cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arlekīnpīle
Ligzdošana
Arlekīnpīles oktobra sākumā izveido monogāmus pārus, kas paliek kopā uz vienu sezonu. Ligzdošana sākas maijā un jūnijā. Abi būvē ligzdu. Dējumā ir 5—8 gaiši dzeltenas olas, kuras perē tikai mātīte. Līdzko mātīte ir uzsākusi perēt, tēviņš to pamet un dodas uz ziemošanas vietām. Nokļuvuši jūrā, tēviņi maina apspalvojumu. Mātīte perēšanas laikā olas nosedz ar dūnām. Tai izveidojas perēšanas laukums, kas nav segts ar spalvām. Olas tiek sildītas ar dūnām un karsto ādu. Pametot ligzdu, māte olas rūpīgi nosedz ar dūnām. Inkubācijas periods ilgst 27—29 dienas. Kad pīlēni izšķiļas, māte drīz vien tos ved uz upi. Mazuļi apmēram pēc 45 dienām sāk lidot, bet māte turpina par tiem rūpēties un tos sargāt līdz brīdim, kad visi dodas uz ziemošanas vietām.
29. gads
29. gads bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās pirmdienā.
LPP/LC
LPP/LC bija centriska politiskā partija Latvijā. Izveidota 2007. gada 25. augustā, apvienojoties Latvijas Pirmajai partijai, partijai "Latvijas Ceļš", "Vidzemes apvienībai" un "Mēs savam novadam".
Pirms 2011. gada ārkārtas Saeimas vēlēšanām partija tika pārdēvēta tās līdera Aināra Šlesera vārdā par Šlesera Reformu partiju LPP/LC, tomēr startēja nesekmīgi un 11. Saeimā tās pārstāvji netika ievēlēti. partijas kongress izlēma par partijas likvidēšanu, pirms tam atgriežoties pie iepriekšējā nosaukuma LPP/LC.
Pirms likvidēšanas Eiropas Parlamentā LPP/LC pārstāvēja viens deputāts (Ivars Godmanis), bet Rīgas domē tā bija pārstāvēta ar 12 deputātiem un veidoja valdošo koalīciju kopā ar apvienību "Saskaņas Centrs". Pēc LPP/LC likvidēšanas tās Rīgas domes frakcija Andra Amerika vadībā izveidoja jaunu politisko partiju "Gods kalpot Rīgai!".
Biedri
2009. gada martā partijā bija 3800 biedri.
Vadība
No izveidošanas 2007. gadā līdz 2009. gadam partiju vadīja divi līdzpriekšsēdētāji: A. Šlesers un I. Godmanis. Kopš 2009. gada A. Šlesers bija partijas vienīgais priekšsēdētājs. Šīs partijas valdē bija arī Dainis Liepiņš, Anda Ozola , Vitālijs Aizbalts, Karina Pētersone, Ainars Baštiks, Dzintars Jaundžeikars, Eiženija Aldermane, Andris Ameriks, Dainis Turlais, Smiltenes domes priekšsēdetājs Ainārs Mežulis, Jēkabpils domes priekšsēdetājs Leonīds Salcevičs, Daugavpils domes priekšsēdētāja Rita Strode, Dagnis Straubergs, Jānis Vilnītis.
Valdībā
2007. gadā partija līdzdarbojās Aigara Kalvīša otrās valdības sastāvā.
2007.-2009. gados LPP/LC bija Ministru prezidenta postenis (I. Godmanis).
Pašvaldībās
2009. gada pašvaldību vēlēšanās iegūtas 12 deputātu vietas Rīgas domē, veidoja valdošo koalīciju kopā ar apvienību "Saskaņas Centrs".
Žans Kalvins
Žans Kalvins (fr,, frm, la; dzimis , miris ) bija reformācijas laika Francijas Karalistes un Šveices teologs un mācītājs. Kalvins bija galvenā figūra teoloģijas sistēmas attīstībā, ko vēlāk nodēvēja par kalvinismu. Viņa zināmākais rakstītais darbs ir "Kristīgās reliģijas institūcijas".
Biogrāfija
Saskaņā ar tradicionālām Žana Kalvina biogrāfijām, 1523. gadā Parīzē viņš sāka studēt teoloģiju, taču nav saglabājušies nekādi tieši dokumenti, kas to apliecinātu. 1525. vai 1526. gadā Žans Kalvins sāka mācīties Orleānas Universitātē tieslietas un humanitārās zinātnes. 1529. gadā, nepabeidzot iepriekš uzsāktās studijas Orleānā, viņš sāka studēt Buržas Universitātē, kur apguva sengrieķu valodu, kas vēlāk noderēja Jaunās Derības studēšanai. 1531. gadā nomira Žana Kalvina tēvs Žerārs Kovēns.
1520. gados viņš nostājas pret Romas Katoļu baznīcu. Pēc protestantu vajāšanām Francijas Karalistē, Kalvins bija spiests bēgt uz Bāzeli, kur 1536. gada martā izdeva savu pazīstamāko darbu "Kristīgās reliģijas institūcijas" (Institutio Christianae religionis).
1536. gadā tika uzaicināts reformēt baznīcu Ženēvā, tomēr 1538. gadā tika no turienes padzīts un apmetās Strasbūrā. 1541. gadā Žans Kalvins atgriezās Ženēvā, kur veica radikālas reliģiskas un sabiedriskas reformas.
Žans Kalvins nomira Ženēvā.
Likumdošanas vara
Likumdošanas vara vai likumdevējvara saskaņā ar valsts varas dalīšanas teoriju ir viena no trijām varas izpausmēm valstī.
Saskaņā ar Monteskjē valsts varas dalīšanas teoriju līdzās likumdošanas varai pastāv izpildvara un tiesu vara. Tās ir savstarpēji saistītas, bet reizē tās ir savstarpēji neatkarīgas (pretstatītas), respektīvi, savstarpēja saistība izpaužas tajā, ka katra no tām var ietekmēt citas varas darbību, bet reizē katrai no tām ir konkretizēta joma valstī, kurā tā ir neatkarīga savā darbībā.
Likumdošanas vara nosaka sabiedrības attīstības stratēģiskos mērķus. Lai šos mērķus īstenotu, likumdevējs izdod vispārsaistošas tiesību normas. Tāpat likumdevējs rada arī politiskos un juridiskos līdzekļus, lai realizētu iepriekšminētos stratēģiskos mērķus, tomēr likumdošanas vara nenodarbojas ar šo tiesību normu tālāko skaidrošanu, pielietošanu, ar kuru tālāk nodarbojas jau izpildvara un tiesu vara. Likumdošanas vara var izdot arī likumus, kam piemīt augstākais juridiskais spēks. Likumdošanas varas realizētās darbības ir vērstas uz to, lai kopumā nodrošinātu sabiedrības kā vienota veseluma pastāvēšanu.
To, kam ir deleģēta likumdošanas vara valstī, nosaka valsts konstitūcija. Lielākoties likumdošanas vara valstī ir deleģēta parlamentam un tautai. Latvijas Republikā saskaņā ar Satversmes 64. pantu likumdošanas vara pieder Saeimai, kā arī tautai Satversmē paredzētā kārtībā un apmēros. Likumdošanas vara tiek deleģēta vēlēšanu ceļā, respektīvi, tā ir deleģēta kolektīvās pārstāvniecības vara. Parlaments tātad ir tautas pārstāvniecības institūts. Likumdošanas vara realizē arī citas funkcijas, piemēram, izveido izpildvaras un tiesu varas augstākās institūcijas, veic valdības, izpildvaras kontroli un citas darbības savas kompetences ietvaros.
Silvija (karaliene)
Zviedrijas karaliene Silvija ir Zviedrijas karaliene (oficiālais tituls: Viņas Majestāte Silvija, Zviedrijas karaliene). Pārvalda septiņas valodas: zviedru, vācu, franču, spāņu, angļu, portugāļu zīmju valodas.
Dzīvesgājums
Dzimusi kā Silvija Renāte Zommerlata (Silvia Renate Sommerlath) 1943. gada 23. decembrī Heidelbergā uzņēmēja Valtera Zommerlata un viņa sievas Alises, dzimušas Soarešas di Toledu (Soares de Toledo), četru bērnu ģimenē kā vienīgā māsa. Pēc Vācijas kapitulācijas Otrā pasaules karā 1945. gadā kopā ar vecākiem devās uz Sanpaulu Brazīlijā, kur dzīvoja līdz 1957. gadam, pēc tam atgriezās Rietumvācijā. Silvija pabeidza ģimnāziju Diseldorfā 1963. gadā un 1960. gadu beigās beidza studijas Minhenē un kļuva par tulku ar specialitāti spāņu valodā. Pirmā darba vieta bija Argentīnas konsulāts Minhenē.
Viņas laulību ceremoniju ar karali Kārli XVI Gustavu 1976. gada 19. jūnijā vadīja arhibīskaps Ulofs Sundbī 1200 promenenšu priekšā. 1977. gada 14. jūlijā karaliskajai ģimenei piedzima kroņprincese Viktorija, 1979. gada 13. maijā princis Kārlis Filips (viņš sakarā ar konstitucionālajām izmaiņām zaudēja pirmā troņmantinieka tiesības uz troni), bet 1982. gada 10. jūnijā — princese Madeleine.
Darbība
Galvenais karalienes uzdevums ir sekot karalim kā ārvalstu vizītēs, tā arī oficiālās vizītēs savā zemē. Bez iepriekš minētā īpaši karaliene interesējas par garīgi slimiem bērniem un bērniem ar invaliditāti.Viņa ir priekšsēdētāja Karaļpāra kāzu fondā, kas atbalsta sporta problēmjautājumu izpēti un invalīdu sportu, kā arī vadītāja Karalienes Silvijas Jubilejas fondā, kas atbalsta invalīdu un bērnu problēmjautājumu izpēti un finansiāli palīdz to risināšanā. Karaliene ir viena no fonda "World Childhood Foundation" dibinātājām, kas darbojas, lai uzlabotu bērnu stāvokli pasaulē, ka arī ir viena no goda loceklēm starptautiskā biedrībā "Mentor Foundation", kuras mērķis ir cīņa pret narkotikām. Pateicoties karalienes iniciatīvai, Stokholmā tika izveidota sabiedriska organizācija "Silvijas nams", kurā izglīto darbiniekus, kuru darbība saistīta ar garīgi atpalikušiem cilvēkiem. Pašlaik karalienes viens no starptautiski sabiedriskajiem darbiem ir cīņa pret bērnu un pusaudžu seksuālu izmantošanu.
Taisons Čāndlers
Taisons Kleotiss Čāndlers (en; dzimis Henfordā, Kalifornijas štatā, ASV) ir amerikāņu basketbolists, spēlē centra pozīcijā, ASV basketbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2014) pārstāv NBA klubu Dalasas "Mavericks".
Karjera
2001. gada NBA draftā viņu Losandželosas "Clippers" izraudzījās ar kopējo 2. kārtas numuru, taču basketbolists uzreiz tika aizmainīts uz Čikāgas "Bulls", pretī saņemot Eltonu Brendu. Čikāgas kluba rindās veiksmīgi aizvadīja 2005. gada izslēgšanas spēles, kurās vidēji spēlē guva 11,7 punktus, kas bija pirmais viņa starts izslēgšanas spēlēs. Pēc 2005.—2006. gada sezonas T. Čāndlers tika aizmainīts uz Ņūorleānas "Hornets". Nākamajā sezonā klubs lielu daļu sezonas mājas spēļu neaizvadīja Ņūorleānā, bet gan Oklahomasitijā viesuļvētras "Katrīna" dēļ. "Hornets" sastāvā T. Čāndlers aizvadīja trīs sezonas. Viņam bija veiksmīga 2007.—2008. gada sezona, kad sākumsastāvā gāja laukumā 79 spēlēs un vidēji spēlē guva 11,8 punktus. 2009.—2010. gada sezonu viņš jau aizvadīja Šarlotas "Bobcats", bet 2010.—2011. gada sezonā pārgāja uz Dalasas "Mavericks". "Mavericks" sastāvā 2011. gadā pirmoreiz karjerā kļuva par NBA čempionu. Starpsezonu laikā pārgāja uz Ņujorkas "Knicks". 2011.—2012. gada sezonā viņš tika atzīts par sezonas labāko spēlētāju aizsardzībā. "Knicks" sastāvā aizvadīja trīs sezonas, pēc kurām atgriezās Dalasas "Mavericks" sastāvā.
Kopā ar ASV izlasi izcīnīja zelta medaļu 2010. gada Pasaules čempionātā. Vēl ir svinējis uzvaru.
30. gads
30. gads bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās otrdienā.
Ekvinokcija
Ekvinokcija (la — ‘vienāds’; nox — ‘nakts’) jeb vienādības ir brīdis, kad Saules centrs šķērso debess ekvatoru. Uz Zemes šāds brīdis ir divas reizes gadā. Pirmo reizi ekvinokcija ir martā (20. vai 21. martā), ko dēvē par pavasara ekvinokciju, bet otro reizi — septembrī (22. vai 23. septembrī), ko dēvē par rudens ekvinokciju. Ekvinokcijas brīdī terminators iet caur abiem Zemes poliem, bet dienas un nakts ilgumi ir aptuveni vienādi.
Ekvinokcijas brīdī iestājas astronomiskais pavasaris vai astronomiskais rudens.
Ekvinokciju un saulgriežu laiki
Tabulā ir apkopoti ekvinokciju un saulgriežu laiki pēdējos un nākamajos gados. Norādīts UTC, kas atšķiras no Latvijas laika (UTC+2 ziemā, UTC+3 vasarā).
1927. gads
1927. gads bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās sestdienā.
Saka (upe)
Pietekas: Mindes strauts, Malduguņu urga (labās), Torka urga, Remešvalks (kreisās).
Upi šķērso autoceļš P111 un pamestais Liepājas—Ventspils dzelzceļš.
Līči (Ģibuļu pagasts)
Līči ir mazciems Talsu novada Ģibuļu pagastā pie dzelzceļa līnijas Rīga-Ventspils Vidusupes krastā 9,5 km no pagasta centra Pastendes. Apdzīvotā vieta izveidojusies pēc 1928. gada pie dzelzceļa pieturas, ko 1926. gadā ierīkoja pie Talsu - Rendas lielceļa pārbrauktuves. 1934.-1960. gados Līčos darbojās pamatskola. Tagadējā stacijas ēka uzbūvēta 1997. gadā.
HK Ak Bars
Hokeja klubs "Ak Bars" (ru; tulkojumā no tatāru valodas — 'sniega leopards') ir Krievijas hokeja komanda no Kazaņas. 1998. un 2006. gadā „Ak Bars” kļuva par Krievijas čempioni. 2008.—2009. gada sezonā klubs kļuva par pirmo KHL čempionu, izcīnot Gagarina kausu. Nākamajā sezonā komanda Gagarina kausu izcīnīja atkārtoti, finālsērijā ar 4—3 pārspējot Balašihas "HK MVD". Mājas spēles komanda aizvada TatNeft Arena.
Vēsture
Klubs tika dibināts 1956. gadā kā „Mašstroj”, bet, kad komanda 1958. gadā pievienojās PSRS hokeja līgai, tā tika pārsaukta par Uricka SK (revolucionāra Moiseja Uricka vārdā). Tā iekļuva KPFSR čempionātā, kur izcīnīja tiesības piedalīties PSRS augstākajā līgā, kur rādīja atzīstamu spēli, lai gan tik un tā līgā klubam neizdevās noturēties. Klubs nostabilizējās otrajā divīzijā, kur sešdesmitajos un septiņdesmitajos gados vidēji spēlē guva četrus vārtus, bet 1962. un 1976. gadā uzvarēja divīzijā un tika atzīta arī par Krievijas čempioni. Septiņdesmito gadu otrajā pusē un astoņdesmito gadu sākumā komanda bija vēl spēcīgāka, bet tai tā arī neizdevās atgūt vietu augstākajā divīzijā. Klubā tobrīd spēlēja tādi spēlētāji kā Sergejs Stolbuns, Ravils Šavalejevs, kurš tika uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem Tatarstānā augušajiem aizsargiem, kā arī Genādijs Maslovs, kurš 1982.—83. sezonā 76 spēlēs atzīmējās ar 140 rezultativitātes punktiem, kas vēl joprojām ir kluba rekords.
Pēc PSRS sabrukuma, klubs tika pārsaukts par „Itiļ” (Itiļ — Volgas sens tjurku nosaukums). Klubs spēlēja Starptautiskajā hokeja līgā, bet tā sniegums nebija pārāk veiksmīgs — „Itiļ” tik tikko noturējās līgā.
2008.—09. un 2009.—10. klubs uzvarēja jaunizveidotās KHL līgas pirmajās divās sezonās, izcīnot Gagarina kausu un vienlaicīgi arī kārtējos divus Krievijas čempiona titulus. 2008.—09. sezonā izjuka ZZM maiņa, kura spēlēja arī Krievijas izlasē, jo Sergejs Zinovjevs pievienojās Maskavas "Dinamo" vienībai. Arī turpmākajās sezonās "Ak Bars" bija viena no vadošajām līgas komandām, taču vien 2012.—13. gada sezonā "Ak Bars" izdevās tikt tālāk par Gagarina kausa otro kārtu, konferences finālā ar 3—4 piekāpjoties Čeļabinskas "Traktor". 2018. gadā komanda trešo reizi izcīnīja Gagarina kausu.
Pašreizējais sastāvs
''Pēdējoreiz atjaunots 2022. gada 24. februārī.''
Edvards Osborns Vilsons
Edvarda Osborna Vilsona darbu izlase:
Traķēnes zirgs
Izskats
Mūsdienās Traķēnes zirga tipiskais augstums skaustā ir 1,57—1,73 m. Tam ir vissmalkākā uzbūve no visiem siltasiņu zirgiem, bet kauli ir blīvi un spēcīgi. Zirgam ir skaistas gaitas, viegli, atsperīgi rikši, mīksti un līdzsvaroti lēkši. Gaitu vieglumu nodrošina traķēniešu uzbūve, slīpie pleci, spēcīgie krusti un labi veidotās kāju locītavas un muskuļainais augums. Zirgam ir labi veidots garš, arkveidīgs kakls.
Traķēnietim ir līdzsvarots temperaments, tas ir uzmanīgs, pietiekami enerģisks un inteliģents, labprāt sadarbojas ar cilvēku. Traķēnes zirgs var būt jebkurā krāsā. Bēra, sirma, ruda un melna ir visbiežāk sastopamās krāsas, bet zirgs var būt arī salns un dārks.
Vēsture
Traķēnes zirga dzimtene ir Prūsija, šķirnes galvenā audzētava tika nodibināta 1732. gadā Traķēnē (kopš 1945. gada Jasnaja Poļana, Kaļiņingradas apgabals). To dibināja karalis Frīdrihs Vilhelms I. 1739. gadā karalis audzētavu atdeva kroņprincim Fridriham II. Šķirnei ir dots tās slavenākās audzētavas vārds. Un visu mūsdienas Traķēnes zirgu ciltsrakstus var atšķetināt līdz šai audzētavai.
Iesākumā prūšu vietējie zirgi (šveiki) bija masīvi, kompakti un spēcīgi, un ātri, bet nelieli, tādēļ Prūsijas kavalērijas vajadzībām tika nolemts veidot armijas jājamzirgu, krustojot vietējo šķirni ar spāņu un arābu zirgiem, lai iegūtu lielāku augumu un elegantāku izskatu. Šķirnes attīstība nopietni aizsākās, kad tika iepirkti augstākās klases tīrasiņu zirgi un arābu zirgi. Tika iepirkti arī divi Donas zirgu ērzeļi Aibars un Baku un ahalteke ērzelis Turkmenatti. Krustošana notika ļoti pārdomāti, un asinis tika jauktas klāt nelielās devās. Mērķis bija radīt zirgu ne tikai, kurš būtu enerģiskāks un straujāks, bet arī saglabāt vietējā zirga labākās īpašības, kā izturību un spēku. Jo zirgu lietoja ne tikai kā jājamzirgu karaspēka vajadzībām, bet arī kā zemnieku darba zirgu miera laikā. Ciltsgrāmata tika izveidota 1877. gadā. Sākot ar šo gadu, šķirnei svešas asinis tika piejauktas ļoti reti, un tika pieļautas tikai tīrasiņu zirgu un arābu zirgu krustojumi.
Mūsdienās šķirnes vaislai ir atļauti tikai traķēnieši, un ļoti retu reizi īpaši piemeklēti tīrasiņu zirgi, angloarābu zirgi vai arābu zirgi. Mūsdienās Traķēnes zirgu audzē visā pasaulē, tā ir ļoti populāra šķirne. Šķirnei ir raksturīga elegance un līdzsvarotība kustībās. To plaši izmanto trīscīņas, iejādes un konkūra sportā. Traķēnes šķirne ir devusi izcilus zirgus, kas uzvarējuši daudzās augstākā ranga sporta sacīkstēs, Olimpiskās spēles ieskaitot.
Ziemassvētku kaujas
Ziemassvētku kaujas jeb Jelgavas operācija (vācu avotos: Aa-Schlachten — 'Lielupes kaujas', krievu avotos: Митавская операция) bija liela, bet pavirši plānota Krievijas Impērijas 12. armijas uzbrukuma operācija Pirmā pasaules kara laikā ar mērķi ieņemt Jelgavu, kas notika laikā no līdz  (no  līdz  pēc vecā stila — Jūlija kalendāra). Kaujas notika purvainā apvidū starp Babītes ezeru un Olaini, kuru dēvēja par Tīreļa purvu. Uzbrukumam Babītes ezera dienvidos norīkoja VI Sibīrijas strēlnieku korpusu ar abām latviešu strēlnieku brigādēm. Krievijas pusē kaujās piedalījās aptuveni 40 000 karavīru, bet Vācijas pusē ap 25 000 karavīru. Reizēm no Ziemassvētku kaujām tiek izdalītas Janvāra kaujas no līdz, kuru laikā Vācijas 8. armija ar daļējām sekmēm mēģināja atgūt zaudētās pozīcijas.
Vācu nocietinājumi
Vācijas 8. armija 1915. gada oktobra otrajā pusē, nespējot turpināt uzbrukumu Rīgas virzienā, veica frontes nocietināšanas darbus pāri Tīreļa purvam līdz Olainei. Gandrīz 30 km pirmās nocietinājumu līnijas izveidošanai uz baļķu pamata uzbēra zemes valni, kas vietām pārsniedza pat 2,5 metru augstumu. Tā iekšpuse un ārpuse tika nostiprināta ar baļķiem un dēļiem. Vaļņa priekšpusē tika izrakts plats grāvis, bet grāvja priekšpuse nodrošināta ar dzeloņstiepļu aizžogojumiem vairākās joslās. Aiz pirmās līnijas atradās blindāžas vai no dzelzsbetona būvētās blokmājas, tādēļ pamatīgie nocietinājumi ļāva tos aizsargāt ar salīdzinoši nelieliem spēkiem. Atbalsta punktos atradās teātris, klubs un baznīca. Visa vācu pirmā līnija gulēja ienaidnieka atbalstu punktu un Ložmetējkalna ierakumu flankējošās ložmetēju un šauteņu uguns joslā. Krietnu gabalu tālāk atradās vācu nocietinājumu otrā līnija ar rezerves bataljoniem.
Pretinieki
Krievijas 12. armija pirms Jelgavas uzbrukuma operācijas 30 km garā frontes iecirknī starp Lielupi un Olaini tika sadalīta trīs grupās — Odiņu (Lielupes kreisajā krastā), Babītes (dienvidos no Babītes ezera) un Olaines (Tīreļa purvā pie Olaines). Galveno triecienu bija jāizdara Babītes grupai ar 48 bataljoniem un 208 lielgabaliem, kurai pretī vācu pozīcijas aizsargāja 19 bataljoni. Babītes grupas kodolu veidoja VI Sibīrijas korpuss, kurā ietilpa 3. un 14. Sibīrijas strēlnieku divīzijas uz tai piekomandētā Apvienotā latviešu strēlnieku divīzija ar divām brigādēm.
Pretī latviešu strēlnieku divīzijai Rīgas frontes Maztīreļa purva nocietinājumos Ziemassvētku kauju laikā atradās Vācijas 8. armijas Jelgavas grupas (komandieris fon Paprics) 6. landvēra brigāde (6. Landwehr-Brigade), kuras sastāvā ietilpa 49. landšturma pulks, 16. landšturma bataljons un 4. Pozenes bataljons. 1. latviešu strēlnieku brigādes uzbrukuma kreisais flangs sadūrās arī ar 10. landšturma pulku, kam pretī cīnījās 14. Sibīrijas divīzija. Vācu 49. landvēra pulks aizstāvēja Ložmetējkalna ziemeļfronti ar savu II un III bataljonu, bet kalna austrumfronti ar 1. rotu, 3. un 4. rota ieņēma pozīcijas Maztīreļa purvā uz dienvidiem no Ložmetējkalna. Aiz katra bataljona pa vienai rotai atradās rezervē. Aiz rotas labā spārna, 200—300 soļus no pirmās līnijas ierakumiem, mežmalā bija izbūvēts rotas atbalsta punkts. Aiz 1. rotas labā spārna, vai pareizāk aiz 2. rotas, rezervē atradās 3. rotas pusrota.
Ziemassvētku kauju gaita
Pēc neveiksmīgās 1916. gada kampaņas Rumānijas teritorijā Krievijas 12. armijas virspavēlniecība saņēma uzdevumu veikt uzbrukuma ofensīvu Rīgas frontē, kas piesaistītu Vācijas karaspēka rezerves un palīdzētu sabiedrotās Francijas karaspēkam izturēt Verdenas kaujas. 1916. gada decembra vidū iestājās sals, kas ļāva pārvietoties pa aizsalušo Tīreļa purvu un forsēt ūdensgrāvjus vācu nocietinājumu priekšā, tādēļ tika steigšus pieņemts lēmums sākt uzbrukumu Ziemassvētkos.
Uzbrukums sākās 23. decembra (5. janvāra pēc jaunā stila) naktī, kad vācieši to vismazāk gaidīja, jo no pārbēdzējiem bija uzzinājuši, ka VI Sibīrijas korpuss no Rīgas frontes tiks pārvietots uz Rumānijas fronti. Vēlāk vācu kara korespondents Emīls Herolds savās atmiņās rakstīja, ka krievu pārrāvumam 5. janvārī bija jāatnes caram kā Ziemassvētku dāvana Kurzemes galvaspilsēta Jelgava. Kaut gan vācu pozīciju stūris starp Jelgavas-Rīgas ceļu un Lielupi dažas dienas pirms tam izturēja aktīvu krievu artilērijas uguni, tomēr pats uzbrukums attiecīgajā uzbrukuma vietā notika negaidīti. Bez artilērijas sagatavošanās nakts aizsegā, izmantojot apvidu un trakojošas sniega vētras virpuļu paslēpti un maskējušies savos sniega tērpos latvieši nepamanīti nokļuva līdz vācu dzeloņstiepļu aizsprostiem un izgrieza tajos ejas, pa kurām uzbrukumā devās galvenie spēki. Straujā triecienā strēlnieki ieņēma vācu ierakumus. Pozenes bataljona 4. rotai frontāli uzbruka 3. Kurzemes latviešu strēlnieku pulks, bet Pozenes bataljona pirmās un pa daļai otrās rotas pozīcijām uzbruka 5. Zemgales pulka vienības, bet tās cieta neveiksmi. Kad 7. Bauskas latviešu strēlnieku pulks un pēc tam arī 8. Valmieras latviešu strēlnieku pulks rītā pārrāva vācu 49. landvēra pulka labā spārna aizsardzības līniju un dienvidrietumu virzienā sāka apdraudēt Pozenes bataljona kreisā spārna aizmuguri.
Toties vācu pozīcijās ieradās trīs kaujas bataljoni no Jelgavas. Divas diennaktis bez atpūtas un stiprā salā, kas naktī sasniedza pat -35 °C, latviešu strēlnieki aizstāvēja iekarotās pozīcijas, atsitot nemitīgus vācu pretuzbrukumus.
Geiša
Geiša tradicionāli ir japāņu sieviete-izklaidētāja un laika kavētāja, kura ir skolota tradicionālajās japāņu mākslās, tostarp mūzikā, dziedāšanā un dejošanā, kā arī prot vadīt tējas ceremoniju un pieprot samisena spēli. Geišas arī iesaista savus klientus vieglās sarunās.
Ziemassvētku kaujas
Ziemassvētku kauju gaita
Kopumā vācu pozīcijās tika izdarīts vairāk nekā 7 km plats pārrāvums, taču 12. krievu armijas virspavēlniecība neorganizēja uzbrukuma turpinājumu, jo, iespējams, nebija gaidījusi tik lielus latviešu strēlnieku panākumus. Bailēs no uzbrukuma Jelgavai vācu 8. armijas virspavēlniecība īsā laikā mobilizēja piecus kājnieku bataljonus un dažādas baterijas no citiem frontes iecirkņiem un nosūtīja uz pārrāvuma vietu. Uz Lielupes kauju apvidu pa dzelzceļu uz Jelgavu tika virzīti arī papildspēki „līdz pēdējam vīram” no tālākām vietām, ieskaitot pat rekrūšus. Tomēr, sakarā ar sliktajiem ceļiem uz lielajiem attālumiem, papildspēki ieradās pakāpeniski.
Geiša
Termini
"Geiša", tieši tulkojot no japāņu valodas nozīmē "mākslinieks" jeb "mākslas cilvēks". Vēl viens Japānā lietots termins ir Geiko. Šis vārds nācis no Kioto dialekta un tā tiek sauktas pilntiesīgās Kioto hanamači geišas. Vārds geiko tiek arī plaši izmantots Kansai reģionā, lai izšķirtu geišas, kas ir skolotas tradicionālajās mākslās no onsen geišām, kuras patiesībā ir prostitūtas, kas kooptējušas jēdzienu "geiša". Prostitūtas no īstām geišām var viegli atšķirt pateicoties sasietai lentei, jeb obi, kas ir uzsiets kimono priekšpusē - īstās geišas obi sien aizmugurē. Geišām sarežģītajā ģērbšanās procesā parasti palīdz profesionāls palīgs un pat tad tas var aizņemt vairāk nekā stundu. Prostitūtām nācās noņemt obi vairākas reizes dienā, tādēļ tas tika siets priekšā, lai to būtu viegli noņemt, un izmantotais mezgls arī bija daudz vienkāršāks.
Ziemassvētku kaujas
Janvāra kaujas - Vācijas pretuzbrukums
Pēc zaudējuma Ziemassvētku kaujās Vācijas 8. armija savilka lielus papildspēkus Jelgavas pilsētā, kuras „ielās pēkšņi redzēja bezmaz vai lielpilsētas rosību. Rota pēc rotas nāca no stacijas ar bungu rīboņu. Kazino bija pārpildīti un karavīru klubi, veikalos izbeidzās kēksi un marmelāde, un armijas grāmatu tirgotavās vācu laikraksti tika izķerti pusstundas laikā pēc pievešanas.” Vācu 8. armijas komandieris artilērijas ģenerālis fon Šolcs (Friedrich von Scholtz) bija saņēmis ziņas par gatavošanos jaunam Krievijas 12. armijas uzbrukumam Daugavas frontē ar 110 000 karavīru, tādēļ izlēma pirmais sākt plašu uzbrukumu.
1917. gada 23. janvārī agri ap pulksten trijiem sākās artilērijas apšaude un visā frontes iecirknī septiņos sākās kājnieku uzbrukums. Uzbrukumā devās Vācijas 8. armijas 1. rezerves divīzija (1. Reserve-Division) un 2. kājnieku divīzija (2. Infanterie-Division), kas sākotnēji bija paredzēta nosūtīšanai uz kaujām Rietumu frontē. Tās uzbruka pāri vācu nocietinājumu pirmajai līnijai šķērsām pāri Tīreļpurvam gandrīz līdz kāpu līnijai purva ziemeļos. Krievi, sibīrieši un latvieši izmisīgi aizstāvējās, īpaši baļķu blokmājās (fortos). Četras viņu rotas tur nokļuva ielenkumā, taču to komandieris nepadevās un atteicās atkāpties pāri purvam. Nākamajā dienā Krievijas karaspēka pretuzbrukumi tika apstādināti pie kāpām, tad viņi zem artilērijas uguns gāja uzbrukumā trešo reizi un atstāja kaujas laukā virs 500 kritušo. Un nākamajā rītā, trešajā kaujas dienā, viņi virzīja masas biezās kolonnās visā frontē uz priekšu starp Lielupi un purvu. Temperatūra nokrita līdz -38 grādiem un sals padarīja tūlītēju kaujas turpināšanu neiespējamu. Vācieši atguva četras piektdaļas no janvāra sākumā zaudētajām pozīcijām.
Geiša
Termini
Geišas mācekles tiek sauktas par maiko - tieši tulkojot "dejas bērns" vai "dejojoša meitenīte". Par maiko kļūst aptuveni no 15 gadu vecuma un mācību ilgums pie geišas ilgst 5 gadus. Kad pieredzējusi geiša ņem jauno meiteni savā apmācībā, viņām tiek noturēta ceremonija un tad pieredzes bagātā geiša kļūst par meitenes vecāko māsu. Vecākās māsas pienākums ir ievest jauno meiteni sabiedrībā, iepazīstināt ar savu klientu pulku, mācīt uzvesties un teorētiskās zināšanas, kuras meitene apguvusi skolā, beidzot izmantot dzīvē.
Ziemassvētku kaujas
Janvāra kaujas - Vācijas pretuzbrukums
23. (10.) janvārī Krievijas 12. armijas vadība uzdeva latviešu un sibīriešu strēlniekiem atjaunot iepriekšējo frontes stāvokli. Atpūtā nosūtītie latviešu strēlnieku pulki atkal tika izsaukti uz fronti. Uzbrukuma centrā tika nozīmēts 3. Kurzemes un 4. Vidzemes latviešu pulks, bet abos flangos 12. Sibīrijas un 54. Sibīrijas pulks. 4. Vidzemes latviešu pulkam 12. janvārī pulksten 5.00 tika uzdots no Ložmetējkalna dienvidu nogāzes uzbrukt ar vienības kreiso flangu gar vācu vaļņa abām pusēm, labajā flangā bija jādarbojas kopā ar 3. Kurzemes latviešu strēlnieku pulku. Ciešot smagus zaudējumus, abu pulku priekšējās rotas uz kādu laiku ieņēma Maztīrelī vācu pozīcijas pie 16. mērķa. Vācu pārspēka nomākti, tomēr dienas gaitā strēlnieki atkāpās uz Ložmetējkalna rajonu. Acīmredzot 4. Vidzemes un 3. Kurzemes pulks uzbrukumu uzsāka atšķirīgos laikos. Ātrumā sagatavojot sarežģīto nakts kauju netika izveidots fizisks kontakts starp abu pulku karavīriem. Četru pulku uzbrukumam nebija konkrēta rezultāta arī tāpēc, ka centralizēti šo nakts kaujas operāciju neviens nevadīja.
Pēc kaujām apbalvotie strēlnieki
Krievijas armijas virsniekiem augstākās atzinības balvas bija Jura ordenis un Jura zobens, bet kareivjiem Jura krusts un Jura medaļa. Šīs augstās atzinības balvas piešķīra par izciliem nopelniem kaujas laukā. 7. Bauskas latviešu strēlnieku pulka komandieri pulkvedi Kārli Gopperu, kas Ziemassvētku kaujās vienu laiku komandēja arī 8. Valmieras latviešu strēlnieku pulku un citu strēlnieku daļu vienības, apbalvoja ar Jura ordeņa 3. šķiru. Par varonību Ziemassvētku kaujās ar Jura IV šķiras ordeni tika apbalvots 2. latviešu strēlnieku brigādes komandieris pulkvedis Andrejs Auzāns un štāba kapteinis V. Ozols, kā arī 7. Bauskas latviešu strēlnieku pulka I bataljona komandieris kapteinis Jānis Vītols, 4. rotas komandieris poručiks Jānis Stulpiņš, 7. rotas komandieris podporučiks Pauls Aleksandrs Šturms (pēc nāves), 3. rotas komandieris podporučiks Kārlis Frīdrihs Frikhofs (pēc nāves). Ar Jura zobenu apbalvoja 5. rotas komandieri podporučiku Ludvigu Vilhelmu Ēvaldu un 1. rotas komandieri podporučiku Hugo Meldri. Ar Jura IV šķiras ordeni tika apbalvoti arī podporučiki Pinka un Zvaigzne un praporščiki Malcenieks, Pelīte, Skujiņš un Liepiņš.
Geiša
Tējas ceremonija
Tējas ceremonija geišas apmācībā ieņem ļoti svarīgu vietu. Bieži vien viesības arī sākas ar īsu tējas ceremoniju.
Tēju pagatavo no pulverī saberztām lapām, tās uzputo vārītā ūdenī līdz putainam zaļam maisījumam sauktam par maču. Tējas ceremoniju vada viens vai divi cilvēki, kuri sēž viesu priekšā un pagatavo tēju ar ļoti tradicionāliem paņēmieniem, izmantojot skaistas tases un bambusa slotiņas. Arī viesi piedalās ceremonijā, jo viņiem ir jāprot pareizi baudīt tēju. Tas nenozīmē vienkārši notupties un padzert tēju. Tēju visi dzer no vienas tases. Kad tase nonāk pie jums, no sākuma ir jāaplūko zīmējums, kurš rotā tasi. Tad jums jāpasaka kompliments par šo daiļo tasītes greznojumu. Tikai pēc komplimenta jūs varat baudīt tēju. Pēc tējas baudīšanas noteikti pirms dot tasīti tālāk, ir ar salveti (par kurām būs parūpējušies ceremonijas vadītāji), jānoslauka tā vieta, kur pieskārušās jūsu lūpas. Tējas ceremonija vairāk līdzinās dejai vai pat meditācijai, kura notiek tupot uz ceļiem.
Dejošana
No visām geišu mākslām deja ir visiecienītākā. Tikai visskaistākajām un daudzsološākajām geišām iesaka tajā specializēties. Tradīciju ziņā tikai tējas ceremonija ir bagātāka ar tradīcijām. Dejas skola ir izveidojusies no kabuki teātra. Dejas laikā sejai ir jābūt pavisam neizteiksmīgai, atdarinot teātra masku. Parasti katra deja ir vesels stāsts, un geiša ar dejas palīdzību to izstāsta. Geišām katru gadu notiek deju festivāli, kuros piedalās labākās dejotājas.
Dziedāšana
Geišas zina ļoti daudz un dažādus dziesmu veidus. Visizplatītākie no tiem ir balādes. Balādes ir gari gabali no kabuki teātriem, kuros tiek izstāstīts kāds notikums. Otrs populārākais ir muzikālie dzejoļi. Tiem vairs nav tik nopietns saturs kā balādēm - tas ir vienkāršs, īss dzejolis, kuru dzied. Dziedāšanas īpatnība ir tāda, ka tradicionālajā japāņu dziedāšanā ir daudz trallināšanas un dziedāts tiek dziļi rīklē, skaņa nāk no deguna nevis mutes.
Samisena spēle
Samisena spēlē specializēties iesaka geišu māceklēm, no kurām nesanāks dejotājas. Tas ir kā spriedums - ja skolotāja iesaka specializēties samisena spēlēšanā, tad šī topošā geiša nekad nebūs dejotāja. Bet ir zināms, ka populārākas kļūst tieši geišas — dejotājas. Samisenu jāmāk spēlēt visām geišām. Tas ir japāņu mūzikas instruments ar trīs stīgām. To spēlē ar plektru, kas veidota no ziloņkaula. Samisena spēle ir diezgan sarežģīta un problēmas sagādā arī tas, ka samisens ir jāspēlē ļoti graciozi.
Bez samisena geišas mācās spēlēt arī citus mūzikas instrumentus.
Geišas frizūra un kosmētika
Geišas mācekles pirmo frizūru sauc par sašķelto persiku. Mācekle sākumā vienmēr ļoti lepojas ar savu frizūru, bet to saglabāt, tāpat kā pārējās geišas frizūras, ir grūti. Meitenēm ir jāguļ uz īpašiem spilveniem, kuri atbalsta tikai kakla daļu. Mācekles frizūrā tiek iepīts krāsains lakatiņš, kuru nomaina pret sarkanas krāsas lakatiņu, kad māceklei ir bijusi Midzuages ceremonija. Mācekles savas frizūras grezno ar skaistām ķemmēm un ziediem, savukārt geišu frizūras ir daudz vienkāršākas un sprādzes geišas atļaujas tikai tad, ja ir jāvada tējas ceremonija.
Geišas grims ir ļoti sarežģīts un tradīcijām bagāts. Piemēram, geišu mācekles krāso sārtus vaigus un spilgti sarkanas lūpas, bet geišas vaigus netonē nemaz un izvēlas diezgan neuzkrītošas lūpu krāsas. Uzsvars ir uz melnajām līnijām ap acīm, jo tās ļoti kontrastē ar balto seju. Kad geiša uzliek balto grimu, viņa gar matu zonu atstāj nenokrāsotu līniju un uz kakla ir tradicionālais nenokrāsotais trīsstūris — japāņi uzskata, ka tieši kakls ir visskaistākā ķermeņa daļa, tāpēc arī kimono aizmugurē ir liels kakla izgriezums. Geišas gados vairs balto grimu nelieto - tā ir jaunības privilēģija.
Geišu attiecības ar sievām
Sievas neuzskata, ka geišas apdraudētu laulību. Viņas parasti zina, pie kurām geišām ciemojas viņu vīri. Sievas ciena geišas un vēl vairāk - sieva var palūgt geišu, lai viņa vīru par kaut ko pārliecina, ja sieva pati to nespēj.
Geišu vārdi
Hacumomo Mičidzono Mamekiči, Hacumijo Šidzue, Mameha Naocu, Mamecuki Takadzura, Sajuri Ičivari, Kanako Kadzujo, Korina Tomidzuru, Idzuko Kacue, Raiha Ičimicu, Kacumijo Jukijo.
31. gads
31. gads bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās trešdienā.
Degumnieku ciems
Degumnieku ciems var būt:
Borovka
Borovka var būt:
Jānis Ķipurs
Jānis Ķipurs (dzimis Kurmenē) ir bijušais latviešu bobslejists un treneris. Sportista karjeras laikā pārstāvējis sākotnēji Padomju Savienību, bet vēlāk — Latviju. Pēc karjeras beigām ilgstoši bijis bobsleja treneris dažādu valstu izlasēs, tagad nodarbojas ar uzņēmējdarbību.
Jānis Ķipurs ir 1984. gada Eiropas čempions, kā arī 1984., 1985. un 1987. gada Latvijas čempions. Ķipurs beidza karjeru pēc 1992. gada Olimpiskajām spēlēm, kurās viņš bija Latvijas izlases karognesējs, tomēr nepiedalījās sacensībās traumas dēļ.
Herberts Kuške
Herberts Kuške (de) (dzimis, miris ) bija Latvijas vācbaltu hokejists, vārtsargs, Latvijas hokeja izlases dalībnieks. Sešas reizes izcīnījis Latvijas hokeja līgas čempiona titulu. 1931.-32. un 1932.-33. gada sezonā viņš to paveica kopā ar Rīgas "Unionu", bet 1934.-35., 1935.-36., 1937.-38. un 1938.-39. gada sezonā - kopā ar ASK Rīga.
Latvijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 18 spēlēs, tai skaitā četros Pasaules čempionātos, kā arī 1936. gada Olimpiskajās spēlēs.
Vsevolods Zeļonijs
Vsevolods Zeļonijs (dzimis Rīgā) ir Latvijas džudists, pašreizējais Latvijas Džudo federācijas valdes priekšsēdētājs.
Karjera
Sporto kopš septiņu gadu vecuma. Sākumā trenējies sambo. V. Zeļonijs ir piedalījies četrās Olimpiskajās spēlēs (1992, 2000, 2004, 2008). 2000. gada Olimpiskajās spēlēs Sidnejā viņš izcīnīja bronzas medaļu svara kategorijā līdz 73 kg. Pārējās Olimpiskajās spēlēs nepārvarēja pirmo sacensību kārtu: 1992. gada Barselonas spēlēs svara kategorijā līdz 66 kg, 2004. un 2008. gada spēlēs — līdz 73 kg. V. Zeļonijs kopš 2009. gada bija Latvijas Džudo federācijas ģenerālsekretārs, kopš 2021. gada — valdes priekšsēdētājs. Viņam ir melnā josta, sestais dans.
V. Zeļonijs ir izcīnījis bronzas medaļu svara kategorijā līdz 71 kg 1997. gada Pasaules čempionātā. Eiropas čempionātos trīs reizes ir izcīnījis sudraba medaļu (1992, 1993, 1995; visas reizes svara kategorijā līdz 65 kg), kā arī divas reizes izcīnījis 3. vietu (2002, 2004; abas reizes svara kategorijā līdz 73 kg). Tāpat viņš ir vairākkārtējs Latvijas čempions. 2009. gadā saņēma Latvijas Gada balvu sportā nominācijā "Paraugs sportā".
Memoirs of an Imperfect Angel
Memoirs of an Imperfect Angel ir amerikāņu ritmblūza un popmūzikas dziedātājas Meraijas Kerijas divpadsmitais studijas albums, kas tika izdots 2009. gada 25. septembrī ASV.
Ierakstīšana
2009. gada sākumā dziedātājs un dziesmu autors The-Dream apliecināja, ka viņš kopā ar Keriju ir sācis darbu pie viņas nākamā studijas albuma.
Es uzskatu, ka galvenais ir sarakstīt albumu, kas sevī ietver visus galvenos knifus no visiem hitiem, kas viņai ir bijuši. Viņa nevar paciest zaudējumu; viņai viss jāizdara perfekti. Tātad pamatā mēs mēģinām veidot labāko hitu albumu neizmantojot labākos hitus.
2009. gada martā Kerija savā Twitter profilā rakstīja, ka ir pabeigusi divas dziesmas, kuras sarakstījusi kopā ar Džeimsu ‘’Jim Big’’ Vraitu un Kristoferu ‘’Tricky’’ Stjuartu. Tajā pašā mēnesī Braiens Maikls Kokss un Džermains Duprī Twitter rakstīja, ka ir strādājuši ar Keriju pie dziesmas ar nosaukumu ‘’100 Percent’’. ‘’100 Percent’’ būs galvenā dziesma Kerijas filmai ‘’Precious’’. 2009. gada maijā Kerija savā Twitter bloga lapā rakstīja, ka ir strādājusi kopā ar Timbaland. The New York Post ziņoja, ka Kerija ir ierakstījusi kaverversiju Foreigner dziesmai "I Want to Know What Love Is" savam jaunajam albumam. 20. maijā Kerija Twitter apstiprināja, jaunā albuma nosaukumu, ‘’Memoirs of an Imperfect Angel’’. Tajā pašā dienā, L.A. Reids Island Def Jam Event laikā atskaņoja dziesmu no albuma, kuras nosaukums ir ‘’Hate U’’. Pēc MTV Italy ziņām, albums tiks izdots 18. septembrī. Kerija pati ļoti vēlas ierakstīt vēl vienu duetu ar Vitniju Hjūstoni, sakot ‘’Man tas ļoti patiktu’’. 2009. gada jūnijā Valters Afanasjevs savā Twitter lapā rakstīja, ka kopā ar Keriju pēc astoņu gadu nesadarbošanās ir studijā, strādājot pie jaunā albuma.
Singli
9. jūnijā Kerija savā Twitter lapā apstiprināja, ka pirmo singlu no viņas jaunā albuma sauc "Obsessed", un tas radiostacijām tiks izdots nākamajā otrdienā, 16. jūnijā. Twitter Kerija rakstīja "Pirmo singlu no mana jaunā albuma — "Memoirs of an Imperfect Angel" sauc "Obsessed" un tas būs dzirdams radio nākamajā otrdienā. Pilnīgi nopietni runājot, tā ir viena no manām vismīļākajām dziesmām. Es mīlu visu albumu un esmu pilnīgi iegrimusi tajā. Nespēju sagaidīt, kad jūs visi to dzirdēsiet."
Brauns
Brauns (en, de; sieviešu dzimtē Brauna) ir izplatīts angļu/vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
32. gads
32. gads bija garais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās ceturtdienā.
Sabiedriskās izvēles teorija
Par ieguldījumu sabiedriskās izvēles teorijas pētniecībā ekonomists Džeimms Bjūkenens 1986.gadā saņēma Nobela prēmiju ekonomikā.
33. gads
33. gads bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās sestdienā.
Latvijas sieviešu basketbola izlase
Latvijas sieviešu basketbola izlase ir nacionālā basketbola sieviešu komanda, kas pārstāv Latvijas Republiku starptautiskās basketbola sacensībās, kā Eiropas čempionāts, Pasaules kauss, olimpiskās spēles. Pašlaik (2023. gada jūnijs) Latvijas izlase FIBA Pasaules izlašu rangā ieņem 25. vietu. Latvijas izlases labākais panākums ir 4. vieta 2007. gada Eiropas čempionātā. Olimpiskajās spēlēs Latvijas izlase ir spēlējusi vienu reizi, vienu reizi arī Pasaules kausā (2018).
Latvijas izlase kopš 2010. gada aizvada īpašo Rozā lentītes spēli, tādējādi piedaloties krūts vēža informatīvajā kampaņā "Pārbaudi krūtis, lai dzīvotu!".
Atjaunotā Latvijas izlase
Pirmo oficiālo spēli atjaunotā Latvijas izlase aizvadīja 1993. gada 14. maijā, Eiropas čempionāta kvalifikācijas turnīra pirmajā mačā Orhūsā ar 75:81 piekāpjoties Zviedrijas izlasei. Atjaunotās Latvijas laikā ir spēlēts desmit Eiropas čempionātu finālturnīros — 1999., 2005., 2007., 2009., 2011., 2013., 2015., 2017., 2019. un 2023. gadā. 2007. gadā sasniegts labākais rezultāts — 4. vieta. Mazajā finālā Latvijas izlasi uzvarēja Baltkrievijas izlasi.
1995. gada Eiropas čempionāts basketbolā dāmām
Spēlēšana Eiropas čempionātā izlasei bija jāsāk ar pirmo kvalifikācijas kārtu, bet 1993. gada maijā debija šāda ranga turnīrā sākās ar nepatīkamu zaudējumu Zviedrijai (75:81). Toties nākamajos divos mačos tika piedzīvota uzvara — pret Dāniju (66:55) un Skotiju (104:33). Vēl pēc gada, 1994. gada maijā, otrajā kvalifikācijas kārtā Viļņā pretinieces bija daudz nopietnākas. Pirmajos trijos mačos tika piedzīvoti zaudējumi — pret Ungāriju (50:60), Itāliju (44:63) un Lietuvu (51:62) — un tas praktiski pārvilka strīpu cerībām jau ar pirmo piegājienu spēlēt Eiropas čempionātā. Uzvaras pēdējās divās spēlēs — pret Somiju (84:69) un Horvātiju (70:68) — nepalīdzēja Latvijas izlasei vismaz pietuvoties Eiropas čempionātam.
1997. gada Eiropas čempionāts basketbolā dāmām
1997. gada EČ bija jāsāk ar pirmo atlases kārtu. 1995. gada maijā Ankarā latvietēm bija jāaizvada 7 spēles 7 dienās. Kaut arī pretinieces bija uzvaramas, taču neizdevās kvalificēties nākamajai kārtai. Ar 20 punktu starpību tika zaudēts Nīderlandei (64:84), neizdevās uzvarēt Zviedriju (69:70). Šajās spēlēs tika pazaudēta cerība tikt nākamajā kārtā. Vēl mūsējās zaudēja Polijai (84:96) un Turcijai (61:67), taču uzvaras tika izcīnītas pret Portugāli (71:58), Azerbaidžānu (118:37) un Angliju (87:43).
Izlase pēc 2009. gada Eiropas čempionāta
Pēc 2009. gada Eiropas čempionāta Latvijas izlasē bija daudz nepatīkamu notikumu. Jau pēc čempionāta pusfinālspēles pret Itālijas izlasi atlūgumu iesniedza Ainārs Zvirgzdiņš sakarā ar neveiksmīgo startu Eiropas čempionātā. Neskatoties uz atlūgumu, Ainārs vadīja Latvijas izlasi arī spēlē par 7. vietu pret Slovākijas izlasi, kurai jau čempionāta otrajā posmā tika zaudēts, taču šajā spēlē Latvija piedzīvoja uzvaru. Vēl par aiziešanu no izlases paziņoja tās ilggadējā spēlētāja Ieva Tāre, kura Latvijas izlases sastāvā ir spēlējusi visos pirmos četros Eiropas čempionātu finālturnīros. Arī izlases līdere Anete Jēkabsone-Žogota paziņoja par nespēlēšanu izlasē, taču atšķirībā no Ievas, viņa nepaziņoja par aiziešanu no izlases vispār, taču tikai uz laiku. Anete savu lēmumu pamatoja ar savu karjeru WNBA un lielo noslogotību.
2009. gada Latvijas Gada balvas sportā pasniegšanas ceremonijā pati izlase netika nominēta uz balvu "Latvijas gada labākā komanda", kur izlase uzvarēja visos četros iepriekšējos gados. taču izlases līdere Anete Jēkabsone-Žogota otro gadu pēc kārtas tika atzīta par gada labāko sportisti.
notika 2011. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas grupu izloze. Izlases bija sadalītas pa groziem, kuri tika veidoti ņemot vērā izlases vietu 2009. gada Eiropas čempionātā. Latvijas izlase tika iekļauta 1. grozā, tas nozīmēja, ka Latvija nevarēja būt kopā ar Itālijas, Slovākijas un Turcijas izlasēm, jo arī tās tika iekļautas 1. grozā. Izlase kvalifikācijas turnīrā spēlēs kopā ar Rumānijas, Izraēlas un Serbijas izlasēm.
2009. gada beigās un 2010. gada sākumā tika daudz diskutēts par kandidātiem uz izlases galvenā trenera amatu. Kā pirmais kandidāts tika nosaukts Jekaterinburgas "UGMK" galvenais treneris Gundars Vētra, taču viņš netika izvirzīts kā oficiāls kandidāts uz šo amatu. tika paziņoti trīs oficiālie kandidāti uz Latvijas izlases trenera amatu. LBS nolēma, ka izlasi vadīs ārzemju speciālists. Izvirzītie kandidāti bija spānis Manolo Reals, grieķis Jorgs Dikeulaks un itālis Fabio Fossati. par valstsvienības galveno treneri tika apstiprināts Jorgs Dikeulaks.
Kontinentālie štati
Kontinentālie štati ir termins, kuru attiecina uz 48 Savienoto Valstu štatiem un vienu federālo apgabalu starp Kluso un Atlantijas okeānu un starp Kanādu un Meksiku (7 825 268 km²). Pie kontinentālajiem štatiem nepieder tikai divi ASV štati: Aļaska un Havajas.
Latvijas sieviešu basketbola izlase
Sastāvs
Šādā sastāvā izlase startē 2023. gada Eiropas čempionātā. Piezīme. Pozīcijas: 1 - saspēles vadītājs; 2 - uzbrūkošais aizsargs; 3 - vieglais uzbrucējs; 4 - spēka uzbrucējs; 5 - centrs.
Izlases vadība
<!--
Spēlētājas
-->
Izlases sastāvs iepriekšējās sacensībās
1995. gada Eiropas čempionāta kvalifikācija: nekvalificējās (tika līdz 2.kvalifikācijas kārtai)
Anete Muižniece-Brice, Anita Eglīte, Linda Eglīte, Ilze Ieviņa, Anda Jēkabsone, Dace Krūmiņa, Līvija Medne, Ilze Ose, Zane Rozīte, Diāna Skrastiņa, Ieva Tāre, Svetlana Zitāne. (Treneris: Juris Garkalns)
Evija Āzace, Ināra Jākobsone, Ieva Tāre, Ilze Ose-Hlebovicka, Anete Brice, Ilze Ieviņa, Diāna Krastiņa, Svetlana Zitāne, Sanita Depaškuale Šrance, Dace Krūmiņa, Anda Jēkabsone, Anita Eglīte. (Treneris: Inārs Vāvere)
1999. gada Eiropas čempionāts: 9. vieta
Gunta Baško, Ilze Ieviņa, Ināra Jākobsone, Dace Krūmiņa, Svetlana Zitāne, Zanda Redāle, Ilze Ose, Diāna Skrastiņa, Ieva Tāre, Linda Eglīte, Anda Jēkabsone, Inga Kvasņika. (Treneris: Aivars Vīnbergs)
Gulta
Gulta ir mēbele, kas paredzēta gulēšanai un atpūtai; parasti konstrukcija, kas balstās uz četrām "kājām" un ar ieklātu vai iebūvētu matraci. Antīkajā pasaulē vairākus gadsimtus gulta tika uzskatīta par vissvarīgāko mēbeli un tā simbolizēja sociālo stāvokli. Senajās civilizācijās, izņemot Seno Ēģipti, gulta tika izmantota ne tikai gulēšanai, bet arī kā vieta, kur ieturēt maltīti.
Latvijas sieviešu basketbola izlase
Izlases sastāvs iepriekšējās sacensībās
2005. gada Eiropas čempionāts: 6. vieta
Gulta
Ir dažāda veida gultas, piemēram, divvietīgās gultas, saliekamās gultas, ūdensgultas, dīvāngultas un tā tālāk. Gultas funkcijas var pildīt arī dīvāni.
Latvijas sieviešu basketbola izlase
Izlases sastāvs iepriekšējās sacensībās
Evija Āzace, Gunta Baško, Aija Brumermane, Zane Eglīte, Anda Eibele, Liene Jansone, Anete Jēkabsone-Žogota, Ieva Kubliņa, Anita Mikāle, Zane Tamane, Ieva Tāre, Elīna Zīke
2007. gada Eiropas čempionāts: 4. vieta
Gunta Baško, Aija Brumermane, Santa Dreimane, Zane Eglīte, Liene Jansone, Anete Jēkabsone-Žogota, Dita Krūmberga, Ieva Kubliņa, Ilze Ose-Hlebovicka, Zane Tamane, Ieva Tāre, Anita Teilāne
FIBA "Dimanta bumba" 2008: 5. vieta
Līvijs Andronīks
Lūcijs Līvijs Andronīks (, dzimis ap 280.-260.g. p.m.ē., miris ap 207.-200.g. p.m.ē.) bija romiešu dramaturgs un dzejnieks, kurš bieži tiek uzskatīts par romiešu literatūras "tēvu".
Latvijas sieviešu basketbola izlase
Izlases sastāvs iepriekšējās sacensībās
Elīna Babkina, Gunta Baško, Aija Brumermane, Zane Eglīte, Anda Eibele, Liene Jansone, Anete Jēkabsone-Žogota, Dita Krūmberga, Ieva Kubliņa, Aija Putniņa, Zane Tamane, Ieva Tāre
Līvijs Andronīks
Dzīve
Domājams, ka Līvijs Andronīks dzimis un uzaudzis grieķu pilsētā Tarentā (mūsdienu Taranto), kur, iespējams, darbojies kā aktieris. Kad Tarentu ieņema romieši, kļuvis par vergu kādam Līviju dzimtas pārstāvim, bet vēlāk ticis atbrīvots un darbojies kā skolotājs. Pedagoģiskiem nolūkiem Līvijs Andrīnīks diezgan brīvi pārtulkoja latīniski Homēra "Odiseju" (Senajā Romā tas bija viens no galvenajiem līdzekļiem grieķu valodas apguvei).
Latvijas sieviešu basketbola izlase
Izlases sastāvs iepriekšējās sacensībās
Pekinas Olimpiskās spēles: 9. vieta
Līvijs Andronīks
Dzīve
Par Līvija Andronīka dzīvi pēc 207. gada p.m.ē. drošu ziņu nav, un tiek uzskatīts, ka viņš miris neilgi pēc minētās rituāla dziesmas uzvešanas.
Latvijas sieviešu basketbola izlase
Izlases sastāvs iepriekšējās sacensībās
2009. gada Eiropas čempionāts: 7. vieta
Gunta Baško, Aija Brumermane, Zane Eglīte, Anda Eibele, Liene Jansone, Anete Jēkabsone-Žogota, Kristīne Kārkliņa, Dita Krūmberga, Sabīne Niedola, Aija Putniņa, Zane Tamane, Ieva Tāre
2011. gada Eiropas čempionāts: 8. vieta
Elīna Babkina, Sabīne Niedola, Zane Eglīte, Zane Tamane, Gunta Baško, Liene Jansone, Liene Priede, Aija Putniņa, Karlīne Pilābere, Kristīne Kārkliņa, Ieva Kubliņa, Zane Jākobsone,
2013. gada Eiropas čempionāts: 15. vieta
Kitija Laksa, Anda Eibele, Līga Šurkusa, Elīna Babkina, Dita Liepkalne, Liene Jansone, Anete Horelika, Ieva Krastiņa, Zane Jākobsone, Kristīne Kārkliņa, Anete Šteinberga, Aija Brumermane
2015. gada Eiropas čempionāts: 13. vieta
2017. gada Eiropas čempionāts: 6. vieta
Paula Strautmane, Elīna Babkina, Gunta Baško, Aija Putniņa, Anete Šteinberga, Aija Brumermane, Anna Dreimane, Ieva Krastiņa, Ilze Jākobsone, Kristīne Vītola, Kitija Laksa, Kate Krēsliņa
2018. gada FIBA Pasaules kauss: 13. vieta
Dita Rozenberga, Elīna Babkina, Gunta Baško, Aija Putniņa, Anete Šteinberga, Aija Brumermane, Ieva Pulvere, Kristīne Vītola, Kitija Laksa, Kate Krēsliņa, Baiba Eglīte, Digna Strautmane