cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Crew Dragon In-Flight Abort Test
Lidojuma gaita
Pirms starta NASA un SpaceX veica visu notikumu simulāciju, kā tas notiktu pie īstās apkalpes palaišanas, ieskaitot apkalpes apģērbšanu un braukšanu uz starta laukumu. Pēc aizkavēšanas, gaidot labāku meteoroloģisko redzamību, Falcon 9 tika palaista 15:30:00. Raķete lidoja kā plānots līdz pat atdalīšanās punktam, kur Crew Dragon atdalījās, bet raķete tika iznīcināta. Kosmosa kuģis pēc atdalīšanās lidoja suborbitālā trajektorijā. Apogejā tika atdalīts nehermētiskais kravas nodalījums. Tad tika izmantoti Drako dzinēji, lai kapsulu noorientētu nolaišanās posmam. Visas galvenās funkcijas tika veiksmīgi izpildītas, ieskaitot atdalīšanu, dzinēju iedarbināšanu, izpletni un nosēšanos. 15:38:54 UTC nolaižamais aparāts nosēdās Atlantijas okeānā netālu no Floridas piekrastes. Lidojuma ilgums bija 8 minūtes 54 sekundes.
Spradzene
Spradzene (Fragaria viridis) ir daudzgadīgs rožu dzimtas lakstaugs. Spradzene ir sastopama diezgan bieži. Eirāzijā — (neiekļaujot Eiropas rietumu un ziemeļu daļu) plaši izplatīta suga.
Latvijā — retumis visā teritorijā.
Biotopi
Grupas sausās pļavās, upju krastu terasēs, atmatās un atklātos pauguros kā arī sausu mežmalu un pauguru nogāzēs.
Apraksts
Daudzgadīgs, sīks (garumā 5-15 cm) rožu dzimtas lakstaugs. Lapas rozetē. Ir stīgas, kas mezglos sakņojas. Lapas trīsstaraini saliktas no ovālām 2-5 cm garām un 1,5-2,5 cm platām lapiņām ar lielzobainu malu, gala pēdējais zobiņš īsāks nekā zobiņi tam abpus blakus. Lapiņu plātne apmatota. Ziednesis (stublājs) apmatots, augšdaļā zaro. Ziedi balti izvietoti ziedneša zaru galos pa vienam. Vainaglapas savstarpēji pārsedzas. Kauslapas garas, piekļautas pie augļa. Sulīgās ziedgultnes apakšējā daļā riekstiņu nav. Auglis ieapaļš, grūti atdalāms no kauslapām (ziedgultnes), gatavs tumšsarkans vai violeti sarkans, ļoti smaržīgs nedaudz lielāks par meža zemenēm. Plūcot augli un tam notrūkstot, dzirdams raksturīgs knikšķis. Zied maijā un jūnijā. .
Eksponentvienādojums
Eksponentvienādojums ir vienādojums, kur nezināmais atrodas kāpinātājā. Piemēram, 3^x= 27, Eksponentvienādojumu risināšanā nepieciešams izmantot pakāpju īpašības un definīcijas. Piemērs:
Piemērs:
(-2)^4=16 Piemērs:
(-2)^3=-8
Piemērs: Pārveido par pakāpi!
Kāpināšanas īpašības
Piemēri:
Eksponentvienādojumu reducēšana uz pamatformu
Ir eksponentvienādojumi, kurus var reducēt formā
! Šī veida vienādojumus, izmantojot pakāpju īpašības, reducē pamatformā, no kurienes f(x)=g(x)), jo vienādām pakāpēm ar vienādām bāzēm kāpinātāji ir vienādi.
Piemērs: Atrisināt vienādojumu 3^{x^2-4}=1
Risinājums:
x^2=4
Kopīgā reizinātāja iznešana ārpus iekavām
Ir eksponentvienādojumu veidi, kuros ir ērti iznest pirms iekavām kopīgo reizinātāju, kurš satur pakāpi ar mazāko kāpinātāju.
Piemērs: Atrisināt vienādojumu
Risinājums:
x=3
Reducēšana uz algebriskiem vienādojumiem
Piemērs: Atrisināt vienādojumu
2^x=y>0
y^2-9y+8=0
y1=8 un y2=1
1)2^x=8 un tātad x1=3
2)2^x=1, tātad x2=0
Ikšķiles bibliotēka
Ikšķiles novada Centrālā bibliotēka ir bibliotēka Ikšķilē, kas atrodas Peldu ielā 22.
Pirmās biedrību bibliotēkas Ikšķiles apkārtnē veidojušās un darbojušās jau 19. gadsimta sākumā. Pirmās rakstiskās ziņas par Ikšķiles novada bibliotēku pirmsākumiem atrodamas V. Villerušas grāmatā „Gājums”, kur minēts, ka 1852. gadā Ikšķiles pagastā tika izveidota Lasīšanas biedrība ar 35 biedriem. Pēc Otrā pasaules kara bibliotēka atjaunota 1946. gadā. Gadu gaitā bibliotēkas atrašanās vieta mainījusies. 1974. gadā izveidota atsevišķa bērnu bibliotēka.
Al-Ittihad Club
Al-Ittihad Club (ar) ir profesionāls Saūda Arābijas futbola klubs no Džidas, kas piedalās valsts augstākajā futbola līgā jeb Saūda Arābijas profesionālajā līgā. Klubs tika dibināts 1927. gadā un kopš tā laika tas vienmēr ir piedalījies augstākajā valsts līgā. Tas ir arī vecākais joprojām pastāvošas Saūda Arābijas futbola klubs.
Klubs savas mājas spēles aizvada valsts otrajā lielākajā stadionā King Abdullah Sports City, kurā ir 62 345 skatītāju vietas. Kluba lielākā sāncensība ir ar Al Hilal, maču starp abām komandām dēvē par Saudi El Clasico. Kluba veiksmīgākais posms bija 1990. un 2000. gadi, kad tika izcīnīti vairāki tituli gan vietējā, gan starptautiskā līmenī.
NG-13
Kosmosa kuģis nosaukts par godu pirmajam afroamerikāņu astronautam Robertam Lorensam, kurš gāja bojā treniņlidojuma laikā 1967. gadā.
Al-Ittihad Club
Al-Ittihad ir arī viens no spēcīgākajiem klubiem Āzijā. Tas ir izcīnījis divus AFC Čempionu līgas titulus. Vietējā līmenī tas ir izcīnījis deviņus augstākās līgas titulus.
NG-13
Derīgā krava
Kopējā kravas masa bija 3544 kg. Kosmosa kuģa hermētiskajā nodalījumā atradās 3377 kg kravas: lietas apkalpei (712 kg), rezerves daļas stacijas iekārtām (1588 kg), krava zinātniskajiem pētījumiem (966 kg), datoru iekārtas (30 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aprīkojums (81 kg). Kravā bija arī trīs Cubesat pavadoņi: Red-Eye 2, DeMi, TechEdSat 10
Timofejevs
Timofejevs (ru, no personvārda Timofejs (Тимофе́й); sieviešu dzimtē Timofejeva (Тимофе́еваа)) ir izplatīts krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Vasaras jānītis
Latvijā vasaras jānītis ir rets adventīvs (ievazāts) augs. Dažviet lokāli var būt diezgan masveidīgs. Iespējams, tā sastopamība valstī palielinās un variē pa gadiem.
NG-13
Derīgā krava
Nehermetizētā krava (167 kg) bija NanoRacks palaišanas iekārta NRCSD-E ar Cubesat pavadoņiem.
Lidojuma gaita
Cygnus tika palaists 20:21:04 UTC ar nesējraķeti Antares 230+ no Vidusatlantiskā reģionālā kosmoporta (MARS) starta laukuma LP-0A.
Vasaras jānītis
Dažāda lieluma grupas aug nezālienēs, ceļmalās un gar dzelzceļiem.
Apraksts
Vasaras jānītis ir divgadīgs, 40-120 (dažreiz 180) cm garš lakstaugs ar stāvu, augšdaļā zarojošu stublāju. Stublājs un lapas ir ar matiņiem. Lapu forma ir no iegareni olveidīgas līdz lancetiskas, tās ir 5-9 cm garas un 1,5-4 cm platas; to mala ir lielzāģzobaina vai gluda (augšējām lapām). Ziedu kurvīši ir 1,5-2 cm plati un ir izvietoti vairogveidīgās ziedkopās stublāja un zaru galā. Parasti sānzari mazliet garāki nekā centrālais stublājs. Kurvīšu daudz, to ārmalā gaišvioleti vai balti mēlziedi, centrā dzelteni stobrziedi. Mēlziedi apmēram divreiz garāki nekā stobrziedi. Vīkallapas apmatotas, jumstiņveidīgi vairākās rindās. Auglis ir aptuveni 0,2 cm garš, apmatots sēklenis. Zied no jūnija līdz septembrim.
NG-13
Lidojuma gaita
18. februārī Cygnus pietuvojās stacijai. 09:05 UTC kosmosa kuģi satvēra ar stacijas manipulatoru, ko vadīja Endrū Morgans. 11:16 UTC Cygnus bija pievienots pie Unity moduļa apakšējās pieslēgvietas.
7. maijā ar Dextre manipulatoru no Columbus moduļa tika noņemta HDEV Zemes novērošanas eksperimentālā iekārta un pievienota Cygnus ārpusē, lai atbrīvotos no tās.
11. maijā 13:00 UTC ar Canadarm2 manipulatoru Cygnus tika atvienots no Unity moduļa. 16:09 UTC tas tika palaists brīvā lidojumā. Pēc tam kuģis paaugstināja orbītu uz 475 × 483 km.
13. maijā 23:25 UTC no pavadoņu izmešanas ierīces Slingshot tika palaisti pavadoņi Lynk the World. Cita derīgā krava (cits Lynk vai WIDAR) palika pievienota Cygnus un izvērsa sakaru antenu. Šīs derīgās kravas stacijā bija nogādātas ar SpaceX CRS-20, un SKS apkalpe tās bija uzstādījusi uz Cygnus lūkas. NASA uzdevumā hermētiskajā nodalījumā tika veikts dedzināšanas eksperiments.
2020. gada 29. maijā kravas kuģis tika novadīts no orbītas; tas sasniedza atmosfēras blīvos slāņus un sadega virs Klusā okeāna dienvidu daļas.
Grāvelis
Grāvelis var būt:
Zobu implants
Ar implantu terapiju saistītie riski un komplikācijas ir sadalītas tādos, kas rodas operācijas laikā (piemēram, pārmērīga asiņošana vai nervu traumas), tajos, kas rodas pirmajos sešos mēnešos (piemēram, infekcija un kaulu integrācijas nespēja) un tajos, kas rodas ilgstoši (piemēram, periimplantīts un mehāniskas kļūmes). Veselu audu klātbūtnē labi integrētam implantam ar atbilstošām biomehāniskām slodzēm var būt vairāk nekā 5 gadu izdzīvošanas rādītāji no 93 līdz 98 procentiem un 10 līdz 15 gadu mūža ilgums protēžu zobiem. Ilgtermiņa pētījumi liecina, ka 16 līdz 20 gadu panākumi (implanti izdzīvo bez komplikācijām vai pārskatīšanas) ir no 52% līdz 76%, un komplikācijas rodas līdz 48% gadījumu.
Siberuta
Siberuta (id) ir Indonēzijai piederoša sala Indijas okeānā, Mentavaju salu lielākā sala. Administratīvi ietilpst Rietumsumatras provinces Mentavaju salu apriņķī. Lielākā apdzīvotā vieta ir Muarasiberuta (5756 iedzīvotāji) salas dienvidaustrumos. Lielākā daļa iedzīvotāju ir mentavaji.
Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Indonēzijas rietumdaļā starp Batu salām ziemeļrietumos un Sipuru dienvidaustrumos. 100 km platais Mentavaju šaurums to atdala no Sumatras austrumos. Piekrastē vairākas mazākas saliņas. Salu reljefs paugurains, augstākais punkts ir Simatombotombo kalns 384 m vjl. Salās valda tropiskais klimats. Ainavā dominē tropiskie lietusmeži. Salas rietumu daļu kopš 1993. gada aizņem 1905 km² lielais Siberutas nacionālais parks, kurā cita starpā mīt četras endēmas primātu sugas — Pagaju makaka, mentavaju langurs, Klosa gibons un cūkastes langurs.
Riselsheima
Riselsheima (de) ir pilsēta Darmštates reģionā, Vācijas Hesenes federālās zemes dienvidos, Mainas kreisajā krastā. Ekonomiski ietilpst Reinas-Mainas aglomerācijā, dažu kilometru attālumā atrodas Reinzemes-Pfalcas administratīvais centrs — Mainca. Riselsheimā izvietoti vairāki mašīnbūves uzņēmumi, tajā skaitā Opel, kura izveidotājs Ādams Opels ir dzimis šajā pilsētā, galvenais birojs. Saskaņā ar 2013. gada datiem pilsētā dzīvo 60 tūkstoši iedzīvotāju.
Aegvīdu
Aegvīdu (et) ir pilsētciemats Igaunijā, Harju apriņķī. Ciemats atrodas Anijas pagastā. 2017. gadā Aegvīdu dzīvoja 706 cilvēku. Cauri ciematam izbūvēta dzelzceļa līnija Tallina—Sanktpēterburga, ir arī dzelzceļa stacija — Aegvīdu stacija. Līdz 2017. gadam ciematā bija vietējā pašvaldība, bet tad to pievienoja Anijas pagastam.
Virdžīnijas zemene
Virdžīnijas zemene (Fragaria virginiana) ir viena no divām savvaļas zemeņu sugām, kas tika sakrustotas, lai radītu mūsdienu dārza zemeni (otra suga ir Čīles zemene).
Boriss Timofejevs
Boriss Timofejevs (dzimis Rīgā) ir bijušais Latvijas šāvējs.
1980. gadā absolvējis Rīgas Politehnisko institūtu. Piedalījies trijās Olimpiskajās spēlēs. 1992. gadā Barselonā, kad pēdējoreiz apaļo stendu sacensībās Olimpiskajās spēlēs kopīgi startēja sievietes un vīrieši, Timofejevs kopvērtējumā izcīnīja 11. vietu. Pēc četriem gadiem Atlantā bija viņa veiksmīgākās Olimpiskās spēles: viņš kvalificējās finālsacensībām, kur gan palika pēdējā 6. vietā. 2000. gadā Sidnejā ierindojās 12. vietā (kvalifikācijā nesekmīgi piedalījās pāršaudē par vietu finālā).
1999. gadā izcīnījis uzvaru Pasaules kausa izcīņas finālsacensībās apaļajā stendā. 1985. gadā uzvarējis PSRS kausa izcīņā. Vairākas reizes startējis Pasaules čempionātā un Eiropas čempionātā. Timofejevs ir vairākkārtējs Latvijas (un Latvijas PSR) čempions apaļajā stendā.
Pēc sportista karjeras beigām kļuvis par treneri.
Epa Mē
Biogrāfija
Epa Mē ar cīņas sportu sāka nodarboties 1998. gadā. Pirmais treneris bija viņas tēvs. Kopš 2010. gada viņu trenē Arvi Āviks. Pārstāv sporta klubu "Sakura".
Džudo viņa ir 2008. gada Igaunijas čempione. 2009. gadā viņa ieguva sudraba medaļu džudo čempionātā un zelta medaļu džudo junioru čempionātā. Bez tam 2007.-2013. gadā viņa trīs reizes kļuva par Igaunijas brīvās cīņas čempioni, trīs reizes — sumo un vienreiz pludmales cīņas čempioni.
2007. gada kadetu Eiropas cīņas sporta čempionāta sudraba medaļas ieguvēja. 2009. gada brīvās cīņas pasaules junioru čempionāta bronzas medaļniece. Tajā pašā gadā viņa ieguva bronzas medaļu junioru un sudraba medaļu kadetu Eiropas čempionātā. 2015. gada Eiropas U-23 cīņas sporta čempionāta sudraba medaļas ieguvēja.
2014. gadā izcīnīja Igaunijai pirmo un vienīgo pasaules čempionāta zeltu pludmales cīņā, un 2015. gadā kļuva par pirmo un vienīgo igauņu sportisti, kas spējusi izcīnīt medaļu (bronzas) Pasaules cīņas sporta čempionātā.
Pjērs Sentamāns
Biogrāfija
Jaunībā strādājis par valsts ierēdni Parīzē. No 1819. līdz 1821. gadam bijis gubernatora sekretārs Franču Gviānā. Vēlāk pametis šo amatu un bijis gan žurnālists, gan aktieris, kā arī veiksmīgs Bordo vīna tirgotājs. 1848. gada Francijas revolūcijas laikā bijis Nacionālās gvardes kapteinis. Vēlāk atgriezies valsts darbā un no 1851. līdz 1852. gadam bijis Francijas konsuls Kalifornijā. 1861. gadā aizgājis pensijā un dzīves nogali pavadījis Franču Alžīrijā.
Bijis viens no sava laika labākajiem Francijas šahistiem un pazīstamās Parīzes šaha kafejnīcas Café de la Régence patstāvīgajiem apmeklētajiem. 1840. gadā pēc Laburdonē nāves ticis uzskatīts par Francijas spēcīgāko šahistu. No 1842. gada līdz 1847. gadam bijis šaha žurnāla Le Palamède redaktors. 1843. gadā nospēlējis divus mačus ar spēcīgāko Anglijas šahistu Hauardu Stauntonu. Pirmo maču Londonā Sentamānam izdevies minimāli uzvarēt ar 3½:2½, bet atbildes mačā Parīzē nācies piekāpties ar 8:13. Pēc šīs neveiksmes Sentamāns pamazām pārstājis piedalīties nopietnos turnīros. Vienīgi 1858. gadā nospēlējis neoficiālu maču ar amerikāņu šahistu Polu Morfiju, kurā cietis sakāvi ar 1:7, kā arī piekritis būt par Morfija sekundantu mačā pret Ādolfu Andersenu. Bijis pozicionāla stila šahists, bieži lietojis slēgtās atklātnes.
1A.lv
1a.lv ir interneta veikals Latvijā. Tīmekļa vietnes īpašnieks ir Latvijas SIA Mobilukss. Vietne strādā kopš 2002. gada. SIA Mobilukss pieder arī vietnes Lietuvā (1a.lt) un Igaunijā (1a.ee). Vietnē pieejams plašs preču klāsts, izņemot pārtikas preces.
SIA Mobilukss īpašnieks ir Lietuvas uzņēmums Kesko Senukai Digital, kas ietilpst mazumtirdzniecības grupā Kesko Senukai. Uzņēmuma preču zīme ir 1A.
Vēsture
SIA Mobilukss dibināts 2002. gada 20. novembrī. 2008. gada Lietuvā sāka darboties internetveikals 1a.lt. 2010. gada Igaunijā izveidots interneta veikals 1a.ee.
2018. gada 22. jūnijā paziņots, ka 1A grupas interneta veikali tiks pārdoti Lietuvas mazumtirdzniecības grupai Kesko Senukai. Tad SIA Mobilukss īpašnieki bija Mareks Zuika (55 %), Genādijs Skrinniks (25 %) un Kaspars Polis (20 %). Augustā Lietuvas un Latvijas konkurences uzraudzības institūcijas deva atļauju apvienot uzņēmumus. Darījums pabeigts 2018. gada 12. oktobrī.
Puskundži
Puskundži ir ciems Ilzeskalna pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 248 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Puskundžu bedrīšakmens, Kugras ezers.
Zaļumu iela (Rīga)
Zaļumu iela ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētas Berģu apkaimē. Tā sākas krustojumā ar Berģu ielu un beidzas krustojumā ar Madaru ielu. Kopējais ielas garums ir 239 metri un tā ir klāta ar grants segumu. Izveidota 1974. gadā un kopš tiem laikiem ielas nosaukums netika mainīts.
Ielu savienojumi
Zaļumu iela ir savienota ar šādām ielām:
Karloss Sastre
Karloss Sastre Kandils (es; dzimis ) ir bijušais spāņu šosejas riteņbraucējs.
Profesionāļa karjeras laikā pārstāvējis ONCE (Spānija), Saxo Bank-SunGard (Dānija), Cervélo TestTeam (Šveice) un Geox-TMC (Spānija) komandas. 2008. gadā guva uzvaru daudzdienu velobrauciena Tour de France kopvērtējumā. Tāpat Tour de France ir guvis trīs uzvaras atsevišķos posmos. Giro d'Italia ir guvis divas uzvaras atsevišķos posmos, viņa augstākais sasniegums šajā velotūrē ir 2009. gadā izcīnītā 2. vieta. Vuelta a España ir guvis vienu uzvaru atsevišķā posmā, kā arī kopvērtējumā divkārt ir bijis otrajā vietā (2005, 2007), 2008. gadā ierindojās trešajā vietā. 2008. gadā K. Sastre piedalījās olimpiskajās spēlēs Pekinā.
2011. gadā beidza profesionāļa karjeru.
Latvijas Nacionālais dabas muzejs
Latvijas Nacionālais dabas muzejs, līdz 2020. gadam Latvijas Dabas muzejs, ir daudznozaru dabaszinātņu muzejs un lielākā sabiedrībai pieejamā dabas objektu paraugu krātuve Latvijā. Tā uzdevums ir uzkrāt un saglabāt Latvijas dabas un materiālās kultūras vērtības, kas liecina par dabas daudzveidību, tās attīstības vēsturi un aizsardzību. Izmantojot muzeja krājumu, tiek veikts vides izglītības darbs, veidojot sabiedrībā izpratni par dabā notiekošajiem procesiem, cilvēka vietu un lomu tajos. Latvijas Nacionālais dabas muzejs darbojas Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas pakļautībā.
Muzejs darbībā
Latvijas dabas muzejs ir viens no vairāk apmeklētajiem muzejiem Latvijā. Vairākus gadus tas noturējies līdera pozīcijās. 2005. gadā tā apmeklētāju skaits pirmo reizi sasniedza 100 000.
Dabas muzejā ir izveidotas pastāvīgās ekspozīcijas, kas ļauj apmeklētājiem iepazīt dabu, tās procesus kopsakarībās, caur neparasto ieraudzīt likumsakarības dabā. Pastāvīgās ekspozīcijas laika gaitā tiek atjaunotas, modernizētas, sasaistītas ar dabas un vides aizsardzības aktuālajiem jautājumiem.
Katru gadu muzejā tiek organizētas 15 - 17 izstādes par aktuāliem dabas, ekoloģijas un vides aizsardzības jautājumiem un norisēm, daļa no tām pārtop ceļojošās izstādēs, kas turpina savu gaitu Latvijas novados. 2022. gada pavasarī tika izveidota izstāde, kas veltīta Ukrainai. Tajā tika izstādīti objekti no muzeja krātuves, kas vēstīja par Ukrainas dabu un sadarbību ar Ukrainas zinātniekiem. Ikgadējās vasaras un rudens sezonas izstādes tiek rīkotas sadarbībā ar dažādām Latvijas dārzkopības biedrībām. Tās iemīļojuši apmeklētāji no visas Latvijas un kaimiņvalstīm. Šo izstāžu daudzveidība labi raksturo interesi par puķkopību un dārzkopību, draudzīgu sāncensību kolekcionāru vidū un aizrautīgu selekcijas tradīciju. Piemēram, “Tomātu izstāde”, “Liliju izstāde” u.c. Kopš 1952. gada katru rudeni tiek rīkota sēņu izstāde. Šis pasākums parasti pulcē daudz apmeklētāju jau septiņus gadu desmitus. Pēdējos gados šo izstāžu sagatavošanā piedalās arī Latvijas Mikologu biedrība.
Sabiedrības iesaistīšanai un izglītošanai tiek organizēti tādi pasākumi kā: "Putnu dienas" (kopš 1953. gada), “Muzejs mūsu bagāžā” (1997), nosaukts “Gada dzīvnieks” (2000), rīkots fotokonkurss “Mans putns” (2001), dabaszinību konkurss 5. - 6. klašu skolēniem “Cielavas gudrība” (2006) un citi. Kopš muzeja dibināšanas tā mērķauditorijas būtiska daļa ir skolēni. Skolēniem tiek gatavotas ekskursijas dabā, nodarbības, skolēnu grupu apmeklējumi muzejā, pulciņi, tematiskas ģimenes dienas, zinātkāro ģimeņu sestdienas utt.
Muzejā kopš tā pirmsākumiem, tiek veikts pētnieciskais darbs gan dabaszinātnēs, gan muzeoloģijā. Svarīgs tā uzdevums ir Nacionālā muzeju krājuma izpēte un saglabāšana. No 2021. līdz 2026. gadam spēkā ir Kultūras ministrijas izsniegtā akreditācijas apliecība par valsts atzīta muzeja darbību. Sava darba rezultātus muzeja pētnieki publicējuši dažādos zinātniskos un populārzinātniskos izdevumos. No 1982. gada tiek izdots rakstu krājums “Daba un muzejs” (līdz 1991. gadam kr.v. "Природа и музей"). 2020. gadā izdota “Lielā Latvijas sēņu grāmata” (Diāna Meiere, Inita Daniele).
Vēsture
Dabas muzeja vēsture Rīgā aizsākās jau 18. gadsimtā, kad 1773. gadā Rīgas rāte akceptēja Himzeļu (Himsel) ģimenes dāvinājumu un izveidoja Himzela muzeju (Himselisches Museum), kurš atradās pilsētas Anatomijas teātra brīvajās telpās Kalēju ielā 34/36. Tas bija pirmais publiskais muzejs Baltijā. Daļa no šīs kolekcijas mūsdienās glabājas Dabas muzejā.
1940. gadā pēc Rīgas Dabaspētnieku biedrības slēgšanas (1939.g.) un baltvāciešu izceļošanas, muzeju pārdēvēja par Rīgas pilsētas dabas muzeju un apvienoja ar 1923. gadā izveidoto Latvijas Dabaszinātņu biedrības muzeju. 1951. gadā to savukārt apvienoja ar 1919. gadā izveidoto Skolu muzeju. Latvijas PSR Dabas muzejs nonāca LPSR Izglītības ministrijas pakļautībā un pārcēlās uz Skolu muzeja telpām Kr. Barona ielā 4.
1962. gadā par muzeja direktoru tika nozīmēts Vilis Krūmiņš. Viņš muzeju vadīja līdz 1999. gadam, kad aizgāja pensijā. 1979. gadā ICOM (Starptautiskās muzeju komitejas) PSRS nacionālās padomes dabas- zinātņu sekcijas ietvaros Latvijas Dabas muzeju izvirzīja par dabaszinātnisko muzeju un muzeju nodaļu kuratoru. 1980. gadā šajā grupā ietilpa 123 dabas muzeji un novadpētniecības muzeju dabas nodaļas. To darbinieki nereti viesojās Latvijas Dabas muzejā, lai mācītos, mainītos pieredzē dabas aizsardzības popularizēšanas jomā, bet Latvijas Dabas muzeja darbinieki devās ar priekšlasījumiem uz daudzām konferencēm PSRS un ārpus tās.
1999. gadā Latvijas Dabas muzejs tika no Izglītības ministrijas nodots Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijai un 2020. gadā, muzeja dibināšanas 175. gadskārtā tam piešķirts Nacionālā muzeja statuss
Krājums
Dabas muzeja krājums ir Latvijas Nacionālā muzeju krājuma sastāvdaļa un ir pieejams ikvienam datu bāzē (https://www.nmkk.lv/Museums/MuseumForm.aspx?id=31), kas tiek regulāri atjaunota. Krājuma vienību skaits pārsniedz 200 000. Tas ir sakārtots sekojoši: Krājums tiek sistemātiski papildināts, ievācot paraugus dabā ekspedīcijās, iepērkot, saņemot dāvinājumus. Dabas muzejā nonāk arī muitā konfiscēti priekšmeti, kuru ievešana Latvijā ir aizliegta saskaņā ar “Konvencija par starptautisko tirdzniecību ar apdraudētajām savvaļas dzīvnieku un augu sugām”. Muzeja krājumā ir daudzas Latvijā un pasaulē izzūdošas un jau izmirušas sugas, tāpēc kolekciju vērtība pieaug un arvien aktuālāka kļūst to ilglaicīga saglabāšana.
Dabas muzeja krājuma veidošanās ir cieši saistīta ar tā vēsturi. Senākā krājuma daļa ir Nikolausa fon Himzela (Nikolauss von Himsel, 1729–1764) dabas priekšmetu kolekcija. No tās saglabājušies ap 600 minerālu paraugu, dažādu sugu koksnes kolekcija, vairākas bruņurupuču bruņas, neliela ragu un kaulu kolekcija.
No Rīgas Dabaspētnieku biedrības mantotas kolekcijas ar vākumiem gan no Latvijas, gan no visas pasaules, piemēram, Teodora Lorenca aberatīvo vistveidīgo putnu kolekcija, kas ievākta 19. gadsimta beigās Krievijā; Ferdinanda Erdmana Štolla (1874 – 1966) putnu olu kolekcija, kas ievākta 20. gadsimta sākumā, putnu un zīdītājdzīvnieku izbāžņi, tropisko jūru gliemežvāki, fosilijas, ieži un minerāli. Muzeja krājumā nonāca arī Skolu muzeja dabaszinātniskās kolekcijas un Ģeoloģijas un ģeogrāfijas institūta ģeoloģiskās un paleontoloģiskās kolekcijas (J. Greste).
Teorētiskā fizika
Teorētiskā fizika ir fizikas apakšnozare, kurā tiek izstrādāti dabas parādību, kā arī to risināšanas matemātiskie modeļi. Atbilstoši fizikas nozaru iedalīšanai pēc pētījumu metodēm, līdzās teorētiskajai fizikai pastāv eksperimentālā fizika.
Mākslīgā apaugļošana
Mākslīgā apaugļošana jeb ART (asistēta reproduktīvā tehnoloģija) ir apaugļošanas metodes, kas tiek pielietotas kāda no partneru neauglības gadījumā.
Intrauterīna inseminācija (IUI)
Intrauterīna inseminācija ir apaugļošanas metode, kuras ietvaros sperma tiek apstrādāta un ievadīta dzemdes dobumā ovulācijas laikā. Šī metode tiek parasti pielietota, ja spermas kvalitāte ir neapmierinoša, piemēram, spermatozoīdiem ir pazemināts koncentrācijas līmenis, aktivitāte vai kustīgums. Sievietei šīs metodes pielietošanas gadījumā jābūt auglīgai.
Ekstrakorporāla apaugļošana
Pirms ārpusķermeņa apaugļošanas procedūru sākuma sievietei tiek nozīmēta hormonālā terapija, kas hiperstimulē olnīcas vairāku olšūnu izveidei. Šāda terapija ilgst aptuveni divas nedēļas un iekļauj sevī ikdienas preparāta injekcijas vēdera muskulatūrā. Katru nedēļu sievietei tiek veikta ultrasonogrāfija, kurā tiek mērīti folikulu izmēri, un, kad tie sasniedz nepieciešamos izmērus, tiek nozīmēts sagatavošanas noslēdzošais hormonālais preparāts, kurš stimulē olšūnu nobriešanu. Šis preparāts tiek injicēts stingri noteiktu stundu skaitu pirms plānotas olšūnu punkcijas laika.
Tad sievietei tiek veikta punkcija un izņemtas olšūnas, kas izveidojušās hiperstimulācijas rezultātā. Šī manipulācija tiek intravenozā narkozē. Aptuveni tajā pašā laikā partneris nodod spermu. Laboratorijā, speciālajos apstākļos, tiek veikta apaugļošana. Tiek izmantota kāda no šīm apaugļošanas metodēm:
Apaugļota olšūna tiek ievietota inkubatorā, kurā notiek embrija dalīšanās. Pēc 3 vai 5 dienām tiek veikta embrija ievietošana dzemdes dobumā.
Pirmais grūtniecības tests – asins analīze uz HCG hormonu, tiek veikta 14.dienā pēc embrija pārnešanas.
Pašlaik labākas efektivitātes sasniegšanai tiek pielietoti papildu līdzekļi, kā, piemēram, preparāts, kas samazina embrija atgrūšanas iespējamību ar mātes organismu, vai speciālā līme, kas veicina embrija implantāciju. Efektivitāte ir atkarīga no partneru neauglības iemesliem un ilguma, kā arī no sievietes vecuma.
Mākslīgā apaugļošana ir veicama arī, izmantojot donoru spermu vai olšūnas.
Mākslīgā apaugļošana Latvijā
Latvijā eksistē valsts apmaksāta apaugļošanas programma, kurā var piedalīties sievietes līdz 37 gadu vecumam. Latvijā tiek vienlaicīgi ievietoti viens vai divi embriji. Pārējie embriji, ja tādi ir, pēc pāra vēlēšanās tiek pakļauti kriogēnai sasaldēšanai ar iespēju tos izmantot nākotnē.
Uši
Uši (arī Ušciems; liv) ir ciems Talsu novada Kolkas pagastā. Izvietojies pagasta austrumos Rīgas jūras līča piekrastē pie autoceļa P131 4,5 km no pagasta centra Kolkas, 58,5 km no novada centra Talsiem un 178 km no Rīgas. Uši atrodas Slīteres nacionālā parka neitrālajā zonā.
Anduma ezers
Anduma ezers (arī Andumiņš, Andums) ir ledāja izcelsmes ezers Valkas novada Ērģemes pagasta dienvidos.
Lukenvalde
Lukenvalde (de) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Teltovas-Flēmingas apriņķa centrs, 50 kilometrus uz dienvidiem no Berlīnes, pie Hāfeles pietekas Nutes.
Vēsture
Kā daudzas pilsētas Brandenburgā, Lukenvalde veidojusies uz slāvu apmetnes bāzes. Kā Lugkin tika iekarota 1147. gadā vendu krusta kara laikā. Līdz 1680. gadam atradās Magdeburgas arhibīskapijas, bet līdz 1773. gadam, kad iekļāvās Brandenburgas kūrfirstē, atradās Magdeburgas hercogistes sastāvā. No 17. gadsimta Lukenvalde attīstījās kā vilnas apstrādes centrs, 20. gadsimtā pilsētas redzamākā ekonomikas nozare bija cepuru ražošana. Pēc Otrā pasaules kara Lukenvalde līdz 1991. gadam bija VDR sastāvā.
Cilvēki
Lukenvalde ir lodes grūdēja Hartmuta Brīzenika (Hartmut Briesenick, 1949 – 2013) un nīderlandiešu matemātiķa Hansa Freidentāla (Hans Freudenthal, 1905 – 1990) dzimtā pilsēta.
1921. gadā par pilsētas arhitektu strādāja Rihards Neitra (Richard Neutra, 1892 – 1970). Otrā pasaules kara laikā netālajā karagūstekņu nometnē bija ieslodzīts Formula 1 pilots Džordžs Abekasiss (George Abecassis, 1913 – 1991). Pilsētas skolā mācījies jaunatnes kustības aktīvists Rūdi Dučke (Rudi Dutschke, 1940 – 1979).
Dehrādūna
Dehrādūna (hi, Dēhrādūn) ir pilsēta Indijas ziemeļos, Utarakhandas štata administratīvais centrs. Pilsēta atrodas Himalaju pakājē. 2011. gadā Dehrādūnā dzīvoja 578 tūkstoši iedzīvotāju.
Dehrādūna dibināta 1699. gadā, kad šajā vietā sikhu guru esot uzbūvējis templi. 18. gadsimtā pilsētu vairākas reizes iekaroja dažādu valstu karavīri. 1816. gadā tā nonāca Apvienotās Karalistes pakļautībā. 1947. gadā, kad Indija ieguva neatkarību, Dehrādūna tika iekļauta jaunizveidotajā Utarakhandas štatā.
Mūsdienās Dehrādūna ir kalnu kūrortpilsēta. Galvenā rūpniecības nozare ir tējas ražošana. Dehrādūnā atrodas Indijas militārā akadēmija.
Agnis Čavars
Agnis Čavars (dzimis Rīgā ) ir Latvijas basketbolists, kas startē 3x3 basketbola disciplīnā. 2020. gada vasaras olimpisko spēļu čempions. Pirms 3x3 basketbola profesionālā līmenī spēlējis klasisko basketbolu. 2010. gada Latvijas Basketbola līgas (LBL) čempions "Barons/LMT" sastāvā.
Klasiskais basketbols
A. Čavars klasiskajā basketbolā spēlēja vieglā uzbrucēja pozīcijā, aizvadījis vairākas sezonas Latvijas Basketbola līgā (LBL), pārstāvot ASK/Rīga, "Ķeizarmežs", "Barons/LMT", "Valmiera Glass/VIA" un BK Jelgava komandas. Spēlējis arī ārpus Latvijas: Vācijā un Zviedrijā. Kopā ar "Barons/LMT" komandu 2010. gadā kļuvis par LBL čempionu.
Arī pēc pārejas uz 3x3 basketbolu turpinājis spēlēt klasisko basketbolu, pārstāvot BK Ķekava komandu Nacionālajā basketbola līgā (iepriekš LBL2).
Klasiskajā basketbolā pārstāvējis Latvijas U-18 un U-20 izlases Eiropas čempionātā.
3x3 basketbols
3x3 basketbolā pārstāvējis Latviju 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kur pirmo reizi tika aizvadītas sacīkstes šajā disciplīnā. A. Čavars bija viens no Latvijas karognesējiem olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā. Olimpisko spēļu turnīrā kopā ar Edgaru Krūmiņu, Kārli Lasmani un Nauri Miezi izcīnīja zelta medaļu. Šīs bija pirmās olimpiskās zelta medaļas šī sporta veida vēsturē, kā arī pirmās olimpiskās zelta medaļas Latvijai vasaras olimpiskajās spēlēs 9 gadu laikā, kopš Māra Štromberga zelta BMX riteņbraukšanā 2012. gada Londonas olimpiskajās spēlēs. A. Čavars turnīra desmit spēlēs guva 28 punktus.
Privātā dzīve
Absolvējis Ķekavas vidusskolu un Latvijas Biznesa koledžu. Precējies. Strādā kompānijā "4Finance" par programmētāju.
Šaursliežu dzelzceļš
Šaursliežu dzelzceļš ir dzelzceļš ar šaurākām sliedēm nekā parastā platuma (platsliežu) dzelzceļam, un kura ritošais sastāvs nav savietojams ar platsliežu dzelzceļa ritošo sastāvu (tehniskās problēmas nevar atrisināt, nomainot riteņpārus vai vagonu ratiņus). Parasti šaursliežu dzelzceļa sliežu platums ir 600–1200 mm. Dažreiz par šaursliežu dzelzceļu nepareizi sauc dzelzceļu ar sliežu platumu 1435 mm ("Eiropas" platumu), kas ir šaurāks, nekā Latvijā pieņemtais (1520 mm). Tautā 750 mm dzelzceļu mēdz saukt par "bānīti", bet 600 mm — par "mazbānīti".
Vēsture
Salīdzinājumā ar platsliežu dzelzceļiem šaursliežu dzelzceļu būve un to ekspluatācija bija lētāka — izmantojot mazākas lokomotīves un vagonus, varēja būvēt vieglākus tiltus un šaurākus tuneļus, turklāt šaursliežu dzelzceļa līnijās bija pieļaujamas asākas līknes, kas bija svarīgi kalnainos rajonos. Tomēr pa šaursliežu dzelzceļiem varēja pārvadāt tikai mazākas un vieglākas kravas un pieļaujamais brauciena ātrums bija mazāks. Galvenais trūkums bija vienota šaursliežu dzelzceļa tīkla neesamība — tos parasti būvēja atsevišķi uzņēmumi noteiktam mērķim, piemēram, kūdras pārvadāšanai vai rajonu bez dzelzceļa satiksmes savienošanai ar platsliežu dzelzceļu. Vairums tādu šaursliežu dzelzceļu tika vai nu pārbūvēti par platsliežu dzelzceļiem, vai aizstāti ar autoceļiem.
Šaursliežu dzelzceļi Latvijā
Tika arī uzlaboti un papildināti 600 mm dzelzceļu tīkli Ziemeļkurzemē un Viesītē, kā arī nojauktas dažas nevajadzīgas šaursliežu dzelzceļa līnijas. Latvijas Dzelzceļu virsvalde šaursliežu dzelzceļiem ar 600 mm sliežu platumu piešķīra apzīmējumu — lauku platuma dzelzceļi. Neskatoties uz bānīšu mazo ātrumu — līdz 20 km/h, tas gandrīz 60 gadus bija vienīgais drošais transporta līdzeklis pasažieru, dažādu lauksaimniecības produktu un meža materiālu nogādāšanai uz lielpilsētām gan ziemā, gan vasarā. Vilcienos bija iekārtoti speciāli ledus vagoni piena un gaļas produktu pārvadāšanai. Atsevišķi jāizdala divas lauku platuma dzelzceļu līnijas, kuras nebija saistītas ar citiem šāda platuma dzelzceļiem: Ogre—Laubere un Inčukalns—Allaži.
2. pasaules kara laikā šaursliežu dzelzceļi tika izpostīti tāpat kā pārējie dzelzceļi un līnija Valka—Rūjiena vairs netika atjaunota. Vairums šaursliežu dzelzceļu pēc kara tomēr tika atjaunoti. Attīstoties autotransportam, 600 mm dzelzceļa tīklus likvidēja 20. gadsimta 60.—70. gados — šaursliežu dzelzceļi sāka zaudēt savu nozīmi transportēšanai un pakāpeniski tika demontēti. Šajā laikā tika slēgtas un nojauktas līnijas uz Aizputi, Kuldīgu un Bausku, kā arī posmos Valmiera—Smiltene un Sita—Dricēni. Slēgta satiksme posmā Rūjiena—Ipiķi. 70. gadu beigās satiksme tika pārtraukta Ainažu—Valmieras līnijā, tāpat pakāpeniski tika likvidēts posms Valka (Valga)—Alūksne. Mūsdienās saglabājies un darbojas 750 mm dzelzceļš Gulbene—Alūksne, kūdras vešanas muzejdzelzceļš Baložos, kā arī uzbūvēts apmēram 3 km garš 600 mm platuma dzelzceļš Ventspilī. Saglabājušies un vairāk vai mazāk darbojas arī vairāki 750 mm kūdras vešanas dzelzceļi Sedā, Līvānos, Misā un citur.
Al Hilal SC
Al-Hilal Saudi Club (ar) ir profesionāls Saūda Arābijas futbola klubs no Rijādas, kas piedalās valsts augstākajā līgā jeb Saūda Arābijas profesionālajā līgā. Klubs ir tituliem visbagātākais Āzijas futbola klubs ar kopumā izcīnītām 66 oficiālajām trofejām. Ar 18 iegūtiem Saūda Arābijas čempionu tituliem, tas ir titulētākais klubs valstī. Klubs ir arī izcīnījis četrus AFC Čempionu līgas titulus, kas ir līgas rekords.
Klubs tika dibināts 1957. gadā un ir tikai viens no trijiem klubiem, kas ir piedalījušies visās Saūda Arābijas profesionālās līgas sezonās kopš tās dibināšanas 1976. gadā. 2009. gadā IFFHS to nosauca par 20. gadsimta labāko Āzijas futbola klubu.
Klubs savas mājas spēles aizvada King Fahd International Stadium stadionā, kurā ir 68 752 skatītāju vietas.
Pauls Duškins
Pauls Duškins (no 1993. gada saukts Pauls Kalējs) (dzimis Adulienas pagastā, miris ) bija Latvijas grafiķis un akvarelists, sava laika autoritāte grafiķu vidū.
Biogrāfija
Pauls Duškins dzimis 1928. gada 22. jūlijā Madonas apriņķa Adulienas pagastā skolotājas Martas Duškinas ģimenē. Mācījies Latvijas Universitātes Arhitektūras fakultātē (1947-1951). Māksliniecisko izglītību ieguvis, mācoties Latvijas Mākslas akadēmijas Grafikas nodaļā (1952). Vēlāk, 1959. gadā beidzis Ļeņingradas Iļja Repina Glezniecības, tēlniecības un arhitektūras institūta Grafikas fakultāti ar diplomdarbu — ofotru ciklu "Baltijas krastos" pie vadītāja V. Zvoncova. 1960. gadā kļuvis Mākslinieku savienības biedrs. Miris 1996. gada 29. novembrī Rīgā. Apbedīts Tirzas kapos.
Mākslinieciskā darbība
Strādājis visos estampa veidos un žanros. Lielu ieguldījumu devis dobspieduma tehnikas attīstībā, izkopdams oriģinālu oforta manieri, ko realizējis poētiski ievirzītās urbānās ainavas kompozīcijās. Viens no latviešu grafiķiem, kurš visvairāk strādājis aukstās adatas tehnikā visos klasiskajos žanros. Litogrāfijā pievērsis uzmanību krāsas izmantojuma problēmām. Mākslinieks pazīstams arī kā krāsās un emocijās piesātinātu, ekspresīvu akvareļu autors. Grafiķis veidojies latviešu un krievu mākslas skolu ietekmē, patstāvīgi apgūstot Rietumeiropas, īpaši angļu grafikas tradīcijas.
Izstādes
Izstādēs sācis piedalīties 1953. gadā. Nozīmīgas personālizstādes noritējušas: Jūrmalā (1970, kopā ar Laimoni Kupci), Rīgā (1976, kopā ar Edvīnu Andersonu, 1978, 1988), Gulbenē (1979).
Zinātne (izdevniecība)
Apgāds "Zinātne" ir specializēta zinātniskās literatūras izdevniecība pārsvarā latviešu valodā.
Vēsture
1951. gadā dibināta kā "Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas izdevniecība". Nosaukumu "Zinātne" izdevniecība ieguva 1965. gadā. Tā izdeva LPSR ZA u.c. zinātniski pētniecisko iestāžu un augstskolu sagatavoto literatūru. Izdeva arī darbus, kas saistīti ar literāro un kultūras mantojumu, uzziņu literatūru, kā arī tekstoloģiski sagatavotu komentētu daiļliteratūru. Tā no 1965. līdz 1982. gadam tika publicēta zinātniskās fantastikas sērija "Fantastikas pasaulē". Izdevniecībā tika publicēti arī populārzinātnisku izdevumu sērijas: "Apvārsnis", "Zinātne šodien", "Daba un mēs", "Latvijas PSR arhitektūras un mākslas pieminekļi" u.c. Tika izdots Raiņa Kopoto rakstu akadēmiskais izdevums (30 sējumos), Latviešu tautasdziesmu izdevums (pašlaik ir iznākuši 11 sējumi). Izdevniecība "Zinātne" izdeva ne tikai brošūras, grāmatas, zinātniskus rakstus, bet arī žurnālus. Savā laikā populārs bija žurnāls „Latvijas PSR Zinātņu Akadēmiskās vēstis”, kuru abonēja arī ārzemēs. Latvijā labi pazīstams bija arī astronomiskais žurnāls "Zvaigžņotā Debess". Bez tam šeit tika izdoti arī PSRS nozīmes zinātniskie žurnāli "Himija geterocikļičeskih sojediņeņij", "Magņitnaja gidrodinamika", "Mehaņika kompozinih materialov", "Avtomatika i vičisļiteļnaja tehnika", "Himija drevesini".
Pašreizējais izdevniecības nosaukums ir Apgāds "Zinātne".
Vadība
Izdevniecības direktori:
Sarkanās Flotes salas
Sarkanās Flotes salas (ru) ir Krievijai piederoša neapdzīvotu salu grupa Ziemeļu Ledus okeānā Severnaja Zemļas arhipelāgā. Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu—Ņencu rajonā.
Ģeogrāfija
Salas izvietojušās Karas jūras austrumos 15 km uz dienvidiem no Oktobra Revolūcijas salas dienvidu gala. 33 km platais Šokaļska šaurums austrumos arhipelāgu atdala no Boļševikas salas. Salu grupa stiepjas 18 km garumā ziemeļu—dienvidu virzienā, to veido 4 galvenās salas (Boļšoja, Sredņija, Ploskija un Grebeņa), kā arī 3 nelielas bezvārda saliņas Boļšojas un Ploskijas piekrastē. Augstākais punkts 39 m vjl atrodas Grebeņas salā arhipelāga dienvidos. Augu valsts nabadzīga, galvenokārt ķērpji un sūnas, piekrastē valzirgu kolonijas.
Vēsture
Salas 1932. gada 17. augustā atklāja Arktikas un Antarktikas institūta ekspedīcija ar ledlauzi Vladimir Rusanov. Boļšojas salas austrumu krastā no 1953. līdz 1991. gadam darbojās polārstacija Krasnoflotskije Ostrova.
Ūziņu bibliotēka
Ūziņu bibliotēka ir bibliotēka Jelgavas novada Zaļenieku pagastā, Ūziņos, 7 km attālumā no pagasta centra. Tā atrodas līdzās parkam un bijušajam Ūziņu Biedrību namam.
Bibliotēkas pirmsākumi saistīti ar 1922. gadu, kad Ūziņos darbojās “Sabiedroto Ūziņu un apkārtnes pagastu lauksaimniecības biedrības” bibliotēka. Tagadējā Ūziņu bibliotēka ir dibināta 1969. gada 1. oktobrī un savu nosaukumu mainījusi 3 reizes:
Sākumā tā atradās Ūziņu Biedrību nama 3. stāvā, 15 m2 lielā, caurstaigājamā telpā, kopā ar kolhoza „Pavasaris” Sarkano stūrīti.
1969. gadā no bibliotēku kolektora tika saņemtas 462 jaunas grāmatas, kuras šajā gadā izsniegtas netika, jo bija aizkavējusies grāmatu skapja izgatavošana.
1972. gada aprīlī bibliotēku pārcēla uz citām telpās, kur tā atrodas joprojām. 1977. gadā, mainoties ciemu robežām, tā ieguva nosaukumu '''Zaļenieku ciema 2. bibliotēka'''. 1996. gada februārī bibliotēka ieguva nosaukumu Ūziņu bibliotēka.
Pjerluidži Kazirāgi
Pjerluidži Kazirāgi (it, dzimis ) ir Itālijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Itālijas futbola izlases dalībnieks.
Ūziņu bibliotēka
Bibliotēkā notiek aktīvs darbs vietējās vēstures izzināšanā un dzimtu vēstures pētniecībā. Vecākais oriģinālais dokuments bibliotēkā datēts ar 1849. gadu. Materiāli izvietoti vairāk kā 100 mapēs. Bibliotēkai ir izveidots blogs par Ūziņu vēsturi.
Pjerluidži Kazirāgi
Kazirāgi savu karjeru sāka Itālijas komandā Monza. Vēlāk spēlējis Juventus un Lazio, bet savu karjeru noslēdzis Anglijas Premjerlīgas komandā Chelsea.
Ar Itālijas futbola izlasi piedalījies 1994. gada FIFA Pasaules kausā un 1996. gada Eiropas čempionātā.
Spēlētāja karjera
Juventus
Lazio
Chelsea
Double B tonality
Double B tonality ir N'Works debijas albums, kas izdots 2009. gada 1. maijā. Šis ir Normunda Rutuļa blakus projekts, kurā viņš realizē savas ieceres elektroniskajā mūzikā, remiksējot citu skaņdarbus un producējot savas idejas. Albums atzīts par labāko deju mūzikas ierakstu 2009. gadā un ieguva Latvijas Mūzikas ierakstu Gada balvu. Šis ir viens no pirmajiem latviešu soulful house stila mūzikas albumiem.
Albumā iekļauti 14 skaņdarbi — 12 latviešu dziesmu remiksi un divas N’Works oriģinālkompozīcijas. Albuma tapšanā piedalījās Zane Dombrovska, Andris Ērglis, Normunds Pauniņš (Otra Puse), Keva jeb Ieva Kerēvica, Anmary, Markus Riva, Agate Dombrovska (Morning After), Kristīna Dobele (The Briefing), Ella un Kaspars Markševics. Digitālā formātā ir pieejamas arī pagarinātās remiksu versijas dīdžeju vajadzībām.
Albuma prezentācijas pasākums notika 2010. gada 1. maijā pie B-Bāra Mūku ielā. Tajā varēja dzirdēt N'Works DJ setu un albuma viesu vokālās performances.
Pusloči
Ciema apkārtnē atrodas Siemineits.
Kristers Aparjods
Kristers Aparjods (dzimis ) ir latviešu kamaniņu braucējs. Pasaules un Eiropas čempionātu medaļu ieguvējs, olimpiskās bronzas medaļas ieguvējs stafetē Pekinā.
Viņa māte Aiva Aparjode ir bijusī kamaniņu braucēja, pēc karjeras beigām — trenere. Arī māsa Kendija nodarbojas ar kamaniņu braukšanu. No kamaniņu sporta brīvajā laikā nodarbojas arī ar orientēšanās sportu, kas bija pirmais sporta veids, kurā Kristers trenējies.
Karjera
Ar kamaniņu sportu nodarbojas kopš 2006. gada. 2013.—2014. gada Pasaules kausā jauniešiem izcīnīja uzvaru kopvērtējumā, nākamajā sezonā ieņēma 16. vietu junioru ieskaitē.
2015. gada Pasaules čempionātā Siguldā pieaugušo konkurencē ieņēma 25. vietu. 2015. gada Pasaules čempionātā junioriem stafetē Latvijas komandas sastāvā kļuva par Pasaules čempionu, savukārt Eiropas čempionātā junioriem stafetē izcīnīja sudraba medaļu.
2016. gada Pasaules čempionātā junioriem izcīnīja sudraba medaļu un Eiropas čempionātā junioriem bronzas medaļu individuālajās sacensībās. 2016. gada Jaunatnes olimpiskajās spēlēs kļuva par čempionu individuālajās sacensībās.
2017. gada Pasaules čempionātā junioriem Siguldā kļuva par Pasaules čempionu, kā arī izcīnīja sudraba godalgu Eiropas čempionātā junioriem individuālajās sacensībās. 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhanā vieninieku sacensībās ieņēma 11. vietu, startēja arī stafetē, kopā ar Latvijas komandu izcīnot 6. vietu.
2019. gada februārī Oberhofā pirmo reizi karjerā kāpa uz goda pjedestāla Pasaules kausa posmos individuālajās sacensībās, izcīnot trešo vietu. Tas bija vienlaikus arī Eiropas čempionāts, kurā tika izcīnīta bronzas medaļa. 2020. gada Pasaules čempionātā Soču trasē izcīnīja sudraba medaļu Latvijas komandas sastāvā stafetē. 2020. gada decembrī kritienā Oberhofas trasē guva kājas kaula lūzumu un bija spiests izlaist atlikušo sezonas daļu.
2021. gada Pasaules kausa 3. posmā Sočos K. Aparjods guva uzvaru, kas bija viņa karjeras pirmā uzvara Pasaules kausa posmā. 2022. gada janvārī viņam šo panākumu izdevās atkārtot, gūstot uzvaru Pasaules kausa posmā Siguldas trasē. 2022. gada Eiropas čempionātā Sanktmoricas trasē izcīnīja sudraba medaļu, bet komandu stafetē kopā ar Elīnu Ievu Vītolu un divnieku, kurā startēja Mārtiņš Bots un Roberts Plūme, izcīnīja zeltu.
2022. gada Pekinas olimpisko spēļu stafetes braucienā kopā ar Elīzu Tīrumu un divnieku M. Bots un R. Plūme izcīnīja bronzas medaļu, savukārt individuālajās sacensībās K. Aparjods ieņēma 5. vietu, kas bija augstākā starp Latvijas kamaniņu braucējiem.
izcīnīja uzvaru Pasaules kausa posmā Siguldā, labojot trases rekordu. Arī komandu stafetē tajā pašā posmā tika gūta uzvara. Nākamajā posmā, kas arī norisinājās Siguldas trasē un vienlaikus bija Eiropas čempionāts, Aparjods izcīnīja bronzas medaļu. Komandu stafetē, startējot tādā pašā sastāvā kā pirms gada, atkārtoti kļuva par Eiropas čempionu. 2023. gada Pasaules čempionātā Oberhofā ieņēma piekto vietu gan sprintā, gan vieninieku pamatsacensībās, bet komandu stafetē kopā ar māsu Kendiju un divnieku Bots/Plūme izcīnīja bronzas medaļu.
4D BIM
4D BIM ir akronīms 4D būvju informācijas modelēšanai un termins, ko plaši izmanto CAD industrijā, lai aprakstītu viedu 3D CAD (3D dizains izmantojot datoru) komponentu savienošanu ar laiku vai grafiku saistītu informāciju. Terminu 4D ir domāts attiecināt uz ceturto dimensiju: laiku, t. i. 4D ir 3D plus grafiks (laiks).
4D modeļā uzbūve atļauj vairākiem būvprojekta dalībniekiem (no arhitektiem, dizaineriem, līgumslēdzējiem līdz īpašniekiem), vizualizēt visu projekta realizācijas procesu notikumu sērijā un parādīt būvniecības darba progresu projektā īstenošanas laikā. Šai BIM centriskai pieejai projektu menedžmenta tehnikām ir augsts potenciāls uzlabot projekta organizāciju un īstenot būvniecības projektus jebkurā izmērā un sarežģītības pakāpē.
Vēsture
1998.gadā, Sers Džons Egans viņa ziņojumā Pārdomājot būvniecību argumentēja, ka noteikti principi un organizācijas tehnikas varētu veiksmīgi pāriet no citām industrijām kā ražošanas uz projekta īstenošanas procesu būvindustrijā. Egana ziņojumu var citēt "Tehnoloģija kā palīgrīks":
4D BIM pievieno jaunu dimensiju (laiku) 3D CAD vai solid modelēšanai; tā ļauj notikumu secībai tikt attēlotai vizuāli uz laika līnijas, kas papildināta ar 3d modeli (attīstot tradicionālo ganta grafiku, ko bieži izmanto projekta menedžmentā.       Būvniecības secība var tikt pārskatīta kā problēmu virkne 4D BIM, ļaujot lietotājiem izpētīt opcijas, pārvaldīt risinājumus un optimizēt rezultātus. Tas veicina būvniecības produktu attīstību, sadarbību un atklātu projekta īstenošanu, partnerattiecības ar piegādes uzņēmumiem un komponentu aizsardzību, un ir saskaņā ar Egana vīziju: "patstāvīgi uzlabojumi tiks panākti izmantojot paņēmienus zudumu samazināšanai un vērtības palielināšanai klientam."
Kā attīstīts būvniecības menedžmenta paņēmiens, tas tiek aizvien vairāk izmantots darbā pie liela mēroga projektiem. Piemēram, tā tiek izmantota tādu objektu būvniecībā kā augstceltnes, tilti, šosejas, tuneļi, universitātes vai slimnīcu komplekss, luksus rezidences, dzīvojamie un infrastruktūras objekti kā tiesu nami, pieņemšanas sistēmas, hidroelektrostacijas, kalnrūpniecības un industriāla rakstura celtnes. 4D BIM tradicionāli tika izmantots lielāka rakstura un dārgākos projektos dēļ ar to saistītām izmaksām, bet mūsdienu tehnoloģijas parada šo procesu pieejamu nespeciālistiem vai lai veicinātu ražošanu.
1995. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā
1995. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā notika šķirti: vīrieši brīvajā cīņā sacentās no 12. līdz 14. maijam Fribūrā (Šveice) un grieķu-romiešu cīņā no 26. līdz 29. aprīlim Bezansonā (Francija).
Dors, mon amour
Dors, mon amour ir dziesma, kas uzvarēja 1958. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Hilversumā, Nīderlandē, kuras autori ir Pjērs Delanoe un Ibērs Žiro. Pārstāvot Franciju, to izpildīja Francijas dziedātājs Andrē Klavo, kas kļuva par pirmo konkursa uzvarētāju vīrieti. Dziesma tika izpildīta franču valodā.
Dziesma ar 27 punktiem uzvarēja konkursā, apsteidzot 1956. gada konkursa uzvarētājas no Šveices Līzas Asijas dziesmu Giorgio un Itālijas pārstāvja Domeniko Modunjo dziesmu Nel blu, dipinto di blu, kas vēlāk kļuva par vienu no vispopulārākajām Eirovīzijas dziesmu konkursa dziesmām.
Šēru jūra
Šēru jūra (sv, fi) ir nosaukums Baltijas jūras akvatorijas daļai starp Botnijas līci (Botnijas jūru) ziemeļos un Baltijas jūras pamatdaļu dienvidos Austrumos to norobežo Somijas dienvidrietumu krasts, rietumos — Olandes arhipelāgs. Šajā Baltijas jūras daļā izvietojies pasaulē lielākais arhipelāgs pēc salu skaita tajā — 257 salām platība ir lielāka par 1 km² un ap 17 700 saliņām un šērām platība pārsniedz 0,5 ha. Ieskaitot mazākās šēras un klintis, kopumā jūrā ir ap 50 000 saliņu un klinšu.