cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
4. Valmieras kājnieku pulks
Piedalīšanās kaujās
Marta beigās 1. Valmieras kājnieku pulks devās uz fronti, no 31. marta cīnījās Ziemeļlatvijas brigādes sastāvā pret lieliniekiem Vidzemē. No 1919. gada aprīļa sākuma Valmieras pulks kopā ar Igaunijas armiju cīnījās pret Padomju Latvijas armijas uzbrukumu Vēravas un Valkas virzienā, bet mēneša beigās arī Rūjienas virzienā. Kaujā pie Melnupes Valmieras pulkam kopā ar igauņu karaspēka daļām izdevās apturēt uzbrukumu, bet 25. aprīlī lielinieki ieņēma Rūjienu, no kurienes virzījās uz Valku no ziemeļrietumiem. Pie Ērģemes igauņu un latviešu daļas apturēja pretuzbrukumu un 1. maijā atguva Rūjienu. Sekmīgās mobilizācijas rezultātā 18. maijā no Valmieras pulka rezerves bataljona, ko komandēja Krišjānis Berķis, nodalīja 2. Cēsu kājnieku pulku. Ziemeļlatvijas brigādes vienības 26. maijā sasniedza Strenčus un Valmieru. No 19. līdz 23. jūnijam Valmieras pulks Ziemeļlatvijas brigādes sastāvā kopā ar Igaunijas armijas 3. divīziju uzvarēja Cēsu kaujās un pēc Strazdumuižas pamiera noslēgšanas 6. jūlijā ienāca Rīgā. 15. jūlijā Latvijas Apsardzības ministrs un bruņoto spēku virspavēlnieks Dāvids Sīmansons pavēlēja saformēt Vidzemes divīziju ar Valmieras pulku, Cēsu pulku un Rīgas pulku.
No 1919. gada oktobra 4. Valmieras kājnieku pulks pulkvežleitnanta Bojāra vadībā piedalījās Bermonta spēku sakaušanā. Pēc tam turpināja cīņas pret lieliniekiem Latgalē līdz pat Brīvības cīņu beigām. Latvijas Brīvības cīņās krita 70 pulka karavīri.
Pēc Brīvības cīņu beigām 1920. gada oktobrī 4. Valmieras kājnieku pulks tika pārvietots uz Rīgu, kur 2. Vidzemes kājnieku divīzijas sastāvā kā garnizona pulks pastāvēja līdz Latvijas okupācijai, kad tika ieskaitīts Tautas armijā un nedaudz vēlāk beidza savu eksistenci.
Devīze
“Pirms dzimtenei dēli spēj brīvību pirkt, būs karogam varoņu asinīs mirkt.”
Apbalvojumi
Lāčplēša Kara ordenis piešķirts 178 pulka karavīriem.
Oktets (informātika)
Vārds "oktets" (ar nozīmi "astoņu grupa") ir cēlies no latīņu un grieķu skaitļu prefiksa "okto-" (octo-), kas nozīmē "astoņi".
Lai gan mūsdienās oktets un baits ir sinonīmi, datoru attīstības pirmsākumos baits nebija standartizēts, un dažādās sistēmās varēja būt arī mazāks vai lielāks par 8 bitiem. Tādēļ terminu "oktets" lietoja gadījumos (piemēram, datu apmaiņai starp dažādām sistēmām), kad bija jāapzīmē tieši 8 biti. Baits parasti apzīmēja uzglabājamo datu vienības izmēru, bet oktets — pa tīkliem pārraidāmās informācijas vienību. Arī mūsdienās saglabājusies tradīcija datortīklu standartos gandrīz vienmēr izmantot oktetu. Lai novērstu neviennozīmīgumu byte lietošanai franču valodā, Francijā, Franču Kanādā un Rumānijā gandrīz vienmēr baita vietā izmanto vārdu "oktets".
Normalizācija
Oktetus var lietot ar SI prefiksiem vai ar binārajiem prefiksiem, kurus ir standartizējusi Starptautiskā elektrotehniskā komisija 1998. gadā.
SI prefiksi kilo, mega, giga, tera, u.c. ir tādi paši kā citām SI mērvienībām, kuru pamatā ir bāze 10. Šajā gadījumā:
Austrijas Holokausta memoriālais dienests
Austrijas Holokausta memoriālais dienests ir alternatīva obligātajam karadienestam, kas dod iespēju jauniešiem dienēt svarīgākajās holokausta institūcijās.
Memoriālā dienesta programmu izveidoja politologs no Insbrukas (Tirole, Austrija) Dr. Andreass Maislingers, pārņemot Vācijas Samierināšanās Akcijas (de) ideju. Maislingers pats strādāja kā brīvprātīgais Aušvices-Birkenavas muzejā, kur viņš smēlās idejas tālākam darbam. 1991. gadā Austrijas valdība pieņēma memorālā dienesta iespēju kā alternatīvu obligātajam karadienestam, kā rezultātā radās neatkarīga, tomēr lielākoties Iekšlietu ministrijas finansēta nevalstiska organizācija. Memoriālā dienesta programmas mērķis ir atzīt Austrijas dalību holokausta īstenošanā, kā arī musu katra atbildību par to, lai holokausts nekad neatkartotos.
Austrijas memoriālais dienests veido unikālu, starptautisku tīklu, kas sniedz palīdzību ar holokaustu saistītiem arhīviem un muzejiem. Kopš 1992. gada daļa Austrijas jauniešu obligātā karadienesta vietā ir strādājuši ar holokaustu saistītās institūcijās ārzemēs, pētot un saglabājot holokausta vēsturi.
Austrijas valdība ir pilnvarojusi Austrijas alternatīvā dienesta ārzemēs biedrību nosūtīt jauniešus uz partnerorganizācijām visā pasaulē.
Cradle to the Grave
Cradle to the Grave (arī zināms kā Cradle 2 the Grave) ir dziesma no repera Tupaka Šakura un Thug Life. Dziesma ir no albuma Thug Life Vol. 1. Dziesmai tika izveidots video. Tā iekļuva ASV hip hopa topa 25. vietā un Billboard Hot 100 topa 91. vietā. Dziesma tika ierkastīta 1993. gadā bet izdota 1995. gadā.
Henrijs Jaunais
Henrijs Plantagenets (en, dzimis, miris ), saukts Jaunais bija Anglijas karalis (1170-1183) un Anžū grāfs (1170-1183).
Biogrāfija
Otrais Henrija II dēls. Tika kronēts par karali 1170. gada jūnijā kā "Henrijs III", sava tēva līdzvaldītājs. Reālas varas Henrijam nebija, ar valsts lietām nenodarbojās (tāpēc parasti viņš netiek uzrādīts Anglijas karaļu sarakstā, bet viņa jaunākā brāļa Džona dēls Henrijs III kronējās kā "Henrijs III") - brīvo laiku pavadīja dzīrēs, medībās, bruņinieku turnīros un jaucoties jaunāko brāļu dzīvē. No ģimenes pavalstnieku vidū vispopulārākais.
1173. gadā kopā ar pārējiem brāļiem sacēlās, mēģinot gāzt tēvu no troņa, taču Henrijs II vairākās kaujās sakāva dumpīgo dēlu armiju. Henrijs mira 1183. gadā, kārtējā karagājiena pret tēvu laikā, no dizentērijas.
Rasmošana
Rasmošana (kalks no en — ‘[tīmekļa] ražas novākšana’ — no vārdu „raža” un „birums” sinonīma „rasma”) ir automatizēta interneta tiešsaistē pieejamo materiālu vākšana, publicēšana un arhivēšana.
Rasmošana sākas ar URL saišu saraksta noteikšanu un sastādīšanu, kas būs nepieciešama tālākai informācijas izmantošanai. Programma pēc tam veic URL saišu lejupielādi. Internetā atrodamās hipersaites var tikt ņemtas vērā vai ignorētas atkarībā no programmas uzstādījumiem. Atšķirībā no parastas programmas-rāpuļa rasmošanai ir noteikts meklēšanas dziļums un tā beidz darboties tikai tad, kad viss URL saraksts ir izsmelts. Rasmošana ļauj interneta meklētājprogrammām indeksēt meklētājam nepieciešamo informāciju. Lejuplādētais saturs pēc tam tiek indeksēts un pārveidots lietotājam viegli izmantojamā interneta lietotnes veidā.
Latvijā tīmekļa vietnes rasmo Latvijas Nacionālā bibliotēka. Līdz 2007. gadam rasmošanai tika izmantota Heritrix, NutchWAX un WERA programmatūra, bet sākot ar 2008. gadu tiek izmantota Web Curator Tool un Wayback Machine programmatūra.
Hermanis Salnis
Hermanis Salnis (dzimis, miris ) bija Latvijas skolotājs un politiķis.
Dzīvesgājums
Dzimis (pēc vecā stila — ) Burtnieku pagasta Seķu pusmuižas "Mazslavecēnu" saimnieka Mārča Salnis un Annas, dzimušas Kalniņ ģimenē. Mācījās Valmieras pilsētas skolā. 1895. gadā iestājās Vidzemes skolotāju seminārā, kuru beidza 1898. gadā. No 1898. līdz 1922. gadam strādāja par skolotāju - Alūksnes draudzes skolā, bēgļu bērnu pamatskolā Petrogradā, 20. Rīgas pilsētas pamatskolā Kuzņecova ielā un citur.
Bija Latvijas Satversmes sapulces un 1. Saeimas deputāts, pārstāvot Latviešu zemnieku savienību. 2. Saeimas vēlēšanās kandidēja no "Izpostīto apgabalu kongresa un apvienotās zemniecības" saraksta, netika ievēlēts.
Pēc tam saimniekoja Burtnieku pagasta "Mazslavecēnos".
Dmitrijs Ustinovs
Dmitrijs Ustinovs (Дмитрий Фёдорович Устинов; dzimis, miris ) bija PSRS politiskais darbinieks, aizsardzības ministrs no 1976. gada līdz viņa nāvei.
Sansevastjana
Sansevastjana jeb Donostija (es; eu) ir pilsēta Gipuskojas provincē, Basku Zemes autonomajā teritorijā, Spānijā. Tā ir Gipuskojas provinces lielākā pilsēta un administratīvais centrs. 2006. gadā pilsētā dzīvoja 183 308, bet tās aglomerācijā — 405 099 iedzīvotāju. Pilsēta ir viena no galvenajiem tūrisma centriem Basku Zemē. Sansevastjana 2016. gadā bija viena no divām Eiropas kultūras galvaspilsētām.
Sansevastjana ir mājvieta futbola klubam Real Sociedad, kurš spēlē Spānijas La Liga. Pilsētas lielākais stadions, Anoeta, kalpo arī par mājvietu Francijas regbija komandai, Biarritz Olympique. Katru vasaru pilsētā notiek viendienas velobrauciens, Clásica de San Sebastián.
Sansevastjana ir pazīstama arī ar savu basku virtuvi — pilsētā un tās apkārtnē milzīga restorānu koncentrācija.
Igaunijas himna
„Mana tēvzeme, mana laime un prieks” (et) ir Igaunijas Republikas valsts himna, kuras vārdu autors ir Johans Voldemārs Jansens (1819—1890), bet mūzikas autors — Fredriks Paciuss (Fredrik Pacius; 1809—1891). Tās melodija ar atšķirīgu tempu izmantota arī Somijas himnā.
Pirmo reizi dziesma izpildīta Igauņu dziesmu svētkos 1869. gadā, tai ātri vien kļūstot par igauņu tautas atmodas simbolu.
Dālarna
zeme Svēlande mūsdienu lēņi Dalarnas, Jēvleborjas platība 29 086 km²
Dālarna (sv; la) ir vēsturiska Zviedrijas province valsts vidienē, Svēlandes zemē.
Raksturojums
Provinces dienviddaļu aizņem līdzenums ar senām (no 12. gadsimta) vara raktuvēm (daļa no Bergslāgenes), bet ziemeļdaļa ir kalnaināka, ar daudziem ezeriem. Dālarnas simbols ir t.s. “Dālarnas zirgs” — koka rotaļlieta, sarkans koka zirgs, ko kopš seniem laikiem izgatavo Dālarnā. No šīs provinces Zviedrijā izplatījusies tradīcija krāsot mājas tumši sarkanā krāsā, jo tieši Dālarnā pirmoreiz sāka izmantot vara raktuvju iežus māju krāsošanā.
Mūzikas pasaulē Dālarna ir pazīstama ar lielisku brīvdabas estrādi — Dālhallu, kurā notiek tradicionāli operas festivāli. Lielā Vara kalna raktuves Falunā 2001. gadā iekļāva UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Stjuarts
Stjuarts (en vai Stewart) var būt gan skotu personvārds, gan uzvārds.
Sesks Fabregass
Francesks Fabregass Solers (ca; dzimis ), plašāk zināms kā Sesks Fabregass (Cesc Fàbregas), ir bijušais spāņu futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks.
Karjera
2003. gadā pārgāja uz Londonas "Arsenal" klubu, līdz tam spēlēja FC Barcelona jauniešu komandās. Pēc Londonas "Arsenal" kapteiņa francūža Patrika Vieiras aiziešanas uz Turīnas "Juventus" kļuva par pamata centra pussargu. 2011. gada augustā viņš atgriezās FC Barcelona sastāvā. 2013. gadā kļuva par Spānijas čempionu. No 2014. līdz 2019. gadam pārstāvēja Chelsea, šajā laikā divreiz uzvarēja Anglijas Premjerlīgā, kā arī 2018.—2019. gada sezonā kļuva par UEFA Eiropas līgas uzvarētāju. Vēlāk spēlēja AS Monaco sastāvā Francijas 1. līgā. Karjeras noslēgumā pārstāvēja Itālijas B sērijas klubu Como. 2023. gada jūlijā paziņoja par futbolista karjeras beigām. Pēc spēlētāja karjeras kļuva par treneri un uzsāka darbu ar Como kluba jauniešu un dublieru komandām.
2006. gadā debitēja Spānijas futbola izlasē. Tās sastāvā piedalījies 2006., 2010. un 2014. gada FIFA Pasaules kausā. 19 gadu un 41 dienas vecumā Fabregass kļuva par visu jaunāko futbolistu, kas ir spēlējis Spānijas izlasē Pasaules kausā — spēlē ar Ukrainu. 2010. gadā Spānijas izlases sastāvā kļuva par Pasaules kausa ieguvēju. Trīs reizes piedalījies Eiropas čempionāta finālturnīros. 2008. un 2012. gadā kļuva par Eiropas čempionu. Kopumā izlases rindās aizvadījis 110 spēles un guvis 15 vārtus.
Sasniegumi
Arsenal
Barcelona
Chelsea
Spānija
Ugunszeme
Ugunszeme ir arhipelāgs pašos Dienvidamerikas dienvidos, kurš sastāv no apmēram 40 tūkstošiem salu. Arhipelāga tālākais dienvidu punkts ir Hornas rags. Arhipelāgu no kontinenta nošķir Magelāna šaurums un no Antarktīdas to atdala Dreika šaurums. Arhipelāga kopējā teritorija ir 73 753 km², no kuriem galvenā Ugunszemes Lielā sala aizņem 47 992 km2; citas lielākās salas ir Oste (4117 km²), Santainesa (3688 km²), Navarino (2473 km²), Desolasjona (1352 km²), Dosona (1290 km²), Arasena (1164 km²), Klerensa sala (1111 km²) un Estadosa (534 km²). Galvenā sala ir sadalīta starp divām valstīm: 18 507,3 km² (38,57% no kopējās teritorijas) pieder Argentīnai un 29 484,7 km² (attiecīgi 61,43%) pieder Čīlei.
Arhipelāga pirmatklājējs Magelāns uzskatīja, ka arhipelāgs ir nezināmas dienvidu zemes ziemeļu (Terra Australis Incognita) krasts. Vietējie iedzīvotāji naktīs dedzināja ugunskurus un, redzot ugunis, Magelāns nosprieda, ka tām ir vulkāniska izcelsme, tāpēc nosauca jaunatklāto teritoriju par Ugunszemi.
Otrais termodinamikas likums
Otrais termodinamikas likums ir termodinamikas princips, kas nosaka ierobežojumus siltuma pārejai no viena ķermeņa uz citu. Otrais termodinamikas likums papildina pirmo termodinamikas likumu, tā kā pirmajā termodinamikas likumā no visiem torētiski iespējamajiem procesiem nav pilnībā nošķirti procesi, kas saskan ar enerģijas nezūdamības likumu. Otro termodinamikas likumu sauc par otro termodinamikas sākumu, tāpat kā pirmo termodinamikas likumu sauc par pirmo termodinamikas sākumu, jo termodinamika balstās tieši uz šiem diviem likumiem.
Pastāv vairāki šī likuma formulējumi, kas visi ir līdzvērtīgi. Precīzi to 1850. gadā formulēja vācu zinātnieks Rūdolfs Klauziuss. Viņa formulējums ir:
Siltuma daudzums pats no sevis nekad nepāriet no aukstāka ķermeņa uz karstāku ķermeni jeb nav iespējams siltuma dzinējs, kurš visu no sildītāja saņemto siltumu varētu pārvērst darbā.
Otrā termodinamikas likuma dažādi formulējumi
Pastāv vairāki otrā termodinamikas likuma formulējumi, starp kuriem daži ir: "Nav iespējams process, kura vienīgais rezultāts būtu siltuma pārvēršana darbā", "Nav iespējams pārvērst siltumu darbā bez kompensācijas", "Otrā veida mūžīgais dzinējs nav iespējams", "Entropija ir viennozīmīga stāvokļa funkcija", "Siltummašīnas lietderības koeficients nav atkarīgs no darba ķermeņa īpašībām, bet gan no galējām temperatūrām, starp kurām siltummašīna strādā".
Pirmā termodinamikas likuma aprakstīšanai pietiek ar diviem ķermeņiem: viens ķermenis zaudē enerģiju, otrs enerģiju iegūst. Otrā termodinamikas likuma aprakstīšanai nepieciešami vismaz trīs ķermeņi — viens, kurš nodod otram enerģiju siltuma veidā, un trešais, kurš no otrā saņem enerģiju darba veidā —, taču, ja vajadzīgs, lai procesa beigās otrais jeb darba ķermenis atgūtu savu sākotnējo stāvokli, nepieciešams vēl arī ceturtais ķermenis jeb dzesētājs.
Vienā no otrā termodinamikas likuma formulējumiem sastopams kompensācijas jēdziens. Termodinamikā kompensācija ir darba ķermeņa (pirmā veida kompensācija) vai citu procesā iekļauto ķermeņu (otrā veida kompensācija) termodinamiskā stāvokļa izmaiņa, pārvēršot siltumu darbā. Pirmā veida kompensācijas piemērs ir ideālas gāzes izotermiska izplešanās — gāze maina savu tilpumu, pārvēršot siltumu darbā. Otrā veida kompensācijas piemērs ir siltumdzinējs — darba ķermenis izplešas un periodiski nokļūst sākumstāvoklī, mainoties dzesētāja stāvoklim.
Lietderības koeficients
Lietderības koeficients \eta jebkuram atgriezeniskam procesam tiek aprēķināts pēc formulas
, kur Q ir no siltumavota saņemtā siltuma daudzums, Q_0 ir dzesētājam atdotā siltuma daudzums, T ir siltumavota absolūtā temperatūra, T_0 ir dzesētāja absolūtā temperatūra.
Johans Gotlībs Fihte
Johans Gotlībs Fihte (de, dzimis, miris ) bija vācu klasiskās filozofijas pārstāvis, viens no vācu ideālisma aizsācējiem un Imanuela Kanta sekotājs. Fihtes filozofija balstīta uz Kanta transcendentālā ideālisma mācību, un Fihtes filozofiju savukārt tālāk attīstīja Šellings un Hēgelis. Šie četri vācu filozofi ataino to garīgās dzīves ievirzi, kas valdīja Vācijā no XVIII gs. beigām līdz XIX gs. 30. gadiem.
Nozīmīgākie darbi
Darbs „Cilvēka sūtība” tiek uzskatīts par labāko ievadu Fihtes filozofijā. Šis darbs sastāv no 3 grāmatām. Pirmajā grāmatā „Šaubas” Fihte norāda, ka izmantot citu zināšanas un padarīt tās par savām neko nedod, viss svešais ir jāatmet un pašam viss jāizpēta. Otrajā grāmatā „Zināšana” notiek dialogs starp Es un Garu, kas palīdz saprast, kas ir kas, kā rodas priekšmeti, lietas, vai tie vispār pastāv, ka tie ir tikai attēls mūsos pašos un arī īpašības tiem piedēvējam mēs paši. Trešajā grāmatā „Ticība” viņš pārdomās atklāj, ka „tieši ticība ir tā, kas apstiprina zināšanas un paceļ skaidrības un pārliecības līmenī to, kas bez tās būtu vienīgi maldi. Tā nav zināšanas, bet gribas lēmums piešķirt zināšanām īstu nozīmi”.
Filozofiskās idejas
Visbiežāk Fihte par centrālo atzīst darbības principu. Darbība ietver sevī gan darbošanos, gan rezultātu; tie nav atdalīti viens no otra ne laika, ne cēloņsakarības ziņā — tie ir komplekss veselums, kas izpaužas kā produktīva darbība. Darbība, kas ir nejauša, nederīga, kurai labāk būtu bijis nenotikt, arī ir produktīva, jo tā kaut ko radījusi.
Vācu klasiskajā filozofijā noteicošais ir cilvēka prāts. Cilvēks var paļauties uz morālo likumu sevī (Kants), uz Absolūtu (Fihte), uz absolūtā gara-saprātīgo attīstību sevī (Hēgelis). Fihte atsakās no Kanta „lietas par sevi”. Atšķirība ir jau prāta izpratnē. Kantam teorētiskais prāts izzina un praktiskais prāts caur gribu realizē sevi morālos aktos, bet Fihte spriež par izzinoši gribošu prātu. Tas ir aktīvāks, spēcīgāks (jo ir atbrīvojies no "lietas par sevi") un valdonīgāks.
Fihte uzskata, ka vērtīgākais zinātnē ir tās sistēmiskums. Zinātnes mācība ir jāsāk ar vienu pilnīgi ticamu un drošu apgalvojumu, uz ko balstīsies visas sistēmas patiesīgums. Sistēma pati par sevi nerada patiesīgumu. Fihte pamatā liek: „Jāsāk ar to, ka Es esmu. Es esmu Es.” Pašapziņas aktā Es apgūst pats sevi. Jau Kanta filozofijā iezīmējas praktiskā prāta motīvs, Fihte tam seko un, pasakot: „Es esmu” -, atstāj vietu gan garīgajam, gan teorētiskajam Es. Es pirmām kārtām ir absolūtais Es, pirmprincips, kad Es pats rada sevi garīgajā rosībā un vēro to. Fihte loģiski izveido ne-Es, kas stāv pretī Es. Fihtes sistēmā nav dabas filozofijas, kaut gan tās eksistenci viņš nenoliedz. Fihte zinātnes mācības pamatā liek absolūto Es, kas pats no sevis izrietina darbību. Absolūtais Es tiek saprasts kā brīvs savā rosības spēkā. Fihtes sistēmas otrā tēze pretstatā Es ievieš ne-Es, kas pēc savas ārējās funkcijas ir Es ierobežojošais princips. Cilvēks atšķir sevi no ārējās pasaules, izdala sevi no apkārtējās vides un apjēdz savas aktivitātes spēku. Cilvēks ir iespējams tikai darbībā, sevis apliecināšanā un pasaules radīšanā.
Absolūtais Es: 1) realitāte, kas sakārto izziņas procesu, 2) ideāls, kas vajadzīgs tikumības teorijai kā regulatīva ideja. Viens no galvenajiem motīviem, kas savalda brīvo, rosīgo, ar spēcīgu gribu apveltīto cilvēku, ir ētika. Fihte aplūko morālo likumu nevis kā prāta faktu, bet kā brīvības izpausmi. Kanta kategoriskajā imperatīvā ietilpst nepieciešamība darboties saskaņā ar sirdsapziņu (ja es esmu brīvs, tad man ir pienākums, nevis no pienākuma izpildīšanas izriet mana brīvība). Fihtes ētika ir sociāla. Ir jāuzņemas atbildība par citiem. Īstenā tikumība pastāv aktīvā darbībā un citu izglītošanā. Cilvēka griba pēc savas iedabas ir laba, ļaunais slēpjas nevis gribā, bet cilvēka inertumā, pasivitātē, dabiskajā rutīnā. Slinkums ir visu netikumu pamats (pretstats aktivitātei). Darbībai ir absolūta nozīme ne tikai izziņā - tai piemīt augstākā ētiskā vērtība. Sirdsapziņa atklāj mūsu darbības saikni ar absolūto brīvību, tā nevar kļūdīties, jo tieši apzinās mūsu tīro, sākotnējo Es.
SA80
SA80 versija L85A ir standarta ierocis Britu Bruņotajos spēkos kopš 1987. gada, aizvietojot FN FAL versiju SRL L1A1. Šobrīd tiek izmantota uzlabotā versija L85A2. Vēl SA80 saimē ietilpst L86 Light Support Weapon ("Vieglais uguns atbalsta ierocis" — rokas ložmetējs), L22 karabīne (pēc izmēriem un izmantošanas mērķa līdzinās M4 karabīnei) un L98 mācību šautene.
18. oktobris
18. oktobris ir gada 291. diena pēc Gregora kalendāra (292. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 74 dienas.
Vārda dienas
Erlends, Rolanda, Rolands, Ronalds, Lūkass
Vadonības sabiedrība
Vadonības sabiedrība ir priekšpēdējā sabiedrības attīstības stadija E. Sērvisa izstrādātajā sociālās attīstības modelī.
Definīcija
Pats E. Sērviss vadonības sabiedrības definē kā hierarhiski organizētas sabiedrības ar nemainīgu valdošo pozīciju. Vadonības sabiedrībām ir centralizēta vadība, bet nav īstas valdības, kas varētu caur varu realizēt savus lēmumus.
Attīstoties teorijai, parādās vairāki kritēriji, kā atpazīt vadonības sabiedrību. Viens variants:
Arī padomju etnologiem (jo Padomju Savienībā nav sociālās antropoloģijas) ir pazīstams vadonības jēdziens. Tur to uzskata par tālu attīstījušās pirmatnējās sabiedrības formu, kuru raksturo papildu produkcijas izveidošanās, ko atņem dzimtas — cilts elite, kura to bieži piesavinās, bet bieži arī pārdalītu atgriež sabiedrībai pēc vajadzības. Varu šādā sabiedrībā manto, bet bieži ir izplatīta ir tā sauktā kara demokrātija vai kara hierarhija. Kultūrā jau sāk nodalīties t.s. elitārā un tautas kultūra.
Pasaules minerālu saraksts
Nav iespējams sastādīt precīzu un nekļūdīgu "pasaules minerālu sarakstu". Ar jaunu minerālu reģistrāciju, aprakstīšanu un nosaukumu došanu nodarbojas Starptautiskā Mineraloģijas asociācija. Tomēr pirms 1959. gada atklātie minerāli nav izgājuši mūsdienās pieņemto oficiālo nosaukuma došanas procedūru - kopš šī laika daļa no šiem agrāk atklātajiem minerāliem ir apstiprināti kā atsevišķi minerāli, toties citi vairs netiek uzskatīti par atsevišķu minerāla veidu. Šajā sarakstā iekļauti dažādi minerālu nosaukumi - gan tie, kas apstiprināti pēc 1959. gada, gan arī agrāk aprakstītie minerāli, par kuriem joprojām pastāv uzskats, ka tie ir atsevišķi minerāli. Ja Jūs šeit neatrodat kādu literatūras avotā minētu minerālu, tas visdrīzāk ir ieguvis citu nosaukumu, sadalīts vairākos minerālos vai atzīts par neesošu.
Tā kā šī saraksta izmērs pārsniedz ērta Vikipēdijas saraksta izmērus, tas sadalīts alfabēta grupās. Minerāli ir grupēti pēc nosaukumiem.
Salienas ciems
Salienas ciems var būt:
Elmans Sērviss
Elmans Rodžerss Sērviss ( — ) bija amerikāņu kultūras antropologs.
Biogrāfija
E. Sērviss piedzima Mičiganas štatā. Bakalaura grādu viņš ieguva 1941. g. Mičiganas Universitātē, bet doktora grādu 1951. g. Kolumbijas Universitātē. No 1953. līdz 1963. gadam viņš bija Mičiganas Universitātes pasniedzējs. Pēc tam viņš pārcēlās uz Santa Barbaru, kur turpināja pasniedzēja darbu.
Otrā pasaules kara laikā viņš cīnījās ASV armijā, pirms tam cīnījās pret fašismu Spānijā. Sērviss nomira, Santa Barbarā, Kalifornijā
Darbs
E. Sērviss pētīja galvenokārt Latīņamerikas indiāņu etnoloģiju, kultūras evolūciju, etnoloģijas teoriju un metodes.
Beterbija rags
Beterbija rags (en) ir ar klints atseguma veidots zemesrags Kosmonautu jūras krastā Antarktīdā, Enderbiju Zemes tālākais ziemeļu punkts. Atklāja BANZARE ekspedīcija Daglasa Mosona vadībā 1930. gada 13. janvārī un nosauca par godu Apvienotās Karalistes Domīniju biroja sekretāram seram Henrijam Beterbijam (Sir Henry Fagg Batterbee).
RNS interference
RNS interference (RNSi jeb arī RNAi) ir mehānisms, kurš ierobežo gēnu izpausmes translācijas posmā vai arī traucē konkrētu gēnu transkripciju. Tādā veidā var panākt, ka tiek "nomierināti" defektīvie gēni, praktiski "izslēdzot" tos. RNS interference paver plašas iespējas jaunu medikamentu izstrādē slimībām, kuru pamatā ir neadekvāta gēnu darbība. Tā izlases veidā iedarbojas uz bojātajiem gēniem.
2006. gadā divi amerikāņu zinātnieki - Endrū Fajers (Andrew Fire) un Kreigs C. Mello (Craig C. Mello) - saņēma Nobela prēmiju medicīnā un fizioloģijā par RNS interferences pētīšanu nematožu tārpiem C. elegans.
Flāmu valoda
Flāmu valoda (Vlaams) ir vispārpieņemts nosaukums nīderlandiešu valodas dialektiem, kas izplatīti Beļģijas ziemeļu reģionā Flandrijā. Beļģijas teritorijā ir izplatīti šādi četri nozīmīgākie nīderlandiešu valodas dialekti: rietumflāmu, austrumflāmu, Brabantes un limburgiešu dialekts. Šaurākā nozīmē par flāmu valodas dialektiem uzskata tikai rietumflāmu un austrumflāmu dialektu. Rietumflāmu dialekta ISO 639-3 kodu (vls) attiecina arī uz flāmu valodu.
1932. gads
1932. gads bija garais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās piektdienā.
2010. gada Pasaules čempionāts hokejā — Izslēgšanas turnīrs
2010. gada Pasaules čempionāta hokejā izslēgšanas turnīrs norisinājās no 20. līdz 23. maijam. Komandas spēles aizvadīja "Lanxess Arena", Ķelnē.
Pusfināli
Pēc vietējā laika (UTC+1).
Par 3. vietu
Pēc vietējā laika (UTC+1).
Fināls
Pēc vietējā laika (UTC+1).
Kongo Demokrātiskās Republikas prezidenti
Šajā uzskaitījumā ir apkopoti Kongo Demokrātiskās Republikas prezidenti, kopš 1960. gada.
Make Her Say
"Make Her Say" (sākotnēji "I Poke Her Face") ir dziesma no amerikāņu repera Kid Cudi, kas tika izdota, kā otrais singls no viņa albuma Man on the Moon: The End of Day. Singls tika digitāli izdots 2009. gada 9. jūnijā. Dziesmas sākotnējais nosaukums bija "I Poke Her Face", taču tas tika mainīts, lai būtu pieņemamāks radio. Dziesmā piedalās arī Kanje Vests, kurš arī producēja dziesmu, Common, kā arī DJ A-Trak. Dziesma izmanto Lady GaGa dziesmas "Poker Face" akustiskās versijas semplu. Akustiskā versija bija iekļauta EP "The Cherrytree Sessions", kura liels fans ir Vests. Gaga pati apstiprināja, ka atļāva Vestam izmantot semplu, un piebilda, ka viņai patīk dziesma. Dažās nedēļas vēlāk abi pieļāva iespēju doties kopā tūrē, bet vēlāk tā tika atcelta. Dziesma tika nominēta Grammy balvai, kā labākā repa grupas vai duo dziesma.
Dziesmu saraksts
Digitālais singls Promo CD singls ASV CD singls
Kērlings
Kērlings ir ziemas sporta veids, kas, iespējams, radies Nīderlandē jau 16. gadsimtā, jo Pītera Brēgela 1565. gada gleznotajā "Ziemas ainavā ar putnu slazdu" redzami zemnieki, kas uz aizsaluša kanāla spēlē kaut ko līdzīgu kērlingam. Tomēr par modernā kērlinga pamatlicējiem tiek uzskatīti skoti.
Kērlinga spēlēšana starptautiskos mērogos ir notikusi jau 19. gadsimtā Eiropā un Ziemeļamerikā, tomēr nav pieejami oficiāli avoti par jebkādām notikušām sacensībām līdz pirmajām ziemas olimpiskajām spēlēm. gadā Šamonī, kad Lielbritānija uzvarēja Zviedriju un Franciju triju valstu izpildītā šī sporta veida demonstrācijā. Arī 1932. gadā šis sporta veids tika iekļauts demonstrējamo sporta veidu sarakstā. Kopš kērlings ir iekļauts ziemas olimpisko spēļu programmā.
Mūsdienās kērlingu visvairāk spēlē Kanādā (aptuveni 1,2 miljoni spēlētāju, konkurē ar hokeju), Skotijā (20 tūkstoši), ASV (15 tūkstoši) un Šveicē (13 tūkstoši spēlētāju). Pasaules kērlinga federācija apvieno 46 federācijas, Latvija tajā iestājās 2001. gadā, kad kērlingu Latvijā aizsāka Jānis un Iveta Ozollapas.
Kērlingā izmantotie akmeņi ir diezgan smagi, to masa sasniedz 20 kilogramus. Lai atvieglotu akmeņu ievadīšanu, spēlē tiek izmantoti speciāli apavi – "slīdzolītes". Visi olimpiskajās spēlēs izmantotie kērlinga akmeņi "nāk" no vienas un tās pašas neapdzīvotas salas netālu no Skotijas sauszemes.
Laukums
Spēles laukuma izmēri ir 4,28 metri reiz 42,57 metri, tajā sacenšas divas komandas.
Komandas
Vienības sastāvā ir četri pamatsastāva spēlētāji un vismaz viens rezervists. Katram ir savs uzdevums. Komandas spēli vada līderis (Skip), un viņa nosacīto žestu rīkojumi tiek izpildīti bez ierunām.
Mērķis
Spēles mērķis – iespēlēt savas komandas akmeņus pēc iespējas tuvāk "mājas" centram.
UTC+11
UTC+11 atbilst šīm laika zonām:
Ogrodzeneca
Ogrodzeneca (Ogrodzieniec) - pilsēta Polijas dienvidos, Silēzijas vojevodistē uz dienvidaustrumiem no Zaverces. Pazīstama ar iespaidīgām pilsdrupām.
Akumulatoru baterija
Akumulatoru baterija ir baterijas tips, kuru ir iespējams atkārtoti uzlādēt.
Akumulatori
Akumulatoru uzlādējot, tam pievadītā elektriskā enerģija pārvēršas ķīmiskajā enerģijā un tādā veidā tiek uzglabāta. Pieslēdzot akumulatoram patērētāju, notiek pretējs process, kurā ķīmiskā enerģija atkal pārvēršas par elektrisko enerģiju. Galvenie akumulatoru raksturojošie lielumi ir spriegums uz tā spailēm un tā elektriskā ietilpība, ko mēra ampērstundās. Ja uz akumulatora ir atzīme 40 Ah, tas nozīmē 40 ampērstundas, un, izlādējot ar 40 ampēru lielu strāvu, tas darbosies vienu stundu (jo 40 x 1 = 40). Izlādējot ar 10 ampēru strāvu, akumulators darbosies četras stundas (jo 10 x 4 = 40). Parasti izšķir divas pamatgrupas — svina akumulatorus un niķeļa — kadmija akumulatorus. Akumulatoru baterijas ir aizliegts izmest sadzīves atkritumiem paredzētā atkritumu konteinerā. Tās jānodod noteiktos nodošanas punktos.
Svina akumulatori
Šo akumulatoru būtiskākā sastāvdaļa ir svina plates vai elektrodi, kas ievietoti vairākās sekcijās, kuras pildītas ar elektrolītu (elektrību vadošu šķidrumu) —parasti atšķaidītu sērskābi. Pozitīvās plates ir svina oksīds (PbO2), bet negatīvās plates ir porains svins. Vienas pilnīgi uzlādētas sekcijas spriegums bez slodzes ir 2,1 V, ko parasti noapaļo uz 2 V. Šo spriegumu arī sauc par elektrodzinējspēku (EDS). Ja virknē ir saslēgtas sešas sekcijas, tad šīs akumulatoru baterijas EDS ir 12 V. Bez tam akumulatora sekcijā ir arī separatori — skābju izturīgas un šķidruma caurlaidīgas starpsieniņas, kas savstarpēji atdala pretējos polus. Ārējā tvertne parasti ir no plastmasas. Separators netraucē brīvo elektronu plūsmu no “-“ plates uz “+” plati. Ja akumulators ir izlādējies, elektronu plūsma apstājas un potenciāli izlīdzinās. Pilnīgi uzlādēta elektrolīta blīvums ir 1,28 g/cm3, bet gandrīz izlādēta 1,18 g/cm3. Pilnīgi izlādēt akumulatoru nav vēlams. Elektrolīta blīvumu pārbauda ar speciālu blīvuma mērītāju, kas uzrāda, cik daudz darba procesā ir samazinājusies sērskābes koncentrācija, svina oksīdam platēs pārvēršoties svina sulfātā.
Svina akumulatoru no sešām sekcijām var uzlādēt līdz 14,4 V. Vienlaikus ir svarīgi, lai uzlādējošās strāvas lielums nekad nepārsniegtu 1/3 no uzrādītajām ampērstundām. Tā, piemēram, akumulatoram ar atzīmi 75 Ah uzlādēšanas strāva nedrīkst pārsniegt 75/3=25 A. Akumulatora jauda var būt ļoti plašā diapazonā, jo tos lieto gan smagajām mašīnām, gan motocikliem kā startera baterijas, gan elektronikā — piemēram, datoriem. Firmas akumulatorus piegādā gan sausi uzlādētus, gan arī jau ar iepildītu elektrolītu. Ilgāk var uzglabāt sausi uzlādētus akumulatorus.
Niķeļa — kadmija akumulatori
Tehnoloģija, kā izgatavot niķeļa kadmija baterijas, tika izveidota 1899. gadā, bet pilnībā šāda veida baterijas tika pilnveidotas līdz 1947. gadam, tad arī tika izgatavots hermētiskais niķeļa kadmija barošanas elements, kas plaši tiek izmantots arī mūsdienās. Vēl pirms dažiem gadiem varēja teikt, ka 90% pārnēsājamu aparatūru atradās tieši šādi akumulatori, jo citu veidu akumulatori nebija pietiekami attīstīti vai arī pārāk dārgi maksāja. Iespējams, ka niķeļa kadmija baterijas vēl ilgu laiku skaitīsies pašas izdevīgākās, jo tām ir zema cena un to ilgdarbība ir pietiekami liela. Tās var strādāt lielā temperatūras diapazonā, kā arī ir izturīgākas par citām baterijām. Taču šīm baterijām ir arī trūkumi, kuru dēļ jaunākie mobilie telefoni ar šāda veida baterijām netiek ražoti. Vien tādēļ, ka šīs baterijas aizņem daudz vietas, kā arī, ja tās netiek pareizi likvidētas, tās var radīt nopietnu kaitējumu dabai. Šīs baterijas var pārlādēt pat līdz 1000 reizēm, līdz tās savu mūžu ir nokalpojušas. Diemžēl nepareizas lietošanas dēļ šādas baterijas savas labās īpašības zaudē daudz ātrāk.
Niķeļa metālhidrīda baterija
Tā kā kadmijs ir indīgs, ir izstrādāta baterija, kur kadmija vietā lieto metālhidrīdu. Tā ir niķeļa-metālhidrīda baterija, saīsināti NiMH. Šīm baterijām salīdzinoši ir par 40% lielāka enerģijas ietilpība. Arī šīs baterijas var atkārtoti uzlādēt un ilgstoši izmantot. Trūkums ir augstā cena, salīdzinot ar niķeļa kadmija baterijām.
Plašāk tiek izmantotas niķeļa-metālhidrīda baterijas. Tās lieto telefonos jau no 1990. gada. Šīs baterijas ir daudz vieglākas par Ni-Cd baterijām, kā arī ir mazāka izmēra. Tās nav tik viegli sabojājamas kā Ni-Cd baterijas, kā arī videi šīs baterijas nav tik kaitīgas. Pie trūkuma pieskaitāms to lielais pašizlādēšanās koeficents (no 15% nedēļā līdz 30% mēnesī). Šo bateriju nekādā gadījumā nedrīkst lādēt ilgāk par divām dienām.
Litija jonu baterijas
Litija jonu baterijas ir uzlādējamo bateriju tips, kurā litija joni pārvietojas starp anodu un katodu. Izlādes laikā litija joni pārvietojas no anoda uz katodu un no katoda uz anodu uzlādes laikā. Litija jonu baterijas visbiežāk tiek lietotas patērētāju elektroierīcēs. Tie ir vieni no vispopulārākajiem bateriju tipiem pārvietojamām ierīcēm, bez atmiņas zudumiem un ar lēnu uzlādes līmeņa samazināšanos, kad baterija netiek lietota. Diemžēl dažādi iemesli, kā, piemēram, pārāk liels karstums, var izraisīt baterijas uzsprāgšanu. Litija jonu bateriju popularitāte aug elektroiekārtu aizsardzības nozarē. Trīs primārās litija baterijas komponentes ir anods, katods un elektrolīts, kuri var tikt ražoti no dažādām vielām. Vispopulārākais materiāls, no kā tiek veidots anods, ir grafīts, bet tiek lietots arī TiS2. Katodu pārsvarā veido no trim materiāliem: kārtainajiem oksīdiem, piemēram kobalta oksīda, polielektrolīta, piemēram litija dzelzs fosfāts, vai no magnija oksīda. Litija jonu bateriju voltāža, kapacitāte, izmantošanas ilgums un drošība var stipri atšķirties un ir atkarīga no tā, kādu izvēlas anoda, katoda, elektrolīta materiālu. Litija jonu baterijas nedrīkst jaukt ar litija baterijām, atšķirība ir tā, ka litija baterijām ir metālisks litija anods.
Pirmie mēģinājumi radīt Li-Ion bateriju notika 1912. gadā, bet tikai 1970. gadā parādījās pirmie piedāvājumi, kuras varēja iegādāties. Diemžēl baterijas lielu atsaucību neguva, jo nereti notika nelieli sprādzieni un ugunsgrēki Li-Ion bateriju dēļ. Uzlādes laikā baterijas sakarsa, kusa, kā arī notika dažādas ķīmiskas reakcijas starp to elementiem. Mūsdienās šīs problēmas ir novērstas. Galvenās šīs baterijas priekšrocības ir tās nelielais izmērs, svars, kā arī baterijas mazais pašizlādēšanās koeficents. Galvenais tās trūkums šobrīd ir baterijas palielā cena. Tas ir saistīts ar to, ka katrs baterijas elements satur atsevišķu shēmu, kas kontrolē uzlādes procesu (strāvu, laiku, temperatūru). 90. gados Li-Ion baterijas neizturēja kalpošanas laiku ilgāk par 1-1,5 gadu. Mūsdienās baterijas kalpošanas laiks arvien palielinās.
Litija polimēru akumulatori
Ķīmiski tās ir līdzīgas litija jonu baterijām, taču te elektrolīts ir ciets, un šī iemesla dēl tās var izveidot jebkādā formā.
Šīs baterijas ir vislabākās no visām citām pieejamajām baterijām, jo tās ir vieglas, mazas, kā arī tās var pieņemt jebkuru netradicionālu formu. Tādējādi telefonu var padarīt vēl mazāku, jo bateriju var izveidot tādu, lai tā aizņemtu brīvo vietu telefonā. Trūkums ir tas, ka baterijām nav tik daudz enerģijas, bet jaunie telefoni jau nav sevišķi "ēdelīgi". Savukārt šīs baterijas ir vēl dārgākas par Li-Ion baterijām. Dažiem telefoniem rodas problēmas ar izlādes līmeņa noteikšanu. Šo bateriju nedrīkst ilgi atstāt salā, tas var galīgi sabojāt bateriju. Li-Pol baterijas jau izmanto mobilajos tālruņos, kas deva iespēju samazināt tālruņu masu gandrīz līdz 83g un 72g svaram. Ieguvums ir arī Li-Pol bateriju iespējamie dažādie ģeometriskie izmēri. Tagad projektētājiem nav vairs jārēķinās ar noteiktas formas tilpumu. Ir cerības, ka tuvākajā laikā ar Li-Pol baterijām tiks aprīkotas arī videokameras.
Litija dzelzs fosfāta akumulatori (LiFePO4 akumulatori)
LiFePO4 vai LFP akumulators (litija ferofosfāts) ir litija jonu akumulatora tips, kurā tiek izmantots LiFePO4 kā katoda materiāls, bet grafīta elektrods ar metāla pamatni kalpo par anodu. LiFePO4 kapacitāte ir augstāka nekā tas ir litija kobalta oksīda ( LiCoO2) sastāvā, bet tā enerģijas blīvums (90–160 Wh/kg) ir mazāks dēļ zemāka nominālā sprieguma (3.2V). Galvenais LiFePO4 trūkums ir tā zemā elektriskā vadītspēja, tāpēc visi LiFePO4 katodi tiek veidoti kā ir LiFePO4/C, pateicoties zemākām izmaksām, zemākam toksiskumam, precīzi definētai veiktspējai, ilgtermiņa stabilitātei un citu faktoru dēļ. LiFePO4 sekmīgi tiek integrēts vairākos transportlīdzekļu sektoros, mērinstrumentos, dažādās elektro iekārtās un rezerves enerģijas nodrošināšanā. Augstāka strāvas atdeve, kas nepieciešama paātrinājumam, mazāks svars un ilgāks kalpošanas laiks padara šo akumulatora tipu ideālu velosipēdu un elektromobiļu ražošanai. 12V LiFePO4 akumulatori arī iegūst arvien lielāku popularitāti karavānu (kempingu) māju vai elektrisko laivu dzinēju barošanā.
Salīdzinot ar citiem akumulatoriem, LiFePO4 elementi ir imūni pret “atmiņas efektu”, kā arī šī ķīmiskā sastāva akumulatoru garantētais uzlādes ciklu skaits ir ievērojami lielāks salīdzinot ar citiem (līdz pat 2000 cikli), turklāt tie spēj darboties ļoti plašā temperatūras diapazonā ( -20°C līdz 60°C) un to paredzamais kalpošanas ilgums ir līdz 10 gadiem.
Litija akumulatoru attīstība pēdējos gados ir bijusi stabila. Veidojoties aizvien lielākam pieprasījumam no autobūves industrijas, kā arī ievērojamu investīciju plūsmai arvien efektīvāku akumulatoru izstrādē, akumulatoru enerģijas blīvums uz kilogramu aiz vien pieaug. Piemēram, ja 2014. gadā tas vidēji bija 140 Wh/kg, bet 2020. gadā jau 300 Wh/kg, tad kapacitāte, ko var iegūt no kilograma akumulatoru ir dubultojusies. Attiecīgi tuvākā nākotnē tiek prognozēts, ka ne tikai pieaugs svara un enerģijas attiecība, bet arī pie tiem pašiem parametriem tiks samazināts tilpums.
Akumulatoru uzlāde / izlāde
Uzlādes un izlādes ātrumi bieži tiek norādīti kā C koeficients (C-rate). C koeficients ir akumulatora uzlādes vai izlādes ātruma mērvienība attiecībā pret tā ietilpību. C koeficients tiek definēts kā uzlādes vai izlādes strāva, dalīta ar akumulatora spēju uzglabāt elektrisko lādiņu. C nekad nav negatīvs, tas vai nu raksturo uzlādes, vai arī izlādes procesu un ir atkarīgs no konteksta. Piemēram, ja litija 18650 tipa akumulatoram ar ietilpību 3000 mAh (3Ah) atļautā izlādes strāva ir 15A, tad tas atbilst 5C, kas nozīmē, ka ar šādu strāvu var izlādēt minēto akumulatoru 0.2 stundās (jeb 12 minūtēs). Tāpat tam pašam akumulatoram, ja dota standarta uzlādes strāva 1500 mA (1.5A), tā attiecīgi atbilst 0.5C un nozīmē, ka šī strāva vienas stundas laikā akumulatora uzlādes līmeni palielinās par 50%. Elektrisko automašīnu ražotājs "Tesla" piedāvā veikt uzlādi saviem Litija akumulatoriem ar koeficientu līdz pat 4C. Vienas automašīnas akumulatoru modulis sastāv no 7100 elementiem (3.7V 3000mAh), kur katrs tiek lādēts ar līdz pat 12A lielu strāvu.
Akumulatoru bateriju izmantošana
Akumulatoru baterijas plaši izmanto sadzīves elektroierīcēs. Tās pārsvarā tiek lietotas pārnēsājamās ierīcēs. Mobilajos telefonos, portatīvajos datorus izmanto litija jonu baterijas. Vēl akumulatoru baterijas izmanto bez pārtraukuma barošanas iekārtās (UPS). Šīs ierīces tiek lietotas, lai pasargātu elektroierīces no negaidītas elektrības padeves pārtraukumiem. Akumulatoru baterijas izmanto arī motociklos, automašīnās.
Kongo Republikas prezidentu uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Kongo Republikas prezidenti, kopš 1960. gada, kad tā ieguva neatkarību no Francijas.
Kongo Republika (1960 — 1970)
{{legend| Blue | Āfrikāņu interešu Demokrātiskā Aizsardzības savienība (UDDIA) |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| Yellow | Nacionālās revolūcijas kustība (MNR) |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| Red | Kongo Darba partija (PCT) |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #C3B091 | Militārais |border=1px solid #AAAAAA}}
Flag of the People's Republic of Congo.svg Kongo Tautas Republika (1970 — 1992) Coat of Arms of the People's Republic of Congo.svg
{{legend| Red | Kongo Darba partija (PCT) |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| black| Hutu atbrīvošanas kustības partija (Parmehutu) |border=1px solid #AAAAAA}}
Flag of the Republic of the Congo.svg Kongo Republika (1992 — mūsdienas) Coat of arms of the Republic of the Congo.svg
{{legend| Red | Kongo Darba partija (PCT) |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| Green | Panāfrikas Sociāldemokrātiskā Savienība (UPADS) |border=1px solid #AAAAAA}}
Pudinava (Mērdzenes pagasts)
Pudinava (arī Pūdinova; ltg) ir apdzīvota vieta Kārsavas novada Mērdzenes pagastā. Izvietojusies Rītupes krastos pie autoceļa P49 3,4 km no pagasta centra Mērdzenes, 9,5 km no novada centra Kārsavas un 284 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies 19. gadsimta otrajā pusē ap Mihalovas muižas centru. 1933. gadā Pudinavai tika piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss. Padomju gados Pudinava bija kolhoza «Rassvet» centrs.
Pudinavā atrodas Vissvētās Dievmātes patvēruma pareizticīgo baznīca.
1960. gada Eiropas čempionāts futbolā
1960. gada Eiropas čempionāts futbolā, toreiz saukts par Eiropas Nāciju Kausu, bija pirmais Eiropas čempionāts futbolā, ko rīko UEFA. Finālturnīrs norisinājās Francijā. Par pirmajiem Eiropas čempioniem kļuva PSRS izlase, kas finālā pagarinājumā ar 2-1 uzvarēja Dienvidslāviju.
Čempionāta formāts bija izslēgšanas turnīrs, tajā piedalījās 17 komandas. Komandas aizvadīja pa divām spēlēm (izbraukumā un mājās) līdz pusfināliem. Pusfinālā iekļuvušās 4 komandas piedalījās finālturnīrā.
Ceturtdaļfinālā Spānijas izlase atteicās braukt aizvadīt spēli PSRS, tādēļ finālturnīram kvalificējās 3 Austrumbloka valstu komandas: PSRS, Čehoslovākija un Dienvidslāvija, kas visas devās uz finālturnīru pie rikotājvalsts Francijas izlases. Pusfinālā PSRS izlase viegli ar 3-0 apspēlēja Čehoslovākiju. Otrā pusfinālā spraigā spēlē Dienvidslāvija ar 5-4 uzvarēja laukuma saimniekus Francijas izlasi.
Finālspēlē pirmie dienvidslāvi izvirzījās vadībā, taču PSRS izlase, kuras sastāvā spēlēja leģendārais vārtsargs Ļevs Jašins, rezultātu izlīdzināja 49. minūtē. Spēles pamatlaiks beidzās ar rezultātu 1-1, taču pagarinājumā Viktora Poņedeļņika gūtie vārti deva uzvaru PSRS izlasei, kas kļuva par pirmajiem Eiropas čempioniem.
Pirms kvalifikācijas spēle
<td width=50%>
Astotdaļfināli
<td width=50%> <td width=50%> <td width=50%> <td width=50%> <td width=50%> <td width=50%> <td width=50%>
25. jūlijs
25. jūlijs ir gada 206. diena pēc Gregora kalendāra (207. diena garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 159 dienas.
1960. gada Eiropas čempionāts futbolā
Ceturtdaļfināli
<td width=50%> <td width=50%> <td width=50%>
25. jūlijs
Vārda dienas
Žaklīna, Jēkabs
1960. gada Eiropas čempionāts futbolā
Fināls
Labākie vārtu guvēji
Ēnu ekonomika
Ēnu ekonomika jeb pelēkā ekonomika ir ienākumi, kas nav uzskaitīti oficiālajā statistikā, netiek deklarēti, un par kuriem netiek maksāti nodokļi. Ēnu ekonomika apvieno visus ekonomiskās darbības veidus, kuri būtu aplikti ar nodokļiem, ja dati par tiem būtu pieejami nodokļu iestādēm: Tā ir būtiska problēma daudzās valstīs. Ēnu ekonomika veicina nevienlīdzīgu konkurenci, izkropļo tirgu un negatīvi ietekmē nodokļu iekasēšanu, kā arī tās dēļ pieejamie statistikas dati var sniegt politikas veidotājiem maldīgu priekšstatu par norisēm tautsaimniecībā..
Valsts ekonomiskās politikas uzdevums ir veidot stabilu ekonomiku. Tas nozīmē, ka brīdī, kad ir ekonomiskā lejupslīde, valstij jāstimulē ekonomika, piemēram, veicinot iedzīvotāju pirktspēju, bet brīdī, kad ekonomikas augšupeja draud ar ekonomikas pārkaršanu un ļoti augstu inflācijas līmeni, valstij jācenšas stabilizēt ekonomiku, piemēram, palielinot nodokļus. Ja ir pieejami neprecīzi dati, tad tiek pieņemti nepareizi lēmumi ekonomikas turpmākajai attīstībai, un gala rezultātā tiek panākta situācija, kad ekonomikas lejupslīde tiek veicināta vēl vairāk vai arī inflācijas līmenis tiek nevis samazināts, bet tas pieaug vēl vairāk. Šāda situācija var stabilu ekonomikas līdzsvaru pārvērst nestabilā, kuras raksturīgā pazīme ir stagflācija. Ēnu ekonomiku veicina zems iedzīvotāju ienākumu līmenis, zema iedzīvotāju tiesiskā un ekonomiskā kultūra, dažādas nepilnības valsts likumdošanā, kā arī dažādi ierobežojumi, kas uzlikti preču un pakalpojumu cenām.
GEM
GEM var būt
1566. gads
1566. gads (MDLXVI) ir parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās otrdienā.
Rake (stacija)
Rake (et) ir stacija Tapas—Tartu dzelzceļa līnijā Igaunijā, Rietumviru apriņķa Rakes pagastā un atrodas 36 km attālumā no Tapas, 76,5 km attālumā no Tartu un 113,6 km attālumā no Tallinas. Rakes stacija apkalpo pasažieru vilcienu satiksmi un veic dzelzceļa kravu operācijas. Rakē pietur Tapas (Tallinas) un Tartu (Koidulas un Valgas) virzienā kursējošie dīzeļvilcieni, izņemot Tallinas-Tartu ekspresvilcienu.
Rakes stacija būvēta pēc 2. pasaules kara. Tā ir vienstāva koka stāvbūve ar divslīpju jumtu. Pret dzelzceļu un ielu vērstajām fasādēm jumta izbūve ir ar augstu zelmini.
2012. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele“ ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu tika izbūvēta jauna, Eiropas standarta starpceļu pasažieru platforma. Platformas augstums - 550 mm.
Skatīt arī
Rakes stacija (attēli)
Graphics Environment Manager
GEM (Graphics Environment Manager) - Digital Research veidota logu sistēma, kas sākotnēji darbojās CP/M operacionālajā sistēmā uz Intel 8088 un Motorola 68000 mikroprocesoriem. Vēlāk sistēma tika pielāgota arī DOS sistēmai. Līdz pat Microsoft Windows 3.0 iznākšanai, tā bija diezgan populāra vide, kas par zemāku cenu piedāvāja analogu vai pat labāku funkcionalitāti.
Kotdivuāras valsts vadītāji
Šajā sarakstā ir uzskaitīti Kotdivuāras valsts vadītāji, kopš 1960. gada, kad valsts ieguva neatkarību no Francijas.
Graphics Environment Manager
GEM ir pazīstama arī kā Atari ST sērijas, kā arī vairāku Amstrad ražoto PC-savietojamo datoru noklusētā grafiskā lietotāja saskarne. Tāpat GEM par kodolu izmantoja arī vairākas DOS programmas, no kurām pazīstamākā ir Ventura Publisher.
Mūsdienās GEM pirmkods ir izlaists zem GNU Vispārējās Publiskās licences un tā attīstība notiek FreeGEM projekta ietvaros.
Vestindijas lamantīns
Vestindijas lamantīns, arī Floridas lamantīns un Karību lamantīns (Trichechus manatus) ir gan saldūdenī, gan sālsūdenī dzīvojošs sirēnu kārtas (Sirenia) zīdītājs, kas pieder lamantīnu dzimtai (Trichechidae).
Tā kā lamantīni ārēji atgādina valzirgus, tad kādreiz pastāvēja uzskats, ka lamantīns ir tiem radniecīgs. Tomēr DNS pētījumi ir pierādījuši, ka lamantīnu tuvākie radinieki uz sauszemes ir ziloņi un klinšu damani.
Vestindijas lamantīni dzīvo Atlantijas okeāna rietumdaļas jūrās, sākot ar Floridu un beidzot ar Brazīliju. Tie apmetas gan seklajās jūrās, gan pieguļošajos upju basenos. Ziemas laikā Floridas lamantīni pamet jūru un apmetas Floridas siltākajos iekšzemes ūdeņos, piemēram, Kristāla upē, Homosasa upē un citās. Šajās upēs ūdens visu gadu ir apmēram 22 °C. Vasaras laikā Floridas lamantīni pa jūru aizklejo diezgan tālu uz ziemeļiem. 2006. gadā lamantīnus novēroja pie Ņujorkas pilsētas.
Lai arī Vestindijas lamantīnu apdzīvotā teritorija ir liela, mūsdienās to populācija ir sadrumstalota nelielās grupās. Pirms 18. un 19. gadsimta rūpnieciskajām medībām lamantīni bija bieži sastopami dzīvnieki. Mūsdienās ASV dzīvo mazāk kā 2000 lamantīnu. Vestindijas lamantīns ir Kostarikas nacionālais dzīvnieks.