cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rīgas birža (mākslas muzejs)
Vēsture
1905. gadā daļa no šīm kolekcijām nokļuva Rīgas pilsētas mākslas muzejā, bet daļa 1920. gadā dibinātajā Valsts mākslas muzejā. Pēc Otrā pasaules kara ārzemju mākslas kolekcijas apvienoja Latvijas PSR Valsts Vakareiropas mākslas muzejā, vēlāk Latvijas PSR Valsts Aizrobežu mākslas muzejā, kas vairāk nekā deviņdesmit gadus atradās Rīgas pilī.
Ēka
Muzeja ēka celta no 1852. līdz 1855. gadam kā Rīgas Biržas nams pēc arhitekta Haralda Jūliusa Boses (1812—1894) projekta Venēcijas renesanses palaco stilā, simbolizējot bagātību un pārpilnību. Fasādē attēloja antīkos dievus: tirdzniecības simbolu Merkuriju, kuģniecības aizstāvi Tritonu, lopkopju dievību Pānu, pārpilnības dievieti Pomonu, Zemes māti — Terru ar liniem un zemkopju dievu Saturnu. Katru dievību fasādē atkārtoja trīskārt. Interjerā daudz lietots zeltījums, zaļais Skotijas granīts un mākslīgais marmors, īpaši grezna bija Venēcijas zāle. Ēkas celšanai tika nojauktas sešas dzīvojamās mājas. 1816. gadā dibinātā birža atradās ēkā līdz tās likvidācijai 1940. gadā.
Pēc kara ēku atdeva sīkiem kantoriem, bet vēlāk zinātniskam institūtam. 1976.-1979. gadā restaurācijas laikā izcēlās ugunsgrēks, kura laikā izdega ceturtais stāvs un cieta pārējais interjers. Jauna restaurācija notika 21. gadsimtā līdz 2011. gadam, pēc kā telpās izvietoja bijušā Ārzemju (Aizrobežu) mākslas muzeja ekspozīcijas.
Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.
Rekonstrukcija
2013. gadā rekonstruētais muzejs saņēma Eiropas Muzeju foruma īpašo balvu, ierindojoties astoņu pēdējo gadu laikā jaunatklāto Eiropas veiksmīgāko muzeju kategorijā.
Targa
Targa ir atvērta tipa virsbūves tips vieglajiem automobiļiem, divvietīgā rodstera paveids ar stingri nostiprinātu vējstiklu, drošības loku (roll bar) aiz sēdekļu rindas, noņemamu jumtu un aizmugurējo stiklu (mēdz būt arī bez stikla).
Mūsdienu mašīnbūvē targa ir jebkurš rodsters, kas ir aprīkots ar nenoņemamu metāla drošības loku salona aizmugurē un noņemamu vai aizbīdāmu jumta centrālo daļu.
Porsche 911 Targa savu nosaukumu ieguva 1966. gadā sakarā ar Porsche dalību sacīkstēs Targa Florio. Vēlāk termins "targa" jau tika izmantots plašāk, kaut arī šāds virsbūves tips jau bija sastopams piecus gadus ātrāk, kā modeļa Triumph TR4 papildu aprīkojums.
Virsbūves ziedu laiki bija 1970. gadi, kad ASV Transporta departaments mēģināja aizliegt parastos kabrioletus un rodsterus, jo tiem bija zema pasīvā drošība automobiļa apgāšanās rezultātā. Lai to novērstu, autoražotāji sāka aprīkot rodsterus un kabrioletus ar drošības loku, nodrošinot pasažieru aizsardzību automobiļa apgāšanās gadījumā. No 1980. gadiem pasažieru drošību uzlaboja arī ar pastiprinātu vējstikla rāmi.
Targas paveids ar jumta siju tiek saukts T-top vai T-roof. Sija pastiprina virsbūvi pret vērpi. Šajos gadījumos targas jumts sastāv no diviem noņemamiem paneļiem (piemēram Nissan 300ZX T-roof).
Maladzječnas rajons
Maladzječnas rajons ir Minskas apgabala rajons Baltkrievijā. Robežojas ar Minskas apgabala Viļejkas, Minskas un Valožinas rajoniem, kā arī Grodņas apgabala Smarhoņas rajonu.
Maladzječnas rajona Vjazinkas ciemā dzimis dzejnieks Janka Kupala (Янка Купала, 1882-1942), bet Mjasatas ciemā - poļu dzejnieks Tomašs Zans (Tomasz Zan, 1796-1855).
Karaliskā pils Varšavā
Karaliskā pils Varšavā (pl) bija Polijas monarhu oficiālā rezidence, mūsdienās — muzejs. Atrodas Pils laukumā.
Šī bija karaliskā rezidence no 16. gadsimta līdz pat Polijas dalīšanām. Pilī Četrgadu Seims izstrādāja 3. maija konstitūcijas projektu. Pēc Novembra sacelšanās 19. gadsimtā to izmantoja cars. No 1926. gada līdz Otrajam pasaules karam šī bija Polijas prezidenta Ignācija Moscicka rezidence. Pēc 1944. gada Varšavas sacelšanās pils tika pārbūvēta.
Arhitektūras un vēstures piemineklis, iekļauts Polijas nacionālajā muzeju reģistrā.
Sēme (Lūšupītes pieteka)
Sēme (augštecē arī Lagžu valks) ir Lūšupītes labā krasta pieteka Talsu novadā.
Izteka - pie Zvaguļu mājām. Tek rietumu-dienvidrietumu virzienā, sasniedzot Trīšautpuru, krasi pagriežas uz dienvidiem. Ietek Lūšupītē uz dienvidiem no Lūžniekpura. Sēme caurtek Stūriņezeru, to nešķērso valsts autoceļi. Dažkārt uzskata, ka nevis Sēme ir Lūšupītes pieteka, bet Lūšupīte ir Sēmes pieteka.
Ataliks
Ataliks (tr; sieviešu dzimtē Atalika) ir turku cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Rouza Bairna
Mērija Rouza Bairna (en, dzimusi ) ir Austrālijas aktrise.
Savu debiju piedzīvojusi filmā Dallas Doll (1994) un 1990. gados turpinājusi piedalīties Austrālijas filmās un televīzijas seriālos. Par lomu filmā The Goddess of 1967 (2000) saņēmusi labākās aktrises balvu Venēcijas kinofestivālā. Attēlojusi nelielu lomu filmā "Zvaigžņu kari: Klonu uzbrukums" (2002), kam sekoja lomas filmās "Troja" (2004), "28 nedēļas vēlāk" (2007) un "Pareģojums" (2009).
Par lomu televīzijas seriālā Damages (2007—2012) Bairnu nominēja divām Zelta globusa un Emmy balvām. Vēlāk piedalījusies vairākās komēdijās, tādās kā "Dabū viņu uz skatuves" (2010), "Līgavas māsas" (Bridesmaids, 2011), "Sliktie kaimiņi" (2014), "Spiegs" (2015) un "Ģimene uz līdzenas vietas" (Instant Family, 2018). Piedalījusies arī šausmu filmā "Astrāls" (Insidious, 2010) un tās turpinājumā "Astrāls. 2. nodaļa" (Insidious: Chapter 2, 2013), supervaroņu filmā "X-cilvēki: Pirmā klase" (2011) un turpinājumā "X-cilvēki: Apokalipse" (2016), ģimenes filmā "Trusītis Pēterītis" (2018) un turpinājumā "Trusītis Pēterītis 2: Mazais bēglis" (2021).
Lapmežciems
Lapmežciems ir ciems Tukuma novada Lapmežciema pagastā, pagasta centrs. Izvietojies starp Rīgas līci un Kaņiera ezeru pie autoceļa P128 28 km attālumā no novada centra Tukuma un 48 km no Rīgas. Ziemeļos pa Starpiņupīti robežojas ar Ragaciemu, dienvidos pa Siliņupi — ar Bigauņciemu, ar kuriem faktiski saplūdis. Lapmežciemā atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, tautas nams, bibliotēka, sporta komplekss, doktorāts, pasts, Lapmežciema muzejs.
Nosaukums
Lapmežciema (de), agrāk Lapmeža nosaukums esot cēlies no lieliem lapu kokiem, kas kādreiz te auguši.
Vēsture
Arheoloģiskajos izrakumos pie Siliņupes atklāti neolīta laikmeta zvejnieku un mednieku apmetni pie senās Litorīnas jūras lagūnas (Siliņupes akmens laikmeta apmetne), izrakumos atrastas seno trauku paliekas akmens, kā arī krama, kaula un dzintara iztrādājumi. Apmetne bija apdzīvota 3. un 2. gadu tūkstotī pirms mūsu ēras.
Viduslaikos stratēģiski svarīgais Kaņiera ezera (, no līvu valodas "zosu ezers") apvidus piederēja Livonijas ordeņa mestra teritorijai, un caur to gāja senais kara ceļš no Rīgas uz Tukuma pili. Pēc 1660. gada Olivas miera līguma hercogs Jēkabs vēlējās izveidot ar Rīgu konkurējošu eksporta ostu Slokā, kur tika izveidotas stikla fabrikas un vara ceplis. Viņš pavēlēja izbūvēt kanālu, kas savienotu Slokas ostu pie Lielupes ar Baltijas jūru pa tagadējo Vecslocenes upīti un Slokas ezeru līdz Lapmežciemam, tādējādi nodrošinot kuģu ceļu no Jelgavas līdz jūrai.
Lai pilnīgi novērstu šo tirdzniecību, Krievijas ķeizariene Katrīna II 1783. gada 10. maijā panāca Slokas apgabala pievienošanu Krievijas impērijas Rīgas guberņai. 19. gadsimta sākumā Vidzemes guberņas Slokas draudzes novada zvejniekciemi kļuva par iecienītu Rīgas mužnieku, tirgotāju un mākslinieku atpūtas vietu, no Rīgas bija diližansu satiksme. Pirmā pasaules kara laikā Lapmežciems ilgstoši atradās piefrontes zonā. 1920. gada zemes reformas gaitā Lapmeža kroga zemi 40 ha kopplatībā sadalīja 41 vienībā.
Pēc Otrā pasaules kara Lapmežciemā izveidoja zvejnieku kolhoza "Selga" ražotnes. 2000. gadā Lapmežciema centrā tika atklāts piemiņas akmens.
Jasīns Bunū
Jasīns Bunū (ar, dzimis ) ir Marokas futbolists, spēlē vārtsarga pozīcijā, Marokas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Bunū pārstāv Saūda Arābijas profesionālās līgas komandu Al Hilal.
Dzimis Monreālā, Kanādā, bet jau agrā vecumā pārcēlies uz Maroku. Savu karjeru sācis Marokas komandā Wydad, bet turpinājis Spānijas komandās Atletico Madrid, Real Zaragoza un Girona. 2019. gadā uz īres tiesībām pievienojies Sevilla, ar kuru viņš kā pamatvārtsargs uzvarēja UEFA Eiropas līgas turnīrā.
Marokas futbola izlases sastāvā debitējis 2013. gadā. Piedalījies trijos Āfrikas Nāciju kausos, 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs un 2018. gada FIFA Pasaules kausā, 2022. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Wydad Casablanca
Atlético Madrid
Sevilla
Garastītes
Garastītes, garastīšu ģints (Aegithalos) ir garastīšu dzimtas (Aegithalidae) dziedātājputnu ģints, kas apvieno 9 mūsdienās dzīvojošas putnu sugas. Tās visas izplatītas Eirāzijā un lielākā sugu dažādība sastopama Himalaju reģionā vai tā tuvumā. Latvijā sastopama viena garastīšu ģints suga — garastīte (Aegithalos caudatus).
Varvara Sauļina
Varvara Sauļina (ru; dzimusi kā Varvara Repina (ru) ) ir Krievijas FIDE meistare šahā (2005).
Garastītes
Izskats un īpašības
Garstīšu dzimtas putni ir visēdāji un barojas ar kukaiņiem un ar citiem bezmugurkaulniekiem, ar dažādām augu daļām, sēklām, ogām. Barību šie putni meklē kokos, parasti lapotņu daļā, retos gadījumos tie nolaižas arī uz zemes, vēl retāk kukaiņi tiek medīti gaisā lidojuma laikā. Ligzdām ir somas jeb maisveida forma, savīta no zirnekļu pavedieniem un ķērpjiem, no iekšpuses izklāta ar spalviņām. Ligzda tiek paslēpta koku lapotnes zaros un to parasti ir ļoti grūti ieraudzīt. Dējumā 6—10 baltas olas ar sarkanbrūniem raibumiņiem. Vairākām sugām perē tikai mātīte, inkubācijas perioda ilgums 13—14 dienas. Mazuļi no ligzdas izlido 16—17 dienu vecumā. Putnēni tiek baroti tikai ar kukaiņiem un zirnekļiem.
Varvara Sauļina
Biogrāfija
Divas reizes uzvarējusi Krievijas jauniešu šaha čempionātos: 2008. gadā meiteņu U16 vecuma grupā un 2010. gadā meiteņu U18 vecuma grupā. Vairākkārt pārstāvējusi Krieviju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielākos panākumus guvusi 2005. un 2006. gadā, kad divas reizes pēc kārtas uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U14 vecuma grupā. 2008. gadā bijusi otrā Eiropas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U16 vecuma grupā.
Garastītes
Sistemātikas izmaiņas
Nesenā pagātnē garastīšu ģintī bija 7 sugas, bet mūsdienās ir 9 sugas. Āzijā dzīvojošās melnaču zīlītes pasugas tika sadalītas 3 sugās: Himalaju pasugai tikai dots vārds rudpieres zīlīte (Aegithalos iouschistos), Ķīnā un Mjanmas ziemeļos dzīvojošajai pasugai — melnaču zīlīte (Aegithalos bonvaloti), bet Mjanmā dzīvojošai pasugai — Birmas zīlīte (Aegithalos sharpei).
Varvara Sauļina
Biogrāfija
2011. gadā uzvarējusi Maskavas šaha festivāla Moscow Open D turnīrā. Tajā pašā gadā Magņitogorskā sekmīgi piedalījusies Krievijas kausa izcīņā šahā sievietēm, kurā izcīnījusi otro vietu, tikai finālā piekāpjoties Anastasijai Bodnarukai. 2014. gadā Kazaņā uzvarējusi Krievijas šaha universiādes sieviešu turnīrā.
2014. gadā beigusi Krievijas Valsts sociālo universitāti (ru) un strādā par jaunatnes šaha treneri.
Sučava (upe)
Sučava (ro, uk) ir Siretas labā krasta pieteka Ukrainā un Rumānijā. Tās garums ir 160 kilometri. Lielākā upes daļa tek Rumānijas teritorijā, bet augštece atrodas Ukrainā. Iztece no Bukovinas Karpatiem. Tek austrumu-dienvidaustrumu virzienā. Pie Sučavas upes atrodas Sučavas pilsēta.
Ljorente
Ljorente (es, no personvārda Laurentijs (la)) ir spāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Gregs Berhalters
Gregs Metjū Berhalters (en; dzimis ) ir ASV futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis aizsarga pozīcijā. Kopš 2023. gada otro reizi ir ASV futbola izlases galvenais treneris.
Trenera karjera
Pirmā trenera pieredze tika gūta kā asistentam Losandželosas "Galaxy" paralēli spēlētāja karjerai. 2011. gada decembrī Berhalters kļuva par Zviedrijas kluba Hammarby IF galveno treneri. No 2013. līdz 2018. gadam vadīja MLS komandu Kolumbusas "Crew". 2018. gada decembrī tika apstiprināts par ASV futbola izlases galveno treneri. Aizveda komandu līdz čempionu titulam 2021. gada CONCACAF Zelta kausā. Berhaltera vadībā izlase kvalificējās 2022. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīram.
2023. gada 16. jūnijā U.S. Soccer paziņoja, ka Berhalters atgriezīsies ASV izlases galvenā trenera amatā līdz 2026. gada FIFA Pasaules kausa turnīram. Sporta direktors Mets Krokers minēja Berhaltera "vīziju, kā arī pieredzi un izaugsmes domāšanu laukumā un ārpus tā, lai virzītu komandu uz priekšu", ASV gatavojoties 2026. gada Pasaules kausa rīkošanai kopā ar Meksiku un Kanādu.
ASV izlase
Vecāki
Vecāki ir cilvēka pirmās pakāpes radinieki, kas veido viņa ģimenes pamatu (tēvs un māte). Vecāku vecākus sauc par vecvecākiem.
Parasti vecāki audzina bērnu jau kopš dzimšanas, rūpējas par viņa materiālo un garīgo labklājību, līdz tas sasniedz pilngadību, kas pieaugušajam dēlam vai meitai uzliek virkni ētisku un sabiedrisku saistību pret saviem vecākiem. Šīs saistības skaidru izteiksmi rod jau kristīgās ticības ceturtajā bauslī — Tev būs savu tēvu un māti godāt.
Vecāku lomai attiecībā uz bērnu ir sarežģīts un dziļš raksturs atkarībā no kultūras, reliģijas un tautas. Vecākiem kā audzinātājiem jāuzņemas arī atbildība par sava bērna uzvedību sabiedrībā. Tādējādi vecāku gādības un bērna audzināšanas ētiskās normas ir attiecināmas gan uz katra cilvēka, gan visas sabiedrības labsajūtu un uzvedību. Bērns, kas palicis bez vecākiem, ir bārenis.
Bioloģiskie vecāki ir personas, kuras piedalījušās bērna radīšanā ar savu ģenētisko materiālu: vīrietis ar spermu un sieviete ar olšūnu. Sieviete var kļūt par bērna vecāku arī ar surogasijas palīdzību. Audžuvecāki ir vecāki, kas audzina bērnu, bet nav tā bioloģiskie vecāki.
Ādams (nozīmju atdalīšana)
Ādams var būt:
Suats Ataliks
Suats Ataliks (tr; dzimis Stambulā) ir Turcijas starptautiskais lielmeistars šahā (1994), kas ir pārstāvējis arī Franciju (1984–1986) un Bosniju un Hercegovinu (2000–2004).
Biogrāfija
Divkārtējs Turcijas šaha čempionāta uzvarētājs (1987, 1988). Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis Budapeštā (1992), Aluštā (1999), Vidusjūras valstu šaha čempionātā (2006), Grieķijas turnīrā Negroponte Open (2010). 2001. gadā piedalījies Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā izstājies 1. kārtā.
Pārstāvējis Turcijas un Bosnijas un Hercegovinas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:
2005. gada novembrī apprecējies ar Krievijas šaha lielmeistari Jekaterinu Polovņikovu.
Deivs Franko
Piedalījies arī filmās "Baiļu nakts" (Fright Night, 2011), "Krāpšanas ilūzija" (2013) un tās turpinājumā "Krāpšanas ilūzija 2" (2016), "Sliktie kaimiņi" (2014), "Spēles gūstekņi" (2016), "Katastrofu mākslinieks" (2017) un Day Shift (2022). 2020. gadā iznāca Franko pirmā režisētā filma "Brīvdienu māja" (The Rental), kurā galveno lomu attēloja viņa sieva Elisone Brī.
Arkādijs
Flāvijs Arkādijs (el, Árkádios; dzimis, miris ) bija Austrumromas imperators (395—408). Viņš bija Teodosija I un viņa pirmās sievas Aelijas Flakkillas vecākais dēls un Rietumromas imperatora Honorija brālis. Arkādijs bija vājš valdnieks, viņa valdīšanas laikā valdīja virkne spēcīgu ministru un viņa sieva Aelija Eudoksija. <!--
Dzimšana un valdīšana līdz Eutropija krišanai (377—399)
Arkādijs dzimis 377. gadā Spānijā, Teodosija I un Aelijas Flakkillas vecākais dēls un Honorija brālis, kurš kļuva par Rietumromas imperatoru. 383. gada janvārī, 5 gadu vecumā, tēvs Arkādiju pasludināja par Augustu un impērijas austrumu puses līdzvaldnieku. Vēlāk viņa jaunākais brālis 393. gadā tika pasludināts par Augustu Rietumu pusē. Šajos pirmajos gados Arkādijs bija retorika Temīcija un mūka Arsēnija Zonaras aizbildnībā.
Pēc kļūšanas par imperatoriem atklājās, ka abi Teodosija dēli ir vāji, tāpēc viņus varēja ietekmēt ambiciozi padotie. Tēvs Arkādiju 394. gadā atstāja par reģentu Konstantinopolē, kad pats devās uz rietumiem, lai cīnītos ar Arbogastu un Eugēniju. Teodosija nāves laikā 395. gada janvārī, desmit gadus vecais Honorijs tika nodots augsta ranga armijas komandiera (Magister militum) Stiliko aizbildnībā, bet septiņpadsmit gadus vecais Arkādijs ātri nokļuva Austrumu Praetorijas prefekta Rufinusa ietekmē. Ambiciozaiss un bezprincipālais Rufinuss ātri mēģināja panākt, lai Arkādijs apprecētos ar viņa meitu un viņš kļūtu par Arkādija sievastēvu. Tomēr prombūtnes laikā Antiohijā, Arkādijam tika parādīta nelaiķa franku romas augsta ranka armijas komandiera Lūcija Bauto glezna, kurā tika attēlota viņa meita Aelija Eudoksija. Arkādiju ar Aeliju iepazīstināja einuhs Eutropijs (vecākais galma virsnieks; latiņu Praepositus sacri cubiculi), kur jaunais imperators ātri iemīlējās, un laulība tika ātri noorganizēta, ceremoniju veicot 395. gada 27. aprīlī. Pēc Zosimusa teiktā, Rufinusam līdz pēdējai minūtei bija iespaids, kad kāzu gājienam nevaidzēja doties uz Eudoksijas dzīvesvietu, bet ka tieši Arkādijam bija jāprec viņa meita. Pēc tēva nāves, Eudoksija tika audzināta ģenerāļa uzraudzībā, kurš bija Rufinusa sāncensis un sāka varas centru maiņu austrumu tiesā. Šī piespiešanās pēc varas austrumu tiesā no vienas personas uz otru būtu Arkādija valdīšanas atkārtotā iezīme.
Pirmā krīze, ar kuru saskārās jaunais ķeizars, bija vestgotu sacelšanās 395. gadā Alariha I pakļautībā, kurš centās izmantot divu nepieredzējušo Romas imperatoru pievienošanos varā. Kad Alarihs soļoja pret Konstantinopoli, izlaupot Maķedoniju un Trāķiju, austrumu tiesa nespēja tikt galā ar viņiem, jo ​​Teodosijs bija paņēmis lielāko daļu austrumu pulku kopā ar viņu uz Itāliju, un tagad tie atradās Stiliko ​​rokās. Iespējams, ka, sajūtot iespēju nostiprināt savus spēkus arī impērijas austrumu pusē, Stiliko ​​paziņoja, ka Teodosijs viņu ir padarījis par aizbildni pār abiem viņa dēliem. Paziņojot, ka viņš dodas uz darījumiem ar Alarihu, viņš devās uz austrumiem, sasniedzot Tesāliju, vadot gan savus spēkus, gan gotiskos algotņus, kurus Teodosijs bija aizvedis uz rietumiem pilsoņu karā ar Eugēniju. Arkādiju un Rufinu vairāk uztrauca Stiliko draudi, nevis draudi no Alariha puses. Arkādijs pavēlēja Stiliko vairs neturpināt, bet tā vietā sūtīt atpakaļ austrumu pulkus. Stiliko padevās, atgriežoties Salonā, bet Gaina pakļautībā esošie gotiskie algotņi devās tālāk uz Konstantinopoli. Kad Arkādijs un Rufinuss 395. gada 27. novembrī sveica Gainu ar savu armiju Campus Martius pilsētā ārpus Konstantinopoles, goti negaidot noslepkavoja Rufinusu parādes laukumā, pēc Stiliko pavēles un, iespējams, ar Eutropija atbalstu. Ar Rufinusa nāvi, Eutropijs un Arkādija sieva Eudoksija, uzņēmās ķeizara padomnieka un / vai aizbildņa funkcijas.
Eutropija ietekme ilga četrus gadus, šajā laikā viņš centās marginalizēt militāros spēkus un birokrātijas ietvaros reklamēt civilos birojus. Viņš nogādāja tiesā divus ievērojamus militāros virsniekus Timāsiju un Abundantiju. Viņš arī lika Arkādijam ieviest divus administratīvus jauninājumus: Cursus publicus (ģenerāldirektora amats) vadību un militārā aprīkojuma ražošanā atbildīgo biroju no Pretorijas prefektiem pārcēla uz Magister officiorum (biroju kapteinis). Otrkārt, lomai, ko ieņēma Eutropijs, Praepositus sacri cubiculi (galvenais galma pārvaldnieks) tika piešķirts Illustris (augstākais rangs Senātā) rangs, un līdz ar to tas bija vienāds ar praetoriešu prefektiem. 397. gada rudenī viņš Arkādija vārdā izdeva likumu, kas bija vērsts uz Romas karaspēku kurā jebkādā sazvērestībā iesaistīti karavīri, vai barbaru pulki pret personām, kuras ieņem Illustris pakāpi, tika uzskatītas par draudu, sazvērniekiem piespriežot nāvessodu un viņu pēcnācējiem liegt pilsonību.
Slovāku Nacionālā bibliotēka
Slovāku Nacionālā bibliotēka vai Slovākijas Nacionālā bibliotēka (sk) ir moderna zinātniska, kultūras, informācijas un izglītības bibliotēka Slovākijā, kas vāc, glabā un aizsargā vietējās un ārvalstu grāmatas un citus rakstiskus zināšanu avotus par Slovākiju.
Bibliotēkas fondā ir 4,9 miljoni grāmatu un 1,7 miljoni arhīvu dokumentu, kā arī tūkstošiem muzeja eksponātu. Bibliotēkā ir vairāki muzeji: Slovākijas literatūrai veltīts Literārais muzejs, kas iesaistīts Nacionālās kapsētas (ievērojamu slovāku kapu galerijas) prezentācijā; Puškina literārais muzejs Brodzjanā; Apponjas vēsturiskā bibliotēka.
Tā koordinē bibliotēku attīstības sistēmu Slovākijā, piedalās bibliotēku pakalpojumu modernizācijā, sadarbojas ar Slovākijas un ārvalstu institūcijām, īstenojot dažādus zinātniskos projektus. Kopš 2010. gada bibliotēka piedalās Eiropas Reģionālās attīstības fonda līdzfinansētajā Digital Library and Digital Archive (DIKDA) digitalizācijas projektā, publiskojot digitalizētus darbus no savām kolekcijām.
Evenku valoda
Evenku valoda, agrāk tungusu valoda, ir tungusu-mandžūru saimes valoda.
Slovāku Nacionālā bibliotēka
Bibliotēku dibinājusi Slovākijas Kultūras ministrija ar uzdevumu nodrošināt pilsoņu brīvu piekļuvi plašsaziņas līdzekļu izplatītajai informācijai, radīt un aizsargāt bibliotēku, arhīvu un muzeju fondus, lai apmierinātu cilvēku kultūras, informācijas, zinātnes un izglītības vajadzības.
Evenku valoda
Izplatība
Evenku valoda ir viena no Krievijas Federācijas mazskaitlīgajām Ziemeļu tautu valodām, kuras pratēji apdzīvo Sibīrijas taigu un mežatundru joslā no Obas lidz Ohotskas jūrai mūsdienu Krievijas teritorijā, kā arī Mandžūrijas ziemeļrietumus un Mongoliju.
Rakstība
Pirmā evenku valodas rakstība izveidota 1931. gadā uz latīņu alfabēta pamata. 1937. gadā pārcelta uz kirilicu. Mūsdienu evenku valodas alfabēts:
Slovāku Nacionālā bibliotēka
Bibliotēkas sniegtie pakalpojumi
Slovākijas Nacionālā bibliotēka piedāvā šādus informācijas pakalpojumus:
Lasītāji
Bibliotēka ir pieejama visiem Slovākijas pilsoņiem, kuri ir vismaz 15 gadus veci; ārvalstu pilsoņi var saņemt lasītāja karti, izmantojot personu apliecinošu dokumentu, pasi vai studenta karti. Lasītāja karte ir derīga vienu gadu.
Ādams (ciems)
Ādams ir ciems Smiltenes novada Trapenes pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 6 km no pagasta centra Trapenes, 52,5 km no novada centra Smiltenes un 174 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas autoceļu P44 un V376 krustojumā, starp Melnupi un Garo ezeru.
Maikls Epteds
Epteds tika ievēlēts par Amerikas režisoru ģildes prezidentu, šo amatu viņš ieņēma līdz 2009. gadam.
Epteds režisējis filmu Amazing Grace, kuras pirmizrāde noslēdza 2006. gada Toronto Starptautisko kinofestivālu. 2008. gadā apbalvots ar Svētā Miķeļa un Svētā Jura ordeni.
Epteda pēdējā filma, trilleris "Slepenā aģente", iznāca 2017. gadā.
Tukums (Nīkrāces pagasts)
Tukums (agrāk arī Tukuma muiža, Tukumi) ir ciems Kuldīgas novada Nīkrāces pagastā. Izvietojies pagasta dienvidaustrumos pie Kūlupes ietekas Lētīžā 16 km no pagasta centra Dzeldas, 52 km no novada centra Kuldīgas un 163 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Tukuma muižas (Tuckumshof) centra un Tukuma dzirnavām. Ziemeļos no ciema atrodas Tukuma kapsēta.
Barka (kuģis)
Barka ir buru kuģis, kuram ir vismaz trīs masti (fokmasts, grotmasts, bezanmasts), pie kam priekšējiem mastiem taisnas buras, pēdējam — slīpas. Bija ļoti izplatīts kravas burinieku paveids 19. gadsimta otrajā pusē.
Vrūtki
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1255. gadā. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā, pilsētas ungāriskais nosaukums ir Rutka. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā.
Cilvēki
Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (96,01 %). Pēc reliģiskās piederības - katoļi (50,34 %), nereliģiozi (24,86 %), luterāņi (19,01 %).
Rači
Rači ir ciems Viļakas novada Medņevas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļos 3,5 km no pagasta centra Semenovas, 3,3 km no novada centra Viļakas un 249,7 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa P45 (Viļaka—Kārsava), Koras upes krastā. Račos atrodas vietējas nozīmes arheoloģijas piemineklis — Raču Raganu kalns - kulta vieta.
Garastīšu dzimta
Garastīšu dzimta (Aegithalidae) ir viena no dziedātājputnu (Passeri) dzimtām, kas pieder zvirbuļveidīgo kārtai (Passeriformes). Tajā apvienotas 13 mūsdienās dzīvojošas putnu sugas, kas iedalītas 4 ģintīs. Gandrīz visas sugas izplatītas Eirāzijā, izņemot krūmu zīlīti (Psaltriparus minimus), kura mājo Ziemeļamerikā. Latvijā sastopama viena garastīšu dzimtas suga — garastīte (Aegithalos caudatus).
Izplatība
Visas garastīšu dzimtas sugas ir meža putni, parasti uzturas mežmalās un pameža krūmājos, visbiežāk jauktu koku mežos. Lielākā daļa sugu dzīvo Himalaju kalnu reģionā vai tā tuvumā. Visplašākais izplatības areāls ir garastītei, kura sastopama visā Eirāzijā, sākot ar Britu salām un beidzot ar Japānu.
Divām sugām toties ir ļoti ierobežota, neliela izplatība: brūnaču zīlītei (Aegithalos bonvaloti), kas sastopama tikai Mjanmas kalnos un mazajai garastītei (Psaltria exilis), kura mājo Javas kalnos.
Garastītes dzimtas sugas kopumā nav gājputni, lai gan Eirāzijas garastīte nereti veic diezgan masveidīgas rudens migrācijas, kas īpaši raksturīgas ziemeļu un austrumu populācijām. Kalnos mītošās sugas ziemā veic pārlidojumus lejup uz ielejām. Krūmu zīlīte sastopama Ziemeļamerikas rietumos, sākot ar Vankūveras apkārtni ziemeļos un beidzot ar Meksikas dienvidiem un Gvatemalu.
Ieradumi
Ārpus vairošanās sezonas garastīšu dzimtas putni veido barus, kuros ir 4—50 īpatņi. Bars izveidojas uzreiz, tiklīdz ir beigusies vairošanās sezona un izjūk pirms nākamās vairošanās sezonas. Tas savstarpēji visu laiku sazinās, izmantojot čirkstināšanu, šo putnu dziesmas ir samērā klusas. Reizēm baros apvienojas dažādu sugu putniņi, piemēram, garastītes apvienojas ar zīlītēm vai ķauķiem.
Ligzdošana
Šīs dzimtas putni veido monogāmus pārus, reizēm pārim jauno paaudzi palīdz audzināt palīgi, kas ir pāra iepriekšējā gada pēcnācēji. Šis novērojums ir fiksēts 4 dzimtas sugām. Ligzdai ir somas jeb maisveida forma, tā savīta no zirnekļu pavedieniem un ķērpjiem, no iekšpuses izklāta ar spalviņām. Ligzda tiek paslēpta koku lapotnes zaros un to parasti ir ļoti grūti ieraudzīt. Dējumā parasti ir 6—10 baltas olas ar sarkanbrūniem raibumiņiem. Vairākām sugām perē tikai mātīte, inkubācijas perioda ilgums 13—14 dienas. Mazuļi no ligzdas izlido 16—17 dienu vecumā. Putnēni tiek baroti tikai ar kukaiņiem un zirnekļiem.
Sistemātika
Garastīšu dzimta (Aegithalidae)
Juris Frinbergs
Juris Frinbergs (dzimis Rīgā) ir latviešu aktieris.
Tēvs operdziedātājs un aktieris Artūrs Frinbergs, māte operdziedātāja Regīna Frinberga. Mācījies Rīgas 3. vidusskolā un Tautas kinoaktieru studijā. 1982. gadā absolvējis Dailes teātra 7. studiju, tai pašā laikā iegūstot bakalaura grādu Jāzepa Vītola Latvijas Valsts konservatorijas Teātra fakultātes specialitātē „Profesionālā teātra un kino aktieris". Dailes teātra aktieris kopš 1982. gada, lai gan teātra izrādēs piedalās jau kopš 1979. gada.
FIlmējies seriālos "UgunsGrēks", "Cerību iela 21" un "Viņas melo labāk".
Nismo
Nismo ir Nissan tūninga un motosporta nodaļa. Veidota 1984. gadā kā divu motosporta departamentu apvienojums, Nismo ir piedalījušies JSPC, JTCC, 24 stundu Le Mans un 24 stundu Daytona. Šobrīd viņi piedalās Super GT, Blancpain GT Sērijās un WeatherTech Sporta Mašīnu Čempionātā.
Aiste Diržūte
Aiste Diržūte (lt; dzimusi 1991. gada 18. oktobrī Vilkavišķos, Lietuvā) ir lietuviešu aktrise.
Studējusi Lietuvas Mūzikas un teātra akadēmijā. Par Austes lomu 2015. gada filmā „Sangailes vasara” viņa Viļņas Starptautiskajā filmu festivālā saņēma balvu kā labākā aktrise, bet Berlīnes Starptautiskajā filmu festivālā — „Uzlecošās zvaigznes balvu” (Shooting Stars Award). 2018. gada spēlfilmā „Nameja Gredzens” Aiste atveidoja Nameja līgavu Laugu.
Fernando Ljorente
Fernando Ljorente Toress ( [], dzimis ) ir Spānijas futbolists un Spānijas izlases dalībnieks. Pašlaik (2021) pārstāv Itālijas Serie A klubu Udinese.
2009. un 2012. gadā, spēlējot Athletic Bilbao rindās, ieguva Spānijas Karaļa kausu. 2012. gadā piedalījās UEFA Eiropas līgas finālā, bet kausu neizcīnīja.
Sasniegumi
Juventus
Sevilla
Napoli
Spānija
Trumse (filke)
Trumse (no,, se, fi) ir viena no 18 Norvēģijas filkēm. Filke robežojas ar Finnmarku un Nūrlanni, kā arī ar Somiju un Zviedriju. Trumses administratīvais centrs ir Trumse. Filkē ir vēl 2 pilsētas: Hašta un Finnsnēse. Līdz 1999. gadam pilsētas statuss bija arī Sētermūenei. 2014. gadā Trumsē dzīvoja 162 tūkstoši cilvēku. Liela daļa no iedzīvotājiem ir sāmi un somi.
Likvidēta 2020. gada 1. janvārī, kad reģionālās reformas gaitā tika apvienota ar Finnmarkas filki, izveidojot Trumses un Finnmarkas filki.
Planēta klaidonis
Planēta klaidonis saukta arī par starpzvaigžņu planētu, bāreņu planētu vai kvaziplanētu ir planetāras masas objekts, kas ir izmests no savas sistēmas, un kam vairāk nav gravitācijas saistības ar kādu zvaigzni, brūno punduri vai citiem šāda tipa objektiem, un tāpēc tās klaiņo atklātā visumā.
Izolēts šāds objekts, kas nav izmests, bet vienmēr ir bijis brīvi klīstošs, domājams, ka ir veidojies līdzīgi kā zvaigznes. Starptautiskā Astronomijas savienība ir ierosinājusi šādus objektus saukt par subbrūnajiem punduriem. Cha 110913-773444 iespējams ir viena no izmestajām planētām, vai arī tā ir izveidojusies pati un ir sub-brūnais punduris. Astronomi uzskata, ka šādas planētas definējumam jābūt atkarīgam no tās stāvokļa, nevis izcelsmes.
Baltija (mītiska sala)
Baltija sala (la) ir sengrieķu mitoloģijā sastopams apzīmējums lielai salai Eiropas ziemeļos. Plīnijs Vecākais 1. gadsimtā rakstīja, ka tā atrodas trīs dienu jūras brauciena attālumā no Skitijas krasta, kur ik pavasari var savākt pludmales dzintaru.
Ādams no Brēmenes pirmais lietoja nosaukumu Mare Balticum (Baltijas jūra) savā 1073.-1076. gada hronikā.
Reds Batonss
Reds Batonss (en; dzimis Ārons Hvats (Aaron Chwatt), miris ) bija amerikāņu aktieris un komiķis.
Saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā" un Zelta globusa balvu par lomu drāmā Sayonara (1957). Piedalījies arī tādās pazīstamās filmās kā "Visgarākā diena" (The Longest Day, 1962), Harlow (1965), "Nodzītus zirgus arī nošauj, vai ne?" (1969), The Poseidon Adventure (1972) un "Pīts un pūķis" (1977).
Anta Aizupe
Anta Aizupe (dzimusi Alūksnē) ir latviešu aktrise.
Mācījusies Alūksnes Mūzikas skolā, kuru beigusi 2002. gadā. 2007. gadā beigusi Ernsta Glika Alūksnes Valsts ģimnāziju. Tajā pašā gadā iestājusies Latvijas Kultūras akadēmijā, kur studējusi Dramatiskā teātra aktiera programmā. Studijas beigusi 2011. gadā. Valmieras teātrī kopš 2012. gada. Spēlējusi arī Dirty Deal Teatro.
Filmējusies seriālos "UgunsGrēks", "Viss pa jaunam!", "Nemīlētie" un filmās "Blakus" un "Mamma vēl smaida". Kopā ar Madaru Botmani un Mārtiņu Meieru vadīja Eirovīzijas Latvijas atlases konkursu Dziesma 2013.
Boriss Moisejevs
Boriss Moisejevs (be, dzimis Mogiļevā, miris  Krievijā) bija baltkrievu izcelsmes krievu dziedātājs, dejotājs, horeogrāfs un aktieris, Krievijas PFSR Nopelniem bagātais mākslas darbinieks (2006), Starptautiskās estrādes mākslas darbinieku savienības biedrs, partijas "Vienotā Krievija" biedrs (no 2003. gada). Skandalozais un ekscentriskais mākslinieka skatuves veidols kļuva par iemeslu piketiem pirms viņa koncertiem, ko rīkoja gan reliģiski noskaņotas personas, gan homofobu kustības, apvainojot dziedātāju homoseksualitātes propagandā. Šo piketu dēļ dažās Krievijas pilsētās dziedātājs atcēla koncertus.
Miris 2022. gada 27. septembrī pēc atkārtotiem smadzeņu insultiem.
Karloss Solers
Karloss Solers Barrahans (es, dzimis ) ir Spānijas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Spānijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Solers spēlē Francijas 1. līgas komandā Paris Saint-Germain.
La Liga debitējis 2016. gada decembrī. 2019. gadā ar Valencia komandu izcīnījis Copa del Rey. 2022. gada augustā pievienojies Paris Saint-Germain.
Spānijas futbola izlases sastāvā debitējis 2021. gadā. Piedalījies 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Sasniegumi
Valencia
Spānija
Simtgades zāle
Simtgades zāle (de, pl), iepriekš Tautas nams (pl), ir izklaides un sporta zāle Vroclavā, Polijā. Celta no 1911. līdz 1913. gadam, kad pilsēta atradās Vācijas impērijas sastāvā, pēc arhitekta Maksa Berga projekta agrīnā modernisma stilā.
Bijusi liela loma no betona celto ēku attīstībā. Ēka bijusi modelis vēlākajām betona celtnēm. Populārs tūrisma objekts.
2006. gadā Simtgades zāle iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Izcelšanās Normandijā
Īsi pēc pusnakts apmēram 24 tūkstoši britu, amerikāņu un kanādiešu gaisa desantnieku nolaidās Normandijā. Notika plaša gaisa un jūras bombardēšana. Sabiedroto kājnieku un bruņotās divīzijas sāka izsēšanos Francijas krastā plkst. 6.30. Kopā operācijā piedalījās 156 000 sabiedroto karavīru. 80 km platais Normandijas krasts tika sadalīts piecos sektoros. Sabiedrotajiem neizdevās īstenot visus militāros uzdevumus pirmajā dienā, tomēr turpmākajā karadarbībā viņi uzlaboja stāvokli.
Alturpe
Alturpe ir ciems Kuldīgas novada Nīkrāces pagastā. Izvietojusies pie Dzeldas—Nīkrāces ceļa 3,4 km no pagasta centra Dzeldas, 56 km no novada centra Kuldīgas un 167 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Briņķu jeb Alturpes muižas (Gut Groß-Altdorf).
Putni, zvēri un radinieki
"Putni, zvēri un radinieki" (Birds, Beasts, and Relatives) ir dabaspētnieka Džeralda Darela otrā autobiogrāfiskā grāmata no triloģijas, kura veltīta rakstnieka Korfu salā pavadītajam bērnības posmam no 1935—1939. gadam. Pirmo reizi izdota angliski 1969. gadā.
Grāmata ieguva gandrīz tikpat lielu atzinību kā Darela slavenākais darbs "Mana ģimene un citi zvēri". Autors to veltīja savam draugam un dabaszinību skolotājam Teodoram Stefanidim "pateicībā par smiekliem un mācībām".
Darels grāmatu sarakstīja, lai varētu finansēt dzīvnieku vākšanas ekspedīcijas. Latviski darbu 2001. gadā izdeva izdevniecība "Nordik".
Apraksts
Darelu ģimene pārcēlās uz saulaino Korfu, kad Džerijam bija desmit gadi. Galvenie grāmatas personāži ir māte Luīza, vecākais brālis un rakstnieks Larijs, uz ieročiem "ķertais" vidējais brālis Leslijs, māsa Margo, suns Rodžers, ģimenes draugi ārsts un Džerija skolotājs Teodors Stefanidis un taksists Spiro, ekscentriskie vietējie grieķu zemnieki un zvejnieki.
Stāsti piebārstīti jautrām anekdotēm un bagātīgiem, tēlainiem vietējās faunas un floras aprakstiem. Kā visās triloģijas grāmatās, Darels dzīvi un izteiksmīgi apraksta savus pārgājienus, lai iepazītu un kolekcionētu dzīvniekus vai to mazuļus.
Grāmata iesākas ar stāstījumu par Džeralda un mātes braucienu uz Londonu, lai apmeklētu sasirgušo Margo. Džeralds šādi raksta par savām izjūtām pēc māte paziņojuma, ka viņi dodas atpakaļ uz Korfu: " Es vairs neklausījos. Visa mana būtne plūda pāri sajūsmā. Mēs dodamies atpakaļ uz Korfu. Mēs pametam putekļaino, bezdvēselisko, absurdo Londonu. Mēs atgriežamies pie apburošajām olīvu birzīm un zilās jūras, pie siltuma un mūsu draugu smiekliem, pie garajām, laimīgajām un vieglajām dienām."
Raču ezers
Raču ezers ir ezers Balvu novada Medņevas pagastā starp Račiem un Janapoli.
Krasti pārpurvojušies. No ezera iztek grāvis uz Kouru. Rietumos no Raču ezera - autoceļš P45 (Viļaka—Kārsava).
Putni, zvēri un radinieki
Apraksts
Katras grāmatas nodaļa ir pabeigts stāsts, un to izkārtošanā Darels nesekoja notikumu hronoloģiskai secībai.
Staru mešana
Staru mešana ir staru—virsmas krustojuma testu izmantošana, lai atrisinātu dažādas problēmas datorgrafikā un skaitļošanas ģeometrijā. Šis termins pirmo reizi tika izmantots datorgrafikā 1982. gada dokumentā, ko iesniedza Skots Ross, lai aprakstītu metodi konstruktīvo cieto ģeometrijas modeļu atveidošanai.
Staru mešana var attiekties uz dažādām problēmām un paņēmieniem:
Lai gan "staru mešana" un "ray izsekošana" bieži tika izmantotas agrīnā datorgrafikas literatūrā , jaunākā lietošana mēģina atšķirt abus. Atšķirība ir tāda, ka staru liešana ir renderēšanas algoritms, kas nekad netiek periodiski izsekots sekundārajiem stariem, savukārt citi staru izsekošanas algoritmi var to darīt.
Koncepts
Dabā, gaismas avots izstaro gaismas stars, kas ceļo, galu galā, arī uz virsmas, kas aptur tā attīstību. Var domāju, ka šīs "ray", kā straume fotoni ceļo pa to pašu ceļu. Šajā brīdī, jebkādu kombināciju no trīs lietām, kas varētu notikt ar šo gaismas stars: absorbcija, pārdomu un refrakcijas. Virsmas var atspoguļot visu vai daļu no gaismas stars, vienā vai vairākos virzienos. Tas varētu arī absorbē daļu gaismas stars, kas rada zaudējumus intensitāte atspoguļoti un/vai atstaro gaismas. Ja virsma ir caurspīdīga vai gaismu caurlaidīga, tad tā atspoguļo daļu no gaismas staru uz sevi citā virzienā, kamēr absorbējot dažas (vai visas) no spektra (un, iespējams, maina krāsu). Starp absorbciju, atspulgu un refrakciju ir jāuzskaita visi ienākošie gaismas stari, un ne vairāk. Piemēram, virsma nevar atspoguļot 66% no ienākošā gaismas stara un samazināt 50%, jo šie divi varētu būt 116%. No šejienes atstarotie un/vai refraktie stari var izraisīt citas virsmas, ja to absorbējošās, refrakcijas un atstarojošās īpašības atkal tiek aprēķinātas, pamatojoties uz ienākošajiem stariem. Daži no šiem stariem ceļo tā, lai tie skartu mūsu aci, izraisot, ka mēs redzam notikuma vietu un veicinām galīgo atveidoto tēlu. Mēģinājums simulēt šo reālo pasaules gaismas staru izsekošanas procesu, izmantojot datoru, var tikt uzskatīts par ārkārtīgi izšķērdīgu, jo tikai sīks staru daļa ainā patiesībā nonāktu acī.
Atveidošanai izmantoto pirmo staru mešanas algoritmu 1968. gadā. prezentēja Artūrs Appelis. Staru liešanas ideja ir izsekot starus no acs, vienu pikseli un atrast tuvāko objektu, kas bloķē šī stara ceļu — iedomāties attēlu kā ekrāna durvis, un katrs kvadrāts ekrānā ir pikselis. Tad tas ir objekts, ko acs redz caur šo pikseli. Izmantojot materiāla rekvizītus un gaismas efektu kadru sērijā, šis algoritms var noteikt šī objekta ēnojumu. Vienkāršošanas pieņēmums ir tāds, ka, ja virsma saskaras ar gaismu, gaisma sasniegs šo virsmu un netiks bloķēta vai ēnā. Virsmas ēnojums tiek aprēķināts, izmantojot tradicionālos 3D datorgrafikas ēnojuma modeļus. Viena svarīga priekšrocība, ko piedāvā vecāki skenēšanas algoritmi, bija spēja viegli tikt galā ar neplanārajām virsmām un cietajām vielām, piemēram, konusiem un sfērām. Ja matemātisko virsmu var krustot ar staru, to var renderēt, izmantojot staru liešanu. Sarežģītus objektus var izveidot, izmantojot cietās modelēšanas metodes un viegli atveidojot.
Appel staru liešanas renderēšanas algoritma agrīna izmantošana bija Matemātikas lietojumu Group, Inc., (MAGI) Elmsford, New York.
Wolfenstein 3D
Pasaulē Wolfenstein 3D itiek būvēta no viendabīga augstuma sienu kvadrātveida režģa, kas atbilst cietas krāsas grīdām un griestiem. Lai uzzīmētu pasauli, katrai ekrāna pikseļu kolonnai tiek izsekots viens stars, un vertikālais sienas tekstūras slānis tiek izvēlēts un mērogots atbilstoši tam, kur pasaulē stars atsitas pret sienu un cik tālu tā ceļo pirms tā.
Skaitļošanas ģeometrijas iestatīšana
Skaitļošanas ģeometrijā staru liešanas problēma ir zināma arī kā staru šaušanas problēma, un tā var tikt norādīta kā šāda vaicājuma problēma. Ņemot vērā objektu kopu, kas atrodas telpiskā vietā, vispirms tos apstrādā datu struktūra, lai katram vaicājuma staram sākotnējais objekts, ko skāris stars, tiktu ātri atrasts. Problēma ir pētīta dažādiem iestatījumiem: telpas dimensija, objektu veidi, vaicājuma staru ierobežojumi utt. Viens paņēmiens ir izmantot samazināts saudzējošu vokseļu octree.
Svētā Jāņa baznīca
Svētā Jāņa baznīca ir kristiešu dievnams, kas iesvētīts par godu Jānim Kristītājam. Latvijā tā var būt:
Kvedlinburgas annāles
Kvedlinburgas annāles (la) jeb Kvedlinburgas hronika (la) ir viena no viduslaiku vācu hronikām, kurā aprakstīti notikumi no pasaules radīšanas līdz Otonu dinastijas valdīšanas laikam. Hronika rakstīta viduslaiku latīņu valodā un sacerēta Kvedlinburgas abatijā ap 984.—1025. gadu, īpašu uzmanību pievēršot attiecībām ar poļu kēniņiem Boļeslavu un Meško II. Mūsdienu izdevumi balstās uz nepilnīgu hronikas norakstu, kas tapis Reformācijas laikā 16. gadsimtā.
Hronikas autore
45 lapas garo hronikas rokrakstu 1516. gadā pārrakstīja Georgs Fabrīcijs (Fabricius) un kā Kvedlinburgas hroniku la) kopā ar Merzeburgas Tītmāra hroniku iekļāva 1569. gadā pabeigtajās "Annālēs" (Annalium urbi Misnae). Savukārt Vitenbergas Universitātes profesors Petrus Albinus (miris 1598) to iekļāva savā hroniku krājumā kā "Sakšu hroniku" (Chronicum Saxonicum).
Lietuvas nosaukums
1009. gada notikumu aprakstā pirmo reizi rakstos minēts Lietuvas nosaukums: Sanctus Bruno qui cognominatur Bonifacius archepiscopus et monachus XI. suæ conuersionis anno in confinio Rusciæ et Lituæ a paganis capite plexus cum suis XVIII, VII. Id. Martij petijt coelos.
"Svētais Bruno, saukts Bonifācijs, arhibīskaps un mūks, sava pievēršanas darba 11. gadā Krievzemes un Lietuvas robežzemē tika pagānu nokauts un līdz ar saviem 18 sekotājiem debesīs nonācis."
Jauno laiku izdevumi
Filozofs Gotfrīds Leibnics hroniku 1710. gadā iekļāva savā Braunšveigas reto rakstu krājumā Scriptores rerum Brunsvicensium ar nosaukumu "Kvedlinburgas sakšu hronika" (Chronicon Saxonum Quedlinburgense). 1839. gadā Hanoverē Georgs Heinrihs Percs (Pertz) avotu krājuma Annales, chronica et historiae aevi Saxonici 3. sējumā iespieda hroniku latīņu oriģinālvalodā ar nosaukumu "Kvedlinburgas annāles". 1862. gadā Tallinas skolotājs Eduards Vinkelmans (Winkelmann) to pārtulkoja un izdeva vāciski kā "Kvedlinburgas gadagrāmatas" (Die Jahrbücher von Quedlinburg).
Anna Vaseņina
Anna Vaseņina (ru; ) ir Krievijas FIDE meistare šahā (2009).
Biogrāfija
2007. gadā uzvarējusi Krievijas jauniešu šaha čempionātā meiteņu U8 vecuma grupā. 2009. gadā Varnā uzvarējusi starptautiskajā jauniešu šaha turnīrā The Hopes of the World. Vairākkārt pārstāvējusi Krieviju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielākos panākumus guvusi 2009. gadā, kad uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U10 vecuma grupā un kļuvusi par FIDE meistari šahā, un 2011. gadā, kad uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U12 vecuma grupā. 2011. gadā bijusi otrā Pasaules jauniešu šaha čempionātā meiteņu U12 vecuma grupā, bet 2013. gadā šajā turnīrā bijusi trešā meiteņu U14 vecuma grupā. 2013. gadā uzvarējusi Maskavas pilsētas meiteņu šaha ātrspēles čempionātā.
SKS 52. ekspedīcija
'''SKS 52. ekspedīcija' (Экспедиция МКС-52; Expedition 52 jeb ISS-52'') bija Krievijas, ASV un Eiropas kosmonautu pastāvīgā ekspedīcija Starptautiskajā kosmosa stacijā (SKS) no 2016. gada jūnija līdz septembrim.
Gundars Silakaktiņš
Mācījies Liepājas 5.vidusskolā. Em. Melngaiļa Liepājas mūzikas koledžā apguvis kordiriģenta profesiju. 2002. gadā Dailes teātra 8. studijā pabeidzis Kārļa Auškāpa vadīto kursu. 2009. gadā pabeidzis Māras Ķimeles vadīto kursu un ieguvis maģistra grādu dramatiskā teātra režijas mākslā. Ir arī Dailes teātra aktieru ansambļa „ILGA" vadītājs.
Sābas ķēniņiene
Sābas ķēniņiene ir personāžs Vecajā Derībā.
Intelsat III F-6
Intelsat III F-6 tika palaists 00:16:03 UTC ar nesējraķeti Delta M no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma LC-17A. No ģeosinhronās pārejas orbītas pavadonis ar savu dzinēju SVM-2 sasniedza ģeostacionāro orbītu.
Sākotnēji Intelsat III F-6 tika izvietots virs Atlantijas okeāna, punktā 25° rietumu garuma. Vēlāk tas tika pārvietots uz punktu 30° R. 1971. gada aprīlī pavadoni pārvietoja uz punktu 20° R. 1972. gada martā tas tika pārvietots uz punktu 64° austrumu garuma, vir Indijas okeāna. 1975. gadā pavadonis tika izvietots punktā 177° rietumu garuma virs Klusā okeāna. 1977. gada 13. maijā tas tika dekomisionēts.
Joprojām Intelsat III F-6 ir ģeosinhronajā orbītā, tas nekontrolēti dreifē.
2017. gada La Flèche Wallonne
2017. gada La Flèche Wallonne bija šosejas riteņbraukšanas viendienas sacensības, kuras notika 19. aprīlī. Tā bija 81. reize, kad notika La Flèche Wallonne sacensības un tās bija septiņpadsmitās sacensības 2017. gada UCI World Tour kalendārā.
Komandas
Tā kā La Flèche Wallonne bija UCI World Tour sacensības, visas 18 UCI WorldTeam komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Papildus tika uzaicinātas septiņas UCI profesionālās kontinentālās komandas, veidojot 25 komandu pelotonu.
Eiklīda ģeometrija
Viena no svarīgākajām aksiomām, kas Eiklīda ģeometriju atšķir no daudzām neeiklīda ģeometrijām, ir paralēlo taišņu aksioma, kas nosaka, ka "caur punktu
C
ārpus taisnes
t
var novilkt ne vairāk kā vienu taisni, kas paralēla
un atrodas plaknē, kuru nosaka
A
un
Kosmos-96
Kosmos-96 jeb 3MV-4 № 6 bija PSRS starpplanētu zonde, kuras uzdevums bija Veneras izpēte. Tā palaista 1965. gada novembrī, bet nesējraķetes kļūmes dēļ neatstāja Zemes orbītu.
Kosmiskais aparāts bija apgādāts ar attēlu uzņemšanas sistēmu, magnetometru, saules un rentgenstaru detektoriem, pjezoelektrisko detektoru, jonu slazdiem, Geigera skaitītāju un kosmiskā starojuma
3MV-4 № 6 tika palaista 03:21 UTC ar nesējraķeti Molnija no Baikonuras kosmodroma. Trešās raķešpakāpes darbības laikā radās sūce degvielas cauruļvadā, un tas izraisīja sprādzienu dzinēja degkamerā. Raķete kļuva nekontrolējama, un ceturtā pakāpe Blok-L netika iedarbināta. 3MV-4 № 6 palika Zemes orbītā ar perigeju 209 km un apogeju 261 km. Kosmiskajam aparātam tika dots nosaukums Kosmos-96.
Līva Kreituse
Līva Kreituse (dzimusi ) ir Latvijas juriste un politiķe. Bijusi 13. Saeimas deputāte, ievēlēta no partijas "Konservatīvie" saraksta.
Absolvējusi Policijas akadēmiju (2009. gadā iegūts bakalaura grāds tiesību zinātnē) un Latvijas Universitātes Juridisko fakultāti (2012. gadā iegūts maģistra grāds tiesību zinātnē).
Strādājusi Satiksmes ministrijā, pildot vecākās referentes un juriskonsultes pienākumus.
Kandidējusi 13.Saeimas vēlēšanās no Jaunās Konservatīvās partijas saraksta (vēlāk "Konservatīvie"), bet netika ievēlēta. Pēc partijas "Par cilvēcīgu Latviju" izslēgšanas no koalīcijas par labklājības ministru kļuva Gatis Eglītis, viņam uz laiku noliekot Saeimas deputāta mandātu, L. Kreituse kļuva par 14. Saeimas deputāti..
Haralds Topsis
Haralds Topsis (dzimis 1914. gadā, miris 1989. gadā) bija latviešu aktieris.
Ļistvjanka
Ļistvjanka (ru) ir pilsētciemats Krievijas Federācijā, Sibīrijā, Irkutskas apgabalā pie Baikāla ezera, vietā, kur no ezera iztek Angāra. Ietilpst Irkutskas rajonā. Attālums līdz apgabala centram Irkutskai — 70 km. 2017. gadā pilsētciematā dzīvoja vairāk nekā 1972 iedzīvotāji.
Haralds Topsis
No 1945. līdz 1989. gadam strādājis Nacionālajā teātrī.
Filmējies vairākās filmās, tai skaitā "Emīla nedarbi", "Svešs gadījums", "Agrā rūsa", "Atspulgs ūdenī", "Zobena ēnā", "Uzbrukums slepenpolicijai", "Dunduriņš", "Vārnu ielas republika", "Līvsalas zēni" un "Sūtņu sazvērestība".
Ļistvjanka
Apdzīvotā vieta stratēģiski svarīgajā vienīgās upes iztekā no Baikāla pastāvējusi jau izsenis, domājams, no 18. gadsimta pirmās puses. 1843. gadā Ļistvjanka kļuva par ciemu, bet 1860. gadā šeit darbu sāka Baikāla kuģniecības uzņēmums. 19. gadsimta beigās ciema iedzīvotāju skaits sasniedza 400. Kopš 1934. gada — pilsētciemats. Kad 1950. gados uz Angāras uzbūvēja Irkutskas HES, daļa pilsētciemata nonāca zem ūdens līmeņa. Lielākais iedzīvotāju skaits — gandrīz 3000 — bija 1970. gadu beigās, pēc tam tas ir samazinājies.
Nolans Raians
Nolans Raians (en; dzimis ) ir bijušais amerikāņu beisbolists, spēlējis pičera pozīcijā.