cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Džeimss Kuks
Biogrāfija
1778. gada 8. janvārī Kuks atklāja Sendviča salas (Havaju salas). Havajieši iesākumā uzskatīja viņu par dievu Lono, bet drīz viesos vīlās. Nākamgad Kuks Havajās atgriezās, bet viņa matroži slikti izturējās pret vietējiem. 1779. gada 14. februārī, 3. ceļojuma laikā, kapteinis Kuks Havaju salās gāja bojā iezemiešu uzbrukumā. Pēc ilgstošām pārrunām un spēka lietošanas, angļi saņēma no havajiešiem Kuka mirstīgās atliekas: skalpu, galvu bez apakšžokļa, gurnu kaulu, apakšdelmu un plaukstas kaulus. 1779. gada 21. februārī viņš tika apglabāts Klusā okeāna ūdeņos.
Džeimsa Kuka trīs ekspedīcijas
Džeimsa Kuka vadībā tika veiktas trīs ekspedīcijas, kas būtiski aizpildīja baltos plankumus pasaules kartē.
Ķuzis
Ķuzis ir latviešu uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Eihe
Eihe var būt:
Tods Heiss
Tods Heiss (en; dzimis, Delrio, ASV) ir bijušais amerikāņu bobslejists, kurš sacentās no 1994. līdz 2006. un no 2008. līdz 2009. gadam.
Viņš ir izcīnījis sudraba medaļu 2002. gada Ziemas Olimpiskajās spēlēs un divreiz izcīnījis medaļas FIBT pasaules čempionātos.
Nica
Nica (fr) ir pilsēta Francijas dienvidos Vidusjūras krastā, netālu no Itālijas robežas uz rietumiem no Monako. Piejūras Alpu departamenta centrs. Ar 344 875 iedzīvotājiem 2008. gadā Nica ir Francijas piektā lielākā pilsēta.
Liels kūrorts un tūrisma centrs, Franču Rivjēras galvenā pilsēta.
Vēsture
Pilsētu 5. gadsimtā p.m.ē. dibināja grieķu kolonisti no netālās Masālijas (mūsdienu Marseļas). To nosauca par Nīkeju (Νικαία) par godu uzvaras dievietei un uzvarām pār ligūriešiem. Pilsēta kļuva par rosīgu tirdzniecības punktu.
7. gadsimtā pilsēta iekļāvās Dženovas līgā. 729. gadā pilsēta atvairīja saracēņu uzbrukumus, tomēr 859. un 880. gadā tie izlaupīja pilsētu.
Viduslaikos Nica ir Pizas sabiedrotā cīņā ar Dženovu. 13. un 14. gadsimtā Nica vairākas reizes nonāca Provansas grāfu pakļautībā, bet 1388. gadā — Savojas grāfa aizbildniecībā.
Francijas karaļa Fransuā I un Svētās Romas impērijas imperatora Kārļa V savstarpējo cīņu laikā pilsētu smagi izpostīja, līdz 1538. gadā, pāvestam Paulam III darbojoties kā starpniekam, tika noslēgts miers starp abiem monarhiem. Tomēr 1543. gadā Nicu ieņēma Fransuā I un Frīdriha Barbarosas karaspēks un smagi nopostīja pilsētu, aizvezdams par gūstekņiem 2500 iedzīvotāju.
1600. gadā pilsēta nonāca Gīzu dzimtas pakļautībā. 1626. gadā Nicu pasludināja par brīvostu, kas labvēlīgi ietekmēja tās ekonomiku.
Kopš 1696. gada pilsēta vairākkārt nokļuva no Francijas Savojā (vēlāk Sardīnijas Karaliste), līdz 1860. gadā Sardīnijas (vēlākais Itālijas) karalis Viktors Emanuels II par atbalstu cīņā pret Austroungāriju piešķīra Nicu kopā ar Savoju Francijai.
19. gadsimta beigās sākās Franču Rivjēras kā kūrorta rajona attīstība, kas mainīja pilsētas ekonomikas pamatus.
Cilvēki
Nicā dzimuši:
Driver 3
Driver 3 ir ātrumsacīkšu un piedzīvojumu šaujamspēle, Driver sērijas trešā spēle. To izstrādāja Reflections Interactive, bet izdeva Atari. 2003. gada 6. jūnijā Driver 3 izdeva Ziemeļamerikā Playstation 2 un Xbox konsolēm. Eiropā to oficiāli izdeva 9. jūnijā, bet vēlāk spēli izdeva arī personālajam datoram, mobilajam tālrunim un GameBoy Advance.
Tripitaka
Tripitaka (sanskritā: "trīs grozi") jeb Tipitaka (pāli valodā) ir budisma rakstu kanons. Tā oriģināls, pēc nostāstiem, bija uzrakstīts uz palmu lapām un aizņēma trīs grozus. Tripitaka parasti tiek iedalīta trijos "grozos": mūku un mūķeņu uzvedības kodeksā Vinaya Pitaka, Sidhārtas Gautamas pamācībās Sutra Pitaka un Abhidharma Pitaka, kura saturs dažādos budisma novirzienos atšķiras. Vispazīstamākā un vecākā Tripitakas versija ir Teravādas skolas "Pāli kanons", kas sarakstīts pāli valodā.
Tomb Raider (sērija)
Tomb Raider ir sērija, kas sastāv no piedzīvojumu žanra datorspēlēm, komiksu grāmatām, novelēm un filmām. Sērijas galvenā varone ir izdomāts tēls — britu arheoloģe Lara Krofta. Kopš pirmās spēles daļas izdošanas 1996. gadā sērija izrādījās ienesīga un tagad sastāv no filmām, komiksiem u.c., un Lara kļuva par ievērojamu ikonu videospēļu industrijā. 2006. gadā Ginesa rekordu grāmatā Lara Krofta ir pieminēta kā ‘’visveiksmīgākā videospēļu varone’’. Sešas no sērijas spēlēm veidoja Core Design, un jaunākās trīs — Crystal Dynamics. Visas spēles izdevuši Eidos Interactive, kam pieder arī sērijas autortiesības. Līdz šim ir izveidotas arī divas filmas, "Lara Krofta: Kapeņu izlaupītāja" un "Lara Krofta: Kapeņu izlaupītāja 2", kurās galveno lomu atveidoja amerikāņu aktrise Andželīna Džolija.
Lara Krofta
Tomb Raider galvenā varone ir seksīgā reāliste, britu arheoloģe Lara Krofta, sieviešu dzimuma personāžs, kas līdzīgi Indianam Džonsam meklē sen zudušus, antīkus artefaktus un dārgumus.
Laru izveidoja Core dizaineris Tobijs Gards, tēls tika izveidots, atmetot daudzas idejas no sākotnējā uzmetuma. Spēlēs visbiežāk viņa parādās brūnos šortos, zilā topā, uz abiem gurniem ir pistoles makstis divām pistolēm, un ar mazu, brūnu mugursomu. Attīstoties sērijai, viņas izskats ir piedzīvojis arī dažas izmaiņas, piemēram, gludāki sejas vaibsti, palielināts (un pēc tam samazināts) krūšu izmērs un mati, kas var brīvi kustēties.
Vairākas reālas personas ir uzņēmušās Laras Kroftas lomu, lai reklamētu spēļu sēriju, piemēram, britu modele Nela Makendrjūsa (kas bija oficiāla modele) un Rona Maitra (laikā, kad spēle vēl nebija kļuvusi tik populāra), un amerikāņu aktrise Andželīna Džolija filmām. Pašreizējā oficiālā Laras Kroftas atveidotāja ir Elisona Kerola.
Kanons
{{legend|#E32636|Tomb Raider}} {{legend|#03C03C|Tomb Raider II}} {{legend|#1034A6|Tomb Raider III}} {{legend|#FFBA00|Tomb Raider: The Last Revelation}} {{legend|#A020F0|Tomb Raider Chronicles}} {{legend|#000000|Tomb Raider: The Angel of Darkness}} {{legend|#00CCCC|Tomb Raider: Legend}} {{legend|#FFCCCC|Tomb Raider: Underworld}}]] Laika gaitā Tomb Raider sērijas kanons ir piedzīvojis dažādas izmaiņas un uzlabojumus. Šīs izmaiņas attiecas uz sērijas ieiešanu jaunā vidē, piemēram, komiksos vai filmās, vai arī sēriju pārņem jauns izstrādātājs. Piemēram, pirmajā Tomb Raider variantā, Lara Krofta divdesmit viena gada vecumā izdzīvo lidmašīnas avārijā Himalajos, un vēlāk no viņas atsakās vecāki, kas vēl aizvien ir dzīvi. Taču komiksos Lara zaudē savus vecākus un līgavaini avārijā. Filmās nav pieminēta lidmašīnas avārija un Laras māte mirst laikā, kad Lara ir pārāk maza, lai to atcerētos, bet viņas tēvs mirst citos apstākļos.
Kad spēles veidošana tika nodota no Core Design uz Crystal Dynamics, dažas no izmaiņām, kas tika izveidotas filmām, piemēram, Laras attiecības ar savu tēvu, tika iekļautas spēlēs. Taču tika ieviestas arī jaunas izmaiņas: pretēji filmām, Laras atmiņas par savu māti spēlē galveno lomu Crystal Dynamics spēlēs.
Oficiāls izskaidrojums atšķirībām nav sniegts, padarot iepriekšējo spēļu kanonu neskaidru, un tas nesaistās ar pašreizējām Crystal Dynamics spēlēm. Tomēr Laras Kroftas jaunais dzīvesstāsts nav pretrunā ar iepriekšējām spēlēm, ja neskaita viņas ģimenes dzīvi.
Iezīmes
Pirmā spēle, kuras nosaukums ir Tomb Raider, tika izdota uz Sega Saturn, PlayStation un personālajiem datoriem. Par spīti tam, ka spēle pirmā tika izdota Sega Saturn konsolei, tā kļuva par vienu no spēlēm, kas bija atbildīgas par PlayStation panākumiem 90. gadu vidū. Spēles pasaule ir veidota 3D, tajā ir vairākas kapenes un citas vietas, caur kurām spēlētājam Lara ir jāvada. Savā ceļā viņai jānogalina bīstami dzīvnieki un citi radījumi, jāatrod priekšmeti un jārisina uzdevumi, lai piekļūtu galvenajam mērķim, parasti spēcīgam artefaktam. Vēlākajās spēlēs Laras pretinieki pārsvarā ir cilvēki, kā dēļ sērija izpelnījusies kritiku no spēlētāju puses, kuri uzskatīja, ka spēles kļūst pārāk vardarbīgas.
Tomb Raider ir viens no 3D spēļu agrīnajiem piemēriem. Spēles žanrs ir trešās personas shooter spēle, jo Lara vienmēr ir redzama ekrānā. Spēlētāja kamera seko viņai līdzi, parasti ļaujot skatu vērot pār viņas pleciem vai no aizmugures. Līdz pat spēles sestajai daļai - Tomb Raider: The Angel of Darkness, spēle tika veidota no grafiskiem kubiem, jo visas malas, sienas un griesti bija 90 grādu leņķī attiecībā vienam pret otru, taču spēles dizaineri pielietoja dažus veiklus grafiskus trikus, lai padarītu to mazāk pamanāmu.
Iemesls tam, ka visi šie objekti spēlē bija veidoti no taisniem leņķiem, ir fakts, ka spēles veidotāji par pamatu ņēma 2D platformu spēļu žanru un palielināja līdz 3D pasaulei. Tas ir redzams Tomb Raider spēlēšanas stilā, kas ļoti atgādina vecākas platformu spēles, tādas kā Prince of Persia un Flashback, kuras balstījās uz precīzu lēkšanu un cīņām ar pretiniekiem. Katra nākamā spēle sērijā tika papildināta ar jauniem ieročiem un kustībām; līdz ceturtajai spēlei Lara varēja lēkt atmugurisku salto no virves, gaisā apgriezties otrādi, un satvert malu, kas atrodas aiz viņas. Tomb Raider: Legend iepazīstināja ar elektromagnētisku trosi ar āķi, ar kuru Lara varēja satvert metāliskus objektus, pavilkt metāla objektus vai pretiniekus uz savu pusi, vai varēja tikt izmantota kā virve, pa kuru iešūpoties, lai uzlēktu uz vajadzīgajām malām.
Laras standarta kustības, ko viņa parasti var izpildīt, ir kūlenis, dažādas rāpšanās tehnikas, spēja peldēt, niršanas lēciena manevri, stāvēšana uz rokām un vēl citas. Pēdējām divām kustībām ir tikai estētiska nozīme, un tās spēles laikā nepilda nekādu citu funkciju. Spēles trešajā daļā — Tomb Raider III, Larai tika dota spēja izpildīt sprinta soli, kas ļāva Larai ātri skriet, kamēr skrienot iztukšojās viņas enerģija, ko parāda "stabiņš". Spēles piektajā daļā — Tomb Raider Chronicles Lara varēja iešūpoties, lēkt no stieņa un staigāt pa virvi.
Umberto Eko
Umberto Eko (it,, dzimis , miris ) bija itāļu rakstnieks, filozofs, viduslaiku kultūras un semiotikas speciālists. Viņš bija viens no zināmākajiem 20. gadsimta itāliešu rakstniekiem un filozofiem, kā arī viens no nozīmīgākajiem postmodernisma pārstāvjiem. Umberto Eko darbiem raksturīgs liels slēptu un neslēptu citātu izmantojums (intertekstualitāte) un fragmentaritāte. Eko bija Boloņas Universitātes semiotikas profesors. Viņš ir uzrakstījis vairākas esejas par semiotiku, viduslaiku estētiku, valodniecību un filozofiju.
Tomb Raider (sērija)
Iezīmes
Spēles stāstu parasti veido uzdevums iegūt kādu spēcīgu artefaktu, un parasti Lara sacenšas ar kādu, lai to iegūtu pirmā, jo viņas pretiniekiem parasti ir citi artefakta izmantošanas iemesli. Parasti šie artefakti sevī iemieso mistisku spēku un var būt pārdabiski, vai pat izcelties no citplanētiešiem. Ļoti bieži sērijā spēles pretinieki izmanto artefaktu vai tā daļas, lai izveidotu kādus šausminošus briesmoņus, radījumus un mutantus, kas Larai jāuzveic ceļojuma laikā.
Umberto Eko
Umberto Eko nomira 2016. gadā, 84 gadu vecumā, no aizkuņģa dziedzera vēža.
Umberto Eko populārākais darbs ir romāns “Rozes vārds”. Pēc šī romāna uzņemta filma “Rozes vārds”, kurā galveno lomu attēlo Šons Konerijs.
Bibliogrāfija
Umberto Eko darbus latviešu valodā tulkojusi Dace Meiere. Latviski izdoti romāni "Rozes vārds" (1998), "Fuko svārsts" (2001), "Bodolīno" (2002) un "Prāgas kapsēta" (2011).
Vojvodina
Vojvodina (,, , , , rusīnu: Войводина) vai arī Vojevodina ir autonoma teritorija Serbijā. Tās galvaspilsēta un lielākā pilsēta ir Novisada. Vojvodinā dzīvo aptuveni 2 miljoni cilvēku. Tās prezidents ir Bojans Pajtičs (Pajtić). Vojvodinā ir 6 oficiālās valodas — serbu, ungāru, slovāku, rumāņu, horvātu un rusīnu valoda.
Nosaukums
Vojvodinas nosaukums cēlies vārda "vaivadija" jeb "vojevodiste", kas savukārt ir vārda "vaivads" vai "vojevoda" atvasinājums. Līdzīga cilme ir arī ungāru nosaukumam Vajdaság ( - vaivads). Austroungārijas pastāvēšanas laikā tā bija divu provinču — Bačkas un Rietumbanatas sastāvā.
Pilsētas
Lielākās Vojvodinas pilsētas (pēc iedzīvotāju skaita):
Pindars
Pindars (Πίνδαρος, dzimis ap 522.g. p.m.ē., miris ap 443.g. p.m.ē.) bija viens no izcilākajiem sengrieķu dzejniekiem. Pindars tiek uzskatīts par izcilāko koru lirikas pārstāvi; vislabāk viņš pazīstams ar savām epinīkijām — dziesmām, kas veltītas sporta spēļu (olimpisko, Pītijas u.c.) uzvarētājiem. Pilnībā saglabājušās 45 Pindara epinīkijas. Pindara dzejai raksturīga sarežģīta kompozīcija, pantmērs, brīžiem visai oriģināla tēlainība.
Dzīve
Pindars dzimis Kinoskefalās (ciems netālu no Tēbām), pēc citiem avotiem — Beotijā; viņa vecāki bijuši turīgi aristokrāti, tāpēc viņam bijis iespējams apgūt dzeju un mūziku demokrātiskajās (un Tēbām naidīgajās) Atēnās. Agrākais Pindara dzejolis, kas ir saglabājies, datējams ar 498.g. p.m.ē. 497./96.g. p.m.ē. viņš pirmoreiz uzvarējis ditirambu sacensībās. Pindars kļuvis plaši pazīstams, vēl būdams visnotaļ jauns.
490.-480.g. persiešu iebrukuma laikā aristokrātiskās Tēbas, cerot uz Atēnu ietekmes samazināšanu, cīnījās Persijas pusē. Pindars, nespēdams izšķirties par atbalstu nevienai no karojošajām pusēm, kopā ar saviem draugiem pārcēlās uz Aigīnas salu. Pēc persiešu sakāves Pindars atgriezās Tēbās. Vēlāk gan viņš ļoti cienījis Atēnas par to lomu Grieķijas atbrīvošanā, savukārt Atēnās augstu vērtēta viņa dzeja.
Par savu dzejnieka darbības labāko laiku Pindars uzskatījis periodu, kad viņš dzīvojis Sicīlijā Sirakūzās (476.-474.g. p.m.ē.), kur tolaik valdījuši mākslu augsti vērtējušie tirāni Hierons I un Terons. Šajā galmā tolaik darbojies ne tikai Pindars, bet arī Simonīds un Bakhilīds.
Pēc tam Pindars dzīvojis Kirēnā un Rodā.
2029. gads
2029. gads būs parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sāksies pirmdienā.
Jumara
Jumara (arī Jumāra, Imara, Imera) ir Gaujas labā krasta pieteka Valmieras novadā. Sākas ziemeļrietumos no Makuļu purva, augštecē nosaukumi Anuļa, Morīte (pēc citiem datiem veidojas satekot Anuļai un Tilgaļu strautam).
Tecējums
Tek pa Burtnieka līdzenumu, uzņem vairākus grāvjus. Lielākās pietekas ir Tilgaļu strauts (labā) un Stinku strauts (kreisā). Lejtecē tek pa dziļu gravu. Uz upes pie Mujāniem un Brandeļiem ūdenskrātuves. Jumaras upes posmā starp autoceļu Valmiera–Jumaras un upes ieteku Gaujā atrodas devona smilšakmens atsegumi ar nosaukumu Jumaras atsegumi. Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Kocēni, Brandeļi, Beites, Mujāni. Upi šķērso autoceļš A3.
Vēsture
Jumaras baseinā 13. gadsimta sākumā atradās letgaļu Imeras novads, kurā 1208. gadā savu baznīcu uzcēla katoļu misionārs Latviešu Indriķis. Livonijas krusta karu laikā 1210. gadā notika Kauja pie Imeras, kurā Tālavas zemēs iebrukušie ugauņi sakāva krustnešu karaspēku, kuru sastāvā bija daudz līvu, vendu un letgaļu karavīru.
Grand Theft Auto: Vice City
Grand Theft Auto: Vice City ir Rockstar Games publicēta datorspēle PlayStation 2, Xbox un PC platformām. Tā ir otrā spēle GTA3 sērijā. Šī spēle ir kaut kas vidējs starp braukšanas un šaušanas spēli. Galvenais varonis Tomijs Verseti (en) var brīvi pārvietoties pa spēles pasauli, staigājot kājām, vai lietojot kādu transportlīdzekli. Lietojot transportlīdzekli ir ierobežotas iespējas lietot ieročus. Spēles pasaule sastāv no vienas lielpilsētas un ir modelēta pēc ASV, Floridas, Maiami. Spēles darbība notiek 20. gadsimta 80. gadu otrajā pusē. Galvenais varonis ir bijis saistīts ar mafiju un spēles sākumā ir tikko izlaists no cietuma.
Spēles process
Galvenais varonis ejot kājām var iet un skriet. Skrienot var pārvietoties ātrāk, bet viņš piekūst un pēc tam var tikai iet (kamēr atpūšas). Galvenais varonis var arī lekt (nelielos attālumos). Staigājot kājām ir iespējams lietot visus ieročus. Iekrītot ūdenī viņš noslīkst. Lai izmantotu transportlīdzekli, pie tā ir jāpieiet klāt un jāuzkāpj virsū (motocikli) vai jāiekāpj iekšā (visi pārējie transportlīdzekļi). Šī ir pirmā GTA3 sērijas spēle, kur ir pieejami motocikli. Vienīgā spēlē pieejamā lidmašīna ir hidroplāns.
Izejot misijas var dabūt naudu un iespēju iet tālākās misijas. Lai arī no sākuma ir iespējams aiziet uz gandrīz jebkuru pirmās salas vietu, visi lielie tilti ir bloķēti un piestātnēs nav laivu. Izejot pietiekoši daudz misiju, sākumā atveras tils uz Starfish island, bet vēl tālāk, arī visi pārējie lielie tilti.
Pietiekoši stipri sabojājot transportlīdzekļus, tie uzsprāgst (pirms tam aizdegoties). Transportlīdzekļu spridzināšana un citu cilvēku (NPC) slepkavošana, piesaista policijas uzmanību. To šeit apraksta ar zvaigznītēm. Normālos apstākļos nav neienas zvaigznītes un policija galveno varoni ignorē. Radot neliela mēroga nekārtības, var dabūt vienu zvaigznīti, tad tevi mēģina noķert kājām staigājošie policisti. Ja dabū divas zvaigznītes, iesaistās policijas automašīnas. Ja dabū vismaz divas zvaigznītes atrodoties laivā, pakaļ sāk dzītie policijas laivas. Ja dabū trīs zvaigznītes, iesaistās policijas helikopters. Ja dabū četras zvaigznītes, policija dzenas ar smagajiem. Ja dabū 5 zvaigznītes, parādās FIB (ar melniem džipiem). Ja dabū 6 zvaigznītes, iesaistās armija, attiecīgi ar armijas kravas mašīnām vai tankiem.
Ieročus var iegūt: Vice city atrodas vairāki AmmuNation ieroču veikali, kuros var dabūt šaujamieročus un bruņuvestes. Vēl, aukstot ieročus var dabūt saimniecības preču veikalos. Tie ir domāti kā darbarīki, bet tos spēlē ir paredzēts lietot kā ieročus. Izejot dažas spēles beigās esošās side misijas, atveras ieroču veikals, kurā var dabūt visjaudīgākos ieročus. Dāzās misijās sākot misiju iedod kādu ieroci.
Daudzas misijas ir saistītas ar vardarbību un to izpildes laikā var dabūt zvaigznītes, kas pēc misijas veiksmīgas pabeigšanas lielākoties pazūd (dažām misijām nepazūd). Misijas var iedalīt storyline misijās, kuras jāiziet, lai tiktu uz priekšu un side (sideline) misijās, kuru neiziešana ietekmē tikai attiecīgo side misiju zaru.
Spēles vide
Spēles vide sastāv no divām lielām salām (īstenībā to ir vairāk, bet tās ir savienotas ar tiltiem, kas nekad nav slēgti). Pilsēta aizņem abas salas un saucas Vice City. Spēle sākas dienvidu salā. Salas dienvidos ir plata pludmale. Starp lielo dienvidu salu un lielo ziemeļu salu atrodas vairākas mazākas salas. Dienvidrietumos esošā sala (tieši uz dienvidiem no Starfish island) un austrumos esošā sala (tur kur atrodas kinostudija), vienmēr ir pieejamas. Kartes vidū atrodas Starfish island. Sākumā atveras tilts tikai uz Starfish island, bet pēc tam, kad ir izietas vēl dažas storyline misijas, atveras arī otrs tilts (un visi pārējie lielie tilti). Uz austrumiem no starfish island, atrodas paliela sala, kuru gandrīz pilnībā aizņem golfa klubs. Ja nav izietas attiecīgās side misijas, vienīgā tur pieejamā teritorija ir ceļš līdz lielajam tiltam.
Sižets
Spēles darbība norisinās 1986. gadā, neeksistējošā Floridas pilsētā Vice City, kas atgādina Maiami. Galvenais varonis Tomijs Verseti ir izbijis Liberty City mafijas pasūtījumu slepkava. Viņš tikko ir izlaists no cietuma, kur nosēdēja iepriekšējos 15 gadus par slepkavībām. Lai veiktu darījumu, kas saistīts ar narkotikām (kokaīnu), mafija viņu aizsūtīja no Liberty City uz Vice City. Šis darījums izgāzās, jo pircējiem un pārdevējiem uzbruka nezināmi uzbrucēji. Tika nogalināti divi cilvēki, tai skaitā arī spēles "Grand Theft Auto: Vice City Stories" (To izdeva 2006. gadā) galvenais varonis Viktors Venss (angļu: Victor Vance). Galvenais varonis tikko izglābās no nāves, taču pazaudēja gan nopērkamo kokaīnu, gan arī naudu, par kuru bija paredzēts pirkt kokaīnu. Pēc tam, kad mafija uzzināja, kas noticis, viņi (Sonija Forelli personā) lika atgūt pazaudēto naudu.
Tālākajā spēles procesā Tomijs Verseti pamazām atrod tos, kuri viņam uzbruka, viņus nolikvidē un pamazām kļūst par pilsētas mafijas bosu. Spēles beigās, Liberty City mafijai pret to rodas iebildumi un viņi ierodas pilsētā nolikvidēt galveno varoni. Spēles pēdējā storyline misijā viņi tiek nolikvidēti.
Daudzspēlētāji
Ir modifikācija Vice City Multiplayer (VCMP), kas pievieno multiplayer režīmu līdz 100 spēlētājiem uz serveri. Ir maza, bet aktīva kopiena.
Estere Daisone
Estere Daisone (Esther Dyson, dzimusi ) ir ASV žurnāliste, ciparu tehnoloģiju komentētāja, uzņēmēja, filantrope.
2008. gada 7. oktobrī Space Adventures paziņoja, ka Daisone ir samaksājusi trīs miljonus dolāru par iespēju kļūt par Čārlza Simoni dublieri, kad viņš dotos kosmiskaja lidojumā uz Starptautisko kosmisko staciju ar kosmosa kuģi Sojuz TMA-14. Ja Simoni kādu iemeslu dēļ netiktu pielaists lidojumam, Daisone viņa vietā dotos uz staciju. Viņa veica treniņus Krievijā, gatavojoties lidojumam. Tā kā Čārlzs Simoni veiksmīgi startēja kosmosā, Daisonei neizdevās izmantot šo iespēju.
Šardēns
Šardēns (fr; sieviešu dzimtē Šardēna) ir franču cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Ahimsa
Ahimsa ir būtisks jēdziens Indijā radušajās reliģiski filosofiskajās mācībās, piemēram, budismā, hinduismā un īpaši džainismā, ar ko apzīmē nevardarbīgu izturēšanos pret dzīvajām būtnēm. Tas ir cieši saistīts ar uzskatu, ka jebkāda vardarbība izraisa negatīvas karmiskas sekas. Cilvēki, kas pieņem šo principu, parasti izvēlas veģetāru ēdienu, jo tā pagatavošanā nav nodarīts pāri dzīvniekiem, tie arī nepiedalās dzīvnieku upurēšanas rituālos. Tomēr jautājums par to, uz kādām būtnēm un, cik lielā mērā attiecināt ahimsas principu, ir diskutabls jau tūkstošiem gadu, jo dažādās minēto mācību kustībās un strāvojumos valda atšķirīgi uzskati.
Kārlis Lobe
Kārlis Lobe (dzimis, miris ) bija Latvijas Bruņoto spēku un Latviešu leģiona virsnieks, Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieris. Bija Ventspils apriņķa pašaizsardzības vienību vadītājs laikā, kad tur notika holokausts.
Ahimsa
Hinduisma mācībā ahimsas princips ir cieši saistīts ar uzskatu par dvēseļu pārceļošanu - dzīvniekiem tāpat kā cilvēkiem ir dvēseles, kas attīstās, pārceļojot no viena ķermeņa citā. "Ja dzīvnieku nogalina, tad viņa attīstība tiek apturēta. Ja dzīvnieks noteiktajā ķermenī ir nodzīvojis tik un tik gadu un tik un tik dienu, un tiek nogalināts nelaikā, tad viņam šajā dzīvības veidā jāatgriežas vēlreiz, lai pabeigtu dzīvot savas dienas un varētu pacelties uz citu dzīvo būtņu veidu."
Kārlis Lobe
Dzīvesgājums
Dzimis Jaunpiebalgas pagasta "Janēnos". Mācījās Piebalgas draudzes skolā un 1914. gadā absovēja Lauksaimniecības skolu Pleskavas tuvumā. 1916. gadā absolvēja kara skolu, iestājās 2. Rīgas latviešu strēlnieku pulkā, Ziemassvētku kaujās bija rotas komandieris. Aleksandra Grīna darbā "Dvēseļu putenis" Lobes vārds minēts vairākās vietās. 1918. gadā A. Kolčaka armijā cīnījās pret Sarkano Armiju un gadu vēlāk kādu laiku bija Vladivostokā nodibinātā Imantas pulka komandieris.
Jenotsuņi
Jenotsuņi ģints pieder pie suņu dzimtas pamatcilts (Basal Caninae) suņu dzimtas (Canidae) plēsējiem. Tas ir atdalījies no pārējās suņu dzimtas pirms 10 - 7 miljoniem gadu. Jenotsuņu zinātniskais vārds ir atvasināts no grieķu valodas, "nycto" nozīmē "nakts", "ereutes" nozīmē "klejotājs" (nakts klejotājs).
Kārlis Lobe
Dzīvesgājums
1920. gadā atgriezās Rīgā un iestājās Latvijas Bruņotajos spēkos. No 1921. gada kapteiņa pakāpē ir mācībspēks Kara skolā. 1932. gadā beidz Augstākos Kara Akadēmiskie kursus. No 1935. gada februāra komandē 4. Zemgales kājnieku divīzijas 12. Bauskas kājnieku pulku. 1938. gadā aprīlī pārcelts uz Kara skolu. 1939. gadā tiek paaugstināts par pulkvedi - leitnantu un iecelts par 1. Kurzemes kājnieku divīzijas 2. Ventspils kājnieku pulka štāba priekšnieku. Pēc Latvijas okupācijas laimējās izvairīties no aresta un deportācijas.
Ahimsa
Arī džainisma mācībā ahimsas princips saistīts ar atbrīvošanos no atkārtotas pārdzimšanas jeb samsāras rituma. Uz šādu atbrīvošanos ved "grūts ētiskās pilnveidošanās ceļš, kuru veido piecas pakāpes. Pirmā no tām iezīmē vienu no džainisma filosofijas svarīgākajiem principiem - prasību nedarīt pāri nevienai dzīvai radībai."
Jenotsuņi
Ilgu laiku zinātnieki uzskatīja, ka jenotsuņi ir dzīvojuši tikai Eirāzijā, bet nesen tika atrasti jenotsuņa Nyctereutes abdeslami fosilie kauli Marokā, Āfrikā
Sistemātika
Jenotsuņu ģintī kādreiz bija 7 sugas, no kurām līdz mūsdienām ir izdzīvojusi tikai viena.
Ahimsa
Mūsdienās dažādos veidos ahimsas principu uzsvēruši, piemēram, Ļevs Tolstojs, Mohandāss Karamčands Gandijs un Mārtins Luters Kings. Viņi aicināja uz nevardarbīgu cīņu par cilvēku tiesībām.
Kārlis Lobe
Dzīvesgājums
Pēc Trešā Reiha iebrukuma PSRS Lobe kļuva par Ventspils apriņķa pašaizsardzības spēku vadītāju. Pagaidām nav noskaidrota precīza Lobes dalība holokausta realizēšanā Latvijā. Latvijas vēsturnieku komisijas darbu 18. sējuma 125. lapaspusē (124. lpp) piesaukts dokuments - "K. Lobes 1941. gada 10. septembrī izpildīta anketa, kurā rakstīts, ka viņš SS oberšturmfīrera Erharda Grauela pilnvarojumā veicis ebreju tīrīšanas akcijas Ventspils un Kuldīgas apriņķī".
1941. gada beigās Lobi iecēla par Latvijas pašaizsardzības spēku štāba priekšnieku.
Gadu vēlāk viņš ar 280. Bolderājas policijas bataljonu piedalās operācijas "Ziemas burvība" īstenošanā Latvijas pierobežā pret sarkanajiem partizāniem ar mērķi izveidot tukšo no iedzīvotājiem zonu 30 km platumā.
Ar 1943. gada pavasari ir Latviešu leģiona - 19. ieroču SS grenadieru divīzijas 43. grenadieru pulka komandieris, cīnās Volhovas frontē, kur iemanto iesauku "Imanta"; 43. pulku iesauc par Imantas pulku, Lobes štābs pazīstams kā Imantas sēta, bet pašam Lobem vīri velta šādu pantiņu:
Imanta nevaid miris,
Viņš tikai izliekas.
Viņš bārdu nodzinis,
Par Lobi uzdodas.
1944. gadā tiek paaugstināts par pulkvedi un iecelts par divīzijas kājnieku priekšnieku, piedalījās kaujās Opočkas rajonā un Vidzemē. 1944. gada beigās iecelts par sākotnējo latviešu būvpulku komandieri Vācijā, bet nacionāli/latviskās nostājas dēļ nodots vācu kara tiesai. Kara beigās uz gadu internēts angļu okupācijas zonā.
Trimdā
Pēc vairākiem Baltijas Universitātē nolasītiem referātiem 1948. gada 4. maijā latviešu studentu korporācija Fraternitas Imantica uzņem pulkvedi Lobi par savu pirmo goda filistru.
Zviedrijā Kārlim Lobem nācās skaidroties un tiesāties par viņa iespējamu līdzdalību holokaustā, bet viņa tieša līdzdalība tajā netika pierādīta un, kā raksta vēsturnieks Uldis Neiburgs, drīzāk ir apšaubāma. Savukārt vēsturnieks Kārlis Kangeris, vaicāts par 1970. gados vērstajām apsūdzībām pret Kārli Lobi, vēsta: "Pierādīt Lobem neko nevarēja, viņš apgalvoja, ka šaušanas ir notikušas, bet viņš nav devis pavēles un nav varējis iespaidot to, vai vācieši viņa vīrus izmanto vai neizmanto slepkavošanai. Tā lieta paliek, mazliet gaisā karājoties." Savukārt, vēsturniekam Matam Dēlandam nav šaubu par to, ka Lobe ir kara noziednieks, bet viņš izvairījas no soda pateicoties Zviedrijas pilsonībai, jo šī valsts nenodod pilsoņus tiesai ārzemēs.
Kārlis Lobe miris Stokholmā 1985. gada 9. jūlijā.
Citāti
"No latviešu zemes cēlies un izaudzis, nesaraujamām saitēm ar Māti Latviju siets, es ticu, ka nekur manās mūža gaitās nebūs tik raženas, mans darbs tik svētīgs, nedz maize tik sātīga kā mana tēvu zeme. Tikai tur, brīva latviešu tauta un neatkarīga Latvijas valsts, es apzinos savas dzīves piepildījumu, labklājību un laimi. Tādēļ mans pirmais pienākums ir svešumā cīnīties par latviešu tautas brīvību un Latvijas neatkarību." (1947)
Pēteris Latvietis
Sižets
Interpols informē Parīzes kriminālpolicijas komisāru Megrē par starptautiski darbojošās bandas vadoņa Pētera Latvieša gaidāmo ierašanos Ziemeļu stacijā. No pienākušā vilciena izkāpj eleganti tērpts vīrietis, kas atbilst atsūtītajam aprakstam, bet Megrē atrod vilciena tualetē līķi, kas arī izskatās līdzīgi meklētajam noziedzniekam. Aizdomās turamais vīrietis sevi viesnīcā piesaka kā Brēmenes rēderis Osvalds Openheims.
Pēc dažādiem mīklainiem notikumiem un slepkavībām Megrē atklāj, ka patiesībā lietā ir iesaistīti divi dvīņi - Pēteris un Ansis (Hanss) Johansoni. Pēteris kā veiksmīgs avantūrists dzīvojis bagāta vīra dzīvi, bet viņa dvīnis Ansis ar mainītu identitāti kā Olafs Svāns (Olaf Swaan) mita nomaļā vietā trūkumā. Kad Ansis brāļa noziedzīgo dzīvi vairs nevarēja izturēt, viņš to nogalināja.
1993. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas
1993. gada Latvijas Valsts prezidenta vēlēšanas notika 1993. gada 7. jūlijā. Tās bija pirmās prezidenta vēlēšanas pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas. Par 5. Latvijas prezidentu tika ievēlēts Guntis Ulmanis. Kā paredz Satversme, prezidentu ievēlēja 5. Saeima.
Vēlēšanu norise
Pirmā vēlēšanu kārta notika 6.jūlijā. Balsojuma pirmajā kārtā neviens no kandidātiem nepieciešamo balsu skaitu savākt nespēja. Guntis Ulmanis saņēma 12 balsis, Aivars Jerumanis - 14 balsis, bet Gunārs Meierovics - 35 balsis. Tā kā jau iepriekš bija izlemts, ka gadījumā, ja vienā kārtā prezidents ievēlēts netiks, tad nākamā kārta notiks nākamajā dienā, otrā balsojuma kārta tika pārcelta uz nākamo sēdi 7. jūlijā.
Otrajā kārtā pēc likuma vajadzēja piedalīties tiem pašiem trim kandidātiem, kas pirmajā kārtā, bet lielākā balsu skaita ieguvējs pirmajā kārtā - Gunārs Meierovics savu kandidatūru bija atsaucis par labu Guntim Ulmanim. Šajā kārtā Guntis Ulmanis saņēma 46 balsis, bet Aivars Jerumanis - 10 balsis. Līdz ar to bija nepieciešama balsošana trešajā kārtā, kurā vairs nepiedalījās A.Jerumanis kā mazākā balsu skaita īpašnieks otrajā balsojuma kārtā. Trešajā balsojuma kārtā piedalījās vairs tikai Guntis Ulmanis, kas saņēma 53 balsis par un 26 balsis pret un tika ievēlēts par pirmo atjaunotās Latvijas Republikas prezidentu.
1941. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti 1941. gada notikumi Latvijā, kas tolaik bija inkorporēta PSRS sastāvā kā Latvijas PSR, vēlāk Ostlandes reihskomisariāta sastāvā kā Latvijas ģenerālapgabals.
Bengālija
Bengālija jeb Bengāle (, Bôngo) ir vēsturisks un ģeogrāfisks reģions Indijas subkontinenta ziemeļaustrumos Bengālijas līča ziemeļos. Mūsdienās Bengālijas teritorijā atrodas Bangladešas valsts un Indijas štati Rietumbengāle un Tripura. Nelielas teritorijas no Bengālijas atrodas arī citos Indijas štatos. Reģions ir viens no visblīvāk apdzīvotajiem reģioniem pasaulē. Vidēji uz vienu kvadrātkilometru dzīvo 900 cilvēku. Lielākais etnoss, kas apdzīvo Bengāliju, ir bengāļi, un tie galvenokārt runā bengāļu valodā. Lielākās pilsētas ir Daka (Bangladešā) un Kolkata (agrāk Kalkuta, Indijā). Bengālijas dienvidos atrodas Sundarbani, pasaulē lielākais mangrovju mežs.
1659. gads
1659. bija parastais gads, kas sākās trešdienā.
1784. gads
1784. bija garais gads, kas sākās ceturtdienā.
1980. gada NHL drafts
1980. gada NHL drafts bija 18. NHL drafts, kurš notika 1980. gada 11. jūnijā Monreālā.
Žans Simeons Šardēns
Žans Simeons Šardēns (Jean Siméon Chardin; dzimis Parīzē, miris  turpat), saukts arī (iespējams, kļūdaini) Žans Batists Simeons Šardēns (Jean-Baptiste-Siméon Chardin) bija baroka laika franču gleznotājs, kurš pamatā gleznoja sadzīves ainiņas, klusās dabas un portretus. Šardēns gleznoja maznozīmīgus notikumus un priekšmetus, īpaši pievērsdamies franču sīkburžuāzijai. Starp nozīmīgākajiem Šardēna darbiem jāmin "Klusā daba ar kaķi un zivi" (1727-1728), "Klusā daba ar pīpēm un krūkām" (apm. 1762. g.), "Ziepju burbulis" (apm. 1739. g.), "Ūdens glāze un krūka" (apm. 1760. g.), "Klusā daba ar fazānu un medību somu" (1760).
Šardēns dzimis Parīzē. Par viņa jaunību zināms maz: 1724. gada 6. februārī viņš uzņemts Svētā Lūkas akadēmijā ar meistara titulu, no kura 1729. gadā atteicies; 1728. gadā, pateicoties gleznotājam Nikolā de Laržijēram, uzņemts Karaliskajā glezniecības un tēlniecības akadēmijā, kur ieņēmis nozīmīgus amatus līdz pat 1774. gadam. 1731. gadā Šardēns apprecēja Margaritu Sentāru, kura 1735. gadā nomira. 1740. gadā Šardēnu stādīja priekšā Luijam XV. 1744. gadā viņš apprecēja Fransuāzu Margaritu Pužē. Drīz pēc tam Vanjēras marķīzs (marķīzes de Pompadūras brālis) piešķīra Šardēnam pensiju. 1755. gadā Šardēns kļuva par Akadēmijas mantzini un vēl pēc diviem gadiem karalis viņam piešķīra dzīvesvietu Luvrā. Šardēna vecumdienas nebija laimīgas: viņa vienīgais dēls (no pirmās sievas), kurš bija saņēmis stipendiju studijām Romā, 1767. gadā Venēcijā izdarīja pašnāvību, savukārt Karaliskās akadēmijas direktors Žans Batists Marī Pjērs samazināja mākslinieka pensiju. Pasliktinoties arī Šardēna redzei, viņš aizsāka gleznot ar pasteļkrāsām. Viņa vēlīnie darbi, lai arī mūsdienās augsti novērtēti, Šardēna laikā tika uzskatīti par nevērtīgiem, un arī pats mākslinieks lielā mērā tika aizmirsts, līdz XIX gs. vidū viņu jaunatklāja franču kritiķi (tostarp Edmons un Žils de Gonkūri).
Šardēns bija viens no Denī Didro iecienītākajiem māksliniekiem un pazina viņu arī personiski.
Anda Eibele
Anda Eibele (dzimusi Rīgā) ir bijusī latviešu basketboliste, pēc spēlētājas karjeras beigām — trenere. Spēlēja saspēles vadītājas pozīcijā, Latvijas sieviešu basketbola izlases dalībniece. Latvijas nacionālās izlases sastāvā izcīnījusi 6. vietu 2005. gada Eiropas čempionātā Turcijā, 7. vietu 2009. gada Eiropas čempionātā Latvijā, piedalījusies 2008. gada Pekinas olimpiskajās spēlēs. A. Eibele ir Austrijas, Latvijas un Kipras čempionātu uzvarētāja.
2021. gada decembrī apstiprināta par Latvijas 3x3 basketbola sieviešu izlases galveno treneri.
Izglītību ieguvusi Biznesa augstskolā "Turība".
Karjera
Trenēties basketbolā sākusi TTP sporta skolā pie Maijas Kubliņas. Karjeras laikā A. Eibele spēlējusi Krievijas, Austrijas, Kipras, Horvātijas, Šveices un Latvijas klubos, ir Austrijas, Latvijas un Kipras čempionātu uzvarētāja.
2008.—2009. gada sezonā kopā ar klubu SK Cēsis A. Eibele izcīnīja zelta medaļas Latvijas Sieviešu basketbola līgā (finālā uzvara pār TTT Rīga), kvalificējās Final Four turnīram Cēsīs Baltijas Sieviešu Basketbola līgā (2. vieta), FIBA Eiropas kausā tika līdz sešpadsmitdaļfināliem.
2009.—2010. gada sezonā kopā ar klubu TTT Rīga tika iegūts Latvijas čempiontituls un tika startēts Eirolīgas grupu turnīrā. Arī nākamajā sezonā tika startēts Eirolīgas grupu turnīrā, kur tika ieņemta pēdējā vieta. Tāpat 2010.—2011. gada sezonā A. Eibeles pārstāvētais klubs triumfēja Latvijas Sieviešu basketbola līgā.
2011. gadā pievienojās Šveices klubam Sionas "Sdent Helios", taču savainojuma dēļ piedalījās tikai vienā spēlē. 2012. gada janvārī A. Eibele atgriezās SK Cēsis sastāvā. 2011.—2012. un 2012.—2013. gada sezonā viņa SK Cēsis sastāvā kļuva par LSBL čempioni.
Latvijas nacionālās izlases sastāvā debitējusi. Kopā ar izlasi izcīnījusi 6. vietu 2005. gada Eiropas čempionātā Turcijā, 7. vietu 2009. gada Eiropas čempionātā Latvijā un dalītu 9.—12. vietu 2008. gada Pekinas olimpiskajās spēlēs.
2018. gadā noslēdza basketbolistes karjeru.
Austrumeiropas laiks
Austrumeiropas laiks (EET) ir viens no UTC+2 laika joslas nosaukumiem. Tas ir 2 stundas priekšā UTC laikam. To izmanto daļā Eiropas, Ziemeļāfrikas un Tuvo Austrumu valstu. Vairums no tām izmanto arī Austrumeiropas vasaras laiku (UTC+3) kā vasaras laiku.
Lietošana
Austrumeiropas laiku lieto visu gadu:
Otrā pasaules kara laikā Trešais Reihs ieviesa MET (CET) Austrumu frontē okupētajās teritorijās.
Vaironis Jakāns
Vaironis Jakāns (dzimis, miris ) bija latviešu teātra un kino aktieris.
Biogrāfija
Vaironis Jakāns piedzima, Jaunjelgavā, friziera Ernesta Jakāna ģimenē. Mācījās Jaunjelgavas vidusskolā. Tika mobilizēts vācu armijā un novirzīts par palīgu lidotāju daļā (1944). Pēc pārbaudes Moršanskas filtrācijas nometnē 1945. gadā, atgiezās Latvijā.
1952. gadā beidzis Latvijas Konservatorijas teātra fakultāti. Strādājis par aktieri Jelgavas drāmas teātrī (1952—1953), Valmieras drāmas teātrī (1953—1954). Kopš 1954. gada ir Andreja Upīša Latvijas PSR Valsts akadēmiskais drāmas teātra aktieris.
1960. gadā debitēja kino epizodiskā lomā filmā "Vētra". Filmējies daudzās Rīgas Kinostudijas režisoru filmās.
Vaironis Jakāns mira, Rīgā. Apbedīts Rīgas Meža kapos.
Tairīks Evanss
Tairīks Džamīrs Evanss (en; dzimis Česterā, ASV) ir profesionāls amerikāņu basketbolists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2013) pārstāv NBA klubu Sakramento "Kings".
Spēlējis NCAA turnīrā Memfisas universitātes basketbola komandā "Tigers". 2009. gada NBA draftā viņu izraudzījās Sakramento "Kings" ar kopējo 4. kārtas numuru. Tika atzīts par 2009.—2010. gada NBA sezonas labāko jauno spēlētāju.
22. decembris
22. decembris ir gada 356. diena pēc Gregora kalendāra (357. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 9 dienas.
Vārda dienas
Saulvedis
1996. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas
1996. gada Latvijas Valsts prezidenta vēlēšanas notika 1996. gada 18. jūnijā. Atkārtoti par Latvijas prezidentu tika ievēlēts Guntis Ulmanis. Kā paredz Satversme, prezidentu ievēlēja 6. Saeima.
Vēlēšanu noteikumi
Prezidenta vēlēšanu pirmajā kārtā Saeimā pārstāvētās partijas izvirza savus prezidenta amata kandidātus. Lai kandidāts tiktu ievēlēts, par viņu jānobalso vismaz 51 no 100 Saeimas deputātiem. Ja pirmajā kārtā neviens no kandidātiem nav saņēmis vajadzīgo balsu skaitu, tad notiek atkārtota balsošana. Ja arī pēc otrās reizes netiek noskaidrots uzvarētājs, ar katru nākamo kārtu no vēlēšanām tiek izslēgts kandidāts, kurš iepriekšējā kārtā ieguvis vismazāk balsu. Ja arī pēdējā kārtā, kurā palikuši 2 kandidāti, neviens no viņiem nesaņem vismaz 51 balsi, notiek jaunas vēlēšanas, kurās tiek izvirzīti jauni vai arī jau bijušie kandidāti.
Vēlēšanu norise
Ap vēlēšanu norisi notika skandāls sakarā ar to, ka viens no izvirzītajiem prezidenta amata kandidātiem - Alfrēds Rubiks - tobrīd atradās ieslodzījumā cietumā, līdz ar to iepriekšējās Saeimas sēdēs pirms prezidenta vēlēšanām par šo jautājumu noritēja aktīvas debates. Tāpat bija pieņemts lēmums pagarināt prezidenta pilnvaras no trīs gadiem līdz četriem gadiem, taču tikai skaitot no nākamajām prezidenta vēlēšanām.
Jau balsojuma pirmajā kārtā viens no kandidātiem - līdzšinējais Latvijas prezidents Guntis Ulmanis savāca nepieciešamo balsu skaitu, lai tiktu atkārtoti ievēlēts par Latvijas prezidentu. .
Ziemeļamerikas upesūdrs
Ziemeļamerikas upesūdrs (Lontra canadensis) ir sermuļu dzimtas (Mustelidae) daļēji ūdenī dzīvojošs plēsējs, kas pieder Amerikas ūdru ģintij (Lontra).
Ziemeļamerikas upesūdrs ir endēmisks Ziemeļamerikas kontinentam, dzīvojot Kanādas un ASV teritorijās. Tas dzīvo gan gar jūras krastiem, gan iekšzemē pie ūdenstilpēm. Tas rok alas vai atrod dabīgu alu tuvu pie ūdens malas; pie upēm, ezeriem, purvos, jūras krastā un lagūnās. Alai ir vairāki tuneļi, kuru izejas pamatā atrodas zem ūdens.
Vēsture
Pirmo reizi 1777. gadā Ziemeļamerikas upesūdru aprakstīja vācu naturālists Johans Kistians Daniels fon Šrēbers. Dzīvnieks tika iedalīts Eirāzijas ūdru ģintī Lutra, dodot tam vārdu Lutra canadensis, kas nozīmē "ūdrs no Kanādas". Ziemeļamerikas upesūdram ir vēl daudzi citi nosaukumi: ziemeļu upesūdrs, upesūdrs, parastais upesūdrs, Amerikas ūdrs, Kanādas ūdrs, zivju ūdrs, krasta ūdrs, Arktiskais upesūdrs un Velsas prinča ūdrs.
Mūsdienu ģenētiskie pētījumi ieviesa izmaiņas sugu klasfikācijā. Šie pētījumi pierāda, ka Amerikas ūdri un Brazīlijas dižūdrs nodalījušies no pārējās Eirāzijas ūdru saimes miocēna laikā pirms 23—5,3 miljoniem gadu. Tas ir daudz senāk nekā par sugas attīstību liecināja atrastās fosilijas. Lai arī dižūdri Ameriku sasniedza pirms 3,5 miljoniem gadu, Amerikas ūdru senči Ziemeļamerikas kontinentu sasniedza pirms 1,9 miljoniem gadu. Vecākās fosilijas, kas atrastas ASV vidienē un kas pieder Ziemeļamerikas upesūdru sugai, ir 1 800 000—300 000 gadus vecas. Vecākās fosilijas Vecajā pasaulē, kas pieder upesūdram, ir 3,6—1,8 miljonus gadu vecas. Pastāv uzskats, ka ūdri no Āzijas ieceļoja Ziemeļamerikā pa Beringa jūras šauruma ceļu. Āzija un Aļaska bija savienotas sākot ar laiku pirms 1,8 miljoniem gadu līdz laikam pirms 10 000 gadiem. Pēc tam ūdri ceļoja no Ziemeļamerikas uz Dienvidameriku.
Izskats un īpašības
Ziemeļamerikas upesūdrs ir ar slaidu, garu, cilindrisku ķermeni un īsām, spēcīgām kājām. Kakls muskuļots, nedaudz platāks par galvu. Galva noapaļota, nedaudz saplacinātas formas. Purns īss un plats. Ausis un acis nelielas un apaļas, kas novietas plati viena no otras. Ausis zemu uz galvas, bet acis augstu sejā.
Tēviņi Ziemeļamerikas upesūdriem ir lielāki par mātītēm, kā arī ziemeļos dzīvojošie ūdri ir lielāki par tiem, kas dzīvo dienvidos. Ķermeņa garums, asti ieskaitot, variē 85—130 cm. Aste ir apmēram 1/3 daļa no visa ķermeņa. Tā ir muskuļota, konusveidīga, garums 30–50 cm. Svars 5–14 kg. Ziemeļamerikas upesūdrs izskatā ir ļoti līdzīgs garastes upesūdrim, bet ir par to nedaudz lielāks. Toties salīdzinot ar Eiropas ūdru, tā kakls ir garāks, seja šaurāka, ausis novietotas tuvāk viena otrai un aste īsāka.
Peldot upesūdram noslēdzas nāsis un ausis. Ūdram ir biezas un garas ūsas, kas ir ļoti jūtīgas, un kalpo kā taustes orgāns gan zem ūdens, gan uz zemes. Kažoka apmatojums ir īss, ļoti biezs un dubults. Uz vienu kvadrātcentimetru ir vidēji 58 matiņi. Pavilnu sargā nedaudz garākā akotspalva, kas saglabā to sausu, kamēr upesūdrs atrodas ūdenī. Kažoka krāsa variē no gaiši brūnas līdz tumši brūnai, gandrīz melnai. Pazode, lūpas un pakakle ir gaišāki kā pārējais ķermenis. Vecākiem ūdriem matiņu gali paliek balti. Reizēm piedzimst albīni ūdri.
Ziemeļu upesūdrs ir labi piemērots dzīvei ūdenī. Ausis ir mazas, kakls ar tādu pašu diametru vai nedaudz platāks kā galva, kājas īsas un spēcīgas, ķepām starp pirkstiem ir peldplēves un aste konusveidīga. Šīs īpašības ļauj ūdram būt veiklam zem ūdens, bet samazina tā izveicību uz zemes. Tam ir ļoti laba oža, dzirde un tauste. Tausti nodrošina gan ūsas, gan ķepu apakšas. Plaušu forma upesūdram ir trīstūrveidīga. Labā plauša ir lielāka par kreiso, un traheja ir saīsināta, salīdzinot ar sauszemes dzīvniekiem. Tādā veidā upesūdra skābekļa pieplūde un apmaiņa notiek intensīvāk kā tipiskiem sauszemes dzīvniekiem. Priekškājas ir īsākas kā pakaļkājas, kas ļauj attīstīt ievērojamu ātrumu peldot. Kad ūdrs peld lēni, tas airējas ar visām 4 pleznotajām kājām. Kad ūdrs nirst vai peld ātri, priekškājas tiek cieši piespiestas pie ķermeņa, bet pakaļkājas kopīgi ar spēcīgu astes propellerveida kustību stumj ūdri cauri ūdenim.
Uzvedība
Ziemeļamerikas upesūdrs ir aktīvs visu gadu. Vasarā, pavasarī un rudenī tas ir aktīvāks naktī un krēslas stundās. Ziemā dienas laikā. Upesūdri var arī migrēt, ja tā apvidū trūkst medījuma. Ja nepieciešams, tas spēj dienas laikā medījot pārbaudīt 87 km distanci. Parasti upesūdrs tik lielus attālumus neveic. Ikdienā tas medījot pārmeklē 2–5 km distanci.
Uz sauszemes upesūdrs var gan iet, gan skriet, gan lēkt, gan slīdēt. Slīdēšanu upesūdrs izmanto, pārvietojoties pa sniegu, ledu vai slapju zāli. Ziemas laikā upesūdrs pieliek daudz pūļu, lai ūdenstilpē uzturētu atvērtus āliņģus. Tas mēdz izmantot bebru aizsprostus un ejas, lai tiktu pie vaļēja ūdens.
Ziemeļamerikas upesūdri ir ļoti rotaļīgi dzīvnieki. Tiem patīk slidināties, ķert savu asti, peldēties, mētāt un ķert kociņu vai citu priekšmetu, vārtīties zālē vai sniegā. Tas mēdz rotaļāties ar savu medījumu tāpat kā kaķis, kā arī upesūdri spēlējas, satiekot otru upesūdru. Ziemeļamerikas upesūdrs ir vissabiedriskākais no visiem upesūdriem. Ziemeļamerikas upesūdri rudeņos un ziemā veido ģimeņu grupas, kas sastāv no pieaugušas mātītes un viņas pēcnācējiem. Reizēm grupai pievienojas arī pieaudzis tēviņš. Šādā grupā var būt 10 līdz 17 indivīdi. Upesūdru grupa kopā medī, migrē, lieto kopīgas alas, atpūtas vietas un viens otram palīdz sakopt kažoku. Kad sākas riesta laiks mātīte pamet ģimenes grupu. Upesūdriem nav stingras teritoriāls robežas, bet tie apdzīvo un apseko zināma lieluma teritoriju, vientuļu dzīvnieku un grupu teritorijas var pārsegties.
Komunikācija
Galvenais veids, kā sazinās Ziemeļamerikas upesūdri, ir ar smaržu vēstīm. Smaržu vēstis tiek atstātas ar fekālijām, urīnu un īpašu sekrētu. Muskuss tiek izmantots arī, kad upesūdrs ir nobijies vai dusmīgs.
Upesūdri ir runīgi dzīvnieki, tie var rūkt, šņākt, riet, murrāt un ņurdēt atkarībā, vai ūdrs ir nobijies, tam kau kas sāp, vai tieši otrādi, tas ir apmierināts un priecīgs. Tiem ir īpašs briesmu trauksmes sauciens — enerģiska sprauslāšana, gaiss tiek strauji izpūsts caur nāsīm. Upesūdri spēj radīt skaņas, kas atgādina putnu vidžināšanu, tās tiek izmantotas, sazinoties pa gabalu. Bet visbiežāk izdotā skaņa ir zemas frekvences čakstināšana.
Barība un medības
Ziemeļamerikas upesūdrs pamatā barojas ar zivīm, bet tie neatsakās arī no vēžveidīgajiem, abiniekiem, moluskiem, ūdens kukaiņiem un bruņurupučiem, kā arī no maziem sauszemes dzīvniekiem un putniem. Tie ēd tikai svaigi nomedītu upuri un nekad neēd maitu.
Medījot zivis, upesūdrs izmanto pēkšņa uzbrukuma no slēpņa taktiku, reizēm zivis tiek ķertas, dzenoties tām pakaļ. Zem ūdens upesūdrs var atrasties līdz 4 minūtēm, peldot ar ātrumu 11 km/h, ienirt 20 metru dziļumā un nopeldēt zem ūdens 400 metrus bez ieelpas. Ziemeļamerikas upesūdru grupa reizēm sadarbojas, medījot zivis. Mazās zivis tiek apēstas uzreiz turpat ūdenī, bet lielākās tiek iznestas krastā. Zivs tiek apēsta, sākot ar galvu.
Pēc peldes upesūdri cenšas atbrīvoties no ūdens savā kažokā, vārtoties zālē, berzējoties pret zemi un koku stumbriem. Ziemeļamerikas upesūdru var pieradināt un apmācīt noķertās zivis nest krastā cilvēkam, kā arī medīt pīles un fazānus gan ūdenī, gan uz zemes.
Vairošanās
Ziemeļamerikas upesūdri ir poligāmi. Dzimumbriedumu abi dzimumi sasniedz 2 gadu vecumā. Riesta laiks ir no decembra līdz aprīlim. Pārošanās var notikt gan ūdenī, gan uz sauszemes. Grūsnības periods ilgst 61—63 dienas, bet embrija attīstība var tikt atlikta līdz 8 mēnešiem, jo mātītei piemīt embrioniskās diapauzes īpašība. Mazuļi piedzimst periodā no februāra līdz aprīlim mātes iekārtotā alā. Mātīte alu nerok pati, bet piemeklē piemērotu alu, kuru ir izracis bebrs vai cits dzīvnieks.
Māte mazuļus audzina viena pati. Mazuļi sāk sekot mātei līdzi 2 mēnešu vecumā, un mācās no mātes veikli peldēt un medīt zivis. Mazuļi paliek kopā ar māti līdz nākamajam pavasarim, reizēm ģimenei rudenī pievienojas arī tēvs. Ziemeļamerikas upesūdri nebrīvē var nodzīvot līdz 21—25 gadiem. Bet savvaļā vidējais mūžs ir 8—9 gadi, reizēm sasniedzot 13 gadus.
Visēdāji
Visēdāji ir sugas, kas ikdienā pārtiek no augiem un dzīvniekiem. Tie nav speciāli pielāgojušies ēst tikai augus vai tikai dzīvniekus. Vairums cilvēku arī ir visēdāji.
18. janvāris
18. janvāris ir gada 18. diena pēc Gregora kalendāra. Līdz gada beigām ir atlikušas 347 dienas (348 garajā gadā).
Vārda dienas
Antis, Antons
Eredivisie
Eredivisie (nl — 'Goda divīzija', ) ir augstākā futbola līga Nīderlandē. 2015. gada maijā UEFA vērtējumā Eredivisie bija devītā spēcīgākā līga Eiropā.
Visvairāk Eredivisie titulus (36) ir ieguvis Amsterdamas "Ajax", Eindhovenas PSV ir 24 titulu īpašnieki, bet Roterdamas "Feyenoord" 15 reizes kļuvuši par Nīderlandes čempioniem. Kopš 1965. gada gandrīz tikai šie trīs klubi ir ieguvuši titulu, izņemot 1981. un 2009. gadu, kad uzvarēja AZ Alkmaar, un 2010. gadu, kad to paveica FC Twente.
1783. gads
1783. bija parastais gads, kas sākās trešdienā.
7. marts
7. marts ir 66. diena gadā pēc Gregora kalendāra (67. diena garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 299 dienas.
Vārda dienas
Ella, Elmīra
Tomass Stērnss Eliots
Tomass Stērnss Eliots (en, — ) bija amerikāņu-angļu dzejnieks, dramaturgs, literatūras kritiķis, Nobela prēmijas literatūrā ieguvējs (1948). Eliots uzskatāms par vienu no izcilākajiem modernisma dzejniekiem.