cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ruslans Rotaņs
Sasniegumi
Dynamo Kyiv
Individuālie sasniegumi
Herolds Dilons
Herolds Artūrs Lī Dilons (en; dzimis, miris ) bija angļu antikvārists un vadošā autoritāte ieroču, bruņu un viduslaiku tērpu pētniecībā. Viņš ir startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.
Biogrāfija
Viņš bija 16. vikonta Artura Dilona vecākais dēls. Ieguvis izglītību privātskolā un Bonnas Universitātē, Vācijā. 1862. gadā viņš kļuba par strēlnieku brigādes praporščiku un 1866. gadā par leitnantu. Dienēja Indijā un Kanādā,1874. gadā atkāpās no pienākumiem un pievienojās Oksfordšīras policijas bataljonam kā kapteinis. 1885. gadā viņš tika paaugstināts par majoru, bet 1891. gadā aizgāja pensijā.
Pēc regulārās armijas atstāšanas 1892. gadā Dilons nodevās senatnes pētniecībai, uzrakstot vairāk nekā piecdesmit grāmatu un rakstu. Viņš bija Nacionālās portretu galerijas pilnvarnieku priekšsēdētājs no 1894. līdz 1928. gadam. Dilons bija Karaliskā bruņojuma kurators no 1892. līdz 1913. gadam. No 1892. līdz 1898. gadam viņš bija Karaliskā Arheoloģijas institūta prezidents un no 1897. līdz 1904. gadam Londonas Antikvariātu biedrības prezidents. Bija Armijas vēstures pētījumu biedrības dibinātājs, ieņēmis šo amatu līdz savai nāvei. 1902. gadā Dilonu ievēlēja par Britu akadēmijas biedru. Viņš tika iecelts arī par Karaliskās akadēmijas antikvāru.
1900. gadā Dilons startēja vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē, kur startēja jāšanas medībās ar zirgu Duke d'Aoste.
Hipotalāms
Hipotalāms ir daļa no smadzenēm, ko veido mazi kodoli ar dažādām funkcijām. Viena no galvenajām hipotalāma funkcijām ir nervu sistēmas saistīšana ar endokrīno sistēmu caur hipofīzi. Hipotalāms ir novietots zem talāma, tieši virs smadzeņu stumbra un ir daļa no limbiskās sistēmas. Hipotalāms atrodams visiem mugurkaulniekiem. Cilvēkam tas ir mandeles lielumā. Hipotalāms nodrošina dažādus vielmaiņas procesus un autonomās nervu sistēmas darbību. Tas ražo vairākus neirohormonus jeb atbrīvojošos hormonus, kas vai nu aktivē vai nomāc hipofīzes hormonu sekrēciju. Hipotalāms piedalās ķermeņa temperatūras, izsalkuma, diennakts ritmu, slāpju, noguruma u.c. procesu regulācijā.
Franču un indiāņu karš
Francijas un Indiāņu karš(1754–1763) bija Septiņgadu kara teātris, kurā Britu impērijas Ziemeļamerikas kolonijas pretstatīja franču kolonijām, kuras katru pusi atbalstīja dažādas indiāņu ciltis. Kara sākumā franču kolonijās dzīvoja aptuveni 60 000 kolonistu, salīdzinot ar 2 miljoniem britu kolonijās. Skaitliskajā mazākumā esošie francūži īpaši bija atkarīgi no vietējiem iedzīvotājiem.
Divus gadus pēc Franču un Indiāņu kara, 1756. gadā, Lielbritānija pieteica karu Francijai, aizsākot vispasaules Septiņgadu karu. Daudzi uzskata, ka Francijas un Indiāņu karš ir tikai šī konflikta amerikāņu kontinenta teātris; tomēr Amerikas Savienotajās Valstīs Franču un Indiāņu karš tiek uzskatīts par atsevišķu konfliktu, kas nebija saistīts ne ar vienu Eiropas karu. Franču kanādieši to sauc par guerre de la Conquête ("Iekarošanas karš").
Dictyonota
Dictyonota ir tīklblakšu ģints, kurā ietilpst aptuveni 60 sugas.
Dictyonota ģints pārstāvji atšķiras no citām tīklblaktīm ar šādām raksturīpašībām:
Klasifikācija
Sugas:
Tura (upe)
Tura (ru) ir Sibīrijas upe, kas sākas Vidusurālos, plūst 1030 km garumā cauri Krievijas Federācijas Sverdlovskas un Tjumeņas apgabaliem un ietek Tobolas upē. Lielākās pietekas ir Salda, Tagila, Ņica un Pišma. Lielākās apdzīvotās vietas upes krastos ir Tjumeņa, Ļesnoja, Turinska, Tura, Verhņaja un Kušva.
Marks Šepards
Marks Andreass Šepards (en; dzimis ) ir britu aktieris un mūziķis. Šepards ir zināms ar krustceļu dēmona — elles karaļa Kraulija lomas tēlojumu Supernatural, kā arī ar Romo Lempkina lomu 2004. gada seriālā Battlestar Galactica, Interpola izmeklētāja Džeimsa Stērlinga lomu seriālā Leverage un lorda Bedžera lomu Džosa Vīdana seriālā "Jāņtārpiņš".
Straujupīte (Mergupes pieteka)
Straujupīte (arī Piģeleja) ir Mergupes labā krasta pieteka Siguldas novadā.
Tek dienvidaustrumu virzienā. Ietek Mergupē iepretim Vērsēnu mājām. Straujupīti šķērso valsts autoceļš P3 (Garkalne—Alauksts).
Begoniju dzimta
Begoniju dzimta (la) ir ķirbju rindas dzimta, kurā ir klasificētas 2 ģintis — begonijas (Begonia), kurā ir aptuveni 1000 sugas, un monotipiskā Hillebrandia, kura satur tikai vienu sugu. Dzimta ir izplatīta gandrīz visur tropu reģionos, un siltos mērenās joslas reģionos. Liela daļa sugu ir sastopama Amerikas kontinentos. Hillebrandia ir endēma Havaju salām.
Vasīlijs Biskupskis
Vasīlijs Biskupskis (, 1878–1945) bija krievu ģenerālmajors (1915) un politiķis, Rietumkrievijas valdības (За́падно-ру́сское прави́тельство) premjerministrs (1919).
Begoniju dzimta
Daudzas sugas un to hibrīdi tiek kultivēti kā dekoratīvie augi; bez tā dzimta nav ekonomiski nozīmīga.
Žoržs de Lagarēns
Kinsē 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja "ne-olimpiskajā" disciplīnā jāšanas medībās kopā ar zirgu Louqsor. Diemžēl viņa iegūtais rezultāts šajā disciplīnā nav zināms.
Vasīlijs Biskupskis
Dzīvesgājums
Dzimis 1878. gada 27. aprīlī Tomskas gubernatora ģimenē. Mācījās 2. kadetu korpusā un Nikolajevas kavalērijas skolā, kuru beidza 1897. gadā. Pirmā pasaules kara laikā komandēja Maskavas leibgvardes pulku (1914—1917), paaugstināts par ģenerālmajoru (1915). Vēlāk komandēja 3. kavalērijas divīziju (1917—1918).
Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas un Ukrainas vācu okupācijas Pavlo Skoropadskis 1918. gada 29. aprīlī veica valsts apvērsumu, pasludināja sevi par Ukrainas hetmani un iecēla ģenerāli Biskupski par savas armijas komandieri. Pēc Vācijas Novembra revolūcijas vācu karaspēks atstāja Ukrainu, varu atkal pārņēma Ukrainas Tautas Republikas valdība jeb "direktorija" ar Simonu Petļuru priekšgalā. 9. decembrī Biskupska komandētā 1. kavalērijas divīzija neveiksmīgi mēģināja aizsargāt Odesu no atamana Grigorjeva komandētā direktorijas karaspēka uzbrukuma.
Pēc tam, kad 1918. gada 14. decembrī Skoropdskis demisionēja, Biskupskis emigrēja uz Vāciju. Pēc Baltijas landesvēra sakāves Cēsu kaujās un Strazdumuižas pamiera noslēgšanas viņš piedalījās Rietumkrievijas Brīvprātīgo armijas izveidē un vadīja provācisko Rietumkrievijas valdību Berlīnē, kas bija spiesta 6. oktobrī atkāpties un atdot varu Bermontam.
1920. gadā piedalījās Kapa pučā, kopā ar Lūdendorfu mēģināja atjaunot Vācijas monarhiju un darbojās Šeibnera-Rihtera slepenajā vācbaltiešu un krievu emigrantu organizācijā Aufbau.
Miris pēc Otrā pasaules kara beigām 1945. gada 18. jūnijā.
Vlads II Drakuls
Vlads II Drakuls (ro, dzimis ap 1395. gadu, miris ) bija Valahijas gospodars no 1436. gada līdz 1442. gadam un no 1443. gada līdz 1447. gadam.
Mirčas Vecā ārlaulības dēls. Jaunību pavadīja imperatora Sigismunda galmā. 1431. gadā tika uzņemts Drakona ordenī, no kā cēlusies Vlada II iesauka. Kad Sigismunds atzina Vladu II par Valahijas valdnieku, Vlads II Drakuls apmetās Sigišoarā Transilvānijā, netraucēdams pusbrāļa Aleksandra I valdīšanu Valahijā, kurš valdīja ar sultāna Murada II atbalstu.
Pēc Aleksandra I nāves kļuva par Valahijas gospodaru. Kad 1438. gadā Murads II iebruka Transilvānijā, Vlads II Drakuls pavadīja sultāna karaspēku. Tomēr kad 1441. gadā Jānošs Huņadi gatavojās krusta gājienam pret osmāņiem, viņš piedāvāja tam piebiedroties arī Vladu II. Kad Valahijā iebruka Huņadi karaspēks, sultāns Vladu II izsauca uz Edirni un ieslodzīja. Par Valahijas gospodaru Huņadi iecēla Basarabu II. Vlads II tika atbrīvots un atgriezās tronī, kad sultānam par ķīlniekiem bija atstājis savus dēlus, tostarp Vladu III. Turpmākajās cīņās starp Huņadi un Muradu II Valahija ieturēja neitralitāti, izņemot lielo karagājienu uz Varnu (tajā krita Polijas karalis Vladislavs III), kur palīgā kristiešu koalīcijai izsūtija 4000 jātniekus. 1445. gadā ieņēma osmaņu pilsētu Džurdžu. 1446. un 1447. gadā noslēdza mieru ar Osmaņu impēriju, kas saasināja atiecības ar Transilvāniju. Huņadi iebruka Valahijā, bet Vlads II bēga no Valahijas galvaspilsētas Tirgovištes, tomēr tika nogalināts.
Peldēšana 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 1200 metri brīvajā stilā vīriešiem
1200 metri brīvajā stilā vīriešiem bija viena no četrām peldēšanas disciplīnām brīvajā stilā, kas tika aizvadīta 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Sacensības tika aizvadītas 11. aprīlī. Tās notika Zijas līcī. Tajās startēja 9 sportisti no 4 valstīm, trim sportistiem no Grieķijas nav zināmi vārdi.
Zelta medaļu izcīnīja Ungārijas sportists Alfrēds Hajošs. Šī viņam bija viena no divām zelta medaļa peldēšanā šajās olimpiskajās spēlēs; otru zelta medaļu viņš izcīnīja 100 metru peldējumā brīvajā stilā. Sudraba medaļu izcīnīja Grieķijas sportists Joannis Andreu, arī bronzas medaļu izcīnīja Grieķijas sportists Efstatijs Horafs. Efstatijam Horafam šī bija viena no divām bronzas medaļām, ko viņš izcīnīja peldēšanā šajās olimpiskajās spēlēs; otru bronzas medaļu viņš izcīnīja 500 metru peldējumā brīvajā stilā.
Valstis
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Oto Hāns
Tiek dēvēts par "kodolķīmijas tēvu". Nacistu idejisks pretinieks, kaut arī palika strādāt Vācijā arī nacistu laikā. Pēc Otrā pasaules kara oponēja kodolieroču attīstīšanai. Pēdējais Ķeizara Vilhelma biedrības un pirmais Maksa Planka biedrības prezidents.
Ventspils brīvostas pārvalde
Ventspils brīvostas pārvalde ir Ventspils ostas augstākā lēmējinstitūcija, kas atrodas Latvijas Republikas Ministru kabineta pārraudzībā. Tai ir pakļauta Ventspils brīvostas pārvaldnieka vadītā administrācija.
Ventspils brīvosta ir ES ziemeļu daļas speciālā ekonomiskā zona visu veidu rūpnieciskās ražošanas attīstītībai. Tās priekšrocības ir izdevīgi sadarbības nosacījumi, pielāgota ražošanas infrastruktūra un stratēģisko resursu nodrošinājums, apjomīgs intelektuālā kapitāla, zinātnes un izglītības potenciāls, kā arī pievilcīga Baltijas jūras piekrastes pilsētas vide. Izdevīgs transporta savienojums un daudzveidīgi loģistikas risinājumi padara Ventspils brīvostu ērti sasniedzamu ES, NVS un tālāk – Centrālās Āzijas virzienā.
Oto Hāns
Dzimis Frankfurtē pie Mainas, pārtikuša uzņēmēja ģimenē. Studēja Marburgas Universitātē. Strādājis Minhenē, Londonā. Cieši sadarbojies ar Hermani Fišeru, Līzi Meitneri. Pirmā pasaules kara laikā Friča Hābera vadībā dienēja ķīmiskajā karaspēkā. Pēc kara beigām turpināja pētījumus.
Ventspils brīvostas pārvalde
Rūpnieciskā ražošana
Ir vairāki iemesli, kāpēc attīstīt biznesu Ventspilī:
Ērts importa/eksporta savienojums starp ES, NVS, Centrālās Āzijas tirgiem - Atrašanās Austrumu–Rietumu tranzīta savienojumā un Eiropas TEN-T transporta tīklā ar visu veidu loģistikas iespējām;
Aprīkotas teritorijas rūpnieciskai ražošanai - vairāk nekā 500 ha brīvu, ar elektroenerģiju, IT un telekomunikācijām un citām inženierkomunikācijām aprīkotu platību ražošanas uzsākšanai (iespējami ieguldījumi uzņēmumu infrastruktūras izveidei). Nomas maksa 0,25–0,5 % no zemes kadastrālās vērtības un iespēja iegādāties zemi īpašumā.
Darbaspēka pieejamība, augsts intelektuālā kapitāla potenciāls:
Vienkārši uzsākt biznesu, pievilcīga nodokļu vide, speciālās ekonomiskās zonas (SEZ) statuss - Iespēja darboties stabilā biznesa vidē ar ievērojamiem nodokļu atvieglojumiem un citām SEZ priekšrocībām. Uzņēmumu ienākuma nodoklis un nekustamā īpašuma nodoklis tiek samazināts par 80%, līdz kamēr uzņēmums var kompensēt līdz 35% (55% mazajiem un 45% vidējiem uzņēmumiem) no ieguldījumiem. Kompensācijas laikā uzņēmumu ienākuma nodoklis ir 4%, kas citur Latvijā sastāda 20%, savukārt nekustamā īpašuma nodoklis ir 0,3%.
Attīstīta biznesa inkubācijas sistēma - Ventspils Augsto tehnoloģiju parka (VATP) Biznesa inkubatora infrastruktūras un pakalpojumu atbalsts uzņēmumu darbības sākumposmā.
Pretimnākoša, ikvienā uzņēmuma attīstības stadijā sadarbībai atvērta pašvaldība - Projekta koordinators katram investīciju projektam —praktisko jautājumu risināšanai un ātrākai virzībai.
Ventspils industriālās zonas
Kopš divtūkstošo gadu vidus tika uzsākts mērķtiecīgs darbs pie industriālo zonu attīstības. Ventspils brīvostas pārvalde ir uzbūvējusi vairāk nekā 40 000m² ražošanas platību, kurās mājvietu ir atraduši vairāki desmiti Latvijas un ārvalstu ražojošie uzņēmumi. Šo gadu laikā ir radītas vairāk nekā 2000 jaunas darbavietas.
Ventspils Augsto tehnoloģiju parks
Ventspils Augsto tehnoloģiju parkā darbojas inovatīvus produktus ražojošie un ar Informācijas un komunikāciju tehnoloģijām saistītie uzņēmumi. Parks atrodas pilsētas Ziemeļu daļā 15 minūšu braucienā no Ventspils ostas  un ~ 2 stundu braucienā no galvaspilsētas Rīgas un Starptautiskās lidostas Riga (RIX).
Ventspils Augsto tehnoloģiju parka esošie nomnieki
Parkā ilggadēji darbojas viens no Latvijas lielākajam elektronikas ražotājiem - elektronisko sistēmu un to komponentu ražotājs HansaMatrix Ventspils, viens no vadošajiem pasaules IT uzņēmumiem Accenture, Ziemeļeiropas lielākais fleksiblā iepakojuma ražotājs IMMER Digital, jaunās paaudzes apkures un dzesēšanas sistēmu ražotājs Wasserkabel Baltic, šķidro kristālu displeju rūpnīca EUROLCDs  u.c. elektronikas uzņēmumi.
Ventspils Augsto tehnoloģiju parkā (VATP) 2019. gada sākumā tiks uzsākta divu jaunu ražošanas ēku būvniecība. Vienu ražošanas ēku (6000 m2) nomās viens no Ventspils Augsto tehnoloģiju parka esošajiem nomniekiem - elastīgo iepakojuma materiālu ražotājs Immer Digital, kas 2017. gada februārī atvēra savu pirmo ražotni Ventspilī, savukārt otru ēku (4100 m2) nomās elektronisko plašu un perifēro iekārtu ražotājs SIA „Quality Jobs”.
Ventspils lidostas rūpnieciskā zona
Ventspils lidostas rūpnieciskajā zonā darbojas metālapstrādes un mašīnbūves uzņēmumi. Zona atrodas pilsētas Dienvidu daļā 10 minūšu braucienā no Ventspils ostas, blakus Ventspils lidostai un ~ 2 stundu braucienā no galvaspilsētas Rīgas un Starptautiskās lidostas Riga (RIX).
Ventspils lidostas rūpnieciskās zonas esošie nomnieki
Zonā darbojas Šveices koncerna Bucher Industries komunālo automašīnu ražošanas uzņēmums Bucher Municipal, kas izgatavo piecu dažādu veidu ielu tīrāmās mašīnas, nodrošinot uz vietas pilnu ražošanas ciklu, kā arī metālapstrādes uzņēmums Malmar Sheet Metal, kas ražo metāla detaļas dažādām iekārtām un automašīnām, sadarbojoties ar tādiem pasaulē pazīstamiem mašīnbūves zīmoliem kā Volvo, Renault, Scania, Mitsubishi u.c.
Ventas kreisā krasta rūpnieciskā zona
Ventas kreisā krasta rūpnieciskajā zonā darbojas dažādu produktu ražojošie uzņēmumi. Tā atrodas pilsētas centrālajā daļā 5 minūšu braucienā no Ventspils ostas un ~ 2 stundu braucienā no galvaspilsētas Rīgas un Starptautiskās lidostas Riga (RIX).
Ventas kreisā krasta rūpnieciskās zonas esošie nomnieki
Zonā darbojas metālapstrādes uzņēmums Ventspils metināšanas rūpnīca, kas izgatavo lielizmēra, dažādas sarežģītības metāla konstrukcijas mašīnbūves un rūpniecības vajadzībām, viena no lielākajām sveču ražošanas rūpnīcām Baltijas valstīs - Diana Sveces, Modulārās būvniecības uzņēmums Forta Prefab, kas ražo gatavus moduļus viesnīcām, dzīvokļiem,  hidraulikas un pneimatikas detaļu ražošanas un izplatīšanas uzņēmums Hydraulik Bauteile Baltic, kokapstrādes uzņēmums Baltic Forest Trading.
Ventas labā krasta rūpnieciskā zona
Ventas labā krasta rūpnieciskajā zonā darbojas dažādu produktu ražojošie uzņēmumi. Tā atrodas pilsētas centrālajā daļā 10 minūšu braucienā no Ventspils ostas un ~ 2 stundu braucienā no galvaspilsētas Rīgas un Starptautiskās lidostas Riga (RIX).
Ventas labā krasta rūpnieciskās zonas esošie nomnieki
Zonā darbojas poliuretāna izstrādājumu ražotājs FROLI Baltic, kas izgatavo dažādus rūpnieciskos plastmasas izstrādājumu tādām nozarēm kā medicīna, rehabilitācija, mēbeļu rūpniecība u.c., augstas kvalitātes industriālo un premium kokskaidu granulu ražotājs Kurzemes granulas, stikla pakešu, koka un koka-alumīnija logu un durvju ražotājs ARBO Windows, šokolādes fabrika Pobeda Confectionery, kas Ventspilī ražo 18 veidu šokolādes, kā arī lielgabarīta stiklplastas konstrukciju (rezervuāru, cauruļvadu un citu konstrukciju) ražotājs Ventspils – Andren.
Jahtu ostas rūpnieciskā zona
Jahtu ostas rūpnieciskajā zonā darbojas zivju pārstrādes, kuģubūves, kuģu remontu uzņēmumi un dažādas mehāniskās darbnīcas. Tā atrodas pilsētas rietumu daļā 10 minūšu braucienā no Ventspils ostas un ~ 2 stundu braucienā no galvaspilsētas Rīgas un Starptautiskās lidostas Riga (RIX).
Attīstības projekti jahtu ostas rūpnieciskajā zonā
Jahtu ostas rūpnieciskajā zonā ir iespēja nomāt gatavas vai pielāgojamas ražošanas telpas, noliktavas, kā arī biroja telpas ar kopējo platību 13 300 m2 apmērā. Iespēja investēt attīstības projektos tādos kā daudzstāvu dzīvokļu dzīvojamā namā, kā arī viesnīcas projektā kopā ar privāto attīstītāju.
Jahtu ostas rūpnieciskās zonas esošie rezidenti
Zonā darbojas Ventspils Jahtu osta ar 30 laivu vietām, nodrošinot pilnu servisu, zivju pārstrādes uzņēmums STEMA Real, zivju apstrādes rūpnīca Ventspils zivju konservu kombināts, zivju pieņemšanas termināls Kurzemes zivju termināls, Ventspils brīvostas pārvaldes boju remonta cehs, kā arī kuģu remonta un metālapstrādes pakalpojumu sniedzējs Ventdok un Sarkanā Bāka KRC.
Pārtikas ražošanas un zivju apstrādes rūpnieciskā zonā
Pārtikas ražošanas un zivju apstrādes rūpnieciskā zona atrodas pilsētas Ziemeļu daļā 25 minūšu braucienā no Ventspils ostas un ~ 2 stundu braucienā no galvaspilsētas Rīgas un Starptautiskās lidostas Riga (RIX).
Zonā darbojas Nacionālās zvejniecības ražotāju organizācija (NZRO), kas uzglabā zivju produkciju sešās saldētavas kamerās ar kopējo saldētavas jaudu līdz 5 tūkstošiem tonnu.
2019. gadā Ventspils brīvostas pārvalde noslēgusi līgumu ar SIA “Aquatoria V” par zemesgabala apbūves tiesību Ventspilī, Talsu ielā 200. Uzņēmums plāno šajā teritorijā būvēt jaunu, mūsdienīgu zivju kombinētās barības ražošanas un pārstrādes kompleksu.
Lielizmēra rūpnieciskās teritorijas
Lielizmēra rūpnieciskajās teritorijās iespējams attīstīt dažādu produktu ražojošos uzņēmumus. Tās atrodas pilsētas Ziemeļaustrumu daļā 20 minūšu braucienā no Ventspils ostas un ~ 2 stundu braucienā no galvaspilsētas Rīgas un Starptautiskās lidostas Riga (RIX).
Transporta savienojumi
Ventspils brīvosta atrodas izdevīgā ES, NVS un Centrālās Āzijas reģionu transporta savienojumu punktā un ir viens no Austrumu–Rietumu tranzīta koridora un Eiropas nozīmes TEN-T transporta pamattīkla savienojumu mezgliem Latvijā un Baltijas jūras reģionā.
E-22 autoceļu un Austrumu–Rietumu dzelzceļa koridora savienojumi
Vienotā 1520 mm Latvijas dzelzceļa sistēma, kas savieno Ventspili ar Baltijas un NVS valstīm, un vienota autokravu pārvadājumu sistēma ir pilsētas tranzīta attīstības priekšrocības.
Caur Ventspili ved Eiropas nozīmes divjoslu E-22 autoceļš (Lielbritānija–Nīderlande–Vācija–Zviedrija/ Norčēpinga–Ventspils–Rīga–Krievija / Maskava). Efektīvs loģistikas tīkls no Ventspils sniedzas arī līdz pārējām Baltijas un NVS valstīm.
Ventspils ir Eirāzijas transporta sistēmā integrētā Austrumu–Rietumu dzelzceļa koridora sastāvdaļa. Tas savieno Eiropu un Āzijas reģionus ar Baltijas jūras ostām un ir viens no noslogotākajiem satiksmes savienojumiem Baltijā. Dzelzceļa pārvadājumu maksimālā jauda ir 34 000 000 tonnu gadā.
Prāmju satiksme ar Zviedriju
Viens no pasaulē lielākajiem prāmju operatoriem ar plašāko līniju tīklu Eiropā Stena Line ik nedēļu nodrošina regulāras prāmju līnijas no Ventspils uz Zviedriju.
Ventspils –Nīneshamna (Zviedrija, 58 km no Stokholmas, 545 km no Oslo) kursē 12 reizes nedēļā. Ātrākais jūras ceļš savieno Stokholmu, Zviedrijas centrālo daļu un Norvēģijas saimnieciskās darbības centrus ar Latviju, no kurienes pa sauszemi iespējams sasniegt arī Krieviju, pārējās NVS valstis un tālākus reģionus.
Ventspils avio satiksme
Ventspils brīvostas teritorijā atrodas Ventspils lidosta, kas specializējas vispārējas aviācijas lidojumu apkalpošanā. Lidlauks ir sertificēts vizuālajiem lidojumiem diennakts gaišajā un tumšajā laikā. Lidlauka tehniskie parametri — viens 1298 m garš un 32 m plats asfaltbetona seguma skrejceļš — ļauj apkalpot gaisa kuģus, kuru maksimālā pacelšanās masa nepārsniedz 30 tonnas. Ventspils lidostā darbojas arī pasažieru terminālis, tiek nodrošināta meteoroloģiskā dienesta informācija (ATIS), kā arī 24 stundas diennaktī ir pieejama aviācijas degviela.
Ventspils lidostai pieguļošajā teritorijā ir pieejamas brīvas platības jaunu uzņēmumu un ražotņu izvietošanai.
Ventspils atrodas ~175 kilometru attālumā jeb 2 stundu braucienā no Latvijas lielākā gaisa satiksmes centra — Starptautiskās lidostas Rīga (RIX).
Speciālā ekonomiskā zona
Ventspils osta ir viena no ES speciālajām ekonomiskajām zonām (SEZ), kas veicina visa veida investīcijas ražošanā. Kā SEZ tā ir viena no Baltijas jūras ostām, kur ir īpaši labvēlīgi nosacījumi ārvalstu investoriem. Ostas un ražošanas parku infrastruktūras un kvalificēta darbaspēka pieejamību ir novērtējuši mašīnbūves, ķīmiskās rūpniecības, kokapstrādes, elektronikas, IT un citu perspektīvāko nozaru partneri, kas ir izvēlējušies ražot Ventspils industriālajā zonā.
Nodokļu atvieglojumi Ventspils brīvostā
Ventspils brīvosta ir speciālā ekonomiskā zona (SEZ) ar ievērojamiem nodokļu atvieglojumiem, kas sekmē eksportu un rūpniecisko ražošanu, kā arī stiprina ES uzņēmumu globālo konkurenci. Saskaņā ar likumu Par nodokļu piemērošanu brīvostās un speciālajās ekonomiskajās zonās un ES regulām licencētajiem uzņēmumiem ir tiesības izmantot ievērojamas tiešo un netiešo nodokļu atlaides.
Tiešo nodokļu atvieglojumi ir nekustamā īpašuma un uzņēmuma ienākumu nodokļu atlaides līdz pat 80 %, kamēr uzņēmums kompensē kopējo investīciju summu līdz 35 % (55 % — mazajiem uzņēmumiem un 45 % — vidējiem uzņēmumiem). Faktiski tas nozīmē, ka brīvostā tiek piemērota 4 % uzņēmuma ienākuma nodokļa un 0,3 % nekustamā īpašuma nodokļa likme. Savukārt, izmaksājot dividendes uzņēmumam, kas atrodas SEZ, peļņas nodoklis ir 4% ierasto 20% vietā. Atvieglojumi ir iespējami arī netiešajiem — PVN, akcīzes un muitas nodokļiem.
Valde
Brīvostas pārvaldes augstākā lēmējinstitūcija ir valde, kurai ir pakļauta Ventspils brīvostas pārvaldnieka vadīta administrācija. Saskaņā ar Likumu par ostām Ventspils ostai ir četri valdes locekļi – ekonomikas, finanšu, satiksmes un vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministru izvirzītie pārstāvji, kurus amatā ieceļ un no amata atbrīvo LR Ministru kabinets.
2019. gada 10. decembrī Ventspils pilsētas dome pieņēma lēmumu par A. Lemberga atbrīvošanu no Ventspils brīvostas valdes locekļa amata sakarā ar ASV Ārvalstu aktīvu kontroles biroja 9. decembrī noteiktajām sankcijām pret viņu un Ventspils brīvostu. Viņa vietā par Ventspils domes pārstāvi kļuva deputāts Uldis Boitmanis.
Nikolajs Brāzma
Nikolajs Brāzma (līdz 1939. gadam Nikolajs Brauers; dzimis, miris ) bija matemātiķis, fizikas un matemātikas zinātņu kandidāts (1946). Strādājis Latvijas Valsts universitātē (1944–1959) un Rīgas Politehniskajā institūtā (1959–1966). LPSR ZA Fizikas un matemātikas institūta direktors (1946–1948). Devis ieguldījumu gandrīz periodisko funkciju teorijā, telegrāfa vienādojumu sistēmu risināšanā.
Ģimene
Nikolajs Brāzma (līdz 1939. gadam — Brauers) dzimis 1913. gada 28. maijā Rezeknē. Viņa tēvs — Adolfs Brauers bija agronoms, vēlāk akcīzes ierēdnis, ieguvis izglītību Rīgas Politehniskajā institūtā ar Rīgas Latviešu biedrības zinību komisijas atbalstu. Viņa māte Zelma, dzim. Preipiča-Freiberga, bija skolotāja. Mātes tēvs beidzis Tērbatas veterināro institūtu, veterinārārsts, sarakstījis pirmo grāmatu par lopu ārstniecību latviešu valodā.
Mācības
Pamatizglītību ieguva no 1921. līdz 1924. gadam Rēzeknes krievu skolās (Suslova, Garanceva), bet no 1924. līdz 1929. gadam – latviešu vidusskolās (Rēzeknē, Talsos). Pēc tam (1929-1931) mācījās Rīgas pilsētas 1. ģimnāzijas reālā novirziena klasē. 1931. gadā N. Brāzma sāka studijas LU Matemātikas un dabas zinātņu fakultātes matemātikas nodaļā un 1936.gadā to beidza ar izcilību. Līdztekus mācībām ģimnāzijā viņš ļoti sekmīgi apguva klavierspēli Latvijas Konservatorijā, tiesa, studijas netika turpinātas.
Zinātniskā izaugsme
Pēc studiju beigšanas Latvijas Universitātā 1936. gadā Nikolaju Brāzmu atstāja pie universitātes, lai sagatavotos zinātniskai darbībai. 1938. gadā Brāzma kļuva par jaunāko asistentu matemātikas katedrā. 1939. gadā viņš strādāja Kopenhāgenas universitātē pie profesora Haralda Bora par pētījumu jomu izvēloties gandrīz periodiskās funkcijas.
1940. gadā Brāzma kļuva pa privātdocentu matemātikā. Viņa privātdocenta parauglekcijas nosaukums bija "Trigonometrisko rindu konverģence un summabilitāte". Pēc Otrā pasaules kara 1946. gadā ieguva fizikas un matemātikas zinātņu kandidāta grādu. 1956. gadā saņēma docenta nosaukumu.
Pētnieciskā darbība
Matemātikā ar gandrīz periodisku funkciju saprot tādu funkciju, kuru pēc patikas precīzi var aproksimēt ar periodisku funkciju. Atkarībā no aproksimācijas (tuvības, attāluma) izvēles ir dažāda veida un sarežģītības definīcijas. Gandrīz periodisku funkciju teoriju pirmais ir attīstījis jau minētais H. Bors (1923) saistībā ar Rīmaņa dzeta funkcijas pētīšanu. Pēc tam jēdzienu ir vispārinājuši V. Stepanovs (1925), Ā. Bezikovičs (1926), H. Veils (1927). Svarīgi nošķirt, ka gandrīz periodiska funkcija nav tas pats, kas kvaziperiodiska funkcija.
Nepārtrauktu funkciju f : R → R sauc par gandrīz periodisku (saīsināti – g.p.f.), ja katram ε > 0 eksistē tāds skaitlis l > 0, ka katram intervālam I ar garumu l eksistē tāds skaitlis \tau no intervāla I, ka visiem x ir spēkā nevienādība
Brāzma savos pētījumos ir uzrādījis pietiekamo nosacījumu g.p.f. diferencēšanai un integrēšanai, vispārinājis to n mainīgo g.p.f., kā arī devis nosacījumu, lai vairāku argumentu g.p.f. parciālie atvasinājumi arī būtu g.p.f. Īsu zinātnisku pārskatu Brāzmas pētījumiem par g.p.f. var atrast vienā no publikācijam. Profesors Arvīds Lūsis raksturojis Brāzmas pētījumus par g.p.f.: “Dažus jaunus rezultātus vairāku mainīgo gandrīz periodisku funkciju diferencēšanā un integrēšanā bija ieguvis N. Brāzma. Balstoties uz sasniegto un lietojot kompleksā mainīgā funkciju teoriju, viņš vispārināja un ieguva jaunus rezultātus vairāku komplekso mainīgo gandrīz periodiskām funkcijām.”
Publikācijas
Sarakstījis grāmatas "Augstākā matemātika" (1964; līdzautors) un "Augstākās matemātikas speckurss" (1–2, 1968, 1969).
Kauņas pils
Kauņas pils (lt) ir viduslaiku pils Lietuvā. Atrodas Kauņas pilsētā, pie Neres upes ietekas Nemunā. Saglabājusies apmēram trešdaļa no pils apbūves.
Lietuvieši pili sāka celt 14. gadsimta vidū. 1362. gadā Teitoņu ordenis lielmestra Vinriha fon Kniprodes vadībā pili aplenca un pēc mēneša ilga aplenkuma to ieņēma un nopostīja. Turpmākajos gados pils piederēja te ordenim, te lietuviešiem. 1398. gadā tā nostiprinājās lietuviešu īpašumā, bet pēc ordeņa sakāves Grunvaldes kaujā 1410. gadā vairs netika apdraudēta. 1549. gadā Sigismunds II Augusts pili uzdāvināja Barbarai Radzivilai. 16. gadsimtā pils tika pārbūvēta pēc tā laika militārās zinātnes prasībām. Pēc 17. gadsimta Polijas kariem ar Zviedriju pils savu militāro nozīmi zaudēja. 18. gadsimtā tā kalpoja kā cietums. Vēlāk pils teritoriju tika atļauts apbūvēt.
Pils aizsardzības un arheoloģiskās izpētes darbu iesākās 20. gadsimta 30. gados un ar pārtraukumiem turpinājās līdz mūsdienām. Ievērojama rekonstrukcija notika 2010./2011. gadā.
Kauņas pili pieminējis Adams Mickevičs 1828. gadā publicētajā poēmā "Konrāds Vallenrods".
Kristīne Bakmane
Kristīne Bakmane (1897—1925) bija latviešu uzņēmēja, kompānijas "Kr. Bakmans" jeb Christine Backman Company īpašniece, Latvijas pirmā ārlietu ministra Zigfrīda Annas Meierovica sieva.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1897. gada 23. novembrī Smiltenes pagasta Jāņu muižas (Johannishof) muižkunga palīga ģimenē. Mācījās Rīgas Viļa Olava komercskolā, taču līdzekļu trūkuma dēļ to nepabeidza. Strādāja par kantoristi Orķina korķu fabrikas veikalā, pēc Latvijas brīvības cīņu beigām izveidoja savu Christine Backman Company, kas nodarbojās ar akmeņogļu importu.
1924. gada janvārī par Christine Backman Company direktoru kļuva Zigfrīds Anna Meierovics, kurš tā paša gada februārī izšķīrās no savas pirmās sievas un maijā apprecēja Kristīni Bakmani. Pēc tam, kad 1925. gada 22. augustā Z. A. Meierovics gāja bojā autoavārijā, Kristīne Bakmane ieslīga dziļā depresijā un 1925. gada naktī no 2. uz 3. decembri izdarīja pašnāvību nošaujoties. Apglabāta Meža kapos 7. decembrī līdzās mirušajam vīram.
Francis Verfels
Francis Viktors Verfels (dzimis, miris ) bija Čehijas ebreju izcelsmes austriešu rakstnieks, dramaturgs un dzejnieks. Iespējams, pazīstamākais Verfela darbs ir 1933. gadā izdotais romāns Die vierzig Tage des Musa Dagh, kas attēlo armēņu genocīda notikumus.
Dzimis turīgā ebreju ģimenē, tomēr mācījās katoļu skolā. Liceja gados iepazinās ar Franci Kafku un Maksi Brodu. No 1912. gada strādāja Leipcigā, kur piedalījās Georga Trākla pirmās grāmata izdošanā. Vācijas perioda laikā darbojās kopā ar Martīnu Būberu un Maksi Šēleru. No 1915. līdz 1917. gadam dienēja Austroungārijas armijā Krievijas frontē. Atgriezies Austrijā, Verfels iepazinās ar Almu Māleri un 1929. gadā pāris apprecējās. 1938. gadā, pēc Austrijas anšlusa, pārcēlās uz Franciju. Pēc tam 1940. gadā caur Pirenejiem, Spāniju un Portugāli devās uz ASV, kur 1945. gadā mira.
Plakanā glīvene
Plakanā glīvene ir mainīga izskata glīveņu dzimtas suga. Savvaļā tā ir plaši sastopama Āzijā (Japānā, Kazahstānā, Krievijā, Ķīnā, Mongolijā) un Eiropā (Austrijā, Dānijā, Francijā, Īrijā, Krievijā, Lielbritānijā, Nīderlandē, Polijā, Somijā, Spānijā, Šveicē, Vācijā, Zviedrijā, Ukrainā), tostarp nereti, bet nevienmērīgi, sastopama Latvijā stāvošos un lēni tekošos ūdeņos.
Apraksts
Plakanā glīvene ir daudzgadīgs, liels (ga 0,5-2 m garš) lakstaugs. Stublājs ir pilnīgi iegremdēts, plakans, divšķautņains, tievs (diametrā 0.2-0.3 cm) un zaro. Ir tikai iegremdētas lineāras, sēdošas (garumā 5-25 cm, plakanas 0,2-0,6 cm) lapas. Lapas gals ir strups ar īsu dzeloņsmaili. Uz stublāja pie lapu pamata nekad nav kārpiņu; tas ir gluds. Lapām ir 5 izteiktas dzīslas, kas galā gandrīz savienojas un daudzām sīkām gareniskām dzīsliņām. Ziedi ir izvietoti īsās (1,5-3,5 cm) vārpās, ziedkopas kāts ir garāks (3-8 cm) nekā vārpa. Auglis ir ieapaļš  (0,2-0,35 cm garš) riekstiņš ar grumbuļainu malu un īsu, resnu, piespiestu knābi. Zied no jūnija beigām līdz augusta vidum.
Lazdukalns
Lazdukalns var būt:
Andris Marts
Biogrāfija
Dzimis 1952. gada 16. oktobrī Smiltenes rajona Blomes ciemā. Mācījies Blomes astoņgadīgajā skolā un Smiltenes vidusskolā. 1970. gadā uzsācis studijas Daugavpils pedagoģiskajā institūtā, kuru absolvējot ieguvis fizikas un matemātikas skolotāja diplomu. Pēc institūta beigšanas dzīvojis un strādājis Jēkabpils rajona Gārsenē (1975—1980), Rīgas rajona Mālpilī (1980—1994) un kopš 1994. gada Siguldā. 1981. gadā, studējot neklātienē, ieguvis arī mūziķa diplomu Rīgas Kultūras un izglītības darbinieku tehnikumā, bet 2007. gadā — datormācības skolotāja diplomu Latvijas Universitātē.
Radošā darbība
Rakstīt dzejoļus un komponēt sācis 1973. gadā studiju laikā DPI. 1979. gadā Latvijas Radio profesionāli tika ierakstītas pirmās četras viņa dziesmas. Dziesmas aranžēja Alnis Zaķis un Ivars Vīgners. Ierakstus veica solisti: Aija Kukule ("Caur vakara krēslu" ar Imanta Ziedoņa tekstu) ; Margarita Vilcāne ("Kas notiek, kad pasaka galā" ar Ārijas Elksnes tekstu); Žoržs Siksna un Valda Eizenšmite ("Vasaras vidus dziesmiņa" ar Ojāra Vācieša tekstu); Latvijas Radio jauktais ansamblis 4+4 ("Izkapts ābelē" ar Māra Čaklā tekstu) ; . Pavadījumus ierakstīja Latvijas Televīzijas un radio estrādes orķestris. Nākamie Latvijas radio ieraksti tapa tikai 1995. gadā. Dziesmas "It kā klusa šūpļa dziesma" ar Friča Bārdas tekstu un "Sniega pārslas aiz loga" ar paša autora tekstu profesionāli ierakstīja Latvijas Radio bērnu vokālais ansamblis Dzeguzīte (vadītāja Daila Martinsone) un soliste Krista Teivāne.
Kopumā komponists ir ierakstījis apmēram 100 dziesmas. Profesionāli ierakstītas ir 20 dziesmas.
Šobrīd Atis Priedītis ar pseidonīmu Andris Marts aktīvi nodarbojas ar dzejoļu un prozas darbu rakstniecību. Savas grāmatas sāka izdot 2018. gada pavasarī un pašlaik jau ir izdotas 17 Andra Marta autorgrāmatas.
Konflikti ar okupācijas režīmu
1970. gadu beigās Atis Priedītis sarakstīja vairākas dziesmas, kuras bija vērstas pret okupētajā Latvijā notiekošajām nelikumībām – korupciju, pielīšanu un kukuļņemšanu. Divas no šīm dziesmām – “Par pīrāga dalīšanu” un “Tārpa kuplejas”. Bet 1980. gadā Latvijas Radio komponistam izdevās ierakstīt pret Latvijas okupāciju vērsto dziesmu “Izkapts ābelē” ar Māra Čaklā tekstu. Pēc šīs dziesmas ieraksta Latvijas radio 15 gadus atteicās pieņemt ierakstiem vēl kādu komponista dziesmu. Nākamie ieraksti tapa tikai 1995. gadā. Savukārt laika posmā no 1986. gada līdz 1991. gadam komponists tika pakļauts ļoti nežēlīgām VDK vajāšanām, kurās tika izmantota VDR slepenā dienesta Stasi radītā psiholoģiskā terora metode “Zersetzung”. Par šīm vajāšanām ir izdotas divas grāmatas: Atis Priedītis “Gan jau rīts mūs atradīs” – 2018. g. un Andris Marts “Kristaps – slepenie protokoli” – 2019. g.
Antana
Antana (Ἀνθάνα) jeb Antene (Ἀνθήνη) bija sena pilsēta Kinurijā, Peloponēsā, Grieķijā, netālu no mūsdienu Astrosas. Tā atrodas Tirejas līdzenuma dienvidu malā, netālu no Brasiatisas ietekas Argolīdas līcī. Uz paugura, kas ir pazīstams kā "Sv. Andreja sala", atrodas ciklopiskā krāvuma nocietinājumu paliekas, kas redzamas paugura ziemeļu daļā. Ir saglabājušies arī ārējā nocietinājuma fragmenti ar torņiem, kas datējami ar 5-4 gadsimtu pr.Kr. Vēlāk apmetne tika pārcelta tuvāk jūrai, kur mūsdienās atrodas Romas vēlā perioda drupas, kā arī papildus nocietinājumi, kas tika celti Bizantijas laikā. Netālu no pilsētas atrodas sens arkveidīgs akmens tilts pāri Brasiatisas upei.
Antanu, aprakstot Peloponēsas karu, piemin arī Tukidīds. Miera sarunās starp argosiešiem un spartiešiem 420. gadā pr.Kr. argosieši pieprasīja, lai spartiešu pārvaldītās strīdīgās Kinurijas teritorijas ar Tirejas un Antanas pilsētām tiktu iztiesātas tiesā. Tika panākta vienošanās, kurā parakstīts pamiers uz 50 gadiem, kas ļāva abām konfliktējošajām pusēm izlemt Kinurijas strīdīgās teritorijas ar ieroču palīdzību, kā tas notika kaujā 550. gadā pr.Kr.
Physatocheila
Physatocheila ir tīklblakšu ģints, kurā ietilpst vairāk nekā 50 sugas. Latvijā ir sastopamas divas sugas Physatocheila costata un Physatocheila smreczynskii.
No citām tīklblaktīm Physatocheila ģints sugas atšķiras ar šādām raksturīpašībām:
Piespiedu nosēšanās
Piespiedu nosēšanās ir lidaparāta nosēšanās lidostā vai ārpus lidostas tādu iemeslu dēļ, kas neļauj veikt lidojumu kā plānots. Nepieciešamība veikt piespiedu nosēšanos rodas tad, kad pilotam nav iespējams ietekmēt normālu lidojuma gaitu traucējošos faktorus, piemēram, dzinēju darbības traucējumus, lidaparāta sistēmu vai sastāvdaļu darbības traucējumus, ekstremālus laikapstākļus, kā rezultātā lidojumu turpināt nav iespējams. Šis termins apzīmē arī nosēšanos, kas saistīta ar pārtveršanu. Piespiedu nosēšanās ir viens no avārijas nosēšanās veidiem.
Nosēšanās rezerves lidlaukā par piespiedu nosēšanos uzskatīta netiek.
Pirms piespiedu nosēšanās avārijas frekvencēs tiek noraidīts trauksmes ziņojums, lidaparāta identifikācijas iekārtā un automātiskajā atbildētājā tiek ieslēgti signāli "Negadījums" un "Avārija", tiek ieslēgtas avārijas signālugunis.
Lidaparāts var būt spiests veikt piespiedu nosēšanos, ja tas novirzījies no kursa un nokļuvis naidīgas valsts teritorijā, kura sakarā ar to pielietojusi vai draud pielietot spēku. Ierasta prakse šādos gadījumos ir militārās lidmašīnas pietuvošanās šādam lidaparātam no apakšas un kreisās puses, kur pārtvērējlidmašīna ir viegli redzama no pārtveramā lidaparāta kreisās puses sēdekļa, kurā sēž pilots. Pārtvērējlidmašīna sašūpo spārnus, tā parādot pieprasījumu veikt piespiedu nosēšanos.
Starptautiskie likumi regulē izturēšanos šādu pārkāpumu gadījumos:
Ax-1
Ax-1 jeb Axiom Mission 1 bija ASV uzņēmuma SpaceX kosmosa kuģa Crew Dragon komerciāls lidojums uzņēmuma Axiom Space uzdevumā. Tas orbītā tika palaists 2022. gada 8. aprīlī un nākamajā dienā saslēdzās ar Starptautisko kosmosa staciju. Nolaižamais aparāts uz Zemes atgriezās 25. aprīlī.
Šis ir pirmais pilnībā komerciālais kosmosa kuģa lidojums uz SKS.
Ax-1 tika izmantots jauns kosmosa kuģa nolaižamais aparāts Endeavour (C2006). Nesējraķetei tika izmantota pirmā pakāpe (sērijas numurs B1062), kas bija startējusi jau 4 reizes.
Apkalpe
Ax-1 apkalpe augšupceļā un lejupceļā:
Dublieru apkalpe:
Lidojuma gaita
Ax-1 tika palaists 15:17:12 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 Block 5 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-39A.
Pēc derīgās kravas atdalīšanas raķetes pirmā pakāpe nolaidās uz peldošas platformas A Shortfall of Gravitas Atlantijas okeānā.
Rūdolfs Ābels
Rūdolfs Ābels (ru), īstajā vārdā Viljams Fišers (en, ru, dzimis, miris ), bija padomju izlūkdienesta pulkvedis. Kad viņu, turot aizdomās par sazvērestību, 1957. gadā arestēja ASV FIB aģenti, Fišers kā savu "īsto" vārdu nosauca 1955. gadā mirušā drauga VDK pulkvežleitnanta Rūdolfa Ābela vārdu (dzimis 1900. gadā Rīgā), zinot, ka šis vārds parādīsies amerikāņu laikrakstos un piesaistīs VDK uzmanību. Lieta ieguva plašu ievērību un Fišers kļuva atpazīstams ar vārdu Rūdolfs Ābels. Krievijas Ārējās izlūkošanas dienests tikai 1990. gadu sākumā oficiāli atklāja Ābela īsto vārdu.
Ax-1
Lidojuma gaita
9. aprīlī 12:29 UTC Endeavour automātiskā režīmā saslēdzās ar SKS pie Harmony modulim augšpusē pievienotā adaptera PMA-3 saslēgšanās mezgla IDA-3.
Sākotnēji bija paredzēts kosmosa kuģim nolaisties 20. aprīlī, bet slikto laikapstākļu dēļ (stiprs vējš) Floridas piekrastē nolaišanās vairākkārt tika pārcelta. 25. aprīlī 01:10 UTC kosmosa kuģis atvienojās no stacijas. 17:07 UTC nolaižamais aparāts nolaidās Atlantijas okeānā, Floridas tuvumā. Lidojuma ilgums bija 17 dienas 1 stundas 49 minūtes.
Maskētie spiegi
Sižets
Lai pasargātu pasauli no nopietniem draudiem, cilvēce paļaujas uz slaveno spiegu Lensu Sterlingu, kurš, savukārt, bieži paļaujas uz jauno zinātnieku Valteru Beketu, kas Lensu apgādā ar visām nepieciešamajām tehniskajām spiegu lietām. Bekets mēģina ieviest savu jaunāko "biodinamiskās maskēšanās" izgudrojumu, ko Sterlings nejauši sev injicē un pārvēršas par balodi. Tagad Sterlingam jānoskaidro, kā viņš var izglābt pasauli no kibernētiskā neprāta, būdams tikai mazs putns.
Rūdolfs Ābels
Biogrāfija
Viljams Fišers piedzima 1903. gadā Lielbritānijā. Viņš bija otrais bērns no Krievijas emigrējušā marksistu ģimenē, kas 1901. gadā bija izsūtīta par revolucionāru darbību. Tēvs bija cēlies no Krievijas vāciešiem, māte bija no Jaroslavas (mūsdienu Polijā). Vecāki dēlam vārdu deva par godu Viljamam Šekspīram.
1920. gadā Fišeru ģimene pārcēlās atpakaļ uz Krieviju un pieņēma padomju pilsonību. Viljams Fišers strādāja par tulku Komunistiskās internacionāles izpildkomitejā. 1925. gadā viņu iesauca militārajā dienestā. 1927. gadā Fišers apprecējās ar arfisti Jeļenu Ļebedevu. Viņas māsa strādāja VDK Ārzemju nodaļā par tulku un rekomendēja darbam Fišeru. Sākumā viņš padomju izlūkdienestā strādāja par tulku, bet pēc tam — par radistu. 1930. gadā Fišers saņēma atļauju pārcelties atpakaļ un Lielbritāniju. Tur viņš veica padomju izlūkdienesta uzdevumus, bija radists padomju rezidentiem Norvēģijā (1930—1935) un Lielbritānijā (1935—1937). Tika atsaukts no Lielbritānijas pēc padomju spiega Aleksandra Orlova pārbēgšanas. 1938. gada beigās Fišers tika atlaists no PSRS Iekšlietu Tautas komisariāta sakarā ar Berijas neuzticēšanos darbiniekiem, kas strādājuši ārvalstīs. Vairākkārt centies atjaunoties darbā. 1941. gadā atsāka darbu PSRS Iekšlietu Tautas komisariātā. Pēc apmācības viņš Otrā pasaules kara laikā piedalījās izlūkošanas operācijās pret vāciešiem, gatavoja radistus partizānu vienībām. Šajā laikā viņš iepazinās un strādāja kopā ar Rūdolfu Ābelu, kura vārdu un biogrāfiju vēlāk izmantoja (1957. gadā pēc aresta ASV).
Pēc kara Fišeru nosūtīja uz Amerikas Savienotajām Valstīm, kur viņš nelegālā izlūka statusā darbojās Ņujorkā bāzētā padomju spiegu tīklā. Uzdevums bija vākt informāciju par amerikāņu kodolobjektiem. 1948. gadā Fišers ieradās ASV ar svešu pasi. Sāka dzīvot Ņujorkā, saucoties par mākslinieku Emīlu Robertu Goldfusu, uzturēja fotostudiju Bruklinā. Patiesībā Fišers vadīja padomju aģentu tīklu, viņa segvārds bija "Marks".
1957. gadā ASV Federālā tieslietu sistēma Ņujorkā apsūdzēja Fišeru trijos ar sazvērestību saistītos pantos kā padomju spiegu un piesprieda viņam 30 gadu cietumsodu. Pēc četriem gadiem cietumā viņu apmainīja pret Padomju Savienībā sagūstīto amerikāņu U-2 pilotu Frensisu Geriju Pauersu. Atgriezies Padomju Savienībā, Fišers līdz pat savai nāvei 1971. gadā piedalījās jauno izlūkdienesta darbinieku sagatavošanā, lasīja uz savu pieredzi balstītas lekcijas. Fišers kļuva pazīstams padomju kinoskatītājiem kā filmas konsultants, uzstājoties ar priekšvārdu divu sēriju filmai "Klusā sezona" (Мёртвый сезон, 1968), balstītu uz epizodēm no padomju izlūka Konona Molodija dzīves, kurā galveno lomu attēloja lietuviešu aktieris Donats Baņonis.
Fišers nomira no plaušu vēža. Viņa pelni apglabāti Maskavā, Donskojas klostera kapsētā, uz kapakmens norādot gan īsto vārdu Fišers, gan pieņemto vārdu Ābels.
Ābela tēls kino
Ābela arests un apmaiņa pret amerikāņu pilotu Frensisu Geriju attēlota Stīvena Spīlberga 2015. gadā uzņemtajā filmā "Spiegu tilts". Fišeru/Ābelu atveido Marks Railenss. Par šo lomu viņš ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu nominācijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā", kā arī BAFTA kino balvu kā labākais otrā plāna aktieris.
Vanagupīte
Vanagupīte var būt:
Vanagupīte (Mergupes pieteka)
Vanagupīte ir Mergupes labā krasta pieteka Siguldas novadā.
Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Mergupē augšpus Mālpils.Vanagupīti divreiz šķērso valsts autoceļš V59 (Mālpils–Peļņi), kā arī valsts autoceļš V60 (Mālpils–Zaube–Kliģene).
Lauberte
Lauberte var būt:
Aleksandrs Golovins
Aleksandrs Golovins var būt:
Slaidkāji
Slaidkāji, slaidkāju ģints (Pedetes) ir vienīgā slaidkāju dzimtas (Pedetidae) ģints, kas apvieno gan mūdienās dzīvojošas sugas (2 sugas), gan aizvēsturiskas sugas (3 sugas). Visas pārējās slaidkāju dzimtas ģintis ir izmirušas. Nesenā pagātnē abas mūsdienu sugas tika sistematizētas kā vienas sugas pasugas. Slaidkāji galvenokārt apdzīvo sausos Dienvidāfrikas reģionus, sastopami arī Kenijā, Tanzānijā un Ugandā.
Kopīgās īpašības
Slaidkāji ir liela auguma, īpatnēja izskata grauzēji, kas atgādina gan trusi, gan ķenguru. Tiem ir ļoti garas un spēcīgas pakaļkājas, gara, pūkaina aste un garas ausis. Pārvietojas, lecot uz pakaļkājām un līdzsvaru turot ar asti, līdzīgi kā ķenguri. Lēni pārvietojoties, izmanto visas četras kājas.
Priekškājas īsas ar 5 pirkstiem ar asiem, gariem, līkiem nagiem, kas piemēroti zemes rakšanai. Pakaļkājām 4 pirksti, no tiem otrais pirksts daudz garāks kā pārējie. Pakaļkāju nagi visiem pirkstiem plati, nodrošinot lēcienam spēcīgu atspērienu. Tie atgādina nelielus zirga nagus. Galva īsa, bet plata, acis un nāsis lielas, kakls muskuļains. Vibrisi jeb taustes mati un skropstas garas. Zobi kā grauzējiem aug visu mūžu. Kažoka matojums ļoti mīksts, smalks un plāns (bez pavilnas). Krāsa mugurpusē sārti brūna vai pelēkbrūna, apakšpusē brūngani balta, kuplā aste ar melnu galu.
Abas sugas apmēram vienādi lielas. Ķermeņa garums (bez astes) 27—42 cm, astes garums 30—47 cm, svars līdz 4 kg.
Uzvedība
Slaidkāji galvenokārt uzturas savannā ar smilšainām augsnēm, kuras viegli rakt. Aktīvi nakts laikā, gaišajā diennakts laikā slēpjoties un atpūšoties pašraktās alās, kas veidotas kā sarežģīta tuneļu sistēma ar vairākām izejām. Rokot alu, garās ausis noslēdzas, neļaujot smiltīm iekļūt auss kanālos. Katrā alu labirintā mājo pa vienam īpatnim vai mātīte ar saviem mazuļiem. Slaidkāju alu sistēmas var atrasties samērā tuvu viena otrai, tādēļ barošanās laikā tos var novērot nelielās grupās. Slaidkāji ir augēdāji. Barojas ar zālaugiem, graudiem, sēklām, augļiem, ogām, saknēm un augu sīpoliem.
Bad Romance
"Bad Romance" ir amerikāņu dziedātājas Lady Gaga singls no viņas trešā EP albuma The Fame Monster. Tas tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompāniju Interscope Records kā trešā albuma vadošais singls.
Augusts Francs Folcs
Augusts Francs Folcs (de; dzimis, miris ) bija vācu tēlnieks. Tiek uzskatīts par vienu no nozīmīgākajiem dekoratīvās tēlniecības meistariem Rīgā.
Dzīvesgājums
Dzimis 1851. gadā Magdeburgā. Studēja Berlīnes Karaliskajā mākslas akadēmijā. 1875. gadā pārcēlās uz dzīvi Latvijā. Strādāja par pedagogu Jungas-Štilingas zīmēšanas un gleznošanas skolā, vēlākajā Rīgas pilsētas mākslas skolā. 1876. gadā atvēra dekoratīvās tēlniecības darbnīcu, kas turpmākos 50 gadus bija vadošais uzņēmums savā nozarē Rīgā.
Ir vairāku Rīgas objektu autors, piemēram, Štricka nama vārtu apdare, Benjamiņu nama apdare, Rīgas pilsētas 2. teātra ēkas interjera apdare. Nodarbojies arī ar monumentālo tēlniecību. Bijis Rīgas Arhitektu biedrības sadarbības biedrs.
Folcs bija precējies divas reizes, vispirms ar Mariju Tūrmu 1882. gadā, pēc tam ar Olgu Jūliju Kalningu 1911. gadā.
Miris 1926. gadā Rīgā.
Ieguldījums
Augusta Folca darbi ir vērojami galvenokārt Rīgā, daži no tiem ir:
Kordons (jātnieks)
Kordons (fr; vārds nav zināms) bija franču jātnieks, startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Kordons 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja "ne-olimpiskajā" disciplīnā jāšanas medībās. Diemžēl viņa iegūtais rezultāts šajā disciplīnā nav zināms.