" ir Latvijas animācijas filma, kas izdota 2000. gadā. Filmas režisors ir Ansis Bērziņš.
Sižets
Animācijas filmas pamatā ir latviešu tautas pasakas par ķēves dēlu Kurbadu, kurš izglābj princeses, pieveic ļauno raganu un atbrīvo zemi no posta.
Zēmaņa efekts
Zēmaņa efekts (nosaukts nīderlandiešu fiziķa Pītera Zēmaņa vārdā) ir spektrālās līnijas sašķelšanās vairākās komponentēs statiska ārējā magnētiskā lauka klātbūtnē. Tas ir analogs Štarka efektam – spektrālās līnijas šķelšanās vairākās komponentēs elektriskā lauka klātbūtnē. Līdzīgi kā Štarka efektā, pārejām starp dažādām komponentēm ir, galvenokārt, atšķirīgas intensitātes, dažas no kurām ir pilnīgi aizliegtas (dipolu aproksimācijā) izvēles likumu dēļ.
Kad spektrālās līnijas ir absorbcijas līnijas, efekts tiek saukts par inverso Zēmaņa efektu.
Nomenklatūra
Pie lielākām magnētiskā lauka vērtībām efekts vairs nav lineārs. Pie vēl lielākām magnētikā lauka vērtībām, kas salīdzināmas ar atoma iekšējo lauku, spektrālās līnijas pārkartojas. To sauc par Pašēna-Baka efektu.
Mūsdienu modernajā zinātniskajā literatūrā šos terminus izmanto reti, biežāk izmanto vienkārši terminu “Zēmaņa efekts”.
Teorija
Atoma kopējais Hamiltoniānis magnētiskajā laukā:
H=H_0+V_M,
kur H_0 ir atoma neperturbētais Hamiltoniānis, un V_M ir magnētiskā lauka radītā perturbācija:
kur \vec{\mu} ir atoma magnētiskais moments. Magnētiskais moments sastāv no elektroniskās un kodola daļas, tomēr kodola daļa ir daudzkārt mazāka, tāpēc šeit netiek ņemta vērā. Tāpēc
kur \mu_{\rm B} ir Bora magnetons, \vec{J} ir kopējais leņķiskais moments, g ir Landē g-faktors. Precīzāka pieeja būtu ņemt vērā, ka elektrona magnētiskā momenta operators ir orbitāles leņķiskā momenta \vec L un spina leņķiskā momenta \vec S ieguldījumu summa, kur \vec L un \vec S sareizināti katrs ar atbilstošo žiromagnētisko attiecību:
kur g_l = 1 un ( sauc par anomālo žiromagnētisko attiecību; novirze no vērtības 2 ir veidojusies kvantu elektrodinamikas efektu dēļ). LS mijiedarbības gadījumā var veikt summēšanu pa visiem elektroniem atomā:
kur \vec L ir atoma kopējais orbitālais moments un \vec S ir atoma spins.
Ja mijiedarbības loceklis V_M ir mazs (mazāks par sīkstruktūru), tas var tikt uzskatīts par perturbāciju; šis ir pareizais Zēmaņa efekts. Pašēna-Baka efektā V_M ievērojami pārsniedz LS mijiedarbību (bet tas joprojām ir mazs salīdzinājumā ar H_{0}). Ļoti spēcīgā magnētiskajā laukā mijiedarbība var pārsniegt H_0 Tādā gadījumā atoms vairs nevar eksistēt tā klasiskajā izpratnē, un tā vietā jādomā par Landaua līmeni. Starp šiem robežgadījumiem ir arī sarežģītāki gadījumi.
Pielietojumi
Zēmaņa efektu var pielietot, piemēram, astrofizikā – lai veidotu magnetogrammas, kas attēlo saules mainīgo magnētisko lauku. Zēmaņa efekts tiek pielietots arī lāzeru dzesēšanā, kā, piemēram, magneto-optiskajās lamatās.
Nelineārais Zēmaņa efekts ir labi novērojams sārmu metālos, piemēram, rubīdijā, cēzijā un nātrijā, kur tas izpaužas gan ierosinātajā, gan pamatstāvoklī D_1 un D_2 līnijās. Šīs līnijas ir pārejas starp supersīkstruktūras līmeņiem. Supersīkstruktūra veidojas kopējā elektronu leņķiskā momenta \vec{J} un kodola spina \vec{I} mijiedarbības dēļ. Papildus iedarbojoties uz atomiem ārējā magnētiskajā laukā ar lineāri polarizētu gaismu 45° leņķī attiecībā pret magnētiskā lauka asi, tiek ierosinātas pārejas starp atomu supersīkstruktūras magnētiskajiem apakšlīmeņiem no pamatstāvokļa uz ierosināto.
Bez ārēja magnētiskā lauka, aplūkojot atsevišķi tikai ierosināto stāvokli, vai tikai pamatstāvokli, supersīkstruktūras magnētiskie apakšlīmeņi ir savā starpā deģenerēti – tiem piemīt vienāda enerģija. Starp apakšlīmeņiem pastāv \Delta m=1 un \Delta m=2 koherences. Pieliekot klāt ārējo magnētisko lauku, enerģētiskie līmeņi sāk nobīdīties lineāri (Zēmaņa efekts), tie vairs nav deģenerēti. Bet vēl vairāk palielinot magnētisko lauku, nobīdīšanās sāk kļūt nelineāra (nelineārais Zēmaņa efekts). Tāpēc magnētisko apakšlīmeņu pārejas vairs netiek ierosinātas vienmērīgi, un izjūk \Delta m=2 koherences. Šādu situāciju var pētīt tālāk, aplūkojot lāzera inducētās fluorescences signālus pie pa labi un pa kreisi cirkulāri polarizētas gaismas. Aplūkojot abu polarizēto gaismu signālu starpības, var redzēt nenulles signālu, kas liecina par atomu leņķiskā momenta telpiskā sadalījuma simetrijas izzušanu jeb leņķiskā momenta izkārtošanas pāreju orientācijā (IPO).
2019. gada NHL drafts
2019. gada NHL drafts bija 57. NHL drafts, kurš norisinājās 2019. gada 21. jūnijā Vankūverā, Kanādā. Kopā tika draftēti 217 spēlētāji septiņās kārtās.
Lozduļova
Lozduļova, arī Lazduleja, ir ciems Balvu novada Briežuciema pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumu daļā 8 km no pagasta centra Briežuciema, 28 km no novada centra Balviem un 248 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P45 (Viļaka–Kārsava).
Grodņas Vecā pils
Vēsture
Uzkalns, kurā izvietota pils, apdzīvots kopš neolīta (7. gadu tūkstoša p.m.ē.). 11. gadsimtā tajā atradās nocietinājums ar koka pili. Pēc ugunsgrēka 12. gadsimtā tā tika pārbūvēta kā akmens un koka ēka un kalpoja par rezidenci Grodņas kņaziem — Melnās Krievzemes valdnieku dinastijai, kura bija cēlusies no Kijevas Jaroslava jaunākā dēla. Ir apgalvojumi, ka Grodņas nocietinājumi tikuši sagrauti 1241. gadā mongoļu iebrukuma laikā, taču tiem trūkst apstiprinājuma.
Bens Hārpers
Bendžamins Čeiss "Bens" Hārpers (dzims ) ir amerikāņu dziedātājs, dziesmu autors un multi-instrumentālists. Hārpers spēlē elektroniskās mūzikas sajaukumu ar blūzu, folkmūziku, soulmūziku, regeju un rokmūziku un viņš ir pazīstams ar izcilajām ģitārspēles prasmēm, vokālu un 'dzīvajiem' priekšnesumiem. Viņa albumi ir bijuši komerciāli veiksmīgi Ziemeļamerikā, Eiropā un Okeānijā. Hārpers ir divkārtējs Grammy balvas laureāts, par Labāko Pop-instrumentālo priekšnesumu un Labāko Tradicionālo Soulmūzikas Gospeļa Albumu, 2005. gadā.
Brīnumainā izglābšanās Hudzonā
"Brīnumainā izglābšanās Hudzonā" (en) ir 2016. gada ASV biogrāfiska drāmas filma, kas balstīts uz Džefrija Zaslova un Česlija Salenbergera autobiogrāfiju Highest Duy. Filmas režisors un viens no producentiem ir Klints Īstvuds. Galvenās lomas filmā atveido Toms Henkss, Ārons Ekharts un Lora Linnija. Filmas pirmizrāde notika Tellaridas filmu festivālā.
Grodņas Vecā pils
Vēsture
13. gadsimtā tālaika Baltkrievijai tradicionālajā stilā tika uzbūvēts pils centrālais aizsardzības tornis — donžons. Vītauts Dižais 1391.—1398. gadā koka nocietinājumu vietā tam pievienoja piecus "ķieģeļu gotikas" torņus, kad pārveidoja pili par vienu no savām galvenajām rezidencēm. Tā kā ap to laiku Grodņas apkaime sāka ciest no krustnešu uzbrukumiem, tad šis nocietinājums kļuva par svarīgu militāro centru. Šai pašā laikā pilī tika uzbūvēta arī akmens baznīca, kuras sienas iekļāvās nocietinājumu sistēmā. Kazimirs IV Jagellons faktiski padarīja Grodņu par Lietuvas galvaspilsētu un bieži tur atradās. Tieši Grodņas Vecajā pilī viņam 1445. gadā tika piedāvāts Polijas kronis, un tur viņš arī nomira 1492. gadā.
Brīnumainā izglābšanās Hudzonā
Filmas galvenais varonis ir amerikāņu pilots Česlijs Salenbergers, kurš kļuva par varoni pēc tam, kad ar bojātu lidmašīnu nolaidās Hudzonā, izglābjot pasažierus un apkalpi.
Grodņas Vecā pils
Vēsture
Nākamais ievērojamais pils saimnieks bija Stefans Batorijs, kurš plānoja Grodņu par savas plašās Austrumeiropas impērijas galvaspilsētu. Viņš piesaistīja arhitektus, lai manierisma stilā pārbūvētu Vītauta pili par viņa lielajam galmam piemērotu dzīvesvietu. Dažādi avoti par galveno arhitektu nosauc vācu vai austriešu arhitektu Jozefu Roitenu vai itāli Santi Guči. Pēc Batorija nāves Grodņā 1586. gadā pils nozīme samazinājās. Krievijas—Polijas kara laikā 1655. gadā aizstāvju pamesto pili ieņēma Krievijas karaspēks.
Pils atdzimšanu organizēja Lietuvas lielkņazistes kanclers Kšištofs Zigmunts Pacs, kurš savāca pietiekamus līdzekļus, lai finansētu karaliskās rezidences atjaunošanu. Atjaunoto pili par Polijas un Lietuvas ūnijas katra trešā seima sasaukuma vietu izvēlējās Polijas karalis Mihals Koributs Višņoveckis. Pils atkal cieta lielus postījumus Lielā Ziemeļu kara laikā, kad to nodedzināja zviedri, piespiežot karalisko galmu pārcelties uz jaunbūvēto Jauno Grodņas pili.
Mūsdienas
Kopš 1924. gada pili lieto 1920. gadā dibinātais vēstures un arheoloģijas muzejs. 2015. gadā uzsāktā rekonstrukcija, kas paredz atjaunot Batorija laika pili, tiek dažādi vērtēta no vēsturiskā viedokļa, jo par to saglabājies pārāk maz ziņu. Turklāt rekonstrukcija paredz nojaukt dažas vēsturiskas ēku daļas.
Hirosimas miera memoriāls
Hirosimas miera memoriāls (ja, Hiroshima heiwa kinenhi), arī Bumbas kupols (ja, Genbaku Dōmu) ietilpst Hirosimas miera memoriālajā parkā Hirosimā, Japānā. Izveidots to cilvēku, kas mira pilsētas bombardēšanā, piemiņai. Bombardēšanā mira vairāk nekā 90 tūkstoši cilvēku, pēc tam no radiācijas mira vēl 70 tūkstoši. Memoriāls ir galvenais objekts parkā.
Pirms Otrā pasaules kara šis bija izstāžu centrs. Ēkas projektu 1915. gadā izstrādāja čehu arhitekts Jans Lecels. Bombardēšanā ēka smagi cietusi; tā atradās tikai 160 metrus no sprādziena epicentra. Pēc kara tā tika nostiprināta, lai novērstu turpmāku sagrūšanu. 1996. gadā miera memoriāls tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Takeši Natori
Takeši Natori (ja) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||1||1
Zoltāns Gera
Zoltāns Gera (hu, dzimis ) ir Ungārijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Ungārijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Gera ir Ungārijas U19 izlases galvenais treneris.
Savu karjeru sācis Ungārijas komandā Harkány SE. Vēlāk spēlējis arī Pécs un Ferencváros. 2004. gadā pievienojies Anglijas Premjerlīgas komandai West Bromwich Albion. Kopumā West Brom komandā viņš nospēlēja četras sezonas, divas no tām Premjerlīgā, bet pārējās divas Anglijas čempionātā. 2008. gadā pievienojies citai Premjerlīgas komandai Fulham, kur viņš pavadīja trīs sezonas, līdz 2011. gadā atgriezās West Brom. 2014. gadā atgriezies Ungārijas komandā Ferencváros. 2018. gadā noslēdzis spēlētāja karjeru.
Ungārijas futbola izlases sastāvā debitējis 2002. gadā. Piedalījies 2016. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Ferencváros
West Bromwich Albion
Zilais akmeņstrazds
Zilais akmeņstrazds (Monticola solitarius) ir mušķērāju dzimtas putnu suga. Zilo akmeņstrazdu dabiskais izplatības areāls ir Vidusjūras reģions, Tuvie Austrumi, Dienvidāzija un Dienvidaustrumāzija. Zilais akmeņstrazds ir Maltas nacionālais putns, bija attēlots uz Maltas liras monētas, kuras nominālvērtība bija 1 lira.
Olbrahts Laskis
Olbrahts Laskis (pl, dzimis 1536. gadā, miris ) bija poļu galminieks, alķīmiķis un avantūrists, Seradzas vojevoda (no 1566. līdz 1605. gadam), Alūksnes stārasts no 1588. gada.
Dzīvesgājums
Dzimis Seradzas vojevodas Hieronima Laska ģimenē. 12 gadu vecumā tika nosūtīts uz dienestu Kārļa V galmā, kurš savukārt nosūtīja Olbrahtu dienestā pie sava brāļa, Ungārijas un Bohēmijas karaļa Ferdinanda I. Pēc pilngadības sasniegšanas 1551. gadā atgriezās Polijā.
No 1553. gada darbojās kā Ferdinanda I meitas Austrijas Katrīnas sekretārs. Pavadīja to no Vīnes uz Krakovu uz viņas laulībām ar Polijas karali Sigismundu II Augustu. 1556. gadā Laskis Kežmarokā apprecējās ar ungāru magnāta atraitni Katrīni Bužinski, iegūdams bagātu mantojumu.
No 1559. gada Olbrahts Laskis iesaistījās Moldāvijas kņazistes iekšpolitikā, 1559. gadā Laskis devās uz Transilvānijas galvaspilsētu Alba Jūliju pie Jānoša I Sapojai atraitnes Izabellas Jagellonas, plānojot iesaistīties cīņā par Moldāvija kņazistes troni. Izabella drīz mira, tomēr Laskis galmā iepazinās ar Joanu Heraklīdu. Noslēdzot vienošanos ar Hēraklīdu par kopīgu cīņu par Moldāvijas troni, Laskis atgriezās Kežmarokā. Šeit viņs savāca algotņu karaspēku, un devās atpakaļ uz Moldovu. Tomēr Polija tolaik bija iesaistījusies Livonijas karā, tāpēc nebija ieinteresēta vēl vienā konfliktā un ceļā uz Moldovu algotņu karaspēks tika atbruņots. 1561. gadā Laskis vēlreiz savāca karaspēku, 18. novembrī sakāva Moldāvijas hospodara karaspēku, padzina no troņa Aleksandru III Lepušņanu un par hospodaru kļuva Heraklīds. Laskis ieguva īpašumā Hotinu, kuru gan vēlāk Hēraklīds Laskim atņēma.
Cīņās Moldāvijā iztērēdams sievas mantojumu (pirmā sieva mira 1569. gadā), Laskis 1564. gadā apprecējās ar bagātu atraitni, karaļa Sigismunda Vecā ārlaulības meitu, par Laski 21 gadu vecāko Beāti Koscelecku. Saņemdams bagātu mantojumu, Laskis ieslodzīja sievu Kežmarokā, bet vēlāk vienlaicīgi apprecējās ar francūzieti Sabīni de Sovu.
1571. gadā Sigismunds II Augusts mira. Olbrahts Laskis piedalījās karaļa ievēlēšanas seimā Varšavā, atbalstot Anrī III kanditatūru. Laskis bija arī viens no Varšavas konfederācijas parakstītājiem. Varšavas konfederācija bija viens no pirmajiem reliģiskās tolerances dokumentiem Eiropā. 1574. gada jūnijā Andrī pameta Poliju, lai kļūtu par Francijas karali. 1575. gadā notika jauns karaļa ievēlēšanas seims. Laskis atbalstīja Maksimiliāna II kandidatūru, tomēr par karali tika ievēlēts Stefans Batorijs un Laskis devās trimdā. Uzturējās Itālijā un Ungārijā, līdz 1581. gadā viņam tika ļauts atgriezties Polijā.
1583. gadā Laskis ieradās Londonā, kur divreiz tikās ar Elizabeti I. Šeit viņš iepazinās ar alķīmiķiem Džonu Dī un Edvardu Kelliju un uzaicināja tos uz Polijas galmu. Kopā ar Dī un Kelliju, Laskis ieradās Krakovā. Dī un Kellijs neveiksmīgi centās pārvērst smiltis zeltā, tika audencē pie Polijas karaļa, bet vēlāk devās uz Prāgu.
1586. gadā Stefans Batorijs mira. Cīņā par Polija karaļa troni Laskis atbalstīja Janu Zamojski un Sigismundu III. Par šo atbalstu Laskis 1588. gadā tika iecelts par Pārdaugavas Livonijas hercogistes Alūksnes stārastu, un saņēma īpašumā Alūksnes, Gulbenes un Kirumpē pilis. No 1593. līdz 1594. gadam Laskis pavadīja Polijas karali Sigismundu II uz Stokholmu.
Veģetatīvā distonija
Veģetatīvā distonija, pazīstama arī kā somatoforma veģetatīvā disfunkcija,  vai disautonomija, ir stāvoklis, kurā cilvēkam pienācīgi nedarbojas veģetatīvā nervu sistēma un kā rezultātā ir novērojamas vispārīgas sūdzības sirds un asinsvadu, kā arī elpošanas un citu organisko sistēmu darbībā, kas galvenokārt radušās psihiskas pārslodzes dēļ un kam nav organisku (pataloģisku) cēloņu.
Kopsavilkums
Veģetatīvā distonija rodas tad, kad cilvēkam daļēji vai pilnībā ir bojāta veģetatīvā nervu sistēma, kuras radītie simptomi var izpausties gan vieglā, gan dzīvībai bīstamā formā. Mūsdienās ir pierādīts, ka veģetatīvo distoniju izsauc psiholoģiski faktori un šī saslimšana tiek uzskatīta par garīgās veselības traucējumu. Lai gan ar veģetatīvo distoniju biežāk slimo tieši sievietes, to ir iespējams iegūt ikvienā vecuma posmā kā sievietēm, tā arī vīriešiem.
Parasti kā viens no galvenajiem cēloņiem veģetatīvās distonijas attīstībai ir ilgstoša psihoemocionālā pārslodze kā, piemēram, atrašanās pastāvīga stresa vai trauksmes situācijās, kas pakāpeniski var izraisīt veģetatīvās nervu sistēmas disbalansu. Līdzīgi veģetatīvo distoniju var izraisīt arī pēkšņi emocionālie pārdzīvojumi — nelaimes gadījumi vai tuvu cilvēku zaudējumi. Tāpat liela iespēja saslimt ar to ir tiem cilvēkiem, kas hroniski slimo ar diabētu vai Pārkinsona slimību.
Lai gan bojājumi veģetatīvajai nervu sistēmai visbiežāk ir neatgriezeniski, ārstēšanās procedūra pret veģetatīvo distoniju sevī ietver fizioterapiju (vingrošana, joga utt.), medikamentu (visbiežāk dažādu antidepresantu) lietošanu, kā arī sliktākos gadījumos klīnisko operāciju.
Vēsture
Stāvokli, ko mūsdienās parasti sauc par veģetatīvo distoniju ir disautonomijas apakštips, un to ārsti pirmo reizi novēroja 19. gadsimta vidū — Krimas kara un Amerikas pilsoņu kara laikā un starp britu kareivjiem, kuri kolonizēja Indiju, kad šo slimību 1871. gadā Džeikobs da Kosta (Jacob Da Costa) to nodēvēja par "satrauktās sirds sindromu" un pie kuras ārsti vainoja kareivju smago pārpūli, vēlāk šo slimību pazina kā Da Kostas sindromu.
Medicīnas attīstības un vēstures gaitā veģetatīvo distoniju sauca arī par neirocirkulatoro astēniju, veģetozi, veģetopātiju, vazomotoro neirozi, kuņģa neirozi, organoneirozi, angioneirozi, veģetatīvo nenoturību. Terminu "asinsvadu veģetatīvā distonija" zinātnes apritē 1909. gadā ieviesa ārsts Vilčmanis.
Trīs veģetatīvās distonijas tipi
Veģetatīvā distonija ir saistīta ar funkcionāliem organisma darbības traucējumiem. Arī rūpīgas objektīvas izpētes rezultātā patoloģiskas izmaiņas orgānos parasti netiek atrastas. Mūsdienās ir pierādīts, ka veģetatīvo distoniju izsauc psiholoģiski faktori un šī saslimšana tiek uzskatīta par garīgās veselības traucējumu. Tomēr šo kaiti ārsti iedala trīs tipos, lai pēc tiem noteiktu tālāko ārstēšanu:
Katras veģetatīvās distonijas gadījums ir individuāls, izpaužas citādi; atšķiras arī problēmas iemesli un cēloņi.
Simptomi
Veģetatīvā distonija bieži vien progresē pavasarī un rudenī, kad jebkuram cilvēkam tiek novērota avitaminoze un depresīvs noskaņojums, bet klāt vēl pievienojas nezināmās kaites — simptomi, kas dubulto pavasara vai rudens apātiju. Galvenais šīs kaites rašanās cēlonis ir visu organisma funkciju disbalanss. Veģetatīvā nervu sistēma atbild par visu organisma iekšējo orgānu darbību, kā arī kontrolē organisma homeostāzi — iekšējās vides sabalansēšanu. Katram cilvēkam šīs kaites simptomi izpaužas atkarībā no tā, kāds orgāns ir visjutīgākais, kurš reaģē visātrāk. Veģetatīvās distonijas simptomi ir ļoti līdzīgi panikas lēkmēm. Tikai retos gadījumos visi šie simptomi notiek vienlaicīgi, biežāk 2—3 simptomi no zemāk minētajiem norisinās vienlaicīgi:
Veģetatīvās distonijas simptomi, kuru ir daudz un kas katram indivīdam ir ļoti atšķirīgi, ir saistīti ar neefektīviem vai nelīdzsvarotiem eferentiem signāliem, kas tiek nosūtīti, izmantojot abas sistēmas.
Nopietnu un izteikti traucējošu veģetatīvās distonijas simptomu gadījumā visiedarbīgākā ir antidepresantu un psihoterapijas kombinācija. Vieglu simptomu gadījumā var palīdzēt alternatīvas palīdzības metodes — meditācija, fizioprocedūras, vingrošana, adatu terapija, joga.
Klasifikācija
Īpaši krievu literatūrā disautonomijas apakštips, kas īpaši ietekmē asinsvadu sistēmu, tiek saukts par veģetatīvo-asinsvadu distoniju (veģetatīvi-vaskulārā distonija; VVD). Termins "veģetatīvā" atspoguļo veco veģetatīvās nervu sistēmas nosaukumu: veģetatīvā nervu sistēma. Pareizāks nosaukums dažiem garīgiem traucējumiem, kas saistīti ar VVD, ir nosaukums "nervu sistēmas somatoformā veģetatīvā disfunkcija".
Starptautiskajā slimību klasifikatorā (ICD) ICD-10 tā iekļauta ar kodu F45.3. Rietumvalstīs veģetatīvās distonijas diagnoze (tādā nozīmē, kā to saprot postpadomju ārsti) netiek izmantota.
Somatoformās veģetatīvās disfunkcijas ICD apraksts: "Slimnieks attēlo simptomus tā, it kā tie būtu somatiski traucējumi kādā orgānā vai organisma sistēmā, ko lielā mērā vai pilnībā inervē un kontrolē veģetatīvā nervu sistēma (piem., kardiovaskulārā, gastrointestinālā, respiratorā vai uroģenitālā sistēma). Parasti ir divu veidu simptomi, bet neviens no tiem nenorāda uz kāda orgāna vai orgānu sistēmas somatisku bojājumu. Pirmkārt, ir sūdzības, kas pamatojas uz objektīvi atrodamiem veģetatīvās nervu sistēmas uzbudinājuma simptomiem, kā sirdsklauves, svīšana, sarkšana, trīce un bailes un bažas par iespējamiem somatiskiem traucējumiem. Otrkārt, ir subjektīvas sūdzības par nespecifiskām vai mainīgām sajūtām, kā ātri pārejošas, smeldzošas un asas sāpes, dedzināšanas, smaguma, sasaistītības, uztūkšanas vai iestiepuma sajūta, ko pacients saista ar kādu orgānu vai orgānu sistēmu."Somatoformas veģetatīvas disfunkcijas ICD apakštipi:
Krievijā un bijušās padomju republikās ārsti, kardiologi un neirologi bieži lieto terminu “veģetatīvā-asinsvadu distonija” tāpēc, ka šādas sindromiskas diagnozes ir ērtas, ļaujot netērēt laiku noteiktu traucējumu cēloņu diagnostiskai; Vēl viens termina biežas lietošanas iemesls ir lēnā klīnisko domāšanas stereotipu pārstrukturēšanās. Termina "veģetatīvā distonija" nozīme ir tuvu jēdzienam "neirocirkulārā distonija", kas arī nav iekļauta Starptautiskajā slimību klasifikācijā, un to plaši izmanto arī ārsti, kardiologi un neirologi Krievijā un citur. Veģetatīvās-asinsvadu distonijas un neirocirkulācijas distonijas diagnozi bieži pavada neatbilstoši un neefektīvi ārstēšanas pasākumi, kas pasliktina slimības prognozi un pacienta dzīves kvalitāti.
Ūdensvīrs (filma)
"Ūdensvīrs" ir Latvijas animācijas filma, kas izdota 2001. gadā. Filmas režisore ir Māra Liniņa.
Sižets
Filmas galvenais varonis ir ūdensvīrs, kurš valda noslēpumainā ūdens dzelmē. Kādu dienu viņš pēkšņi mostas no miega, tādējādi izjaucot ierasto zemūdens dzīvi.
Jihlavas "Dukla"
Jihlavas "Dukla" ir hokeja komanda, kas bāzēta Jihlavā, Čehijā, un spēlē Čehijas 1. līgā. Komanda dibināta 1956. gadā. Tā pastāvēšanas laikā "Dukla" izcīnījusi 12 Čehoslovākijas hokeja līgas čempiones titulus. Vairākas sezonas komanda spēlējusi arī Čehijas Ekstralīgā.
Komandas rindās spēlējuši tādi spēlētāji kā Jaroslavs Holīks, Jirži Holīks, Jans Klapāčs, Milans Halupa, Igors Liba, Jirži Crha, Dominiks Hašeks un citi.
Laika posmā no 2004. līdz 2011. gadam komandas sastāvā īslaicīgi spēlējuši trīs Latvijas hokejisti — Krišs Grundmanis, Jānis Andersons un Edgars Masaļskis.
Žaks d'Arliņkūrs
Žaks d'Arliņkūrs (fr) bija franču jātnieks. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.
Augustusburga
Augustusburga ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Vidussaksijas apriņķī. Pār pilsētas apbūvi dominē no 1568. līdz 1572. gadam celtā Augustusburgas medību pils (Jagdschloss Augustusburg), mūsdienās motociklu muzejs un hostelis. No Erdmansdorfas ciemata dzelzceļa stacijas uz Augustusburgas pilsētu kalna galā ved funikuleris (Drahtseilbahn Augustusburg).
Brieksīne (Briežuciema pagasts)
Brieksīne ir ciems Balvu novada Briežuciema pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 6 km no pagasta centra Briežuciema, 30 km no novada centra Balviem un 250 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P45 (Viļaka–Kārsava). Netālu atrodas apdzīvota vieta ar tādu pašu nosaukumu Baltinavas novadā. Brieksīnes kapu kapliča ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis. Netālu atrodas 128 metrus augstais Brieksīnes kalns.
Vidussaksijas apriņķis
Vidussaksijas apriņķis (de) ir apriņķis Vācijā, Saksijas federālajā zemē. Apriņķis robežojas ar Saksijas Leipcigas, Ziemeļsaksijas, Meisenes, Saksijas Šveices-Austrumu Rūdu kalnu, Rūdu kalnu apriņķiem, Kemnicu un Cvikavas apriņķi, kā arī Tīringenes Altenburgas Zemes apriņķi un Čehiju.
Vidussaksijas apriņķis iedalās 21 pilsētā un 33 kopienās. Pilsētas ir Augustusburga, Branda-Erbisdorfa, Burgštete, Dēbelna, Ēderana, Flēa, Frankenberga/Sa., Frauenšteina, Freiberga, Gēringsvalde, Grosširma, Hainihene, Harta, Leisniga, Luncenava, Mitveida, Pēniga, Rohlica, Rosveina, Valdheima, Zaida.
Māria Porubski-Anģalošine
Māria Porubski-Anģalošine (hu; dzimusi ) ir Ungārijas starptautiskā meistare šahā (1971).
Biogrāfija
Pirmo panākumu starptautiskajā arēnā guvusi 1970. gadā, kad aiz Tatjanas Zatulovskas un Žužas Verēci ieņēmusi trešo vietu starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā Balatonseplakā (Ungārija). Par šo sasniegumu FIDE 1971. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. Divas reizes piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla zonas turnīros (1987, 1991). 1991. gadā izcīnījusi bronzas medaļu Ungārijas sieviešu šaha čempionātā.
Pārstāvējusi Ungārijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
2007. gadā Kestheļā (Ungārija) dalījusi pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Keszthely Open.
Latvijas Fotogrāfijas muzejs
Latvijas Fotogrāfijas muzejs ir muzejs Rīgā, kur tiek glabāti un izstādīti latviešu fotogrāfu darbi.
Šis ir pirmais muzejs pilsētā, kas veltīts fotogrāfijai. Muzejs 1993. gadā atvērts kā Rīgas vēstures un kuģniecības muzeja filiāle. Muzejs atrodas vēsturiskā bagāta Rīgas tirgoņa namā, kurš šajā namā dzīvoja 16. gadsimtā.
Muzeja pastāvīgajā ekspozīcijā parādīta fotogrāfijas mākslas attīstība Latvijā, no 1839. līdz 1941. gadam, kā arī dažāda fototehnika, foto aprīkojums un arhīvu dokumenti. Specializētā bibliotēkā glabājas šīs tematiskas grāmatas un žurnāli. Muzejā regulāri notiek mūsdienu meistaru fotoizstādes, tematiskie semināri un konferences.
Kurpītes
"Kurpītes" ir Latvijas animācijas filma, kas izdota 1993. gadā. Filmas režisore ir Signe Baumane.
Sižets
Animācijas filmas pamatā ir pasaka par kādu princi un meiteni.
Īssavienojums (filma)
"Īssavienojums" (en) ir amerikāņu režisora Džona Bedema 1986. gadā uzņemta fantastiska filma. Tai bija lieli panākumi zinātniskās fantastikas cienītāju vidū, filmas ienākumi bija vairāk nekā 40 miljoni dolāru. Filma bija iecienīta arī PSRS, tikai 1988. gadā vien, kad sākās tās demonstrēšana PSRS kinoteātros, to noskatījās 31,7 miljoni skatītāju, daudzi padomju skolēni gāja filmu skatīties vēlreiz. Filmas pasaules pirmizrāde notika 1986. gada 9. maijā.
Sižets
Zibens spēriens militārās laboratorijas ēkā izraisa īssavienojumu jaunākajā kaujas robota prototipā Nr. 5, kā rezultātā tiek zaudēta daļa viņa atmiņas. Cenšoties aizpildīt datubāzē esošās nepilnības, robots sāk izpētīt apkārtējo pasauli un nejaušu gadījumu virknes dēļ izkļūst ārpus militārās bāzes. Robotu izstrādājušās kompānijas vadība ir šausmās: pazudušais robots ir bruņots ar lāzera ieroci un var sākt to izmantot pret mierīgajiem iedzīvotājiem, nodarot katastrofālus postījumus. Meklēt robotu tiek nosūtīti uzņēmuma darbinieki, tai skaitā arī paši robota konstruktori — Ņūtons Krosbijs (Stīvs Gutenbergs) un Bens Džabituja (Ben Jabituya; Fišers Stīvenss).
Tikmēr robots Nr. 5 satiekas ar Stefāniju Speku (Elija Šīdija). Noturot viņu par citplanētieti, Stefānija aicina "atnācēju" uz savām mājām, kur robots kāri aizpilda savu datubāzi, izlasot visas Stefānijas grāmatas, iepazīstoties ar viņas mājdzīvniekiem un vienlaikus skatoties dažādas televīzijas pārraides. Nejauši ieraugot uz robota plāksnīti, kurā norādīts tā ražotājs, Stefānija izlemj atdot robotu īpašniekiem, cerot uz atlīdzību. Taču tobrīd, spēlējoties ar sienāzi, robots nejauši to saspiež un lūdz Stefāniju kukaini "salabot". Stefānija paskaidro, ka tas nav iespējams, un robots, kurš saskata paralēles starp sienāzi un sevi, saprot, ka laboratorijā viņu gaida demontāža un līdz ar to arī nāve — tāpat kā sienāzim. Vēlme izdzīvot piespiež robotu atkal bēgt.
Kunitaka Sueoka
Kunitaka Sueoka (ja; dzimis ) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Īssavienojums (filma)
Sižets
Pēc piedzīvojumu virknes Stefānijai un Nr. 5 izdodas satikt galveno robota konstruktoru Ņūtonu Krosbiju, kurš pārliecinās, ka īssavienojums, ko izraisījis zibens spēriens, patiešām ir pārvērtis bezdvēselisku mehānismu domājošā būtnē, kurai, starp citu, piemīt humora izjūta. Konstruktors nostājas robota pusē, taču drīz vien uzņēmumam uzbrūk karaspēks, kam dota pavēle par katru cenu iznīcināt "neprognozējamo" robotu, kas galu galā tiem it kā izdodas. Tomēr, kā drīz noskaidrojas, patiesībā Nr. 5 tikai viltīgi inscenējis savu iznīcināšanu. Beigās Stefānija, Ņūtons un Nr. 5, kurš pieņēmis sev vārdu "Džonijs", veiksmīgi nokļūst attālā vietā, kur tiem nekas nedraud.
Kunitaka Sueoka
Nacionālā izlase
!Kopā||1||0
Īssavienojums (filma)
Lomās
Elija Šīdija — Stefānija Speka Stīvs Gutenbergs — doktors Ņūtons Krosbijs Fišers Stīvenss — Bens Džabituja Braiens Maknamara — Frenks, Stefānijas bijušais draugs Džons Bedems — televīzijas ziņu operators
un citi aktieri.
Atsauksmes
Žurnāls Мир Фантастики iekļāva robotu Džoniju 5 desmitajā vietā sarakstā Самые-самые роботы, rakstot, ka Džonijs "kļuva par Terminatora komisko pretstatu, parādot, ka robots var meklēt savu vietu cilvēku sabiedrībā, kas vienlaikus ir gan smieklīgi, gan nopietni".
Vilkove
Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1746. gadā kā Lipovanskas (Липованское) vecticībnieku ciems. Ciems uzbūvēts pie pašas Donavas ietekas Melnajā jūrā, bet upes deltas paplašināšanās rezultātā tas tagad atrodas 6 km no jūras. Pilsētas statuss kopš 1762. gada. Lielākā daļa iedzīvotāju joprojām pēc ticības ir krievu vecticībnieki. Galvenā iedzīvotāju nodarbošanās ir zveja, kā arī dārzkopība (vīnogas, zemenes).
Hammurapi likumi
Hammurapi likumi ir labi saglabājies babiloniešu likumu kodekss, kas tiek datēts ar 1772. gadu p.m.ē. Tas ir viens no senākajiem atšifrētajiem garajiem rakstiem pasaulē. Tos izdeva sestais Babilonijas valdnieks Hammurapi. Likumu kodekss sastāv no 282 likuma pantiem, kas sākotnēji tika iekalti akmens stabā ķīļrakstā. Likumi tika sastādīti pēc "taliona" principa ("aci pret aci, zobu pret zobu"). Pašlaik Hammurapi stēla atrodas Luvrā.
Leonards Bartkevičs
Leonards Bartkevičs (1932-2023) ir bijušais Latvijas PSR sabiedriskais darbinieks, padomju nomenklatūras loceklis. Latvijas PSR ārlietu ministrs (1985-1989).
Dzīvesgājums
Dzimis Dagdas pagastā Leopolda Bartkeviča ģimenē. Pēc Otrā pasaules kara darbojās LĻKJS Dagdas rajona komitejā (1950—1960), vēlāk bija Rīgas pilsētas komitejas sekretārs (1960—1963) un Latvijas komjaunatnes CK 1. sekretārs (1963-1969). Līdztekus 1963. gadā absolvēja studijas LVU.
No 1969. gada bija Latvijas Komunistiskās partijas (LKP) Kirova rajona 1. sekretārs (1969—1976), LKP CK nodaļas vadītājs (1971-1976). 1976. gadā Bartkeviču iecēla par Latvijas PSR TV un radioraidījumu komitejas priekšsēdētāju, 1976. gadā viņš absolvēja PSKP CK Sabiedrisko zinātņu akadēmiju un aizstāvēja vēstures zinātņu kandidāta grādu, 1985. gadā kļuva par Latvijas PSR ārlietu ministru un Ministru padomes priekšsēdētāja vietnieku.
Vikipēdija azerbaidžāņu valodā
Vikipēdija azerbaidžāņu valodā (az) ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas versija azerbaidžāņu valodā. Šīs valodas Vikipēdijas versija tika izveidota 2002. gada janvārī. 2020. gada aprīlī izveidoto rakstu skaits Vikipēdijas azerbaidžāņu valodas versijā pārsniedza 150 tūkstošus. Vēl pastāv Vikipēdija dienvidazerbaidžāņu valodā, kur raksta persiešu rakstībā, to veido azerbaidžāņi, kas dzīvo Irānā. Lielākā daļa (74,5%) no Vikipēdijas azerbaidžāņu valodā papildinātājiem ikdienā dzīvo Azerbaidžānā. 10,9% no papildinātājiem ir no Turcijas, 5,8 % ir no Vācijas, bet no Amerikas Savienotajām Valstīm ir 2,2%.
Galēji labēja politika
Galēji labējā politika, galēji labējais vai labējais ekstrēmisms ir politika, kas atrodas tālāk politiskā spektra labajā pusē nekā labēja politika, jo īpaši attiecībā uz to, ka tā ir antikomunistiska, autoritāra, ultranacionālistiska, un tai ir natīvistu ideoloģijas un tendences.