cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pāvels Suhojs
Dzimis skolotāja ģimenē. No 1905. līdz 1914. gadam mācījās ģimnāzijā Grodņā. 1915. gadā iestājās Imperatora Augstākājā tehniskajā skolā Maskavā (mūsdienās Baumana Maskavas tehniskā universitāte). Karojis Pirmajā pasaules karā, vēlāk atgriezās mācībās tehniskajā skolā, kuru absolvēja 1925. gadā pie diplomdarba vadītāja Andreja Tupoļeva. Pēc augstskolas beigšanas sāka darbu CAGI. 1939. gadā tika nodibināts atsevisķs konstruktoru birojs Suhoja vadībā.
Suhojs bija viens no reaktīvās aviācijas pamatlicējiem PSRS. Vadījis tādu lidmašīnu kā Su-2, Su-7, Su-9, Su-15, Su-17, Su-24 konstruēšanu.
Fridrihs Rubenis
Fridrihs Rubenis (1902-1945) bija Latvijas Bruņoto spēku un Latviešu leģiona virsnieks.
Bērnība un jaunība
Fridrihs Rubenis dzimis Vecpiebalgā, taču bērnību pavadīja Veļikije Luki, kur viņa tēvs bija muižas pārvaldnieks. 1919. gadā Rubenis beidza Veļikije Luki reālskolu un ar ģimeni atgriezās Latvijā pēc Brīvības cīņu noslēguma.
Starpkaru periodā
1922. gada 30. septembrī Rubenis uzsāka mācības Latvijas kara skolas Kājnieku nodaļā, to beidzot 1924. gada 1. septembrī leitnanta pakāpē un tika nosūtīts uz 8. Daugavpils kājnieku pulka I rotu kā jaunākais virsnieks, 1. oktobrī pārcelts uz III rotu. 1927. gada 17. novembrī Rubeni paaugstināja par virsleitnantu un 1928. gada 21. decembrī viņu iecēla par vada komandieri. 1933. gada 3. jūnijā Rubeni pārcēla uz Armijas štāba rotu kā vada komandieri, kad 1936. gada 1. aprīlī štāba rotu pārformēja par bataljonu, Rubenis kļuva par III rotas komandiera palīgu. 1939. gada 30. maijā Rubenis beidza virsnieku snaiperu kursus un 1940. gada 24. janvārī kļuva par III rotas komandieri, bet 29. februārī tika paaugstināts par kapteini.
Latvijas okupācijas sākumā, Sarkanās armijas tankiem ienākot Rīgā, Rubenis ar savu rotu tika nosūtīts apspiest dumpīgi noskaņoto pūli, kas rīko grautiņus pie Rīgas prefektūras, šos notikumus aprakstījis pulkvežleitnants Kārlis Aperāts:
Garnizona priekšnieks ģenerālis Virsaitis Rubenim bija devis šādu norādi, kā veicams uzdevums:
Sist jūs varat cik gribat, bet šaut gan nešaujiet.
1940. gada 17. jūlijā Rubeni pārcēla uz 4. Valmieras kājnieku pulku kā IV rotas komandieri,viņš saglabā šo amatu arī pēc 4. Valmieras pulka kā 186. pulka iekļaušanas 24. strēlnieku korpusā.
Zalāni (Rudzātu pagasts)
Zalāni ir ciems Rudzātu pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 198 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V761.
Fridrihs Rubenis
Otrajā pasaules karā
Pēc Vācijas iebrukuma PSRS Rubenis 1941. gada 28. jūlijā iesaistījās Voldemāra Veisa komandētajos Rīgas pašaizsardzības spēkos kā IV rotas komandieris, 23. septembrī to ieskaitīja 1. Rīgas pašaizsardzības bataljonā, kas 1942. gada 5. janvārī, ar komandieri pulkvežleitnantu Kārli Lobi, tika pārsaukts par 18. Kurzemes policijas bataljonu. 21. februārī Rubeni pašu iecēla par 18. bataljona komandieri un 4. maijā nosūtīja uz Baltkrievijas teritoriju, sākotnēji uz Minsku. 4. jūnijā bataljonu pārceļ uz Stolbcu apkaimi, kur tas iesaistījās cīņās ar sarkanajiem partizāniem, jūlijā to pārcēla uz Nalibocku rajonu, arī tur tas pildīja partizānu apkarošanas darbus. No 19. līdz 22. jūlijam bataljons uzturējās Sloņimas apkaimē, veicot geto konvojēšanas ārējā perimetra apsardzes darbus. No 22. augusta līdz 21. septembrim Rubenis komandēja 18. bataljonu vērienīgā partizānu apkarošanas operācijā Sumpffieber (Purva drudzis) uz ziemeļiem no Minskas. Oktobra sākumā bataljonu nosūtīja uz Hansevičiem cīņai pret ap 1000 vīru lielu partizānu grupu, līdzīgās operācijās bataljons tika nodarbināts līdz 1943. gada maijam, kad tas atgriezās Rīgā.
1. jūnijā, saskaņā ar 1943. gada 10. februāra pavēli par vienota Latviešu leģiona izveidi, 18. Kurzemes bataljonu ieskaitīja 2. latviešu brigādes 43. pulkā kā III bataljonu, 7. jūnijā Rubeni vadībā nomainīja kapteinis Grants. Rubeni 1943. gada 24. novembrī paaugstināja par majoru un iecēla par 32. pulka II bataljona komandieri, to viņš vadīja aizsardzības cīņās Novosokoļņiku pozīcijās, no 1944. gada 7. marta līdz 8. aprīlim īslaicīgi pildot arī pulka komandiera pienākumus, pēc tam tika iecelts par 15. apmācības un papildinājumu brigādes III bataljona komandieri, vēlāk pārcelts uz I bataljona komandiera amatu. 1944. gada decembrī Rubeni pārcēla uz 33. pulku kā II bataljona komandieri, bet 1945. gada 25. janvāra vakarā pārcēla atpakaļ uz pārformēto 32. pulku kā pulka komandieri pēc tam, kad iepriekšējais komandieris pulkvežleitnants Celle piedzīvoja nervu sabrukumu. Rubenis 32. pulku vadīja smagās aizsardzības kaujās Pomerānijā pie Šlesenes un Flederbornas.
Majors Fridrihs Rubenis miris no ienaidnieka snaipera lodes Landekā 1945. gada 5. februārī.
Hulio Salinass
Hulio Salinass Fernandess (es, dzimis ) ir bijušais Spānijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā.
Tiks
Tiks (no fr — 'piespiedu konvulsīvs traucējums') ir pēkšņas un negribētas muskuļu kustības, kas neatbilst situācijai. Tiki ir raksturīgi Tureta sindromam.
Hulio Salinass
Spānijas futbola izlases sastāvā Salinass ir piedalījies 1986., 1990. un 1994. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī divos Eiropas čempionātos.
Tiks
Tikiem ir dažādas savstarpēji pretrunīgas klasifikācijas, kas balstās uz dažādām pazīmēm.
Hulio Salinass
Sasniegumi
Athletic Bilbao
Tiks
Tikiem var būt dažādas īpašības, piemēram:
Hulio Salinass
Sasniegumi
Barcelona
Tiks
Klasifikācijas
Pēc vienas no daudzajām klasifikācijām, tiek nodalīti motoriskie un vokālie tiki.
Hulio Salinass
Sasniegumi
Deportivo
Tiks
Klasifikācijas
Motoriskie tiki iedalās vienkāršajos un sarežģītajos jeb kompleksajos. Vienkāršā tika visbiežākais piemērs ir negribēta mirkšķināšana. Daudzi vienkāršie tiki saistīti ar dažādu sejas muskuļu raustīšanos. Sarežģītajos iesaistītas veselas muskuļu grupas.
Vienkāršo tiku piemēri: mirkšķināšana, acs piemiegšana, krunkošanās, pieres saraukšana, šņaukāšanās, deguna nāšu ieplešanās, lūpu aplaizīšana, mutes izstiepšana, čāpstināšana, grimasu veidošana.
Komplekso tiku piemēri: galvas vai kakla raustīšanās, plecu, ekstremitāšu, citu ķermeņa daļu kustināšana, kā arī pietupieni, dejas kustības, vēdera ievilkšana, krekšķēšana, smagas nopūtas, ņurdēšana, pārtraukta stostīšanai līdzīga runa, rukšķošas skaņas, elpas čīkstēšana (tā sauktie elpošanas tiki), zoda berzēšana.
Daudzi no šiem tikiem sākotnēji bijuši adekvāta organisma reakcija uz kādu ārēju kairinātāju vai slimību, kas kļuvusi automātiska un saglabājusies arī pēc kairinātāja izzušanas.
Atsevišķi no motoriskajiem reizēm tiek nodalīti balss tiki, kuri arī var būt vienkārši (neskaidras skaņas) vai sarežģīti (izteikti vārdi vai frāzes, bieži ar fizioloģiski akcentētu saturu).
Dažādas citas klasifikācijas piedāvā tikus iedalīt:
Pēc iesaistītajām muskuļu grupām
Mīmiskie (sejas);
Balss vai vokālos (ar balss muskuļu iesaisti);
Respiratorie (iesaista elpošanas muskuļus — piemēram, rukšķēšana, klepošana, trokšņaina izelpa vai ieelpa);
Manuālie (iesaista roku muskuļus — piemēram, roku vēcināšana, dūru sažņaugšana, plaukstu berzēšana, pirkstu klikšķināšana);
Fokālie (apvieno galvas, sejas, rumpja un ekstremitāšu muskuļu tikus).
Pēc izplatības organismā
Vietējie — iesaistot vienu muskuļu grupu;
Pēc ilguma
Pārejošie vai īslaicīgie, ar ilgumu ne ilgāku par gadu (SSK-10 F95.0);
Hroniskie (F95.1 ICD-10).
Pēc sarežģītības
Vienkāršie — elementāras kustības (piemēram, šķielēšana, acs piemiegšana, ausu kustināšana, pieres raukšana utt.);
Kompleksie — sarežģītas kustības, kas aptver daudzus muskuļus.
Pēc etioloģijas
Sekundārie (simptomātiskie) — attīstās organisku vai dismetabolisku smadzeņu bojājumu rezultātā (encefalīts; trauma; smadzeņu asinsapgādes traucējumi; intoksikācijas; neiroleptiskie ekstrapiramidālie traucējumi, kas rodas, lietojot neiroleptiskos (antipsihotiskos) līdzekļus; iekšējo orgānu disfunkcija).
Iedzimtie (Tureta sindroms — tiku traucējumi ar ģeneralizētiem motorikas un balss tikiem).
Sāpīgie tiki, ko izraisa neiralģijas lēkmes ar akūtām sāpēm.
Leopoldova
Leopoldova (sk) ir pilsēta Slovākijā, Trnavas apgabala Hlohovecas apriņķī pie Vāhas upes.
Vēsture
Pilsētu kā cietoksni dibinājis Austrijas imperators Leopolds I, kad tur bija ieņēmis Nove Zāmku cietoksni. 1855. gadā cietoksnis tika pārveidots par cietumu. Līdz 1918. gadam, kad Leopoldova iekļāvās jaunizveidotajā Čehoslovākijas valstī, šeit bija lielākais cietums Ungārijā. Arī mūsdienās cietoksnī ierīkota ieslodzījuma vieta (Väznica Leopoldov).
Cilvēki
No 1954. līdz 1960. gadam Leopoldovas cietumā bija ieslodzīts nākamais Čehoslovākijas prezidents Gustavs Husāks (Gustáv Husák, 1913—1991).
Jefimijs Klementjevs
Jefimijs Klementjevs (dzimis Jēkabpils novada Mežāres pagastā) ir bijušais PSRS un Latvijas kanoe airētājs. Arī viņa brālis Ivans Klementjevs ir bijis profesionāls kanoe airētājs, izcīnīja vairākas Olimpisko spēļu medaļas.
Dzīvesgājums
Latvijas izlases sastāvā piedalījās divās Olimpiskajās spēlēs (1992, 2000). 1992. gadā Barselonā viņš izcīnīja 11. vietu vieniniekos 500 m distancē, 2000. gadā Sidnejā izcīnīja 7. vietu vieniniekos 1000 m distancē.
Pasaules čempionātos viņa labākais sasniegums bija 6. vieta vieniniekā 10 000 m distancē 1993. gadā, kā arī 1998. gadā 1000 m vieniniekā. Kopumā piedalījies 11 pasaules čempionātos.
Pēc sportista karjeras beigām Klementjevs strādāja par treneri un sporta funkcionāru, pievērsās politiskajai darbībai. Pašlaik ir 14. Saeimas deputāts, pārstāv partiju Stabilitātei!.
Emils Kemeni
Emils Kemeni (en; Pešta —  Budapešta) bija Ungārijas un ASV šahists.
Biogrāfija
Piedzimis Ungārijas galvaspilsētā Budapeštā, taču daudzus gadus dzīvojis Ņujorkā, Filadelfijā un Čikāgā. 19. gadsimta beigās bijis viens no ASV vadošajiem šahistiem. 1891. gadā piekāpies mačā Džeimsam Mūram Hanhemam ar 4:5. 1893. gadā uzvarējis Frenklinas šaha kluba čempionātā, kā arī pirmajā Filadelfijas pilsētas šaha čempionātā. 1894. gadā atkārtoti uzvarējis Filadelfijas pilsētas šaha čempionātā. 1896. gadā mačā ar Džeksonu Šovalteru sacenties par ASV šaha čempiona nosaukumu, taču bijis spiests atzīt Šovaltera pārākumu (+4, -7, =4). 1904. gadā Sentluisā izcīnījis 4. vietu 7. ASV šaha kongresā (uzvarējis Frenks Māršals). Piedalījies dažādu ASV pilsētu un štatu šaha klubu mačos.
1890. gados bijis šaha nodaļas redaktors Filadelfijas laikrakstā Public Ledger, kurā publicējis Eiropas šaha turnīru apskatus. Viens no pirmajiem publicējis arī korespondencšaha partijas. Vienu gadu izdevis arī savu izdevumu — American Chess Weekly. 1910. gados atgriezies savā dzimtajā Budapeštā, kur arī nomiris.
Žeņmiņ Žibao
Rénmín Rìbào (zh — ‘Tautas dienas avīze’) ir Ķīnas Komunistiskās partijas oficiālais laikraksts, kas iznāk kopš Ķīnas Tautas Republikas dibināšanas 1949. gada 1. oktobrī. To publicē ķīniešu valodā, kā arī vairākās svešvalodās un Ķīnas mazākumtautību valodās. Laikraksts uzskatāms par partijas oficiālā viedokļa paudēju. Kopš 1997. gada avīzei ir arī elektroniskā versija, ko 2012. gadā sāka kotēt Šanhajas biržā.
Vieglie metāli
Par vieglajiem metāliem sauc metālus ar relatīvi maziem blīvumiem. Lai gan nav vienotas vispārpieņemtas definīcijas, parasti par vieglajiem metāliem sauc tādus, kuru blīvums ir mazāks par 5 g/cm3. Pēc šīs definīcijas, vieglie metāli ir visi sārmu un sārmzemju metāli (izņemot rādiju), kā arī daži 3., 4. un 13. grupas elementi. Pats vieglākais metāls ir litijs, kura blīvums ir 0,535 g/cm3.
Vieglie metāli
Norādīti metāli ar blīvumu zem 5 g/cm3:
Zaltapūrs
Zaltapūrs ir ciems Līksnas pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 214 km attālumā no Rīgas.
Uskani
Uskani ir ciems Smiltenes novada Apes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 2 km no pagasta centra Apes, 55 km no novada centra Smiltenes un 177 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P19 (Ape (Vidzemes šoseja)—Igaunijas robeža).
Doneckas Akadēmiskais apgabala drāmas teātris
Doneckas Akadēmiskais apgabala drāmas teātris (uk) bija teātris Mariupolē, Ukrainas dienvidos. Mūsdienu teātris tika uzcelts 1960. gadā aptuvenā vietā, kur atradās bijušās Marijas Magdalēnas baznīca. Teātris sagrauts Krievijas uzlidojumos 2022. gada 16. martā, kā rezultātā gāja bojā aptuveni 600 cilvēku.
Pirms akadēmiskā statusa piešķiršanas 2007. gada novembrī teātris saucās Doneckas apgabala drāmas teātris.
Lazdiņi
Lazdiņi ir daļēji izzudis ciems Smiltenes novada Variņu pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 3,4 km no pagasta centra Variņiem, 26,2 km no novada centra Smiltenes un 148,0 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Vizlas upes krastos.
Patriks Laine
Patriks Laine (dzimis ) ir somu hokejists, malējais uzbrucējs. Pašlaik (2023) Laine spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Kolumbusas "Blue Jackets" sastāvā.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Laine sāka 2014.—15. gada sezonā, kad 16 gadu vecumā aizvadīja sešas spēles viņa dzimtās pilsētas Tamperes "Tappara" sastāvā SM līgā. Nākamajā sezonā Laine jau bija nostiprinājies "Tappara" pamatsastāvā, regulāro sezonu noslēdzot kā piektais komandas rezultatīvākais spēlētājs. Kopā ar "Tappara" uzbrucējam izdevās izcīnīt Somijas čempiona titulu. Laine tika atzīts par izslēgšanas kārtas vērtīgāko spēlētāju, viņš ieguva arī līgas labākā debitanta balvu.
2016.—17. gada sezonu uzsāka NHL vienībā Vinipegas "Jets", kļūstot par vienu no komandas vadošajiem uzbrucējiem. Jau savā debijas sezonā Laine piedalījās arī NHL Visu Zvaigžņu spēlē. Sezonu viņš noslēdza ar 64 punktiem, būdams "Jets" trešais rezultatīvākais spēlētājs. Nākamajā sezonā Lainem izdevās gūt jau 70 punktus. 2021. gada janvāra otrajā pusē Laine tika aizmainīts uz Kolumbusas "Blue Jackets".
Somijas hokeja izlases rindās izcīnījis sudraba medaļas 2016. gada Pasaules čempionātā. Laine tika atzīts par turnīra vērtīgāko spēlētāju un kā turnīra labākais uzbrucējs tika iekļauts arī tā simboliskajā izlasē.
Džeimss Džuvenals
Džeimss Benners "Džims" Džuvenals (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu airētājs, olimpiskās zelta medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs un sudraba medaļas ieguvējs 1904. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Džuvenals 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja airēšanas astoņnieku disciplīnā. Viņš bija viens no ASV komandas Vesper Boat Club dalībniekiem. Komanda šajās sacensībās izcīnīja zelta medaļu. Savukārt pēc četriem gadiem, 1904. gada Sentluisas olimpiskajās spēlēs viņš startēja airēšanas vieninieku sacensībās. Šajā reizē viņš izcīnīja sudraba medaļu.
Vinčestera
Vinčestera (en, ) ir pilsēta Apvienotajā Karalistē, Anglijā. Vinčestera ir Hempšīras grāfistes administratīvais centrs. 2015. gadā pilsētā dzīvoja 45,2 tūkstoši iedzīvotāju. Vinčestera atrodas 98 km uz dienvidrietumiem no Londonas un 22 km uz ziemeļiem no Sauthemptonas.
Laikos, kad Romas impērija iebruka Lielbritānijā, romieši pašreizējā Vinčesteras vietā izveidoja apmetni Venta Belgarum. Vinčestera ir bijusi Veseksas Karalistes galvaspilsēta, un līdz aptuveni 1200. gadam arī Anglijas Karalistes galvaspilsēta. Pilsētā esošā Vinčesteras katedrāle ir viena no lielākajām katedrālēm Eiropā.
2022. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
2022. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss (en; fr) bija 66. ikgadējais Eirovīzijas dziesmu konkurss, kas notika Itālijā pēc Måneskin uzvaras 2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā ar dziesmu Zitti e buoni. Trešo reizi konkursa vēsturē tas notika Itālijā. Pēdējo reizi konkurss Itālijā notika 1991. gadā.
Norises vieta
Pēc Eirovīzijas tradīcijas, iepriekšējā gada uzvarētājiem tiek dota iespēja rīkot nākamā gada konkursu. 2021. gada 23. maijā pārstāvji no Boloņas, Milānas, Neapoles, Pezāro, Redžo nell'Emīlijas, Romas un Turīnas izteica vēlmi rīkot 2022. gada Eirovīzijas dziesmu konkursu.
Tajā pašā dienā, Redžo nell'Emīlijas pilsētas mērs, Luka Veči pauda interesi rīkot konkursu jaunajā RCF Arēnā, lielākajā Eiropas atvērtā tipa arēnā ar 100 000 ietilpību. Arī Romas mērs Virdžīnija Radži izteica interesi rīkot konkursu Romā.
Zemāk ir norādītas pilsētas, kuras bija izteikušas interesi rīkot konkursu. Rīkotājs; Galvenie kandidāti;  Prezentēti kā vieni no iespējamajiem rīkotājiem
Vizuālais dizains
2022. gada 21. janvārī tika atklāts konkursa sauklis un logo — "Sound of Beauty" ("Skaistuma skaņa"), savukārt papildinformācija tika publicēta 24. janvārī. Logo tika veidots simetriskas kimātikas struktūru un rakstiem, lai parādītu skaņas īpašības un itāļu dārza dizainu. Savukārt tipogrāfijai tika likts pamats no 20. gadsimta sākuma itāļu mākslas plakāta; krāsas ņemtas no Itālijas karoga.
Vadītāji
2021. gada 3. decembrī itāļu televīzijas kanāla "Rai 1" direktors Stefano Koleta, intervijā itāļu ziņu aģentūrai ANSA, paziņoja, ka konkursa vadītāji netiks paziņoti līdz Sanremo mūzikas festivāla beigām. 2022. gada 2. februārī tika paziņots, ka konkursu vadīs itāļu televīzijas raidījuma personība Alesandro Ketelans un dziedātāji Laura Pauzīni un Mika.
Skatuves dizains
2021. gada 22. novembrī, Romā bazētās studijas ateljē Frančeska Montinaro savos sociālajos kontos paziņoja, ka itāļu raidorganizācija RAI ir izvēlējušies viņu par 2022. gada konkursa skatuves mākslinieci. Iepriekš, šī studija, ir veidojuši skatuves dizainu 2016. un 2019. gada Sanremo mūzikas festivālam. Šī būs pirmā reize kopš 2016. gada, kad skatuves dizainu neveido vācu dizaineris Florians Vīders.
Dalība konkursā
2021. gada novembrī Islandes raidorganizācija RUV, nejauši nopludināja 2022. gada konkursa noteikumus, atklājot, ka otro gadu pēc kārtas delegācijām būs iespēja izmantot iepriekš ierakstītu bekvokālu. Katra delegācija varēs izmantot iespēju gan izmantot bekvokālistu ierakstus, gan bekvokālistus izmantot tiešsaistē. Saskaņa ar noteikumiem, visiem vadošajiem vokālistiem, dziesmas ir jāizpilda dzīvajā.
Mirāža (filma)
"Mirāža" ir 1983. gadā Latvijas PSR uzņemta televīzijas spēlfilma, detektīvfilma trīs sērijās. Filmas režisors ir Aloizs Brenčs. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā pēc Džeimsa Hedlija Čeiza romāna "Visa pasaule kabatā" motīviem.
2022. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
Dalība konkursā
2021. gada 30. novembrī Grieķijas OGAE atklāja, ka otro gadu pēc kārtas EBU prasīs no visām delegācijām izveidot tiešraides ierakstu, ko var izmantot, ja dziesmu izpildītājs nevarēs doties uz Turīnu vai, ierodoties konkursa norises vietā, tiks pakļauti karantīnai. Vēlāk šo informāciju apstiprināja arī Eirovīzijas dziesmu konkursa koordinātors Martins Esterdāls.
Mirāža (filma)
Sižets
ASV, Nevadas štats, 20. gadsimta 70. gadi. Džinnija izplānojusi nolaupīt bankas bruņumašīnu, kas ved 3 miljonus dolāru, un šo ideju uztic gangsterim Morganam, kurš pieaicina Vjetnamas kara veterānu Bleku, seifu mehāniķi, itālieti Džipo un bijušo profesionālo bokseri Kitsonu. Nolaupīšana izdodas, tomēr seifu atvērt nav tik viegli, un policija tiek uz nolaupītāju pēdām.
2022. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
Pusfināla izloze
Pusfinalu izloze norisinājās 2022. gada 25. janvārī Palazzo Madama, Turīnā. Trīsdesmit seši pusfinālisti tika sadalīti sešās grupās, pamatojoties uz vēsturiskajiem balsošanas modeļiem. Tas tika darīts, lai samazinātu "blokvalstu balsojumus" un palielinātu spriedzi pusfinālos. Izlozē, tika noskaidrots arī, kuros pusfinālos balsos, katra "lielā piecinieka" dalībvalsts. Ceremoniju vadija Karolīna Di Domeniko un Mario Akampa. Sākotnēji bija domāts, ka ceremoniju vadīs Gabriels Korsi, bet pēc tam, kad viņam tika konstatēts pozitīvs COVID-19 tests, viņa vietā, kā otrs vadītājs, tika uzaicināts Akampa. Ceremonijas laikā, tika nodota arī rīkotājpilsētas nozīme, no iepriekšējā konkursa rīkotājpilsētas, Roterdamas, mēra Ahmeda Aboutaleba Turīnas mēram Stefano Lo Russo.
Mirāža (filma)
Lomās
'''Epizodēs:
2022. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
Dalībvalstis
2021. gada 20. oktobrī Eiropas Raidorganizācija (EBU) paziņoja, ka dalību 2022. gada Eirovīzijas dziesmu konkursam ir apstiprinājušas 41 valsts. Starp tām ir visas valstis, kas piedalījās 2021. gada konkursā un divas valstis, kas konkursā atgriezās — Armēnija un Melnkalne (abas iepriekš piedalījās 2019. gada konkursā).
Sakarā ar Krievijas iebrukumu Ukrainā, 25. februārī, EBU paziņoja, ka Krievijai būs liegta iespēja piedalīties šī gada Eirovīzijas dziesmu konkursā.
Dalībnieki, kas atgriežas
Bija dalībnieki, kas atgriezās Eirovīzijas dziesmu konkursā — Stojans Jankulovs, kas ir Bulgārijas grupas Intelligent Music Project dalībnieks. Iepriekš piedalījies kopā ar Elicu Todorovu 2007. un 2013. gada Eirovīzijas dziesmu konkursos. Kā arī Moldovas mūzikas grupa Zdob și Zdub, kas iepriekš Moldovu pārstāvējusi 2005. un 2011. gada Eirovīzijas dziesmu konkursos. Mahmood pārstāvēja Itāliju 2019. gada konkursā.
Pirmais pusfināls
Pirmais pusfināls notika plkst. 22:00 . Pusfinālā piedalījās 17 valstis. Šajā pusfinālā balsoja tikai šī pusfināla dalībvalstis, plus Francija un Itālija.
Otrais pusfināls
Otrais pusfināls notika plkst. 22:00 . Pusfinālā piedalījās 18 valstis. Šajā pusfinālā balsoja tikai šī pusfināla dalībvalstis, plus Lielbritānija, Spānija un Vācija.
Fināls
Fināls notika plkst. 22:00 . Latvijā konkursu tiešraidē pārraidīja LTV1 kanālā. Finālā piedalījās 25 valstis — 20, kas kvalificējušās no pusfināliem, un 5, kas finālam kvalificējās automātiski. Finālā varēja balsot visas konkursa dalībvalstis, ieskaitot Latviju.
Konkursā uzvarēja Ukrainas izpildītāji Kalush Orchestra ar dziesmu "Stefania (Стефанія)".
Koha postulāti
Koha postulāti, kurus Roberts Kohs un Frīdrihs Loflers noformulēja 1884. gadā infekcijas slimības izraisītāja identificēšanai, ir:
Ķirmju dzimta
Pirms pārošanās ķirmji savstarpēji sazinās, periodiski un strauji piesitot ar galvu pie alas sieniņas. Sausajā koksnē dzirdamas ritmiskas skaņas, ko māņticīgi cilvēki sauc par "nāves pulksteni". Īpaši labi tikšķēšana izdodas svītrainajam ķirmim Anobium striatum. Vecās koka celtnēs sastopami ēku ķirmji Anobium pertinax.
Kukaiņu izgrauztās alas vēl nenozīmē, ka ķirmji tur joprojām atrodas. Vai koksnes grauzēji mēbelē vēl dzīvi, provizoriski var konstatēt, pārbaudot, vai pie ķirmju caurumiņiem pavasarī parādās jaunas koka putekļu kaudzītes. Par kaitēkļu klātbūtni liecina svaigi sagrauztās koksnes putekļi — ķirmji tos izstumj. Ja putekļu nav, tad, iespējams, kukaiņi jau ir prom. Par sīko "īrnieku" klātbūtni var liecināt arī sienās un mēbelēs skanoši klusi tikšķi.
Lielākā mērogā, piemēram, baznīcās, koka detaļu atbrīvošanai no kaitēkļiem izmanto gāzi vai karstu gaisu. Šos procesus vada un pārbauda speciālisti, garantējot objekta pieskatīšanu arī pēc tam. Ķirmju iznīcināšanai mājas apstākļos pieejamākie līdzekļi ir antiseptiķi, eļļas un impregnētāji, gan ķīmiskie, gan dabiskie. Dabiskie koksnes aizsardzības līdzeklis ir priežu sveķi, lineļļa, mazāk zināmā, taču dārgā tungas riekstu eļļa. Ar ķirmjiem veiksmīgi var cīnīties arī ar mājās gatavotiem līdzekļiem.
Īstās laputis
Īstās laputis (Aphididae) ir laputu dzimta. Tā ir maza izmēra, bet ļoti izplatīta kukaiņu grupa ar aptuveni 4700 aprakstītām mūsdienu sugām, kas ir sastopamas visā pasaulē, un ap 100 fosilām sugām. Īstas laputis pārtiek galvenokārt no augu floēmas. Masveida vairošanās laikā tās var bojāt augus, uz kuriem barojas (saimniekaugus).
Zaļais sils
Zaļais sils ir ciems Tabores pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 243 km attālumā no Rīgas.
Plostbārži
Plostbārži ir augu ģints kurvjziežu dzimtā.
Plostbārži ir divgadīgi vai daudzgadīgi augi ar spēcīgu mietsakni, kuriem parasti ir maz zaru un lapas ir lineāri lancetiskas vai lineāras. Augam ir pienaina sula. Ziedu krāsa ģints ietvaros ir atšķirīga, dažas sugas ir dzeltenas un dažas oranžas vai purpursarkanas. Sēklām ir lidspārniņš un tās ir vizuāli līdzīgas pieneņu sēklām.
Vairumam plostbāržu sugu dabiskais izplatības areāls ir Eiropā un Āzijā, taču vairākas sugas ir introducētas Ziemeļamerikā un Austrālijā un tur ir plaši izplatījušās.
Sugas
Latvijā ir sastopamas sugas:
Citas ģintī klasificētās sugas un dabiski sastopamie hibrīdi:
Uralkalij
Uralkalij (Уралкалий), pilns nosaukums Publiska akciju sabiedrība «Uralkalij» ir Krievijas uzņēmumu grupa, kas nodarbojas ar kālija minerālmēslu ražošanu, pārdošanu un izplatīšanu. Galvenais birojs atrodas Berezņikos, Permas novadā.
PAO Uralkalij akcijas tiek kotētas Maskavas biržā (kods URKA). 2016. gada oktobrī lielākie akcionāri bija: Rinsoco Trading Co. Limited (20,00 %), Uralhim (19,99 %); 54,40 % bija kvazi valsts kases akcijas; 5,61 % bija brīvā apritē.
Uralkalij ir pasaulē lielākais (20 %) kālija minerālmēslu ražotājs. Uzņēmums 2016. gadā ražoja 10,8 miljonus tonnu kālija hlorīda. Tam ieguves un ražošanas jaudas izvietotas Permas novadā Berezņikos un Soļikamskā.
Vēsture
1925. gadā ģeologs Pāvels Preobraženskis tagadējā Permas novadā atklāja lielas kālija sāļu iegulas, kas tagad zināmas kā Verhņekamskas kālija magnija sāļu atradne. 1926. gadā PSRS Valsts plāna prezidijs nolēma Padomju Savienībā organizēt kālija rūpniecību; izveidots trests Sojuzkalij. 1927. gadā Soļikamskā sākta Pirmā kālija kombināta celtniecība. 1930. gadā nolemts Berezņikos būvēt Otro kālija kombinātu.
Par Uralkalij dibināšanu tiek uzskatīts 1934. gads, kad sākta Pirmā kālija kombināta ekspluatācija Soļikamskā. Kara laikā sākta karnalīta ieguve (karnalīts ir magnija, kas nepieciešams aviācijā, izejviela). 1954. gadā sākta kālija hlorīda ražošana.
1964. gadā Berezņikos izveidota Ražošanas apvienība Uralkalij, kurā apvienoti Soļikamskas un Berezņiku kālija kombināti. Berezņikos sākta otra kālija kombināta celtniecība. 1965. gadā sākta Trešā kālija kombināta (BKPRU-3) būvniecība, kas sāka darbu 1973. gadā. 1983. gadā no Ražošanas apvienības Uralkalij atdalīts Soļikamskas kālija kombināts, kas nosaukts par Ražošanas apvienību Silvinit (Сильвинит). 1986. gadā applūda Trešās raktuvju pārvaldes (BKPRU-3) raktuves. Kamēr tās atjaunoja, kombinātam rūdu sāka piegādāt no Ceturtās raktuvju pārvaldes (BKPRU-4), kas bija vēl būvniecības stadijā.
1992. gadā atklāts Ceturtais kālija kombināts (BKPRU-4). 1992. gadā Uralkalij un Silvinit reorganizēti par akciju sabiedrībām. 1993. gadā sākta privatizācija.
2001. gadā Sanktpēterburgā atklāts balkeru termināls minerālmēslu pārkraušanai. 2006. gadā BKPRU-1 šahtās sāka ieplūst ūdens, ko nespēja apturēt, un raktuve tika pamesta. 2007. gada oktobrī Uralkalij Londonas biržā veica globālo depozīta parādzīmju sākotnējo publisko piedāvājumu.
2010. gadā Uralkalij akciju kontrolpaketi (53,2 %) ieguva Krievijas uzņēmēju struktūras: Kaliha Finance Limited (25 %, Suleimans Kerimovs), Becounioco Holdings Limited (15 %, Filarets Gaļčevs) un Aerellia Investments Limited (13,2 %, Aleksandrs Ņesiss); pirms tam 65,5 % kapitāldaļu piederēja direktoru padomes priekšsēdētājam Dmitrijam Ribolovļevam. 2011. gadā Silvinit apvienojās ar Uralkalij. 2012. gadā sākta Ustjjaivinskas raktuvju ierīkošana. 2013. gadā minerālmēslu ražotājs Uralhim ieguva 19,99 % Uralkalij kapitāldaļu. 2015. gadā Uralkalij izstājās no Londonas biržas.
Uralkalij Latvijā
2015. gada 15. jūlijā dibināts Uralkalij meitas uzņēmums Latvijā SIA Uralkali Trading. Tas nodarbojas ar minerālmēslu vairumtirdzniecību. SIA Uralkali Trading ir lielākais uzņēmums Latvijā pēc apgrozījuma.
1974. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
1974. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss bija 19. ikgadējais Eirovīzijas dziesmu konkurss. Tas notika The Dome arēnā Braitonā, Apvienotajā Karalistē. 1974. gada konkursu vadīja Keitija Boila. Konkursa fināls notika.
Eirovīzijā piedalījās 17 valstis. Konkursā uzvarēja Zviedriju pārstāvošā grupa ABBA, kas izpildīja dziesmu Waterloo. Šī dziesma 2005. gadā tika atzīta par visu laiku labāko dziesmu Eirovīzijas vēsturē 50 gadu Eirovīzijas jubilejas koncertā.
Žubes
Žubes ir ciems Smiltenes novada Apes pagastā. Atrodas pagasta dienvidrietumu daļā 12 km no pagasta centra Apes, 54 km no novada centra Smiltenes un 174 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa A2.
Īstaustekļu taisnspārņi
Īstaustekļu taisnspārņi jeb siseņu apakškārta (Caelifera) ir taisnspārņu kārtas (Orthoptera) viena no divām apakškārtām. Otra ir gartaustekļu taisnspārņu apakškārta (Ensifera). Īstaustekļu taisnspārņu apakškārta apvieno apmēram 11 000 aprakstītas sugas, kas iedalītas apmēram 2400 ģintīs un 8 virsdzimtās. Šajā apakškārtā joprojām ir daudzas neaprakstītas un neizpētītas sugas, īpaši tropu lietus mežos dzīvojošās.
Latvijā
Latvijā konstatētas 27 siseņu sugas. Rets viesis ir klejotājsisenis (Locusta migratoria). Latvijas Sarkanajā grāmatā iekļautas 4 siseņu sugas: sarkanspārnu smiltājsisenis (Bryodema tuberculatum), zilspārnu smiltājsisenis (Sphingonotus coerulans), raibspārnu smiltājsisenis (Oediopoda coerulescens) un parkšķis (Psophus stridulus).
Morfoloģija
Īstaustekļu taisnspārņu taustekļi kopumā ir īsāki nekā to ķermeņi. Šīs grupas taisnspārņiem ir arī īss dējeklis. Mute - grauzējtipa, piemērota cietas barības sasmalcināšanai. Siseņiem stridulācijas orgāni jeb skaņu radītājas ierīces atrodas uz pakaļkāju ciskām un priekšspārniem. Tie sisina, pakaļkājas beržot pret priekšspārnu malu. Dažas sugas arī lidojumā rada skaņu. Katrai sugai sisināšana ir atšķirīga. Pakaļkāju ciskas ir garas, muskuļotas un spēcīgas, piemērotas lēkšanai. Lielākajai daļai sugu ir spārni. Lidošanai piemēroti ir tikai plēvveida pakaļspārni jeb lidspārni. Priekšspārni jeb segspārni ir ādaini un nav piemēroti lidošanai. Mātītes parasti ir lielākas nekā tēviņi. Vēdera galā tām ir divi pāri cerku, ar kurām ierakties zemē, dējot olas.
Siseņus var viegli sajaukt ar sienāžiem, bet tiem ir vairākas būtiskas atšķirības. To taustekļiem ir atšķirīgs posmu skaits (siseņiem mazāks par 20), atšķirīga dējekļa uzbūve un atšķirīgs skaņas veidošanas princips, kā arī skaņu uztverošo - timpanālo orgānu novietojums. Siseņiem tas ir pirmā vēdera posma sānos.
Barība
Lielākā daļa no īstaustekļu taisnspārņiem barojas ar augu izcelsmes barību — zāli, lapām un graudiem, bet daļa šo kukaiņu ir visēdāji. Atšķirībā no citiem augēdājiem kukaiņiem, no kuriem 70% barojas ar vienas sugas vai vairāku sugu augiem no vienas ģints, siseņi pamatā barojas ar daudziem un dažādiem augiem. Ir sugas, kas ir spiestas vienas dienas laikā baroties ar viena veida augu, jo tie slēpjas no saviem ienaidniekiem un daudz nekustas. Tomēr ik pa laikam tie nomaina savu apmešanās augu. Ir sugas, kas augus maina nepārtraukti, uzturoties uz tiem īsu brīdi, nedaudz pa ceļam tos uzkožot. Toties kreosota krūmu sisenis (Bootettix argentatus) ir vienīgā suga, kas barojas tikai ar viena veida augu - kreosota krūma (Larrea tridentata) lapām. Starp siseņiem ir vēl viens izņēmums - līdzenuma lielais sisenis (Brachystola magna). Tas pamatā barojas ar augiem, bet ir arī plēsīgs. Lielais sisenis pie izdevības mēdz uzbrukt citiem siseņiem un sienāžiem, kā arī citiem kukaiņiem, tos nogalinot un apēdot.
2019. gada Tour de France
2019. gada Tour de France bija 106. Tour de France velobrauciens, kas norisinājās no 2019. gada 29. jūnija līdz 21. jūlijam. Sacensību starts (Grand Départ) bija Briselē, lai godinātu pirmo Edija Merksa Tour de France uzvaru pirms 50 gadiem. Tā bija otrā reize, kad tūre sākās Briselē un piektā reize, kad Grand Depart bija Beļģijā. Organizatori Amaury Sport Organisation (ASO) starta vietu paziņoja īpašā konferencē 2018. gada janvārī. Atklāšanas posms meta loku caur Šarleruā un atgriezās Briselē, savienojot Flandrijas un Valonijas reģionu.
19. jūlijā tiks atzīmēta dzeltenā krekliņa 100. gadadiena. Sacensību laikā kopvērtējuma līderim katru dienu tika piešķirts atšķirīga dizaina līdera krekliņš.
Par velobrauciena uzvarētāju kļuva Kolumbijas sportists Egans Bernals (Team Ineos), kļūstot par pirmo latīņamerikāni, kas uzvarējis šajās sacensībās. Otrajā vietā finišēja viņa komandas biedrs un pērnā gada uzvarētājs Geraints Tomass, bet trešais bija Stevens Kreisveiks (Jumbo-Visma).
Komandas
Tā kā Tour de France bija UCI Pasaules tūres sacensības, visas 18 UCI WorldTeam komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. 2018. gada 10. janvārī tūres organizatori, Amaury Sport Organisation (ASO), paziņoja divas no otrā līmeņa UCI profesionālām kontinentālām komandām, kas saņēmušas uzaicinājumu piedalīties sacensībās. Tās bija Francijas komanda ' un Beļģijas komanda ', abas jau iepriekš startējušas tūrē. 22. martā tika nosauktas atlikušās divas komandas — ' un '
Pirmssacensību favorīti
Iepriekšējā gada otrās un trešās vietas ieguvēji Toms Dimulēns (') un Kriss Frūms (') nepiedalījās. Frūms nestartēja Critérium du Dauphiné gūtās traumas dēļ. Dimulēns turpināja ārstēt ceļgala savainojumu, kas viņam lika izstāties no Giro d'Italia. Frūma prombūtnē vairāki komandu vadītāji prognozēja atvērtāku sacensību.
Citi braucēji, no kuriem tika gaidītas augstas vietas kopvērtējumā vai tika minēti kā "tumšie zirdziņi" bija Emanuels Buhmans ('), Denjels Mārtins ('), Enriks Mass ('), Ričijs Ports ('), Rigoverto Urans un Tīdžejs van Garderens (abi '), Alehandro Valverde (') un Iļnurs Zakarins ().
Distance un posmi
Pilns sacensību maršruts tika paziņots 2018. gada 25. oktobrī.
Italo Santelli
Italo Santelli (it; dzimis, miris ) bija itāļu paukotājs, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kā arī viņš tiek uzskatīts par "modernās paukošanas ar zobenu tēvu".
Santelli dzimis 1866. gada 15. augustā Karrodano pilsētā, Ligūrijā. Viņš ir mācījies itāļu skolās, tostarp Scuola Magistrale of Rome, kuru absolvēja 1889. gadā. 1896. gadā Santelli tika uzskatīts par atzītu paukošanas speciālistu un pārcēlās uz Budapeštu kopā ar brāli Otello, arī paukotāju, un viņa sievu. Santelli 1897. gadā Ungārijā piedzima dēls Džordžo, kurš saglabāja Itālijas pilsonību, pirms viņš devās uz ASV.
Tieši Ungārijā Italo Santelli sāka veidot jaunu paukošanas ar zobenu stilu. Šis stils ietvēra daudz ātrāku aizsardzību, nekā prasīja klasiskais treniņš, un kļuva pazīstams kā Santelli "modernais stils".
1900. gadā viņš startēja Parīzes olimpiskajās spēlēs, kur demonstrēja savu moderno paukošanas stilu. Šajās olimpiskajās spēlēs viņš startēja divās paukošanas disciplīnās profesionāļiem — paukošana ar floreti un paukošana ar zobenu. Paukošanā ar floreti viņš izcīnīja 6. vietu, bet paukošanā ar zobenu ieguva sudraba medaļu.
Santelli savas karjeras laikā trenēja daudzus ievērojamus paukošanas audzēkņus.
Santelli nomira 1945. gada 8. februārī, 78 gadu vecumā, Livorno.
Glendeila
Glendeila (en) var būt:
Rosko Lokvuds
Rosko Konklings Lokvuds (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu airētājs, olimpiskās zelta medaļas ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Lokvuds 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja airēšanas astoņnieku disciplīnā. Viņš bija viens no ASV komandas Vesper Boat Club dalībniekiem. Komanda šajās sacensībās izcīnīja zelta medaļu.
L. Lestjēns
L. Lestjēns (fr) bija franču vingrotājs, startējis 1900. gada un 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Lestjēns kopumā ir startējis divās vasaras olimpiskajās spēlēs vingrošanā. 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja vingrošanas individuālajā daudzcīņā. Šajā disciplīnā viņš ieguva 273 punktus, izcīnot 10. vietu. 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Londonā viņš startēja vingrošanas komandu daudzcīņā, kā Francijas komandas pārstāvis. Viņi ieguva 5. vietu ar 319 punktiem.
Zaļā Bierze
Zaļā Bierze ir ciems Pelēču pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 229 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V684.
Valters Dakša (izdevniecība)
SIA "Valters Dakša" ir grāmatu un periodikas izdevniecība, kas dibināta 2017. gadā.
Izdevniecības dibinātājs ir eponīmais grāmatu kolekcionārs Valters Dakša.
Brusova
Brusova ir ciems Rēzeknes novada Lendžu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 4 km no pagasta centra Lendžiem, 13 km no novada centra Rēzeknes un 250 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no vietējā autoceļa V567 (Krieviņi_Lendži).
Ekvadoras administratīvais iedalījums
Ekvadoras administratīvo iedalījumu veido 24 provinces (spāņu: provincias). Visas provinces sīkāk tiek iedalītas 221 kantonos. Pēc platības lielākā province ir Pastasas province (29 641,37 km²), bet mazākā province — Kanjaras province (3146,08 km²). Pēc iedzīvotāju skaita lielākā province ir Gvajasas province (3 645 483 iedzīvotāji), bet mazākā province — Galapagu province (25 124 iedzīvotāji).
Latvija 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Latvija piedalījās, kas no līdz  notika Tokijā, Japānā. Latvijai šīs bija 12. vasaras olimpiskās spēles.
30px Šoseja
Startam vīriešu grupas braucienā pēc nāciju ranga bija kvalificējušies divi riteņbraucēji.
30px Vieglatlētika
Latvijas vieglatlēti kvalificējās vai nu pēc Pasaules ranga vai arī ar rezultātiem sacensībās (līdz trīs dalībniekiem katrā disciplīnā):
Pludmales volejbols
Latvijas vīriešu un sieviešu pludmales volejbola pāri kvalificējās spēlēm, iekļūstot olimpiskās kvalifikācijas turnīra finālā.
Sirseņi
Sirseņi jeb īstie sirseņi (Vespa) ir īsto lapseņu jeb lapseņu apakšdzimtas (Vespinae) kukaiņu ģints, kas apvieno liela auguma plēvspārņus ar indes dzeloni. Par sirseņiem mēdz saukt arī citu lapseņu apakšdzimtas ģinšu sugas, piemēram, dzegužsirsenis (Dolichovespula adulterina). Sirseņu ģintī ir 24 mūsdienās dzīvojošas sugas. Vispazīstamākā suga ir Eiropas sirsenis (Vespa crabro), kas sastopams arī Latvijā. Latvijā tā ir vienīgā sirseņu ģints suga. Vācijā sirseņi ir aizsargājami un sods par to ligzdas izpostīšanu ir 50 000 eiro.
Izskats un īpašības
Sirseņi ir lielākie lapseņu dzimtas (Vespidea) pārstāvji. Vislielākais ģintī ir Āzijas milzu sirsenis (Vespa mandarinia), kura ķermeņa garums var sasniegt 5 cm, bet spārnu plētums 7,6 cm. No pārējām īstajām lapsenēm (Vespinae) sirseņus var atšķirt pēc platās galvas daļas (Vertex) uzreiz aiz acīm.
Inde
Sirseņiem ir indes dzelonis, ar kuru tie medī kukaiņus un aizsargā pūzni. Sirseņi cilvēkiem ir bīstami, jo tiem ir daudz vairāk indes nekā parastajām lapsenēm. Turklāt sirseņu indē var būt liels daudzums (5%) acetilholīna. Sirseņi, pretēji bitēm, iedzeļot cilvēkam, neiet bojā un var iedzelt vairākas reizes, jo pēc iedzelšanas tie spēj dzeloni izraut veselu. Sirseņu indes stiprums ir atkarīgs no sugas. Dažām sugām inde nav stiprāka kā parastam dzelošam kukainim, bet citām sugām tā ir viena no spēcīgākajām kukaiņu indēm. Visspēcīgākā inde ir Āzijas milzu sirsenim un tropu sirsenim (Vespa tropica), lai gan visbiežākie nāves gadījumi ir bijuši no Filipīnu sirseņa (Vespa luctuosa) dzēlieniem. Viens sirseņa dzēliens, ja cilvēks nav alerģisks, nav nāvējošs. Nāvējoša var būt vairāku dzēlienu sērija pēc kārtas. Bet alerģiskiem cilvēkiem arī Eiropas sirseņa dzēliens var izraisīt nāvi. Parasti tiem, kuriem ir alerģija pret lapseņu indi, ir alerģija arī pret sirseņu indi.
Uzbrukuma feromoni
Sirseņi, līdzīgi kā citas sabiedriskās lapsenes, spēj mobilizēties un aizsargāt pūzni, dzeļot ienaidniekam, pat, ja pašiem sargiem ir jāmirst. Uzbrukuma feromoni sirseņiem izstrādājas, ja briesmās ir to pūznis vai, lai iezīmētu ceļu līdz medību vietai, piemēram, bišu ligzdai. Saimes pārējie sirseņi spēj saost iezīmēto ceļu un atrast atzīmēto medību vietu. Sirseņiem nepieciešamības gadījumā izdalās 3 ķīmiski aktīvas vielas: 2-pentanols, izoamilspirts un 1-metilbutil-3-metilbutanoāts. Ja izstrādājas tikai 2-pentanols, tad sirseņi kļūst viegli nervozi un gatavi aizsargāties, bet, ja izstrādājas arī pārējās divas ķīmiskās vielas, tad sirseņi kļūst agresīvi. Ja pūžņa tuvumā tiek nogalināts kāds sirsenis, pārējiem izstrādājas uzbrukuma feromoni. Arī materiāli, kas saskārušies ar uzbrukuma feromoniem, piemēram, drēbes, āda vai sirseņu nogalināta bite, var izraisīt sirseņu agresivitāti. Sirseņus uzbudina un provocē arī dažu augļu smarža, piemēram, banāni un āboli, kā arī smaržas, kas satur C5 spirtu un C10 esterus.
Dzīves cikls
Pavasarī no ziemas miega savā slēptuvē pamostas jaunā sirseņu mātīte-karaliene, kas sāk veidot pūzni no sakošļātām, ar siekalām sajauktām satrupējuša koka šķiedrām. Pūznim tā izvēlas no vēja un nokrišņiem pasargātu vietu. Parasti tas ir koka, visbiežāk ozola, dobumā. Iesākumā pūznī nav vairāk par 50 šūnām. Šūnas tiek būvētas vertikālā stāvoklī un izvietotas horizontālos līmeņos. Katrā šūnā tiek iedēta viena ola un tad šūna tiek noslēgta.
No olas pēc 5—8 dienām izšķiļas kāpurs, kas šūnā pavada apmēram 2 nedēļas. Šajā laikā tam ir 5 atšķirīgas attīstības stadijas. Karaliene aktīvi rūpējas par jaunās sirseņu saimes izaudzināšanu. Tā baro savus kāpurus ar olbaltumvielām bagātu barību, medījot dažādus kukaiņus, mušas un bites ieskaitot. Pēc divām nedēļām kāpurs ar zīdam līdzīgu pavedienu satin šūnas atvērumam vāciņu un noslēdzas.
Nākamo 2 nedēļu laikā notiek kāpura metamorfoze par sirseni. Jaunais, pieaugušais sirsenis izgraužas cauri zīda vāciņam un izrāpjas laukā. Pirmā sirseņu strādnieku paaudze ir dzimusi. Tās vienmēr ir sterilas mātītes, kuras pārņem karalienes rūpes par pūzni un kāpuriem, un aprūpē arī pašu karalieni. Turpmāk karaliene nodarbojas tikai ar olu dēšanu. Tā kā saimes lielums aug, sirseņi ligzdu būvē arvien lielāku. Tiek pavairoti horizontālie līmeņi ar šūnām un tiem apkārt tiek izveidots apvalks, līdzīgs konvertam. Pūznim beigās ir tikai viena ieeja un izeja. Tā izmērs var sasniegt pat pusmetru diametrā. Lielā saimē vasaras beigās dzīvo līdz 700 sirseņiem. Šajā laikā izšķiļas pirmie vairoties spējīgie pēcnācēji — jaunās karalienes un tēviņi. Tēviņi rūpēs par pūzni nepiedalās. Jaunā, vairoties spējīgā paaudze, rudens sākumā pamet pūzni un sapārojas. Īsi pēc pārošanās tēviņi mirst. Vecā karaliene un sirseņi strādnieki dzīvo līdz iestājas auksts laiks un tad mirst. Ziemo tikai apaugļotās mātītes, kas ielien drošās un aizsargātās spraugās, lai iemigtu ziemas miegā.
Barība
Sirseņi pamatā pārtiek no citiem kukaiņiem, kurus tie nomedī, izmantojot savus spēcīgos žokļus un dzeloni. Tā kā sirseņi ir lieli, tie spēj pieveikt bīstamus pretiniekus — medusbites, siseņus un sienāžus. Atkarībā no sugas tie var baroties arī ar maitu. Pieauguši sirseņi pārtiek arī no nektāra un saldu augu un augļu sulas. Tos bieži var novērot uz pūstošiem, saldiem augļiem un, piemēram, cilvēku izmestiem saldumiem. Tie mielojas ar saldu un gatavu augļu sulu arī no augļa kokā. Mīkstos augļos, piemēram, bumbieros tie var ieēsties iekšā tā, ka no ārpuses tie nav redzami. Ja cilvēks tādu augli noplūc, iztraucētais sirsenis var uzbrukt. Lai arī sirseņi barojas ar gataviem augļiem, kopumā tos vērtē kā derīgus kukaiņus augļu dārzu aizsardzībai pret kaitīgiem kukaiņiem.
Reliģiskās organizācijas Latvijā
Reliģiskās organizācijas Latvijā ir Latvijas Republikā reģistrētās draudzes, reliģiskās savienības (baznīcas), diecēzes un nodaļas. To definē un šo organizāciju darbību Latvijā regulē 1995. gadā pieņemtais Reliģisko organizāciju likums. Reliģiskās organizācijas var iegūt arī sabiedriskā labuma organizāciju statusu, ja tās veic sabiedriskā labuma darbības.
Likums nosaka sekojošus reliģisko organizāciju veidus:
Organizāciju darbība
Tāpat arī saskaņā ar jau minēto likumu, reliģiskajām organizācijām katru gadu Tieslietu ministrijā jāiesniedz pārskats par savu darbību, kas savukārt no šiem pārskatiem veido ikgadējo apkopojumu. 2020. gadā darbības pārskatus bija jāiesniedz 88 autonomajām reliģiskajām organizācijam, 2 reliģiskajam savienībam un 2 Romas katoļu diecēzem, taču 28 reliģiskās organizācijas pārskatus neiesniedza. Atbilstoši datiem no iesniegtajiem pārskatiem, Tieslietu ministrija veikusi sekojošus secinājumus par reliģisko organizāciju darbību Latvijā 2020. gadā:
Vjatka (zeme)
Vēsture
12. gadsimtā Vjatkas zemi pievērsa pareizticībai un tā nokļuva Novgorodas kņazu pārvaldē. 1374. gadā pirmo reizi pieminēta senkrievu hronikās. 15. gadsimta sākumā to pārvaldīja Zelta Ordas vasaļi Suzdaļas kņazi. Pēc 1489. gada Vjatkas zemi anektēja Maskavas lielkņaziste, bet pēc 1547. gada to iekļāva Krievijas caristes sastāvā.
Tauvošanās pie peldošās platformas
Tauvošanās pie peldošās platformas ir kuģa pienākšanas un tā nostiprināšanas process pie jūrā noenkurotas pārkraušanas bojas, kura kalpo gan kā tauvošanās boja, gan arī kā savienojums ar tankkuģiem, kuri iekrauj vai izkrauj gāzi vai šķidras kravas. Peldošās platformas veido savienojumu starp nekustīgo jūras dibenā novietoto kolektoru un viļņos šūpojošos tankkuģi. Platformas ir spējīgas apkalpot jebkuras tonnāžas kuģi, pat ļoti lielus jēlnaftas tankkuģus (Very large crude carriers (VLCC) - angļu val.), ja nav citas iespējas.
Seklā ūdenī izvietotās peldošās platformas izmanto, lai iekrautu vai izkrautu jēlnaftu un rafinētos produktus no sauszemes vai jūras naftas laukiem, vai no un uz rafinēšanas rūpnīcām, parasti caur kaut kāda veida uzglabāšanas sistēmām. Šādas bojas pārsvarā ir vienlīdz labi piemērotas visu tipu naftas produktu tankkuģiem. Dziļūdens naftas laukos peldošās platformas izmanto, lai iekrautu jēlnaftu tieši no ieguves platformām, ja izbūvēt cauruļvadu līdz krastam nav ekonomiski izdevīgi. Šī veida peldošās platformas parasti apkalpo īpaši aprīkotus tankkuģus, kuri spēj pietauvoties bez palīdzības.
Tiek izmantoti vairāki peldošo platformu tipi.
Tipi
Plaši izmantots tips ir ar enkurķēdēm nostiprinātas peldošās platformas (Catenary anchor leg mooring (CALM) - angļu val.), kuras var noturēt ļoti lielus jēlnaftas tankkuģus. Šajā tipā izmanto sešas vai astoņas smagas enkurķēdes izvietotas radiāli ap boju. Katras enkurķēdes garums ir ap 350 m un tās pievienotas enkuram vai pālim. To kalibrs izvēlēts tāds, lai tās spētu izturēt projektēto slodzi (paredzēto tankkuģa izmēru). Enkurķēdes ir nospriegotas, lai noturētu boju tai paredzētajā pozīcijā virs naftas produktu cauruļvada gala kolektora (Pipe Line End Manifold (PLEM) - angļu val.). Slogojot enkurķēdes ar pietauvotu tankkuģi, smago enkurķēžu tālākā daļa paceļas no jūras dibena un iztaisnojas, tādā veidā radot balansējošu slodzi. Ja enkurķēdēm uzliek pilnu projektēto slodzi, vienalga, apmēram 27 m no ķēdes garuma guļ jūras dibenā. Lokanās šļūtenes "pacēlājs" (raiser - angļu val.) var būt izpildīts trijos pamata veidos. Visi "pacēlāju" veidi ir paredzēti, lai kompensētu ūdens dziļuma izmaiņas plūdmaiņu dēļ, kā arī sānisko nobīdi, ko rada pietauvošanās rezultātā pieliktā slodze. Bojas vertikālā un sāniskā kustība izsauc šļūteņu izliekuma maiņu. Šļūtenēm piemīt gandrīz neitrāla peldamība, kuru nodrošina pie šļūtenēm nostiprinātie pludiņi. "Pacēlāju" veidi ir sekojoši:
Retāk izmantoti platformu tipi ir:
Sastāvdaļas
Pabeigtā pietauvošanās platformā ir četru grupu sastāvdaļas: bojas korpuss, enkura ierīce, kravas pārsūknēšanas sistēma un pārējās sastāvdaļas.