cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bādene pie Vīnes
Bādene jeb Bādene pie Vīnes ir Bādenes apriņķa administratīvais centrs Lejasaustrijā, Austrijā un atrodas 26 km attālumā no valsts galvaspilsētas Vīnes pie Švehatas upes. Neskatoties uz to, ka pilsētas oficiālais nosaukums ir Bādene, tā biežāk tiek dēvēta par Bādeni pie Vīnes, lai nerastos neskaidrības un tā netiktu jaukta ar citām pilsētām ar līdzīgu nosaukumu (piemēram, Bādenbādene Vācijā vai Bādene Šveicē). Bādene pie Vīnes ir radusies kā kūrortpilsēta un, vienlaikus, ir nesusi arī ķeizariskās pilsētas titulu.
Pilsētas vēsture
Bādenes apkaimes sēravoti ir bijuši pazīstami jau senās Romas impērijas laikos. Imperatora Klaudija valdīšanas gados (10. gads p.m.ē.-54. gads m.ē.) apdzīvotā vieta tagadējās Bādenes vietā tika dēvēta par Aquae (lv) un jau tolaik tika uzskatīta par ievērojamu ūdens dziedniecības vietu. Ar jau citu nosaukumu — Padun kūrorts rakstiskajos avotos minēts 869. gadā.
Pilsētas tiesības Bādene ieguva 1480. gadā.
Ir zināms, ka 1488. gadā šeit ieradās Neapoles Beatriče (1457–1508), Ungārijas karaļa Matiasa I trešā sieva, lai ārstētu savu neauglību.
Līdztekus sērūdens dziednīcu slavai, pilsēta gadsimtu garumā ir piedzīvojusi ne vien augstāku un zemāku prominenču vizītes, bet, vienlaikus, arī cietusi no dažāda veida kataklizmām.
1529. gadā un 1683. gadā Bādene piedzīvoja osmaņu iebrukumus, kuru laikā pilsēta tika pilnībā nopostīta. Pilsēta smagi cieta arī no mēra epidēmijas 1713. gadā un sekojošā plašā ugunsgrēka 1714. gadā. Tomēr kūrortpilsēta arvien spēja atkopties, bet sērūdens dziednīcas atkal apmeklēja augsti viesi.
Laika posmā no 1796. gada līdz 1834. gadam Bādenē ik vasaru uzturējās Imperators Francis II Hābsburgs, ērtības labad pasludinot pilsētu par savu vasaras rezidenci.
1814. gadā Bādene tika nopostīta visaptverošā ugunsgrēkā. Tam sekojošie atjaunošanas darbi bija atbilstoši vērienīgi. Bādene tika pārplānota un izbūvēta tolaik valdošajā bīdermeijera stilā pilsētplānotāja Jozefa Kornheizela vadībā.
1850. gadā Bādenes sastāvā tika iekļauta Lēzdorfa un Gūtebrunnena, bet 1912. gadā Bādene tika apvienota ar Veikersdorfu, kas krietni palielināja pilsētas platību. 1916. gadā austroungāru armijas visrspavēlniecība no Cešinas pārcēlās uz Bādeni un izvietojās Veilburgas pilī.
Administratīvais dalījums
Bādenes sastāvā ir sekojošas pilsētas daļas:
Ezerkalns (Krāslavas pagasts)
Ezerkalns (arī Pastari, padomju laikā Ezerkalni) ir ciems Krāslavas novada Krāslavas pagasta centrs. Izvietojies pagasta austrumu daļā 3,5 km no novada centra Krāslavas un 270,5 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa P61 (Krāslava—Dagda), uz ziemeļaustrumiem no Krāslavas.
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Krāslavas rajonā.
Liza Vitoci
Karjera
2013. gadā izcīnījusi 2. vietu Pasaules čempionātā jauniešiem un junioriem U19 vecuma grupā. 2014. gadā Nove Mesto kļuva par divkārtēju pasaules jauniešu (U19) čempioni, uzvarot sprinta un iedzīšanas disciplīnās, kā arī ieguva 2. vietu individuālajā klasikā.
Pasaules kausa sacensībās debitēja 2014. gada decembrī Estešundā. Pirmo reizi vietu uz goda pjedestāla izcīnīja 2017. gada martā Kontiolahti, iegūstot 3. vietu iedzīšanā. Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2015. gadā, izcīnot bronzas medaļu stafetē.
Savās pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2018. gadā Phjončhanā labāko individuālo rezultātu (4. vieta) sasniedza masu startā, savukārt jauktajā stafetē kopā ar Doroteju Vīreri, Lūkasu Hoferu un Dominiku Vindišu izcīnīja bronzas medaļu.
2019. gada Pasaules čempionātā Estešundā izcīnīja sudraba medaļu 15 km individuālajā distancē un bronzu jauktajā stafetē. 2018.—2019. gada sezonā ieguva 2. vietu Pasaules kausa kopvērtējumā un izcīnīja mazo kristāla globusu par uzvaru individuālās distances ieskaitē.
Pekinā individuāli nespēja iegūt augstas vietas, labāko rezultātu uzrādot iedzīšanā — 32. vieta. Stafetē ieņēma 5. vietu, bet jauktajā stafetē bija 9. vietā. 2023. gada Pasaules čempionātā Oberhofā izcīnīja četras medaļas: zeltu stafetē, sudrabu jauktajā stafetē un divas bronzas — 15 km individuālajā distancē un 1+1 jauktajā stafetē kopā ar Tommazo Džakomelu. 2022.—2023. gada Pasaules kausa sezonā kopvērtējumā ieņēma 3. vietu, kā arī otro reizi karjerā uzvarēja individuālās distances ieskaitē.
2. Kinoakadēmijas balva
2. Kinoakadēmijas balva tika pasniegta Losandželosas viesnīcā Ambassador Hotel. Balvu pasniegšanas ceremonija tika pārraidīta pa radio. Ceremoniju rīkoja Kino mākslas un zinātnes akadēmija, un nominācijām tika izvirzītas filmas, kas izlaistas laika posmā no 1928. gada 1. augusta līdz 1929. gada 31. jūlijam.
Tā kā ceremonija notika astoņus mēnešus pēc filmu atlases perioda beigām, tika nolemts, ka 3. Kinoakadēmijas balva notiks 1930. gada novembrī, lai pēc iespējas pietuvinātu ceremonijas laiku izlaisto filmu atlases nobeigumam. Tādējādi 1930. gads ir vienīgais gads, kurā notika divas balvu pasniegšanas ceremonijas.
Otrajā ceremonijā salīdzinājumā ar pirmo tika ieviestas vairākas izmaiņas. Galvenā izmaiņa bija tāda, ka iepriekš netika izziņoti balvu ieguvēji. Arī nomināciju skaits tika samazināts no divpadsmit uz septiņām.
2. Kinoakadēmijas balva ir unikāla ar to, ka nebija nekādu oficiālu nomināciju tikai uzvarētāji. Šajā sarakstā iekļautie balvu nominanti ir apkopoti no tiesnešu atskaitēm.
The Divine Lady ir vienīgā reize Kinoakadēmijas balvu vēsturē, neskaitot pirmo balvu, jo tur atšķīrās nominācijas, kad balvu par filmu ieguva režisors, bet pati filma nebija izvirzīta "Labākās filmas" nominācijai.
Tāpat šī ir vienīgā reize, kad neviena filma neieguva vairāk par vienu balvu.
Mihalina
Mihalina ir ciems Stoļerovas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 263 km attālumā no Rīgas.
Maksims Dlugi
Maksims Dlugi (en; dzimis, Maskavā) ir ASV starptautiskais lielmeistars šahā (1986).
Biogrāfija
Piedzimis Padomju Savienībā, taču 1977. gadā kopā ar ģimeni emigrējis uz Ņujorku. Šahu iemācījis spēlēt vectētiņš. 1984. un 1987. gadā izcīnījis bronzas medaļas ASV šaha čempionātos. 1985. gadā kļuvis par Pasaules junioru šaha čempionu. Šajā pašā gadā Pasaules šaha čempiona izcīņas cikla starpzonu turnīrā Tunisā dalījis 6.-8. vietu ar Vlastimilu Hortu un Genādiju Sosonko. 1986. gadā ASV izlases sastāvā piedalījies Pasaules šaha olimpiādē un izcīnījis 2 bronzas medaļas gan komandu, gan individuālajā kopvērtējumā. 1982. gadā FIDE Dlugi piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1986. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Divas reizes (1988, 1990) uzvarējis ASV atklātajos šaha ātrspēles čempionātos, un no 1988. gada līdz 1993. gadam bijis Pasaules šaha ātrspēles asociācijas pirmais numurs. 2000. gadā uzvarējis šaha festivāla "Liepājas rokāde" superturnīrā, bet 2003. gadā šo panākumu atkārtojis ātrspēles turnīrā.
1990. gadā kļuvis par ASV šaha federācijas prezidentu, un šajā amatā palicis līdz 1993. gadam. Bijis pirmais lielmeistars, kas ievēlēts par ASV šaha federācijas prezidentu.
Pēc 1993. gada nodarbojies pārsvarā ar biznesu. Sākuma strādājis Volstrītā kā vērtspapīru tirgotājs. Pēc tam izmantojis savus sakarus Krievijā, un no 2002. gada bijis starptautiskā biznesa fonda Russian Growth Fund menedžeris un valdes priekšsēdētājs. Fonds nodarbojies ar magnija ieguvi Permas novadā. Fondā kā vecākais padomnieks bijis piesaistīts arī Garijs Kasparovs. 2005. gada aprīlī Dlugi arestēts Šeremetjevas starptautiskajā lidostā Maskavā un apvainots mēģinājumā piesavināties aptuveni 10 miljonu dolāru. 2005. gada 20. decembrī Dlugi ticis atbrīvots, un viņam atsaukti visi apvainojumi.
Pēc šī gadījuma atgriezies šahā un piedalījies 2006. gada ASV šaha čempionātā. Tomēr pēc 2007. gada šaha turnīros piedalās reti.
Kasımpaşa S.K.
Kasımpaşa ir Turcijas futbola klubs no Stambulas. Dibināts 1912. gadā, pašlaik spēlē Turcijas Superlīgā.
Kankaļu baznīca
Kankaļu Svētā Jāņa Kristītāja Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Jelgavas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Aizkraukles novada Mazzalves pagastā. Eiropas nozīmes koka arhitektūras piemineklis.
Vēsture
1870. gadā Kankaļu kapsētā, kas atrodas aptuveni 12 km no Kurmenes, tika uzcelta koka kapu kapela. Tā tika uzbūvēta vienā laikā ar Kurmenes baznīcu. Pēc Pirmā pasaules kara Jāņa Panteleona vadībā kapela tika atjaunota, tai piebūvējot sakristeju. 1923. gada 24. jūnijā, Svētā Jāņa Kristītāja dienā Kurmenes baznīcas prāvests Jēkabs Ozoliņš, Kūrijas kanclers Bernhards Kublinskis un Skaistkalnes baznīcas dekāns Alberts Piebalgs kapelu iesvētīja kā Kankaļu draudzes baznīcu, to veltot Svētā Jāņa Kristītāja godam un aizbildniecībai.
Eksterjers
Baznīca ir koka baļķu guļbūve ar iegarenu un stūrainu presbitērija daļu, būvēta uz akmens pamatiem, 70 m 2 liela, kas atrodas pie ieejas Kankaļu kapsētā. Tā ir 10 metrus gara, 6,5 metrus plata un 2,5 metrus augsta ēka. Apšūta ar dēļiem, šīfera jumts, virs kura atrodas neliels tornītis. Ieejas durvis no gala un sakristejas. Ēkai ir seši logi. Pie ieejas kapsētā ir 6 metrus augsts, lubiņām segts mūra zvanu tornis — vārti, kurā iekārts 6 pudus smags tērauda zvans, kuru 1927. gadā iegādājušies draudzes locekļi. Blakus kapsētai atrodas dievnama fundatoru Panteleonu mājas, kuri šeit sāka dzīvot no Napoleonu laikiem. Pie mājām atrodas liels piemiņas akmens, kurā iekalti visi mirušo Panteleonu vārdi. 1975. gadā miris pēdējais Panteleons, kura vārds kā pēdējais tika iekalts akmenī.
Interjers
Tā ir vienjoma telpa ar koka grīdu un griestiem, kas nagloti pie spārēm. Virs ieejas ir kora telpas. Presbitērija daļā ir koka altāris ar pīlāriem un nišu, kurā ievietots krusts un Dievmātes litogrāfija. Presbitērija daļu no lūgšanu zāles atdala koka dievgalds. Labās puses stūrī ir Dievmātes altāris ar kokgriezumiem un Dievmātes gleznu. Altāra antipedijā ir uzraksts "Marija, žēlastības Māte, lūdz par mums". Aplūkojama ir koka kancele, konfesionāls, griestu lustra. Saglabājusies ir prāvesta Mieleško sprediķu grāmata ar draudzes saimnieku uzvārdu ierakstiem. Pie sienas atrodas plāksne par baznīcas iesvētīšanu 1923. gadā.
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Jelgavas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Andrejs Mediņš. Draudze sāka veidoties 19. gadsimta beigās, bet oficiāli nodibinājās 1920. gados. Draudzei piederīgi ir katoļi, kas dzīvo Kankaļos un to apkārtnē, draudzes locekļu skaits ir mazs. Dievkalpojumi notiek vienu reizi gadā Jāņa Kristītāja svētkos. Draudzei ir viena Kankaļu kapsēta.
Draudzes lielākie svētki un atlaidas
Draudzes lielākie svētki ir Svētā Jāņa Kristītāja dienas svētki un atlaidas.
Astoņkājis Pols
Polam uzvarētāja paredzēšanai tika novietotas divas kastes ar ēdamgliemenēm tajās, uz katras kastes bija to valstu karogi, kas piedalījās nākamajā futbola spēlē. Tika uzskatīts, ka tā valsts, no kuras kastes tas paņems pirmās gliemenes, arī uzvarēs spēlē. Pola prognozes bija precīzas četrām no sešām Vācijas izlases spēlēm 2008. gada Eiropas čempionātā, kā arī visās septiņās Vācijas izlases spēlēs 2010. gada Pasaules kausā. Vēl tas precīzi paredzēja Spānijas uzvaru pār Nīderlandi Pasaules kausa finālā.
Astoņkājis mira 2010. gada oktobrī.
Indulis Bekmanis
Indulis Bekmanis (dzimis Rīgā) bijušais profesionāls Latvijas šosejas riteņbraucējs, kurš pārstāv Latvijas kontinentālo komandu Alpha Baltic-Unitymarathons.com. Pirms tam startējis arī Rietumu-Delfin, Ukrainas un Francijas amatieru komandu sastāvā.
Bohtara
Bohtara (tg), agrāk — Kurgontepa, ir pilsēta Tadžikistānā, Hatlonas vilojata administratīvais centrs. Izvietojusies valsts dienvidrietumos Vahšas krastos 100 kilometrus uz dienvidiem no valsts galvaspilsētas Dušanbes. Iedzīvotāji galvenokārt tadžiki, uzbeki, krievi.
Vēsture
Pilsēta pastāvējusi jau Ahmenīdu dinastijas laikā, kad tā bijusi ievērojama pilsēta ar savu naudu. 7. gadsimtā nokļuvusi arābu varā. Kurgontepu kopā ar apkārtējo oāzi 13. gadsimtā nopostīja Čingishana karaspēks un pilsētas izaugsme atsākās tikai 16. gadsimtā. Pēc nonākšanas Krievijas valdījumā pilsēta kļuva par provinces un vēlāk — apgabala centru. Pilsoņu kara laikā 1992.—1997. gadā stipri izpostīta. 2018. gadā pilsēta pārdēvēta tagadējā vārdā.
Dītrihs Lilientāls
Dītrihs Lilientāls (, dzimis, miris ) bija vācu karavīrs, vērmahta feldfēbelis, kurš dienēja prettanku daļā. Par varonību kaujās 1943. gada 2. aprīlī apbalvots ar Dzelzs krusta Bruņinieka krustu. Ievainots 1944. gada 14. augustā pie Bauskas. Miris 1944. gada 28. augustā 329. lauku lazaretē Baldonē.
1970. gadā bundesvēra kazarmas Delmenhorstā tika nosauktas Lilientāla vārdā (Feldwebel-Lilienthal-Kaserne).
Tomass Larkins
Tomass Larkins (it, dzimis Londonā) ir Apvienotajā Karalistē dzimis Itālijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2017. gada Larkins pārstāv Vācijas hokeja līgas komandu Manheimas "Adler". 2009. gada NHL draftā Larkinu ar kopējo 137. numuru piektajā kārtā izvēlējās Kolumbusas "Blue Jackets". Larkins ir pirmais Itālijā augušais hokejists, kurš ir izvēlēts NHL draftā.
Savas karjeras sākumā spēlējis vairākās jauniešu komandās ASV. Trīs sezonas aizvadījis AHL komandā Springfīldas "Falcons". No 2015. gadam līdz 2017. gadam aizvadījis divas sezonas KHL komandā Zagrebas "Medveščak". 2017. gadā pievienojies Vācijas hokeja līgas komandai Manheimas "Adler".
Mērija Daglasa
Mērija Daglasa (en; dzimusi, mirusi ) bija britu antropoloģe, simboliskās antropoloģijas pārstāve. Daglasa ir zināma ar riska kultūras teorijas koncepta (Cultural Theory of Risk) izveidošanu. Iespaidojusies no Emīla Dirkema un sava skolotāja Evana-Evansa Pričarda. Plaši pētījusi reliģiju, vislielākā interese par salīdzinošās reliģijas studiju novirzienu.
Zinātniskais devums
Daglasas reliģijas un rituāla pētījumi galvenokārt atspoguļojas divos svarīgākajos darbos: Purity and Danger un Natural Symbols.
Sārcene (upe)
Sārcene (arī Kulpju upīte, Skujupīte) ir Imulas labā krasta pieteka Saldus un Tukuma novados. Izteka no Sārcenes dīķa. Līkumojot tek ziemeļaustrumu virzienā. Lielākās pietekas - Pormaļu grāvis, Skatrumu strauts. Caurtek Vānes dzirnavu dīķi. Ietek Imulā pie Aizupes. Sārceni šķērso valsts autoceļš V1430 (Vāne–Saldus). Tās krastos atrodas Sārcene un Vāne.
Mērija Daglasa
Zinātniskais devums
Darbā Purity and Danger Daglasa apskata vārda „netīrība” dažādās nozīmes, izvirzot secinājumu, ka netīrība dažādās sabiedrības un kultūrās saistās ar to, „kas nav tā, kā tam būtu jābūt”. Daglasa pārskata arī attiecības starp tīro, netīro un svēto (sacred) dažādās sabiedrībās, dažādos laikos, cenšoties pierādīt, ka lai antropologs „nolasītu” precīzi reliģiskās, rituālās un ar dzīvesveidu saistītās darbības, tam svarīgi saprast šo darbību sociālo kontekstu un vēsturisko attīstību, pētniecības objektu (sabiedrības un tās pārstāvju) vēsturi.
Darbā Natural Symbols Daglasa ievieš divus savstarpēji saistītus jēdzienus „grupa” un „tīkls”, kas bija kā pamats vēlākajam riska kultūras teorijas konceptam. „Grupa” apzīmē to, cik skaidri indivīda vieta ir noteikta sev piederošās sociālās grupas robežās vai ārpus tām, bet „tīkls” apzīmē to, kāda ir indivīda loma saistībā ar kopumu, ko veido sociālās privilēģijas, tiesības un pienākumi.
Gabriela Soukalova
Gabriela Soukalova (cs; bijusi arī Koukalova (Koukalová); dzimusi ) ir bijusī čehu biatloniste, divu sudraba medaļu ieguvēja, 2015.—2016. gada Pasaules kausa sezonas kopvērtējuma uzvarētāja.
Viņas māte ir Gabriela Svobodova, kas startēja distanču slēpošanā un ir izcīnījusi sudraba medaļu stafetē 1984. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.
G. Soukalova biatlona sacensībās startē kopš 2005. gada, Pasaules kausa sacensībās debitējusi 2009. gadā. Startējusi vairākos Pasaules čempionātos, 2013. gadā Čehijas komandas sastāvā izcīnīja bronzas medaļu jauktajā stafetē, 2015. gadā šajā distancē izcīnījusi zelta medaļu, vēl 2015. gadā izcīnījusi sudraba medaļu 15 km distancē. 2017. gada Pasaules čempionātā izcīnīja zelta medaļas stafetē kopā ar Čehijas izlasi, kā arī divas individuālās medaļas.
Lielākos panākumus Pasaules kausā guvusi 2015.—2016. gada sezonā, kad uzvarēja kopvērtējumā, kā arī sprinta, iedzīšanas un masu starta ieskaitē. G. Soukalova ir pirmā un vienīgā Čehijas biatloniste, kas uzvarējusi Pasaules kausa kopvērtējumā.
G. Soukalova izcīnīja divas sudraba medaļas: masu startā (30 gadus pēc savas mātes izcīnītās olimpiskās sudraba medaļas distanču slēpošanā) un Čehijas komandas sastāvā jauktajā stafetē. 2017. gadā atzīta par Čehijas Gada sportisti.
2016. gada maijā apprecējusies ar badmintonistu Petru Koukalu (šķīrušies 2020. gadā).
Mihalki
Mihalki ir ciems Rikavas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 224 km attālumā no Rīgas.
Bekmanis
Bekmanis (de vai Bäckmann; sieviešu dzimtē Bekmane) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Nārnijas hronika: Lauva, ragana un drēbju skapis
"Nārnijas hronika: Lauva, ragana un drēbju skapis" (en) ir 2005. gada ASV un Apvienotās Karalistes episkā fantāzijas filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Endrū Adamsons. Filmas sižets veidots pēc Klaiva Steiplsa Lūisa grāmatas "Lauva, ragana un drēbju skapis" no sērijas "Nārnijas hronika". Šī ir pirmā filma "Nārnijas hronikas" filmu sērijā, to veidoja kompānijas Walt Disney Pictures un Walden Media, ar izplatīšanu nodarbojās Buena Vista Pictures Distribution.
Filma saņēma lielākoties pozitīvas kritiķu atsauksmes un nopelnīja 745 miljonus ASV dolāru pie 180 miljonu dolāru liela budžeta, tā ir 2005. gada trešā ienesīgākā filma pēc filmām "Harijs Poters un Uguns biķeris" un "Zvaigžņu kari: Situ atriebība". Filmai izdoti divi turpinājumi: "Nārnijas hronika: princis Kaspiāns" (2008) un "Nārnijas hronika: Rītausmas ceļinieka brauciens" (2010).
Mazā Alūksnes iela
Mazā Alūksnes iela ir iela Rīgā, Ziemeļu rajonā, Pētersalā. Mazā Alūksnes iela sākas krustojumā ar Katrīnas dambi un beidzas krustojumā ar Mastu ielu. Ielas garums ir 150 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Mazajā Alūksnes ielā ir daudzstāvu namu apbūve.
Salacas ieleja (dabas parks)
<mapframe text="Salacas ieleja" width=290 height=290 zoom=9 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q29167128" }
Salacas ielejas dabas parks ir Ziemeļvidzemes biosfēras rezervātā ietilpstošs dabas parks, kas ietver Salaca upes ieleju no Mazsalacas līdz Salacgrīvai. Dabas parks ir nozīmīga teritorija vairāku ES Biotopu direktīvas biotopu aizsardzībā, to starpā minami smilšakmens atsegumi, netraucētas alas, nogāžu meži, avoksnāji, upju straujteces un sausas pļavas kaļķainās augsnēs. Izcila ainaviskā vērtība daudzos Salacas upes posmos.
Bandama
Bandama (fr) ir 1050 kilometrus gara upe Kotdivuārā. Garākā Kotdivuāras upe.
Tek dienvidu virzienā. Ietek Gvinejas līcī. 1973. gadā upes vidustecē tika uzcelta 176 MW jaudīga Kosū HES, izveidojot Kosū ūdenskrātuvi. Netālu no upes atrodas valsts galvaspilsēta Jamusukro. Upe kuģojama 65 kilometrus augšup no upes grīvas.
Autoceļš V11
V11 autoceļš Dzilnuciems—Piņķi bija Latvijas vietējais autoceļš, kas savienoja autoceļu A9 pie Dzilnuciema ar autoceļu A5 pie Piņķiem. Autoceļa kopējais garums bija 4,7 km un tas visā garumā klāts ar asfaltbetona segumu. Ceļš šķērsoja Mārupes novada Babītes pagastu. 2012. gada 27. jūnijā ar Ministru kabineta noteikumiem Nr. 420 ceļš tika svītrots no valsts autoceļu sarakstiem.
Pārceltuve
Pārceltuve ir prāmis, kuru neļauj aiznest pa straumi uz leju (bieži arī piedzen) pāri upei vai citai lielai ūdenstilpei nostieptas troses. Šīs troses ir nostiprinātas ūdenstilpes pretējos krastos. Pirmās pārceltuves bieži lietoja tauvas vai tērauda ķēdes. No pēdējām cēlies arī angļu valodā bieži lietotais alternatīvais kuģa nosaukums — ķēžu prāmis (en). Gan tauvas, gan ķēdes 19. gadsimta beigās tika nomainītas pret tērauda trosēm.
Tipi
Pastāv trīs pārceltuvju tipi: reakcijas pārceltuve, kurā izmanto upes straumi, kura iedarbojas uz sagriezta korpusa vienu bortu un bīda pārceltuvi uz pretējo krastu; pārceltuve ar dzinēju, kura izmanto mehānisko vai elektrodzinēju, lai pārvilktu sevi uz pretējo krastu, piemēram, Kanbijas pārceltuve (Canby) ASV, Oregonas štatā, un strauji pazūdošais ar roku darbināmās pārceltuves tips, piemēram, Stretfordas pie Eivonas pārceltuve Apvienotajā Karalistē un Saugatukas pārceltuve Saugatukā (Saugatuck) ASV, Mičiganas štatā.
Pārceltuves ar dzinēju izmanto uz kuģiem uzstādītus zobratus vai spoles, lai vilktu sevi gar trosēm. Pašas troses vai ķēdes ir vaļīgas, jo tām jānogrimst pēc tam, kad pārceltuve ir pagājusi garām, un jāļauj paiet garām citiem kuģiem neuzsēžoties uz sēkļa vai neaizķerot troses. Ja pārceltuve pārvadā gan pasažierus, gan transportlīdzekļus, automobiļu klājs ir izvietots pārceltuves centrā (palīdz uzlabot noturību), bet divas pasažieru zonas ir izvietotas gar malām virs ķēžu tuneļiem un dzinējiem. Tā kā pārceltuve nevar stūrēt, abos tās galos ir izbūvētas rampas un parasti tai ir divi vadības ierīču komplekti, kuri vērsti pretējos virzienos.
Pārceltuves ir izplatītas tur, kur ir maz cita veida ūdens satiksmes, kura varētu aizķerties aiz trosēm vai ķēdēm, tur, kur ūdens ir pārāk sekls citiem risinājumiem vai tur, kur upes straume ir pārāk spēcīga, lai ļautu droši šķērsot upi prāmim, kurš nav savienots ar krastu. Pienākšana pie platformas abos galos ir automātiska un, īpaši transportlīdzekļu pārceltuvēm, drošāka nekā tā varētu būt brīvam prāmim nelabvēlīgos laika apstākļos.
Īpašs tips ir elektriskās kontakttīkla pārceltuves, kā, piemēram, Štrausezera pārceltuve, kurai ir dzinējs un, kura var brīvi pārvietoties, bet enerģijas saņemšanai ar vadu ir saistīta ar gaisvadu kontakttīklu. Vads, pārceltuvei pārvietojoties, slīd gar kontakttīkla trosi.
Ja vienas pārceltuves kapacitāte nav pietiekama, to var dublēt. Dvīņu pārceltuves ļauj vienu no tām izmantot, kamēr otra tiek remontēta.
Vēsture
Iespējams pārceltuves ir tikušas izmantotas, lai šķērsotu upes un citus, līdzīgus ūdens šķēršļus vēl pirms parādījās rakstītie vēstures avoti. Pārceltuves ir izmantotas vismaz sākot no 13. gadsimta (Hamptonas pārceltuve (Hampton — angļu val.) Anglijā).
1900. gadu sākumā uz Kennebekasas upes (Kennebecasis) blakus Sentdžonai (Saint John), Kanādas Ņūbransvikas provincē tika uzstādīta kanādiešu inženiera Viljama Pita (William Pitt) projektēta pārceltuve. Šobrīd Sentdžonas upes sistēmā dienvidu Ņūbransvikā ir astoņas pārceltuves. Pāri Otavas upei Ontārio darbojas divas automobiļu pārceltuves. Vairākas pārceltuves ir Britu Kolumbijā: trīs uz Freizeras, Litonā (Lytton), Bigbārā (Big Bar) un Lovbārā (Low Bar), kā arī trīs Bultu ezeros (Arrow lakes). Līdz 1980. gadiem Bostonbārā (Boston Bar) darbojās trosēm piekarināta pārceltuve. Maza, sezonāla reakcijas pārceltuve pārvadā automašīnas pāri Prerī upei (Rivière des Prairies) no Lavālas (Laval) Kvebekā (Santedorotī (Sainte-Dorothée) apkaimes) uz Bizarda salu (Île Bizard) (daļa no Monreālas).
Pārceltuves bija īpaši izplatītas uzsākot pārvadājumus pāri Sakramento-Sanjoanas upes deltai Kalifornijā. Desmitiem pārceltuvju bija izvietotas uz Kolumbijas ASV Ziemeļrietumos, bet daudzas no tām padarīja nevajadzīgas tilti. Trosēm piekarināta pārceltuve dzelzceļa vagoniem šķērsoja Amerikas upi Ziemeļkalifornijā.
Lielāko daļu no Marejas upes šķērsojumiem Dienvidaustrālijā nodrošina štata pārvaldes pārceltuves, kuras aprīkotas ar dīzeļdzinējiem. Abos pārceltuves galos izvietoto rampu augstumu var regulēt atkarībā no ūdens līmeņa svārstībām. Kādu laiku pārceltuves bija pamata veids automobiļu transportam pāri ūdens šķēršļiem Jaundienvidvelsā, Austrālijā. Tasmanijā, gadsimtu pirms 1934. gada, Risdonas pārceltuve (Risdon — angļu val.) Hobārtā bija vienīgā fiksētā Derventas upes šķērsojuma vieta Hobārtas pilsētas robežās.
Honkongas Lantau salas zvejnieku ciematā Tai O (Tai O), līdz paceļamā tilta uzbūvēšanai, pāri Tai O upei darbojās Tai O pārceltuve.
Lielākā un noslogotākā pārceltuve ir Torpointas (Torpoint) pārceltuve Plimutā, Anglijā. Pirmo reizi to pārveidoja par trošu pārceltuvi 1831. gadā un šobrīd tā ekspluatē trīs kuģus dienā pārvadājot 8 000 transportlīdzekļu.
Pārceltuvju saraksts
Šobrīd aktīvas pārceltuves iekļauj:
Nīderlande
Nīderlandē ir vairāk par simts pārceltuvēm, vienpadsmit no tām izmanto vienā pozīcijā nostiprinātu peldošu trosi. Lielākās pārceltuves piedziņai parasti izmanto dīzeļdzinēju darbinātas dzenskrūves, bet mazākās velk sevi gar nostieptajām trosēm. Lielākā daļa no lielajām pārceltuvēm, esot gaitā, sagriež korpusus leņķī attiecībā pret straumi, lai to izmantotu kā papildus dzinējspēku tā pat kā to dara reakcijas pārceltuvēs.
Bērdžess
Bērdžess var būt:
7B. autobusu maršruts (Daugavpils)
'''7B. autobusu maršruts''' ir Daugavpils sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Autoostas līdz Dārzkopju sabiedrībai „Mičurinietis” caur Kalkūniem. 7B. autobusu maršrutu apkalpo A/S "Daugavpils satiksme". Darbojas no aprīļa līdz oktobrim.
Pieturvietas
7B. autobusu maršrutā ir 19 pieturas, virzienā Autoosta — Kalkūni — Dārzkopju sabiedrība „Mičurinietis” ir 9 pieturas, bet virzienā Dārzkopju sabiedrība „Mičurinietis” — Kalkūni — Nīderkūni — Autoosta ir 10 pieturas.
Jāšana 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Jāšanā  tika sadalīti 26 medaļu komplekti. Sacensības notika no 7. līdz 19. augustam.
Mihalova (Robežnieku pagasts)
Mihalova ir ciems Robežnieku pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 297 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Pustiņas katoļu baznīca, ūdenstilpes Mateika, Žabinka, pamatskola.
Vijolīte
Vijolīte var būt:
Golfs 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Golfs 2016. gada vasaras olimpiskajā spēlēs Riodežaneiro notika no 11. līdz 14. augustam vīriešiem un no 17. līdz 20. augustam sievietēm. Golfa sacensības tika aizvadītas jaunizbūvētajos Riodežaneiro Olimpiskajos golfa kortos. Golfa turnīrā norisinājās divas disciplīnas: viena vīriešiem un viena sievietēm.
Šī bija pirmā reize kopš 1904. gada Sentluisas spēlēm, kad golfs atkal bija iekļauts olimpisko spēļu programmā.
Kvalifikācija
Kvalifikācija olimpiskajam golfa turnīram tika balstīta uz pasaules rangu uz 2016. gada 11. jūliju. Gan vīriešu, gan sieviešu turnīram kvalificējās pa 60 spēlētājiem. No pasaules ranfa kvalificējās 15 labākie spēlētāji no katra dzimuma. No katras valsts maksimāli varēja kvalificēties 4 spēlētāji katrā dzimumā. Atlikušās vietās kvalificējas spēlētāji ar aigstāko rangu no valstim, kurām nebija vēl kvalificējiešies visma divi golfa spēlētāji. Starptautiskā golfa federācija garantēja, ka olimpiskajam golfa turnīram kvalificēsies vismaz viens golfa spēlētājs no spēļu rīkotājvalsts un katra ģeogrāfiskā reģiona (Āfrika, Amerika, Āzija, Eiropa un Okeānija).
Vairāki golfa spēlētāji izlēma nepiedalīties turnīrā sakarā ar Zikas vīrusa epidēmiju. Šādu lēmumu pieņēma arī vairāki labākie golga spēlētāji.
Formāts
olimpiskajā golfa turnīrā piedalījās 120 sportisti (60 vīrieši un 60 sievietes), kas izspēlēja divus atsevišķus (viens vīriešiem, viens sievietēm) 72 bedrīšu turnīrus saskaņā ar oficiālajiem golfa noteikumiem. Ja kādā no medaļnieku pozīcijām būtu neizšķirts, medaļu ieguvēji būtu noteikuši trīs bedrīšu izslēgšanas spēles.
Sacensību kalendārs
Vīriešu sacensības tika aizvadītas no 11. līdz 14. augustam, bet sieviešu sacensības no 17. līdz 20. augustam.
Pārstāvētās valstis
2016. gada vasaras olimpisko spēļu golfa turnīrā bija pārstāvētas 41 valsts, lielākā daļa no valstīm bija pirmo reizi pārstāvētas olimpiskajā golfa turnīrā, izņemot ASV, Grieķija, Francija, Kanāda un Lielbritānija.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Sportisti
2016. gada vasaras olimpisko spēļu golfa sacensībās startēja 120 sportisti, 60 vīrieši un 60 sievietes.
Norvēģijas vēsture
Norvēģijas vēsture ir Eiropas vēstures daļa, kas vēstī par notikumiem mūsdienu Norvēģijas teritorijā.
Viduslaiku Norvēģijas valsts
Tradicionāli tiek uzskatīts, ka Norvēģiju apvienoja vikingu valdnieks Haralds Skaistmatis 872. gadā pēc kaujas pie Hafrsfjorda (Slaget i Hafrsfjord).
Kalmāras ūnijas izveide
1363. gadā Norvēģijas karalis Hakons VI apprecēja Dānijas karaļa Valdemāra IV meitu Margrēti. 1379. gadā pēc Hakona VI nāves, viņa dēls Ūlafs IV, kurš jau 1375. gadā bija kronēts par Dānijas karali, mantoja Norvēģijas troni, apvienojot abas valstis personālūnijā. 1387. pēc Ūlafa nāves, par karalieni faktiski kļuva Margrēte, taču sievieti nevarēja kronēt par karali, tādēļ 1397. gada 17. jūnijā Kalmārā par visu trīs Skandināvijas troņu (Dānijas, Zviedrijas un Norvēģijas) karali tika kronēts Margrētes 10 gadu vecais dēls Pomerānijas Ēriks, iesākot Kalmāras ūniju.
Dānijas un Zviedrijas sastāvā
1536. gadā notika baznīcas reformācija un Norvēģiju arī formāli iekļāva Dānijas sastāvā. 19. gadsimta sākumā Dānija iesaistījās Napoleona karos Francijas pusē un saskaņā ar 1814. gada 14. janvārī noslēgto Ķīles miera līgumu kā zaudētāja bija spiesta atdot Norvēģiju Zviedrijai.
1814. gada februārī Norvēģija pasludināja neatkarību un 17. maijā tika pieņemta Norvēģijas konstitūcija. 26. jūlijā Zviedrijas armija šķērsoja Norvēģijas robežu un norvēģi bija spiesti atkāpties. 14. augustā tika noslēgts miera līgums, saskaņā ar kuru Norvēģija tika apvienota personālūnijā ar Zviedriju, taču konstitūcija tika atstāta spēkā. Pilnīgu neatkarību Norvēģija ieguva 1905. gadā.
Otrais pasaules karš
1940. gada 9. aprīlī Vācijas sūtnis Norvēģijā iesniedza Norvēģijas ārlietu ministram ultimātu, kurā prasīja bez pretestības pakļauties vācu okupācijai. Norvēģijas valdība ultimātam nepakļāvās un jau pēc dažām stundām vācieši izsēdināja desantu galvenajās Norvēģijas ostās un ātri ieņēma visu Norvēģijas rietumu piekrasti. Izpletņlēcēji ieņēma galvenos lidlaukus. Tomēr kaujas iekšzemē turpinājās. 28. aprīlī sabiedrotie izcēla desantu Narvikā un atkaroja pilsētu no vāciešiem, taču jūnija sākumā vācu panākumi Beļģijā un Francijā piespieda sabiedrotos to atkal atstāt. 10. jūnijā Norvēģijas armija kapitulēja. Norvēģija atradās Vācijas okupācijā līdz 1945. gada 8. maijam.
Mīkaels Vikstrands
Savu karjeru iesācis Zviedrijas komandā Mora IK. 2013. gadā pievienojies Zviedrijas hokeja līgas komandai Frölunda HC, kur spēlējis divas sezonas, līdz viņš pievienojās Färjestad BK komandai. 2019. gadā VIkstrands noslēdza līgumu ar KHL komandu Kazaņas "Ak Bars". Pēc divām sezonām KHL, Vikstrands atgriezās Färjestad BK.
Zviedrijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2018. gada Pasaules čempionātā, kur ar izlasi ieguvis pirmo vietu. Vikstrands tika iekļauts izlases sastāvam 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.
Strukturālā antropoloģija
Strukturālā antropoloģija ir antropoloģijas pieeja, kas radusies no Kloda Levī-Strosa idejas, ka cilvēki domā par pasauli un visu kas tajā atrodas un notiek caur binārajiem pretstatiem, piemēram, augsts un zems, persona un dzīvnieks, dzīve un nāve, un ka katra kultūra var tikt skatīta caur šiem pretstatiem un saprasta caur konkrēto domāšanas sistēmu. Pēc strukturālās teorijas antropoloģijā galvenā nozīme ir veidot, producēt un reproducēt kultūru, izmantojot dažādas metodes caur dažādām parādībām un darbībām, kas kalpo kā zīmju sistēmas (systems of signification). Strukturālistu pieeju var apgūt caur dažādām aktivitātēm un darbībām kā pārtikas sagatavošanas un pasniegšanas rituālos, reliģiskajos rituālos, spēlēs, literāros un neliterāros tekstos un cita veida materiālos, kuri atklāj un tiek veidoti pēc iepriekšnoteiktas struktūras un kuru jēga ir ražot un reproducēt tos kultūrā.
Dream for an Insomniac
Dream for an Insomniac ir 1998. gada ASV romantiska komēdija, kuras režisore un scenārija autore ir Tifānija DeBartolo. Galvenās lomas filmā atveido Dženifere Anistone, Jona Skaja, Makenzijs Astins, Maikls Landess, Roberts Kelkers-Kellijs un Sīmūrs Kasels. Filmas pirmizrāde notika.
Kāda meitene dzīvo vientuļu dzīvi līdz brīdim, kad viņa satiek savu sapņu puisi. Tomēr šim puisim jau ir draudzene.
Bērzupīte (Pīkstulītes pieteka)
Bērzupīte ir Pīkstulītes kreisā krasta pieteka Augšdaugavas novada Bebrenes pagastā uz ziemeļaustrumiem no Bebrenes. Tek dienvidu-dievidrietumu virzienā. Ietek Pīkstulītē augšpus Pulkstenīšu mājām.
Viola (nozīmju atdalīšana)
Viola var būt:
Vijolītes
Vijolītes (Viola) ir vijolīšu dzimtas ģints. Sugu skaits ģintī svārstās no 525 līdz 600. Lielākā daļa no sugām sastopamas Ziemeļu puslodes mērenajā joslā. Izplatīti krāšņumaugi. Vijolītes var būt gan daudzgadīgi augi, gan viengadīgi augi. Vairums no sugām ir lakstaugi, dažas ir arī krūmi.
Latvijā ir sastopamas 17 vijolīšu sugas:
Tiltagals (Murmastienes pagasts)
Tiltagals (arī Tiltagols, latgaliski: Tyltagols) ir ciems Varakļānu novada Murmastienes pagastā. Atrodas pagasta dienvidos 6,3 km no pagasta centra Murmastienes, 11,9 km no novada centra Varakļāniem un 202,9 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļu P84 (Madona—Varakļāni) un V869 (Tiltagals–Mežastrodi–Varakļāni) krustojuma.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
SIA Radikal
SIA Radikal bija no 2008. līdz 2013. gadam pastāvoša Latvijas smagā metāla un smagā roka grupa.
Jovanka Houska
Jovanka Houska (en; dzimusi Londonā) ir Lielbritānijas starptautiskā lielmeistare šahā (2000).
SIA Radikal
Vēsture
Grupa izveidota 2008. gadā, lai ar Metallica dziesmu kaverversijām uzstātos tā Latvijas fanu kluba rīkotā pasākumā, pēc kura dalībnieki nolēma darbību turpināt. 2009. gada 18. februārī SIA Radikal laida klajā dziesmu „Tas nav tev vienam”, 2009. gada 15. jūnijā — dziesmu „Tavs sapņu kredīts”, 2010. gada 3. jūnijā — dziesmu „Samelo sev”, bet 2010. gada 9. augustā — ceturto dziesmu „Voldim!” no gaidāmā albuma.
Jovanka Houska
Biogrāfija
No 1988. līdz 2000. gadam vairākkārt pārstāvējusi Angliju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos. 2000. gadā uzvarējusi Eiropas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. Izcīnījusi arī divas bronzas medaļas: 1990. gadā Pasaules junioru šaha čempionātā U10 vecuma grupā un 1998. gadā Eiropas junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. Četras reizes uzvarējusi Lielbritānijas sieviešu šaha čempionātos (2008, 2009, 2010, 2011).
SIA Radikal
Vēsture
2011. gadā Pump Recordings digipack formātā laida klajā grupas debijas albumu „Monokarš”, kura atvēršana un grupas 3. gadadienas koncerti 22. aprīlī notika Rīgas klubā Nabaklab, bet 23. aprīlī Liepājas klubā Fontaine Palace. Albumu SIA Radikal ierakstīja no 2010. gada decembra līdz 2011. gada aprīlim skaņu inženiera Ginta Lundberga vadībā, albuma vāciņu veidojis Armands Ērglis, bet albuma dziesmā „Vēl tur ir ceļš” piedalās arī Terzena sieva čelliste Undīne Balode.
Jovanka Houska
Biogrāfija
Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte, tajā skaitā 1999. gadā dalījusi otro vietu Klatovā (Čehija), 2007. gadā dalījusi pirmo vietu ar Antoanetu Stefanovu dāmu konkurencē Gibraltāras šaha festivālā un dalījusi otro vietu ar Lelu Džavahišvili Monreālas turnīrā MonRoi International Women's Grand-Prix Final (uzvarēja Pīa Kramlinga). 2008. gadā Belgradā kopā ar Svetlanu Matvejevu dalījusi otro vietu starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā. 2009. gadā dalījusi otro vietu Londonas starptautiskajā šaha turnīrā London Chess Classic Open.
SIA Radikal
Vēsture
2013. gada 11. decembrī grupa paziņoja par savas darbības pārtraukšanu, kā iemeslu minot radošo izsīkumu grupā, tomēr norādot, ka tās dalībnieki turpinās darboties citos mūzikas projektos. 2015. gada 25. jūlijā SIA Radikal apvienojās uz vienu pēdējo uzstāšanos rokfestivālā „Klang!”.
Jovanka Houska
Biogrāfija
2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 43. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm.
Piedalījusies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas:
Pārstāvējusi Anglijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1999. gadā Houskai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2000. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2005. gadā saņēmusi starptautiskā meistara nosaukumu vīriešiem (IM).
Vairāku grāmatu autore par pusatklātajām atklātnēm.
Mihalova (Mērdzenes pagasts)
Mihalova ir ciems Mērdzenes pagastā, Kārsavas novadā. Atrodas 284 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Pudinavas Vissvētās Dievmātes Patvēruma pareizticīgo baznīca, pamatskola.
Pilsoņu iela (Jūrmala)
Pilsoņu iela ir iela Jūrmalā, Majoru apkaimē. Pilsoņu iela sākas no pludmales un beidzas pie dzelzceļa. Kopējais ielas garums ir 885 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Pilsoņu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.
Ielu savienojumi
Pilsoņu iela ir savienota ar šādām ielām:
2022. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzija
'''2022. gada Pasaules čempionāta hokejā 1. divīzijā''' bija hokeja sacensības, kas laika posmā 25. aprīļa līdz 8. maijam norisinājās Ļubļanā un Katovicē. A grupas pirmo divu vietu ieguvēji iekļuva elites divīzijā, bet B grupas uzvarētāji kvalificējās uz A grupu. Sakarā ar COVID-19 pandēmiju visas valstis, kuras atradās 1. divīzijā spēlēja tādā pašā sadalījumā, kādā tām būtu bijis jāspēlē 2020. gada čempionāta 1. divīzijā.
Leja Organa
Princese Leja Organa (en) ir izdomāts tēls Džordža Lūkasa un Disney Zvaigžņu karu triloģijās, ko spēlē Kerija Fišere.
Filmā "Jaunā Cerība" Lejas kuģim uzbrūk impērija, lai atņemtu nozagtos "Nāves zvaigznes" būvniecības plānus. Viņa tos ieliek kuģa labošanas droīdā R2-D2, kurš aizbrauc ar glābšanas kapsulu. Princesi Leju sagūsta un iesloga Nāves zvaigznē, taču Lūks, saņēmis slepenu ziņojumu no R2-D2, izglābj viņu. Leja Organa ir Anakina Debesgājēja un Padmes Amidalas meita. Viņas dvīņubrālis ir Lūks Debesgājējs, vīrs Hans Solo, bet dēls Bens Solo, kurš vēlāk kļūst par ļaundari Kailo Renu.
Komoē
Komoē (fr) ir 813 kilometrus gara upe Burkinafaso un Kotdivuāras austrumos.
Sākas Sikaso plakankalnē Burkinafaso. Tek dienvidu-dienvidaustrumu virzienā. Nelielu tecējuma daļu veido Burkinafaso un Kotdivuāras robežu. Burkinafaso teritorijā atrodas ūdenskritumi Karfiguelas kaskādes (Cascades de Karfiguéla). Vidustecē, Kotdivuāras ziemeļaustrumos tek cauri Komoē nacionālajam parkam, kas iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Ietek Gvinejas līcī pie Granbasamas.
Novinki
Novinki var būt:
Sātu strauts
Sātu strauts ir Grietēnu strauta kreisā krasta pieteka Saldus novadā. Tek ziemeļrietumu virzienā.
Loka šaušana 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Loka šaušanā  tika sadalīti 4 medaļu komplekti. Sacensības notika no 6. līdz 20. augustam, un tajās tika paredzēta 128 sportistu dalība.
Viktors Stulpins
Viktors Stulpins (dzimis Rīgā) ir pašreizējais Romas katoļu baznīca s Liepājas diecēzes bīskaps, ordinēts par priesteri 11.06.1995, konsekrēts par bīskapu 07.09.2013., aizstājot bīskapu Vilhelmu Lapeli.
Biogrāfija
Viktors Stulpins dzimis 1971. gada 26. septembrī Rīgā, mācījās Rīgas 69. vidusskolā, pēc 8. klases iestājies Rīgas Celtniecības tehnikumā. 1990. gadā iestājās Rīgas Garīgajā seminārā un 1995. gada 11. jūnijā tika iesvētīts par priesteri. Pirmajā priesterības gadā kalpojis kā vikārs Gulbenē un Alūksnē, no 1996. gada apkalpojis Aizkraukles un tās apkārtnes draudzes. Kopš 2010. gada līdz nominācijai par Liepājas bīskapu Viktors Stulpins bija Rīgas Garīgā semināra inspektors un ekonoms, kā arī pasniedzējs RARZI, līdztekus pildot viceprāvesta pienākumus Rīgas Sv. Franciska draudzē. Kalpojis arī kā Rīgas Garīgā semināra garīgais tēvs.
2013. gada 24. novembrī noslēdzoties katoļu baznīcas izsludinātajam ticības gadam, Liepājas bīskaps Viktors Stulpins Svētā Pētera laukumā, Romā no pāvesta Franciska rokām saņēma apustulisko pamudinājumu Evangelii Gaudium (Evaņģēlija prieks). Viņš bija viens no tiem 36 dažādu stāvokļu, tautību un profesiju pārstāvjiem, kas saņēma šo evaņģelizācijas tēmai veltīto 293 000 zīmes garo pāvesta dokumentu. šim godpilnajam uzdevumam V. Stulpins no bīskapu vidus tika izvēlēts tāpēc, ka ir viens no jaunākajiem ticības gadā (2013.) konsekrētajiem bīskapiem.
Džefs Porkaro
Džefrijs Tomass Porkaro (Jeffrey Thomas Porcaro; 1. aprīlis 1954 — 5. augusts 1992) ir amerikāņu bundzinieks, dziesmu autors un ierakstu producents. Viņš ir vislabāk pazīstams ar savu darbu rokgrupā Toto, bet ir viens no visvairāk ierakstītajiem sesiju mūziķiem, kurš strādājis pie simtiem albumu un tūkstošiem sesiju. Kamēr viņš jau bija pazīstams studijas spēlētājs 1970. gados, viņš izcēlās Amerikas Savienotajās Valstīs kā bundzinieks Steely Dan albumā Katy Lied.
AllMusic ir raksturojis viņu kā "neapšaubāmi visaugstāk novērtēto roka studijas bundzinieku no 70. gadu vidus līdz 90. gadu sākumam" un saka, ka "nav pārspīlēti teikt, ka 1980. gados populārā pop/rock bungu skaņa bija lielā mērā Džefa Porkaro skaņa." Pēc nāves viņš 1993. gadā tika uzņemts Modern Drummer Hall of Fame sarakstā.
Personīgajā dzīvē
Džefrijs Tomass Porkaro dzimis 1954. gada 1. aprīlī Hārtfordā, Konektikutas štatā, un bija itāļu izcelsmes Losandželosas sesiju sitaminstrumentālista Džo Porkaro un viņa sievas Eilēnas vecākais dēls. Viņa jaunākais brālis Maiks bija veiksmīgs basģitārists un grupas Toto dalībnieks. Jaunākais brālis Stīvs joprojām ir studijas mūziķis un Toto biedrs. Porkaro tika uzaudzis Losandželosas San Fernando ielejas apgabalā un apmeklēja Ulisa S. Granta vidusskolu.
Karjera
Porkaro sāka spēlēt bungas septiņu gadu vecumā. Viņu apmācīja tēvs Džo Porkaro, kam sekoja turpmāka apmācība pie Boba Zimmitti un Ričija Lepora. Kad viņam bija septiņpadsmit gadu, viņš ieguva savu pirmo profesionālo darbu, koncertā, spēlējot Sonny & Cher tūres grupā. Vēlāk viņš tajā laikā sauca Džimu Keltneru un Džimu Gordonu par saviem elkiem. Savos divdesmitajos gados, Porkaro jau bija dzirdams uz vairākiem simtiem albumiem, tajā skaitā vairākiem Steely Dan. Viņš kopā ar savu brāli Stīvu un bērnības draugiem Stīvu Lukateru un Deividu Paiču kopā ar Bozu Skagsu devās turnejā. Džefs Porkaro bundzinieku vidū ir slavens ar bungu zīmējumu, ko viņš izmantoja Grammy balvu ieguvušajā Toto dziesmā "Rosanna" no albuma Toto IV. Bungu modeli, ko sauc par Half-Time Shuffle Groove, kuru sākotnēji izveidoja bundzinieks Bernards Purdie, kurš to sauca par "Purdie Shuffle". Porkaro izveidoja pats savu šī groove versiju, sajaucot iepriekš minēto sajaukumu ar Džona Bonema groove, kas dzirdama Led Zeppelin dziesmā "Fool in the Rain". Porkaro sīki apraksta šo groove videoklipā Star Licks, kuru viņš izveidoja neilgi pēc tam, kad "Rosanna" kļuva populāra.
Baadurs Džobava
Baadurs Džobava (ka; dzimis Gali) ir Gruzijas starptautiskais lielmeistars šahā (2001).
Jānis Puksis
Jānis Puksis (1895—1941) bija Latvijas armijas virsnieks, Latvijas brīvības cīņu dalībnieks. Pēc Latvijas okupācijas un aneksijas apcietināts un nošauts.
Juhans Kuks
Juhans Kuks (et; 1885—1942), arī Johans Kuks, bija igauņu ekonomists, politiķis un uzņēmējs. Igaunijas Valsts vecākais (1922—1923).
Minjona Sakse
Minjona Sakse (no 1956. līdz 1960. gadam Hehta; dzimusi ) ir bijusī latviešu volejboliste.
Jānis Puksis
Dzīvesgājums
Dzimis 1895. gada 27. janvārī Jērcēnu pagastā zemnieka ģimenē. Mācījās Priekuļu lauksaimniecības skolā. Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1915. gada 15. maijā iesaukts Krievijas Impērijas armijā, dienēja latviešu strēlnieku Rezerves bataljonā. 1917. gada 30. aprīlī beidza Gatčinas praporščiku skolu. Piedalījās kaujās 6. Tukuma latviešu strēlnieku pulka sastāvā. 1917. gada 2. septembrī piedalījās Mazās Juglas kaujā pie Ikšķiles, apbalvots ar Staņislava III šķiras ordeni un Jura krusta IV šķiru. Iskolata varas laikā 1917. gada 1. novembrī arestēts un ieslodzīts Valmieras cietumā. Pēc atbrīvošanas devās uz Petrogradu, kur 1918. gada janvārī piedalījās Padomju Krievijas valdības un Krievijas Satversmes sapulces aizstāvēšanā. Vitebskas Latviešu kareivju nacionālās savienības uzdevumā atgriezās Vidzemē nacionālo karavīru grupu organizēšanai, operācijas "Dūres sitiens" laikā 1918. gada februārī krita vācu gūstā.
Minjona Sakse
Biogrāfija
Minjona Sakse dzimusi 1930. gadā Rīgā VEF inženiera Jāņa Sakša ģimenē. Viņa mācījās Rīgas 5. vidusskolā, kur pievērsās sportam. Pēc vidusskolas beigšanas izglītību turpināja LVFKI. Spēlēja Rīgas "Daugava" komandas sastāvā. 1960. gadā izcīnīja PSRS čempionāta bronzas medaļu. Latvijas PSR izlases sastāvā 1959. gada PSRS Tautu spartakiādē izcīnīja bronzas medaļu. No 1952. līdz 1958. gadam spēlēja PSRS izlasē. Tās sastāvā 1952. gadā izcīnīja zelta medaļu Pasaules čempionātā, kļūstot par pirmo latviešu sportisti, kas ieguvusi Pasaules čempiones titulu. Vēl ir 1958. gada Eiropas čempione un 1955. gada Eiropas čempionāta sudraba medaļas laureāte. PSRS Sporta meistare.
Juhans Kuks
Dzīvesgājums
No 1922. gada 21. novembra līdz 1923. gada 2. augustam bija Igaunijas Valsts vecākais, tad Igaunijas Bankas direktors (1924-1926). Petsa autoritārās varas periodā nodarbojās ar uzņēmējdarbību, bija Kreenbalt AS direktors (1933—1940), Rūpniecības un tirdzniecības kameras pārraudzības padomes loceklis (1937—1940).
Minjona Sakse
Biogrāfija
Pēc sporta karjeras beigšanas 1964. gada strādāja galantērijas kombinātā "Somdaris", kur pēc dažiem gadiem kļuvusi par galveno mākslinieci.
Jānis Puksis
Dzīvesgājums
Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 6. janvārī iestājās Latvijas zemessardzē un 7. februārī piedalījās kaujā pie Lēnes muižas. 1919. gada aprīlī viņu iecēla par 3. eskadrona vada komandieri. Pēc uzvaras pār Bermonta armiju viņu 1919. gada 18. decembrī paaugstināja par virsleitnantu, no 1921. gada 21. martā par kapteini un Jātnieku pulka eskadronā komandieri. Vēlāk paaugstināts līdz pulkvedim.
Baadurs Džobava
Biogrāfija
2000. gadā izcīnījis bronzas medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. 2001. gadā Vācijā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Schwäbisch Gmünd. 2003. gadā uzvarējis Gruzijas šaha čempionātā un starptautiskajā šaha turnīrā Dubaijā. 2004. gadā Tripolē piedalījies Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā zaudējis 1. kārtā. 2005. gadā Skanderborgā (Dānija) uzvarējis šaha festivālā Samba Cup. 2006. gadā Maskavā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Aerofłot Open. 2007. gadā atkārtoti uzvarējis Gruzijas šaha čempionātā. 2008. gadā dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Baku. 2009. gadā izcīnījis bronzas medaļu Eiropas šaha čempionātā, bet 2010. gadā šajā turnīrā izcīnījis vicečempiona titulu. 2011. gadā Sarajevā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Bosna, kā arī Varšavā kļuvis par Eiropas ātrā šaha čempionāta uzvarētāju un bijis labākais starptautiskajā šaha turnīrā Milānā. 2012. gadā kļuvis par trīskārtēju Gruzijas šaha čempionāta uzvarētāju. 2014. gadā Minskā dalījis 1.-3. vietu Dāvida Bronšteina šaha memoriālā un uzvarējis papildu turnīrā par pirmo vietu. 2016. gadā Eiropas individuālajā šaha čempionātā bijis trešais, bet 2017. gada jūnijā Minskā šajā turnīrā izcīnījis sudraba medaļu.
Jānis Puksis
Dzīvesgājums
Otrā pasaules kara sākumā 1939. gadā viņš bija Armijas apmācības daļas priekšnieks. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 3. septembrī viņu iecēla par Sarkanās armijas 24. Latvijas teritoriālā korpusa 183. strēlnieku divīzijas 20. jātnieku pulka komandieri. 1940. gada decembrī pulku izformēja.
Baadurs Džobava
Biogrāfija
2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 80. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.
Jānis Puksis
Dzīvesgājums
1941. gada 20. maijā viņu apcietināja, 1941. gada 18. jūlijā PSRS Augstākās tiesas kara kolēģija (ВКВС СССР) viņam piesprieda nāves sodu, ko izpildīja 1941. gada 16. oktobrī Komunarkas masu kapos Maskavas tuvumā.