cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jaunzēlandes administratīvais iedalījums
Jaunzēlandes administratīvo iedalījumu veido 16 reģioni. Jaunzēlande pārvalda arī 2 brīvi asociētās valstis, 1 aizjūras teritorija un 3 teritorijas un salas. Reģioni sīkāk iedalās 67 teritoriālās pašvaldībās, no kurām 12 ir pilsētu pašvaldības, 53 distriktu pašvaldības, Oklendas pašpārvalde un Četema salas. No reģioniem pēc platības lielākais ir Kenterberija (45 346 km²), bet mazākais — Nelsona (445 km²). Pēc iedzīvotāju skaita lielākais reģions ir Oklenda (1 527 100 iedzīvotāji), bet mazākais — Vestkosta (32 800 iedzīvotāji).
Brivci
Brivci (arī Briuci) ir ciems Viļānu novada Viļānu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos 7,7 km no pagasta un novada centra Viļāniem un 224 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.
Tilža (upe)
Tilža, arī Tilžupe un Tiļža, tek Austrumlatvijas zemienes ZA daļā pa Adzeles pacēlumu. Tilža ir Ičas labā pieteka un tās sateces baseina teritorija atrodas galvenokārt Balvu novadā.
Tilžas upes lielākās pietekas ir Diukšupe, Raicine un Vakša.
Ģeoloģiskā uzbūve un ģeomorfoloģija
Upes baseina reljefs ir daudzveidīgs. Posmā no upes iztekas līdz Vectilžas ezeram baseinā sastopami pamatmorēnu līdzenumi, kas mijas ar Baltijas jūras agrāko stadiju smilšainiem līdzenumiem. Upes baseina vidusdaļā parādās tādas reljefa formas kā rievotās morēnas un flūtingi, kas ir veidojušies zemledus apstākļos. Adzeles pacēlumā flūtingi ir sastopami kā atsevišķi, vaļņu veidā, vai veido laukus, starp kuriem atrodas plaši pazeminājumi ar ezeriem un purviem. Tilžas baseina D daļā, kur tā ietek Ičā, pārsvarā atkal dominē Baltijas jūras agrāko stadiju smilšainie līdzenumi.
Augsne
Izplatītas, galvenokārt, purvu kūdraugsnes upes baseina vidusdaļā. Baseina augšdaļā un nedaudz lejasdaļā, velēnu podzolaugsnes un pseidoglejotās uz mālsmilts un smilšmāla augšņu cilmieža sastāva. Pauguru virsotnēs sastopamas arī velēnu karbonātaugsnes. Tuvāk upes baseina D daļai ir zemākām vietām raksturīgas augsnes, tas ir, velēnu glejaugsne un velēnu podzolētā glejaugsne.
Augu un dzīvnieku valsts
Upes baseinā meži aizņem 31% teritorijas. Pārsvarā mežu platībās dominē skujkoki (priežu un priežu—egļu mežs), mitros reljefa pazeminājumos un nogāzēs — lapu koku meži. Upes krasti ir apauguši ar kokiem un krūmiem, it īpaši augštecē. Flora upes vidustecē ir nabadzīga. Aug niedres, meldri, glīvenes. Dažās vietās damaksnis, kūdrāji, platlapju audzes. Upe nav bagāta ar zivīm; pavasarī ap nārsta laiku barības meklējumos no Ičas upes iepeld asari, raudas, līdakas. Augštecē tās sastopamas reti. No citiem dzīvniekiem upē mīt bebri, vardes, ūdeles.
Hiromi Ikeda
Hiromi Ikeda (ja; dzimusi ) ir bijusī japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Barvinkove
Barvinkove (uk) ir pilsēta Ukrainas austrumos Harkivas apgabala Izjumas rajonā. Izvietojusies apgabala dienvidaustrumos Suhijtorecas upes krastos 169 km no apgabala centra Harkivas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.
Vēsture
Apdzīvotā vieta rakstu avotos pirmoreiz minēta kā Barvenkova Stenka 1653. gadā, kad tur kazaki atamana Ivana Barvinka vadībā nodibināja nocietinātu slobodu. 1709. gadā pēc sacelšanās pret Krievijas caru sloboda tika iznīcināta; atjaunota 1734. gadā. 1869. gadā uzbūvēts dzelzceļš. Kopš 1923. gada rajona centrs, 1938. gadā piešķirts pilsētas statuss.
Valkininku seņūnija
Valkininku seņūnija ir seņūnija Lietuvā, Alītas apriņķa Varēnas rajona pašvaldībā, tās rietumos. Seņūnija sastāv no 8 seņūnaitijām, tajā ir 1 pilsētciemats (Valkininki), 15 ciemi un 1 dzelzceļa ciemats.
Ganimēds (mitoloģija)
Ganimēds (el, Ganymēdēs) sengrieķu mitoloģijā ir varonis un skaists jauneklis no Trojas. Viņa vecāki bija trojiešu valdnieks Trojs un nimfa Kailiroja. Homērs Ganimēdu aprakstījis kā skaistāko no mirstīgajiem. Vienā mīta versijā Zevs, pārvērties par ērgli vai sūtījis ērgli šim darbam, nolaupa Ganimēdu skaistuma dēļ un aizved viņu Olimpa kalnā, kur Ganimēds kļūst par nektāra pildītāju kausos dievu dzīrēs.
Viens no populārākajiem personāžiem antīkajā tēlotājmākslā. Bieži mākslas darbos attēlots Ganimēda nolaupīšanas mīts. Mīts kļuva par modeli attiecībām starp vīrieti un jaunieti.
Sloinīks
Sloinīks ir viens no Latgales keramikas saimniecības trauku tipiem.
Sloinīks ir ievārījuma pods, kura pamatfunkcija ir ievārījuma uzglabāšanai. Sloinīks ir līdzīgs medauniekam, tā siluets ir slaidāks, trauka dibens ir platāks ar mazāk spraigām silueta līknēm. Plecu daļā traukam ir krass izliekums, bet maliņas ir pielāgotas ērtākai poda pārsiešanai. Sloinīka lielums ir no pusotra līdz trijiem litriem tilpuma. Rotā ar virpas līkloci vai gleznotu rakstu. Trauka iekšpuse un ārpuses augšējā daļa ir vāpēta.
Mārupes ģerbonis
Mārupes pilsētas ģerbonis ir viens no Mārupes pilsētas oficiālajiem simboliem. Apstiprināts 2023. gadā. Ģerboņa autors ir Edgars Sims.
Heraldiskais apraksts
Ģerboņa vairogs ir zaļā krāsā. Uz vairoga attēlota sudraba šaursija dubultševrona veidā, savukārt vairoga augšā atrodas sudraba četrlapu āboliņa lapa. Šaursija dubultševrona simbolizē Mārupītes upi, bet āboliņa četrlapa simbolizē laimi.
Maltas administratīvais iedalījums
Maltas administratīvo iedalījumu veido 68 municipalitātes (mt).
Kosteleca pie Labas
Kosteleca pie Labas (cz) ir pilsēta Čehijā, Centrālčehijas apgabala Melnīkas apriņķī pie Labas (Elbas) upes.
Rakstos pirmoreiz minēta 1276. gadā. 1486. gadā Bohēmijas karalis Vladislavs II Kostelecai pie Labas piešķīra pilsētas tiesības. 1526. gadā pilsēta iekļāvās Hābsburgu impērijas sastāvā. Pēc folklorista Čeneka Zībrta (Čeněk Zíbrt, 1864 – 1932) pētījumiem 1830. gadā Kostelecā pie Labas radās deja polka. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Žoržs Kronjē
Žoržs Kronjē (fr; dzimšanas un miršanas datums nav zināms) bija franču burātājs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Kronjē 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas sacensībās. 10 līdz 20 tonnu sacensībās viņš ieguva 4. vietu.
Dievdaris
Dievdaris (lt) ir tautas amatnieks Lietuvā, kas izgatavo dažādu svēto tēlu (piemēram, Jēzus Kristus, Svētā Kazimira, Svētā Antona un Svētā Jura) kokgrebumus krustiem, jumtiņstabiem, kapelstabiem, kapelām un citiem sakrālās koka arhitektūras pieminekļiem. Visbiežāk viņi bija sīkamatniecībai pievērsušies zemnieki, kas ceļoja no ciema uz ciemu, izpildīdami kokgriezumu pasūtījumus. Zināmi nedaudz vairāk kā desmit dievdari, no kuriem daudziem zināmi tikai uzvārdi.
Slavenākais 20. gadsimta dievdaris ir Rokišķu rajonā dzimušais un strādājušais Ļongins Šepka (Lionginas Šepka; 1907—1985), no kura saglabājušies vairāk nekā 1500 darbu, kas šobrīd glabājas Rokišķu novada muzejā. Viņam par godu Rokišķu rajona pašvaldība un Rokišķu novada muzejs kopš 1994. gada rīko ikgadējus valsts kokgriezēju darbu izstādes-konkursus un pasniedz Šepkas vārdā nosauktu prēmiju.
Oša valks
Oša valks ir Sumatas labā satekupe Kuldīgas novadā uz dienvidrietumiem no Bračām. Izveido Sumatu, satekot ar Katla valku. Tek ziemeļu virzienā. Oša valku nešķērso valsts autoceļi.
Eiropas autoceļš E21
Eiropas autoceļš E21 ir daļa no starptautiskā E ceļu tīkla. Ceļš sākas Mecā, Francijā, bet beidzas Ženēvā, Šveicē. Tā garums ir 458 kilometri.
Neredzamais viesis
"Neredzamais viesis" (es) ir 2016. gada Spānijas mistērijas trillera filma, kuras režisors un scenārija autors ir Oriols Paulo. Filmā galvenās lomas atveido Mario Kasass, Ana Vagenere, Hosē Koronado un Bārbara Lennija.
Veiksmīgam slepkavībā apsūdzētam uzņēmējam un viņa aizstāvības advokātei ir nepilnas trīs stundas laika, lai nāktu klajā ar aizstāvības plānu.
Filmas "Neredzamais viesis" pirmizrāde notika. Filma saņēma pārsvarā pozitīvas kritiķu atsauksmes un nopelnīja 30,7 miljonus ASV dolāru.
Gatsgalciems
Gatsgalciems ir daļēji izzudusi apdzīvota vieta Talsu novada Īves pagastā. Izvietojusies pagasta rietumu daļā starp Maušupīti un Dižklajamdīķi 6 km no pagasta centra Tiņģeres, 24 km no novada centra Talsiem un 143 km no Rīgas.
Agartala
Agartala (bn, Agortola) ir pilsēta Indijas ziemeļaustrumos, Tripuras štata administratīvais centrs. 2015. gadā pilsētā dzīvoja 523 tūkstoši iedzīvotāju. Tā atrodas Haoras upes krastā, aptuveni 2 km no Indijas robežas ar Bangladešu. Agartala ir viena no saimnieciski straujāk augošajām pilsētām Indijā.
Sacīkste
"Sacīkste" (en) ir 2013. gada biogrāfiskā sporta drāma, kuras režisors ir Rons Hauards. Filma ir par 1976. gada F1 sezonu un sāncensību starp Džeimsu Hantu un Nikiju Laudu.
Galvenās lomas filmā atveido Kriss Hemsvorts (Hants), Daniels Brīls (Lauda), Olīvija Vailda, Aleksandra Marija Lara un Pjērfrančesko Favino. Filmas pirmizrāde notika 2013. gada 2. septembrī Londonā.
Vlaiku Krišans
Vlaiku Krišans (ro; dzimis ir rumāņu šaha problēmists.
Šaha kompozīcija
Par šaha kompozīciju sācis interesēties 1987. gadā. Pirmā uzdevuma sastādīšanai bijuši nepieciešami pieci gadi. Iecienītākais šaha kompozīcijas žanrs ir pasaku šahs.
Krišans ir 2010. gada FIDE šaha kompozīcijas pasaules kausa uzvarētājs pasaku šaha grupā. Ieguvis trīs medaļas FIDE olimpiskajos konkursos: zeltu 2010. un 2012. gadā pasaku šaha grupā, sudrabu — 2012. gadā retro uzdevumu grupā.
5. pasaules čempionātā (WCCI 2010—2012) ieguvis sudraba medaļu pasaku šaha žanrā.
No 2016. gada starptautiskais meistars šaha kompozīcijā.
Piemērs
Uzdevuma risinājums:
Maldinājums: 1.♖f3? 0-0-0? (rokāde nav iespējama, jo balto karalis izdarījis gājienus, "ielaižot" melno karali pa pirmo horizontāli uz "g2") 2.♖×h3 ♘f3 3.♘f2 ♖g1#
Radiometrs
Radiometrs ir elektromagnētiskā starojuma plūsmas mērīšanas ierīce. Mērījuma rezultātus parasti izsaka vatos (W). Radiometru bieži lieto, lai noteiktu un izmērītu enerģijas daudzumu ārpus redzamā gaismas spektra, piemēram, izmērot ultravioleto (UV) vai infrasarkano (IR) starojumu.
Ir zināmi dažādu zinātnieku izstrādāti radiometri, piemēram, Krūksa radiometrs un Nikolsa radiometrs.
Matīss Kaļveršs
Matīss Kaļveršs (dzimis ) ir Latvijas šosejas riteņbraucējs. Pārstāv Kazahstānas kontinentālo komandu Astana Qazaqstan Development Team.
Karjera
Trenējies pie Raivja Belohvoščika.
2021. gadā uzvarēja Latvijas čempionātā junioriem gan grupas, gan individuālajā braucienā, pārstāvēja Latviju 2021. gada Pasaules čempionātā junioru sacensībās.
Pirms 2022. gada sezonas pievienojies Kazahstānas kontinentālajai komandai Astana Qazaqstan Development Team. 2022. gadā Latvijas čempionātā U23 grupas braucienā izcīnīja otro vietu.
Maiks Ričardss
Maiks Ričardss (dzimis 1985. gada 11. februārī) ir kanādiešu hokejists, centra uzbrucējs, Kanādas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2015) ir bez kluba.
Spēlētāja karjera
2001. gadā Ričardss uzsāka spēlēt Ontārio hokeja līgas kluba Kičeneras "Rangers" sastāvā. Pēc otrās kluba sastāvā aizvadītās sezonas viņu NHL draftā izvēlējās Filadelfijas "Flyers" vienība, taču Maiks vēl nākamās divas sezonas aizvadīja "Rangers" sastāvā.
Visbeidzot, pēc 2004.—05. sezonas NHL lokauta, Ričardss uzsāka savu karjeru, jau savā pirmajā sezonā aizvadot 79 spēles Filadelfijas kluba sastāvā. 2007.—08. sezonā Ričardss piedzīvoja izrāvienu, vidēji sezonas gaitā gūstot vairāk nekā punktu spēlē. Nākamajā sezonā Ričardss pildīja jau "Flyers" kapteiņa funkcijas. "Flyers" rindās Ričardss spēlēja līdz pat 2010.—11. sezonas noslēgumam, kad tika aizmainīts uz Losandželosas "Kings" vienību. 2011.—2012. un 2013.—2014. gada sezonās "Kings" sastāvā izcīnījis Stenlija kausu.
Kanādas izlases rindās Ričardss kļuvis par 2010. gada olimpisko čempionu, spēlējis arī 2006. gada Pasaules čempionātā.
Cjui Juaņs
Cjui Juaņs (dzimis 340. gadā p.m.ē., miris 278. gadā p.m.ē.) bija ķīniešu dzejnieks un valsts darbinieks. Pirmais zināmais ķīniešu dzejnieks, tiek uzskatīts par vienu no izcilākajiem senās Ķīnas dzejniekiem. Ir čuci, viena no klasiskajiem ķīniešu dzejas pamatžanriem, autors.
Dzimis aristokrātu ģimenē. Trimdā, kurā izsūtīts pēc nepatiesas apvainošanas, izdarījis pašnāvību. Leģenda par viņa līķa meklēšanu Miluo upē tiek uzskatīta par avotu pūķu laivu festivālam.
Literārajā mantojumā — 25 darbi, tai skaitā poēma "Izraidītā skumjas".
Gustavs Svensons
Gustavs Svensons (sv; dzimis ) ir Zviedrijas futbolists, pussargs, Zviedrijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada spēlē Allsvenskan kluba IFK Göteborg sastāvā.
Sasniegumi
IFK Göteborg
Seattle Sounders
Andreja sala
Andreja sala (ru) ir sala Ziemeļu Ledus okeānā, tiek pieskaitīta Pētera salu arhipelāgam, Krievijas Federācijas galējos ziemeļos. Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu—Ņencu rajonā. Izvietojusies Laptevu jūras dienvidrietumos pie Taimiras pussalas ziemeļaustrumu krasta.
Ģeogrāfija
Sala izvietojusies arhipelāga rietumos. No Taimiras krasta to atdala 2,3 km plats jūras šaurums. 500 m uz dienvidaustrumiem atrodas nelielā Pavla sala. Andreja sala izstiepusies ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā 3,4 km garumā, platākajā vietā 1,8 km plata. Piekraste maz izrobota, vairākas oļu strēles, dienvidu piekrastē lagūnas tipa ezers. Sala veidota no paleozoja kaļķakmens un slānekļa, augstākais paugurs ir 14 m vjl salas ziemeaustrumos. Arktiskās tundras ainava, piekrastē valzirgu kolonijas.
Vēsture
Salu 1736. gadā atklāja Vasīlija Prončiščeva ekspedīcija. Nosaukumu salai par godu Svētajam Andrejam 1739.—1740. gadā piešķīra Haritona Lapteva ekspedīcija. No 1984. līdz 1994. gadam salā atradās flotes radionavigācijas punkts, kopš 2010. gada — GLONASS stacija. 10 km uz dienvidrietumiem Taimiras piekrastē no 1942. līdz 1999. gadam darbojās Andrejas polārstacija.
Jūja Kubo
Jūja Kubo (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Igors Novikovs (šahists)
Igors Novikovs (en, uk; dzimis Harkivā) ir Ukrainas un ASV starptautiskais lielmeistars šahā (1990).
Biogrāfija
1989. gadā Hersonā uzvarējis Ukrainas šaha čempionātā. Trīs reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos, kuros lielāko panākumu izcīnījis savā debijas reizē 1984. gadā Ļvivā, kad ieņēmis 5. vietu.
Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā Poznaņā (1985), Taškentā (1986), Akibas Rubinšteina memoriālā Polaņicazdrojā (1989), Orhūsā (1991), Antverpenē (1995), Kairā (1997), Ņujorkā (2001), Čikāgā (2005, 2008).
Par panākumiem turnīros FIDE 1986. gadā Novikovam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1990. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Kopš 2002. gada pārstāv ASV. Ir pazīstams arī kā šaha treneris.
Pārstāvējis Ukrainas un ASV komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
Vaidelotis Apsītis
Vaidelotis Apsītis (1921—2007) bija latviešu arhitekts, Rīgas pilsētas arhitekts (1960—1964). Latvijas Zinātņu akadēmijas goda biedrs, Rīgas Latviešu biedrības un Brāļu kapu komitejas loceklis.
Dzīvesgājums
Dzimis 1921. gada 12. novembrī Rīgā agronoma Jāņa Apsīša ģimenē. Mācījās Rīgas Franču licejā un Šampoleonas licejā Francijā (1939). Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā Apsīti iesauca Latviešu leģiona 19. divīzijā, kara beigas viņš sagaidīja Liepājā.
Neraugoties uz padomju varai nepatīkamo biogrāfiju, ar tēva drauga Latvijas PSR Augstākās padomes priekšsēdētāja Augusta Kirhenšteina palīdzību viņam atļāva studēt arhitektūru Latvijas Universitātē, 1949. gadā Apsītis sāka strādāt par arhitektu. 1957. gadā viņu uzņēma LPSR Arhitektu savienībā.
Apsīša vadībā tika izstrādāta pilsētbūvniecības dokumentācija Rīgas piepilsētas zonas plānojumam, atpūtas objektu izvietojumam Rīgas līča piekrastē, kā arī Jelgavas, Rēzeknes, Daugavpils plānojumam, priekšlikumi mazstāvu dzīvojamās apbūves, vasarnīcu un atpūtas iestāžu izvietošanai Rīgas apkārtnē. Vadījis projektēšanas darbus daudziem Rīgas dzīvojamiem rajoniem (Jugla, Purvciems, Pļavnieki, Zolitūde u.c.).
Miris 2007. gada 26. maijā.
Čārlzs Bīčkrofts
Čārlzs B. K. Bīčkrofts (en; dzimis kā Čārlzs Bīčkrofts Kejs (en); dzimis, miris ) bija britu kriketa spēlētājs, olimpiskās zelta medaļas ieguvējs.
Edmunds Šmits
Edmunds Šmits (dzimis 1902. gada 11. augustā, miris 1984. gada 7. februārī) bija latviešu luterāņu mācītājs. Rīgas pilsētas prāvesta iecirkņa vikārmācītājs, vadījis dievkalpojumus Mežaparka baznīcā (1940). Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultātes mācībspēks, Dr.theol. (1943). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.
Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Vāciju, bija Baltijas Universitātes teoloģijas profesors, Icehē (Itzehoe) ģimnāzijas direktors. Vēlāk pārcēlās uz dzīvi ASV, bija Lutera Teoloģijas semināra profesors Senpolā, Minesotā. Miris 1984. gada 7. februārī Sentpolā.
Čārlzs Bīčkrofts
Pēc Parīzes olimpiskajiem panākumiem Čārlzs kļuva par vienu no labākajiem sportistiem Devonā un bija apgabala spēlētājs kriketā, hokejā un regbijā. Viņam bija iespēja apgabalu iepazīstināt ar galda tenisu. Papildus tam viņš bija arī izcils šāvējs un piedalījās vairākās šaušanas sacensībās. Viņš bija arī labs peldētājs un darbojās Ekseteras peldēšanas kluba komitejā.
Edijs Redmeins
Edvards Džons Deivids "Edijs" Redmeins (en, dzimis ) ir angļu aktieris un modelis. Viņš ir saņēmis vairākus apbalvojumus, tostarp Amerikas Kinoakadēmijas balvu, Tony balvu, Zelta globusa balvu, Ekrāna aktieru ģildes balvu un BAFTA kino balvu.
Savu profesionālo aktiera karjeru viņš uzsāka Vestendas teātrī, bet 1996. gadā sāka piedalīties televīzijas seriālos. Viņa pirmās lomas kino ir filmās Like Minds (2006), "Labais gans" (The Good Shepherd, 2006) un "Elizabete: Zelta laikmets" (2007).
Par lomu lugā Red (2009—2010) Redmeins saņēma Tony balvu ka labākais aktieris galvenajā lomā.
Plašāku atpazīstamību ieguvis, atveidojot Kolinu Klārku filmā "7 dienas un naktis ar Merilinu Monro" (2011), Mariusu Pontmersiju Toma Hūpera mūziklā "Nožēlojamie" (2012) un Stīvenu Hokingu filmā "Teorija par visu" (2014), par kuru viņš saņēma Zelta globusa balvu nominācijā "Labākais aktieris drāmas filmā", Ekrāna aktieru ģildes balvu, BAFTA kino balvu kā labākais aktieris un Amerikas Kinoakadēmijas balvu nominācijā "Labākais aktieris galvenajā lomā". 2015. gadā filmā "Dāņu meitene" Redmeins atveidoja transdzimuma mākslinieci Lili Elbi. 2016. gadā viņš sāka atviedot Tritona Skamandera lomu filmu sērijā "Fantastiskās būtnes".
Alfrēds Nurža
Alfrēds Nurža (1905—1943) bija Latvijas PSR Tautas komisāru padomes sociālās apdrošināšanas tautas komisārs (1940—1941).
Dzīves gājums
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 21. jūnijā atbrīvots no cietuma. Pēc Latvijas inkorporācijas Padomju Savienībā iecelts par Latvijas PSR sociālās apdrošināšanas tautas komisāru (1940—1941).
Piedalījies Otrā pasaules kara kaujās kā Sarkanās armijas politdarbinieks, kritis 1943. gada 7. janvārī kaujā pie Staraja Rusas.
Kaltaniseta
Kaltaniseta (it, scn) ir pilsēta Itālijas dienvidos, Sicīlijā, Kaltanisetas provinces administratīvais centrs. 2018. gadā pilsētā dzīvoja 62,3 tūkstoši cilvēku. Kaltaniseta ir viena no lielākajām Itālijas komūnām pēc platības. Tās platība ir 421,25 km². Tā atrodas Sicīlijas salas iekšzemē. Pilsētas teritorija galvenokārt ir kalnaina. Pilsētas centra augstums virs jūras līmeņa ir 568 metri, bet augstākā vieta sniedzas 859 metrus virs jūras līmeņa.
X.25
X.25 ir ITU-T standarta protokolu steks pakešu komutācijas datu saziņai teritoriālajos tīklos (WAN), kuru 1974. gadā izstrādāja “International Telegraph and Telephone Consultative Committee” (CCITT).
X.25 vēsture un attīstība
Telekomunikāciju uzņēmumiem balss zvanu digitalizācija bija vienkāršākais veids, kā viņi redzēja iespēju izmantot vienu maģistrālo vadu vairākiem tālruņa zvaniem. X.25 ieviešana palielināja efektivitāti un pievienoja iespēju pārsūtīt digitālos datus, tīkls ir piemērots pakešu komutācijas datu pārraidei teritoriālajos tīklos WAN.
Teritoriālos tīklus parasti veido izmantojot nomātās līnijas. Katras nomātās līnijas galā, maršrutētājs savieno vienas puses lokālo tīklu ar teritoriālā tīkla centrmezglu. Pamata transporta mehānisms var balstīties uz dažādiem protokoliem, piemēram, TCP/IP. Kā citus plaši lietotus protokolus var minēt X.25, ATM un kadru retranslēšanu. Pakešu komutācijā, visi lietotāja nosūtītie ziņojumi avota mezglā tiek sadalīti salīdzinoši mazās daļās, ko sauc par paketēm. Izmantojot pakešu komutāciju, kanāls tiek aizņemts tikai paketes pārraides laikā. Pēc tam to var izmantot citu pakešu pārraidei. Tīkla slēdži saņem paketes no gala mezgliem un, pamatojoties uz adreses informāciju, pārsūta tos viens otram un galu galā uz galamērķa mezglu.
X.25 tīkla struktūra — svarīgas funkcijas
Raksturīga īpašas ierīces klātbūtne, pakešu savācējs/sadalītājs (PAD), kas paredzēta, lai apkopotu datu plūsmu no termināļiem, un nodotu apstrādei datoriem. Terminālis — ierīce, kas pievienota datoram operatīvai datu ievadīšanai un izvadīšanai. PAD — ierīce, kas nodrošina tādu staciju vai termināļu piekļuvi pakešu komutācijas datu tīkliem, kuri nav piemēroti darbam pakešu komutācijas režīmā.
X.25 ir trīs slāņu protokola steks, datu un tīkla slāņos tika izmantoti uz savienojumu orientēti protokoli, lai kontrolētu datu plūsmu un labotu kļūdas. DTE gala lietotāja telpās savienojas ar DCE (sakaru nodrošinātāja iekārtām), izmantojot ierīci, pakešu savācējs/sadalītājs (PAD). DCE — saņemtos datus pārveido formā, kas piemērota to pārsūtīšanai pa datu pārraides līniju. PSE — tīkla slēdži saņem paketes no gala mezgliem un, pamatojoties uz adreses informāciju, pārsūta tos viens otram un galu galā uz galamērķa mezglu. Paketes tiek maršrutētas caur X.25 pamattīklu, izmantojot konkrētajai saziņas sesijai izveidotās virtuālās ķēdes ID numuru.
Adresēšana X.25 tīklos
Ja X.25 tīklam ir jāapmainās datiem ar citiem tīkliem, tam jāatbilst adresācijas standartam X.121. Adresēm, ko sauc arī par starptautiskajiem datu numuriem (IDN), ir dažādi garumi, kas var sasniegt 14 decimālciparus: Tādējādi katrā valstī var izveidot tikai desmit tīklus. Visi pārējie cipari apzīmē nacionālo termināļa numuru. Nacionālais termināļa numurs ļauj identificēt konkrētu ierīci X.25 tīklā.
Fizikālais slānis
Fizikālajā slānī ir divas saskarnes, X.21 un X.21bis, lai pārsūtītu datus vai nu uz DSU/CSU, ja nomātā līnija ir digitāla, vai uz modemu, ja līnija ir analoga. X.21 tika ieviests kā līdzeklis, lai nodrošinātu digitālu signālu nodošanas saskarni telekomunikācijā starp pārvadātājiem un klientu iekārtām. X.21bis izmanto saziņai ar analogajā līnijā. Fizikālajā slānī sakaru savienojuma protokols nav iepriekš noteikts, tas nodrošina iespēju izmantot savienojumu, atbilstoši nepieciešamajam standartam.
Datu posma slānis
Datu posma slānī tiek lietots Balansētā datu posma pieejas protokols (LAP-B), tas nodrošina, ka kadri ir bez kļūdām un pareizā secībā, kā arī nodrošina automātisku retranslāciju kļūdu gadījumā. LAP-B izmanto, lai pārvaldītu sakaru un pakešu kadrēšanu starp datu galiekārtām (DTE) un datu ķēdes galiekārtu (DCE) ierīcēm X.25 protokola stekā. Tas ir uz savienojumu orientēts protokols, kas izmanto “bīdāmā loga algoritmu”, lai nodrošinātu uzticamu kadru pārraidi starp divām tieši savienotām ierīcēm. LAP-B pieder pie Augsta līmeņa datu pārraides kontroles (HDLC) protokolu grupas. Augsta līmeņa datu pārraides kontrole (HDLC) ir sakaru protokolu grupa datu posma slānī, datu pārraidei starp tīkla punktiem vai mezgliem.
Tīkla slānis
Tīkla slānī standarts ir X.25/3 protokols — pakešu apmaiņai starp galiekārtu un datu pārraides tīklu. LAP-B savienojumi nodrošina uzticamu saziņu starp “kaimiņu” mezgliem, bet neaktivizē gala mezglus informācijas apmaiņai. Lai izveidotu virtuālu "no gala līdz galam“ savienojumu ir vajadzīgs X.25/3 protokols. Protokola galvenās funkcijas:
Kopsavilkums
X.25 tīkls ir vecākā un vislabāk pārbaudītā WAN tehnoloģija. X.25 trīs slāņu protokolu steks labi darbojas neuzticamās, trokšņainās saziņas līnijās, labojot kļūdas un kontrolējot informāciju datu posma slānī un tīkla posma slānī.
X.25 tīklu atšķirība slēpjas tīkla slāņa tehnoloģijā. Faktiski pēc virtuālās ķēdes izveides datu pārraidi veic tīkla posma slānis, nevis datu posma slānis. X.25 standarts neapraksta tīkla iekšējo struktūru, tas definē lietotāja saskarni ar tīklu, kas rakturīga WAN. Tīkla iekšējā struktūra var tikt izvēlēta atbilstoši sakaru nodrošinātāja ieskatiem.
Alkobasas klosteris
Alkobasas klosteris (pt) ir 12. gadsimtā dibināts cisterciešu klosteris Portugāles centrālajā daļā, Alkobasas pilsētā, pusceļā no Lisabonas uz Koimbru. 1989. gadā klostera komplekss iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Klosteri 1153. gadā nodibināja pirmais Portugāles karalis Afonsu I un divus gadsimtus tas kalpoja par Portugāles karaļu nekropoli. Klostera vislielākais uzplaukums bija no 14. līdz 16. gadsimtam, kad tas bija arī amatniecības centrs. Klostera katedrāle bija pirmā baznīca Portugālē, kas tika uzcelta gotiskā stilā. 18. gadsimtā klosteris tika pārbūvēts baroka stilā. 1834. gadā, līdz ar Portugāles klosteru sekularizāciju, Alkobasas klosteris tika slēgts.
Artašata
Artašata (hy) ir pilsēta Armēnijā, Ararata reģiona administratīvais centrs. Pilsēta atrodas Araksas upes krastos, aptuveni 30 km uz dienvidaustrumiem no Armēnijas galvaspilsētas Erevānas. 2015. gadā pilsētā dzīvoja 21,3 tūkstoši iedzīvotāju.
Aptuveni 5 km uz dienvidaustrumiem atrodas senā Artaksatas pilsēta, kas savulaik bija Armēnijas Karalistes galvaspilsēta.
2044. gads
2044. gads būs garais gads, kas pēc Gregora kalendāra sāksies piektdienā.
Nodzomi Jamago
Nodzomi Jamago (ja; dzimusi ) ir bijusī japāņu futboliste, bijusi Japānas sieviešu futbola izlases dalībniece.
Bulgārija 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Bulgārija (Bulgārijas kņaziste) 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs bija viena no 14 pārstāvošajām valstīm. Kā apgalvo Bulgārijas Olimpiskā komiteja, šajās spēlēs valsts bija pārstāvēta ar vienu sportistu — Šarlu Šampo, kurš startēja vingrošanā.
Šarls Šampo pēc izcelsmes bija šveicietis, taču dzīvoja un strādāja Bulgārijas galvaspilsētā Sofijā par vingrošanas skolotāju. Atsevišķos avotos viņa rezultāts šajās olimpiskajās spēlēs tiek pieskaitīts pie Šveices rezultātiem.
Vingrošana 25px
Bulgārijas vienīgais pārstāvis šajās olimpiskajās spēlēs Šarls Šampo startēja vingrošanā. Viņš ir startējis trijās sporta vingrošanas disciplīnās. Taču viņa rezultāts un izcīnītā vieta nav zināma.
Mans draugs – nenopietns līķis
"Mans draugs – nenopietns līķis" (en) ir 2016. gada ASV absurda melnās komēdijas filma, kuras režisori un scenārija autori ir Denjels Šeinerts un Denjels Kvans. Filmā galvenās lomas atveido Pols Deino, Denjels Redklifs un Mērija Elizabete Vinsteda.
Cilvēks, kurš iestrēdzis uz neapdzīvotas salas sadraudzējas ar mirušu cilvēku, lai kopā dotos sirreālā ceļojumā mājās.
Alfonsīna Strada
Alfonsīna Strada (it; dzimusi, mirusi ) bija Itālijas riteņbraucēja, vienīgā sieviete, kura piedalījusies vienā no lielajām riteņbraukšanas tūrēm. Viņa startēja 1924. gada Giro d'Italia, organizatoriem viņu uzskatot par vīrieti. Laikraksti viņu nosauca par Sātanu brunčos.
Mans draugs – nenopietns līķis
Filmas "Mans draugs – nenopietns līķis" pirmizrāde notika Sandensas kinofestivālā un to izlaida A24. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, slavējot to par tās unikalitāti.
Alfonsīna Strada
Viņas riteņbraucējas karjera ilga 26 gadus. A. Strada mira 68 gadu vecumā, apkopjot savu motociklu pēc atgriešanās no velosacīkšu apmeklēšanas.
1924. gada Giro d'Italia
Stradai iespēja braukt Giro d'Italia radās nesaskaņu dēļ starp organizatoru Emilio Kolombo no Gazzetta dello Sport un tābrīža labākajiem braucējiem, kuri bija atteikušies piedalīties. Kolombo rīkojās kā bija darījuši Tour de France organizatori un piedāvāja dalību sacensībās katram, kurš to vēlējās. Gazzetta dello Sport apsolīja apmaksāt rēķinus, viesnīcas un pārtiku. Laikraksts piedāvāja dalību 90 braucējiem, 600 vistas, 750 kg cita veida gaļu, 4 800 banānus un 720 olas. Netika piedāvāti komandu menedžeri, masieri, mehāniķi vai komandas auto.
Strada pieteicās kā "Strada, Alfonsin." Pēdējā burta "o" vai "a" trūkums noslēpa viņas dzimumu. Viņu pieņēma ar numuru 72 un pieņemot, ka viņa ir vīrietis, žurnālisti par viņu rakstīja kā Alfonsīno. Patiesība atklājās dienu pirms starta, kad bija jau par vēlu.
Pirmajā dienā viņa finišēja 74. vietā, stundu aiz uzvarētāja, kas tobrīd nebija nekas ārkārtējs, braucējus varēja atdalīt pat vairākas stundas. Viņa finišēja kā 50. no 65 dalībniekiem posmā no Dženovas uz Florenci un nokļuva līdz pat Neapolei. Tad mainījās laika apstākļi. Pūta spēcīgs vējš, lija lietus un pāri ceļam ripoja akmeņi. Strada bija viena no daudziem, kura krita. Viņa salauza velosipēda stūri un viņa stāvēja ceļa malā, līdz kāds zemnieks ar slotas kāta palīdzību salaboja to. Viņa turpināja ar vienu metāla rokturi un slotas kātu kā otru, bet finišēja ārpus laika ierobežojuma.
Elizabeta Polihroniade
Elizabeta Polihroniade (ro; dzimusi kā Jonesku (ro); Bukareste — ) bija Rumānijas starptautiskā lielmeistare šahā (1982).
Biogrāfija
Pārstāvējusi Rumānijas izlasi Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 10 reizes (1966-1974, 1978-1988). Komandu vērtējumā izcīnījusi 4 sudraba (1966, 1972, 1974, 1982) un 2 bronzas (1984, 1986) medaļas, bet individuālajā vērtējumā izcīnījusi 2 zelta (1966, 1982) un sudraba (1984) medaļas.
Bijusi pazīstama arī kā korespondencšahiste. Piedalījusies 2. Pasaules čempionāta korespondencšahā sievietēm (1972—1977), kurā izcīnījusi 4. vietu. .
1960. gadā beigusi Bukarestes Universitātes filozofijas fakultāti. Strādājusi par žurnālisti un redaktori Rumānijas šaha žurnālā Gambit. No 1976. līdz 1989. gadam vadījusi šaham veltītu raidījumu Rumānijas televīzijā. No 1986. gada darbojusies arī kā šaha turnīru tiesnese, bijusi FIDE starptautiskā arbitre.
Krasnohrada
Krasnohrada (uk) ir pilsēta Ukrainas austrumos Harkivas apgabalā, Krasnohradas rajona centrs. Izvietojusies apgabala dienvidrietumos Berestovas upes krastos 100 km no apgabala centra Harkivas.
Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1731. gadā kā jaunais Beļovas cietoksnis, kurā mitinājās zemessardzes pulks no Beļovas pilsētas. Ap cietoksni apmetās galvenokārt kazaki un izbēgušie zemnieki. 1750. gados sāka attīstīties tekstilrūpniecība. 1778. gadā kļuva par apriņķa centru, bet 1784. gadā piešķirtas pilsētas tiesības un pārdēvēta par Konstantinogradu (ru) par godu Katrīnas II mazdēlam. 1922. gadā pārdēvēta tagadējā vārdā.
Mārtiņš Zaurs
Mārtiņš Zaurs (1915-1998) bija latviešu tēlnieks, nodarbojās arī ar interjeru dekoratīvo apdari, porcelāna apgleznošanu un grafiku.
Dzīvesgājums
Dzimis kā Mārtiņš Roberts Zauers 1915. gada 17. februārī Mežotnes pagasta mežsarga ģimenē, pēc zemes reformas 1921. gadā Zaueri ieguva īpašumā zemes gabalu "Stūrīšos". Mācījās Bērzu pamatskolā. Pēc mācībām Ziedoņu dārzkopības skolā (1931-1933) iestājās Rīgas Tautas augstskolas Tēlniecības nodaļā, kur mācījās pie E. Meldera un R. Sutas zīmēšanas un glezniecības studijā.
1934. gadā uzsāka studijas Latvijas Mākslas akadēmijā pie K. Rončevska, K. Zāles un K. Jansona, darbojās mākslinieku biedrībā "Zaļā vārna". 1942. gadā ar diplomdarbu "Zemes māte" ("Zeme") pabeidza studijas un 1942. gadā tika sarīkota viņa pirmā izstāde kopā ar akvarelistu un dekoratoru Eduardu Vītolu. 1944. gadā M. Zaurs iestājās Mākslinieku savienībā, pēckara gados bija Tēlnieku sekcijas priekšsēdētājs (1955-1958). Pirms Valtera Ulbrihta vizītes Rīgā 1959. gadā Mārtiņš Zaurs izgatavoja jaunu Herdera pieminekli Vecrīgā. Kādu laiku viņš strādāja Mākslas salonā, Rīgas porcelāna fabrikā un kombinātā "Māksla". Viņa koka skulptūru grupa "Vagara Trejača dzimta" (1965–1967) atrodas Etnogrāfiskajā brīvdabas muzejā.
Vasaras pavadīja savās dzimtsmājās "Stūrīšos", kur mūža nogalē pārvācās uz pastāvīgu dzīvi. Viņa pēdējā personālizstāde sarīkota Latvijas Tēlnieku namā 1985. gadā.
Miris 1998. gada 21. novembrī "Stūrīšu" mājās.
Vēbera-Fehnera likums
Vēbera-Fehnera likums apraksta sakarību, ka dzirdes sajūtu izmaiņa ir proporcionāla skaņas stipruma logaritma izmaiņai.
Jānis Krastiņš (arhitekts)
Jānis Krastiņš (dzimis Rīgā) ir latviešu arhitekts, arhitektūras teorētiķis, daudzu arhitektūras vēstures grāmatu autors. Rīgas Tehniskā universitātes Arhitektūras fakultātes profesors, Rīgas Tehniskās universitātes Arhitektūras vēstures un teorijas katedras vadītājs. Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis.
Dzīvesgājums
1967. gadā beidza studijas RPI. No 1967. līdz 1969. gadam strādāja par arhitektu projektēšanas institūtā «Komunālprojekts». No 1972. gada bija pedagogs RPI (no 1977. gada docents). 1973. gadā aizstāvēja arhitektūras zinātņu kandidāta grādu (disertācijas tēma «Rīgas arhitektūra 19. gs. otrajā pusē - 20. gs. sākumā»).
Darbi
Vairāku dzīvojamo un sabiedrisko ēku rekonstrukcijas un interjeru projekti Rīgā. Kafejnīca "Rēzna" Rēzeknē, bērnudārzs Rīgā, Ērgļu ielā, virkne individuālo dzīvojamo ēku.
Prēmijas projektu konkursos: 1969.-1970. - individuālās dzīvojamās ēkas projekts (veicināšanas prēmija) Tipveida klubs (3. pakāpes prēmija) Rindu ēkas (3. pakāpes prēmija) 1976. - Krasta rajona eksperimentālā dzīvojamā vienība 1979.-1980. - vairāku sabiedrisko un administratīvo ēku projekti, t.s.k. viesnīca Saldū, Majoru dzelzceļa stacija, Pionieru pils Rīgā.
Publikācijas
Vairāk nekā 710 zinātniskas un populārzinātniskas publikācijas, t. sk. monogrāfija "Jūgendstils Rīgas arhitektūrā" (1980), "Padomju Latvijas arhitektūra" (1987, autoru kolektīvā), "Eklektisms Rīgas arhitektūrā" (1988) u.c. vairāk kā 30 grāmatas.
Apbalvojumi
1998. gadā saņēma Latvijas Zinātņu akadēmijas Lielo medaļu par Rīgas 19. un 20. gadsimta arhitektūras izpēti, veicinot Rīgas vēsturiskā centra iekļaušanu UNESCO Pasaules kultūras mantojuma sarakstā.
Jāņa Baumaņa balva arhitektūrā (Latvija, 1989), Fulbraita balva (ASV, 1994), Latvijas Zinātņu akadēmijas Lielā medaļa (1998), Baltijas Asamblejas balva (1998), Rīgas balva (2002), Nopelnu ordeņa virsnieks (Itālija, 2004) un Atzinības krusta lielvirsnieks (Latvija, 2012), Lielā kultūras mantojuma balva (Latvija, 2013), Latvijas Ministru kabineta prēmija (2016), Latvijas Zinātņu akadēmijas diplomi par nozīmīgāko sasniegumu Latvijas zinātnē (2015 un 2018), Lielā Būvindustrijas balva (Latvija, 2019), ICOMOS goda loceklis (2020) u. c.
2014. gada 12. jūlijā Jāņa Krastiņa vārdu piešķīra asteroīdam 85466 Krastiņš.
FIDE Album
"FIDE Album" (FIDE albums) ir almanahs, kurā sakopotas noteiktā laika periodā (parasti trīs gados) publicētās labākās šaha kompozīcijas. Pirmais FIDE albums iznāca 1961. gadā un ietvēra šaha kompozīcijas ar pirmo publikāciju no 1956. līdz 1958.gadam. Vēlāk izdeva arī retro albumus par šādiem diviem laika periodiem: 1914.-1944.g. (3 grāmatās) un 1945.-1955.g.
Albuma nodaļas
Mūsdienās katrā FIDE albumā ir šādas nodaļas:
Šaha kompozīciju atlase
Problēmistu iesūtīto šaha kompozīciju atlasi katrai albuma nodaļai veic starptautiska tiesnešu kolēģija (3 tiesneši un direktors). Katrs tiesnesis novērtē visas iesūtītās kompozīcijas ar punktu skaitu no 0 (slikts) līdz 4 (labs). Ja kompozīcija iegūst summā 8 vai vairāk punktus (dažos gadījumos arī 7,5 punktus, ja nodaļai atlasīto uzdevumu skaits ar 8 un vairāk punktiem ir pārāk mazs), to iekļauj FIDE albumā.
Šaha kompozīcijas titulu iegūšana
Par katru uzdevumu, kas publicēts FIDE albumā, tā autors iegūst 1 punktu, par etīdi — 1,67 punktus. Ja kompozīcijai ir vairāki autori punkti tiek sadalīti. Sasniedzot noteiktu punktu skaitu problēmists iegūst titulu šaha kompozīcijā:
Baltika Group
Baltika Group ir Igaunijas apģērbu mazumtirdzniecības uzņēmums, kas dibināts 1928. gadā. Grupa veido kolekcijas savam apģērbu zīmolam, vada mazumtirdzniecības tīklus un darbojas Baltijas valstīs, Centrāleiropā un Austrumeiropā. Galvenais birojs atrodas Tallinā un tā akcijas tiek kotētas Nasdaq Tallinn Aktsiaselts biržā. Uzņēmums ir kļuvis par vadošo modes dizaina uzņēmumu Baltijas valstīs. Tam ir meitasuzņēmums SIA Baltika Latvija, kam pieder 7 veikali Latvijā, kas dibināts 2002. gadā. Baltika Group pieder, izstrādā un pārvalda 2 apģērbu zīmolus: Ivo Nikkolo un Monton (pieder līdz 2023. gadam). Tagad uzņēmums koncentrējās uz daudzpusīgu, augstas kvalitātes sieviešu apģērbu un aksesuāru izstrādāšanu ar zīmolu Ivo Nikkolo, ko piedāvā Centrālās un Austrumeiropas tirgiem. Šobrīd tas pārvalda 29 veikalus visā Baltijā un savu interneta veikalu ivonikkolo.com. Uzņēmums kontrolē visus modes procesa posmus: dizainu, ražošanu, piegādes ķēdes vadību, izplatīšanu/loģistiku un mazumtirdzniecību.
FIDE Album
Izdoto albumu uzskaitījums
Ir izdoti šādi albumi:
Baltika Group
Vēsture
1928. gadā Tallinā, Veerenni ielā pēc Haima Karšenšteina (Haim Karshenstein) iniciatīvas tika nodibināts lietusmēteļu ražošanas uzņēmums Gentleman. 1940. gadā padomju vara uzņēmumu nacionalizēja. 1940.-1946. gadā tas tika pārdēvēts par Moela. 1946. gadā to apvienoja ar šūšanas uzņēmumiem Rõivastus un Tallinna Rõivastuskombinaat, un kļuva pazīstams kā Tallinas šūšanas kombināts (Tallinna Õmbluskombinaat). 50. gadu sākumā uzņēmumā tika palaistas pirmās konveijera līnijas. 1959. gadā tas tika pārstrukturēts un pārdēvēts par Õmblusvabrik "Baltika" (Šūšanas fabrika "Baltika"), kas ražoja vīriešu uzvalkus, mēteļus un bija iekāroti visā Padomju Savienībā.
1960. gadā uzņēmumam tika pievienota Tallinas šūšanas fabrikas (Tallinna Õmblusvabriku) 1. darbnīca un Tallinā, Veerenni ielā, tika uzcelta jauna ražošanas ēka. 1970. gadā kļuva pazīstams kā Tallinna Õmblustootmiskoondis "Baltika" (Tallinas šūšanas ražošanas apvienība "Baltika"). 1970-1971. gadā uzņēmuma sastāvā tika pievienoti divi igauņu apģērbu ražotāji — Valga Õmblusvabrik (Valgas šūšanas fabrika) un Õmblusvabrik Virulane (Šūšanas fabrika Virulane).
1987. gadā tika apstiprināta pārstrukturēšanas programma, lai uzlabotu uzņēmuma efektivitāti un produkcijas kvalitāti, kuru vēlāk varētu eksportēt. Šim nolūkam tika izmantota Lielbritānijas un ASV uzņēmumu zināšanas, un Baltika galvenie darbinieki tika apmācīti šajās valstīs. Tika atjaunotas, nomainītas uzņēmuma iekārtas, lai palielinātu pārdošanas apjomus Rietumeiropas tirgos. Pārstrukturēšana tika pabeigta līdz 1990. gadam. Igaunijas Republikas valdība 1990. gada decembrī nolēma pārdot uzņēmumu tās darbinieku izveidotajai akciju sabiedrībai par 31 747 000 rubļiem. Pirms privatizācijas, jaunā uzņēmuma pamatkapitāls tika palielināts par 50%, no kuriem 20% iegādājās Igaunijas valdība un 30% pārdeva publiski. Uzņēmums bija starp pirmajiem sešiem lielajiem privatizētajiem uzņēmumiem Igaunijā. 1991. gadā AS Baltika izveidoja pirmo vīriešu apģērbu zīmolu Baltman. Tika atvērts pirmais veikals Igaunijā. 1993. gadā izveidoja pirmo sieviešu apģērbu zīmolu Christine Collection (CHR). Tika atvērts pirmais veikals Lietuvā. 1994. gadā tika atvērts pirmais veikals Krievijā. 1995. gadā izveidoja otro vīriešu apģērbu zīmolu Evermen. 1996. gadā tika atvērts pirmais veikals Latvijā. 1997. gadā uzņēmuma akcijas tiek kotētas Tallinas Fondu biržā. Baltika akcijas kļūst par labvēlības zīmi Igaunijas radošajai industrijai vietējā tirgus investoriem. 2000. gadā tika atvērti pirmie veikali Ukrainā un Polijā. 2002. gadā sākās stratēģisks pagrieziens uz apģērbu un tirdzniecības uzņēmuma izveidi ar vertikāli integrētu biznesa modeli, kas beidzās 2005. gadā. Izveidoja sieviešu un vīriešu apģērbu zīmolu Monton, kas tika piedāvāts piecos tirgos. 2005. gadā uzņēmuma zīmols Monton kļūst par Igaunijas Olimpiskās komitejas galveno sponsoru. 2006. gadā, apvienojot sieviešu apģērbu zīmolu Christine Collection (CHR) un vīriešu apģērbu zīmolu Evermen, izveidoja sieviešu un vīriešu apģērbu zīmolu Mosaic. AS Baltika atver savu 100. veikalu. Uzņēmums iegādājas vecāko un labi pazīstamo Igaunijas dizaineru — Ivo Nikkolo, Kirke Arons un Jüri Siim — radīto sieviešu apģērbu zīmolu Ivo Nikkolo, kas dibināts 1994. gadā. Vīriešu apģērbu zīmols Baltman svin savu 15. dzimšanas dienu. 2007. gadā AS Baltika tika starp finālistiem biznesa konkursā European Business Awards divās kategorijās. Zīmols Mosaic laida klajā bērnu apģērbus un pārtrauca 2011. gada sākumā. Tika atvērts pirmais veikals Čehijā. Sieviešu un vīriešu apģērbu zīmols Monton svin savu 5. dzimšanas dienu. Uzņēmuma zīmols Monton kļūst par Latvijas Olimpiskās komitejas sponsoru. Igaunijas Personāla attīstības asociācija Baltika's Retail Academy atzīst par vienu no labākajiem personāla projektiem Igaunijā.
2008. gadā AS Baltika svinēja 80 gadu jubileju. Grupas vairumtirdzniecība tika paplašināta līdz Rietumeiropai, uzņēmums noslēdza līgumu ar vadošo Eiropas universālveikalu tīklu Peek & Cloppenburg. No visiem uzņēmuma produktiem 60% tika ražoti ārzemēs: Lietuvā, Krievijā, Ķīnā u. c. 2009. gadā uzņēmums pamet Čehijas tirgu. Tallinā, Veereni ielā, kur iepriekš atradās ražošanas ēka, uzņēmums izveidoja Baltika Kvartal, kas apvieno dizaina un radošos uzņēmumus. Kvartālā tika atklāts jaunas koncepcijas veikals Moetänav (Modes iela), kur pirmo reizi tika pārstāvēti visi četri uzņēmuma zīmoli — Monton, Mosaic, Baltman un Ivo Nikkolo. Sieviešu apģērbu zīmols Ivo Nikkolo svin savu 15. dzimšanas dienu.
2010. gadā uzņēmums pārdod zīmolus MasCara un Herold. AS Baltika atjaunotais birojs tika apbalvots ar Igaunijas Kultūras fonda gada balvu arhitektūrā un Igaunijas Interjera arhitektu biedrības gada balvu biroju kategorijā. 2011. gadā uzņēmums pamet Polijas tirgu. Vīriešu apģērbu zīmols Baltman svin savu 20. dzimšanas dienu. 2012. gadā sieviešu un vīriešu apģērbu zīmols Monton svin savu 5. dzimšanas dienu. 2013. gadā uzņēmums iegādājas sieviešu apģērbu zīmolu Bastion. Starptautiskā aģentūra Dan Pearlman uzņēmumam ir izstrādājusi jaunu koncepciju veikaliem Monton, Mosaic un Baltman. AS Baltika parakstīja franšīzes līgumu ar Lielbritānijas apģērbu tirgotāju A Levy & Son Ltd par Blue Inc zīmola pārstāvēšanu Baltijas valstīs. Uzņēmums ar Igaunijas Olimpisko komiteju atjauno sponsorēšanas līgumu. AS Baltika svinēja 85 gadu jubileju. 2017. gada 31. martā grupā strādāja 1 047 darbinieku. 2018. gadā AS Baltika piederēja 128 veikali 9 valstīs ar kopējo tirdzniecības platību 24 000 m².
2019. gada martā AS Baltika apstiprināja restrukturizācijas pasākumus, kur iecerēja lielāku uzmanību pievērst mazumtirdzniecībai un interneta pārdošanai Baltijas valstīs, tādējādi produktu attīstības procesu padarot efektīvāku. Ražošanas izmaksām augot, tika likvidēts grupai piederošais šūšanas uzņēmums OÜ Baltika Tailor, atlaižot vairāk nekā 300 darbinieku, kas strādāja Tallinas un Kohtla-Jervē ražotnēs, lai izmantotu Eiropas partneru šūšanas pakalpojumus. Šūšanas uzņēmums darbību pārtraucis 1. novembrī un tajā tika izgatavoti trešdaļa no visiem apģērbiem, kas tika pārdoti grupai piederošajos veikalos. 2020. gada pavasarī sāka apvienot savus apģērbu zīmolus Monton, Mosaic un Bastion zem viena vadošā zīmola Monton, tirdzniecības platību saglabājot esošajā apjomā. 11. decembrī paziņo, ka AS Baltika ir pieņēmusi stratēģisku lēmumu turpmākajā apģērbu izstrādes un ražošanas darbā koncentrēties tikai uz vienu apģērbu zīmolu — Ivo Nikkolo, kas piedāvās apģērbus tikai sievietēm. Uzņēmuma mērķis ir to padarīt par starptautisku zīmolu, piedāvājot to sākotnēji Baltijas un vēlāk Viduseiropas un Austrumeiropas tirgos. Un stratēģisku apsvērumu un nelielā pieprasījuma dēļ no sava produktu sortimenta izņems formal elegant stila vīriešu apģērbu, bet uzņēmums apsvērs iespējas nākotnē atgriezties pie vīriešu apģērbu izstrādāšanas.
2021. gada aprīlī paziņo, ka AS Baltika ir parakstījusi līgumu par zīmola Monton preču zīmju pārdošanu Eiropā Ķīnas uzņēmumam Shenzhen Maiteng International Apparel Co., kas šobrīd nodarbojas ar Monton Sports sporta apģērbu pārdošanu. Licence par apģērbu pārdošanu zem zīmola Monton nosaukuma grupai piederēs līdz 2023. gadam. Šo pārejas periodu uzņēmums izmantos, lai prezentētu Igaunijas Olimpisko kolekciju un tirgotu Monton zīmola preču atlikumus. Visi ienākumi no zīmola pārdošanas tiks izmantoti, lai segtu bankas aizdevumu, kas tur preču zīmes ķīlu. Līdz 2021. gada beigām tika slēgti lielākā daļa nerentablo veikalu Baltijā, lai koncentrētos uz peļņas gūšanu labākajās stratēģiskajās vietās.
Zīmola Ivo Nikkolo vēsture
Zīmols Ivo Nikkolo tika dibināts 1994. gadā, kas ir vecākais apģērbu zīmols Igaunijā, kuru izveidoja 3 dizaineri — Ivo Nikkolo, Kirke Arons un Jüri Siim, sākotnēji piedāvājot apģērbus gan sievietēm, gan vīriešiem. Tas tika radīts padomju laikā, kad patērētāji pierada dzīvot pieticīgi, bet vairāk sāka novērtēt augstas kvalitātes apģērbu. Dizaineri tajā laikā izveidoja sieviešu un vīriešu apģērbu līniju. 1994. gada pavasarī Tallinā, Suur-Karja ielā tika atklāts pirmais veikals dizainera Ivo Nikkolo vārdā. 1996. gadā apģērbu zīmols Ivo Nikkolo ienāca Somijas tirgū, bet 1998. gadā — Zviedrijā, kur tas ierindojās blakus prestižajiem Eiropas modes zīmoliem Zviedrijas universālveikalā "NK", vēlāk 2003. gadā ienāca Dānijas un Norvēģijas tirgū. 1997. gadā dizainers Ivo Nikkolo izveidoja uzņēmumu Zik-Zak, lai izstrādātu un pārdotu savu apģērbu. Kopumā uzņēmumā strādāja 35 cilvēki, bija trīs veikali un vairāki izplatītāji Igaunijā, 40 procenti produkcijas nonāca Skandināvijas valstīs. Lai attīstītos, paplašinātos un zīmolam ienāktu jaunos ārvalstu tirgos, dizaineris Ivo Nikkolo 2006. gada jūlijā pārdeva savu uzņēmumu Zik-Zak, kuru iegādājās Baltika Group, dizaineram turpinot konsultācijas par tā attīstību. Darījuma izmaksas tiek lēstas 20 miljonu kronu (1,28 miljoni eiro) apmērā. Zīmols ir novērtēts ne tikai Baltijas valstīs, bet arī no modes skatuves profesionāļiem visā pasaulē — modes tendenču prognozēšanas pasaules līderis WGSN vairākkārt ir pieminējis Ivo Nikkolo imidža kampaņu kā vienu no labākajām pasaulē. No 2021. gada Baltika Group apģērbu izstrādes un ražošanas darbā koncentrējas tikai uz vienu apģērbu zīmolu — Ivo Nikkolo.
Rjota Ošima
Rjota Ošima (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Skrastiņa
Skrastiņa (vīriešu dzimtē Skrastiņš) ir latviešu cilmes uzvārds, kas cēlies no apvidvārda „skrasts” ar nozīmi 'krasts'. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Edvards Hors
Edvards Hors (en; dzimis, miršanas datums nav zināms) bija britu burātājs, olimpiskās zelta un bronzas medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Hors 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas sacensībās. 3 līdz 10 tonnu laivu klases 2. braucienā viņš izcīnīja zelta medaļu kopā ar Hariju Džefersonu un Džonu Hovardu Teilorsu. Savukārt 10—20 tonnu laivu klasē viņš ieguva bronzas medaļu.
Ričards Sīrfoss
Ričards Elans Sīrfoss (Richard Alan Searfoss; dzimis, miris ) bija NASA kosmonauts, ASV Gaisa spēku pulkvedis, izmēģinātājlidotājs.
Ričards Sīrfoss piedzima Mičiganas štata Montklemensā, bet bērnību pavadīja Portsmutā, Ņūhempšīrā.
1978. gadā Sīrfoss ASV Gaisa spēku akadēmijā ieguva bakalaura grādu aeronautikas inženierijā. 1979. gadā viņš Kalifornijas Tehnoloģiju institūtā ieguva maģistra grādu aeronautikā.
1980. gadā Ričards Sīrfoss pabeidza Pilotu apmācības pēcdiploma kursus Viljamsa Gaisa Spēku bāzē un sāka dienestu ASV Gaisa spēkos. No 1981. līdz 1984. gadam viņš dienēja Karalisko Gaisa spēku Leikenheltas bāzē, lidojot ar F-111F. Pēc tam līdz 1987. gadam Mauntinhomas bāzē viņš dienēja par F-111A pilotu instruktoru un ieroču virsnieku. 1988. gadā Sīrfoss absolvēja Jūras kara flotes izmēģinātājpilotu skolu Patuksentriverā. Pēc tam viņš bija lidojumu instruktors ASV Gaisa Spēku izmēģinātājpilotu skolā Edvardsa Gaisa Spēku bāzē.