Bulduru_konference
Slepenais līgums: viltots vai patiess?
''16. augustā 1920. gadā, mēs, apakšā parakstījušies Baltijas valstu konferences delegāciju priekšstāvji: Latvijas ministru prezidents Ulmanis, Polijas prof. Kameņeckis, Lietavas Dr. Šaulis, Igaunijas Pusta, Somijas Estrems, Ukrainas Dobrilovskis ar šo līguma noslēgšanu apņemamies Anglijas diplomētā kolonela Talentsa un Francijas diplomāta de Sartiša priekšā izpildīt sekojošos punktus šajā līgumā pēc apspriešanas savā starpā: 1) Pieņemam, ka pieļausim slepenu karaspēka vervēšanu pret Padomju Krieviju no aģentiem, kas būtu priekš [tā] sūtīti iekš mūsu teritorijas, un, cik mūsu spēkos stāvēs, dot tiem vajadzīgo palīdzību, bez ko zinātu jeb manītu pārējie valsts priekšstāvji. 2) Pret Padomju Krieviju izturēties ārēji laipni un ar sevis neko nenodot, bet pie tam ar visiem spēkiem turēties pēc Anglijas-Francijas noteikumiem, kuri vajadzības gadījumā varētu pārvērsties par atklātu karu pret Padomju Krieviju. 3) Ja viena no augšā minētajām valstīm uzsāk karu pret Padomju Krieviju, jeb arī pretējā gadījumā, ja Padomju Krievija uzsāk karu pret vienu no augšā minētajām valstīm, tad visām pārējām piederošām pie Baltijas Valstīm jābūt gatavām sniegt vajadzīgo palīdzību arī ar bruņotu spēku valstij, esošai karā pret Padomju Krieviju. 4) Ja karš būtu neizbēgams vienai no Baltijas Valstu Konferences dalībvalstīm, tad turēties visiem spēkiem labi cieši kopā un visiem sabiedroties ar saviem bruņotajiem spēkiem pret apvienoto ienaidniekiem un tā dot tam vajadzīgo triecienu no visām pusēm, no kurienes Padomju Krievija negaidītu. 5) Visos šādos gadījumos vienmēr nogaidīt instrukcijas no mūsu varenajiem aizstāvjiem Anglijas-Francijas, kā arī bez viņu ziņas nekādos konfliktos [neielaisties] un kara operācijas neuzsākt bez viņu aizrādījumiem. 6) Attiecībā pret Želigovska karaspēka virzīšanos Lietavas teritorijā un tālāk, kas ir arī vērsts aizskart Latvijas teritoriju, negriezt lielu vērību, jo tas ir un tiek ar Franciju aizstāvēts, tikai ārēji izrādīt enerģisku sagatavošanos, un, īpaši no Latvijas, lai tiktu galvenie spēki koncentrēti pretim Želigovskim, jo, ja tieši Želigovskim laimētos izlauzties caur Lietavu un Latviju pretim Padomju Krievijas spēkiem un tā dot smagu triecienu Padomju Krievijai, no kurienes viņa nemaz negaidītu, uz Padomju Krievijas teritoriju, tad varētu koncentrēt arī pārējās Baltijas valstis un tā ar apvienotiem spēkiem kā par piemēru aktīvi uzstāties, - pirmām vajadzētu tad Polijai un Latvijai, pēc ko, zināms, ar dažādiem iemesliem varētu arī piebiedroties pārējās Baltijas valstis. 7) Visos šādos gadījumos vienmēr nogaidīt no Anglijas-Francijas instrukcijas, un bez viņiem neko neuzsākt, kas varētu tikai iznīcināt dažus pārējos noslēgtos punktus šajā līgumā, par ko viņi arī vajadzības gadījumā gatavi mums palīdzēt, ne tik materiāli vien, bet arī ar bruņotu spēku uz sauszemes un uz jūras. 8) Par [visiem] augšā [minētajiem] līgumā sagatavošanas pantiem un viņu pilnīgo izpildīšanu Anglijas-Francijas diplomētie priekšstāvji Latvijā, kas piedalās pie šī līguma noslēgšanas un parakstīšanas, gatavi mums izbrīvēt no savām valdībām un apsola mums palīdzību ar …1) ripojošo dzelzceļu materiālu, 2) ar apģērbiem un apaviem, vešu un [zirgiem] karaspēkam, 3) ar visāda veida ieročiem, 4) ar patronām un [munīciju] 5) un ar visiem nepieciešamajiem produktiem, kā arī mums izbrīvēt kādu lielāku aizņēmumu „Amerika”, ka mums dažām no valstīm piekristu dēļ de jure atzīšanu. 9) Vēl apsolāmies šo norakstu tulkojumu no franču valodas latviešu, poļu, somu, lietaviešu, ukraiņu un igauņu valodās katrai no esošām minētām valstīm 1 eksempl. daudzumā turēt stingrā noslēpumā un kā arī ne mazāko iemeslu dot, ka maz šāds līgums būtu, lai tas paliktu starp Baltijas Valstu Konferences valstu priekšstāvjiem kā noslēpums un pēc iespējas kāds kritiskā brīdī šo norakstu iznīcinātu. 10) Vēl apsolāmies šo norakstu no oriģināla, kas paliek pie Baltijas valstu konferences prezidenta Latvijas ministru prezidenta Ulmaņa, turēt slepenībā un nevienam no nepiederošam Baltijas valstu konferences neizpaust, kā arī vienu eksemplāra norakstu angļu-franču valodās nodot Anglijas diplomētajam priekšstāvim kolonelam Talenta kgam un (vienu eksemplāru) Francijas diplomētajam priekšstāvim de Sartišam kā svētu pierādījumu par mūsu padevību valstīm Anglijai-Francijai un ar saviem parakstiem apsola [mums] šā līguma saturošus pantus turēt slepenībā un visus pantus šajā līgumā izpildīt ar prieku un uz pirmo Anglijas-Francijas uzaicinājumu. Baltijas Valsts Konferences prezidents Latvijas Ministru prezidents Ulmanis, vice-prezidents Latvijas ārlietu ministrs Meierovics, Anglijas diplomētais priekšstāvis Talentss, Francijas diplomētais priekšstāvis de Sartišs, Polijas delegācijas priekšsāvis Kameņeckis, Lietavas delegācijas priekšstāvis Ostrens, Igaunijas delegācijas priekšstāvis Pusta, Ukrainas delegācijas priekšstāvis Dobrilovskis. Bulduros 1920. gada 16. augustā.''