cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Osetīni
Nosaukums
Osetīnu nosaukums cēlies no šīs tautas nosaukuma gruzīnu valodā "osi" ar gruzīnu oikonīmu "-eti", tā apzīmējot alānu un osetīnu apdzīvoto teritoriju. Šo nosaukumu "osetīni" (Oseti iedzīvotāji) pieņēma arī krievi un vēlāk arī citas tautas. Pašiem osetīniem vēsturiski nebija vienota savas tautas nosaukuma; tiem ir divas lielas etnogrāfiskas grupas: ironi un digoroni. Ironiem ir apakšgrupas: tuāli un kudari.
Dāvids Burļuks
Dāvids Burļuks (ru, dzimis, miris ) bija mūsdienu Ukrainā dzimis krievu/amerikāņu dzejnieks un gleznotājs. Viens no krievu futūrisma pamatlicējiem.
Dzīvesgājums
Mācījās Sumas pilsētas Aleksandra ģimnāzijā. Spēlējot ar brāli bērnībā negadījuma rezultātā zaudēja aci. Turpmākās dzīves laikā staigāja ar stikla protēzi, kas kļuva par viņa stila daļu.
Akcija (fizikāls lielums)
Akcija (S) ir skalārs fizikāls lielums, kas raksturo fizikālas sistēmas stāvokļa maiņu.
Dāvids Burļuks
Dzīvesgājums
No 1898. līdz 1910. gadam mācījās Kazaņas un Odesas mākslas skolās. Pirmais viņa darbs tika izdrukāts 1899. gadā. Studēja glezniecību pie profesora Vilija Ditca Minhenē un Antona Ažbe Parīzē.
1907—1908. gadā atgriezās Krievijā, kur sāka piedalīties mākslas izstādēs. No 1911. līdz 1914. gadam kopā ar Vladimiru Majakovski studēja Maskavas glezniecības, tēlniecības un arhitektūras skolā. Publicēja darbus futūristiskajos krājumos Садок Судей, "Pļauka sabiedrības gaumei" u.c.
Pirmajā pasaules karā netika iesaukts armijā, jo viņam nebija kreisās acs. Dzīvoja Maskavā, publicēja dzeju, darbojās laikrakstos un rakstīja gleznas.
Akcija (fizikāls lielums)
S ir akcija (J ⋅ s), E ir procesa enerģija (J), t ir laiks (s)
Dāvids Burļuks
Dzīvesgājums
1915. gada pavasarī nokļuva Ufas guberņā, kur atradās viņa sievas muiža. Dāvida māte Ludmila Mihņeviča tajā laikā dzīvoja 112 km attālumā no Ufas, Buzdjakas ciemā. Divu gadu laikā izveidoja ap 200 gleznu. 37 no tām tiek atzītas par ietekmīgāko un visspožāko 20. gadsimta sākuma krievu mākslas kolekcijas daļu, glabājas Mihaila Ņesterova vārdā nosauktajā baškīru valsts mākslas muzejā. Šī darbu kolekcija ir viena no viņa vispilnīgākajām un kvalitatīvākajām darbu kolekcijām Krievijā. Burļuks bieži apciemoja Ufas mākslas pulciņu, kur iepazinies ar mākslinieku Aleksandru Tjuļkinu.
No 1918. līdz 1920. gadam kopā ar Vasiliju Kamenski un Vladimiru Majakovski devās viesizrādēs pa Urāliem, Sibīriju un Tālajiem Austrumiem. 1919. gada jūnijā kopā ar ģimeni apmetās Vladivostokā.
1920. gadā emigrēja uz Japānu, kur divu gadu laikā pētīja austrumu kultūru un nodarbojās ar glezniecību. Šeit viņš izveidoja ap 300 gleznu. Pēc to pārdošanas viņam pietika naudas, lai 1922. gadā pārceltos uz ASV.
1949. gadā kopā ar sievu devās ceļojumā pa Francijas dienvidiem. 1962. gadā apceļoja Austrāliju un Itāliju, devās uz Prāgu, kur dzīvoja Dāvida māsa. Burļuka mākslas darbi tika izstādīti Brisbenā.
Miris 1967. gada 15. janvārī. Kremēts. Mūsdienās viņa pēcteči dzīvo ASV un Kanādā.
Lalbaghas forts
Lalbaghas forts (bn) ir 17. gadsimtā celts cietoksnis Bangladešas galvaspilsētas Dakas vecpilsētā, pilsētas ziemeļrietumu daļā.
Cietoksnis celts kā Mogulu impērijas Bengālijas provinces gubernatora rezidence. To cēla valdnieka Aurangzeba vecākais dēls Muhammads Azams Šahs (1653—1707). Cietoksnim ir taisnstūra forma, kura izmēri ir 1082 x 800 metri.
Mārciņa (mērvienība)
Mārciņa (simbols: lb, lbm, lbm vai ℔) ir masas mērvienība, kuru plaši izmanto valstīs ar oficiālo angļu valodu.
Saistība ar citām masas mērvienībām
Lai gan pastāv dažādi mārciņas definējumi, visplašāk izmanto, ka tā ir vienāda ar 0,45359237 kilogramiem jeb 453,59237 gramiem. Saistība ar citām anglofoniskajās valstīs lietotajām masas mērvienībām ir šāda: 1 kvarters = 28 mārciņas, 1 mārciņa = 16 unces = 7000 grani.
Latvijā līdz 19. gadsimta vidum mārciņa bija 16 unces, 32 lotes jeb 128 kventiņi. Latvijā izmantotā mārciņa bija 418,8 grami. Savukārt Krievijas impērijā 20. gadsimta sākumā lietotā mērvienība mārciņa bija vienāda ar 409,51241 gramiem vai 32 lotēm jeb 96 zolotņikiem,
Tartaks (Rundēnu pagasts)
Tartaks ir ciems Rundēnu pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 302 km attālumā no Rīgas.
Marvel Comics
Marvel Comics ir viens no lielākajiem un veiksmīgākajiem ASV uzņēmumiem, kas darbojas komiksu izdošanas un ar to saistītu mediju izdošanu. Tas tika dibināts 1939. gadā kā Timely Comics. Uzņēmums ir daļa no Marvel Entertainment, kas pieder The Walt Disney Company. Marvel Comics ir izveidojuši vairākus plaši pazīstamus tēlus, tai skaitā Halku, Zirnekļcilvēku, X-cilvēkus, Pārgalvi, Dzelzs vīru, Elektru Natčjosu, Kapteini Ameriku, Niku Furiju, Sudraba sērfotāju, Zaļo Goblinu, Gvenu Steisiju, Mēriju Džeinu Votsoni un citus. Uzņēmuma vadība atrodas Ņujorkā, ASV.
Jergs Haiders
Jergs Haiders (de,, dzimis , miris ) bija Austrijas politiķis, divus termiņus bija Karintijas federālās zemes vadītājs, ilgstoši bija Austrijas Brīvības partijas līderis, vēlāk partijas Savienība Austrijas nākotnei (Bündnis Zukunft Österreich) līderis, kas atšķēlās no Brīvības partijas. Jergs Haiders bija pretrunīgi vērtēta persona gan Austrijā, gan ārpus tās. Kopš 2000. gada atsevišķās valstīs tika ievērotas sankcijas pret viņu un viņa vadīto partiju. Haiders gāja bojā autoavārijā 2008. gadā.
Kurts Meiers
Kurts Meiers (de; dzimis, miris ) bija vācu virsnieks, SS brigadenfīrers.
Dzīvesgājums
Dzimis strādnieka ģimenē. Kopš 1929. gada - policists Mēklenburgā. 1930. gadā iestājās NSDAP, bet 1931. gada oktobrī - SS. Dienēja 1. SS tanku divīzijā "Leibstandarte-SS Adolf Hitler". Piedalījās Austrijas anšlusā un Čehoslovākijas aneksijā. Otrā pasaules kara laikā piedalījās kaujās Polijā, Francijā, Grieķijā un PSRS. Piedalījās kaujās pret Sabiedrotajiem Normandijā. 1944. gada 14. jūnijā iecelts par 12. SS tanku divīzija "Hitlerjugend" komandieri. 1944. gada 6. septembrī krita gūstā. 1945. gada decembrī kanādiešu tribunāls piesprieda Meieram nāvessodu par kanādiešu karagūstekņu slepkavībām kara laikā. Sods mainīts uz mūža ieslodzījumu. Sākumā Meiers to izcieta Kanādā, vēlāk Vācijā. 1954. gadā apžēlots.
Jānis Muncis
Jānis Muncis (1886—1955) bija latviešu scenogrāfs un teātra režisors. Pēc Ulmaņa apvērsuma veidoja grandiozus inscenējumus dažādos svētkos Rīgā, Koknesē, Jelgavā un Rēzeknē. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.
Dzīvesgājums
Dzimis 1886. gada 16. jūlijā Ternejas pagasta "Reņģēs" (tagad Vilpulkas pagastā) zemnieku ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas mākslas skolā, pēc kuras beigšanas strādāja Rīgā kā dekorators un scenogrāfs Interimteātrī. Pirmā pasaules kara laikā mācījās teātra mākslu pie Staņislavska Maskavas teātrī un Vsevoloda Meierholda Skatuves uzvedumu meistarības kursos (1917-1919). Kopā ar Eduardu Smiļģi piedalījās Dailes teātra mākslinieciskās programmas izstrādē (1920-1926), līdztekus studēja Latvijas Mākslas akadēmijas J. R. Tillberga Figurālās glezniecības meistardarbnīcā. 1925. gadā ieguva Grand Prix Parīzes Starptautiskajā Dekoratīvās mākslas un moderno industriju izstādē. 1926. gadā Jānis Muncis devās uz ASV, kur veidoja scenogrāfiju Pasadīnas teātrī pie Losandželosas un lasīja lekcijas skatuves mākslas studentiem, līdztekus studēja filozofiju un psiholoģiju Pasadīnas Rietumu koledžā (Occidental College). Publicēja vairākus zinātniskos darbus skatuves mākslas teorijā, piedalījās Ņujorkas Moderno Mākslu muzeja Teātra mākslas izstādēs (1926, 1933).
1934. gadā Jānis Muncis atgriezās dzimtenē un pēc Sabiedrisko lietu ministrijas aicinājuma veidoja brīvdabas inscenējumus „Atdzimšanas dziesma” Rīgas Esplanādē (1934), „Pļaujas svētki Koknesē” (1935), kompozīcija „Tev mūžam dzīvot, Latvija!” uz peldošas skatuves  Daugavā (1936), „Pļaujas svētki Rēzeknē” (1936), „Darba slava” (1937), „Pļaujas svētki Jelgavā” (1937), kurās piedalījās Nacionālā un Dailes teātra aktieri, Nacionālās operas balets, apvienotie kori, aizsargu un karavīru vienības. Piedalījās arī Vīnes Teātra mākslas izstādē (1936), Parīzes Starptautiskajā Mākslas un Tehnikas izstādē (1937).
Piemiņa
2012. gadā Eduarda Smiļģa Teātra muzejā bija izstāde „Pasaules elpā. Jānim Muncim-125”.
Mežaraupi
Mežaraupi ir ciems Jēkabpils novada Aknīstes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 8 km no pagasta centra Aknīstes un 159 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V779.
Bikstu muiža
Bikstu muiža (de) bija Zemgales muiža, kas atrodas mūsdienu Dobeles novada Bikstu pagastā. Muižas apbūve ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis. Atsevišķi arhitektūras pieminekļi ir arī muižas pils (1847. gads, valsts nozīmes, kā celtniecības gadi citos avotos minēti arī 1865.-1866. ), dzīvojamā māja (vecā kungu dzīvojamā māja celta 17. gadsimtā, vietējas nozīmes piemineklis), klēts (1836. gads, vietējas nozīmes), kalpu māja (19. gadsimta otrā puse, vietējas nozīmes) un parks (19. gadsimta otrā puse, vietējas nozīmes).
Vēsture
Sākotnēji muiža piederējusi baroniem fon der Rekēm, bet kopš 1708. tā bijusi fon Kniges un kopš 1795. gada fon der Ropu dzimtas īpašumā. Pēc Latvijas agrārreformas fon der Ropi muižu zaudēja un 1927. gadā pārcēlās uz turpat netālu esošo  Jaunomuižu, ''Vw. Neuhof'') tagad Jauno māju. Barons Alfonss fon der Rops (1809.-1883.) finansēja skolas būvi, uzturēšanu un skolotāja algošanu. Pēc agrārās reformas Bikstu muižu ieguva Līvenu ģimene, kurai 1922. gadā valsts piešķīra nomā bijušo muižas zemi un ēkas, 1927. gadā ģimene to varēja no valsts izpirkt. Bikstu muižas pili Līvenu ģimene nomāja. 1935. nomas līgums tika lauzts. 1938. gadā Līvenu ģimene pārvācās uz viņiem piederošo  un kapitāli izremontēto veco muižas pili ""Līviem". 1940. gadā jaunajā Bikstu muižas pilī padomju vara ierīkoja traktoristu skolu. Kopš 1942. gada 12. oktobra pilī atrodas skola, mūsdienās Bikstu pamatskola.
Šumperka
Šumperka (cz) ir pilsēta Čehijā, Olomoucas apgabala Šumperkas apriņķa centrs. Pilsētā atrodas vācu elektronikas kompānijas Epcos ražotne un vagonbūves uzņēmums PARS nova.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1281. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā, tās vāciskais nosaukums bija Mērišenberga (de). Kopš 16. gadsimta attīstījās kā tekstilrūpniecības centrs. No 1918. gada — Čehoslovākijas sastāvā. No 1938. līdz 1945. gadam kā Sudetu apgabala daļa atradās Vācijā. Pēc Otrā pasaules kara — atkal Čehoslovākijā. Pamatojoties uz Beneša dekrētiem, pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Cilvēki
Šumperka ir kanādiešu kalnu slēpotāja Jana Hudeca (Jan Hudec, 1981), futbolista Radoslava Kovāča (Radoslav Kováč, 1979) un austriešu tenora Leo Slezaka (Leo Slezak, 1873—1946) dzimtā pilsēta.
Veselības pratība
Veselības pratību parasti definē kā pakāpi, kādā persona spēj iegūt, apstrādāt un saprast pamatinformāciju par veselību un veselības pakalpojumiem, kas nepieciešama, lai atbildīgi pieņemtu ar veselību saistītus lēmumus. Veselības pratības jēdziens sākotnēji tika izmantots Amerikā un Kanādā, tagad to izmanto starptautiski ne tikai veselības aprūpes jomā, bet arī sabiedrības veselības kontekstā.
Personas veselībpratība — spēja meklēt, saprast un izmantot veselības informāciju — ir kritisks faktors, kas nosaka to, cik aktīvi indivīdi spēs iesaistīties savā veselības aprūpē. Līdz ar to, veselības pratība ir pakāpe, kura nosaka indivīdu spēju iegūt, apstrādāt un saprast veselības informāciju un pakalpojumus, lai veidotu lēmumus par veselību un tās stāvokli. Veselības pratība ir pilnībā atkarīga no indivīda pamatprasmēm, jeb lasīšanas, rakstīšanas, runāšanas un sapratnes, kas ir nepieciešamas, lai cilvēks varētu funkcionēt ikdienas sabiedrībā. Kad šīs maņas tiek pielietotas saistībā ar veselību, to sauc par veselības pratību. Lai gan cilvēka dzīves laikā uzkrātās pamatprasmes var ietekmēt veselībpratību, par svarīgāko ietekmējošo faktoru joprojām uzskatāma mutiskā komunikācija, jeb spēja runāt un klausīties, kas atvieglo apmaiņu, sapratni, izpratni un veselības informācijas interpretēšanu, lai pieņemtu pareizos lēmumus.
Veselības pratību ietekmējošie faktori
Ar veselību saistītie materiāli bieži ir rakstīti sarežģītā valodā, kā rezultātā to ir grūtāk ne tikai izprast, bet arī kritiski novērtēt, ņemot vērā visus sociālos faktorus, kas ietekmē veselību, tajā skaitā izpratni un kolektīvo rīcību. Šis ir viens no faktoriem, kāpēc daudziem cilvēkiem ir zems veselībpratības līmenis. Citi faktori ir sliktāka iespēja demonstrēt pareizu zāļu lietošanu, interpretēt etiķetes uz zāļu iepakojumiem vai veselības ziņojumus, kas attēloti televīzijā vai izvietoti uz ielas plakātu veidolā, tehnisku un medicīnisku terminoloģiju izmantošana publiskajā komunikācijā, statistika vai termini, kas izmantoti, lai izskaidrotu risku, padarot auditoriju apjukušu, paļaušanās uz nepiemērotu komunikācijas veidu (rakstiski ziņojumi personām ar ierobežotu lasīšanas prasmi), kā arī fokusēšanās uz izglītošanu un informēšanu, nekā uz rīkošanos un uzvedību. Visi iepriekš nosauktie faktori ir izskaidrojami ar to, ka labi izglītotam cilvēkam ir vieglāk komunicēt, izmantojot sarežģītāku leksikas slāni, ko daļa neizprot, bet pats rakstītājs pārzina. Tieši tāpēc veidojas problēmas, kad sabiedrības zemākais, jeb neizglītotākais vai vecuma ziņā jaunākais slānis nespēj pietiekami labi saprast un iedziļināties uzrakstītajā materiālā, kā rezultātā rodas pilnīga tā nesaprašana vai ignorēšana, kas rada problēmas, kamēr cilvēkiem, kuriem šāds leksikas slānis nav svešs, to uzskata par brīvi pārvaldāmu un saprotamu. Veselības pratība ietver matricu ar četrām veselības pratības dimensijām, kas tika piemērotas trim veselības jomām.
Veselības pratība Eiropā
Māstrihtas Universitātes vadītā Eiropas Veselības pratības projekta rezultātā, kas tika īstenots no 2009. līdz 2012. gadam, tika izveidota Eiropas Veselības pratības aptauja (VPA-ES). Aptaujā tika mērīta veselības pratība astoņās valstīs un tika konstatēts, ka Eiropā zema veselības pratība ir plaši izplatīta, bet dažādās valstīs situācija atšķiras. Tika noskaidrots, ka 70% respondentu pauž pozitīvu attieksmi pret akupunktūras terapijām un dziedniecību, kuras laikā slimnieku spēj izdziedināt ar plaukstu kustībām.
Veselības pratības uzlabošana
Lai veiksmīgi varētu attīstīt veselības pratību ir jāattīsta kognitīvās spējas. Veselības pratība ir cieši saistīta ar kognitīvajām spējām. Tā kā veselības pratība ir spēja piekļūt, saprast un lietot veselības aprūpes informāciju, tad būtiska nozīme veselības jomā ir kritiskajai domāšanai, kas palīdz novērtēt ar veselību saistīto informāciju. Cilvēkiem jāpilnveido gan savas kognitīvās spējas, pievēršot pastiprinātu uzmanību kritiskajai domāšanai, gan veselības pratībai, lai spētu orientēties lielajā informācijas klāstā, kādu mūsdienās sniedz mediji. Ziņas saistībā ar veselības uzlabošanu ir manāmas visu veidu medijos, tāpēc spējas atšķirt zinātniski pārbaudītu informāciju no pseidozinātniskas ir atkarīgas no katra cilvēka individuālā zināšanu līmeņa un domāšanas stila, kas sevī ietver spriešanas spējas, kritisko domāšanu.
Kalahari
Kalahari ir liela tuksnešaina savanna Dienvidāfrikā, aizņem lielāko daļu no Kalahari ieplakas. Tas klāj lielāko daļu no Botsvānas teritorijas, kā arī daļu no Namībijas un Dienvidāfrikas teritorijas. Raksturīgas smilšainas tuksnešu, pustuksnešu un savannas ainavas. Vidējais nokrišņu daudzums svārstās no 76 līdz 190 mm gadā. Visvairāk nokrišņu izkrīt laika periodā no novembra līdz aprīlim. Liela daļa no Kalahari ir aizsargāta teritorija — pastāv vairāki nacionālie parki un rezervāti, piemēram, Kalahari-Gemsbokas nacionālais parks un Etošapana rezervāts. Nosaukums cēlies no cvanu valodas Kgala — ‘lielās slāpes’ vai Kgalagadi — ‘vieta bez ūdens’.
Aleksandretas sandžaks
Aleksandretas sandžaks (tr, fr, ar Sanjaq al-Iskandarūna) Franču Sīrijas un Libānas mandātteritorijas sastāvā esošs autonoms apgabals, kura statusu noteica Francijas-Turcijas 1921. gada 20. oktobra līguma 7. paragrāfs, kas paredzēja īpašu statusu turku valodai un kulturālo autonomiju apgabalā dzīvojošajiem turkiem.
1923. gadā sandžaku pievienoja Alepo valstij un no 1925. gada tas bija Sīrijas valsts sastāvā. 1932. gada Sīrijas pārstāvju palātas vēlēšanās no sandžaka tika ievēlēti 4 turki, 3 alavīti, 2 kristieši, 2 sunnīti un 1 armēnis.
1937. gada novembrī sandžakam piešķīra lielāku autonomiju, par tā aizsardzību atbildēja Francija un Turcija. 1938. gada 5. jūlijā sandžakā iegāja Turcijas armija, no kuras bēga liela daļa apgabala arābu un armēņu iedzīvotāju, kas pirms turku okupācijas veidoja sandžaka iedzīvotāju lielāko daļu. No 1938. gada 6. jūlija līdz 2. septembra neatkarības pasludināšanai reģiona gubernators bija Abdurahmans Meleks. Turcijas militārā kontrolē notika nedemokrātiskas viltus vēlēšanas, kuru rezultātā 1938. gada 2. septembrī tika pasludināta neatkarīga Hatajas valsts, kas pēc vēl viena nedemokrātiska referenduma 1939. gadā kļuva par Turcijas Hatajas provinci.
1936. gada tautas skaitīšana
Atbilstoši 1936. gada tautas skaitīšanas rezultātiem sandžakā dzīvoja 220 000 cilvēku, no kuriem 39% turki, 28% alavīti, 11% armēņi, 10% sunnīti, 8% dažādu konfesiju kristieši, 4% čerkesu, ebreji, kurdu u.c.
1938. gada asambleja
Pēc turku armijas ienākšanas un daudzu iedzīvotāju bēgšanas, franču administrācija 1938. gada 22. jūlijā no sandžaka asamblejas 40 vietām 22 piešķīra turkiem, 9 alavītiem, 5 armēņiem, 2 sunnītiem un 2 kristiešiem. Lai palielinātu turku skaitu sandžakā, Turcijas valdība jau iepriekš bija aicinājusi visus sandžakā dzimušos Turcijas iedzīvotājus atgriezties tajā un reģistrēties.
Justīns Moceklis
Svētais Justīns (el, la}, arī Justīns Filozofs, Romas Justīns; dzimis ap 100. gadu, miris 165. gadā) bija 2. gadsimta Palestīnas izcelsmes kristiešu apoloģēts, filozofs un moceklis. Darbos pozitīvā gaismā apvienojis kristīgo atklāsmi ar grieķu filozofiju, licis pamatus vēstures teoloģijai.
Aleksandretas sandžaks
1938. gada asambleja
1938. gada 2. septembrī sandžaka asambleja pasludināja neatkarīgu Hatajas valsti kuras konstitūcija tik apieņemta 6. septembrī. Valsts nosaukumu bija izdomājis Turcijas prezidents Ataturks, un to vadīt ieradās divi Turcijas parlamenta deputāti.
Francija nepretojās Turcijas rīcībai, cerot, ka Eiropas kara gadījumā tā pievienosies antihitleriskajai koalīcijai. Sīrijas Republikas prezidents Hašims al-Atasi protestā atkāpās no amata, paziņojot, ka Francijai nav tiesību pieļaut šādu Sīrijas teritorijas sadalīšanu. Sīrija joprojām oficiāli nav atzinusi, ka ir atteikusies no savām tiesībām uz šo provinci.
Justīns Moceklis
Būdams pagāns un uzaudzis ebreju vidē, Justīns iepazinās ar stoiķu un Platona darbiem. 132. gadā, visticamāk Efesā, pievērsās kristietībai. Pēc 135. gada daudz ceļoja pa Romas impēriju, izplatīdams kristietību. Ievērojamu laiku pavadīja Romā. Pēc disputa ar kiniķi Krescentu apsūdzēts prefektam un sodīts ar nāvi.
Aleksandrs Samedovs
Aleksandrs Samedovs (ru; az dzimis ) ir bijušais Krievijas futbolists, pussargs.
Sasniegumi
Lokomotiv Moscow
Spartak Moscow
Andrejs Jablonskis
Andrejs Jablonskis (1880—1951) bija latviešu komunists (no 1920), Latvijas Republikas Ārlietu ministra biedrs Kirhenšteina valdībā (1940), Latvijas PSR Tautas komisāru padomes tieslietu tautas komisārs (1941—1946), Latvijas PSR tieslietu ministrs (1946—1951).
Dzīves gājums
Dzimis 1880. gada 26. jūlijā Durbē. Strādāja nelegālā tipogrāfijā Liepājā (1904–1906), iesaistījās Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas darbībā. 1905. gada revolūcijas laikā bijis viens no Kurzemes kaujinieku vadītājiem, 1906. gada beigās apcietināts. 1907. gada beigās atbrīvots no cietuma, 1908. gadā emigrēja uz Vāciju, 1912. gadā absolvēja Berlīnes zinātniskā sociālisma semināru. 1914. gada janvārī piedalījās Latvijas sociāldemokrātijas IV kongresā Briselē. 1914. gadā atgriezās dzimtenē, arestēts un atradās ieslodzījumā līdz 1916. gadam. Pēc Pirmā pasaules kara no 1917. līdz 1920. gadam dzīvoja Padomju Krievijā.
1920. gada vasarā kā Latvijas Komunistiskās partijas (LKP) biedrs ieradās Latvijā un darbojās kā strādnieku slimokasu organizētājs. Bija Rīgas grāmatrūpnieku slimo kases sekretārs (1920-1938) un Latvijas slimo kases savienības priekšsēdētājs (1924-1933). Bija viens no Latvijas Neatkarīgo sociālistu partijas dibinātājiem 1929. gadā. No 1939. gada LKP Centrālkomitejas loceklis, vēlāk sekretārs. 1940. gadā bijis laikraksta „Cīņa” redaktors, 9. aprīlī arestēts.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūnijā atbrīvots, kļuvis par t.s. Tautas Saeimas deputātu, Kirhenšteina valdības sēdes protokolā Nr. 85 minēts kā ārlietu ministra biedrs. 13. augustā iecelts par LPSR tieslietu tautas komisāru, pēc Otrā pasaules kara beigām Latvijas PSR tieslietu ministrs no (1946—1951), Latvijas PSR Augstākās padomes deputāts, no 1949. gada arī LKP Revīzijas komisijas loceklis.
Miris 1951. gada 28. martā.
Jevgeņija Burtasova
Jevgeņija Burtasova (ru; dzimusi Pavlova (Павлова) ) ir Krievijas biatloniste.
Karjera
No astoņu gadu vecuma trenējās distanču slēpošanā. Ar biatlonu sāka nodarboties 2011. gadā. Piedalījās 2012. gada Pasaules čempionātā jauniešiem, stafetē ieņēma 4. vietu. 2014. gada Pasaules junioru čempionātā Preskailā izcīnīja zelta medaļu sprintā un sudrabu stafetē. Piedalījās 2015. gada ziemas Universiādē, izcīnot trīs medaļas — uzvarēja iedzīšanā un jauktajā stafetē un ieņēma otro vietu sprintā.
Pasaules kausa sacensībās debitēja Pokļukā ar 31. vietu 15 km individuālajā distancē. Tajā pašā posmā jau savās otrajās sacensībās ieguva 8. vietu sprintā. PK posmā Oberhofā Krievijas komandas sastāvā uzvarēja stafetē. Piedalījās 2019. gada Eiropas čempionātā Raubičos, izcīnot zelta medaļu jauktajā stafetē. 2018.—2019. gada sezonā Starptautiskā Biatlona savienība atzina Pavlovu par labāko jauno biatlonisti. 2019.—2020. gada sezonā pārsvarā startēja IBU kausā. 2020. gada Eiropas čempionātā izcīnīja zelta medaļu supersprintā. Kopā ar Matveju Jeļisejevu 2020. gada decembrī uzvarēja World Team Challenge sacensībās. 2021. gada janvārī PK posmā Antholcā izcīnīja uzvaru stafetē.
Sīrijas valsts
Sīrijas valsts (fr, ar) autonoma valsts, kas pastāvēja no 1924. gada līdz 1930. gadam Franču Sīrijas un Libānas mandātteritorijas ietvaros. 1924. gada 1. decembrī tajā tika apvienotas franču pakļautībā esošās Sīrijas federāciju veidojošās Alepo valsts un Damaskas valsts.
1930. gada 14. maijā Sīrijā tika pasludināta jauna konstitūcija un Sīrijas valsts kļuva par Sīrijas Republiku.
Taulinova
Taulinova ir ciems Kalniešu pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 283 km attālumā no Rīgas.
Damaskas valsts
Damaskas valsts (fr; ar) bija autonoma valsts, kas pastāvēja no 1920. gada līdz 1924. gada beigām Franču Sīrijas un Libānas mandātteritorijas ietvaros.
Izveidošanu 1920. gada 3. septembrī pasludināja mandātteritorijas Augstais komisārs, ģenerālis Anrī Guro. tika iekļauta Sīrijas federācijā, bet tika iekļauta jaunveidotās Sīrijas valsts sastāvā.
1922. gadā valstī dzīvoja 595 000 iedzīvotāju, no kuriem 75,1% bija sunnīti un 11,3% dažādu konfesiju kristieši.
Keila (upe)
Keila (et) ir upe Igaunijas ziemeļos. Raplas un Harju apriņķī.
Iztece - Vīrika purvs pie Vana-Kaju ciema. Tek ziemeļrietumu virzienā. Lielākā pieteka - labā krasta Atla. Ietek Lohusū līcī (Somu līča daļa). Keilu pie Jegiso šķērso valsts autoceļš A4 (Tallina – Pērnava – Ikla), bet pie Keilas pilsētas - A8 (Tallina - Paldiski). Keilas krastos atrodas Kohila, Kurtna, Kīza, Keila, Karjakila un Keila-Joa. Pie Keila-Joas atrodas Keilas ūdenskritums.
Jaunie Čači
Jaunie Čači ir ciems Rēzeknes novada Griškānu pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā Rēzeknes pilsētas un novada centra pievārtē, pie autoceļiem P55 un V579, 6,7 km no pagasta centra Sprūževas un 250 km no Rīgas.
Ciems tika izveidots 2020. gadā, apvienojot lielāko daļu Čaču, Pocelujevkas un Vipingas apdzīvoto vietu teritorijas.
Beastie Boys
Beastie Boys bija amerikāņu hiphopa mūzikas grupa no Ņujorkas. Grupas dalībnieki laika gaitā mainījās, tomēr grupa bija visvairāk pazīstama triju mūziķu sastāvā: Mike D (balss un bungas), Ad-Rock (balss un ģitāra) un MCA (balss un basģitāra).
Beastie Boys tika izveidota 1979. gadā un sākotnēji spēlēja smago pankroku, pēc tam grupa pārgāja uz eksperimentālo hiphopu. 1985. gadā tā piedalījās turnejā ar Madonnu un gadu vēlāk izdeva debijas albumu Licensed to Ill. Albums bija ļoti veiksmīgs un tika pārdots vairāk nekā 9 miljonos eksemplāru. Kopumā Beastie Boys ir pārdevuši vairāk kā 40 miljonus albumu visā pasaulē, kļūstot par vienu no pārdotākajām un arī kritiķu atzītākajām hiphopa mūzikas grupām 1990. gados.
Vargass
Vargass (es) ir spāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Henrijs (personvārds)
Henrijs ir populārs vīriešu personvārds. Seno ģermāņu valodā nozīmējis "māju valdnieks", "dzimtenes valdnieks" (*Heine, Haim vai Haima — 'mājas', 'dzimtene', un *riks — 'valdnieks', 'pavēlnieks'). Popularitāti ieguvis no Anglijas karaļa Henrija VIII Tjudora vārda. Latviešu kalendārā Henrija vārdadiena ir 7. maijā.
Gerhards Dēnhofs (Pomerānijas vaivads)
Gerhards Dēnhofs (de, pl; ap 1598—1648) bija Polijas—Lietuvas kopvalsts valsts darbinieks un diplomāts no Dēnhofu dzimtas. Pomerānijas vaivads (wojewoda pomorski, 1643–1648).
Laikmetīgā deja
Laikmetīgā deja ir dejas tehnika, kas aizsākusies 1950. gados no modernās dejas. Laikmetīgajā dejā nav nekādu kustības ierobežojumu, vairāk brīvība ķermenī, dejā un dzīves uzskatos. Šajā deju stilā vairs nevienu stilu neatdala, visi stili tiek veiksmīgi apvienoti vietā, nepārtraukti meklējot jaunas kustības, eksperimentēt ar ķermeni un mūziku. Katra pasniedzēja horeogrāfija ir individuāla, kā arī katra dejotā ķermeniskā izpausme ir atšķirīga.
Vēsture
Laikmetīgās dejas pamatā ir klasiskais balets un modernās dejas. Mers Kanighems (Merce Cunningham) tiek uzskatīts par pirmo šī stila horeogrāfu. 1944. gadā savai dejai viņš pievienoja Džona Keidža mūziku, kurš konstatēja, ka Kanighema deja vairs nebalstās uz lineāriem elementiem, kā arī tā nebalstās uz kustībām ap kulmināciju. Mers izveidoja 1953. gadā izveidoja deju kompāniju un izveidoja tai vairāk kā 150 deju priekšnesumus no kuriem daudzus izpildīja starptautiski izpildīja baleta un modernās dejas grupas
Improvizācija
Caur improvizāciju dzimst jaunas lietas. Improvizācijas nozīme atmest jebkādus stereotipus par deju, nedomāt ne par ko, tikai ļaut savam ķermenim kustēties un ieklausīties mūzikā. Šeit tev nekas nav jāpierāda, galvenais esi tu pats. Nodarbībās tiek izmantoti dažādi uzdevumi, lai cilvēks pilnībā atbrīvotu ķermeni un prātu. Šis veids ir unikāls, jo atkārtot to nebūs iespējams.
Gerhards Dēnhofs (Pomerānijas vaivads)
Dzīvesgājums
Dzimis 1598 gada 15. janvārī Alūksnes pilī Tērbatas vaivada pulkveža Gerharda Dēnhofa un viņa sievas Margarētes, dzimušas Cveifelnas (von Zweifeln, mirusi 1622), ģimenē. Viņa vecākie brāļi bija Ernests Magnuss Dēnhofs (1581—1642) un Kaspers Dēnhofs (1588—1645). Viņa tēvs Poļu—zviedru karu sākumā vadīja Pārdaugavas Livonijas hercogistes aizsardzību pret Zviedrijas karaļa Gustava Ādolfa uzbrukumu. Pēc tēva nāves viņš bija prinča Vladislava galma pāžs, vēlāk nosūtīts uz Brandenburgas markgrāfistes galmu. Komandēja vācu algotņus Poļu—zviedru karā 1621. gadā, bija Toruņas cietokšņa komendants (1629).
Laikmetīgā deja
Kompozīcija
Kompozīcijā tiek izmantoti dažādi uzdevumi, kuros caur improvizāciju tiek radīta konkrēta deja, tas ir radošs process, kuru veic gan individuāli, gan grupās
Gerhards Dēnhofs (Pomerānijas vaivads)
Dzīvesgājums
Pēc kara beigām Dēnhofs 1635. gadā vadīja Polijas kara flotes izveidi, bija Dancigas kastelāns 1642. gadā, 1643. gadā viņu iecēla par Pomerānijas vaivadu un Karaļa Prūsijas mantzini. Cita starpā viņš bija arī Alūksnes (Adzeles), Vīlandes un Ludzas stārasts.
Laikmetīgā deja
Laikmetīgā deja Latvijā
Latvijā ir ļoti daudz pasākumi un laikmetīgo deju uzvedumi, kurus var iet un baudīt vai pats piedalīties. Ar katru brīdi laikmetīgā deja arvien vairāk ienāk Latvijas dejas dzīvē. https://web.archive.org/web/20180701084026/http://www.journal.dance.lv/category/laikmetiga-deja-latvija/
Gerhards Dēnhofs (Pomerānijas vaivads)
Dzīvesgājums
1645. gadā viņš Parīzē veda sarunas par Vladislava IV Vāsas laulībām ar Luisu Mariju Gonzagu.
Miris 1648. gada 23. decembrī Malborkā, apglabāts Elblongas kapos.
Taunaga
Taunaga ir ciems Dricānu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 246 km attālumā no Rīgas.
Sanja Mirza
Sanja Mirza (en, ur; dzimusi ) ir Indijas tenisiste, bijusī pasaules pirmā rakete dubultspēlēs. Sešu Grand Slam turnīru uzvarētāja (trīs sieviešu dubultspēlēs un trīs jauktajās dubultspēlēs); piecu Grand Slam turnīru fināliste (viens dubultspēlēs un četri jauktajās dubultspēlēs); divkārtēja WTA finālturnīra uzvarētāja (2014, 2015) dubultspēlēs; 44 WTA turnīru uzvarētāja (viena — vienspēlēs), četru vasaras olimpisko spēļu dalībniece (2008—2020).
1611. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1611. gada notikumi Latvijā''', kuras Kurzemes, Zemgales un Sēlijas vēsturiskās zemes atradās Kurzemes un Zemgales hercogistes sastāvā, bet Vidzemes un Latgales vēsturiskās zemes Pārdaugavas Livonijas hercogistes sastāvā. Kurzemes ziemeļdaļā atradās Piltenes apgabals, kurš nebija pakļauts Kurzemes hercogistei. Pēc pamiera noslēgšanas līdz 1617. gadam pierima poļu-zviedru karš starp Polijas-Lietuvas kopvalsts un Zviedrijas karalistes karaspēkiem.
Sorokine
Sorokine ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas austrumos Luhanskas apgabalā. Izvietojusies apgabala dienvidaustrumos, Sorokines rajona centrs (rajonā neietilpst). Sorokines pilsētas padomei pakļautas Molodohvardijskas un Suhodiļskas pilsētas, kā arī Jenheļsoves, Izvarines, Sorokines, pilsētciemati (kopā 77 km², 104 030 iedzīvotāju (2012) ).
Apdzīvotā vieta sāka veidoties 1914. gadā kā ciemats pie Sorokines akmeņogļu raktuvēm. 1938. gadā piešķirtas pilsētas tiesības un pārdēvēta par Krasnodonu (Краснодон). Otrā pasaules kara laikā pilsētā darbojās jauniešu pagrīdes organizācija «Jaunā gvarde» (Молода гвардія, "Moloda hvardija"). Mūsdienās ievērojams akmeņogļu ieguves un mašīnbūves centrs.
2016. gadā ukrainizācijas ietvaros atjaunots sākotnējais pilsētas nosaukums. Kopš 2014. gada pilsētu kontrolē pārņēmuši neatzītās Luhanskas tautas republikas spēki, kas turpina lietot nosaukumu Krasnodona.
Hītons
Hītons (en) ir angļu uzvārds. Cilvēki ar šādiem uzvārdiem:
Ūdenskrese
Ūdenskrese (Nasturtium officinale), arī avotkrese, avotu ķērsa, ir krustziežu dzimtas augu suga. Tas ir ūdensaugs, kura lapas cilvēki lieto uzturā, gan arī kā garšaugu. Ūdenskrešu lapas satur daudz C vitamīnu, kalciju un dzelzi. Kā ārstniecības augs tas uzlabo asins kvalitāti un labvēlīgi iespaido vielmaiņu.
Ventspils draudzes novads
Ventspils draudzes novads bija administratīva vienība Kurzemes un Zemgales hercogistē, pēc 1818. gada Kurzemes guberņas Ventspils pilskunga iecirknī, vēlāk Ventspils apriņķī.
Mūsdienās Ventspils draudzes novada teritorija iekļauta Ventspils novadā.
Muižas Ventspils draudzes novadā (1841)
Atsauce: {| table width=99%
Kroņa muižas
{| table width=99%
Till the World Ends
"Till the World Ends" ir amerikāņu dziedātājas Britnijas Spīrsas singls no viņas septītā studijas albuma Femme Fatale. Tas tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompāniju Jive Records kā septītā albuma otrais singls.
Kurzemei — saules ceļš
"Kurzemei — saules ceļš" ir konceptuāls Liepājas rokgrupas "Līvi" albums, kas sastāv no divām daļām. Pirmajā plates pusē ir "Līvu" tolaik jau aizsaulē aizgājušā vadītāja Ērika Ķiģeļa cikls "Kurzemei – Saules Ceļš" ar Olafa Gūtmaņa vārdiem, bet otrajā – grupas turpinātāju Ainara Virgas, Jāņa Groduma un Guntara Mucenieka sarakstīts dziesmu cikls, kas veltīts Jānim Rudzutakam.
Kosmētika
Kosmētika (no el (kosmetikós) — ‘izrotāšana’) ir dažādu ķermeņa daļu kopšanai domāti līdzekļi, tāpat ar šo terminu tiek apzīmēta mācība par ķermeņa kopšanu un ķermeņa daļu kopšanas paņēmieni. Ar terminu meikaps (en, make-up) tiek apzīmēti konkrēti sejas kopšanai paredzētie līdzekļi un paņēmieni. Tiek izšķirta dekoratīvā un ārstnieciskā kosmētika.
Kosmētikas līdzekļi parasti ir izgatavoti no ķīmiskajiem savienojumiem, kas var būt gan dabīga avota, gan sintētiski. Senākie zināmie kosmētikas lietošanas gadījumi atklājušies arheoloģisko izrakumu veikšanas laikā, kad tika veikti izrakumi ēģiptiešu faraonu kapenēs.
Bērzene (Ventas pieteka)
Bērzene (arī Bušantupe, Lodiņupe, Mālupe (augštecē), Māļupe) ir Ventas labā krasta pieteka Kuldīgas novadā.
Fransuāza Barē-Sinūsi
Fransuāza Barē-Sinūsi (fr,, dzimusi ) ir Francijas virusoloģe. 2008. gadā viņa kopā ar viņas mentoru Liku Montaņjē ieguva Nobela prēmiju fizoloģijā vai medicīnā par cilvēka imūndeficīta vīrusa (HIV) atklāšanu.
Kalita
Kalita var būt:
Kristians Leitners
1992. gada NBA draftā Leitneru ar kopējo 3. numuru izraudzījās Minesotas "Timberwolves". Kopumā NBA aizvadījis 13 sezonas sešu dažādu komandu sastāvā, tomēr viņa NBA karjera nesasniedza to līmeni, kāds tika cerēts, kad spēlētājs uzsāka profesionāļa gaitas.
Zinātnes vēsture
Zinātnes vēsture ir vēsturiskais aspekts par zinātni, kā tā attīstījusies laika gaitā. Tas ir arī studiju priekšmets.
Mer (programmatūras distributīvs)
Mer ir programmatūras distributīvs, kas veidota kā starpprogrammatūra uz Linux kodola veidotām mobilajām operētājsistēmām. Tas ir paredzēts galvenokārt mobilajām un multimediju ierīcēm. Mer ir MeeGo turpinājums, kas atzarojies 2011. gadā. Uz Mer pamata izveidota operētājsistēma Sailfish un Nemo.
Zinātnes vēsture
Zinātnes pirmsākumi ir meklējami turpat, kur radās pirmās civilizācijas — Senajā Divupē, Senajā Indijā, Senajā Ēģiptē, Persijā, Senajā Ķīnā un Maiju valstī. Vieni no pirmajiem, kas strauji attīstīja zinātni, bija šumeri mūsdienu Irākas teritorijā. Aptuveni 3500 gadus pirms mūsu ēras šumeri nonāca ciešā kontaktā ar Indas ielejas civilizāciju. Savstarpējā mijiedarbībā tika radīti daudzi izgudrojumi.
Zinātne mūsdienu izpratnē uzplauka klasiskā perioda laikā Senajā Grieķijā. Viduslaikos Eiropā bija novērojams zinātnes pagrimums. Tikai renesanses periodā zinātne atkal uzplauka, ko dēvē arī par zinātnisko revolūciju.
Mer (programmatūras distributīvs)
Mer veidots uz MeeGo pamata. Mer distributīvs nesatur Linux kodolu, bet gan bibliotēkas starp kodolu un lietotāja saskarnes slāni. Tam nav iekļauta lietotāja saskarne, var izmantot Qt vai Enlightenment Foundation Libraries programmatūras ietvaru.
Pēc tam, kad Nokia 2011. gadā atteicās no MeeGo platformas par labu Microsoft Windows Phone, Linux Foundation pārtrauca MeeGo projektu. Drīz pēc tam oktobrī iniciatīvas grupa paziņoja, ka turpinās attīstīt MeeGo iestrādes projektā Mer. Nosaukums veidots no MeeGo reconstructed.
2012. gada jūlijā jaunizveidots Somijas viedtālruņu ražotājs Jolla paziņoja, ka sācis izstrādāt jaunu operētājsistēmu Sailfish OS, kas bāzēta uz Mer.
Rūdolfa Blaumaņa iela
Rūdolfa Blaumaņa iela var būt:
Stohova
Stohova ir pilsēta Čehijā, Centrālčehijas apgabala Kladno apriņķī uz rietumiem no Kladno.
Leģenda vēsta, ka Stohova ir Bohēmijas svētā aizbildņa Svētā Vāclava dzimtā vieta. Vāclava māte Svētā Ludmila tam par godu esot iestādījusi ozolu. Vāclavam veltītais ozols (Svatováclavský dub) vēl aizvien atrodas pilsētā. Ozols gan tiek vērtēts kā 700 - 900 gadus vecs t.i. jaunāks nekā Svētā Ludmila, kas dzīvoja 10. gadsimta sākumā.
Rakstos pirmoreiz minēta 1316. gada. Ilgu laiku tā atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Strauji attīstījās 20. gadsimta otrajā pusē, kad pilsētā izbūvēja mājas apkārnes ogļu raktuvju strādniekiem. 1967. gadā Stahovai tika piešķirtas pilsētas tiesības. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Gitans Nausēda
Gitans Nausēda (lt; dzimis Klaipēdā) ir lietuviešu finansists un politiķis, pašreizējais Lietuvas prezidents.
Dzīvesgājums
Dzimis 1964. gadā Klaipēdā. Studēja Viļņas Universitātes (VU) Rūpniecības un Ekonomikas fakultātē (1982—1987) un Ekonomikas fakultātē (1987—1989). Pēc Lietuvas neatkarības atjaunošanas strādāja par Lietuvas Ekonomikas un privatizācijas institūta vecāko pētnieku (1992—1993) un Nacionālā cenu un konkurences dienesta Finanšu tirgus daļas vadītāju (1993—1994) un Lietuvas Bankas Komercbanku uzraudzības departamenta metodoloģijas un analīzes daļas vadītāja vietnieku (1994—1996).
No 1996. līdz 2000. gadam bija Lietuvas Bankas Monetārās politikas departamenta direktors un Lietuvas Bankas valdes loceklis (1998—2000). Vēlāk bija AS "Vilniaus bankas" valdes priekšsēdētāja padomnieks (2000—2008) un SEB bankas prezidenta padomnieks, finanšu analītiķis (2008—2018).
2019. gada maijā uzvarēja Lietuvas prezidenta vēlēšanās, amatā stājās 2019. gada 12. jūlijā.
2019. gada Lietuvas valsts prezidenta vēlēšanas
2018. gada 17. septembrī Gitans Nausēda oficiāli apstiprināja savu kandidatūru 2019. gada 12. maijā gaidāmajās Lietuvas valsts prezidenta vēlēšanās. Vēlēšanās viņš piedalījās kā neatkarīgs, partijām nepiederošs, kandidāts. 2019. gada 12. maijā notikušo Lietuvas valsts prezidenta vēlēšanu pirmajā kārtā Gitans Nausēda ieguva 30,94% balsu, kas ļāva viņam kvalificēties 2. kārtai. 2019. gada 26. maijā notikušo Lietuvas valsts prezidenta vēlēšanu otrajā kārtā Gitans Nausēda ievēlēts par Lietuvas prezidentu.
Fjodors Smolovs
Fjodors Smolovs (ru; dzimis ) ir Krievijas futbolists, uzbrucējs. Kopš 2018. gada spēlē Krievijas Premjerlīgas kluba Maskavas "Lokomotiv" sastāvā.
Sasniegumi
Lokomotiv Moscow
Individuālie sasniegumi
Šnore
Šnore var būt:
Teilāni
Teilāni ir ciems Sīļukalna pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 198 km attālumā no Rīgas.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Latvijas Armijas štāba bataljons
Vēsture
Latvijas brīvības cīņu laikā Dienvidlatvijas brigādes un Ziemeļlatvijas brigādes apvienošanas laikā 1919. gada 10. jūlijā nodibināja Latvijas Armijas virspavēlnieka posteni un Armijas virspavēlnieka štābu, pie kura izveidoja Komandantūras rotu, par tās dibināšanas dienu uzskata 1919. gada 10. decembri. Pēc kara beigām 1921. gadā to pārveidoja par Latvijas Republikas Apsardzības ministrijas Komandantūras komandu, kurai 1923. gada 15. martā uzdeva Rīgas pils un Saeimas nama apsargāšanu. 1923. gada 1. augustā Apsardzības ministrijas komandantūras komandu pārdēvēja par Galvenā štāba rotu, bet 1929. gada 23. septembrī par Armijas štāba rotu. 1935. gada 18. novembrī Armijas štāba rotas karavīri sāka goda sardzi pie jaunatklātā Brīvības pieminekļa. 1936. gada 1. aprīlī Armijas štāba rotu pārdēvēja par Armijas štāba bataljonu. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 21. jūlijā goda sardzi pie Brīvības pieminekļa pavēlēja pārtraukt, bet Armijas štāba bataljonu likvidēja pēc 24. teritoriālā korpusa izveides 26. oktobrī.
Pasta (ēdiens)
Pasta (it — ‘mīkla’) ir ēdiens, kas gatavots no miltiem, tas ir viens no itāļu virtuves pamatēdieniem. Pastai ir apmēram 310 dažādas ēdiena formas, ir dokumentēti vairāk nekā 1300 nosaukumi. Nosaukums vienam pastas ēdienam var atšķirties dažādos Itālijas reģionos. Piemēram, cavatelli pastas veids ir pazīstams ar 28 dažādiem nosaukumiem.
Gustavs Heinemanis
Gustavs Valters Heinemanis (de; dzimis, miris ) bija Vācijas baznīcas darbinieks un politiķis, Vācijas prezidents no 1969. līdz 1974. gadam, Vācijas kancleru Kurta Georga Kīzingera, Villija Branta un Helmuta Šmita laikā.
Nacistu valdīšanas laikā darbojās valdībai opozīcijā esošās Apliecinošās baznīcas (Bekennende Kirche) sastāvā. 1946. gadā britu varas iestādes iecēla Heinemani par Esenes mēru. No 1949. gada 20. septembra līdz 1950. gada 11. oktobrim, kad Heinemanis bija CDU sastāvā, - VFR iekšlietu ministrs. No 1966. gada 1. decembra līdz 1969. gada 26. martam - tieslietu ministrs. Tika ievēlēts par Vācijas prezidentu kā SPD kandidāts. Nepretendēja uz otru termiņu veselības stāvokļa dēļ.
Antiohijas Ignācijs
Ignācijs bija pirmais ievērojamais kristiešu autors, kurš nebija ebrejs vai no ebreju vides nācis. Pazīstams kā septiņu vēstuļu autors, kurus sarakstīja ieslodzījumā pa ceļam uz Romu, kur tika nodots zvēru saplosīšanai. Pirmais lietoja jēdzienu "katoļu baznīca".
64 Angelina
Asteroīdu atklāja vācu astronoms Ernsts Tempels,  Marseļas observatorijā. Tas bija pirmais viņa atklātais asteroīds (kopā 5). Asteroīda vārdu ieteica Marseļas observatorijas direktors Benžamēns Valcs (Benjamin Valz). Angelina bija barona Franca Ksavjē fon Caha (Franz Xaver von Zach) astronomiskās stacijas vārds, atradās Mime kalnā netālu no Marseļas. Fon Cahs šeit pētīja svērteņa novirzes, kuras izraisīja kalni.
Angelina pieder E tipa asteroīdiem, ir trešais lielākais šīs grupas objekts (pēc 44 Nisa un 55 Pandora). Zinātniekiem problēmas ir sagādājusi Angelinas izmēra noteikšana. Sākotnējie aprēķini tika veikti, pieņemot, ka objekta albedo ir zems. Noteiktais asteroīda izmērs iznāca ap 100 km liels, tika uzskatīts par lielāko E tipa asteroīdu. Patiesībā Angelinai ir netipiski augsts albedo priekš E tipa asteroīda. 2010. gadā tika veikti asteroīda novērojumi ar Aresibo radioteleskopu, noteiktie objekta izmēri bija 60 x 53 x 45 km.
Ārējās saites
Angelinas orbīta
Viesnīca "Transilvānija" 3: Mošķu brīvdienas
"Viesnīca "Transilvānija" 3: Mošķu brīvdienas" (en) ir 2018. gada ASV datoranimācijas filma, ko producējusi studija Sony Pictures Animation un izdevusi studija Sony Pictures Releasing. Oriģinālvalodā lomas ieskaņojuši Ādams Sendlers, Selīna Gomesa, Endijs Sembergs, Kevins Džeimss, Stīvs Bušemi, Deivids Speids, Mels Brukss, Džims Gaffigans, Gendijs Tartakovskis, Katrīna Hāna un Mollija Šenona.
Tāpat kā iepriekš, arī trešās daļas režisors ir Gendijs Tartakovskis, kurš pats ieskaņojis zaļo želejveidīgo mošķi Blobiju. Scenārija autors ir Tartakovskis un Maikls Makalers, kurš ir veidojis scenāriju arī citai veiksmīgai animācijas filmai — "Bēbis boss".
Andrejs
Andrejs ir grieķu cilmes vīriešu personvārds. No grieķu valodas šis vārds tulkojas kā vīrišķīgs un drosmīgs. Pēc Latvijas Republikas Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes datiem, Latvijā ir reģistrētas 22 807 personas ar šo vārdu. Latviešu kalendārā vārdadienu svin 30. novembrī.
Livonijas konstitūcijas
Livonijas Konstitūcijas (la) bija 1582. gadā Polijas-Lietuvas kopvalsts valdnieka Stefana Batorija parakstīts likums, kas regulēja Livonijas hercogistes pārvaldi. Pirms šī likuma pārvaldi regulēja 1561. gada Sigismunda Augusta privilēģija. Livonijas konstitūciju trīs grozījumus sauca par Livonijas ordinācijām (1589, 1598, 1609).
Saskaņā ar Livonijas konstitūciju ķēniņa vietvaldis Georgs Radvils kļuva par Livonijas administratoru. Livoniju sadalīja Cēsu, Pērnavas un Tartu prezidentūrās, kuras pārvaldīja prezidenti, kas pakļāvās administratoram. Katrā prezidentūrā izveidoja provinces konventu un apgabaltiesu. Livonijas hercogistes iekšējās lietas lēma Vidzemes landtāgs.
Konstitūciju ieviešana
1583. gadā izveidoja Cēsu bīskapiju, kurai G. Radvils lika pievienot arī Kurzemes bīskapiju, izraisot Polijas-Lietuvas karu ar Dāniju (Piltenes mantojuma karš). Rekatolizēšanas mēģinājumi izraisīja Kalendāra nemierus (1584—1589).
1583. un 1584.-1586. gada muižu revīzijas apspriešanai Georgs Radvils sasauca Livonijas seimeli (provincialis conventus), lai paziņotu, ka apstiprinās agrākos Rīgas arhibīskapijas un Livonijas ordeņa lēņus, bet ne tos plašos dāvinājumus, kurus Livonijas kara juku laikā piešķīris arhibīskaps Vilhelms Brandenburgs vai administrators Jānis Hodkevičs. 1586. gada 14. jūlijā Georgu Radvilu svinīgi iesvētīja par Romas katoļu baznīcas kardinālu. Pēc karaļa Stefana Batorija nāves 1586. gada 12. decembrī viņš pārtrauca pildīt savus Livonijas hercogistes administratora pienākumus.
Tomēr 1598. gadā tika pieņemta jauna Vidzemes provinces kārtība (Ordinatio Livoniae), kas ierobežoja provinces autonomiju un noteica, ka landtāgi (provinces konventi jeb seimiki) sasaucami Cēsīs pēc karaļa vajadzībām, lai ievēlētu četrus pārstāvjus (2 poļu un leišu, 2 vācbaltiešu) Polijas-Lietuvas kopvalsts seimā. Landtāga kompetencē palika atzinuma tiesības par priekšlikumiem, ko karaļa vārdā pasludināja viņa ieceltais hercogistes administrators (no 1598. gada Cēsu bīskaps), savukārt landtāgam bija tiesības iesniegt Polijas-Lietuvas seimam un karalim lūgumus un sūdzības. Pēc Vidzemes hercogistes sadalīšanas tās landtāga tiesības pārņēma Inflantijas seimiks un Piltenes apgabala teritorijā Piltenes landtāgs.
Pauls Heize
Pauls Johans Ludvigs fon Heize (, dzimis, miris ) bija vācu rakstnieks, kas 1910. gadā saņēma Nobela prēmiju literatūrā par ideālisma caurausto augsto meistarību.
Livonijas konstitūcijas
Konstitūciju ieviešana
1598. gadā Livonijas prezidiji tika pārdēvēti par vaivadijām, atbilstoši provinču nosaukumiem visā kopvalstī. Par pirmo Cēsu vaivadu iecēla Jirgenu fon Fārensbahu.
Maksims Kanuņņikovs
Maksims Kanuņņikovs (ru; dzimis ) ir Krievijas futbolists, uzbrucējs. Kopš 2018. gada spēlē PFC Krylia Sovetov Samara sastāvā.
Ahaja
Ahaja (grc) ir Grieķijas vēsturiskais apgabals, kas atrodas Peloponēsas pussalas ziemeļos. Austrumos Ahaja robežojās ar Korintiju, dienvidos ar Arkādiju un Elīdu, bet ziemeļos to apskalo Korintas un Patras līcis. Ahajas sauszemes robeža dienvidos gāja pa Erimantas kalnu grēdu, dienvidaustrumos pa Cillena grēdu, austrumos tā robežojās Sikionu, bet rietumu robežu veidoja Larisas upe. Ja neskaita līdzenumu Ahajas pašos rietumos pie Dimes, Ahaja kopumā atrodas kalnainā reģionā. Mūsdienās Ahaja ir iekļauta Peloponēsas perifērijā, Ahajas nomē ar galvaspilsētu Patru.
Nosaukums
Nosaukums "Ahaja" dažādos laikos ir lietots ar atšķirīgām nozīmēm. Homērs terminu "ahajieši" Iliādā lieto attiecībā uz visiem grieķiem, kas piedalījās Trojas karā, bet atsevišķu Ahajas reģionu vispār nepiemin. Reģions, kas vēlāk ir pazīstams kā Ahaja, tiek saukts par Egialu. Gan Hērodots, gan Pausanijs stāsta leģendu par to, ka ahajiešu cilti no savām zemēm Argolīdā padzina dorieši, kad tie iebruka Peloponēsā. Attiecīgi, ahajieši izspieda egialiešus (kas tagad pazīstami kā jonieši) no viņu zemēm. Jonieši atrada pagaidu patvērumu Atēnās, un Egiala kļuva pazīstama kā Ahaja. Domājams tāpēc reģions, kas klasiskajā Grieķijā pazīstams kā Ahaja, neatbilst Homēra Iliādā teiktajam.
Romiešu laikā Ahaja bija province, kas aizņēma Centrālās un Dienvidgrieķijas lielāko daļu. Tā ir Ahaja, kas ir minēta Jaunajā derībā (piemēram, Apustuļu darbi 18:12 un 19:21; Romiešiem 15:26 u.c.). Un tomēr, Pausanijs, kurš rakstīja 2. gadsimtā, savā darbā "Grieķijas apraksts" vienu grāmatu veltīja Ahajas reģionam, norādot, ka šis nosaukums, vismaz reģionālajā līmenī, vēl joprojām tiek izmantots klasiskās Grieķijas izpratnē. Viduslaikos krustnešu valstī vārds "Ahaja" tika izmantota Ahajas karalistes nozīmē (1205—1432), kas iekļāva sevī visu Peloponēsu, tādā veidā pietuvinot to šī vārda romiešu lietojumam. Mūsdienu Grieķijas Ahajas nome lielā mērā balstās uz klasiskās Grieķijas reģionu.
Aizvēsture
Dolmēni un kromlehi ir zināmi Ahajas reģionā no neolīta laika. Akmens cirvji un naži, izgatavoti no tādiem materiāliem, kā kvarcs vai obsidiāns, tika atrasti šī senā reģiona megalītiskajās kameru kapenēs. No pārējiem artefaktiem var minēt alabastra keramikas lauskas, kas tika atrastas izrakumos Antejā un ir datējamas ar 13. gadsimtu p.m.ē.
Arhaiskā un klasiskā Grieķija
Divpadsmit Ahajas pilsētas bija apvienotas senajā Ahajas līgā, kura pildīja svarīgas reliģiskās un kultūras funkcijas. Savā vēlākajā formā 3. gadsimtā p.m.ē. Ahajas līgai bija svarīga nozīme Grieķijas politikā.
Saskaņā ar Pausaniju, 688. gadā p.m.ē. Hiperenzijas pilsētu apdraudēja Sikionas karaspēks. Vietējie iedzīvotāji aizsargāja savu pilsētu, piestiprinot degošas lāpas savu āžu ragiem. Sikionieši atkāpās un hiperenzieši pārdēvēja savu pilsētu par Aigeiru (grc) par godu āžiem.