cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kerplunk
Kerplunk ir amerikāņu pankroka grupas Green Day otrais studijas albums. Tas tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompāniju Lookout! Records. Šis bija pirmais grupas albums, kas tika ierakstīts pašreizējā grupas sastāvā. Kerplunk ir viens no visu laiku vislabāk pārdotākajiem individuāli izdotajiem albumiem. Lielās ierakstu kompānijas pamanīja albuma panākumus un piedāvāja grupai parakstīt sadarbības līgumu. Saskaņā ar 2010. gada augusta datiem albums ASV ir ticis pārdots 753 000 kopiju un 1 miljonu kopiju visā pasaulē. albums tika pārizdots vinila diska veidā.
Indijas emblēma
Indijas Republikas emblēma attēlo Ašokas kolonnas kapiteli četru ar mugurām kopā sēdošu lauvu veidolā. Imperators Ašoka Lielais uzstādīja kolonnu vietā, kur Buda Gautama pirmoreiz vēstīja dharmu un kur tika nodibināta lielākā budistu sangha.
Šī skulptūra 1950. g. 26. janvārī tika pasludināta par Indijas nacionālo emblēmu un tiek izmantota kā heraldiskais simbols.
Skulptūra attēlo uz apaļa abaka sēdošus četrus lauvas, kas simbolizē nāciju, kas ir "vīrišķīga drošsirdībā, stipra miesīgi, saprātīga padomos un iedveš bailes ienaidniekos". Abaks ir rotāts ar četras debespuses simbolizējošiem dzīvniekie: lauva — ziemeļi, zilonis — austrumi, zirgs — dienvidi un vērsis — rietumi (emblēmā redzami ir zirgs un zilonis). Abaks balstās uz dzīvības avotu simbolizējoša atvērta lotosa zieda.
Emblēmā zem abaka novietota devanāgarī rakstīta devīze सत्यमेव जयते (Vien taisnība triumfē), kas ir citāts no Vēdām.
Atmiņas karte
Atmiņas karte jeb zibkarte ir elektroniskā energoneatkarīga zibatmiņas ierīce, ko izmanto digitālas informācijas glabāšanai. Populārākās atmiņas kartes realizācijas (SD/MMC, CF, MS) ir savietojamas ar plašu ierīču klāstu, tostarp viedtālruņiem, ciparkamerām, planšetdatoriem un MP3 atskaņotājiem. Zibkartes bieži pielieto, lai palielinātu gala ierīces atmiņu.
Vēsture
No 1991. gada bija pieejamās PCMCIA formfaktora atmiņas kartes. Laikā no 1995. līdz 2005. gadam norisinājās "formātu karš" starp konkurējošiem zibkaršu formātiem, kurā uzvarēja SD atmiņas karšu formāts. Sākot ar 2010. gadu, vairākums patēriņa preču kategorijas ierīču atbalsta vienīgi kādu no SD karšu formfaktoriem.
SD atmiņas kartes
Secure Digital (SD) ir visplašāk izplatītais atmiņas karšu formāts. Šī formāta zibkartes iedala pēc to fiziskā izmēra jeb formfaktora.
Dželbārta šelfa ledājs
Dželbārta šelfa ledājs (en) ir šelfa ledājs Princeses Martas krastā Karalienes Modas Zemē Antarktīdā. Izvietojies starp Halvfarrigena grēdu rietumos un Blošimenas un Novijas salām austrumos. Ledājs ir ap 110 km garš un 100 km plats. Dienvidos no ledāja paceļas Jēvera kalni. Ledāju pirmie nokartēja norvēģu-zviedru-britu antarktiskā ekspedīcija 1949.-1952. gadā. Nosaukts par godu šīs ekspedīcijas dalībniekam austrāliešu pētniekam Džonam Dželbārtam (John E. Jelbart), kurš gāja bojā vadot traktoru un pārkrītot pār Kvara šelfa ledāja malu 1951. gada 24 februārī.
Rīgas Lapa
Laikraksta izdevējs, kā arī redaktors bija Bernhards Dīriķis, tomēr faktiskais redaktors "Rīgas Lapā" bija Frīdrihs Veinbergs. Laikrakstā tika publicēti raksti par nozīmīgiem sabiedriski politiskiem notikumiem gan Latvijā, gan ārvalstīs. Tāpat tikuši publicēti feļetoni.
"Rīgas Lapas" metiens sasniedza 1200—5000 eksemplārus.
Liene Bērziņa
Liene Bērziņa (dzimusi Liene Zostiņa Smiltenē) ir latviešu TV un radio personība, aktrise, dziedātāja, Biznesa augstskolas „Turība" lektore komunikācijas zinātnē.
Kļuvusi pazīstama ar lomu 1993. gada filmā "Ziemassvētku jampadracis", kurā filmējās kopā ar ģimeni (māsām un brāli). 2004. gadā uzsāka studijas Rīgas Pedagoģijas un izglītības vadības akadēmijā (RPIVA), tomēr, ieguvusi iespēju piedalīties televīzijas šovā, tās pārtrauca. 2005. gadā uzvarēja šovā "Talantu aģentūra" ar niku "Pele". Kopā ar Ediju Šnipki 2008. gadā piedalījās šovā "Zvaigžņu lietus", kurā sasniedza finālu un ieņēma 2. vietu. Vadījusi vairākus TV raidījumus un tiešraides no Rīgas svētku pasākumiem, tai skaitā TV spēli "Zelta drudzis", "OKartes Skatuve". Strādājusi radio: Radio SWH un "Capital FM". Ieguvusi bakalaura grādu sabiedriskajās attiecībās biznesa augstskolā „Turība”.
Ieguvusi maģistra grādu Latvijas universitātē, Biznesa ekonomikas un vadības fakultātē, Stratēģiskās vadības un līderības programmā. Strādājusi Māmiņu klubā kā redaktore, žurnāliste, dažādu pasākumu vadītāja. Šobrīd ir pasniedzēja Biznesa augstskolā Turība, Komunikācijas fakultātē, izveidojusi un vada Māmiņu kluba Labdarības fondu.
Liene Bērziņa strādā un vada komunikāciju Izglītības kvalitātes valsts dienesta īstenotajā Eiropas Sociālā fonda projektā PuMPuRS, kā arī ir Komunikācijas nodaļas vadītāja Valsts izglītības satura centra Administratīvajā un nodrošinājuma departamentā.
Lienes vīrs ir uzņēmējs Kaspars Bērziņš, ģimenē aug divi bērni: dēls Markuss Toms un meita Līna Grieta — Māmiņu kluba superbēbīte — 2013. Liene Bērziņa katru gadu piedalās LNT labdarības dienu pasākumu "Labdarības diena" un "Eņģeļi pār Latviju" vadīšanā. Liene aktīvi iesaistās arī dažādu pasākumu organizēšanā un vadīšanā.
Juzefs Hilzens
Juzefs Ježijs Hilzens (pl, pl, dzimis, miris ) bija Hilzenu dzimtai piederīgs Latgales muižnieks, sabiedriskais darbinieks, rakstnieks.
Amati
Braslavas stārasts, Inflantijas vaivadijas kastelāns (no 1760. gada), Minskas vaivads (no 1767. gada), Lietuvas liekņazistes tribunāla maršals (no 1767. gada), Mstislavas vaivads (no 1770. gadā).
Dzīvesgājums
Juzefs Hilzens dzimis 1736. gadā vācbaltiešu cilmes Minskas vaivada Jana Augusta Hilzena un viņa sievas Konstances, dzimušas Broel-Plāteres ģimenē. Cēlis no Livonijas ordeņa bruņinieku Hilzenu dzimtas, kas pēc Livonijas konfederācijas sadalīšanas kalpoja Polijas un Lietuvas valdniekiem, viņa vectēvs Georgs Hilzens bija Viļakas stārasts. Saņēmis jezuītu izglītību, kopā ar savu draugu un privātskolotāju Karolu Virviču (Karol Wyrwicz) apceļoja Vāciju, Franciju un Itāliju. 1754. gadā kļuva par pāžu Polijas karaļa Augusta III galmā.
Ievēlēts par Inflantijas (1756) un Braslavas (1758) pārstāvi Polijas Seimā. Atbalstīja Staņislava Poņatovska ievēlēšanu par Polijas karali 1764. gadā. Piedalījās 1767. gada Repņina Seima darbā.
Savā 1783.gadā sacerētajā testamentā piešķīra saviem dzimtļaudīm „mūžīgu brīvību”, bet divas trešdaļas mantojuma ar Hilzenu-Šadursku fonda palīdzību novēlēja zinātnes un mākslas veicināšanai, jaunu slimnīcu un nespējnieku māju celšanai.
Brīvmūrnieciskā darbība
Viļņas ložas „Svētā Kārļa bruņinieki“ (Rycerzy św. Karola) loceklis (1776). Varšavas ložas „Catherine á l'Ètoile du Nord" ("Katrīna pie Ziemeļzvaigznes”) pirmais meistars, Polijas provinciālložas lielmeistars (1778-1781), Polijas karalistes un Lietuvas dižkunigaitijas nacionālās lielložas „Grand Orient de Royaume de Pologne et du Grand Duché de Lithuanie” lielmeistara Ignācija Potocka vietnieks no 1783. gada.
Mājas trusis
Visi mājas truši ir cēlušies, pieradinot savvaļas Eiropas trusi (Oryctolagus cuniculus), kura dzimtene ir Eiropas dienvidrietumi — Spānija un Portugāle.
Mājas trušus audzē, lai iegūtu gaļu, kažokādu un vilnu dažādu vilnas izstrādājumu ražošanai, kā arī istabas truši tiek turēti mājas apstākļos kā mīļdzīvnieki. Lauksaimniecībā audzētie truši tiek turēti būros, aizgaldos vai ierobežotos aplokos brīvā dabā.
Vēsture
Lai arī trušus gaļas ieguvei lielos, ierobežotos aplokos jau audzēja Senās Romas laikā, mājas trušu šķirņu selekcionēšana uzsākās tikai viduslaikos. Sākoties 16. gadsimtam, ir reģistrētas pirmās trušu šķirnes, kas atšķīrās viena no otras ar lielumu un krāsu. Taču tikai 19. gadsimtā šķirņu daudzveidība strauji palielinājās. Rietumeiropā un ASV tika rīkotas trušu šķirņu izstādes, salīdzinot un popularizējot jaunās šķirnes, kuras tika specializētas gaļas, kažokādas vai vilnas ieguvei. Trušus kā mājas mīluļus arī sāka audzēt jau 19. gadsimtā, izveidojot daudzas un dažādas istabas trušu šķirnes, kuras joprojām ir populāras mūsdienās.
Mūsdienās trušus plaši izmanto arī zinātnisko pētījumu laboratorijās, lai iegūtu jaunas vakcīnas un izpētītu dažādas toksiskas vielas un to iedarbību uz dzīviem organismiem.
Izskats un īpašības
Priekšējie 2 zobi augšā un apakšā ir izliekti un garāki nekā citi zobi. Ja, graužot barību, tie nenodilst, tad zobi izaug gari un veidojas nepareizs sakodiens. Šādā gadījumā cilvēkam tie regulāri jākopj, tos nokniebjot, lai trusis varētu uzņemt barību. Trušiem ir vienkameras kuņģis. Kuņģa sula atdalās nepārtraukti, tādēļ barotavā vienmēr ir jābūt kādai barībai. Trusis ēd 30—80 reizes diennaktī. Ja barība trusim ir pieejama visu laiku, tad barības patēriņš samazinās. Trušiem dzirde un oža ir labāk attīstīta nekā redze, tādēļ katru reizi, kad tiek mainīta barība, tie vispirms to aposta un tad nogaršo.
Trušu plaušu masa ir ļoti niecīga salīdzinājumā ar ķermeņa masu, tādēļ gaisā jābūt pietiekamam daudzumam skābekļa. Ja truši tiek turēti slēgtās telpās, tad jābūt labai ventilācijai, jo liela amonjaka koncentrācija var iedarboties nāvējoši. Trušu pašsajūtu ļoti ietekmē krasas temperatūras svārstības un stresa situācijas.
Šķirņu dažādība
Mūsdienās pasaulē ir daudzas dažādas trušu šķirnes, kas cita no citas atšķiras gan pēc lieluma, gan izskata, gan temperamenta, gan aprūpes prasībām. Mājas trušiem ir ļoti daudzas un dažādas krāsas, apmatojuma garuma un tekstūras dažādība. Katrai šķirnei ir savs selekcijas mērķis atkarībā no pielietojuma.
Gaļas truši
Gaļas ieguvei ir selekcionētas liela auguma trušu šķirnes. Tās aug ātri, un jau 14—16 nedēļu vecumā trušus var kaut. Grillēšanai domātos trušus audzē 70—90 dienas, un tie sver 1—2 kg. Cepšanai domātos audzē 90 dienas līdz 6 mēnešus, un to svars sasniedz 2—3,5 kg. Toties sautējumu trušu gaļu iegūst no trušiem, kas vecāki par 6 mēnešiem un sver vairāk nekā 3,5 kg. Populārākās gaļas šķirnes ir Jaunzēlandes baltais trusis, Jaunzēlandes sarkanais trusis un Kalifornijas trusis.
Vilnas truši
Komerciālai vilnas ieguvei lieto tikai liela auguma šķirņu trušus, lai gan ir selekcionēti arī maza auguma angoras tipa truši. Truša matojums tiek cirpts, ķemmēts vai maigi noplūkts apspalvojuma maiņas laikā. Trušu angoras vilnu parasti sajauc ar citu vilnu izstrādājuma stiprībai. Salīdzinājumā ar aitas vilnu angoras vilna ir piecreiz siltāka, un tā ir ļoti mīksta un patīkama. Populārākās vilnas trušu šķirnes ir angļu angoras trusis, franču angoras trusis, satīna angoras trusis un lielais angoras trusis.
Istabas truši
Jau kopš 19. gadsimta truši ir turēti istabā kā mīļdzīvnieki. Labi kopts trusis nodzīvo 9—12 gadus. Trusis ir gudrs dzīvnieciņš un jau no maza vecuma labi pierod pie jauniem apstākļiem. Labākais trusēna nošķiršanas vecums no mātes ir 2 mēneši. Trusim, kā visiem dzīvniekiem, patīk kārtība un režīms, kas katru dienu atkārtojas. Jo vairāk kārtības un noteiktības, jo drošāks būs trusēns. Trusim var iemācīt savu vārdu, tikai jāievēro to nesaukt daudzos un dažādos vārdos, citādi trusis neklausīsies cilvēka valodā. Populārākās istabas trušu šķirnes ir dažādie pundurtruši, kā Hermelīns, Nīderlandes pundurtrusis un dažādi pundurauntruši.
Uzvedība un barība
Mājas trusis pamatā ēd sienu. Jo sienā lielāka stiebrzāļu dažādība, jo tas ir vērtīgāks. Vispiemērotākās trušu siena stiebrzāles ir timotiņš, parastā kamolzāle, auzas un sējas lucerna. Trusim ir nepieciešama arī siena dažādība, tādēļ ik pa laikam jānomaina siena sastāvs. Lai arī trusim garšo zaļās, sulīgās lapas, to var ar tām pārbarot, kas savukārt izraisa caureju, bet pārāk daudz saldo augļu lietošana izraisa citas slimības.
Trušiem raksturīga koprofāgija — savu mēslu ēšana —, galvenokārt tas notiek naktī un rīta pusē. Mēsli satur olbaltumvielas, kā arī daudz B grupas vitamīnu un minerālvielas. Nakts mēsli mīkstu lodīšu veidā satur 3,5 reizes vairāk olbaltumvielu nekā dienas mēsli. Maziem trusēniem koprofāgija sāk parādīties pēc 23—24 dienām, kad tie sāk ēst citu barību, ne tikai mātes pienu. Tāpēc, lai trusēni nesaslimtu galvenokārt ar kokcidiozi un baktēriju slimībām, būri vienmēr jātur labā sanitārā stāvoklī.
Reprodukcija
Pārojot mājas trušus, jāņem vērā to fiziskais briedums, kas katrai šķirnei iestājas dažādā vecumā. Trusenes pirms dzemdībām veido migas. Trusēni piedzimst akli un neapmatoti. Acis sāk atvērties tikai pēc 10—14 dienām. Pēc 3 nedēļām trusēni sāk atstāt migu un paši meklēt papildu barību, bet pamatā vēl iztiek ar mātes pienu. Jo pienīgāka māte, jo trusēni aug ātrāk.
Let There Be More Light
Let There Be More Light ir britu psihodēliskā roka grupas Pink Floyd ceturtais Amerikas Savienotajās Valstīs izdotais singls. Dziesma arī ir pirmā grupas otrajā studijas albumā A Saucerful of Secrets.
Kompozīcija un ieraksts
Dziesmas autors ir Rodžers Voterss. Tā sākas ar spēcīgu basa rifu, kas daudzreiz atkārtojas līdz panta sākumam. Pantu, mierīgāko dziesmas daļu, iedziedājis Riks Raits, ko pavada Votersa čuksti, bet tam seko vētraina Deivida Gilmora iedziedāta atbilde. Dziesmā arī iekļauts Gilmora pirmais ģitāras solo, kas ierakstīts kādā no Pink Floyd albumiem.
Komerciālie panākumi
Singls tika izdots tikai ASV, dažos eksemplāros, savādākā versijā un neiekļuva pirktāko dziesmu topā. Grupa dziesmu izpildīja koncertos no 1968. līdz 1969. gadam, bieži kā papildus dziesmu.
Plānotā pārizdošana
Dziesmu bija plānots pārizdot kā dziesmas Money no The Dark Side of the Moon pārpirmveidotā izdevuma singla B pusi, bet singla izdošana tika atcelta.
Zamosca
Zamosca ir pilsēta Polijas austrumos, Ļubļinas vojevodistē, apmēram 60 km no Ukrainas robežas. Saukta arī par "renesanses pērli" un "Polijas Paduju". Vecpilsēta lieliski saglabājusi renesanses arhitektūru.
Pilsētas rašanās saistās ar magnāta Jana Zamojska vārdu. kurš 1580.gadā lika pamatus pilsētai. Tika uzaicināti arhitekti no Padujas Itālijā, kuri uzbūvēja pilsētu vienotā renesanses stilā. Zamoscai izdevies paglābties no daudzo karu postījumiem. Otrā pasaules kara laikā vācieši pilsētu nosauca par Himlerštati (Himmlerstadt), jo bija paredzējuši to kolonizēt ar vācu ieceļotājiem.
Zamosca UNESCO pasaules mantojuma sarakstā
Zamosca iekļauta sarakstā, jo dibināta XVI gs. tirdzniecības ceļā, kas savienoja Rietumeiropu un Ziemeļeiropu ar Melno jūru. Pilsētu plānoja Padujas arhitekts Bernando Morando, pamatojoties uz itāļu tā laika teoriju par "ideālu pilsētu". Saglabājusies gandrīz neskarta kā lielisks XVI gs. beigu renesanses pilsētas paraugs, kurš apvieno Itālijas un Centrāleiropas celtniecības tradīcijas.
Cilvēki
Zamoscā dzimuši:
Detroita
Detroita (Detroit, Michigan) ir pilsēta ASV, Mičiganas štata dienvidaustrumos pie Detroitas upes, kas Lielo ezeru sistēmā savieno Senklēras ezeru ar Ēri ezeru. Detroitas upe ir ASV un Kanādas robežupe; Detroitas upes pretējā krastā atrodas Kanādas pilsēta Vindzora. 2000. gadā 81,55% no pilsētas iedzīvotājiem bija afroamerikāņi.
Pilsētas ekonomika tradicionāli balstās autorūpniecībā. Detroitā atrodas autokompānijas General Motors, IT kompānijas Compuware un sabiedriskās ēdināšanas kompānijas Little Caesars galvenās mītnes. Tuvējā Dīrbornā atrodas Ford Motor Company galvenā mītne, bet Obernhilsā — DaimlerChrysler galvenā mītne ASV.
Tā ir populārajā mūzikā pazīstama vieta, kur atrodas pazīstamā ierakstu kompānija Motown Records. Detroita atzīta par tehnomūzikas dzimteni.
Vēsture
Pilsētu 1701. gadā dibinājuši franču virsnieks sirs de Kadiljaks (Antoine Laumet de La Mothe, sieur de Cadillac). 1760. gadā pilsēta kļuva par britu īpašumu. No 1805. līdz 1847. gadam tā bija Mičiganas štata galvaspilsēta. 19. gadsimtā pilsēta attīstījās kā rosīgs tirdzniecības centrs.
1904. gadā Henrijs Fords šeit nodibināja Ford Motor Company, kam sekoja vairāku citu pazīstamu autobūves kompāniju dibināšana. Pilsēta strauji attīstījās un, lai strādātu autorūpnīcās, tajā ieplūda daudz afroamerikāņu no ASV dienvidu štatiem. Sausā likuma laikā Detroita, pateicoties Kanādas tuvumam, bija nelegālā alkohola tirdzniecības centrs.
1970. gados, līdz ar ar naftas krīzi, popularitāti ieguva auto ar nelielu benzīna patēriņu, un ASV ieplūda automašīnas no Eiropas un Japānas. Tas krasi pasliktināja pilsētas ekonomisko stāvokli. Iedzīvotāji to pameta, daudzi pilsētas rajoni kļuva mazapdzīvoti un pilsētā krasi palielinājās noziedzības līmenis.
No 2000. līdz 2010. gadam iedzīvotāju skaits samazinājās par 25 %. Detroita pasludināja bankrotu, kas bija lielākais pašvaldības bankrots ASV vēsturē. Pilsēta no bankrota izgaja 2014. gada 10. decembrī, kad stājies spēkā plāns par Detroitas 18 miljardu dolāru lielo parādu restrukturizāciju.
Sports
Sportā Detroita pazīstama kā NHL līgas hokeja komandas Detroitas "Red Wings", NFL līgas amerikāņu futbola komandas Detroitas "Lions" un MLB līgas beisbola komandas Detroitas "Tigers" mājvieta. NBA basketbola komandas Detroitas "Pistons" bāzējas tuvējā Obernhilsā.
Cilvēki
Detroitā dzimuši:
Harijs Džads
Harijs Džads dzimis Čelmsfordā, Anglijā, ir bundzinieks britu pop roka / pop panka grupā McFly. Kopā ar viņu grupā spēlē Toms Flečers, Dugijs Pointers un Denijs Džouns. McFly kļuva slaveni visā pasaulē 2004. gadā, ar savu debijas albumu Room on the 3rd Floor.
Konstantīns Pēkšēns
Konstantīns Pēkšēns (dzimis Mazsalacas pagastā, miris  Badkisingenē) bija viens no pirmajiem latviešu profesionālajiem arhitektiem, Rīgas domes loceklis (1909), Baltijas hercogistes Reģentu padomes loceklis (1918).
Harijs Džads
Džads ir bundzinieks un dziesmu līdzautors grupā McFly. Džads arī spēlē trompeti un klavieres. Viņš ir arī iedziedājis fona vokālu dažās McFly dziesmās, kā arī dažreiz iepriecina publiku izpildot Enrikes Iglesiesa dziesmu "Hero"
Konstantīns Pēkšēns
Rīgā pēc viņa projektiem uzceltas aptuveni 250 ēkas. Viņa vārdā nosaukta iela Vidzemes priekšpilsētā.
Harijs Džads
McFly slavas pirmsākumos, Harijs bija viens no grupas klusākajiem dalībniekiem, reti runājot intervijās. Tagad viņš ir viens no grupas galvenajiem runātājiem, un viņš nebaidās izrādīt visas savas rakstura īpašības.
Konstantīns Pēkšēns
Dzīvesgājums
Dzimis 1859. gadā Valmieras apriņķa Mazsalacas pagasta Nuķu pusmuižas (Ibden) zemnieku ģimenē, 1869. gadā vecāki pārcēlās uz dzīvi Rīgā. Mācījas R. Vallisa privātskolā, studēja inženierzinātnes Rīgas Politehnikumā (1878—1879), pēc tam arhitektūru (1880—1885). Konstantīns Pēkšēns bija viens no pirmajiem latviešu studentu korporācijas Selonija biedriem. Vēlāk viņš strādāja J. F. Baumaņa būvbirojā, bet no 1886. gada vadīja savu būvbiroju. 1895. gadā pēc viņa projekta uzcēla IV Vispārējo latviešu Dziesmu un Mūzikas svētku ēku Jelgavā, ko uzskatīja par tā brīža lielāko koka konstrukciju pasaulē. 20. gadsimta sākumā K. Pēkšēns nodibināja centrālapkures sistēmu montāžas firmu, kas ilgstoši bija lielākā Rīgā, šo uzņēmumu pēc Pēkšēna nāves pārņēma viņa sievas brālis Bernhards Frēlihs. Paralēli arhitekta darbam Konstantīns Pēkšēns darbojās Rīgas Latviešu biedrībā, piedalījās vairāku latviešu laikrakstu izdošanā. Līdz Pirmajam pasaules karam K. Pēkšēna darbnīcā strādāja gandrīz visi jaunie latviešu arhitekti, kas vēlāk kļuva slaveni — Eižens Laube, Aleksandrs Vanags, Ernests Pole, Augusts Malvess u.c.
Harijs Džads
Televīzijas un filmu pieredze
2005. gada Janvārī, McFly bija viesmākslinieki britu TV seriāla Casualty sērijā. 2006. gadā grupa atveidoja paši sevi jauniešu komēdijā Just My Luck. Harijs kopā ar saviem grupas biedriem ir piedalījies daudzos dažādos britu TV šovos.
Harijs arī piedalījies grupas Busted klipa uzņemšanā, kur viņš spēlēja bungas.
Konstantīns Pēkšēns
Projektētās ēkas
Pēc K. Pēkšēna projektiem 19. un 20. gs. mijā celtnes veidotas tipiskās eklektisma formās:
20. gs. sākumā K. Pēkšēns strādāja galvenokārt racionālā jūgendstila (arī nacionālā romantisma) formās. Nozīmīgākie šā posma darbi:
1903. gadā pēc gruntsgabala īpašnieka un sīktirgotāja Jāņa jeb Jannes Bildata lūguma Konstantīns Pēkšēns projektējis un cēlis sešu ēku kompleksu Liepājas ielā 9, savu roku kompleksa pārveidē un papildināšanā pielicis līdz pat 1928. gadam. Vēsturiski ēkā atradusies maizes ceptuve, gaļas sālītava, pārtikas preču tirgotava, veļas veltuve, kā arī zobārstniecība un brīvprātīgo ugunsdzēsēju vienība. Šobrīd ēku komplekss funkcionē galvenokārt kā dzīvojamā ēka, kā arī viesnīca — Hotel Janne.
Tonalitāte
Tonalitāte ir skaņkārtas absolūtā augstuma izteiksme — noteikta skaņkārta no noteiktas pamatskaņas (piem., do mažors).
Konstantīns Pēkšēns
Projektētās ēkas
2009. gadā Alberta ielas namā 12 (kuras arhitekts bija K. Pēkšēns) atklāja Jūgendstila muzeju. Ēkā atrodas arī Jaņa Rozentāla un Rūdolfa Blaumaņa memoriālais muzejs.
T tests
T tests ir visbiežāk statistikā lietotā metode, lai noteiktu, vai starp divu izlašu aritmētiskajiem vidējiem pastāv statistiski nozīmīgas atšķirības. Šim testam ir vairākas modifikācijas, kas ļauj to izmantot gan atkārtotiem mērījumiem vienā izlasē, gan diviem mērījumiem neatkarīgās izlasēs, kā arī ievērot faktu, vai izlašu dispersijas ir saskaņotas vai nesaskaņotas.
T tests ir parametriskajai statistikai raksturīga metode, kas nozīmē, ka izlasēm, kurās tiek veikti aprēķini, jāatbilst normālsadalījumam. Līdzvērtīga metode neparametriskajā statistikā ir Manna-Vitneja U kritērijs.
Fabrique Nationale de Herstal
Fabrique Nationale de Herstal (FN Herstal vai FN) ir beļģu ieroču ražotājs, kas atrodas Herstālā, Beļģija. Uzņēmums dibināts 1889. gadā, lai ražotu Mausera modeli 1887 šauteni. FN pieder arī Browning arms Company un U.S. Repeating Arms Company (Vinčesters)'.
Kendriks Pērkinss
Kendriks Pērkinss (dzimis Teksasā, ASV) ir profesionāls amerikāņu basketbolists, spēlē centra pozīcijā. Pašlaik (2014) pārstāv NBA klubu Oklahomasitijas "Thunder".
Karjera
2003. gada NBA draftā Pērkinsu ar 27. numuru izvēlējās Memfisas "Grizzlies", taču nekavējoties kopā ar Markusu Banksu tika aizmainīts uz "Celtics". Bostonas komanda pretī atdeva Troju Bellu un Dantaju Džounsu. 2004.—2005. gada sezonā Pērkinss spēlēja krietni vairāk nekā debijas sezonā. Izslēgšanas spēlēs viņa loma komandā nebija liela, taču Pērkinss kļuva par lietderīgu rezervistu.
Interesantā atgadījumā Pērkinss tika iesaistīts 2005. gada izslēgšanas spēlēs Austrumu konferences pirmās kārtas sestajā spēlē. Pret Indianas "Pacers" Pols Pīrss tika noraidīts no laukuma, taču pirms noraidīšanas pret viņu tika pārkāpti noteikumi, kas nozīmēja, ka būs jāizpilda soda metieni. Tā kā Pīrss to darīt nedrīkstēja, oponentu komandas galvenais treneris drīkstēja izvēlēties jebkuru "Celtics" basketbolistu, kurš izpildīs soda metienus. Riks Kārlails izvēlējās tieši Pērkinsu. Viņš nevienu soda metienu nerealizēja, taču papildlaikā Bostonas vienība uzveica konkurentus.
Pēc smaga darba vasaras treniņnometnēs, Pērkinss izpelnījās trenera Doka Riversa atzinību. 2006. gadā viņš aizvadīja vairākas spēles, kurās rādīja lielisku sniegumu, bieži sasniedzot double double. Pēc Marka Blounta aizmainīšanas uz Minesotas "Timberwolves" Pērkinss pat kļuva par pamatpiecinieka spēlētāju.
Kubulu pagasts
Kubulu pagasts ir viena no Balvu novada teritoriālajām vienībām. Izvietojusies novada ziemeļrietumos, robežojas ar sava novada Balvu pilsētu un Rugāju pagastu, Vīksnas un Bērzkalnes pagastiem, Alūksnes novada Jaunannas un Mālupes pagastiem, kā arī Gulbenes novada Litenes pagastu.
Ģeogrāfija
Kubulu pagasts atrodas Latgales ziemeļaustrumos un robežojas ar Vidzemi. Tā platība ir 167,19 km2. Tas robežojas ar Gulbenes novada Litenes pagastu, Alūksnes novada Jaunannas un Mālupes pagastiem, Rugāju novada Rugāju pagastu un Balvu novada Balvu, Bērzkalnes un Vīksnas pagastiem, kā arī ar Balvu pilsētu.
Kubulu pagasta teritorija atrodas Austramlatvijas zemienē. Lielākā daļa pagasta teritorijas ir pieskaitāma pie Adzeles pacēluma, tikai pagasta dienvidu daļa iestiepjas Lubāna līdzenumā. Augstākās virsotnes atrodas pagasta ziemeļu daļā.
Klimats
Gada vidējā temperatūra 4.8oC, siltākais mēnesis jūlijs + 17oC, augstākais janvāris — 7oC. Bezsala periods gadā ~135 dienas, augsnes sasaluma sākums no 10 decembra un pilnīga augsnes atkušana no 15 aprīļa. Nokrišņu daudzums 550-600 mm gadā, 20-25% sniega veidā. Sniega sega 110-130 dienu ar lielām novirzēm siltās un augstās ziemās.
Ģeoloģija
Kubulu pagasta teritorijā ir atrodami vairāki derīgie izrakteņi. Pagasta dienvidu daļā ir atrodama smilts, granti var atrast Silaciemā, sapropelis ir atrodams Pērkonu ezerā, nelieli kūdras krājumi ir pieejami Sitā, māls nelielā daudzumā ir atrodams Druveniekos.
Hidrogrāfija
3,5% Kubulu pagasta teritorijas klāj ūdens.
Upes
Bērzupe, Bolupe, Dvorupe, Dzirla, Kurna, Līpupe, Palnupe, Raganiņa, Silacīma upīte, Sita, Vilkariucis, Zaļčupe.
Ezeri
Balvu ezers, Pārkunu ezers.
Daba
Pagasta teritorijā atrodas dabas liegums «Sitas un Pededzes paliene. Tajā plānota dabas taka. Bez dabas lieguma pagastā pie Balvu ezera atrodas dabas parks «Vecais parks», kā arī pagasta teritorijā atrodami arī vairāki dižkoki. Aiz bērnudārza «Ieviņa» atrodas «Pasaku mežs».
Pagasta augsnes veidojušās uz nabadzīgiem pārskalotas smilts cilmiežiem. Dominē velēnu gleja un velēnu glejotās augsnes, kas ir piemērotas tikai zālāju audzēšanai, tāpēc ievērojamas lauksaimniecības zemes platības netiek apstrādātas un pilnībā apsaimniekotas. Pagasta teritorijā samēra zema augsnes auglība, aramzemei tā ir ~19—29 balles.
Lielu daļu pagasta teritorijas klāj meži. Lielāka daļa no tiem jaukti vai skujkoku meži. Kubulu pagasta teritorijā ir dabas liegums "Sitas un Pededzes paliene", kura lielākā daļa gan iestiepjas Litenes pagastā. Dabas liegums ir izveidots, lai aizsargātu nepārveidotā palieņu pļavas ar vecupēm un ozolu grupām, kā arī, lai aizsargātu teritorijā sastopamās augu un dzīvnieku sugas.
Pagasta teritorijā pārsvarā ir sastopami tie paši dzīvnieki, kas visā Latvijas teritorijā. Tā kā lielu pagasta teritoriju aizņem meži, liela daļa no tiem ir meža dzīvnieki, sastopami ir lāči, vilki, lapsas, stirnas, mežacūkas, kā arī citi meža dzīvnieki. Pagasta mežu teritorijā ir vairāki mikroliegumi, kas izveidoti medņu aizsardzībai. Pagasta ezeros ir atrodas tādas zivis, kā karūsas, līdakas, asari, raudas, līņi un plauži.
39/Smooth
39/Smooth ir amerikāņu pankroka grupas Green Day debijas studijas albums. Tas tika izdots vinila un kasetes veidā sadarbībā ar ierakstu kompāniju Lookout! Records. albums tika pārizdots vinila diska veidā.
Kubulu pagasts
Vēsture
Kubulu pagasts savu nosaukumu ieguvis pateicoties Kubulu meža masīvam, kas klāja lielāko daļu agrākā pagasta teritorijas. Pēc kādas leģendas, kad mežs vēl piederējies vietējiem muižniekiem, tajā zemniekiem bija aizliegts medīt. Tomēr zemnieki šajā mežā tomēr medījuši, bet lai muižkungs neko nenojaustu nomedīto gaļu salikuši milzīgs kubulos, kad gatavoti no turpat mežā augošajiem kokiem un ierakuši zemē. Šādus zemē ieraktus gaļas kubulus muižkungs tomēr reizēm atradis, tāpēc meža masīvs nosaukts Kubulu vārdā. No 1991. līdz 2010. gadam pagasts tika dēvēt par Kubuļu pagastu, bet 2010. gadā nosaukums nomainīts uz Kubulu pagastu.
Vēlajā dzelzs laikmetā Kubulu pagasta teritorija atradās Atzeles zemē, kuru apdzīvoja latgaļi. Atzeles centrs atradās Alūksnē vai Gaujienā un tā bija sadalīta sešos novados — Gaujienā, Alūksnē, Purnavā, Bērzenē, Ābelenē un Abrenē. Domājams, ka visticamāk, Kubulu pagasta teritorija ietilpa Purnavas novadā, kā centrs atradies Viļakā.
Viduslaiki
1224. gadā Tālavas un Adzeles zemes tika sadalīts starp Rīgas arhibīskapiju un Livonijas ordeni. Tagadējā Kubulu pagasta teritorija tika iekļauta Rīgas arhibīskapijas Latvju galā. Iespējams pagasta teritorija bija iekļauta Gulbenes draudzes novadā, jo tur atradās tuvākā pils. Kad 1549. gadā Kokneses soģis Gotarts Neils tika apvainots vecās zemes grāmatas nenodošanā, nodokļu slēpšanā, zemnieku mantas atņemšanā un prettiesiskā zemes lietošanā, viņa taisnošanās pierakstā pieminēta Purnava, Bērzene un Balvi (Balbe). 1551. gada 3. martā Rīgas arhibīskaps Vilhelms izlēņoja zemi pie Balvu ezera bruņiniekam Hansam Meihsneram. Pieminēts arī vecais un jaunais Balvu ceļš, Balvu ezers, pie kura atrodas akmens ar iezīmētu krustu, un Bolupe.
Polijas-Lietuvas valsts
Pēc Livonijas Konfederācijas sabrukuma Kubulu pagasta teritorija 1561. gadā tika iekļauta Pārdaugavas hercogistes Cēsu vaivadijas Viļakas traktā. Savukārt Viļakas trakts bija sadalīts Balvu, Viļakas un Baltinavas galos. Kubulu pagasta teritorija ietilpa Balvu galā. Traktu pārvaldīja stārasts, kura rezidence bija Marienhauzenas pils Viļakā. 1621. gadā pēc poļu—zviedru kara Vidzemes teritorija nonāca Zviedrijas sastāvā, bet atlikusī Latgales teritorija tika pārdēvētā par Inflantijas vaivadiju.
Viļakas stārastu uzskaitījums
1738. gada Viļakas muižas inventarizācijas datos Balvu galā minētas 14 sādžas, starp tām arī Pērkonu un Steķintavas sādžas.
Krievijas Impērija
Pēc Pirmās Polijas-Lietuvas dalīšanas no 1772. līdz 1776. gadam Balvu muiža ietilpa Pleskavas guberņas Daugavas provincē, tad Polockas guberņas Ludzas apriņķī. No 1796. gada tā ietilpa Baltkrievijas guberņas, no 1802. gada Vitebskas guberņas sastāvā.
Balvu muižas īpašnieku uzskaitījums
19. gadsimta beigās sāka veidoties Balvu muižas pagasts. 1878. gada Ludzas apriņķa apdzīvoto vietu sarakstā atrodamas ziņas arī par Balvu pagastu. Kopā minēta 21 sēta ar 43 mājām, kurās dzīvoja 1158 vīrieši un 1063 sievietes, 721 lasītpratējs. 1880. gados Balvu pagastā bija 3703 brīvlaistie zemnieki, 137 apdzīvotas vietas, viena katoļu un pareizticīgo baznīca, viena skola un viena slimnīca, viena labības rezerves noliktava, viena ķieģeļnīca, vienas ūdensdzirnavas, 12 krogi. Balvu pagasts bija viens no pirmajiem Latgalē, kur zemnieki pārgāja dzīvot viensētās.
1902. gadā uzbūvēja dzelzceļa līniju Pitalova — Sita, ko 1916. gadā pagarināja līdz Gulbenei. Pirmie vilcieni pa līniju sāka kursēt 1904. gadā. 1904. gadā sāka būvēt Kubulu pagastskolu (mūsdienās Stacijas pamatskola). 1905. gada revolūcijas laikā Sitas apkārtnē notika sadursmes starp revolucionāriem un kazakiem. 20. gadsimta sākumā zemes banka atpirka zemi no Balvu muižas, kas tika sadalīta kvartālos, kurus savukārt sadalīja zemnieku saimniecībās pareizticīgajiem. Pirmā pasaules kara gados meža darbos Kubulu pagastā tika nodarbināti ķīnieši, taču daudzi no viņiem gāja bojā, jo nekad nebija šādu darbu strādājuši.
Otrais pasaules karš
Latvijas okupācijas laikā 1940. gada 17. jūnijā Balvos ienāca Sarkanā armija. 1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā Balvu stacijā notika izvešanas akcija, 1941. gada 2. jūlijā Balvus okupēja Vērmahts. 1941. gada 8.-9. augustā Celmenes mežā nošāva Balvu ebrejus (no 500 līdz gandrīz 1000 cilvēku). 1944. gada 29. jūnijā Balvus okupēja Sarkanā armija. 1945. gada 21. jūlijā Romūkstu mežā notika Romūkstu kauja starp nacionālajiem partizāniem un padomju karaspēku. Partizāni tika aplenkti un desmit no viņiem krita kaujā.
Padomju laiks
1945. gadā tiek likvidēti pagasti. Tagadējā Kubulu pagasta teritorijā tiek izveidotas trīs ciema padomes — Kubulu, Celmenes un Dekšņu. 1949. gadā tiek izveidots Balvu rajons, kurā tika iekļauta arī Kubulu pagasta teritorija. Sākotnēji, veidojoties pirmajiem kolhoziem, gandrīz katrā ciemā bija pa nelielam kolhozam. 1950. gadā Sitas II kolhozs "Beregovoje", Sitas III kolhozs "Novaja žižņ", Kozlovas kolhozs "Vperjod" un Lassinajas kolhozs "Putj Ļeņina" apvienojās kolhozā Mihaila Kaļiņina vārdā nosauktajā kolhozā, bet Liepavas kolhozs "Draudzība", Briedīšu kolhozs "Briežusala", Tīreļu kolhozs "Brīvā zeme", Paulānu kolhozs "Ziemeļzvaigzne" un Robežnieku kolhozs "Robežnieki" apvienojas kolhozā "Staļina ceļs". 1951. gadā abi kolhozi apvienojās saimniecībā ar nosaukumu "Staļina ceļš". 1959. gadā tiek likvidētās Celmenes un Dekšņu ciema padomes, kas tiek pievienotas Kubulu ciema padomei. 1960. gadā tiek apvienoti mazie kolhozi un tiek izveidota padomju saimniecība "Balvi". 1972. gadā tiek atklāts kultūras nams, 1989. gadā tiek uzcelts bērnudārzs.
Mūsdienas
1991. gada 28. maijā Kubulu ciems tiek reorganizēts par pagastu. 1995. gadā tiek atklāts piemineklis represētajiem iedzīvotājiem. 2000. gadā tiek slēgta dzelzceļa līnija Sita—Pitalova, jo tā tiek uzskatīta par nerentablu. 2004. gadā tiek izveidots dabas liegums "Sitas—Pededzes paliene". 2006. gadā tiek izveidots pagasta karogs. 2009. gadā Kubuļu pagasts tiek pārdēvēts par Kubulu pagastu. 2009. gadā Kubulu pagasts tiek iekļauts Balvu novadā.
Kubulu pagasts administatīvi ietilpt Balvu novadā. Tā centrs atrodas Balvu pilsētā, kur atrodas novada dome. Novada domi veido 15 pašvaldības vēlēšanās ievēlēti deputāti, bet to vada novada domes priekšsēdētājs. Šobrīd Balvu novada domes priekšsēdētājs ir Andris Kazinovskis.
2013. gada pašvaldību vēlēšanu rezultāti Kubulu pagastā
Pirms novadu reformas 2009. gadā, katrā pagastā notika savas pašvaldību vēlēšanas un tika ievēlēti savi septiņi deputāti, bet pagastu vadīja pagasta priekšsēdētājs. Kopš novadu reformas vairs netiek ievēlēts pagasta priekšsēdētājs, bet pagastam ir pārvaldnieks. Kopš 2010. gada Kubulu pagasta pārvaldnieks ir Artūrs Luksts.
Pieminekļi
Pie bijušās Balvu dzelzceļa stacijas ēkas atrodas piemiņas akmens komunistiskā režīma upuriem. 2011. gadā piemiņas akmens tika restaurēts. Katru gadu 25. martā un 14. jūnijā pie tā norisinās atceres pasākumi. Otrs piemineklis atrodas Celmenē, aiz Silaciema—Kurnas kapiem, un tas ir veltīts fašisma terora upuriem — 1941. gadā nošautajiem ebrejiem.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas pēdējos 15 gados
Etniskā sastāva ziņā Kubulu pagastā ir visai līdzīga situācija kā Latvijā kopumā ņemot, taču salīdzinot ar Latgales etnisko situāciju, Kubulu pagasts ir samērā latvisks.
Reliģija
Dominējošās reliģijas ir katoļticība, luterānisms un pareizticība. Kubulu pagastā nav nevienas baznīcas, taču ir trīs krucifiksi un pansionātā "Balvi" ir lūgšanu telpa. Vecākais krucifikss atrodas Kurnas ciemā, tas uzstādīts 1992. gadā, iespējams, ka krucifikss Kurnā ir bijis jau 1930. gados, bet vēlāk padomju laikā nojaukts. 2006. gadā tika uzstādīts jauns krucifikss iepretim kultūras namam. Pie šie krucifiksa parasti katru gadu maijā notiek dziedājumi. 2008. gadā vēl viens krucifikss tika uzstādīts pie pansionāta «Balvi».
Pagastā ir 5 publiskās kapsētas — Silaciema-Kurnas, Pērkonu, Tutinavas un Romūkstu, kur pārsvarā apglabāti katoļticīgie, un Andrakalna kapsēta, kur pārsvarā apglabāti luterāņi. Pansionātam "Balvi" ir sava kapsēta.
Ciemi
Kubulu pagastā ir 38 ciemi. Lielākā daļa no tiem ir skrajciemi, taču daži lielākie tiek pieskaitīti pie vidējciemiem. 2009. gadā Krasnagorkas iedzīvotāji bija savākuši parakstus par ciema nosaukuma maiņu uz Mālkalni, tomēr nosaukuma maiņa nenotika.
Saimniecība
Lielākā daļa Kubulu pagasta iedzīvotāju nodarbojas ar lauksaimniecību, kokapstrādi un darbojas pakalpojumu un izglītības sfērā. Pagasta teritorijā nav lielu uzņēmumu, kuros tiktu nodarbināts liels skaits iedzīvotāju. Lielākā daļa uzņēmumu nodarbojas ar kokapstrādi. Lauksaimniecībā dominē piena produkcijas un lielopu gaļas pārstrāde, graudkopīpa un lopbarības sagatavošana. Pakalpojumu sfēra ir samērā maz attīstīta, jo tikai 3 km attālumā no pagasta centra atrodas Balvu pilsēta. Pagastā darbojas pamatskola, bērnudārzs un pansionāts. Tāpat pagasta centrā ir pieeami divi pārtikas veikali, bet attālākās pagasta vietas apkalpo autoveikals.
Izglītības un kultūra
Kubulu pagastā darbojas Stacijas pamatskola, kas ir viena no lielākajām lauku skolām Balvu novadā. 2013./2014. gada mācību gada sākumā Stacijas pamatskolā mācījās 102 skolēni. Bez pamatskolas pagastā darbojas arī pirmskolas izglītības iestāde "Ieviņa", kuru 2013./2014.mācību gada sākumā apmeklēja 64 bērni.
Kubulu pagastā darbojas bērnu un jauniešu deju kolektīvs "Cielaviņa", kas dibināts 2000. gadā, vidējās paaudzes deju kopa, kas savu darbību uzsākusi 2013. gadā, senjoru dāmu deju kopa "Rūtas", kas darbojas kopš 2007. gada, garīgo dziesmu ansamblis "Vakarblāzma", kura pirmsākumi meklējami 2006. gadā, un vecākais pašdarbības kolektīvs, kas savu darbību uzsācis 1999. gadā, ir jauktais vokālais ansamblis.
Vīgners
Vīgners (de; sieviešu dzimtē Vīgnere) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Brenguļi (stacija)
Brenguļi ir neliela dzelzceļa stacija Valmieras novada Brenguļu pagastā (pēc būtības — izmaiņas punkts). Brenguļu stacijā pieturēja dīzeļvilcieni, kas kursē līnijā Rīga—Lugaži.
No 2019. gada decembra Brenguļu stacijā pasažieru vilcieni vairs nepietur. Stacijā nav biļešu kases.
Igors Šiškins
Igors Šiškins (dzimis ) ir bijušās biedrības "Gustava Celmiņa centrs" agrākais vadītājs. Deviņdesmitajos gados darbojās Pērkonkrusta organizācijā. Viens no notiesātajiem par Uzvaras pieminekļa spridzināšanu Uzvaras parkā 1997. gada jūnijā, kā arī citām spridzināšanām.
Biogrāfija
Dzimis Rēzeknē. Tēvs bijis krievs, bet māte latviete. Pats Igors saka, ka viņš ir latvietis, jo tēvs no mātes šķīries, kad viņš vēl bija mazs, un vide, kurā viņš uzaudzis, bijusi latviska. 1975. gadā absolvējis 19. Profesionāli tehnisko celtnieku vidusskolu, kurā ieguva vidējo profesionālo izglītību. Padomju laikā strādājis par šoferi, atslēdznieku, akmeņkali. Deviņdesmito gadu sākumā iesaistījās kustībā, kura uzskatīja sevi par pirmskara Pērkonkrusta tradīciju un ideoloģijas turpinātāju. Bija saistīts ar padomju Uzvaras pieminekļa spridzināšanu Uzvaras parkā Rīgā 1997. gada naktī no 5. uz 6. jūniju.
Man kā latviešu tautas daļai ir pieņemams tikai etniskais nacionālisms pretēji režīma paustajam valstiskajam nacionālismam, kas pēc savas būtības ir nacionālisma surogāts ar devīzi «Visi pasaules salašņas, apvienojieties!». (..) Nav noslēpums, ka katra krietna latvieša sirdī mājo doma - būtu kāds to «atbrīvotāju» pieminekli uzspēris gaisā. Tautas griba ir Dieva griba. (..) Krievijai ir tiesības Latvijā savākt savu «stabu» ar visiem saviem pazaudētajiem dēliem un meitām.
1998. gada janvārī Satversmes aizsardzības birojs izsludināja Igora Šiškina un citu "Pērkonkrusta" biedru meklēšanu. Tā paša gada aprīlī Šiškins tika aizturēts. Pēc aizturēšanas tika tiesāts un izcieta cietumsodu. 2001. gada 16. janvārī kā pēdējais no notiesātajiem pērkoņkrustiešiem tika atbrīvots tiesas zālē, kad Augstākā tiesa nolēma samazināt Rīgas apgabaltiesas uzlikto cietumsodu. Organizācijas "Pērkonkrusts" darbība tika aizliegta. 2006. gada 9. Saeimas vēlēšanās Šiškins kandidēja no Tēvzemes savienības saraksta, tomēr netika ievēlēts. 2007. gadā nodibināja biedrību "Gustava Celmiņa centrs" jeb saīsināti GCC, kura turpinot Pērkonkrusta tradīcijas. 2013. gadā Šiškins tika tiesāts par sprāgstvielu un ieroču glabāšanu. Šī procesa rezultātā 2014. gadā tika izbeigta biedrības "Gustava Celmiņa centrs" darbība. Pēdējos gados bijis pazīstams arī ar svastikas un tās stilizāciju demonstrēšanu publiskos pasākumos.
Vaiņodes dirižabļu lidosta
Vaiņodes dirižabļu lidosta jeb Vaiņodes gaisa kuģu osta bija Pirmā pasaules kara militārā lidosta, kas funkcionēja Vaiņodē no 1916. gada maija līdz 1917. gada decembrim.
Otrā pasaules kara laikā Vaiņodes lidlauku atjaunoja un Aukstā kara laikā to izmantoja kā vienu no militārajiem lidlaukiem pie PSRS ziemeļrietumu robežas.
Vēsture
Pēc Kurzemes ieņemšanas un frontes stabilizācijas Daugavas kreisajā krastā Vācijas karaspēka vajadzībām pie dzelzceļa līnijas Liepāja—Romni 1916. gada sākumā uzbūvēja kara lidostu, kas bija pakļauta I. armijas korpusa pavēlniecībai Kēnigsbergā.
No 1916. gada rudens dirižablis LZ 58 no Vaiņodes lidostas veica izlūklidojumus Rīgas līcī un bombardēja Krievijas hidroplānu lidlauku pie Roņu salas. Dirižablis LZ 75 Rīgas operācijas laikā 1917. gada 7. septembrī bombardēja dzelzceļa līniju Rīga—Pleskava starp Valmieru un Valku. Vācu uzbrukumā Monzunda arhipelāgam (Unternehmen Albion) šis dirižablis 24. septembrī bombardēja krievu lielgabalu pozīcijas Serves pussalas dienvidu galā (мыс Церель, Kap Zerel), 1. oktobrī Salacgrīvas, bet 16. oktobrī Pērnavas ostu.
Pēc Latvijas brīvības cīņu beigām dirižabļu angārus nojauca un to konstrukcijas izmantoja Rīgas Centrāltirgus paviljonu būvei 1924. gadā.
Vācijas okupācijas laikā Vaiņodes lidlauku līdz 1943. gadam atjaunoja un to izmantoja Luftwaffe 4. triecieneskadriļa (Sturmgeschwader 4). PSRS okupācijas laikā to izveidoja par vienu no militārajiem lidlaukiem pie PSRS ziemeļrietumu robežas ar diviem 2,5 km gariem skrejceļiem. Lidlaukā līdz 1992. gadam bāzējās padomju gaisa spēku 54. gvardes iznīcinātāju aviacijas pulks (54 гвардейский истребительный авиационный полк). 1995. – 1997. gadā Vaiņodes lidlauku daļēji demontēja.
Angāri
Dirižabļu novietošanai uzbūvēja divas 240 m garas halles („Walhalla“ un „Walther“). Halles ar dzelzceļa atzariem bija savienotas ar dzelzceļa līniju Liepāja—Romni.
Dirižabļi
Lidostā bija pastāvīgi stacionēti pieci Vācijas kara flotes dirižabļi jeb cepelīni:
Slāņmākoņi
Slāņmākoņi Stratus (St) — vienveidīgu, bālu, zemu mākoņu slānis, kurš aizsedz visas debesis un caur to netiek Saules stari. Šie mākoņi attīstās horizontālā virzienā. To krāsa var būt gaiši pelēka vai tumši pelēka. Ja virs St mākoņiem nav nekādu citu mākoņu, tiem cauri var spīdēt Saule, dažreiz pat diezgan spoži. Pie slāņmākoņiem pieder arī migla, tāpēc var teikt, ka tie var veidoties pat pie pašas zemes. Parasti St nokrišņus nedod, ja vien nav kādu citu mākoņu, no kuriem krīt nokrišņi, bet tie var izraisīt smidzinošu lietu. Nokrišņi krīt no lietus slāņmākoņiem (Nimbostratus, Ns). Augstāk debesīs atrodas Altostratus un Cirrostratus. Slāņmākoņu pamata augstums var būt no 100 līdz 700 m, biezums 200—800 m.
.af
.af ir Afganistānas Interneta augstākā līmeņa domēns (ccTLD).
Reģistrēšana tiek pieņemta otrajā līmenī, bet ir iespējams arī reģistrēt trešā līmeņa domēnu ar specifiskam nozīmēm. Trešā līmeņa domēnu reģistrēšanā pastāv ierobežojumi, kuri ir atkarīgi no izvēlēta otrā līmeņa domēna. Otrā līmeņa domēniem nepastāv ierobežojumi, bet tie ir dārgāki. Ārzemniekiem visas reģistrēšanas maksas ir augstākas.
Planck (orbitālā observatorija)
Planck turpināja NASA zondes Wilkinson Microwave Anisotropy Probe darbu, bet instrumenti bija ar lielāku jūtību un izšķirtspēju. Tas mērīja reliktstarojuma temperatūru visā debessjumā, meklējot nedaudz siltākus vai aukstākus reģionus par vidējo. Dati no šīs misijas tika izmantoti kosmoloģijas un astrofizikas pētījumos, piemēram, pārbaudot agrā Visuma un kosmisko struktūru rašanās teorijas.
Servisa modulis
Observatorijām Herschel un Planck Itālijā bāzētais uzņēmums Thales Alenia Space izstrādāja strukturāli līdzīgu servisa moduli. Tam bija oktagonāla forma.
Planck orientācija bija tikai pēc vertikālās ass. Tas rotēja vienu apgriezienu minūtē.
Elektroenerģētiskā sistēma
Elektroenerģētiskā sistēma sastāvēja no saules baterijām, akumulatoru baterijas un enerģijas vadības iekārtas. Saules baterijām bija 30 sekcijas, nodrošinot 28 V spriegumu. Saules bateriju panelis izvietots servisa moduļa apakšā, kur tas vienmēr bija vērsts pret Sauli.
Lidojuma gaita
Planck tika palaists 13:12:02 UTC no Gviānas kosmiskā centra ar nesējraķeti Ariane 5ECA kopā ar Herschel Space Observatory. Sākotnēji tas tika ievadīts ļoti eliptiskā orbītā (perigejs 270 km, apogejs 1 120 000 km).
2009. gada 3. jūlijā Planck veica manevru un iegāja Lisažū orbītā ar 400 000 km rādiusu ap Zemes — Saules Otro Lagranža punktu (L2). High Frequency Instrument sasniedza desmito daļu grāda zem absolūtās nulles (0,1 K) 3. jūlijā, tādējādi observatorija kļuva pilnībā funkcionāla.
13. augustā sākās pirmie novērojumi, kas ilga līdz 27. augustam.
kā plānots, izbeidzās dzesēšanas viela abiem instrumentiem, līdz ar to beidzot augstas frekvences instrumenta darbu. Līdz tam laikam debessjuma novērojumu pilns cikls bija veikts piecas reizes. Līdz tika izmantots tikai zemas frekvences instruments, kas spējīgs darboties augstākās temperatūrās, bet tā jūtība bija mazāka. 19. oktobrī izslēgta zinātniskā aparatūra. 21. oktobrī Planck iedarbināja dzinēju, lai izlietotu visu degvielu un ieietu heliocentriskā orbītā. 23. oktobrī 12:10 UTC kosmiskais aparāts tika pilnībā izslēgts.
Pedrosa
Pedrosa var būt:
Aleksandrs Jackēvičs
Aleksandrs Jackēvičs (dzimis Dobelē) ir bijušais Latvijas džudists, tagad — treneris. Sportista karjeras laikā starptautiski pārstāvēja PSRS izlasi. Viņš ir balti sarkanās jostas un 7. dana īpašnieks.
Biogrāfija
Absolvējis LVFKI. Piedalījies Maskavā, kur svara kategorijā līdz 86 kg izcīnīja bronzas medaļu. Panākumus sācis gūt jau jaunieša vecumā. 1975. gadā A. Jackēvičs izcīnīja uzvaru PSRS un Eiropas čempiontitulu jauniešiem, nākamajā gadā sportists uzvarēja Pasaules un Eiropas junioru čempionātā. Pieaugušo vecumā viņš trīs reizes kļuva par Eiropas čempionu (1978, 1980, 1982), 1979. gadā uzvarēja Eiropas čempionātā komandām. Uzvarējis vairākos A kategorijas turnīros. 1982. gadā saņēmis PSRS Nopelniem bagātā sporta meistara nosaukumu.
1980. gadu vidū beidzis sportista karjeru. Vēlāk piecus gadus viņš bija "Dinamo" sporta komandas priekšnieks. 1990. gadā viņš uzsāka darbu Beļģijā, kur vēlāk kļuva par izlases galveno treneri. Viņa audzēkņi izcīnījuši astoņas Olimpisko spēļu medaļas, no kurām viena ir zelta, tāpat 15 medaļas (2 zelta) Pasaules čempionātos un vairāk nekā 50 medaļas (20 zelta) Eiropas čempionātos. 2004. gadā atgriezies Latvijā, kur kļuva par džudo kluba "Lido" sporta direktoru. Tāpat ticis ievēlēts Latvijas Džudo federācijā par viceprezidentu un valdes priekšsēdētāja vietnieku.
Sarakstījis grāmatu Russian Judo ("Krievu džudo"), kas ASV tika izdota 1999. gadā.
Dani Pedrosa
Daniels "Dani" Pedrosa Ramals (es; dzimis Sadabellā, Spānijā) ir profesionāls spāņu šosejas motobraucējs. Pašlaik (2010) brauc MotoGP seriālā un pārstāv Repsol Honda komandu. 2001. gadā debitēja 125 cm3 klasē, kur izcīnīja 1 čempiontitulu 2003. gadā, 250 cm3 klasē izcīnīja divus čempiontitulus pēc kārtas (2004, 2005). D. Pedrosa ir jaunākais pasaules čempions 250 cm3 klasē. Kopš 2006. gada startē prestižākajā motobraukšanas klasē: MotoGP.
Radiviļivas rajons
Radiviļivas rajons ir Ukrainas Rivnes apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Rivnes apgabala Demidivkas, Mliņivas un Dubno rajoniem, Ternopiļas apgabala Kremenecas rajonu, Ļvivas apgabala Brodu rajonu, kā arī Volīnijas apgabala Horohivas rajonu.
Rajona teritorijā 1651. gada 28./30. jūnijā notika Berestečko kauja, kurā poļi-lietuvieši karaļa Jana II Kazimira vadībā sakāva kazakus Bohdana Hmeļnicka vadībā. Rajona teritorijā dzimis Krievijas politiķis Nikolajs Girss (Николай Карлович Гирс, 1820-1895).
Nexus 7
Nexus 7 ir ar Android operētājsistēmu aprīkots planšetdators, ko ir izstrādājuši uzņēmumi Google un Asus. Tam ir 7 collu (17,78 cm) ekrāns un tas pēc parametriem ir līdzīgs planšetdatoriem Nook Tablet, Kindle Fire un Blackberry Playbook.
Par Nexus 7 izdošanu tika oficiāli paziņots Google I/O konferencē 2012. gada 27. jūnijā un to ir plānots izdot 2012. gada jūlija vidū.
Manāma
Manāma (, transliterācija al-Manāma) ir Bahreinas lielākā pilsēta un valsts galvaspilsēta. Manāmā dzīvo aptuveni 155 tūkstoši iedzīvotāju. Manāma ir pieminēta islāma tekstos jau 1300. gados. No 1521. līdz 1602. gadam tā bija Portugāles pakļautībā, bet no 1602. līdz 1783. gadam Persijas pakļautībā. Par Bahreinas galvaspilsētu Manāma kļuva 1971. gadā.
Johans Frīdrihs Hartknohs
Johans Frīdrihs Hartknohs (dzimis Goldapā, miris  Rīgā) bija vācu grāmatu tirgotājs, izdevējs.