cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Baltkrievu virtuve
Vēsture
Baltkrievu virtuve ir veidojusies daudzu gadsimtu garumā. Baltkrievu virtuves īpatnības nosaka klimatiskie apstākļi un zināmā mērā arī valsts ģeogrāfiskais novietojums, kas atrodas uz lielu ģeopolitisko reģionu robežas un ir piedzīvojusi pareizticīgo, katoļu, Baltijas, musulmaņu un ebreju ietekmi.
Senos laikos gaļas bija maz. Tāpat kā pie kaimiņiem ukraiņiem, ļoti populārs bija sālīts speķis (сала).
Mūsdienu virtuve
Šodien populāras zupas ir uha, sēņu zupa, zirņu zupa, borščs. Degvīns (гарэлка) ir visizplatītākais alkoholiskais dzēriens Baltkrievijā. Baltkrievu kvass ir raudzēta bērzu sula. Populāri ir skābēti kāposti un skābēti gurķi.
Saldie ēdieni:
Kartupeļi
Baltkrievijas teritorijā tāpat kā Latvijā kartupeļus sāka audzēt 17. gadsimtā. Baltkrievijas auglīgā zeme izrādījās ļoti piemērota kartupeļu audzēšanai, tādēļ ar laiku kartupeļi kļuva par arvien nozīmīgāku baltkrievu ikdienas uztura sastāvdaļu, nopietni konkurējot ar labību.
Draņiki (baltkrievu: дранiкi) ir viens no Baltkrievijas kulinārajiem simboliem, kartupeļu pankūkas. Kartupeļus nomazgā, nomizo un sarīvē uz smalkās rīves. Nolej lieko šķidrumu, bet ne visu, jo masai nav jābūt pilnīgi sausai. Pievieno sakultas olas un samaisa. Pieber sāli, piparus un garšvielas. Ar kausiņu lej uz sakarsētas pannas un cep mazas pankūciņas.
Mūsdienu baltkrievs gadā apēd aptuveni 160 kg kartupeļu (aptuveni 0,5 kg dienā).
Matočkinšars
Matočkinšars (ru) ir jūras šaurums Novaja Zemļas arhipelāgā Krievijā. Tas atdala arhipelāga lielākās salas Ziemeļu salu un Dienvidu salu un savieno Barenca jūru rietumos ar Karas jūru austrumos. Šaurums ir 107 km garš un 0,6 līdz 9 km plats, kuģojams, bet no janvāra līdz maijam klāts ar līdz pat 1,5 m biezu ledus slāni.
Šauruma nosaukums, domājams, cēlies vai nu no tajā pie rietumu ieejas ietekošās Matočkas upes, vai arī Novaja Zemļas senā nosaukuma «Matka». Šaurumu pirmais caurkuģoja Jakovs Čirakins 1766. gadā. 1887. gadā Pomorskas līcī pie šauruma rietumu ieejas tika nodibināta Matočkinšaras apmetne. Vēlāk šauruma krastos tika izveidotas Matočkinšaras, Misstolbovojas un Misvihodnojas polārstacijas un Lagernojes apmetne. 1950. gados kodolizmēģinājumu poligona vajadzībām pie Šumiļihas ietekas tika izbūvēts Severnijas ciemats ar kuģu piestātni.
Rau
Rau (en) var būt:
Guild Wars
Guild Wars (lv) ir daudzspēlētāju lomu spēle jeb MMORPG, ko veidojuši izstrādātāji, kuri piedalījušies Blizzard Entertainment spēļu Diablo, Warcraft, Starcraft izveidē.
Lai gan Guild Wars bieži pieskaita MMORPG spēļu žanram, ArenaNet iesaka lietot terminu CORPG (Sadarbība tiešsaistes lomu spēle). Tas norāda uz spēlētāju savstarpējās sadarbības lielo lomu. Guild Wars atbalsta spēlētāju savstarpējās kaujas PvP grupās pa astoņiem vai četriem cilvēkiem, tāpat var izmantot botus. Vēl viena atšķirība no vairuma hack and slash veida spēlēm ir prasmju sistēma. Tas, ko tu māki, nosaka tavu vērtību spēlē. Nav tik svarīgi, kurš spēles līmenis sasniegts, svarīga ir tava spēlētprasme. Katrs izveidotais varonis var apgūt divas profesijas, katrai no tām ir desmitiem unikālu prasmju, tas paver gandrīz vai bezgalīgas iespējas kombinēšanā. Daudzas prasmes kļūst efektīvākas, ja tās pielieto noteiktā laikā un noteiktā situācijā, kas ļauj ar divdesmitā līmeņa spēlētājiem pieveikt 28 līmeņa pretiniekus.
Guild Wars piedzīvojumu daļa PvE var aizņemt "vairāk kā 100 stundas" vienam spēlētāja tēlam, lai gan galvenās misijas izpildi var veikt arī krietni ātrāk. Ģilde pret ģildi (GvG) cīņas rezultāti nosaka katras ģildes "rangu kopējā tabulā". Tāpat pastāvīgi notiek cīņa par valdošo lomu pasaulē starp Ameriku, Eiropu un Koreju. Dominējošā pasaules daļa iegūst tiesības piekļūt spēles papildu līmeņiem.
.su
.su ir augšējā līmeņa domēns (ccTLD), kura paredzētais pielietojums ir saistīts ar bijušajām Padomju Savienības valstīm. Domēns izveidots un ir aktīvs vēl joprojām. Domēna sponsors ir РосНИИРОС, kas nodrošina arī domēnu reģistrēšanu.
Ārējās saites
Toppdomän
Takuma Asano
Takuma Asano (ja; dzimis ) ir japāņu futbolists, Japānas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada pārstāv Serbijas Superlīgas komandu Belgradas "Partizan"
Nacionālā izlase
!Kopā||3||0
SU
SU var būt:
Johans Georgs Zulcers
Dzīvesgājums
Dzimis 1720. gada 16. oktobrī kā 25. bērns Vintertūras rātskunga Heinriha Zulcera ģimenē. 1741. gadā viņš absolvēja teoloģijas studijas Cīrihes Kārļa koledžā un kļuva par Mašvandenes draudzes vikāru, tomēr jau 1743. gadā viņš pieņēma lēmumu kļūt par kāda Magdeburgas tirgotāja bērnu skolotāju. Būdams filozofa Kristiāna Volfa uzskatu piekritējs, Zulcers 1745. gadā publicēja savus pirmos filozofiskos rakstus.
1747. gadā viņš kļuva par Joahimtāles ģimnāzijas (Joachimsthalsches Gymnasium) matemātikas profesoru Berlīnē un pēc trīs gadiem viņu ievēlēja par Prūsijas Karaliskās Zinātņu akadēmijas locekli. 1763. gadā viņš atteicās no profesora amata un atgriezās dzimtenē, kur turpināja darbu pie sava mūža darba — "Skaisto mākslu vispārīgās teorijas" (Allgemeine Theorie der schönen Künste, izdota 1771–1774), tomēr pēc karaļa Frīdriha II aicinājuma 1765. gadā atkal atgriezās Berlīnē un kļuva par Karaliskās bruņinieku akadēmijas (Ritterakademie Berlin) filozofijas profesoru. 1772. gada vasarā viņš nosūtīja Kurzemes hercogam Jelgavas akadēmiskās ģimnāzijas izveides plānu, kuru 1773. gadā apstiprināja Kurzemes landtāgs.
1775. gadā Zulcers kļuva par Karaliskās Zinātņu akadēmijas filozofijas klases direktoru. Miris 1779. gada 27. februārī in Berlīnē.
Johans Melhiors Gotlībs Bēzeke
Johans Melhiors Gotlībs Bēzeke (Johann Melchior Gottlieb Beseke, 1746—1802) bija Kurzemes un Zemgales hercogistes pedagogs un dabaszinātnieks. Academia Petrina tiesībzinātņu profesors (1775—1802), prorektors (1775, 1783—1784, 1793—1794).
Dzīvesgājums
Dzimis 1746. gada 26. septembrī Burgā pie Magdeburgas luterāņu mācītāja un pedagoga Kristiāna Vilhelma Bēzekes ģimenē. Mācījās Kloster-Bergenas skolā (1761-1765), studēja teoloģiju un tieslietas Frankfurtes pie Oderas universitātē (1766-1771) un Halles universitātē (1771-1774), 1772. gadā ieguva  Dr. jur. grādu.
1774. gadā viņš pieņēma hercoga Pētera uzaicinājumu un sāka strādāt par Academia Petrina tiesībzinātņu profesoru, bija pirmais akadēmijas prerektors (1775). Izpētīja ap 200 Kurzemes un Zemgales putnu sugu. Miris 1802. gada 8. oktobrī Jelgavā.
Trāķija (province)
Trāķija (el, la) bija Romas impērijas province, kuras teritorija ietvēra iekarotās Trāķijas zemes.
314. gadā Romas imperatora Diokletiāna valdīšanas laikā tā tika sadalīta četrās daļās, austrumu daļā (tagadējā Turcijā) tika izveidota Eiropas province ar galvaspilsētu Perintu (tagad tr) un Heminonta (Haemimontus) ar galvaspilsētu Adrianopoli (tagad Edirne).
Rietumu daļā (tagadējā Bulgārijā) tupināja pastāvēt samazinātā Trāķijas province ar galvaspilsētu Filipopoli (tagad Plovdiva) un Rodopas province (Rhodope) ar galvaspilsētu Trajanopoli (el, tagad Aleksandrupoles daļa Grieķijā).
Pēc 395. gada Trāķijas province atradās Austrumromas impērijas sastāvā. Mūsdienās tās teritorija sadalīta starp Bulgārijas, Grieķijas un Turcijas valstīm.
LSTM
LSTM — rekurentā mākslīgā neironu tīkla (RNN) paveids “Long Short-Term Memory”, kas tiek izmantots dziļās mācīšanās jomā. Atšķirībā no standarta neironu tīkliem, LSTM ir atgriezeniskās saites savienojumi. Ar LSTM var aprēķināt visu, ko var izmantot Tjūringa mašīna. Tam nevar būt viens datu punkts (piem., attēls vai video). LSTM ir piemērots tādiem uzdevumiem kā saistītā rokraksta atpazīšana un runas atpazīšana. Bloomberg Business Week rakstīja: "Šīs īpašības neapšaubāmi padara LSTM par vislielāko komerciālo AI sasniegumu, ko izmanto visur, sākot no slimību prognozēšanas līdz mūzikas veidošanai."
Bieži sastopama LSTM vienība sastāv no šūnas, ievada vārtiem, izvada vārtiem un aizmiršanas vārtiem. Šūna atceras vērtības patvaļīgos laika intervālos, un trīs vārti regulē informācijas plūsmu uz un no šūnas.
LSTM tika izstrādāts, lai risinātu pārslodzes un izzūdošo gradientu problēmas, kas var rasties, apmācot tradicionālos RNN. Relatīvā nejutība pret tukšiem datiem ir LSTM priekšrocība pār RNN, slēptajiem Markova modeļiem un citām secību mācīšanās metodēm daudzās lietojumprogrammatūrās.
Vēsture
1997. gadā Zeps Hohreiters un Jirgens Šmīdhūbers ierosināja LSTM. Ieviešot Constant Error Carousel (CEC) vienības, LSTM nodarbojas ar pārslodzes un izzūdošām gradienta problēmām. LSTM bloka sākotnējā versija ietvēra šūnas, ievada un izvada vārtus.
1999. gadā Felikss Gers, viņa padomnieks Jirgens Šmīdhūbers un Freds Cummins LSTM arhitektūrā ieviesa aizmiršanas vārtus (sauktus arī par “turēšanas vārtiem”), ļaujot LSTM atjaunot savu stāvokli.
2000. gadā Gers, Šmīdhūbers un Cummins pievienoja arhitektūrā savienojumus no šūnas uz vārtiem. Turklāt izejas aktivizēšanas funkcija tika izlaista.
Citu panākumu vidū LSTM sasniedza rekorda rezultātus dabiskās valodas teksta saspiešanā, saistītā rokraksta atpazīšanā un uzvarēja ICDAR rokraksta sacensībās (2009).
Kopš 2016. gada vadošie tehnoloģiju uzņēmumi, tostarp Google, Apple un Microsoft, izmantoja LSTM kā pamatelementu jaunos produktos. Google izmantoja LSTM runas atpazīšanai viedtālrunī, viedajam palīgam Allo un Google tulkotājam. Apple izmanto LSTM "Quicktype" funkcijai iPhone un Siri. Amazon izmanto LSTM iekš Amazon Alexa.
2017. gadā Facebook katru dienu veica aptuveni 4,5 miljardus automātisko tulkojumu, izmantojot LSTM tīklus.
Ideja
Teorētiski, klasiskais RNN var izsekot patvaļīgām ilgtermiņa atkarībām. RNN problēma ir skaitļošanā — RNN apmācības laikā, izmantojot back-propagation, gradienti var "izzust" (tie var būt nulle) vai “pārslogoties” (tie ir tendēti uz bezgalību), jo procesā iesaistītie aprēķini izmanto galīgās precizitātes skaitļus. Izmantojot LSTM vienības, RNN daļēji atrisina gradienta izzušanas problēmu, jo LSTM vienības ļauj gradientiem palikt nemainītiem. Tomēr LSTM tīkli joprojām var ciest no gradienta pārslodzes problēmas.
Arhitektūra
Ir vairākas LSTM vienību arhitektūras. Kopēja arhitektūra sastāv no šūnas (LSTM vienības atmiņas daļas) un trīs informācijas plūsmas "regulatoriem" (vārtiem) — ievada vārtiem, izvada vārtiem un aizmiršanas vārtiem. Dažām LSTM vienības variācijām nav vieni vai vairāki no šiem vārtiem vai varbūt ir citi vārti. Piemēram, GRU nav izvada vārtu.
Šūna ir atbildīga par atkarības saglabāšanu starp ievades secībā esošajiem elementiem. Ievada vārti kontrolē, cik daudz jauno vērtību ieplūst šūnā, aizmiršanas vārti kontrolē, cik lielā mērā vērtība paliek šūnā, un izvada vārti kontrolē, kāda daļa šūnas vērtības tiek izmantota izvada aprēķināšanai LSTM vienībai. LSTM vārtu aktivizēšanas funkcija bieži ir loģistikas funkcija.
Ir savienojumi uz un no LSTM vārtiem, no kuriem daži atkārtojas. Šo savienojumu svars, kas jāapgūst treniņa laikā, nosaka, kā darbojas vārti.
Versijas
Turpmākajos vienādojumos mazie burti ir vektori. Matricas W_qun U_qsatur ievada un atkārtojumu svarojuma saistību, kur indekss _q var būt gan ievada vārti i, izvada vārti o, aizmiršanas vārti f vai atmiņas šūna c, atkarībā no tā, kas tiek aprēķināts. Šajā sadaļā tiek izmants "vektora apzīmējums". Piemēram, ir nevis viena LSTM vienības šūna, bet h LSTM vienību šūnas.
LSTM ar aizmiršanas vārtiem
Kompaktas vienādojumu formas padotajām LSTM vienībām ar aizmiršanas vārtiem:
kur sākotnējās vērtības ir c_0 = 0 un h_0 = 0 un operators \circapzīmē Hadamard produktu (element-gudrs produkts). Apakšindekss t apzīmē laika soli.
Mainīgie
mainīgie d un h attiecas uz ievades funkciju skaitu un slēpo vienības skaitu.
Peephole LSTM
Peephole savienojumi ļauj vārtiem piekļūt constant error carousel (CEC), kura aktivizācija ir šūnas stāvoklis. h_{t-1} netiek izmantots, tā vietā vairums vietās izmanto c_{t-1}.
Peephole konvolūcijas LSTM
Peephole konvolūcijas LSTM. Simbols * apzīmē konvulūcijas operatoru.
Serēna Aunjona-Čenselora
Serēna Marija Aunjona-Čenselora (Serena Maria Auñón-Chancellor, dzimusi ) ir NASA astronaute, ārste, inženiere.
1993. gadā Aunjona pabeidza vidusskolu Fortkolinsā Kalifornijā. 1997. gadā Džordža Vašingtona universitātē viņa ieguva bakalaura grādu elektroinženierijā. 2001. gadā Aunjona-Čenselora ieguva medicīnas doktora grādu Teksasas Veselības zinātnes centra universitātē Hjūstonā. 2004. gadā University of Texas Medical Branch (UTMB) viņa pabeidza rezidentūru. Pēc tam viņā vienu gadu pavadīja kā šefa rezidents Iekšējo slimību departamentā. 2007. gadā UTMB viņa pabeidza aerokosmiskās medicīnas rezidentūru, kā arī ieguva maģistra grādu sabiedrības veselībā.
2006. gada augustā Aunjona-Čenselora sāka strādāt Džonsona kosmosa centrā kā lidojumu ārsts saskaņā ar UTMB līgumu. Viņa deviņus mēnešus pavadīja Krievijā, veicot Starptautiskā kosmosa stacijas apkalpes locekļu medicīnas atbalsta funkcijas.
2009. gada 29. jūnijā Serēna Aunjona-Čenselora tika iekļauta NASA 20. iesaukuma astronautu vienībā. Pēc astronautu vispārējās sagatavošanas kursa 2011. gada jūlijā viņa ieguva astronauta kvalifikāciju. 2010. un 2011. gadā viņa divus mēnešus Antarktīdā meteorītu meklēšanas ekspedīcijā ANSMET. 2012. gada jūnijā Aunjona-Čenselora pilotēja zemūdens aparātu DeepWorker 2000, kas bija daļa no NASA un NOAA NEEMO 16 misijas. 2015. gada jūlijā viņa bija NEEMO 20 misijas apkalpē.
2016. gada jūlijā Serēna Aunjona-Čenselora tika izvēlēta par iespējamo kandidātu lidojumam kosmosa kuģī Sojuz MS-10. 2017. gada janvārī Serēna sāka gatavoties kosmiskajam lidojumam Krievijā. 2017. gada februārī viņa tika izvēlēta Sojuz MS-11 pamatapkalpē. 2017. gada 30. novembrī Aunjona-Čenselora tika apstiprināta Sojuz MS-09 dublieru apkalpē un Sojuz MS-11 pamatapkalpē. 2018. gada 18. janvārī Sojuz MS-09 pamatapkalpē Dženeta Epsa tika nomainīta ar Serēnu Aunjonu-Čenseloru.
Serēnas Aunjonas-Čenseloras pirmais kosmiskais lidojums sākās 2018. gada jūnijā, kosmosa kuģī Sojuz MS-09 dodoties uz Starptautisko kosmosa staciju. Viņa bija 56. un 57. ekspedīcijas lidojuma inženieris. Uz zemes atgriezās 20. decembrī.
Kosmisko lidojumu kopsavilkums:
Justīns Marcinkevičs
Justīns Marcinkevičs (dzimis, miris ) bija lietuviešu rakstnieks, prozaiķis, dramaturgs un tulkotājs, viens no izcilākajiem 20 gadsimta nogales un 21 gadsimta sākuma lietuviešu dzejniekiem, viens no pirmajiem Lietuvas vēstures gaismā cēlājiem padomju laikos.
Dzimis 1930. gada 10. martā, 1954. gadā beidzis lituānistikas studijas Viļņas universitātē. Lietuvas literatūras zelta fondā ierakstīta viņa poētiskā dramatiskā triloģija "Mindaugs" (1968), "Katedrāle" (1971) un "Mažvīds" (1977), kas padomju laikos deva lietuviešu tautai svaigu dzīvības elpu. Minēto triloģiju latviski tulkojusi Daina Avotiņa. Dzejnieks apbalvots ar Lietuvas dižkunigaiša Ģedimina I un III pakāpes ordeni un Vītauta Dižā ordeni, 1998. gadā viņam piešķirta Baltijas Asamblejas balva literatūrā.
2010. gada 7. decembrī viņš pakrita savas daudzstāvu mājas kāpņutelpā. Viļņas universitātes slimnīcā viņam tika veikta sarežģīta neiroķirurģiska operācija, un, 2011. gada janvārī mediji ziņoja, ka viņa veselības stāvoklis sācis nedaudz uzlaboties, tomēr dzejnieks neatlaba.
Džimers Fredete
Džeimss Tefts "Džimers" Fredete (en; dzimis  Glensfalsā, Ņujorkas štatā, ASV) ir amerikāņu basketbolists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2013) pārstāv NBA klubu Sakramento "Kings".
Viņš guva lielu ievērību universitātes karjeras laikā, kad Brigham Young universitātes sastāvā spēlēja NCAA. 2010.—2011. gada sezonā kļuva par pirmās divīzijas sezonas rezultatīvāko spēlētāju (vidēji spēlē gūti 28,9 punkti), kā arī saņēma vairākus sezonas labākā spēlētāja apbalvojumus, tai skaitā Vūdena balvu, Neismita balvu, Ādolfa Rapa balvu un Oskara Robertsona balvu. Taču lielisku sniegumu demonstrējis arī iepriekšējās trijās sezonās.
2011. gada NBA draftā viņu Milvoki "Bucks" izraudzījās ar kopējo 10. kārtas numuru, taču spēlētājs tika aizmainīts uz Sakramento "Kings".
Novēli man lidojumam nelabvēlīgu laiku
"Novēli man lidojumam nelabvēlīgu laiku" ir 1980. gada latviešu padomju spēlfilma, kas uzņemta Rīgas Kinostudijā. Filmas režisors ir Varis Brasla.
Sižets
Margaritai ir jau 30 gadu. Ir laba profesija, darbs, dzīvoklis, draugi, bet viņa vēl nav precējusies. Draudzene tai meklē piemērotu precinieku, un lai pārbaudītu kandidātus, Margarita izliekas, ka viņa viena audzina divus bērnus, aizlienētus no draudzenes. Tad Margarita iemīl jauno lidotāju Imantu, un pēc māsas nāves autoavārijā viņai patiešām jāpieņem abi māsas bērni.
Lomās
'''Epizodēs: Uldis Dumpis, Bērtulis Pizičs, Uldis Pūcītis, Ilze Vazdika
Latvijas Mūzikas ierakstu gada balva 2001
Koncertā uzstājās Olga Rajecka, Ozols, Raimonds Ozols, Ilze Purmaliete & Dzeguzīte, Device, Caffe, Dakota, Tumsa, Lauris Reiniks & Marija Naumova, Jānis Stībelis, Logo, The Mundane, Ufo & Fredis, Ainars Mielavs, Autobuss Debesīs, Gunārs Kalniņš, Prāta Vētra un krievu grupa Mumiy Troll.
Prokopijs no Cēzarejas
Prokopijs no Cēzarejas (el; 500? - 565?) - Bizantijas vēsturnieks, kura darbi ir viens no svarīgākajiem imperatora Justiniāna laika pirmavotiem. Piemēram, no Prokopija darbiem var uzzināt par Justiniāna jaunības laiku, kad viņš vēl nebija pie varas, bet atradās militārajā dienestā.
Prokopijs dzimis 5.gs. beigās vai 6.gs. sākumā Cēzarejā, Palestīnā. Jau agrā jaunībā parādīja dotības retorikā un rakstīšanā. Kādu laiku praktiski apguva retoriku, strādājot par juristu savā dzimtajā pilsētā, agri emigrēja uz galvaspilsētu Konstantinopoli, kur pasniedza nodarbības daiļrunāšanas mākslā. Papildus Prokopijs bieži piedalījās dažādos tiesas procesos, kur viņa talantu ātri pamanīja un viņam piedāvāja strādāt valsts institūcijās, kur viņš pildīja privātā sekretāra un padomdevēja funkcijas ģenerāļa Belisārija dienestā. Līdz ar to viņam bija iespēja daudz ceļot un redzēt notikumus, kas risinās ārpus Konstantinopoles. Esot ģenerāļa Belisārija dienestā, viņš piedalījās daudzās militārās kampaņās un ir aculiecinieks gan kampaņai Itālijā 536.g., gan kampaņai Āfrikā 533.g., gan Austrumos — Mezopotāmijā 527.g., gūstot iespēju daudz aprakstīt notikumus un veikt analīzi, kas balstīta uz personīgo pieredzi. Bez tam, būdams tuvu stāvošs tā laika ievērojamākajam ģenerālim Belisārijam, Prokopijam bija iespēja iepazīties ar Konstantinopoles eliti - cilvēkiem, kas ieņēma vadošos amatus, tā nodrošinot sev viņu labvēlību, draudzību un gūstot informāciju.
Prokopija darbi ir "Vēsture par kariem" 8. grāmatās, panegīrika Justiniāna darbiem, un darbs "Slepenā vēsture".
Galvenais Prokopija darbs ir "Vēsture par kariem". Tā grāmatas īsti nav veidotas pēc hronikas uzbūves, bet tajās Prokopijs katru no kariem apskata no vairākiem skatu punktiem, tā mēģinot panākt objektīvu vērtējumu un analīzi, nevis tikai savu subjektīvo redzējumu. Pirmās divas grāmatas stāsta par kariem ar Persiju, nākamās divas stāsta par kariem pret vandaļiem Āfrikā, nākamās trīs satur aprakstus par cīņām pret gotiem Itālijā. Tā kā šie kari ir risinājās paralēli viens otram, tad Prokopijs nevarēja būt visos piedalījies, tas nozīmē, ka viņam bija jāpaļaujas uz mutiskiem vai rakstiskiem avotiem, kas viņam bija pieejami. Savukārt astotā grāmata, kas izdota atsevišķi, attiecas uz laiku līdz aptuveni 554.g. Šajā grāmatā Prokopijs ir atspoguļojis svarīgākos impērijas notikumus dažādās vietās, kas risinājušies līdz 554.gadam
Allikabänd
Allikabänd (lv) ir 2010. gadā Tartu izveidots tautas mūzikas septiņu mūziķu ansamblis. Tā repertuārā ir igauņu tautasdziesmas, latviešu tautasdziesmas, tautas dejas un oriģinālmūzika.
Ansamblis uzstājies vairākos folkloras festivālos Igaunijā — Veru folkloras festivālā, Hījumā folkloras festivālā, Viljandi folkloras festivālā un citur. Latvijā Allikabänd pirmo reizi uzstājās 2014. gadā — Alūksnes novadā un vēlāk arī 2015. gada Līvas ciema svētkos Liepājā.
Dīķeris (zemteka)
Dīķeris, arī dīkers (no nl un de — 'sifons') jeb zemteka — cauruļvadu būve, kas šķērso ūdenskrātuves, gravas, sauslejas, dziļākus ierakumus, tuneļus vai apakšzemes būves un to iebūvē zemē vismaz 0,5 m dziļāk par izskaloto vai regulēto gultni.
Projektējot un būvējot galvenos naftas cauruļvadus, par dīķeri sauc naftas cauruļvada posmu, kas novietots krustojumā ar mākslīgu vai dabisku šķērsli: zem upes vai kanāla gultnes, dziļas gravas apakšā, zem ceļa vai dzelzceļa. Šajā gadījumā zemteka parasti sastāv no vairākām caurulēm, kuras iepriekš sametinātas vienlaidus posmā un pēc tam ievieto sagatavotajā tranšejā vai speciālā apvalkā.
Erīna Bērneta
Erīna Izabella Bērneta (angļu: Erin Isabelle Burnett; dzimusi 1976. gada 2. jūlijā) ir amerikāņu ziņu vadītāja un žurnāliste. Viņa ir veidojusi reportāžas NBC. Kopš 2011. gada Bērneta ir raidījuma "Erīna Bērneta Ārpusē" vadītāja CNN.
Suominen (uzņēmums)
Suominen Oyj ir Somijas neaudumu tekstila ražotājs. Tas dibināts 2001. gadā, atdaloties no Lassila & Tikanoja.
Uzņēmuma akcijas tiek kotētas biržā NASDAQ OMX Helsinki. Suominen lielākie kapitāldaļu turētāji 2015. gada septembrī bija: AC Invest two B.V. (26,83 %), Varma Mutual Pension Insurance (8,91 %), Ilmarinen Mutual Pension Insurance (6,98 %), Elo Pension (5,60 %), Euroclear Bank Sa/Nv (4,88 %), Etra Invest (4,84 %).
Vēsture
1982. gadā Somijas daudznozaru uzņēmums Lassila & Tikanoja nopirka neauduma tekstila izstrādājumu ražotāju  J.W. Suominen Oy, kurš dibināts 1898. gadā Nakilā. 1988. gadā iegādāts plastmasas elastīgo iepakojuma materiālu ražotājs Amerplast, kas dibināts 1952. gadā un līdz šim laikam bija nopircis vairākas ražotnes Somijā un Zviedrijā.
Vatikāna radio
Vatikāna radio (la, it) ir Guljelmo Markoni 1931. gadā dibināts oficiāls Vatikāna radio. Raida 47 valodās, tostarp latviski, dažādās frekvencēs un internetā. Vairāk nekā 100 radio žurnālistu darbojas 61 valstī. Kopš dibināšanas atradās Jezuītu ordeņa kontrolē, saglabājot neatkarību Otrā pasaules kara gados, līdz 2015. gadā pāvests Francisks nodeva radio Romas Kūrijas tiešā kontrolē.
Suominen (uzņēmums)
Vēsture
2011. gadā iegādāts Ahlstrom Oyj Home and Personal nodaļas tīrīšanas izstrādājumu bizness. 2012. gadā Suominen Yhtymä Oyj pārdēvēts par Suominen Oyj. 2013. gadā Suominen galveno biroju pārcēla no Tamperes uz Helsinkiem. Uzņēmums nolēma pārtraukt mitrās tīrīšanas izstrādājumu biznesu, Codi International pārdodot investīciju uzņēmumam Value Enhancement Partners. 2014. gada 1. janvārī neaudumu tekstila nodaļa sadalīta divās biznesa sfērās: Convenience un Care. Convenience fokusēsies uz apkalpošanas klientiem tīrīšanas, ceļojumu un ēdināšanas biznesā. Care fokusēsies uz klientiem medicīnas un higiēnas biznesā. 2014. gadā iegādāta Ahlstrom Brazīlijas fabrika, kas ražo neauduma tekstila izstrādājumus. Jūlijā Elastīgā iepakojuma bizness (Suominen Joustopakkaukset Oy un Suominen Polska Sp. z.o.o) pārdots Apvienotās Karalistes privāto investīciju uzņēmumam Lonsdale Capital Partners LLP un menedžeru grupai.
Vatikāna radio
Ārējās saites
Radio Vaticana tiešraide internetā
Mārtiņš Arnītis
Mārtiņš Arnītis (dzimis Ogrē) ir latviešu lauksaimnieks, uzņēmējs un valsts darbinieks, bijušais Latvijas Augstākās Padomes deputāts.
Dzīvesgājums
Dzimis Ogrē.
Pēc Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Zootehnikas fakultātes absolvēšanas strādāja par galveno zootehniķi Jelgavas rajona padomju saimniecībā "Dzirnieki" (1975—1982), tad kolhozā "Staļģene" par valdes priekšēdētāju. Latvijas neatkarības atjaunošanas laikā 1990. gadā Arnītis vēlēšanu otrajā kārtā pārspēja Latvijas Tautas frontes atbalstīto kandidāti Ainu Labanovsku un tika ievēlēts par Latvijas Augstākās Padomes deputātu no 134. Ozolnieku vēlēšanu apgabala. Kā deputāts neiestājās nevienā no AP frakcijām. 1990. gada 4. maijā viņš nobalsoja par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu. Darbojās Ekonomikas komisijā, 1991. gadā kļuva par agrofirmas “Staļģene” ģenerāldirektoru.
Beidzoties deputāta pilnvarām, M. Arnītis bija Valsts ieņēmumu dienesta Muitas departamenta direktors (1994—1995), darbu atstājis iesniedzot atlūgumu pēc aizdomām par iespējamu interešu konfliktu. Uzcēla viesnīcas «Dalbes līcis» ēku Dalbē Rīgas — Jelgavas šosejas malā, kuru nepabeidza parādu dēļ. 1995. gadā agrofirma “Staļģene” maksātnespējas dēļ ieķīlāja savus nekustamos īpašumus AS „Parex banka”. Pēc agrofirmas bankrota Arnītis strādāja par vecāko padomnieku 1996. gadā Jaunsvirlaukas pagasta Staļģenē reģistrētajā SIA «Fito—AL», kuras īpašnieks ir viņa dēls Artūrs Arnītis.
Apbalvojumi
2000. gadā M. Arnīti apbalvoja ar trešās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni. 2016. gadā viņam piešķīra Jelgavas novada pašvaldības Goda diplomu.
Berna Karrasko
Berna Karrasko Araja de Budiniča (es; Sanbernardo — ) bija Čīles starptautiskā meistare šahā (1954), 1939. gada Pasaules čempionāta šahā sievietēm bronzas laureāte.
Biogrāfija
Pēc Otrā pasaules kara turpinājusi piedalīties šaha turnīros. 1954. gadā izcīnījusi otro vietu Dienvidamerikas zonas turnīrā un ieguvusi tiesības spēlēt Pasaules čempiones nosaukuma izcīņas cikla pretendentu turnīrā. 1955. gada pretendentu turnīrā Maskavā palikusi 20. vietā. 1960. gadā uzvarējusi Dienvidamerikas zonas turnīrā, taču nav izmantojusi tiesības piedalīties pretendentu turnīrā. 1979. gadā Alikantē Pasaules čempiones nosaukuma izcīņas cikla starpzonu turnīrā ieņēmusi 16. vietu.
1966. gadā Havanā pārstāvējusi Čīles komandu 17. vīriešu šaha olimpiādē un bijusi vienīgā sieviete šajā šaha olimpiādē.
Par panākumiem turnīros FIDE 1954. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Vaterlo
Vaterlo (Waterloo) ir pašvaldība Beļģijā un atrodas Valonijas provincē.
Vaterlo iedzīvotāju skaits bija 30 174. Kopējā platība ir 21,03 km2.
Ceturtā daļa no šobrīd reģistrētajiem iedzīvotājiem nav beļģi un vairākums no tiem strādā Eiropas Savienības galvaspilsētas - Briseles institūcijās.
Vaterlo kauja
Pilsētas atpazīstamības iemesls ir slavenā Vaterlo kauja, kas notika starp Napoleona Bonaparta Pirmo Francijas impēriju un Septītās koalīcijas aliansi (Lielbritānija, Prūsija, Austrija un citi), kuru vadīja alianses komandieri Velingtonas hercogs un ģenerālis fon Blihers. Tur atrodas piemiņas zīme lauvas (kas skatās Francijas virzienā) statujas formā, pakalna galā ar 216 kāpnēm.
Nosaukuma izcelšanās
Vietas nosaukums, kam ir holandiešu izcelsme, var nozīmēt gan kanāls (waterloop vai waterloos), vai, iespējams, Valtera lopu kūts, no vārda loods kā kūts un personas vārda Walter, kas lietots, kā vārds vai uzvārds.
Sadraudzības pilsētas
Vaterlo sadraudzības pilsētas ir:
Krīnijas
Krīnijas (Crinum) ir daudzgadīgu lakstaugu ģints, kas pieder amariļļu dzimtai.
Nosaukums Crinum atvasināts no grieķu vārda krinon ("baltā lilija").
Izplatība
Krīnijas izplatītas tropu un subtropu apgabalos Amerikā, Āfrikā, Āzijas dienvidos un Austrālijas ziemeļos.
Apraksts
Daudzgadīgi lakstaugi ar sulīgām saknēm — sīpoliem. Lapas garas, šauras. To novietojums pamatā blīvās piezemes rozetēs. Ziedi parasti balti, sārti vai liegā aveņkrāsā. Vainaglapas lielas, putekšņlapas garas, izvirzītas ārpus vainaglapām.
Āzijas krīnija, kas plaši izplatīta dienvidaustrumu Āzijā, ir viena no lielākajām sīpolpuķu sugām, kas sasniedz līdz 2 metru augstumu. Crinum jagus aug ekvatoriālās Āfrikas lietus mežos, un tās ziedu aromāts atgādina vaniļa smaržu. Tā ir iecienīta suga starp dārzkopjiem, jo nav pakļauta sēnīšu slimībām, no kurām bieži cieš citas krīnijas.
Crinum baumii sastopama Namībijā un Zimbabvē. Tas ir neliels augs, kurš, saskaņā ar ģenētiskās analīzes datiem, ir tuvāks Ammocharis un Cybistetes ģintīm. Suga dabā reti sastopama, un to apdraud rūpnieciska vākšana ārstniecības augu tirdzniecības vajadzībām. Visapdraudētākā ģints suga ir Maurīcijas krīnija.
Veģetācija
Ģints aptver dažādus biotopus, sākot no lietus sezonā applūstošiem līdz tuksnešiem.
Vairākas Āfrikas krīnijas (vleis lilies), kā Kāpzemes zvaniņu krīnija (Crinum campanulatum), Namībijas Crinum paludosum un citas aug sezonālo peļķveida dīķu ieplakās. Tās masveidā uzzied tikai pēc lietus sezonas, kad izplaukst tūkstošiem ziedu. Savukārt sauso sezonu sīpols pavada miera stāvoklī izžuvušajā smilšaini duļķainajā gultnē.
Sugas
Saskaņā ar 2014. gada klasifikāciju, krīniju ģintij pieder 105 sugas. Dažas no tām:
Latvijas Kinematogrāfistu savienība
Latvijas Kinematogrāfistu savienība ir brīvprātīga, profesionāla radoša organizācija, kas apvieno dažādu profesiju kinematogrāfistus (fiziskās personas). Organizācijas mērķis ir veicināt Latvijas kinematogrāfijas attīstību, kā arī ir vairāku starptautisku padomju un asociāciju locekle. Latvijas Kinematogrāfistu savienība ieviesa ikgadējo kinofestivālu "Lielais Kristaps". Piedalās ar Latvijas filmām dažādās ārvalstu filmu skatēs. Valdes priekšsēdētāja ir filmu māksliniece Ieva Romanova.
Sadursme (1996. gada filma)
"Sadursme" (en) ir 1996. gada Kanādas un Apvienotās Karalistes psiholoģiskā trillera filma, kuras režisors, producents un scenārija autors ir Deivids Kronenbergs. Filmā galvenās lomas atveido Džeimss Speiders, Hollija Hantere, Eliass Koteass, Debora Kara Angere un Rozanna Ārkete.
"Sadursme" pirmizrāde notika 1996. gada Kannu kinofestivālā, kur tā sacentās par Zelta palmas zaru. Filma saņēma Žūrijas īpašo balvu — unikālu balvu, kas atšķiras no žūrijas balvas, jo to nepiešķir katru gadu, bet tikai pēc oficiālās žūrijas pieprasījuma. 2020. gada intervijā Kronenbergs izteicās, ka, viņaprāt, kinofestivāla žūrijas prezidents Frānsiss Fords Kopola bija tik dedzīgi pret filmu, ka citi žūrijas locekļi, kas atbalstīja filmu, apvienojās, lai pasniegtu Kronenbergam šo balvu. Kopolas nepatika pret filmu bija tik liela, ka, pēc Kronenberga teiktā, Kopola atteicās personīgi pasniegt balvu režisoram. Filma saņēma sešas Kanādas Genie balvas. Laika gaitā "Sadursme" ir kļuvusi par kulta filmu.
Valdis Biķis
Valdis Biķis (dzimis 1940. gada 25. septembrī Dundagas pagastā; miris 2021. gada 9. augustā) bija latviešu inženieris, sabiedriskais darbinieks un politiķis, bijušais Latvijas Augstākās Padomes deputāts.
Dzīvesgājums
Dzimis 1940. gada 25. septembrī Dundagas pagastā. 1949. gada marta deportācijas laikā viņu kopā ar ģimeni izsūtīja uz Sibīriju. Pēc atgriešanās dzimtenē absolvēja Dundagas vidusskolu un studēja Rīgas Politehniskā institūta Aparātbūves un automatizācijas fakultātē, pēc studiju beigšanas 1965. gadā strādāja Aizputes metāla furnitūras rūpnīcā "Kurzeme" par galveno konstruktoru, vēlāk par galveno tehnologu (1966—1984), tad par galveno inženieri (1985—1990), bija Liepājas rajona Tūristu kluba vadītājs (1970—1990).
Atmodas kustības laikā 1990. gadā V. Biķi kā Latvijas Tautas frontes kandidātu ievēlēja par Latvijas Augstākās Padomes deputātu no 141. Aizputes vēlēšanu apgabala. 1990. gada 4. maijā viņš balsoja par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu.
Pēc deputāta pilvaru beigām V. Biķis strādāja par a/s "Kurzemes atslēga — 1" valdes priekšsēdētāju (1994—2009) un tehnisko direktoru.
1995. gadā V. Biķis nesekmīgi kandidēja 6. Saeimas vēlēšanās no Latvijas Zemnieku savienības (LZS), Kristīgi demokrātiskās savienības un Latgales Demokrātiskās partijas saraksta. Šajā pašā gadā pirmo reizi ievēlēts Aizputes domē no LZS saraksta, vairākus sasaukumus bija Aizputes pilsētas domes deputāts un domes priekšsēdētāja vietnieks (1995—2001), Aizputes Izglītības fonda dibinātājs un vadītājs (kopš 1996). Uz vietu Aizputes domē kandidēja arī 2005. gada pašvaldību vēlēšanās, tomēr šajā reizē netika ievēlēts.
Miris 2021. gada 9. augustā.
Brinkeni
Fon den Brinkeni ir vācbaltiešu dzimta, kas 15. gadsimtā ieceļoja Livonijas ordeņa valstī un kļuva par lieliem zemes īpašniekiem Kurzemes un Zemgales hercogistē, vēlāk Kurzemes guberņā. Krievijas impērijas valdība 1862. gadā atzina Kurzemes fon den Brinkenu dzimtas tiesības lietot mantojamu baronu titulu.
Vēsture
1620. gadā Ludolfa fon den Brinkena (Ludolff von den Brincken) ģimene tika ierakstīta Kurzemes bruņniecības matrikulā. 1780. gadā Briņķpedvāles muižas īpašnieks uzcēla Brinkenu kapliču.
Melleņu iela (Jūrmala)
Melleņu iela ir maza iebraucamā iela Jūrmalā, Asaru apkaimē. Melleņu iela sākas krustojumā ar Valtera prospektu. Kopējais ielas garums ir 117 metri, un tai nav seguma. Melleņu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju apbūve.
Ielu savienojumi
Melleņu iela ir savienota ar šādu ielu:
Karas Vārti
Karas Vārti (ru) ir jūras šaurums Ziemeļu Ledus okeānā Krievijā. Tas atdala Novaja Zemļas arhipelāga Dienvidu salu un Vaigačas salu un savieno Barenca jūru un Pečoras jūru rietumos ar Karas jūru austrumos. Šaurums ir 33 km garš un 50 km plats, kuģojams. Karas Vārtos ir Ziemeļu jūras ceļa dienvidu maršruta rietumu ieeja.
Krasti augstu, akmeņaini, līčaini. Vidējā ūdens temperatūra šaurumā 0,9°С. Parasti lielāko gada daļu klāts ar ledu, bet siltākos gados straumju un vēja ietekmē var būt brīvs no ledus lielāko daļu ziemas.
Šauruma dienvidaustrumos izvietojusies Bolvanskijnosas polārstacija, ziemeļos — pamestā Mismenšikovas polārstacija.
Frīdla Rindere
Frīdla Rindere (de; dzimusi Benzingere (de); lietotas arī vārda formas Frīda Rindere (de) un Elfrīde Rindere (de); Šrobenhauzene —  Minhene) bija Vācijas starptautiskā meistare šahā (1957), daudzkārtēja Vācijas sieviešu šaha čempione.
Biogrāfija
1939. gadā Štutgartē uzvarējusi pirmajā Vācijas sieviešu šaha čempionātā. Sekmīgi piedalījusies 1939. gada Pasaules čempionātā šahā sievietēm Buenosairesā, kurā izcīnījusi augsto 4. vietu (uzvarēja Vera Menčika).
Pēc Otrā pasaules kara četras reizes uzvarējusi Vācijas Federatīvās Republikas sieviešu šaha čempionātos (1949, 1955, 1956, 1959). Piedalījusies arī Pasaules šaha čempiones nosaukuma izcīņas ciklos. 1959. gada pretendentu turnīrā Plovdivā kopā ar Mariju Pogoreviči dalījusi 12.-13. vietu (uzvarēja Kira Zvorikina). 1961. gada pretendentu turnīrā Vrņačka Baņā dalījusi 15.-16. vietu (uzvarēja Nona Gaprindašvili).
Trīs reizes pārstāvējusi Vācijas Federatīvās Republikas komandu siviešu šaha olimpiādēs pie 1. galdiņa:
Par panākumiem turnīros FIDE 1957. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Trents Seinsberijs
Trents Seinsberijs (en, dzimis ) ir Austrālijas futbolists, aizsargs, Austrālijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2020. gada spēlē Beļģijas Pro līgas kluba Kortrijk sastāvā.
Sasniegumi
Central Coast Mariners
PEC Zwolle
Austrālija
Villijs Dežardēns
Villijs Dežardēns (Willie Desjardins; dzimis ) ir kanādiešu hokeja treneris un bijušais hokejists. Pašlaik (2019) Dežardēns ir NHL vienības Losandželosas "Kings" galvenais treneris.
Karjera
Hokejista karjeru sāka 1971. gadā Saskačevanas junioru hokeja līgā (SJHL). No 1975. līdz 1977. gadam spēlēja Rietumu hokeja līgā Letbridžas "Broncos" sastāvā. Vēlāk, studējot Saskačevanas Universitātē, spēlēja tās komandā "Huskies", kuru tolaik trenēja Deivs Kings. Spēlētāja karjeru noslēdza Neimegenas "Tigers" komandā Nīderlandē.
Trenera karjeru sāka 1985. gadā kā Kalgari Universitātes komandas trenera asistents, 1989. gadā kļuva par tās gaveno treneri. Pēc tam neilgu laiku strādāja Japānā, bet 1997.—1998. gada sezonā, atgiežoties Kanādā, bija Saskatūnas "Blades" galvenais treneris. 1998.—1999. gada sezonā strādāja par Kanādas hokeja izlases trenera asistentu. No 2002. līdz 2005. gadam trenēja Medisinhatas "Tigers", vēlāk darbojās kā kluba ģenerālmenedžeris.
2009. gada Pasaules čempionātā junioriem Dežardēns bija Kanādas izlases trenera asistents, palīdzot komandai izcīnīt zelta medaļas, bet 2010. gadā kā galvenais treneris ar Kanādas junioru hokeja izlasi ieguva sudrabu.
No 2010. līdz 2012. gadam bija trenera asistents NHL klubā Dalasas "Stars". 2012. gadā kļuva par galveno treneri tā fārmklubā Teksasas "Stars", kas spēlē Amerikas hokeja līgā (AHL). 2014. gadā Dežardēna vadībā komanda izcīnīja Kaldera kausu. Dežardēns tika iecelts par NHL kluba Vankūveras "Canucks" galveno treneri. 2017. gada aprīlī tika atbrīvots no amata, kad komanda divas reizes pēc kārtas nespēja iekļūt izslēgšanas spēles.
tika apstiprināts par Kanādas hokeja izlases galveno treneri 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhanā. 2017. gada decembrī viņa vadība Kanādas komanda izcīnīja Špenglera kausu.
Eiropas Sociālais pētījums
Eiropas Sociālais pētījums (European Social Survey) ir uz akadēmiskiem standartiem balstīts starptautisks salīdzinošs socioloģisks pētījums, kas izveidots ar mērķi iezīmēt un izskaidrot vairāk nekā 30 Eiropas valstu iedzīvotāju attieksmes un vērtības. Projekts uzsāka aktīvu darbību 2001. gadā Rodžera Džovela vadībā.
Latvijā ESS zinātnisko vadību un īstenošanu no 2003. līdz 2014. gadam nodrošināja LU Filozofijas un socioloģijas institūts, kopš 2018. gada - LU Sociālo zinātņu fakultātes Sociālo un politisko pētījumu institūts.
ESS ir pirmais projekts sociālajās zinātnēs, kuram 2005. gadā tika piešķirta Eiropas nozīmīgākā balva zinātnes jomā – Dekarta balva.
Tematiskie moduļi
ESS anketu veido divas sadaļas, katrā no kurām tiek iekļauti aptuveni 120 mērījumi. Pamata (core) modulis no posma uz posmu tiek saglabāts relatīvi nemainīgs, savukārt divi līdz trīs rotējošie moduļi tiek iekļauti anketā pēc noteikta laika intervāla (dažādos pētījuma posmos tiek iekļauti atšķirīgi moduļi).
Rotējošie moduļi
1. posms
2. posms
3. posms
4. posms
5. posms
6. posms
Finansējums
ESS projektu finansē dalībvalstis. Lai piedalītos ESS, valstīm ir jārod finansējums, kas segtu pētījuma zinātniskās vadīšanas, koordinēšanas un lauka darba izmaksas nacionālajā līmenī.
Lašodefona
Lašodefona (fr, ) ir pilsēta Šveices ziemeļrietumos, Neišateles kantonā. Pilsēta atrodas Juras kalnos, netālu no Šveices un Francijas robežas. 2018. gada beigās pilsētā dzīvoja 37,9 tūkstoši iedzīvotāju, no kuriem lielākā daļa ir frančvalodīgie.
Rakstiskajos avotos Lašodefona minēta sākot ar 14. gadsimtu. 1656. gadā tā ieguva pilsētas tiesības. Pēc 1794. gada ugunsgrēka pilsēta uzcelta no jauna. 18. gadsimta sākumā pilsētā tika uzsākta rokas pulksteņu ražošana. 2009. gadā Lašodefona un blakus esošā Lelokla (Le Locle) tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Pulksteņu ražošanas kompānijas
Lašodefonā ir izveidojušās daudzas rokas pulksteņu ražošanas kompānijas:
P.U.N.K.S.
P.U.N.K.S. ir 1999. gada ASV filma, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Šons Makanamara. Filmā galvenās lomas attēlo Džesika Alba, Tims Redvains, Brendons Beikers, Kenets A. Brauns, Patriks Rena, Rendijs Kveids un Keitija Moriārtija.
Sižets
Pusaudžu grupa atrod kāda zinātnieka radītu tērpu. Šis tērps tā valkātājam piešķir pārcilvēka spēku, tai pašā laikā valkātāju pakļaujot riskam, ka kāds cits ar bezvadu datortīkla signāliem varētu pārņemt pār viņu vadību. Pēc tam, kad jaunieši uzzina, ka Drū tēvam Petam jāprezentē prototips investoriem, bet pats tērps var Petu nogalināt ar sirdstrieku, jaunieši dodas misijā, lai izglābtu Drū tēvu un slēgtu uzņēmumu, kas izveidojis tik bīstamu un nepilnīgu ierīci.
Venus Rising
Eva, kura visu savu līdzšinējo dzīvi pavadījusi noslēgtas salas cietumā, izbēg un dodas uz "īsto pasauli", kas tomēr izrādās citādāka vieta, nekā Eva gaidīja.
Mikāls Krons-Deli
Mikāls Krons-Deli (da; dzimis ) ir bijušais Dānijas futbolists, pussargs, Dānijas futbola izlases dalībnieks.
Sasniegumi
Sevilla
Mīlītes
Mīlītes ir ciems Valmieras novada Matīšu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā.
Mīlītes izveidojušies ap Mīlītes muižu (Neuhall).
Sicīlijas karaliste
Normāņi
10. gadsimtā Itālijas augstmaņi sāka aicināt normāņu algotņus uz savām zemēm. Godkārīgākie normāņu augstmaņi drīz sāka iekarot nelielas teritorijas un veidot paši savus valdījumus. 1057. gadā Itālijas dienvidos no Normandijas ieradās Rožērs I, kurš sākumā ar saviem brāļiem iekaroja Kalabriju. Viņa vadībā normāņi 1061. gadā iebruka arābu kontrolētajā Sicīlijā un līdz 1091. gadam atkaroja Sicīlijas salu un Maltu. Viņa brālis, Apūlijas hercogs Žiskārs 1071. gadā iecēla Rožēru I par Sicīlijas grāfu.
1127. gadā Rožēra I mantinieks Rožērs II Apūlijas hercogisti un Sicīlijas grāfisti apvienoja vienā valstī, un 1130. gada Ziemassvētkos Rožērs II pasludināja karalistes izveidošanu. Rožērs II arī iebruka Āfrikā, tagadējās Tunisijas teritorijā. 1166. gadā troni mantoja viņa mazgadīgais dēls Viljams II, kurš valdīja līdz 1189. gadam. Pēc viņa nāves izcēlās konflikts mantinieku vidū, kurā 1194. gadā uzvarēja Rožēra II meitas vīrs, Svētās Romas impērijas imperators Heinrihs VI.
Hoenštaufeni
Heinrihs VI aizsāka Hoenštaufenu dinastijas varas laiku. Pēc viņa nāves 1197. gadā Sicīlijas troni mantoja trīs gadus vecais Frīdrihs II, kuram pēc pilsoņu kara karalistē un impērijā 1220. gadā izdevās kļūt par imperatoru. Viņa varas laiks uzskatāms par karalistes zelta laikiem. Frīdrihs II gandrīz visu laiku uzturējās Sicīlijas karalistē, un izbeidzot feodālās sadrumstalotības laiku, izveidoja to par pirmo absolūto monarhiju Eiropā. Viņa ieviestais likumu kodekss ar nelielām izmaiņām palika spēkā līdz pat 1819. gadam. 1224. Frīdrihs II nodibināja Neapoles Universitāti. Frīdriha II asie konflikti ar Romas pāvestiem aizsāka Hoenštaufenu dinastijas sabrukumu. Kamēr Hoenštaufenu valdnieki cīnījās par varu impērijā, Sicīlijas karalistē pie varas nāca Frīdriha II ārlaulības dēls Manfrēds.
Sašķelšanās
Romas pāvests izmantoja haotisko imperatora varas novājināšanās laiku, lai pasludinātu Hoenštaufenus par gāztiem no troņa un 1264. gadā par Sicīlijas karali iecēla Francijas karaļa brāli Šarlu I, kurš 1266. gada 26. februārī sakāva un nogalināja Manfrēdu, bet 1268. gadā ar nāvi sodīja pēdējo Hoenštaufenu pārstāvi Konrādinu.
Šarla I stingrās valdīšanas metodes, kā arī Aragonas karalistes un Bizantijas aģentu kūdīšanas rezultātā, Sicīlijā 1282. gadā sākās sacelšanās, kurā tika nogalināti visi francūži un varu salā pārņēma Aragonas karalis Pedro III. Oficiāli Sicīlijas atdalīšanās tika apstiprināta ar 1302. gada miera līgumu. Itālijā esošā karaliste saglabāja Sicīlijas karalistes nosaukumu, taču vienkāršības dēļ tika saukta par Neapoles karalisti, kamēr Sicīlija oficiāli tika saukta par "Sicīlijas karalisti aiz bākas", bet neformāli par Trinakrijas karalisti. Sadalīšanās tika vēlreiz apstiprināta ar līgumu 1372. gadā.
Aragonas un Spānijas varā
Līdz 1409. gadam Sicīlijā neatkarīgi valdīja Aragonas karaļu dinastijas jaunākais atzars, bet 1409. gadā tā kļuva par Aragonas kroņa zemju daļu. 1443. gadā Aragonas karalis Alfonso V iekaroja Neapoles karalisti, taču drīz abas Sicīlijas karalistes daļas atkal tika sadalītas - Neapoles karaliste tika Alfonso V ārlaulības dēlam Ferdinandam I, bet pārējās Aragonas kroņa zemes kopā ar Sicīliju viņš nodeva savam likumīgajam dēlam Žuanam II.
Burbonu dinastija
1700. izmira Aragonas mantinieku, Spānijas Hābsburgu dinastija un sākās karš par Spānijas mantojumu, kas turpinājās līdz 1715. gadam. 1713. gadā Sicīliju ieguva Savojas dinastija, taču nespēja to nosargāt no Burbonu dinastijas valdītās Spānijas, kas salu okupēja 1718. gadā. Redzot Savoju vājumu, Austrijas Hābsburgu valdnieks, kura varā jau atradās Neapoles karaliste, pārņēma Sicīliju, kompensācijai Savojas dinastijai nododot varu pār Sardīnijas Karalisti. 1720. gadā Hābsburgiem izdevās padzīt spāņus, taču 1735. gadā Spānijas karalis Filips V iekaroja Neapoli un Sicīliju. Par Neapoles un Sicīlijas karali viņš iecēla savu jaunāko dēlu, Parmas hercogu, kas valdīja kā Karloss VII, taču pēc Spānijas troņa mantošanas zināms kā Karloss III.
1799. gadā Neapoli iekaroja Napoleons un izveidoja šeit neilgu laiku pastāvējušu republiku. No 1806. līdz 1814. gadam Sicīliju okupēja Lielbritānija. Pēc Napoleona sakāves abas karalistes beidzot tika apvienotas.
Hodakovskis
Hodakovskis var būt:
Kin-dza-dza
"Kin-dza-dza" (ru) ir padomju traģikomiska zinātniskās fantastikas divu sēriju filma, kas veidota antiutopijas žanrā. Filma uzņemta 1986. gadā kinostudijā Mosfiļm. Filmas režisors ir Georgijs Danelija, kurš ir arī scenārija autors (kopā ar Rezo Gabriadzi). Filmā galvenās lomas tēlo Staņislavs Ļubšins, Levans Gabriadze, Jevgeņijs Ļeonovs, Jurijs Jakovļevs. Filma ieguva plašu ievērību, sasniedzot kulta filmas statusu. Atsevišķi filmā lietotie izdomātie vārdi un izteicieni pat ietekmējuši krievu kultūru un ieviesušies sarunvalodā.
Sižets
Vēlāk izrādās, ka viņi nokļuvuši Kin-dza-dza galaktikā uz planētas Pļuks, tentūras numurs 213. Planētas iedzīvotāji pēc ārējā izskata ir līdzīgi cilvēkiem, bet spēj lasīt domas. Viņi runā čatlāņu valodā, kurā ir tikai daži vārdi. Lai arī planēta ir uz augstāka tehniskās attīstības līmeņa nekā Zeme, tomēr visi mehānismi ir sarūsējuši, nolietoti un slikti darbojas. Visa flora un fauna uz planētas ir iznīdēta, ūdens pārvērsts par degvielu "lucu". Pļuka un arī citu galaktikas Kin-dza-dza planētu iedzīvotāji iedalās divās kategorijās — čatlāņi un pacaki. Iedzīvotāju kategoriju var noteikt ar speciālu ierīci "vizatoru". Tā kā Pļuks ir čatlāņu planēta, pacaki tiek diskriminēti. Viņiem degunā jānēsā zvaniņš "caks" un satiekot čatlāni, jāietupjas speciālā pozā (jātaisa "kū"). Pacakiem par pārkāpumiem piemēro smagākus sodus, pacakiem-māksliniekiem atļauts uzstāties tikai dzelzs būrī, transporta līdzekļos jāievēro segregācija.
Tēvocis Vova un Vijolnieks, kas saskaņā ar vizatora rādījumu izrādās pacaki, meklē iespēju atgriezties uz Zemes. Viņi iepazīstas ar diviem visai blēdīgiem māksliniekiem — pacaku Bi un čatlāni Vefu, klejojošiem dziedātājiem. Viņiem ir savs kosmiskais kuģis — pepelacs. Bet šim kuģim nav starpgalaktiku ceļojumiem nepieciešamas ierīces — gravicapas. Tēvocis Vova un Vijolnieks cenšas to sameklēt.
Negaidīti veiksmīgi izrādās, ka uz Pļuka augsti tiek vērtēti "KC", kas ir visparastākie sērkociņi. Tēvocim Vaņam, kā jau smēķētājam, ir līdzi vesela sērkociņu kārbiņa. Vefs nolemj ieekonomēt, nepirkt gravicapu pilsētā, bet doties pie kontrabandistiem. Nezinot KC patieso vērtību, tēvocis Vova atdod kontrabandistiem visu sērkociņu kārbiņu, bet tie aizbēg ar kārbiņu un gravicapu neiedod. Tā kā KC vairs nav, Bi un Vefs tēvoci Vovu un Vijolnieku pamet. Nu viņiem jāmeklē citi veidi, lai nopelnītu un izdzīvotu. Viņi mēģina uzstāties ar neveiklu dziedāšanu un negaidīti atklājas, ka Pļuka iedzīvotājiem dziesmas ļoti iepatīkas.
Pēc kāda laika viņi atkal satiek Bi un Vefu. Izraisās neliels kautiņš, kurā salūst studenta vijole. Izrādās, ka tajā ir iekritis viens sērkociņš. Tā kā nu iespējams nopirkt gravicapu (kas maksā pusi sērkociņa), Bi un Vefs saprot, ka nokļūstot uz Zemes, viņi tiktu pie lieliem sērkociņu krājumiem. Visi kopā aiziet uz vietējo planetāriju, lai noskaidrotu Zemes numuru "tentūrā". Tikko tas noskaidrots, Bi un Vefs mēģina Maškovam nozagt pēdējo sērkociņu. Gedevans griežas pēc palīdzības pie kārtības uzturētājiem — ecilopiem. Bi un Vefu arestē un ieliek cietumā — ecihā. Ecilops konfiscē sērkociņu un uzliek soda naudu, kas jāsamaksā, lai atbrīvotu Bi un Vefu.