cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vatabautisms
Vatabautisms ( arī whataboutery, "bet kā ar...") ir argumentācijas paņēmiens, kura ietvaros persona izvairās no atbildēšanas uz jautājuma, argumentu sniegšanas vai atsakās piedalīties diskusijā, tā vietā pajautājot pretjautājumu vai izsakot kādu apsūdzību. Vatabautismu mērķis bieži vien ir novērst uzmanību no konkrētā jautājuma vai problēmas, tādējādi no tās izvairoties, apšaubīt saņemtās kritikas pamatojumu, kritiķa uzticamību, integritāti un taisnīgumu, kā arī (pamatoti vai nepamatoti) diskreditēt vai minimizēt konkrētu kritisku argumentu. Bieži vatabautismi kritiku pavērš pret pašu kritizētāju, viņa uzskatiem vai rīcību, norādot uz dubultiem standartiem vai liekulību, vai vienādo abu rīcību caur līdzīgām īpašībām. Pat, ja pretjautājumi vai apsūdzības pēc satura ir pamatoti, vatabautismi tiek pielietoti ar mērķi izvairīties no atbildes, nevis nonākšanai pie patiesības.
Etimoloģija
Termins "vatabautisms" nāk no angļu "what about..." — tulkojumā "kā ar...", kas mēdz būt ievadošie vārdi vienkāršam vatabautismam.
Lai gan latviešu medijos tiek izmantots termins "vatabautisms", tam vēl nav oficiāla tulkojuma.
Sankores medrese
Sankores medrese (fr) ir viena no trijām senajām medresēm Mali austrumos, Timbuktu pilsētā. 1988. gadā Timbuktu centrs līdz ar medresi tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Nav precīzi zināms medreses dibināšanas laiks. Medreses mošeju visticamāk uzbūvēja Mali impērijas valdnieks Mansa Musa pēc atgriešanās no hādža ap 1327. gadu. Medrese turpināja attīstīties arī Songaju impērijas laikā līdz Tondibi kaujai 1591. gadā un Songaju impērijas sabrukumam, kad medrese tika izlaupīta un tās nozīme saruka.
Distanču slēpošana 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — 15 kilometri klasiskajā stilā vīriešiem
Olimpisko zelta medaļu šajā disciplīnā izcīnīja Somijas sportists Īvo Niskanens (finiša laiks — 37:54.8), olimpisko sudraba medaļu ieguva Krievijas Olimpiskās komitejas sportists Aleksandrs Boļšunovs (finiša laiks — 38:18.0), bet bronzas medaļu ieguva Norvēģijas sportists Juhanness Hesflots Klēbo (finiša laiks — 38:32.3).
Latviju šajā disciplīnā pārstāvēja divi sportisti — Raimo Vīgants un Roberts Slotiņš. No viņiem labāko rezultātu uzrādīja Raimo Vīgants — 62. vieta (finiša laiks — 43:10.9), bet Roberts Slotinš ieguva 74. vietu (finiša laiks — 44:44.8).
Pārstāvētās valstis un sportisti
Sacensībās startēja 99 sportisti no 55 valstīm.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Kareli
Kareli (ka) ir pilsēta Gruzijas vidienē, Iekšējās Kartlijas mharē. Kareli municipalitātes centrs. Izvietojusies Kūras upes labajā krastā 94 km no galvaspilsētas Tbilisi.
Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 17. gadsimta otrajā pusē kā neliels ciems. 1715. gadā Kareli uzskaitītas 20 mājsaimniecības, bet 1804. gadā — jau 215. No 1939. gada — rajona centrs, no 1962. gada — pilsētciemats, no 1981. gada — pilsēta.
Alkšņvalks (Šķēdes pieteka)
Alkšņvalks (arī Alkšņu upīte) ir Šķēdes kreisā krasta pieteka Talsu novadā.
Tek dienvidu virzienā. Ietek Šķēdē augšpus Oktes ietekas. Alkšņvalku nešķērso valsts autoceļi, tā krastos nav lielu apdzīvoto vietu.
Beļģijas vēsture
Beļģijas vēsture ir Eiropas vēstures daļa, kas vēstī par notikumiem mūsdienu Beļģijas teritorijā.
Senie laiki
1. gadsimtā pirms mūsu ēras romieši sakāva ķeltu ciltis, kuras apdzīvoja mūsdienu Beļģijas teritoriju, un pievienoja šo teritoriju Romas impērijai ar nosaukumu Gallia Belgica.
Viduslaiki
5. gadsimtā, Lielās tautu staigāšanas laikā, Beļģijas teritorijā ienāca ģermāņu cilts franki, un tā nonāca Merovingu karaļu pakļautībā. Līdz 8. gadsimtam vara pakāpeniski pārgāja Karolingu rokās, un Beļģija tika iekļauta Karolingu impērijas sastāvā. 1369. gadā Flandrijas hercogiene Margareta III apprecējās ar Burgundijas hercogu Filipu Plikpauri, līdz ar to Flandrija, un vēlāk arī pārējā mūsdienu Beļģijas teritorija, nonāca Burgundijas pakļautībā. 1477. gadā hercogiene Burgundijas Marija apprecējās ar Svētās Romas impērijas ķeizaru Maksimiliānu I, un Burgundijas hercogiste nonāca Svētas Romas impērijas kontrolē.
Nīderlandes sastāvā
No 1792. līdz 1815. gadam Nīderlande bija Francijas sastāvā. Beļģijā norisinājās Vaterlo kauja, kur Septītās koalīcijas alianse (Apvienotā Karaliste, Prūsijas Karaliste, Austrijas Impērija un citas valstis) uzvarēja Napoleona Bonaparta Pirmo Francijas impēriju. Saskaņā ar Vīnes kongresa lēmumiem, no 1815. gada Beļģija bija Nīderlandes sastāvdaļa. Daudzi beļģi, īpaši frančvalodīgie beļģi, ar šādu lēmumu bija neapmierināti.
Beļģijas valsts
1830. gadā notika Beļģijas revolūcija un tā paša gada beigās Beļģija ieguva neatkarību no Nīderlandes. Par neatkarīgās Beļģijas pirmo karali kļuva Leopolds I. Beļģija kļuva par pirmo valsti kontinentālajā Eiropā, kur tika izveidota dzelzceļa līnija. To 1835. gadā atklāja starp Mehelenu un Briseli. 19. gadsimta beigās Beļģija ieguva aizjūras kolonijas. No 1885. līdz 1908. gadam Beļģijas karaļa Leopolda II īpašumā atradās Kongo brīvvalsts, kas bija viens no galvenajiem ienākumu avotiem beļģu karaļnamam. 1908. gadā koloniju pārņēma Beļģijas valsts un tā tika pārsaukta par Beļģu Kongo.
Beļģija ļoti cieta Pirmā pasaules kara laikā, kad tajā iebruka Vācijas Impērijas karavīri. Gandrīz pilnībā tika nopostīta Ipras pilsēta, un kaujā pie Ipras pirmo reizi tika izmantoti ķīmiskie ieroči (iprīts). Arī Otrajā pasaules karā vācieši okupēja Beļģiju. karalis Leopolds III parakstīja kapitulācijas aktu un tika deportēts uz Vāciju, bet Beļģijas valdība aizbēga uz Angliju. Par vācu militārās valdības vadītāju Beļģijā tika iecelts ģenerālis Aleksandrs fon Falkenhauzens. britu karaspēks atbrīvoja Briseli, bet 4. septembrī kanādiešu karaspēks — Antverpeni.
1948. gadā Beļģija, Nīderlande un Luksemburga izveidoja ekonomisku savienību, kuru nosauca par Beniluksu. Beļģija kļuva par vienu no NATO dibinātājvalstīm. 1951. gadā Beļģija kopā ar Itāliju, Nīderlandi, Luksemburgu, Franciju un Rietumvāciju kļuva par Eiropas Ogļu un tērauda kopienas dibinātājām. Tās mērķis bija apvienot kontroli pār dalībvalstu ogļu un tērauda industrijām. 1957. gadā to pārveidoja par Eiropas Ekonomikas kopienu (EEK), kas izveidoja muitas savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu atomenerģijas attīstībai. 1960. gadā neatkarību no Beļģijas ieguva tās kolonija Kongo. Divus gadus vēlāk neatkarību no Beļģijas ieguva arī Ruanda un Burundi.
1967. gadā Beļģija bija viena no Eiropas Kopienas dibinātājvalstīm, kas 1993. gadā pārtapa par Eiropas Savienību.
Putinova
Putinova var būt:
Kaliksts III
Pāvests Kaliksts III (, dzimis, miris ) bija Romas pāvests no līdz. Viņa īstais vārds bija Alfonss de Borha (Alfons de Borja). Kaliksta III priekštecis bija Nikolajs V, bet pēctecis — Pijs II.
1429. gadā Alfonss de Borha kļuva par Valensijas arhibīskapu, bet 1444. gadā pāvests Eižens IV viņu iecēla kardināla amatā. 1456. gadā jau pāvesta amatā Kaliksts III lika pārskatīt Žannas d'Arkas notiesāšanu, un viņa tika atzīta par nevainīgu.
Putniņi
Putniņi var būt:
The Incredible Hulk (2008. gada spēle)
The Incredible Hulk ir datorspēle, kas bāzēta uz Marvel komiksu supervaroni Halku un 2008. gada filmu "Nepārspējamais Halks". Spēles versija konsolēm tika izdota 2008. gada 5. jūnijā, bet PC — 2008. gada 10. jūnijā. Visas spēles versijas, izņemot Nintendo DS versiju, izstrādāja Edge of Reality, bet DS versiju izstrādāja Amaze Entertainment. Izdevējs: Sega.
Spēle ir ļoti līdzīga The Incredible Hulk: Ultimate Destruction tās brīvās apkārtnes režīma un ļoti līdzīgas vadības dēļ. Galvenie ienaidnieki spēlē ir Abomination, U-Foes, Bi-Beast, Enclave un ASV armija, ko vada Ģenerālis "Thunderbolt" Ross un Majors Glenns Talbots.
Jocelyn Flores
Jocelyn Flores ir dziesma, kuru sarakstījis un izpilda amerikāņu reperis un dziedātājs XXXTentacion. Tas ir otrais singls no viņa debijas studijas albuma 17. Dziesma ir veltījums XXXTentacion mirušajam draugam ar tādu pašu vārdu kā dziesmas nosaukums — Jocelyn Flores. Tas tika nosūtīts ritmiskajam radio 2017. gada 31. oktobrī kā albuma otrais singls.
Fons
Dziesma ir veltīta Džoslinai Amparo Floresai, 16 gadus vecai meitenei no Bronksas, kura vēlāk pārcēlās uz dzīvi Klīvlendā, Ohaio štatā. Viņa lidoja uz Floridu, lai satiktos ar XXXTentacion un vēlāk atvaļinājuma laikā 2017. gada 13. maijā izdarīja pašnāvību. Floresas dzīve un nāve ir bijusi pakļauta baumām un dezinformācijai, kas tika aplūkotas 2018. gada septembra rakstā par The Daily Beast.
XXXTentacion aizrāvās ar Floresu pēc tam, kad ieraudzīja viņas fotogrāfijas Twitter, un pirmo reizi sazinājās ar viņu 2017. gada 1. maijā. Viņš uzaicināja viņu pie sevis uz Floridas štatu un nolīga viņu par modeli savai "Revenge" apģērbu līnijai, lai gan sākotnējie ziņojumi kļūdaini norāda, ka viņa jau bija modele un ieradās Floridā tikai darba dēļ, taču viņa iepriekš nebija darījusi šādu darbu. Pie repera bija apmetusies arī cita meitene, un, kamēr viņš bija izgājis, lai apmeklētu sava brālēna izlaidumu, tika apzagta soma, kurā atradās 7000 dolāru skaidrā naudā; katra meitene vainoja otru. Uztraucoties, ka spriedze starp abām viešņām beigsies ar vardarbību, XXXTentacion izraidīja abas meitenes no savām mājām un atcēla piedāvājumu Floresai kļūt par modeli; īsi pirms pusnakts viņa reģistrējās viesnīcā Hampton Inn Kokoskrīkā un no rīta tika atrasta mirusi.
XXXTentacion arī veltīja Floresai dziesmu "Revenge" neilgi pēc viņas nāves.
Floresas ģimenes locekļiem ir bijuši pretrunīgi viedokļi par viņas vārda izmantošanu dziesmas nosaukumā; daži ir jutušies aizkustināti un pagodināti, savukārt citi jutās stipri aizvainoti par to, ka XXXTentacion nelūdza atļauju izmantot viņas vārdu.{{Navbox|bodyclass=hlist Musical Artist|name=XXXTentacion|title=XXXTentacion|above=Diskogrāfija|background=solo_singer|group1=Studijas albumi|list1=* 17 (2017)
{{XXXTentacion}}
Sverdrupa sala
Ģeogrāfija
Salas izvietojušās Karas jūras dienvidos 120 km uz ziemeļiem no Diksonas. Tuvākā cietzeme ir 90 km uz ziemeļaustrumiem esošās Arktikas Institūta salas. Salas virsma ir viegli viļņots paugurlīdzenums, augstākais punkts ir 33 m vjl salas vidienē. Salas piekrastē smilšu līdzenums. Ziemeļrietumos smilšu strēles ieskauj plašu lagūnu.
Sala atrodas arktiskās tundras dabas zonā. Augājs nabadzīgs, galvenokārt ķērpji un sūnas. Arhipelāgs ietilpst Lielā Arktikas dabas rezervāta teritorijā.
Vēsture
Salu 1893. gada 18. augustā atklāja norvēģu ekspedīcija ar kuģi Fram. Salu kuģa kapteiņa Oto Sverdrupa vārdā nosauca ekspedīcijas vadītājs Fritjofs Nansens.
1970. gados salā strādāja hidrogrāfiskās un ģeoloģiskās ekspedīcijas, kas tās dienvidaustrumu piekrastē izbūvēja ziemošanas bāzi ar dzīvojamo baraku, ēdnīcu un sporta zāli, kā arī pirti un vairākām palīgēkām. Mūsdienās pamesta.
Septītās koalīcijas karš (1815)
Septītās koalīcijas karš jeb Simts dienas (fr) bija daļa no Eiropas valstu koalīcijas kariem pret Francijas impēriju no Napoleona atgriešanās no nometinājuma Elbas salā 1815. gada 1. martā līdz sakāvei Vaterlo kaujā 22. jūnijā.
Septītajā koalīcijā pret Napoleona vadīto armiju 1815. gadā iesaistījās Apvienotā Karaliste, Austrijas Impērija, Prūsijas Karaliste, Krievijas Impērija, Portugāles karaliste, Spānijas Karaliste, Sicīlijas karaliste, Sardīnijas Karaliste, Dānijas karaliste un Zviedrijas karaliste, kā arī bijušās Reinas konfederācijas valstis. Francijas impērijas pusē karoja tās vasaļvalsts Neapoles karaliste.
1. martā Napoleons ieradās Antibā un pa t.s. Napoleona ceļu (Route Napoléon) šķērsoja Alpu priekškalnes un drīz sasniedza Grenobles pilsētu, kurā viņa pusē pārgāja viss garnizons. Pēc Lionas ieņemšanas Napoleons sevi atkal paslusināja par Francijas ķeizaru.
1815. gada 25. martā Vīnes kongresā Apvienotā Karaliste, Austrijas Impērija, Prūsijas Karaliste, Krievijas Impērija noslēdza jaunu koalīciju pret Napoleonu. 15. jūnijā Napoleons pārgāja Francijas robežu un iegāja tālaika Nīderlandes karalistes teritorijā, kur bija sapulcināta liela britu-nīderlandiešu armija hercoga Velingtona vadībā un prūšu armija ģenerālfeldmašala fon Blihera (Gebhard Leberecht von Blücher) vadībā. Vaterlo kaujas laukā 1815. gada 18. jūnijā Napoleons uzbruka Velingtona armijai, kas izturēja franču uzbrukumu līdz prūšu armijas pienākšanai. Austriešu un krievu armijas ieradās jau pēc Napoleona sakāves.
22. jūnijā Napoleons Parīzē atteicās no troņa par labu savam dēlam Napoleonam II un 29. jūnijā ieradās Rošforas ostā, kur viņu apcietināja britu kara flote un nometināja Svētās Helēnas salā, kur viņš mira 1821. gadā.
Putras
Putras var būt:
Bonifačo šaurums
Bonifačo šaurums (fr, it, co, sc) ir 11 kilometrus plats jūras šaurums, kas savieno Tirēnu jūru austrumos ar Vidusjūras rietumdaļu rietumos un atdala Francijas Korsikas salu ziemeļos no Itālijas Sardīnijas salas dienvidos. Jūras šaurums pazīstams ar sarežģītajiem kuģošanas apstākļiem. Kopš 1993. gada, kad šaurumā avarēja tankkuģis, tiek ievērots īpašs režīms bīstamo kravu kuģu iziešanai caur šaurumu.
Rani Hamida
Biogrāfija
Šahu sākusi spēlēt tikai trīsdesmit četru gadu vecumā. Deviņpadsmit reizes uzvarējusi Bangladešas sieviešu šaha čempionātos, turklāt no 1979. līdz 1984. gadam izdarījusi to sešas reizes pēc kārtas. Tāpat trīs reizes uzvarējusi Lielbritānijas sieviešu šaha čempionātos (1983, 1985, 1989).
2017. gadā uzvarējusi Pasaules sieviešu šaha čempiones nosaukuma izcīņas cikla Āzijas 3.2 zonas turnīrā un izcīnījusi tiesības piedalīties 2018. gada Pasaules sieviešu šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas. 2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā zaudējusi Annai Muzičukai.
Pārstāvējusi Bangladešas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1985. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. Bijusi pirmā Bangladešas šahiste, kas saņēmusi šo nosaukumu.
Erchercogs Kārlis Ludvigs
Erchercogs Kārlis Ludvigs Jozefs Maria (de; dzimis, miris ) bija Austrijas imperatora Franča Jozefa I jaunākais brālis, troņmantinieka Franča Ferdinanda, kura slepkavība Sarajevā iesāka Pirmo pasaules karu, tēvs, kā arī pēdējā Austrijas imperatora Kārļa I vectēvs. Trīsreiz precējies ar ārvalstu princesēm. Miris no vēdertīfa, kad atgriezās no svētceļojuma uz Palestīnu, kur bija dzēris ūdeni no Jordānas upes.
Mazie Pīzāni
Mazie Pīzāni ir ciems Feimaņu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 232 km attālumā no Rīgas.
Fumarolas
Fumarolas ( — 'dūmi') ir virs 200 °C sakarsēta tvaika un vulkānisko gāzu strūklas, kas izplūst no vulkāniskas izcelsmes plaisām. Par fumarolām sauc arī pašas atveres, no kurām izplūst šīs gāzes. Fumarolas iedala primārajās, kas rodas tieši no magmā izšķīdušajām gāzēm, un sekundārajās, kas nav tieši saistītas ar vulkānu, bet rodas no vēl neatdzisušas lavas.
Izšķir sausās augstas temperatūras fumarolas, skābās fumarolas (satur CO2, SO2 un citus skābos gāzveida oksīdus, kā arī HCl), sārmainās (satur amonjaku un salmiaku). Fumarolas, kas sastāv galvenokārt no sēra oksīdiem un sērūdeņraža, sauc par solfatārām. Zemas temperatūras fumarolas, kas bieži satur lielu daudzumu ogļskābās gāzes, sauc par mofetām. Sevišķi karstās (650—1000 °C) sausās fumarolas ūdens tvaiku praktiski nesatur, toties tajās ir sublimēti sārmu metālu halogenīdi (NaCl, KCl u.c.). Pārējo veidu fumarolas parasti satur diezgan daudz ūdens tvaika, kas tajās nonāk no gruntsūdeņiem, kuri atrodas starp karsto vulkānisko slāni un zemes virsmu. Fumarolu gāzes ir bīstamas cilvēka veselībai un dzīvībai.
Daudz fumarolu mēdz būt rajonos ar lielu vulkānisko aktivitāti, piemēram, Jeloustonas nacionālajā parkā vai Desmittūkstoš dūmu ielejā.
Putrāni
Putrāni var būt:
Agrā aira
Agrā aira (la) ir augu suga graudzāļu dzimtā. Suga ir sastopama Eiropas rietumu un vidusdaļā.
Latvijā agrā aira ir sastopama ļoti reti, tikai valsts galējos dienvidrietumos.
Kārlis Emanuēls Pēgavs
Kārlis Emanuēls Pegaus jeb Pēgavs (de; 1751-1816) bija Krimuldas baznīcas mācītājs, kā arī kalpoja kā luterāņu mācītājs vairākās Vidzemes draudzēs, vēlāk bija prāvests un virskonsistorijas loceklis.
Dzīvesgājums
Dzimis 1751. gada 12. martā Rankā. No 1768. gada līdz 1772. gadam studēja teoloģiju Kēnigsbergas Alberta universitātē (Collegium Albertinum), arī pie Imanuela Kanta. Pēc atgriešanās dzimtenē kalpoja Madlienas baznīcā ("Maddaleenes", vācu - Sißegall) no 1777. gada līdz 1786. gadam, Krimuldas baznīcā no 1786. gada līdz 1816. gadam. 1814. gadā kļuva par Vidzemes luterāņu virskonsistorijas asesoru. Bija precējies ar Vidzemes superintendenta Kristiāna Dāvida Lenca meitu Annu Eleonoru Lencu, dzejnieka Jākoba Mihaela Reinholda Lenca jaunāko māsu; šajā laulībā dzima mācītājs Kārlis Eduards Pēgavs, kurš no 1810. gada kalpoja netālu no tēva Siguldas baznīcā ar Sv.Ignācija kapellu jeb Incienes baznīcu (vācu - Capelle St.Ignatii, saukta Hinzen-Capelle).
Miris 1816. gada 23. jūnijā.
Darbi
Pēgavs sarakstījis sava laikabiedra humānista, latviešu un igauņu interešu aizstāvja, izcilā Baltijas kartogrāfa, Bīriņu dzimtskunga grāfa Ludviga Augusta Mellīna biogrāfiju.
Makalu
Makalu (ne, zh, ) ir piektā augstākā virsotne uz Zemes. Tās augstums virs jūras līmeņa ir 8485 metri. Atrodas Himalajos, 19 km uz dienvidaustrumiem no pasaules augstākās virsotnes Everesta. Pirmie, kas uzkāpa Makalu, ir amerikāņu alpīnista Viljama Siri (William Siri) vadītā grupa. To viņi paveica 1954. gadā. Latvijas alpīnisti Ata Plakana vadībā mēģināja uzkāpt Makalu 2008. gadā. Viņiem tas neizdevās, līdz virsotnei pietrūka 200 metru pa vertikāli. Pagaidām (2016. gadā) neviena Latvijas ekspedīcija nav sasniegusi Makalu kalna virsotni.
Rīgas Radioizotopu aparatūras būves zinātniskās pētniecības institūts
Rīgas Radioizotopu aparatūras būves zinātniskās pētniecības institūts (RRAB ZPI) (ru) bija viens no vadošajiem PSRS pētniecības institūtiem radioizotopu aparatūras ražošanas jomā. Atradās Rīgā; bija pakļauts PSRS Kodolenerģijas un rūpniecības ministrijai.
Pētniecības institūtā ražotās augstas precizitātes iekārtas kontrolēja kodolizmēģinājumus, darbojās visās PSRS kodolelektrostacijās, ieskaitot arī Ignalinas un Ļeņingradas atomelelektrostacijas. Rīgas Radioizotopu aparatūras būves zinātniskās pētniecības institūts apgādāja visu PSRS kodolenerģētiku ar pusvadītāju detektoriem un bija monopolists to ražošanā. Radioaktīvā piesārņojuma mērierīces tika izmantotas kosmosa izpētē, kodoldegvielas ražošanā kodolelektrostacijām, kalnrūpniecības un pārstrādes uzņēmumos, kā arī Čornobiļas atomelektrostacijas katastrofas laikā.
Kopā ar citām augsto tehnoloģiju nozarēm RRAB ZPI ražoja radioelektroniskās iekārtas PSRS militāri rūpnieciskajam kompleksam un piedalījās PSRS kosmosa izpētes programmās: institūtā tika izstrādāti mērinstrumenti un aizsargājošais apvalks “Buran” kosmosa kuģim. Starp institūta klientiem bija ārsti, ģeologi un ekologi.
EchoStar 105 / SES-11
EchoStar 105 / SES-11 ir kopējs Luksemburgā bāzēta uzņēmuma SES un ASV uzņēmuma EchoStar sakaru pavadonis. Tas ģeostacionārajā orbītā izvietots punktā 105° rietumu garuma un ir paredzēts sakaru nodrošināšanai Latīņamerikai. Orbītā tas tika palaists 2017. gada 11. oktobrī.
Pavadoni izgatavoja uzņēmums Airbus Defence and Space uz platformas Eurostar-3000 bāzes. SES-11 ir 24 C joslas un 24 Ku joslas raiduztvērēji.
Lidojuma gaita
EchoStar 105 / SES-11 tika palaists 22:53:00 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 Full Thrust no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma LC-39A. Raķetes pirmā pakāpe bija izmantota 2017. gada februārī, palaižot kravas kuģi SpaceX CRS-10. Pirmā pakāpe tika veiksmīgi nosēdināta uz peldošās platformas Of Course I Still Love You.
Ģeostacionāro orbītu SES-11 sasniedza ar savu dzinēju palīdzību. 29. novembrī paziņots, ka pavadonis atrodas punktā 105° rietumu garuma un ir pilnā darba gatavībā.
Vācu Savienība
Vācu Savienība (de), saukta arī par Vācu konfederāciju, bija 39 vācu valstu savienība, kas tika izveidota 1815. gadā Vīnes kongresā, aizstājot 1806. gadā likvidēto Svēto Romas impēriju. Savienība beidza pastāvēt 1866. gadā pēc Austrijas—Prūsijas kara līdz ar Ziemeļvācu Savienības izveidošanu.
Savienības kopīgais satversmes orgāns bija Bundestāgs, ko vadīja Austrijas imperators, taču ar tādu balsu sadalījumu, kas Prūsijai un Austrijai padarīja par neiespējamu izmantot savu dominējošo stāvokli attiecībā pret pārējām valstīm. Savienības biedri bija arī Dānijas, Lielbritānijas un Nīderlandes karaļi kā vācu zemeskungi Šlēsvigā, Hanoverē un Luksemburgā.
60 ļet VLKSM
Vēsture
Stacija izveidota 1978. gada oktobrī, tās pirmais vadītājs bija Vjačeslavs Kurenkovs. Nosaukta par godu Vissavienības Ļeņina komunistiskās jaunatnes savienības 60. gadadienai. Stacija slēgta 1996. gada janvārī. Stacijas infrastruktūra vēlākos gados izmantota dažos zinātniskos projektos.
Uzvaras iela (Jelgava)
Uzvaras iela ir viena no Jelgavas ielām. Tā sākas pie krustojuma ar Lielo ielu, ved gar Hercoga Jēkaba laukumu un Jelgavas Kultūras namu, tālāk turpinās gar Jelgavas 3. sākumskolu un Jelgavas tirgu līdz Mēdemu villai. Beidzas aiz bijušās Jelgavas Linu fabrikas Lielupes palieņu pļavās.
Pirmā pasaules kara Vācijas karaspēka Kurzemes ofensīvas laikā 1915. gadā tika sagrautas ēkas pie pilsētas ziemeļu robežas, bet 1944. gada augustā Otrā pasaules kara kaujā par Jelgavu gandrīz pilnībā iznīcināta ielas vēsturiskā apbūve, kas tikpat kā nav atjaunota, tāpēc mūsdienās to lielākoties veido Latvijas PSR laikā celtas ēkas. 2009. gadā Uzvaras un Ausekļa ielas krustojumā pie Jelgavas tirgus uzstādīja mākslinieces Līga Jaunzemes veidoto piemiņas zīmi "Ezera vārti".
Vēsture
Uzvaras ielu izveidoja 1924. gada augustā, apvienojot Akcīzes ielu, Ezera ielu un Lilienfelda ielu.
Akcīzes iela (Akzisestraße) veda gar Tirgus laukuma rietumu malu no Lielās ielas līdz Grāvja ielai, vēlākajai Skrīveru ielai (Schreiberstraße). Jelgavas kartēs bija atrodama kopš 17. gadsimta, bet pēc Jelgavas sagraušanas 1944. gadā to vairs neatjaunoja, mūsdienās tās paliekas atrodamas zem Hercoga Jēkaba laukuma. Tā turpinājās kā Ezera iela (Seestraße), kas veda no Tirgus laukuma garām Jelgavas Reformātu baznīcai līdz Ezera vārtiem pilsētas valnī. Pēc vaļņu nojaukšanas 19. gadsimtā izbūvēja Lilienfelda ielu (Lilienfeldstraße), kas pārgāja Slokas lielceļā. Aiz Mēdema villas pie Ezera ielas vārtiem atradās Jelgavas Latviešu biedrības dārzs, kurā biedrība svinēja Zāļu dienu vasaras saulgriežos un dzimtbūšanas atcelšanas dienu 31. augustā.
Latvijas abinieku sugu uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā ir apkopotas visas Latvijā savvaļā sastopamās abinieku sugas. Kopumā Latvijā ir sastopamas 13 abinieku sugas, no kurām 6 ir ierakstītas Latvijas Sarkanajā grāmatā.
Uzvaras iela (Jelgava)
Vēsture
Pēc Jelgavas sagraušanas 1944. gadā ielas sākuma daļu izveidoja pāri Centrālajam laukumam, daļēji ietverot arī Rātūža ielas (Rathausstraße) posmu, kas 1924. gada augustā bija pārdēvēta par Domes ielu. 1947. gadā Uzvaras iela bija viena no Jelgavas ielām, kur notika padomju filmas "Staļingradas kauja" uzņemšana, kuras laikā uzspridzināja ielā atlikušo ēku mūrus.
Latvijas abinieku sugu uzskaitījums
Aizsargājamās sugas
Latvijas Sarkanajā grāmatā ir uzskaitītas šādas abinieku sugas:
Uzvaras iela (Jelgava)
Ielu savienojumi
Akadēmijas iela ir savienota ar šādām ielām:
Latvijas abinieku sugu uzskaitījums
Aizsargājamās sugas
Šīs sugas ir apdraudētas gan Latvijas teritorijā, gan ārpus Latvijas robežām. Uz tām attiecas arī MK Noteikumi par īpaši aizsargājamajām dzīvnieku sugām.
3 no 6 abinieku sugām jāveido mikroliegumi sugas aizsardzībai - smilšu krupim, lielajam tritonam un sarkanvēdera ugunskrupim.
Leons Moro
Leons Moro (fr; dzimis, miris ) bija franču sporta šāvējs, divu olimpisko medaļu ieguvējs. Izcīnījis 5 medaļas 1906. gada Atēnu neoficiālajās olimpiskajās spēlēs. Kopumā startējis divās vasaras olimpiskajās spēlēs (Parīzē 1900. gadā un Londonā 1908. gadā un 1906. gada Atēnu neoficiālajās olimpiskajās spēlēs. Viņš ir izcīnījis arī vairākas medaļas pasaules čempionātā šaušanā no 1898. līdz 1911. gadam.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja pilnīgi visās (kopā 8) šaušanas disciplīnās. No šīm divās viņš izcīnīja olimpiskās medaļas. Sudraba medaļu viņš izcīnīja 50 metru šaušanā ar pistoli komandām.
1906. gada neoficiālajās olimpiskajās spēlēs Atēnās viņš startēja 10 šaušanas disciplīnās, no kurām piecās viņš izcīnīja medaļas. Zelta medaļas viņš izcīnīja 20 metru šaušanā ar duelēšanās pistolēm un 200 metru šaušanā ar armijas šauteni, sudraba medaļu viņš ieguva 25 metru ātršaušanā ar pistoli. Savukārt bronzas medaļas izcīnīja šaušanā ar šauteni 3 pozīcijās un šautenā ar šauteni komandām.
1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Londonā viņš startēja trijās šaušanas disciplīnās. Šajās spēlēs viņš neizcīnīja medaļas, taču labāko rezultātu ieguva 50 jardu šaušanā ar pistoli komandām.
Nikolajs Kavass
Nikolajs Kavass  (1905–1989) bija latviešu advokāts un sporta organizētājs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1905. gada 14. decembrī Rīgā tirgotāja Vladi­mira Kavasa un viņa sievas Jūlijas, dzimušas Riskas, ģimenē. Mācījās Rīgas Nikolaja ģimnāzijā (1913-1915), tad Jēgera privātskolā un Rīgas pilsētas krievu vidusskolā (1919-1924). Studēja tautsaimniecību, tad tieslietas Latvijas Universitātē (1925-1931), iestājās studentu korporācijā Fraternitas Arctica, tad studentu korporācijā Ruthenia. 1930. gadā apprecējās ar Iraīdu Kušnarevu (1907-2002), viņiem piedzima dēli Igors Ivars (1932-2008) un Juris (1938-). 1932. gadā sāka strādāt par zvērināta advokāta Voldemā­ra Beķera palīgu.
Pēc obligātā karadienesta Latvijas armijā (1932-1933) darbojās sporta biedrībā “Unions”, kuras hokejisti 1932. un 1933. gadā kļuva par valsts meistariem. Kā Latvijas Ziemas sporta savienības (LZSS) valdes loceklis Nikolajs Kavass vadīja Latvijas hokeja izlases komplektāciju. Vēlāk darbojās arī Latvijas Futbola savienībā, Latvijas Sporta organizāciju savienībā, Rīgas Tenisa klubā, Profesora A. Būmaņa piemiņas fondā un Latvijas Aeroklubā.
Miris 1989. gada 27. martā Austrālijā.
Dziediet, meitas, vokorā
Dziediet, meitas, vokorā ir Latvijas Kultūras akadēmijas tradicionālās dziedāšanas grupas "Saucējas" otrais mūzikas albums. Izdots 2012. gadā Mūzikas izdevniecībā “Lauska”.
Novērtējums
Albums "Dziediet, meitas, vokorā" 2012. gadā ir saņēmis balvu Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākais tautas vai pasaules mūzikas albums.
Saturs
Albumā ir atspoguļota grupas "Saucējas" Sēlpils un Vārnavas folkloras izpēte. Izpēte veikta, izmantojot Andreja Jurjāna tautas dziesmu pierakstus. Lai precīzāk izrunātu Sēlpilī un Vārnavā runāto un dziedāto sēļu izloksni, "Saucējas" sadarbojās ar valodnieci un sēļu izlokšņu speciālisti Maiju Poišu. Lai saprastu seno dziedāšanas veidu, "Saucējas" vairāku gadu garumā sēļu rotāšanās un gavilēšanās dziedāja to vēsturiskajās vietās, Sēlpilij raksturīgajos mazajos pakalnos.
Siļķes
Siļķes (Clupea) ir viena no siļķu dzimtas (Clupeidae) ģintīm, kas apvieno 3 siļķveidīgo zivju sugas. Mājo seklos mērenās joslas ūdeņos Klusajā un Atlantijas okeānā, Baltijas jūru ieskaitot. Tās ir saimnieciski nozīmīgas zvejas zivis.
Latvijā
Siļķu ģinti Latvijā pārstāv viena suga — reņģe (Clupea harengus membras), kas ir Baltijas jūrā dzīvojoša Atlantijas siļķes pasuga. Reņģe ir saimnieciski nozīmīga Baltijas jūras zivs. Šī suga nārsto jūras piekrastes sēkļos. Izšķir rudenī un pavasarī nārstojošas reņģu populācijas. Pēc nārsta reņģes aizceļo tālu no krasta un izklīst mazākos baros. Dažreiz nelieli reņģu bariņi ieklejo piejūras upēs un ezeros.
Lidars
Lidars, arī LIDAR (en — "Atrašana un attāluma noteikšana ar gaismu") un aerolāzerskenēšana ir tālizpētes tehnoloģija informācijas iegūšanai un apstrādei par attālinātiem objektiem, izmantojot aktīvās optiskās sistēmas, kas izmanto gaismas absorbcijas un izkliedes parādības optiski caurspīdīgā telpā. Parasti tie ir lāzeri, tomēr īsās distancēs gaismas avoti var būt arī citi.
Siļķes
Kopīgās īpašības
Siļķes parasti ir 20—25 cm. Mazākā ģintī ir reņģe, kuras ķermeņa garums ir apmēram 15—20 cm. Lielākā ir Atlantijas siļķes nominālpasuga, kas var sasniegt 45 cm.
Lidars
Lidars sastāv no pulsējoša gaismas avota (parasti lāzera), skanera un specializēta GPS uztvērēja. Parasti lidars zinātnē tiek pielietots no lidaparātiem topogrāfiskiem un batimetriskiem (dziļuma) mērījumiem. Topogrāfiskie lidari darbojas ar gaismu, kas tuva infrasarkanajai, kamēr batimetriskie lieto zaļo gaismu, kas visdziļāk iespiežas ūdenī.
Bieži sastopamais lidara tulkojums kā "lāzerradars" nav pilnīgi pareizs, jo maza darbības diapazona sistēmās (piemēram, paredzētās lietošanai iekštelpās) lāzera galvenās īpašības: koherence, mazā izkliede un momentānā starojuma jauda nav tik būtiskas; gaismas izstarotāji šādās sistēmās var būt parastās gaismas diodes. Tomēr galvenajās šīs tehnoloģijas praktiskās izmantošanas jomās (meteoroloģija, ģeodēzija un kartogrāfija) ar diapazonu no simtiem metru līdz simtiem kilometru tiek izmantoti tikai lāzeri.
Siļķes
Sistemātika
Siļķu ģints (Clupea)
Lidars
Darbības veids
Lidars raida gaismas impulsu mērķa virzienā, kurš atstarojas no tā un daļēji atgriežas. Atstarotā impulsa daļa ir mainījusies atkarībā no mērķa īpašībām un tiek uztverta analīzei. Laiks, kuru stars patērējis ceļā līdz mērķim un atpakaļ, norāda attālumu līdz tam.
Skenēšanas rezultātā tiek iegūts punktu mākonis, kur katram punktam piemīt konkrētas telpiskās koordinātas. Šo punktu mākoni apstrādājot, tiek iegūts digitāls reljefa un virsmas modelis un tiek noteiktas kontūras, zemes lietojuma struktūra, kā arī attēli, kurus var izmantot kā kartes. Tai skaitā, ar speciālu programmatūru apstrādājot lidara datus, var iegūt pilsētu 3D modeļus, kas tiek pielietoti pilsētu plānošanā.
Apsekošanas lidmašīna parasti izmēra no 20 līdz 100 tūkstošiem punktu sekundē. Skenētās zonas platumu nosaka nepieciešamība izvairīties no šķēršļiem, kas aizsedz zemes virsmu. Datu punktu atrašanās vieta tiek aprēķināta, izmantojot GPS, lai modelēšanai un analīzei ģenerētu trīsdimensiju koordinātas. Testi ainavās, kas bagātas ar arheoloģiskām iezīmēm, rāda, ka lidara datu izmantošana var atklāt iepriekš neatzītas zemas reljefas pazīmes. Pastāv arī sarežģīti modelēšanas komplekti, lai attīrītu datus no koku seguma, atklājot zem lapotnes esošo zemes virsmu. Arheoloģijā, sākot no 2010. gadiem, šī tehnoloģija sniegusi svarīgus atklājumus. Skanēšana var tikt veikta arī no kosmiskiem aparātiem gan Zemes, gan citu planētu orbītās.
Latvijas aerolāzerskenēšana
2013. gadā tika uzsākta Latvijas pilnīga skenēšana, kuru veica Polijas uzņēmums MGGP Aero un Francijas uzņēmums Geofit Expert. 2019. gadā darbs tika pabeigts. Izvirzītās precizitātes prasības bija līdz 12 cm vertikālajā un 36 cm horizontālajā virzienā, salīdzinot ar esošajiem Valsts ģeodēziskā tīkla datiem. Skenēšanas dati pieejami bez maksas. Starp citiem šī darba rezultātiem, izpētot datus, Latvijā tika atklāti agrāk nezināmi pilskalni.
Pēteri
Pēteri var būt:
Gankharpunsums
Gankharpunsums (dz, zh) ir 7570 metrus augsts kalns uz Butānas un Ķīnas (Tibetas) robežas Himalaju kalnu sistēmā. Kalns ir augstākā virsotne, kurā nav uzkāpis cilvēks.
Dažkārt to uzskata par augstāko Butānas virsotni, jo 7528 metrus augstā Khulaganri smaile pēc vairākiem avotiem pilnībā atrodas Tibetas teritorijā. 20. gadsimta astoņdesmitajos gados vairākas ekspedīcijas neveiksmīgi mēģinājuši tajā uzkāpt. No 1994. gada Butānas valdība, reliģisku apsvērumu dēļ, aizliedza kāpt augstākos kalnos par 6000 metriem, bet kopš 2003. gada alpīnisms Butānā ar aizliegts.
Mazie Pokuļi
Mazie Pokuļi ir ciems Izvaltas pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 261 km attālumā no Rīgas.
Eirāzijas ekonomiskā savienība
Eirāzijas ekonomiskā savienība (hy, be, kk, ky, ru, ЕАЭС) ir starptautiska ekonomiskā apvienība bijušās Padomju Savienības teritorijā Eirāzijā, par kuras izveidi Eirāzijas Ekonomiskās Kopienas vietā vienojās Baltkrievijas, Kazahstānas un Krievijas Federācijas prezidenti. Līgums par savienības izveidi stājās spēkā. tai pievienojās arī Armēnija, bet — Kirgizstāna.
Eirāzijas ekonomiskajai savienībai ir kopējais ekonomiskais tirgus, dibināšanas laikā sastāvā dzīvoja 183 miljoni cilvēku, tā kopējais iekšzemes kopprodukts pārsniedza 4 triljonus ASV dolāru.
Vēsture
Pirmais ideju par šādas savienības izveidi 1994. gadā izteica Kazahstānas prezidents Nursultans Nazarbajevs. 2000. gada 10. oktobrī Baltkrievija, Kazahstāna, Kirgīzija, Krievijas Federācija, Tadžikistāna un Uzbekistāna Astanā izveidoja Eirāzijas Ekonomisko Kopienu (Евразийское Экономическое Сообщество), kurā novērotājas valsts statuss bija Armēnijai, Moldovai un Ukrainai. Pēc Uzbekistānas izstāšanās no šīs kopienas 2008. gadā, kā arī Moldovas un Ukrainas paustās gatavības ciešāk sadarboties ar Eiropas Savienību, to likvidēja 2014. gada 10. oktobrī.
SKS 51. ekspedīcija
'''SKS 51. ekspedīcija' (Экспедиция МКС-51; Expedition 51 jeb ISS-51'') bija Krievijas, ASV un Eiropas kosmonautu pastāvīgā ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) no 2017. gada aprīļa līdz jūnijam.
Mi-8
Mil Mi-8 (, NATO nosaukums — Hip) ir 1960. gados izstrādāts padomju daudzfunkcionālais helikopters. 1968. gadā to ieviesa PSRS Gaisa spēkos. 1975. gadā sāka ražot uzlabotu versiju Mi-8MT (eksporta piegādēm - Mi-17).
Marko Filipovičs
Marko Filipovičs (hr, dzimis ) ir horvātu šahists, FIDE meistars un lielmeistars šaha kompozīciju risināšanā.
Sasniegumi šaha kompozīcijā
Kopš 2010. gada piedalījies vairākos Pasaules čempionātos šaha kompozīciju risināšanā, labākais rezultāts 3. vieta (2017).
10. Eiropas čempionātā ieguvis trešo vietu.
Turmalē pāreja
Turmalē pāreja (fr; 2115 m) ir augstākais ceļš Pireneju centrālajā daļā Augšpireneju departamentā Francjā. Austrumu pakājē atrodas Kampanas komūna un divas trešdaļas pa ceļu uz augšu slēpošanas stacija La Mongie. Rietumos lejā atrodas Luz-Saint-Sauveur komūna.
Tourmalet ir arī siera šķirne, ko gatavo no aitas piena, ko iegūst šajos kalnos.
Tour de France
Turmalē pāreja ir viens no atpazīstamākajiem kāpumiem Tour de France. Tas sacensību distancē ir iekļauts vairāk reižu kā jebkura cita no kalnu pārejām, sākot ar 1910. gadu, kad pirmoreiz maršrutā tika iekļauti Pireneji. Pirmais braucējs, kurā sasniedza šo pāreju bija Oktāvs Lapizs, kurš pēc tam Parīzē ieguva dzelteno kreklu. 1913. gadā Ežēns Kristofs Turmalē pārejā salauza sava velosipēda dakšu un pats to salaboja pie kalēja Kampanā.
Kopā tūres laikā virsotne ir šķērsota 87 reizes (2020). Trīs reizes finišs ir noticis La Mongie stacijā, bet vēl trīs reizes pārejas virsotnē. Kopš 1980. gada tas ir iekļauts hors catégorie jeb ārkārtējā kategorijā. Arī Vuelta a España šo pāreju ir šķērsojusi vairākas reizes.
2010. gada sacensībās pāreja bija iekļauta divus etapos pēc kārtas, 16. posmā to šķērsojot rietumu virzienā uz Po un 17. posmā austrumu virzienā ar finišu virsotnē.
Virsotnē atrodas memoriāls Žakam Godē, kurš bija Tour de France direktors no 1936. līdz 1987. gadam un liela statuja Oktāvam Lapizam, kur viņš attēlots strauji elsojot un cīnoties ar kāpumu.
Citi pasākumi
Turmalē pāreja ir iekļauts arī citās velosacensībās, ieskaitot Vuelta a España, kad tam ir bijuši posmi Francijā. Tas ir iekļauts arī dažādās amatieru sacensībās. Tāpat katru gadu tūkstošiem entuziastu veic šo kāpumu, ņemot līdzi dokumentu, kuru virsotnē apzīmogo, lai pierādītu, ka viņi to ir pieveikuši.
Mandžukuo
Mandžukuo (zh,, ja) bija Japānas impērijas vasaļvalsts Ķīnas republikas ziemeļrietumos, kas pastāvēja no 1932. līdz 1945. gadam. Oficiāli valsts bija konstitucionāla monarhija Ķīnas pēdējā imperatora Puji vadībā, taču īstā vara piederēja Japānas armijai, kas šajā teritorijā izvērsa plašu japāņu kolonizācijas programmu. Mandžukuo sabruka 1945. gada augustā, kad tajā iebruka PSRS, Mandžūrijas operācijas laikā ātri iznīcinot japāņu armiju.
Valsti apdzīvoja haņu ķīnieši, mandžūri, korejieši un mongoļi, kurus papildināja pieaugošs japāņu kolonistu skaits. Lai arī vadošos amatus ieņēma vietējie, viņiem vienmēr bija japāņu vietnieki vai padomnieki. Katrai tautai bija savs likumu kodekss.
Vēsture
Izveidojās Otrā Ķīnas—Japānas kara pirmajā posmā. Laikā no 1932. līdz 1944. gadam Japāna investēja gandrīz 100 miljardus jenu Mandžukuo attīstībā. Līdz pat uzbrukumam ASV 1941. gada decembrī Japāna sedza okupācijas karaspēka, Kvantunas armijas, uzturēšanas izmaksas.
Lai arī valsts bija monarhija, imperatora un premjerministra varu kontrolēja un ierobežoja japāņu karaspēks, kas pieņēma visus galvenos lēmumus. Valsts pārvaldi sākotnēji īstenoja četri galvenie valdības departamenti - likumdošanas, administrācijas, tiesu un izmeklēšanas. 1937. gadā likvidēja izmeklēšanas departamentu, tā funkcijas nododot Kvantunas armijai. 1936. gada nodokļu reforma samazināja iedzīvotāju un uzņēmēju nodokļus par 3/4. 1937. ieviesa no Japānas kopētu kriminālkodeksu, civillikumu un komerclikumu.
1933. gadā tika nacionalizēti Ķīnai piederošie dzelzceļi, nododot tos japāņiem piederošā Dienvidmandžūrijas dzelzceļa īpašumā. 1935. gadā PSRS pārdeva sev piederošos dzelzceļus. Līdz 1937. gada jūnijam visas dzelzceļa līnijas bija pārveidotas uz Ķīnas platuma sliedēm. Japāna turpināja aktīvi būvēt jaunus dzelzceļus, līdz 1945. gadam to kopgarumam pārsniedzot 11 000 km. Dzelzceļi ļāva uzsākt valsts ekonomisko resursu izmantošanu, nodrošinot Japānas militārās vajadzības.
No Mandžukuo nāca vairāk nekā 90% Japānas dzelzs, 75% cinka, naftas un citu dabas izrakteņu. Japāņi attīstīja antimona, boksīta, hroma, ogļu, kapara, dolomīta, zelta, grafīta, svina, magnija, mangāna, dzīvsudraba, volframa cinka un citu izrakteņu ieguvi. Mitsui un Mitsubishi šeit atvēra būvmateriālu, ķīmiskās apstrādes, metalurģijas un pārtikas apstrādes rūpnīcas. Salīdzinot ar Ķīnu kopumā, 1943. gadā Mandžukuo ieguva gandrīz 50% visu ogļu, saražoja 78,2% elektrības, 93% tērauda, 66% cementa un 99% naftas. 1945. gadā Mandžukuo ienākumu līmenis 50 reizes pārsniedza vidējo Ķīnas rādītāju, kas gan nenozīmēja vietējo iedzīvotāju dzīves līmeņa strauju uzlabošanos. 70% iedzīvotāju joprojām strādāja lauksaimniecībā un lopkopībā.
Blanfords
Blanfords var būt:
Viesītes vidusskola
Viesītes vidusskola ir vispārējās izglītības vidusskola, kas atrodas Viesītē. 2019. gadā skolā strādāja 28 pedagogi un 7 atbalsta darbinieki. 1993. gada 19. februārī tika atklāts skolas muzejs, kurā apkopots plašs materiālu krājums par skolas absolventiem un pedagogiem.
Vēsture
Par skolas dibināšanas dienu uzskatāms 1923. gada 20. februāris, kad Eķengrāves "Ratniekos" nodibināja divgadīgu Eķengrāves pamatskolu. Tā paša gada rudenī skolu pārcēla uz Biržu ielu 12, kur mācības notika četrās klasēs. 1925. gadā atvēra Viesītes 1. pakāpes pamatskolu ķirurga Paula Stradiņa ģimenei piederošā ēkā Raiņa ielā 55. No 1929. līdz 1933. gadam noritēja jaunās miesta pamatskolas celtniecība. Mācības ēkā, kurā skola atrodas arī šobrīd, uzsāka 1933. gada rudenī. Pirmais vidusskolas izlaidums beidza skolu 1949. gadā. 1962. gadā skolu paplašināja, uzceļot piebūvi.
Ārējās saites
Skolas mājaslapa
Pūdnīki
Pūdnīki var būt:
Viļņas Annas katoļu baznīca
<mapframe text="Viļņas Annas katoļu baznīca" width=260 height=320 zoom=19 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q937290" } Viļņas Svētās Annas baznīca (lt) ir Romas katoļu baznīca Viļņas vecpilsētā, Lietuvā. Viens no ievērojamākajiem pieminekļiem Viļņas vecpilsētā. Ēkas celtniecība tikusi pabeigta ap 1495.—1500. gadu, celta gotikas stilā. Baznīcas fasāde palikusi gandrīz neskarta kopš uzcelšanas laika.
Maroni
Maroni (fr) jeb Maroveine (nl) ir 611 kilometrus gara upe Dienvidamerikā, Surinamas un Gviānas robežupe.
Iztece no Tumukumakes grēdas Surinamas teritorijā. Pamatā tek ziemeļu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietekot Atlantijas okeānā, veido estuāru. 30 kilometrus no grīvas atrodas ostas pilsētas Albina (kreisajā, Surinamas krastā) un Senlorāndimaroni (labajā, Gviānas krastā). Vidustecē — zelta ieguve. Kopš 1860. gada starp valstīm eksistē robežstrīds par upes augšteces rajona piederību Surinamai vai Gviānai.
Bellins
Bellins vai Bellina var būt:
Karalis Līrs
Luga ir par novecojošo karali Līru, kas nolemj sadalīt savu karaļvalsti trim meitām. Piešķiramais daļas lielums atkarīgs no tā, cik daiļrunīgi tiek atzīta mīlestība. Abas vecākās meitas — Gonerila un Regana — savu mīlestību apliecina pompozi, savukārt jaunākā meita Kordēlija, kas vienīgā patiesi mīl Līru, atsakās sniegt nepatiesu runu, lai pierādītu savu mīlestību, un paliek bez mantojuma.
Luga pirmoreiz publicēta 1608. gadā quarto izdevumā, 1623. gadā — First Folio, kas atšķiras no 1608. gadā publicētās versijas. Šī kopā ar "Hamletu" tiek uzskatīta par vienu no izcilākajām Šekspīra traģēdijām, Džordžs Bernards Šovs reiz ir rakstījis, ka "neviens neuzrakstīs labāku traģēdiju par "Līru"".
Jānis Purgalis
Jānis Purgalis ( — ) bija Latvijas notārs un politiķis. Bijis Satversmes sapulces un 1. Saeimas deputāts.
Dzīvesgājums
Dzimis Plāņu pagasta "Ķīšos". Mācījās Plāņu pagastskolā, Valkas pilsētas skolā un Valkas apriņķa skolā. Tad ņēmis privātstundas, lai sagatavotos mācībām Rīgas Nikolaja ģimnāzijā. No 1892. līdz 1896. gadam studēja Maskavas Universitātē. 1896. gadā Purgalis atgriezās Rīgā un kļuva par advokātu. Tāpat viņš kļuva par Rīgas Latviešu biedrības dalībnieku, ar laiku kļūstot par tās priekšnieka vietnieku. Purgalis bija Rīgas Namīpašnieku biedrības un Rīgas Juristu biedrības priekšnieks.
Pūdānu sala
Pūdānu sala var būt:
Jānis Purgalis
Dzīvesgājums
Pirmā pasaules kara laikā dzīvoja Pēterburgā. Pirmā pasaules kara beigās 1918. gada novembrī viņš bija viens no minoritāšu pārstāvjiem Baltijas hercogistes Reģentu padomē. 1919. gada oktobrī viņš pārkvalificējās par notāru. Šajā profesijā strādāja līdz savai nāvei 1934. gadā.
Moceklis
Moceklis ir persona, kas pacieš vajāšanu un spīdzināšanu, kā arī atrodas smagos dzīves apstākļos savas ticības vai idejas vārdā. Kristietībā moceklis ir kanonizēts svētais, kas bijis pakļauts mokpilnai dzīvei savas ticības dēļ. Nereti mocekļi savas ticības dēļ ir nogalināti. Arī citās reliģijās ir mocekļi, piemēram, islāmā mocekļi tiek saukti par šahīdiem.
Jānis Purgalis
Dzīvesgājums
1920. gadā viņu ievēlēja Satversmes sapulcē, kurā strādāja līdz 1922. gadam. No 1922. līdz 1925. gadam bija Saeimas deputāts. Pārstāvējis Kristīgo nacionālo savienību. Purgalis bija arī Rīgas domes deputāts, tās priekšsēdētāja biedrs.
Pēkšņi miris Rīgā.
Apbalvots ar III šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.
Omišaļi
Ciems tika uzcelts uz klints, no kuras paveras skats uz Kvarnera līci, aptuveni 80 metrus virs jūras līmeņa. Ciemā atrodas sena kristiešu bazilika. Omišaļi 12. gadsimtā esot dēvēta par Castri musculi, no latīņu valodas Ad musculi, kas nozīmē "vieta pie gliemjiem".
Krievu—zviedru kari
Krievu—zviedru kari var atteikties uz šādiem kariem un kaujām:
Moshpit
Moshpit var būt:
Lielie Garanči
Lielie Garanči (arī Lelie Garanči) ir ciems Rēzeknes novada Ozolmuižas pagastā. Izvietojies pagasta austrumu daļā 5,4 km no pagasta centra Ozolmuižas, 4,3 km no novada centra Rēzeknes un 244,1 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies Rēzeknes rietumu pievārtē, netālu no vietējā autoceļa V580 (Rēzekne—Ciskādi—Ružina).
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Rēzeknes rajonā.
2021. gada Ropažu novada domes vēlēšanas
'''2021. gada Ropažu novada domes vēlēšanas''' notika 2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Ropažu novada domē tika ievēlēti 19 deputāti. Vēlēšanās piedalījās 14 kandidātu saraksti, kas kopā sastāvēja no 234 kandidātiem.
Mazie Pupoji
Mazie Pupoji ir ciems Preiļu pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 212 km attālumā no Rīgas.
2021. gada Ropažu novada domes vēlēšanas
Vēlēšanu norise
Ropažu novadā atradās 8 vēlēšanu iecirkņi. Garkalnes pagastā varēja nobalsot Garkalnes dienas centrā, Ropažu pagastā varēja nobalsot Ropažu kultūras un izglītības centrā un Zaķumuižas kultūras namā, Stopiņu pagastā varēja nobalsot Kultūras centrā “Ulbrokas pērle”, Gaismas speciālajā internātskolā un Upeslejas sākumskolā un Vangažu pilsētā varēja nobalsot Vangažu pilsētas pārvaldē, papildus Rīgas pilsētas teritorijā varēja arī nobalsot Garkalnes novada domē.
Oficiālajā vēlēšanu dienā, sestdienā,, iecirkņi bija atvērti no pulksten 7ː00 līdz 20ː00 (LAT) , bet ikkatrā iecirknī vēlētājs varēja arī nobalsot iepriekš — gan pirmdienā, , no pulksten 16ː00 līdz 20ː00 (LAT) , gan ceturtdienā, , no pulksten 9ː00 līdz 16.00 (LAT) , gan arī piektdienā, , no pulksten 13ː00 līdz 20ː00 (LAT).
1329. gads
1329. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.
2021. gada Ropažu novada domes vēlēšanas
Balsošanas sistēma
Latvijas Pašvaldības domes vēlēšanu likums nosaka, ka pašvaldības tiek ievēlētas vienlīdzīgās, tiešās, aizklātās, brīvās un proporcionālās vēlēšanās, piešķirot vietas partijām, kuras iegūst vismaz 5% balsu pēc Vebstera—Senlagē metodes. Vēlēšanas parasti notiek reizi četros gados, jūnija pirmajā sestdienā, bet Saeimai ir tiesības pieprasīt ārkārtas vēlēšanas. Ja notiek ārkārtas vēlēšanas un līdz iepriekšējās domes termiņa beigām ir vairāk par diviem mēnešiem, bet mazāk par diviem gadiem, tad dome tiek ievēlēta uz pagarinātu laiku — līdz aiznākamajām noteiktajām pašvaldību vēlēšanām, savukārt ja ir vairāk par diviem gadiem, tad uz saīsinātu laiku — līdz nākamajām noteiktajām pašvaldību vēlēšanām.
Pūriski
Pūriski var būt:
2021. gada Ropažu novada domes vēlēšanas
Balsošanas sistēma
Novada domē tiek ievēlēti 19 deputāti, ja iedzīvotāju skaits administratīvajā teritorijā ir no 30 001 līdz 60 000 cilvēkiem.
Tiesības piedalīties Ropažu novada domes vēlēšanās bija Latvijas un citu Eiropas Savienības (ES) dalībvalstu pilsoņiem, sākot no 18 gadu vecuma, kuriem bija reģistrēta dzīvesvieta Ropažu novada administratīvajā teritorijā 90 dienas pirms vēlēšanu dienas, vai kuriem Ropažu administratīvajā teritorijā piederēja nekustamais īpašums. Lai apliecinātu vēlētāja identitāti bija jānorāda derīga ES pilsoņa pase vai personas apliecība (eID karte).
Kandidātu saraksti
laukumā pie Ulbrokas Kultūras centra "Ulbrokas pērle", Ulbrokā tika izlozēti sarakstu kārtas numuri.
Roberts Bellins
Roberts Bellins (en; dzimis ) ir Lielbritānijas starptautiskais meistars šahā (1978).
Biogrāfija
1970. gadu beigās bijis viens no vadošajiem Anglijas šahistiem. 1978. gadā uzvarējis Veikanzē (Nīderlande) šaha festivāla B turnīrā. 1979. gadā uzvarējis Lielbritānijas šaha čempionātā.
Pārstāvējis Anglijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1978. gadā Bellinam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. 2016. gadā saņēmis arī FIDE trenera nosaukumu.
Sarakstījis vairākas grāmatas par šahu, kas galvenokārt veltītas šaha atklātņu teorijai.
Precējies ar čehu izcelsmes starptautisko šaha lielmeistari Janu Bellinu. Laulībā ir divi bērni: Roberts (dzimis 1989. gadā) un Kristofers (dzimis 1991. gadā).