cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Biruta (Lietuvas valdniece)
Leģenda
Pēc populāras leģendas, kas balstās Bihoveca hronikā, 14. gadsimtā Megavā ir bijusi pagānu svētvieta pakalna piekājē. Skaistā vaidelote Biruta svētnīcā esot rūpējusies par dievišķās uguns uzturēšanu. Lietuvas dižkungs Ķēstutis esot viņu iekārojis un atjājis uz sava zirga, lai paņemtu sev par sievu. Biruta neesot piekritusi un atbildējusi, ka ir apsolījusi dieviem sargāt savu jaunavību līdz pat dzīves beigām. Ķēstutis viņu paņēmis ar spēku un ar lielu godu aizvedis uz savu galvaspilsētu Traķos, kur ielūdzis savus brāļus uz lielām kāzām. Pēc Ķēstuta noslepkavošanas Biruta atgriezās Palangā un kalpoja dieviem līdz savai nāvei. Viņa apglabāta pakalnā, kas vēl tagad nes viņas vārdu.
Dzīvesgājums
Biruta dzimusi 1320. gados, kad Kursas dienviddaļa un Žemaitija bija nepārtrauktas karadarbības zona starp Vācu ordeni un Lietuvas valsti. Žemaišu karavadoņi centās saglabāt savu senču ticību un neatkarību no abām pusēm. Kursas zemi Megavu ar Palangu (Palanghen) jau 1253. gadā bija ieguvis Livonijas ordenis, taču 1259. gadā žemaiši uzvarēja ordeni Durbes kaujā 1260. gadā. Pēc Bihoveca hronikas ziņām Lietuvas troņmantnieks Ģedimins apprecējis kuršu kunga Vidmunda meitu Vidu, kas varēja notikt ap 1300. gadu.
Biruta kļuva par Ģedimina dēla Ķēstuta sievu pēc tam, kad viņš pēc tēva nāves 1341. gadā mantoja Žemaitijas, Trāķu un Grodņas novadus, un laulības ar Birutu stiprināja viņa attiecības ar žemaišiem. 1345. gada ziemā brāļi Aļģirds un Ķēstutis pieteica Livonijas ordenim arī mantojuma tiesības uz Zemgali.
Ap 1350. gadu Birutai piedzima dēli Vītauts un Zigmants.
1362. gada aprīlī Livonijas ordeņa mestrs Arnolds fon Fītinghofs uzbruka Kauņai un sagūstīja Ķēstuta dēlu Būtautu, kas 1365. gadā kristījās un tika iecelts par hercogu. Ķēstuta vecākā meita Miklause (Marija) 1375. gadā tika izprecināta Tveras kņazam Ivanam.
Pēc Aļģirda nāves 1377. gadā par dižkunigaiti kļuva viņa dēls Jagailis, bet Ķēstutis 1380. gadā sadumpojās un piespieda Jagaili atzīt viņu par Lietuvas dižkunigaiti. Tomēr 1383. gadā Jagailis ieslodzīja Ķēstuti un viņa dēlus Krēvas pilī, kur Ķēstutis tika nogalināts, bet Vītautam un Žigimantam izdevās bēgt un rast patvērumu pie Vācu ordeņa brāļiem. Iespējams, ka arī Birutai ir izdevies izglābties un aizbēgt uz ordeņa pakļautībā nonākušo Žemaitiju, kur mirusi 1389. gadā.
1422. gadā noslēgtajā Melno ezera līgumā starp Ķēstuta un Birutas dēlu Vītautu Dižo un Vācu ordeni Palanga un Sventāja pārgāja Lietuvas īpašumā.
Čandragupta Maurja
Čandragupta Maurja (dzimis 343. gadā p.m.ē., miris 297. gadā p.m.ē.) bija Maurju impērijas dibinātājs Indostānas pussalā. Viņš šajā valstī valdīja no 321. gada p.m.ē. līdz 297. gadam p.m.ē. Viņš bija pirmais imperators, kas gandrīz visu Indostānu apvienoja vienā valstī. Pēc Čandraguptas Maurjas nāves par jauno Maurju impērijas valdnieku kļuva viņa dēls Bindusara.
Čandragupta Maurja bija Čānakjas skolnieks.
Teidzo Takeuči
Teidzo Takeuči (ja; dzimis, miris ) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||4||0
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Rūjienas novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Rūjienas novadā.
Zebrzivju dzimta
Zebrzivju dzimta (Danionidae) ir viena no karpveidīgo kārtas (Cypriniformes) dzimtām, kas apvieno 341 saldūdens zivju sugu un kas tiek iedalītas 38 ģintīs. Savvaļā šīs grupas zivis sastopamas Āzijā un Āfrikā. Lielākā ģints dzimtā ir rasboras (Rasbora), kas apvieno 86 zivju sugas, bet otra lielākā — īsūsu zebrzivis (Devario) ar 40 sugām. Vairākas ģintis ir monotipiskas, un tajās ir tikai viena suga.
Dzīve akvārijā
Zebrzivju dzimtas zivis ir aktīvas peldētājas, uzturas ūdens augšējos slāņos. Barojas ar jebkuru akvāriju zivtiņām domāto barību, bet nebarojas ar augiem vai aļģēm. Lai arī tām patīk vienai otru patrenkāt, tomēr ir draudzīgas un parasti viena otrai neuzbrūk, kā arī neuzbrūk citu sugu zivīm. Tomēr tās apēdīs zivju ikrus vai kāpurus, ja tie būs pietiekami mazi, lai varētu ietilpt mazajās mutītēs. Zebrzivīm nepieciešams garenas formas akvārijs, pietiekami garš, lai tām būtu vieta aktīvai un ātrai peldēšanai. Ieteicams akvārijā ar spēcīgu filtru palīdzību ierīkot aktīvu straumi, jo savvaļā tās dzīvo ātri tekošos ūdeņos. Tā kā zivtiņas savvaļā mājo subtropos, akvārija ūdenim jābūt siltam (20—22°C). Aktīvās zebrzivis mēdz lēkt, tādēļ akvārijam jābūt nosegtam ar cieši pieguļošu vāku.
Sistemātika
Zebrzivju dzimta (Danionidae)
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Salas novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Salas novadā.
Jakubs Blaščikovskis
Jakubs Blaščikovskis (Jakub Błaszczykowski; dzimis 1985. gada 14. decembrī Truskolasijā ), zināms arī pēc uzraksta uz krekla Bundeslīgā Kuba, ir Polijas futbolists, kurš spēlē pussarga pozīcijā Ekstraklasa kluba Krakovas "Wisła". Viņš ir bijis Polijas izlases kapteinis.
Sasniegumi
Wisła Kraków
Borussia Dortmund
Individuālie sasniegumi
Diāna Ņikitina
Diāna Ņikitina (dzimusi Rīgā) ir Latvijas daiļslidotāja, 2016. gada ziemas jaunatnes olimpisko spēļu sudraba medaļniece komandu sacensībās. 2015. un 2016. gadā atzīta par Jelgavas gada sportisti.
Karjera
Ar daiļslidošanu sākusi nodarboties 2004. gadā. Junioru līmeņa sacensībās sākusi piedalīties 2014.—2015. gada sezonā. 2015. gada martā piedalījās pasaules junioru čempionātā Tallinā, kur ieņēma 10. vietu.
2016. gada februārī pārstāvēja Latviju ziemas jaunatnes olimpiskās spēles. Individuālajās sacensībās ieguva 5. vietu, sasniedzot jaunu personisko rekordu — 165,60 punkti. Savukārt komandu sacensībās Future komandas sastāvā izcīnīja sudraba medaļu. 2016. gada pasaules junioru čempionātā, kas notika Ungārijas pilsētā Debrecenā, viņa vēlreiz ieguva 10. vietu.
2018. gada Eiropas čempionātā īsajā programmā ierindojās 36. vietā un nekvalificējās izvēles programmai. Tika iekļauta Latvijas komandas sastāvā dalībai 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhanā. Olimpiskajās spēlēs ieguva 26. vietu īsajā programmā, tālākajām sacensībām nekvalificējoties.
Manfrēds fon Rihthofens
Manfrēds Albrehs brīvkungs fon Rihthofens (, bieži pazīstams pēc iesaukām Sarkanais barons vai Sarkanais velns (fr); dzimis, miris ) bija vācu virsnieks Pirmā pasaules kara laikā, aviācijas ass. Kritis kaujā netālu no Amjēnas. Oficiāli notriecis 80 ienaidnieka lidmašīnas, kas ir Pirmā pasaules kara rekords. Viens no visu laiku populārākajiem pilotiem, daudzu grāmatu un filmu varonis.
Iesākumā dienēja kavalērijā. 1915. gadā iestājās gaisa spēkos. 1917. gadā kļuva par Jagdstaffel 11 komandieri, vēlāk par lielākas vienības Jagdgeschwader 1 pirmo komandieri. Jagdgeschwader 1 neformāli tika saukta par Lidojošo cirku lidmašīnu košā krāsojuma dēļ (pašam Rihthofenam bija spilgti sarkans Fokker Dr.I triplāns, no kā arī Rihthofena iesauka). Pēc Manfrēda fon Rihthofena nāves par trešo un pēdējo Jagdgeschwader 1 komandieri kļuva Hermanis Gērings.
Dzimis Breslavā dižciltīgā ģimenē. Kad Manfrēdam bija četri gadi ģimenē pārcēlās uz Šveidnicu. 11 gadu vecumā sāka militāro karjeru. 1911. gadā iestājās kavalērijas daļā. Sākoties Pirmajam pasaules karam, Manfrēds fon Rihthofens dienēja par rekognoscēšanas virsnieku līdz 1915. gadā pieteicās aviācijā un tika pieņemts. 1915. gada oktobrī uzsāka pilota apmācību, kur iesākumā parādīja diezgan vājas sekmes, tomēr ātri uzlaboja sniegumu. 1916. gada 17. septembrī virs Kambrē notrieca pirmo ienaidnieka lidmašīnu.
1917. gada janvārī, pēc 16. uzvaras gaisa kaujā, Manfrēds fon Rihthofens tika apbalvots ar Nopelnu krusts (Pour le Mérite) - tolaik Vācijas augstāko militāro apbalvojumu, un tika iecelts par Jagdgeschwader 1 komandieri. 1917. gada aprīlī Rihthofens notrieca 22 ienaidnieka lidmašīnas, to skaitā četras vienā dienā.
1917. gada 6. jūlijā Rihthofens tika smagi ievainots, un ierindā atgriezās oktobrī. 1918. gada 12. aprīlī Manfrēds fon Rihthofens krita kaujā, kad uzbruka kādai kanādiešu lidmašīnai, bet cita lidmašīna savukārt uzbruka Rihthofenam. Sabiedroto virsnieki izvadīja Rihthofenu pēdējā gaitā ar pilnu militāro godu. 1925. gadā Rihthofena pīšļi tika pārapbedīti Berlīnē. Aukstā kara laikā Rihthofena kapa piemineklis bija uz robežas starp VDR un Rietumbelīni. 1975. gadā lidotājs tika pārapbedīts Vīsbādenē.
Mūsdienās Rihthofena vārdā ir nosaukta Vācijas aviācijas vienība Jagdgeschwader 71.
Motoo Tacuhara
Motoo Tacuhara (ja; dzimis, miris ) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||4||0
Toms Sēbergs
Sportiskā karjera
Viņš ir izcīnījis arī vienu sudraba medaļu pasaules čempionātā šaušanā 1900. gadā.
2021. gada Ventspils novada domes vēlēšanas
'''2021. gada Ventspils novada domes vēlēšanas''' notika 2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Ventspils novada domē tika ievēlēti 15 deputāti. Vēlēšanās piedalijās 3 kandidātu saraksti, kas kopā sastāvēja no 54 kandidātiem.
Diafragma
Diafragma ir kupolveidīgs muskulis, kas atdala vēdera dobumu no krūšu kurvja. No virspuses diafragmu klāj fascija un pleira, bet no apakšpuses — fascija un vēderplēve. Diafragma elpošanas laikā saraujas un atslābst, tādā veidā palielinot krūšu dobuma tilpumu vertikālā virzienā.
2021. gada Ventspils novada domes vēlēšanas
Vēlēšanu norise
Ventspils novadā atradās 12 vēlēšanu iecirkņi. Ances pagastā varēja nobalsot Ances pagasta pārvaldē (nepieejams cilvēkiem ar kustību traucējumiem), Jūrkalnes pagastā varēja nobalsot Jūrkalnes pagasta pārvaldē, Piltenes pilsētā varēja nobalsot Piltenes pilsētas pārvaldē (nepieejams cilvēkiem ar kustību traucējumiem), Popes pagastā varēja nobalsot Popes pagasta pārvaldē, Puzes pagastā varēja nobalsot Puzes pagasta pārvaldē (nepieejams cilvēkiem ar kustību traucējumiem), Tārgales pagastā varēja nobalsot Tārgales pagasta pārvaldē (nepieejams cilvēkiem ar kustību traucējumiem), Ugāles pagastā varēja nobalsot Ugāles pagasta pārvaldē (nepieejams cilvēkiem ar kustību traucējumiem), Usmas pagastā varēja nobalsot Usmas pagasta pārvaldē (nepieejams cilvēkiem ar kustību traucējumiem), Užavas pagastā varēja nobalsot Užavas pagasta pārvaldē (nepieejams cilvēkiem ar kustību traucējumiem), Vārves pagastā varēja nobalsot Ventavas Sabiedriskajā centrā, Ziru pagastā varēja nobalsot Ziru pagasta pārvaldē un Zlēku pagastā varēja nobalsot Zlēku pagasta pārvaldē (nepieejams cilvēkiem ar kustību traucējumiem), bet Piltenes pagastā neatradās neviens iecirknis.
Oficiālajā vēlēšanu dienā, sestdienā,, iecirkņi bija atvērti no pulksten 7ː00 līdz 20ː00 (LAT) , bet ikkatrā iecirknī vēlētājs varēja arī balsot iepriekš — gan pirmdienā, , no pulksten 16ː00 līdz 20ː00 (LAT) , gan ceturtdienā, , no pulksten 9ː00 līdz 16.00 (LAT) , gan arī piektdienā, , no pulksten 13ː00 līdz 20ː00 (LAT).
Latvijas Televīzijas ziņu raidījuma Panorāma rubrikā "Tautas panorāma" tika pārraidīts sižets par Ventspils novadu, kurā tika aptaujāti novada iedzīvotāji. Kā lielāko problēmu iedzīvotāji norādīja iedzīvotāju darbavietu trūkumu, kā arī daļa nebija apmierināti ar Popes pagastā plānoto vēja ģeneratoru parka celtniecību.
Balsošanas sistēma
Latvijas Pašvaldības domes vēlēšanu likums nosaka, ka pašvaldības tiek ievēlētas vienlīdzīgās, tiešās, aizklātās, brīvās un proporcionālās vēlēšanās, piešķirot vietas partijām, kuras iegūst vismaz 5% balsu pēc Vebstera—Senlagē metodes. Vēlēšanas parasti notiek reizi četros gados, jūnija pirmajā sestdienā, bet Saeimai ir tiesības pieprasīt ārkārtas vēlēšanas. Ja notiek ārkārtas vēlēšanas un līdz iepriekšējās domes termiņa beigām ir vairāk par diviem mēnešiem, bet mazāk par diviem gadiem, tad domi ievēl uz pagarinātu laiku — līdz aiznākamajām noteiktajām pašvaldību vēlēšanām, savukārt ja ir vairāk par diviem gadiem, tad uz saīsinātu laiku — līdz nākamajām noteiktajām pašvaldību vēlēšanām.
Tiesības piedalīties Ventspils novada domes vēlēšanās bija Latvijas un citu Eiropas Savienības (ES) dalībvalstu pilsoņiem, sākot no 18 gadu vecuma, kuriem bija reģistrēta dzīvesvieta Ventspils novada administratīvajā teritorijā 90 dienas pirms vēlēšanu dienas, vai kuriem Ventspils administratīvajā teritorijā piederēja nekustamais īpašums. Lai apliecinātu vēlētāja identitāti bija jānorāda derīga ES pilsoņa pase vai personas apliecība (eID karte).
Kandidātu saraksti
tika izlozēti sarakstu kārtas numuri.
Ievēlētie deputāti
Vēlēšanu rezultāti tika uzzināti pēc visu vēlētāju balsu saskaitīšanas, un ievēlēto deputātu saraksts tika publicēts pēc vēlēšanu rezultātu apstiprināšanas.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Salacgrīvas novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Salacgrīvas novadā.
Harolds Mahoni
Harolds Segersons Mahoni (en; dzimis, miris ) bija Skotijā dzimis tenisists, kurš labāk zināms kā 1896. gada Vimbldonas tenisa čempionāta uzvarētājs vīriešu vienspēlēs, kā arī 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē izcīnīja trīs olimpiskās medaļas.
Mucukalns
Mucukalns (arī Mucukolns) ir ciems Viļakas novada Susāju pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 8 km no pagasta un novada centra Viļakas un 238,8 km no Rīgas.
Harolds Mahoni
Mahoni tenisista karjera ilga no 1888. gadam līdz 1905. gadam. Mahoni dzimis Skotijā, bet lielāko savas dzīves daļu dzīvoja Īrijā. Viņa ģimene bija īri, ieskaitot abus viņa vecākus, ģimenes mājas bija Kerri grāfistē Īrijas dienvidrietumos. Viņš bija pēdējais Skotijā dzimušais spēlētājs, vīrietis, kurš uzvarēja Vimbldonu līdz Endija Marija uzvarai 2013. gada čempionātā.
Mucukalns
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa P35 (Gulbene—Balvi—Viļaka—Krievijas robeža (Vientuļi)).
Harolds Mahoni
Karjera
Mahoni ir dzimis Edinburgā. Vīna tēvs bija īru advokāts un zemes īpašnieks Ričards Džons Mahoni. Ģimenei bija mājas Skotijā, bet lielāko laika daļu viņš pavadīja Dromores pilī, Kerri grāfistē, Īrijā. Harolds trenējās speciāli būvētā tenisa laukumā Dromorē.
Mahoni Vimbldonas čempionātā debitēja 1890. gadā, izejot no pirmās kārtas. Pusfinālu viņš sasniedza 1891. un 1892. gada čempionātos. Mahoni kādu laiku dzīvoja Amerikā 1890. gadu vidū, pirms viņš atgriezās Anglijā un 1896. gadā beidzot ieguva Vimbldonas čempionāta titulu vīriešu vienspēļu turnīrā. Finālā viņš piecos setos uzvarēja britu tenisistu Vilfrēdu Bediliju: 6—2, 6—8, 5—7, 8—6, 6—3. Saskaņā ar izaicinātāju sistēmu Mahoni bija tiesīgs aizstāvēt titulu Vimbldonas čempionātā 1897. gadā, bet šoreiz viņš tika uzvarēts Izslēgšanas raundā trīs setos, kur viņa pretinieks bija Redžinalds Dohertijs.
Harolds Mahoni 1893. gadā ieguva vienspēļu čempiona titulu Lielbritānijas slēgto kortu čempionātā, un veiksmīgi aizstāvēja savu iegūtu titulu nākamajā gadā, 1884. gadā. 1895. gadā Mahoni slimības dēļ nestartēja un zaudēja savu titulu. 1898. gadā viņš izcīnīja čempiona titulu vienspēļu turnīrā Īrijas čempionātā. Tajā pašā gadā Mahoni, kurš brīvi runāja vācu valodā, arī ieguva vienspēļu čempiona titulu Vācijas čempionātā.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja trijās tenisa disciplīnās, kurās visās izcīnīja kādu no olimpiskajām medaļām. Vienspēļu turnīrā viņš ieguva sudraba medaļu, fināla mačā piekāpjoties Lorensam Dohertijam. Vīriešu dubultspēļu turnīrā viņš startēja kopā ar Artūru Norisu. Viņi šajā turnīrā ieguva bronzas medaļu. Savukārt jaukto dubultspēļu turnīrā viņš startēja kopā ar franču tenisisti Ivonnu Prevo (zināma arī kā Helēna Prevo) kā Jauktās komandas pārstāvji. Viņš šajā turnīrā arī izcīnīja sudraba medaļu, fināla mačā piekāpjoties britu tenisistiem Šarlotei Kūperei un Redžinaldam Dohertijam.
Mahoni 1899. gadā startēja Kentas čempionātā, kur ieguva čempiona titulu. Šādu pašu panākumu viņš atkārtoja 1904. gadā. 1903. gadā viņš bija Britu salu Deivisa kausa komandas loceklis, kurš Longvudas kriketa klubā, Bostonā kura fināla mačā uzvarēja ASV.
Mahoni mira 1905. gada 27. jūnijā, 38 gadu vecumā, negadījumā ar velosipēdu, netālu no Karagas ezera.
Urve Palo
Urve Palo (et; dzimusi Hāpsalu) ir igauņu ekonomiste un bijusī politiķe, pārstāvēja Sociāldemokrātisko partiju.
Absolvējusi Tartu universitātes Ekonomikas fakultāti.
Laikā no 2007. gada aprīļa līdz 2009. gada maijam bija Igaunijas iedzīvotāju un etnisko attiecību ministre (pēc tam vairākas ministrijas tika apvienotas). Kopš 2007. gada ir arī Igaunijas parlamenta (Riigikogu) deputāte. . No 2015. gada 9. aprīļa viņa bija arī uzņēmējdarbības ministre Tāvi Reivasa otrajā kabinetā, taču 31. augustā atkāpās no amata, būdama vīlusies koalīcijā ar Reformu partiju.
2016. gada 23. novembrī Palo kļuva par uzņēmējdarbības un informācijas tehnoloģiju ministri. Palo turpināja pildīt savu amatu līdz 2018. gada jūlijam, kad iesniedza atlūgumu un izstājās no partijas, vienlaikus norādot, ka pametīs politiku, kad beigsies viņas pilnvaru termiņš parlamentā.
Tadao Horie
Tadao Horie (ja; dzimis, miris ) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||3||0
Auglīgais pusmēness
Auglīgais pusmēness ir vēsturiski ģeogrāfisks reģions Tuvajos Austrumos, kur auglīgā augsne apņem pārējo Arābijas pussalu tās ziemeļos pusmēness formā. Šī reģiona loks sākas Nīlas lejtecē (daži autori to neiekļauj šajā reģionā), tālāk tas turpinās uz ziemeļiem gar Vidusjūras piekrasti, Levanti, līdz Taura kalnu dienvidiem, pēc tam turpinās Divupē un loks noslēdzas Zāgrosa kalnu dienvidu pakājē. Auglīgais pusmēness mūsdienās atrodas Irākā, Izraēlā, Palestīnas Valstī, Sīrijā, Libānā un Jordānijā, kā arī mazliet Turcijā un Irānā. Dažreiz šajā reģionā tiek iekļauta arī Kipra. Reģions tiek saukts arī par “civilizācijas šūpuli”. Jēdziens “Auglīgais pusmēness” ieviesās 20. gadsimta sākumā, kad 1906. un 1907. gadā šo terminu savos darbos popularizēja amerikāņu Tuvo Austrumu pētnieks un arheologs Džeimss Henrijs Brestids. Pētnieku uzmanību šī vieta saistīja ar zemkopības pirmsākumu meklējumiem.
Auglīgais pusmēness ir viena no nozīmīgākajām vietām pasaules vēsturē, kur notikusi pāreja no klejotāju kopienām uz lauksaimniecību orientētu sabiedrību, attīstījās lopkopība un zemkopība. Tieši šajā reģionā Neolīta revolūcijā tika aizsāktas lauksaimniecības tradīcijas, kas lika pamatus civilizācijām Tuvajos Austrumos, Ziemeļāfrikā un arī Dienvideiropā. Auglīgajā pusmēnesī ir radusies arī rakstība, ritenis un zemes apūdeņošanas veidi.
Klimats
Auglīgajā pusmēnesī rietumu pusē valda Vidusjūras klimats, tas ir, sausas un karstas vasaras, bet ziemas ir vēsas ar nokrišņiem. Aptuveni 11. tūkstošus gadus p.m.ē., pēc pleistocēna epohas, kad Auglīgajā pusmēnesī bija attīstīta Natufiešu kultūra, klimats bija siltāks un mitrāks, zeme bija auglīgāka nekā mūsdienās. Mūsdienās klimats ir sausāks un karstāks, valda tropu un subtropu klimats.
Reliģija
Auglīgais pusmēness ir tādu reliģiju kā kristietības, jūdaisma un islāma izveidošanās vieta. Šajās ticības pieminētā Ēdenes dārza atrašanās vieta tradicionāli tiek saistīta ar Auglīgo pusmēnesi. Arī svētajos tekstos kā Bībelē un Korānā daudzas ģeogrāfiskās vietas atrodas šajā reģionā.
Uldis Pīlēns
Uldis Pīlēns (dzimis Liepājā) ir latviešu arhitekts, uzņēmējs un politiķis.
Rādeberga
Rādeberga ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Baucenes apriņķī.
Uldis Pīlēns
Dzīvesgājums
Dzimis 1956. gada 2. oktobrī Liepājā. Mācījās Liepājas 5. vidusskolā, 1974. gadā sāka studijas Rīgas Politehniskā institūta Arhitektūras fakultātē, kuras turpināja Veimāras Arhitektūras un būvniecības augstskolā (1976—1980) tālaika VDR.
Rādeberga
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1219. gadā.
Uldis Pīlēns
Dzīvesgājums
Pēc atgriešanās Latvijā Uldis Pīlēns strādāja Latvijas PSR Zinātniski tehniskās informācijas un tehniski ekonomisko pētījumu institūtā par dizaina centra vadītāju (1981—1983), bija Latvijas PSR Valsts plāna komitejas tehniskās estētikas problēmu padomes biroja loceklis. 1983. gadā viņu uzņēma PSRS Mākslinieku savienības jauno mākslinieku apvienībā.
Nastrova
Nastrova (arī Nastrava) ir ciems Viļakas novada Susāju pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 8,6 km no pagasta un novada centra Viļakas un 248,6 km no Rīgas.
Uldis Pīlēns
Dzīvesgājums
No 1983. līdz 1988. gadam U. Pīlēns bija Liepājas pilsētas galvenais arhitekts.
Nastrova
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem, Nastrovas ezera ziemeļu krastā.
Rādeberga
Ekonomika
Pilsētā atrodas 1872. gadā dibinātā alusdarītava Radeberger. Šeit atrodas elektronikas uzņēmums PRETTL Electronics AG.
Cilvēki
Rādeberga ir Vidzemes ģenerālsuperintendanta Kārļa Gotloba Zontāga (Carl Gottlob Sonntag, 1765-1827) dzimtā pilsēta.
Uldis Pīlēns
Dzīvesgājums
Latvijas neatkarības atgūšanas laikā 1990. gadā viņš nodibināja arhitektūras kooperatīvu "V-10", bet 1991. gadā SIA "Arhitekta U. Pīlēna birojs" (UPB). Bija kluba "V-10" prezidents (1995—2006).
1997. gadā U. Pīlēns kļuva par AS UPB valdes priekšsēdētāju, Liepājas SEZ valdes priekšsēdētāju un Liepājas pilsētas domes priekšsēdētāja ārštata padomnieku, 1999.—2000. gadā bija Latvenergo pilnvarnieks un priekšsēdētāja vietnieks.
2001. gadā viņš atstāja Liepājas SEZ valdes locekļa amatu un uzsāka darbību privātajā biznesā. Bija AS "UPB" valdes priekšsēdētājs (1997—2015), tad padomes priekšsēdētājs, "UPB holdings" dibinātājs un ilggadējs vadītājs, līdztekus arī AS "MBD" padomes priekšsēdētājs (2001—2018), SIA "AILE R" valdes loceklis (2003—2005), AS "MB Betons" padomes priekšsēdētājs (2007—2015), tad padomes priekšsēdētāja vietnieks, AS Ola Foundation padomes priekšsēdētājs.
No 2017. līdz 2020. gadam bija SIA "Integrālās izglītības institūts" valdes loceklis.
Politiskā darbība
2022. gada maijā U. Pīlēns paziņoja par vēlēšanu apvienības "Latvijas apvienotais saraksts" izveidi, bet jūlijā par biedrības "Apvienotais Latvijas saraksts" izveidi. 14. Saeimas vēlēšanās nekandidēja, bet bija "Apvienotā saraksta" virzītais Ministru prezidenta amata kandidāts. 2023. gada 11. aprīlī Uldis Pīlēns paziņoja, ka kandidēs uz Latvijas Valsts prezidenta amatu. Vēlēšanās piekāpās Edgaram Rinkēvičam.
Homer at the Bat
Homer at the Bat ir amerikāņu animētā seriāla "Simpsoni" trešās sezonas 17. sērija. Pirmoreiz tā tika pārraidīta. Šajā sērijā Springfīldas atomelektrostacijas softbola komandai, ko vada Homērs, sezona ir izdevusies, taču pirms izšķirošās spēles Montgomerijs Bērnss piekrīt derībām un savā komandā uzaicina deviņus spēlētājus no "lielajām līgām", lai nodrošinātu panākumus. Sēriju sarakstīja liels beisbola fans Džons Švarcvelders, savukārt to režisēja Džims Rīdons. Šī tiek uzskatīta par vienu no visu laiku labākajām "Simpsonu" sērijām.
PEARL
Polārā vides atmosfērisko pētījumu laboratorija (en, PEARL) ir Kanādas pētniecības stacija Arktikā. Izvietojusies Elsmīra salas rietumos Fosheima pussalā 15 km uz ziemeļrietumiem no Jūrikas meteostacijas. Pieder nevalstiskajam Kanādas Atmosfēras izmaiņu noteikšanas tīklam (Canadian Network for the Detection of Atmospheric Change, CANDAC).
Vēsture
1992. gadā 15 km uz ziemeļrietumiem no Jūrikas stacijas 610 m vjl tika uzbūvēta Arktiskā Stratosfēras ozona observatorija (Arctic Stratospheric Ozone Observatory, ASTRO) stratosfēras ozona un citiem atmosfēras pētījumiem. 2000. gadu sākumā finansējuma trūkuma dēļ observatoriju slēdza, bet 2005. gadā atjaunoja par Kanādas Inovāciju fonda līdzekļiem un izveidoja atsevišķu Polāro Vides atmosfērisko pētījumu laboratoriju (PEARL), kas pakļauta Kanādas Atmosfēras izmaiņu noteikšanas tīklam (Canadian Network for the Detection of Atmospheric Change, CANDAC), kas savukārt pieder Kanādas universitāšu konsorcijam.
Struktūra
PEARL faktiski veidojas no trijām struktūrām. Galvenā ir tā sauktā «Grēdas laboratorija» (Ridge Lab), kur 350 m² platībā atrodas dzīvojamās un saimniecības telpas un galvenās laboratorijas un novērojumu instrumenti. Divas no PEARL struktūrām atrodas Jūrikas stacijas teritorijā un tās apkaimē un tās apkalpo meteostacijas personāls. Tās ir Nulles augstuma PEARL palīglaboratorija (Zero Altitude PEARL Auxiliary Location, ØPAL), kas izvietota Jūrikas teritorijā tuvu jūras līmenim, kā arī Virsmas un atmosfēras plūsmas, izstarojuma un radiācijas paplašinājums (Surface and Atmospheric Flux, Irradiance and Radiation Extension, SAFIRE) nomaļā apvidū 5 km no meteostacijas.
Kas nogalina lakstīgalu... (filma)
"Kas nogalina lakstīgalu..." (en) ir 1962. gada ASV drāmas filma, kuras režisors ir Roberts Maligans. Filmas sižets veidots pēc Hārperas Lī Pulicera balvu ieguvušā tāda paša nosaukuma romāna.
Filma ir par Lielās depresijas laika juristu Atikusu Finču, kas tiesā aizstāv melnādaino, kuru apsūdz par izvarošanu. Tajā galvenās lomas attēlo Gregorijs Peks, Mērija Bedhema, Filips Elfords, Džons Menja, Pols Fikss, Broks Pīterss un Frenks Overtons.
"Kas nogalina lakstīgalu..." guva pozitīvas kritiķu atsauksmes, tāpat filmai bija ievērojami komerciālie panākumi (ieņēmumi desmit reizes pārsniedza budžetu). Filma nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai astoņās nominācijās, tai skaitā kā labākā filma; apbalvojumus ieguva trīs kategorijās, tai skaitā Peku atzina par labāko aktieri. Amerikas Kinoinstitūts filmu nosauca par ASV visu laiku 25. labāko filmu un visu laiku labāko tiesas procesa drāmu, Atikusu Finču atzina par visu laiku labāko labo tēlu. 1995. gadā "Kas nogalina lakstīgalu..." iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".
Ivonne Prevo
Ivonne Prevo (fr; atsevišķos avotos arī kā Helēna Prevo (Hélène Prévost); dzimusi, mirusi ) bija franču tenisiste, divu olimpisko sudraba medaļu ieguvēja. Pirmā Francijas tenisiste, kas olimpiskajās spēlēs izcīnījusi olimpiskās medaļas. 1900. gadā izcīnīja čempiones titulu Francijas atklātajā tenisa čempionāta sieviešu vienspēļu turnīrā.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Prevo izcīnīja divas sudraba medaļas tenisā. Vienu no medaļām viņa izcīnīja sieviešu vienspēļu turnīrā, kur fināla mačā zaudēja Lielbritānijas sportistei Šarlotei Kūperei. Savukārt otru medaļu viņa ieguva jaukto dubultspēļu turnīrā, kur startēja kopā ar Lielbritānijas tenisistu Haroldu Mahoni kā Jauktās komandas pārstāvji. Viņi fināla mačā piekāpās britu tenisistiem Šarlotei Kūperei un Redžinaldam Dohertijam.
Arī viņas vīrs Andrē Prevo 1900. gadā vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja bronzas medaļu tenisa vīriešu vienspēļu turnīrā.
Azūra logs
Azūra logs bija arkas formas 28 metrus augsts kaļķakmens iezis, kas atradās Audešas salas (Malta) rietumos, Vidusjūrā. Tas bija tūristu iecienīts galamērķis, taču 2017. gadā vētras laikā Azūra logs sabruka.
Vēsture
Nav precīzi zināms, kad arka izveidojusies, taču tiek uzskatīts, ka viss process ir aizņēmis apmēram 500 gadus. Uzskata, ka vispirms jūras un lietus erozija klintī izveidoja caurumu, pēc tam arku. 20. gadsimtā un 21. gadsimta sākumā arka bija viens no galvenajiem Maltas tūristu orientieriem, un tā kā fons bija populāra tūristu uzņemtajās fotogrāfijas. Azūra logs tika iekļauts īpašā saglabāšanas apgabalā un 1998. gadā kopā ar pārējo Dvejras līci iekļauts Maltas provizoriskajā UNESCO pasaules mantojuma vietu sarakstā. Pēdējos 30 gados erozijas process pakāpeniski paātrinājās un arka paplašinājās. Liela klinšu plāksne dobuma ārējā malā nobruka 2012. gada aprīlī, vēl vairāk palielinot loga izmēru. Turpmākajos gados tika ziņots par vairākām klinšu krišanām un plaisām.
2017. gada 8. martā spēcīgas vētras laikā Azūra logs sabruka. Par sabrukumu tika ziņots gan vietējos, gan starptautiskos plašsaziņas līdzekļos.
Piemiņa
Ir izstrādāti vairāki priekšlikumi par Azūra loga piemiņas saglabāšanu. Zināmu atsaucību guva krievu arhitekta Svetozara Andrejeva priekšlikums — sabrukušās arkas vieta uzbūvēt tās dabiskajam reljefam maksimāli pietuvinātu piecstāvu izstāžu telpu.
Azūra logs filmās
Azura logs ir redzams vairākās filmās, piemēram, "Titānu cīņa" (1981), "Grāfs Monte Kristo" (2002). To var redzēt arī Andreja Končalovska uzņemtajā televīzijas minisēriālā "The Odyssey" (1997). To izmantoja kā kāzu ainas filmēšanas vietu HBO TV seriāla "Troņu spēle" pirmajā sezonā. Filma "Troņu spēle" izraisīja diskusijas, jo apakšuzņēmējs bija sabojājis aizsargāto ekosistēmu.
Trijstūru rasboras
Trijstūru rasboras, trijstūru rasboru ģints (Trigonostigma) ir zebrzivju dzimtas (Danionidae) ģints, kas apvieno 4 saldūdens zivju sugas. Tās visas dabīgajā vidē mājo Dienvidaustrumāzijā. Turklāt gandrīz visas šīs sugas, izņemot kvēlojošo rasboru, sastopamas Taizemē, bet Somphona rasbora ir endēma Taizemes zivju suga.
Sistemātikas izmaiņas
Nesenā pagātnē šīs ģints sugas tika klasificētas rasboru ģintī (Rasbora), bet līdz ar jaunākajiem ģenētiskajiem pētījumiem sistemātikā ir veikta revīzija. Trijstūru rasboras atšķiras no pārējām rasborām ne tikai ģenētiski, bet arī ar veidu, kā tās nārsto.
Kopīgās īpašības
Trijstūru rasboras uzturas baros, tādēļ akvārijā jābūt vismaz 5—6 izvēlētās sugas īpatņiem, turklāt, jo tie ir vairāk, jo zivtiņas labāk jūtas. Kopumā par šīs grupas zivīm ir viegli rūpēties, tās labi jūtas akvārijos, kuros ir daudz augu. Akvārijam jābūt vismaz 40—75 l lielam. Trijstūru rasborām ir īpatnējs nārstošanas veids. Mātīte ikrus nērš uz ūdensaugu lapu apakšpusēm.
Hārdijs Krīgers
Hārdijs Krīgers bija pārliecināts un apņēmīgs antifašists.
1980. gadu beigās Krīgers gandrīz pilnībā pārtrauca aktiera darbu un pievērsās rakstniecībai. Kopš 1970. gada publicēja 16 grāmatas. Četras no tām tulkotas angļu valodā. Viņš arī režisējis vairākas Eiropas televīzijas dokumentālās filmas, kurās parādīja savus ceļojumus pa pasauli.
Miris savās mājās Kalifornijā, Palmspringsā 2022. gada 19. janvārī, 93 gadu vecumā.
Valērijs Petrovs
Izglītība
2002. gadā beidzis Rīgas 72. vidusskolu. Studējis Baltijas Starptautiskajā akadēmijā (jurists, 2007) un Latvijas Universitātē (sociālo zinātņu maģistra grāds vadībzinātnē, 2014).
Karjera
2005.3.- kandidējis Rīgas domes vēlēšanās no Politiski patriotiskās apvienības "Dzimtene" un Latvijas Sociālistiskās partijas saraksta
2009.6.- kandidējis Rīgas domes vēlēšanās no politisko partiju apvienības "Saskaņas centrs" saraksta; ievēlēts
2009.- iecelts SIA "Reho" padomē
2010.2.- iecelts AS "Ceļu pārvalde" valdē
2012.1.- apstiprināts par AS "Ceļu pārvalde" valdes locekli
uz 2013.5. — AS "Ceļu pārvalde", valdes loceklis; Rīgas dome, deputāts; SIA "Rīgas Pasts", īpašnieks
2017.6. — kandidējis Rīgas domes vēlēšanās sociāldemokrātiskās partijas "Saskaņa" un partijas "Gods kalpot Rīgai" saraksta, ievēlēts
Politiskā un sabiedriskā darbība
uz 2013.5. — biedrības "Pareiza lieta" valdes loceklis; biedrības "Riga without drugs" valdes priekšsēdētājs
uz 2017.4. — Biedrības "Pareiza lieta" valdes loceklis; Biedrības "Riga without drugs" valdes priekšsēdētājs
Haifona
Haifona (vi, ) ir pilsēta Vjetnamas ziemeļos, centrālās pakļautības pilsēta. 2015. gadā Haifonā dzīvoja 2,10 miljoni iedzīvotāju. Pēc šī rādītāja tā ir trešā lielākā Vjetnamas pilsēta aiz Hošiminas un Hanojas.
Jasuo Sudzuki
Jasuo Sudzuki (ja; dzimis, miris 2000. gada augustā) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||2||0
Prevo
Prevo (no fr) var būt:
Akira Macunaga
Akira Macunaga (ja; dzimis, miris ) bija japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||2||1
Ģertrūdes ielas teātris
Ģertrūdes ielas teātris (saīsinājumā ĢIT) ir laikmetīgās mākslas teātris Rīgā, kas piedāvā skatītājam pašmāju un ārvalstu mākslinieku un to apvienību veidotās teātra, dejas un starpdisciplinārās izrādes, koncertus un izstādes, kā arī piedalās citu ar mākslu un izglītību saistīto ideju īstenošanā.
ĢIT definētās vērtības: aktualitāte, jūtīgums, radoši meklējumi, drosme, atvērtība, profesionalitāte, pārdomāta mērķtiecība.
Telpu vēsture
Ģertrūdes ielas 101a nams celts 1954. gadā Remontceltniecības pārvaldei nr. 2., tas atrodas 3. iekšpagalmā. Ēkā bija aktu zāle ar skatuvi, kas dekorēta padomju laiku tematikā. Kad pārvaldes vairs nebija, aktu zāle pārtapa par grāmatu bāzes literatūras glabātuvi. Nesen fotogrāfs Oļegs Zernovs šajās telpās bija ierīkojis fotostudiju. Pēcāk tās izmantoja arī deju studija, kas šobrīd atrodas pretējā gaiteņa pusē.
Pirmā izrāde
2009. gada rudenī teātra grupa United Intimacy, kuru dibinājis Viesturs Kairišs un kuras darbībā bija iesaistīta arī tagadējā ĢIT producente Maija Pavlova, meklēja telpas, kur uzvest dejas izrādi "Männersache/Vīru lietas" (slovēņu horeogrāfa Branko Potočana un režisora Andreja Jarovoja kopdarbs). ĢIT telpas atrada pēc sludinājuma un tika noslēgts īres līgums uz vienu mēnesi. Pēcāk līgums tika pagarināts uz vēl vienu mēnesi. Šī mēneša laikā izveidojās sadarbība ar Mārtiņu Eihi un Kristu Burāni, radošās apvienības "Nomadi" dibinātājiem, kuri meklēja telpas saviem teātra projektiem. Kopīgi tika izdomāts jaunās vietas nosaukums – Ģertrūdes ielas teātris. Gan United Intimacy, gan "Nomadi" šajās telpās turpināja veidot izrādes, līdz "Nomadi" izlēma darboties citur. Pēc tam ĢIT turpina darboties, sniedzot iespējas savas ieceres īstenot kā profesionāliem māksliniekiem, tā radošajām apvienībām.
Papildtelpas
ĢIT teritorijā ietilpst arī plaša telpa 2. stāvā, kas teātra darbiniekiem ir kā birojs un apspriedes vieta, bet stundu pirms izrādes tā ir pieejama teātra apmeklētājiem kā foajē, kafejnīca, garderobe un kase.
Samira Efendi
Samira Azer kizi Efendijeva (az; dzimusi Baku), labāk pazīstama kā Samira Efendi vai vienkārši Efendi, ir azerbaidžāņu dziedātāja.
Bija plānots, ka viņa piedalīsies 2020. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Roterdamā, Nīderlandē, pārstāvot Azerbaidžānu ar dziesmu Cleopatra, tomēr konkurss tika atcelts COVID-19 pandēmijas izplatīšanās dēļ. Vēlāk tika paziņots, ka Samira atgriezīsies 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā. tika izlaista dziesma Mata Hari, ar kuru viņa piedalīsies konkursā.
Četema salas
Četema salas (en) vai Farekauri (mi) ir arhipelāgs Klusajā okeānā ap 680 km uz dienvidaustrumiem no Jaunzēlandes. Tas sastāv no aptuveni 10 salām, no kurām lielākās ir Četema sala un Pita sala. Arhipelāga nosaukums morioru valodā ir Rēkohu, kas nozīmē 'miglainā saule' bet maori to sauc par Wharekauri. Oficiāli tā ir Jaunzēlandes daļa jau no 1842. gada. Salas ietver Jaunzēlandes tālāko austrumu punktu.
Klimats
Vidējā temperatūra janvārī ir -17,8 °C, jūlijā — +10,4 °C. Nokrišņu daudzums janvārī ir 54 collas, bet jūlijā — 16 collas.
FK Babrungas
FK Babrungas ir Lietuvas futbola klubs no Pluņģes pilsētas. Tas dibināts 1935. gadā un šobrīd spēlē Lietuvas 2. līgā.
Gvinejas-Bisavas futbola izlase
Gvinejas-Bisavas futbola izlase ir futbola komanda, kas pārstāv Gvineju-Bisavu starptautiskās sacensībās. Tā ne reizi nav kvalificējusies FIFA Pasaules kausam. Pirmo reizi Āfrikas Nāciju kausā kvalificējās 2017. gada finālturnīram, kurā neizkļuva no grupas. Spēlēja arī 2019. gada finālturnīrā. Lielākā daļa izlases futbolistu spēlē Portugāles 1. divīzijā vai 2. divīzijā.
FK Babrungas
Sastāvs
Sastāvs:
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
Valērijs Salovs
Valērijs Salovs (ru; dzimis, Vroclavā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (1986).
Šahista karjera
Divas reizes piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas ciklu pretendentu mačos. 1987. gadā uzvarējis starpzonu turnīrā Sirakā (Ungārija). 1988. gadā pretendentu maču pirmajā kārtā zaudējis Janam Timmanam ar 2½:3½. 1990. gadā nav pabeidzis starpzonu turnīru Manilā un izstājies pēc 6. kārtas. 1993. gadā starpzonu turnīrā Bīlē (Šveice) ieņēmis 7. vietu un kvalificējies pretendentu mačiem. Pretendentu mačos uzvarējis Aleksandru Halifmanu ar 5:1 un revanšējies Janam Timmanam ar 4½:3½, tomēr finālā cietis smagu sakāvi pret Gatu Kamski ar 1½:5½.
Divas reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas. Gan 1997. gadā Groningenā, gan 1999. gadā Lasvegasā cietis zaudējumus otrajā kārtā.
1989. gadā kļuvis par Eiropas komandu šaha čempionātā uzvarētāju PSRS izlases sastāvā, kā arī izcīnījis sudraba individuālo medaļu pie 1. galdiņa. 1993. gadā Francijas komandas «Lyon-Oyonnax» sastāvā uzvarējis Eiropas klubu komandu šaha čempionātā.
Beidzis Ļeņingradas Valsts universitātes ekonomikas fakultāti. Kopš 1992. gada pārcēlies uz dzīvi Spānijā. Bijis Anatolija Karpova un Alekseja Širova sekundants. 2000. gadā trenējis Indijas sieviešu izlasi Pasaules šaha olimpiādē. Kopš 2000. gada vairs nepiedalās oficiālos šaha turnīros.
Nastrovas ezers
Nastrovas ezers ir caurteces ezers Balvu novada Susāju pagasta centrālajā daļā.
Ietek Vjada, kā arī Egļavas strauts, iztek Vjada uz Tepenīcas ezeru. Dibens — dūņains, dažkārt siekstas, dūņu slānis - 1 līdz 2,5 metri biezs. Krasti - zemi, dienvidu pusē - slīpi. Ūdens krāsa - brūnūdens.
Makrofīti - grīšļi, kosas, niedres, meldri, bultenes, ežgalvītes, glīvenes, ūdensrozes.
Plešova
Plešova var būt:
Nastrovas ezers
Ezerā dzīvo līdakas, asari, raudas, ķīši, plauži, zuši, karūsas, līņi, ruduļi, vēdzeles. Ezera austrumu krastā atrodas autoceļš P42 (Viļaka—Zaiceva—Krievijas robeža (Pededze)). Ezera dienvidaustrumos - atpūtas bāze.
Trenčīnas apgabals
Trenčīnas apgabals ir viens no Slovākijas apgabaliem valsts ziemeļrietumos. Tas robežojas ar Žilinas apgabalu ziemeļaustrumos, Banskas Bistricas apgabalu dienvidaustrumos, Nitras apgabalu dienvidos, Trnavas apgabalu dienvidrietumos, kā arī Čehiju ziemeļrietumos.
2. Liepājas latviešu brīvprātīgo policijas pulks
Izveidošana
2. Liepājas latviešu brīvprātīgo policijas pulku pēc 1944. gada februāra pavēles izveidoja pulkvežleitnants Jānis Grosbergs no Latviešu policijas bataljoniem, kas tikko bija atgriezušies no Krievijas un Baltkrievijas, tas sastāvēja no 4 bataljoniem:
Trenčīnas apgabals
Administratīvais iedalījums
Apgabalā 9 apriņķi - Bānovces pie Bebravas apriņķis, Ilavas apriņķis, Mijavas apriņķis, Nove Mesto pie Vāhas apriņķis, Partizānskes apriņķis, Považska Bistricas apriņķis, Prjevidzas apriņķis, Pūhovas apriņķis, Trenčīnas apriņķis.
2. Liepājas latviešu brīvprātīgo policijas pulks
Izveidošana
22. un 25. bataljons atradās Bolderājā un bija gandrīz pilnā sastāvā, tāpēc tos bez liekas kavēšanās nosūtīja uz Drisu garnizona dienesta pildīšanai, tālākai apmācībai un partizānu apkarošanai. 282-A. un 280-B. bataljons atradās Kurzemē, kur pirmais pārformējās Reņģē un otrs Izriedes muižā.
Dienesta gaitas
3. martā pulka štābs novietojās Borkoviču miestā, pie Daugavpils—Polockas dzelzceļa, bataljoniem izkliedējoties ap 50 km garā un 20 km dziļā joslā, IV bataljonam atrodoties Daugavas kreisajā krastā, uz ziemeļiem no tā upes labajā krastā I bataljonam, tālāk uz ziemeļiem II bataljonam un kreisajā flangā III bataljonam. 16. un 17. martā 2. Liepājas policijas pulks piedalījās plašākā pretpartizānu akcijā Bolotņiku, Serebrjansku, Kovaļu, Dubiņino rajonā, cita lielāka operācija notika aprīļa sākumā Osvejas virzienā, piedaloties visiem trim latviešu policijas pulkiem, akcija noslēdzās maija sākumā. Pēc šīs operācijas pulka bataljonus 22.-24. maijā pārvietoja uz Burtnieku, Alojas, Matīšu unDikļu apkaimē, te pulkam pievienojās prettanku lielgabalu rota kapteiņa Ģūtmaņa vadībā.
Sarkanās armijas iebrukuma laikā 1944. gada jūlija sākumā 2. Liepājas pulks saņēma pavēli 6. jūlijā pārvietoties uz Zemgales stacijas rajonu, un stāties vācu policijas operatīvā štāba rīcībā, ierodoties gan pulku pakļāva 22. vācu kājnieku divīzijai. 10. jūlijā tika saņemta pavēle ieņemt aizsardzības pozīcijas gar Daugavpils—Viļņas dzelzceļa līniju lai piesegtu 22. divīzijas atkāpšanos. Spēcīgs ienaidnieka uzbrukums sākās 10. jūlijā ar tumsas iestāšanos un līdz ar gaismu 11. jūlija rītā visi pulka bataljoni jau bija spiesti atkāpties uz Bērenhofas—Drisvjātu ezera līniju, ko izdevās noturēt līdz vakaram. 24. jūlijā tika pieņemts lēmums pulku no frontes atvilkt un vispārējas atkāpšanās ietvaros pulks virzījās tālāk uz rietumiem, 28. jūlija rītā sasniedzot Eglaini.
Henrijs Frānsiss Blanfords
Henrijs Frānsiss Blanfords (angļu. Henry Francis Blanford; 1834—1893) ir angļu — indiešu meteorologs un paleontologs, Viljama Tomasa Blanforda brālis.
Biogrāfija
Henrijs Frānsiss Blanfords dzima 1834. gada 3. jūnijā Londonā. Mācījās Braitonā un Briselē. Kādu laiku mācījās dizainu Somersethausā un Malborohausā. Pēc tam 1851. gadā iestājās Karaliskajā kalnrūpniecības skolā un mācījās pie H.Beča, U.Smita un Dž.Persi. Saņēma stipendiju no Kornvolas hercoga. Pēc tam vienu gadu mācījās Freibergas kalnu akadēmijā.
Pēc mācībām Blanfords vadīja meteoroloģisko dienestu Bengālijā, bet no 1874 līdz 1887. gadam dienestu visā Britu Indijā, kur daudz darīja tā labiekārtošanā.
Viņš sarakstīja daudzus nozīmīgus darbus par meteoroloģiju. Viņa izdotajos ikgadējos izdevumos "Reports on the Meteorology of India" tika publicēti ne tikai meteoroloģiskie novērojumi, bet tika apspriesti arī cēloņi, kas radījuši klimatiskās izmaiņas salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem. Meteoroloģisko parādību pareiza izpratne ļāva atsevišķos gadījumos veikt pareizas laika prognozes ilgam laika periodam. Piemēram, viņš ievēroja sakarību starp snigšanu Himalajos un nākamā gada vasaras lietiem.
Nokrišņiem tika veltīti daudzi zinātnieka darbi, no kuriem nozīmīgākais ir "The rainfall of India", kas tika pārpublicēts "Indian Meteor. Memoirs" otrajā sējumā.
Blanfords arī pierādīja apmežošanas ietekmi uz nokrišņu daudzuma pieaugumu Indijas centrālajās provincēs. Tajā pašā rakstu krājumā viņš publicēja dažus rakstus par atmosfēras spiediena diennakts izmaiņām Indijā un par Austrumturkestānas klimatu.
Blanfords ir autors arī pētījumiem par ilglaicīgām spiediena novirzēm un atmosfēras spiediena izmaiņu saistību Indijā un Krievijā. Viņš izskaidroja tādu parādību kā brīzi jeb jūras un krasta vējiem un daudz ko citu.
Bez viņa izdotajiem diviem rakstu krājumiem, zinātnieka darbi bija publicēti tādos izdevumos, kā "Philosophical Transactions R. Soc.", "Journ. Asiat. Soc.", "Bengal", "Nature" (Londona) un "Zeitschr. der Oesterr. Geselisch, f. Meteorologie"
Henrijs Frānsiss Blanfords mira 1893. gada 23. janvārī Folkstonā, Lielbritānijā.
Andromedas miglājs (filma)
"Andromedas miglājs" ir 1967. gadā uzņemta platformāta padomju zinātniskās fantastikas filma, kuras režisors ir Jevgeņijs Šerstobitovs.Tā ir krievu rakstnieka Ivana Jefremova tāda paša nosaukuma romāna ekranizācija. Filmas sākotnējais nosaukums — '''«Andromedas miglājs. 1. daļa. Dzelzs zvaigznes gūstā»'''.
Sižets
Izrādās, ka uz planētas eksistē dzīvība, un tā cilvēkiem ir naidīga. Viens no kosmonautiem iet bojā. Kosmosa pētnieki uz planētas atrod zemiešu visurgājēju, bet pēc tam — arī Zemes zvaigžņu kuģi "Bura", kura konstrukcija ir tāda pati kā viņējam, taču tajā nav neviena cilvēka. Noklausoties avarējušā kuģa bortžurnāla ierakstus, izdodas noskaidrot, ka kuģa ekipāža gājusi bojā, kad tajā iekļuvušas svešās būtnes. Taču "Buras" degvielas ir pietiekami, lai "Tantra" varētu startēt un doties mājup uz Zemi.
Lomās
un citi aktieri.
Uzņemšana
Zemes ainas tika filmētas Krimā, pionieru nometnē "Arteks". 20. gadsimta sešdesmitajiem gadiem netradicionālā nometnes korpusu arhitektūra vislabāk atbilda filmas autoru un skatītāju priekšstatam par tālas nākotnes pasauli.
Latvijas Universitātes Datorikas fakultāte
Latvijas Universitātes Datorikas fakultāte ir viena no Latvijas Universitātes (LU) fakultātēm. Sadarbībā ar LU Matemātikas un informātikas institūtu tā sniedz augstāko akadēmisko un profesionālo izglītību, kā arī veic pētījumus datorzinātnē un informācijas tehnoloģijās.
Studijas sniedz izglītību piecos datorikas virzienos: datorzinātne, informācijas tehnoloģijas, informācijas sistēmas, programmatūras inženierija, datoru inženierija. Bakalaura un maģistra studiju programmas ir ieguvušas Eiropas akreditāciju kvalitātes zīmi “Euro-Inf Quality Label”. Latvijas Darba devēju konfederācija (LDDK) un karjeras portāla Prakse.lv veidotā darba devēju ieteiktāko studiju programmu un izglītības iestāžu TOPā Datorikas fakultātes bakalaura studiju programma "Datorzinātnes" kopš 2017. gada katru gadu tiek atzīta par darba devēju ieteiktāko studiju programmu Latvijā.
Vēsture
LU Datorikas fakultātes pirmsākumi ir izsekojami līdz 1919. gadam, kad matemātikas studijas varēja uzsākt Latvijas Augstskolas Matemātikas un dabaszinātņu fakultātes Matemātikas nodaļā. Pirmie fakultātes matemātikas profesori bija A. Mēders un E. Lejnieks (Matemātikas kabinetā, no 1926. gada Matemātikas seminārā), bet Pīrs Bols un J. Cizarevičs darbojās Inženierzinātņu fakultātes inženiermatemātikas katedrā. Privātdocents P. Kadiķis lasīja fakultatīvo kursu "Rēķinmašīnas". Vēlāk izveidoja Tīrās matemātikas nodaļu (vadīja vec. doc. A. Lūsis) un Lietišķās matemātikas nodaļu (vadīja doc. A. Putns).
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada septembrī LVU Matemātikas un dabaszinātņu fakultāti sadalīja divās fakultātēs – LVU Fizikas un matemātikas fakultātē un LVU Dabaszinātņu fakultātē. Pēckara gados Tīrās matemātikas nodaļu pārdēvēja par Matemātiskās analīzes katedru (vadīja prof. A. Lūsis), bet Lietišķās matemātikas nodaļu par Vispārīgās matemātikas katedru (vadīja doc. N. Brāzma). Kā galvenie sasniegumi šajā periodā minami: 1953. gadā Vilnis Detlovs (1923 – 2007) pierādīja, ka Markova normālie algoritmi un rekursīvās funkcijas ir ekvivalentas. 1959. gadā Eižens Āriņš nodibināja Latvijas Valsts universitātes Skaitļošanas centru (LVU SC). 1960. gadā Jāņa Daubes (1910-1982) vadībā uzbūvēja pirmo Latvijas datoru LM-3. 1962. gadā Emanuela Grinberga vadībā izstrādāta kuģubūvei nepieciešama matemātiska metode un atbilstošs programmu komplekss datoram "BESM – 2" (БЭСМ-2). Emanuels Grinbergs pierādīja plenāra grafa Hamiltona cikla eksistenci, kas bija cieši saistīta ar tā saucamo četru krāsu problēmu. E. Grinberga teorēma izsauc pasaules rezonansi un grafu teorijā tā tiek dēvēta viņa vārdā. 1974. gadā XX Vispasaules matemātiķu kongresā Kanādā LVU SC vecākais zinātniskais līdzstrādnieks Jānis Bārzdiņš uzstājās ar priekšlasījumu „Automātu funkciju un programmu induktīvā sintēze”.
1976. gadā Fizikas un matemātikas fakultātē nodibināja Diskrētās matemātikas un programmēšanas katedru. 1979. gadā publikācija par programmu testēšanu žurnālā IEEE Transactions on Software Engineering. 1984. gadā Rūsiņš Mārtiņš Freivalds atrada pierādījumu par varbūtisko automātu priekšrocībām noteiktos apstākļos salīdzinājumā ar determinētajiem un tam sekojošajiem varbūtību algoritmu un varbūtiskās programmu sintēzes pētījumiem.