cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alamo forts
Alamo forts (es), ko angliski parasti sauc vienkārši par Alamo, sākotnēji bija pazīstams kā Sanantonio misija (es), ir vēsturisks Spānijas katoļu misijas un cietokšņa komplekss, ko 18. gadsimtā dibināja Romas katoļu misionāri tagadējā Sanantonio apgabalā, Teksasas štatā, Amerikas Savienotajās Valstīs. Tā bija vieta, kur 1836. gadā notika Alamo kauja, kur gāja bojā leģendāri amerikāņu tautas varoņi Džeimss Bovijs un Deivijs Krokets. Mūsdienās tas ir muzejs Alamo Plaza vēsturiskajā rajonā un ir daļa no Sanantonio misijas pasaules mantojuma vietas.
Sanantonio de Valero bija viena no agrīnajām spāņu katoliskajām misijām Teksasā, kas tika uzcelta vietējo indiāņu asimilācijai pēc viņu pāriešanas kristietībā. Misija tika sekularizēta 1793. gadā un pēc tam pamesta. Desmit gadus vēlāk tā kļuva par cietoksni, kurā bāzējās spāņu jātnieku milicijas vienība, no kuras, iespējams, nācis misijas vēlākais nosaukums Alamo. Teksasas revolūcijas laikā meksikāņu ģenerālis Martīns Perfekto de Koss atdeva fortu teksasiešu armijai 1835. gada decembrī pēc Beksāras aplenkuma. Salīdzinoši neliels skaits teksasiešu karavīru pēc tam vairākus mēnešus atradās fortā. Aizstāvjus iznīcināja Alamo kaujā 1836. gada 6. martā, kad fortu ieņēma meksikāņu armija. Kad pēc vairākiem mēnešiem Meksikas armija atkāpās no Teksasas, viņi izpostīja Alamo fortu.
Skredeļi (Audriņu pagasts)
Skredeļi (ltg) ir apdzīvota vieta Rēzeknes novada Audriņu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidu pierobežā 7 km no pagasta centra Audriņiem, 7 km no novada centra Rēzeknes un 240 km no Rīgas.
Skrajciems izvietojies Rēzeknes upes labā krastā, tajā atrodas dārzkopības kooperatīvs "Nākotne-1", minizoodārzs "Rozītes", kā arī Skredeļu kapi.
Paks Čanvuks
Paks Čanvuks (ko, dzimis ) ir Dienvidkorejas kinorežisors, scenārists un producents, darbojies arī kā kino kritiķis. Paks Čanvuks ir vislabāk pazīstams pēc savām filmām "Apvienotā drošības zona" (공동경비구역, 2000), "Slāpes" (박쥐, 2009), "Jaunkundze" (아가씨, 2016) un "Lēmums aiziet" (2022), kā arī pēc "Atriebības triloģijas" filmām "Līdzjūtība Atriebības kungam" (복수는 나의 것, 2002), "Vecais zēns" (올드보이, 2003) un "Līdzjūtība Atriebības kundzei" (친절한 금자씨, 2005).
Pazīstams arī ar saviem darbiem angļu valodā, kā filma "Nekrietnās spēles" (Stoker, 2013) un televīzijas seriāls The Little Drummer Girl (2018).
Viņa filmas ir iemantojušas slavu ar savu kinematogrāfiju un kadrējumu, melnu humoru un bieži vien brutālām tēmām.
Karjera
Savu pirmo filmu, Daleun...haega kkuneun kkum, režisējis 1992. gadā. Pēc pieciem gadiem viņš režisēja savu otro filmu Trio. Čanvuka pirmās filmas neguva lielus panākumus un viņš pievērsās filmu kritiķa karjerai.
2000. gadā Paks Čanvuks režisēja trilleri "Apvienotā drošības zona" (공동경비구역, 2000), kas guva gan komerciālus panākumus, gan kritiķu atzinību. Filmas panākumi ļāva Čanvukam veidot nākamo filmu neatkarīgāk un ar lielāku radošo brīvību.
2004. gada maija intervijā Čanvuks kā savus iedvesmas avotus minēja Sofoklu, Šekspīru, Kafku, Dostojevski, de Balzaku un Kurtu Vonnegūtu.
2006. gadā viņš bija žūrijas loceklis 63. Venēcijas kinofestivālā.
2007. gadā Čanvuks saņēma Alfrēda Bauera balvu Berlīnes starptautiskajā kinofestivālā par filmu "Es esmu kiborgs, bet tas nekas" (싸이보그지만 괜찮아). 2009. gadā Čanvuks režisēja vampīru filmu "Slāpes" par ko viņš saņēma Kannu kinofestivāla žūrijas balvu jeb Prix du Jury.
2013. gadā Čanvuks režisēja savu pirmo filmu angļu valodā, "Nekrietnās spēles". Filmā galvenās lomas atveidoja Mia Vašikovska, Metjū Guds un Nikola Kidmena. Bija arī viens no producentiem Pona Čunho filmai "Cauri sniegiem" (2013).
2016. gadā iznāca viņa filma "Jaunkundze". Filma nominēta Zelta palmas zara balvai Kannu kinofestivālā. Tā saņēma Prix Vulcain balvu tehniskajiem māksliniekiem. Filmai ir 95% vērtējums tīmekļa vietnē Rotten Tomatoes un tā guva finansiālus panākumus ne tikai Dienvidkorejā, bet arī starptautiski.
2018. gadā BBC One kanālā iznāca Čanvuka spiegu miniseriāls The Little Drummer Girl, kas balstīts uz Džona le Karē romānu. Galvenās lomas seriālā attēloja Maikls Šenons, Florensa Pjū un Aleksandrs Skašgords.
2020. gadā Čanvuks paziņoja, ka viņš strādā pie savas jaunās filmas, ko pats raksturoja kā melodrāmu. 2020. gada oktobrī atklāts filmas nosaukums, "Lēmums aiziet", ar stāstu, kas aprakstīts kā romantiska slepkavības mistērijas filma. Filmas pirmizrāde notika 2022. gadā un par to viņš saņēma labākā režisora balvu 75. Kannu kinofestivālā.
Jānis Cālītis
Jānis Cālītis (dzimis, miris ) bija Latvijas sabiedrisks darbinieks, politiķis. Bijis Latvijas Satversmes sapulces deputāts, LSDSP, vēlāk — Mazinieku partijas biedrs.
Biogrāfija
Jānis Cālītis piedzima (pēc vecā stila — ) Lašu pagasta Annmuižas (tagad Eglaines pagastā) kalpa Jura Cālīša un Annas ģimenē.
Ievēlēts valsts pirmajā vēlētajā parlamentā — Satversmes sapulcē — no Latvijas Sociāldemokrātiskās Strādnieku partijas saraksta. Drīz pēc tam, partijai šķeļoties, pievienojies jaunizveidotajai Mazinieku partijai.
Daugavpils pilsētas valdes loceklis, Daugavpils latviešu tirgotāju un rūpnieku krājaizdevu sabiedrība dibinātājs, valdes loceklis, diskonta komisijas loceklis, sabiedrības "Zemnieks" direktors.
Miris Rīgā 1939. gada 17. oktobrī. Apglabāts Miera draudzes kapos.
Tinde Čonkiča
Tinde Čonkiča (hu; dzimusi ) ir Ungārijas starptautiskā lielmeistare šahā (1990).
Biogrāfija
1979. gadā Nalenčovā uzvarējusi starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā. 1981. gadā Novisadā dalījusi trešo vietu starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā. 1991. gadā Suboticā (tagad Serbija) piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīrā, kurā ieņēmusi 27. vietu. Pārstāvējusi Ungārijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 4 reizes (1980-1982, 1992-1994). Komandu vērtējumā izcīnījusi 2 sudraba (1980, 1994) un bronzas (1982) medaļas. 1995. gadā Ungārijas sieviešu šaha čempionātā izcīnījusi sudraba medaļu. Par sasniegumiem turnīros FIDE 1990. gadā Čonkičai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 1992. gadā kļuvusi arī par FIDE starptautisko arbitri. Kopš 2002. gada šaha turnīros piedalās reti.
Armitsteda iela
Armitsteda iela ir iela Rīgā, Pārdaugavā, Zemgales priekšpilsētā,  Torņakalnā. Kopējais ielas garums ir 200 metri, tā klāta ar asfalta segumu.
Armitsteda iela sākas krustojumā ar Jelgavas ielu un, krustojoties ar Āpšu ielu, beidzas krustojumā ar Bauskas ielu. Ielā ir dzīvojamā apbūve, vienīgā sabiedriskā ēka — 272. pirmsskolas izglītības iestāde "Pērlīte" (Jelgavas ielā 86).
Vēsture
Iela izveidota 1930. gadā ar nosaukumu Armitsteda iela. Iela tika nosaukta Džeimsa Armitsteda — skotu izcelsmes vācbaltiešu tirgotāja, rūpnieka un mecenāta vārdā, kas savā testamentā novēlēja 500 000 rubļus netālu izveidotās bērnu slimnīcas ierīkošanai. Laikā no 1950. līdz 1996. gadam tā saukta par Lovates ielu (Lovate — upe Krievijas rietumu daļā). 1996. gadā tā tika atkārtoti pārdevēta par Armitsteda ielu.
Vilkaču mantiniece (filma)
"Vilkaču mantiniece" ir uzņemta Latvijas mākslas filma divās sērijās. Filmas režisors un scenārija autors ir Gunārs Cilinskis un tā uzņemta studijā AL KO. Filma uzņemta pēc Ilonas Leimanes romāna "Vilkaču mantiniece".
Lomās
Lomās un epizodēs: Marga Tetere, Ēvalds Valters, Juris Strenga, Līga Videniece, Ilze Vazdika, Velta Straume, Juris Laviņš, Jānis Zenne u.c.
Vīne (upe)
Vīne (de) ir 34 kilometrus gara Donavas labā krasta pieteka Austrijā.
Izteka - Vīnervaldes rietumu daļā. Tek austrumu virzienā, lejteces 15 kilometrus Austrijas galvaspilsētas Vīnes teritorijā. Ietek Donavā (tās attekā Donavas kanālā) pie Urānijas ēkas. Upes gultne Vīnes teritorijā gandrīz visur ir mākslīgi izveidota, darbi veikti 19. gadsimta beigās. Dažās vietās upes gultne izmantota Vīnes metro ierīkošanai. Lietus laikā upe strauji palielina ūdens caurteces daudzumu. Vīnes teritorijā dažās vietās pa upes gultni izveidots gājēju un velo celīņs Wienfluss-Radweg, drošības apsvērumu dēļ izmantojams tikai dienā un bezlietus periodā.
Uhu
Uhu (zh, ) ir prefektūras līmeņa municipalitāte Ķīnas austrumos, Aņhui provincē. Izvietojusies provinces dienvidaustrumos Jandzi labajā krastā. Robežojas rietumos ar provinces galvaspilsētu Hefei, ziemeļos — ar Maaņšaņu, austrumos — ar Sjuaņčenu, dienvidos — ar Čidžou un Tunlinu.
Vēsture
Uhu kā apdzīvota vieta zināma vismaz kopš 770. gada p.m.ē. Triju valstu periodā to kontrolēja Austrumu U valsts un pilsēta bija zināma kā Dzjudzi (鸠兹, Jiūzī). Minu dinastijas laikā izauga par ievērojamu tirdzniecības pilsētu un upes ostu un bija viens no galvenajiem rīsu tirgiem. 1876. gadā Uhu kļuva par rietumniekiem pieejamu līguma ostu.
Ekonomika
Pilsētas industriālā izaugsme sākās pēc 2. pasaules kara. Galvenās nozares ir tekstilrūpniecība, kuģu būve, papīra rūpniecība un automobiļu ražošana. Joprojām nozīmīgs rīsu, zīda, kokvilnas un tējas tirdzniecības centrs.
Demšas
Demšas, agrāk Demši, ir ciems Alūksnes novada Liepnas pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 2 km no pagasta centra Liepnas, 32 km no novada centra Alūksnes un 234 km no Rīgas.
Rada (televīzijas kanāls)
RADA (ukraiņu: РАДА) ir Ukrainas Augstākās Radas oficiālais informatīvi analītisks televīzijas kanāls, kas aptver un pēta Ukrainas Augstākās Radas, komiteju, komisiju, Ukrainas tautas deputātu, parlamenta frakciju un grupu, kā arī vietējo pašvaldību iestāžu darbību, pēc darbības pārformatēšanas izstrādā analītiski oriģinālus raidījumus kā daļu no peļņas gūšanas mērķa.
Līdz 2021. gada decembrim tas raidīja parlamenta sēžu tiešraides un citus ar likumu izstrādes procesu saistītus raidījumus. Pēc 2021. gada decembra RADA bija valstij piederošs diennakts ziņu un informatīvais televīzijas kanāls. Kanāls izveidots 1999. gadā un tiek finansēts no Ukrainas valsts budžeta.
Kopš Krievijas 2022. gada iebrukuma kanāls piedalās Vienoto ziņu telemaratonā, kopā ar pārējiem lielākajiem Ukrainas TV kanāliem.
Kopš 2022. gada 13. augusta kanāls iekļauts Latvijas bezmaksas virszemes apraidē, aizstājot likvidēto telekanālu Ukraina 24.
Satelītelevīzijas parametri
Kanāla tiešraide ir pieejama YouTube (RadaTVchannel)
Prija Fergusone
Prija Nikola Fergusone (en; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise. Plašāk zināma pēc Ērikas Sinklēras lomas Netflix zinātniskās fantastikas šausmu seriālā Stranger Things.
1965.—1966. gada Eiropas kausa sezona
1965.—1966. gada Eiropas kausa sezona bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 11. sezona. Sezona ilga no līdz. Finālspēle norisinājās Heizela stadionā (tagad — Karaļa Boudēna stadions) Briselē.
Par Eiropas kausa uzvarētājiem sesto reizi kļuva Spānijas klubs Real Madrid, kas finālā uzvarēja Dienvidslāvijas klubu Partizan ar rezultātu 2–1.
Par turnīra rezultatīvākajiem spēlētājiem kļuva Floriāns Alberts no Ferencvaros un Eusebiu no Benfica.
Berhtolda glīvene
Berhtolda glīvene (la) ir mainīga izskata glīveņu dzimtas suga. Savvaļā tā ir plaši sastopama Ziemeļamerikā teritorijās pola tuvumā, kā arī Eirāzijā, tostarp diezgan bieži visā Latvijas teritorijā. Augs veido grupas dažādos stāvošos ūdeņos.
Kims Songans
Kims Songans (ko, ja, dzimis, miris ) bija korejiešu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Berhtolda glīvene
Apraksts
Berhtolda glīvene ir daudzgadīgs, 10—60 cm garš lakstaugs, kurš aug pilnīgi iegremdēts ūdenī. Stublājs ir tievs un cilindrisks. Lapas ir lineāras, 3—5 cm šauras, 0,1—0,15 cm platas, to gals ir strups un īsi dzeloņsmails. Lapām ir 3 garendzīslas, šķērsdzīslu nav. Malējās sāndzīslas ir izliektas, galā savienojas ar vidusdzīslu. Pielapes ir nelielas (garumā ap 1 cm), strupas, ātri nokrīt. Ziedu vārpa ir īsa un blīva (0,5—1 cm gara), ziedi 3—6 ir izvietoti mieturos. Ziedkopas kāts ir nedaudz garāks nekā vārpa. Auglis ir sīks un plakans riekstiņš (garumā 0,1—0,2 cm) ar īsu knābi un gludu šķautni. Zied jūlijā, augustā.
Vizuāli Berhtolda glīvene ir ļoti līdzīga sīkajai glīvenei (P. pusillus).
Kims Songans
Nacionālā izlase
!Kopā||1||0
Malacku apriņķis
Malacku apriņķis ir Slovākijas Bratislavas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Bratislavas apgabala Pezinokas apriņķi dienvidaustrumos un Bratislavas IV apriņķi dienvidos, Trnavas apgabala Senicas apriņķi ziemeļos un Trnavas apriņķi austrumos, kā arī Austriju rietumos.
Malackos dzimis ungāru politiķis Ištvāns Frīdrihs (Friedrich István, 1883 – 1951), Stupavā - austroungāru politiķis Istvāns fon Buriāns (rajeczi gróf Burián István, 1851 – 1922). Apriņķa Kostolištes ciemā dzimis gleznotājs Martins Benka (Martin Benka, 1888 – 1971), Zāhorska Vesā - operdziedātāja Lūcija Popa (Lucia Popp, 1939 – 1993), bet Lozorno ciemā - riteņbraucējs Antons Tkāčs (Anton Tkáč, 1951).
Kampilobaktērijas
Kampilobaktērijas  (la — 'izliektās baktērijas') ir gramnegatīvu baktēriju ģints. Kampilobaktērijas, apskatot mikroskopā, parasti ir komata vai s-veidā izliektas nūjiņas ar raksturīgām spirāliskām "korķuviļķim" līdzīgām kustībām.
Lielākā daļa Campylobacter sugu izraisa patogēnas saslimšanas un var inficēt cilvēkus un dzīvniekus. Šīs baktērijas galvenokārt mitinās mājputnos un citos dzīvniekos, cilvēki var ar tām var inficēties, ēdot pārtikas produktus vai dzerot ūdeni, kas piesārņots ar kampilobaktērijām. Arī kontakts ar inficētiem dzīvniekiem var kalpot kā kampilobaktēriju avots. Dzīvnieki visbiežāk ar kampilobakteriozi slimo asimptomātiski, lai gan arī majdzīvniekiem kampilobaktērijas var izraisīt smagu gastrointestinālu infekciju, it īpaši jaundzīvniekiem. Vairākas kampilobaktēriju sugas var izraisīt cilvēkiem kampilobakteriozi, bet galvenokārt C. jejuni un C. coli. C. jejuni ir atzīta par galveno bakteriālo pārtikas infekciju ierosinātāju cilvēkiem attīstītajās valstīs. AIDS slimniekiem C. jejuni infekcija var izplatīties ar asinsrites palīdzību, savukārt C. lari ir periodiskas caurejas izraisītājs bērniem. C. fetus var izraisīt spontānu abortu liellopiem un aitām, kā arī var būt kā nejaušs infekcijas ierosinātājs cilvēkiem. Šīs ģints mikroorganismi var būt arī kā daļa no siekalu mikrobioma.
Žaks de Varī
Žaks Lorāns de Varī (fr; dzimis, miris ) bija franču jātnieks. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.
Kārlis II Plikgalvis
Kārlis II Plikgalvis (fr; dzimis, miris ) bija Karolingu dinastijas valdnieks: laikā no 843. līdz 877. gadam Rietumfranku valsts (vēlākās Francijas karalistes) karalis, bet no 875. līdz 877. gadam arī Rietumu imperators. Viņš bija imperatora Luija I Dievbijīgā un viņa otrās sievas Bavārijas Judītes jaunākais dēls.
Pēc Luija I Dievbijīgā nāves 840. gadā sākās cīņas par Franku karalistes valdnieka troni starp trim viņa dēliem. 843. gadā Kārlis Plikgalvis ar brāļiem, Kārļa Lielā mazdēliem Lotāru I un Ludviķi Vācieti noslēdza Verdenas līgumu, kā rezultātā sadalīja Franku valsti. Līguma parakstīšanas rezultātā Kārlis ieguva teritoriju uz rietumiem no Reinas. Pēc brāļa Lotāra I dēla Ludviga II nāves viņš ieguva arī Vidusfranku valsti (tostarp mūsdienu Itālijas ziemeļus) un pāvests Jānis VIII Kārli II kronēja par imperatoru.
Kārļa II valdīšanas laikā Rietumfranku valsti pastāvīgi apdraudēja vikingu iebrukumi. 845. gadā vikingu karaspēks, iespējams, leģendārā Ragnāra Lodbroka vadībā ieņēma un izlaupīja Parīzi. Vienīgā iespēja izvairīties no vikingu sirojumiem bija maksāt tiem izpirkuma maksu, lai atpirktos, karalis bija spiests izmaksāt 7000 mārciņas sudraba. 858. gadā Kārlis II uzsāka cīņu pret vikingiem, taču vienlakus viņam nācās cīnīties arī pret iekšējiem ienaidniekiem, īpaši Akvitānijas karali Pipinu II. No 860. gada franki pamazām guva panākumus, tai skaitā uzpērkot dāņu vikingus, lai tie uzbrūk citiem vikingiem Sēnas lejtecē. Daļa vikingu pārgāja franku karaļa pusē, pieņēma kristietību un palīdzēja aizsargāties pret iebrucējiem. Tāpat nozīmīga bija nocietinājumu būve ap pilsētām, kuru ieņemšanai vikingu sirotājiem prasmju nebija.
Sintezētās apertūras radars
Sintezētās apertūras radars (SAR) ir radara tips, kuru izmanto, lai izveidotu objekta, piemēram, Zemes virsmas, attēlus. Objekts var būt reprezentēts gan 2D, gan 3D. Izmantojot šo radaru, ir iespējams iegūt Zemes virsmas radiolokācijas attēlus, neņemot vērā meteoroloģiskos apstākļus un Saules starojumu.
SAR tehnoloģijas izmanto dažādiem nolūkiem. Piemēram:
Attēla veidošana
Zondēšanas process sākas, kad SAR sūta impulsus zemes virsmas virzienā. Starp impulsu un zemes virsmu notiek savstarpēja iedarbība, tas absorbējas, daļa impulsa atstarojas sensora virzienā. Līdz uztveršanas ierīcei impulss nonāk ar aizkavēšanos. Rezultātā signāls ir komplekss un pēc īpašas apstrādes no tā var iegūt divus radiolokācijas attēla parametrus - amplitūdu (spilgtumu) un fāzi (tieši saistīta ar aizkavēšanos un sensora viļņa garumu). Turpmāk fāzi var izmantot augstuma mērīšanai ar precizitāti līdz metra vienībai un pamatvirsmas telpiskās nobīdes mērīšanai ar precizitāti līdz centimetriem un pat milimetriem. Sānu pārskata radiolokatora antenas nosaka maksimāli iespējamo telpisko izšķirtspēju azimutālajā virzienā: jo garāka antena, jo labāka izšķirtspēja. Atšķirībā no parastā sānu pārskata radiolokatora, SAR iegūst augstu telpisko izšķirtspēju azimutālajā virzienā, veidojot sintezētu apertūru. Sintezētas apertūras veidošanas princips ir balstīts uz signāla uztveršanu no viena un tā paša apvidus punkta diezgan lielā SAR pārvadātāja lidojuma posmā. Šādi uztverot signālu, pateicoties pārvadātāja kustībai, izveidojas mākslīgs antenas lineārā atvēruma palielinājums (sintezēšana).
Sintēze
Apertūras sintēze. Metode, kura ļauj iegūt augstu leņķisku izšķirtspēju izmantojot radiointerferometra mērījumu rezultātu sintēzi. Radiointerferometrs sastāv no divām mazām apertūrām, kuras pārvietojas lielākas apertūras ietvaros, un korelācijas uztvērēja. Mērīšanas rezultāts, izmantojot apertūras sintēzi ir analoģisks mērīšanai izmantojot lielas apertūras antenu. Apertūras sintēzē ir veikts milzīgs operāciju skaits, pie dažādām elementu pozīcijām un rezultāti summējas ar konkrētam fāzēm un svariem.
Vēsture
Apertūras sintēzes metodi pirmo reizi piedāvāja M. Rails, 1952. gadā. Viņš izmantoja šo metodi, pētot Galaktikas radiostruktūru. 1974. gadā Rails kopā ar E. Hjūišu saņēma Nobela balvu par “Novatoriskiem pētījumiem astrofizikā”. Lielāku izplatību metode ieguva radioastronomijā un radiolokācijā. Radioastronomijā apertūras sintēzi izmanto tādēļ, ka nav iespējas uztaisīt antenu ar nepieciešamo apertūru.
Pirmie darbi ar apertūras sintēzes izmantošanu mazām kustīgām antenām tika veikti 1954. gadā, Kembridžā (Lielbritānija). 1956. gadā, Sidnejā (Austrālija) pirmo reizi tika izmantota zemes rotācija divdimensiju režģa sintēzei ar lineāra režģa palīdzību. Viena no slavenākajām apertūras sintēzes sistēmām – antenu režģis VLA (Very Large Array), kura atrodas Ņūmeksikas štatā (ASV) un uzcelta 1981. gadā.
Joslas
Ņemot vērā to, ka mikroviļņi mijiedarbojas ar atmosfēru un zemi, ir vērts izmantot tikai dažādas frekvenču joslas zemes pārseguma kartēšanai. Joslas ir attēlotas attēla Viļņa garums ietekmē iespiešanās dziļumu un nepieciešamā objekta lielumu. Kā piemēru joslu izmantošanai apskatīsim meža veģetācijas kartēšanu. Izmantojot īsos viļņus (3 cm X-josla) mikroviļņu enerģija mijiedarbojas ar koku lapotnes kroņu virsmām un enerģija izkliedējas dēļ mazākiem kroņu elementiem (koku lapām, maziem zariem). Tāpēc pie šādiem viļņa garumiem visa enerģija atstarojas galvenokārt no kroņu virsmām. Ja izmanto garos viļņus (74 cm P – josla), tie iziet caur kroņiem un atstarojas no lieliem objektiem, tādiem ka lieli zari, stumbri un zemes virsma.
Burglarēna
Burglarēna (fr,, burtiskā tulkojumā — ‘Karalienes pilsēta’) ir pilsēta Francijā, Ildefransas reģionā. Tā ir Parīzes piepilsēta, atrodas 9,1 km no Parīzes centra. 2017. gadā Burglarēnā dzīvoja 20,7 tūkstoši cilvēku.
Viļumu valks
Tek austrumu virzienā. Ietek Lētīžā lejpus Gaurotas upes. Viļumu valku nešķērso valsts autoceļi.
Krāsotāju iela (Rīga)
Krāsotāju iela ir Rīgas iela Latgales priekšpilsētas, Avotu un Grīziņkalna apkaimēs. Krāsotāju iela sākas pie Matīsa ielas krustojuma un beidzas pie Tallinas ielas. Krāsotāju ielas kopējais garums ir 544 metri.
Vēsture
Ielas nosaukums laika gaitā nav mainījies, mainījusies tikai tā apzīmēšanai izmantotā valoda (de, ru). Oficiāli nosaukums Rīgas apbūves plānos parādījās 1875. gadā, pirms tam 1872., 1873., 1874. un 1875. gada sākuma projektu plānos tā saukta par projektējamo ielu. Rīgas adrešu grāmatās Krāsotāju iela minēta 1876. gadā. Nosaukums ticis saistīts ar audumu krāsotājiem.
Līdz 1871. gadam Krāsotāju ielā bija aizliegta apbūve, jo šī teritorija (bijusī karavīru nometņu vieta) bija iekļauta cietokšņa statusā. Apbūve Krāsotāju ielā veidojās no Tallinas ielas virzienā uz Matīsa ielu. Vecāko koka vienstāvu ēku Krāsotāju un Artilērijas ielas stūrī uzcēla karavīrs Jānis Bērziņš pēc arhitekta Frīdriha Jeleja 1872. gada 27. janvārī izstrādātā projekta.
4. trolejbusu maršruts (Rīga, 2020)
4. trolejbusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta trolejbusu maršruts, kurā pasažieri tiek pārvadāti no dispečeru punkta Juglā, Juglas ielas un Murjāņu ielas krustojuma tuvumā cauri Teikai, Rīgas centram, Maskavas forštatei, pāri Salu tiltam (ieskaitot apstāšanos netālu no Mūkusalas rotācijas apļa) līdz dispečeru punktam Ziepniekkalnā, Dižozolu ielas un Līvciema ielas krustojuma tuvumā.
Kustību jaunizveidotajā maršrutā uzsāka, aizstājot 40. autobusu maršrutu. Posmos Juglā, no Brīvības gatves un Šmerļa ielas krustojuma līdz galapunktam un Ziepniekkalnā, no 19. trolejbusu maršruta galapunkta Valdeķu ielā līdz galapunktam, trolejbusi brauc, izmantojot alternatīvo barošanas veidu — dīzeļģeneratoru, atsevišķi modeļi – ūdeņraža dzinēju.
Krāsotāju iela (Rīga)
Objekti
Ēka Krāsotāju ielā 11 vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis. Krāsotāju ielā 12 (pie krustojuma ar Lienes ielu) atrodas Koka ēku renovācijas centrs "Koka Rīga", kurā atrodas muzejs, darbnīcas un telpas sabiedriskiem pasākumiem.
4. trolejbusu maršruts (Rīga, 2020)
Ziepniekkalna iedzīvotāji un viņu atbalstītāji aktīvi protestēja pret autobusa aizvietošanu ar trolejbusu, jo tādējādi tiek pagarināts ceļā pavadītais laiks.
Maršruts
Virzienā Jugla — Ziepniekkalns trolejbusi kursē pa šādām ielām: Murjāņu iela, Silciema iela, Brīvības gatve, Gaisa tilts, Brīvības iela, Brīvības bulvāris, Raiņa bulvāris, Gogoļa iela, Lāčplēša iela, Salu tilts, Mūkusalas rotācijas aplis, Kārļa Ulmaņa gatve, Vaiņodes iela, Tadaiķu iela, Valdeķu ielas rotācijas aplis, Saulkalnes iela, Graudu iela, Valdeķu iela, Ozolciema iela un Līvciema iela.
Virzienā Ziepniekkalns — Jugla trolejbusi kursē pa šādām ielām: Līvciema iela, Ozolciema iela, Valdeķu iela, Graudu iela, Saulkalnes iela, Valdeķu ielas rotācijas aplis, Tadaiķu iela, Vaiņodes iela, Kārļa Ulmaņa gatve, Mūkusalas rotācijas aplis, Salu tilts, Lāčplēša iela, Gogoļa iela, Marijas iela, Merķeļa iela, Brīvības bulvāris, Brīvības iela, Gaisa tilts, Brīvības gatve, Silciema iela un Murjāņu iela.
Pieturvietas
4. trolejbusu maršrutā ir 79 pieturas. Virzienā Jugla — Ziepniekkalns ir 40 pieturas, savukārt virzienā Ziepniekkalns — Jugla — 39 pieturas.
Maršruts ar mainītu virzienu
Virzienā ''1. trolejbusu parks (Ganību dambī) — Ganību dambis — Jugla'' trolejbusi kursē pa šādām ielām: Ganību dambis, Pulkveža Brieža iela, Kalpaka bulvāris, Krišjāņa Valdemāra iela, Raiņa bulvāris, Brīvības bulvāris, Brīvības iela, Gaisa tilts, Brīvības gatve, Silciema iela un Murjāņu iela.
Virzienā ''1. trolejbusu parks (Ganību dambī) — Ganību dambis — Ziepniekkalns'' trolejbusi kursē pa šādām ielām: Ganību dambis, Pulkveža Brieža iela, Kalpaka bulvāris, Krišjāņa Valdemāra iela, Raiņa bulvāris, Gogoļa iela, Lāčplēša iela, Salu tilts, Mūkusalas rotācijas aplis, Kārļa Ulmaņa gatve, Vaiņodes iela, Tadaiķu iela, Valdeķu ielas rotācijas aplis, Saulkalnes iela, Graudu iela, Valdeķu iela, Ozolciema iela un Līvciema iela.
Virzienā Jugla — Duntes iela — ''1. trolejbusu parks (Ganību dambī)'' trolejbusi kursē pa šādām ielām: Murjāņu iela, Silciema iela, Brīvības gatve, Gaisa tilts, Brīvības iela, Bruņinieku iela, Krišjāņa Valdemāra iela, Duntes iela un Dambja iela.
Virzienā Ziepniekkalns — Ganību dambis — ''1. trolejbusu parks (Ganību dambī)'' trolejbusi kursē pa šādām ielām: Līvciema iela, Ozolciema iela, Valdeķu iela, Graudu iela, Saulkalnes iela, Valdeķu ielas rotācijas aplis, Tadaiķu iela, Vaiņodes iela, Kārļa Ulmaņa gatve, Mūkusalas rotācijas aplis, Salu tilts, Lāčplēša iela, Gogoļa iela, Marijas iela, Merķeļa iela, Kalpaka bulvāris, Pulkveža Brieža iela, Ganību dambis un Dambja iela.
Virzienā ''2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) — Salu tilts — Jugla'' trolejbusi kursē pa šādām ielām: Buru iela, Laivu iela, Mūkusalas iela, Mūkusalas rotācijas aplis, Salu tilts, Lāčplēša iela, Gogoļa iela, Marijas iela, Merķeļa iela, Brīvības bulvāris, Brīvības iela, Gaisa tilts, Brīvības gatve, Silciema iela un Murjāņu iela.
Virzienā ''2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) — Mūkusalas iela — Ziepniekkalns'' trolejbusi kursē pa šādām ielām: Buru iela, Laivu iela, Mūkusalas iela, Mūkusalas rotācijas aplis, Kārļa Ulmaņa gatve, Vaiņodes iela, Tadaiķu iela, Valdeķu ielas rotācijas aplis, Saulkalnes iela, Graudu iela, Valdeķu iela, Ozolciema iela un Līvciema iela.
Virzienā Ziepniekkalns — Mūkusalas iela — ''2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā)'' trolejbusi pa šādām ielām: Līvciema iela, Ozolciema iela, Valdeķu iela, Graudu iela, Saulkalnes iela, Valdeķu ielas rotācijas aplis, Tadaiķu iela, Vaiņodes iela, Kārļa Ulmaņa gatve, Mūkusalas rotācijas aplis, Mūkusalas iela, Laivu iela un Buru iela.
Pieturvietas
Uzsākot kustību maršrutā no 1. trolejbusu parka Sarkandaugavā, virzienā ''1. trolejbusu parks (Ganību dambī) — Ganību dambis — Jugla trolejbusiem jāapstājas 30 pieturās, savukārt virzienā 1. trolejbusu parks (Ganību dambī) — Ganību dambis — Ziepniekkalns'' - 26 pieturās. Turpretī dodoties atpakaļ uz 1. trolejbusu parku, virzienā Jugla — Duntes iela — ''1. trolejbusu parks (Ganību dambī) ir 28 pieturas, virzienā Ziepniekkalns — Ganību dambis — 1. trolejbusu parks (Ganību dambī)'' — 25 pieturas.
Uzsākot kustību maršrutā no 2. trolejbusu parka Torņakalnā, virzienā ''2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) — Salu tilts — Jugla trolejbusiem arī jāapstājas 30 pieturās, savukārt virzienā 2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) — Mūkusalas iela — Ziepniekkalns'' - 13 pieturās. Turpretī dodoties atpakaļ uz 2. trolejbusu parku, virzienā Jugla — Salu tilts — ''2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā) ir 31 pietura, virzienā Ziepniekkalns — Mūkusalas iela — 2. trolejbusu parks (Jelgavas ielā)'' - 13 pieturas.
Agrākie pieturvietu nosaukumi:
Kartupeļu iela (pieturvieta slēgta)
Vilkiem mests laupījums
"Vilkiem mests laupījums" ir uzņemta latviešu spēlfilma. Akciju sabiedrības "Latvju Filma" produkcija. Pirmizrāde notika Rīgā, kinoteātrī "Grand Kino". Filma nav saglabājusies.
Sižets
Filma ir par skandalozu notikumu ar Bieriņu muižas īpašnieku Heinrihu Rautenfeldu (filmā Rauts). Viņš apprecēja savu kalponi Emīliju Kuģenieks (filmā Laivenieks), bet ģimene baronu ieslodzīja psihiatriskajā klīnikā.
Četrkājaiņi
Četrkājaiņi (Tetrapoda) jeb sauszemes mugurkaulnieki ir četrkājveidīgo mugurkaulnieku (Tetrapodomorpha) infraklase, kura ietver dzīvniekus ar četrām kājām, kas visbiežāk paredzētas, lai pārvietotos pa sauszemi. Kājas var būt evolūcijas gaitā pārveidojušās, lai piemērotos lidošanai (putniem, sikspārņiem) un peldēšanai (vaļiem, roņiem u.c.). Dažiem dzīvniekiem, piemēram, čūskām, kājas var būt pavisam izzudušas. Četrkājaiņiem raksturīga elpošana ar plaušām (ar žaunām elpo tikai abinieku kāpuri). Pazīstami apmēram 22 tūkstoši četrkājaiņu sugu.
Mārtiņš Veide
Mārtiņš Teodors Veide (1865—1923) bija latviešu kuģu īpašnieks, tālbraucēju kapteinis un sabiedriskais darbinieks.
Biogrāfija
Dzimis 1865. gada 6. aprīlī Ainažu pagasta Milleros, latviešu kuģu īpašnieka un viena no Ainažu jūrskolas izveides atbalstītājiem, Jura Veides ģimenē.
Mācījies un 1887. gadā absolvējis Ainažu jūrskolu iegūstot tālbraucēja kapteiņa diplomu.
Miris 1923. gada 4. aprīlī Ainažos.
Mārtins O'Nīls
Mārtins Hjū Maikls O'Nīls (en, dzimis ) ir Ziemeļīrijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcija, bijis Ziemeļīrijas futbola izlases dalībnieks.
Savu spēlētāja karjeru sācis Ziemeļīrijā, bet 1971. gadā pievienojies Anglijas komandai Nottingham Forest, kur pavadījis savas karjeras lielāko posmu. Nottingham Forest rindās viņš izcīnīja vienu Pirmās Divīzijas titulu un Eiroaps kausu 1977–78. un 1978–79. gada sezonā.
Ziemeļīrijas futbola izlases sastāvā debitējis 1971. gadā. Ar izlasi piedalījies 1982. gada FIFA Pasaules kausā, kur viņš bija komandas kapteinis.
Kā treneris O'Nīls ir vadījis vairākas komandas Anglijā un Skotijā. Ar Leicester City komandu divreiz ieguvis Anglijas Līgas kausu, ar Celtic ieguvis trīs Skotijas Premjerlīgas titulus. No 2013. līdz 2018. gadam vadījis Īrijas futbola izlasi.
Spēlētāja karjera
Nottingham Forest
Trenera karjera
Leicester City
Celtic
Hlobine
Hlobine (uk) ir pilsēta Ukrainas vidienē, Poltavas apgabala Kremenčukas rajonā. Izvietojusies apgabala dienvidrietumos 123 km no apgabala centra Poltavas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.
Kompjeņas pamiers
Kompjeņas pamiers var būt:
Edgars Homjakovs
Edgars Homjakovs (dzimis ) ir latviešu hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2020) Homjakovs spēlē Vācijas Oberlīgas vienībā ERC Sonthofen.
Spēlētāja karjera
Savu profesionāļa karjeru Homjakovs sāka 2011.—12. gada sezonā Latvijas hokeja līgas vienībā HK Liepājas Metalurgs. 2014.—15. gada sezonu Homjakovs iesāka MHL B līgas komandā Kišiņevas "Platina", taču tad pievienojās HK Liepāja rindām. Nākamās divas sezonas Homjakovs pavadīja Francijā, līdz 2016.—17. gada sezonā atkal pievienojās HK Liepāja. 2017.—18. gada sezonu noslēdza ar 39 rezultativitātes punktiem, tādējādi kļūdams par visas līgas rezultatīvāko spēlētāju. 2018. gada jūnijā pievienojās HK Kurbads rindām.
Jukio Cuda
Jukio Cuda (ja; dzimis, miris ) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||4||0
Daļa Rīgas
"Daļa Rīgas" ir latviešu grupas "Astro'n'out" dziesma ar Māras Upmanes-Holšteinas vārdiem par Maskavas forštates rūgto pagātni, mazo ieliņu šarmu un pretrunīgajiem rīdzinieku viedokļiem par šo pilsētas daļu.
Tā uzvarēja 2005. gadā biedrības „Avantis” rīkotajā konkursā „No sirds un no rajona” un kļuva par dokumentālās filmas „Rīga, mana Rīga” galveno dziesmu. Dziesma tika iekļauta „Astro'n'out” 2006. gada albumā „Kuš kuš”.
2018. gadā "Daļa Rīgas" ieguva 42. vietu Radio SWH rīkotajā LVtop100 aptaujā.
Indigirka
Indigirka (ru) jeb Indigīra (sah) ir 1726 kilometrus gara upe Austrumsibīrijā, Krievijas Sahas Republikā starp Janu rietumos un Kolimu austrumos. Pēc baseina platības desmitā lielākā upe Krievijā. Nosaukums cēlies no evenu indigiru dzimtas vārda.
Izveidojas, satekot Tuorajurjahas un Tarinjurjahas upēm Sahas Republikas dienvidaustrumos. Tek ziemeļu virzienā. Pirmos 640 tecējuma kilometrus upei kalnu upes raksturs, tostarp šķērsojot Čerska grēdu. Lejtecē tek pa līdzenumu. Lielākās pietekas — Eļgi, Moma, Selenņaha, Badjariha, Ujandina, Allajiha un Berelēha. Veidojot vairākas attekas, ietek Austrumsibīrijas jūrā. Lielākās apdzīvotās vietas Indigirkas krastos ir Oimjakona, Ustjņera, Honū, Belaja Gora, Čokūrdāha, Russkoje Ustje. Pirmo sistemātisko upes ielejas ģeoloģisko izpēti 19. gadsimta beigās veicis Eduards fon Tolls.
Latvijas dzelzceļa vēstures muzejs
Latvijas dzelzceļa vēstures muzejs ir muzejs ar ekspozīcijām Rīgā un Jelgavā, kas veltīts dzelzceļa vēsturei un tā attīstībai Latvijā. Muzejs ir uzņēmuma "Latvijas dzelzceļš" struktūrvienība. Muzejā apskatāma plašākā platsliežu ritekļu kolekcija Baltijā.
Muzejs Rīgā
Muzeja Rīgas ekspozīcija atrodas 19. gadsimta lokomotīvju remontdarbnīcās, kas atrodas Pārdaugavā, netālu no Gaismas pils. Ekspozīcijās apskatāmi formas tērpu paraugi, biļetes, vilcienu saraksti un citas ar Latvijas dzelzceļu saistītas lietas. Ārpus muzeja telpām apskatāms dzelzceļa ritošais sastāvs — lokomotīves, vagoni un cita dzelzceļa tehnika, kas darbojusies Latvijā.
Muzeja Jelgavas ekspozīcija
Muzeja Jelgavas filiāle atklāta, kad Jelgavas dzelzceļnieku klubā atvēra Jelgavas dzelzceļa nodaļas darba sasniegumu muzeju. 1991. gadā dzelzceļa muzejs pārvācās uz dzelzceļnieku dzīvojamo māju, kas celta 1903. gadā un atrodas pie Jelgavas dzelzceļa stacijas. Ekspozīcijā apskatāmi semafori, sakabes, drezīnas, lokomotīvju riteņpāri, hidrants, pārbrauktuves aprīkojums un daudz citu lietu.
Ledus raža
Ledus raža (en) ir 2005. gada melnā kinokomēdija, kas balstīta uz Skota Filipsa tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors ir Harolds Reimiss. Galvenās lomas filmā atveido Džons Kjūsaks, Billijs Bobs Torntons un Konija Nīlsena. Filmas pirmizrāde notika Dovilas filmu festivālā.
Šaubīgs jurists Čārlijs mēģina veikt noziegumu Ziemassvētku vakarā cerībā, ka par to viņš iegūs vietējās mafijas naudu. Tomēr Čārlija partnerei, striptīza kluba īpašniecei Renātei, ir citi plāni attiecībā pret naudu.
Kepler-10b
Kepler-10b ir citplanēta, kas atrodas 173 pc attālumā no Zemes Pūķa zvaigznājā. Planēta riņķo ap zvaigzni Kepler-10 0,0168 AU attālumā. Planētas orbītas ekscentricitāte ir tikai 0,0003. 1 gads uz planētas ilgst tikai 20,1 stundu un tā sver tikai 4,4 reizes vairāk par Zemi, tāpēc tiek klasificēta kā Superzeme. Tās rādiuss ir tikai 1,42 Rz.
Planētu atklāja 2011.gada 10.janvārī.
Ieraugot planētas orbitālos parametrus, varētu domāt, ka uz tās ir tikpat karsti, kā tēraudkausēšanas krāsnī, bet patiesībā temperatūras tomēr ir līdzīgas — vidējā temperatūra uz šīs ugunīgās planētas ir 2040 °C, jo zvaigznes Kepler-10 par temperatūrām atbildīgie parametri atšķiras no Saules samērā maz. Planētas vidējā temperatūra riņķveida orbītas dēļ ir praktiski nemainīga. Īsā apriņķošanas perioda dēļ planētai eksistētu dienas un nakts puslodes. Nakts pusē tomēr būtu mērenākas temperatūras, bet dienas pusē karstums var sasniegt pat 2200 °C.
Gravitācija uz šīs planētas ir 2,2 reizes lielāka par gravitāciju uz Zemes.
Viskozitātes indekss
Viskozitātes indekss (VI) ir empīrisks skaitlis, ko lieto kā rādītāju viskozitātes - temperatūras raksturojumam. Jo augstāks ir hidrauliskās eļļas indekss, jo mazākas ir viskozitātes izmaiņas un lielāks ir temperatūras diapazons, kurā šo hidraulisko eļļu var lietot. To aprēķina saskaņā ar standartu DIN ISO 2909.
Viskozitātes indeksa pielietojums
Lietojot hidrauliskos šķidrumus, ir svarīgi ņemt vērā viskozitātes – temperatūras raksturojumu, jo hidrauliskā  šķidruma viskozitāte mainās, izmainoties temperatūrai.
Minerāleļļas ar augstu viskozitātes indeksu sauc arī par vissezonu eļļām. Tās var lietot jebkurā vietā, kur ir ļoti mainīgas ekspluatācijas temperatūras, kā piemēram, pašgājēju mašīnu hidrosistēmās.
DIN ISO 2909
Standarts apraksta divas procedūras, lai aprēķinātu viskozitātes indeksu (VI) naftas produktiem un saistītiem materiāliem, piemēram, minerāleļļai. Apskatāmā parauga kinemātiskā viskozitāte pie 40 °C un 100 °C tiek noteikta eksperimentāli saskaņā ar ISO 3104, un viskozitātes indekss tiek aprēķināts no iegūtajiem datiem. Šis standarts neattiecas uz naftas produktiem, kuru kinemātiskā viskozitāte ir zemāka par 2.0 mm2/s (cSt) pie 100 °C.
Procedūra A
Procedūra A ir piemērojama naftas produktiem, kuru viskozitātes indekss ir mazāks vai vienāds ar 100.
kur Y – apskatāmā parauga kinemātiskā viskozitāte pie 100 °C, izteikta kvadrātmilimetros sekundē.
Viskozitātes indeksa (VI) aprēķināšanai izmanto šādu vienādojumu:
kur U – apskatāmā parauga kinemātiskā viskozitāte pie 40 °C, izteikta kvadrātmilimetros sekundē.
Procedūra B
Procedūra B ir piemērojama naftas produktiem, kuru viskozitātes indekss ir lielāks vai vienāds ar 100.
kur Y – apskatāmā parauga kinemātiskā viskozitāte pie 100 °C, izteikta kvadrātmilimetros sekundē.
Viskozitātes indeksa (VI) aprēķināšanai izmanto šādu vienādojumu:
kur: vai kur U – apskatāmā parauga kinemātiskā viskozitāte pie 40 °C, izteikta kvadrātmilimetros sekundē.
Zvaigžņu Vārti (artefakts)
Zvaigžņu Vārti ir Einšteina-Rozena tilta veida portāls izdomātajā pasaulē zinātniskās fantastikas franšīzē "Zvaigžņu Vārti". Šis portāls ir praktiska ierīce, kas ļauj ātri pārvietoties starp divām attālām vietām. Vispirms šī ierīce parādījās Rolanda Emeriha 1994. gadā uzņemtajā filmā "Zvaigžņu Vārti" (Stargate), pēc tam televīzijas seriālos "Zvaigžņu Vārti SG-1" (Stargate SG-1), "Zvaigžņu Vārti: Atlantīda" (Stargate Atlantis) un "Zvaigžņu Vārti: Visums" (Stargate Universe). Portāls dod iespēju filmas un seriālu varoņiem apmeklēt tālas planētas bez kosmosa kuģiem vai citām tehnoloģijām. Ierīce ļauj veikt gandrīz momentānus ceļojumus Galaktikas robežās un starpgalaktiskās distancēs.
Zvaigžņu Vārti sastāv no lieliem gredzeniem, kas veidoti no izdomāta supravadoša materiāla nakvādaha (naqahdah). Uz gredzena aploces vienādos attālumos ir izvietoti deviņi punkti — ševroni (chewrons). Uz iekšējā gredzena ir unikālu glifu kopums, šie glifi apzīmē punktus izplatījumā. Glifu skaits ir atkarīgs no tīkla, kurā atrodas Vārti. Tipisku Zvaigžņu Vārtu diametrs ir 6,7 metri (22 pēdas), bet masa 29 tonnas (64 000 mārciņu). Vārtu sistēmu pirms miljoniem gadu izveidojusi ārpuszemes civilizācija, kas pazīstama kā Senie (Ancients). Vārti funkcionē, starp tiem rodoties stabilai tārpejai (wormhole), kas ļauj materiāliem ķermeņiem pārvietoties vienā virzienā (enerģija caur atvērtiem Vārtiem var pārvietoties abos virzienos).
Koncepcija
Zvaigžņu Vārtu koncepciju izstrādāja Stargate režisori Rolands Emerihs un Dīns Devlins.
Ideja par "portālu" ceļotājiem jau pirms filmas "Zvaigžņu Vārti" ir izmantojuši vairāki rakstnieki gan zinātniskajā fantastikā, gan fantāzijas žanra daiļdarbos. Bieži šādiem portāliem ir regulāra vai neregulāra ģeometriskā forma, kas piepildīta ar ūdenim līdzīgu, viļņojošu substanci, kas ir robeža starp divām attālām vietām. "Zvaigžņu Vārti" lielā mērā balstās uz šo koncepciju, akcentējot "ūdens virpuli" kā mistikas elementu.
Ideja balstās uz astrofizikas koncepcijām. Tomēr, kaut arī tārpejas teorētiski varētu pastāvēt, patiesībā šādi nevarētu droši transportēt cilvēku, jo iepējams, ka tārpejas būtu izveidojušās pārmērīgas gravitācijas rezultātā (piemēram, ar melno caurumu saistītas) un varētu iznīcināt jebkuru potenciālo ceļotāju. "Zvaigžņu Vārti" šo problēmu apiet, transportējot cilvēku, pārveidotu enerģijas formā un pēc tam to no jauna materializējot.
Vārtu atklāšana
Filmā "Zvaigžņu Vārti" 1928. gadā arheoloģiskajos izrakumos Gīzā tiek atklāti Zvaigžņu Vārti. 1940. gados tie tiek pētīti ar nodomu izmantot kā potenciālu ieroci, taču šis projekts netiek turpināts. Ticis izmēģināts tūkstošiem kombināciju, taču neveiksmīgi, tādēļ ir uzskats, ka eksistē tikai divi Zvaigžņu Vārti, kas savieno Zemi un planētu Abidosu (Abydos), kas parādīta filmā. Zvaigžņu Vārti SG-1 seriālam sākoties, tiek atklāts liels daudzums derīgu simbolu kombināciju, kas iegravētas kādas Abidosa celtnes drupās. Miljonos gadu veidojušās zvaigžņu novirzes dēļ šīs adreses nebija iespējams izsaukt, līdz seriālā Samanta Kārtere pārveido uz Zemes esošo sistēmu, lai šī novirze tiktu ņemta vērā. Līdz ar to pēkšņi kļūst pieejams plašs iespējamo savienojumu tīkls. Vēlāk pulkvedis Džeks O'Nīls atrod vēl daudzas adreses Seno zināšanu krātuvē. Normālos apstākļos izveidoto tārpeju var uzturēt tikai nedaudz ilgāk par 38 minūtēm. Šī laika pagarināšana prasa milzīgu enerģijas daudzumu, piemēram, no tuvumā esoša melnā cauruma. Vārti ir ļoti izturīgi.
Ginkgolepis tenericostatus
Ginkgolepis tenericostatus ir heirakantīdu akantodu suga. Tās pārstāvji dzīvoja vidusdevonā, živetas laikmetā (Burtnieku svīta). Sugu pirmo reizi aprakstīja Darja Pinakina un Tiju Mersa 2018. gadā. Nosaukums Ginkgolepis tenericostatus nozīmē maigo ribu (no latīņu tener – mīksts, maigs un costa – riba, dzīsla, no maigiem apaļīgiem ķīļiem ar ļoti smalku priekšējo valnīšu zarojumu zvīņas ornamentējumā) ginkolepis. Holotips ir ginkolepja zvīņa, kas tika atrasta atsegumā Hallistes upes krastā pie Karksi-Nuijas pilsētas. Šīm zivīm ir zināmas tikai zvīņas. Veseli ķermeņi nav atrasti. Suga bija izplatīta Igaunijā (Hallistes upes krastos pie Karksi-Nuijas) un Krievijā, Ļeņingradas apgabalā (pie Novinkas).
Apraksts
Zivis bija klātas ar divu morfoloģisku tipu zvīņām. Vienas (vainaga garums 0,3–0,4 mm, platums 0,2–0,3 mm) ar ļoti šauriem sānu izaugumiem gar vainaga aizmugurējām sānu malām vai arī bez tiem. Otras (vainaga garums līdz 0,2 mm, platums līdz 0,3 mm) ar platiem sānu izaugumiem. Zvīņas vainaga ornamentējumu veido līdz desmit zemiem, tieviem valnīšiem ar noapaļotiem ķīļiem un ar maigu smalkāku valnīšu zarojumu, kas labi izceļas uz pirmā morfoloģiskā tipa sīkajām zvīņām. Ķīļi ir īsāki galotnes mediālajā daļā un garāki malās. Garākajiem sānu ķīļiem ir tendence saplūst vainaga aizmugurējā stūrī. Nedaudz izteiktāks vagu veida ieliekums bieži var būt vainaga priekšējā mediālajā daļā. Pamatnē bieži vien ir smalku, izlocītu un zarojošu kanālu tīkls.
Kompjeņas pamiers (1918)
Kompjeņas pamiers tika noslēgts Pirmā pasaules kara laikā starp Antanti un Vācijas impēriju, pārtraucot karadarbību Rietumu frontē.
1918. gada 29. septembrī Vācijas impērijas ģenerālštābs informēja imperatoru, ka vācu karaspēks vairs nav spējīgs karot Rietumu frontē. Oktobrī aizsākās sarunas par pamiera noslēgšanu, kā rezultātā 1918. gada 11. novembrī pulksten 05.11 franču maršala Ferdinanda Foša dzelzceļa vagonā, kas tobrīd atradās Kompjeņas mežā (Francija), tika noslēgts Kompjeņas pamiers. Tas stājās spēkā tajā pašā dienā pulksten 11.00, iezīmējot Antantes spēku uzvaru un vāciešu zaudējumu, tomēr tehniski tas nebija padošanās akts. Pamiers primāri paredzēja pārtraukt karadarbību, izvest vācu karaspēku no okupētajām teritorijām rietumos, atvelkot to aiz Reinas kreisā krasta, kā arī atzīt demilitarizētās joslas izveidošanu Reinas labajā krastā. Tāpat noteikumi paredzēja vācu flotes internēšanu, karamateriālu nodošanu u.c. noteikumus. Kopumā pamiers trīs reizes tika pagarināts līdz 1920. gada 10. janvārim, kad spēkā stājās Versaļas līgums.
Noteikumi
Pamiera pamatnoteikumi:
Galvenie dalībnieki
Sabiedrotajiem viss iesaistītais personāls bija militārpersonass. Abi galvenie parakstītāji bija:
Vācijai četri parakstītāji bija:
Ārējās saites
Pamiera teksts (angliski)
Māstrihtas Universitāte
Māstrihtas Universitāte (en, nl) ir 1976. gadā dibināta valsts universitāte Nīderlandes pilsētā Māstrihtā, valsts dienvidos. Otra jaunākā universitāte valstī.
Vairāk nekā puse no universitātes studentiem ir ārvalstnieki. Apmēram puse no bakalaura programmām ir angliski, bet maģistra un doktorantūras programmas gandrīz tikai angliski. Dibināta kā Limburgas universitāte (Rijksuniversiteit Limburg), pašreizējo nosaukumu ieguva 1996. gadā. Starptautiskos reitingos bieži atzīta par vienu no labākajām jaunajām universitēm pasaulē.
Megumu Tamura
Megumu Tamura (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||3||0
Adriēns de Noai
Adriēns Moriss Vistirnjēns Matjē de Noai (fr; dzimis, miris ) bija franču aristokrātijas pārstāvis un jātnieks. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.
Viņš 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja jāšanas pasta piegāžu sacensībās. Diemžēl viņa iegūtais rezultāts šajā disciplīnā nav zināms.
Matenadarans
<mapframe text="Matenadarans" width=260 height=260 zoom=18 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q1322278" } Matenadarans (hy) jeb Mesropa Maštoca Seno manuskriptu institūts ir manuskriptu krātuve, pētniecības institūts un muzejs Armēnijas galvaspilsētā Erevānā. Tā ir lielākā seno armēņu rakstu krātuve pasaulē. Nosaukta armēņu alfabēta izgudrotāja Mesropa Maštoca vārdā, kura skulptūra grezno muzeja ieeju.
Iestāde izveidota uz 1929. gadā nacionalizētās Ečmiadzinas katedrāles bibliotēkas pamata. Pašreizējā krātuves ēka uzcelta 1959. gadā.
Apustulis (filma)
Apustulis (en) ir 1997. gada drāma, kuras režisors, scenārija autors, kā arī viens no producentiem un galveno lomu atveidotājiem ir Roberts Djuvals. Citas lomas filmā atveido Farra Foseta, Billijs Bobs Torntons, Džons Bīslijs, Džūna Kārtere Keša un Miranda Ričardsone. Filmas pirmizrāde notika. Djuvals tika nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākais aktieris galvenajā lomā".
Pēc tam, kad Teksasas sludinātāja Sonija dzīve iziet ārpus viņa kontroles, Sonijs, nomaina savu vārdu, dodas uz Luiziānu un sāk strādāt radio.
Sarkandaugava (atteka)
Sarkandaugava ir 2,5 km gara un 25 m plata Daugavas labā krasta atteka starp Kundziņsalu un senāko Daugavas krastu tagadējās Sarkandaugavas un Vecmīlgrāvja apkaimēs.
Vēsture
Agrāk par Sarkandaugavu sauca Daugavas atteku, tās augšgals beidzās Rīgas pilsētas ganībās. 16. gadsimtā Sarkandaugavas pieteku sāka saukt arī par Soda grāvi, jo tur notika notiesāto raganu peldināšana, pieņemot, ka burvji ūdenī negrimst un ka raganas ir vieglākas par citiem cilvēkiem.
Pēc Rīgas ieņemšanas 1710. gadā Krievijas cars Pēteris I Sarkandaugavas stāvākajā krastā iekārtot skansti. 20. gadsimtā daļa no senās Sarkandaugavas gar tagadējo Duntes ielu aizbērta, toties saplūstot vairākām salām ar Kundziņsalu, izveidojās tagadējā Sarkandaugava. Pār to uzcelti divi tilti.
Inhula
Inhula (uk) ir 354 kilometrus gara Dienvidbugas kreisā krasta pieteka Ukrainas dienvidos.
Iztece pie Brovkoves ciema Kirovohradas apgabalā. Tek dienvidu virzienā. Ietek Dievidbugas limānā pie Mikolajivas. Lielākā pieteka - Hromoklija. Upes krastos atrodas Kropivnicka, Mikolajiva.
Paragvajas olimpisko medaļnieku uzskaitījums
Sportistu uzskaitījums
Šajos uzskaitījumos iekļauti tie sportisti, kas olimpiskajās spēlēs piedalījušies un izcīnījuši medaļas, pārstāvot Paragvaju.
Kepler-10
Kepler-10 ir 11. zvaigžņlieluma zvaigzne, kas atrodas apmēram 173 pc attālumā no Zemes Pūķa zvaigznājā. Novērojumi liecina, ka zvaigznei ir atklātas 2 planētas (Kepler-10b un Kepler-10c). Savu nosaukumu Kepler-10 zvaigzne ieguva pateicoties tam, ka ar kosmisko teleskopu Kepler tai tika atklātas planetārās komponentes.
Zvaigznes masa ir 0,9 MSUN, un tās rādiuss ir 1,056 RSUN. Zvaigzne temperatūras (5627 K jeb 5354 °C) ziņā ir līdzīga Saulei, tāpēc zvaigzne izstaro gaismu, kura pēc spektrālā sastāva ir līdzīga Saules gaismai. Zvaigznes vecums tiek lēsts aptuveni uz 11,9 miljardu gadu. Tā atrodas zvaigžņu attīstības noslēguma stadijā un laika gaitā pārvērtīsies par sarkano milzi.