cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Osvalds Mednis
Osvalds Mednis (1898—1987) bija latviešu karavīrs un aktieris, Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris. Ievērību guvis ar lomu pirmajā lielformāta Latvijas spēlfilmā „Lāčplēsis”, kur atveidojis Melno bruņinieku.
Dzīvesgājums
Dzimis 1898. gada 29. augustā Rīgā. Pirmā pasaules kara laikā dienēja piefrontes Galvenajā štābā Rīgā. 1919. gada 7. jūlijā brīvprātīgi iestājies Latvijas Bruņoto spēku 8. Daugavpils kājnieku pulkā. Piedalījies daudzās kaujās pret bermontiešiem un arī vēlāk pret boļševikiem Latgalē. 1922. gadā apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeni par 1919. gada 3. novembra uzbrukumu Spilves pļavās, kur Mednis ar dažiem vīriem devās ienaidnieka aizmugurē un sabojāja telefona vadus, tādējādi izraisot apjukumu pretinieka rindās, kas ļāva iegūt divus ložmetējus un citas trofejas. No armijas atvaļināts 1921. gada martā.
Pēc kara dzīvojis Rīgā un strādājis par laborantu ķīmijas preču fabrikā. 1920. gados arī apmeklējis Aleksandra Rusteiķa kinoaktieru studiju „Sfinkss”. Ticis izraudzīts par aktieri pirmajā lielformāta Latvijas spēlfilmā „Lāčplēsis”, kur atveidojis Melno bruņinieku. Bijis precējies ar vācbaltieti, kas 1941. gada 17. februārī ļāva izceļot uz Vāciju.
Vasiļkiva
Vasiļkiva (uk) ir pilsēta Ukrainā, Kijivas apgabalā. Izvietojusies apgabala vidusdaļā Stuhnas upes krastā 35 km no valsts galvaspilsētas un apgabala centra Kijivas, ietilpst tās aglomerācijā.
Vēsture
Dibināta 988. gadā kā cietoksnis pēc Kijivas kņaza Vladimira pavēles, lai aizsargātu tās dienvidu robežas. Nosaukta pēc kņaza kristītā vārda «Vasīlijs» un sākotnēji dēvēta par Vasiļjevu. Tagadējo vārdu pilsēta ieguva, kad 1157. gadā nonāca kņaza Jurija Dolgorukija dēla Vasiļka pārvaldībā. 1586. gadā ieguva Magdeburgas tiesības, bet 1796. gadā — Krievijas apriņķa pilsētas tiesības.
Mangaļu jūrskola
Mangaļu jūrskola bija jūrskola, kas no 1876. līdz 1915. gadam darbojās Mangaļu pagasta Rīnūžos. Pēc audzēkņu skaita Mangaļu jūrskola bija lielākā jūrskola Krievijas Impērijā. Jūrskolas priekšnieki bija Jānis Breikšs un Alfrēds Žagers.
Vēsture
1891. gadā to pārveidoja par 3. kategorijas jūrskolu un sagatavoja tālbraucējus kapteiņus. Pēc 1902. gada Mangaļu jūrskola darbojās kā tālbraucēju jūrskola ar pievienotu sagatavošanas jūrskolu.
Sākoties Pirmajam pasaules karam, jūrskolu 1915. gadā evakuēja uz Rostovu pie Donas, tad uz Gelendžiku, kur Krievijas pilsoņu kara laikā 1920. gadā to slēdza. Jūrskolas ēka nodegusi kara laikā.
Skolotāji (1907)
Jānis Breikšs, Andrejs Verners, Alfreds Žagars, Ēriks Breikšs, Kārlis Rudze, Ernests Kalniņš, Boriss Vītoliņš.
Volters Matau
Volters Matau (en, dzimis, miris ) bija amerikāņu aktieris, komiķis un kinorežisors.
Matau piedzima kā Volters Džons Matovs Ņujorkā ebreju ģimenē. Viņa tēvs bija ukraiņu imigrants, bet māte lietuviešu imigrante.
Piedalījies arī tādās filmās kā "Šarāde" (1963), Hello, Dolly! (1969), A New Leaf (1971), Plaza Suite (1971), Charley Varrick (1973), The Sunshine Boys (1975), California Suite (1978) un Hopscotch (1980).
1962. gadā par lomu Brodvejas lugā A Shot in the Dark un 1965. gada lugā The Odd Couple saņēmis Tony balvu. Savas karjeras laikā saņēmis arī divas BAFTA kino balvas un Zelta globusa balvu. Par lomu seriālā The DuPont Show of the Week 1963. gadā nominēts Emmy balvai. 1982. gadā Matau piešķīra zvaigzni Holivudas Slavas alejā.
Kārlis Zariņš (dziedātājs)
Kārlis Zariņš (dzimis Rīgā, miris ) bija latviešu operdziedātājs, tenors.
Biogrāfija
Kārlis Zariņš ir dzimis 1930. gadā Rīgā strādnieku ģimenē. 1944. gadā pabeidzis Rīgas 33. septiņgadīgo skolu, mācījies Industriālajā politehnikumā un 23. vakarskolā. No 1955. līdz 1960. gadam mācījies Latvijas Valsts konservatorijā, pēc kuras beigšanas uzņemts LPSR Valsts operas un baleta teātra trupā.
1960. gadā stažējies Bulgārijā pie profesora Iļjas Josifova. Turpmākajos gados Kārlis Zariņš uzstājies daudzos PSRS un ārvalstu operteātros, no 1970. līdz 1980. gadam bijis ārštata solists Maskavas Lielajā teātrī. Karjeras laikā izpildījis ap 60 tenora partiju.
Kārlis Zariņš bija ilggadīgs Latvijas Mūzikas akadēmijas pasniedzējs, profesors LMA Vokālajā nodaļā.
Personīgā dzīve
No 1953. gada laulībā ar Regīnu Zariņu. Meita Zane gājusi bojā 2003. gadā. Miris pēc smagas slimības, izvadīts tika no Latvijas Nacionālās operas un baleta Lielās zāles.
Eds Beglijs
Edvards Džeimss Beglijs vecākais (en, dzimis, miris ) bija amerikāņu kino, televīzijas, teātra un radio aktieris.
Saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā" par sniegumu filmā Sweet Bird of Youth (1962). Iespējams, vislabāk pazīstams pēc lomas klasiskajā Sidnija Lūmeta filmā "Divpadsmit saniknotu vīru" (1957). Piedalījies arī filmā The Unsinkable Molly Brown (1964). Saņēmis Emmy balvas nomināciju par lomu seriālā Inherit the Wind.
Viņa dēls Eds Beglijs jaunākais arī ir pazīstams aktieris.
Kopjapo
Kopjapo (es, ) ir pilsēta Čīles ziemeļos. Tā atrodas Atakamas reģionā un ir šī reģiona administratīvais centrs. 2012. gadā Kopjapo dzīvoja 158 tūkstoši iedzīvotāju.
Kopjapo apkaimē atrodas bagātīgas sudraba un vara iegulas. 2010. gada 5. augustā vienas no raktuvēm iebruka, nosprostojot izeju 33 kalnračiem. Viņus visus izglāba 13. oktobrī (69 dienas vēlāk). Tas ir rekords.
Akūts koronārais sindroms
Akūts koronārais sindroms ir tādu saslimšanu (patoloģisku reakciju) kopums, kuras saistītas ar sirds muskulatūras traucējumiem vai nāvi nepietiekamas koronārās (vainagartēriju) asins plūsmas dēļ. Biežākie simptomi ir sāpes krūtīs, bieži vien iradiējot (izstarojot) uz kreiso roku, kā arī reiboņi un pastiprināta svīšana. Akūts koronārais sindroms var veidoties gan miokarda infarkta ar ST pacēlumu, gan miokarda infarkta bez ST pacēluma, gan stenokardijas rezultātā.
Patofizioloģija
Akūta koronārā sindroma pamatā ir aterosklerotisko plātnīšu izveide sirds koronārajos asinsvadus.Tās var dažādu iemeslu dēļ plīst un, aktivējoties asinsreces sistēmai, izveidojas trombs plīsuma vietā. Tas vēl vairāk samazina asins plūsmu caur koronārajiem asinsvadiem. Nepietiekamā plūsma noved pie sirds muskulatūras išēmijas un nāves (miokarda infarkta).
Pangas plīsums un erozija
Kā iemeslu trombozei var izšķirt pangas plīsumu vai eroziju.
Ateroskleroze ir slimība ar stabilu un nestabilu fāžu maiņu. Pēkšņas un neparedzamas izmaiņas simptomos ir saistītas ar pangas plīsumu. Tieksme plīst ir pangām ar lielu lipīdu serdi, mazu gludās muskulatūras šūnu blīvumu, lielu makrofāgu daudzumu, plānu fibrozo kapsulu.Pangas plīsums rodas dažādu iemeslu dēļ. Aktīvs plīsums ir saistīts ar makrofāgu proteolītisko enzīmu sekrēciju, novājinot fibrozo kapsulu, kas satur kopā pangu asinsvada sieniņā. Toties pasīvs pangas plīsums ir saistīts ar fizikālo spēku iedarbību fibrozās kapsulas vājākajā vietā — blakus esošās "normālās" sienas savienojuma vietā. Pangas stabilitāte ir atkarīga no sienas sprieguma, lipīdu serdes lokalizācijas, lieluma un sastāva, kā arī plūsmas iedarbības uz pangu. Kad panga plīst, trombs saistās ar pangas dziļākajiem slāņiem līdz lipīdu serdei
Bez pangas plīsuma arī pangas erozija ir viens no pamata mehānismiem pie akūta koronārā sindroma. Pangas eroziju biežāk novēro sievietēm, diabētiķiem un hipertensīviem pacientiem. Erozijas gadījumā trombs pielīp pie pangas virsmas.
Iekaisums
Fibrozajā kapsulā ir daudz kolagēns I, tādēļ tā var izturēt iestiepumu bez saplīšanas. Tomēr, ja tiek izjaukts līdzsvars starp kolagēna sintēzi, ko veicina augšanas faktori, un degradāciju, ko nodrošina no aktivētiem makrofāgiem izdalītie enzīmi — metaloproteināzes, tā var plīst. Turklāt gludās muskulatūras šūnu skaita samazināšanās var vājināt kapsulas audus un arī veicināt plīsumu. Pētījumos secināts, ka plīsušās pangās makrofāgu daudzums ir 6—9 reizes lielāks nekā stabilās pangās. Makrofāgu klātbūtne pierāda iekaisuma procesu pangu vietās.
Tromboze
Tromboze rodas pangas plīsuma vai erozijas vietā. Tā strauji izmaina asinsvada sašaurinājuma pakāpi, kas var beigties ar asinsvada daļēju vai pilnīgu slēgšanos (oklūziju). Pangas lipīdiem bagātā serde, ir ļoti trombogēna (izraisa trombozi), un tajā ir lielāka audu faktoru koncentrācija kā citiem pangas komponentiem
Faktori, kas iesaistīti sistēmiskajā hiperkoagulācijā ir hiperholesterinēmija, fibrinogenēmija, vājināta fibrinolīze un infekcija var sekmēt tromba veidošanos. Trombi, kas veidojas pie akūta koronārā sindroma, galvenokārt ir bagāti ar trombocītiem.
Trombs pangas plīsuma vietā var sadalīties arī sīkākās daļiņās, kas var aizceļot tālāk asinsritē un okludēt mazāka kalibra asinsvadus — arteriolas un kapilārus. Šie trombocītu emboli var radīt sīkas miokarda nekrozes bez koronārās artērijas oklūzijas.
Vazokonstrikcija
Trombos esošie trombocīti var atbrīvot vazokonstriktoras (asinsvadus sašaurinošas) vielas — serotonīnu un tromboksānu A2, kas izraisa vazokonstrikciju pangas plīsuma līmenī. Šis vazokonstriktorais efekts var īslaicīgi vēl vairāk samazināt asinsplūsmu.
Stare Mesto (Zlīnas apgabals)
Stare Mesto (cz) ir pilsēta Čehijā, Zlīnas apgabala Uherske Hradištes apriņķī, Slovācko reģionā, uz rietumiem no Uherske Hradištes pie Moravas upes. Ietilpst vienotā aglomerāvijā ar Kunovici un Uherske Hradišti.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz iespējams minēta 1131. gadā. Bija viens no Lielmorāvijas valsts centriem. Ilgu laiku pilsēta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. No 1954. līdz 1960. gadam un no 1972. līdz 1990. gadam ietilpa netālu esošās Uherske Hradištes sastāvā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Boba burgeri
Boba burgeri (en) ir ASV animācijas seriāls, kuru kanālam FOX izveidoja Lorens Bušārs. Seriāls paredzēts pieaugušo auditorijai, to rāda no. Šobrīd ir izveidotas 9 sezonas un 158 sērijas. Seriāls stāsta par hamburgeru ēstuves īpašnieku un viņa ģimeni, galvenās lomas tajā ieskaņojuši Harijs Džons Benžamins, Kristena Šāla, Dens Mintss, Jūdžīns Mirmans, Lerijs Mērfijs un Džons Robertss. Latvijā šo seriālu demonstrēja televīzijas kanālos LNT un TV6.
Vēbere
Vēbere var būt:
Masajuki Okano
Masajuki Okano (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Elisone Mičalka
Elisone Renē "Elija" Mičalka (en; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, dziedātāja, dziesmu autore un mūziķe. Viņa kļuva pazīstama ar lomu CW pārraidītajā televīzijas drāmā Hellcats. Tāpat filmējusies seriālā Phil of the Future, kā arī filmās Bandslam, Cow Belles, The Roommate un Zelta globusa balvai nominētajā Easy A. E. Mičalka kopā ar savu māsu Amandu Mičalku ir izveidojušas duetu 78violet.
Oskars Nīmeiers
Oskars Nīmeiers (Oscar Ribeiro de Almeida Niemeyer Soares Filho; dzimis, miris ) bija brazīliešu arhitekts.
Viņu uzskata par vienu no nozīmīgākajiem arhitektiem, kas attīstījuši moderno arhitektūru. Nīmeiers pazīstams kā sabiedrisko ēku projektētājs Braziljā, kas 1960. gadā kļuva par valsts galvaspilsētu. Tāpat sadarbojies ar citiem arhitektiem Apvienoto Nāciju Organizācijas vadības ēkas Ņujorkā projektēšanā. 1964. gada militārā apvērsuma laikā pameta valsti un atgriezās tajā 1985. gadā. 1988. gadā saņēmis Prickera arhitektūras balvu. Laikā no 1992. līdz 1996. gadam bijis Brazīlijas komunistiskās partijas prezidents. Karjeras laikā dizainējis apmēram 600 projektus. Miris 104 gadu vecumā.
Zasumuiža
Zasumuiža (de) bija Rīgas patrimoniālā apgabala muiža, kas atradās tagadējā Zasulauka apkaimē Pārdaugavā.
Līdz mūsdienām saglabājušās dažas klasicisma stila koka muižiņas ēkas Latvijas Universitātes Botāniskā dārza teritorijā Kandavas ielā 2.
Vēsture
Zviedru Vidzemes laikā 17. gadsimtā kādreizējās Zasumuižas vietā atradās birģermeistara Benkendorfa muiža. 18. gadsimtā Zasumuižas teritorija sniedzās no tagadējās Daugavgrīvas ielas līdz Zasulauka stacijai. Uzskata, ka senais Zasumuižas centrs atradies tagadējā LU Botāniskā dārza vietā, bet ēkas uz tagadējās Daugavgrīvas un Buļļu ielas stūra bija tā Zasumuižas daļa, ko 1765. gadā iegādājās latviešu uzņēmējs Jānis Šteinhauers. Šteinhauera papīrfabrikas jeb Zasumuižas dzirnavu muižiņas ēkas vēlāk pārveidoja vadmalas ražošanas vajadzībām un 1810. gadā atklāja Zasulauka vadmalas manufaktūru. Zasumuižas koka apbūve stipri cieta Rīgas priekšpilsētu dedzināšanas akcijā 1812. gada kara laikā. Pēc kara beigām Zasumuižas teritorijā uzcēla jurista K.G. Drēzdena un Volfšmita muižiņas ēkas. 1833. gadā manufaktūras ēkas nopirka Georgs Ādolfs Tīlo un uzņēmumu modernizēja, par dzinējspēku agrāko dzirnavu vietā uzstādot tvaika mašīnu.
20. gadsimta sākumā lielākā daļa Zasumuižas zemes tika sadalīta apbūves gabalos un pārdota. 1919. gadā Rīgas pilsētas administratīvajai teritorijai pievienoja vēl pēdējo Zasulauka teritoriju ārpus toreizējām Rīgas robežām.
Jānis Breikšs (skolotājs)
Jānis Breikšs (1850–1915) bija latviešu skolotājs, Mangaļu jūrskolas priekšnieks (1878—1915).
Dzīvesgājums
Dzimis 1850. gada 23. (7.) oktobrī Vecpiebalgas pagasta Kalna krogā Reiņa Breikša un viņa sievas Līzes ģimenē. Beidzis Baltijas skolotāju semināru Rīgā, bija skolotājs Cēsu pareizticīgo draudzes skolā, no 1878. gada vadīja Mangaļu jūrskolu.
Miris 1915. gada 21. augustā Veļikije Lukos, vadot jūrskolas pārcelšanu uz Rostovu pie Donas.
Cīņas sports 1952. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Cīņas sports 1952. gada vasaras olimpiskajās spēlēs bija viens no olimpiādes programmā iekļautajiem sporta veidiem. Tā sacensības notika Somijas galvaspilsētā Helsinkos — brīvajā cīņā no  20. līdz 23. jūlijam, grieķu-romiešu cīņā no 24. līdz 27. jūlijam. Kopā cīņas sportā tika sadalīti 16 medaļu komplekti.
Tipogrāfija
Tipogrāfija (grc, túpos — ‘druka’;, graphía — ‘attēls’), arī poligrāfija, ir mākslas forma, kā arī rūpniecības, tehnikas un amatniecības nozare, kurā notiek iespieddarbu gatavošana. Ar jēdzienu ‘tipogrāfija’ saprot arī tipogrāfijas uzņēmumu.
Kadzuaki Tasaka
Kadzuaki Tasaka (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Lisa (Abula pieteka)
Lisa (arī Lisas upe) ir Abula kreisā krasta pieteka Cēsu, Smiltenes un Valmieras novados.
Kadzuaki Tasaka
Nacionālā izlase
!Kopā||7||0
Lisa (Abula pieteka)
Izteka — uz dienvidiem no Gaiķiem. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Abulā augšpus Trikātas. Lielākās pietekas — Kaivu grāvis, Kaņupīte, Sīkuļu grāvis, Sužupīte, Vaiģupu upīte un Veģupīte. Tā caurtek Kāpiņu dīķim, Rozes dzirnavezeram, Dutkas ezeram, Pannas ezeram un Baznīcas ezeram. Lisu šķērso valsts autoceļi V298 (Cimze—Lisa), V323 (Liepa—Smiltene), P18 (Valmiera—Smiltene) un V196 (Valmiera—Brenguļi—Biksēja), tās krastos atrodas Rozes, Dzirkaļi, Dutka.
Krieviņš
Krieviņš var būt:
Vojcehs Ščensnijs
Vojcehs Tomašs Ščensnijs (pl; dzimis ) ir poļu futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, Polijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) pārstāv Itālijas A sērijas klubu Turīnas "Juventus".
Līdz 2015. gadam profesionāļa karjeru aizvadījis Anglijas līgu klubos. 2006. gadā pievienojās Londonas kluba Arsenal jaunatnes sistēmai, 2009. gadā tika iekļauts pirmajā komandā, vēlāk 2009.—2010. gadā tika izīrēts Pirmās Futbola līgas klubam Brentford. Pēc īres termiņa beigām atgriezās Arsenal un Anglijas Premjerlīgā aizvadīja vairāk nekā 100 spēles. 2015. gada jūlijā uz īres līguma pamata pievienojās Itālijas A sērijas klubam Roma. 2017. gada jūlijā pārgāja uz Turīnas "Juventus".
Sasniegumi
Arsenal
Juventus
Individuālie sasniegumi
1850. gadi
1850. gadi bija gadu desmits, kas sākās 1850. gada 1. janvārī un beidzās 1859. gada 31. decembrī.
FK Inkaras
FK Inkaras bija Lietuvas futbola klubs no Kauņas, kas spēlēja Lietuvas A līgā. Tas ir dibināts 1937. gadā, beidza pastāvēt 2003. gadā.
Valentīns Silamiķelis
Valentīns Silamiķelis (1924–2005) bija latviešu arhitekts, rakstnieks un politiski represētais. 1998. gadā viņš publicēja atmiņu un dokumentu grāmatu par Baltiešu leģionāru izdošanu "Ar Baltijas karogu izdotie", kuru izdeva arī zviedru un angļu valodās.
Dzīvesgājums
Dzimis Rīgā 1924. gada 26. augustā Antona un Mildas Silamiķeļu ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas 1. ģimnāzijā, Latvijas vācu okupācijas laikā darbojās jaunatnes patriotiskajā kustībā "Nacionālā sardze", kas dokumentēja padomju okupācijas laikā veiktos noziegumus.
1944. gada vasarā Silamiķeli iesauca latviešu leģiona 19. divīzijā. Kara beigās 1945. gadā viņš devās bēgļu gaitās uz Zviedriju, kur viņu internēja un vēlāk kopā ar citiem baltiešu karavīriem izdeva Padomju Savienībai un ieslodzīja filtrācijas nometnē. Pēc atbrīvošanas Silamiķelis no 1947. līdz 1951. gadam studēja arhitektūru Latvijas Valsts universitātē, taču atradās čekas uzraudzībā. Drīz pēc kāzām, 1950. gadā viņu denuncēja, 1951. gada 10. augustā apcietināja un piesprieda 25 gadu ieslodzījumu Gulaga nometnē Vorkutā par "Dzimtenes nodevību".
Pēc Staļina nāves 1955. gadā viņa sieva, ārste, pievienojās vīram izsūtījumā, un tā paša gada 15. oktobrī viņu atbrīvoja. Silamiķelim izdevās pabeigt pārtrauktās studijas, bet biogrāfijas dēļ viņam bija grūti atrast darbu arhitekta specialitātē. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas Zviedrijas valdība Silamiķeli uzaicināja apmeklēt Zviedriju, kur pieņemšanā pie karaļa viņš saņēma atvainošanos par izdošanu PSRS.
Miris 2005. gadā.
Parnons
Parnons (grc, el) ir kalnu grēda Grieķijā, Peloponēsas dienvidaustrumos. Stiepjas ap 100 km garumā no ziemeļrietumiem uz dienvidaustrumiem. Augstākā virsotne Megali Turla (1935 m). Grēdas ziemeļu daļa atrodas Arkādijas nomē, bet dienvidu daļa Lakonijas nomē. Daļa robežas starp tām iet pa Parnona grēdas kori.
Parnona grēdas rietumos atrodas Lakonijas līdzenums un Eirotas upes ieleja, bet grēdas austrumu nogāze nolaižas pie Argolīdas līča. Austrumu nogāze ir stāva, bet rietumu nogāze lēzena. Austrumu-rietumu virzienā grēdas platums augstākajā daļā sastāda 15-25 km. Parnona masīvu var dalīt trijās daļās. Galējā ziemeļu daļa ir pati augstākā, un tā sākot no Ano Dolianas ciema Ziemeļkinurijā stiepjas apmēram 30 km dienvidaustrumu virzienā līdz Platanaki kalnu pārejai. Platanaki jeb senā Glipija atrodas uz senā ceļa no Terapnas uz Dienvidkinuriju starp Megali Turla smaili (1935 m) un Psarisa smaili (1836 m). Grēdas augstums ziemeļos no 1100-1300 metriem smailes virzienā palielinās līdz 1600-1800 metriem. Ap 1750 metru augstumu stiepjas mežu zonas augšējā robeža, zem kuras izplatīti melno priežu un baltegļu meži, bet augstāk kalnu pļavas.
Tālāk jau līdz Kunupijas pārejai ap 22 km uz dienvidiem kalni paliek zemāki, nekā ziemeļu daļas grēda. Vēl tālāk uz deinvidaustrumiem pārējie 38 km kalni ir vēl zemāki. Dienvidu un dienvidaustrumu daļā pēc neliela baseina grēda turpinās apmēram 30 km garumā ne pārāk augstu paralēlu grēdu veidā, kas nobeidzas ar Kremidi ragu Egejas jūrā. Maleas pussalā Parnona kalni neiestiepjas.
Kalnus veido pārsvarā kaļķakmeņi un kristāliskie slānekļi. Parnona kalnos atrodas Peleta ala, kas ir piektā dziļākā ala Grieķijā (543 m), un vēl ir 360 m dziļā Propantes ala.
Edvards Smits
Edvards Džons Smits (en; dzimis, miris ) bija angļu jūras spēku rezerves virsnieks, kas bija vairāku White Star Line kuģu kapteinis. Bijis arī kapteinis vienīgajā kuģa "Titāniks" kuģojumā, kurā tas nogrima. Bojā gāja arī pats kapteinis Smits, lai gan viņa līķis pēc katastrofas netika atrasts.
Tošihide Saito
Tošihide Saito (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||17||0
Irpiņa
Irpiņa ir pilsēta Ukrainā, Kijivas apgabalā. Izvietojusies apgabala vidusdaļā Irpiņas upes krastā 8 km no valsts galvaspilsētas un apgabala centra Kijivas, ietilpst tās aglomerācijā. Irpiņas pilsētas padomei pakļauti Vorzeļas, Hostomeļas un Kocjubinskes pilsētciemati (kopā 86,28 km², 74 496 iedzīvotāji).
Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta ap 1900. gadā pie tāda paša nosaukuma dzelzceļa stacijas līnijā Kijiva—Koveļa pie Irpiņas upes. Sākotnēji attīstījās kā vasarnīcu ciemats, pilsētas tiesības ieguva 1956. gadā.
Pamira-Alaja sistēma
Pamira-Alaja sistēma (tg; fa; uz) ir kalnzeme Centrālāzijā. Aizņem visu Tadžikistānas teritoriju, iestiepjoties Kirgizstānā ziemeļos, Uzbekistānā un Turkmenistānā rietumos, Afganistānā dienvidos un Ķīnā austrumos. Veidojas no trijām galvenajām daļām: Hisora Alaja ziemeļrietumos, Pamira dienvidaustrumos un Tadžikijas depresijas starp tām. Sistēmas lielākā pēc platības un augstākā daļa ir Pamirs ar tā augstāko virsotni Konguru.
Brazīlijas valdnieku uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Brazīlijas valdnieki kopš 1815. gada, kad tika izveidota Apvienotā Portugāles, Algarves un Brazīlijas Karaliste līdz 1889. gadam, kad beidz pastāvēt Brazīlijas Impērija.
Uzskaitījums
=== Apvienotā Portugāles, Algarves un Brazīlijas Karaliste (1815–1822)  ===
1840. gadi
1840. gadi bija gadu desmits, kas sākās 1840. gada 1. janvārī un beidzās 1849. gada 31. decembrī.
2021. gada Smiltenes novada domes vēlēšanas
'''2021. gada Smiltenes novada domes vēlēšanas''' notika 2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Smiltenes novada domē tika ievēlēti 15 deputāti. Vēlēšanās piedalijās 6 kandidātu saraksti, kas kopā sastāvēja no 104 kandidātiem.
Vēlēšanu norise
Smiltenes novadā atradās 17 vēlēšanu iecirkņi. Apes pilsētā varēja nobalsot Apes Tautas namā, Bilskas pagastā varēja nobalsot Birzuļu Tautas namā (nepieejams cilvēkiem ar kustību traucējumiem) un Bliskas Pašvaldības mājā, Blomes pagastā varēja nobalsot Blomes pamatskolā (nepieejams cilvēkiem ar kustību traucējumiem), Brantu pagastā varēja nobalsot SIA "Vidzemīte" administratīvajā ēkā (nepieejams cilvēkiem ar kustību traucējumiem), Drustu pagastā varēja nobalsot Drustu Tautas namā, Gaujienas pagastā varēja nobalsot Gaujienas Tautas namā (nepieejams cilvēkiem ar kustību traucējumiem), Grundzāles pagastā varēja nobalsot Grundzāles pagasta Kultūras namā, Launkalnes pagastā varēja nobalsot Launkalnes pagasta Tautas namā, Palsmanes pagastā varēja nobalsot Palsmanes Kultūras namā, Raunas pagastā varēja nobalsot Raunas vidusskolā, Smiltenes pagastā varēja nobalsot Kalnamuižas Sporta zālē (nepieejams cilvēkiem ar kustību traucējumiem), Smiltenes pilsētā varēja nobalsot Smiltenes pilsētas kultūras centrā un Smiltenes Sporta skolā (nepieejams cilvēkiem ar kustību traucējumiem), Trapenes pagastā varēja nobalsot Trapenes Kultūras namā (nepieejams cilvēkiem ar kustību traucējumiem), Variņu pagastā varēja nobalsot Variņu Tautas namā un Virešu pagastā varēja nobalsot Virešu Saieta namā, bet Apes pagastā neatradās neviens iecirknis.
Oficiālajā vēlēšanu dienā, sestdienā,, iecirkņi bija atvērti no pulksten 7ː00 līdz 20ː00 (LAT) , bet ikkatrā iecirknī vēlētājs varēja arī balsot iepriekš — gan pirmdienā, , no pulksten 16ː00 līdz 20ː00 (LAT) , gan ceturtdienā, , no pulksten 9ː00 līdz 16.00 (LAT) , gan arī piektdienā, , no pulksten 13ː00 līdz 20ː00 (LAT).
Šajā novadā balsstiesīgais vēlētājs varēja nobalsot jebkurā iecirknī, jo vēlētāju noteikšanai tika izmantoti iepriekš sastādīti vēlētāju saraksti. COVID-19 pandēmijas dēļ iecirkņos bija jāievēro dažādi epidemioloģiskās drošības pasākumi, kā, ierodoties iecirknī, bija jāvelk sejas maska, jāievēro divu metru distance no citiem cilvēkiem un jādezinficē rokas, papildus arī tika ieteikts uz vēlēšanām nākt ar savu pildspalvu.
Balsošanas sistēma
Latvijas Pašvaldības domes vēlēšanu likums nosaka, ka pašvaldības tiek ievēlētas vienlīdzīgās, tiešās, aizklātās, brīvās un proporcionālās vēlēšanās, piešķirot vietas partijām, kuras iegūst vismaz 5% balsu pēc Vebstera—Senlagē metodes. Vēlēšanas parasti notiek reizi četros gados, jūnija pirmajā sestdienā, bet Saeimai ir tiesības pieprasīt ārkārtas vēlēšanas. Ja notiek ārkārtas vēlēšanas un līdz iepriekšējās domes termiņa beigām ir vairāk par diviem mēnešiem, bet mazāk par diviem gadiem, tad domi ievēl uz pagarinātu laiku — līdz aiznākamajām noteiktajām pašvaldību vēlēšanām, savukārt ja ir vairāk par diviem gadiem, tad uz saīsinātu laiku — līdz nākamajām noteiktajām pašvaldību vēlēšanām.
Novada domē tiek ievēlēti 15 deputāti, ja iedzīvotāju skaits administratīvajā teritorijā ir zemāks par 30 000.
Tiesības piedalīties Smiltenes novada domes vēlēšanās bija Latvijas un citu Eiropas Savienības (ES) dalībvalstu pilsoņiem, sākot no 18 gadu vecuma, kuriem bija reģistrēta dzīvesvieta Smiltenes novada administratīvajā teritorijā 90 dienas pirms vēlēšanu dienas, vai kuriem Smiltenes administratīvajā teritorijā piederēja nekustamais īpašums. Lai apliecinātu vēlētāja identitāti bija jānorāda derīga ES pilsoņa pase vai personas apliecība (eID karte).
Kandidātu saraksti
tika izlozēti sarakstu kārtas numuri.
Ievēlētie deputāti
Vēlēšanu rezultāti tika uzzināti pēc visu vēlētāju balsu saskaitīšanas, un ievēlēto deputātu saraksts bija pieejams pēc vēlēšanu rezultātu apstiprināšanas.
Stevans Horvats
Stevans Horvats (sr; dzimis, miris ) bija serbu grieķu-romiešu stila cīkstonis, 1968. gada vasaras olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvējs.
Biogrāfija
Stevans Horvats piedalījās 1960. gada olimpiskajās spēlēs Romā un 1964. gadā Tokijā vieglā svara kategorijā (līdz 70 kg), abās reizēs izcīnot ceturto vietu. 1968. gada olimpiādē Meksikā finālā viņš zaudēja Japānas cīkstonim Munedzi Munemuram, tomēr bija apmierināts ar sudraba medaļu.
Viņš izcīnīja zelta medaļas pasaules čempionātos Helsingborjā (Zviedrijā, 1963) un ASV pilsētā Toledā (1966). Otrais bija Jokohamā 1961. gadā, Toledo 1962. gadā un Tamperē 1965. gadā.
Viņš uzvarēja Vidusjūras spēlēs Beirūtā 1959. gadā un Tunisā 1967. gadā, bija ceturtais Neapolē 1963. gadā. Viņš ieņēma otro vietu pirmsolimpiādes turnīros Tokijā 1963. gadā un Mehiko 1967. gadā. Trīs reizes viņš izcīnīja zelta medaļu Balkānos, 1960. gadā Burgasā, 1961. gada Atēnās un 1962. gada Skopjē, 1959. gadā Bukarestē bija otrais, bet 1958. gadā — Stambulā trešais.
Acoustic Hearts of Winter
Acoustic Hearts of Winter ir amerikāņu grupas 78violet otrais studijas albums. Tas tika izdots sadarbībā ar Hollywood Records. Vairākums albuma dziesmu ir reliģisko Ziemassvētku dziesmu kaverversijas. Albums saņēma galvenokārt pozitīvas kritiķu atsauksmes.
Anete Beninga
Anete Beninga (en; dzimusi ) ir amerikāņu kino un teātra aktrise. Savas karjeras laikā saņēmusi vairākus apbalvojumus, tai skaitā BAFTA balvu un divas Zelta globusa balvas, kā arī nominēta Emmy balvai, divām Tony balvām un četrām Amerikas Kinoakadēmijas balvām. 2006. gadā Beningai piešķīra zvaigzni Holivudas Slavas alejā.
Savu aktrises karjeru teātri uzsākusi 1980. gadu sākumā. 1987. gadā debitējusi Brodvejas teātrī. Kino debitējusi ar lomu filmā The Great Outdoors (1988). Par lomām filmās The Grifters (1990), "Amerikāņu skaistums" (1999), Being Julia (2004) un "Bērniem viss kārtībā" (2010) tikusi nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai. Citas Beningas pazīstamākās lomas ir filmās "Valmonts" (Valmont, 1989), "Pastkartes no kraujas" (Postcards from the Edge, 1990), Bugsy (1991), "Ričards III" (Richard III, 1995), "Amerikas prezidents" (The American President, 1995), Ginger & Rosa (2012), "20. gadsimta sievietes" (2016), Film Stars Don't Die in Liverpool (2017), The Seagull (2018), "Kapteine Mārvela" (2019) un The Report (2019).
Johans Rūdolfs Adolfi
Johans Rūdolfs Adolfi (de, dzimis, miris ) bija vācbaltiešu ārsts un šahists.
Dzīves stāsts
Dzimis Cēsīs pilsētas ārsta ģimenē. No 1872. gada līdz 1881. gadam mācījies Bērzaunes ģimnāzijā. Pēc tam studējis Tērbatas Universitātē. To beidzis 1887. gadā, iegūstot ārsta (Dr. med.) profesiju. Kļuvis par ārstu, Adolfi uzsācis savas darba gaitas Nītaurē, tad no 1890. līdz 1895. gadam strādājis Kandavā. Šai laikā praktizējies arī Berlīnes un Getingenes Universitāšu klīnikās. No 1895. gada augusta strādājis Jelgavā un vasarās arī Ķemeros. Būdams labs šahists, viņš 1899. gada aprīļa beigās piedalījies 1. Baltijas Šaha savienības kongresa blakusturnīrā, iegūstot dalītu 4. godalgu.
1899. gada jūnijā viņš devās uz Tālajiem Austrumiem un tur kā Krievijas dzelzceļa ārsts nostrādāja dažādās vietās sava darba mūža lielāko daļu. Par saviem piedzīvojumiem Tālajos Austrumos laikrakstos un medicīniskos žurnālos publicējis vairākus aprakstus.
1923. gadā viņš atgriezās Rīgā un dzīvoja kā pensionēta privātpersona.
Krēsle (upe)
Krēsle (arī Krēslīte) ir upe Latvijā, tā ietilpst Daugavas baseinā un ir viena no Aiviekstes labā krasta pietekām.
Krēsles izteka atrodas uz austrumiem no Pudinavas, tek cauri Rēzeknes novada Gaigalavas pagastam un ietek Aiviekstē Lubāna mitrāja teritorijā.
Haljalas pagasts
Haljalas pagasts (et) ir viena no 8 Igaunijas Rietumviru apriņķa pašvaldībām tā ziemeļrietumos daļā. Pašvaldībā ietilpst 2 lielciemi (Haljala, Vezu) un 72 ciemi. Izveidots 2017. gada teritoriālās reformas laikā, apvienojot Haljalas un Vihulas pagastus. Robežojas ar Somu līci ziemeļos, Viru-Nigulas pagastu austrumos, Rakveres pagastu dienvidaustrumos, Kadrinas pagastu dienvidos, kā arī Harju apriņķa Kūsalu pagastu rietumos.
Kutinirpāka
<mapframe text="Kutinirpākas nacionālais parks" width=290 height=290 zoom=4 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q1327341" } Kutinirpākas nacionālais parks (en, iu, Quttinirpaaq Mirnguisirvimi Kanatami) ir Kanādas otrs lielākais un vistālāk ziemeļos izvietotais nacionālais parks. Atrodas Kanādas Arktiskā arhipelāga Elsmīra salas ziemeļos. Parka nosaukums inuitu valodā nozīmē ‘Pasaules virsotne’.
Vēsture
Aizsargājamā teritorija dibināta 1988. gadā kā Elsmīra salas nacionālā parka rezervāts (Ellesmere Island National Park Reserve). 1999. gadā pēc Nunavutas nodibināšanas nosaukums mainīts uz Kutinirpāku. 2000. gadā reorganizēts par nacionālo parku.
Infrastruktūra
Nacionālā parka teritorijā vāji attīstīta infrastruktūra. Kanādas Parku pārvalde uztur parka teritorijā trīs uzraugu stacijas ar vietējiem lidlaukiem — Tankarifjordu, Kempheizenu un Vordhantailendu. Caur šīm stacijām tiek organizēta tūristu plūsma parkā. Izstrādāti divu kājnieku tūrisma maršruti starp Tankari fjordu un Heizena ezeru un pa apkārtējiem ledājiem.
Balzambumbieris
Balzambumbieris (Momordica charantia), arī rūgtā melone vai harantu momordika, ir ķirbju dzimtas vīteņaugs. Balzambumbiera dabiskais izplatības areāls ir Indija. Ir reģistrēts, ka 14. gadsimtā to audzēja Ķīnā. Mūsdienās to plaši kultivē galvenokārt tropu un subtropu joslā visā pasaulē, jo tā augļi ir ēdami. Tas tiek izmantots arī kā ārstniecības augs.
Burža
Jūlijs Cēzars šo nosauca par vienu no skaistākajām pilsētām Gallijā. Kārlis Lielais nosauca Buržu par Akvitānijas provinces galvaspilsētu. Simtgadu kara laikā te dzīvoja Šarls VII no 1422. līdz 1437. gadam, Žanna d'Arka te pavadīja ziemas (1429—1430). Luijs XI 1463. gadā dibināja universitāti, kas tika slēgta Franču revolūcijas laikā. Buržā Žans Kalvins pievērsās Mārtiņa Lutera idejām.
12. gadsimta beigās tika sākta gotiskas katedrāles celtniecība. 1992. gadā Buržas katedrāle tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Vēl ievērojama ir Žaka Kera (Jacques Cœur) pils.
Pilsētā atrodas sieviešu basketbola klubs CJM Bourges Basket, kurā spēlējušas vairākas latviešu basketbolistes.
Krogaskols
Krogaskols, arī Krāgaskalns, ir ciems Alūksnes novada Alsviķu pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas autoceļu P34 un P39 krustojumā. Krogaskolā atrodas Krāgaskalna pusmuižas apbūve, kas ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.
Vekšes-Krūneberjes lidosta
Vekšes-Krūneberjes lidosta (sv) ir starptautiska lidosta Zviedrijas dienvidos, 10 kilometrus uz ziemeļrietumiem no Vekšes centra.
Neskaitot čarterlidojumus, lidostā regulārus pasažieru aviopārvadājumus 2019. gadā nodrošināja aviosabiedrības BRA Braathens Regional Airlines, KLM, Ryanair, Wizz Air. Visu sezonu lidojumi notiek uz 4 valstīm (Polija, Nīderlande, Ziemeļmaķedonija, Zviedrija), bet sezonāli - vēl uz 3 valstīm (Bosnija un Hercegovina, Spānija, Vācija).
Čārlzs Simičs
Čārlzs Simičs (īstajā vārdā Dušans Simičs, dzimis 1938. gada 9. maijā Belgradā, miris 2003. gada 9. janvārī ASV, Ņūhempšīras štatā) bija serbu izcelsmes amerikāņu dzejnieks.
Biogrāfija
Kara laikā kopā ar ģimeni devies bēgļu gaitās. 1954. gadā emigrējis uz ASV, tur viņa ģimene apmetās Čikāgā. Studējis Ņujorkas Universitātē.
Pirmais dzejoļu krājums What the Grass Says ("Ko saka zāle") iznāk 1967. gadā. Izdevis daudzus dzejoļu krājumus angļu valodā, par izlasi Selected Poems 1963-1983 ("Dzejas izlase 1963-1983", 1985) un dzejoļu krājumu Unending Blues ("Nebeidzamais blūzs", 1986) nominēts Pulicera balvai. Šo prēmiju saņēmis par dzejprozas krājumu The World Doesn't End ("Nav gala pasaulei", 1989).
Atdzejojis angļu valodā dienvidslāvu autoru dzeju (Vasko Popa, Milorads Pavičs, Tomažs Šalamuns). Par Vasko Popas grāmatu saņēmis Amerikas PEN centra tulkotāju balvu (1980).
Par ieguldījumu amerikāņu dzejā saņēmis arī Vollesa Stīvena balvu (2007) un Roberta Frosta medaļu (2011).
Č. Simiča dzeju latviski atdzejojuši Gunars Saliņš, Maija Meirāne un Jānis Elsbergs. 2013. gadā latviski izdots krājums "Nav gala pasaulei" Kārļa Vērdiņa atdzejojumā. Amanda Aizpuriete tulkojusi Č. Simiča eseju "Dzeja un pieredze".
Konajeva
Konajeva (kk) ir pilsēta Kazahstānā, Almati apgabala centrs. Atrodas Iles upes krastā pie Kapšaghaja ūdenskrātuves 56 km uz ziemeļiem no Almati.
Vēsture
Dibināta 1970. gadā ar nosaukumu Kapšaghaja (Қапшағай) kā Kapšaghajas HES būvnieku un enerģētiķu pilsēta. 2000. gados kādreiz industriālā pilsēta attīstījās kā kūrorts un azartspēļu centrs. 2022. gada 3. maijā pilsēta pārdēvēta tagadējā vārdā par godu kādreizējam Kazahijas PSR komunistiskās partijas centrālkomitejas pirmajam sekretāram (1964—1986) Dinmuhammedam Konajevam. Kopš 2022. gada 8. jūnija apgabala centrs.
Istabai
SIA Istabai ir Latvijas uzņēmums, kas izstrādā viedās mājas risinājumus. Tas ietilpst uzņēmumu grupā Draugiem Group. Uzņēmums dibināts 2012. gada 4. jūnijā.
Uzņēmums piedāvā viedās mājas risinājumus mājokļu apkurei, dažādu ierīču vadībai, elektrības patēriņa kontrolei u. c. Istabai produkcijas izplatīšanu veic arī uzņēmumi Latvenergo (Elektrum) un Lattelecom (tet).
Istabai ierīces darbojas īpaši izstrādātā bezvadu protokolā ar frekvenci 868 MHz līdz 30 m rādiusā no bāzes stacijas.
Kara māksla
"Kara māksla" (, Sūnzǐ bīngfǎ — ‘Suņdzi traktāts’) ir Džou dinastijas valdīšanas laikā uzrakstīts militārais traktāts, par kura autoru uzskata Suņdzi — augsta ranga karaspēka ģenerāli, stratēģi un taktiķi. Teksts ir sarakstīts 13 nodaļās, kur katrā ir aplūkots kāds no karošanas aspektiem. Šī grāmata savā laikā tika uztverta kā militārās stratēģijas un taktikas rokasgrāmata.
Bauņu muiža
Parks aizņem 43 hektārus un stiepjas vairāku kilometru garumā līdz Meitu kalnam un Meitu dīķim, no 18. gadsimta saglabājušās garās alejas, lielie dīķi, lapegļu stādījumi.
Kara māksla
1772. gadā darbs pirmo reizi tika pārtulkots franču valodā — kādā no eiropiešu valodām.
Bauņu muiža
Vēsture
Bauņu muiža dibināta Zviedru Vidzemes laikā 1638. gadā. Pēc Vidzemes inkorporācijas Krievijas Impērijas sastāvā Bauņu muižu uzdāvināja Aleksandram Rumjancevam, kurš to 1747. gadā pārdeva Joahimam Johanam fon Zīversam. Viņa dēls Jakobs Johans fon Zīverss pēc atgriešanās no diplomātiskā dienesta Londonā un piedalīšanās Septiņgadu karā Bauņu muižā 1770.-1780. gados uzbūvēja vienu no skaistākajām tā laika Vidzemes pilīm angļu "lauku māju" stilā. Pēc nāves viņu apglabāja Bauņu muižas īpašnieku kapličā Jēkaba kalnā zem paša stādītām lapeglēm. Bauņus mantoja viņa meita Katrīna, kas bija precējusies ar ģenerālleitnantu Kārli fon Gincelu. 1844. gadā muižu pārņēma viņu dēls Kārlis fon Gincels, kurš savukārt to 1861. gadā nodeva dēlam Artūram fon Gincelam. Šajā laikā notika kungu mājas pārbūves un modernizēšanas darbi, tai skaitā ēdamzāles apšūšana ar neorenesanses sienu un griestu paneļiem, logu nomaiņa, parka puses balkona pārbūve. Pēdējais Bauņu muižas īpašnieks bija Arvēds fon Gincels, kurš muižu zaudēja 1920. gadā.
19. gadsimtā Bauņu muižas kompleksā ietilpa kungu “vasaras māja”, kalpotāju dzīvojamā ēka, staļļi, klētis, brūzis, dzirnavas, kalve, moderniecība, putnu māja, veļas mazgātava, rija, krogs, parka sarga namiņš ar salmu jumtu. 1865. gadā pie Bauņu muižas Jēkaba kalna notika Vidzemes otrā latviešu dziesmu diena (pirmā latviešu dziesmu diena notika Dikļos 1864. gadā). Pēc 1920. gada agrārās reformas Bauņu muižas centru iznomāja Matīšu lauksaimniecības biedrībai, kas ap 1930. gadu pils vidusdaļu nojauca. Pēc Otrā pasaules kara bijušajā muižas centrā atradās kolhoza “Matīši” “Robežnieku” mājas. Pašreiz muižas kungu māja ir privatizēta, no pils daļēji saglabājušies tikai gala spārni, sākts izkopt parku. Vienā no gala korpusiem notiek remonts. Grāfa J. J. fon Zīversa kapa piemineklis Jēkaba kalniņā nav saglabājies.
Apraksts
Pēc Bauņu mūra pils pabeigšanas mācītājs Gustavs Bergmanis 1787. gadā jūsmīgi aprakstīja muižas pili un parku: "Centrālā celtne un paviljoni ir divstāvīgi, visu pili sedz ar eļļu krāsots skārda holandiešu jumts. Viss šeit ir regulārs un gaumīgs, nekur nejūt disonansi. Te atrodas zāles un telpas, kas apgleznotas un gaumīgi apmēbelētas. Sānu korpusā uz ģipša sienām var redzēt burvīgas Patersena ainavas. Te atrodas arī dārgu vara grebumu kolekcija, izmeklēta bibliotēka, kurā bez liela grāmatu daudzuma, kas attiecas uz dārza mākslu un ainavām, atrodami arī labākie vācu, angļu un franču darbi, kuri cēlajam īpašniekam dara godu un apliecina viņa Anglijā, Francijā, Vācijā un Itālijā iegūtās zināšanas."
".. Angļu gaumē celtās Bauņu mūra pils novietojums un izveids atstāj lielisku iespaidu. No vienas puses, šī celtne guļ iepretī 2 jūdzes garam un 1 jūdzi platam dīķim. Ieeju rotā jonisks portiks. Viss pils laukums ir proporcionāli ietverts ar augstām mūra ēkām, kas kopā dod plaukstošas un labi apbūvētas pilsētiņas iespaidu. Aizmuguras puse skatās uz dārzu, kurā iekļūst cauri arkādei pa kāpnēm, kas ved lejup no pils. Te acīm paveras nepārredzami gara puķu pļava, kur starp citiem ziediem apbur un ar savu smaržu gaisu pilda apmēram simts dažādu neļķu šķirņu.
Blakus šai puķu pļavai ir jauks dīķis, kurā peld gulbji un kura vidū no ūdens paceļas sala. Ja dodas tālāk, nonāk pie čalojoša ūdenskrituma, kur var atrast atpūtas solus un peldu vietu. Strauts, kurš izveidots ar kaskādēm, izlocās cauri dārzam, tajā redz tumšas, ēnainas ejas, solu, kas novietots zem augstiem, cienīgiem kokiem. Maigi burbuļojošais strauts ietek lielā ūdens baseinā uz lielā pils laukuma, kur aci priecē iespaidīga sala. Pēc tam ūdens traucas uz tuvējām mūra dzirnavām, kuru šalkšanai arī piemīt savs jaukums, lai pēc tam aiztecētu tālāk uz Burtnieku ezeru. Ja strautam seko gar kaskādēm, tad ierauga pakalnu, kas apstādīts angļu gaumē ar dažādām koku šķirnēm. Pa vēsu eju, ko veido liepu stādījumi, nonāk līdz nolīdzinātam paaugstinājumam, kas apstādīts ar skaistiem kokiem un rotāts ar plašu, no liepām veidotu paviljonu, no kura paveras skats uz dārzu. No šī pakalna nokāpj lejā uz Valmieras–Mazsalacas lielceļa, kas dārzu sadala divās daļās. Ceļotāji pārbrauc pāri tiltam, kur paveras ļoti skaists skatu punkts. Vienā pusē Burtnieku muiža, ezers, Burtnieku baznīca gotiskā stilā, priekšā dārzs un pils. Skatiens pārslīd taisnajai bērzu alejai, aiz kuras zināmā attālumā redzamas Bauņu muižas mūra celtnes lopiem. Ceļa otrajā pusē sākas angļu parks, par kuru var staigāt stundām. Šeit paveras pieci gari, ļoti plati un dziļi kanāli ar astoņām rindām augstu majestātisku bērzu. Ik brīdi var nonākt pie izpriecu mežiņiem un krūmu puduriem.
Pēc tam, kad pa šīm alejām iets kādus tūkstoš soļus, nonāk pie Jēkaba kalna. Tur ir burbuļojoši avoti, pakalniņi, kas apstādīti ar kokiem, salas, pussalas, grotes, soli, ūdenskritumi, skārda telts, sēdekļi, krūmāji un tūkstošiem dažādu sugu koku. Tūkstoš soļu tālāk atrodas Meitu kalns, ar dažādiem kokiem apstādīts uzkalns. No šejienes strauts tek uz kanāliem, veido dārza kaskādes un piegādā svaigu ūdeni dīķiem pils priekšā, lai pēc tam ietecētu lielajā ūdenskrātuvē pie dzirnavām. Dārzā pie augstā dārza mūra redz daudz augļu kokus, vīnogulājus un firziķus, baltos zīdkokus, cirptu liepu dzīvžogus, stādījumu ejas, paviljonus, pāris zaļo kabinetu, terases un solus. 1786. gadā šeit brīvā dabā tika izaudzētas melones, kuras pilnīgi nogatavojās. Te arī diezgan daudz ciedru, kas izaudzēti no sēklām. Angļu dārza stādījumi sastāv no sausseržiem, ceriņiem, jasmīniem, akācijām, rozēm, plūškokiem, gobām, pīlādžiem, krūkļiem, bērziem, eglēm, kļavām, priedēm, paegļiem, liepām u. c. Pavasarī te ir izskatīga puķu pļava no hiacintēm, dzeltenajām un baltajām narcisēm, tulpēm, ko katru gadu īpaši pasūta. Šeit muižā strādā savs dārznieks, lai gaume, acs un deguns vienmēr tiktu apmierināts, un visur daba ir tiktāl pakļauta gaumei, cik vien tas ir iespējams."
Vagners Lopišs
Vagners Lopišs (ja), agrāk Vagners Augustu Lopišs (pt; dzimis ), ir Brazīlijā dzimis bijušais Japānas futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||20||5
FK Sirijus
FK Sirijus bija Lietuvas futbola klubs no Klaipēdas, kas spēlēja Lietuvas A līgā. Tas ir dibināts 1973. gadā, beidza pastāvēt 1998. gadā.
Pērlhārbora
Pērlhārbora (en) ir lagūnas osta Havajās, ASV. Lielākā daļa ostas ir ASV Jūras kara flotes dziļūdens jūras bāze. Tāpat šeit atrodas ASV Klusā okeāna flotes vadība. Japānas impērija bombardēja Pērlhārboras militāro bāzi, kas kļuva par argumentu, lai ASV iesaistītos Otrajā pasaules karā. Pērlhārbora ir 5304 hektārus liela, tā tika uzbūvēta 1911. gadā.
Muhammads Mursī
Muhammads Mursī Īsa el Ajjāts (ar; dzimis, miris ) bija ēģiptiešu politiķis, Ēģiptes prezidents (2012—2013).
Izglītību ieguvis Kairas Universitātē un Dienvidkalifornijas Universitātē ASV. Laikā no 2000. līdz 2005. gadam bijis Ēģiptes parlamenta apakšpalātas loceklis, kā arī vadošais Musulmaņu brālības biedrs. 2011. gadā kļuva par jaundibinātās Brīvības un taisnības partijas vadītāju. Morsī bija partijas kandidāts 2012. gada maijā—jūnijā notikušajās prezidenta vēlēšanās. 2012. gada 24. jūnijā viņš tika paziņots par vēlēšanu uzvarētāju ar 51,7% balsu. Viņš kļuva par pirmo demokrātiski ievēlēto Ēģiptes prezidentu valsts vēsturē. Amatā stājās. 2013. gada valsts apvērsuma rezultātā viņš tika gāzts no amata. 2015. gadā piespriests nāvessods par viņa lomu masveida cietumnieku bēgšanā 2011. gadā.
Mira tiesas sēdes laikā 2019. gada 17. jūnijā.
1830. gadi
1830. gadi bija gadu desmits, kas sākās 1830. gada 1. janvārī un beidzās 1839. gada 31. decembrī.
Anastasija Savina
Anastasija Savina (ru; dzimusi Maskavā) ir Krievijā dzimusi starptautiskā lielmeistare šahā (2010), kas kopš 2022. gada pārstāv Franciju.
Biogrāfija
Daudzkārtējā Krievijas junioru šaha čempionātu uzvarētāja dažādās vecuma grupā: U14 - 2006. gadā, U18 - 2009. gadā, U20 - 2011. gadā. Pārstāvējusi Krieviju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos, kuros izcīnījusi sudraba (Eiropas junioru čempionāts U10 vecuma grupā 2002. gadā) un bronzas (Pasaules junioru čempionāts U16 vecuma grupā 2008. gadā) medaļas.
2009. gadā kļuvusi par Maskavas pilsētas sieviešu šaha čempionāta sudraba laureāti. 2012. gadā izcīnījusi 2. vietu starptautiskā sieviešu šaha turnīrā Benidormā (Spānija, uzvarējusi Sopiko Guramišvili). 2013. gadā Universiādē Kazaņā izcīnījusi sudraba medaļu komandu vērtējumā un dalījusi 1.-2. vietu ar Sopiko Guramišvili starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā Linaresā (Spānija). 2014. gadā Lionas starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā ieņēmusi 2. vietu aiz uzvarētājas Deimantes Daulītes.
2017. gadā Teherānā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā uzvarējusi Moniku Socko, bet 2. kārtā zaudējusi Šeņai Janai.
Pārstāvējusi Krievijas komandu Pasaules šaha olimpiādē, kurā piedalījusies 2010. gadā.
Kopš 2022. gada šaha turnīros pārstāv Franciju.
Par panākumiem turnīros FIDE 2010. gadā Savinai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu, bet 2007. gadā - starptautiskā meistara nosaukumu vīriešiem (IM).
Takaši Šimoda
Takaši Šimoda (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||1||0
Līdsas un Liverpūles kanāls
Līdsas un Liverpūles kanāls (pl) ir 204 kilometrus garš 18. gadsimtā izrakts kanāls Anglijas ziemeļos, kas savieno Līdsu un Liverpūli.
Kanālam, kas šķērso Peninu kalnus, ir 91 slūžas, tam ir nelieli atzari. Tas savieno Ziemeļjūras baseina Ēras upi ar Liverpūles ostu. Kanāls sākts rakt 1770. gadā un jau 1774. gadā sākta tā daļēja ekspluatācija. Pabeigts 1816. gadā. 1822. gadā Līdsas un Liverpūles kanāls paplašināts. Liverpūlē tas papildināts vēl 21. gadsimtā.
Kosa (ciems)
Kosa (agrāk arī Čankas) ir apdzīvota vieta Cēsu novada Skujenes pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļā autoceļu P3 un P31 krustojumā 3 km no pagasta centra Skujenes, 22 km no «Ausmās» un 89 km no Rīgas.
Insomniatic
Insomniatic ir amerikāņu grupas 78violet trešais studijas albums. Tas tika izdots sadarbībā ar Hollywood Records, Apvienotajā Karalistē un Itālijā tas tika izdots dažus mēnešus vēlāk un ar jaunu vāka noformējumu. Šis ir pēdējais grupas albums, kas tapis sadarbībā ar Hollywood Records.
Kosa (ciems)
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Kosas muižas (Kosenhof) centra. Līdz 1949. gadam Kosas pagasta centrs. Mūsdienās par Kosu uzskata ciema austrumdaļu; rietumdaļa ar bijušās muižas centru, baznīcu un pagastvaldi tiek pieskaitīta Ģērķēniem.
1820. gadi
1820. gadi bija gadu desmits, kas sākās 1820. gada 1. janvārī un beidzās 1829. gada 31. decembrī.
Ādams Krieviņš
Ādams Krieviņš ( — ) bija Latvijas politiķis, sabiedrisks darbinieks. Līdz 1923. gadam — Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas biedrs, vēlāk pievienojies Radikālo demokrātu partijai. Bijis Latvijas darba ministrs (1924—1925) un Rīgas pilsētas galva (1928—1931).
Biogrāfija
Ādams Krieviņš piedzima Mazsalacas pagastā. Mācījies Limbažu pilsētas skolā. Par dalību 1905. gada revolūcijā ticis apcietināts. 1908. gadā nolicis skolotāja eksāmenu Rīgas Nikolaja ģimnāzijā. Līdz Pirmā pasaules kara sākumam 1914. gadā strādājis Katlakalnā un Salas pagastā par skolotāju. Pēc Februāra revolūcijas 1917. gadā kļuvis par Vidzemes valdības komisāra vietnieku un Rīgas apriņķa zemes padomes priekšsēdētāju.
Neilgi pēc Latvijas Republikas dibināšanas kļuvis par Tautas padomes locekli. No 1921. gada līdz 1923. gada augustam bija Rīgas domes deputāts, pilsētas darba nodaļas vadītājs un pilsētas galvas biedrs, pārstāvot Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP). No visiem amatiem atkāpies un izstājies no partijas, pēc tam, kad nonāca konfliktā ar LSDSP frakciju. 1924. gada janvārī kļuvis par darba ministru Voldemāra Zāmuēla vadītajā valdībā. Amatu saglabājis pēc tam, kad par Ministru prezidentu kļuva Hugo Celmiņš. 1925. gada martā no amata atkāpies. Pēc tam bija Hipotēku bankas direktors.
1926. gada pavasarī piedalījies Radikālo demokrātu partijas dibināšanā. No 1928. gada marta līdz 1931. gada maijam bija Rīgas pilsētas galva. Šajā laikā ekspluatācijā nodots Rīgas Centrāltirgus, kā arī uzbūvētas vairākas dzīvojamās ēkas.