cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Somijas Demokrātiskā Republika
Likvidācija
Tomēr pēc neveiksmīgām uzbrukuma operācijām PSRS valdība bija spiesta sākt sarunas ar Somijas "buržuāzisko valdību". Pēc Ziemas kara beigām 1940. gada 13. martā Maskavā noslēdza PSRS-Somijas miera līgumu, kurā Somija atteicās no Hanko pussalas un plašām teritorijām Karēlijā un pie Ziemeļu ledus okeāna. PSRS Augstākā padome 1940. gada 31. marta sesijā pieņēma likumu par 13. Padomju Sociālistiskās Republikas izveidi, kurā apvienoja Somijai atņemtās teritorijas ar Karēlijas APSR teritoriju. Par jaunās Karēļu-somu PSR (KSPSR) Augstākās Padomes priekšsēdētāju iecēla bijušo Somijas Demokrātiskās Republikas premjeru Oto Kūsinenu.
Grenoble École de Management
Grenoble École de Management (GEM) ir Eiropas biznesa augstskola ar vairākām universitātes pilsētiņām, kas atrodas Francijā: Grenoblē un Parīzē. GEM dibināta 1984. gadā.
Skolas programmas ir trīskārši akreditētas — atbilstoši starptautiskajiem AMBA, EQUIS un AACSB standartiem. Skolas absolventu vidū ir ievērojami uzņēmēji un politiķi.
Narinas apgabals
Narinas apgabals (ky) ir viena no Kirgizstānas pirmās pakāpes administratīvajām vienībām. Izvietojusies valsts vidusdaļā Tjanšana rietumos. Ziemeļos robežojas ar Čujas apgabalu, ziemeļaustrumos — Isikula apgabalu, dienvidaustrumos — Ķīnas Siņdzjanas Uiguru autonomo reģionu, dienvidrietumos — Ošas apgabalu, rietumos — Džalalabadas apgabalu. Apgabala centrs un lielākā pilsēta ir Narina. Iedzīvotāju lielākā daļa ir kirgīzi (99,2%; 2009).
Upsālas arhibīskapija
Upsālas arhibīskapija (sv) bija Romas Katoļu baznīcas province (1164—1531), vēlāk evaņģēliski luteriskās Zviedrijas baznīcas sastāvdaļa. Dibināta Vecajā Upsālā, netālu no 1087. gadā sagrautā Upsālas tempļa, izveidojās par Zviedrijas baznīcas galveno centru.
Narinas apgabals
Vēsture
Apgabals pirmoreiz izveidots 1939. gadā kā Tjanšana apgabals (Тянь-Шанская область). Likvidēts 1962. gadā, teritoriju reorganizējot par republikas pakļautības rajoniem. Apgabals atjaunots 1970. gadā ar tagadējo nosaukumu, bet likvidēts 1988. gadā, teritorijas lielāko daļu pievienojot Isikula apgabalam. Vēlreiz atjaunots tagadējās robežās 1990. gadā.
Upsālas arhibīskapija
Vēsture
Vikingu laiku sākumā par katoļu misijas vadītāju Ziemeļeiropā nozīmēja franku mūku Anskaru un 831. gadā iecēla viņu par Hamburgas, vēlāk Hamburgas-Brēmenes arhibīskapu. Ādams no Brēmenes savā hronikā Gesta Hammaburgensis Ecclesiae Pontificum rakstīja, ka Brēmenes arhibīskaps Adalberts (1043–1072) iesvētījis amatā un nosūtījis misijā uz zviedru zemēm sešus bīskapus, tostarp vienu uz Veco Upsālu, kur atradās Upsālas templis, ko 1087. gadā nopostīja kristītais zviedru ķēniņš Inge Vecākais. Pēc vikingu kristīšanas pabeigšanas 1104. gadā no Brēmenes arhibīskapijas tika atdalīta patstāvīga Lundas arhibīskapija, kuras pārraudzībā bija arī Nidarosas (Trondheimas) un Upsālas bīskapi. Pāvests Eugenijs III 1147. gada 13. aprīlī izdeva krusta karu bullu pret Ziemeļeiropas pagāniem, kas pazīstama kā Divina dispensatione, ko uzskata par Ziemeļu krusta karu sākumu. Ap 1150. gadu zviedru ķēniņš Ēriks Svētais kopā ar bīskapu Indriķi (la) devās krusta karagājienā pāri Baltijas jūrai pret pagāniem tagadējās Somijas dienvidrietumu daļā.
1171. gadā pāvests Aleksandrs rakstīja vēstuli Upsālas bīskapam Stefanam ar aicinājumu organizēt krusta karagājienus, bet 1179. gadā izveidoja patstāvīgu Upsālas arhibīskapiju, kurai tika pakļauta Skaras (dibināta 1014), Linšēpingas (1120), Strengnesas (1129), Vesterosas (1164) un Vekšes (1163) bīskapijas. 1187. gadā Baltijas jūras pirāti atbildes karagājienā nopostīja pirmo Svēlandes galvaspilsētu Sigtunu un nogalināja Upsālas arhibīskapu Jāni. 1196. gadā zviedru jarls Birgers Brūsa devās karagājienā uz Kursu un Viruzemi, bet 1220. gadā ķēniņa Jūhana Sverkersona vadībā karagājienā uz Igauniju, lai veiktu Ridalas novada kristīšanu. Tomēr zviedru mēģinājums izplatīt kristietību Igaunijā beidzās ar neveiksmi, jo kaujā pie Lihulas sāmsalieši nonāvēja ap 500 zviedru, ieskaitot jarlu Kārli un Linšēpingas bīskapu Kārli. Tā vietā 1232. gadā Romas pāvests iecēla Zemgales bīskapu Balduīnu par savu legātu Livonijā, Gotlandē, Somijā, Igaunijā, Zemgalē, Kursā un citās jaunkristīto un pagānu zemēs. Pēc viņa atcelšanas no amata zviedri rīkoja krusta karagājienus uz Somijas dienvidu daļu (Hēmi) jarla Birgera vadībā, kas beidzās ar Ņevas kauju pret Novgorodas krieviem 1240. gadā. 1244. gadā pāvests Inocents IV iecēla bīskapu Modenas Vilhelmu par savu legātu Livonijā, Igaunijā, Zemgalē, Kursā, Lietuvā un Somijā, bet 1255. gadā pāvests Aleksandrs IV pēc Rīgas arhibīskapa Alberta lūguma atļāva viņam iecelt bīskapu Haseldorfas Frīdrihu Votzemes, Ingrijas un Karēlijas pagāniem, kas izteikuši vēlēšanos atteikties no elku kalpības un pāriet katoļos. Tomēr zviedriem 1259. gadā izdevās panākt Turku (sv) bīskapijas un domkapitula izveidi (episcopo et dilectis filiis capitulo Aboensi). Laika posmā no 1234. līdz 1255. gadam izveidoja Upsālas domkapitulu, bet līdz 1273. gadam uzbūvēja jaunu arhibīskapa baznīcu tagadējā Upsālas pilsētā. 1293. gadā Upsālas arhibīskapijas pārraudzībā nonāca arī Karēlijas dienvidu daļu ar Viborgas cietoksni.
Reformācija
1518. gadā no Vitenbergas Zviedrijā ieradās Lutera skolnieks Olafs Petri (Olaus Petri), kas pēc 1520. gada Stokholmas asinspirts nostājās Gustava I pusē pret dāņu virsvadību un Kalmaras ūniju. 1527. gadā sākās luterisma ieviešana Zviedrijā un katoļu baznīcas mantas konfiskācija. Par pirmo luterāņu arhibīskapu 1531. gadā ievēlēja Olafa Petri brāli Labrenci (Laurentius Petri). Katoļu Upsālas arhibīskaps Johans Magnuss devās bēgļu gaitās. 1570. gadā Dānijas-Norvēģijas karaļvalstij piešķīra Jemtlande, ko 1647. gadā Zviedrija atguva un izveidoja atsvišķu superintententūru. Pēc 1686. gada reformas Upsālas arhibīskapam palika vienīgi reprezentācijas pienākumi ārzemēs. 1942. gadā Uplandē izveidoja atsevišķu Stokholmas bīskapiju.
Sastāvdaļas
Arhibīskapija bija sadalīta bīskapijās, kas savukārt sastāvēja no draudzes novadiem (socken) un zemnieku kopienām (församlingen).
Pie Upsālas arhibīskapijas piederēja:
Baltkrievijas, Kazahstānas un Krievijas Muitas savienība
Baltkrievijas, Kazahstānas un Krievijas Muitas savienība ir muitas savienība starp Baltkrieviju, Kazahstānu un Krievijas Federāciju. Savienības valstis ir atcēlušas iekšējās muitas un ierobežojumus, lieto vienotus muitas tarifus pret trešajām valstīm.
Priekšvēsture
Pēc PSRS sabrukuma Baltkrievijas, Krievijas un Ukrainas prezidenti kopīgi parakstīja Belovežas vienošanos par NVS izveidošanu. šo vienošanos Almati parakstīja vēl astoņu valstu (Azerbaidžānas, Armēnijas, Kazahstānas, Kirgizstānas, Moldovas, Tadžikistānas, Turkmenistānas, Uzbekistānas) prezidenti. 1995. gadā NVS pievienojās arī Gruzija. 2005. gadā no NVS izstājās Turkmenistāna, bet — Gruzija.
Krievija, Baltkrievija, Kazahstāna, Kirgizstāna un Tadžikistāna izveidoja NVS Muitas savienību. 2000. gada 10. oktobrī šo valstu vadītāji Kazahstānas galvaspilsētā Astanā paziņoja par jaunas starptautiskas organizācijas - Eirāzijas Ekonomiskās savienības izveidošanu, kurai 2006. gadā pievienojās Uzbekistāna.
Dibināšana
2007. gada 6. oktobrī Dušanbē tika paziņots par nodomu dibināt vēl ciešāku Baltkrievijas, Kazahstānas un Krievijas Muitas savienību. 2008. gadā Uzbekistāna apturēja savu darbību Eirāzijas Ekonomiskajā savienībā.
2011. gada 18. oktobrī astoņu NVS valstu (Krievijas, Ukrainas, Moldovas, Kirgizstānas, Kazahstānas, Baltkrievijas, Armēnijas un Tadžikistānas) vadītāji Pēterburgā noslēdza līgumu par brīvas tirdzniecības zonas izveidi. Vienošanās saturu nepubliskoja un neatklāja, kādas preces atbrīvoja no muitas nodevām.
2013. gada 25. decembrī Maskavā notika Eirāzijas Augstākās ekonomiskās padomes sanāksme, kurā notika sarunas starp trīs Muitas savienībā esošo valstu līderiem. Krievijas prezidents Vladimirs Putins paziņoja, ka līgumu par Eirāzijas Ekonomiskās savienības izveidi paredzēts parakstīt līdz nākamā gada maijam, lai tā sāktu darboties jau 2015. gada janvārī. Sanāksmē piedalījās arī Armēnijas un Kirgizstānas prezidenti, abas valstis apņēmās integrēties Muitas un līdz ar to arī Eirāzijas savienībā. Maskavā ieradās arī Ukrainas premjerministrs Mikola Azarovs, lai apspriestu Ukrainas pozīciju, kas ir novērotājas statusā.
Emīls Pikārs
Šarls Emīls Pikārs (, dzimis, miris ) bija franču matemātiķis. Devis ieguldījumu matemātiskajā analīzē.
Sabens
Sabens var būt:
Ngujens
Ngujens (vi; sieviešu dzimtē Ngujena) ir izplatītākais vjetnamiešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Mansion Musik
Mansion Musik ir amerikāņu repera un dziedātāja Trippie Redd piektais studijas albums. 2023. gada 20. janvārī tas tika izdots 10k Projects un 1400 Entertainment ietvaros. Albumā piedalās Chief Keef, Future, Lil Baby, Juice WRLD, Treviss Skots, Lil Durk, Nardo Wick, Kodak Black, Big30, LUCKI, Rich The Kid, Summrs, Fijimacintosh, Rylo Rodrigez, Ski Mask The Slump God, G Herbo, Rob49, DaBaby un Lil B. To producēja Chief Keef, un tas kalpo kā turpinājums Trippie Redd iepriekšējam albumam Trip At Knight (2021).
Izlaišana un veicināšana
2023. gada sākumā. Trippie Redd paziņoja albuma nosaukumu. 2023. gada 9. janvārī viņš atklāja, ka Travis Scott tiks iekļauts dziesmā no tās, publicējot attēlu no sarunas ar viņu, kurā abi apsprieda informāciju par sadarbību albuma izstrādē. Tieši pēc nedēļas Redds ķircināja fragmentus no attiecīgās sadarbības gan ar Travis Scott, gan ar Future. Tajā pašā dienā viņš atklāja albuma dziesmu sarakstu, kurā viņš paziņoja, ka paziņos tā izdošanas datumu, ja viņa reklāmas ziņa saņems 80 000 komentāru ar uzrakstu "#MM", tā iniciāļi. 2023. gada 17. janvārī Reddam tuvi avoti atklāja ziņu vietnei TMZ, ka albumu bija paredzēts izdot trīs dienas vēlāk un Redds saviem faniem informēs sīkāku informāciju vēlāk tajā pašā dienā.
Lauri (Jersikas pagasts)
Lauri ir ciems Jersikas pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 188 km attālumā no Rīgas.
Brindizi province
Brindizi province ir viena no Itālijas provincēm valsts dienvidaustrumu daļā, Apūlijas reģionā. Provinci austrumos apskalo Adrijas jūra. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Brindizi. Provinces kopējā platība ir 1861 km2, 2012. gada beigās tajā dzīvoja 203 627 iedzīvotāji. Brindizi province sīkāk iedalās 20 komūnās.
Meža avene
Meža avene (Rubus idaeus) ir vidēja lieluma, rožu dzimtas krūms. Stumbrs stāvs, apakšdaļā koksnains, zaro. Uz stumbra un zariem tievi dzeloņi. Pirmā gada dzinumi neziedoši, otrā gada ir ziedoši. Uz ziedošajiem dzinumiem lapas staraini saliktas no 3 lapiņām, uz neziedošajiem no piektās lapiņas iegareni olveidīgas, plātnes virspuse gandrīz kaila, apakšpuse pelēkbalta, tūbaina, gals smails, malas zobainas. Kauslapas paliek pie augļa, noziedot atliecas. Vainaglapas baltas, garākas nekā kauslapas. Auglis ir sārti sarkanā krāsā. Zied maijā, jūnijā. Augļi nogatavojas jūlija beigās, augustā.
Meža avenes augļus cilvēki lieto uzturā. Tās ēd gan svaigā veidā, gan lieto kā piedevas ēdieniem un tējās.
Biotops
No atsevišķiem eksemplāriem līdz blīvās, audzēs mežos, krūmājos, izcirtumos, ceļmalās un ūdenstilpju krastos. Straujas izplatības suga ar plašu pielāgošanās spēju.
Izplatība
Meža avenes dabiskais izplatības areāls galvenokārt ir Eiropa, Ziemeļamerika un Ziemeļāzija. Sastopams mainīgā izskatā. Latvijā teritorijā ļoti bieži sastopams.
Žoans Klarē
Žoans Klarē (fr; dzimis Ansī) ir franču kalnu slēpotājs,  sudraba medaļas ieguvējs nobraucienā.
Karjera
Pasaules kausa sacensībās debitēja 2003. gada novembrī Leikluisā, Kanādā. 2009. gada decembrī Pasaules kausa sacensībās Gardenas ielejā Itālijā pirmoreiz izcīnīja vietu uz goda pjedestāla, nobraucienā ierindojoties trešajā vietā. Olimpiskajās spēlēs pirmo reizi piedalījās 2010. gadā, nobraucienā ieņēma 27. vietu, bet kombinācijā nefinišēja. 2011. gadā pirmoreiz startēja Pasaules čempionātā, nobraucienā ieņemot 8. vietu.
2013. gada sākumā Pasaules kausa posmā Vengenē, Šveicē, viņš uzstādīja pasaules ātruma rekordu kalnu slēpošanā, distancē uzrādot ātrumu 161,9 km/h. 2013. gada Pasaules čempionātu bija spiest izlaist, jo neilgi pirms čempionāta sākuma guva nopietnu ceļgala savainojumu. 2019. gada Pasaules čempionātā Orē izcīnīja sudraba medaļu supergigantā.
2021. gada janvārī Kicbīelē četrdesmit gadu vecumā Klarē ieguva otro vietu nobraucienā, kļūstot par vecāko kalnu slēpotāju, kurš jebkad kāpis uz pjedestāla Pasaules kausa posmā. Gadu vēlāk viņš atkal finišēja otrais Kicbīeles nobrauciena sacensībās, tādējādi pārspējot savu vecuma rekordu. Tas bija viņa devītais goda pjedestāls karjerā Pasaules kausa posmos. Pekinā ieguva sudraba medaļu nobraucienā, kļūstot par vecāko olimpisko medaļnieku kalnu slēpošanā.
Ilmārs Lazovskis
Ilmārs Lazovskis (dzimis, miris ) bija latviešu medicīnas doktors, profesors. Sniedzis ieguldījumu medicīnas terminoloģijas un iekšķīgo slimību nozares izaugsmē Latvijā.
Dzīvesgājums
Dzimis Rīgā. Mācījās Rīgas 1. vidusskolā, studēja Rīgas Medicīnas institūtā (1950—1956), strādāja Gulbenes slimnīcā (1956—1959), pēc tam studēja RMI aspirantūrā Kristapa Rudzīša vadībā (1959—1962). 1964. gadā aizstāvēja medicīnas zinātņu kandidāta disertāciju. Papildinājās Edinburgā un Londonā (1971—1972). No 1977. gada Latvijas Zinātņu akadēmijas Terminoloģijas komisijas Medicīnas terminoloģijas apakškomisijas vadītājs. 1978. gadā I. Lazovskis aizstāvēja medicīnas zinātņu doktora disertāciju, tajā pašā gadā viņu ievēlēja par RMI profesoru. 1980. gadā viņš bija Lincas universitātes slimnīcas Krankenhaus der Elisabethinen viesprofesors Austrijā.
I. Lazovskis bija RMI Fakultātes terapijas katedras un klīnikas vadītājs (1972—1995), pēc tam Paula Stradiņa klīniskās universitātes slimnīcas 1. Iekšķīgo slimību klīnikas vadītājs (1995—1998).
Atmodas laikā iesaistījās Latvijas Tautas frontē. 1989. gadā bijis iekļauts izolējamo inteliģences pārstāvju sarakstā. Bija Latvijas Ārstu biedrības pirmais viceprezidents pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1990. gadu sākumā. Latvijas Nacionālā Neatkarības Kustība (LNNK) 1993. gadā viņu izvirzīja valsts prezidenta amatam, bet Lazovskis atsacījās izvirzījumu pieņemt. Saņēmis Triju Zvaigžņu ordeni 1995. gadā un no 1995. līdz 1999. gadam Triju Zvaigžņu ordeņa domes loceklis. 1998. gadā Paula Stradiņa Medicīnas vēstures muzejs un LZA viņam piešķīra Paula Stradiņa balvu.
Miris Rīgā.
Maskarēnu paradīzes mušķērājs
Maskarēnu paradīzes mušķērājs (Terpsiphone bourbonnensis) ir monarhmušķērāju dzimtas putns un viena no sešpadsmit sugām paradīzes mušķērāju ģintī.
Maskarēnu paradīzes mušķērājs dzīvo tropu mežos Maurīcijā un Reinjonā.
Izskats
Ķermeņa garums ir 15—20 cm. Tēviņiem galva metāliski zila, spārni rūsgani. Krūtis un pavēdere liegi pelēcīgi. Knābis gaiši zils, tā gals tumšs. Atšķirībā no lielākās daļas citu paradīzes mušķērāju, Maskarēnu sugas tēviņiem iztrūkst izteikti garās centrālās astes spalvas.
Mātītes mazākas, to ķermeņa apspalvojums mazāk spilgts.
Maurīcijas pasuga nedaudz lielāka un tumšāka. Tēviņu zilās galvas mirdzums šai formai izteiktāks par Reinjonas pārstāvjiem un stiepjas līdz pakausim.
Izplatība
Apdzīvo Reinjonu un Maurīciju Indijas okeānā. Reinjonā paradīzes mušķērājs ir diezgan bieži sastopams, kamēr Maurīcijā mītošā pasuga ir daudz retāka.
Barība
Pārtiek no dažādiem kukaiņiem, kurus medī vienatnē. Reinjonā barojas arī grupās kopā ar Reinjonas pelēkajiem briļļuputniem.
Sistemātika
Maskarēnu paradīzes mušķērājam ir 2 pasugas :
HC Ambrì-Piotta
HC Ambrì-Piotta ir profesionāla hokeja komanda, kas bāzēta Ambrī, Šveicē, un spēlē Šveices hokeja līgā. Komanda dibināta 1937. gadā. Komandas augstākais panākums ir 1999. gadā izcīnītās Šveices čempionāta sudraba medaļas. 1999. un 2000. gadā komanda uzvarējusi Kontinentālā kausa izcīņā..
2004.—05. gada sezonā divas spēles komandas sastāvā aizvadīja Harijs Vītoliņš.
2022. gadā komanda izcīnīja Špenglera kausu.
Marjanova (Aglonas pagasts)
Marjanova ir ciems Preiļu novada Aglonas pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 28 km no novada centra Preiļiem, 1,5 km no pagasta un novada centra Aglonas un 234 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies abpus autoceļam V745.
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Preiļu rajonā.
1709. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1709. gada notikumi Latvijā''', kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā. Zviedru okupētais Piltenes apgabals bija personālūnijā ar Kurzemes un Zemgales hercogu, saglabājot savu autonomiju, statūtus, landtāgu un tiesu. Vidzemes vēsturiskā zeme bija Zviedru Vidzemes sastāvā, bet Latgales vēsturiskā zeme Poļu Vidzemes jeb Inflantijas sastāvā. Turpinājās Lielais Ziemeļu karš.
Eiropraids
Eiropraids (en) ir starptautisks pasākums, kas veltīts Eiropas LGBT kopienai. Tas tiek rīkots katru gadu citā Eiropas pilsētā. Rīkotājpilsētā parasti ir jau savas vietējā praida rīkošanas tradīcijas vai arī izteikta un aktīva LGBT kopiena. Līdz pat 2 nedēļām pirms praida kulminācijas tiek rīkoti vairāki mākslas un sporta pasākumi. Praida kulminācijā nedēļas nogalē tiek rīkots krāšņs gājiens — parāde, ar dzīvo mūziku, īpašiem klubu pasākumiem vakarā un AIDS veltītu piemiņas brīdi.
Pirmais Eiropraids notika Londonā 1992. gadā, tā apmeklētāju skaits sasniedza 100 000. Līdz šim lielākais Eiropraids ir noticis Madridē 2007. gadā, ko apmeklēja 2,5 miljoni cilvēku. 2015. gadā Eiropraids notika Rīgā. To rīkoja LGBT un viņu draugu apvienība "Mozaīka". Tajā pēc organizētāju un valsts policijas datiem piedalījās apmēram 5000 cilvēku.
Visolda ezers
Visolda ezers ir ezers Krāslavas novada Andrupenes pagastā. Ezeram ir zināmi arī citi nosaukumi, no tiem biežāk lietotie ir: Kazimirovas ezers, Visaldas ezers.
Ezera gultne ir līdzena, dūņaina. Krasti - slīpi. lēzeni. No ezera iztek strauts (grāvis) uz Tīvgolu.
Ezerā mīt asari, karūsas, līdakas, līņi, plauži, raudas, ruduļi un zuši. Ezera austrumu piekrastē atrodama Dortmaņa lobēlija, vienīgais Latvijā savvaļā sastopamais lobēliju dzimtas augs, ierakstīts Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā.
Ezera krastos izvietojušās apdzīvotās vietas: Andiņi, Grišāni, Kazimirova. Ezera dienvidrietumu malā (Andiņos) iekārtota atpūtas vieta _ pludmale.
Gar ezeru ved autoceļi: ziemeļu pusē _ reģionālais autoceļš P57 (Malta_Sloboda), rietumu pusē _ vietējais autoceļš V612 (Andiņi_Ignatova_Konstantinova) un dienvidu pusē _ pašvaldības A grupas ceļš Andiņi_Murāni.
Ezera rietumu krastā atrodas valsts nozīmes arheoloģiskais piemineklis - Andeņu senkapi, bet dienvidu krastā - mūsdienu kapsēta Andiņu kapi.
Persejs
Persejs (, Perseús) sengrieķu mitoloģijā ir Zeva un Danajas dēls, gorgonas Medūzas slepkava un Andromedas glābējs no jūras briesmoņa. Perseja māte Danaja bija Argosas valdnieka Akrisija meita. Tā kā orākula pareģojums vēstīja, ka meitas dēls nogalinās Akrisiju, tad valdnieks pēc Perseja piedzimšanas abus ar māti ieslodzīja aiznaglotā kastē un iemeta jūrā. Kaste tika izskalota Serifas salā. Salas valdnieks Polidekts iemīlējās Danajā, un, lai tiktu vaļā no Perseja, aizsūtīja viņu nogalināt gorgonu Medūzu. To viņš arī izdarīja. Atgriežoties Argosā, Persejs sacensībās nejauši arī nogalināja savu vectēvu Akrisiju, kā to bija pareģojis orākuls.
Astoņas zvaigznes
Sižets
Filma stāsta par latviešu strēlniekiem: par strēlnieku brīvprātīgo bataljonu izviedošanos, to cīņām Pirmā pasaules kara laikā, latviešu strēlniekiem Krievijas pilsoņu kara laikā, Latvijas valsts pirmsākumiem un Latgales atbrīvošanas cīņām.
Perhlorskābe
Iegūšana
Atšķaidītu perhlorskābi var iegūt no nātrija vai kālija perhlorātiem apmaiņas reakcijās ar stiprām neorganiskām skābēm: Nātrija perhlorāts ūdenī šķīst lielākā mērā nekā nātrija hlorīds, tādēļ radušos perhlorskābi var atdalīt no NaCl nogulsnēm un attīrīt destilējot.
Bezūdens perhlorskābe veidojas, reaģējot nātrija vai kālija perhlorātiem ar koncentrētu sērskābi: To attīra, pārdestilējot vakuumā. Nedrīkst destilēt atmosfēras spiedienā, jo perhlorskābe sadalās. Destilējot atmosfēras spiedienā, jau 50 °C temperatūrā no skābes izdalās balti tvaiki un dzeltena gāze, bet destilatora uztvērējā sakrājas nedaudz tumši sarkana šķidruma, kas satur 94,77% HClO4 — šis šķidrums ir ļoti bīstams, jo pats no sevis uzsprāgst ar lielu spēku. Destilācijas kolbā paliek 87,75% HClO4, kas sacietē baltu kristālu veidā.
Bezūdens perhlorskābi var iegūt arī, atņemot ūdeni 72% perhlorskābei ar oleumu vai fosfora pentoksīdu. Reakcija jāveic ļoti uzmanīgi, dzesējot reaģējošo maisījumu ar sauso ledu. Nedrīkst pievienot pārāk daudz ūdeni atņemošā reaģenta, lai neveidotos ļoti bīstamais hlora(VII) oksīds. Pēc tam radušos šķidrumu uzmanīgi pārdestilē vakuumā. Tīru bezūdens HClO4 var uzglabāt vairākas nedēļas ar sauso ledu atdzesētā biezsienu pudelē ar pieslīpētu stikla aizbāzni (nedrīkst aizbāzni ieziest ar organiskām ziedēm).
Laboratorijā perhlorskābi ērti iegūt, reaģējot amonija perhlorātam ar slāpekļskābi un sālsskābi, jo reakcijā nerodas cietas vielas, izdalās gāzes un paliek tikai perhlorskābes ūdens šķīdums: Reakcija notiek verdošā šķidrumā. Kad tā beigusies, šķidrumu izlej porcelāna bļodiņā un ietvaicē, kamēr parādās balti tvaiki. Lai atbrīvotos no slāpekļskābes paliekām, pielej nedaudz tīras sālsskābes un atkal ietvaicē līdz baltiem tvaikiem. Attīra pārdestilējot. No hlora un hlora oksīdiem atbrīvojas, laižot gaisu caur uzsildītu iegūto šķīdumu, kas atbilst perhlorskābes dihidrātam.
Īpašības
Bezūdens perhlorskābe ir mazviskoza, bet, sajaucot to ar ūdeni molārā attiecībā 1:1, veidojas hidrāts HClO4·H2O, ko var uzskatīt arī par hidroksonija perhlorātu [OH3]+[ClO4]−. Šāds hidrāts ir balta, kristāliska viela ar kušanas temperatūru 50 °C. Pievienojot vairāk ūdens, veidojas šķidrs, viskozs dihidrāts HClO4·2H2O, kas atbilst 72% perhlorskābei; šādas koncentrācijas perhlorskābi, kas pārdestilējas 203 °C temperatūrā kā azeotrops maisījums, var iegūt arī, destilējot atšķaidītākus perhlorskābes šķīdumus. 72% perhlorskābe ir gaisā kūpošs, stabils šķidrums.
Bezūdens perhlorskābei piemīt "autodehidratācija" — tā ir līdzsvarā ar ūdeni un hlora(VII) oksīdu jeb perhlorskābes anhidrīdu:
Vienlaicīgi tā pamazām sadalās, izdalot hlora dioksīdu un skābekli: Karsējot bezūdens perhlorskābe kļūst sarkanbrūna un eksplodē.
Perhlorskābē šķīst pat zelts un platīnmetāli. Reaģējot ar sudrabu, veidojas hlorskābe:
Nemetāli un aktīvi metāli reducē perhlorskābi līdz hlorūdeņradim (šo reakciju izmanto metalurģijā rūdu attīrīšanai):
Ozona klātbūtnē bezūdens perhlorskābe reaģē ar jodu, veidojot joda perhlorātu:
Izmantošana
Perhlorskābi un tās sāļus izmanto par oksidētājiem. Kālija perhlorātu lieto sprāgstvielu izgatavošanai, bet bezūdens magnija perhlorātu — vielu žāvēšanai. Amonija perhlorāts ir raķešdegvielas komponents. Perhlorskābi lieto par reaģentu analītiskajā ķīmijā un mineraloģijā, kā arī par katalizatoru.
Sīgbāns
Sīgbāns (sv; sieviešu dzimtē Sīgbāne) ir zviedru cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Belgorodas karogs
Belgorodas karogs ir viens no Krievijas Federācijas Belgorodas pilsētas oficiālajiem simboliem (kopā ar ģerboni). Karogs tiek uzskatīts par pilsētas iedzīvotāju vienotības un sadarbības simbolu.
Pašreizējais karogs tika apstiprināts 1999. gada 22. jūlijā ar Belgorodas pilsētas domes lēmumu Nr. 321 un 2002. gadā tika iekļauts Krievijas Federācijas Valsts heraldiskajā reģistrā ar reģistrācijas numuru 978.
Apraksts
Belgorodas pilsētas karogā (zils audekls ar baltu svītru apakšā) attēlots dzeltens lauva, kas stāv uz pakaļkājām, un virs tā paceļas balts ērglis. Pilsētas simbolika ir vairāk nekā 300 gadus sena, un tās pirmsākumi meklējami Pētera I valdīšanas laikā. Krievijas cars dāvināja ģerboni Belgorodas iedzīvotājiem par godu uzvarai pār zviedriem Poltavas kaujā (1709). 1712. gadā šī emblēma tika attēlota uz Belgorodas pulka karoga, kas bija sakāvis ienaidnieku, un 1727. gadā tā kļuva par jaunizveidotās guberņas simbolu.
1+1 (TV kanāls)
1+1 ir nacionāls Ukrainas TV kanāls, kas pieder 1+1 Media Group, kas saistīta ar oligarhiem Ihoru Kolomoiski un Ihoru Surkisu. Tam ir otra lielākā ģeogrāfiskā sasniedzamība starp visiem kanāliem Ukrainā, aptverot 95% no Ukrainas teritorijas.
Vēsture
Telekompāniju Studija 1+1 1995. gada 3. septembrī dibināja uzņēmējs Aleksandrs Rodņanskis, kurš kļuva par kompānijas ģenerāldirektoru un ģenerālproducentu. Kopš 2002. gada viņš ir 1+1 direktoru padomes priekšsēdētājs. Televīzijas kompānija bija daļa no uzņēmuma Innova-Film, kas piederēja Aleksandram Rodņanskim un Borisam Fuksmanam. Studijas 1+1 producētās programmas tika izlaistas ēterā tajā pašā 1995. gadā. Sākotnēji Studija 1+1 saņēma tiesības katru dienu pārraidīt UT-1 kanālā 2,5 stundu apjomā. Taču pamazām šīs pārraides apjoms pieauga un izstiepās vairākos blokos no rīta, pēcpusdienā un vakarā. Programmā bija iekļautas ārzemju un ukraiņu filmas, kā arī seriāli.
1997. gada 1. janvārī kanāls 1+1 sāka raidīt kanāla UT-2 frekvencē saskaņā ar Ukrainas Nacionālās televīzijas un radio apraides padomes licenci. Raidīšana sākās Jaungadā pulksten 0:05, uzreiz pēc Valsts prezidenta apsveikuma Jaunajā gadā. Pirmais 1+1 raidījums bija piecu minūšu apsveikumu bloks skatītājiem no pašas studijas, kas saucās 1+1 вітає. Tam sekoja 2. sērija komēdijai Operācija „Laimīgu Jauno Gadu!“. Tās pašas dienas vakarā iznāca pirmais TSN informatīvās programmas numurs.
Jau no paša sākuma kanāls bija ļoti veiksmīgs, neskatoties uz sākotnēji ierobežoto programmu. Līdz 2004. gadam 1+1 pārraidīja tikai 15 stundas diennaktī. Sākot ar 2004. gada 30. jūniju, kanālam tika dota oficiāla atļauja raidīt 24 stundas katru dienu. Kopš tā laika 1+1 ir spējis izveidot pilnu diennakts apraides programmu.
2006. gada martā ASV un Kanādas kabeļtīklos tika atklāta televīzijas kanāla 1+1 starptautiskā versija - 1+1 International.
2012. gadā televīzijas kanāls 1+1 noslēdza līgumu ar producentu kompāniju Kvartal 95, kas iepriekš sadarbojās ar televīzijas kanālu Inter.
2017. gada 17. janvārī kanāls pārgāja uz 16:9 apraides formātu.
2019. gada 19. septembrī kanāls sāka pārraidīt augstas izšķirtspējas (HD) standartā.
2020. gada 24. augustā televīzijas kanāls savā 25 gadu jubilejā atjaunināja savu logotipu un ētera grafiku.
1+1 nesen kļuva pieejams DIRECTV straumēšanas servisā un visas dienas garumā pārraida Vienoto ziņu telemaratonu.
2022. gada 24. decembrī tika atklāts kanāls 1+1 Ukraina, jo galvenais kanāls 1+1 rāda Vienoto ziņu telemaratonu (līdz kara beigām), bet kanāls 1+1 Int., ieguva jaunu licenci.
Programma un raidījumi
1+1 bija pirmais TV kanāls Ukrainā, kas sāka aktīvi aicināt populāras TV zvaigznes un citas slavenības piedalīties savos tiešraides šovos. Šis ir saraksts ar populārākajām programmām, kuras pašlaik tiek piedāvātas 1+1 skatītājiem.
ТСН (TSN)
Сніданок з 1+1 (Brokastis ar 1+1)
Raidījums, kas aktīvi darbojas kopš 2002. gada, ir agrā rīta programma, kas piedāvā skatītājiem jautru rīta pavadīšanas veidu.
Голос країни (Valsts balss)
Realitātes talantu šovs. Valsts balss ir daļa no starptautiskā sindikācijas The Voice, kas balstīta uz Nīderlandē uzsākto realitātes dziedāšanas konkursu ar nosaukumu Holandes balss, ko izveidojis Nīderlandes televīzijas producents Džons de Mols.
Sumatras tīģeris
Sumatras tīģeris (Panthera tigris sumatrae) ir vienīgā līdz mūsdienām izdzīvojusī Zunda salu tīģera pasuga, kas sastopama tikai Sumatras salā. Izmirušās pasugas ir Bali tīģeris un Javas tīģeris. Saskaņā ar Starptautiskās dabas un dabas resursu aizsardzības savienības datiem pasugai piešķirts kritiski apdraudētas sugas statuss. Sumatras tīģeru kopējā savvaļas populācija ir apmēram 400—600 īpatņi. Nevienā no vietējām populācijām nav vairāk par 50 pieaugušiem īpatņiem. Nebrīvē (zoodārzos un īpašās audzētavās) ir apmēram 235 Sumatras tīģeri. Daļa tīģeru, kas tiek izmantoti audzētavās, dzimuši savvaļā, bet kļuvuši vietējiem iedzīvotājiem bīstami.
1+1 (TV kanāls)
Programma un raidījumi
Танці з зірками (Dejas ar zvaigznēm)
Deju sacensību televīzijas šovs, daļa no tāda paša nosaukuma starptautiskā analoga. Šova formātu veido slavenība pārī ar profesionālu dejotāju. Katrs pāris izpilda iepriekš noteiktas dejas un sacenšas ar pārējiem par tiesnešu punktiem un skatītāju balsīm. Pāris, kas kopā saņēmis vismazāko tiesnešu punktu un skatītāju balsu kopsummu, tiek izslēgts katru nedēļu, līdz paliek tikai čempionu deju pāris.
Sumatras tīģeris
DNS analīzes liecina, ka Sumatras tīģeris kļuvis izolēts no pārējiem tīģeriem laikā, kad pleistocēna beigās un holocēna sākumā pirms 12 000—6000 gadiem okeānā cēlās ūdens līmenis un Sumatra atdalījās no kontinenta.
1+1 (TV kanāls)
Programma un raidījumi
Вечірній квартал (Vakara kvartāls)
Sumatras tīģeris
Izskats
Sumatras tīģeris ir mazākais no visiem mūsdienās dzīvojošiem tīģeriem. Par to mazāks bija tikai šobrīd izmirušais Bali tīģeris. Kā visiem tīģeriem, tēviņi ir lielāki nekā mātītes. Turklāt Sumatras tīģera tēviņam ir kupla vaigu bārda, kas to atšķir no citām tīģera pasugām. Tēviņa ķermeņa garums ir 2,2—2,55 m, svars 100—140 kg, mātītes garums 2,15—2,3 m, svars 75—110 kg. Lai arī Sumatras tīģeris nav tik masīvs kā Bengālijas tīģeris, tas spēj ar ķepas triecienu salauzt kājas gan zirgam, gan bifelim.
1+1 (TV kanāls)
Programma un raidījumi
Kvartal 95 Studio izstrādāts komēdijseriāls, ko sākotnēji veidoja Volodimirs Zelenskis, seriāls, kas tiek pārraidīts televīzijas kanālā kopš 2012. gada. Tāda paša nosaukuma komēdiju komandas dalībnieki stāsta skatītājiem jokus, izpilda komēdijas numurus satīriskā manierē.
Sumatras tīģeris
Izskats
Sumatras tīģera kažoks ir rudi brūns ar koši melnām svītrām. Salīdzinot ar citām pasugām, svītras ir šaurākas un novietotas tuvāk viena pie otras. Sumatras tīģera svītrām to galos ir raksturīgi pārtapt par punktu virkni, kā arī uz muguras, sāniem un pakaļkājām starp svītrām var būt tumši plankumi. Pavēdere gaiši brūna vai balta.
1+1 (TV kanāls)
Satelīttelevīzijas apraide
Karastāvokļa laikā sakarā ar Krievijas iebrukumu Ukrainā, kopš 24. februāra televīzijas kanāla 1+1 galvenā versija ir pieejama atklātā nešifrētā versijā pēc 1+1 International parametriem.
Sumatras tīģeris
Uzvedība
Sumatras tīģeris galvenokārt uzturas mežonīgā, cilvēku nepārveidotā mežā, purvos, upju tuvumā, ļoti reti ieklejojot cilvēku stādītajās akāciju, Brazīlijas hevejas un eļļas palmu plantācijās. Tīģeris arī labprātāk uzturas augstāk kalnos, lietus sezonas laikā pārvietojoties zemāk uz ielejām, labprātāk uzturas meža dziļumā nevis mežmalās. Ja būs iespēja, izvēlēsies mežu ar biezu pamežu un stāvām kraujām, savukārt izvairīsies no meža, ko apsaimnieko cilvēki un kurā ir cilvēku apdzīvotas vietas. Ja tīģeris ienāk akāciju mežā, tad uzturas ūdens tuvumā un vietās ar vecākiem kokiem, kur uz zemes ir bieza lapu kārta un koku zemākie lapotie zari nosedz un veido patvērumu. Šie vides nosacījumi ir ļoti būtiski, kad tīģeris izvēlas savu teritoriju. Katram tīģerim ir sava teritorija, kurā tas uzturas un medī. Tēviņa teritorija pārklājas ar vairāku mātīšu teritoriju.
Vairošanās
Tēviņa teritorija pārklājas ar vairākām mātītēm, ar kurām tas sapārojas. Mazuļus audzina tikai māte. Grūsnības periods ilgst 3,5 mēnešus. Īpaši ierīkotā migā piedzimst 3—4 nevarīgi, akli mazuļi. Pēc dažām dienām atveras acis un ausis. Sasniedzot apmēram 8 nedēļu vecumu, mazuļi pamet migu un sāk sekot mātei. Pēc vēl 4 mēnešiem tie sāk piedalīties medībās un nomedī savu pirmo medījumu, bet patstāvīgi medīt tie sāk 18 mēnešu vecumā. Jaunie tīģeri paliek kopā ar māti līdz apmēram 2—3 gadu vecumam.
Apdraudējums
Kā visiem tīģeriem, arī Sumatras tīģerim ir nepieciešamas plašas, neskartas un mežonīgas teritorijas, tādēļ sugas galvenais apdraudējums ir piemērotas dzīves vides izzušana. Tropu meži tiek izcirsti, to vietā iekārtojot eļļas palmu un akāciju plantācijas. Izzūdot mežiem, izzūd tīģera medījums, kā arī Sumatrā joprojām ir aktīvi malumednieki, kas medī plēsēju, lai iegūtu dažādas tīģera ķermeņa daļas vietējam tirgum. Laikā no 1985. gada līdz 1999. gadam pat nacionālo parku teritorijās katru gadu tika zaudēti apmēram 2% no mežiem. Pastāv tendence ieleju mežiem pārveidoties ātrāk nekā kalnu mežiem, un teritorijās ar lēzenām reljefa izmaiņām meži izzūd ātrāk nekā teritorijās ar klintīm un stāvām nogāzēm.
Suteners
Suteners (no franču souteneur, no darbības vārda soutenir — ‘atbalstīt’) ir trešā persona prostitūtas-klienta attiecībās. Latviešu literārās valodas vārdnīca šo vārdu definē kā "vīrietis, kas pakļauj sev prostitūtas, lai iegūtu daļu no viņu ienākumiem". Latvijas Republikas Krimināllikuma 165. pants definē sutenerismu kā "tādas personas izmantošanu iedzīvošanās nolūkā, kura nodarbojas ar prostitūciju". Latvijā ir atļauts nodarboties ar prostitūciju tikai kā pašnodarbinātai personai, organizēta prostitūcija, tajā skaitā, sutenerisms un bordeļi ir krimināli sodāmas aktivitātes.
Lauriški
Lauriški ir ciems Kalupes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 213 km attālumā no Rīgas.
Buloņa-Bijankūra
Buloņa-Bijankūra (, bieži vien sarunvalodā vienkārši — Buloņa, līdz 1924. gadam — Buloņa pie Sēnas (fr) ir pilsēta Francijas vidienē Ildefransas reģiona Odesēnas departamentā, viena no Parīzes dienvidrietumu piepilsētām Sēnas upes ielokā. Atrodas 8 kilometrus no Parīzes centra. Ziemeļos no pilsētas atrodas Buloņas mežs.
Pilsētas vidējie mājsaimniecību ienākumi 2013. gadā bija 47 592 €, kas ir gandrīz divas reizes vairāk nekā Francijas vidējie ienākumi (25 548 €). Buloņa-Bijankūra ir viena no bagātākajām Francijas pilsētām. Buloņa-Bijankūra ir visvairāk apdzīvotā Parīzes priekšpilsēta un viena no blīvāk apdzīvotajām pašvaldībām Eiropā. Bijušais rūpniecības rajons ir veiksmīgi pārveidots par biznesa kvartālu un tagad tajā atrodas vairāku lielo komunikāciju uzņēmumu galvenās mītnes. Mūsdienās nozīmīgs rūpniecības centrs (autobūve, aviobūve u.c.).
Vēsture
Sākotnējais pilsētas nosaukums līdz 1924. gadam bija Buloņa pie Sēnas (Boulogne-sur-Seine).
Līdz 14. gadsimtam tagadējās pilsētas vietā atradās Menilas pie Senklū (Mesnuls-lès-Saint-Cloud) ciems. 14. gadsimta sākumā Francijas karalis Filips IV pavēlēja Menilā uzbūvēt Buloņas Jaunavas svētvietai veltītu baznīcu, kurai vajadzēja kļūt par svētceļojumu vietu piejūras Buloņas vietā. Baznīcu nosauca par Mazās Buloņas Notrdamu (Notre-Dame de Boulogne la Petite), bet ciems sākotnēji ieguva nosaukumu Mazā Buloņa (Boulogne-la-Petite), bet vēlāk — Buloņa pie Sēnas (Boulogne-sur-Seine).
1860. gadā 1. javārī Buloņai pievienoja Bijankūras rūpniecisko piepilsētu. Kā arī tika paplašināra Parīzes pilsēta un Buloņas apkārtne tām pievienojot kādreizējās Otē un Pasī komūnas.
1900. gada olimpisko spēļu laikā pilsētā tika aizvadītas šaušanas sacensības.
1929. gadā Parīzes pilsētai pilnībā tika pievienots Buloņas mežs, kas līdz tam bija sadalīts starp Buloņas-Bijankūras un Neijī pie Sēnas komūnām. Līdz ar Buloņas meža pievienošaju Parīzes pilsētai, Buloņa-Bijankūra zaudēja apmēram pusi no savas teritorijas.
Buloņa-Bijankūra ir pazīstama ar to, ka tā ir trīs galveno Francijas nozaru dzimtene. Šajā vietā 1906. gadā atradās pirmā lidmašīnu rūpnīca — Appareils d'Aviation Les Freres Voisin, kura bija aviācijas pionieri. Viņu tradīcijas turpina attīstīt vairāki citi aviācijas uzņēmumi, kas vēl joprojām darbojas šajā apgabalā. Uz Segīnas salas atradās automobiļu rūpnīcas Renault un Salmson, kuras būvēja gan automašīnas, gan lidmašīnu dzinējus. Visbeidzot šeit aizsākās Francijas filmu industrija, un no 1922. līdz 1992. gadam te bija Billancourt Studios mājvieta, un kopš tā laika tā ir kļuvusi par galveno Francijas filmu veidošanas vietu.
Transports
Buloņu-Bijankūru šķērso divas Parīzes metro līnijas: Parīzes 9. metro līnija un Parīzes 10. metro līnija.
Ekonomika
Buloņā-Bijankūrā atrodas vairāku starptautisku uzņēmumu galvenās mītnes, ieskaitot:
Migels Iljeskass
Migels Iljeskass Kordova (es; dzimis Barselonā) ir Spānijas starptautiskais lielmeistars šahā (1986).
Biogrāfija
Divpadsmit gadu vecumā uzvarējis Katalonijas šaha čempionātā. No 1995. līdz 2010. gadam astoņas reizes uzvarējis Spānijas šaha čempionātos. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts. 1987. gadā dalījis pirmo vietu turnīrā Laspalmasā. 1988. gadā uzvarējis turnīros Monpeljē un Laspalmasā. 1991. gadā bijis labākais šaha turnīrā Ovjedo un Pamplonā dalījis pirmo vietu ar Leonīdu Judasinu. 1992. gadā bijis otrais turnīrā Leonā (uzvarējis Boriss Guļko) un trešais turnīrā Halkidiki (Grieķija) aiz Vladimira Kramņika un Žoela Lotjē. 1993. gadā uzvarējis turnīrā Lisabonā un bijis otrais turnīrā Veikanzē (Nīderlande, uzvarējis Anatolijs Karpovs). 1995. gadā uzvarējis turnīrā Linaresā (Spānija). 1996. gadā turnīrā Madridē dalījis pirmo vietu ar Veselinu Topalovu. 1998. gadā dalījis pirmo vietu turnīrā Pamplonā ar Ulfu Andersonu. 2004. gadā atkal dalījis pirmo vietu turnīrā Pamplonā ar Emīlu Sutovski un Lūku Makšeinu.
1997. gadā Ņujorkā bijis viens no šaha datora Deep Blue bibliotēku sagatavotājs tā mačā pret toreizējo Pasaules šaha čempionu Gariju Kasparovu. 2000. gadā Londonā bijis Vladimira Kramņika sekundants mačā par Pasaules šaha čempiona nosaukumu pret Gariju Kasparovu.
Pārstāvējis Spānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Džeks Makbeins
Džeks Makbeins (en, dzimis ) ir Kanādas hokejists, spēlē centra uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2023) Makbeins pārstāv Nacionālās hokeja līgas komandu Arizonas "Coyotes". 2018. gada NHL draftā Makbeinu ar kopējo 63. numuru trešajā kārtā izvēlējās Minesotas "Wild".
Kanādas hokeja izlases rindās spēlējis 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs un 2023. gada Pasaules čempionātā.
Matēras province
Matēras province ir viena no Itālijas provincēm valsts dienvidu daļā, Bazilikatas reģionā. Provinci dienvidos apskalo Jonijas jūras Taranto līcis. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Matēra. Matēras province sīkāk iedalās 31 komūnā.
SC Bern
Schlittschuh-Club Bern vai SC Bern ir profesionāla hokeja komanda, kas bāzēta Bernē, Šveicē, un spēlē Šveices hokeja līgā. Komanda dibināta 1931. gadā, Šveices čempiones titulu izcīnot 13 reizes. Pēdējo reizi komanda to paveica 2013. gadā.
Jau desmit gadus HK Bernes mājas spēles ir apmeklētākās visā Eiropā.
2021.—22. gada sezonu komandas rindās aizvadīja latviešu uzbrucējs Kaspars Daugaviņš.
Tas, ko viņi neredz
"Tas, ko viņi neredz" (ru) ir 2017. gadā izdota Latvijas filma. Filmas režisors ir Staņislavs Tokalovs. Filmas veidotāji tika nominēti trim Lielā Kristapa balvām, tomēr balvas neieguva.
Sižets
Zinātnieks Nikolā, izstrādājot mākslīgo intelektu, ir nonācis komā. Viņa medmāsa Elza iemīlas zinātniekā. Nikolā priekšā ir ilga atveseļošanās. Abus varoņus gaida smags ceļš uz savstarpēju uzticēšanos, ko sarežģī Nikolā izgudrotais mākslīgais intelekts "Anna", kura vēlas, lai zinātnieks piederētu tikai viņai.
Švedagonas pagoda
Švedagonas pagoda (my) ir budistu stūpa, kas atrodasr Mjanmas lielākās pilsētas Jangonas centrā un dominē pilsētas ainavā.
Pagoda ir svarīgākā reliģiskā celtne Mjanmā. Tiek uzskatīts, ka tajā glabājas pēdējo četru pašreizējās kalpas budu relikvijas. Tradicionāli tiek uzskatīts, ka pagoda uzcelta pirms 2500 gadiem. Pirmās rakstiskās ziņas karaļa hronikās par celtni ir no 14. gadsimta. Pagoda vairrākkārt postīta, bet vienmēr atjaunota. Tā atrodas 51 metrus augstā pakalnā un pati ir 112 metrus augsta. Jangonā atļauts celt līdz 127 metriem augstas ēkas, tā nodrošinot pagodas dominanci pilsētas siluetā.
Vidsmuiža
Vidsmuiža ir ciems Kuldīgas novada Rudbāržu pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 6,7 km no pagasta centra Rudbāržiem, 15,7 km no Skrundas un 165,7 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, uz austrumiem no ciema atrodas Kojas upe.
Lazareva (Pušas pagasts)
Lazareva ir ciems Pušas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 236 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Purišs.
Bordelis
[[File:Prostitution in Europe by countries.svg|300px|thumb|{{legend|#336600|Bordeļi ir legāli}}
{{legend|#ababab|Nav datu}}]] Bordelis (iespējams, no it — bordelis vai pārnestā nozīmē nekārtība) ir iestāde, kur prostitūtas sniedz pakalpojumus klientiem, maksājot daļu no nopelnītā bordeļa saimniekiem par telpu nodrošinājumu un organizatoriskiem pakalpojumiem. Latvijas argo – kriminālvides žargona vārdnīca definē vārdu "bordelis" kā "intīmservisa firma, telpas, kur prostitūtas sniedz savus pakalpojumus" vai, pārnestā nozīmē, "vieta, kurā nav kārtības". Latvijas Republikas Krimināllikuma 163. pants definē vārdu "bordelis" kā "neatļauta prostitūcijas pakalpojumu organizēšanas un sniegšanas vieta". Latvijā nav atļauta trešo personu iesaistīšanās prostitūcijas organizēšanā, līdz ar to gan bordeļi, gan sutenerisms ir krimināli sodāmas aktivitātes.
Intelsat 30
Intelsat 30 (IS-30) ir Intelsat sakaru pavadonis, kas paredzēts sakaru nodrošināšanai Latīņamerikā. Ģeostacionārā orbītā palaists 2014. gada oktobrī.
Pavadoni izgatavojis ASV uzņēmums SSL. Tam uzstādīti 10 C joslas un 72 Ku joslas raidītāji. Ku joslas derīgā krava (DLA-1) nodrošina Direct-to-Home pakalpojumus.
Intelsat 30 tika palaists 21:43 UTC no Gviānas kosmiskā centra ar nesējraķeti Ariane 5ECA kopā ar Argentīnas sakaru pavadoni ARSAT-1.
Intelsat 30 izvietots ģeostacionārajā orbītā punktā 95° rietumu garuma, līdzās Galaxy 3C.
Kauja
Kauja ir ievērojamas intensitātes divu vai vairāku karojošo pušu karaspēka vienību sadursme, lai realizētu būtiskus operatīvos vai stratēģiskos mērķus konkrētā bruņotā konflikta ietvaros.
Līdz ar masveida armiju rašanos kaujas sāka norisināties plašās karadarbības frontēs kā izvērstas militārās operācijas. Tāpat šo terminu mūsdienās sāka attiecināt arī uz vienlaicīgām, ilgstošām un nepārtrauktām lielu karaspēku grupējumu kaujām, realizējot stratēģiskos mērķus — šādos gadījumos kauja var ietvert sevī atsevišķas kaujas, kuru mērķis ir realizēt kopējo stratēģiskās kaujas mērķi.
Kopumā termins nošķir konkrēto sadursmi no lielākas intensitātes un nozīmes bruņotas sadursmes apzīmējumiem, piemēram, kara, kampaņas, kā arī mazāk būtiskām sadursmēm — cīņas, sadursmes, incidenta u.tml., tomēr reizē būtiska nozīme ir konfliktā iesaistīto karaspēka lielumam, proti, par kaujām nereti sauc arī mazāk nozīmīgas sadursmes.
Kaujas var notikt uz sauszemes, gaisā un jūrā. Lielākoties kauja tiek saukta atbilstoši vietas nosaukumam, kur tās norisinās.
Viršu iela (Rīga)
Viršu iela ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Purvciemā. Tā sākas krustojumā ar Purvciema ielu un beidzas strupceļā. Kopējais ielas garums ir 369 metri, visā garumā tā ir klāta ar asfaltu. Ielā pārsvarā daudzstāvu dzīvojamo namu apbūve.
Ielu savienojumi
Viršu iela krustojas tikai ar Purvciema ielu.
Sušanu incidents (2023)
Sušanu incidents bija uzbrukums Sušanu ciemam Brjanskas apgabalā, Krievijā, kas notika 2023. gada 2. martā. Ukrainas puse to interpretē kā Krievijas provokāciju.
Saskaņā ar Krievijas plašsaziņas līdzekļu sniegto informāciju 2023. gada 2. marta rītā "ukraiņu diversantu grupas" 50 cilvēku sastāvā iebruka Brjanskas apgabala Sušanu ciemā un sagrāba vairākus iedzīvotājus. Ziņoja, ka nogalināts skolas autobusa vadītājs un nošauts viens bērns. Tomēr Brjanskas apgabala gubernatora vietnieks ziņoja, ka autobusu neapšaudīja, jo skolās šajā apgabalā notiek tālmācība.
Vēlāk parādījās videomateriāli un fotogrāfijas no notikuma vietas, kurās esot redzami Krievu brīvprātīgo korpusa karavīri, kas stāv pie Krievijas valsts administratīvās ēkas un aicina savus līdztautiešus cīnīties pret Putina režīmu.
Perhlorāti
Perhlorāti ir perhlorskābes sāļi. Perhlorāti, izņemot tos, kam ir krāsaini katjoni, parasti ir baltas kristāliskas vielas. Perhlorāti ir visstabilākie no skābekli saturošajiem hlora savienojumiem. Daudzi no tiem ir pilnīgi stabili kā cietā veidā, tā arī ūdens šķīdumos. Tomēr karsējot perhlorāti sadalās (parasti rodas attiecīgie hlorīdi un izdalās skābeklis). Kālija perhlorāts sāk sadalīties tikai pie apmēram 400 °C, citi perhlorāti, it īpaši kristālhidrāti vai organiskie perhlorāti, ir nestabilāki. Vairums perhlorātu ļoti labi šķīst ūdenī, turklāt šķīdumi praktiski nehidrolizējas. Kālija, rubīdija un cēzija perhlorāti slikti šķīst aukstā ūdenī, bet sildot šķīdība strauji pieaug, tādēļ šīs vielas ir viegli pagatavojamas un attīrāmas pārkristalizējot. Samērā slikti šķīstošs ir arī amonija perhlorāts. Perhlorāta joni nemēdz būt komplekso savienojumu sastāvā.
Perhlorātiem raksturīga nogulšņu veidošanās, pievienojot šķīdumam kālija hlorīdu; sildot nogulsnes izšķīst. Tā ir kvalitatīva analītiskā reakcija uz perhlorātiem.
Viršu iela
Viršu iela var būt šādās Latvijas apdzīvotās vietās:
Vērgale
Vērgale (vēsturiski arī Vērgaļi) ir vidējciems Kurzemē, Dienvidkurzemes novada Vērgales pagasta centrs netālu no autoceļa P111 (Ventspils (Leči)—Grobiņa). Vērgales muižas pils ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis, bet Vērgales luterāņu baznīcas altāris un citas detaļas ir valsts nozīmes mākslas pieminekļi. Tagad muižas kompleksā atrodas Vērgales pamatskola, kultūras nams, muzejs, bibliotēka un pagasta pārvalde.
Vēsture
Vērgalē izveidojusies Vērgales muižas (Virginahlen) centrā.
Vinniki
Vinniki (uk) ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabala Ļvivas pilsētas pašvaldībā, tās austrumu nomalē. Tabakas rūpniecības centrs. Pie pilsētas atrodas Vinniku ezers — populāra ļviviešu atpūtas vieta.
Vēsture
Pilsēta rakstos pirmoreiz minēta 1352. gadā. Pilsēta attīstījās kā vīna audzēšanas un ražošanas centrs, kas piegādāja vīnu kņaza galmam. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā Vinniki iekļāvās Austrijas impērijā. Kopš 18. gadsimta beigām pilsēta kļuva par tabakas audzēšanas un pārstrādes centru. Arī mūsdienas šeit atrodas tabakas izstrādājumu fabrika.
Pēc Pirmā pasaules kara Vinniki neilgu laiku bija Rietumukrainas Tautas republikas sastāvā, tomēr vēlāk tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī.
Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, pilsētu ieņēma PSRS karaspēks, un tā tika iekļauta Ukrainas PSR. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Vinnikā iegāja Vācijas karaspēks. Pilsēta tika iekļauta Ģenerālgubernatūras sastāvā.
Pēc Otrā pasaules kara, līdz 1991. gadam — Ukrainas PSR sastāvā.
Marry the Night
"Marry the Night" ir amerikāņu dziedātājas Lady Gaga singls no viņas otrā studijas albuma Born This Way. Tas tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompāniju Interscope Records kā otrā albuma vadošais singls.
Nikolajs fon Tranzē
Nikolajs Heinrihs fon Tranzē, rakstos arī Nikolajs Transehe (dzimis 1886. gadā Jaunbrenguļu muižā, miris 1969. gadā Vācijā) bija vācbaltiešu izcelsmes Latvijas dabas pētnieks un pasniedzējs, viens no pirmajiem Latvijas ornitologiem, Latvijas Universitātes docents (1938). 1925. gadā nodibināja un vadīja Latvijas Ornitoloģijas centrāli.