cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kimenlākso
Kimenlākso (fi, sv — ‘Kimi ieleja’) ir viens no Somijas reģioniem valsts dienvidaustrumos. Izvietojies Somu līča krastā Kimi upes ielejā. Robežojas rietumos ar Ūsimā un Peijethemi, ziemeļos — ar Dienvidsavo, bet austrumos — ar Dienvidkarēliju un Krievijas Ļeņingradas apgabalu. Viens no industriāli attīstītākajiem Somijas reģioniem, kurā atrodas valsts nozīmīgākā osta Kotka.
Reģionā 6 pašvaldības, no kurām 3 ir pilsētas — Kotka (51 248 iedzīvotāji; administratīvais centrs), Kouvola (80 483) un Hamina (19 709).
2016. gada Pasaules čempionāts florbolā — B grupa
2016. gada Pasaules čempionāta florbolā spēles B grupā norisinājās no 3. līdz 6. decembrim.
Digitālā filozofija
Digitālā filozofija, arī digitālā fizika ir strīdīgs mūsdienu novirziens filozofijā, kosmoloģijā un teorētiskajā fizikā. Šo terminu ap 1992. gadu ieviesa Masačūsetsas Tehnoloģiju institūta informācijas teorijas pētnieks un fiziķis Edvards Fredkins. Vācu inženieris un izgudrotājs Konrāds Cūze 1969. gadā, šķiet, bija pirmais, kurš aprakstīja digitālo fiziku. Reizēm tiek lietots termins digitālā mehānika.
Pārskats
Digitālās filozofijas pētnieki interpretē vācu matemātiķa Godfrīda Leibnica monismu metafizikā kopā ar vairākiem apgalvojumiem kvantu mehānikā, kā arī šūnu automāta un informācijas teorijās. Visums, telpa, laiks, apziņa, viss esot ap Planka konstantes līmeni viengabalains un digitāls kā Tjūringa mašīna vai kā kvantu dators. Realitāte esot apziņa un pamatā informācija, kā dators pats vai kā datora simulācija.
Vēsture
Leibnics noliedza materiālismu un ieviesa terminu ideālisms. Leibnica sekotājs apgaismības filozofs un matemātiķis Kristiāns Volfs ieviesa terminus kosmoloģija un monisms. Monisms, pretstatā duālismam un plurālismam, ir apziņas teorija, kas atzīst tikai vienu esamības pirmcēloni. "Neitrālo monismu" mūsdienās skaidrojis angļu filozofs un matemātiķis Bērtrands Rasels.
Vilhelms fon Urahs
Vilhelms fon Urahs (de, lt; dzimis, miris ) bija vācu firsts, Urahas hercogs un Virtenbergas grāfs, kuru 1918. gada 11. jūlijā ievēlēja par Lietuvas karali ar vārdu Mindaugs II. Viņš nekad nestājās amatā, jo Vācija vēlēšanas neatzina un ielūgums tika atsaukts 1918. gada novembrī. Viņš bija arī pretendents uz Monako valdnieka troni, taču pēc Francijas spiediena, kura nevēlējās šai amatā redzēt vācu princi, 1911. gadā ar speciālu likumu par troņmantinieku pasludināja Šarloti, kuru adoptēja princis Alberts I. 1913. gadā viņš bija arī viens no pretendentiem uz Albānijas karaļa troni.
Digitālā filozofija
Vēsture
Kvanta jēdzienu izvirzīja un aprēķināja vācu fiziķis Maksis Planks 1900. gadā. Kvants raksturo atziņu, ka matērija ir diskrēta un eksistē kāds mazākais iespējamais enerģijas, laika un telpas daudzums, kas mijiedarbojās fizikālās sistēmās. Planka konstante ir tas lielums ap kuru telpa kļūstot viengabalaina. Tas esot tas pats, kā "nonākt līdz pikseļu līmenim." Arī laiks kļūstot "granulārs." Digitālie teorētiķi apšauba kontinuitāti un bezgalību. Spinu un citas īpašības kvantu mehānikā Fredkins un citi esot apstiprinājuši ar dažādu informācijas teorijas metodiku un matemātiku.
Modernais "kosmoloģiskais princips" pieņem, ka matērijas izplatība Visumā ir homogēna un izotropiska. Visums esot homogēns lielos mērogos, jo apgalvots, ka fizisko spēku likumi Visumā, fizikālās konstantes iedarbojās vienmērīgi. Tādēļ nevajadzētu rasties novērojamas novirzes (neregularitātes) lielo mērogu veidojumos matērijas lauku evolūcijas gaitā un Visums jebkad esot tikpat homogēns, cik esot bijis Lielo sprādzienu sākumā.
Apgalvojumi
Pastāv vairākas novirzes digitālā filozofijā, tomēr pārsvarā tās uzskata visu fizisko realitāti un visas prāta darbības par digitālu informācijas apstrādi. Digitālie pētnieki uzstāj, ka ir risinājuši vairakās sarežģītas problēmas prāta filozofijā un epistemoloģijā, jo saskaņā ar monistu idejām, prātu var pētīt kā digitālu informācijas apstrādi. Digitālā pieeja vairākiem fizikas teorētiķiem izslēdzot varbūtības sadalījuma pieņēmumus kvantu teorijas "Kopenhāgena interpretācijā".
Digitālā Visumā realitāte un apziņa sastāvot vienīgi no informācijas apstrādes bet ne visa skaitļosana esot pati apziņa. Tātad tieši informācijas apstrāde ir vienīgā īpašība (substance) monistu metafizikā, subjektivitāte esot vienīgi "skaitļošanas universāluma" parādība.
Fredkina viedoklis digitālā filozifijā nesakrīt ne ar Kopenhāgenas interpretāciju ne citām idejām par kvantu mehāniku. Tas noliedz pieņēmumu par neatgriezenisku novērošanas darbību un ka eksistē klasiskā mehānika vai kvantu pasaule. Viņa digitālā filozofija uzstāj, ka kaut kāda digitālā mehānika ir viss, kas eksistē, ar "likumiem", kas ietver informācijas saglabāšanu.
Fredkina "Noteiktās dabas" (Finite Nature) hipotēze uzstāj, ka gala rezultātā visas vienības fizikā, arī telpa un laiks, esot nošķirtas (discrete) un noteiktas (finite). Visas mēramas fiziskas vienības ar informācijas apstrādi rodas no kāda Planka līmeņa veidojuma (substrātes) kādā "paralēlā Visumā". Arī informācijas daudzums jebkurā mazā laiktelpas tilpumā esot noteikts un kādai mazai varbūtībai vienlīdzīgs.
Mathematica datorprogrammas veidotājs Stīvens Volframs grāmatā  A New Kind of Science, apsvēra iespējamību, ka enerģija un laiktelpa varētu būt "sekundāri" atvasinājumi no informatīvā veidojuma (substrāta) Planka līmenī. Argumentēts, ka Fredkina "Noteiktās dabas" un Volframa idejas par fiziku attiecināmas uz "neatrisinātām fizikas problemām". Fredkins piedāvājis savus digitālās fizikas "likumus":
Fredkins apgalvo, ka digitālā filozofija ietver pamatojumus par gandrīz visām fiziskām parādībām un teorētiski jābūt absolūtam leņķiskam ātrumam un virzienai "vismikroskopiskā līmenī." Šajā līmenī vairākas Einšteina un Ņūtona idejas esot pārkāptas. Tas nenozīmējot, ka relativitātes likumi matemātikā ir aptuveni bet, ka vēl neēsot veikti eksperimenti, kas varētu pieļaut jaunas aprēķinus. Šis vienīgi izmainītu mūsu "nematemātisko saprašanu" par sekām ar "pareizo matemātiku teorētiskā fizikā."
Digitālās filozofijas pētnieki šķiet nenoliedz pamatojumus, kas arī saskatīti šūnu automātu idejās un apgalvo, ka digitālā fizika nodarbojās ar iespējamiem secinājumiem, ja ir pieņēmums, ka Visums ir kā Tjūringa mašīna, milzīgs, pilnīgs Alana Tjūringa šūnu automāta lauks. Tomass Kempbels spriežot par "visu" skaidrojis, kā "mīlestība ir būtībā apziņa ar zemu entropiju."
Kritika
Vīnes Universitātes teorētiskais fiziķis Karls Svozils rakstījis, ka trūkst pierādījumu, ka Visums nodarbojās ar datoram līdzīgu skaitļošanu. Tomass Kempbels atstāstījis kādu Fredkina skaidrojumu šādi: Realitāte nevar skaitļot pati sevi. Jautājums bija: "Doktor Fredkin, ja tā ir simulācija, kurš to darbina? Kur tā tiek darbināta?" Un Fredkins sacīja: „Citur". Viņš teica: "Es nezinu. Vienādojumi mani līdz tam nenoved. Zinātne tikai man saka, ka tas tā ir." Viņš saka, ka zinātne un eksperimenti rāda, ka laiks ir digitāls. Atsevišķi gabali. Tas nav nepārtraukts.
Vairums elementārdaļiņu fiziķi apšauba izotropiju ļoti mazos mērogos (fizikālo īpašību neatkarību no virziena). Digitālajā fizikā, kā arī skaitļošanas ideju vēsturē, digitālā ģeometrija (ciparu ģeometrija) esot izotropisks Visuma modelēšanas (3D modelēšanas) paņēmiens. Angļu filozofs Karls Popers nosaucis "kosmoloģisko principu" par dogmu jo "mūsu neziņa tiek padarīta par principu, ka mēs kaut ko saprotam".
Pētnieku uzskaitījums (nepilns)
Edvards Fredkins, Gregorijs Čeitins (Gregory Chaitin), Stīvens Volframs, Konrāds Cūze Karls Svozils, Ričards Fainmens, Franks Vilčeks (Frank Wilczek), Alekss Visners-Gross (Alex Wissner-Gross) Lee Smolin Tomass Kempbels
Deniss Davidovs
Deniss Davidovs (ru, dzimis ) ir Krievijas futbolists, uzbrucējs. Kopš 2021. gada spēlē Krievijas kluba Znamya Truda sastāvā.
Guļāni (Feimaņu pagasts)
Guļāni ir ciems Feimaņu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 230 km attālumā no Rīgas.
WTA ranga pirmo numuru saraksts
WTA ranga pirmo numuru saraksts ir Sieviešu tenisa asociācijas veidotā ranga līderu saraksts.
Ranga līdere ir tā tenisiste, kas pēdējo 52 nedēļu laikā ir sakrājusi visvairāk punktu. Rangs tiek atjaunināts un publicēts gandrīz katru pirmdienu.
Latvieši?!
"Latvieši?!" ir 1989. gada Latvijas PSR mākslas filma. Filmas režisors ir Genādijs Zemels. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā.
Sižets
20. gadsimta 80. gadi. Lāču ģimenē lielas bēdas — tiek izvadīts Afganistānas karā bojā gājušais jaunākais dēls. Pie galda tēvs, nelaiķa atraitne un vecākais brālis ar ģimeni atceras vēstures notikumus, kuros dzimta bijusi iejaukta.
Filmas centrā – Lāču ģimene, kura sen atpakaļ pārcēlusies uz dzīvi Krievijā, bet tagad atgriežas Latvijā. Veselas trīs Lāču dzimtas paaudzes ierautas šajos vēsturisko kataklizmu virpuļos. Tas viss tverts caur Augusta Lāča emocionālā pārdzīvojuma prizmu brīdī, kad notiek gatavošanās Afganistānā kritušā brāļa Dzintara bērēm.
Miroslavs Kodis
No 2003. līdz 2014. gadam Kodis bija Latvijas Televīzijas žurnālists. 2014. gadā dibinājis Latvijas Eirovīzijas fanu klubu un ir tā prezidents. Kodim pieder savs tūrisma uzņēmums SIA "Easy Travel Latvia". Par "Progresīvie" ģenerālsekretāru viņš kļuva 2020. gada janvārī. 2020. gadā ievēlēts par Rīgas domes deputātu no "Progresīvie" un Attīstībai/Par! kopīgā saraksta.
Andumu ozols
Andumu ozols, arī Andumu Upurozols vai Vecmuižas ozols, ir dižkoks, parastais ozols (Quercus robur) Talsu novada Lībagu pagastā. Aug nelielā pļaviņā meža ceļa malā pagasta dienvidaustrumos 3 km uz ziemeļaustrumiem no Andumu mežniecības. Kā upurozols ar 20 galotnēm minēts jau 1930. gadu literatūrā. 2,5 m augstumā stumbrs sažuburojas 14 stumbros. Vitalitāte pavājināta, apmēram par 50% nokaltis. 1983. gadā pie ozola novietots akmens ar uzrakstu «Imanta Ziedoņa dižozols».
Pundurtrusis
Pundurtrusis ir mājas trusis, kas pieder trušu šķirņu grupai, kurai raksturīgs maz izmērs (līdz 1,6 kg, ķermeņa garumu līdz 26 cm), vai arī trusis, kuram ir pundura gēns.
Pundurtrušu sugām raksturīgo mazo izmēru izraisa ģenētiska mutācija, kuras rezultātā ir deaktivizēts gēns HMGA2. Šī mutācija var rasties dabiskā ceļā, taču, laika gaitā dabā sastopamo pundurtrušu mazais izmērs un izmainītā galvaskausa sejas struktūra kļuva par vēlamām fiziskajām iezīmēm, tādēļ šīs īpašības tika selekcionētas.
Saistītas ar mazo izmēru, pundurtrušiem var būt dažas veselības problēmas, jo īpaši žokļu un zobu problēmas.
Apraksts
Pundurtrušiem raksturīgi apaļi, kompakti ķermeņi, īss deguns, mazas ausis un galvas izmērs, kas ir nesamērīgi liels salīdzinājumā ar ķermeņa izmēru, kā arī platas pieres un purni, un izvalbītas acis. Pundurtrušiem var būt īss vai garš kažoks, parastas vai izliektas ausis, un tiem var būt dažādas kažoka krāsas un raksti. Mazās, mazulim līdzīgas galvas izmēra un formas dēļ pundurtruši ir pakļauti zobu problēmām. Tā kā truša zobi nekad nepārstāj augt, zobi, kas neizkrīt, izaug gari un rada trusim nopietnas veselības problēmas. Pundurtrušu šķirnes parasti sver no 0,7 kilogramiem līdz 1,6 kilogramiem.
Par mazāko pundurtrušu šķirni tiek uzskatīts Nīderlandes punduris. Pēc Amerikas trušu audzētāju asociācijas datiem šīs šķirnes maksimālais svars ir 1,1 kilograms.
Vesela mājas truša dzīves ilgums var būt no 8 līdz 12 gadiem.
Osama bin Ladens (zilonis)
Osama bin Ladens bija zilonis, kas nogalināja 27 cilvēkus un iznīcināja vairākus īpašumus Asamas štatā Indijā. Zilonis nosaukts terorista Osamas bin Ladena vārdā. Dzīvnieks savas darbības veica starp 2004. un 2006. gadu. 2006. gadā ziloni pēc vairākiem neveiksmīgiem nomedīšanas centieniem nošāva, lai gan tiek apšaubīts, vai tika nomedīts īstais dzīvnieks. Zilonis uzbrukumu laikā bija sasniedzis 40 līdz 50 gadu vecumu un 2,7 m līdz 3 m garumu. Ir teikts, ka zilonis nebaidījās no petardēm un uguns. Četrpadsmit no ziloņa 27 upuriem tika nogalināti ziloņa dzīves pēdējo sešu mēnešu laikā. Štatā, kurā dzīvoja zilonis, savvaļā ir aptuveni 5300 Āzijas ziloņu, kuru dzīves vidi samazina urbanizācija. Ziemeļaustrumu Indijā nereti ziloņi barības meklējumos dodas uz cilvēku apdzīvotajiem apgabaliem, kas izraisa konfliktus cilvēku un ziloņu starpā. No 2001. līdz 2006. gadam Asamā ziloņi nogalināja vairāk nekā 250 cilvēkus, bet cilvēki — 268 ziloņus.
Nāve
2006. gada decembrī Indijas amatpersonas izdeva "šaut, lai nogalinātu" direktīvu ar termiņu līdz mēneša beigām. 18. decembrī tika paziņots, ka zilonis atrodas tējas plantācijā pie Behali pilsētas. Vietējie iedzīvotāji izmantoja bungas un uguni, lai ieslodzītu ziloni plantācijas stūrī. Ziloni nogalināja vietējais mednieks, kuram zilonis, saprotot, ka viņu centīsies nošaut, centās uzbrukt. Mednieks vēlāk intervijās teica: "Tas skrēja man virsū, bet es turpināju šaut. Pēc pāris jardiem tas jau būtu mani notriecis." Osamu bin Ladenu atpazina pēc ziloņa ilkņu trūkuma.
Tomēr amatpersonas pauda bažas, ka tas nebija īstais zilonis, jo nāve notika ievērojamā attālumā, 80 km, no vietas, kur tas bija iepriekš redzēts. Mežsaimniekus apsūdzēja nevainīga ziloņa nonāvēšanā, bet dzīvnieku aizstāvju grupas uztraucās, ka citi tā paša bara ziloņi varētu uzbrukt.
Citi "Osamas" ziloņi
2008. gadā vēl viens zilonis, kuru iesauca par Osamu bin Ladenu, nogalināja vairāk kā 11 cilvēkus un radīja desmitiem traumu. Šo ziloni nošāva Džhārkhandā.
Alfrēds Tauriņš
Alfrēds Voldemārs Tauriņš (1904–1986) bija latviešu inženieris ķīmiķis, Dr. chem., Latvijas Universitātes Ķīmijas fakultātes mācībspēks (1929-1939), Jelgavas Lauksaimniecības akadēmijas profesors (1939-1944). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem. Makgila universitātes ķīmijas nodaļas profesors Monreālā.
Dzīvesgājums
Dzimis 1904. gada 20. augustā Dauguļu pagastā muižas kalēja Miķeļa Tauriņa ģimenē (tagad Dikļu pagastā). Mācījās Dikļu draudzes skolā (1913-1916), Valmieras reālskolā (1916-1920) un Valmieras valsts vidusskolā (1920-1923). Studēja Latvijas Universitātes ķīmijas fakultātē (1923-1930), iestājās studentu vienībā „Līdums”, bija laikraksta „Students” redaktors (1927-1930). Strādāja par LU mācībspēku, bija ķīmijas fakultātes subasistents (1929), jaunākais asistents (1930), asistents (1932), vecākais asistents (1935). 1936. gada 4. novembrī aizstāvēja disertāciju un ieguva Dr. chem. grādu un kļuva par organiskās ķīmijas katedras privātdocentu (1939). Ka Morberga fonda stipendiāts papildinājās profesora R. Kūna laboratorijā Heidelbergas universitātē. Pēc Jelgavas Lauksaimniecības akadēmijas izveides 1939. gadā A. Tauriņš kļuva par Ķīmijas katedras vadītāju un docentu, vēlāk profesoru. Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur bija Hohfeldas bēgļu nometnes latviešu komitejas priekšsēdētājs (1945). Pēc 1949. gada pārcēlās uz dzīvi Kanādā, kur strādāja Makgila universitātes (McGill University) ķīmijas nodaļā Monreālā. Ievēlēts par Kanādas Karaliskās biedrības locekli.
Miris 1986. gada 17. decembrī Monreālā, apglabāts Mount Royal kapsētā.
Kristina Njagu
Kristina Njagu (ro; dzimusi ) ir rumāņu handboliste.
Klubā
Līdz 2006. gadam bija Ploješti komandas Aktiv spēlētāja, pēc tam pārgāja uz Brašovas Rulmentul. No 2009. gada spēlēja Rimnikuvilčas sporta kluba Oltchim komandā, ar kuru viņa uzvarēja 2010. gada valsts čempionātā un sasniedza EHF 2010. gada čempionu līgas finālu, kur zaudēja Dānijas klubam Viborg HK. 2011. gada sākumā viņa tika ievēlēta par Pasaules 2010. gada handbolisti. 2011.—2012. gada sezonu viņa izlaida nopietnas pleca traumas dēļ, nespēlēja 605 dienas līdz 2012. gada oktobrim. 2013. gada janvārī treniņa laikā ieguva jaunu traumu — ceļgala krustenisko saišu plīsumu un atkal nespēlēja, šoreiz pus gadu. Pēc tam, 2012.—2013. gada sezonas beigās viņa noslēdza līgumu ar Melnkalnes pirmās līgas komandu ŽRK Budućnost no Podgoricas. Ar šo komandu viņa uzvarēja 2014., 2015., 2016. un 2017. gada Melnkalnes čempionātā un kausa izcīņā, kā arī 2015. gada EHF Čempionu līgā. Pēc tam viņa tika ievēlēta par Pasaules 2015. gada handbolisti. Kopš 2017.—2018. gada sezonas viņa ir noslēgusi līgumu ar Rumānijas klubu CSM Bucharest.
Valstsvienībā
Rumānijas nacionālās komandas sastāvā Njagu piedalījās 2008. gada Pekinas olimpiskajās spēlēs. Viņa ieguva bronzas medaļu 2010. gada Eiropas čempionātā Dānijā un Norvēģijā, kur ar 53 gūtajiem vārtiem kļuva par čempionāta labāko vārtu guvēju. 2013. gada Pasaules kausa izcīņā mērķi sasniedza 29 viņas metieni, tai skaitā astoņi septiņu metru metieni, un viņa bija veiksmīgākā Rumānijas spēlētāja. 2014. gada Eiropas čempionātā viņa tika ievēlēta turnīra visu zvaigžņu komandā. 2015. gada Pasaules čempionātā viņai ar Rumāniju bija trešā vieta. Turklāt Njagu bija labākā turnīra vārtu guvēja. Viņa bija arī Rumānijas komandas sastāvā olimpiskajās spēlēs Riodežaneiro. 2018. gada Eiropas čempionātā, kurā Rumāniju noslēdza ceturtajā vietā, viņa devās laukumā pēdējā spēlē ar nopietnu ceļa traumu. Lai gan Njagu pēc tam nevarēja spēlēt sešus mēnešus, ar 44 gūtajiem vārtiem viņa pabeidza turnīru kā trešā labākā vārtu guvēja.
Bjarnasons
Bjarnasons (is) ir islandiešu cilmes uzvārds un tēvvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Dienvidkarēlija
Dienvidkarēlija (fi, sv) ir viens no Somijas reģioniem valsts dienvidaustrumos, vēsturiskā Karēlijas novada dienvidrietumu daļa. Robežojas rietumos ar Kimenlākso, ziemeļos — ar Dienvidsavo un Ziemeļkarēliju, bet austrumos — ar Krievijas Ļeņingradas apgabalu un Karēlijas Republiku.
Reģionā 9 pašvaldības, no kurām 2 ir pilsētas — Lapēnranta (72 646 iedzīvotāji; administratīvais centrs) un Imatra (25 667).
2019. gada Copa América
2019. gada Copa América bija 46. Copa América turnīrs, kas notika no 2019. gada 14. jūnija līdz 7. jūlijam Brazīlijā. Turnīru organizēja Dienvidamerikas Futbola konfederācija (CONMEBOL). Tajā piedalījās visas 10 CONMEBOL ietilpstošās futbola izlases, kā arī divas uzaicinātās izlases — Japāna un Katara.
Iepriekšējie Copa América čempioni bija Čīles izlase, kas uzvarējusi divos iepriekšējos turnīros (2015, 2016).
Stadioni
tika paziņots, ka turnīrs notiks piecās Brazīlijas pilsētās: Beluorizonti, Portualegri, Riodežaneiro, Salvadorā un Sanpaulu. Stadionu saraksts tika apstiprināts. Atklāšanas spēle notika Estádio do Morumbi stadionā Sanpaulu, bet fināls tika aizvadīts Marakanas stadionā Riodežaneiro.
Grupu turnīrs
Visi spēļu laiki norādīti pēc vietējā laika (UTC−3).
Firstenberga/Hāfele
Firstenberga/Hāfele (de) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Oberhāfeles apriņķī pie Hāfeles upes, novietojusies trīs ezeru — Reblinezera, Švetezera un Bālenzera ielokā. Atrodas 21 kilometru uz dienvidiem no Neištrēlicas un 75 kilometrus uz ziemeļiem no Berlīnes centra.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1287. gadā. Atšķirībā no citām Brandenburgas pilsētām, Firstenberga līdz 1919. gadam atradās Mēklenburgas-Štrēlicas lielhercogistes sastāvā, un tās attīstība saistīta ar Mēklenburgas vēsturi. Starp 1741. un 1752. gadu uz ziemeļiem no pilsētas Mēklenburgas-Štrēlicas hercogs uzcēla rokoko/baroka stila Firstenbergas pili, kas saglabājusies līdz mūsdienām. Nacistu valdīšanas laikā uz ziemeļaustrumiem no pilsētas atradās Rāvensbrikas koncentrācijas nometne. Otrā pasaules kara beigās, 1945. gada aprīlī, pie Firstenbergas atradās Vācijas armijas galvenais štābs. Pēc Otrā pasaules kara, līdz 1994. gadam, pilsētas pievārtē atradās liela Padomju armijas kara bāze — šeit bāzējās 2. gvardes tanku armija.
Cilvēki
Jaunības dienās, no 1836. līdz 1841. gadam, Firstenbergas veikalā strādāja nākamais arheologs Heinrihs Šlīmanis.
Gulbinski
Gulbinski ir ciems Rožupes pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 184 km attālumā no Rīgas.
Dienvidsavo
Dienvidsavo (fi, sv) ir viens no Somijas reģioniem valsts dienvidaustrumos, vēsturiskā Savonijas novada dienviddaļa. Robežojas dienvidos ar Dienvidkarēliju un Kimenlākso, rietumos — ar Peijethemi un Vidussomiju, ziemeļos — ar Ziemeļsavo, bet austrumos — ar Ziemeļkarēliju.
2021.—2022. gada Spānijas futbola čempionāta Pirmās divīzijas sezona
2021.—2022. gada Spānijas futbola čempionāta Pirmās divīzijas sezona bija 91. La Liga, Spānijas augstākās futbola līgas, sezona. Tā sākās. Sezona noslēgsies.
Dienvidsavo
Reģionā 12 pašvaldības, no kurām 3 ir pilsētas — Mikeli (52 121 iedzīvotāji; administratīvais centrs), Savonlinna (32 551) un Pieksemeki (17 245).
2021.—2022. gada Spānijas futbola čempionāta Pirmās divīzijas sezona
Komandas
Pēc iepriekšējās sezonas rezultātiem uz La Liga tika paaugstināti klubi Mallorca, Espanyol un Rayo Vallecano, bet to atstāja SD Huesca, Real Valladolid un Eibar.
Novgorodas kodekss
Sastāv no liepkoka plāksnēm ar četrām lappusēm (vaskotām tāfelītēm — cerām), uz kurām rakstīts ar stilusu. Saskaņā ar stratigrāfiskajiem, radioloģiskajiem un paleogrāfiskajiem datiem, vaska kodekss tika izmantots XI gadsimta pirmajā ceturksnī un, iespējams, kopš X gadsimta pēdējiem gadiem, tā kā tas ir vairākus gadu desmitus vecāks nekā Ostromirova evaņģēlijs, kas tika uzskatīts par vecāko grāmatu Krievijā ar precīzi noteiktu uzrakstīšanas datumu 1056.—1057. gados.
Atklāšanas vēsture
Kopš 1973. gada Novgorodas arheoloģiskās ekspedīcijas darbs akadēmiķa V. Jaņina vadībā tika koncentrēts uz Troickas izrakumu vietu, ko tā sauc pēc tuvējās viduslaiku baznīcas nosaukuma, senpilsētas Ļudinas ("Ļaužu") daļā gandrīz 6000 m2 lielā iecirknī. Izrakumu teritorijā tika atklātas 46 ēkas, to skaitā turīgu ļaužu mājas un tiesas nams ar pilsētas mantnīcu. Gandrīz visi šeit atrastie teksti bija rakstīti uz bērza tāss, vaska plāksnītes bija ļoti retas un maz informatīvas. 2000. gada 13. jūlijā tur XI gadsimta pirmā ceturkšņa slāņos tika atrastas trīs liepkoka plāksnītes 19×15×1 cm lielumā. Katrai plāksnītei ir taisnstūrveida padziļinājums (15×11,5 cm), kas piepildīts ar vasku, vidējai no tām šādi izgriezumi ir abās pusēs. Plāksnītēm ir atveres malās, kurās ievietotas koka tapas, lai tās savienotu vienā komplektā. Tādējādi koka grāmatā bija četras vaska lappuses jeb ceras. Pirmās un pēdējās plāksnītes ārējās puses pildīja kodeksa vāka funkciju.
Ceras labi saglabājās, pateicoties purvainajai vietai, kurā tās atradās apmēram 1000 gadus. Plāksnītes pilnībā piesūcās ar mitrumu, tāpēc tām nebija piekļuves skābeklim un rezultātā nebija apstākļu, kas ļautu mikroorganismiem izraisīt pūšanas procesu.
Apraksts un saturs
Novgorodas kodeksa (Psalmu) datēšanu galvenokārt nosaka fakts, ka tas atrasts 30 cm zem guļbūves un pusmetra attālumā no tās malas, kas deva ticamu dendrohronoloģisko 1036. gadu. Tā tiek uzskatīta par augšējo robežu iespējamajam laikam, kad plāksnītes nokļuva zemē. Daudzmaz droši var uzskatīt Krievijas kristīšanu 988. gadā par zemāko hronoloģisko robežu kodeksa izveidei. Upsālas Universitātē tika veikta vaskā esošā oglekļa radioloģiskā analīze, kas ar 84% varbūtību norādīja uz 1015. gadu ± 35 gadiem. Dokumenta tekstā ir autora datējums, kurš nosauc 6507. gadu no pasaules radīšanas, tas ir, 999. gadu pēc mūsdienu kalendāra.
Pašreizējais statuss
Agrāki no slāvu dokumentiem ir tikai daži no senajiem bulgāru un horvātu uzrakstiem X gadsimtā, bet tos nevar klasificēt kā grāmatas. Novgorodas Kodekss ir agrākais zināmais rakstu piemineklis baznīcas slāvu valodas krieviskajam variantam un senākā Krievijas grāmata, kas sasniegusi mūsu laikus.
Grāmatas primāro atjaunošanu veica V. Povetkins. Pašlaik Kodekss tiek glabāts un izstādīts Veļikijnovgorodas muzejā.
Psalmi
Uz paša kodeksa vaska saglabājušies 75. un 76. psalmi, kā arī neliela daļa no 67. psalma. Tas ir tā dēvētais „galvenais teksts” Novgorodas kodeksā, saskaņā ar kuru dokumentu bieži sauc par Novgorodas Psalmiem vai Novgorodas Psalmu grāmatu. Šis teksts ir viegli lasāms un nekavējoties kļuva pieejams studijām. "Kodeksa" tulkojuma valoda pamatā ir pareiza vecslāvu valoda, bet ar nelielām kļūdām dažu patskaņu — "jusu" rakstībā, kas norāda uz rakstītāja izcelsmi no Krievzemes slāviem. Saskaņā ar A. Soboļevu, paleogrāfiski un ortogrāfiski teksts ir tuvs uzrakstiem uz X—XI gadsimta svina amuletiem no ziemeļaustrumu Bulgārijas un Rumānijas teritorijas, bet tekstoloģiski tulkojums atspoguļo nedaudz atšķirīgu tradīciju no vecākajiem pie mums nonākušajiem, senslāvu Sinaja psalmiem, un parāda lielāku tuvību sengrieķu oriģinālam. Jautājums par šīs tradīcijas izcelsmi ir strīdīgs, bet ticami, ka tā bija par aizsākumu tam psalmu tekstam, kas parādās vēlākos austrumslāvu izcelsmes pieminekļos. "Psalmu" teksts (tāpat kā slēptie teksti) ir rakstīts saskaņā ar tā saukto viena jera sistēmu, kurā ь burta vietā tiek izmantots ъ.
Attiecībā uz dokumenta lingvistiskajām iezīmēm "Kodeksa" teksti ir visvairāk atklājoši, jo slēptajos tekstos daudzi burti (no kuru interpretācijas ir atkarīga tās vai citas valodas parādības klātbūtne) ir neskaidri.
Slēptie teksti
Papildus galvenajam tekstam, A. Zaļizņaks paziņoja par iepriekšējo ("slēpto") tekstu rekonstrukciju pēc stilusa iespiedumiem un skrāpējumiem uz koka dēlīšiem zem vaska. Pēc viņa teiktā, šo tekstu atjaunošanas problēma galvenokārt ir saistīta ar to, ka ļoti vāji desmitiem tūkstošu burtu nospiedumi ir pārklājuši viens otru, un tie ir grūti atšķirami no nejaušām skrambām un plaisām kokā. (Zaļizņaks to nosauca par "hiperpalimpsestu").
Daži zinātnieki (K. Stančevs, D. Bulaņins) pauda šaubas par slēpto tekstu pastāvēšanas iespēju un to izlasīšanas iespēju.
Starp šiem tekstiem ir izlasīts nodzēsts uzraksts, kurā teikts, ka 999. gadā mūks Isākijs ticis iecelts par priesteri Suzdaļas Sv. Aleksandra Armēņa baznīcā. Zaļizņaka uzskatā, mūks Isākijs bija Novgorodas kodeksa autors un piederēja ķecerīgam reliģiskam virzienam.
Līdz 2004. gadam Zaļizņaks atjaunoja šādus slēptos tekstus:
Līdz šim nezināmu darbu klātbūtne starp Novgorodas kodeksa “slēptajiem tekstiem” skaidrojama ar to, ka rakstītājs piederēja kristīgajai kopienai (iespējams, ka duālistiskai, tuvai bogomiliem), kuru uzvarējusī kristīgā („katoļu”, “universālā”, “savācošā”) baznīca pasludināja par ķecerīgu, tā ka šie teksti pēc sektas apspiešanas vairs netika pārrakstīti, un kristīgā baznīca no vēsturiskās atmiņas izdzēsa gandrīz visas šīs ķecerības pastāvēšanas pēdas. Īpaši raksturīgs ir fragments no "Garīgās pamācības dēlam no tēva un mātes", kurā vēstīts, ka pasaule ir tāda pilsēta, kurā izslēdz no baznīcas: ķecerus, nesaprātīgos, nepadevīgos, bezgrēcīgos, nevainīgos, nesalaužamos, tos, kuri nav pelnījuši šādu sodu vai atstumtību, cilvēkus ar tīru ticību, uzslavas un slavas cienīgos un tos, kuri neatsakās patiesās ticības Kristum. Oriģinālajā tekstā: …Миръ естъ градъ въ немъ же отълѫчаѭтъ отъ цръкъве еретикы.
Миръ естъ градъ въ немъ же отълѫчаѭтъ отъ цръкъве чловѣкы неразѹмъны.
Миръ естъ градъ въ немъ же отълѫчаѭтъ отъ цръкъве чловѣкы непокоривы.
Миръ естъ градъ въ немъ же отълѫчаѭтъ отъ цръкъве чловѣкы непорочъны.
Миръ естъ градъ въ немъ же отълѫчаѭтъ отъ цръкъве чловѣкы невиновъны.
Миръ естъ градъ въ немъ же отълѫчаѭтъ отъ цръкъве чловѣкы непрѣломъны.
Миръ естъ градъ въ немъ же отълѫчаѭтъ отъ цръкъве чловѣкы недостоины такоѩ кары.
Миръ естъ градъ въ немъ же отълѫчаѭтъ отъ цръкъве чловѣкы недостойны такого отълѫчения.
Миръ естъ градъ въ немъ же отълѫчаѭтъ отъ цръкъве чловѣкы прѣчистыѩ вѣры.
Миръ естъ градъ въ немъ же отълѫчаѭтъ отъ цръкъве чловѣкы достоины хвалы.
Миръ естъ градъ въ немъ же отълѫчаѭтъ отъ цръкъве чловѣкы достоины прославления.
Annasmuižas kalns
Annasmuižas kalns ir izometriskas konfigurācijas morēnas paugurs Alūksnes augstienes Malienas paugurainē, Alūksnes novada Annas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumos 1,3 km uz ziemeļiem no Vecannas netālu no autoceļa P43. Virsotne nelīdzena, viļņota, šauri ielejveida pazeminājumi to atdala no līdzīgiem pauguriem ziemeļos un austrumos no tā.
Džeimstauna
Džeimstauna (en) ir Britu aizjūras teritorijas Svētās Helēnas salas, Debesbraukšanas salas un Tristana da Kuņas salas galvaspilsēta, kā arī galvaspilsēta Svētās Helēnas salai.Tā ir 3,6 km2 liela un tajā dzīvo 714 cilvēki. Džeimstauna atrodas salas ziemeļrietumos, tajā atrodas osta. To 1659. gadā dibināja Britu Austrumindijas kompānija. Džeimstauna tika nosaukta vēlākā Anglijas, Skotijas un Īrijas karaļa Džeimsa II Stjuarta (pilsētas dibināšanas brīdī — Jorkas hercogs Džeimss) vārdā. Formāli tā tiek uzskatīta par pilsētu, kuras statusu tai 1859. gadā piešķīra Lielbritānijas un Īrijas apvienotās karalistes karaliene Viktorija. Tāpat Džeimstauna ir viens no astoņiem salas administratīvajiem apgabaliem.
2018. gada ziemas olimpisko spēļu komandu vērtējums
2018. gada Phjončhanas ziemas olimpisko spēļu neoficiālā komandu vērtējuma tabulā ir apkopota informācija par XXIII ziemas olimpisko spēļu medaļu ieguvējiem un vietām labāko astotniekā.
Valstis sarindotas medaļu punktu (trīs punkti par pirmo vietu, divi par otro, viens par trešo) un papildpunktu (8 punkti par pirmo vietu, septiņi par otro utt.) kārtībā, ja medaļu vai vietu astotniekā valstij nav, tad dilstošā secībā pēc augstākās iegūtās vietas.
Kopā sadalīti 102 medaļu komplekti 15 sporta veidos.
Rūsiņa iela (Jūrmala)
Ielu savienojumi
Rūsiņa iela ir savienota ar šādām ielām:
2016. gada Pasaules čempionāts florbolā — C grupa
2016. gada Pasaules čempionāta florbolā spēles C grupā norisināsies no 3. līdz 6. decembrim.
Muzičuka
Muzičuka (uk; vīriešu dzimtē Muzičuks) ir ukraiņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
La Santisima Trinidada de Parana
La Santisima Trinidada de Parana (es) ir 18. gadsimta jezuītu redukcijas drupas, kas atrodas Paragvajas dienvidos. 1993. gadā kopā ar Hesusu de Tavarankvi tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā Jezuītu misijas La Santisima Trinidada de Parana un Hesusa de Tavarankve.
La Santisima Trinidada de Parana bija viena no jezuītu uzceltajām pilsētiņām pamatiedzīvotāju gvaranu pievēršanai kristietībai. Tā tika uzcelta kā viena no pēdējām (1706. gadā) un veidota kā pašpietiekama komūna ar lielu baznīcu, laukumu, skolu, darbnīcām, dzīvojamām ēkām. Pēc jezuītu padzīšanas no Spānijas impērijas 1768. gadā, La Santisima Trinidada de Parana, tāpat kā citas jezuītu redukcijas, tika pamesta.
Medvežjegorska
Medvežjegorska (ru, krl, fi) ir pilsēta Karēlijas Republikā Krievijas Federācijā. Medvežjegorskas rajona centrs Oņegas ezera līča krastā. Atrodas pie federālā autoceļa R21 "Kola".
Šautrupe
Šautrupe ir Lestenes upes kreisā krasta pieteka Tukuma novadā.
Medvežjegorska
Vēsture
Līdz 1938. gadam, kad tā ieguva pilsētas tiesības, apdzīvotās vietas nosaukums bija Medvežja Gora (ru), bet dzelzceļa stacija šādi saucas arī mūsdienās. Pilsēta veidojusies ap Murmanskas līnijas dzelzceļa staciju, kura uzcelta Pirmā pasaules kara laikā, 1916. gadā. 1919. gada maijā Medvežja Goru ieņēma angļu-amerikāņu karaspēks. Šeit tika izveidota Oņegas ezera hidroplānu bāze. No 1930. gada Medvežjegorska bija Baltās - Baltijas jūras kanāla celtniecības galvenā bāze un šeit atradās ieslodzīto nometne "Belbaltlag"(Белбалтлаг). 1938. gadā Medvežjegorskai tika piešķirtas pilsētas tiesības. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 6. decembra līdz 1944. gada 23. jūnijam Medvežjegorsku ieņēma Somijas karaspēks.
Šautrupe
Tek dienvidaustrumu virzienā. Ietek Lestenes lejpus Mariņmuižas dīķa. Šautrupi nešķērso valsts autoceļi, tās krastos nav lielu apdzīvoto vietu.
Krievijas Federācijas federālas nozīmes pilsētas
Federālās nozīmes pilsētas (pēc 2014)
† — Sevastopole de iure ir Ukrainas sastāvdaļa, ko 2014. gadā anektēja Krievija.
Ferdinands II Hābsburgs
Ferdinands II (de, cs, hu; dzimis, miris ) bija Hābsburgu dinastijas Svētās Romas impērijas imperators no 1619. gada līdz savai nāvei. Bija arī Bohēmijas un Ungārijas karalis un Austrijas erchercogs. Ferdinanda II valdīšana iekrita Trīsdesmitkaru gada laikā, un Ferdinands II bija viens no katolisma un kontrreformācijas balstiem.
Karoga pacelšana Ivodzimā
"Karoga pacelšana Ivodzimā" (en) ir vēsturiska fotogrāfija, ko uzņēma Džo Rozentāls. Tajā attēloti pieci ASV jūras kājnieki un viena persona no ASV Jūras kara flotes, kas paceļ ASV karogu Suribači kalnā Otrā pasaules kara Ioto (Ivodzimas) salā Ivodzimas kaujas laikā.
Fotogrāfija kļuva populāra, un tikusi publicēta vairākos tūkstošos izdevumu. Vēlāk tā kļuva par vienīgo fotogrāfiju, kas ieguvusi Pulicera balvu kā labākā fotogrāfija publicēšanas gadā, tāpat "Karoga pacelšana Ivodzimā" tiek uzskatīta par vienu no ASV nozīmīgākajām kara fotogrāfijām un ir, iespējams, visu laiku visvairāk pavairotā fotogrāfija.
Trīs no fotogrāfijā redzamajiem jūras kājniekiem Harlons Bloks, Frenklins Souslijs un Maikls Stranks tika nogalināti kaujā nākamo dažu dienu laikā. Trīs atlikušie ir jūras kājnieki Renē Gaņons, Aira Heiess un jūrnieks Džons Bredlijs.
Fēlikss de Veldons izmantoja šo fotogrāfiju, lai izveidotu Jūras kājnieku kara memoriāla skulptūru, kas atrodas blakus Ārlingtonas nacionālajai kapsētai. [[File:Raising-the-Flag.jpg|thumb|right|Seši otrā karoga pacēlāji:
Divas karoga pacelšanas
1945. gada 23. februārī Suribači kalna virsotnē tika pacelti divi Amerikas karogi. Rozentāla uzņemtā fotogrāfija patiesībā bija otrā karoga pacelšana, kurā lielāku karogu pacēla citi jūras kājnieki nekā tie, kas pacēla pirmo karogu.
X-cilvēki: Pēdējā sadursme
"X-cilvēki: Pēdējā sadursme" (en) ir 2006. gada ASV supervaroņu filma, kuras režisors ir Brets Ratners. Filma balstīta uz Marvel Comics komiksiem ar tādu pašu nosaukumu. Filma ir turpinājums 2003. gada filmai "X-cilvēki 2".
Galvenās lomas filmā atveido Hjū Džekmens, Patriks Stjuarts, Halle Berija, Ians Makellens, Famke Jansena, Anna Pakvina, Kelsija Gramere un Džeimss Mārsdens. Filmas pirmizrāde notika ASV.
Filmā starp mutantiem un cilvēkiem rodas nesaskaņas "mutantu zāļu" dēļ.
Mikāls Laudrups
Mikāls Laudrups (da; dzimis ) ir bijušais dāņu futbolists, pašlaik ir futbola treneris. Spēlējis pussarga pozīcijā, pārstāvējis Dānijas futbola izlasi.
Spēlētāja karjeras laikā spēlējis Dānijā, Itālijā, Spānijā, Japānā un Nīderlandē. Spēlēja Johana Kruifa trenētajā FC Barcelona "zvaigžņu komandā", kuras sastāvā izcīnīja deviņas uzvaras dažādās sacensībās. Kluba sastāvā no 1991. līdz 1994. gadam četras sezonas pēc kārtas tika izcīnīta uzvara La Liga čempionātā un 1992. gadā — UEFA Eiropas kausā. Pēc karjeras FC Barcelona viņš pievienojās kluba sīvākajiem pretiniekiem Spānijā — Madrides "Real" —, kā sastāvā ieguva savu piekto La Liga titulu pēc kārtas. Vēl ir izcīnījis Itālijas un Nīderlandes čempiona titulu attiecīgo valstu klubu sastāvā.
Dānijas izlasē debitējis 18. dzimšanas dienā 1982. gadā. Kopumā aizvadītajās 104 spēlēs (5. vieta Dānijas izlases vēsturē) guvis 37 vārtus (6. vieta Dānijas izlases vēsturē). Izlases sastāvā divas reizes spēlējis FIFA Pasaules kausā (1986, 1998) un trīs reizes — Eiropas čempionātā (1984 (sasniegts pusfināls), 1988, 1996). Bija izlases kapteinis no 1994. līdz 1998. gadam. Karjeru beidza pēc 1998. gada Pasaules kausa, kurā spēlēja kopā ar brāli Brianu.
2003. gada novembrī par godu UEFA jubilejai Dānijas Futbola asociācija viņu izvēlēja par Dānijas futbola pēdējo 50 gadu labāko spēlētāju, iekļaujot viņu UEFA jubilejas apbalvojumu izlasē. 2006. gada novembrī Laudrups tika atzīts par visu laiku izcilāko Dānijas futbolistu. 2004. gadā bijušais Brazīlijas futbolists Pelē viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē. Iekļauts Dānijas izlases slavas zālē.
Teodors Kalniņš
Teodors Kalniņš (dzimis, miris ) bija latviešu diriģents.
Mikāls Laudrups
Sasniegumi
Juventus
Teodors Kalniņš
Dzīvesgājums
Dzimis 1890. gadā Tērbatā, mācījās vijoļspēli Krievu mūzikas biedrības Rīgas mūzikas skolā (1904—1909), studēja Pēterburgas konservatorijā (1913—1916). 1919. gadā Kalniņš sāka darboties Latvijas Nacionālajā operā, sākumā kā kormeistars (līdz 1935. gadam), pēc tam kā galvenais kormeistars (līdz 1940. gadam). Diriģēja Latvijas Universitātes studentu korus: no 1925. līdz 1940. gadam — vīru kori, no 1927. līdz 1940. gadam — sieviešu kori.
Mikāls Laudrups
Sasniegumi
Barcelona
Teodors Kalniņš
Dzīvesgājums
1940. gadā kļuva par Latvijas Radiokomitejas kora diriģentu, ko diriģēja līdz pat 1962. gadam, kad tas tika pārdēvēts viņa vārdā. 1950. gadā sāka strādāt Latvijas Konservatorijas Kordiriģēšnas nodaļā par pedagogu. Kalniņš bija vairāku vispārējo latviešu Dziesmu un Deju svētku virsdiriģents.
Mikāls Laudrups
Sasniegumi
Real Madrid
Ajax
Dānija
Individuālie sasniegumi
Zalomons Hennings
Zalomons Hennings (, 1528—1589) bija Livonijas ordeņa valsts, vēlāk Kurzemes un Zemgales hercogistes valsts darbinieks, hercoga Gotharda Ketlera padomnieks un "Vidzemes un Kurzemes hronikas no 1554. līdz 1590. gadam..." autors.
Dzīvesgājums
Dzimis 1528. gadā Veimāras namnieka ģimenē, mācījās Veimāras, Naumburgas, Cvikavas skolās. Līdz 1553. gadam viņš studēja jurisprudenci, teoloģiju, senās un jaunās valodas Vitenbergas, Leipcigas, Erfurtes un Jēnas universitātēs.
1553. gadā Hennings Lībekā iepazinās ar Gothardu Ketleru, kas pēc kļūšanas par Daugavpils komturu viņu uzaicināja kļūt par savu pārstāvi diplomātiskajās sarunās ar Viļņas vaivadu Nikolaju Radzivilu, kā rezultātā 1557. gadā tika parakstīts Pasvales līgums starp Livonijas ordeni un Lietuvas dižkunigaitiju. Nākamajā gadā viņš kā ordeņa sūtnis devās pie Svētās Romas impērijas ķeizara Ferdinanda I uz Vīni, lai lūgtu militāru palīdzību pret Krievijas caru Ivanu IV. Lai panāktu Polijas atbalstu, 1559. gadā Gothards Ketlers devās uz Krakovas galmu, bet Henningu nosūtīja uz sarunām ar Zviedrijas karali Gustavu I. Pēc tam viņš 12 nedēļas pavadīja Viļņā, vedot sarunas par protekcijas līgumu, kas beidzot tika parakstīts 31. augustā.
1560. gadā viņš atkal devās diplomātiskā misijās pie Polijas karaļa Sigismunda II Augusta un pie Rīgas arhibīskapa Vilhelma Kokneses pilī.
Par uzticamu kalpošanu mestrs Gothards viņam piešķīra Vānes, Aizupes, Varibes un Sārcenes muižas. Arī viņam tika piešķīrti arī namīpašumi Rīgā un Rēvelē, Kirepā, Vilkemitas un Mīlgrāvju muižas Igaunijā un Vidzemē, kas Heningu padarīja par vienu no bagātākajiem cilvēkiem Livonijā.
Marks Žozefs Marions di Frens
Marks Žozefs Marions di Frens (fr; dzimis 1724. gada 22. maijā Senmalo, Francijā, miris 1772. gada 12. jūnijā Bejofailendsā, Jaunzēlandē) bija bretoņu izcelsmes franču jūrasbraucējs un kartogrāfs, veicis vairākus nozīmīgus ģeogrāfiskos atklājumus Indijas okeānā, Tasmanijā un Jaunzēlandē.
Zalomons Hennings
Dzīvesgājums
Pēc tam, kad 1561. gadā tika parakstīta Viļņas ūnija un Gothards Ketlers kļuva par Kurzemes un Zemgales hercogu Livonijā, viņš Henningu iecēla par savu padomnieku un vienu no hercogistes baznīcu vizitatoriem. 1566. gadā karalis Sigismunds II Augusts Henningu iecēla dižciltīgo kārtā.
Marks Žozefs Marions di Frens
Dzimis bagātā Senmalo ģimenē, tēvs Žiljens (1681-1739) bijis kuģu īpašnieks, kaperis un tirgotājs. Marks Žozefs sācis kuģot 17 gadu vecumā, 21 gada vecumā ieguvis kapteiņa sertifikātu. Kalpojis flotē karā par Austrijas mantojumu un Septiņgadu karā, kuru laikā piedalījies vairākās kaujas operācijās, kā arī nodarbojies ar kaperismu. Vēlāk kalpojis uz Franču Austrumindijas kompānijas kuģiem.
Zalomons Hennings
Dzīvesgājums
Hennings kopā ar luterāņu superintendantu Einhornu un Kurzemes hercogistes kancleru M. von Brunovu sacerēja Kurzemes luterāņu baznīcas statūtus, kurus Ketlers apstiprināja 1570. gadā, bet landtāgs — 1572. gadā. Statūti bija spēkā līdz XIX gadsimtam.
Marks Žozefs Marions di Frens
Pēc Franču Austrumindijas kompānijas izjukšanas 1769. gadā di Frens pierunāja Maurīcijas intendantu Pjēru Puavru piešķirt viņam divus kuģus Dienvidu okeāna izpētei un dienvidu kontinenta meklēšanai. Ekspedīcijai tika piešķirti kuģi Mascarin un Marquis de Castries. Tās laikā tika atklātas Prinča Edvarda salas un Krozē salas Indijas okeāna dienvidos, kā arī pētīta Tasmanijas sala. Di Frens bija pirmais, kas kontaktējās ar Tasmanijas aborigēniem.
Pēc Tasmanijas di Frena kuģi devās uz Jaunzēlandi, kur apsekoja tās piekrasti. Francūži noenkurojās Ziemeļsalas ziemeļos, Bejofailendsa līcī, jo daļa ekipāžas saslima ar cingu un kuģiem bija nepieciešams remonts. Konflikta laikā ar maoriem 26 franču jūrnieki, tajā skaitā di Frens, tika nogalināti un apēsti.
Zalomons Hennings
Dzīvesgājums
Pēc hercoga Gotharda nāves 1587. gadā Hennings dzīvoja savā Aizupes muižā un pabeidza rakstīt Livonijas un Kurlandes hroniku, kas tapa iespiesta pēc viņa nāves 1590. gadā Rostokā, vēlāk atkārtoti Leipcigā 1594. gadā. Vānē tapis arī otrs S.Heninga darbs - 1589. gadā izdotais "Patiesīgais ziņojums par baznīcas lietu stāvokli Kurzemē".
Miris 1589. gada 29. novembrī un apbedīts paša dibinātajā Vānes baznīcā. Ap 1660. gadu viņa mirstīgās atliekas pēcnācēji apbedīja jaunajā mūra baznīcā. Heningu īpašumā esošais Vānes novads laika gaitā starp mantiniekiem tika sadalīts Aizupes, Vānes, Variebas, Sācenes muižās. Turīgā dzimta tomēr pamazām iznīka - jau 1723. gadā Vānē nedzīvoja vairs neviens Henings, bet pilnībā dzimta izmira XVIII gadsimta beigās.
Birkirs Bjarnasons
Birkirs Bjarnasons (is, dzimis Agireiri, Islandē) ir islandiešu futbolists, Itālijas Serie A kluba Brescia Calcio un Islandes futbola izlases spēlētājs. Spēlē centra pussarga pozīcijā.
Futbolista gaitas sācis dzimtajā pilsētā Agireiri, bet 1999. gadā Birkira ģimene pārcēlās uz Norvēģiju, kur viņš spēlējis vairākās jauniešu un junioru komandās. 2006. gadā pievienojies Stavangeras klubam Viking FK, kura sastāvā kļuvis par Norvēģijas čempionāta bronzas medaļas ieguvēju 2007. gadā. 2012. gadā pārcēlies uz Beļģijas klubu Standard Liège, bet sezonas beigās — uz Itālijas klubu Delfino Pescara 1936. Kopš 2015. gada Šveices kluba FC Basel spēlētājs.
Birkirs spēlējis vairākās Islandes jauniešu un junioru izlasēs. Pieaugušo izlasē debitējis 2010. gadā pārbaudes mačā pret Andoru, bet pirmos vārtus guvis 2012. gadā mačā pret Franciju.
Sasniegumi
Basel
Jūrmalas pašvaldības vadītāju uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Jūrmalas pašvaldības vadītāji jeb Jūrmalas domes vadītāji vai Jūrmalas mēri no 1920. gada. Atsevišķos periodos amata nosaukumam ir bijušas dažādas variācijas.
Par Jūrmalas pilsētas pirmsākumiem var uzskatīt 1920. gada 2. martu, kad Latvijas valdība no esošajiem peldu miestiem izveidoja Rīgas Jūrmalas pilsētu. 1946. gada sākumā Latvijas PSR valdība Rīgas Jūrmalu iekļāva Rīgas sastāvā kā atsevišķu rajonu, kuram 1949. gadā pievienoja Priedaini. Visbeidzot Latvijas PSR AP Prezidijs pieņēma lēmumu par Jūrmalas pilsētas izveidošanu, apvienojot Rīgas pilsētas Rīgas Jūrmalas rajonu, Sloku un Ķemerus.
Rīgas Jūrmala (1920—1946)
{{legend| #ad0005| Latvijas Darba partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| red| Latvijas Komunistiskā partija |border=1px solid #AAAAAA}}
Rīgas pilsētas Jūrmalas rajons (1946—1959)
{{legend| red| Latvijas Komunistiskā partija |border=1px solid #AAAAAA}}
30px Jūrmala (1959 — mūsdienas) 20px
{{legend| red| Latvijas Komunistiskā partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #C00C13| Latvijas Sociāldemokrātiskā Strādnieku partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #24375B| Jaunais laiks |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| gold| Jūrmala - mūsu mājas |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #9e1b34| Pilsoniskā savienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #647A28| Zaļo un Zemnieku savienība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #99CC33 | Vienotība |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #DDDDDD| Bez partijas |border=1px solid #AAAAAA}}
Ziemeļkarēlija
Ziemeļkarēlija (fi, sv) ir viens no Somijas reģioniem valsts dienvidaustrumos, vēsturiskā Karēlijas novada ziemeļrietumu daļa. Robežojas dienvidos ar Dienvidkarēliju un Dienvidsavo, rietumos — ar Ziemeļsavo, ziemeļos — ar Kainū, bet austrumos — ar Krievijas Karēlijas Republiku.
Gumertgroveri
Gumertgroveri ir ciems Jersikas pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 180 km attālumā no Rīgas.
Ziemeļkarēlija
Reģionā ir vairāki nacionālie parki, tostarp, Koli nacionālais parks, Petkeljervi nacionālais parks un Patvinsuo nacionālais parks.
Kārlis Štāfs
Kārlis Gustavs Štāfs (sv; dzimis, miris ) bija zviedru vieglatlēts un virves vilkšanas speciālists. 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs izcīnīja zelta medaļu virves vilkšanā.
1900. gadā Štāfs bija Zviedrijas čempions kārtslēkšanā, diska mešanā un pieccīņā.
Viņš Parīzes olimpiskajās spēlēs 1900. gadā startēja gan vieglatlētikā, gan arī virves vilkšanā. Virves vilkšanā, būdams Jauktās komandas pārstāvis, izcīnīja zelta medaļu. Jaukto komandu virves vilkšanā veidoja Zviedrijas un Dānijas sportisti. Savukārt vieglatlētikā viņš startēja četrās disciplīnās. Labāko rezultātu viņš ieguva vesera mešanā, kur ieguva 5. vietu. Kārtslēkšanā viņš ieguva 7. vietu ar rezultātu 2.80 metri. Štāfs startēja arī trīssoļlēkšanā un trīssoļlēkšanā no vietas, taču viņa iegūtais rezultāts šajās disciplīnās nav zināms.
Jorns Slots
Jorns Slots (da; dzimis Soringā) ir Dānijas šahists. Astotā pasaules čempionāta korespondencšahā (1975–80) uzvarētājs. ICCF lielmeistars (1978). FIDE meistars (FM).
Vecabava
Vecabava ir Abavas labā krasta pieteka Tukuma novadā.
Marks Andrē Granjāni
Marks Andrē Granjāni (fr, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2018) Granjāni pārstāv KHL komandu Kunlun Red Star.
Vecabava
Tek ziemeļu-ziemeļrietumu virzienā, paralēli Abavai. Ietek Abavā pirms Pālansu ezera. Vecabavu nešķērso valsts autoceļi, tās krastos nav lielu apdzīvoto vietu.
Marks Andrē Granjāni
Karjera
Granjāni 2005. gada NHL draftā 3. kārtā ar 87. numuru izvēlējās Bufalo "Sabres". Karjeru sāka AHL komandā Ročesteras "Americans". Četras sezonas spēlējis Bufalo "Sabres". Spēlējis arī Vankūveras "Canucks" un Karolīnas "Hurricanes". 2013. gadā pievienojās Prāgas "Lev", bet sezonu vēlāk pievienojās Šveices hokeja līgas klubam SC Bern. Nākamo sezonu pavadīja NHL komandā Ņūdžersijas "Devils" un AHL komandā Olbani "Devils". 2016. gadā Granjāni pievienojās Minskas "Dinamo". Kopš 2018. gada spēlē KHL komandā Red Star Kunlun.
Kanādas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2011. gada Pasaules čempionātā un 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.
Tālā Varavīksne
"Tālā Varavīksne" ir padomju rakstnieku Arkādija un Borisa Strugacku 1963. gadā sarakstīts zinātniski fantastisks stāsts.
Doma par šī darba veidošanu brāļiem Strugackiem radās 1962. gadā pēc Stenlija Kreimera filmas On the Beach noskatīšanās. Šī filma stāsta par cilvēces pēdējām dienām, tai ejot bojā pēc kodolkatastrofas.
Latviešu valodā grāmatu sērijā "Fantastikas pasaulē" laidusi klajā izdevniecība "Zinātne" 1970. gadā. Tulkojis R.Blūms, mākslinieks E.Kļaviņš.
Sižets
Darbība norisinās vienas diennakts laikā. Planētu Varavīksne zinātnieki jau 30 gadus izmanto eksperimentu veikšanai, tai skaitā eksperimentiem ar nulles transformāciju. Pēc katra veiktā nulles transformācijas eksperimenta uz planētas rodas Vilnis — divas milzīgas enerģētiskās sienas, kas virzās no planētas poliem uz ekvatoru, savā ceļā sadedzinot visu organisko. Līdz šim Vilni bija izdevies apstādināt ar "haribdu", enerģiju slāpējošu iekārtu palīdzību.
Kārtējā nulles transformācijas eksperimenta rezultātā ir radies jauna tipa Vilnis ar milzīgu, iepriekš nenovērotu jaudu, tas sāk virzīties pāri planētai, iznīcinot visu savā ceļā.