cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maikongs
Sistemātika
Vēl nesenākā pagātnē maikongu ģints tika sistematizēta kā Folklendu vilku (Dusicyon) ģints apakšģints, bet šobrīd maikongu ģints tiek sistematizēta kā patstāvīga suņu cilts ģints.
Maikongam (Cerdocyon thous) ir 5 pasugas, katrai no tām ir atšķirīgs auguma izmērs un kažoka krāsa:
Operētājsistēmu izveides hronoloģija
Šajā rakstā uzskaitītas pazīstamākās operētājsistēmas to izveidošanas hronoloģiskā secībā, sākot no 1957. gada. Pilnu operētājsistēmu uzskaitījumu skat. šeit.
Arnolds Šiņķis
Arnolds Šiņķis (1918 — 1979) bija latviešu karavīrs un literāts.
Biogrāfija
Arnolds Šiņķis dzimis 1918. gada 20. septembrī Bauskas apriņķa, Misas pagasta Slūgu mājās, kalpa ģimenē. 1926. gadā uzsācis skolas gaitas 1.Iecavas pamatskolā, kuru absolvējis 1932. gadā. Skolas gados aktīvi darbojies Mazpulku un Skautu organizācijās. Pēc skolas beigšanas strādājis tēva rentētajās saimniecībās. Piedalījies Iecavas riteņbraucēju biedrības izveidē.
1943. gadā mobilizēts Latviešu leģionā. Dienējis leģiona 19. divīzijā, 44. ieroču grenadieru pulkā, kā vada komandieris. Piedalījies kaujās Ilmeņa ezera apkārtnē, pie Neveles un Opočkas. Pēc atkāpšanās uz Latvijas teritoriju piedalījies kaujās Siguldas pozīcijās (Mores kauja) un arī Kurzemes cietoksnī. Vairākas reizes ievainots un apbalvots. Ārstējies Kauņas kara hospitālī un Vācijā. 1945. gada februārī atceļā no hospitāļa uz fronti Kurzemē, nokļuvis Drēzdenē, sabiedroto uzlidojuma laikā. Tika pilnībā nopostītā lielākā daļa pilsētas. 1945. gada 14. aprīlī, pēc smaga ievainojuma, transportēts ārstēšanai uz Vāciju.
Pēc Vācijas kapitulācijas un izveseļošanās nosūtīts lauku darbos Ziemeļvācijā, lai palīdzētu siena sagādē. Pēc tam pārcelts uz karagūstekņu nometni Beļģijā. Piedalījies drupu novākšanā un namu celtniecībā. 1946. gadā pārvietots atpakaļ uz Vāciju. Pēc atbrīvošanas no gūsta 1948. gadā ieradies Lielbritānijā, kur strādājis dažādus darbus un aktīvi izglītojies. Aktīvi izmantojis pieaugušo izglītības programmas un dzīvojot Stretfordā apguvis vairākus humanitārus kursus un vingrinājies glezniecībā un žurnālistikā. 1952. gadā pārceļas uz Kanādu. No sākuma dzīvo un strādā Toronto, bet kopš 1954. gada netālajā Sadberijas pilsētā. Līdz mūža beigām strādājis par brigadieri Niķeļa raktuvēs. Īsu laiku bijis laikraksta Latvija Amerikā līdzstrādnieks. Brīvajā laikā aktīvi gleznojis un nodevies rakstniecībai. Plašāk zināms ar savu atmiņās balstīto grāmatu Kurzemes cietoksnis, kurā tēlotas 19.divīzijas cīņas Latvijā no 1944. gada vasaras līdz kara beigām. Strādājis arī pie triloģijas par 19.divīzijas cīņām Latgalē un Vidzemē. Arnolds Šiņķis miris 1979. gada, 23. martā savās mājās Sadberijā. Apbedīts Amerikas Latviešu invalīdu veterānu centra brāļu kapos Katskiļu kalnos, Ņujorkā.
"Radīti skatuvei" sēriju uzskatījums
Šajā lapā ir uzskaitītas amerikāņu muzikālās komēdijdrāmas seriāla "Radīti skatuvei" (Glee) sērijas, ko ASV pārraida Fox.
27. aprīlis
Vārda dienas
Klementīne, Raimonda, Raina, Tāle
Sidrabe
Sidrabe (arī Mazplatone) ir ciems Jelgavas novada Lielplatones pagastā. Izvietojies Platones krastos autoceļu krustojumā 3 km no pagasta centra Lielplatones, 28 km no novada domes Jelgavā un 71 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Mazplatones muižas (Klein-Platohn) centru un Lielplatones pagasta valdi. Par lielāku apdzīvoto vietu izaugusi pēckara gados kā kolhoza «Sidrabe» centrālais ciemats. Sidrabē atrodas pagasta valde, Lielplatones tautas nams (bijušajā muižas klētī), veikals.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Lisabonas "Benfica"
Sport Lisboa e Benfica ir Portugāles sporta klubs no Lisabonas. Klubs dibināts ar nosaukumu Grupo Sport Lisboa. Visplašāk ir zināma tā futbola komanda, lai gan arī citos sporta veidos, īpaši Portugālē, ir ievērojami panākumi. Komanda spēlē Portugāles futbola čempionāta augstākajā līmenī Primeira Liga un savas mājas spēles aizvada Estádio da Luz stadionā, kur ir 65 647 skatītāju vietas. SL Benfica futbolisti 38 reizes ir kļuvuši par Portugāles čempioniem, kā arī 26 reizes izcīnījuši Portugāles kausu. Klubam ir labi panākumi arī Eiropas klubu turnīros. Komanda divas reizes ir uzvarējusi Eiropas Čempionvienību kausā (tagad UEFA Čempionu līga), kā arī trīs reizes spēlējusi UEFA Eiropas līgas finālā.
Gruzīnu alfabēts
Gruzīnu raksts ir gruzīnu valodas, kā arī dažu mazskaitlīgāku (mengrelu, lazu, svanu) valodu pierakstam lietots fonogrāfisks raksts.
To radīja ap 412. gadu p.m.ē. gruzīnu mitraisma priesteri. Par raksta paraugu tiek uzskatīti gan aramiešu, gan feniķiešu raksti. Ibērijas cars Parnavazs I 284. gadā p.m.ē. to reformēja, radīdams pirmo gruzīnu raksta formu — asomtavruli (kapitālrakstu).
Gruzīnu raksts vēsturiski pastāvējis trīs dažādos veidos:
Mailija Sairusa
Mailija Sairusa (en; dzimusi Destenija Hopa Sairusa (Destiny Hope Cyrus) Našvilā, Tenesī štatā, ASV) ir amerikāņu dziedātāja, aktrise un dziesmu autore. Sairusa ir vairāk pazīstama kā Mailija Stjuarta/Hanna Montana Disney kanāla seriālā "Hanna Montana".
Ģimene
Sairusa ir dzimusi Našvilā, Tenesī štatā, 1992. gada 23. novembrī. Viņas vecāki ir Letīcija (Tiša) un kantridziedātājs Billijs Rejs Sairuss. Viņas vecākais brālis Treis Sairuss (Trace Cyrus) ir rokgrupas Metro Station dalībnieks. Viņai ir vecāka māsa Brendija. Abi ir Tišas bērni no iepriekšējās laulības, kurus Billijs Rejs Sairuss adoptēja kad viņi bija pavisam jauni. Viņai ir arī vecāks pusbrālis Kristofers Kodijs, Mailijas tēva dēls no iepriekšējām attiecībām. Mailijai ir arī jaunāks brālis Breisons un jaunāka māsa Noa, kura arī ir aktrise. Sairusas pseidonīms ir Mailija ("Miley"), jo bērnībā viņa nepārtraukti smaidīja ("Smiley").
Aktrises karjera
Mailiju ieinteresēja aktiermāksla, kad viņai bija deviņi gadi. Viņa mācījās Armstronga Tēlotājmākslas studijā Toronto, Kanādā, kur viņa un viņas ģimene kādu laiku dzīvoja. Viņas pirmā loma bija kā viesu māksliniecei viņas tēva televīzijas seriālā "Doc", kurā viņa tēloja meiteni vārdā Kailija.
2003. gadā viņa tēloja mazo Rūtiņu filmā "Lielā zivs" (filmas titros redzams vārds Destenija Sairusa).
2009. gada jūnijā (15.-21.) tika uzņemta filma "Pēdējā dziesma" (The Last Song), kurā Mailija spēlēja kādu pusaugu meiteni, kura kopā ar tēvu pavada vasaru klusā pilsētiņā pie jūras. Filma klajā nāca 2010. gadā.
2012. gadā Mailija filmējās filmā "LOL" (Laughing Out Loud), kurā viņa tēlo pusaugu meiteni vārdā Lola. Filma saņēma ierobežotu izplatīšanu, un tā tika atzīta kritiski un komerciāli neveiksmīga.
Andruss Ansips
Andruss Ansips (dzimis ) ir Igaunijas politiķis. Bijis Igaunijas premjerministrs, Igaunijas Reformu partijas priekšsēdētājs. Šobrīd ir Eiropas Savienības komisārs digitālā tirgus jautājumos.
Laikā no 1998. līdz 2004. gadam Ansips bija Tartu pilsētas mērs. 2004. gadā kļuva par Igaunijas ekomisko jautājumu un komunikāciju ministru, amatā atradies līdz 2005. gada aprīlim. Pēc tam, kad Juhans Partss pameta Igaunijas premjerministra amatu, šajā amatā nokļuva Ansips, kas amatu saglabāja līdz 2014. gada martam (kopumā vadījis trīs valdības). 2014. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās ticis ievēlēts Eiropas Parlamentā. Vēlāk kļuva par ES komisāru digitālā tirgus jautājumos Žana Kloda Junkera komisijā.
Perijs Gančars
Perijs Gančars (Perry Ganchar; dzimis, Saskatūnā, Kanādā) ir no sporta aizgājis profesionāls kanādiešu hokejists, kas spēlēja 42 spēles Nacionālajā Hokeja Līgā. Viņš ir spēlējis Monreālas "Canadiens", Sentluisas "Blues" un Pitsburgas "Penguins".
AZ Alkmaar
AZ, akronīms no Alkmaar Zaanstreek, ir profesionāls futbola klubs no Alkmāras pilsētas Nīderlandē, dibināts 1967. gadā, apvienojoties klubiem Alkmaar '54 un FC Zaanstreek. Pašlaik spēlē Nīderlandes futbola augstākajā līgā Eredivisie, mājas spēles aizvada AFAS stadionā, kur ir 17 023 skatītāju vietas. AZ futbolisti ir divas reizes kļuvuši par Nīderlandes čempioniem, kā arī četras reizes izcīnījuši Nīderlandes (KNVB) kausu. Lielākais panākums Eiropas klubu turnīros ir iekļūšana 1980.—1981. gada sezonas UEFA kausa finālā, kur ar 4—5 divu spēļu summā piekāpās Anglijas klubam Ipswich Town. 2004.—2005. gada sezonā komanda iekļuva UEFA kausa pusfinālā.
Otto Cielēns
Otto Cielēns (* — †1941. gada jūlijs) bija Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.
Biogrāfija
Dzimis Mārsnēnu pagastā. 1918. gada decembrī brīvprātīgi iestājās Latvijas armijā. Sākumā bija Atsevišķā studentu rotas virsnieka vietnieks. Piedalījās cīņās pret lielinieku spēkiem Kurzemē un Zemgalē. 1919. gada maijā paaugstināts par leitnantu. 1920. gada septembrī tika iecelts par tanka "Vidzemnieks" komandieri. Pēc demobilizācijas studējis Latvijas Universitātē (ekonomiku). 1922. gadā tika apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeni par cīņām Saldus apkaimē. 1935. gada maijā tika apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeni (IV šķiras) un novembrī ar Aizsargu Nopelnu krustu. Bija direktora vietnieks akciju sabiedrībā "Kūdra". Pēc Latvijas okupācijas, 1940. gadā, tika apcietināts. Kara tribunāls 1941. gadā viņam piesprieda nošaušanu, kura tika izpildīta Babītes pagastā. Tā paša gada jūlijā viņš tika pārapbedīts Rīgas Brāļu kapos.
Subrahmanjans Čandrasekars
Subrahmanjans Čandrasekars (Subrahmanyan Chandrasekhar), pazīstams arī kā Čandra (Chandra; dzimis, miris ), bija indiešu izcelsmes ASV matemātiķis un fiziķis. 1983. gadā kopā ar Viljamu Alfrēdu Fauleru saņēma Nobela prēmijas fizikā par ieguldījumu zvaigžņu evolūcijas pētījumos.
Dzimis Lahorā, Britu Indijā tamilu ģimenē. Viņa tēvabrālis bija Čandrasekhara Venkata Rāmans, kurš Nobela prēmiju fizikā ieguva 1930. gadā.
No 1925. līdz 1930. gadam studēja Madrasas Universitātē, kur sāka rakstīt zinātniskus darbus. 1930. gadā Čandrasekaram piešķīra Indijas valdības stipendiju doktora disertācijas studijām Kembridžas Universitātē. Šo studiju laikā viņš strādāja arī Maksa Borna institūtā Getingenā, kā arī Teorētiskās fizikas institūtā Kopenhāgenā pie Nīlsa Bora. 1933. gadā Čandrasekars ieguva doktora grādu Kembridžā. 1935. gadā saņēma publisku kritiku no Artura Edingtona par savu Čandrasekara robežas teoriju. Tas izraisīja viņam vēlēšanos emigrēt no Lielbritānijas.
No 1937. gada līdz pat dzīves beigām strādāja Čikāgas Universitātē. Otrā pasaules kara laikā Čandrasekars strādāja Ballistikas pētniecības laboratorijā. Viņa pētījumi ieinteresēja Robertu Openheimeru, kas viņu uzaicināja piedalīties Manhetenas projektā. Tomēr drošības pārbaude ievilkās un Čandrasekars projektā nepiedalījās. Kopš 1953. gada bija ASV pilsonis.
Čandrasekars savas karjeras laikā vairākas reizes mainīja savu pētījumu jomu. Viņš pētīja zvaigžņu struktūru un baltos pundurus (1929—1939), pēc tam zvaigžņu dinamiku (1939—1943). Tad viņš sāka pētīt radiācijas pārnesi un negatīvā ūdeņraža jonu kvantu teoriju (1943—1950). Vēlāk pievērsās hidrodinamikai un hidromagnētiskai stabilitātei (1950—1961), vispārīgai relativitātes teorijai (1961—1971), melno caurumu matemātiskajai teorijai (1971—1983) un pēc tam pētīja gravitācijas viļņus.
Čandrasekars mira 1995. gadā Čikāgas Universitātes slimnīcā no pēkšņas sirdstriekas. Čandrasekaram par godu nosaukta NASA observatorija un asteroīds 1958 Čandra.
Asparagīnskābe
Asparagīnskābe (Asp, 2-aminobutāndiskābe, d-aminodzintarskābe, C4H7NO4) ir dzīvo organismu aminoskābe. Tās nosaukums, tāpat kā asparagīnam, cēlies no grieķu vārda asparagos - sparģelis. Asparagīnskābes sāļus un esterus sauc par asparaginātiem jeb aspartātiem (arī asparagīnskābi bieži dēvē par vienkārši par aspartātu).
Atrašanās dabā
Atrodama dzīvos organismos kā olbaltumvielu sastāvā, tā arī brīvā veidā. Asparagīnskābe pieder pie aizstājamām aminoskābēm, jo organismā veidojas, oksidējoties homoserīnam, kurš ir treonīna izomerizācijas produkts. Asparagīnskābe rodas arī, hidrolizējoties asparagīnam. Organismā asparagīnskābei ir svarīga loma slāpekļa vielmaiņā.
Trautsonas pils
Trautsonas pils (de) ir 1712. gadā baroka stilā celta pils Vīnē, Neibavas rajonā. Tā piederēja Trautsonu ģimenei. Pils arhitekts bija Johans Bernhards Fišers fon Erlahs. Mūsdienās pilī atrodas Austrijas Tieslietu ministrija.
Visoka
Visoka - pilsēta Polijas centrālajā daļā, Lielpolijas vojevodistē uz austrumiem no Pilas.
Rakstos pirmoreiz minēta 1260. gadā. Pilsētas tiesības iegūtas pirms 1505. gadā. Pēc Polijas dalīšanām pilsēta iekļāvās Prūsijā. Pēc Pirmā pasaules kara tā iekļāvās Polijā.
Spogulis (nozīmju atdalīšana)
Spogulis var būt:
Cerdocyon avius
Cerdocyon avius ir aizvēsturisks suņu dzimtas plēsējs. Tā ir maikongu ģints (Cerdocyon) izmirusī suga, kas ir tuvs radinieks maikongam (Cerdocyon thous) un kas dzīvoja pleistocēnā pirms 5 — 2 miljoniem gadu. Cerdocyon avius fosilie kauli ir atrasti Ziemeļkalifornijas (es) štatā Meksikā.
Ujsce
Ujsce - pilsēta Polijas centrālajā daļā, Lielpolijas vojevodistē uz dienvidiem no Pilas pie Gvdas ieteces Notecā. Plūdu laikos 1655. gada 24. - 25. jūlijā pie pilsētas notika Ujsces kauja, kuras rezultātā Lielpolija kļuva par Zviedrijas karaļa Kārļa X Gustava sabiedroto pret Polijas karali Janu II Kazimiru Vāsu.
Gmail
Gmail ir Google piedāvātais bezmaksas tīmekļa e-pasts. Tā izmaksas tiek segtas ar reklāmu izvietošanu. Tas piedāvā e-pasta saņemšanu arī ar POP3 un IMAP protokolu palīdzību. Gmail tika atklāts 2004. gada 1. aprīlī kā bēta versija, kas bija pieejama tikai ar ielūgumiem, plašākai publikai tā kļuva pieejama 2007. gada 7. februārī, joprojām bēta statusā. Uz 2009. gada decembri, to mēneša laikā izmantoja 176 miljoni lietotāju. Kopā ar pārējo Google Apps komplektu pakalpojums 2009. gada 7. jūlijā pameta bēta statusu.
Ar sākotnējo datu apjoma ietilpību līdz 1 GB uz lietotāju Gmail ievērojami palielināja tīmekļa e-pasta standartu bezmaksas apjomam, parasti 2 līdz 4 MB, ko tobrīd piedāvāja tā konkurenti kā Hotmail. Gmail ir uz meklēšanu orientēta lietotāja saskarne un "sarunas skats", kurš atgādina interneta forumu. Programmatūras izstrādātāji atpazīst Gmail kā vienu no pirmajām tīmekļa lietotnēm, kurā plaši tika lietoti Ajax programmēšanas paņēmieni. Gmail darbojas uz Google GFE/2.0 un Linux sistēmām.
Oļegs Novickis
Oļegs Novickis (Олег Викторович Новицкий; dzimis ) ir Krievijas kosmonauts, atvaļināts gaisa spēku lidotājs, pulkvedis.
2006. gadā Oļegs Novickis tika izraudzīts par kosmonauta kandidātu.
Pirmais Novicka kosmiskais lidojums sākās 2012. gada oktobrī, esot kosmosa kuģa Sojuz TMA-06M komandierim. Viņš bija Starptautiskās kosmosa stacijas 33. un 34. ekspedīcijas lidojuma inženieris. 2013. gada martā lidojums beidzās.
Otro reizi kosmosā Novickis devās 2016. gada novembrī kā kosmosa kuģa Sojuz MS-03 komandieris. Viņš bija 50. un 51. ekspedīcijas lidojuma inženieris. 2017. gada jūnijā Novickis atgriezās uz zemes.
Smaiļošana un kanoe airēšana 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — K-1 1000 metros vīriešiem
Vīriešu K-1 1000m kanoe sacensības 2008. gada Olimpiskajās spēlēs smaiļošanā un kanoe airēšanā notika 2008. gada 18. - 22. augustā Šunji airēšanas un kanoe parkā, Pekinā.
Oļegs Novickis
Trešais Novicka kosmiskais lidojums sākās 2021. gada 9. aprīlī, esot kosmosa kuģa Sojuz MS-18 komandierim. Viņš bija 64. un 65. ekspedīcijas lidojuma inženieris. 17. oktobrī Novickis atgriezās uz zemes.
Smaiļošana un kanoe airēšana 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — K-1 1000 metros vīriešiem
Sacensību grafiks
Visi laiki ir Ķīnas standartlaikā (UTC+8)
Oļegs Novickis
Kosmisko lidojumu kopsavilkums:
Smaiļošana un kanoe airēšana 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — K-1 1000 metros vīriešiem
Priekšbraucieni
Kvalifikācijas noteikumi: 1->Finālā, 2..7->pusfinālā, pārējie ārā
Pusfināli
Kvalifikācijas noteikumi: 1..3->Finālā, pārējie ārā
Dāvanas pa telefonu
"Dāvanas pa telefonu" ir 1977. gada latviešu padomju mākslas filma. Filmas režisors ir Aloizs Brenčs. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā.
9. Saeimas vēlēšanas
9. Saeimas vēlēšanas Latvijā notika. Tajās piedalījās 901 665 balsstiesīgie iedzīvotāji. Visvairāk balsu un vietu 9. Saeimā ieguva Tautas partija, kuras biedrs Aigars Kalvītis vēlēšanu laikā vadīja valdību. A. Kalvītis vadīja arī pirmo valdību 9. Saeimas pilnvaru laikā.
Balsošanas sistēma
Latvijas Republikas Satversme nosaka, ka Saeimu ievēl vienlīdzīgās, tiešās, aizklātās, brīvās un proporcionālās vēlēšanās, piešķirot vietas partijām, kuras iegūst vismaz 5% balsu pēc Vebstera/Senlagē metodes. Vēlēšanas parasti notiek reizi četros gados, oktobra pirmajā sestdienā, bet Latvijas Valsts prezidentam ir tiesības rīkot ārkārtas vēlēšanas. Tiesības vēlēt ir pilntiesīgiem Latvijas pilsoņiem, kuri vēlēšanu dienā ir sasnieguši astoņpadsmit gadu vecumu. Saeimā var ievēlēt jebkuru pilntiesīgu Latvijas pilsoni, kurš vēlēšanu pirmajā dienā ir vecāks par divdesmit vienu gadu.
Vēlēšanu apgabali
Tika ievēlēti 100 deputāti, no tiem:
Rezultāti
No 19 partijām 7 pārvarēja 5% barjeru un iekļuva 9. Saeimā.
9. Saeimā iekļuva tās pašas 6 politiskās partijas, kas 8. Saeimā, kā arī Saskaņas centrs.
Kandidātu saraksti
9. Saeimas vēlēšanām reģistrētie kandidātu saraksti (ja zem saraksta kandidē vairāku partiju pārstāvji, šīs partijas norādītas kā apakšsaraksts) numuru secībā un to kandidāti Ministru prezidenta amatam:
Vēlēšanu vērtējumi un pārkāpumi
EDSO misijas konstatēja, ka vēlēšanas noritēja atklāti un profesionāli, bet tas, ka nozīmīgai daļai pilngadīgu valsts iedzīvotāju nav vēlēšanu tiesību, norāda, ka joprojām pastāv demokrātijas deficīts.
TB/LNNK deputātu J. Boldānu Latgales apgabaltiesa notiesāja par vēlēšanu zīmju viltošanu Kubuļu pagastā.
"Saskaņas centra" biedru J. Klementjevu un trīs viņa uzņēmuma darbiniekus Zemgales apgabaltiesa notiesāja par vēlētāju uzpirkšanu.
KNAB konstatēja TP, LPP/LC, SC, JL un ZZS kampaņas tēriņu ierobežojumu pārsniegšanu. Visām šīm partijām un TB/LNNK KNAB uzlika administratīvos sodus. Nepārsūdzēja sodus no tām tikai TB/LNNK un JL.
Saules iela
Saules iela var būt:
Prydz
Prydz var būt:
Madonas apriņķis
Madonas apriņķis bija administratīva vienība Latvijas Republikas (1924—1940), Latvijas ģenerālapgabala (1941—1944) un Latvijas PSR (1940/1944—1949) sastāvā.
Latvijas Republikas sastāvā
Madonas apriņķis tika izveidots 1924. gada administratīvajos pārkārtojumos, no Cēsu apriņķa 34 un Valkas apriņķa 8 pagastiem :
1925. gadā vairākiem pagastiem piešķīra jaunus nosaukumus: Bučauskas pagasts pārdēvēts par Virānes, Iršu par Pērses, Iršu kolonijas par Iršu, Lautera-Viesienas par Viesienas, Liepkalnes-Ozolu par Liepkalnes, Ļaudonas-Odzienas par Mētrienas, Oļu-Apeltienas par Oļu un Vietalvas-Odzienas par Odzienas pagastu.
Uz 1927. gadu Madonas apriņķī bija 1 pilsēta, 1 miests, 42 pagasti un 9161 apdzīvotas vietas. Lielākās apdzīvotas vietas bija Madona, Gulbene, Lubāna, Cesvaine, Stāmeriena, Litene, Liezēre, Jaungulbene un Ļaudona. Apriņķa platība bija 3966,9 km2. Madonas apriņķis robežojās ar Rīgas apriņķi, Cēsu apriņķi, Valkas apriņķi, Abrenes apriņķi, Rēzeknes apriņķi un Daugavpils apriņķi.
1936. gadā Pērses pagasts pievienots Odzienas pagastam.
Teritoriālais iedalījums
1940. gada sākumā Madonas apriņķī bija 2 pilsētas un 41 pagasts:
Latvijas PSR sastāvā
1947. gada 16.oktobrī no Madonas apriņķa tika atdalīts Gulbenes apriņķis. 1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālajā reformā Madonas apriņķis tika likvidēts un tā teritorija iekļauta Ērgļu, Krustpils, Madonas un Pļaviņu rajonos.
Vēršu Dzinējs
Vēršu dzinējs ir ziemeļu puslodes zvaigznājs. Viens no 48 Ptolemaja zvaigznājiem. Zvaigznājā ar neapbruņotu aci redzamas 90 zvaigznes.
A Night at the Opera
A Night at the Opera ir rokgrupas Queen ceturtais studijas albums. Tas tolaik bija visdārgākais albums, kas jebkad izveidots. Albums deviņas nedēļas bija 1. vietā Lielbritānijas albumu topā, bet ASV sasniedza 4. vietu.
Albums ir ievērojams ar to, ka tajā ir viena no slavenākajām Queen dziesmām "Bohemian Rhapsody". Šī dziesma deviņas nedēļas bija pirmā Lielbritānijā un joprojām tiek uzskatīta par vienu no visu laiku izcilākajām kompozīcijām.
1960. gads
1960. gads bija garais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās sestdienā.
Piedrujas pagasts
Daba
Atrodas Latgales augstienes dienvidu malā, lielāko daļu aizņem Augšzemes pazeminājums, ziemeļrietumu malā — Dagdas pauguraine. Augstākā vieta pagastā — Ostrovokas kalns pagasta ziemeļrietumos — 159,6 m vjl. Iespaidīgākais un galvenais dabas elements pagastā ir varenā Daugavas ieleja ar terasēm un pieteku gravām.
Hidrogrāfija
Upes:
Ezeri: Pagastā vairāki nelieli ezeri:
Vēsture
Pēc miera līguma ar Krieviju noslēgšanas 1920. gada augustā Pridruiskas (Piedrujas) pagasts (Придруйская) un daļa Suškovas pagasta (Сушковская; be), kas arī tika piedalīta pagastam, no Drisas apriņķa tika pievienoti Daugavpils apriņķim Latvijā.
Muižas
Vēlāko administratīvo pārmaiņu dēļ tagadējā Piedrujas pagasta teritorijā atrodas bijušās Piedrujas muižas, Dvorčānu muižas un Marku muižas centri.
1935. gadā Daugavpils apriņķa Piedrujas pagasta platība bija 164,86 km² un tajā dzīvoja 6793 iedzīvotāji. 1939. gadā to pārdēvēja par Indras pagastu.
Teritoriālās izmaiņas
1945. gadā Indras pagastā izveidoja Dvorčānu, Indras, Ķeļavas, Kuzmiņu, Piedrujas un Voicuļevas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Krāslavas rajona Piedrujas ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Dvorčānu ciemu.
1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Piedrujas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Krāslavas novadā. Tagadējais Piedrujas pagasts aizņem bijušā Piedrujas (Indras) pagasta dienvidu daļu.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Piedruja (pagasta centrs), Aleksandrova, Lupandi.
Lauktranzistors
Ir divi galvenie lauktranzistoru tipi - lauktranzistori ar p-n pāreju un lauktranzistori ar izolētu aizvaru.
Lauktranzistori ar p-n pāreju
Šādā lauktranzistorā aizvars ir elektriski atdalīts no kanāla ar sprostvirzienā ieslēgtu p-n pāreju. Aizvara vadītspējas tips ir pretējs kanāla vadītspējas tipam. No sprostsprieguma uz aizvara ir atkarīgi p-n pārejas izmēri un attiecīgi arī kanāla šķērsgriezums un cauri tam plūstošā strāva. Tā kā sproststrāva caur p-n pāreju ir niecīga salīdzinājumā ar noteces strāvu, tad jauda, ko jāpatērē aizvara sprieguma izmainīšanai, arī ir niecīga salīdzinājumā ar strāvas un tās jaudas izmaiņām kanālā. Tādēļ lauktranzistoram ir labas pastiprinošās īpašības un liela ieejas pretestība. Turklāt lauktranzistoriem ir daudz mazāks paštrokšņu līmenis salīdzinājumā ar bipolārajiem tranzistoriem.
Lauktranzistori ar izolētu aizvaru
Šiem lauktranzistoriem metāla aizvars ir elektriski atdalīts no kanāla ar plānu dielektriķa (oksīda) slāni. Saīsināti šī tipa lauktranzistorus sauc par MOS lauktranzistoriem vai MOSFET (Metal-Oxide-Semiconductor Field-Effect Transistor). Latviski tie būtu saucami par MOP lauktranzistoriem. Izšķir divu veidu MOSFET - ar iebūvētu kanālu (kanālu, kurš pastāv arī bez sprieguma uz aizvara) un ar inducētu kanālu (zonu starp izteci un noteci, kura parādās tikai pie noteikta minimālā sprieguma uz aizvara). MOSFET ir tehnoloģiski vieglāk izgatavojami un to izmēri var būt tikai daži mikroni (ar mikrona daļās mērāmu dielektriķa kārtiņas biezumu), tādēļ mūsdienu integrētās shēmas sastāv no šiem lauktranzistoriem.
Klusums starp mums
"Klusums starp mums" ir Ievas Akurateres un Igo (Rodrigo Fomina) dueta albums. Visām dziesmām ir Aivara Hermaņa mūzika un Igo teksti.
Albums izdots vinila platē 1990. gadā (firma "Melodija") un diskā 2003. gadā ("Micrec").
"Micrec" 2003. gada izdevuma anotācijā un paziņojumos presei tas dēvēts kā "latviešu visu laiku visseksīgākais rokmūzikas albums", kuru raksturo minimāla instrumentācija, abu izteiksmīgo solistu pieklusinātais, intīmais dziedājums un jutekliska atmosfēra.
Dziesmas
1. Čuksti uzmodināja pilsētu 2. Manā istabā 3. Vakars pazūd debesīs 4. Pagaidiet mazliet 5. Blūzs 6. Nevaru sadzirdēt 7. Ēnas zīmē mūsu stāvus 8. Ar tevi 9. Par klusumu
Buras (filma)
"Buras" ir 1977. gada Latvijas PSR divu sēriju televīzijas mākslas filma, kas uzņemta Rīgas Kinostudijā. Filmas režisors ir Imants Krenbergs.
Lomās
Epizodēs: Piedalās Rīgas un Liepājas jūrskolu kursanti un burinieka "Kruzenštern" ekipāža.
Beats Hefti
Beats Hefti (dzimis ) ir Šveices vācu bobslejists. Viņš sākotnēji ir bijis stūmējs, tomēr kopš 2000. gadu nogales piedalās sacensībās kā pilots. Dzimis Hērizavas pilsētā.
Hefti kā stūmējs ir ieguvis bronzas medaļas 2002. un 2006. gada Olimpiskajās spēlēs, sākumā tikai divniekos, bet otrreiz arī četriniekos. Pasaules čempionātos divniekos Hefti ir divas bronzas medaļas, bet četriniekos šveicietis ir bijis gan čempions, gan vicečempions. Savā pilota karjerā Hefti ir izdevies izcīnīt vienu uzvaru Pasaules kausa posmos.
Kaņepes
Kaņepes (Cannabis) ir ziedaugu ģints, kurā ietilpst trīs sugas: sējas kaņepe (Cannabis sativa), Indijas kaņepe (Cannabis indica) un Cannabis ruderalis. Visas trīs sugas aug savvaļā Centrālāzijā un Dienvidāzijā, lielākās kaņepju audzētājvalstis ir Ķīna, Ziemeļkoreja un Kanāda. Kaņepes izmanto šķiedrām, eļļai, ārstnieciskiem mērķiem. Kaņepju sastāvā ir THC un citas psihoaktīvas vielas un no tām iegūst arī psihotropus produktus: marihuānu, hašišu un hašiša eļļu.
Patria AMV
Patria AMV (Armored Modular Vehicle) ir Somijā ražota astoņu riteņu bruņu mašīna, kuru izstrādājis uzņēmums Patria.
Galvenā AMV īpašība ir modulārā konstrukcija, kas ļauj to apgādāt ar dažādiem torņiem, ieročiem, sensoriem un sakaru iekārtām. Eksistē vairāki AMV varianti: bruņutransportieri, kājnieku kaujas mašīnas, sakaru mašīnas, medicīniskās palīdzības mašīnas, ka arī platformas dažādiem ieročiem: ložmetējs, lielgabals, mortīra. Mašīnai ir laba aizsardzība pret mīnām, tā var izturēt līdz 10 kg TNT sprāgstvielas eksploziju. Bez tam AMV ļoti laba mobilitāte (ātruma, manevrētspējas un apkalpes ērtību kombinācija) nelīdzenā apvidū.
Vēsture
1995. gadā Somijas armija sāka pētīt dažādas nākamo bruņoto mašīnu koncepcijas. 1996. gadā jaunizveidotais valsts uzņēmums Vehicles, kas agrāk bija Sisu Defence un ražoja 6×6 riteņu bruņutransportierus Pasi, izskatīja vairāku koncepciju bruņu mašīnas, un izvēle krita uz 8×8 modulāru mašīnu, kuru varētu pielāgot dažādām vajadzībām. Mašīnas sākotnējais nosaukums bija XA-360 (kā turpinājums Pasi XA-180 un XA-200 sērijai). Somijas Aizsardzības spēki pasūtīja oficiālu konceptuālu pētījumu 1999. gadā, kas bija gatavs 2000. gadā. Patria turpināja attīstīt mašīnu, un pirmais AMV prototips bija gatavs izmēģinājumiem 2001. gada novembrī. 2001. gadā Aizsardzības spēki pasūtīja divas novērtējuma mašīnas, kuras tika piegādātas 2003. gadā. Vēlāk 2003. gadā Aizsardzības spēki pasūtīja 24 ar AMOS apgādātus AMV, kuri bija jāpiegādā no 2006. līdz 2009. gadam. Vēlāk tika pasūtītas 62 mašīnas ar attālināti vadāmām ieroču sistēmām.
2002. gadā Polijas Aizsardzības ministrija pasūtīja 690 AMV (vēlāk papildus vēl 133). Pēc tam nāca pasūtījumi no visas Eiropas, kā arī no Dienvidāfrikas un Apvienotajiem Arābu Emirātiem. Laika periodā no 2007. līdz 2014. gadam Patria ar 1041 mašīnu pasūtījumiem par 2,175 miljardiem dolāru summu ir vadošais bruņu mašīnu ražotājs pasaulē 15—27 t klasē.
Versijas
AMV tiek piedāvāts trīs pamata variantos: Pamata versijās tiek izmantota 8×8 riteņu shēma, bet ir arī 6×6 vieglais variants. Sākotnēji bija paredzēta arī 10×10 versija, bet tā nav realizēta.
Latvijas Aizsargu organizācija
Latvijas Aizsargu organizācija (LAO) ir brīvprātīga sabiedriska organizācija Latvijas Republikā. Izveidota pēc 1940. gadā likvidētās Aizsargu organizācijas parauga 1990. gada 17. maijā, 1994. gada 26. janvārī reģistrēta Tieslietu ministrijā.
Priekšvēsture
Latvijas brīvības cīņu laikā Latvijas Pagaidu valdības ministru prezidenta vietas izpildītājs un iekšlietu ministrs Miķelis Valters 1919. gada februārī apspriedē ar Ventspils apriņķa priekšnieku K. Vezkalniņu, Ventspils aizsargu organizētāju D. Šmitmani un Tukuma apriņķa izmeklēšanas tiesnesi Kāpostiņu nolēma veidot aizsargu organizāciju. 1919. gada 20. martā ministru prezidents K. Ulmanis un M. Valters ar rīkojumu Nr. 883 oficiāli nodibināja Latvijas Aizsargu organizāciju, lai Latvijas pilsoņiem būtu iespēja palīdzēt administratīvajām iestādēm uzturēt mieru un kārtību aizmugurē un pasargāt cilvēku dzīvības, dzelzceļu tīklus, tiltus, sabiedriskās iestādes un svarīgākos uzņēmumus Latvijas atbrīvošanas cīņu laikā.
Izveide
1990. gada 17. maijā grupa entuziastu no Pilsoņu Kongresa izveidoja organizāciju "Aizsargu organizācija", deklarējot, ka ar to kļūst starpkaru perioda Aizsargu organizācijas idejiskie un tiesiski mantinieki. 1991. gada 10. septembrī sapulcē Arkādijas parkā par dibināmās organizācijas priekšnieku ievēlēja Jāni Rību, par sekretāru - H. Rudzi (paralēli tiem lēma un visus dokumentus parakstīja Latvijas Komitejas iekšlietu komisijas priekšsēdētājs Jānis Straume). Atjaunoja uniformas, izveidoja līdzīgu struktūru.
Darbība
Valsts vara šīs organizācijas leģitimitāti neatzina, tā juridiski nekur nereģistrējās (jo uzskatīja sevi par atjaunotu 1919. gada organizāciju) un ap 1993. gadu sašķēlās mazskaitlīgās savstarpēji naidīgās frakcijās un organizācijās: t.s. Stūrmaņa grupa, Rijnieka un Feldmaņa "nereģistrētā LAO" u.c.
Iespējams (nav pierādījumu) 1997. gada 6. jūnijā ap pulkst. 0:50 izslēgtie organizācijas biedri mēģināja uzspridzināt Uzvaras pieminekli Pārdaugavā. Lai gan piemineklis netika sagrauts, tomēr tam tika nodarīti nozīmīgi bojājumi. Attīrot monumenta pakāji, policisti atrada divu bijušo Aizsargu organizācijas biedru mirstīgās atliekas. LAO vadība norobežojās no šī incidenta, informējot, ka abi bojā gājušie pirms laba laika izslēgti no organizācijas. 1997. gada 28. novembrī Matīsa ielā 101 tika nošauts AO priekšnieks J. Rība. Aizdomās tika turēti "Pērkoņkrusta" dalībnieki.
2012. gadā par situāciju "Aizsargu organizācijā" un "Latvijas Aizsargu organizācijā" un organizāciju savstarpējām domstarpībām rakstīja laikraksts "Latvijas Avīze". 2013. gada martā nodibinājās biedrība "Latvijas Aizsargi", kura distancējas no abām iepriekšējām organizācijām.
FC Basel
Fussball Club Basel 1893, plašāk zināms kā FC Basel vai vienkārši Basel, ir Šveices futbola klubs no Bāzeles. Klubs ir dibināts 1893. gadā, spēlē Šveices Superlīgā. Mājas spēles komanda aizvada Sv. Jakoba Parka stadionā, kur ir 38 512 skatītāju vietas.
Basel ir viens no titulētākajiem Šveices futbola klubiem, vietējā čempionātā tas uzvarējis 20 reizes. Veiksmīgākais posms klubam bija 1960. un 1970. gadu beigas, kad klubs čempionātā uzvarēja septiņas reizes laika posmā no 1967. līdz 1980. gadam. 1980. gadi bija grūtāks periods, un klubs vairākus gadus pēc kārtas neiekļuva Eiropas klubu turnīros un 1987. gadā izkrita uz zemāku līgu. Augstākajā līgā tas atgriezās 2000. gados un 2002. gadā ieguva titulu pēc 22 gadu pārtraukuma. Ļoti sekmīga klubam ir pēdējā desmitgade. Lielākais panākums Eiropas klubu turnīros ir iekļūšana UEFA Eiropas līgas pusfinālā 2012.–2013. gada sezonā.
Reinholds Johans Ludvigs Samsons fon Himmelštjerns
Reinholds Johans Ludvigs Samsons fon Himmelštjerns (Reinhold Johann Ludwig Samson von Himmelstiern; 1778-1858) bija vācbaltu tiesībnieks, dzejnieks. Studējis tiesības un filosofiju Leipcigā (1796-1798), Vidzemes bruņniecības kancelejas ierēdnis (1798-1802), bruņniecības notārs, arhīvos iepazinies ar Vidzemes vēsturi (1802-1807), konsistorijas asesors (1803), Tērbatas apriņķa zemes tiesnesis (1806-1818), Tērbatas un Pērnavas muižniecības pārstāvis Sv.Pēterburgā, Vidzemes likumu kodifikācijas komitejas loceklis (1818), tās priekšsēdētājs (1824).Vidzemes hoftiesas viceprezidents (1824-34), Vidzemes evaņģēliski luteriskās konsistorijas prezidents (1843-1851), hoftiesas prezidents (1851-55). Sv.Pēterburgā ķeizariskajā kancelejā nodarbojies ar Baltijas provinču tiesību kodifikāciju (1829-40). Iesniedzis bruņniecības komisijā projektus par tautskolu organizāciju (1841) un par zemnieku rentes māju pārdošanu zemniekiem (1845). Vidzemes landrāts (1827-55). Baltijas vēstures un senlietu biedrības prezidents (1838-1851). Sv.Pēterburgas brīvmūrnieku ložas „Zum flammenden Stern” brālis (1815-1822).
Srema
Srema (pl) ir pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz dienvidiem no Poznaņas, pie Vartas upes. Viena no senākajām Lielpolijas pilsētām.
Poļu politiķa Romana Gertiha (Roman Giertych, 1971) dzimtā pilsēta.
Lielais turku karš
Lielais turku karš, arī Turku-Svētās savienības kari (turku: Osmanlı-Kutsal İttifak Savaşları) bija militāru konfliktu sērija 17. gadsimta otrajā pusē starp Osmaņu impēriju un Eiropas katoļu valstu Svēto savienību. Līdz ar Lielā turku kara beigām tika pārtraukta Osmaņu impērijas izplešanās Eiropā.
1667—1683
Pēc Bohdana Hmeļnicka nemieriem Krievijas cariste no Polijas-Lietuvas kopvalsts ieguva Ukrainas austrumus, bet Žečpospolitas dienvidaustrumos palika daži kazaki, kuru vadītājs Petro Dorošenko vēlējās pievienoties Osmaņu impērijai. Tika sarīkota sacelšanās pret poļu armijas komandieri Janu Sobeski. Osmaņu sultāns Mehmeds IV, zinot par Polijas-Lietuvas ūnijas vājumu iekšējo nemieru dēļ, uzbruka pierobežas cietoksnim Kamjanecai Podolijā.
Skaitliski lielākā osmaņu armija sakāva poļu armiju poļu-turku karā (1672-1676). Pēc trīs mēnešiem poļu spēki atkāpās un četru gadu gaitā visi mēģinājumi sakaut osmaņu spēkus cieta neveiksmi. Osmaņu turku iekarojumi vēlāk turpinājās kā kari ar krieviem, bet poļi osmaņiem atdeva Kamjanecu-Podiļsku un sultānam maksāja kontribūcijas.
Svētā savienība (1683—1698)
1684. gadā pēc pāvesta Inocenta XI ierosinājuma tika izveidota jauna Svētā savienība, kurā ietilpa Svētā Romas impērija, Venēcijas Republika un Polija-Lietuva. Pēc Krievijas caristes pievienošanās savienībai sākās krievu—turku karš (1686—1700). 1696. gadā Pēteris I ieņēma osmaņu cietoksni Azaku.
Pēc Zentas kaujas savienība 1699. gadā uzvarēja osmaņus un piespieda Osmaņu impēriju parakstīt Karlovicas līgumu. Osmaņi cedēja Austrijai Ungārijas lielāko daļu un Transilvāniju, Polijai — Podoliju, Venēcijai — Dalmāciju un Moreju (Peleponēsas pussala, bet to ar Pasarovicas līgumu 1718. gadā atkal atguva).
Tour de Pologne
2005. gadā Starptautiskā riteņbraukšanas savienība (UCI) iekļāva šīs sacensības UCI ProTour kalendārā, bet 2009. gadā arī Pasaules ranga kalendārā.
ALG
ALG var būt:
Ozolaines ciems
Ozolaines ciems var būt:
Kvadrantīdas
Kvadrantīdas ir spēcīga meteoru plūsma janvārī. Plūsmas radiants atrodas Vēršu Dzinēja zvaigznājā. Plūsmas nosaukums ir atvasināts no novecojuša zvaigznāja nosaukuma Quadrans Muralis. Tas reiz bija zvaigznājs starp Vēršu Dzinēja un Lielā Lāča zvaigznājiem. Tiek uzskatīts, ka Kvadrantīdas rodas no mazās planētas 2003 EH1. Iespējams, ka tā ir komēta C/1490 Y1, kuru pirms 500 gadiem novēroja ķīniešu, japāņu un korejiešu astronomi. Kvadrantīdas novērojamas no 28. decembra līdz 7. janvārim. Maksimums tiek sasniegts 3. — 4. janvārī, kad stundas laikā var novērot 40 — 200 meteoru. Meteori ir zilganā krāsā ar redzamo spožumu ap 2.8m.
Ozolmuiža (Ozolmuižas pagasts)
Ozolmuiža ir ciems Rēzeknes novadā, Ozolmuižas pagasta centrs. Ciemā atrodas pagasta bibliotēka.
Ozolmuižas baznīca, tās zvanu tornis un vārti ir valsts nozīmes arhitektūras pieminekļi, vietējās nozīmes arhitektūras piemineklis ir Ozolmuižas kapliča.
Vēsture
Ozolmuiža ir sena apdzīvota vieta, kas izveidojās apkārt bijušajai Ozolu muižai, kuras ēkas līdz mūsdienām nav saglabājušās. Muižas īpašnieka ģimenē dzimis Mihals Benislavskis (1860—1933), Krievijas impērijas Valsts domes II sasaukuma deputāts no Vitebskas guberņas.
Sremas apriņķis
Sremas apriņķis ir apriņķis Polijā, Lielpolijas vojevodistes centrālajā daļā. Robežojas ar Lielpolijas vojevodistes Poznaņas, Srodas, Jarocinas, Gostiņas un Koscjanas apriņķiem.
Fīrvaldšteterezers
Fīrvaldšteterezers ( — ‘četru mežaino kantonu ezers’), arī Lucernas ezers, ir liels ezers Šveices centrālajā daļā, ceturtais lielākais valstī. Ezera nosaukums cēlies no tā krastos esošajiem četriem "mežu kantoniem" — Ūrī, Untervaldenes, Švīces un Lucernas. Ezeram sarežģīta konfigurācija ar daudz šauriem, upēm līdzīgiem kanāliem, kas tālu iestiepjas starp kalnu grēdām. Kopumā ezers atgādina fjordu. Ezera krasti stāvi, paceļas līdz 1500 m virs ezera līmeņa. Ezera krastos daudz ļoti ainavisku skatu punktu; sarežģītās konfigurācijas dēļ tas nav pārredzams no viena gala līdz otram. Ūdens apmaiņas periods — 3,4 gadi.
Apkārt ezeram iespējams apbraukt, taču ceļš ir līkumains un daudzviet iet pa tuneli. Ezerā kursē daudz kuģu, 34 piestātnes. Pirms ceļa izbūves šo Šveices reģionu varēja šķērsot tikai ar kuģi. Populārs tūrisma objekts gan šveiciešiem, gan ārvalstniekiem — ezera krastos daudz viesnīcu. Ezera ūdens kopumā ir tīrs, pārsvarā dzerams. Vasarās ūdens iesilst līdz 22 °C.
1601. gada zemestrīce ezerā izraisīja lielus viļņus — cunami.
Leikocīti
Leikocīti atrodas visā ķermenī, ieskaitot asinis un limfātisko sistēmu. Balto asins šūnu skaits asinīs bieži var norādīt uz saslimšanu. Vienā litrā asiņu veselam cilvēkam ir no 4x109 līdz 1,1x1010 leikocītu. Leikocītu skaita paaugstināšanos sauc par leikocitozi, bet pazemināšanos — par leikopēniju.
Leikocītu fizikālās īpašības var mainīties saistībā ar to aktivāciju, nenobriedušu šūnu klātbūtnē, kā arī ļaundabīgo leikocītu klātbūtnē leikēmijas gadījumā.
Veidi
Visu veidu leikocītiem ir kopīgas pazīmes, bet katram no tiem ir citādāka forma un funkcijas. Atšķirīga pazīme dažiem leikocītu veidiem ir tāda, ka tie satur granulas, tāpēc tos sauc arī par granulocītiem vai agranulocītiem.
Granulocīti ir leikocīti, ko, pētot gaismas mikroskopā, var atpazīt pēc to citoplazmā esošajām dažādu krāsu granulām. Šīs granulas ir ar membrānu apņemti fermenti, kas galvenokārt darbojas endocitozē sadalīto daļiņu sagremošanā. Ir 4 veidu granulocīti — neitrofili stabiņkodolaini, neitrofili segmentkodolaini, bazofili un eozinofili.
Agranulocīti ir leikocīti, kuriem citoplazmā nav granulas. Kaut arī šūnās nav granulas, agranulocīti satur nespecifiskas azurofilas granulas, kuras sauc par lizosomām. Ir 2 veidu agranulocīti — limfocīti un monocīti.
Leikocitārā formula
Par leikocitāro formulu jeb leikocītu diferenciālo analīzi sauc 100 leikocītu procentuālo sastāvu (procentuālās attiecības). Noteiktām slimībām ir raksturīgas konkrētas pārmaiņas leikocitārajā formulā. Akūta iekaisuma gadījumā palielinās neitrofilo stabiņkodolaino daudzums, bet hroniska iekaisuma gadījumā palielinās limfocītu skaits.
Pieaugušam veselam cilvēkam 1 mm2 ir 6000—8000 leikocītu. Jaundzimušā asinīs ir daudz neitrofilu un ir samērā augsts kopējais leikocītu daudzums (līdz 25 000). Jau ceturtajā dienā pēc piedzimšanas leikocītu daudzums krietni sama­zinās, un otrajā nedēļā starp tiem pārsvarā ir lim­focīti (60%).
Leikocitoze
Ja leikocītu skaits 1 mm3 asiņu ir lielāks par normu — tā ir leikocitoze. Tā var būt fiziologiska (piemēram, veselam cilvēkam pēc ēšanas, kā arī fiziskā vai garīgā darbā) un patoloģiska (piemēram, iekaisumu, leikēmijas gadījumos).
Leikopēnija
Samazināts leikocītu skaits 1 mm3 asiņu ir leikopēnija. To var izraisīt dažas infekcijas slimības (gripa, vēdertīfs, masalas) un medikamenti (sulfonamīdi, antibiotikas u.c.), kas toksiski ietekmē sarkanās kaulu smadzenes.
Funkcija
Leikocīti nodrošina organisma neuzņēmību pret infekcijas slimībam — imunitāti. Granulocīti un monocīti piedalās nespecifiskās imunitātes reakcijās pret plašu antigēnu spektru. Turpretī limfocīti nodrošina specifiskās imunitātes mehānismus — nosaka noteikta antigēna identificēšanu un iznīcināšanu.
Leikocīti ir kustīgas šūnas, kas spēj pārvietoties noteiktā virzienā reaģējot uz signālmolekulām. Šo parādību sauc par pozitīvo hemotaksi. Leikocīti atstāj kapilārus, migrējot caur endoteliocītu starpšūnu zonu. Šo procesu sauc par diapedēzi. Diapedēzes rezultātā šīs šūnas nonāk īstenajos saistaudos un imūnās sistēmas orgānos, kur veic vietējiem apstākļiem piemērotas funkcijas. Asinīs cirkulē tikai neliela daļa no kopējās organismā esošās leikocītu populācijas.
Indijas vēsture
Indijas vēsture sākas ar Indas ielejas civilizāciju, kas izplatījās un uzplauka Indijas subkontinenta ziemeļrietumu daļā no 3300. līdz 1300. gadam pirms mūsu ēras. Tās brieduma periods jeb, tā sauktais, Harapas periods ilga no 2600. līdz 1900. gadam pirms mūsu ēras. Šī bronzas laikmeta civilizācija sabruka otrā gadu tūkstoša p.m.ē. sākumā un tai sekoja dzelzs laikmeta Vēdiskā civilizācija, kas izplatījās plašajos Indas-Gangas līdzenumos un kurā tika nodibināta lielākā daļa valstu, kas pazīstamas kā Mahadžanapadas. 7.—6. gadsimtā p.m.ē. Mahavīra un Sidhārta Gautama izplatīja savu filozofiju, radot pamatu džainismam un budismam.
Vēlāk ziemeļrietumu Indiju iekaroja tās rietumu kaimiņvalstis, sākot ar persiešu Ahemenīdu impēriju ap 543. gadā p.m.ē. līdz Aleksandram Lielajam 326. gadā pirms mūsu ēras, aizsākot intensīvu vairāku kultūru mijiedarbību. Vēlāk izveidojās Indogrieķu valsts, ko 184. gadā pirms mūsu ēras izveidoja Demetrijs no Baktrijas, kas ietvēra Gandaru un Pendžābu; tā savu lielāko uzplaukumu sasniedza Menandera laikā, liekot pamatus grieķu-budistu periodam. Attistījās tirdzniecības sakari ar Romas impēriju.
Ceturtajā un trešajā gadsimtā pirms mūsu ēras Indijas subkontinenta lielāko daļu pakļāva Maurju impērija, pēc kuras sabrukuma nākamo desmit gadsimtu laikā valdīja daudzskaitlīgas viduslaiku valstis. Guptas impērija mūsu ēras 4. gadsimtā vēlreiz apvienoja ziemeļu apgabalus un tie tādi palika nākamos divus gadsimtus. Šis hindu reliģiskās un kulturālās atdzimšanas periods ir pazīstams arī kā "Indijas Zelta laikmets". Dienvidindija piedzīvoja uzplaukuma laikmetu Čalukjas, Čolas, Pallavas un Pandjas valdīšanas laikā, kad indiešu civilizācija, pārvalde, kultūra un reliģija (hinduisms un budisms) izplatījās daudzās Āzijas vietās. Keralai bija jūras tirdzniecības saiknes ar Romas impēriju no apmēram 77. gada.
Musulmaņu valdīšana subkontinentā sākās 712. gadā, kad arābu karavadonis Muhameds bin Kasims iekaroja Sindu un Pendžābu. 10.—15. gadsimtā Indijas ziemeļrietumu daļu iekaroja Gaznevīdu impērija, uzsākot vairāku sekmīgu iebrukumu posmu no Centrālās Āzijas un musulmaņu impēriju, tai skaitā Gurīdu, Deli sultanātu un Mogulu impērijas izveidošanos Indijas subkontinentā. Mogulu valdnieki Indijā ieviesa musulmaņu mākslu un arhitektūru. Bez moguliem tajā pašā laikā uzplauka atsevišķas neatkarīgas hindu valstis, tādas kā Vidžajanagaras impērija, Maratas impērija un dažādas radžputu valstis Rietumindijā un Dienvidindijā. Mogulu impērija piedzīvoja pakāpenisku panīkumu astoņpadsmitā gadsimta sākumā, kas ļāva afgāņiem, beludžiem un sikhiem kontrolēt lielus apgabalus Indijas ziemeļrietumos. Sākot no 18. gadsimta vidus un visā nākamajā gadsimtā Indiju pakāpeniski anektēja Britu Austrumindijas kompānija. Neapmierinātība ar kompānijas valdīšanu noveda pie Sipaju sacelšanās 1857. gadā, pēc kuras izveidojās Britu Indija.
20. gadsimta pirmajā pusē Indijas Nacionālais kongress uzsāka visu valsti aptverošu cīņu par neatkarību, kam vēlāk pievienojās Musulmaņu līga. 1937. gada no Britu Indijas atdalīja Birmu, bet 1947. gadā tika proklamēta Indijas neatkarība no Apvienotās Karalistes. Tajā pašā gadā Britu Indiju sadalīja divās domīnijās: Indijas Savienībā (Union of India) un Pakistānā.
Akmens laikmets
Senākā arheoloģiskā apmetne Dienvidāzijā ir paleolīta hominīdu apmetne Soanas upes ielejā mūsdienu Pakistānas teritorijā. Mezolīta periods Indijas subkontinentā sākās apmēram pirms 30 000 gadu un aptvēra 25 000 gadu laikaposmu. Pēc pēdējā ledus laikmeta beigām pirms apmēram 12 000 gadu iedzīvotaju skaits strauji pieauga. Pirmās pastāvīgās apmetnes izveidojās pirms 9 000 gadiem Bhimbetkas klinšu mājokļos mūsdienu Madhja Pradēšā. Senākās neolīta kultūras pēdas ir atrastas zem ūdens Kambatas līcī Indijā un ar radioaktīvā oglekļa metodi tās ir datētas ar 7500. gadu p.m.ē. Pirmā norāde par dzīvi ciematos ir Mehrgarhas neolīta apmetnē (pēc 7000. gada p.m.ē.) mūsdienu Beludžistānā, starp 6000. un 2000. gadu p.m.ē. neolīta kultūra parādījās Indas ielejas reģionā un starp 2800. un 1200. gadu p.m.ē. arī Dienvidindijā.
Bronzas laikmets
Indijas subkontinenta pirmā bronzas laikmeta urbānā civilizācija bija Indas ielejas civilizācija, kurs pimsākumi izsekojami līdz pat 3300. gadam p.m.ē. ar galvenajām apmetnēm Mohendžo Daro, Lotalā un Harapā.
Civilizācija sākotnēji atradās mūsdienu Indijā (Gudžaratas, Harjānas, Pendžābas un Radžastānas provincēs) un mūsdienu Pakistānā (Sindas, Pendžābas un Beludžistānas provincēs). Tā centrējās ap Indas upi un tās pietekām un paplašinājās Gagaras-Hakras upes ielejā, Gangas-Jamunas Doabā, Gudžarātā un Afganistānas ziemeļos. Vēsturiski Senās Indijas daļa ir viena no agrākajām urbānajām civilizācijām, līdztekus Mezopotāmijai un Senajai Ēģiptei. Senās Indas ielejas iedzīvotāji, harapieši, izstrādāja jaunas metalurģijas tehnikas un ieguva varu, bronzu, svinu un alvu.
Indas ielejas civilizācija, kas pastāvēja no apmēram 2600. līdz 1900. gadam p.m.ē., iezīmēja urbānās civilizācijas sākumu subkontinentā. Senās civilizācijas ietvēra tādus urbānos centrus kā Dolavira, Kalibangana, Rupara, Rakigarhi, Lotala mūsdienu Indijā un Harapa, Ganerivala, Mohendžo-daro mūsdienu Pakistānā. Civilizācija ir ievērojama ar tās pilsētām, kas būvētas no ķieģeļiem, ceļmalu drenāžas sistēmām un daudzstāvu namiem.
Vēdiskais periods
Šis periods sākās indoāriešu valodās runājošo cilšu, kas sevi sauca par āriešiem (ārya), migrācijas rezultātā. Viņi pakļāva vietējās tautas, ko sauca par dāsiem. Āriešu izcelsme ir strīdīga, viens no viedokļiem ir, ka tie nākuši no Centrālāzijas, kamēr cits uzskats ir, ka tie ir dzīvojuši Indijā jau kopš laikiem pirms Indas ielejas civilizācijas, kā tas ir minēts dažos no Rigvēdas tekstiem.
Agrīnā vēdiskā sabiedrība sastāvēja galvenokārt no lopkopju grupām. Vēlāk Rigvēdas āriešu sabiedrība kļuva aizvien zemkopiskāka un sociāli tika organizēta ap četrām varnām. Papildus hinduisma pamattekstiem vēdām, šajā periodā sākotnējo izcelsmi ieguva sanskrita eposu Rāmājanas un Mahābhāratas galvenās tēmas. Agrīnā indo-āriešu klātbūtne, iespējams, daļēji atbilst okera keramikas arheoloģiskajiem atradumiem.
Kuru valsts laikā ap 1000. gadu p.m.ē. ziemeļrietumu Indijā sākās dzelzs laikmets, kad tika sacerētas Atarvavēdas — pirmais Indijas teksts ar dzelzs pieminēšanu (śyāma ayas): burtiski "melnais metāls". Pelēkās krāsas izstrādājumu kultūra, kas aptvēra lielāko daļu Indijas ziemeļu, bija izplatīta apmēram no 1100. līdz 600. gadam p.m.ē. Šī perioda vēlāka daļa atbilst pieaugošajai pārejai no dominējošās cilšu sistēmas uz karaļvalstu, sauktu par Mahadžanapadām, veidošanos.