cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
If (uzņēmums)
Vēsture
2001. gadā Somijas uzņēmums Sampo no Eiropas Komisijas saņēma atļauju iegādāties Storebrand If akcijas. 2002. gada sākumā Sampo savu īpašumu un nelaimes gadījumu apdrošināšanas uzņēmumu Vakuutusyhtiö Sampo apvienoja ar If, iegūstot 38 % akciju uzņēmumā. 2004. gadā Skandia un Storebrand pārdeva visas tām piederošās If akcijas Sampo, un Sampo Oyj kļuva par If Skadeförsäkring Holding AB (publ) vienīgo akcionāru.
2006. gadā If ieguva atļauju sniegt apdrošināšanas pakalpojumus Krievijā. 2008. gadā If Krievijā iegādājās SOAO Region.
If Latvijā
1998. gada 1. aprīlī Latvijā dibināts Sampo meitas uzņēmums Apdrošināšanas akciju sabiedrība Sampo Latvija, kas nodarbojās ar nedzīvības apdrošināšanu. 2002. gada 4. janvārī, pēc Sampo apdrošināšanas biznesa apvienošanas ar If, uzņēmums pārdēvēts par Apdrošināšanas akciju sabiedrība If Latvia. 2009. gadā If Latvia pārveidota par Igaunijā reģistrētā If P&C Insurance AS Latvijas filiāli.
Lielais pasaules atlants
Lielais pasaules atlants ir SIA "Karšu izdevniecība Jāņa sēta" 2008. gadā izdots pasaules ģeogrāfijas atlants latviešu valodā. Kartēs atrodami 90 000 ģeogrāfisko nosaukumu, kas atveidoti latviešu valodā (liela daļa atveidoti pirmo reizi). Atlants sastāv no karšu un uzziņu sadaļas, kā arī no nosaukumu rādītāja gan latviešu, gan oriģinālvalodā.
2010. gadā "Karšu izdevniecība Jāņa sēta", izmantojot "Lielā pasaules atlanta" kartogrāfisko materiālu, izdeva jaunu, kompaktāku izdevumu ar uzsvaru uz valstīm, to administratīvi teritoriālo iedalījumu un atkarīgajām teritorijām — "Pasaules uzziņu atlantu".
Kālija jodīds
Kālija jodīds (KI) ir balta, kristāliska viela, kas labi šķīst ūdenī. Tas ir jodūdeņražskābes kālija sāls. To lieto jodēšanai, jo tas ir relatīvi nestabils un ir mazāk higroskopisks kā nātrija jodīds. Gaisa skābekļa iedarbībā kālija jodīds ar laiku kļūst dzeltenīgs, jo izdalās brīvs jods.
Īpašības
Kālija jodīdu iespējams oksidēt par brīvu jodu (I2):
Kālija jodīds (precīzāk - jodīdjons) ir pietiekoši nestabils, lai lēnām oksidētos gaisā. Skābā vidē oksidēšanās notiek vieglāk, jo veidojas jodūdeņražskābe, kas ir relatīvi spēcīgs reducētājs. Šādos apstākļos veidojas I3− joni, kas labi šķīst ūdenī.
Šo metodi lieto joda ievadīšanai ūdens šķīdumos, lai sagatavotu joda titrēšanas šķīdumus analītiskajā ķīmijā.
Izmantošana
Kālija jodīdu lieto par sudraba jodīda izejvielu fotomateriālu izgatavošanai. Kālija jodīdu piejaucot nātrija hlorīdam, iegūst jodēto sāli. Kālija jodīdu lieto organiskajā ķīmijā aromātisko savienojumu jodēšanai. Kālija jodīdu lieto arī, lai samazinātu uzņemto radioaktīvā joda daudzumu, ja tāds ir nonācis apkārtējā vidē (ja organismā ir pietiekami daudz joda, tas apkārtējā vidē esošo jodu uzņem daudz mazāk). Medicīnisko kālija jodīda preparātu tautā mēdz saukt par "joda tabletēm".
Jāatceras, ka kālija jodīds mazina tikai radioaktīvā joda iedarbību — pret citiem radionuklīdu veidiem vai pret radiāciju vispār (kā dažreiz maldīgi uzskata) tas nav izmantojams. Arī cilvēkiem, kas vecāki par 40 gadiem, KI lietošana nav ieteicama. Pārtikā izmantojamā parastā jodētā sāls lietošana profilaksei pret radiāciju ir nepietiekama, jo, lai uzņemtu vienai medicīniskajai kālija jodīda tabletei atbilstošu joda devu, vajadzētu izlietot vismaz kilogramu jodētās sāls, kas ir letāls daudzums. Radioaktīvā joda iedarbības profilaksei neder arī jūras aļģu preparāti un citi jodu saturoši uztura bagātinātāji.
2022. gadā sakarā ar kodoldrošības apdraudējumiem kara Ukrainā dēļ Latvijā plānots iepirkt joda preparātus, ko vajadzības gadījumā izdalīt iedzīvotājiem.
Leslijs Lemports
Leslijs Lemports (en; dzimis Ņujorkā) ir amerikāņu datorzinātnieks. Lemports ir vislabāk zināms ar savu radošo darbību dalītajās sistēmās un kā sākotnējais dokumentu sagatavošanas LaTeX izstrādātājs. Lemports 2013. gadā saņēma Tjūringa balvu par skaidru, labi definētu sakarību noteikšanā šķietami haotiskā dalīto sistēmu uzvedībā, kurā vairāki autonomi datori sazinās viens ar otru ar ziņojumu palīdzību. Viņš izstrādāja svarīgus algoritmus, formālus modeļus un pārbaudes protokolus, kuri uzlaboja reālu dalīto sistēmu kvalitāti. Šis ieguldījums ir devis uzlabotu datorsistēmu pareizību, ātrdarbību un uzticamību.
Leģenda
Leģenda (la — ‘lasītais’) ir fokloras un literatūras žanrs, kas galvenokārt ir dzejisks izdomāts teiksmains, fantastisks nostāsts par kādu neparastu vietu, personu vai vēsturisku notikumu. Mūsdienu literatūrā - sacerējums, kam raksturīga izdoma, fantastika, heroika. Leģendās parasti tiek stāstīts par notikumiem senos laikos. Tajās figurē varoņi, kuriem nereti ir kādas pārdabiskas spējas. Notikumi parasti ir pārspīlēti, tajos ir daudz izdomājumu. Šī iemesla dēļ zinātnieki, īpaši vēsturnieki, neuztver leģendas par nopietnām vēsturiskajām liecībām, tajā pašā laikā nenoliedzot, ka daļa no leģendas varētu balstīties uz patiesiem notikumiem.
Rūjiena
Rūjiena ir pilsēta Ziemeļvidzemē, Valmieras novadā. Rūjiena atrodas Rūjas upes abos krastos, netālu no Latvijas un Igaunijas robežas 42 km attālumā no novada centra Valmieras un 153 km no Rīgas (caur Valmieru).
Ģeogrāfija
Atrodas Ziemeļvidzemes zemienes Burtnieka līdzenumā, Rūjas upes abos krastos.
Vidējā temperatūra: -5 °C janvārī, +16,5 — +17 °C jūlijā. Nokrišņu daudzums 700-750 mm gadā.
Nosaukums
Savu nosaukumu Rūjiena ieguvusi no pilsētai cauri tekošās Rūjas. Savukārt Rūjas upe, kas iztek no Ruhi ezera (Ruhijärv) Igaunijā, savu nosaukumu visticamāk ieguvusi no igauņu valodas vārda ruhi (sile, vienkoču laiva).
Vēsture
Līdz 14. gadsimta sākumam Livonijas ordenis Rūjienā uzcēla savu mūra pili (hove to Ruyen) un Sv. Bērtuļa baznīcu pie ceļa, kas veda no Vīlandes pils uz Burtniekiem. 1491. gadā rakstos pieminēts miests pie pils. Rūjienas pilij atkārtoti uzbruka krievu karaspēks, ko vadīja Maskavijas lielkņazs Ivans III (1481), Krievijas cari Ivans IV (1560) un Pēteris I (1704).
1905. gada revolūcijas laikā varu Rūjienā no 6. līdz 20. decembrim pārņēma revolucionārā Rūjienas tautas dome un tautas milicija. Latvijas brīvības cīņu laikā Rūjienā atradās Ziemeļlatvijas brigādes rezerves bataljons. 1920. gadā Rūjenes miestam piešķīra pilsētas tiesības. 1923. gadā Rūjenes nosaukuma vietā sāka lietot Rūjienas nosaukumu. 1937. gadā tika atklāta Rīgas—Rūjienas platsliežu dzelzceļa līnija. Otrā pasaules kara laikā 1944. gada septembrī vācu armija pirms atkāpšanās nodedzināja apmēram 200 ēku un pilnīgi iznīcināja Valkas-Rūjienas-Pērnavas dzelzceļu. 1949.-1959. gadā pastāvēja Rūjienas rajons.
1992. gadā Rūjienā mācītājmuižas zirgu stallī atvēra muzeju ar Arvīda Straujas darbiem, tēlnieka Jāņa Zariņa skulptūrām un baznīcas grāmatām.
2009. gadā izveidoja Rūjienas novadu ar centru Rūjienā. 2021. gadā Rūjienas novada teritoriju pievienoja jaunajam Valmieras novadam.
Administrācija
Rūjienas pilsētas domes priekšsēdētājs ir bijušā Rūjienas novada domes priekšsēdētājs Guntis Gladkins (Vidzemes partija).
Izglītība
Rūjienā ir viena vispārējās izglītības mācību iestāde — Rūjienas vidusskola, kas dibināta 1919. gadā, apvienojot Rūjienas tirdzniecības skolu ar komercskolu un sākotnēji tika saukta par Rūjienas pilsētas un Izglītības biedrības vidusskolu. 2015. gadā skolu reorganizācijas rezultātā, pievienojot Jeru pamatskolu un Vilpulkas sākumskolu Rūjienas vidusskolai, Rūjienas vidusskola ir kļuvusi par novadā vienīgo vispārējās vidējās izglītības iestādi.
Rūjienā ir trīs profesionālās ievirzes skolas: Rūjienas mūzikas skola, Rūjienas mākslas skola un Rūjienas sporta skola.
Rūjienas mūzikas skolā ir iespēja apgūt klavieres, vijoles, pūšamo instrumentu un akordeona spēli, kā arī zināšanas mūzikas literatūrā, solfedžo un kolektīvajā muzicēšanā.
Rūjienas mākslas skola realizē vizuāli plastiskās mākslas programmu. Tajā ir iespēja apgūt zināšanas un iemaņas zīmēšanā, gleznošanā, kompozīcijā, veidošanā, darbā ar materiālu un mākslas valodas pamatos. Audzēkņu darbi tiek izvietoti ne tikai skolā, bet arī Rūjienas pilsētā un sabiedriskās telpās.
Rūjienas sporta skola darbojas kopš 2002. gada un tā ir viena no jaunākajām sporta skolām Latvijas valstī. Skolā var apgūt programmas basketbolā, volejbolā un vieglatlētikā. Programmas tiek īstenotas Rūjienas un Naukšēnu vidusskolu sporta bāzēs.
Transports
Galvenie pilsētas autoceļi ir P17 (Valmiera-Rūjiena-Igaunija), P21 (Rūjiena-Mazsalaca) un P22 (Valka-Rūjiena), vietējie ceļi ir V170 (Rūjiena-Virķēni-Igaunija), V175 (Rūjiena-Igaunija) un V171 (Rūjiena-Krogzemji).
Sadraudzības pilsētas
Rūjienas sadraudzības pilsētas ir:
Sali Beriša
Sali Rams Beriša (albāņu izrunā: [saˈli bɛˈɾiʃa]; dzimis ) ir mediķis kardiologs, politiķis, bijušais Albānijas premjerministrs un Albānijas prezidents. Premjerministra amatā bijis no 2005. gada 10. septembra līdz 2013. gada 13. septembrim. Prezidenta amatā bijis no 1992. gada 9. aprīļa līdz 1997. gada 24. jūlijam.
90. gados pameta kardioloģiju, lai kļūtu par Albānijas Demokrātiskās partijas (ADP) līderi. 1992. gadā viņš uzvarēja vēlēšanās, kļūstot par Albānijas prezidentu. Prezidenta amatā viņš palika līdz 1997. gadam, kad notika Albānijas pilsoņu karš. Lai atrisinātu konfliktu tika rīkotas jaunas parlamentārās vēlēšanas, kurās uzvaŗēja Albānijas Sociālistiskā partija (ASP). Par prezidentu kļuva Redžeps Meidani no ASP. No 1997. gada līdz 2005. gadam Beriša bija opozīcījā. 2005. gada parlamentārajās vēlēšanās uzvarēja ADP un Beriša kļuva par valsts premjerministru. Viņa partija atkārtoti uzvarēja 2009. gada parlamentārajās vēlēšanās, taču viņam vajadzēja veidot koalīcijas valdību ar Sociālistu Integrācijas kustību. Beriša zaudēja 2013. gada parlamentārajās vēlēšanās.
Jaunības gadi un sākotnējā karjera
Beriša dzimis mazā ciematā Vičidolu, Tropoji apgabalā, Kukošas grāfistē, netālu no Kosovas robežas. Viņš absolvējis Tirānas universitāti 1967. gadā. Specializējās kardioloģijā, vēlāk kļuva par profesora asistentu šai pašā universitātē un galveno kardiologu Tirānas Galvenajā slimnīcā.
Vasco da Gama
Vasco da Gama var būt:
Sali Beriša
Prezidents (1992—1997)
Beriša uzvarēja pirmajās neatkarīgās Albānijas vēlēšanās 1992. gadā. Viņš kopā valdību iesaistījās plašā politiskā, institucionālā, ekonomiskā reformu procesā.Periodā no 1992.- 1996. gadam notika plaši privatizācijas pasākumi, ieskaitot mazo un vidējo izmēru valsts uzņēmumu privatizāciju. saskaņā ar viņa ekonomisko plānu valsts IKP lielākoties pārvirzīja privātajam sektoram. 1995. gadā viņš kļuva par Eiropas Padomes locekli. Ar 1993. gada līgumu tika panākts ciešāka sadarbība ar Eiropas Kopienu un ASV, kas viens no lielākiem viņa valdību panākumiem. Vecie Albānijas likumi tika aizvietoti ar Eiropas standartiem, tika izveidota Satversmes tiesa un Augstākā padome, kas rūpējās par tiesiskuma jautājumiem.
Berišam nācās cīnīties ar plašu korupcijas līmeni. progress apstājās ar 1995. gadu, kad sabiedrībā bija krietni mazinājusies ticība jebkurai valsts institūcijai, Berišam zau’dejot politisko varu 1994. gadā. Berišas valdība arī neveiksmīgi parādījās sabiedriskajā arēnā, jo atteicās ievērot ANO pieprasīto embargo attiecībā uz Dienvidslāviju Bosnijas konflikta laikā. 1996. gadā Berišas Demokrātiskā partija gan uzvarēja vēlēšanās, tomēr tam sekoja apvainojumi opozīcijas apspiešanā, kas ir zīmīga Albānijas politiskās vides sastāvdaļa. Sociālistiskā partija, kas atradās opozīcijā, reakcijā uz to atteicās atzīt vēlēšanu rezultātus un valsts piedzīvoja politisku krīzi. 1996. valsts piedzīvoja smagas demonstrācijas, tajās iedzīvotāji pārmeta Berišas administrācijai par valsts kases izzagšanu. Vēlāk likās, ka valstī iespējama pilsoņu kara izvēršanās, Beriša ieņēma stingru pozīciju un atteicās atkāpties. 1997. viņš gan atkāpās no prezidenta amata un viņa vietā amatā nokļuva sociālists Reksheps Meidani, kas valsti vadīja līdz 2006. gadam.
1994. gadā norisinājās Ponci shēmu sabrukšana. Tā paredzēja milzīgus albāņu ieguldījumus veselības apdrošināšanā un valsts iedzīvojās ekonomiskajā krīzē. Demonstrētāji pārņēma ielas, protestējot pret to, ka valdība atņēmusi jau tā limitētos līdzekļus. Martā valstī tika izvietotas militāras vienības un izskatījās, ka jau atkal varētu izvērsties pilsoņu karš starp valdību un dumpiniekiem, šoreiz ar ievērojami lielākām sekām. 1997. gadā tika sasauktas ārkārtas vēlēšanas, kurās Berišas partija PD zaudēja pārsvaru un Beriša atkāpās no amata. viņa vietā nokļuva Reksheps Meidani. Berišas partija kļuva par opozīcijas galveno spēku. Viņš gan atgriezās pie varas 2005. gadā un saglabājis to.
Pēdējā laika notikumi un politiskās norises Albānijā
2009. gada vēlēšanās viņam nācās saskarties ar spēcīgu sociālistu opozīciju, kas prasīja balsu pārskaitīšanu. Beriša aicināja veikt konstitūcijas labojumus, lai varētu pārskatīt vēlēšanu rezultātus. Sociālisti reakcijā uz to atstāja parlamentārās debates uz vairākiem mēnešiem un iesaistījās bada streikos. Notikumi izraisīja Eiropas Savienības neapmierinātību un atteikšanos apstiprināt Albānijas kandidātes statusu 2010. gada beigās. 2011. gada janvārī izraisījās sadursmes starp valdības militāriem spēkiem un protestētājiem. ES aicināja Albāniju izvairīties no vardarbības konfliktu risināšanā. To Beriša uzskatīja par pret sevi vērstu apvērsuma mēģinājumu.
Plāteres pagasts (Rīgas apriņķis)
Plāteres pagasts bija viena no Rīgas apriņķa pašvaldībām tā austrumos. Robežojās ar Zaubes, Taurupes, Meņģeles, Madlienas, Ķeipenes un Kastrānes pagastiem. Pagasta valde atradās 2 km uz ziemeļaustrumiem no Plāteres.
Crazy
"Crazy" ir kanādiešu poproka grupas Simple Plan singls no viņu otrā studijas albuma Still Not Getting Any.... Singls tika izdots 2005. gada oktobrī sadarbībā ar ierakstu kompānijām Lava Records un Atlantic Records.
Rodrigess
Rodrigess (es — 'Rodrigo dēls', no personvārda Rodrigo; sieviešu dzimtē Rodrigesa) ir izplatīts spāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Patra
Patra, arī Patras (Πάτρα, sengrieķu – Πάτραι, romiešu – Patrae) ir trešā lielākā pilsēta Grieķijā. Atrodas valsts rietumos pie Jonijas jūras Patru līča Peloponēsas pussalā. Sena pilsēta ar bagātīgu vēstures mantojumu. Liela osta un rūpniecības centrs.
Savā gandrīz 4000 ilgajā vēsturē vairākkārt (sevišķi Senās Romas laikos) uzskatīta par vienu no svarīgākajām pilsētām Vidusjūras baseinā. Kristīgajā tradīcijā apustuļa Sv. Andreja nāves vieta. Tiek uzskatīta par Grieķijas "vārtiem uz rietumiem". Pilsētā divas universitātes. 2006. gada Eiropas Kultūras galvaspilsēta. Slavena kā tradicionālā karnevāla vieta.
Vēsture
Pirmais Patru uzplaukuma periods bija ap Mikēnu kultūras laiku ap 1580. — 1100. p.m.ē., kad radās pilsēta, apvienojoties vairākiem mikēniešu ciemiem.
146. gadā p.m.ē. romieši ieņēma Grieķiju, un Patras kļuva par svarīgu ostu. Augusts nodibināja šeit koloniju. Patras bija pazīstamas ne tikai kā osta, bet arī kā amatniecības centrs – šeit ražotās eļļas lampas bija pazīstamas visā impērijā. Tomēr III gadsimta beigās pilsēta panīka, iespējams stipras zemestrīces rezultātā.
Pēc kristiešu tradīcijas imperatora Nerona laikā pilsētā ieradās apustulis Sv. Andrejs un tika sodīts ar nāvi. 1964. gadā pāvests Pauls IV atdeva Sv. Andreja relikvijas un tās atgriezās pilsētā pēc vairāk kā 1500 gadiem.
Bizantijas laikā pilsēta bija svarīga osta. 1204. gadā to ieņēma Ceturtā Krusta kara 1204. gadā to ieņēma krustneši un Patras ietilpa Ahajas grāfistē. 1408. gadā to ieņēma Venēcija.
1458. gadā Patras iekaroja osmaņu sultāns Mehmeds II. 15. un 16. gadsimtā pilsētai vairākkārt uzbruka Venēcijas un Dženovas karaspēks. 1571. gada 7. oktobrī Patru līcī notika Lepanto kauja. Turku valdīšanas sākumā pilsēta panīka, tomēr kopš 18. gadsimta sākuma atkal uzplauka.
1828. gada 7. oktobrī franču ekspedīcijas armija atbrīvoja Patras no turkiem un pilsēta iekļāvās jaunās Grieķijas valsts sastāvā. 19. gadsimta otrajā pusē Patras bija liela rozīņu, arī citu lauksaimniecības produktu, eksporta osta. Tomēr Korintas kanāla izbūve mazināja Patru ostas nozīmi.
Jurijs Aleksejevs
Dzīvesgājums
Dzimis 1958. gadā Noriļskā, bērnībā dzīvoja Krasnodarā. 1970. gadā kopā ar māti un māsu pārcēlās uz Rīgu, dzīvoja Ķengaragā. Mācījās Rīgas 62. un 52. vidusskolā.
1981. gadā absolvēja Rīgas Politehnisko institūtu) radioinženiera specialitātē, bija inženieris konstruktors, tad vadošais inženieris un laboratorijas vadītājs ražošanas apvienības "Radiotehnika" konstruktoru birojā "Orbīta" (1979—1992). Bijis magnetolas "Rīga-310" galvenais konstruktors.
Patra
Cilvēki
Patrās dzimuši:
Jurijs Aleksejevs
Dzīvesgājums
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1992. gadā viņš kļuva par laikraksta Bizness&Baltija ģenerāldirektoru (1992—1998) un līdzīpašnieku, laikraksta Kommersant Baltic daily galveno redaktoru (1999—2005), žurnāla Biznes.LV galveno redaktoru (2005—2006), tad par laikraksta Bizness&Baltija galveno redaktoru (2006—2010). 2011. gada aprīlī izveidoja diskusiju portālu "IMHOclub".
Politiskā aktivitāte
2004. gadā Jurijs Aleksejevs iestājās partijā PCTVL, bija Rīgas domes deputāts (2005—2009).
2013. gadā viņš bija viens no sabiedriskās organizācijas "Nepilsoņu kongress" ierosinātājiem.
2017. gada novembrī Drošības policija sāka kriminālprocesu saistībā ar Aleksejeva komentāriem viņa izveidotajā interneta portālā, kuros bija pausts aicinājums "piebeigt visus fašistu izdzimteņus", kam saskaņā ar komentārā pausto pieder vairāku noteiktu tautību pārstāvji, kā arī vēršanās pret vienas tautas valodu, nodēvējot to par "fašistisku".
2018. gada novembrī Drošības policija aizturēja Aleksejevu un vēl divas personas saistībā ar iepriekš sāktu kriminālprocesu par darbībām organizētā grupā, kas vērstas pret Latviju, kā arī palīdzību ārvalstij vērsties pret Latviju.
Aleksejevam piemēroja izbraukšanas aizliegumu, atrodoties policijas uzraudzībā.
2023. gada janvārī Rīgas apgabaltiesa par naida kurināšanu un bērnu pornogrāfijas apriti Aleksejevam piesprieda cietumsodu uz vienu gadu un vienu mēnesi, nosakot arī probācijas uzraudzību uz vienu gadu.
Riests
Riests ir rāpuļu, putnu, zīdītāju dzimumuzbudinājuma izpausme, kas saistīta ar pārošanos. Riests raksturīgs galvenokārt tēviņiem, dažkārt arī mātītēm. Riests sākas vairākas dienas, reizēm vairākus mēnešus pirms pārošanās. Riesta laikā izpaužas dažādas morfofizioloģiskas izmaiņas, kā sēklinieku un maksts piebriešana, "kāzu tērpa" veidošanās. Riestu regulē dzimumhormoni.
Riesta laikā tiek izpildīts riesta rituāls, kura laikā partneri sagatavojas pārošanās procesam. Tas palīdz tēviņam un mātītei sameklēt vienam otru, tā nodrošinot veiksmīgu pārošanos. Mātītes izdarītajā partnera izvēlē liela nozīme ir tieši riesta rituālam. Katrai sugai ir izveidojies savs raksturīgais darbības kompleks — riesta rituāls, ko izpilda riesta laikā. Riesta rituālā ietilpst ķermeņa kustību sērija ar īpašu skaņu izdošanu, smaržu sekrētu izdalīšanu vai dziedāšana. Riesta rituāla mērķis ir stimulēt partneri dzimumaktam, kā arī kāpināt savu dzimumaktivitāti. Riesta rituālam seko dzimumakts.
Zinetula Biļaļetdinovs
Zinetula Biļaļetdinovs (tatāru: Зиннәтулла Хәйдәр улы Билалетдинев; dzimis 1955. gada 13. martā Maskavā) ir tatāru izcelsmes Krievijas bijušais hokejists, aizsargs, tagad treneris. Pašlaik (2023) Biļaļetdinovs ir KHL kluba Kazaņas "Ak Bars" galvenais treneris.
Spēlētāja karjera
Visu savu profesionālā spēlētāja karjeru (no 1973. līdz 1988. gadam) Zinetula aizvadīja PSRS hokeja līgas kluba Maskavas "Dinamo" rindās. PSRS hokeja izlases rindās spēlējis astoņos Pasaules čempionātos, kļūstot par seškārtējo Pasaules čempionu, kā arī 1980. un 1984. gada olimpisko spēļu turnīros, 1980. gadā izcīnot sudraba, bet 1984. gadā — zelta medaļas.
Trenera karjera
Pēc spēlētāja karjeras beigām 1988. gadā Biļaļetdinovs kļuva par Maskavas "Dinamo" trenera palīgu, kuru viņš ieņēma līdz pat 1992. gadam. No 1993. līdz 1995. gadam Zinetula strādāja par Nacionālās hokeja līgas kluba Vinipegas "Jets" trenera palīgu, bet 1996.—97. sezonā viņš bija Fīniksas "Coyotes" galvenā trenera palīgs. No 1997. līdz 2000. gadam Biļaļetdinovs bija Maskavas "Dinamo" galvenais treneris, 1999.—2000. sezonā izcīnot Krievijas čempiona titulu. 2001.—02. sezonā Zinetula bija Šveices hokeja līgas kluba HC Lugano galvenais treneris, bet 2005. gadā stājās Kazaņas "Ak Bars" galvenā trenera amatā. Jau pirmajā sezonā klubs izcīnīja Krievijas čempiona titulu. 2008. gadā "Ak Bars" pievienojās jaunizveidotajai Kontinentālaji hokeja līgai un pirmajās divās sezonās izcīnīja tās čempiones titulu — Gagarina kausu.
Krievijas izlases treneru korpusā strādājis divos Olimpisko spēļu turnīros par trenera palīgu, 1998. gadā izcīnot sudraba, bet 2002. gadā bronzas medaļas. 2011. gada jūnijā tika apstiprināts par Krievijas izlases galveno treneri.
Sabile
Sabile ir pilsēta Kurzemē, Talsu novada dienvidu daļā, Abavas krastos Ziemeļkursas augstienes dienviddaļā, 25 km no Talsiem. Atrodas gleznainā vietā Abavas ielejā. Robežojas ar Abavas pagastu. No 2000. līdz 2009. gadam ietilpa Sabiles novadā, kas tika izveidots, apvienojot Sabiles pilsētu un Abavas pagastu. Sabiles pilsētas vēsturiskais centrs ir valsts nozīmes pilsētbūvniecības piemineklis.
Vēsture
Viduslaikos cauri Sabilei gar Abavas upi vedis zemes ceļš, kas savienoja Kuldīgas, Rendas un Kandavas pilskalnus.
Ir zināms, ka Sabilē atradās nocietināts Kursas zemes Vanemas lībiešu vai kuršu pilskalns ar senpilsētu, kas rakstos pirmo reizi pieminēta 1253. gadā, kad Livonijas ordenis un Kurzemes bīskaps sadalīja kuršu zemes. Pēc arheoloģiskajiem izrakumiem secināts, ka līdz 13. gadsimtam to galvenokārt apdzīvojuši lībieši, bet vēlākajā laikā dominējuši kurši. 13.—14. gs. mijā uzcēla Sabiles pili, pie kuras 1462. gadā minēts Sabiles miests. Pils atradusies starp tagadējo skolu un autoostu. Pēc Livonijas kara Sabile nokļuva Kurzemes hercogistē. Saimniecība attīstījās, tika ierīkoti vīna stādījumi, Sabile bija vietējas nozīmes tirdzniecības un amatniecības centrs. Sabiles vīns tika pat eksportēts. Tomēr šai laikā pilsētiņa bieži cieta no Zviedrijas un Polijas kariem, bet 1710. gadā arī no mēra, pēc kura tā uz ilgu laiku panīka. 1808. gadā pilsētiņa gandrīz pilnībā nodega. 19. gadsimta vidū saimniecība bija atkal atjaunojusies. Šajā laikā vairākums Sabiles iedzīvotāju bija ebreji.
Otrajā pasaules karā 1941. gadā nacistiskās genocīda politikas ietvaros tika nogalināti 240 Sabiles ebreji. Šāds liktenis bija paredzēts arī daudziem vietējiem čigāniem, taču vietējai varai izdevās tos aizstāvēt.
1956. gadā tika uzbūvēts dzelzsbetona tilts pār Abavu, turpmākajos divos gadu desmitos pilsētā tika atjaunota vai uzbūvēta infrastruktūra, tai skaitā dzīvojamās ēkas, kultūras nams, skolas ēka un autoosta.
Iedzīvotāji
Sabilē ir lielākais čigānu īpatsvars Latvijā — ap 6%. Tādēļ pilsētiņa tiek dēvēta arī par Latvijas čigānu galvaspilsētu.
Firksu Pedvāle
Firksu Pedvāle (de) līdz ar Brinķu Pedvāles (de) muižas kungu māju (18. gs. b.) un Sabiles (Zabeln) klasicisma stila mācītājmuižas (18. gs. b./19. gs. 1.p.) drupām šodien ir Pedvāles brīvdabas mākslas muzeja sastāvdaļas. Abas kurzemei raksturīgās kungu mājas kalpo mākslas projektiem un izstādēm, ainavu bagātina instalācijas un skulptūras. Pedvāles muižas teritorijā, kur tēlnieks Ojārs Feldbergs izveidojis Pedvāles brīvdabas mākslas muzeju, kurā regulāri notiek dažādi pasākumi un ir apskatāmas mūsdienīgas instalācijas dabā.
Par Abavu
Senos laikos Abavas upi saukuši citādi. Tur, kur tagadējā Sabiles pilsēta, cēluši baznīcu. Vietai vēl vārda nav bijis. Bet, ko baznīcai pa dienu uzcēluši, tas naktī nogruvis. Sagudrojuši: tas tāpēc ka nav vietai vārds. Bet kā nu saukt? Tad kāds gudrinieks ieteicis celt torni tikai vien. Bet tā arī darījuši. Tornis līdzko nācis gatavs, tā uzkāruši zvanu un sākuši zvanīt. Bet zvans no torņa notrūcis, vēlies lejā pa krastu un ievēlies upē. Veldamies it kā skanējis: "Abav, sabil! Abav, sabil!" Tā nu arī upi nosaukuši par Abavu un vietu - par Sabili. tad pārējo baznīcas daļu viegli uzcēluši.
When I'm Gone
"When I'm Gone" ir kanādiešu poproka grupas Simple Plan singls no viņu trešā studijas albuma Simple Plan. Singls tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompānijām Lava Records un Atlantic Records.
Sātans Pradas brunčos
"Sātans Pradas brunčos" guva labus panākumus gan kases ieņēmumu, gan kritiķu vērtējuma ziņā. Strīpa par lomu filmā saņēma jau četrpadsmito nomināciju Amerikas Kinoakadēmijas balvai un saņēma Zelta globusa balvu. Amerikas Kinoinstitūts šo atzina par vienu no 2006. gada desmit labākajām filmām.
Secene
Secene ir neliela upīte ar kopējo garumu 11,2 km un baseinu 27,2 km². Tā tek gar Seces centru Daugavas senlejā, vietā, kur senos laikos tecēja Daugava. Ietek Lauces upītē.
Kristiāns Barnards
Kristiāns Nētlings Barnards (, dzimis, miris ) bija dienvidāfrikāņu kardioķirurgs. Pazīstams kā pirmais ārsts, kuram 1967. gadā izdevās veikt pasaulē pirmo sirds transplantācijas operāciju.
Dzīvesgājums
Dzimis 1922. gadā Beforvestā (Beaufort West), Rietumkapzemes provincē, Dienvidāfrikā. Strādājis Grotešūra slimnīcā (Groote Schuur Hospital), Keiptaunā, paralēli beidzot Keiptaunas universitāti. No 1956. gada divus gadus mācījās Minnesotas universitātē, ASV, kur iepazinās ar sirds pārstādīšanas problemātiku. 1958. gadā atgriezās DĀR, un sāka strādāt Keiptaunas universitātē.
, asistējot savam brālim Mariusam Barnardam (Marius Barnard) un vēl trīspadsmit speciālistiem, viņš veica pasaulē pirmo veiksmīgo sirds pārstādīšanas operāciju. Pacients novājinātās imūnsistēmas dēļ tomēr mira pēc astoņpadsmit dienām.
Alts
Alts var būt:
1188 (uzziņu dienests)
1188 (līdz 2005. gadam 118) ir uzziņu dienests Latvijā, kas izveidots 1996. gada 18. septembrī. Katru dienu Uzziņu dienests 1188 sniedz atbildes uz vairāk nekā 50 tūkstošiem iedzīvotāju zvanu. 1188 informatīvos pakalpojumus klienti saņem ne tikai pa tālruni 1188, bet arī internetā, WAP vidē, izmantojot, ar īsziņu palīdzību, kā arī 1188 tālruņu katalogos.
Kopš 2006. gada Uzziņu dienests 1188 ir EIDQ (Association for the Directory Information Industry) asociācijas biedrs.
2007. gadā Uzziņu dienests 1188 sāka piedāvāt biznesa uzziņas par 28 pasaules valstīm, kuru skaitā ir gan vairākas ES valstis, gan arī ASV, Austrālija un Krievija.
1188 informatīvos pakalpojumus sniedz Lattelecom meitasuzņēmums SIA Lattelecom BPO.
Sevilja
Sevilja slavena ar flamenko mūziku, saldumiem (polvorones, mantecados, pestiños, Roscos fritos, magdalenas, yemas de San Leandro, Tortas de Aceite) un Svētās nedēļas svētku procesijām.
Seviljā 1881. gadā konstatēja Eiropas gaisa temperatūras maksimumu +50 grādu pēc Celsija (mūsdienās apšaubīts).
Vēsture
Romiešu laikā šeit bija viens no Hispania Baetica provinces centriem Hispāle (Hispalis). Tuvumā atradās otrs liels centrs — Itālika (Italica, mūsdienās Santiponce), kur tika izvietoti atvaļināti romiešu leģionāri.
711. gadā pilsētu no vandaļiem atkaroja mauri un nosauca par Išbīliju (إشبيلية), no kā cēlies pilsētas mūsdienu nosaukums.
1248. gadā pilsētu ieņēma Kastīlijas karalis Fernando III, un kopš tā laika tā ir kristiešu rokās.
Vislielāko uzplaukumu pilsēta piedzīvoja XVI un XVII gadsimtā, kad tā kļuva par galveno Spānijas jūras ostu (kaut arī atrodas diezgan dziļi iekšzemē, Sevilja ir tikai 7 m virs jūras līmeņa, un līdz Gvadalkiviras aizsērēšanai to izmantoja kuģošanai, pilsēta bija jūras osta). Caur pilsētu notika sudraba un citu Amerikas bagātību tirdzniecība. Caur Seviljas ostu 1585. gadā eiropieši iepazina šokolādi. Sevilja kļuva par vienu no Spānijas mākslas centriem (Seviljas skola).
Vēlāk pilsētas nozīme mazinājās, jo to izkonkurēja no angļiem atkarotā Kadisa Atlantijas okeāna krastā, kā arī, bēgot no inkvizīcijas, Sevilju pameta 30 000 mauru amatnieku.
Napoleona iebrukuma laikā Sevilja bija viens no galvenajiem spāņu pretošanās centriem.
1992. gadā Seviljā notika Pasaules izstāde EXPO.
Cilvēki
Seviljā vai tās apkārtnē dzimuši:
2002. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
47. Starptautiskais Eirovīzijas dziesmu konkurss norisinājās Tallinā, Igaunijā, 2002. gada 25. maijā. Tiesības rīkot konkursu Igaunija ieguva 2001. gadā, kad par Eirovīzijas uzvarētāju kļuva dziedātāju duets Tanels Padars un Deivs Bentons ar dziesmu "Everybody".
Balsošanas tabula
{{legend|#ff9f9f|Televīzijas skatītāju balsojums.}} {{legend|#9f9fff|Žūrija.}} {{legend|#cf9fcf|50/50.}}
Kalnu ķeģis
Kalnu ķeģis, arī kalnu kaņepītis (Linaria flavirostris) ir Latvijā samērā reti sastopama un neligzdojoša žubīšu dzimtas (Fringillidae) dziedātājputnu suga, kas pieder pie kaņepīšu ģints (Linaria). Izdala 9 pasugas. Ligzdo divās nošķirtās populācijās ziemeļrietumu Eiropā un Āzijas centrālajā daļā.
Sidgundas pagasts
Sidgundas pagasts (līdz 1925. gadam Rikteres pagasts) bija viena no Rīgas apriņķa pašvaldībām tā vidienē. Robežojās ar Allažu pagastu, Mālpils, Kastrānes, Suntažu un Ropažu pagastiem. Pagasta valde atradās Sidgundā.
Vēsture
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1945. gada 19. decembrī pagastā izveidoja Sidgundas ciemu, ko gan 1947. gada 18. novembrī likvidēja, bet 1949. gada 31. decembrī, līdz ar pagasta likvidēšanu, atjaunoja, ciemu iekļaujot Siguldas rajonā. Mūsdienās Sidgundas pagasta teritorija iekļauta Siguldas novada Allažu un Mālpils pagastos.
Kalnu ķeģis
Izplatība
Eiropas populācija ligzdo Lielbritānijā, Īrijā un Skandināvijas pussalas rietumos. Ligzdošanai izvēlas mežiem neapaugušus kalnu rajonus. Pārsvarā nometnieks, bet putni no Eiropas populācijas ziemeļu daļas migrē uz dienvidiem gar Ziemeļjūras un Baltijas jūras piekrastēm. Izplatības areāls Āzijā ir plašāks, tas aptver tās kalnaino centrālo daļu no Turcijas līdz Ķīnai.
Latvijā
Latvijā kalnu ķeģis ir samērā reta, tomēr regulāra caurceļojoša un ziemojoša suga. Kopš pirmā novērojuma 20. gadsimta sākumā līdz 80. gadu beigām tika novērots neregulāri, tāpēc tika uzskatīts par ļoti reti sastopamu. Pēdējo pārdesmit gadu laikā novērojumu skaits ir pieaudzis, pārsvarā novērotāju skaita un aktivitātes pieauguma rezultātā, taču, iespējams, ir pieaudzis arī caurceļojošo un ziemojošo putnu skaits. Latvijā sastopama nominālā pasuga L. f. flavirostris.
Izskats
Kalnu ķeģis pēc izskata ir necils, nevienmērīgi brūni krāsots putns kaņepīša lielumā. Tā ķermeņa garums ir 12—14 cm, svars 14—18 g. Tā atšķiršana no citiem žubīšu dzimtas un it īpaši savas ģints putniem nepieredzējušam putnu vērotājam var sagādāt grūtības. Rudenī un ziemā, kad kalnu ķeģi var novērot Latvijā, tam ir raksturīgs spilgti dzeltens knābis. Toties vasarā knābis ir pelēks. Vasarā kalnu ķeģa tēviņam sārtais ķermeņa apspalvojuma tonis kļūst košāks.
Uzvedība un barība
Kalnu ķeģis pārtiek no dažādām pļavas augu sēkliņām, kuras tas uzlasa no zemes. Tas arī savus bērnus baro ar sēklām. Dabīgo un bišu pļavu platību samazināšanās ir viens no galvenajiem kalnu ķeģa apdraudējumiem. Līdzīgi kā citi žubīšu dzimtas putni tie barojas baros, un baram ir raksturīgs ciešs, saskaņots viļņveida lidojums, kas kopīgi pārvietojas augšā, lejā.
Ligzdošana
Kalnu ķeģis ligzdo uz zemes vai klintīs. Reizēm ligzda tiek ievīta krūmā. Ligzda tiek būvēta no dažādiem augiem un oderēta ar saknītēm, spalvām un matiem. Dējumā ir 5—6 olas, kuras perē tikai mātīte 12—13 dienas. Kalnu ķeģa mazuļi aug ātri, pēc 15 dienām jaunie putni pamet ligzdu.
Aizsardzība
Sugas izplatības areāls ir plašs un tie apdzīvo cilvēka saimnieciskās darbības maz skartus apvidus, tādēļ nav būtiski apdraudēti.
Baltazars fon Kampenhauzens (1745—1800)
Baltazars fon Kampenhauzens (, Ungurmuiža —, Muhu sala) bija vācbaltiešu politiķis, Vidzemes guberņas civilgubernators. Krievijas Impērijas slepenpadomnieks, senators un goda aizbildnis.
Dzīvesgājums
Cēlies no Kampenhauzenu dzimtas. Dzimis 1745. gada 28. novembrī Ungurmuižas īpašnieka, ģenerālleitnanta un bijušā Somijas ģenerālgubernatora (1742–1743) Johana Baltazara fon Kampenhauzena (1689–1758) un viņa sievas Helēnas Juliānas, dzimušas fon Štrēlbornas (1703–1775) ģimenē. 1767. gadā viņš apprecējās ar Sofiju Eleanoru Voldeku fon Arneburgu (Sophie Eleonore Woldeck von Arneburg, 1744 –1791) un viņu ģimenē piedzima seši bērni. 1777. gadā viņu ievēlēja par Vidzemes bruņniecības landrātu un par Sāmsalas pārvaldnieku (1781 - 1783). 1787. gadā uzņemts Pēterburgas brīvmūrnieku ložā „Concordia”. 1796. gadā viņu iecēla par Krievijas Impērijas slepenpadomnieku un Vidzemes guberņas civilgubernatoru (1797).
Muižas
Baltazaram fon Kampenhauzenam piederēja šādas muižas:
Argentīnas Antarktikas institūts
Argentīnas Antarktikas institūts (es, I.A.A.) ir Argentīnas valdības institūcija, kas nodarbojas ar Antarktikas zinātnisko izpētes programmu organizēšanu un koordinēšanu. Iekļauts Nacionālajā Antarktikas pārvaldē (Dirección Nacional del Antártico; DNA), kas savukārt pakļauta Ārlietu ministrijai.
Vēsture
Institūts dibināts ar Argentīnas prezidenta Huana Perona dekrētu 1951. gada 17. aprīlī. Institūta dibināšanas iniciators un pirmais direktors līdz 1954. gadam bija viens no argentīniešu Antarktikas sistemātiskās izpētes pamatlicējiem Ernans Puhato. Dažādos laika posmos institūts bijis pakļauts Tehnisko lietu ministrijai, Aizsardzības ministrijai, Nacionālajam aizsardzības sekretariātam, Admiralitātei un kopš 2003. gada Ārlietu ministrijai.
Institūta kompetencē ir zinātniskās un pētnieciskās darbības organizēšana, īstenošana un kontrole Antarktikā. Kopš 1964. gada institūta tiešā pārziņā ir arī visas polārstacijas, kas līdz tam bija armijas, flotes un gaisa spēku kontrolē.
Polārstacijas
Argentīnas Antarktikas institūta pārziņā atrodas 13 polārstacijas, starp kurām ir arī visilgāk funkcionējošā polārstacija Antarktikā Orkadasa Dienvidorkneju salās, kas dibināta 1904. gadā. Sešas stacijas funkcionē nepārtraukti, bet septiņas — tikai vasaras sezonā. Institūta pārziņā ir arī vairākas pastāvīgās sezonālās nometnes, kas tiek ierīkotas atkarībā no pētījumu programmas. Visas stacijas atrodas Argentīnas Antarktikas teritorijā.
Vladislavs Rafaļskis
Vladislavs Rafaļskis (ru; dzimis ) ir Latvijas pedagogs un politiķis.
Biogrāfija
Dzimis Ļeņingradā. 1977. gadā viņš pabeidza Rīgas 76. vidusskolu. 1983. gadā absolvēja Ļeņingradas Valsts Universitāti filologa specialitātē. Kopš 1983. gada strādā Rīgas 40. vidusskolā par krievu valodas un literatūras skolotāju.
2004. gadā filmējās Krievu skolu aizstāvības štāba klipā "Melnais Kārlis" un iestājās partijā PCTVL. No 2005. līdz 2009. gadam bija Rīgas domes deputāts, darbojās kultūras un izglītības komitejās. 2007. gadā kļuva par PCTVL valdes locekli, vēlāk par Latvijas Krievu savienības valdes locekli.
Nelojalitātes incidents
2012. gadā Latvijas Republikas Izglītības un zinātnes ministrijas pārraudzībā esošais Izglītības kvalitātes valsts dienests pēc pārbaudes veikšanas, pamatojoties uz Izglītības likumu, kurā teikts, ka pedagoga pienākumos ietilpst uzdevums «veidot izglītojamā attieksmi pret sevi, citiem, darbu, dabu, kultūru, sabiedrību un valsti, audzināt krietnus, godprātīgus, atbildīgus cilvēkus — Latvijas patriotus», rosināja skolotāju Rafaļski atlaist no darba par Baltkom ēterā pausto, ka viņš šai valstij esot nelojāls un "šo režīmu" vienkārši nicinot. Pēc Rīgas 40. vidusskolas Ētikas komisijas ieteikuma mācību iestādes vadība uz notikušo reaģēja ar rakstisku piezīmi. Pēc skolas pieaicināto juristu konsultantu slēdziena Rafaļska atlaišanai neesot bijis juridiska pamata, jo viņš jau bijis sodīts ar rakstisko piezīmi, bet vēl vienu sodu par to pašu pārkāpumu piemērot nevarot.
2009. gada CONCACAF Zelta kauss
Komandas
No Ziemeļamerikas zonas automātiski kvalificējās:
'''No Karību zonas kvalificējās 2008. gada Karību čempionāta:'''
'''No Centrālamerikas zonas kvalificējās 2009. gada UNCAF Nāciju kausa:'''
Kuba ieguva 4. vietu Karību čempionātā, taču izlēma nepiedalīties Zelta kausa izcīņā, jo bija problēmas ar komandas nokomplektēšanu. Haiti un Trinidāda un Tobāgo, attiecīgi I un J grupu 3. vietu ieguvēji, kā divu augstāko vietu ieguvēji Karību čempionātā, kas uzreiz nekvalificējās Zelta kausam, piedalījās CFU veiktā izlozē par to, kura komanda aizstās Kubu. Haiti uzvarēja izlozē.
Stadioni
Trīspadsmit stadioni, kuros notika turnīrs (lielākais skaits Zelta kausa vēsturē), tika paziņots.
3. vietu ieguvēju rangs
No trīs komandām, kas savās grupās ieguva 3. vietu, Panamai un Haiti bija labākie rezultāti, tāpēc tās kvalificējās izslēgšanas turnīram.
Triazols
Triazols (C2H3N3) pieder pie heterocikliskajiem "aromātiskajiem" savienojumiem. Triazola pieclocekļu cikls satur 3 slāpekļa atomus. Triazolam ir 2 struktūrizomēri:
Triazolu pieclocekļu cikls ietilpst dažādu pretsēnīšu preparātu sastāvā.
Rijeka
Rijeka (hr, it, slovēņu: Reka), vēsturiski bieži pazīstama ar itāļu nosaukumu Fiume ir pilsēta Horvātijas rietumos, Dalmācijas ziemeļos pie Adrijas jūras, Kvarnera līcī. Pēc 2018. gada datiem pilsētā dzīvo 224 784 iedzīvotāji un tā ir Horvātijas trešā lielākā pilsēta. Primorskas-Goranskas župānijas administratīvais centrs un lielākā pilsēta. Tā kā Rijeka ir Kvarnera līča lielākā ostas pilsēta, tās ekonomika galvenokārt balstās uz jūras transportu un kuģu būvniecību.
2016. gadā pilsēta kopā ar Īrijas pilsētu Golveju tika izvēlēta par 2020. gada Eiropas kultūras galvaspilsētu.
Pilsētas tuvumā atrodas Rijekas lidosta, kas atrodas Omišaļi pašvaldībā.
Vēsture
Pirmā zināmā apmetne pilsētas teritorijā bija ķeltu Tarsatika (Tarsatica). Romiešu laikos pilsēta kļuva par minicipu. No V gadsimta Rijeka bija franku, horvātu, ungāru valdījumā, līdz 1466. gadā tā kļuva par Hābsburgu īpašumu.
1723. gadā Rijeka kļuva par brīvostu. Kaut arī apkārtējās zemes bija Horvātijas autonomijas sastāvā, kopš 1870. gada Rijeka bija tieši pakļauta Budapeštai un bija impērijas ungāru daļas galvenā osta, konkurēdama ar impērijas austriešu daļas galveno ostu — Triesti.
Pēc Austroungārijas sakāves Pirmajā pasaules karā Rijeka kļuva par strīdus objektu starp Itāliju un Serbu, Horvātu un Slovēņu Karalisti (Dienvidslāviju). 1918. gadā Rijeku okupēja franču, britu un ASV karaspēks, bet tās statusu apsprieda Parīzes miera konferencē 1919. gadā.
1919. gada 12. septembrī itāļu neregulārie spēki Gabriēles d'Anuncio vadībā pēkšņi ieņēma pilsētu. Kad Itālijas valdība atteicās anektēt Rijeku savā sastāvā, d'Anuncio deklarēja neatkarīgu Karnaro Itāļu Reģentūru un sevi par tās duči (vadoni).
1920. gada 12. novembrī Dienvidslāvija un Itālija parakstīja Rapallo līgumu, kas nodibināja neatkarīgu Rijekas Brīvvalsti. D'Anuncio tam nepiekrīta, bet Itālijas armija 1921. gada janvārī padzina D'Anuncio spēkus no pilsētas (D'Anuncio pieteica karu Itālijai). 1924. gadā abas valstis noslēdza Romas līgumu, kas paredzēja, ka Triesti iegūst Itālija (izņemot horvātu apdzīvoto Sušaku).
Otrā pasaules kara laikā 1945. gada maijā Triesti ieņēma Tito vadītie dienvidslāvu partizāni. 1947. gada 10. februārī tika parakstīts Parīzes līgums starp Itāliju un Sabiedrotajiem, un Trieste nokļuva Dienvidslāvijas sastāvā. Gandrīz visi pilsētas itāļu iedzīvotāji pameta pilsētu. 1991. gadā Trieste iekļāvās jaunajā Horvātijas valstī.
Bendžamins Elvins Drū
Bendžamins Elvins Drū (Benjamin Alvin Drew; dzimis ) ir ASV Jūras kara flotes virsnieks un NASA kosmonauts.
Drū savu pirmo kosmisko lidojumu veica 2007. gada augustā kā STS-118 misijas speciālists Space Shuttle Endeavour.
Otro lidojumu viņš veica 2011. gada februārī — martā misijā STS-133 (kosmoplāna Discovery pēdējā lidojumā).
Glicīns
Glicīns (Gly, aminoetiķskābe, glikokols, H2NCH2COOH) ir vienkāršākā aminoskābe. Tā ir balta kristāliska viela, kas šķīst ūdenī, un kam ir salda garša ( - salds; no tā cēlies vielas nosaukums). Tā kā glicīnam pie alfa oglekļa atoma ir divi ūdeņraža atomi, tas nav optiski aktīvs, atšķirībā no citām aminoskābēm.
Par glicīnu dažreiz sauc fotogrāfijā lietojamo paraoksifenilaminoetiķskābi.
Atrašanās dabā
Lielākajā daļā olbaltumvielu glicīns ir sastopams visai mazos daudzumos, izņēmums ir kolagēns, kur tas ir ~ 1/3.
Bioloģiskā nozīme
Organismā no glicīna sintezējas porfirīni un purīna bāzes. Glicīns pieder pie neiromediatoriem.
Izmantošana
Glicīnu lieto medicīnā kā sedatīvu līdzekli ar vieglu trankvilizējošu un antidepresīvu iedarbību. Tas mazina alkohola un opiātu abstinences simptomus. Lieto arī kā pārtikas piedevu (E640).
Donhojas lidosta
Donhojas lidosta (vi) ir lidosta, kas atrodas 6 kilometru attālumā no Donhojas centra Kuanbiņas provincē Vjetnamas ziemeļos, ap 600 km no Hanojas. Lidostai ir viens skrejceļš un 1 terminālis. Lidostu apkalpo Vietnam Airlines.
Sanācija (ekonomika)
Sanācija ( - atveseļošana, ārstēšana) ir maksātnespējas procesa risinājums, plānveidīgi pasākumi nolūkā novērst parādnieka iespējamo bankrotu, atjaunot maksātspēju un apmierināt kreditoru prasības. Izšķiroties par konkrēta uzņēmuma sanāciju, vispirms ir jāizvērtē, vai šo uzņēmumu vispār ir vērts glābt no bankrota.
Ploti
Ploti ir pilsēta Polijas ziemeļrietumos, Rietumpomožes vojevodistē uz ziemeļaustrumiem no Ščecinas pie Regas upes. Uz dienvidiem no pilsētas - militārais lidlauks.
Līdz Otrā pasaules kara beigām pilsēta atradās Vācijā, un tās vāciskais nosaukums bija Plāte pie Rēgas. Pēc Otrā pasaules kara pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti, bet vietā ieradās poļi no PSRS ieņemtajiem Polijas apgabaliem. Otrā pasaules kara gados Plotos kādu laiku dislocējās daļa no Luftwaffen-Legion Lettland aviatoriem.
MS
MS var būt:
Kāpas kalnu zebra
Kāpas kalnu zebra jeb Kāpzemes kalnu zebra (Equus zebra zebra) ir kalnu zebras (Equus zebra) viena no pasugām. Mūsdienās Kāpas kalnu zebra dzīvo nelielā teritorijā — Kalnu zebru Nacionālajā parkā Dienvidāfrikā.
Izskats un ieradumi
Kāpas kalnu zebra ir mazākā no divām kalnu zebru pasugām. Tās augstums skaustā ir apmēram 1,20 m, svars 310 kg. Kāpas kalnu zebrai baltās svītras ir tīri baltas. Melnās strīpas ir platākas par baltajām svītrām, tādēļ Kāpas kalnu zebra izskatās tumšāka nekā Hartmaņa kalnu zebra, kurai baltās svītras ir platākas un līdz ar to izskatās gaišāka. Salīdzinot ar Hartmaņa kalnu zebru tās augums ir kompaktāks, tai ir garākas ausis un lielāka pakakles ādas kroka. Pakakles kroka ir galvenā pazīme kā var atšķirt kalnu zebru no līdzenumu zebras. Kroka ir lielāka tēviņiem. Kāpas kalnu zebru purns ir melni-brūns, brūnā krāsa reizēm izskatās koši ruda. Vēders kā visām kalnu zebrām ir balts.
Kāpas kalnu zebras neviedo tik lielus barus kā līdzenuma zebras. Tām ir raksturīgas harēma tipa nelielas ģimenes, un katrai ir sava teritorija.
Kāpas kalnu zebras savā diētā priekšroku dod īsai zālei, bet neatsakās no krūmiem un citiem augiem, ko var atrast, sausajā sezonā.
Aizsardzība
Kādreiz Kāpas kalnu zebras apdzīvoja daudz lielāku reģionu Dienvidāfrikas Kāpas provinvces dienvidos. 1922. gadā Kāpas provincē bija palikušas vairs tikai 400 Kāpas kalnu zebras, tādēļ 1937. gadā tika nodibināts Kalnu zebru Nacionālais parks. Tomēr, lai arī teritorija bija aizsargāta, zebru populācija izdila, un 1950. gadā Kalnu zebru Nacionālā parka teritorijā Kāpas kalnu zebras bija izmirušas. Tajā pašā gadā parks uzsāka zebru populācijas atjaunošanas programmu. Parka teritorijā no kaimiņu zemnieku saimniecības tika ievestas 11 zebras, 1964. gadā parka teritorijā tika ievesta vēlreiz neliela grupa Kāpas kalnu zebru. beigās Nacionālajā parkā dzīvoja 140 Kāpas kalnu zebras. 1979. gadā to skaits bija 200 indivīdu, un 1984. gadā Parkā atkal dzīvoja 400 Kāpas kalnu zebras. Kopš 1984. gada parks piedalās Kāpas kalnu zebru izplatīšanas programmā, atjaunojot zebru populāciju arī Kāpas Dabas rezervātā un citos dabas parkos.
Latvijas volejbola izlase
2020. gada septembrī izlase pēc 26 gadu pārtraukuma kvalificējās 2021. gada Eiropas vīriešu volejbola čempionātam.
Meļņova
Meļņova ir skrajciems Rēzeknes novada Vērēmu pagastā. Ciems atrodas abpus autoceļam A12, un to šķērso ceļš no Rēzeknes uz Skudrām.
Alts (mūzikas instruments)
Ir atrastas liecības, ka alts ir pastāvējis jau 15. gadsimtā, līdz ar to var apgalvot, ka tas ir senākais vijoļu grupas instruments.
Beluorizonti "Cruzeiro"
Cruzeiro Esporte Clube ir Brazīlijas futbola komanda no Belu Orizonti pilsētas Minasžeraisas štatā. Klubs dibināts.
Komanda savas mājas spēles aizvada Mineirão stadionā, kurs tiek dalīts ar vietējie sāncenšiem Atlético Mineiro.
Your Love Is a Lie
"Your Love Is a Lie" ir kanādiešu poproka grupas Simple Plan singls no viņu trešā studijas albuma Simple Plan. Singls tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompānijām Lava Records un Atlantic Records.
Markantonio Kanīni
Markantonio Kanīni (Marcantonio Canini; 1622. — 1669.) bija itāļu gleznotājs un skulptors. Viņa slavenākie darbi ir Sv. Domenika, Sv. Siksta statujas un Santi Domenico e Sisto fasāde Romā.
Viktors Dergunovs
Viktors Dergunovs (ru; dzimis ) ir Latvijas krievu izcelsmes ārsts un politiķis, Rīgas domes deputāts no PCTVL (2005—2009).
Dzīvesgājums
1968. gadā absolvēja Rīgas 53. vidusskolu. Līdz 1974. gadam studēja Rīgas Medicīnas institūtā, tad strādāja par anesteziologu reanimatologu Krāslavas rajona slimnīcā (1975—1980) un Rīgas 2. klīniskajā slimnīcā (1980—1993), ilgāku laiku bija komandējumā Alžīrijas Tautas Demokrātiskajā Republikā (1984—1986) un pēc zemestrīces Armēnijā (1988). Bija Tautas deputātu padomes deputāts Rīgā (1988—1991).
Cilvēki
Cilvēki (Homo) ir cilvēkpērtiķu dzimtas (Hominidae) ģints, kurā ir iekļauts mūsdienu cilvēks (H. sapiens) un tā tuvākās ģenētiski radniecīgās sugas, kuras visas mūsdienās ir izmirušas. Neandertālietis (H. neanderthalensis) izmira pirms 24 000 gadu, bet Floresas cilvēks (H. floresiensis) dzīvoja vēl pirms 12 000 gadiem. Mūsdienās cilvēka tuvākie dzīvojošie radinieki ir cilvēkpērtiķi — šimpanzes un gorillas.
Viktors Dergunovs
Politiskā darbība
Dergunovs bija Krievu skolu aizstāvības štāba aktīvists (2003—2005), piedalījās 2004. gada augusta-septembra badastreikā, tika administratīvi sodīts. 2004. gadā iestājās PCTVL, 2006. gadā kļuva par PCTVL valdes locekli un par Latvijas Krievu Kopienu apvienotā kongresa LKKAK valdes locekli (2004—2005), tad par Rīgas domes deputātu (2005—2009).
Cilvēki
Vārds homo latīņu valodā nozīmē "cilvēks".
Vēsture
Ģints ir izveidojusies pirms apmēram 2,3—2,4 miljoniem gadu. Iespējams, australopitēkiem un cilvēkiem bija kopīgi priekšteči. No šāda kopīga priekšteča varbūt cēlies prasmīgais cilvēks (Homo habilis). Zinātnieki izvirzījuši arī hipotēzi, ka dažas australopitēku sugas (brīnumainais australopitēks (Australopithecus garhi), avotu australopitēks (Australopithecus sediba), Āfrikas australopitēks (Australopithecus africanus) un Afāras australopitēks (Australopithecus afarensis)) ir tiešas cilvēku (Homo) līnijas pēcteces. Katrai no šīm minētajām sugām piemīt kādas īpašības, kas ir kopīgas ar cilvēku ģinti, bet zinātniekiem nav atbildes, kas bija cilvēku ģints priekšteči.
Visievērojamākā fizioloģiskā atšķirība starp australopitēkiem un senākajām cilvēku sugām ir galvaskausa apjoms un tā attīstība. Salīdzinoši australopitēka (Australopithecus garhi) smadzeņu apjoms ir 450 cm³, bet prasmīgajam cilvēkam 600 cm³. Cilvēku smadzeņu apjoms 0,6 miljonu gadu laikā dubultojās: prasmīgajam cilvēkam sekoja strādājošais cilvēks (Homo ergaster) un stāvus ejošais cilvēks (Homo erectus), tad Heidelbergas cilvēks (Homo heidelbergensis), kura galvaskausa apjoms jau sasniedz mūsdienu cilvēka galvaskausa apjomu.