cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
3 Plus
3 Plus (zināms arī kā TV3 Plus, 3+, TV3+) ir televīzijas kanāls Latvijā, Lietuvā un Igaunijā, kurš Latvijā izveidots 2003., Lietuvā — 2022., bet Igaunijā — 2005. gadā. Kanāls pieder uzņēmumam TV3 Group un reģistrēts Apvienotajā Karalistē, bet tagad Igaunijā. Kanāls tiek pārraidīts krievu valodā un tā programmu veido populāri izklaidējoši raidījumi, humora pārraides, televīzijas un realitātes šovi, seriāli, mākslas filmas, animācijas filmas, sporta spēļu translācijas. Kanāla populārās pārraides ir Nasha Russia, "Laimīgi kopā", "Virtuve", "Sūklis Bobs Kvadrātbiksis" un Comedy Club. Kopš Krievijas iebrukuma Ukrainā, no 2022. gada 28. februāra TV3 Group ir nolēmis apturēt Krievijā ražotā satura retranslāciju, nodrošinot papildu piekļuvi ukraiņu un pasaules ziņu kanāliem. Tas ir pieejams Virzemes TV, ciparu televīzijā un kabeļtelevīzijā.
TV3 Group Latvijā pieder arī citi televīzijas kanāli: TV3, TV6, TV3 Life, TV3 Mini, radio Star FM un TOPradio, digitālās platformas — TV3 Play, Home3, Go3, TV3 Film, TV3 Sport, TV3 Sport 2 un portāls TV3.lv.
Vēsture
2004. gada beigās kanāls 3+ sāka pārraidīt testa režīmā Igaunijā, bet no 2005. gada 3. janvāra tas sāka darboties ar regulāru TV programmu. Pusotra gada laikā kanālam 3+ izdevies apgūt 9,4% Igaunijas komerctelevīzijas tirgu, kura mērķauditorija ir vecumā no 15 līdz 49 gadiem.
Kopš Krievijas iebrukuma Ukrainā, no 2022. gada 28. februāra TV3 Group ir nolēmis apturēt Krievijā ražotā satura retranslāciju, nodrošinot papildu piekļuvi ukraiņu un pasaules ziņu kanāliem.
2022. gada 1. martā Igaunijā tika izveidots kanāls TV3 Life, aizvietojot krievvalodīgo kanālu 3+, kas ēterā bija no 2005. gada. Informatīvais pilsētas raidījums krievu valodā "Tallinas ziņas" (Новости Таллинна), kurš tika rādīts kanālā 3+ un gada laikā noskatījās vairāk nekā 260 000 skatītāju, ir skatāms trijos televīzijas kanālos — Duo 7, 1+2 un TVN. 1. aprīlī Igaunijā atgriezās kanāls 3+, kļūstot par bezmaksas kanālu, kura atgriešanā iemesls bija saistīts ar kara notikumiem Ukrainā, jo, ierobežojot Krievijas televīzijas kanālus un tā veidoto programmu, ir palielinājusies nepieciešamība pēc kvalitatīva vietēja krievu valodas satura. Šobrīd tas rāda izklaidējošus seriālus, raidījumus un filmas no Ukrainas, Eiropas, ASV un Igaunijas. TV3 Group šogad plāno uzsākt svaiga vietējā satura ražošanu krievu valodā. Programmā atgriezās informatīvais pilsētas raidījums "Tallinas ziņas".
2022. gada 1. jūnijā Lietuvā sāka raidīt krievvalodīgo televīzijas kanālu TV3 Plus, lai apmierinātu vajadzības Lietuvā dzīvojošiem krievvalodīgajiem iedzīvotājiem un piedāvātu saturu krievu valodā.
Lai stiprinātu Latvijas informatīvo telpu, 2022. gadā kanālā TV3 Plus no 29. augusta darba dienu vakaros plkst. 19:30 par galvenajiem notikumiem Latvijā un pasaulē informēs ziņu raidījums krievu valodā "Ziņas+" (Новости+), ko vadīs žurnālisti ar vairāk nekā 20 gadus ilgu pieredzi Latvijas mediju ziņu dienestos televīzijā, radio un drukātajā presē: Oļegs Maļiņins, Aleksejs Novaks un Olga Pilipoveca.
Sports (žurnāls)
"Sports" bija Latvijā izdots preses izdevums par sportu. Savas pastāvēšanas beigu posmā tas bija krāsains žurnāls, taču sākotnēji vairākas desmitgades pastāvēja kā avīze. Žurnālu "Sports" izdeva "Sporta apgāda fonds", iepriekš to izdevuši Latvijas PSR Valsts fiziskās kultūras un sporta komiteja, kā arī SIA "Sports". Žurnāla pēdējais redaktors bija Dainis Caune.
Avīze "Sports" iznāca kopš 1955. gada. Līdz 2006. gadam tā bija avīze, taču no 2006. gada līdz 2021. gadam — žurnāls. Laika gaitā ir mainījusies žurnāla iznākšanas regularitāte.
Gambija (upe)
Gambija (en) ir upe Rietumāfrikā, tek cauri Gvineju, Senegālu un Gambiju. Tās garums ir aptuveni 1120 km. Sākas no Futadžalona plato Gvinejā. Augštecē tā ir krāčaina, bet, nonāk zemienē, tā sāk mest lokus. Ietek Atlantijas okeānā. Lielākā pilsēta krastos ir Bandžula pie upes ietekas okeānā.
The Fame
The Fame ir amerikāņu dziedātājas Lady Gaga debijas studijas albums. Tas tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompānijām Interscope, Streamline, Kon Live, Cherrytree. Albuma dziesmu galvenā pamatdoma ir tā, ka jebkurš cilvēks var justies kā slavenība. Lady Gaga sadarbojās ar vairākiem producentiem albuma tapšanas gaitā.
Pirmie divi singli no albuma "Just Dance" un "Poker Face" bija starptautiski hīti, "Just Dance" nokļuva sešu valstu topu pirmajā vietā, tai skaitā ASV Billboard Hot 100. "Poker Face" sasniedza gandrīz visu lielāko mūzikas industriju valstu topu augšgalu. Vēl no šī albuma tika izdoti trīs singli: "Eh, Eh (Nothing Else I Can Say)", "LoveGame" un "Paparazzi". 2009. gada 2. decembrī albuma tika nomīnēts sešām Grammy balvām un dziesma "Poker Face" ieguva balvu par gada labāko deju mūzikas ierakstu.
Revised edition
This edition includes the 3 live tracks from The Cherrytree Sessions.
Bukovno
Bukovno ir pilsēta Polijas dienvidos, Mazpolijas vojevodistē uz ziemeļrietumiem no Krakovas. Pilsētā atrodas liels rūpniecības uzņēmums "ZGH Bolesław", kas no vietējām atradnēm iegūst cinku un svinu.
Rucava
Rucava (agrāk arī Paurupe) ir ciems Kurzemes dienvidrietumos, Dienvidkurzemes novadā. pagasta administratīvais centrs. Rietumos gar Rucavu iet galvenais autoceļš A11, kas savieno Liepāju un Lietuvu. Ciems atrodas 44 km uz dienvidiem no Liepājas, 8 km uz austrumiem no Baltijas jūras piekrastes un tikai 4 km no Lietuvas robežas.
Vēstures dokumentos Rucavas vārds pirmo reizi minēts 1253. gada līgumā par Kursas sadalīšanu starp Kurzemes bīskapiju un Vācu ordeni. Paurupes apdzīvotā vieta attīstījusies kā amatnieku un tirgotāju brīvciems pasta ceļa malā 3 km no Rucavas muižas centra (Rutzau) un 17. gadsimta sākumā jau bija ievērojama apdzīvota vieta pēc tā laika mērogiem. 1925. gadā Paurupei piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss.
No 1872. līdz 1874. gadam celta Rucavas luterāņu baznīca ir reģiona nozīmes kultūras piemineklis. Baznīcas 1936. gadā Liepājas meistara Jēkaba Jauģieša izgatavotās ērģeles un kokgriezēja Pētera Plankusa pēc Jūlija Madernieka metiem 1936. gadā izgatavotais ērģeļu prospekts ir reģiona nozīmes kultūras pieminekļi.
Rucavā ir pagasta administrācija, pasts, Rucavas pamatskola, bērnudārzs, luterāņu un baptistu baznīcas, tūrisma informācijas centrs, kultūras nams, vairāki viesu nami.
Rucavā dzimis vieglatlētikas treneris Valentīns Mazzālītis (1930).
Latvijas futbola klubu saraksts
Šeit ir uzskaitīti Latvijas futbola klubi.
Fantastikas pasaulē
Fantastikas pasaulē ir zinātniskās fantastikas grāmatu sērija latviešu valodā, kas izdota Rīgā, izdevniecībā "Zinātne", no 1966. līdz 1982. gadam.
Sērijā izdota 51 grāmata. Formāts "mazais" (izņemot Cilvēcīgais dzīvnieks un Japānas nogrimšana - standarta formāts), gan papīra, gan kartona vākos. Sēriju vienojošs vizuāls elements ir raksturīgs logo: stilizētā burtā "Z" ietverti sērijas nosaukuma iniciāļi (nav uz Cilvēcīgais dzīvnieks).
Sērijas grāmatu uzskaitījums
1966
1967
1968
1969
1970
1971
Envers Hodža
Envers Hodža (Enver Hoxha; dzimis, miris ) bija komunistiskās Albānijas Tautas Republikas izveidotājs, vadītājs un Albānijas strādnieku partijas pirmais sekretārs no 1944. gada līdz pat savai nāvei 1985. gadā. Viņš bija Albānijas premjerministrs no 1944. gada līdz 1954.gadam un ārlietu ministrs no 1946. gada līdz 1953. gadam. Hodža ieviesa Albānijā ekonomisko izolāciju no pārējās Eiropas, aizliedza jebkādu reliģiju un izveidoja stingru valsts kontroli pār tās iedzīvotājiem.
Epaminonds
Epaminonds (, dzimis ap 418. gadu p.m.ē., miris 362. gadā p.m.ē.) bija Tēbu ģenerālis un valstsvīrs, kurš 4. gadsimta p.m.ē. Tēbas pārveidoja par vienu no Senās Grieķijas pilsētvalstīm, atbrīvojot pilsētu no spartiešu jūga ar veiksmīgu darbību Grieķijas politikā. Šajā procesā viņš spēja pretoties spartiešu militārajam pārspēkam, uzvarot tos pie Leutras, kā arī atbrīvojot Mesenijas helotus un daļu Peloponēsas grieķus no tiem pašiem spartiešiem, kuri valdīja pār viņiem vairāk nekā 200 gadus.
Fantastikas pasaulē
Sērijas grāmatu uzskaitījums
1973
Envers Hodža
Ārējās saites
! colspan="3" style="background:#a8bb22;" | Amati
Fantastikas pasaulē
Sērijas grāmatu uzskaitījums
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
Branko Crvenkovskis
Branko Crvenkovskis (Бранко Црвенковски; dzimis Sarajevā) ir bijušais Maķedonijas prezidents (2004—2009).
Studējis Skopjē datorzinības. Līdz ievēlēšanai par prezidentu Maķedonijas Sociāldemokrātiskās savienības (Социјалдемократски Сојуз на Македонија) — bijušo komunistu, līderis. Pirmais neatkarīgās Maķedonijas Republikas premjers.
Argentīna
Argentīna (es), oficiāli Argentīnas Republika (República Argentina), ir valsts Dienvidamerikas dienvidos. Argentīna ir otra lielākā valsts kontinentā aiz Brazīlijas un astotā lielākā pasaulē. Pēc iedzīvotāju skaita Argentīna ir trešā lielākā valsts Dienvidamerikā aiz Brazīlijas un Kolumbijas. Tā kā Argentīna ziemeļu-dienvidu virzienā stiepjas 3700 km garumā, tad valstī ir vairākas klimata un veģetācijas zonas. Valstī var iedalīt četros nozīmīgos reģionos: Grančako, Pampā, Patagonijā un Andu kalnos. Valsts nosaukums ir cēlies no latīņu vārda argentum, kas nozīmē "sudrabs". Šāds nosaukums ir tāpēc, ka konkistadori ticēja, ka šeit varēs atrast šo dārgmetālu. Līdz neatkarības iegūšanai 1816. gadā Argentīna bija daļa no Spānijas impērijas.
Argentīna atrodas starp Andu kalnu grēdu rietumos un Atlantijas okeānu austrumos. Ziemeļos tā robežojas ar Paragvaju un Bolīviju, ziemeļaustrumos — ar Brazīliju un Urugvaju, rietumos — ar Čīli. Tās dienvidos ir Dreika šaurums un Ugunszeme. Argentīna pretendē arī uz Folklenda Salām, Dienviddžordžiju un Dienvidsendviču Salām, kā arī uz Argentīnas Antarktīdu.
Lielākā daļa Argentīnas iedzīvotāju ir eiropiešu pēcteči, galvenokārt, spāņu pēcteči. Pietiekami ievērojamā skaitā Argentīnā dzīvo arī metisi, indiāņi un arābi. Valsts oficiālā valoda ir spāņu valoda. Dominējošā reliģija ir kristietība, konkrēti, Romas Katoļu baznīca, kura saņem arī atbalstu no valdības. Plaši izplatīts ir arī protestantisma novirziens. No citām reliģijām visvairāk ir islāma un jūdaisma sekotāji.
Lai gan valsts oficiālais nosaukums ir República Argentina, tiesību aktos tiek izmantots nosaukums Nación Argentina (Argentīnas Nācija).
Vēsture
Ļoti maz ir zināms par Amerikas pamatiedzīvotājiem, kas dzīvoja Argentīnā, pirms to kolonizēja eiropieši. Tiek uzskatīts, ka pirmie cilvēki Argentīnas teritorijā apmetās uz dzīvi aptuveni pirms 17 tūkstošiem gadu. Viņi šajā zemē ienāca no Ziemeļamerikas. Līdz eiropiešu kolonizācijai Argentīnā bija vairāk nekā divpadsmit indiāņu kultūras. Pirmais eiropietis, kurš 1516. gadā sasniedza Argentīnas krastus, bija spāņu jūrnieks Huans Diass de Soliss (Juan Díaz de Solís). 1526. gadā Spānijas karaļa uzdevumā Argentīnas piekrasti uzsāka pētīt Sebastians Kabots (Sebastian Cabot). 1580. gadā tika dibināta Buenosairesa, un Argentīna kļuva par Spānijas koloniju. 1776. gadā Argentīnas teritorijā tika dibināta Laplatas vicekaraliste.
No 1806. līdz 1807. gadam vicekaralisti okupēja briti. Buenosairesā tika gāzta Spānijas vicekaraļa Fernando VII vara un nodibināta provinces valdība. Argentīna pasludināja savu neatkarību no Spānijas. Starp centrālistu un federālistu grupām bija konflikts un tikai 1853. gadā tika izveidoja kopīga Argentīnas konstitūciju.
1890. gados sākās masveida emigrantu plūsma no Eiropas uz Argentīnu. 1880. gadā prezidents Hulio Roka (Julio Roca) uzsāka "Tuksneša iekarošanu" (Conquista del desierto) - Patagonijas zemju okupēšanu. 20. gadsimta sākumā ārvalstu investīcijas un augstā imigrācija ievērojami palielināja eksporta apgrozījumu, kā arī valsts ienākumus. Šajā laikā iekšzemes kopprodukts uz vienu iedzīvotāju bija lielāks nekā, piemēram, Francijā vai Vācijā. Ekonomiskā augšupeja turpinājās līdz 1930. gadu Lielajai krīzei. Pēc tam sākās ilgstošs ekonomiskās un politiskās nestabilitātes periods.
Līdz 1916. gadam valdība dominēja konservatīvie spēki. Pēc tam pie varas nāca to lielākie pretinieki - radikāļi. 1930. gadā pēc apvērsuma pret prezidentu Ipolito Jrigojenu (Hipólito Yrigoyen) pie varas atgriezās konservatīvie spēki.
Argentīna 1982. gadā iesaistījās Folklendu karā ar Apvienoto Karalisti un bezcerīgi zaudēja.
2003. gadā par Argentīnas prezidentu kļuva Nestors Kirhners. Viņa prezidentūras laikā atguvās un nostabilizējas valsts tautsaimniecība. Četrus gadus vēlāk, 2007. gadā, par Argentīnas prezidentu pirmo reizi kļuva sieviete - Nestora Kirhnera sieva Kristīna Fernandesa de Kirhnere.
Ģeogrāfija
Argentīnas platība ir 2 766 890 km². Līdz ar to tā ir otra lielāka Dienvidamerikas valsts. Ziemeļu-dienvidu virzienā Argentīna ir 3694 km gara, savukārt austrumu-rietumu virzienā platākajā vietā ir 1423 km. Austrumos Argentīnu apskalo Atlantijas okeāns, savukārt sauszemes robeža ir ar piecām valstīm: rietumos robežojas ar Čīli, ziemeļos ar Bolīviju un Paragvaju, bet ziemeļaustrumos ar Brazīliju un Urugvaju.
Demogrāfija
2009. gadā Argentīnā dzīvoja aptuveni 40,1 miljons iedzīvotāji. Apdzīvotības blīvums ir 14,5 cilvēki uz km². Aptuveni 87% no iedzīvotājiem dzīvo pilsētās, kur ir vismaz 2000 iedzīvotāju. 11,5 miljoni iedzīvotāju (29%) dzīvo Buenosairesas aglomerācijā. Šeit apdzīvotības blīvums ir 2989 cilvēki uz km². Aptuveni 60% valsts iedzīvotāji dzīvo Buenosairesas (ieskaitot arī galvaspilsētu), Kordovas un Santafē provincēs. Atlikušā valsts daļa ir ļoti reti apdzīvota. Šajā daļā vidējais apdzīvotības blīvums ir 7,4 cilvēki uz km².
Valstī ir neliela trimdas latviešu kopiena, darbojas latviešu luterāņu draudze, kas ietilpst LELBA sastāvā. Draudzes īpašumā Urlingamā, netālu no Buenosairesas, līdz 2017. gada decembrim notika kā dievkalpojumi, tā laicīgi sarīkojumi. Latvieši Argentīnā labākas dzīves meklējumos sāka ierasties jau XX gadsimta sākumā, dibināja tur savas organizācijas. 1940. gadā latviešu skaits Argentīnā sasniedzis jau 500. Pēc Otrā pasaules kara uz dzīvi Argentīnā apmetās vēl vismaz 650 līdz 700 latviešu, kas dzimteni bija pametuši, bēgot no PSRS okupācijas varas. Argentīnā tika izdots žurnāls "Latvija" (1937.-1961.), kas pēckara gados kļuva par Dienvidamerikas latviešu nozīmīgāko sabiedriski politisko periodisko izdevumu.
Kultūra
Pazīstamākie argentīnieši ir rakstnieki Horhe Luiss Borhess un Hulio Kortasars, politiķi Eva Perona, Huans Perons, Ernesto Če Gevara, futbolisti Djego Maradona, Lionels Mesi, Alfredo Di Stéfano un Gabriels Batistuta, Formula 1 pilots Huans Manuels Fanhio, Romas pāvests Francisks.
Argentīna ir tango dzimtene.
Reklāmas sauklis
Reklāmas sauklis ir lakoniska, viegli iegaumējama frāze, kas izsaka reklāmas paziņojuma būtību un kuru lieto reklāmas kampaņu laikā. Piemēri: "Dzer un brauc!"; "Ķeriet tumšo!". Daži reklāmas saukļi var būt reģistrētas preču zīmes.
Rīgas Sāpju Dievmātes baznīca
Rīgas Sāpju Dievmātes Romas katoļu baznīca ir Romas Katoļu baznīcas dievnams Pils ielā 5 Vecrīgā. Uzcelts 1785. gadā (1860. gadā pārbūvēts) pseidoromāņu stilā kā trīsjomu celtne ar cilindriskām velvēm, segta ar divslīpņu skārda jumtu. Baznīcas mūra sienas ir apmestas un krāsotas gaiši zilganzaļā un baltā krāsā, saglabājot klasicismam raksturīgo krāsu gammu. Ievērojot minēto celtniecības stilu, pusloka formas logu apmales ir veidotas dekoratīvajā apmetumā. Baznīcas labajā pusē sānu altāris ir veltīts sv. Antona no Padujas, bet kreisajā pusē — sv. Annas godam. Tāpat presbitērija tuvumā sānos ir izvietotas Žēlsirdīgā Jēzus un sv. Terēzes no Lizjē svētbildes. Laika gaitā pie sānu altārgleznām ir pievienotas svētceļnieku atvestas svētbildes, attiecīgi — Gvadalupes Dievmātes (2002. gadā) un Medžugorjes Dievmātes litogrāfija un statuja (1996. gadā).
2002. gadā draudzes locekļu skaits sniedzās līdz 8000, dievgaldnieku skaits — 52 000. Šobrīd draudzi vada priesteris Māris Zviedris.
Vēsture
1522. gadā, kad Rīgas rāte ar ģilžu atbalstu iecēla Andreasu Knopki par luterisma ticības sludinātāju Sv. Pētera baznīcā un S. Tegetmeijeru par mācītāju Sv. Jēkaba baznīcā, Rīgā sākās t. s. "svētbilžu grautiņi" — luterāņu pūlis iebruka Rīgas baznīcās, tās izdemolējot. 1522. gadā rāte ar varu atņēma sv. Jēkaba un sv. Pētera baznīcas, 1533. gadā — sv. Marijas (Doma) baznīcu un 1539. gadā konfiscēja 4 klosterus un citus katoliskā kulta īpašumus, tad katoļu konfesijai palika sv. Marijas Magdalēnas klosterbaznīca, kura bija paredzēta cisterciešu māsām. Toties tur, saskaņā ar valdības rīkojumu, nedrīkstēja ierasties priesteri, un ārpus klostera ticīgajiem tā nebija pieejama (tāpat kā sv. Andreja kapela Rīgas pilī, kur līdz 1561. gadam notika vienīgi Ordeņa locekļiem paredzēti dievkalpojumi). Laikā no 1621. līdz 1710. gadam katoļticība Vidzemē ar nāves draudiem bija aizliegta.
1710. gadā Krievijas Impērijas valdība deva katoļiem ticības brīvību, un jezuītiem bija atļauts no Jelgavas braukt uz Rīgu noturēt dievkalpojumus pilsētā pie jaunā Pils tilta, šim mērķim ierādītā telpā — katoļi Rīgā nedrīkstēja noturēt publiskus dievkalpojumus, atskaitot vasaras mēnešus, kad ostā ieradās poļu jūrnieki un arī tikai tad kādā no ostas mājām, pie aizklātiem logiem.
1957. gads
1957. gads bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās otrdienā.
Rīgas Sāpju Dievmātes baznīca
Vēsture
Ap 1761. gadu draudze sava prāvesta, Reformātu ordeņa tēva, Izidora Šmita vadībā griezās ar lūgumu pie ģenerālgubernatora (1762-1792) Georga Brauna, lai viņiem atļautu Rīgas pilsētā celt dievnamu. Ģenerālgubernators Brauns (cēlies no Īrijas, katolis) ar šo lūgumu griezās pie ķeizarienes Katrīnas II, kura 1764. gada 13. augustā deva atbildi, ka viņš šai jautājumā var rīkoties pēc saviem ieskatiem. 1764. gadā minētajā teritorijā prāvests Šmits pēc būvatļaujas saņemšanas uzsāka samērā nelielas oratorijas būvi. To pabeidza 1765. gadā un tā paša gada 3. novembrī iesvētīta. Pirmā Sv. Mise tika celebrēta tuvākajā svētdienā — 6. novembrī.
1957. gads
Starptautiskais ģeofizikas gads ( — )
Rīgas Sāpju Dievmātes baznīca
Vēsture
Baznīcas celtniecībā plaši tika izmantots cunftēs neiesaistīto krievu amatnieku — plotņiku darbs. Arhitekts un būvmeistars nav zināms. Iespējams, šīs agrīnā klasicisma stilā veidotās celtnes būvniecību konsultēja K. Hāberlands, kas tolaik bija Rīgas pilsētas galvenais būvmeistars. Par jaunuzceltās mūra baznīcas izskatu mums liecina J. K. Broces atstātie zīmējumi. Saskaņā ar tiem, prezbitērijs atradās Pils laukuma pusē, bet ieeja baznīcā tika ierīkota no Daugavas puses — iespējams, lai netraucētu komunikāciju pa Pils laukumu. Ēkas krāsojums ir bijis klasicisma vēsajos, atturīgajos toņos — zaļgans ar baltu. Baznīcas tornis atradās virs altāra apsīdas, tā augšgalu noslēdza puslodes formas kupols. Šis tornis atšķirībā no citiem Rīgā šajā laikā klasicisma stilā celto baznīcu torņiem ir bijis salīdzinoši zems. Līdz pārbūvei (kopā ar prezbitēriju un priekštelpu) bija 28,4 m gara, 14 m plata, 12 m augsta. Baznīcas jumts bija segts ar skārdu, grīda izklāta ar plienakmens plāksnēm. Baznīcā atradās 5 marmora altāri: Sāpju Dievmātes, sv. Ignācija no Lojolas, sv. Jāņa Nepomuka, sv. Vincenta Ferāra un Krustā Sistā altāris.
1837. gadā baznīcas ziemeļu pusē par pilsoņa Mārtiņa Boldaševska līdzekļiem tika piebūvēta neliela kapela, tajā bija viens altāris. No 1895. līdz 1896. gadam no jauna uzcēla mūra kapelu itāļu renesanses stilā par grāfa Justiniāna Ščita un viņa radinieku ziedotajiem līdzekļiem. Šī kapela tika iesvētīta Rožukroņa Dievmātes godam 1896. gada Vasarassvētkos. Tajā bija trīs altāri: centrā Rožukroņa Dievmātes, pa labi — sv. Jāzepa, pa kreisi — Jēzus Sirds godam.
Sāpju Dievmātes baznīca un tai apkārtējās privātmājas (ar zināmām pārbūvēm) ir saglabājušās līdz mūsu dienām un veido vienotu laukuma ansambli. Laikā no 1858. līdz 1860. gadam ģenerālgubernatora nozīmētā ierēdņa virsuzraudzībā tika veikti pārbūves darbi pēc arhitekta Johana Felsko plāna: baznīcas prezbitēriju pārcēla pretējā — dienvidrietumu pusē, tika piebūvēta sakristeja. Pēc J. Felsko projekta veidotā baznīcas fasāde tapa pseidoromāņu stilā. 1885. gadā baznīcas rietumu pusē piebūvēja 8 — šķautnainu baptistēriju. Tāda šī baznīca ir saglabājusies līdz mūsu dienām.
Fizikāla konstante
Fizikāla konstante ir fizikāls lielums, kas raksturo nevis atsevišķus objektus, bet gan pasaules fizikālās īpašības kopumā. Fizikālās konstantes rodas matemātiskos aprēķinos, kas apraksta apkārtējo pasauli ar teorētiskās fizikas palīdzību. Bieži starp tām tiek iekļautas arī citas konstantes, kas kaut kādā mērā ir saistītas ar konkrētiem fizikāliem ķermeņiem.
== Fundamentālās fizikālās konstantes  ==
Pieniņu ezers
Pieniņu ezers (arī Pīneņu ezers; ) ir ezers Preiļu novada Riebiņu pagasta Pieniņos.
Ezera platība ir 4.7 hektāri, vidējais dziļums 2 — 2,5 metri. Mīt līdakas, ruduļi, vīķes, raudas, līņi un karūsas. Ezera krastā atrodas Pieniņu katoļu baznīca. Ezers pieder pašvaldībai.
Latvijas futbola 2. līga
'''Latvijas futbola 2. līga (Otrā līga, no 2023. gada - Altero.lv LIIGA''') ir Latvijas trešā augstākā divīzija futbolā. To organizē Latvijas Futbola Federācija. 2020. gada sezonā 2. līgas čempionāts tika aizvadīts divos posmos. Pirmajā posmā piedalījās 12 komandas, kas aizvadīja viena apļa turnīru, bet otrajā posmā komandas tika sadalītas divās grupās. COVID-19 pandēmijas dēļ otrā posma sacensības netika pabeigtas un vietu sadalījums turnīra tabulā tika noteikts ar koeficienta palīdzību.
Līdz 2019. gadam 2. līgas pirmais posms bija reģionu čempionāti, bet pēc šīs sezonas tie tika pazemināti uz 3. līgu.
Opera
Opera (no, "darbs mūzikā") ir muzikāli dramatisks sacerējums, kurā saturu izsaka ar dziedāšanu un simfoniskā orķestra spēli vai arī teātra ēka, kurā notiek operas izrādes. Operas žanrs ir radies Itālijā un visvairāk klasisko operu ir uzrakstījuši itāļu komponisti, 20. gadsimtā radās arī rokoperas žanrs. Operas pamatā ir literārs teksts, ko sauc par libretu.
Vēsture
Pirmie itāļu opermūzikas komponisti to apzīmēja kā favola in musica, jeb mūzikas fabula, tādējādi netieši atzīstot operu par Senās Grieķijas drāmas imitāciju. Pirmā šāda opera uzvesta Itālijā, Mantujas dodža pilī 1607. gadā, lai gan jau pirms vairākiem gadiem operas libretu bija uzrakstījis dzejnieks Alesandro Stridžo (Alessandro Striggio) (1540—1592). Šī opera sastāvēja no pieciem aktiem ar madrigālu sērijām, kuras atdalīja instrumentālas interlūdes un rečitatīvi.
Vairuma pirmo operu libretu pamatā bija klasiskas vai vēsturiskas tēmas. Taču jau sākotnēji libreti tika rakstīti arī komēdijas vai muzikālās komēdijas žanros, apmierinot Eiropas aristokrātijas vēlmes pēc izklaidēm. Mūsdienu klasiskais operas žanrs (Grand Opera) izveidojās XVIII gs. beigās, savu māksliniecisko pilnību sasniedzot itāļu, austriešu, franču, vācu un krievu opermūzikas skolās. Viena no spilgtākajām šī laikmeta iezīmēm operu libretos un mūzikā bija nacionālais romantisms, kas visvairāk jūtams Riharda Vāgnera darbos.
Latvijā
Operas parādīšanās Alfrēda Kalniņa un Jāņa Mediņa daiļradē 20. gadsimta otrajā desmitgadē bija svarīgs notikums, kas liecināja par latviešu mūzikas kultūras pilnbriedumu. "Baņuta" un "Uguns un nakts , ko bija sagatavojusi profesionālisma attīstība gan kompozīcijas, gan atskaņotājmākslas laukā, kļuva par pagrieziena punktu latviešu mūzikas vēsturē. Taču, lai gan tās bija pirmās klasiskās latviešu operas, tie tomēr nebija pirmie mēģinājumi operas žanrā. Zināms, ka dzīves pēdējos gados Emīls Dārziņš komponējis operu  Rožainās dienas  ; 19. gadsimta beigās Ā. Ore sacerējis operu  Gunda  ; 1893. gadā Rīgas Latviešu teātrī uzvesta Jēkaba Ozola opera Spoku stundā''.
Populārākās operas
2019./2020. gada sezonas populārākās operas pēc izrāžu skaita pasaulē bija:
Nameja gredzens
Nameja gredzens var būt:
Johans Nēskenss
Johaness Jakobs Nēskenss (dzimis Hēmstedē) ir bijušais Nīderlandes futbola pussargs, tagad treneris. Kā spēlētājs viņš bija svarīga Nīderlandes futbola izlases sastāvdaļa, kad tā ieņēma 2. vietu 1974. un 1978. gada Pasaules Kausā. Viņš bija Franka Raikārda asistents Barcelona komandā, bet kopā ar Raikārdu tika atlaists 2007./08. gada sezonas beigās. No 2008. līdz 2009. gadam bija Nīderlandes B futbola izlases galvenais treneris.
2004. gadā Pelē viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.
Sasniegumi
Ajax
Barcelona
Aklums
Aklums ir pārejošs vai paliekošs redzes trūkums. Absolūtais aklums ir tad, kad vispār nevar saskatīt gaismu, bet var būt arī funkcionālais aklums, kad gaismas uztvere ir saglabāta, bet cilvēks vienalga nespēj orientēties telpā. Parasti aklums tiek konstatēts, ja redzes asums nepārsniedz 0,02. Cilvēki, kuru redzes asums tikai mazliet pārsniedz 0,02, tiek saukti par vājredzīgajiem. Saskaņā ar Pasaules Veselības organizācijas datiem aklumu visbiežāk izraisa katarakta (47,9%), glaukoma (12,3%), organisma novecošana (8,7%), radzenes slimības (5,1%) un diabēta retinopātija (4,8%). Akluma koeficients, kas raksturo aklo cilvēku skaitu uz 10 000 iedzīvotājiem, lielāks ir valstīs ar zemu kultūras un ekonomisko līmeni.
Aklo cilvēku izglītībā tiek izmantots Braila raksts.
Gorans Bregovičs
Gorans Bregovičs (sr, dzimis Sarajevā, Bosnijā un Hercegovinā) ir mūziķis un komponists.
Dzimis 1950. gadā jauktā horvātu / serbu ģimenē, bet bērnību pavadījis Sarajevas bosniešu rajonā. Studējis filozofiju un socioloģiju.
Nodibināja grupu Bijelo dugme, kura pastāvēja līdz 1989. gadam un ir visu laiku populārākā grupa Dienvidslāvijā. Pasaules slavu ieguvis ar savu filmu mūziku. Ilgu laiku sadarbojies ar Emiru Kusturicu un veidojis mūziku filmām "Čigānu laiks" (Dom za vesanje, 1988), "Arizonas sapnis" (Arizona Dream, 1993) un Underground (Bila jednom jedna zemlja, 1995).
Kopš 1998. gada izpilda savu mūziku kopā ar "Kāzu un bēru orķestri" (Weddings and Funerals Orchestra), koncertējot daudzās pasaules valstīs. Vairākkārt uzstājies arī Rīgā.
Augstrozes Lielezers
Augstrozes Lielezers ir ezers Limbažu novada Umurgas pagastā. Iekļauts Ziemeļvidzemes biosfēras rezervātā, dabas lieguma «Augstroze» zonā. Gultne smilšaina, dūņaina, akmeņaina. Krasti pārsvarā zemi, purvaini. Dienvidaustrumu piekrastē krasti stāvi - te augstu pāri ezeram paceļas Augstrozes pilsdrupas. Eitrofs, niedru josla gar krastu. Reti ūdensaugi - 5 sugas, kas ietilpst ezereņu - lobēliju sugu kompleksā. Konstatētas 12 zivju sugas.
Baņa Luka
Baņa Luka (Бања Лука/Banja Luka) ir Bosnijas un Hercegovinas otrā lielākā pilsēta un Serbu republikas galvaspilsēta. Atrodas valsts ziemeļu daļā pie Vrbasas (Vrbas) upes.
Vēsture
Baņa Luku pirmoreiz rakstos minējis Ungārijas karalis Lāslo II. Osmaņu impērijas laikos Baņa Luka bija Bosnijas ejāleta centrs. Pilsētas centru no 1566. līdz 1574. gadam izbūvēja Ferhats pašā Sokolovičs (Ferhat-paša Sokolović).
Austroungārijas laikā pilsētā strauji attīstījās rūpniecība. Starpkaru Dienvidslāvijā Baņa Luka bija Vrbasas banovinas centrs. Otrā pasaules kara laikā Baņa Luka ietilpa Horvātijas brīvvalsts teritorijā. Pilsētā un apkārtnē notika represijas pret ebrejiem un serbiem.
Bosnijas kara laikā Baņa Luka bija serbu zonā, un tiešas kaujas pilsētā nenotika. No pilsētas tika padzīti horvātu un bosniešu iedzīvotāju un tika nopostīti visi to dievnami (to skaitā 16 mošejas, celtas 16. un 17. gadsimtā).
Ušurs
Ušurs (arī Ušura ezers) ir ezers Gulbenes novada Jaungulbenes pagastā. Septītais dziļākais ezers Latvijā.
Ezerpils
Līņsaliņa (Lāviņas sala) izveidojusies, sanesām pārklājot aptuveni 5. gadsimtā celtas ezerpils atliekas ezera dienvidrietumu daļā, 104 m no krasta. Salas augšdaļa paceļas 20 - 40 cm virs ūdenslīmeņa, bet pamatne atrodas 1,2 m dziļumā. Stipri izskalotajā salas ziemeļu un austrumu daļā atsedzas mītnes konstrukcijas. Lai ezera mītni apzinātu, 1964. un 1965. gada vasarā Jānis Apals šeit vadīja arheoloģiskos izrakumus. Atklājās, ka ezermītnei bijusi taisnstūra forma, izmēri 36 x 37 m. Siju garums līdz 7 m. Visā mītnes platībā atrasti neregulāri izvietoti, vertikāli iedzīti pāļi. Konstrukcijās pārsvarā sastopami skuju koki, retāk bērzs un ozols. Kultūrslāņa biezums svārstās no 1,5 - 1,7m. Salas virspusē atrastas 38 senlietas: dzelzs šaurasmens cirvis, bronzas pakavsakta, apkaltas jostas gredzens, vērpjamās vārpstas skriemeļi, akmens galodas, koka mieturi, vālītes, graudberzis un kriju vāceles. Gan virspusē, gan zemūdens daļā atrastas 182 bezripas trauku lauskas. Atrasti arī podi un to fragmenti. Dūņās atrasti arī daži dzīvnieku kauli.
Alūksnīte
Alūksnīte ir Bērzaunes labā krasta pieteka uz Jēkabpils un Madonas novadu robežas. Sākas no grāvju sistēmas Salas purva ziemeļu galā. Gultne visā garumā regulēta. Alūksnīti reizēm uzskata par Bērzaunes augšteci.
Ušurs
Teika
Par ezera rašanos vēsta latviešu tautas teika:
Tur, kur tagad atrodas Ušuru ezers, reiz senos laikos līgojušas kuplas druvas. Tad, kad Dievs pavēlējis ezeriem pārvietoties, arī tas pacēlies un gājis uzmeklēt sev jaunu vietu. Ap to laiku ļaudis gatavojušies uz kāzām. Arī skroderis bijis tur. Viņš sēdējis dārzā uz galda un šuvis. Pie galda pienākusi cūka un sākusi berzēties pie galda kājas. Skroderis nikni uzsaucis cūkai: "UŠ!" Cūka, projām iedama, žēli rukstējusi: "Ur, ur!" Tūliņ arī ezers nolaidies zemē. Skroderi ar visu galdu izskalojis malā. Tagad vēl uz vienas salas varot redzēt akmeņus. Veci ļaudis saka, ka tās esot atliekas no agrākās mājas, kura nogrimusi ezerā.
Sānpeldvēži
Sānpeldvēži, sānpeldes ir augstāko vēžu kārta.
Morfoloģija
Pārsvarā tie ir sīki vēzīši ar plānu čaulu un no sāniem saplacinātu ķermeni Galva ir saaugusi ar pirmo krūšu segmentu. Acis sēdošas. Acu ārējā sega nav fasetēta.
Krūtis
Krūtis sastāv no 7 labi izšķiramiem posmiem. Pirmajiem 4 posmiem ir labi attīstītas sānplātnītes jeb epimēri. Pārējiem krūšu posmiem tās ir attīstītas vājāk. Sānplātnītes pārklāj žaunas un mātītēm arī olu kameru, pasargājot šos orgānus no piesārņošanas ar dūņām. Sānplātnītes ir saaugušas ar kāju pamatnēm.
Vēders
Vēders (abdomens) sastāv no 6 posmiem. Tas dalās divas daļās. Priekšējā daļa jeb metasoma sastāv no trim posmiem, kas ārīgi neatšķiras no krūšu posmiem. Savukārt, aizmugurējā daļa jeb urosoma, kas arī sastāv no trim posmiem, ir bez epimēriem. Pie pēdējā urosomas segmenta pieslēdzas divzarains telsons.
Ekstremitātes
Pie krūtīm ir 7 pāri nezarotu krūšu kāju, jo ekzopodīts ir reducējies. Pirmie divi krūšu kāju pāri ir mazāki par pārējiem un ir piemērojušies barības satveršanai. Pārējie 5 krūšu kāju pāri funkcionē kā ejkājas. Pie katras krūšu kājas pamatposma (izņemot pirmo pāri) atrodas viena žaunu plātnīte — ovāls plānsienu veidojums, kura lakūnās cirkulē asinis un notiek gāzu maiņa. Bez to mātītēm 2-5 kāju pāriem, pie pamatposma (koksopodīta) ir plāna hitīna plātnīte — oostegīts. Oostegīti, saslēdzoties kopā, vēderpusē izveido olu kameru jeb marsūpiju, kurā mātīte iedēj olas, bet tēviņš kopulācijas laikā ievada spermu.
Vēdera metasomai ir trīs divzarainu kāju pāri. Kājas klātas ar sariņiem un funkcionē kā peldkājas. Bez to šo kāju kustības sekmē svaiga ūdens pieplūšanu žaunām. Urosomas divi pirmie kāju pāri (uropodi) darbojas kā lēcējkājas. To eksopodīti un endopodīti, atšķirībā no metasomas kāju endopodītiem un ekzopodītiem, nav posmaini. Sariņu vietā šo kāju abus zarus klāj reti dzelkšņi. Sestais kāju pāris atrodas ķermeņa galā, un virs tā atrodas telsons. Šī kāju pāra ekzopodītu un endopodītu klāj sariņi. Ar sariņiem klāts ir arī telsons.
Ekoloģija
Sānpeldes dzīvo ūdenī. Tomēr starp tām ir daudz sugu, kas dzīvo tikai piekrastes alās, kuras bieži pašas izrok, vai krastā izskalotajās aļģēs. Milzīgs vairums sānpeldu apdzīvo jūras, bet daļa sastopama arī saldūdens baseinos. Sevišķi bagāts ar tām ir Baikāla ezers, kur pazīstamas ap 300 sānpeldu sugas. Sānpeldu (Gammaridae) dzimta savu nosaukumu ieguvusi tādēļ, ka tās peld uz sāniem. Taču šādā veidā tās peld tikai seklā ūdensbaseinā. Dziļākā ūdensbaseinā sānpeldes peld ar vēderpusi uz leju, atmetušas trīs pēdējos krūšu kāju pārus uz muguras, un strādājot ar diviem krūšu vidējo kāju pāriem un trim priekšējiem vēdera kāju pāriem. Jūrā sānpeldes sastopamas visdažādākajos apstākļos. Vienu no visizplatītākajām jūras sānpeldēm — atkarībā no apstākļiem var sastapt piekrastes zonā, atklātā jūrā ūdens virskārtā un lielā dziļumā. Tomēr parasti sugu izplatība ir ierobežota, un tās sastopamas pilnīgi noteiktos apstākļos. Ievērojama daļa pelaģisko sānpeldu sugu brīvi peld pa atklātas jūras virsmu. Ļoti daudz izmanto citus pelaģiskus dzīvniekus, pie kuru virsmas piestiprinās vai ielien tajos. Tā, piemēram, medūzas (Aurelia, Pelagia u.c.),  bieži ir hipennu un tiem tuvu formu saimnieki. Dažas sugas (piemēram, Orchestia sugas) dzīvo piekrastes paisuma un bēguma joslā, periodiski — bēguma laikā kļūdamas par sauszemes dzīvniekiem. Liela daļa sānpeldu ir plēsēji, daudzi tomēr barojas ar pūstošām vielām; ir arī parazīti. Parazīti tiešā nozīmē starp sānpeldēm ir reti, tā, piemēram, parazīts ir, kas pārtiek no vaļu ādas, ar diviem spēcīgajiem žokļu pāriem izēdot to. Sānpeldes ir ļoti svarīgi un derīgi organismi, jo iznīcina (apēd) beigtos organismus un paši ir zivju barība.
Zaiceva
Zaiceva var būt:
Gregors Šlīrencauers
Gregors Šlīrencauers (de, ; dzimis ) ir Austrijas tramplīnlēcējs. Pieaugušo karjeru sāka 2005.—2006. gada sezonā, kad debitēja arī Pasaules kausa izcīņā. Ir izcīnījis 53 uzvaras atsevišķos kausa posmos un kļuvis par Pasaules kausa ieguvēju 2008.—2009. un 2012.—2013. gada sezonas kopvērtējumā.
2012. gada F1 sezona
2012. gada F1 sezona bija 63. Formula 1 sezona. Tajā piedalījās 12 komandas, kas sacentās 20 posmos no 18. marta līdz 25. novembrim. Šajā sezonā F1 sacīkstes tika atsāktas ASV, jaunuzbūvētā trasē Ostinā, Teksasas štatā. Sebastians Fetels izcīnija trešo čempiona titulu.
Portsmouth FC
Portsmouth Football Club ir Anglijas futbola kubs no Portsmutas pilsētas. Pilsētas un kluba iesauka ir Pompey, bet pašu klubu reizēm sauc arī The Blues (zilie, pēc kluba krāsām); klubam ir arī spēcīga fanu organizācija. Kopš kluba izveides 1898. gadā mājas spēles tiek aizvadītas Fratton Park stadionā. Komanda šobrīd spēlē Anglijas Pirmajā līgā (pēc spēka 3. līmenis). Septiņas sezonas pavadīja Premjerlīgā.
2012. gada F1 sezona
Šajā sezonā bija līdz šim lielākais posmu skaits vienā sezonā (20), pirmo reizi vienā sezonā startēja seši pasaules čempioni (Sebastiāns Fetels, Džensons Batons, Luiss Hamiltons, Kimi Reikenens, Fernando Alonso un Mihaels Šūmahers), iepriekšējais rekords bija pieci čempioni. gada sezonā. Kā īpaša šīs 2012. gada sezonas iezīme bija arī septiņi dažādi uzvarētāji pirmajos septiņos sezonas posmos.
Pirmssezona
Gatavošanās 2012. gada sezonai sākās pēc 2011. gada Abu Dabī Grand Prix izcīņas, kad komandas aizvadīja trīs dienas ilgus Jauno Pilotu testus — testos piedalījās piloti, kas aizvadījuši mazāk par trim F1 sacīkstēm. Ātrākais pilots testos bija Žans Ēriks Verņs, kas testus aizvadīja Red Bull mašīnā.
Testi
Pirms sezonas sākuma Austrālijā F1 komandas aizvadīja trīs oficiālos pirmssezonas testus. Komandām ir atļauts testos izmantot tikai vienu F1 mašīnu - tēriņu taupības nolūkos. Pirelli piegādā visu sastāvu riepas un to izmantošanai testos nav nekādu ierobežojumu.
Kalendārs
Sacīkšu kalendārs tika apstiprināts 2011. gada 31. augustā.
Veneciano
Veneciano (no it — 'venēcietis') ir itāļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Kristaps Dzelme
Kristaps Dzelme (dzimis, Rīgā) ir Latvijas futbola vārtsargs, kurš šobrīd spēlē Lietuvas klubā FK Kruoja.
Linux distributīvu salīdzinājums
Linux distributīvi atšķiras gan ar projekta izstrādes mērķiem (distributīvi tikai serveriem,lietotājiem draudzīgi distributīvi u.c.), gan ar atbalstu dažādām arhitektūrām. Zemāk salīdzināti 10 bieži lietoti Linux distributīvi, kā arī vienīgais šobrīd aktīvais Latvijas Linux - Austrumi.
Pamatinformācija
Tabulā sniegta pamatinformācija par 11 Linux distributīvu izcelsmi, uzturētājiem, pirmās un pēdējās versijas iznākšanas datumu un Linux distributīvu, uz kā tas ir bāzēts (ja tas ir veidots uz kāda cita bāzes), kā arī galvenais mērķis, kam distributīvs ir paredzēts.
Projektu izstrādes mērķi un popularitāte
Mājaslapa DistroWatch.com publicē informāciju par jaunākajām Linux distribūciju versijām, kā arī apkopo statistiku par to popularitāti (jo vairāk apmeklētāji apskatijuši kādu distributīvu, jo tas populārāks), savukārt projektā Linux Counter visi Linux lietotāji ir aicināti aizpildīt satistiku par to, kādu tehniku un Linux distributīvus tie izmanto.
Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra
Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra ir 2007. g. dibinātā ES iestāde, kas nodarbojas ar Eiropas Cilvēktiesību konvencijā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartā nostiprināto cilvēktiesību ievērošanas ES un tās dalībvalstīs uzraudzību. Tās priekštecis bija Eiropas Rasisma un ksenofobijas uzraudzības centrs. Aģentūras direktors kopš 2008. g. ir Mortens Kjērums; tās rezidence atrodas Vīnē.
4. autobusu maršruts (Rīga)
4. autobusu maršruts ir Rīgas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kas kursē no Abrenes ielas līdz Piņķiem, kas atrodas Mārupes novada Babītes pagastā.
4. autobusu maršruta kopējais garums ir 37,093 km. Virziena Abrenes iela — Piņķi kopējais garums ir 17,585 km, bet virziena Piņķi — Abrenes iela kopējais garums ir 19,508 km.
Darbdienās pa 4. autobusu maršrutu kursē 4 autobusi, kuri pavisam veic 81 reisu, bet brīvdienās — tikai 3 autobusi, kuri pavisam veic 44 reisus (12.2022).
4. autobusu maršrutu apkalpo RP SIA "Rīgas Satiksme" 6. autobusu parks.
2008. gada 2. janvārī maršruts tika pagarināts līdz Piņķiem. Pirms tam tas kursēja līdz Babītes stacijai.
Maršruts
Virzienā Abrenes iela — Piņķi autobusi kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Dzirnavu iela, Satekles iela, Marijas iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Uzvaras bulvāris, Bāriņu iela, Nometņu iela, Lapu iela, Melnsila iela, Vīlipa iela, Dzirciema iela, Jūrmalas gatve, A5 un Rīgas iela (Piņķi).
Virzienā Piņķi — Abrenes iela autobusi kursē pa šādām ielām: Rīgas iela (Piņķi), Jūrmalas iela (Piņķi), A10, A5, Mēness iela (Babīte), Jūrmalas gatve, Dzirciema iela, Vīlipa iela, Melnsila iela, Lapu iela, Nometņu iela, Bāriņu iela, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela, Marijas iela, Satekles iela, Dzirnavu iela un Abrenes iela.
Pieturvietas
4. autobusu maršrutā pavisam kopā ir 52 pieturas. Virzienā Abrenes iela — Piņķi ir 25 pieturas, bet virzienā Piņķi — Abrenes iela ir 27 pieturas. Maršruts Piņķos pagarināts līdz Meistaru ielai. Līdz ar to kopējais pieturu skaits ir palielinājies.
Agrākie pieturvietu nosaukumi:
Stockmann centrs (pārdēvēta par Autoosta )
Kuģu iela (pārdēvēta par Nacionālā bibliotēka )
Lapu iela (pieturvieta slēgta)
Botāniskais dārzs (pieturvieta slēgta / pārcelta uz tramvaju pieturvietu un pārdēvēta par Botāniskais dārzs / Rīgas Stradiņa universitāte )
7.līnija (pārdēvēta par Imantas 7.līnija )
Pedagoģijas fakultāte (pārdēvēta par Muižas iela )
Poliklīnika (pārdēvēta par Anniņmuižas parks )
DUS (pārdēvēta par Lazdu iela )
Sigas prefektūra
Sigas prefektūra (滋賀県) ir Japānas prefektūra, kas ir daļa no Kansai reģiona Honsju salas rietumos. Prefektūrā atrodas Bivas ezers, kas ir lielākais saldūdens ezers Japānā. Prefektūras administratīvais centrs ir Ucu.
Indonēzijas kalnu zebiekste
Indonēzijas kalnu zebiekste (Mustela lutreolina) ir neliels sermuļu dzimtas (Mustelidae) plēsējs. Tās tuvākā radiniece ir Sibīrijas kolonoks (Mustela sibirica). Senākos aprakstos par šo sugu tā tiek klasificēta kā Sibīrijas kolonoka pasuga (Mustela sibirica lutreolina).
Izplatība
Indonēzijas kalnu zebiekste ir endēmiska Indonēzijas suga, kas dzīvo Sumatras un Javas salas kalnos 1000—2200 metrus virs jūras līmeņa, lai gan reizēm to var sastapt līdz 3000 metriem virs jūras līmeņa. Indonēzijas kalnu zebiekstes izplatības karti var apskatīt šeit. Zebiekste ir tropisko lietus mežu iemītniece. Sugas izdzīvošana ir apdraudēta, jo to ne tikai medī dēļ tās kažokādas, bet, izcērtot lietus mežus, zebiekste zaudē savu dzīves telpu.
Izskats un īpašības
Indonēzijas kalnu zebiekstes ķermenis kā visām zebiekstēm ir slaids un garš, tas bez astes ir apmēram 30—32 cm, astes garums 13,5—17 cm, vidējais svars ir 295—340 g. Zebiekstes kažoks ir spožā, sarkanbrūnā krāsā. Atšķirībā no citām zebiekstēm Indonēzijas kalnu zebiekstei nav kontrastainu krāsu matojuma, tomēr pavēdere un pakakle ir gaišāka par muguru, tā ir saulainā, dzeltenbrūnā krāsā. Pazode un apakšžoklis ir balts. Galvas forma saplacināta, seja trīstūrveida. Ausis mazas, noapaļotas, acis apaļas un salīdzinoši lielas.
Uzvedība un barība
Indonēzijas zebiekste ir spēcīga, enerģiska, ļoti ātra, tā labi peld un kāpj kokos. Zem astes tai ir smakas sekrēta dziedzeri, un izbiedēta tā cenšas aizbaidīt ienaidnieku gan ar smaku, gan skaļu, griezīgu kliegšanu. Migu zebiekste iekārto koku dobumos, zem akmeņiem, vai ieņem grauzēju alas.
Tā kā ķermenis ir slaids un lokans, zebiekste bez grūtībām ielien grauzēju alās un medī tos zem zemes. Kā visas zebiekstes arī Indonēzijas kalnu zebiekste uzbrūk daudz lielākam medījumam par sevi pašu. Tā medī ne tikai grauzējus, bet arī putnus, vardes, izēd no ligzdām olas. Ja barības ir daudz, zebiekste to noglabā krātuvēs. Reizēm, kad barības resursi ir nabadzīgi, tiek novērota masveidīga zebiekstu migrācija, meklējot barību. Toties sezonā, kad barības ir daudz, zebiekste var nogalināt, upuri neapēdot, bet tikai izsūcot tā asinis un izēdot smadzenes.
Vairošanās
Zebiekstes ir vientuļnieces un necieš sava dzimuma pārstāvjus. Dzimumbriedumu Indonēzijas kalnu zebiekstes sasniedz gada vecumā. Riesta laikā pavasarī starp tēviņiem norisinās nežēlīgas un mežonīgas cīņas par mātītes uzmanību. Mazuļi dzimst laikā no aprīļa līdz jūnijam. Grūsnības periods ilgst 30 dienas, un piedzimst 2—12 mazuļi. Tie ir akli, nevarīgi un bez matojuma. Pēc mēneša atveras to acis. Māte tos zīda ar pienu 2 mēnešus, drīz pēc tam tie uzsāk patstāvīgu dzīvi. Indonēzijas kalnu zebiekste savvaļā dzīvo 7—10 gadus.
Egons Beseris
Egons Beseris (dzimis, miris ) bija latviešu aktieris.
Antigva un Barbuda
Antigva un Barbuda (en) ir valsts Ziemeļamerikā. Tā ir salu valsts, kuras sastāvā ir iekļautas trīs lielās salas un vairākas mazākas salas. No visām salām tikai divas ir apdzīvotas. To austrumos apskalo Atlantijas okeāns, bet rietumos to apskalo Karību jūra. Antigvas un Barbudas kopējā platība ir 440 km² un tā ir 19. lielākā Ziemeļamerikas valsts pēc platības. Pēc 2014. gada datiem Antigva un Barbuda ar 91 295 iedzīvotājiem ir 21. lielākā Ziemeļamerikas valsts pēc iedzīvotāju skaita. Salu teritorijas lielākoties ir veidotas no koraļļiem un kaļķakmeņiem, savukārt salu reljefs ir samērā zems. Salu klimatu ietekmē tropisks piejūras klimats.
Egons Beseris
Dzimis strādnieku ģimenē. Izglītību ieguvis Saldus vidusskolā un Latvijas Konservatorijas Teātra fakultātē, ko pabeidzis 1956. gadā. No 1956. līdz 1958. gadam bijis Dailes teātra aktieris, pēc tam sāka darboties Drāmas teātrī. Tāpat filmējies kino. 1965. gadā kļuvis par Latvijas Teātra darbinieku savienības biedru.
Antigva un Barbuda
Antigva un Barbuda ir konstitucionālā monarhija un parlamentāra republika. Valsts galva ir Lielbritānijas un citu bijušo britu koloniju karalis Čārlzs III. Galvaspilsēta un lielākā pilsēta ir Sentdžonsa. Antigva un Barbuda ir viena no ANO, Nāciju Sadraudzības, Amerikas valstu organizācijas un Karību savienības dalībvalstīm.
Vēsture
Pirmie iedzīvotāji, kas salās ieradās apmēram 2400 p.m.ē. bija sibonī. Viņiem sekoja avaraki, kas apdzīvoja salas 1493. gadā, kad tās sava otrā ceļojuma laikā apmeklēja Kristofors Kolumbs, dodams Antigvai vārdu Santa Maria de la Antigua. Kareivīgie karībi, kuri bija piespieduši avarakus pamest citas salas, šeit acīmredzot uz dzīvi neapmetās.
Sākumā salās apmetās spāņu un franču kolonisti, tomēr vēlāk viņu vietā nāca angļi, kuri savu pirmo koloniju šeit izveidoja 1667. gadā. 1674. gadā tika izveidota pirmā lielā cukurniedru plantācija. Cukura plantācijās tika izmantots vergu darbs. Verdzība tika atcelta 1834. gadā. Brīvlaisto vergu ekonomisko izaugsmes iespēju ierobežoja zemes trūkums un nevis uz ražošanu, bet uz lauksaimniecību orientētā ekonomika. Situācija uzlabojās tikai 1939. gadā, kad sāka veidoties arodbiedrības. 1981. gadā salas kļuva par neatkarīgu valsti Britu sadraudzības sastāvā.
Ģeogrāfija un klimats
Valsts teritorija sastāv no trim lielajām salām - Antigva, Barbuda un neapdzīvotā Redonda, kā arī vairākām mazākām. Salas lielākoties ir veidotas no koraļļiem un kaļķakmeņiem. Salu reljefs galvenokārt ir diezgan zems, ja vien neskaita augstākos vulkāniskos apgabalus. Salu augstākais punkts ir 402 m augstais vulkāns Bogīpīks.
Antigvā un Barbudā valda tropisks piejūras klimats. No jūlija līdz oktobrim ir iespējamas viesuļvētras un tropiskās vētras, reizēm novērojami arī sausuma periodi. Nopietnas problēmas sagādā ūdens trūkums - salās trūkst dabīgu saldūdens avotu, turklāt mežu izciršanas dēļ ātrāk aiztek arī lietus ūdens.
Iedzīvotāji
Pēc 2014. gada skaitīšanas datiem Antigvā un Barbudā dzīvo 91 295 iedzīvotāji, no kuriem lielākā daļa jeb 89% ir melnās rases, 2,4% ir baltās rases, 4,4% ir jauktas rases, bet 2,9% pieder pie citām etniskajām grupām. Vairums iedzīvotāju, kuri nav melnādainie, ir britu, portugāļu un tuvo austrumu arābu pēcteči.
Saskaņā ar 2001. gada tautas skaitīšanas datiem lielākā daļa iedzīvotāju ir kristieši no kuriem 25,7% ir anglikāņi, 12,3% ir septītās dienas adventisti, 10,6% ir piecdesmitnieki, 10,5% ir hernhūtieši, 10,4% ir katoļi, 7,9% ir metodisti, 4,9% ir baptisti, bet 9,9% pieder pie citiem kristietības novirzieniem. 2% iedzīvotāju pieder pie citas reliģijas, savukārt 5,8% nepieder nevienai reliģijai vai ir neticīgi.
Lielākā daļa iedzīvotāju jeb 69,5% ir vecumā no 15 līdz 64 gadiem, 26.9% ir vecumā līdz 14 gadiem, bet 3,6% ir vecāki par 65 gadiem. Vidējais mūža ilgums ir 30,5 gadi, bet paredzamais mūža ilgums piedzimstot ir 72,69 gadi.
Ekonomika
Galvenie lauksaimniecības produkti ir kokvilna, ananāsi, banāni, mango, kokosrieksti, cukurniedres un gurķi, kā arī lopkopības produkti. Savukārt ražotas tiek galvenokārt eksporta preces - amatniecības izstrādājumi un elektropreces. Pēc 2006. gada datiem visvairāk produkcijas jeb 34% ir tikušas eksportētas uz Spāniju, 20,7 % uz Vāciju, 7,7% uz Itāliju, 5,8% uz Singapūru, bet 4,9% uz Lielbritāniju. Salu valsts galvenokārt importē no ASV (21,1%), Ķīnas (16,4%), Vācijas (13,3%), Singapūras (12,7%) un Spānijas (6,5%).