cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Moody's Investors Service
Vēsture
1909. gadā finanšu analītiķis Džons Mūdijs (John Moody) izveidoja uzņēmumu Moody's Analyses Publishing Company, kas analizēja un sastādīja akciju, saistību un obligāciju reitingus. Sākotnēji tika analizēti vienīgi dzelzceļa uzņēmumi, bet 1913. gadā uzņēmumu loks paplašināts arī citas nozarēs. 1914. gadā dibināta kapitālsabiedrība Moody's Investors Service. 1924. gadā Moody's reitingi pārklāja gandrīz 100 % ASV saistību tirgu.
1970. gados Moody's reitingi tika paplašināti arī uz vērtspapīriem un banku depozītiem.
Kredītreitingi
Moody's publisko kredītreitingus gan publiskiem, gan privātiem uzņēmumiem, kā arī valstīm kopumā. Kredītreitingi tiek sastādīti gan ilgtermiņam gan īstermiņam.
Ilgtermiņa kredītreitingi
Ilgtermiņa kredītreitingi rāda aizņēmēja spēju laikā pildīt savas kredītsaistības. Moody's uzņēmumu reitingi variē no Aaa līdz C.
Upespils
Upespils (agrāk arī Kastrāne, Kastrānes muiža) ir apdzīvota vieta Ogres novada Suntažu pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļaustrumos Mazās Juglas krastā pie autoceļa P4 6 km no pagasta centra Suntažiem, 41 km no novada centra Ogres un 62 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Kastrānes muižas (Kastran) centru, izaugusi padomju gados kā Raiņa kolhoza ciemats.
Moody's Investors Service
Ilgtermiņa kredītreitingi
Investīciju šķira (Investment Grade):
Upespils
Iedzīvotāju skaita dinamika
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Moody's Investors Service
Ilgtermiņa kredītreitingi
Spakulatīvā šķira (Speculative Grade):
Īstermiņa kredītreitingi
Nozīmīgāko kredītreitingu aģentūru salīdzinājums:
Oleksandrs Moisejenko
Oleksandrs Moisejenko (uk; dzimis Severomorskā) ir Ukrainas starptautiskais lielmeistars šahā (2000).
Biogrāfija
1999. gadā Aluštā dalījis pirmo vietu Ukrainas šaha čempionātā. 2002. gadā kopā ar Volodimiru Malaņuku uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Arhangeļskā. 2003. gadā uzvarējis starptautiskajos šaha turnīros Toronto un 40th Canadian Open (Ontārio). 2004. gadā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Ženēvā, bet Harkivā kļuvis par Ukrainas šaha čempionāta bronzas laureātu. Tajā pašā gadā Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas Tripolē nokļuvis līdz 3. kārtai, kurā zaudējis Vladimiram Akopjanam. 2005. gadā Hantimansijskā Pasaules kausa izcīņā šahā 2. kārtā piekāpies Lūkam van Veli. 2006. gadā uzvarējis starptautiskajos šaha turnīros Kapelā-la-Grandē (Francija) un Saratovā. 2007. gadā Trumsē uzvarējis šaha turnīrā Arctic Chess Challenge, bet 2008. gadā Filadelfijā dalījis pirmo vietu šaha turnīrā World Open. 2009. gadā kopā ar Etjēnu Bakro uzvarējis Maskavas starptautiskajā šaha turnīrā Aeroflot Open. 2013. gadā Legņicā izcīnījis Eiropas individuālā šaha čempiona nosaukumu. 2014. gadā dalījis pirmo vietu Maskavas starptautiskajā šaha turnīrā Moscow Open.
Pārstāvējis Ukrainas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1998. gadā Moisejenko piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2000. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Ķieģeļceplis
Ķieģeļceplis var būt:
Vasiļevskis
Vasiļevskis var būt:
Naftna Industrija Srbije
NIS akcijas tiek kotētas Belgradas biržā (kods NIIS). Lielākie akcionāri (2015. gada martā) : Krievijas gāzes koncerna Gazprom meitas uzņēmums Gazprom neft (56,15 %), Serbijas valsts (29,87 %).
Vēsture
Uzņēmuma priekštecis bija Naftas izpētes un ieguves uzņēmums, kurš dibināts 1949. gadā. 1953. gadā tas ieguva nosaukumu Naftagas. Vēlāk tajā iekļautas naftas pārstrādes rūpnīcas Pančevā un Novisadā, kā arī slāpekļa minerālmēslu rūpnīca Azotara. 1973. gadā uzņēmumam tika pievienots degvielas tirdzniecības uzņēmums Jugopetrol.
1991. gadā izveidots valsts uzņēmums Javno preduzeće Naftne industrije Srbije, kurā apvienoti Naftagas, Gas, Energogas, Jugopetrol, Naftagas promet, Inženjering'' un citas ar naftas nozari saistītas struktūrvienības.
2005. gada oktobrī no NIS tika atdalītas gāzes piegādes operācijas uzņēmumā Srbijagas un naftas transportēšanas operācijas Transnafta. Pārējā daļa pārveidota par akciju sabiedrību Naftna Industrija Srbije. 2007. gada sākta NIS privatizācija. 2008. gada 25. janvārī Serbijas valdība ar Krievijas uzņēmumu Gazprom parakstīja vienošanos, ka NIS 51 % akciju pārdošanu Gazprom neft.
2010. gada janvārī aptuveni 20 % NIS akciju valdība pārdeva Serbijas pilsoņiem. Jūnijā akciju sabiedrība reorganizēta par atvērtu. 2011. gadā Gazprom daļa uzņēmumā pieauga līdz 56,15 %.
Frederiks Sodijs
Frederiks Sodijs (en; dzimis, miris ) bija angļu radioķīmiķis. 1921. gadā ieguva Nobela prēmiju ķīmijā “par pētījumiem radioaktīvo vielu ķīmijā un izotopu izcelsmes un īpašību pētījumiem”.
Indoirāņi
Indoirāņi ir tautas, kas runā indoirāņu valodās.
Indoirāņu tautas
Kopumā vairāk nekā 100 tautu.
Mehiko katedrāle
Mehiko katedrāle (es) ir Romas katoļu baznīcas katedrāle Mehiko, Meksikā. Šī ir lielākā katedrāle Amerikā. Atrodas Konstitūcijas laukumā pilsētas centrā.
Baznīca uzbūvēta laikā no 1573. līdz 1813. gadam, uzcelta oriģinālās baznīcas, kas celta drīz pēc spāņu Tenočtitlanas iekarošanas, vietā. Spāņu arhitekts Klaudio de Arčinjega, plānojot baznīcu, smēlies iedvesmu no gotiskajām katedrālēm Spānijā. Katedrālē atrodas divas Amerikā vecākās 18. gadsimta ērģeles.
Deivids Lī
Deivids Lī (en; dzimis Sentluisā, Misūri štatā, ASV) ir bijušais amerikāņu basketbolists, spēlēja spēka uzbrucēja un centra pozīcijā. Pēdējā komanda, ko pārstāvējis, bija Nacionālās basketbola asociacijas (NBA) klubs Sanantonio "Spurs", taču lielāko karjeras daļu spēlējis Ņujorkas "Knicks" un Goldensteitas "Warriors", kuru sastāvā kļuva par 2015. gada NBA čempionu.
Karjera
Pirms karjeras NBA D. Lī pārstāvēja Floridas Universitāti NCAA turnīrā. Floridas "Gators" komandā viņa treneris bija vēlākais NBA treneris Billijs Donovans.
2005. gada NBA draftā viņu Ņujorkas "Knicks" izraudzījās ar kopējo 30. kārtas numuru. 2010. gada vasarā D. Lī tika aizmainīts uz Goldensteitas "Warriors" plašā sign and trade maiņas darījumā, kurā "Knicks" ieguva Roniju Turiafu, Entoniju Rendolfu, Kelennu Azubuki un nākotnes otrās kārtas drafta izvēli. 2010.—2011. gada sezona bija pirmā no piecām, kuras D. Lī aizvadīja "Warriors" sastāvā. . gadā viņš ar "Warriors" kļuva par NBA čempionu.
Individuālās statistikas ziņā D. Lī veiksmīgākā bija 2009.—2010. gada sezona, kad viņš devās laukumā starta sastāvā visās spēlēs, kurās piedalījās (kopā 81), vidēji spēlē guva 20,2 punktus, savāca 11,7 atlēkušās bumbas (tāds pats rādītājs 2008.—2009. gada sezonā). 2010. gadā kā "Knicks" spēlētājs un 2013. gadā, pārstāvot "Warriors", piedalījās NBA Visu zvaigžņu spēlē.
2015. gada vasarā "Warriors" aizmainīja D. Lī uz Bostonas "Celtics", kas 2016. gada februārī spēlētāju atbrīvoja no līgumsaistībām, un viņš noslēdza līgumu ar Dalasas "Mavericks". 2016. gada vasarā noslēdza vairāku gadu līgumu ar Sanantonio "Spurs", kuras sastāvā pārsvarā spēlēja kā otrā piecinieka spēlētājs, mainot Lamarkusu Oldridžu. 2017. gada vasarā kļuva par brīvo aģentu (neizmantoja iespēju turpināt līgumu ar "Spurs") un, nevienojies ne ar vienu komandu, novembrī beidza profesionālā basketbola karjeru.
Privātā dzīve
2017. gada novembrī saderinājies ar Dānijas tenisisti Karolīnu Vozņacku. pāris apprecējās; kāzas notika Toskānā, viena no līgavas māsām bija Serīna Viljamsa, bet starp viesiem — vairāki tenisa un basketbola spēlētāji. 2021. gada 11. jūnijā K. Vozņackai piedzima meita Olīvija.
Brīvdiena
Brīvdienas Latvijā
Latvijā noteiktās valsts brīvdienas ir šādas:
Skolēniem papildus ir vēl četri brīvlaiki (pirmklasniekiem ir vēl viena papildu nedēļa brīvlaiks):
Zaļā tēja
Zaļā tēja ir dzēriens, kuru gatavo no tējas koka lapām, aplejot tās ar karstu ūdeni. Par tējas dzimteni tiek uzskatīta Ķīna. Pateicoties tās dziedinošajam efektam tēja kļuvusi par populāru dzērienu visā pasaulē it īpaši Āzijās valstīs.
Tēja jau kopš seniem laikiem ir daudzu kultūru viens no populārākajiem dzērieniem. Vislielākais tējas patēriņš ir tādās valstīs kā Ķīna, Indija, Japāna. Viņiem ir vairāku gadsimtu senas tējas tradīcijas.
Tabakova
Tabakova ir ciems Balvu novada Bērzpils pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 13 km no pagasta centra Bērzpils, 42 km no novada centra Balviem un 243 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V489 (Tilža–Bērzpils).
Aleksandrs Vasiļevskis
Aleksandrs Vasiļevskis (ru; dzimis, miris ) bija PSRS maršals (no 1943. gada).
Dzīvesgājums
Dzimis pareizticīgo priestera ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā viņu mobilizēja Krievijas impērijas armijā.. Pēc Staļina Lielā terora, kad tika represēta liela daļa no Sarkanās armijas augstākajiem virsniekiem, 1937. gadā sāka dienestu Ģenerālštābā.
Otrā pasaules kara laikā no 1942. gada jūnija līdz 1945. gada februārim bija PSRS Bruņoto spēku Ģenerālštāba priekšnieks un plānoja gandrīz visas būtiskās Sarkanās armijas kara operācijas, sākot no pretuzbrukuma Staļingradas kaujas laikā līdz Austrumprūsijas ieņemšanai. Vadīja arī Mandžūrijas operāciju pret Japānu.
Pēc kara bija Ģenerālštāba priekšnieks no 1946. gada 22. marta līdz 1948. gada novembrim un PSRS Aizsardzības ministrs no 1949. līdz 1953. gadam. Pensijā pēc Ņiktas Hruščova nākšanas pie varas. Apglabāts Maskavas Kremļa sienā.
Pāvila vēstule efeziešiem
Pāvila vēstule efeziešiem (, saīsinājumā: Ef.) ir desmitā Jaunās Derības grāmata. Tradicionāli tiek uzskatīts, ka šīs vēstules autors ir Svētais Pāvils. Uzskata, ka vēstuli efeziešiem Pāvils uzrakstīja 62. gadā, kad Romā atradās ieslodzījumā. Citos avotos ir norādīts, ka vēstuli iespējams uzrakstīja laika posmā no 80. līdz 100. gadam. Vēstule bija adresēta Efesā dzīvojošajiem kristiešiem.
Vēstules galvenā tēma ir visu radību vienotība Kristū.
Millwall FC
Millwall Football Club ir futbola klubs no Londonas, Lielbritānijā. Klubs pašlaik spēlē Anglijas pēc spēka otrajā līgā — Anglijas futbola čempionātā. 2004. gadā spēlēja FA kausa izcīņas finalā. Mājas spēles aizvada The Den stadionā.
Makss fon Bādens
Bādenes princis Maksimiliāns Aleksandrs Frīdrihs Vilhelms (dzimis, miris ) bija pēdējais Bādenes princis, politiķis un pēdējais Vācijas impērijas kanclers no  līdz. Sāka sarunas par Pirmā pasaules kara pamiera noteikumiem, tomēr nespēja glābt monarhiju. 1918. gada 9. novembrī pasludināja imperatoru Vilhelmu II par atceltu no troņa. Tajā pašā dienā Filips Šeidemanis no Reihstāga balkona pasludināja Vāciju par republiku, bet Makss fon Bādens nodeva kanclera amatu Frīdriham Ebertam. Atlikušajā mūža daļā ar politiku nenodarbojās.
Džesika Votkinsa
Džesika Andrea Votkinsa (Jessica Andrea Watkins; dzimusi ) ir ASV astronaute, ģeoloģe. ASV nacionālajā izlasē viņa ir spēlējusi regbiju.
Bērnība un izglītība
Džesika Votkinsa piedzima Maikla un Karolīnas Votkinsas ģimenē Geitersbērgā, Mērilendā. Ģimene pārcēlās uz Lāfietu Kolorādo. Viņa absolvēja Feirvjū vidusskolu Bolderā.
Votkinsa Stenforda Universitātē ieguva bakalaura grādu ģeoloģijā un vides zinātnēs. Universitātes laikā viņa sāka spēlēt regbiju. Viņa iekļuva ASV regbija izlasē. Džesika Votkinsa pēc Stenfordas iestājās Kalifornijas Universitātē Losandželosā, kur ieguva doktora grādu ģeoloģijā. Viņas diploma pētījumi koncentrējās uz Marsa un Zemes nogruvumu veidošanās mehānismiem, tostarp ūdens aktivitātes ietekmi. Pēcdoktorantūru viņa aizvadīja Kalifornijas Tehnoloģiju institūtā, kur bija arī sieviešu basketbola komandas trenera asistente.
NASA karjera
Būdama bakalaura studente, Votkinsa strādāja NASA Eimsa pētniecības centrā, piedaloties Marsa Phoenix nolaišanās aparāta un Marsa urbja prototipa testēšanā. 2009. gadā viņa bija galvenā ģeoloģe NASA Spaceward Bound Crew 86 komandā Marsa tuksneša izpētes stacijā. Būdama maģistratūras studente, viņa strādāja Reaktīvās kustības laboratorijā NEOWISE projektā, lai pētītu Zemei tuvus asteroīdus. Votkina strādāja arī pie Marsa mobiļa Curiosity plānošanas. 2011. gadā viņa strādāja par zinātnisko operāciju komandas biedru analogajā misijā. Votkinsa strādāja kā plānotāja Mars 2020 mobilim un Marsa parauga atgriešanas misijai, kā arī bija zinātnes komandas locekle tuksneša izpētes un tehnoloģiju pētījumu analogajā misijā. Būdama Kalifornijas Tehnoloģiju institūta pēcdoktorantūrā un Marsa zinātnes laboratorijas zinātnes komandas līdzstrādniece, viņa piedalījās Marsa mobiļu darbības ikdienas plānošanā, un izmantoja tā attēlu datus kopā ar orbītas datiem, lai izpētītu Marsa stratigrāfiju, ģeoloģiju un ģeomorfoloģiju.
2017. gada 7. jūnijā Džesika Votkinsa tika ieskaitīta NASA astronautu vienībā kā astronauta kandidāte. Pēc pamata vispārējās kosmiskās sagatavošanas kursa 2020. gada 10. janvārī viņai piešķīra astronauta kvalifikāciju.
No 2019. gada 10. jūnija līdz 22. jūnijam Votkinsa piedalījās NEEMO 23. misijā. Šajā analogajā misijā jūras dibenā tika pārbaudītas tehnoloģijas un mērķi tālā kosmosa misijai un Mēness izpētei. Šī NEEMO misija bija pirmā šāda veida misija, kurā piedalījās tikai sieviešu pētnieku grupa, kuru vadīja itālīšu kosmonaute Samanta Kristoforeti.
2020. gada 9. decembrī tika paziņots par Votkinsas iekļaušanu astronautu grupā, lai sagatavotos pilotētajām Mēness ekspedīcijām programmā Artemis. 2021. gada 6. novembrī tika paziņots, ka Votkinsa iekļauta kosmosa kuģa SpaceX Crew-4 apkalpē.
Džesikas Votkinsas pirmais kosmiskais lidojums sākās 2022. gada 27. aprīlī, ar kosmosa kuģi SpaceX Crew-4 dodoties uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). Viņa bija 67. un 68. ekspedīcijas lidojuma inženieris. Uz zemes atgriezās 14. oktobrī.
Kosmisko lidojumu kopsavilkums
Folkreiss Latvijā
Folkreiss ir viens no lētākajiem autosporta veidiem Latvijā. Tiek rīkota Ziemas un Vasaras kausa izcīņas, kurās piedalās vairāki desmiti autosportistu. Kopumā Latvijas Folkreisa sacensībās ir startējuši vairāk nekā 200 sportistu. Jebkuru Folkreisa sacensībās startējušo automašīnu pēc fināla braucieniem jebkurš interesents var iegādāties, samaksājot 950 eiro.
28 nedēļas vēlāk
Filmas pirmizrāde notika Londonā 2007. gada 26. aprīlī, Latvijā – tā paša gada 7. jūlijā. Galvenās lomas filmā atveido Roberts Kārlails, Rouza Bairna, Džeremijs Renners, Herolds Perrino, Ketrina Makkormaka un Aidriss Elba.
BTA Baltic Insurance Company
Apdrošināšanas akciju sabiedrība BTA Baltic Insurance Company ir Latvijā reģistrēts uzņēmums, kas nodarbojas ar dažāda veida apdrošināšanu, izņemot dzīvības apdrošināšanu. Tas ir dibināts 2014. gadā, reorganizējot BTA Insurance Company SE. Galvenais birojs atrodas Rīgā. Sabiedrības īpašnieks ir Austrijas apdrošinātājs Vienna Insurance Group AG (VIG).
BTA Baltic Insurance Company ir 154 pārdošanas struktūrvienības visā Baltijā.
Vēsture
1993. gada 1. novembrī dibināta AS Baltijas Transporta apdrošināšana.
2002. gadā atvērta filiāle Lietuvā. 2004. gada 10. aprīlī apdrošināšanas sabiedrība pārdēvēta par AAS BTA. 2006. gadā atvērta filiāle Igaunijā. Vēlāk atvērtas filiāles arī citās Eiropas valstīs.
2011. gada 15. februārī uzņēmums pārreģistrēts par Eiropas komercsabiedrību, kļūstot par SE BTA. 2011. gada 3. jūnijā tā nosaukums mainīts uz BTA Insurance Company SE.
2014. gada 28. oktobrī dibināts BTA Insurance Company SE meitas uzņēmums AAS BTA Baltic Insurance Company ar mērķi atdalīt Baltijas operācijas no pārējās Eiropas biznesa. 2015. gada 10. jūnijā BTA Baltic Insurance Company no Finanšu un kapitāla tirgus komisijas saņēma licences apdrošināšanas pakalpojumu sniegšanai. 27. jūnijā Finanšu un kapitāla tirgus komisija atļāva BTA Insurance Company SE Baltijas valstu apdrošināšanas portfeli nodot meitas uzņēmumam AAS BTA Baltic Insurance Company. 1. jūlijā BTA pabeidza reorganizāciju.
2015. gada 28. decembrī paziņots, ka panākta vienošanās ar Austrijas apdrošinātāju Vienna Insurance Group AG par izšķirošas ietekmes iegūšanu pār AAS BTA Baltic Insurance Company. Darījumu atļāva Finanšu un kapitāla tirgus komisija. 2016. gada maija sākumā paziņots, ka VIG iegādājies 90 % BTA Baltic Insurance Company akciju. VIG ir tiesības nākamajos sešos gados izpirkt pārējos 10 % akciju. 2016. gada 2. novembrī 10 % kapitāldaļu turētāja BTA Insurance Company SE nosaukums mainīts uz Balcia Insurance SE.
2017. gada 1. augustā paziņots, ka BTA Baltic Insurance Company tiks pievienots cits VIG grupas uzņēmums InterRisk Vienna Insurance Group, kas darbojās Latvijā un Lietuvā; reorganizācija pabeigta 27. decembrī.
2020. gada 29. oktobrī tika paziņots, ka Vienna Insurance Group kļuvis par vienīgo BTA Baltic Insurance Company īpašnieku. Līdz šim 9,17 % akciju piederēja uzņēmumam Balcia Insurance SE, kuras patiesie labuma guvēji bija Gints Dandzbergs, Marts Dandzbergs un Pauls Dandzbergs.
Varenais Hils
Varenais Hils (en) ir amerikāņu televīzijas komēdijseriāls, kura autori ir Maiks Džadžs un Gregs Danielss. Seriāls tika radīts televīzijas kanālā FOX no 1997. gada 12. janvāra līdz 2010. gada 5. maijam. Seriāls ir guvis panākumus un ticis nominēts divām Emmy balvām. Seriāls ir par Hilu ģimeni, kas dzīvo Teksasas štatā.
Toboļska
Toboļska ir sena pilsēta Tjumeņas apgabalā Krievijas Federācijā. Atrodas pie Tobolas upes ietekas Irtišā. Vēsturiskās Sibīrijas hanistes galvaspilsētas (no 1495) Iškaras (Kašlikas, Sibiras) pēctece. 18. gadsimtā Sibīrijas gubernatora mītnes vieta, dēvēta par Sibīrijas galvaspilsētu.
Vēsture
Sibīrijas hans Ibaks (Saīds Ibrahims) 1495. gadā krita kaujā pret karavadoņa Taibugas pēcnācēju Mahmetu (Mamuku), kas arī pretendēja uz Sibīrijas valdnieku troni. Viņš pārcēla valsts galvaspilsētu uz Iškaru un noslēdza savienību ar Maskavas lielkņazu.
1582. gada maijā Jermaka vadītie kazaki iebruka Sibīrijā un 80 strūgās uzbruka Čingituras (Tjumeņas) pilsētai. 8. novembrī pēc uzvaras kaujā pār hanu Kučumu pie Čuvašu raga Tobolas un Irtišas upju satecē kazaki ieņēma arī Sibiras pilsētu. 1583. gadā krievi pakļāva vietējos iedzīvotājus vogulus (mansus) un ostjakus (hantus) Pelimas, Tavdas un Kondas baseinā. Krievijas cars nekavējoties papildināja savu titulu ar Ugras lielkņaza, Kondas un Obdoras kņaza nosaukumiem. Hana Kučuma dēls Ali 1584. gadā atguva Iškaru, tomēr atteicās no cīņas ar Taibugas dzimtai piederīgo Seidaku.
1586. gadā krievi atgriezās Sibīrijā un no jauna uzcēla Tjumeņas cietoksni, kas kļuva par bāzi visai Sibīrijas iekarošanai. Drīz pie lielajām upēm uzcēla Toboļskas, Taras, Berjozovas un Obdorskas cietokšņus. 1621. gadā Toboļska kļuva par Krievijas pareizticīgo baznīcas Sibīrijas bīskapijas centru, bet 1708. gadā par Sibīrijas guberņas centru.
Hana Mandlīkova
Hana Mandlīkova (cz; dzimusi ) ir karjeru beigusi Čehoslovākijas un Austrālijas tenisiste, pieckārtējā Grand Slam turnīru uzvarētāja vienspēlēs (4 reizes) un sieviešu dubultspēlēs (1 reizi), 1986. gada Virginia Slims čempionāta uzvarētāja dubultspēlēs, trīskārtējā Federācijas kausa ieguvēja Čehoslovākijas izlases sastāvā. Kopš 1994. gada Starptautiskās tenisa slavas zāles locekle.
Jirži Tlustijs
Jirži Tlustijs (dzimis 1988. gada 16. martā) ir bijušais čehu hokejists, malējais uzbrucējs. Karjeras laikā aizvadījis 446 spēles Nacionālās hokeja līgas klubos Toronto "Maple Leafs", Karolīnas "Hurricanes", Vinipegas "Jets" un Ņūdžersijas "Devils", atzīmējies ar 177 rezultativitātes punktiem. Čehijas hokeja izlases rindās spēlējis 2013. gada Pasaules čempionātā.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Tlustijs sāka 2005.—06. gada sezonā, kad debitēja Čehijas Ekstralīgas kluba HC Kladno rindās. Jau nākamajā sezonā uzbrucējs devās uz Ziemeļameriku, sezonu aizvadot Ontārio hokeja līgā. 2007.—08. gada sezonā Tlustijs debitēja arī NHL, aizvadot 58 spēles Toronto "Maple Leafs" rindās. 2009.—10. gada sezonas vidū tika aizmainīts uz Karolīnas "Hurricanes". Par spīti lokauta saīsinātajai sezona, 2012.—13. gada sezona bija rezultatīvākā Tlustija NHL karjerā, tajā viņam atzīmējoties ar 38 punktiem "Hurricanes" rindās. 2014.—15. gada sezonas otrajā pusē tika aizmainīts uz Vinipegas "Jets", taču vasarā noslēdza viena gada līgumu ar Ņūdžersijas "Devils". 2016.—17. gada sezonas pirmajā pusē īslaicīgi spēlēja SM līgas vienībā Oulu "Karpat", vēlāk noslēdzot profesionāļa karjeru.
Marko Rosi (hokejists)
Marko Rosi (de, dzimis ) ir Austrijas hokejists, spēlē centra uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2021) Rosi pārstāv Nacionālā līgas komandu Cīrihes "Lions".
Spēlētāja karjera
Savus jaunieša gadus Rosi pavadīja Cīrihes "Lions" jauniešu komandās. 2018. gadā viņš pievienojās Ontārio hokeja līgas komandai Ottawa 67's. 2019–20. gada sezonā Rosi iekrāja 120 punktus 56 spēlēs, tādējādi viņš kļuva par līgas rezultatīvāko spēlētāju.
Sibīrijas stirna
Sibīrijas stirna (Capreolus pygargus) ir vidēja auguma stirnu ģints (Capreolus) dzīvnieks, kas pieder pārnadžu kārtas (Ruminantia) briežu dzimtai (Cervidae). Tai ir 4 pasugas. Sibīrijas stirna mājo Āzijā, no Urālu kalniem rietumos līdz Klusajam okeānam austrumos. Tā sastopama Korejas pussalā, Sibīrijā, Mongolijā, Kazahstānā, Tjanšana kalnos, Tibetas austrumos un Mandžūrijā Ķīnas ziemeļaustrumos. Ārpus sava dabīgā izplatības areāla 20. gadsimta sākumā tā ir bijusi introducēta Anglijā, bet populācija tika likvidēta 1945. gadā.
Vēl nesenā pagātnē Sibīrijas stirna un Eiropas stirna (Capreolus capreolus) tika uzskatītas par vienu sugu, bet mūsdienās tās tiek dalītas atsevišķās sugās. Abu sugu izplatība pārklājas Kaukāza kalnos, Sibīrijas stirnai aizņemot Kaukāza ziemeļu nogāzes, bet Eiropas stirnai kalnu dienvidu pusi. Kaukāza populācija ir neliela un izolēta no pārējām Āzijas populācijām.
Izskats
Sibīrijas stirna ir vidēji liels briežu dzimtas zīdītājs. Tās ķermeņa garums ir apmēram 127—144 cm, augstums skaustā 82—94 cm. Tai ir slaids, garš kakls, lielas ausis (līdz 15 cm) un īsa aste (2—4 cm). Priekškājas īsākas nekā pakaļkājas. Salīdzinoši ar Eiropas stirnu Sibīrijas stirna ir lielāka, sasniedzot 60 kg masu. Arī tās ragi ir lielāki un žuburotāki (ar trīs zariem, retos gadījumos četriem ), vidēji sverot gandrīz 800 g. Lielākie ragi ir svēruši ap 1200 g. Katru rudeni ragi tiek nomesti, bet drīz pēc tam tie sāk ataugt. Kopumā tēviņi ir lielāki nekā mātītes un ragi ir tikai tēviņiem. Ragi aug taisni uz augšu, žuburim veidojot "V" burtu. Atstarpe starp ragu pamatnēm uz galvas ir plata, abu ragu zariem savstarpēji nekad nesaskaroties, kā tas toties ir novērojams Eiropas stirnas bukam. Kaukāza pasuga ir mazākā no visām Sibīrijas stirnas pasugām, tēviņam sasniedzot 40 kg masu.
Atšķirībā no sezonas mainās Sibīrijas stirnas apmatojuma krāsa. Vasarā tas ir rudi brūns, jaunām stirnām uz ķermeņa ir balti raibumi. Ziemas kažoks Sibīrijas stirnas dienvidu populācijām ir pelēkbrūns vai gaiši brūns, bet ziemeļu populācijām gaiši pelēks. Vēdera daļa kažokam ir krēmīgi balta, bet zemastes laukums koši balts ziemā, vasarā krēmīgs, mazāk kontrastains.
Uzvedība
Sibīrijas stirnas mājo mežos un stepēs. Tās vieglais, slaidais ķermenis ir piemērots dzīvei garā, biezā zālē, tādēļ populācijas vislielākais blīvums sastopams tieši palienēs un pļavās ar garu zāli. Sibīrijas stirnai ir ļoti laba termoregulācija, spējot izciest gan ekstrēmu karstumu, gan aukstumu. Tā ir atlētiska un veikla. Sibīrijas stirnas lēciens tālumā sasniedz 15 metrus.
Sibīrijas stirnu tēviņiem ir savu teritorija, kura tiek iezīmēta ar īpašu sekrētu, kas izdalās no galvas ādas. Tēviņš ar galvu berzē kādu koku, krūmu vai garu zāli, tādējādi izdalot sekrētu. Otrs veids, kā tiek iezīmēta teritorija, ir koku mizas ieskrāpēšana ar ragiem. Savstarpēji stirnas saziņai izmanto arī balsi. Izšķir 6 atšķirīgus signālus: svilpošanu, riešanu, kliegšanu, spiegšanu, griezīgu spiegšanu un rūkšanu.
Barība
Sibīrijas stirna ir zālēdājs un tā barojas ar vairāk kā 600 dažādiem augiem. Lielākā daļa ir lakstaugi (58%), bet tā barojas arī ar viendīgļlapjiem (16%) un koku, krūmu zariem (22%). Ziemas apstākļos, kad samazinās barības pieejamība, Sibīrijas stirnai palēninās vielmaiņa. Vasaras periodā tai pastiprināti nepieciešams nātrijs, tādēļ tā meklē dabīgās sāls atradnes. Ūdeni Sibīrijas stirnas galvenokārt uzņem ar sulīgajiem lakstaugiem.
Reprodukcija
Sibīrijas stirnām augustā un septembrī ir riesta laiks. Mazuļa embrijs sāk attīstīties janvārī un grūsnības periods ir 280—300 dienas. No visiem pārnadžiem tikai Sibīrijas stirnām ir embrioniskā diapauze. Parasti piedzimst divi mazuļi, kurus māte zīda ar pienu 4—5 mēnešus. Mātītes dzimumbriedumu sasniedz pirmajā gadā, bet pārojas tikai 2 gadu vecumā. Tēviņi noblest lēnāk un pāroties sāk 3 gadu vecumā. Savvaļā Sibīrijas stirna dzīvo līdz 10 gadu vecumam.
Latvijas komandu šaha čempionāts
Latvijas komandu šaha čempionāts — komandu šaha turnīrs Latvijā, kas regulāri notiek kopš 1960. gada.
Latvijas komandu šaha turnīri līdz Otrajam pasaules karam
1920. gadu beigās un 1930. gadu sākumā Latvijā radās interese par komandu šaha turnīriem. 1926. gadā tika aizvadīts pirmais neoficiālais Rīgas pilsētas komandu šaha turnīrs, bet 1931. gadā notika pirmais Latvijas komandu meistarības turnīrs, kurā piedalījās sešas komandas. Katras komandas sastāvā bija seši dalībnieki, un par pirmā turnīra uzvarētāju kļuva sporta biedrības "Universitātes sports" šahisti. Tomēr tālāku attīstību šis turnīrs neguva.
1930. gadu vidū Latvijā populāri kļuva divi atsevišķi komandu šaha turnīri, kuros visi šahisti tika sadalīti atkarībā no darba vietas. Tie, kas atradās valsts dienestā (tajā skaitā arī valsts uzņēmumos strādājošie), varēja piedalīties Valsts un pašvaldību darbinieku šaha komandu turnīros, bet tiem, kas strādāja privātajā sektorā, tika organizēti Latvijas Darba kameras komandu šaha turnīri.
Valsts un pašvaldību darbinieku šaha komandu turnīri (1934—1939)
Valsts sektorā strādājošiem no 1934. līdz 1939. gadam notika seši komandu šaha turnīri ar nosaukumu "Valsts un pašvaldību darbinieku šaha komandu turnīrs". Pirmo četru komandu turnīru organizators, kā arī visu pārējo turnīru dalībnieks bija viens no spēcīgākajiem tā laika Latvijas šahistiem Vladimirs Petrovs. Turnīros piedalījās no septiņām (1939. gads) līdz trīspadsmit (1934. gads) komandām, kuras sacentās pie desmit galdiņiem. Pie komandu pirmajiem galdiņiem spēlēja daudzi no tā laika Latvijas individuālā šaha čempionāta finālu dalībniekiem — Lūcijs Endzelīns, Zigfrīds Solmanis, Augusts Strautmanis, Voldemārs Mežgailis un citi.
Latvijas PSR komandu šaha čempionāti (1960—1989)
Pēc Otrā pasaules kara Latvijā atjaunojās šaha turnīri, tajā skaitā arī dažādas komandu sacensības, taču pirmais Latvijas PSR komandu šaha čempionāts notika tikai 1960. gadā. Pirmajā komandu čempionātā pieteicās 25 komandas, kas tika sadalītas trijos pusfinālos, no kuriem divas labākas komandas iekļuva finālā. Katrs mačs notika pie pieciem galdiņiem, turklāt pie pēdējā galdiņa bija obligāti jāspēlē sievietēm. Šis spēlētāju sadalījums kļuva par čempionātu tradīciju, un vēlāk netika mainīts. Komandu čempionātā piedalījās lielo rūpniecības uzņēmumu komandas, galvenokārt no Rīgas, kā arī Latvijas tā laika rajonu centru komandas. Par pirmajiem uzvarētājiem kļuva Rīgas vagonbūves rūpnīcas (RVR) komanda, kuras sastāvā bija nākamais lielmeistars Aivars Gipslis un nākamā daudzkārtējā Latvijas čempione šahā Vija Rožlapa.
Tālākajā komandu šaha čempionātu izcīņas gaitā izspēles kārtība bieži mainījās, līdz 1971. gadā čempionāts pārgāju uz divu līgu sistēmu. Tajā 12 pirmās līgas komandas vienā aplī izspēlēja turnīru, kura četras uzvarētājas ar savstarpējās spēlēs gūtajiem punktiem iekļuva augstākajā līgā, kur tos gaidīja 8 labākās iepriekšējā čempionāta dalībnieces. Šo 12 augstākās līgas komandu turnīrā vienā aplī arī tika noskaidrots čempionāta uzvarētājs. Sistēma ļāva vienlaicīgi uzsākt abu līgu turnīrus, kā arī neliedza komandai no pirmās līgas tajā pašā gadā ieņemt godalgotu vietu čempionātā. Komandu čempionātos piedalījās visi labākie Latvijas šahisti, izņemot Mihailu Tālu. Visvairāk uzvaru šajos čempionātos izcīnīja VEF šahisti, kas astoņas reizes ieņēma pirmo vietu.
Latvijas komandu šaha čempionāti (1990—)
Pēc tam, kad 1990. gada 4. maijā tika pieņemta deklarācija "Par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu", un Latvija kļuva par neatkarīgu valsti, izmaiņas skāra arī Latvijas komandu šaha čempionātu. Tikai 1990. gadā palika vēl iepriekšējais divu līgu formāts, bet vēlāk sākās meklējumi, lai atrastu optimālo komandu čempionāta struktūru jaunajiem sociāli politiskajiem apstākļiem. No 1991. līdz 1993. gadam sākumā notika atlases turnīrs pēc Šveices sistēmas, bet pēc tam labākās komandas pēc izslēgšanas sistēmas noskaidroja godalgoto vietu ieguvējus. No 1994. līdz 1999. gadam visas komandas sākumā piedalījās pusfinālā pēc Šveices sistēmas, no kura sešas labākās komandas iekļuva finālā, kurā vienā aplī noskaidroja uzvarētāju. No 2000. līdz 2007. gadam pusfināls tika atcelts, un komandas noskaidroja labākos vienā turnīrā pēc Šveices sistēmas. Pēc tam, kad 2008. gadā organizatorisku grūtību dēļ komandu šaha čempionāts nenotika, tika pieņemta nākamā turnīra reforma. 2009. gadā komandas vēl sacentās viena apļa turnīrā, bet no 2010. līdz 2016. gadam komandas atgriezās pie divu līgu sistēmas. Augstākajā līgā katru gadu piedalījās ne vairāk par 10 komandām, bet nākamajā gadā sliktākajām augstākās līgas komandām vajadzēja mainīties vietām ar labākajām pirmās līgas komandām. Augstākajā līgā saglabājās ierastais piecu galdiņu formāts, no kurām viena bija sieviešu, bet pirmajā līgā tika ieviests četru galdiņu formāts, no kurām arī viena bija sieviešu. Joprojām komandu turnīros piedalījās labākie Latvijas šahisti, kā arī komandu rindas papildināja leģionāri, pārsvarā no Lietuvas, Igaunijas, Krievijas un Baltkrievijas. 2017. gadā komandu čempionāta sistēma atkal mainījās, un visas komandas noskaidroja labāko Šveices sistēmas turnīrā septiņās kārtās. Pirmo reizi čempionātu vēsturē uzvarēja Zviedrijas kluba "RTU/WASA" komanda, kuras sastāvā nebija neviena Latvijas šahista. 2018. gadā komandu čempionātā piedalījās 12 komandas, kas sacentās augstākajā līgā vienā riņķī, kurš bija sadalīts trijos posmos. Par uzvarētāju ceturto reizi kļuva "Termo-Eko"/RŠF komanda. 2019. gadā komandu čempionātā piedalījās 10 komandas, kas sacentās augstākajā līgā vienā riņķī, kurš bija sadalīts trijos posmos. Par uzvarētāju piekto reizi kļuva "Termo-Eko"/RŠF komanda. Pēc tam sakarā ar COVID-19 pandēmiju Latvijā sacensību norisē radās trīs gadu pārtraukums. Tikai 2023. gadā tika nolemts atjaunot komandu čempionātu.
Bēms
Bēms var būt:
Flatiron Building
Flatiron Building ir debesskrāpis Manhatanā, Ņujorkā, ASV. Tiek uzskatīts par debesskrāpju celmlauzi.
Projekta autors ir Denjels Bērnhems. 87 metrus augstās ēkas celtniecība tika pabeigta 1902. gadā, tobrīd šī bija viena no augstakajām celtnēm pilsētā. Ēkas sākotnējais nosaukums bija Fuller Building, pašreizējo nosaukumu ieguva 1930. gadā.
Flatiron Building mūsdienās ir viens no Ņujorkas simboliem, nosaukts par vienu no pilsētas ikoniskākajiem debesskrāpjiem. Populārs fotografēšanas objekts, "iespējams, ir viena no visvairāk fotografētākajām ēkām pasaulē", ēkā atrodas dažādu uzņēmumu biroji.
Latgaliešu nacionālā atmoda
Latgaliešu nacionālā atmoda bija Latgales latviešu nacionālā kustība laika posmā no 1904. līdz 1917. gadam, taču tās pirmsākumi meklējami jau 19. gadsimta beigās. Nacionālās atmodas sākotnējais centrs bija Sanktpēterburga, bet vēlāk aktīva darbība izvērsās arī Latgalē.
Brūss Makendless
Brūss Makendless II (Bruce McCandless II; dzimis, miris ) bija ASV astronauts, kara flotes lidotājs.
Latgaliešu nacionālā atmoda
Situācija 19. gadsimtā
Latgalē vēl 19. gadsimta pirmajā pusē vairāki latgalieši tiecās dibināt skolas un aktivizēt vietējo sabiedrisko un kultūras dzīvi. Sofija Prentniece (1820—1907) nodibināja skolu Strūžānos 1840. gadā — Latgalē vecāko — un kļuva par pirmo latgaliešu skolotāju. Nākamā skola tika izveidota Vārkavā 1845. gadā, to panāca Ādams Upenieks. 1860. gadā, pēc Andreja Miglinieka iniciatīvas, skola tika dibināta Zaļmuižā.
Brūss Makendless
Biogrāfija
Brūss Makendless piedzima Bostonā. Viņa tēvs Brūss Makendless bija ASV Jūras kara flotes virsnieks. 1954. gadā Brūss Makendless pabeidza Vudro Vilsona klasisko vidusskolu Longbīčā, Kalifornijā.
Latgaliešu nacionālā atmoda
Situācija 19. gadsimtā
1861. gadā Latgalē atcēla dzimtbūšanu. Zeme tika sadalīta vienlīdzīgi nelielās ģimenes saimniecībās, kuras pēc tam turpināja dalīt mantinieki. Tas neveicināja saimnieciskos apstākļus, kas varētu nodrošināt iespējas un motivāciju izglītoties latgaliešu jaunajai paaudzei, veidot kopējo pašapziņu. Kopš 1865. gada Latgalē pastāvēja latīņu drukas aizliegums, papildus tam tika īstenota pārkrievošanas politika un mācības skolās notika vienīgi krievu valodā. 1868. gadā visā Latgalē bija tikai 36 elementārskolas (Ludzas apriņķī — 6, Daugavpils — 13, Rēzeknes — 11, Drisas — 6). Šādos apstākļos grāmatas latīņu drukā pārrakstīja ar roku vai arī nelegāli importēja, piemēram, 1868. gadā Gustavs Manteifelis Tērbatā latgaliski izdeva kalendāru, ko nelegāli ieveda un izplatīja Latgalē. Manteifelis latgaliski izdeva arī citas grāmatas, tā nonākdams varasiestāžu redzeslokā, un bija spiests pārtraukt grāmatu izdošanu. Zināmākais grāmatu pārrakstītājs drukas aizlieguma gados bija Andrivs Jūrdžs. Viņš ar roku sarakstīja vairāk nekā 20 biezu sējumu, vairākus ap 1000 lappušu garus, kā arī plānākas burtnīcas un atsevišķas lapiņas.
Brūss Makendless
Biogrāfija
1958. gadā Makendless Savienoto Valstu Jūras akadēmijā ieguva bakalaura grādu. Pēc tam viņš sāka dienestu Jūras kara flotē. 1960. gadā Makendless pabeidza lidotāju kursus Pensakolā un Kingsvillā un ieguva jūras kara lidotāja kvalifikāciju. Pēc tam viņš dienēja iznīcinātāju eskadriļā VF-102. Makendless piedalījās Kubas raķešu krīzes notikumos. 1965. gadā Makendless Stenforda Universitātē ieguva maģistra grādu elektroinženierijā. Studiju laikā viņš bija pārcelts Jūras rezerves virsnieku apmācību korpusā.
Latgaliešu nacionālā atmoda
Situācija 19. gadsimtā
Dzimstības līmenis Latgalē bija ļoti augsts — ja 1863. gadā Latgalē 261 000 iedzīvotāju, tad 1897. gadā — 502 000, bet 1914. gadā — 642 000, un tradīcija zemi dalīt vienādās daļās starp dēliem neveicināja jaunu saimniecību veidošanos. Zemes un darbavietu trūkums veicināja latgaliešu izceļošu uz citām Krievijas Impērijas guberņām. No 1895. līdz 1902. gadam uz Iekškrieviju bija izceļojuši ap 68 000 Latgales iedzīvotāju. Liela daļa devās uz Sibīriju, kur bija brīvas zemes, bet vairāki tūkstoši rada darbu un izglītības iespējas impērijas galvaspilsētā Sanktpēterburgā.
Brūss Makendless
Biogrāfija
1966. gada aprīlī Brūss Makendless tika uzņemts piektā iesaukuma NASA astronautu grupā. Pēc astronautu pamatapmācības pabeigšanas viņš gatavojās Apollo programmā. Viņš tika apstiprināts par orbitālās stacijas Skylab pirmās ekspedīcijas Skylab 2 dublieru apkalpes pilotu.
Konfūcisms
Konfūcisms (儒學, ) ir ētiska un filozofiska uzskatu sistēma, kas cēlusies Ķīnā. Šo mācību iedibināja Konfūcijs (tradicionāli 551.-479. g. p. m. ē.), kurš bija slavens gudrais, kā arī nozīmīgs ķīniešu sociālais filozofs. Konfūcisms par valsts ideoloģiju kļuva Haņu dinastijas valdīšanas laikā. Konfūcijs neizgudroja jaunus rīcības principus, bet gan apkopoja un attīstīja paražas, kurās liela loma bija patriarhālai ģimenei, autoritātei, hierarhijai.
Brūss Makendless
Biogrāfija
Brūss Makendless veica divus lidojumus kosmosā Space Shuttle programmā: STS-41-B 1984. gada februārī un STS-31 1990. gada aprīlī.
Latgaliešu nacionālā atmoda
Nacionālās atmodas pirmsākumi
Latgaliešu nacionālās atmodas priekšgalā 19. gadsimta beigās nostājās katoļu garīdzniecība. To noteica reālā situācija — vienīgā augstākās izglītības iestāde, kur uzņēma Latgales latviešus, bija Pēterburgas garīgais seminārs. Latgalē daļa agrīno latviešu tautības rakstnieku, folkloras vācēju, dažāda rakstura apgaismības darbinieku bija teoloģijas maģistri vai vienkārši garīdznieki.
Spēlmaņu nakts 2019/2020
Spēlmaņu nakts 2019/2020 balvu pasniegšanas ceremonija norisinājās 2020. gada 23. novembrī Liepājas teātrī. Ceremonijas laikā tiks apbalvotas 2019./2020. gada teātra sezonas izrādes un to veidotāji, kā arī pasniegtas balvas par mūža ieguldījumu teātra mākslā un skatītāju simpātijas balvas. Balvas tika pasniegtas 18 kategorijās. Balvu par mūža ieguldījumu saņēma režisore Māra Ķimele un aktieris Leonīds Lencs.
Latgaliešu nacionālā atmoda
Nacionālās atmodas pirmsākumi
Vairāki latgaliešu atmodas vadītāji vēl pirms 1904. gada aktīvi iesaistās dažādos Latgales un arī citu novadu sabiedriskajos darbos, piemēram, Antons un Kazimirs Skrindas, Francis Trasuns u.c. 1903. gadā Francis Trasuns Sanktpēterburgā nodibināja Pēterburgas Latviešu Muzikālo biedrību, kura kļuva par latgaliešu atmodas sabiedriski organizatorisko centru, sarīkojumu, kora dziedāšanas, priekšlasījumu, teātra izrāžu u.c. pasākumu organizētāju. Tā sekmēja sadarbību ar pārējo Latvijas novadu darbiniekiem, īpaši ar Sanktpēterburgā dzīvojošajiem komponistiem Jāzepu Vītolu un Emili Melngaili. 1904. gadā tika atcelts latīņu drukas aizliegums Latgalē, kas veicināja strauju latgaliešu nacionālo attīstību.
Spēlmaņu nakts 2019/2020
Ceremonija
Ceremoniju veidoja Mārtiņš Kalita, Rasa Bugavičute-Pēce, Dainars Albužis, Mārtiņš Feldmanis, Milda Ziemane, Raitis Beķeris, Jevgenija Skoraja, Asnate Siliņa. Pasākumu vadīja četri Liepājas teātra aktieri — Viktors Ellers, Gatis Maliks, Sandis Pēcis, Karīna Tatarinova.
Latgaliešu nacionālā atmoda
Pēterburgas Latviešu Muzikālā biedrība
Pēterburgas latviešu muzikālā biedrība kā pirmais un galvenais organizējošais centrs pulcināja kopīgam darbam sabiedriski aktīvos un kultūrā darboties gribošos Latgales latviešus. Biedrības ietvaros izveidojās kara inženieru institūta studenta Franča Kempa vadītais jaunatnes pulciņš "Gunkurs". Darbojās koris, divi orķestri, teātra trupa (tā vēlāk sazarojās vairākās grupās), bibliotēka un lasītava, kurā varēja lasīt poļu un krievu, kā arī latviešu laikrakstus un žurnālus ("Baltijas Vēstnesi", "Rīgas Avīzi", "Austumu"), vēlāk arī latgaliešu izdevumus. Muzikālās biedrības dramatiskie pulciņi iestudēja ne tikai Čehova, Blaumaņa, Ā. Alunāna u.c. autoru darbus, bet arī pašu latgaliešu autoru sarakstītās lugas, ludziņas un uzvedumus bērniem: Konstances Daugules drāmu "Guņsgrāks", J. Sprūgas "Dzeives mutuļūs", A. Rubina "Pi advokata" u.c. Tika izveidots pulciņš bērniem, kuriem mācīja dzimto valodu, izkopa muzikālās spējas. Notika atpūtas vakari, "gaismas bilžu" rādīšana.
Spēlmaņu nakts 2019/2020
Žūrija
Žūrijas komisijas sastāvs: teātra zinātniece Līga Ulberte, teātra kritiķe Andra Rutkēviča, komentētājs un tulkotājs Eduards Liniņš, teātra žurnāliste un producente Jevgeņija Šermeņeva, kultūras žurnāliste un teātra kritiķe Undīne Adamaite.
Latgaliešu nacionālā atmoda
Pēterburgas Latviešu Muzikālā biedrība
Ar laiku Muzikālās biedrības aktīvie dalībnieki (dibināšanas gadā — 147 cilvēki, vēlāk viņu skaits pieauga) kļuva aizvien drosmīgāki, sāka rīkot diskusijas par Latgales un visas Latvijas vēsturi un nākotni. Šajās pusslepenajās sanāksmēs (galvenokārt pagraba kafejnīcas telpās) pie durvīm allaž dežūrēja sargs, kurš brīdināja par nevēlamu personu tuvošanos. Jāatzīmē, ka latgaļu atmodas atbalstītāju vidū bija Krievijas cara galma augsts kalpotājs — latgalietis no Barkavas — Aloizs Lauris Trūps (1856—1918), kurš draudzējās ar dažiem atmodas vadošajiem darbiniekiem (īpaši ar A. Skrindu). Viņš nereti sniedza nozīmīgu informāciju par impērijas politikas aizkulisēm un nodomiem, palīdzēdams koordinēt kustības taktiku, izvairīties no negaidītiem pārsteigumiem. A. L. Trūpu kopā ar cara ģimeni 1918. gadā nošāva Jekaterinburgā.
Spēlmaņu nakts 2019/2020
Laureāti un nominācijas
Piez.: Pie nominācijām uzskaitīti visi izvirzītie pretendenti; laureāti atrodas saraksta augšgalā un ir izcelti treknrakstā. Bērnu un jauniešu žūrijas specbalvas:
Latgaliešu nacionālā atmoda
Laikraksts "Gaisma"
"Gaisma" bija pirmais regulārais Latgales laikraksts latgaliešu valodā, kas radās pirmās nacionālās atmodas Latgalē sākumposmā 1905. gadā. Avīzes pirmais numurs nāca klajā 1905. gada 27. novembrī. To izdeva Sanktpēterburgā. Laikraksta redaktors bija F. Kemps. Lielākoties laikraksts atspoguļoja tēmas, kas skāra tautas dzīvi un centienus. Raksti bija par zemes jautājumiem, skolu un izglītības lietām, latgaliešu valodas un ticības jautājumiem un citām tēmām, aizstāvot tautas tiesības un vajadzības. Sīki tika atspoguļota 1905. gada revolūcijas gaita, tās apspiešana, muižas zemju piespiedu pārdošana zemniekiem, nodokļi un to netaisnīgā sadale, alkoholisma problēmas un atturība, tautas nākotne un Latvijas autonomija. Pret „Gaismu” nostājās poļu muižniecība un garīdzniecība. Dažās vietās baznīca liedza laikrakstu abonēt un lasīt, jo latviešu garīdzniecība izdeva savu laikrakstu. Nelielais inteliģences pulciņš nebija spējīgs materiāli uzturēt laikrakstu, līdz ar to „Gaismas” izdošana 1906. gadā tika apturēta.
Spēlmaņu nakts 2019/2020
Skatītāju simpātiju balva
Sabiedrisko mediju portāla LSM.lv un LTDS rīkotais skatītāju simpātijas balsojums:
Latgaliešu nacionālā atmoda
Francis Trasuns
F. Trasuns (dzimis 1864. gada 16. oktobrī, miris 1926. gada 6. aprīlī) bija latgaliešu un latviešu kultūras un garīgais darbinieks, valstsvīrs un literāts. Krievijas Impērijas I Valsts domes deputāts (1906), Latgales Zemes padomes priekšsēdētājs (1917), Tautas padomes loceklis (1918), Saeimas deputāts (1922—1926). Mācījies Jelgavas ģimnāzijā, vēlāk Pēterburgas garīgajā seminārā un akadēmijā. No 1902. gada strādāja kā profesors Pēterburgas garīgajā seminārā, kur izcīnīja tiesības mācībām daļēji notikt latgaliešu valodā un aizsāka latgaliešu literārās tradīcijas mācīšanu. Francis Trasuns jau kopš 1901. gada Rīgas Latviešu biedrības namā uzstājās ar referātiem, tādējādi iepazīstinot pārējo novadu latviešus Latgales vēstures jautājumos. Pēterburgā izdeva "Daugavas Kalendāru". No 1904. gada Trasuns bija garīgās tiesas loceklis. Publicēja rakstus laikrakstā "Latgolas Vords". Piedalījās 1917. gada 9. un 10. maija Pirmā Latgales kongresa organizēšanā, kur pretēji vairākiem skeptiski noskaņotiem kultūras darbiniekiem, kā F. Kemps, kas iestājās par integrāciju nākotnē, atbalstīja nekavējošu pievienošanos citiem Latvijas kultūrvēsturiskajiem novadiem. No kongresa tika ievēlēts Latgales Pagaidu Zemes Padomē. 1918. gada 18. novembrī kā Tautas padomes loceklis piedalījās Latvijas Republikas neatkarības pasludināšanā. Brīvības cīņu posmā bijis iekšlietu ministra biedrs Kārļa Ulmaņa Pagaidu Valdībā.
Nikodems Rancāns
N. Rancāns (dzimis 1870. gada 13. septembrī Zaļmuižas pagasta Miglinīku ciemā, miris 1933. gada 21. jūlijā Rēzeknē) bija katoļu garīdznieks, Latgales Atmodas kustības darbinieks, rakstnieks, Latvijas vēstures pētnieks. Latgales Pagaidu zemes padomes loceklis (1917—1918), Rēzeknes valsts skolotāju institūta direktors (1929—1933). Izglītību ieguvis Pleskavas reālskolā un Pēterburgas garīgajā seminārā. Studēja Pēterburgas garīgajā akadēmijā, 1903. gadā ieguva teoloģijas maģistra grādu, bija viens no Pēterburgas Latviešu Muzikālās biedrības dibinātājiem, no 1906. gada Pēterburgā izdeva un rediģēja laikrakstu “Sākla”. No 1907. gada N. Rancāns bija Rēzeknes katoļu baznīcas dekāns, nodibināja Rēzeknes draudzes skolu un Rēzeknes tirdzniecības skolu, 1912. gadā Greiškānu zemkopības skolu. N. Rancāns sekmēja Latgales tuvināšanu pārējiem Latvijas novadiem, kopā ar E. Kozlovski organizēja latviešu spiestuves “Dorbs un Zineiba” (1912) dibināšanu Rēzeknē. 1917. gada aprīlī Rancānu ievēlēja par Latgales kongresa organizācijas priekšsēdētāju, viņš bija Latgales Pagaidu zemes padomes loceklis (1917—1918).
Kazimirs Skrinda
K. Skrinda (dzimis 1875. gada 2. augustā Līksnas pagasta Liepas Mukānu ciemā, miris 1919. gada Baptos, Kauņas apriņķī) bija katoļu priesteris, teoloģijas maģistrs, pedagogs un publicists. Pēterburgas katoļu garīgā semināra profesors un inspektors (1904—1910). Laikrakstu "Ticeiba un Dzeive" (1908), "Drywa" (1908—1917) un "Jauno Drywa" (1918) redaktors. Viens no brāļiem Skrindām, Latgales Atmodas kustības darbiniekiem. Mācījies Pēterburgas Sv. Katrīnas proģimnāzijā, Pēterburgas katoļu garīgajā seminārā un akadēmijā.
Antons Skrinda
A. Skrinda (dzimis 1881. gada 4. oktobrī Līksnas pagasts Liepas Mūkānu ciemā, miris 1918. gada 31. martā Rēzeknē) bija latviešu kara ārsts un rakstnieks. Viens no brāļiem Skrindām, Latgales Atmodas kustības darbiniekiem. Dzejoļu krājuma "Kūkle" apkopotājs (1914). Izglītību ieguvis Pēterburgas Sv. Katrīnas proģimnāzijā, Pēterburgas valsts ģimnāzijā, studējis Pēterburgas kara medicīnas akadēmijā. A. Skrinda ar pseidonīmu I. Leidumnīks publicējās sava brāļa K. Skrindas izdotajā laikrakstā "Drywa". 1908. gadā izdeva mācību grāmatu “Latvīšu volūdas gramatika”.
Citi nacionālās kustības dalībnieki
Laika gaitā, atmodai no Pēterburgas izvēršoties arī Latgalē, tajā iesaistās dažādu profesiju pārstāvji: ārsti, inženieri, agronomi, mērnieki, ērģelnieki, pedagogi, literāti, iestāžu, tipogrāfiju darbinieki, studenti, vecāko klašu ģimnāzisti, virsnieki, apzinīgākie strādnieki, pašvaldību darbinieki un citi. Vesela plejāde spilgtu, individuāli patīgu personību. A. Laizāns, P. Tukišs, A. Punculis, K. Kempe–Daugule, F. Ciukors, J. Višņevskis, J. Kindzulis, V. Rubulis, J. Grišāns, A. Dzenis, F. Logins, A. Laurinoviča, G. Mukt–Kneders, A. Bžežinska, V. Seile, S. Cunskis, J. Pabērzs, V. Barkāns, J. Čeksters, F. Obšteins, A. Rubins, I. Asāns, E. Kozlovskis sen., Naaizmērstule (R. Tabine), S. Putāns, S. Kambala,V. Krops, J. Velkme, G. Začs un daudzi citi. Viņu vidū bija arī viens mākslinieks grafiķis Jezups Dekšņa. Atmodas atbalstītāju vidū bija trīs latgalieši krievu armijas ģenerāļi Antons Kazradzis (Kazričs, 1862—1917), Benedikts Zazerskis (1867—1917), Ignats Čeksters (1842—1914) un viens pulkvedis Jānis Kantinieks (1865—1904).
Pirmais Latgales latviešu kongress
Sākotnējā kulturālā atmoda Pirmā pasaules kara laikā pārtapa par politisku atmodu. 1917. gada 12. martā Latgaliešu kara upuru palīdzības biedrības (Latgalīšu bīdreibas paleiga kara upurem) telpās Sankrēterburgā notika plaša Latgales inteliģences, strādnieku un karavīru apspriede, kurā tika debatēts par Daugavpils, Ludzas un Rēzeknes apriņķu atdalīšanu no Vitebskas guberņas un to pievienošanu Vidzemes un Kurzemes latviešu apdzīvotajai teritorijai. Vairums klātesošo delegātu balsoja par apvienošanos (par 43, pret 23), tādēļ tika ievēlēta organizācijas komisija apvienošanās kongresa sasaukšanai. 6.—7. aprīlī Rēzeknē notika Latgales sabiedrisko darbinieku apspriede, kas nosūtīja telegrammu Krievijas Valsts domniekam Jānim Goldmanim, prasot visas latviešu zemes apvienot vienā autonomā apgabalā. Sapulcē pieņēma lēmumu Rēzeknē sasaukt tautas kongresu, kura delegāti izvēlami pa diviem no katra pagasta vai draudzes, pa 2—4 no strēlnieku bataljoniem, pa vienam no latgaliešu organizētām kolonijām un no sabiedriskiem darbiniekiem, ko liks priekšā kongresa organizācijas komisija. Par kongresa organizācijas priekšsēdētāju ievēlēja Nikodemu Rancānu. Kongresa apsardzei uz Rēzekni tika atvesti ap 40 latviešu strēlnieku Jāņa Rubuļa vadībā.
Kongress norisinājās 1917. gada 26.—27. aprīlī (pēc jaunā stila, 9.—10. maijā) Rēzeknē. Kongresā tika pieņemti šādi lēmumi:
Šo lēmumu īstenošanai kongress ievēlēja Latgales pagaidu zemes padomi ar 60 deputātu vietām, no tām 24 bija rezervētas poļu, krievu un ebreju mazākumtautībām. Par padomes priekšsēdētāju ievēlēja Franci Trasunu.