cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aleksandrs Kisļaks
Šaha kompozīcija
Atklātā Krievijas čempionāta šaha kompozīcijā (1989—1991) petrogrādās analīzes kompozīciju grupā uzvarētājs. Divkārtējs Ukrainas čempions.
Kisļaks ir pasaules čempions (1998—2000) retro uzdevumu grupā. Starptautiskais meistars (2004) šaha kompozīcijā.
Sarakstījis daudzus rakstus un divas grāmatas par retrogrādās analīzes jautājumiem. FIDE albumos publicēti 20 uzdevumi.
Šaha kompozīcijas piemērs
Pierādījuma partija:
Glābjot ierindnieku Raienu
"Glābjot ierindnieku Raienu" (en) ir 1998. gada ASV kara filma, kuras režisors ir Stīvens Spīlbergs. Filma ir par ASV armijas kapteini Džonu Milleru un viņa vienību, kas Otrā pasaules kara frontē dodas meklēt ierindnieku Džeimsu Frānsisu Raienu, kura pārējie trīs brāļi ir gājuši bojā karā. Galvenās lomas filmā atveido Toms Henkss, Edvards Bērnss, Mets Deimons un Toms Saizmors.
Filmas "Glābjot ierindnieku Raienu" pirmizrāde notika. Filma nominēta 11 Amerikas Kinoakadēmijas balvām, no kurām ieguva piecas, tai skaitā Spīlbergu atzina par labāko režisoru. 2014. gadā filma iekļauta ASV Kongresa bibliotēkas Nacionālajā kino reģistrā kā "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīga filma".
Jāņa atklāsmes grāmata
Jāņa atklāsmes grāmata (la; saīsinājums: Jņ. atkl.) ir pēdējā Jaunās Derības grāmata. Tāpat tā ir vienīgā pravietojumu grāmata tajā. Tās autors ir pravietis Jānis, tiek uzskatīts, ka atklāsmes grāmatas un Jāņa evaņģēlija un Jāņa vēstuļu autors nav viens un tas pats cilvēks, jo būtiski atšķiras rakstības stils un saturs. Tāpat tiek uzskatīts, ka darbs rakstīts no cietuma Patmas salā. Vairākums zinātnieku uzskata, ka darbs ir sarakstīts 1. gadsimtā.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Priekuļu novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Priekuļu novadā.
Veru iela
Veru iela ir Rīgas iela Centra rajona Centra apkaimē, kas sākas pie krustojuma ar Vidus ielu un beidzas pie krustojuma ar Valkas ielu. Nosaukta Igaunijas pilsētas Veru vārdā.
Ielu savienojumi
Veru iela ir savienota ar šādām ielām:
FBK Kaunas
FBK Kaunas bija Lietuvas futbola klubs, kurš spēlēja Lietuvas A līgā. Klubs beidza pastāvēt 2012. gadā.
Kaitīgs ieradums
Kaitīgs ieradums jeb atkarība ir atkārtota darbības veikšana, neskatoties uz nelabvēlīgajām sekām, vai arī neiroloģiski traucējumi, kas noved pie šādas uzvedības. Pie kaitīgajiem ieradumiem pieskaita narkomāniju, atkarību no pārtikas, datoratkarību un atkarību no azartspēlēm. Klasiska atkarības iezīme ir kontroles samazināšanās pār vielu vai uzvedību, ilgstoša lietošana, neskatoties uz sekām, noliegums, kā arī tas, ka personas galvenās rūpes ir saistītas ar attiecīgo vielu vai uzvedību.
Asterikss un Obelikss: Misija Kleopatra
Asterikss un Obelikss: Misija Kleopatra (fr) ir 2002. gada Francijas un Itālijas kopražojuma komēdija, kura balstīta uz 1968. gada animācijas filmas "Asterikss un Kleopatra" motīviem. Filmas režisors ir Alēns Šabā, galvenās lomas atveido Žerārs Depardjē, Kristians Klavjē, Žamels Debūzs, Monika Belluči un Eduārs Bauers. Filmas pirmizrāde notika 2002. gada 30. janvārī. Filmai ir izdoti divi turpinājumi: "Asterikss olimpiskajās spēlēs" (2008) un "Asterikss un Obelikss Viņas Majestātes dienestā" (2012).
Filmā Asterikss un Obelikss dodas uz Ēģipti, lai palīdzēt Kleopatrai uzveikt Cēzaru derībās.
Elizeja (filma)
Filmas darbība notiek 2154. gadā gan uz izpostītas Zemes, gan uz greznas mākslīgās pasaules "Elizejas". Filma vēsta par tādām politiskām un sociālām tēmām kā imigrācija, pārapdzīvotība, transhumānisms, veselības aprūpe, darbaspēka ekspluatācija, tiesību sistēma, tehnoloģijas un cilvēku šķiras.
Filmas "Elizeja" pirmizrāde notika un to izplatīja Sony Pictures Releasing. Filma saņēma galvenokārt pozitīvas kritiķu atsauksmes, bet tiek uzskatīta par vilšanos pēc Blomkampa iepriekšējās filmas "9. rajons" (2010).
2014. gada UEFA Čempionu līgas fināls
2014. gada UEFA Čempionu līgas fināls bija 2013.—2014. gada UEFA Čempionu līgas sezonas finālspēle. Tā notika sestdienā, Estádio da Luz, Lisabonā, Portugālē. Tajā tikās divi Spānijas klubi: Madrides "Real" un Madrides "Atletico".
Spēlē "Real" uzvarēja ar 4—1 spēles papildlaikā, pamatlaiks beidzās neizšķirti ar 1—1. Šis bija pirmais UEFA Čempionu līgas fināls, kurā savā starpā spēlēja divi vienas pilsētas klubi, tāpat šis bija otrs fināls, kurā spēlē divi Spānijas klubi.
Stadions
Par 2014. gada UEFA Čempionu līgas fināla norises vietu Estádio da Luz stadions tika izvēlēts UEFA izpildkomitejas sanāksmē Stambulā.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Raunas novadā
Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Raunas novadā.
Ēdenes dārzs
Ebrejiem un kristiešiem šī ir paradīze. Šis apzīmējums "paradīze" cēlies no senirāņu vārda pardisu (‘iežogota vieta, dārzs, parks’), ar ko tiek apzīmēta persiešu valdnieku labiekārtotās saimniecības, kuras laikabiedri uzskatīja par svētlaimīgām vietām uz zemes.
Saskaņā ar Radīšanas grāmatu Ēdenes dārzu apūdeņojusi upe, kas sadalījusies četrās upēs. Te dzīvoja dažādi dzīvnieki, putni, auga koki un stādi. Dārzā atradās koks, kura augļus Dievs bija aizliedzis Ādamam un Ievai ēst. Šis koks tika iestādīts dārza vidū, tas bija laba un ļauna atzīšanas koks. Kad čūska pavedināja Ievu pārkāpt Dieva uzstādīto noteikumu neēst augli, gan Ieva, gan Ādams, kas abi bija baudījuši šī koka augļus (šis tiek uzskatīts par pirmo grēku), tika padzīti no Ēdenes dārza.
Mr. Morale & The Big Steppers
Mr. Morale & The Big Steppers ir amerikāņu repera Kendrika Lamāra piektais studijas albums, ko 2022. gada 13. maijā izdeva PGLang, Top Dawg Entertainment, Aftermath Entertainment un Interscope Records. Dubultais albums ir Lamāra pirmais studijas albums kopš DAMN. (2017), viņa pirmais albums viņa radošās kolektīva PGLang ietvaros un pēdējais projekts ar TDE (kurā viņš izdeva četrus albumus un bija viens no viņu vadošajiem māksliniekiem).
Albumā ir Vitnijas Alfordas un Ekharta Tolles stāstījums, kā arī viesmākslinieki Blxst, Amanda Reifer, Sampha, Taylour Peige, Summer Walker, Ghostface Killah, Baby Keem, Kodak Black, Sems Dew, Tanna Leone un Beth Gibbons no Portishead. Lamārs, kurš ir arī albuma producents (producēja ar pseidonīmu Oklama), lielāko daļu producēšanas veica kopā ar biežiem partneriem Sounwave, J. Lbs, DJ Dahi un Bekon.
Pēc izdošanas Mr. Morale & The Big Steppers saņēma plašu kritiķu atzinību, slavējot Lamāra lirismu un albuma vērienu, lai gan daži uzskatīja, ka tas ir pretrunīgs. Albums līdz šim ir radījis trīs singlus: "N95", "Silent Hill" un "Die Hard". Tas debitēja ASV Billboard 200 pirmajā vietā, kļūstot par Lamāra ceturto albumu ASV pirmajā vietā.
Līvu zemes
Līvu zemes vai Līvzeme (la, de) bija atsevišķas līvu pilsnovadu apvienības viduslaikos, kas pirmo reizi pieminētas 11. gadsimta vikingu rūnakmeņu uzrakstos. Livonijas krusta karu perioda sākumā 1188. gada 1. oktobrī izveidoja Livonijas bīskapiju, vēlāk Livonijas bīskaps Alberts un Zobenbrāļu ordenis pakāpeniski pakļāva un sadalīja Gaujas līvu un Metsepoles zemes (1207), vēlāk arī Daugavas līvu (1211) zemes. Turpretī Kursas pārsvarā līvu apdzīvotās zemes (Vanema un Ventava) noslēdza miera līgumus ar Zobenbrāļu ordeni un Rīgas domkapitulu (t. s. Miera Kursa 1230. gadā) un Romas pāvesta vietvaldi Alnas Balduīnu 1231. gadā.
Tikai pēc letgaļu, igauņu, kuršu un zemgaļu pilnīgas pakļaušanas 13. gadsimta beigās Līvzemes nosaukumu pakāpeniski sāka lietot kā apzīmējumu daudz plašākam ģeogrāfiskajam reģionam Baltijas jūras austrumu krastā (Livonijas Konfederācijai), kas aptuveni atbilst mūsdienu Latvijas un Igaunijas teritorijai.
Vēsture
Līvu senči dzīvojuši Kurzemes ziemeļos jau kopš vidējā neolīta perioda (ap 3400.—2300. gadu p.m.ē.). Viņu kultūra piederēja ķemmes-bedrīšu keramikas kultūras lokam. Arheoloģiskie izrakumi Sārnates apmetnes vietā dod priekšstatu par līvu senču dzīves apstākļiem šajā laikmetā. Spriežot pēc līvu personvārdu etimoloģijas un apbedījumiem (t.s. "velna laivas"), viņu etnoģenēzi un kultūru jau no Bronzas laikmeta stipri ietekmēja ziemeļģermāņu ciltis. Viņiem bija cieši kultūras sakari ar tām Baltijas somu ciltīm, kas dzīvoja Sāmsalā, Rietumigaunijā (Ridala) un Somijas dienvidrietumu daļā. Iespējams, ka šo cilšu senais pašnosaukums bija "sāmi", no kā cēlies gan Sāmsalas, gan Somijas nosaukumi. 11. gadsimta līvi pēc neveiksmīgiem kariem ar kuršiem pārcēlās no Vanemas (līvu: vecā zeme) pāri Rīgas līcim uz Vidzemes rietumu krastu, apmezdamies arī tālāk uz austrumiem zemes iekšienē, Gaujas un Daugavas baseina rietumu daļās. Šī pārcelšanās izraisīja ilgstošus konfliktus ar zemgaļiem, kas pirms tam bija dzīvojuši šajā teritorijā.
Rakstītajos vēstures avotos līvi pieminēti vikingu laiku sāgās un senkrievu hronikās. Teiksmainajā 8. gadsimta Brovallas kaujā līvi cīnījušies dāņu ķēniņa pusē sava karavadoņa Gēra (la) vadībā. Savukārt senākais zināmais Līvzemes nosaukums Iflanti atrasts uz Trosas rūnu akmens. Arheoloģiskie izrakumi Daugmales pilskalnā un citur liecina, ka Daugavas un Gaujas lejteces līvu etnoģenēzē piedalījušies zemgaļi un skandināvi. Tas bija viens no iemesliem, kādēļ Livonijas krusta karu sākuma līvi kļuva par vācu krustnešu galvenajiem sabiedrotajiem. 13. gadsimta sākumā līvu apdzīvotajā teritorijā Daugavas lejtecē tika nodibināta Livonijas bīskapija ar Rīgu kā galveno pilsētu, kurai 1204. gadā uzbruka lietuviešu sabiedrotie Aizkraukles un Lielvārdes līvi. Jau 1202. gadā līvu zemju iekarošanai tika izveidots Zobenbrāļu ordenis, kura karagājienos vēlāk piedalījās arī kristītie līvu karavīri.
Igauņu Jurģa nakts sacelšanās iespaidā arī līvi 1345. gadā ievēlēja savu ķēniņu un vēlējās atbrīvoties no Livonijas ordeņa mestra virsvaras. Vartbergas Hermaņa Livonijas hronika aprakstā par Lietuvas dižkunigaiša Aļģirda iebrukumu Līvzemē pieminēts, ka kāds vārdā nenosaukts līvu vecākais (la), kuru iedzīvotāji bija izvēlējuši par savu ķēniņu (regem constitutum) Siguldā ticies ar dižkunigaiti un piedāvājis kopā ar viņu iekarot visu zemi un padzīt Livonijas mestru Burhardu. Leišu lielkungs atbildējis: "Zemniek, tu nebūsi te karalis" un pavēlējis viņam nocirst galvu.
Līvzemes iekarošana un sadalīšana
Pēc Līvzemes dalīšanas līguma noslēgšanas Gaujas līvu zemes 1207. gadā sadalīja trijās daļās: bīskaps Alberts paņēma Turaidu (Kaupo pārvaldīto daļu) un Metsepoli, bet Zobenbrāļu ordenis Sateseles pilsnovadu (Dabreļa pārvaldīto daļu).
Savukārt Daugavas Līvzemes dalīšanas laikā 1211. gadā Zobenbrāļu ordenis ieguva Aizkraukles pilsnovadu un trešdaļu no Salaspils un Doles pilsnovadiem, bet pārējā zeme palika Livonijas bīskapijas teritorijā.
Vēsturiskās Līvzemes novadi mūsdienās
Vēsturiskajā Līvzemē pēc 2009. gada administratīvi teritoriālās reformas ietilpst šādi novadi:
IM Flash
IM Flash var būt:
Robots vārdā Čapijs
"Robots vārdā Čapijs" (en) ir 2015. gada ASV zinātniskās fantastikas spraiga sižeta filma, kuras režisors ir Nīls Blomkamps. Filmā galvenās lomas atveido Šarlito Koplijs, Devs Patels, Hjū Džekmens, Votkins Tjūdors Džonss, Jolandi Visera, Hosē Pablo Kantiljo un Sigurnija Vīvere.
Filmas darbība norisinās Johannesburgā un stāsta par mākslīgā intelekta robotu — policistu, kuru nolaupa un apmāca gangsteri, kuri iesauc viņu par Čapiju.
Filmas "Robots vārdā Čapijs" pirmizrāde notika. Filma nopelnīja 102,1 miljonu ASV dolāru pie 49 miljonu budžeta. Tīmekļa vietnē Rotten Tomatoes filmai ir 32% vērtējums.
Her Loss
Her Loss ir Kanādas repera Drake un Atlantā dzīvojošā ASV repera 21 Savage sadarbības studijas albums. Tas tika izdots 2022. gada 4. novembrī, izmantojot OVO Sound un Republic Records. Albums, kurā vienīgais viesmākslinieks bija Travis Scott, debitēja Kanādas albumu un ASV Billboard 200 topu pirmajā vietā
Fons
Albums tika izdots pēc dueta iepriekšējām kopdarbiem dziesmās "Sneakin'" (2016), "Issa" (2017), "Mr. Right Now" (2020), un "Knife Talk" (2021). 2022. gada 17. jūnijā Drake izdeva dziesmu “Jimmy Cooks”, kurā iekļauts 21 Savage kā viņa septītā studijas albuma Honestly, Nevermind pēdējais skaņdarbs. Pēc izlaišanas dziesma bija visveiksmīgākais albuma skaņdarbs un debitēja Billboard Hot 100 pirmajā vietā, taču dziesma kā singls oficiāli tika nodota galvenajam radio tikai 11. oktobrī. 19. oktobrī, Drake uzstājās kā pārsteiguma viesis vienā no 21 Savage koncertiem Atlantā.
21. oktobrī, Drake paziņoja, ka "Jimmy Cooks" mūzikas videoklips tiks izdots 2021. gadā 21 Savage 30. dzimšanas dienā. Videoklips beidzot tika izlaists tajā dienā. Vizuālie attēli uz īsu brīdi tika pārtraukti pie 1:25, kad parādījās teksts ar tipogrāfiskiem burtiem “Her Loss — album by Drake and 21 Savage — October 28, 2022”. Pēc tam OVO un Republic apstiprināja albumu savos sociālajos medijos. 26. oktobrī, Drake paziņoja, ka albums ir atlikts uz 2022. gada 4. novembri, jo OVO ierakstu producents albuma miksēšanas un māsterēšanas procesa laikā saslima ar COVID-19. Dziesmu saraksts tika atklāts 3. novembrī.
Vāks
Uz vāka attēlota dejotāja un modele Kviana "Qui" Yasuka, kas pazīstama arī kā Suki Baby. To reperi savos Instagram profilos ievietoja 2. novembrī. Toreiz trīs gadus veco fotogrāfiju uzņēma Paris Aden, un to atklāja Lil Yachty, kurš veiksmīgi ierosināja to kā vāka noformējumu.
Veicināšana
2022. gada 1. novembrī, Drake un 21 Savage uzsāka kopīgu viltus preses gājienu par albumu, krāpjot izplatītus mūsdienu mūzikas veicināšanas paņēmienus. Tie ietvēra Vogue vāku, ko izdalīja ielu komandas un kurā bija rediģētas Heilijas Bīberes un Dženiferas Lorensas fotogrāfijas ar 21 Savage sejas tetovējumu. Citas mānīšanās bija viltota Cartier reklāma, viltots Tiny Desk Concert ievads un dziļa viltota intervija Howard Stern Show. Viņi arī atdarināja televīzijas un tiešsaistes tiešraides, piemēram, uzstāšanos "On BS" sestdienas vakara tiešraidē (kurā viesos bija Maikls B. Džordans) un "Privileged Reppers" apzeltītajā ColorsxStudios komplektā.
"Circo Loco" tika nosūtīts uz Itālijas mūsdienu hitu radio 2022. gada 11. novembrī, kā pirmais oficiālais singls no albuma.
Kritiskā uztveršana
Her Loss tika uztverts ar pretrunīgām atsauksmēm. Metacritic, kas profesionālu publikāciju atsauksmēm piešķir normalizētu vērtējumu no 100, albums saņēma vidējo vērtējumu 62, pamatojoties uz 12 atsauksmēm, kas norāda uz "vispārīgi labvēlīgām atsauksmēm". Agregators AnyDecentMusic? deva 5,5 no 10, pamatojoties uz viņu kritiskās vienprātības novērtējumu.
Vernon Ayiku no Exclaim! slavēja albumu, norādot: "Lai gan Her Loss neietver tūlītējus ielu blāzmas vai Billboard hitus, šī summa padara to par Drake labāko ierakstu šajā desmitgadē. Sākot ar komiskiem viltus reklāmām tā izlaišanas laikā līdz neaizmirstamām viena rindkopa un agresīvām disku versēm vai TikTok mīmi, ko tas radīs vairākus mēnešus, Her Loss kaulos ir daudz gaļas." Markuss Šorters no Consequence izbaudīja albumu, sakot: "Her Loss ne vienmēr ir dziļš albums, taču tas nepadara to mazāk dziļu. Dažkārt izcils repošana pāri ļoti trakiem bītiem, kas sajaukti ar introspekcijas nokrāsu, ir ļoti laba. Viņas zaudējums ir mūsu ieguvums." Alekss Svīrs no Variety teica: "Lai gan ne bez kļūdām, Her Loss atstāj nesatricināmu iespaidu, ka Dreiks 2022. gadā dara to, kas viņu iedvesmo, nevis ķeras klāt. Viens gads kopš Certified Lover Boy, tā [ir] pārsteidzoša un iedrošinoša attīstība." Remdenā recenzijā RapReviews Stīvs "Flash" Juons teica: "Tas ir labāks Drake albums nekā Honestly, Nevermind [bet] tas nav labāks 21 [Savage] albums nekā i am > i was (2018) vai Issa (2017). Ja jūs sadalāt starpību, jūs galu galā iegūstat vidējo albumu. Ir dažas [dziesmas], kuras es vēlētos atskaņot vairāk nekā vienu reizi."[29] Rakstot žurnālam Pitchfork, Pols A. Tompsons sacīja: "Ir brīži, kad tiek pārdomāta rakstīšana un Dreika uzliesmojumi viņa ļaunajā labākajā vietā vai tuvu tam, taču pa vidu ieraksts kļūst inerts, padarot pašapziņas mizantropijas skenēšanas fragmentus diezgan saspringtus. nekā jautrs, it kā id varētu būt fokusa grupēts." Recenzējot Paste albumu, Džošs Svets sacīja: "Labākie mirkļi pienāk, kad duets atrod līdzsvaru un Drake atgriežas savā redeļu rakšanas spējā... Diemžēl ar to nepietiek, lai izietu, padarot Her Loss vēl vienu. vienreizējās lietošanas Drake projekts, kas pēc dažām nedēļām izzudīs — tas varēja būt daudz vairāk.”
Gunna
Sergio Giavani Kitčens (dzimis 1993. gada 14. jūnijā), profesionāli pazīstams kā Gunna, ir amerikāņu reperis, dziedātājs un dziesmu autors. Viņš sadarbojas ar Young Thug ierakstu kompāniju YSL Records, kā arī 300 Entertainment un Atlantic Records. Viņš izdeva savu debijas studijas albumu Drip or Drown 2 2019. gadā un tam sekoja otrais studijas albums Wunna 2020. gadā, kas debitēja Billboard 200 augšgalā. Viņa trešais albums DS4EVER tika izdots 2022. gadā, kļūstot par viņa otro albumu pirmajā vietā pēc kārtas.
Ivans Ņeumivakins
Ivans Ņeumivakins (ru, dzimis, miris ) bija krievu-padomju medicīnas darbinieks, daudzu darbu autors, medicīnas zinātņu doktors, Krievijas Nopelniem bagātais izgudrotājs, LPSR Valsts prēmijas laureāts, akadēmiķis un profesors Krievijas Dabaszinātņu akadēmijā.
Tiek uzskatīts par padomju kosmosa medicīnas tēvu. 1980. gados piedalījies nootropā preparāta fenibuta izstrādē un ieviešanā klīniskajā praksē, par ko 1982. gadā saņēmis LPSR Valsts prēmiju. Vēlāk pievērsies alternatīvajai medicīnai un pseidozinātniskām ārstniecības metodēm, piemēram, nopietnu saslimšanu ārstēšanai ar ūdeņraža peroksīdu vai dzeramo sodu.
1951. gadā absolvējis Kirgizstānas Medicīnas institūtu.
Dzīves laikā viņš bija pulkvedis.
Apbalvojumi: KPFSR Nopelniem bagātais izgudrotājs (1979), LPSR Valsts prēmija (1982).
Māstrihta
Māstrihta (nl) ir pilsēta Nīderlandē, Limburgas provinces administratīvais centrs. Tā atrodas Limburgas provinces dienvidos. Māstrihta ir pazīstama kā vēstures, kultūras, vietējās folkloras un izglītības pilsēta. Tā ir vissenāko Eiropas pilsētu tīkla locekle. Tajā atrodas vairākas augstākās mācību iestādes, tai skaitā Māstrihtas Universitāte, kurā ietilpst arī Māstrihtas Universitātes koledža. Māstrihtā ir pieaugošs ārzemju studentu skaits. Caur pilsētu plūst Māsas upe. Šī ir viena no vecākajām pilsētām Nīderlandē, iespējams, arī visvecākā. Māstrihta pazīstama ar gleznainajiem parkiem un vēsturiskām celtnēm.
Maiks Penss
Maikls Ričards "Maiks" Penss (en; dzimis ) ir amerikāņu politiķis. 58. ASV viceprezidents. No 2013. līdz 2017. gadam bija Indiānas štata gubernators.
Laikā no 2001. līdz 2013. gadam darbojies ASV Pārstāvju palātā. 2012. gadā ievēlēts Indiānas gubernatora amatā. Kandidējis arī 2016. gada Indiānas gubernatora vēlēšanās, taču 2016. gada jūlijā Republikāniskās partijas kandidāts ASV prezidenta amatam Donalds Tramps paziņoja, ka izraudzījies Pensu par viceprezidenta amata kandidātu. Tramps ar Pensu uzvarēja vēlēšanās, un Penss tika inaugurēts par viceprezidentu.
Dzīvesgājums
Maikls Ričards Penss piedzima Edvarda Džozefa Pensa un Ennas Džeinas ģimenē, Kolumbusā, Indiānas štatā. Pensa vecākiem piederēja degvielas uzpildes staciju tīkls. Pensa tēvs, Edvards, bija Korejas kara veterāns un saņēma bronzas zvaigznes medaļu.
1981. gadā Penss absolvēja Hanoveras Koledžu, kur ieguva bakalaura grādu jurisprudencē. 1986. gadā viņš absolvēja Indiānas Universitāti, kur ieguva maģistra grādu jurisprudencē.
Dzīves sākumā Penss bija katolis, bet koledžas laikā viņš pārgāja uz protestantismu.
Pēc studijām Penss nodarbojās ar jurisprudenci, vadīja Indiānas Politiskās analīzes fondu, kā arī radio sarunu raidījumu “The Mike Pence Show” un iknedēļas sabiedrisko attiecību programmu Indiānas štata televīzijā.
Politiskā karjera
2000. gadā viņš tika ievēlēts par ASV pārstāvju palātas locekli. ASV pārstāvju palātas locekļa amatā Penss tika pārvēlēts sešas reizes.
2011. gadā Maiks Penss paziņoja, ka kandidēs par Indiānas štata gubernatoru. Penss asā cīņā uzvarēja Demokrātiskās partijas oponentu Džonu Gregu. 2013. gadā viņš tika inaugurēts kā 50. Indiānas štata gubernators.
2016. gadā Republikāniskās partijas prezidenta kandidāts Donalds Tramps izvēlējās Pensu kā viceprezidenta kandidātu. 2020. gadā Penss un Tramps zaudēja Džo Baidenam un Kamalai Herisai.
IV Padomju Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētki
IV Padomju Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētki bija Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētki, kas norisinājās Rīgā, 1979. gadā. Svētkos piedalījās 18 500 dalībnieki. Lai iekļūtu kopkorī, koriem bija jāiztur liels konkurss, kas uzlaboja šo svētku izpildījuma kvalitāti. Šo svētku moto bija "Padomju Dzimtenei dziesma lai skan!" Tie bija veltīti V. Ļeņina 110. dzimšanas dienai un 60. gadadienai kopš PSRS varas ienākšanas Latvijā. Svētkos skanēja 15 dažādu komponistu oriģināldziesmas.
Svētku vadītāji
Svētku virsdiriģenti bija:
Goda virsdiriģents: Jānis Ozoliņš.
Hipotermija
Hipotermija ir siltasiņu organisma ķermeņa temperatūras samazināšanās zem 35,0 °C.
Simptomi ir atkarīgi no temperatūras. Ja cilvēkam ir viegla hipotermija, tad parādās drebuļi un apjukums. Pie mērenas hipotermijas drebuļi pārstājas, taču pieaug apjukums. Smagas hipotermijas gadījumā cilvēkam ir paaugstināts sirds apstāšanās risks.
Hipotermijai ir divi galvenie cēloņi: pārmērīgi ilga uzturēšanās aukstumā vai arī jebkurš stāvoklis, kurā organisma siltuma zudumi pārsniedz siltuma producēšanos. Siltuma zudumi var pārsniegt siltuma producēšanos alkohola reibuma, zema cukura līmeņa, anoreksijas, liela vecuma gadījumā. Hipotermiju var diagnosticēt pēc cilvēkam esošajiem simptomiem vai ķermeņa temperatūras izmērīšanas.
Hipotermija ir biežāk izplatīta vecu cilvēku un vīriešu vidū. Viena no zemākajām temperatūrām, pēc kuras ir izdzīvojis cilvēks, ir 13,0 °C (7 gadus veca meitene Zviedrijā). Nāvei no hipotermijas ir bijusi liela loma dažādos karos. Piemēram, Hanibāls zaudēja pusi sava karaspēka Otrā pūniešu kara laikā, daudz Napoleona karavīru mira 1812. gada kara laikā.
Tuberkulozes un plaušu slimību centrs
Tuberkulozes un plaušu slimību centrs ir viens no Rīgas Austrumu klīniskās universitātes slimnīcas (RAKUS) daļām, ko veido stacionārs Ropažu novada Stopiņu pagasta Upeslejās un Rīgas ambulatorā nodaļa Lielvārdes ielā 68 Rīgā. Tas specializējies pneimonoloģijas, bronholoģijas un torakālās ķirurģijas jomā. Stacionārā darbojas Pasaules Veselības organizācijas (PVO) sadarbības centrs multirezistentas tuberkulozes izpētē un apmācībā.
Vēsture
Pēc Rīgas pilsētas 1. tuberkulozes slimnīcas vadītāja Kārļa Segliņa ierosmes 1963. gadā Latvijas PSR veselības aizsardzības ministrs Vilhelms Kaņeps apstiprināja plānu jaunas tuberkulozes slimnīcas celtniecībai "Silzemnieku" māju apkārtnē Mazās Juglas krastā pie kādreizējās Daktermuižas. 1966. gadā topošās slimnīcas pamatkorpusa pamatos ieguldīja dokumentu kapsulu ar īsu slimnīcas celtniecības rakstu. Pēc celtniecības darbu beigām 1971. gadā ēkā atklāja Republikas apvienoto prettuberkulozes dispanseru, ko reizēm dēvēja arī par tuberkulozes slimnīcu "Jugla".
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1991. gadā to pārdēvēja par Republikas tuberkulozes dispanseru, 1994. gadā par Republikas tuberkulozes un plaušu slimību centru, 1996. gadā par Valsts tuberkulozes un plaušu slimību centru, 1997. gadā par Tuberkulozes un plaušu slimību valsts centru. 2001. gadā tajā izveidoja PVO sadarbības centru multirezistentās tuberkulozes ārstēšanas pētniecībā un izglītībā.
Kommods
Marks Aurēlijs Kommods Antonijs Augusts (la; dzimis, miris ) bija Romas imperators laikā no 177. līdz 192. gadam.
Kopā ar savu tēvu Marku Aurēliju valdīja laikā no 177. gada līdz tēva nāvei, pēc tam līdz savai nāvei valdīja viens pats. Bija pirmais gandrīz simts gadus ilgā laikposmā, kas par imperatoru kļūst pēc sava tēva. Tāpat bija pirmais imperators, kura tēvs un vectēvs bijuši divi iepriekšējie imperatori. Kommods bija pirmais un līdz 337. gadam vienīgais, kas dzimis sava tēva valdīšanas laikā. Viņš bija pēdējais Antonīnu dinastijas imperators. Kommoda valdīšanas laikā notika bezprincipiāla amatu pārdošana. Jau agrā vecumā 172. gadā pavadījis savu tēvu karagājienā pret markomāņiem un bijis liecinieks veiksmīgajam kara noslēgumam un sava tēva triumfam. Atšķirībā no viņa tēva Marka Aurēlija valdīšanas laika, Kommoda valdīšana bija relatīvi militāri mierīga, toties šai laikā bija nepārtraukta politiska spriedze ko tikai pastiprināja paša imperatora reizēm neadekvātā uzvedība. Kommods kultivēja stipru personības kultu un lika sevi atveidot daudzās statujās kā dievu Herkulesu. Valdīšanas beigu posmu raksturo aizvien pieaugoša Kommoda lielummānija visās jomās.
Ticis nogalināts 192. gadā galma sazvērestībā.
Dīķa varde
Dīķa varde (Pelophylax lessonae) ir varžu dzimtas (Ranidae) Latvijā dzīvojoša suga, kas pieder pie dīķa varžu ģints (Pelophylax). Tā sastopama tikai Eiropā, rietumos sākot ar Franciju, Korsiku ieskaitot, ziemeļos sasniedzot Zviedrijas dienviddaļu, dienvidos Itāliju, Sicīliju ieskaitot, Slovēniju, Rumāniju un Horvātiju, austrumos Volgas upi Krievijā. Introducēta Anglijā. Izolēta populācija reģistrēta Norvēģijas dienvidos.
Izskats un īpašības
Dīķa varde ir vidēji liela varde (mazāka nekā ezera varde), kuras ķermeņa garums ir 4,5—5,5 cm, retāk līdz 7 cm. Tēviņš nedaudz mazāks nekā mātīte. Dīķa vardes āda ir gluda. Mugura koši zaļa, retāk brūngana, bieži ar zeltainu vai dzeltenu garenisku svītru. Uz muguras bieži redzami melni plankumi vai punktiņi. Vēderpuse balta, bez plankumiem. Tēviņam atšķirībā no mātītes ir koši dzeltens kakls, ārējie rezonatori baltā krāsā, raksturīgi kurkst visu nārsta periodu.
Dzīves veids
Dīķa varde lielāko daļu dzīves pavada dažādos stāvošos ūdensbaseinos, kas parasti ir ar bagātīgu augāju. Izvairās no lieliem ezeriem un upēm. Ūdenstilpes var atrasties lapukoku un jauktos mežos, mežmalās, palieņu pļavās. Ziemo ūdenī, dažreiz uz sauszemes — alās un bedrēs. Ziemošanas periods sākas septembra beigās vai oktobrī, bet pavasarī mostas, kad ūdens temperatūra sasniedz +8°C.
Vasaras aktivitātes periodu dīķa varde pavada ūdenstilpē vai tās krastā. Pārtiek pārsvarā no kukaiņiem, kas uzturas ūdeņu tuvumā. Aktīva dienā, taču nārsta dziedāšana visintensīvākā ir pievakarē un turpinās visu nakti. Ārpus vairošanās sezonas dīķa varžu vislielākā aktivitāte ir siltākajās diennakts stundās (no pulksten 12—16), karstajās dienās to aktivitātes laiks novirzās tuvāk vakaram. Šajā laikā dīķa varde aktīvi barojas. Dīķa vardes ir teritoriāli dzīvnieki. Aptuveni līdz desmit metriem no ūdens tilpnes krasta tās iekārto sev teritoriju. Katras vardes individuālais laukums nav liels (0,4-0,8 m²), bet tās to aktīvi apsargā, izdodot skaļu, specifisku signālu un uzbrūkoši lecot pretinieka virzienā. Viena no dīķa vardes aizsardzības uzvedībām ir lēkšana no krasta ūdenī, bet atšķirībā no ezera vardes, kas ierokas dūņās, tā ienirst un, kādu gabalu nopeldējusi, uznirst. Vienas vardes lēciens izraisa blakus esošajām vardēm tādu pašu reakciju.
Vairošanās
Nārsta periods Latvijā dīķa vardēm ir maijā un sākas atkarībā no ūdens temperatūras (pārsniedzot 15°C). Nārsto nelielos dīķos, vecupēs vai karjeros. Mātīte iznērš 2000—3000 ikru nelielām porcijām. Ikri parasti sakopoti bezveidīgos gļotu kamolos, kas peld pa ūdens virsmu. Kurkuļi attīstās 4—12 dienās, tie ir lieli, ļoti aktīvi, pirms metamorfozes jau iegūst zaļi plankumainu nokrāsu un sasniedz 7 cm garumu. Metamorfoze notiek pēc 2—3,5 attīstības mēnešiem. Jaunās vardītes ūdenstilpi parasti atstāj augusta beigās. To garums ir ap 3 cm. Dzimumgatavība iestājas dzīves trešajā gadā.
Aija Dzērve
Aija Dzērve (dzimusi Gulbenē) ir latviešu aktrise.
Mācījusies Gulbenes pamatskolā un Valmieras ģimnāzijā. Aktiermeistarību apguvusi Valmieras Drāmas teātra studijā un Dailes teātra 8. studijā, kuru beigusi 2002. gadā. Ir strādājusi Valmieras teātrī. Šobrīd - Dailes teātra aktrise, kur strādā kopš 1999. gada.
Attiecībās ar Dailes teātra aktieri Ģirtu Ķesteri dzimusi meita.
Osvalds Šmīdebergs
Johans Ernests Osvalds Šmīdebergs (de; 1838-1921) bija latviešu un vācbaltu izcelsmes farmakologs, kas 1868. gadā atklāja muskarīnu, bet 1873. gadā kopā ar Bernhardu Naunīnu ieviesa terminu „acidoze”. Tiek uzskatīts par vienu no modernās farmakoloģijas izveidotājiem.
Izcelsme un ģimene
Osvalda Šmīdeberga vectēvs Jānis Ernests bija Ventspils ormanis, vēlāk muitnieks, kas 1797. gada iedzīvotāju sarakstā minēts kā "brīvais latvietis". Arī viņa sieva, dzimusi Pelsenieks, bija pierakstīta Ventspils latviešu draudzē. Viņa Liepājā dzimušais tēvs Vilhelms Šmīdebergs (1808—1878) bija precējies ar Lozannā dzimušo Annu Lūciju Bernhardi (1813—1871).
Dzīvesgājums
Dzimis 1838. gada 11. oktobrī Laidzes muižas mežziņa Vilhelma Šmīdeberga ģimenē, vēlāk viņa vecāki pārcēlas Permiskīlu Igaunijas guberņā. Mācījās Tērbatas apriņķa skolā (1852-1854) un Tērbatas guberņas ģimnāzijā (1855-1859). Studēja medicīnu Tērbatas Universitātē (1860-1866), studijas beidza ar Dr. med. promocijas darba "Par hloroforma kvantitatīvo noteikšanu asinīs un attieksmi pret to" aizstāvēšanu.
Bija Tērbatas Universitātes Farmakoloģijas institūta asistents (1866-1868), privātdocents (1867), ārkārtas profesors (1869), vienu gadu papildinājās Leipcigas universitātē. Pētot mušmires, izdalīja to toksīnu muskarīnu (1868), pētīja arī digitalīnu. 1871. gadā viņu ievēlēja par Farmakoloģijas, diētikas un medicīnas vēstures profesoru, kā arī Farmakoloģijas institūta direktoru.
Miris 1921. gada 12. jūlijā Bādenbādenē.
Kartupeļu pankūkas
Kartupeļu pankūkas (be) ir pankūkas, kas tiek uzceptas no sasmalcinātiem kartupeļiem, iespējams pievienojot tiem dažādas sastāvdaļas. Kartupeļu pankūkas mūsdienās kļuvušas par vienu no baltkrievu virtuves simboliem. Tādā vai citādā veidā pazīstamas jebkurā virtuvē, kur plaši izmanto kartupeļus - no Latīņamerikas līdz Ziemeļeiropai.
Arctovski
Arctovski (pl) ir Polijas vissezonas polārstacija Antarktikā. Izvietojusies Karaļa Džordža salas dienvidu piekrastē, Admiralitātes līča rietumu krastā. Pieder Polijas Zinātņu Akadēmijai, pētniecības darbus koordinē Bioķīmijas un biofizikas institūta Antarktikas Bioloģijas katedra. Stacija izveidota 1977. gada 26. februārī un nosaukta par godu poļu ģeogrāfam, ģeofiziķim un polārpētniekam, Adriena de Žerlaša Antarktiskās ekspedīcijas dalībniekam Henrikam Arctovskim.
Stacija sastāv no 14 dažādām ēkām, kā arī divām patversmēm — Taturowa Chata speciāli aizsargātajā teritorijā Nr. 151 un Demay — teritorijā Nr. 128.
Galvenās pētniecības nozares ir okeanogrāfija, ģeoloģija, ģeomorfoloģija, glacioloģija, meteoroloģija, klimatoloģija, seismoloģija un ekoloģija. Izdevumus sedz Polijas Zinātnes un augstākās izglītības ministrija un 2010. gadā kopējais budžets bija 2,5 miljoni zlotu.
Kartverket Ģeodēziskā Zemes observatorija
Kartverket Ģeodēziskā Zemes observatorija (no) ir Norvēģijas kartogrāfijas pārvaldes Kartverket ģeodēziskā observatorija Arktikā. Izvietojusies Svalbāras arhipelāga lielākās salas Špicbergenas ziemeļrietumos pie Nīolesunnas pētniecības pilsētiņas. Observatorija ir daļa no Globālās ģeodēzisko novērojumu sistēmas (Global Geodetic Observing System, GGOS), kas nosaka globālās Zemes ģeodēzisko atskaišu sistēmu parametrus.
Vēsture
Pirmā Kartverket Zemes observatorija Nīolesunnā tika izveidota 1993. gadā pie Nīolesunnas lidostas un tā bija aprīkota ar 20 m diametra radioteleskopu (tā sauktā Rabenes stacija). 2013. gadā tika sākta jaunas observatorijas būvniecība 1.5 km tālāk uz ziemeļrietumiem pie Brandala lagūnas. Jaunā observatorija tika atvērta 2018. gadā. Observatorijas infrastruktūru veido pieci galvenie elementi: stacijas ēka, divas VLBI antenas SLR ēka un gravimetra ēka. Stacijas ēka, antenas un SLR ir savienotas ar apjumtām ejām, bet gravimetrs izvietots atsevišķi. SLR (Satelite Laser Ranging) stacija tiek veidota kopā ar NASA.
Rustams Begovs
Rustams Begovs (dzimis Olainē) ir Latvijas hokejists, uzbrucējs. Pašlaik (2022) spēlē Vācijas 3. līgas komandā Herforder EV.
Spēlētāja karjera
2013.—14. gada KHL sezonā vairākkārt tika izsaukts uz Rīgas "Dinamo" komandu. Tās sastāvā Begovs debitēja 2013. gada 17. novembra spēlē pret Hantimansijskas "Jugra". Savus pirmos vārtus KHL guva 29. novembra spēlē pret Jekaterinburgas "Avtomobilist". Sezonas gaitā komandas rindās Begovs aizvadīja 28 spēles, atzīmējoties ar četriem (2+2) punktiem.
Nāmestovo apriņķis
Nāmestovo apriņķis (sk) ir Slovākijas Žilinas apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Žilinas apgabala Tvrdošīnas, Dolni Kubīnas un Čadcas apriņķiem, kā arī Poliju.
Krasnopiļa
Krasnopiļa (Krasnopole) ir ciems Ukrainā, Mikolajivas apgabala Vradijivkas rajonā. Saskaņā ar Ukrainas 2001. gada tautas skaitīšanu ciemā dzīvo 275 cilvēki, 95% runā ukraiņu, 4% krievu un 1% rumāņu valodā.
Nāmestovo apriņķis
Nāmestovo apriņķa Slanicas ciemā dzimis valodnieks Antons Bernolāks (Anton Bernolák, 1762—1813).
Krasnopiļa
Krasnopiļas ciems izveidojās no 2 apdzīvotām vietām: Kalendove un Čaikivka, kas radās neatkarīgi viena no otras, vēlāk saplūda vienā ciemā.
1792. gadā muižniekam Ivanam Kalendam tika piešķirts zemes gabals ar 214 zemniekiem. 1795. gadā ciemu jau sauca par Krasnopiļu, un tajā bija 35 sētas, 1801. gadā to apdzīvoja 105 vīrieši un 109 sievietes. Saskaņā ar 1859. gada revīziju ciemā bija tikai 16 sētas ar 90 iedzīvotājiem. Saskaņā ar 1886.-1887. gadu tautas skaitīšanu ciemā pastāvēja 24 sētas ar 132 iedzīvotājiem.
Saskaņā ar 1861. gada reformu bijušie dzimtcilvēki palika savā vietā un maksāja izpirkuma maksu par zemi un mājām. Izpirkuma un nodokļu maksājumu kombinācija bieži pārsniedza zemnieku ienākumus no zemes gabaliem. Tāpēc zemnieki šeit dzīvoja lielā nabadzībā, galvenokārt zemnīcās. 1917. gadā ciemā bija tikai trīs mājas ar dzelzs jumtiem. Zemnieku mājās nebija mēbeļu, gulēja un ēda uz grīdas.
Krasnopiļā atradās Sv. Dmitrija baznīca. Uz draudzes skolas bāzes 1900. gadā tika organizēta četrgadīgā skola, kurā mācījās 47 skolēni.
1955. gada 1. aprīlī Krasnopiļas ciemā dzīvoja 406 cilvēki. 1977. gada 1. janvārī ciemā darbojās sākumskola un astoņgadīgā skola, bibliotēka, kultūras nams, pirmās palīdzības nodaļa, bērnudārzs, veikals un pasts.
Linezers (slimnīca)
Slimnīca Linezers ir agrākais Rīgas Austrumu klīniskās universitātes slimnīcas (RAKUS) stacionārs Linezera ielā 6, Rīgā, kas bija specializējies hematoloģisko slimību ārstēšanā, nodrošinot pacientiem arī ķirurģijas un internās medicīnas pakalpojumus. 2016. gadā stacionāra "Linezers" hematoloģijas nodaļa tika pārcelta uz Latvijas Onkoloģijas centru, un "Linezera" slimnīcas telpas turpināja izmantot vienīgi nomnieki. Mūsdienās slimnīcas teritorija nodota Zemessardzes rīcībā, bet netālu Aizkraukles ielā esošā 16. trolejbusa pietura joprojām saucas "Linezers".
Vēsture
Slimnīca "Linezers" tika atklāta 1972. gadā kā privileģētās PSRS nomenklatūras "specslimnīca" Latvijas PSR Veselības aizsardzības ministrijas 4. pārvaldes pakļautībā, tās pārziņā atradās arī "specpoliklīnika" Skolas ielā 5 (tagad privātais medicīnas uzņēmums "ARS"), kā arī vairākas sanatorijas un atpūtas nami Jūrmalā.
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas 1992. gadā slimnīcu pārveidoja par Latvijas Medicīnas akadēmijas Linezera klīniku. 1994. gadā uz Linezeru tika pārcelts Valsts Hematoloģijas centrs. 1998. - 1999. gadā slimnīcu "Linezers" pārveidoja par valsts akciju sabiedrību. Tajā izveidoja cilmes šūnu transplantācijas nodaļu.
2005. gadā to apvienoja ar slimnīcu "Biķernieki" un Latvijas Onkoloģijas centru, bet 2007. gadā iekļāva Rīgas Austrumu klīniskās universitātes slimnīcas sastāvā kā šīs slimnīcas stacionāru.
Šobrīd šis īpašums nodots Aizsardzības ministrijai Rīgā izvietoto Zemessardzes vienību, kā arī citu AM padotības iestāžu vajadzībām.
ASV elektoru kolēģija
ASV elektoru kolēģija ir orgāns, kas ievēl ASV prezidentu un viceprezidentu.
ASV pilsoņi prezidentu un viceprezidentu neievēl tieši, viņi balso par elektoriem, kas parasti apsola balsot par konkrētiem kandidātiem. Katra štata elektoru skaits sakrīt ar štata pārstāvju skaitu ASV Kongresā, Kolumbijas apgabala elektoru skaits atbilst elektoru skaitam štatā ar vismazāko elektoru skaitu. Šāda sistēma izveidota, lai visiem štatiem būtu iespēja ietekmēt vēlēšanu iznākumu. Kopš 1964. gada elektoru skaits ir 538, bet katra štata elektoru skaits, tāpat kā pārstāvju skaits Kongresā, ir atkarīgs no iedzīvotāju skaita štatā un tiek pārskatīts reizi desmit gados. Kārtību, kādā ieceļ elektorus, katrs štats var noteikt atsevišķi, mūsdienās elektorus visos štatos ievēl. Elektoru kandidātus izvirza štatu valdībās esošās partijas vasarā pirms vēlēšanām, kas savukārt notiek gada, kurš dalās ar četri (piemēram, 2000, 2004, 2008) pirmajā otrdienā, kas iekrīt laika posmā no 2. līdz 8. novembrim. Mūsdienās elektoru kandidāti parasti pieder pie kādas no partijām, kuru locekļi kandidē uz prezidenta amatu un jau pirms vēlēšanām ir zināms, par ko katrs elektora kandidāts gatavojas balsot, ja tiks ievēlēts, tomēr elektori var izvēlēties, par ko balsot, un viņiem nav pienākums balsot par savas partijas kandidatūru.
Parasti elektoru vēlēšanās balso par partiju, nevis katru elektoru, un uzvarējusī partija iegūst visas štata balsis. Ievēlētie elektori decembrī četrdesmit vienu dienu pēc vēlēšanām tiekas sava štata administratīvajā centrā (tādējādi vēlēšanu kolēģija nekad nepulcējas pilnā skaitā), lai ievēlētu prezidentu un viceprezidentu, kurus ievēl atsevišķos balsojumos. Elektoru balsis skaita Senāts, kad balsis saskaitītas, Senāta prezidents, kas ir amatā esošais viceprezidents, rezultātu nolasa jaunievēlētā Kongresa kopsesijā. Kongress var apstrīdēt jebkura štata balsojumu, ja iebilst pa loceklim no abām apakšpalātām. Ja neviens kandidāts neiegūst vajadzīgo balsu pārsvaru, prezidentu ievēl Pārstāvju palāta, balsojot par trim augstāko rezultātu sasniegušajiem kandidātiem, šajā gadījumā balso štatu delegācijas, kurām katrai ir viena balss. Viceprezidentu šādā gadījumā savukārt ievēl Senāts. Pastāv iespēja, ka par prezidentu kļūst kandidāts, kas nav saņēmis tautas vairākuma atbalstu elektoru vēlēšanās, tomēr uzvarējis vēlēšanu kolēģijas balsojumā, nesenākais precedents bija 2000. gadā, kad prezidenta vēlēšanās uzvarēja Džordžs V. Bušs, kas bija saņēmis par 2% mazāk balsu nekā viņa sāncensis Els Gors.
Rogovski
Rogovski (arī Rogovskie, Ragauski, latgaliski: Rogovskī) ir ciems Viļakas novada Medņevas pagastā. Izvietojies pagasta dienvidos 5,5 km no pagasta centra Semenovas, 12,4 km no novada centra Viļakas un 258,8 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem, netālu no Lodumkas upes.
Bīro
Bīro (hu — 'tiesnesis') ir ungāru cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Tegu
Tegu (대구, 大邱, Daegu) ir pilsēta Dienvidkorejā. Tā ir ceturtā lielākā pilsēta valstī pēc Seulas, Pusanas un Inčhonas. Pilsēta atrodas valsts dienvidaustrumos, apmēram 80 km attālumā no piekrastes. Senajos laikos Tegu bija Sillas karalistes daļa.
Turcija 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Turcija piedalījās  2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas notika Riodežaneiro, Brazīlijā no 2016. gada 5. līdz 21. augustam. Šīs bija Turcijas 22. vasaras olimpiskās spēles, kopš tās debijas 1908. gada Londonas spēlēs.
Tegu
Pilsētā notiek 2011. gada Pasaules čempionāts vieglatlētikā, šī ir pirmā reize, kad Pasaules čempionāts notiek kontinentālajā Āzijā. Tāpat šis ir trešais lielais sporta pasākums Dienvidkorejā pēc 1988. gada Seulas Olimpiskajām spēlēm un 2002. gada Pasaules kausa finālturnīra futbolā. Tegu ir bāzēti beisbola, basketbola un futbola klubi.
Turcija 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Turcijas olimpisko komandu 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs veidoja 103 sportisti (55 vīrieši un 48 sievietes), kuri startēja 21 olimpiskajos sporta veidos. Šī bija otra lielākā Turcijas komanda, kas ir piedalījusies olimpiskajās spēlēs (lielākā bija 2012. gada Londonas spēlēs — 114 sportisti). Sieviešu basketbols bija vienīgais komandu sporta veids, kurā bija pārstāvēta Turcija. Pirmo reizi Turcija bija pārstāvēta un smaiļošanā un kanoe airēšanā un modernājā pieccīņā. Kā arī pēc vairāku gadu pārtraukuma bija pārstāvēta airēšanā (pēdējoreiz 1992. gadā), jāšanā (pēdējoreiz 1988. gadā), paukošanā (pēdējoreiz 1984. gadā) un tenisā (pēdējoreiz 1948. gadā). Visvairāk sportistu no Turcijas bija pārstāvēti vieglatlētikā — 31 sportists. Ceturtā daļa no sportistiem, kas bija Turcijas olimpiskajās spēlēs bija dzimuši ārpus Turcijas teritorijas, galvenokārt no Āfrikas un bijušajām Padomju Savienības republikām. Jaunākais Turcijas olimpiskās komandas pārstāvis bija mākslas vingrotājs Tutja Jilmazs (17 gadi), bet vecākais dalībnieks sporta šāvējs Jusufs Dikečs.
Uz šīm olimpiskajām spēlēm Turcijas olimpiskajā komandā bija visi iepriekšējo, 2012. gada Londonas spēļu, medaļnieki: tekvondo cīkstoņi Nura Tatara, kura arī šajās spēlēs izcīnīja olimpisko medaļu, un Servets Tazegils, kā arī cīņas sporta pārstāvis, vairākkārtējais Eiropas un pasaules čempions Riza Kajaalps, kurš arī šajās spēlēs izcīnīja olimpisko medaļu.
Riza Kajaalps šajās olimpiskajās spēlēs nesa valsts karogu atklāšanas ceremonijā, savukārt noslēguma ceremonijā valsts karogu nesa cīkstonis, olimpiskais čempions Taha Akgils.
Francijas Trešā republika
Francijas Trešā republika (fr) attiecas uz Francijas vēstures posmu starp 1870. un 1940. gadu. Republikāniskā valsts iekārta pakāpeniski nostiprinājās pēc Francijas Otrās impērijas sabrukuma Francijas-Prūsijas kara rezultātā, un pastāvēja līdz Francijas sakāvei Otrajā pasaules karā, kad izveidojās Višī Francija.
Izveidošana
Pēc impērijas gāšanas 1870. gada 4. septembrī, Parīzē izveidojas Nacionālās aizsardzības valdība, Parīzes militārā gubernatora, ģenerālā Trošū (Trochu) vadībā. Tās pirmais uzdevums bija aizstāvēties pret uzbrūkošajiem vāciešiem, kas 18. septembrī sasniedza Parīzi un sāka tās aplenkšanu. Pagaidu valdība jau zaudēto karu turpināt nevēlējās, taču mieru noslēgt nepieļāva iedzīvotāju un Nacionālās gvardes patriotiskais noskaņojums. 31. oktobrī nemiernieki uz neilgu laiku sagrāba pilsētas mēriju. Politiskā nestabilitāte, neveiksmīgi mēģinājumi atjaunot armiju un pārraut Parīzes aplenkumu ar vienlaicīgiem pamiera noslēgšanas mēģinājumiem turpinājās līdz 1871. gada janvāra beigām. Naktī uz 28. janvāri Žils Fars (Jules Favre) noslēdza pamieru, kas paredzēja Parīzes padošanos, kara gūstekņu apmaiņu, 200 miljonu franku kontribūcijas nomaksu, kā arī jaunas Nacionālās asamblejas ievēlēšanu, kas sanāktu Bordo un lemtu par miera noslēgšanu. Lai panāktu pamiera noslēgšanu, Bismarks piedraudēja tronī atjaunot Napoleonu III. Neilgi pirms pamiera noslēgšanas, 18. janvārī Versaļas pilī vācu valdnieki pasludināja Vācijas Impērijas izveidošanu.
Pamiera noteikumi paredzēja jaunas Nacionālās asamblejas vēlēšanas, kas būtu pilnvarota noslēgt galīgo miera līgumu. 1871. gada 8. februārī haotiskās vēlēšanās no aptuveni 750 vietām 400 ieguva dažādu novirzienu monarhisti, kamēr republikāņi ieguva ap 200 vietām. 1/3 deputātu bija aristokrātijas pārstāvji. 12. februārī jaunais parlaments sanāca uz sapulci Bordo un 17. februāri ievēlēja vēsturnieku un politiķi Adolfu Tjēru par Franču republikas izpildvaras vadītāju. Deputāti nevarēja atturēties no republikas pieminēšanas, taču izvairījās no valsts iekārtas definēšanas un prezidenta amata izveidošanas, paturot atklātu iespēju par monarhijas atjaunošanu.
1871. gada 26. februārī Tjērs ar Bismarku vienojās par miera noteikumiem. Francija zaudēja Elzasu un daļu Lotringas provinces (zemes, kas senāk bija Svētās Romas impērijas daļa), apņēmās 5 gadu laikā samaksāt 5 miljardu zelta franku lielu kontribūciju un atļaut vācu uzvaras parādi Parīzē. Pēc diskusijām, Asambleja ar 546 pret 107 nobalsoja par miera noteikumu pieņemšanu. Galīgo miera līgumu parakstīja 10. maijā, kas ļāva valdībai vācu atbrīvotos franču kareivjus vērst pret dumpīgo Parīzi.
Parīzes komūna, 1870
Vāciešu uzvaras parāde notika 1. martā. Parīzieši bija slēguši visus veikalus un logus, ēkas rotāja sēru noformējums. Pēc divām dienām vācu karaspēks atstāja pilsētu.
11. un 12. martā Nacionālā asambleja pieņēma četrus likumus, kas drīz izraisīja parīziešu sacelšanos. Parlaments izlēma pārtraukt maksāt Nacionālajai gvardei, atļaut lombardos ieķīlāto mantu pārdošanu, atsākt kara dēļ apturēto uzņēmēju kredītu atmaksu ar attiecīgo kavējuma procentu un parlamenta sapulces noturēt Versaļas pilī, nevis Parīzē. Likumi pasliktināja vienkāršo parīziešu stāvokli un pazemoja galvaspilsētu.
15. martā Nacionālās gvardes kareivji ievēlēja Centrālkomiteju, kurai turpmāk pakļāvās. Tajā pašā dienā Parīzē ieradās Tjērs, kurš vēlējās atbruņot Nacionālo gvardi un nodrošināt parlamenta varu galvaspilsētā.
18. marta agrā rītā tika paziņots, ka armija pārņems Nacionālās gvardes lielgabalus. Tas izraisīja Nacionālās gvardes pretošanos. Armija atteicās šaut uz demonstrantiem un varu Parīzē sāka pārņemt Nacionālās gvardes kareivji un iedzīvotāju grupas. Pēcpusdienā Tjērs aizbēga uz Versaļu un Parīzē izveidojās varas vakuums. Nacionālās gvardes Centrālkomiteja paziņoja, ka izsludinās Parīzes komūnas vēlēšanas. Centrālkomiteja atbrīvoja politieslodzītos un atjaunoja preses brīvību.
Mārtiņš Počs
Mārtiņš Počs (dzimis Tukumā) ir latviešu aktieris.
Francijas Trešā republika
Parīzes komūna, 1870
Parīzes pašvaldības vēlēšanas, kurās piedalījās 229 000 parīzieši, notika 26. martā, un visas 85 vietas ieņēma dažādu virzienu republikāņi. Turīgo iedzīvotāju lielākā daļa bija pametusi pilsētu un to kontrolēja darbaļaudis un Nacionālā gvarde. No 28. marta līdz 21. maijam Parīzē vara piederēja Parīzes komūnai. Strādājošie apvienojās kooperatīvos. Tika pasludināta valsts un baznīcas šķiršana. Sākās vispārīgās izglītības sistēmas veidošana, īpašu uzmanību pievēršot meiteņu izglītošanai. Gleznotāja Kurbē vadībā 16. maijā tika nogāzta Napoleona I kolonna Vandomas laukumā.
20. maijā Tjēra valdības karaspēks ieņēma stratēģiski svarīgo Isī fortu un sāka pilsētas rietumu daļas apšaudi, bet 21. maijā — ielauzās pilsētā, uzsākot ielu kaujas. Līdz 28. maijam valdības karaspēks iekaroja pilsētu, nošaujot barikāžu aizstāvjus, kā arī daudzus aizdomās turamos. Karaspēks šajās dienās nogalināja 10 000—20 000 parīziešu, daudzus no tiem Perlašēzas kapsētā. Artilērijas apšaudes rezultātā Parīzē izcēlās plaši ugunsgrēki, daudzas ēkas atkāpjoties aizdedzināja komunāri, nodega Tiljerī pils. No gandrīz 45 000 arestētajiem parīziešiem 4586 izsūtījā katorgā uz Jaunkaledoniju.
Republikas nostiprināšanās, 1871-1879
Parīzes komūnas apspiešana samazināja radikālo republikāņu ietekmi un nostiprināja monarhistu kontrolētās Nacionālās asamblejas varu valstī. Monarhisti dalījās trīs grupās — Leģitīmistos, kas atbalstīja Burbonus, Bonapartistos, un Orleānistos, kas atbalstīja Jūlija monarhijas principus. Nacionālā asambleja atcēla aizliegumu bijušo dinastiju galvām dzīvot Francijā, un valstī atgriezās Burbonu un Orleānu troņmantinieki. Burbonu troņmantinieks sagrāva savas izredzes, 1871. gada 5. jūlijā paziņojot, ka būs uzticīgs senajam Burbonu baltajam karogam, un nepieņems trikoloru, tādējādi noraidot konstitucionālās monarhijas principu un parlamenta varu. Arī republikānisms nebija miris. Aktīvākais republikas aizstāvis šajos mēnešos ir Leons Gambeta, kas bija organizējis pretošanos vācu armijām pirmajos mēnešos pēc Napoleona III gāšanas. Gambeta uzstāja, ka republika vairs nav sociālistu un dumpīgo strādnieku, bet vidusšķiras politisko interešu pārstāve.