cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gvido Buhvalds
Gvido Ulrihs Buhvalds (de, dzimis ) ir Vācijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijis Vācijas futbola izlases dalībnieks.
Brians Laudrups
Brians Laudrups (dk, dzimis ) ir bijušais Dānijas futbolists, spēlēja uzbrucēja un pussarga pozīcijā. Pašlaik Laudrups strādā par futbola komentētāju. 2004. gadā Laudrups tika iekļauts FIFA 100 sarakstā.
Gvido Buhvalds
Lielu savas spēlētāja karjeras daļu Buhvalds pavadīja VfB Stuttgart komandā. 1984. un 1992. gadā ar komandu izcīnījis Vācijas Bundeslīgas titulu. Spēlējis arī Stuttgarter Kickers un Karlsruher SC, kā arī Japānas komandā Urawa Red Diamonds.
Brians Laudrups
Savas karjeras laikā Laudrups ir pārstāvējis dažādus Eiropas klubus. Savu karjeru sāka Dānijas Superlīgas komandā Brøndby IF, iegūstot arī divus Dānijas čempionu titulus. Vēlāk spēlējis Minhenes "Bayern", kā arī Itālijas Serie A komandas ACF Fiorentina un AC Milan. Ar Milānas komandu izcīnīja Itālijas čempionu titulu. Vēlāk Laudrups spēlēja Skotijas komandā Glāzgovas "Rangers", četrās sezonās iegūstot trīs reizes paliekot pirmajā vietā. Vēlāk spēlēja gan Chelsea, gan København, bet savu karjeru noslēdza Amsterdamas "Ajax".
Gvido Buhvalds
Ar Vācijas futbola izlasi uzvarējis 1990. gada FIFA Pasaules kausā. Piedalījies arī 1994. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1984., 1988. un 1992. gada Eiropas čempionātā.
Spēlētāja karjera
VfB Stuttgart
Vācija
Trenera karjera
Urawa Red Diamonds
Brians Laudrups
2004. gadā Brians un viņa vecākais brālis Mikāls tika iekļauti FIFA 100 sarakstā.
Sasniegumi
Brøndby
Bayern Munich
Milan
Rangers
Chelsea
Dānija
Individuālie apbalvojumi
Alda Krastiņa
Alda Krastiņa ir latviešu aktrise.
Beigusi Latvijas Valsts konservatorijas teātra kursu, kurš tika gatavots Jaunatnes teātrim. Jaunatnes teātrī nostrādājusi 20 gadus līdz tā slēgšanai 1992. gadā. Pēc teātra slēgšanas pievienojusies Valentīna Maculēviča izveidotajam SIA Jaunatnes teātris, kurā strādājusi kā aktrise un administratore. 2000. gadā kļuvusi par Daugavpils teātra aktrisi.
Filmējusies latviešu seriālos "Likteņa līdumnieki", "Svešā dzīve" un "Māja pie ezera".
Spaiks Lī
Lī savās filmās aizskar rasu attiecības, ādas krāsas diskrimināciju melnādaino sabiedrībā, masu mediju lomu ikdienas dzīvē, pilsētvides noziedzību un nabadzību. Lī divas reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai — par scenāriju filmai Do the Right Thing (1989) un dokumentālo filmu 4 Little Girls (1997), kā arī ieguvis vairākus citus apbalvojumus, tajā skaitā Emmy balvu par TV miniseriālu When the Levees Broke: A Requiem in Four Acts (2006) un Kinoakadēmijas goda balvu 2015. gadā. 2021. gadā saņēma Amerikas režisoru ģildes balvu par mūža ieguldījumu.
Starp Lī pazīstamākajiem darbiem is tādas filmas kā Malcolm X (1992), He Got Game (1998), "25. stunda" (2002), "Insaiders" (2006), Passing Strange (2009).
Spaiks Lī ir kaislīgs sporta līdzjutējs, beisbola komandas Ņujorkas "Yankees", basketbola komandas Ņujorkas "Knicks", hokeja komandas Ņujorkas "Rangers", kā arī Anglijas futbola kluba Londonas "Arsenal" atbalstītājs.
Košices apgabals
Košices apgabals ir viens no Slovākijas apgabaliem valsts dienvidaustrumos. Tas robežojas ar Ungāriju dienvidos, Ukrainu austrumos, Prešovas apgabalu ziemeļos un Banskas Bistricas apgabalu rietumos.
Apgabala administratīvais centrs ir pēc iedzīvotāju skaita Slovākijas otrā lielākā pilsēta Košice. Apmēram viena trešdaļa no visiem apgabala iedzīvotājiem dzīvo Košices aglomerācijā.
Administratīvais iedalījums
Apgabals iedalās 11 apriņķos, no kuriem četri ir Košices daļas - Gelnicas apriņķis, Košice I, Košice II, Košice III, Košice IV, Košices apkārtnes apriņķis, Mihalovces apriņķis, Rožņavas apriņķis, Sobrances apriņķis, Spišska Nova Vesas apriņķis un Trebišovas apriņķis.
Pilsētas
Apgabalā pavisam ir 440 apdzīvotas vietas, no kurām 17 ir pilsētas:
Kursīvā - pilsētas, kas nav apriņķu centri.
Muļķu zelts
"Muļķu zelts" (en) ir 2008. gada ASV piedzīvojumu filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Endijs Tenants. Galvenās lomas atveido Keita Hadsone, Metjū Makonahijs, Donalds Saterlends, Jūens Bremners un Kevins Hārts. Filmas pirmizrāde notika.
Visvaldis Georgs Nagobads
Visvaldis Georgs Nagobads (dzimis, miris ) bija latviešu izcelsmes ASV sporta ārsts, ASV hokeja slavas zāles (US Hockey Hall of Fame) loceklis.
Baldones
Baldones var būt:
Visvaldis Georgs Nagobads
Dzīvesgājums
Dzimis 1921. gada 18. novembrī Rīgā pedagoga Ernesta Nagobada un viņa sievas Emmas ģimenē. Viņa vecākā māsa Aina Nagobads-Ābola (1920—2021) vēlāk kļuva par diplomāti. Jaunībā spēlēja hokeju un bendiju. Otrā pasaules kara laikā 1941. gadā sāka studēt Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātē, dienēja Latviešu leģiona sanitārajā rotā un strādāja frontes slimnīcā. 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur turpināja medicīnas studijas Gīsenes un Tībingenes Universitātēs, strādāja ar mobilo rentgena iekārtu, diagnosticējot tuberkulozi pēckara bēgļiem. 1947. gadā kopā ar citiem trimdas mediķiem Eslingenē nodibināja Latviešu ārstu un zobārstu apvienību (LĀZA).
Čaušica
Čaušica (arī Čauča, Čauša, Čaušanka, Čuča, lejtecē arī Toūša, Tovša, be, ru) ir Sarjas labā krasta pieteka Krāslavas novadā un Baltkrievijā.
Iztece no Čausu ezera Svariņu pagastā. Tek dienvidaustrumu virzienā. Lielākā pieteka - Tovša. Lejtecē upe veido Latvijas - Baltkrievijas robežu. Ietece Sarjā vietā, kur Sarja pamet Latvijas teritoriju. Upi šķērso valsts autoceļi V620 (Asūne – Panova), V621 (Asūne – L.Grizāni – Porečje). Upes krastos atrodas Reiniki, Kacari, Loci, Neikšāni, Moroziki. Upes labajā krastā - Fridrihovas pilskalns.
Visvaldis Georgs Nagobads
Dzīvesgājums
1951. gada jūnijā pārcēlās uz Minesotu, kur pabeidza ķirurģisko rezidentūru un 1956. gadā sāka strādāt Minesotas Universitātes studentu veselības dienestā, tad no 1958. gada 34 gadus bija Minesotas Golden Gophers vīriešu hokeja komandas ārsts. 1967. gadā kļuva par ASV hokeja valstsvienības ārstu, kur strādāja līdz 1990. gadam, piedalīdamies piecās ziemas olimpiskajās spēlēs.
Muļķu zelts
Jauns pavediens par zaudētu bagātību atrašanās vietu atdzīvina precēta pāra piedzīvojumu sajūtu.
Krāslavas novada ģerbonis
Heraldiskais apraksts
Uz purpura fona zelta scepters un piecas zelta joslas uz melna fona.
Simbolika
Purpura krāsa izvēlēta, balstoties uz leģendu par Polockas kņazu Ragnvaldi (920-978) un viņa meitu Ragnedu. Pēc tam, kad Novgorodas kņazs Vladimirs 978. gadā ar varu paņēma viņu par sievu un Polockā noslepkavoja viņas tēvu un divus brāļus, viņa bija spiesta pārcelties dzīvot pie sava vīra uz Kijevu, kur pēc kristīšanas viņa saņēmusi vārdu Gorislava. Pēc tam, kad Ragneda atriebības jūtu uzplūdos mēģināja nodurt savu vīru, viņa kopā ar dēlu tika izsūtīta atpakaļ uz Polockas zemi. Kņaza sievas dzīvesvieta esot atradusies tagadējā Krāslavas Teātra kalnā. No Gorislavas vārda, pēc vienas no versijām, cēlies Krāslavas pilsētas nosaukums.
Purpura krāsa apzīmē augstdzimšanu, varu, cieņu, diženumu, mērenību, dāsnumu. Tāpat purpura un violetā krāsa tiek bieži asociēta ar kristietību — tā ir viena no galvenajām baznīcas krāsām.
Scepters (bīskapa zizlis) ir senākais varas simbols kristietībā — Laba Gana atribūts, kas mūs nekad nepamet nelaimē un izglābj. 1755. gadā Krāslavā cēla baznīcu kā Mogiļevas arhidiecēzes arhibīskapa mītni. Scepters heraldikā nozīmē taisnīgumu. Sceptera zelta krāsa simbolizē kristīgo ticību un pārticību.
Krāslavu uzskatīt par miestu var tikai ar 1729. gadu, kad Krāslavas muižu iegādājās Jans Ludvigs Plāters. No grāfu Broel-Plāteru dzimtas ģerboņa aizgūtas 5 zelta joslas uz melnā fona, raksturojot ar to piecus starus, kas iet cauri tumsai un nes gaismu.
Melnai krāsai simboliski piedēvēts dimants kā dārgakmens. Melnais heraldikā ir gudrības krāsa. Tā var simbolizēt gan pieticību un mieru, gan gudrību un patstāvību.
Zelta krāsa simbolizē līderiskumu, cieņu, diženumu, slavu, augstdzimšanu, bagātību.
Ultrasterilizācija
Ultrasterilizācija jeb ultrapasterizācija (en) ir pārtikas sterilizācija, karsējot to ļoti īsu laiku, ap 1—2 sekundēm, temperatūrā, kas pārsniedz 135 °C, kas ir nepieciešamā temperatūra sporu nogalināšanai pienā. Populārākais UHT procesa produkts ir piens, bet to izmanto arī augļu sulām, krējumam, sojas pienam, jogurtam, vīnam, zupām, medum un sautējumiem. UHT piens tika izgudrots 1960. gados un plašam patēriņam ir pieejams kopš 1970. gadiem.
Lielais karstums UHT procesā var izraisīt Maijāra reakciju un izmainīt piena produktu garšu un smaržu.
Tipisks UHT piena derīguma termiņš ir seši līdz deviņi mēneši neatvērtā iepakojumā.
Dinamo stadions (Rīga)
Dinamo stadions bija futbola stadions, kas atradās Ķieģeļu ielā (tagad — Emiļa Melngaiļa iela 1a), Rīgā.
20. gadsimta trīsdesmitajos gados tas bija Jaunekļu kristīgās savienības (YMCA) sporta laukums. Pēc Otrā pasaules kara tur izvietojās sporta biedrības "Dinamo" stadions.
Deviņdesmito gadu sākumā stadiona teritorijā atradās arī Latvijas Futbola federācijas (LFF) pirmais birojs, kur sākās Latvijas futbola atjaunošana pēc Padomju Savienības sabrukšanas.
Deviņdesmito gadu beigās "Skonto" uzņēmumu grupas īpašnieks un LFF prezidents Guntis Indriksons šajā teritorijā uzsāka vērienīgu celtniecību, izveidojot Skonto halli un Skonto stadionu, kur turpmāk bāzējās vēlāk bankrotējušais ilggadīgais Latvijas futbola līderis Skonto FC, kā arī tika aizvadītas Latvijas futbola izlases mājas spēles.
Jānis Rācenis
Dzīves gājums
Dzimis 1915. gada 10. aprīlī Rīgā, rakstnieka Jāņa Rāceņa (1881-1971) dēls. Pirms kara aktīvi darbojies ornitoloģijā, vērojis un gredzenojis putnus. Pabeidzis Latvijas Universitātes Matemātikas un dabaszinātņu fakultāti. Kara gados strādājis Latvijas Dabas muzejā.
Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā emigrēja uz Vāciju. 1948. gadā Erlangenes Universitātē ieguva doktora grādu ar darbu ornitoloģijā. Tajā pašā gadā pārcēlies dzīvot uz Venecuēlu, kur līdz 1976. gadam strādāja par pasniedzēju Karakasas Universitātē. Pētījis Dienvidamerikas kukaiņus, kļūdams par vienu no ievērojamākajiem šī kontinenta entomologiem.
Asnate Rancāne
Asnate Rancāne (dzimusi ) ir Latvijas mūziķe. Viņa kopš 2015. gada ir dziedātāja grupā “Tautumeitas”, tiek uzskatīta par grupas līderi. Viņa prot spēlēt arī vijoli un kokli. Asnate Rancāne ir etniskās mūzikas pētniece. 2017. gadā duetā ar Staņislavu Judinu izdeva etnominimālistiskās mūzikas albumu “Op. 2”. Ir mācījusies Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijā, studēja etnomūziku.
Tovša
Tovša var būt:
Celmi
Celmi var būt:
Puiša kalns
Puiša kalns jeb Puiškalna pilskalns atrodas Kurzemē, Dundagas novada Dundagas pagasta austrumos, pie Mazupes ietekas Kaļķupē, dabas lieguma Kaļķupes ieleja teritorijā. Valsts nozīmes kultūras piemineklis.
Tas apmēram 20 metrus augsts paugurs, plakuma izmērs - ~80 x 30 metri. Pilskalna datējums - vēlais dzelzs laikmets. 1809. gada ceļojuma piezīmēs to aprakstījis Ulrihs fon Šlipenbahs. Šajā laikā pilskalnā atradies vidēji liels akmens, pie kura vietējie iedzīvotāji esot upurējuši. Frīdrihs Krūze 1842. gada darbā Necrolivonica ievietojis akmens tēla zīmējumu ar paskaidrojumu, ka tas ir "Puiškalna akmens tēls". Tolaik tas atradies Dundagas pils ieroču istabā. 1866. gadā akmens tēlu aprakstījis arī Jūliuss Dērings. Pilskalnu aprakstījis arī Ernests Brastiņš. Tiek lēsts, ka pilskalns vispirms ticis apdzīvots, bet tad kļuvis par kulta vietu.
Skylab 3
Skylab 3 jeb SLM-2 bija ASV Nacionālās aeronautikas un kosmosa administrācijas (NASA) kosmosa kuģa otrais pilotējamais lidojums uz orbitālo staciju Skylab. Tas startēja 1973. gada 28. jūlijā, un 58 dienas trīs cilvēku apkalpe (Elans Bīns, Ouens Geriots, Džeks Lousma) pavadīja stacijā, uzstādot kosmiskā lidojuma ilguma rekordu.
Apkalpe
Dublieru apkalpe:
Lidojuma gaita
Skylab 3 tika palaists 11:10:50 UTC ar nesējraķeti Saturn IB (SA-207) no Kenedija kosmosa centra starta laukuma LC-39B.
Sešas dienas vēlāk citam četru dzinēju blokam radās noplūde, radot bažas misijas kontrolei. Pirmo reizi rezerves Apollo kosmosa kuģis tika pārvietots uz palaišanas kompleksu, gatavojot to glābšanas misijai. Galu galā tika noteikts, ka komandas servisa modulis var droši manevrēt, izmantojot tikai divus strādājošus četru dzinēju blokus, un glābšanas misija netika īstenota.
Skylab 3 apkalpe turpināja visaptverošu medicīnisko pētījumu programmu, paplašinot datus par cilvēka fizioloģisko adaptāciju un adaptāciju kosmosa lidojumam, kas bija savākti iepriekšējā Skylab 2 misijā. Turklāt Skylab 3 astronautu uzturēšanās kosmosā bija pagarināta no aptuveni viena mēneša līdz diviem mēnešiem. Tāpēc varēja pārbaudīt lidojuma ilguma ietekmi uz fizioloģisko adaptāciju un adaptāciju.
Visās trīs Skylab misijās tika veikta virkne galveno medicīnisko izmeklēšanu. Šie izmeklējumi bija tie paši pamata pētījumi, kas tika veikti ar Skylab 2 apkalpi, izņemot to, ka Skylab 3 lidojuma testi tika papildināti ar papildu izmeklējumiem, pamatojoties uz to, ko pētnieki uzzināja no Skylab 2 zinātniskajiem rezultātiem. Piemēram, visām trim Skylab misijām sākotnēji bija paredzēti tikai kāju tilpuma mērījumi, pirmslidojuma un pēclidojuma stereofotogrammetrija, kā arī maksimālā ikru apkārtmēra mērījumi lidojuma laikā.
Skylab 2 lidojuma laikā uzņemtie fotoattēli atklāja "piepampušās sejas sindromu", kas rosināja Skylab 3 pievienot rumpja un ekstremitāšu apkārtmēra mērījumus lidojuma laikā, lai iegūtu vairāk datu par šķietamo šķidruma pārvietošanos. Citi papildu testi ietvēra arteriālās asins plūsmas mērījumus ar okluzīvu aproci ap kāju, sejas fotogrāfijas, kas uzņemtas pirms lidojuma un lidojuma laikā, lai pētītu "piepampušās sejas sindromu", venozo atbilstību, hemoglobīna līmeni, urīna īpatnējo svaru un urīna masas mērījumus. Šie lidojuma testi sniedza papildu informāciju par šķidruma sadalījumu un šķidruma līdzsvaru, lai labāk izprastu šķidruma pārvietošanās parādības.
Kanzassitija
Kanzassitija var būt:
Skylab 3
Lidojuma gaita
25. septembrī 11:16:42 UTC Skylab 3 atvienojās no stacijas. 22:19:51 UTC komandmodulis nolaidās Klusajā okeānā, kur to sagaidīja lidmašīnu bāzes kuģis USS New Orleans. Kosmiskais lidojums ilga 59 dienas 11 stundas 9 minūtes 1 sekunde.
Kākuči
Kākuči var būt:
Jūliuss fon Vulfs
Jūliuss Voldemārs fon Vulfs (de, 1809-1872) bija vācbaltu jurists un muižnieks, kas pabeidza Gaujienas pilsmuižas būvi.
Dzīvesgājums
Dzimis 1809. gada 31. maijā Aumeisteru muižas īpašnieka Ādolfa Heinriha fon Vulfa (1765—1843) un viņa sievas Kristīnes Katrīnas, dzimušas Nandelštetes (1776—1845), astoņu bērnu ģimenē kā otrais dēls. 1818. gadā viņa tēvs nopirka Gaujienas pilsmuižu un ap 1830. gadu uzcēla muižkunga māju. Saskaņā ar 1828. gadā Aumeisteru muižā noslēgto mantojuma sadalījuma līgumu starp Ādolfa Vulfa mantiniekiem Jūliuss fon Vulfs ieguva Gaujienas pilsmuižu, Cesvaines pilsmuižu un vēl 10 muižas 530 600 sudraba rubļu vērtībā. Viņa tēvs saviem mantiniekiem pēc nāves 1843. gadā kopumā atstāja 25 muižas 1 251 600 sudraba rubļu vērtībā.
No 1848. līdz 1850. gadam Jūliuss fon Vulfs pabeidza būvēt lepno Gaujienas muižas pili ar 52 telpām vēlīnā klasicisma stilā, ko vēlāk papildināja ar sešu kolonnu portiku. Tuvāko zemnieku mājas humora dēļ muižnieks nosauca Eiropas lielāko pilsētu vārdos — Berlīne, Londona, Vīsbādene, Parīze u.c. 1850. gadā Vācijā salaulājās ar Krievijas cara galma mākslinieka meitu Šarloti fon Reiternu (Charlotte von Reutern, 1826-1904), 1855. gadā piedzima viņu pirmā meita Vilhelmīne, 1856. gadā otrā meita Auguste, 1857. gadā pirmais dēls Ādolfs Gerhards. Vasarās viņš devās uz Gaujienu un citām muižām, bet ziemā atgriezās pie ģimenes Vācijā. Viņa dzīve pārvērtās, kad 1858. gada rudenī Jūliuss fon Vulfs Vīsbādenē divkaujā nošāva savu sāncensi. Vietējā tiesa par to viņam piesprieda vairākus gadus cietuma, taču viņš aizbēga un atgriezās Gaujienas pilī.
1868. gadā viņš sapulcinājis sešu apkārtējo sev piederošo pagastu vecākos un katram pagastam dāvinājis 8 pūrvietas zemes pagastnama un skolas būvei, kā arī būvmateriālus un 500 rubļu gadā skolotāju algošanai. 1869. gadā Latviešu Avīžu pielikums "Baznīcas un skolu ziņas" rakstīja, ka Jūliuss fon Vulfs savu muižu zemniekiem atlaidis visus pēdējo gadu parādus, algojis skolmeistarus un piešķīris līdzekļus daktera nama būvei, licis pagastiem izdalīt noteiktas summas tiem, kam vairāk trūkums.
1871. gada nogalē tomēr izlēmis atgriezties Vīsbādenē, kur viņu atpazina abi kādreiz divkaujā nogalinātā sāncenša dēli un nošāva medību laikā 1872. gada 10. janvārī (1871. gada 29. decembrī pēc vecā stila). Viņa sieva Šarlote fon Vulfa uzbūvēja kapliču pie Gaujienas muižas, kur 1872. gada 7. septembrī apglabāja nošautā vīra iebalzamētās mirstīgās atliekas.
Stares
Stares ir ciems Rožupes pagastā, Līvānu novadā. Atrodas 185 km attālumā no Rīgas.
Radniecība
Radniecība ir sociālas, ar likumu vai tradīcijām pamatotas attiecības starp cilvēkiem, par kuriem pastāv uzskats, ka tiem ir kopīga izcelsme. Nereti radu lokā tiek iekļauti arī cilvēki, kas ieprecējušies šādā cilvēku lokā. Ar radniecību saprot plašāku cilvēku loku nekā ģimeni. Konkrētu personu šādā cilvēku lokā sauc par radinieku vai radinieci. Dažādās sabiedrībās principi, pēc kādiem tiek noteikts, vai cilvēki ir radinieki, var ievērojami atšķirties.
Antropologi izšķir vairākus radniecības sistēmu tipus:
Radniecības termini
Antropologs Lūiss Henrijs Morgans (Lewis Henry Morgan) (1818-1881) pirmais definēja sešus radniecības terminoloģijas tipus: Havajiešu, Sudāniešu, Eskimosu, Irokēzu, Krou un Omaha. Morgans izmantoja galvenokārt Ziemeļamerikas pamatiedzīvotāju ciltis, lai apzīmētu radniecības terminoloģijas tipus, bet katrs no tiem ir pārstāvēts dažādās pasaules daļās.
Latviešu radniecība
Latviešu radniecības terminoloģija atbilst tā dēvētajai Eskimosu sistēmai un tā savukārt raksturīga bilaterālajām radniecības sistēmām. Latviešu radniecības sistēmā radi no tēva vai mātes puses tiek aprakstīti vienādos terminos, šķirojot tos tikai paaudzēs un pēc dzimuma (piem., brālēns ir gan tēva brāļa vai māsas, gan mātes brāļa vai māsas dēls, bet vecāmāte var būt gan tēva, gan mātes māte).
Ālto
Ālto (fi) ir somu izcelstmes uzvārds:
Cilvēki ar šādu uzvārdu:
Bistrami
Bistrami (de no pl) jeb Bistromi (ru) ir sena vācbaltiešu dzimta, kas bija ieceļojusi Kurzemes un Zemgales hercogistē 16. gadsimtā un jau 1620. gadā ierakstīta Kurzemes bruņniecības matrikulā, 1745. gadā Igaunijas bruņniecības matrikulā. Vēlāk dzimta izplatījās arī Krievijā.
1853. gadā Krievijas impērijas valdība Bistramu dzimtai atļāva lietot baronu titulu.
Vēsture
Bistramu dzimtas Kurzemes atzara cilststēvs bija Kristaps Bistrams (1565—1620), kurš iestājās Kurzemes un Zemgales hercoga Gotharda militārajā dienestā. Gothardu Bistramu par drosmi kaujā pie Salaspils iecēla par Kandavas pilskungu. 1620. gadā dzimtu ierakstīja Kurzemes bruņniecības matrikulā.
Dzimta sadalījās divās līnijās:
Kļovi
Kļovi var būt:
Beberbeķi (nozīmju atdalīšana)
Beberbeķi var būt:
Alvars Ālto
Darbojās arhitekturā, mēbeļu jomā, ar audumiem, stikla izstrādājumiem. Vairāki viņa klienti bija industriālisti, starp populārākajiem klientiem bija Alstrēmu ģimene. A. Ālto darbojās no 1920. līdz 1970. gadiem. Stila atšķirības ir jūtamas arī viņa darbos — sākotnējos darbos redzams ziemeļu klasicisms, savukārt vēlākajos — starptautiskais modernisms. Viņš ir bijis arhitekts Paimio esošai tuberkulozes sanatorijai (pašreizējā Turku Universitātes slimnīcas daļa), Säynätsalo pilsētas zālei, Viburgas Universitātei, Villa Mairea, vienai no Masačūsetsas Tehnoloģiju institūta kopmītņu ēkām, Helsinku koncertzālei "Finlandia".
Starinski
Starinski ir ciems Pureņu pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 273 km attālumā no Rīgas.
Erdžana starptautiskā lidosta
Erdžana starptautiskā lidosta (tr) ir lidosta Kipras ziemeļdaļā, 13 kilometrus uz austrumiem no Nikosijas centra. Tā ir lielākā civilā lidosta starptautiski neatzītās Ziemeļkipras teritorijā. Starptautisko sankciju dēļ lidojumi notiek tikai uz Turciju, kas vienīgā atzinusi Ziemeļkipru.
Lidostu Otrā pasaules kara laikā uzbūvējuši briti un tā izmantota kā militārā lidosta. Pēc 1974. gada Turcijas iebrukuma Kiprā lidostu pārņēma Turcijas armija un vēlāk tā izveidojās par galvano Ziemeļkipras lidostu. Nosaukta par godu pilotam majoram Fehmi Erdžanam (Fehmi Ercan), kurš gāja bojā Kipras operācijas laikā 1974. gadā.
Rācenis
Rācenis (Brassica rapa) ir kāpostu ģints suga. Vairākās rāceņu pasugas tiek kultivētas dažādiem mērķiem. Pastāv šādas rāceņu pasugas:
Upmalas veronika
Upmalas veronika (Veronica anagallis-aquatica) ir augu suga ceļteku dzimtas veroniku ģintī. Savvaļā tā ir sastopama Ziemeļāfrikā un Eirāzijā, tostarp visā Latvijas teritorijā mitrās, applūstošās ūdenstilpju krastmalās (t.sk. arī jūras piekrastē) un grāvjos.
Morfoloģija
Upmalas veronika ir daudzgadīgs 15—70 cm garš lakstaugs. Šai augu sugai ir stāvs vai pacils, vienkāršs, kails un zaļgans stublājs. Auga lapas ir pretējas, sēdošas, iegareni olveidīgas līdz lancetiskas, aptuveni 3—8 cm garas un 0,5—3 cm platas. Lapas plātnes mala ir attāli sīkzobaina vai gandrīz gluda, un gals ir smails.
Ziedi ir blīvos ķekaros lapu žāklēs. To vainags ir nedzidri violets līdz violeti sārts ar tumšākām, violetām dzīslām. Seglapas ir lineāras, ziedu laikā īsākas nekā ziedkāts. Auglis ir pogaļa ar seklu jomu. Zied no jūnija līdz septembrim.
Konsula iela (Rīga)
Vēsture
Konsula iela ir izveidota ap 1882. gadu ar savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā nav mainījies.
Ielu savienojumi
Konsula iela ir savienota ar šādām ielām:
Ņuarka
Ņuarka (en) ir pilsēta ASV, Ņūdžersijas štata lielākā pilsēta un Eseksas apgabala administratīvais centrs. Pilsēta tika dibināta 1666. gadā. Saskaņā ar 2010. gada ASV tautas skaitīšanas datiem, Ņuarkā dzīvo 277 140 cilvēki. Tā ir 68. lielākā pilsēta ASV un viens no valsts lielākajiem gaisa, kuģu un dzelzceļa mezgliem. Ņuarka ietilpst Ņujorkas aglomerācijā, atrodas Gateway reģiona vidū, aptuveni 13 km uz rietumiem no Manhatanas. Pilsētā ir bāzēti vairāki lieli uzņēmumi, tai skaitā Prudential Financial, Public Service Enterprise Group, kā arī vairākas augstākās mācību iestādes (University of Medicine and Dentistry of New Jersey, Rutgers University, New Jersey Institute of Technology). Te bāzējas arī vairāki profesionāli sporta klubi: Ņūdžersijas "Devils" (NHL), Ņūdžersijas "Nets" (NBA), Ņujorkas "Red Bulls" (MLS).
Pilsētā atrodas Newark Liberty International Airport lidosta, kura bija pirmā municipālā komerciālā lidosta ASV un šobrīd ir viena no lielākajām valstī.
Jānis Ulpe
Biogrāfija
1925. gadā beidza Rīgas Valsts tehnikumu. No 1928. līdz 1948. gadam studējis LU inženierzinātņu fakultātē un ieguvis būvinženiera profesiju. Līdztekus studijām strādājis Zemkopības Ministrijā par mērnieku. No 1946. līdz 1958. gadam bijis LU Ģeodēzijas katedras asistents un vecākais pasniedzējs, no 1948. līdz 1950. gadam — Celtniecības fakultātes dekāna vietnieks. 1954. gada janvārī aizstāvējis disertāciju "Histerēzes zudumi asimetriskā ciklā koka siju svārstībās" un ieguvis tehnisko zinātņu kandidāta grādu. No 1958. līdz 1975. gadam bijis Rīgas Politehniskā institūta Rūpniecības un būvkonstrukciju katedras docents, no 1959. gada līdz 1962. gadam RPI Celtniecības fakultātes dekāns.
Jānis Ulpe bijis arī labs šahists. 1938. gadā sastādītajā Latvijas šahistu ranga tabulā ierindots 33. vietā.
Aleksandrs Dimā (dēls)
Aleksandrs Dimā (dēls) (dzimis, miris ) bija franču rakstnieks un dramaturgs. Pazīstams ar romānu (vēlāk arī lugu) "Kamēliju dāma" (La Dame aux camélias, 1848), pēc kura motīviem 1853. gadā Džuzepe Verdi radīja operu "Traviata". "Kamēliju dāmas" galvenās varones prototips bija Dimā mīļākā Marija Diplesī.
Rakstnieka Aleksandra Dimā ārlaulības dēls, kuru 1831. gadā tēvs atzina par savu, atņēma mātei, un deva izglītību. 1864. gada 31. decembrī Maskavā apprecējās ar Nadeždu fon Knoringu, ģimenē bija divas meitas. Vēlāk apprecējās otrreiz. No 1874. gada — Franču akadēmijas loceklis, 1894. gada — Goda Leģiona ordeņa kavalieris.
Bolīvijas karogs
Pašreizējais Bolīvijas karogs tika ieviests 1851. gadā. Valsts karogs un flaga ir trīskrāsu karogs ar vienāda izmēra sarkanu, dzeltenu un zaļu līniju un Bolīvijas ģerboni tā vidū uz dzeltenās līnijas.
Jaunā Bolīvijas konstitūcija, ko ieviesa 2009. gadā, paredz, ka Vipala ir viens no nacionālajiem simboliem. Lai gan Bolīvijai nav piekļuves pie jūras, tai ir kara flaga, ko izmanto armijas kuģi upēs un ezeros. Tas ir zils karogs ar civilo karogu kreisajā augšējā stūrī, tam apkārt deviņas dzeltenas zvaigznes, kas apzīmē Bolīvijas deviņus departamentus un lielāka zvaigzne labajā pusē pa vidu, kas apzīmē Bolīvijas tiesības uz piekļuvi pie jūras, ko tā zaudēja 1884. gadā.
Noformējums
Karogs sastāv no trim horizontālām līnijām proporcijās 1:1:1, augšējā līnija ir sarkana, vidējā — dzeltena un apakšējā — zaļa. Karoga malu proporcijas tika noteiktas 2004. gadā — 7,5 vienības augstumā un 11 vienības garumā. Tātad malu proporcijas ir 15:22.
1888. gadā tika definēta krāsu nozīme:
Precīzās krāsas tika noteiktas 2004. gadā:
Aglonas novada ģerbonis
Aglonas novada ģerbonis bija oficiāls Aglonas novada simbols. Apstiprināts Kultūras ministrijas ģerboņu reģistrā 2012. gada 27. jūnijā. Ģerboņa autors ir mākslinieks Māris Rumaks.
Heraldiskais apraksts
Zilā laukā romba veidā sudraba trejgalu liliju krusts, kas apvienots ar šķērso liliju krustu, viss zem krusta galiem apļveidā savienots ar ieliektiem pavediena elementiem.
Simbolika
Ģerbonis veidots uz angļu tipa vairoga, centrā romba veidā sudraba trejgalu liliju krusts, kam par pamatu izmantots stilizēts Aglonas bazilikas torņu centrālais krusts, kas simbolizē Aglonas novadu kā svētvietu un svētceļojumu mērķi.
Krusta zīme ir viens no senākajiem rakstu elementiem, kam piedēvēta aizsardzības, svētības un laimes nesēja nozīme, tas ir ticības apliecinājuma zīme. Baltu ciltīs krusta zīme lietota kā maģiska aizsargzīme pret visu ļauno. Krusta vertikālā un horizontālā līnija veido dzīvības pamatu.
Krusta četri stari simbolizē četru debespušu ceļus, pa kuriem uz Aglonu ierodas cilvēki, lai rastu garīgo atbalstu. Četras krusta daļas ir arī Aglonas novada četri pagasti — Aglonas, Šķeltovas, Grāveru un Kastuļinas —, kas vienoti apļa zīmē, mūžības un saules simbolā.
Vairoga zilais lauks raksturo Latgales ūdeņus — ezerus, upes un avotus.
Bauska (dabas parks)
Bauskas dabas parks ir īpaši aizsargājama dabas teritorija Bauskas novadā. Izvietojies Lielupes ielejā posmā no Bauskas līdz Mežotnei. Aizsargājamā teritorija izveidota 2004. gadā, lai apvienotu atsevišķus vērtīgus dabas pieminekļus (Bauskas dolomīta atsegumus, atsegumus pretī Mūsas un Mēmeles satekai, Jumpravas dolomītu atsegumus, Ziedoņu dolomīta atsegumus), saglabātu neskartu Mēmeles, Mūsas un Lielupes upes posmu, kā arī Lielupes kultūrainavu. Teritorijā atrodas arī nozīmīga upes nēģu un vimbu nārsta vieta un vairāki Latvijā īpaši aizsargājami biotopi. Natura 2000 teritorija.
Dabas parka teritorijā atrodas viens pilsētbūvniecības piemineklis, 8 arheoloģijas pieminekļi, 13 arhitektūras pieminekļi un 3 mākslas pieminekļi, kā arī vairāki kultūrvēsturiski objekti un dižkoki.
Donavas—Tisas—Donavas kanāls
Donavas—Tisas—Donavas kanāls (sr) ir kanālu sistēma Vojvodinā Serbijā netālu no Serbijas—Rumānijas robežas. Tas tiek izmantots plūdu kontrolei, meliorācijai, ūdens apgādei, notekūdeņu izsūknēšanai, navigācijai, tūrismam, makšķerēšanai un medībām. Kanālu sistēma ir nosaukta Tisas un Donavas — upju, kuras savieno kanāls — vārdā. Kanāla teritorijas kopējā platība ir aptuveni 12,700 km2.
Kanālu sistēmas izveidei tika izrakti vairāki kanāli un arī atjaunoti vairāki senāki kanāli, kopumā izrokot 929 km. Pamata kanālu tīklā ir 51 konstrukcijas — 24 vārti, 16 slūžas, pieci drošības vārti, sešas sūkņu stacijas. Donavas—Tisas—Donavas kanālu sistēmā atrodas 14 kravas kuģu ostas un 180 tilti, no kuriem 84 tika uzcelti sistēmas veidošanas laikā — 62 brauktuvju, 19 dzelzceļa un 3 gājēju tilti. Viena no svarīgākajām struktūrām šajā sistēma ir Tisas dambis netālu no Novi Bečej, kas regulē ūdens režīmu pamata kanālu tīklā.
Vēsture
Kanāla izveide sākās 19. gadsimta pirmajā pusē. Tajā laikā galveno kanālu sauca par Franča kanālu par godu toreizējam Austrijas imperatoram Francim II Hābsburgam, kurš kanālu sistēmas veidošanas laikā apmeklēja tās būvlaukumu. Mazāku kanālu, kas sākās Staparā un virzījās Novi Bečej virzienā, sauca par Franča Jozefa kanālu.
Kanālu sistēmas dambis ir balstīts uz sistēmas tehniskā direktora Alberta Hainca plānu. Dambja būvniecība notika no 1895. gada līdz 1899. gadam. Saskaņā ar oficiālajiem reģistriem uz dambja inaugurācijas ceremoniju ieradās pat delegācijas no Japānas. Laikā, kad dambis tika būvēts, tam bija vienas no viskvalitatīvākajām dambja slūžām pasaulē.
Deviņi (filma)
"Deviņi" (en) ir 2009. gada ASV un Itālijas romantiska drāma, kuras režisors un viens no producentiem ir Robs Māršals. Galvenās lomas atveido Keita Hadsone, Denjels Dejs-Lūiss, Mariona Kotijāra, Penelope Krusa, Džūdija Denča, Fergie, Nikola Kidmena un Sofija Lorena. Filmas pirmizrāde notika ASV.
Slavens kinorežisors Gvido Kontini cīnās, lai atrastu harmoniju savā profesionālajā un personiskajā dzīvē pēc tam, kad viņš iesaistījies dramatiskās attiecībās ar sievu, mīļāko, mūzu, mūzas pārstāvi un savu māti.
Šķirgailis
Šķirgailis jeb Skirgailis (la, lt, be, pl, kristītie vārdi „Ivans/Kazimirs”, dzimis ap 1354. gadu, miris 1397.) bija Ģedimina dzimtas valdnieks, Jagaiļa jaunākais brālis. Pēc Jagaiļa kļūšanas par Polijas karali viņš valdīja Lietuvā kā viņa vietvaldis no 1386. līdz 1392. gadam.
Polockas kņazs (1377-1381, 1387—1397), Traķu kunigaitis (1382-1392), Kijivas kņazs (1395—1397).
Šķirgailis izcēlās ar lielām diplomātiskām spējām, bet ieguva neuzticama cilvēka slavu sakarā ar piesliešanos dažādām karojošām pusēm un atkārtotajām ticības maiņām no pagānisma uz pareizticību, tad uz katoļticību. Tomēr viņa darbības rezultātā starp daudzajiem Ģedimina dzimtas valdniekiem sadalītā Lietuvas dižkunigaitija tika apvienota viņa brālēna Vītauta vadībā.
Tituls
Kā Lietuvas vietvaldis Šķirgailis 1388. gada līgumā ar Vācu ordeni latīniski rakstītā dokumentā dēvēts kā "Šķirgailis ... Lietuvas hercogs, Traķu un Polockas kungs" (Schirgalo…dux Lithuanie et dominus Tracensis et Polocensis).
Vārda cilme
Personvārds "Šķirgailis" ir saliktenis, kura cilme saistāma ar vārdiem skir- (skirti = „izšķirties, lemt") un gail- (gailas = "stiprs", no kā latviski: gailošs, spožs) — „tas, kurš spoži izšķiras “.
Dzīvesgājums
Šķirgailis ir dzimis ap 1354. gadu Lietuvas dižkunigaiša Aļģirda un viņa otrās sievas Tveras lielkņaza Aleksandra Mihailoviča meitas Juliānas ģimenē.
Cīņa par varu
Pēc dižkunigaiša Aļģirda nāves 1377. gadā sākās viņa dēlu cīņa par varu Lietuvā. Vecākais dēls Polockas kņazs Andrejs cieta sakāvi un bēga uz Pleskavu. 1379. gadā Jagailis nosūtīja Šķirgaili diplomātiskā misijā, kuras laikā viņš apmeklēja Prūsiju, Poliju, Ungāriju un Čehiju. Pēc tam, kad sakarā ar Jagaiļa 1380. gadā noslēgto separāto miera līgumu ar Vācu ordeņa lielmestru Vinrihu fon Knoprodi saasinājās Jagaiļa un Ķēstuta attiecības, Šķirgailis pieslējās Jagailim. Kad 1381. gadā viņš pārgāja pareizticībā un ieguva kristīgo vārdu „Ivans” pēc tam, kad Polockas iedzīvotāji sacēlās pret savu pagānu ticībai piederīgo kņazu. Tā paša gada beigās Ķēstutis sāka karadarbību pret Jagaili, ieņēma Viļņu un sagūstīja Jagaili un pats kļuva par dižkunigaiti. Šķirgailis no Polockas aizbēga uz Livoniju, bet par Polockas kņazu atkal kļuva Andrejs Aļģirda dēls. 1382. gadā Jagaiļa karaspēks ieņēma Ķēstuta rezidenci Traķu ezerpilī un viņš iecēla Šķirgaili par Traķu kunigaiti Ķēstuta vietā. Viņam izdevās pierunāt Ķēstuti un viņa dēlu Vitautu ierasties uz pārrunām, kuru laikā viņi tika apcietināti un ieslodzīti Krēvas pilī. Pēc piecām dienām Ķēstutis tika atrasts miris un Jagailis pavēstīja, ka viņš ir atrasts pakāries, tomēr drīz vien izplatījās baumas, ka viņš ticis nogalināts. No apcietinājuma izbēgušais Vītauts vērsās pēc palīdzības pie Vācu ordeņa, ar kuru palīdzību tika ieņemti Traķi, bet ne Viļņa. 1383. gadā Jagailis un Šķirgailis atguva Traķu pili un tika noslēgts pamiers. 1384. gadā brāļi Jagailis, Šķirgailis un Kaributs noslēdza miera līgumu ar Maskavas lielkņazisti, apsolot Jagaiļa precības ar Dmitrija Donska metu Sofiju un pāriešanu pareizticībā. Tomēr 1385. gadā Šķirgailis Krakovas galmā panāca vienošanos par Jagaiļa precībām ar Polijas karaļa meitu Jadvigu un kļūšanu par tās līdzvaldnieku. Tā rezultātā 1385. gadā tika parakstīta Krēvas ūnija starp Lietuvas kunigaišiem un Polijas kņaziem par militāru un politisku savienību un katoļticības ieviešanu Lietuvā. Pēc kristīšanās Jagailis ieguva vārdu Vladislavs un kļuva par Polijas karali Vladislavu II, nodibina Polijas un Lietuvas personālūniju.
Lietuvas dižkunigaitis?
Daļa vēsturnieku domā, ka pēc Krēvas ūnijas noslēgšanas Šķirgailis ticis izvēlēts par nākamo Lietuvas dižkunigaiti, tomēr tam trūkst dokumentāla apstiprinājuma. Tādēļ viņu uzskata par Jagaiļa vietvaldi pēc personālūnijas noslēgšanas. 1386. gada kaujā pie Mstislavas Šķirgailis sakāva Smoļenskas kņaza Svjatoslava karaspēku un pievienoja Smoļensku Lietuvai. 1387. gada pavasarī viņš atguva Polocku un šā gada 28. aprīlī ieguva tiesības valdīt pār Polockas, Minskas un Svisločas kņazistēm. 1388. – 1392. gadā notika ilgstošs karš ar Vītautu, kas beidzās ar Astravas (pie Ļidas) izlīgumu, pēc kura par Traķu kunigaiti un Lietuvas dižkunigaiti kļuva Vītauts. Šķirgailis turpināja būt Polockas un Minskas kņazs. Kā kompensācija viņam piedāvāts vēl neieņemtās Kijivas kņaza tituls. 1393. gadā Vītauts un Šķirgailis saņēma gūstā Vitebskas kņazu Svitrigaili un kopīgiem spēkiem ieņēma tagadējās Ukrainas zemes, padzenot no Kijivas Aļģirda dēlu Vladimiru. 1395. gadā viņš tika iecelts par Kijivas kņazu, bet jau 1397. gadā mira neskaidros apstākļos. Iespējams, ka viņš tika noindēts. Apglabāts Kijivas Pečoru Lauras katedrālē (‘’Киево-Печёрская лавра’’).
Apši
Apši var būt:
Ļadi
Ļadi var būt:
Petijs
Petijs (en) var būt:
Starodvoriški
Starodvoriški ir ciems Laucesas pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 239 km attālumā no Rīgas.
Synergium
Synergium ir uzņēmums no Baltijas valstīm, kas sniedz lokalizācijas un tulkošanas pakalpojumus. 2005. gadā dibinātajā uzņēmumā strādā apmēram 50 štata tulkotāji, un tas sadarbojas ar 1000 ārējiem partneriem. Uzņēmuma galvenā mītne atrodas Viļņā.
Pakalpojumi
Synergium sniedz lokalizācijas un tulkošanas pakalpojumus uzņēmumiem, kuri darbojas globālajā tirgū. Uzņēmuma specializācija ir dažādu nozaru, piemēram, autorūpniecības, patēriņa elektropreču ražošanas, finanšu, IT, juridiskās jomas, mašīnbūves, dažādu dzīvības zinātņu jomu un tūrisma nozares, tehniskās dokumentācijas lokalizācija un tulkošana.
Tehnisko tekstu tulkošanu uzņēmumā Synergium veic, ievērojot standartu EN 15038, kurā paredzēti šādi tulkošanas procesa posmi: tulkošana, pašpārbaude, pārskatīšana, rediģēšana, korektūra un galīgā pārbaude.
Tīmekļa vietņu vai programmatūras lokalizācija
Tīmekļa vietņu vai programmatūras lokalizācijas process ietver tulkošanu, rediģēšanu un korektūru: 1) tulkotāja ar atbilstošu pieredzi izvēle; 2) tulkošana (ievērojot atbilstošu stilu un ieteicamo terminoloģiju); 3) rediģēšana.
Tīmekļa vietņu vai programmatūras lokalizācijas rediģēšanā ietilpst gramatikas, stila un citu elementu pārbaude. Lokalizācijas speciālisti var arī augšupielādēt iztulkoto un izrediģēto tekstu satura pārvaldības sistēmā, tādējādi nodrošinot nepieciešamo noformējumu.
Tulkošana
Tekstu tulko tulkotāji, kam mērķvaloda ir dzimtā valoda, un kuri ir specializējušies noteiktā jomā un izturējuši valodas kvalitātes pārbaudījumu. Lai nodrošinātu tulkojuma konsekvenci, tiek izmantotas tulkošanas atmiņas.
Rediģēšana
Synergium sniedz plašu rediģēšanas pakalpojumu klāstu: no vispārīgas pārbaudes līdz pilnīgai teksta pārstrādei vai tulkojuma un oriģināla salīdzinājumam, lai pārbaudītu stila konsekvenci un nodrošinātu teksta gramatikas un terminoloģijas pareizību.
Korektūra
Korektūra ir tulkošanas procesa pēdējais posms. Tas palīdz nepieļaut dokumentā kļūdas (pareizrakstības, gramatikas un formatējuma kļūdas).
Nozīmīgākās tulkojumu valodas
Austrumeiropas valstu valodas (igauņu, bulgāru, krievu, čehu, ukraiņu, ungāru, vācu, slovāku, latviešu, lietuviešu, poļu), NVS valstu valodas (armēņu, azerbaidžāņu, kazahu, uzbeku, turkmēņu).
Lukšova (upe)
Lukšova (arī Dinkinišku upe) ir Akticas labā krasta pieteka Krāslavas novadā.
Iztece no Kriškinovas ezera Bērziņu pagastā. Tek dienvidaustrumu virzienā. Lielākā pieteka - Ūšupe. Ietek Akticā pie valsts robežas apmēram kilometru augšup Akticas ieteces Asūnīcā. Upi šķērso valsts autoceļi V619 (Dagda – Pauļukalns), V621 (Asūne – L.Grizāni – Porečje), V622 (Dinaborčiki – Lukšova – Pļesņeva). Upes krastos atrodas Madalāni, Ķepova, Lukšova.
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Gabonā
Sarakstā apkopotas tās vietas Gabonā, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. UNESCO sarakstā no Gambijas ir iekļauta 1 vieta (jaukts objekts), savukārt 7 vietas ir iekļautas oficiālajā kandidātu sarakstā. Gabona Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1986. gada 30. decembrī.
Aščuki
Aščuki var būt:
Ričards Petijs
Ričards Lī Petijs (en; dzimis Levelkrosā, Ziemeļkarolīnas štatā, ASV) ir bijušais amerikāņu sacīkšu autobraucējs, piedalījies NASCAR sacensību seriālos.
Viņš ir uzvarējis septiņos NASCAR čempionātos, kas ir viens no visu laiku labākajiem rādītājiem. Karjeras laikā uzvarējis 200 sacīkstēs, būdams arī Daytona 500 rekordists uzvarētajās reizēs. 1967. gada sezonā viņš uzvarēja rekordskaitu sacīkšu — 27 reizes, no kurām 10 bija pēc kārtas.
R. Petijs tiek uzskatīts par vienu no visu laiku izcilākajiem NASCAR pilotiem. Kopumā piedalījies 1185 sacīkstēs, 127 reizes ieguvis pole position un vairāk nekā 700 sacīkstēs finišējis pirmajā desmitniekā.
Bintana
Bintana (id) ir Indonēzijai piederoša sala Natunas jūrā. Administratīvi ietilpst Riau Salu provincē; šeit atrodas provinces galvaspilsēta Tandžunpinana, bet pārējā daļa ietilpst Bintanas apriņķī. Lielākā daļa iedzīvotāju ir malajieši.
Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Indonēzijas rietumdaļā Natunas jūras dienvidrietumos, pieder Lielajām Zunda salām, Riau arhipelāga lielākā sala. Ap 20 km platais Singapūras šaurums to atdala no Malakas pussalas ziemeļos. Sala zema, pauguraina, augstākais punkts ir 348 m vjl. Valda tropiskais klimats, ainavā dominē tropiskie lietusmeži.
Salā ievērojamas boksītu atradnes. Salas ziemeļdaļā attīstīta tūrisma infrastruktūra.
Skrīveru iela (Rīga)
Skrīveru iela ir iela Dzirciema apkaimē Rīgā, kas sākas krustojumā ar Jūrmalas gatvi un beidzas krustojumā ar Konsula ielu. Skrīveru iela ir viena no īsākajām Dzirciema ielām, tās garums ir nepilni 50 metri.
Ielu savienojumi
Skrīveru iela ir savienota ar šādām ielām:
Stocene
Stocene ir ciems Alūksnes novada Jaunalūksnes pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 5 km no pagasta centra Kolberģa, 7 km no novada centra Alūksnes un 209 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas starp autoceļiem V399 un V400, netālu no Struņķenes upes.
Aldis Daugavvanags
Aldis Daugavvanags (dzimis Jersikā) ir latviešu psihologs, pētnieks, jurists, valsts un sabiedriskais darbinieks, nodarbojies arī ar fotomākslu. Kā psihologs specializējies ģimenes un intīmajā psiholoģijā. Bijis LPSR VDK zinātniskās izpētes komisijas loceklis (2018) un Latvijas Policijas akadēmijas Publisko tiesību nodaļas dekāns.
Dzīvesgājums
Aldis Daugavvanags dzimis Preiļu rajona Jersikas ciema kolhoza «Rīts» (no 1988. gada — «Jersika» ) lauku teritorijā 1972. gada 30. septembrī. Mācījies Līvānu 1. vidusskolā. Bijis fotomākslinieks, Līvānu fotomākslinieku apvienības «Fotons» dalībnieks, Gunārs Binde novērtējis viņa darbus kā uzmanības vērtus.
Latvijas Universitātē sociālās psiholoģijas zinātņu maģistra grādu. Publicējis pētījumus par ģimenes un intīmo psiholoģiju. Studējis Latvijas Policijas akadēmijā, kur ieguvis tiesību zinātņu maģistra grādu.
Valsts dienests
Karjeru sācis kā ierindas policists. Dienējis kā administratīvais direktors Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojā. Strādājis arī par dekānu Latvijas Policijas akadēmijā. Norīkots stažēties kvalifikācijas celšanas studijām uz Ziemeļreinas-Vestfālenes un Bādenes-Virtembergas federālo zemju policijas akadēmijām Vācijā. Vēlāk ievēlēts par Daugavpils Universitāte Tiesību zinātņu katedras docentu. 2018. gada 28. februārī pēc izglītības ministra Kārļa Šadurska priekšlikuma norīkots darbam LPSR VDK zinātniskās izpētes komisijā. 2017. gadā uz pieciem gadiem ievēlēts par VAS «Pasažieru vilciens» valdes locekli.
Zinātniskais darbs
Izstrādājis Latvijas tiesību juridisko terminoloģiju angļu valodā. Daugavvanags veicis apjomīgu pētījumu par LPSR Valsts drošības komitejas jeb čekas represīvo lomu t.s. nepolitisko noziegumu izmeklēšanā, tajā skaitā pētījis Aleksandra Laventa darbību. Veicis pētījumus par PSRS ierobežoto militārā kontingentu Afganistānā, okupētās Latvijas iedzīvotāju obligāto karadienestu tajā. 20. gadsimta astoņdesmitajos gados veicis biogrāfisku pētījumu «Jakovs Zubarevs, Semjona dēls no Nikopoles» par 1944. gadā cīņā par Līvānu atbrīvošanu no vācu fašistiskajiem iebrucējiem kritušā PSRS Bruņoto spēku vecākā leitnanta ukraiņa Jakova Zubareva dzīvi un nāvi.
Ernests Nagobads
Ernests Nagobads (dzimis, miris ) bija latviešu skolotājs, Rīgas 2. ģimnāzijas direktors, Eslingenas latviešu ģimnāzijas direktors.
Dzīvesgājums
Dzimis 1883. gada 7. jūnijā Litenes pagastā. Studēja tautsaimniecību Rīgas Politehniskā institūta Komercijas (Tirdzniecības) nodaļā un Pēterpils Neiroloģijas institūtā. Pēc Februāra revolūcijas 1917. gadā atgriezās Latvijā, darbojās Valkas pilsētas valdē un Vidzemes zemes padomē. Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gadā bija atbrīvotā Ziemeļlatvijas apgabala Valdes priekšsēdētājs, piedalījās Ziemeļlatvijas bruņoto spēku organizēšanā, tad pārcēlās uz Rīgu, strādāja dažādos amatos.
Aprecējās ar Emmu Brūniņu, bērni — Aina Nagobads-Ābola (1920—2021), Visvaldis Georgs Nagobads (1921—2023), Ilgvars Nagobads (1927—2003). 1930. gadā kļuva par Rīgas 2. ģimnāzijas direktoru. Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, bija Eslingenas latviešu ģimnāzijas direktors.
Miris 1949. gada 2. decembrī Eslingenā.
Tavlas de Daimjelas nacionālais parks
<mapframe text="Tavlas de Daimjelas nacionālais parks" width=290 height=290 zoom=11 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q1520216" } Tavlas de Daimjelas nacionālais parks (es) ir 1973. gadā izveidots nacionālais parks Spānijas vidienē, Sjudadrealas provincē.
Nacionālais parks izveidots Gvadjanas upes mitrāja aizsardzībai. Šeit mīt 13 rāpuļu sugas. Nozīmīga ūdensputnu ligzdošanas, migrācijas un ziemošanas vieta. Šeit uzturas īpaši daudz pelēko pīļu un lielgalvju. Parku apdraud ūdens patēriņš lauksaimniecības vajadzībām apkārtējās teritorijās.
Īrija Eirovīzijas dziesmu konkursā
Īrija Eirovīzijas dziesmu konkursā ir piedalījusies 56 reizes, kopš debijas 1965. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Neapolē. Kopš tiem laikiem Īrija nav piedalījusies tikai divos konkursos — 1983. (Minhenē) un 2002. gadā (Tallinā). Īrija ir viena no panākumiem bagātākajām valstīm šajā konkursā, jo šajā konkursā uzvarējusi 7 reizes. Visi Eirovīzijas konkursi, to fināli un pusfināli tiek translēti Raidió Teilifís Éireann kanālā.
Visi īru priekšnesumi šajā konkursā tika izpildīti angļu valodā, vienīgais izņēmums bija 1972. gada konkurss, kad dziesma Ceol an Ghrá tika izpildīta gēlu valodā. Īrijā šis konkurss ir noticis septiņas reizes, vienu no tām Milstrītā — pilsētā ar 1500 iedzīvotājiem.
Īrijas sniegums konkursā
Šīns Dunpijs 1967. gadā ieguva otro vietu, tai gadā pirmo vietu ieguva Sandija Šova no Lielbritānijas. Pirmo uzvaru 1970. gadā Īrijai šajā konkursā atnesa Dana Rozmarija Skallona ar dziesmu All Kinds of Everything. Īrijas nākamie panākumu 1970. gados bija 3. vieta 1977. gada konkursā, kuru ieguva The Swarbrigs. Otro uzvaru Īrijai atnesa Džonijs Logans 1980. gadā, izpildot dziesmu What's another year. Džonija Logana sarakstītā dziesma Terminal 3, kuru izpildīja Linda Mārtina, ieguva otro vietu 1984. gada konkursā. 1987. gada konkursā viņš uzvarēja otro reizi ar dziesmu Hold me now, kļūstot par vienīgo Eirovīzijas dalībnieku, kurš šajā konkursā uzvarējis 2 reizes. Īrijas veiksmīgākā dekāde bija 1990. gadi, kas iesākās ar Liamas Reilijas otro vietu 1990. gadā. Pēc tam sekoja 3 uzvaras pēc kārtas. 1992. gadā 1984. gada otrās vietas ieguvēja Linda Mārtina atgriezās konkursā ar Džonija Logana dziesmu Why me?. 1993. gadā Niama Kavanaha uzvarēja ar dziesmu In your eyes. 1994. gadā uzvarēja Pauls Haringtons un Čārlijs Makgetigans, izpildot dziesmu Rock 'n' Roll Kids. Pēc 2 gadiem, 1996. gadā uzvarēja Eimāra Kvinna ar dziesmu The Voice. Kā pēdējais labais rezultāts šajā dekādē bija otrā vieta 1997. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā, šo rezultātu sasniedza Marks Roberts.
21. gadsimtā Īrijai konkursā nav veicies, tikai trīs reizes izdevies sasniegt TOP 10 — 2000. gadā, kad Eamons Toals ieguva 6. vietu, 2006. gadā, kad Brians Kenedijs ieguva 10. vietu un 2011. gadā, kad Jedward ieguva 8. vietu. Pirmo reizi pēdējo vietu finālā Īrija ieguva 2007. gadā, otro — 2013. gadā. Īrijai 11 reizes nav izdevies iekļūt finālā: 2005., 2008., 2009., 2014., 2015., 2016., 2017., 2019., 2021., 2022. un 2023. gada Eirovīzijas dziesmu konkursos.
Dalība konkursā
Konkursā Īrija ir piedalījusies gandrīz bez pārtraukumiem kopš valsts debijas 1965. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā. Vienīgi 1983. un 2002. gadā Īrija nav piedalījusies šajā konkursā. 1983. gada konkursā Īrija nepiedalījās, jo telekompānija paziņoja, ka viņiem trūkst resursu, lai spētu translēt konkursu. 2002. gadā Īrija tika diskvalificēta.
Eirovīzijā ir piedalījušās 56 Īrijas dziesmas, no kurām 7 ir uzvarējušas un 18 ir iekļuvušas Top 5. 11 Īrijas dalībnieki nav iekļuvuši finālā.
Septiņi dziedātāji ir reprezentējuši Īriju vairāk nekā vienu reizi: Džonijs Logans (1980., 1987. gads), Linda Mārtina (1984. gads, 1992. gads), Niama Kavanaha (1993. gads un 2010. gads), The Swarbriggs (1975. gads un 1977. gads), Maksis (1973. gads un 1981. gads) un Jedward (2011. gads un 2012. gads)
Sentpatrika pagasts (Dominika)
Sentpatrika pagasts (en) ir viens no desmit Dominikas pagastiem valsts dienvidu daļā. Pagasts robežojas ar Sentdeivida pagastu ziemeļos, ar Sentmarka pagastu un ar Sentlūka pagastu rietumos un ar Sentdžordža pagastu ziemeļrietumos. Pagastu austrumos un dienvidos apskalo Karību jūra.
Sentpatrika pagasta administratīvais centrs un lielākā apdzīvotā vieta ir Berekija. Pagasta kopējā platība ir 87,5 km², pēc 2011. gada datiem pagastā dzīvo 7622 iedzīvotāji. Tas ir ceturtais lielākais Dominikas pagasts pēc platības un ceturtais lielākais pagasts pēc iedzīvotāju skaita.
Milda Brehmane-Štengele
Milda Brehmane-Štengele (dzimusi Rīgā,  Rīgā) bija latviešu dziedātāja (soprāns), aktrise un pedagoģe.