cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tranaitis
Dzīve
1262. gadā Mindaugs lauž savienību ar Livonijas ordeni, un Trainaiša mudināts dodas neveiksmīgā karagājienā uz Cēsīm. 1262. gadā arī mirst Mindauga sieva Marta. Mindaugs par sievu apņem viņas māsu, Nalsenes kunigaiša Daumanta sievu. Neapmierinātais Daumants iesaistās kopīgā sazvērestībā ar Tranaiti. 1263. gadā Mindaugs nosūta Daumanta vadītu armiju karagājienā uz Brjanskas kņazisti. Daumants pavērš armiju pret Mindaugu, un 1263. gada 5. augustā nogalina Mindaugu un divus viņa dēlus. Tā kā Daumants bēg uz Pleskavas kņazisti, par Lietuvas un Žemaitijas dižkunigaiti kļūst Tranaitis.
Lai atriebtos par tēva nāvi, Mindauga dēls Navahrudakas kņazs Vaišvilks apvienojās ar savas māsas vīru Helmas kņazu Švarnu un brālēnu Polockas kņazu Tautvilu (kas arī bija iesaistīts sazvērestībā pret Mindaugu). Ciņā par varu, Treniotam izdodas sakaut un nogalināt Tautvilu. Taču 1264. gadā Tranaitis tiek nogalināts. Par nākamo Lietuvas dižkunigaiti kļūst pareizticībā pārgājušais Vaišvilks.
Varonis (karakuģis)
Varonis bija Latvijas Kara flotes zemūdeņu bāzes kuģis no 1927. līdz 1940. gadam.
Tehniskie parametri
Ūdensizspaids (dedveits) 250 t, ātrums 10 mezgli, dzinējs 450 ZS, garums 29,1 m, platums 6,5 m, iegrime 3,6 m.
Veicis dažādus materiāli tehniskos un saimnieciskos uzdevumus (zemūdeņu kaujas mērķu transportēšana, jūrnieku atpūtas vieta, pārtikas sagatavošana). Minēts, ka kādu laiku kalpojis ledlauža statusā.
Vēsture
Uzbūvēts 1908. gadā Vācijā kā Passat, pēc dažām ziņām, Ķīles Reichswerft būvētavā. Pēc 1. pasaules kara beigām atradies vācu bāzē Liepājā, līdz 1919. gada 10. oktobrī nodots Latvijas Apsardzības ministrijas rīcībā.
Latvijas Jūras krastu aizsardzības eskadrā no 1927. gada.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūlijā PSRS iekļāva kuģi savā Baltijas kara flotē (no 1941. gada janvāra līdz Vācijas uzbrukumam PSRS atradies IeTK Robežaizsardzības spēku sastāvā ar nosaukumu Ural (Урал)). 1941. gadā, iespējams, 28. augustā "Varonis" nogrima, uzbraucis uz mīnas.
Pēc dažām ziņām, pēc kara izcelts un turpinājis kuģot padomju dienestā līdz 1950. gadiem ar nosaukumu Pyarnu, līdz sagriezts metāllūžņos.
Modena (F1 komanda)
Modena bija itāļu Formula 1 komanda, kura piedalījās tikai 1991. gadā.
Vēsture
Komanda debitēja 1991. gada ASV GP ar pilotiem Nikolā Larīni un Ēriku van der Pēlu. Labākais rezultāts bija tieši šajā sacīkstē - 7. vieta. Komandas pilotiem bija grūtības kvalificēties, tādēļ tikai sešās sacīkstēs kaut viens no viņiem stājās uz starta. Ne reizi viņi nestājās uz starta vienā sacīkstē. Tikai vienu reizi pārvarēt kvalifikācijas barjeru spēja van der Pēle. Komanda bankrotēja sezonas beigās.
Stefans Jūhansons
Stefans Nilss Edvīns Jūhansons (Stefan Nils Edwin Johansson; dzimis Vagsjo, Zviedrijā) ir Formula 1 ekspilots. Viņš ir piedalījies arī CART un Grand Prix Masters, kā arī izcīnījis uzvaru 1997. gada Lemānas sacīkstēs kopā ar Mikeli Alboreto un Tomu Kristensenu.
Stefanam uz F1 palīdzēja tikt čempiona tituls britu F3. Viņš 1980. gadā piedalījās divās sacīkšu nedēļas nogalēs ar Shadow formulu, tomēr ne reizi nekvalificējās. Atgriezās Jūhansons 1983. gadā ar Spirit. Labākais rezultāts bija 7. vieta Nīderlandes GP. 1984. gadā zviedrs piedalījās dažās sacīkstēs ar Tyrrell, tomēr viņi tika diskvalificēti no sezonas sakarā ar nelegālām formulām. Atlikušo sezonu viņš brauca ar Tyrrell. 1985. gadā Jūhansons divas reizes pēc kārtas spēja kāpt uz goda pjedestāla otrā pakāpiena. Pēc sezonas ar to pašu komandu viņam izdevās piecreiz būt trešajam. Viņš ieradās McLaren 1987. gadā. Ar pieciem pjedestāliem Jūhansons bija sestais kopvērtējumā ar 30 punktiem. Vēlāk sākās viņa noriets. Braucot aizvien zemākas un zemākas klases komandās, pasliktinājās arī rezultāti. 1991. gadā viņš aizvadīja savu pēdējo F1 sezonu. Tās gan nebija viņa karjeras beigas, jo viņš joprojām piedalās sacīkstēs, pat pēc savas 50 gadu jubilejas.
Mazsalacas novads
Mazsalacas novads bija 2009. gada teritoriālajā reformā izveidots novads Vidzemes ziemeļu daļā, kurā tika apvienotas bijušā Valmieras rajona pašvaldības: Mazsalacas pilsēta ar lauku teritoriju (kopš 2010. gada janvāra sadalīta divās teritoriālās vienībās — Mazsalacas pilsētā un Mazsalacas pagastā), Ramatas, Sēļu un Skaņkalnes pagasts. Novada centrs atradās Mazsalacā. 2021. gadā Mazsalacas novads tika pievienots Valmieras novadam.
Lubānas novads
Lubānas novads bija pašvaldība Vidzemes austrumu daļā, Aiviekstes krastā, kurā tika apvienota Lubānas pilsēta un Indrānu pagasts.
2021. gadā Lubānas novads tika pievienots Madonas novadam.
Vēsture
Par novada seno apdzīvotību liecina vēlā akmens laikmeta un agrā bronzas laikmeta auklas keramikas kultūrai (3. g. tk. p.m.ē. - 2. g. tk. 1. cet. p.m.ē.) piederīgu iedzīvotāju apdzīvotas vietas I un II Aboras apmetnes. Vēstures avotos Lubāna pirmo reizi minēta 13. gadsimtā, vēlāk šis apvidus ietilpa Rīgas arhibīskapijas Latvju galā, Pārdaugavas hercogistes un Zviedru Vidzemes teritorijā. Vidzemes guberņas laikā te atradās Lubānas muižas (Lubahn), Indrānu (Indran) un Meirānu muižas (Meiran) zemes, kas ietilpa Cēsu apriņķa Lubānas draudzes novadā. Pēc 1924. gada novads ietilpa Madonas apriņķa sastāvā (1924-1949), vēlāk Cesvaines (1949-1956) un Madonas (1956-2009) rajonos. Cauri novadam veda dzelzceļa līnija Madona—Lubāna (1935-1990). 1954. gadā Lubānas ciemam pievienoja likvidēto Indrānu ciemu. 1958. gadā Lubānai piešķira strādnieku ciemata statusu un likvidēto Lubānas ciemu pievienoja tai, izveidojot Lubānas lauku teritoriju. 1975. gadā Lubānas lauku teritoriju reorganizēja par pašvaldību un izveidoja Indrānu ciemu. 1979. gadā Indrānu ciemam pievienoja daļu Meirānu ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2007. gada 20. oktobrī Indrānu pagasts apvienojās ar Lubānas pilsētu, izveidojot Lubānas novadu. 2021. gadā Lubānas novada teritoriju apvienoja ar Madonas novadu.
Apdzīvotās vietas
Lubāna, Meirāni, Indrāni, Ērgala, Dambīši, Liedeskrogs.
Sororitas Tatiana
Sororitas Tatiana ir studenšu korporācija, kas uz draudzības pamatiem apvieno Latvijas augstskolu studentes, kuras audzinātas krievu kultūras tradīcijās. Korporācijas Sororitas Tatiana galvenais mērķis ir pienākuma apziņas un goda jūtu audzēšana, savstarpējas draudzības un cieņas veidošana, palīdzības sniegšana gan studijās, gan dzīvē, garīgas izaugsmes un personības pilnveidošanas veicināšana, sabiedriskās darbības attīstība.
Krāsas
Korporācijas Sororitas Tatiana krāsu nozīme:
Devīze
Korporācijas devīze: la ("За истину, культуру и единение" vai "Par patiesību, kultūru un vienotību").
Dibināšana
Sororitas Tatiana ir izveidota apvienojoties divām studenšu korporācijām Sororitas Slavia un Tatiana. Par korporācijas dibinātājām uzskata 19 studentes, kuras nodibināja korporāciju Tatiana. Par dibināšanas datumu pieņēma, kad pie Latvijas Universitātes tika dibināta korporācija Tatiana.
Korporācijas nosaukums Sororitas Tatiana ir izveidojies no vārda "māsa" (la) un vārda "Tatjana". (svētmocekles Tatjanas dienā) tika parakstīts ķeizarienes Elizabetes dekrēts par Maskavas Universitātes atvēršanu. No tā laika krievu studenti uzskata Svēto Tatjanu par savu aizstāvi.
Latvijas Republikā
1938. gada maijā korporācija Sororitas Tatiana tika uzņemta Studenšu Prezidiju Konventā un kļuva par pilntiesīgu korporāciju. Korporācijai bija draudzīgi sakari ar studenšu korporācijām Imeria (pie kuras Sororitas Tatiana garantēja komānu) un "Selga", kā arī ar krievu studentu korporācijām Fraternitas Arctica un Ruthenia un ārzemēs esošām krievu studenšu korporācijām Sororitas Oriens (Tartū) un Filiae Rutheniae (Kauņā). Bez literāriem vakariem Sororitas Tatiana aktīvi piedalījās kopā ar studentu korporācijām "Fraternitas Arctica", "Ruthenia", "Fraternitas Rossica", studenšu korporāciju "Sororitas Rossica", kā arī ar "Latvijas Universitātes Krievu Studentu Sabiedrību" (ОРСЛУ, "Общество Русских Студентов Латвийского Университета") tradicionālu Tatjanas baļļu organizēšanā. Korporācija arī bija viena no Krievu kultūras dienu dalībniecēm.
korporācijas Sororitas Tatiana darbība tika oficiāli pārtraukta.
Eberhards no Zainas
Eberhards no Zainas jeb Sainas Eberhards bija Vācu ordeņa vācmestrs, Vācu ordeņa virsmestra vietnieks (1251—1254) un Livonijas ordeņa mestra Andreasa no Felves aizvietotājs (1253—1254). Pēc Lietuvas karaļa Mindauga pāriešanas katoļu ticībā viņš 1253. gada aprīlī organizēja Kursas, Žemaitijas, Upmales un Zemgales zemju sadalīšanu starp ordeni un bīskapiem.
Vēsture
Zainas grāfs Eberhards cēlies no dižciltīgas Reinzemes grāfu dzimtas ar dzimtas īpašumu Zainas pilī Bendorfā pie Reinas. Zainas grāfu dzimta pirmo reizi pieminēta 1139. gadā.
Sjū Silvestra
Sjūzena "Sjū" Silvestra (en) ir izdomāts tēls amerikāņu televīzijas seriālā "Radīti skatuvei" (Glee). Viņu attēlo aktrise Džeina Linča. Pirmoreiz televīzijā S. Silvestra parādījās seriāla pilot sērijā. Viņu izveidoja un tālāk attīstīja "Radīti skatuvei" veidotāji Raiens Mērfijs, Breds Falčuks un Jans Brennans.
S. Silvestra ir izdomātās Viljama Makinlija skolas karsēju komandas Cheerios trenere un TV ziņu personība. Tā kā viņas vadītā karsēju komanda sacenšas ar skolas ansambli par līdzekļiem, viņa ir bieži pret ansambli un bieži strīdas ar tā vadītāju Vilu Šusteru (attēlo Metjū Morisons). Par lomas attēlošanu Dž. Linča ir saņēmusi Zelta globusa balvu un Emmy balvu kā labākā otrā plāna aktrise.
Mitrinātājs
Mitrinātājs ir iekārta, kas palielina relatīvā mitruma līmeni telpā. Gaisa mitrinātājus izmanto dzīvojamās, sabiedriskās, biroju ēkās, kā arī rūpnīcās. Gaisa apstrāde mitrinātājā notiek kontaktējot to ar ūdeni. Mitrinātāji var būt atsevišķi telpā stāvoši agregāti vai arī iebūvējami ēkas gaisa kondicionēšanas sistēmā.
Cilvēki
Zems relatīvais mitrums telpā sausina cilvēka deguna un rīkles gļotādu, kā arī matus un ādu. Īpaši ziemas mēnešos palielinās sūdzības, kas saistītas ar elpceļu slimībām. Relatīvā mitruma līmenis ziemas laikā iekštelpās krītas, jo aukstais gaiss satur mazāk mitruma, nekā siltais gaiss. Tādējādi, piemēram, atverot logu ziemā, telpā neienāks papildus mitrums. Mitruma līmeņa galējības (pavisam sauss vai pavisam mitrs gaiss) ir viskaitīgākās cilvēka komfortam, veselībai un darba produktivitātei. Ja relatīvais mitrums ir zem 20%, izkalst gļotāda un palielinās uzņēmība pret infekcijām. Zemās temperatūrās sauss gaiss pastiprina aukstuma sajūtu. Ja relatīvais gaisa mitrums ir 60-80%, tad sviedri, kas izdalījušies no cilvēka ķermeņa, nevar pietiekoši iztvaikot. Relatīvais mitrums apdzīvotās telpās būtu jāuztur zonā starp 40 — 60%.
Elektroniskās iekārtas un ražošana
Daži ražošanas procesi, piemēram, koka izstrādājumu ražošana, var izraisīt ugunsgrēkus vai eksplozijas, kad, pārvietojot materiālus, sausais gaiss veido statisko elektrību, kura izlādējas putekļu, iztvaikojošu organisku elementu un citu ugunsnedrošu daļiņu klātbūtnē. Statiskā elektrība var izraisīt dzirksteles, putekļu pielipšanu pie pretēji lādētiem objektiem, bīstamas situācijas, kad tuvumā ir sprāgstošas gāzes. Palielinot relatīvo mitrumu, apkārtējā vidē tiek samazināta statisko elektrības lādiņu uzkrāšanās. Laboratorijās, kurās ir vajadzīga precīza relatīvā mitruma līmeņa kontrole, nepieciešama īpaša uzmanība. Elektronisku datu apstrādes iekārtām nepieciešams kontrolēts relatīvā mitruma līmenis. Pārāk augsts līmenis var izraisīt kondensāta rašanos uz iekārtām, taču pārāk zems līmenis var veicināt statiskās elektrības rašanos. Straujas relatīvā mitruma izmaiņas var negatīvi ietekmēt svītrkoda nolasāmās ierīces, matricas un citas datu apstrādes iekārtas.
Koksnes izstrādājumi
Ziemā, kad ārgaisa temperatūra ir zemāka par telpu temperatūru, aukstais, mitrais gaiss, ienākot siltā ēkā, kļūst karsts un sauss. Tāpat kā gaisā esošo mitrumu absorbē materiāli, kas atrodas ēkā, karstais, sausais gaiss izvelk mitrumu no materiāliem, ar kuriem tas ir kontaktā. Ja koksnes izstrādājumu, kurš ir bijis ārā un pieņēmis ārgaisa mitruma līmeni ienes ēkā, kurā ir zemāks mitruma līmenis, koks sāks atdot savu mitrumu sausajam ēkas gaisam. Tā kā koks zaudē mitrumu, tas sarausies un sāks plaisāt vai samesties.
Sauss koks izsūc šķīdinātāju, kas atrodas līmē (mēbelēs), tāpat tas izsūc šķīdinātāju no krāsām u.c. apdares, tādējādi atstājot sabojātu apdari. Zāģējot un slīpējot sausu koksni, rodas daudz vairāk putekļu, jo sausās koksnes šķiedras lūst.
Mitrinātājos izmantotais ūdens
Ir trīs galvenās izmantotā ūdens kategorijas:
Vietās, kur ūdens sastāvā ir augsts minerālu daudzums, iespējamas nogulsnes. Tās aizsprosto sprauslas, caurules, iztvaikošanas elementus, kā arī kontroles iekārtas. Daļiņas, kuras iekļūst gaisa plūsmā, veido redzamu baltu putekļu slāni uz mēbelēm, grīdām un paklājiem. Putekļi, katlakmens, bioloģiski organismi, rūsa un korozija ir potenciālās mitrinātāju problēmas. Stāvošs ūdens var veidot auglīgu vidi kur augt aļģēm un baktērijām, kuras izraisa smaku un elpošanas sistēmas slimības.
Sprauslu kameras mitrinātāji
Sprauslu kameras tiek izmantotas lielākajā daļā gaisa kondicionieru. Ūdens izsmidzināšanai lieto centrbēdzes sprauslas, kuras iekārtā izvietotas vairākās rindās gaisa kustības virzienā. Pilieni, kuru diametrs lielāks par 0,3 mm, aizlido kopā ar gaisa plūsmu un nokļūst separatorā, bet lielākie pilieni nokrīt izmantotā ūdens tvertnē.
Centrbēdzes ūdens izsmidzinātāji
Centrbēdzes ūdens izsmidzinātāji ir diskveida ūdens izsmidzinātājos rotējoša konusa virsotne iegremdēta ūdenī. Centrbēdzes spēku iedarbības dēļ, ūdens plānā kārtiņa ceļas pa konusa virsmu uz augšu, nokļūst uz disku apakšējās virsmas un pēc tam ļoti sīku pilienu veidā atraujas no disku malām. Centrbēdzes ūdens izsmidzinātāju svarīga priekšrocība salīdzinot ar sprauslu kamerām ir tā, ka ūdeni var pievadīt bez spiediena.
Aparāti ar kontakta slāņiem
Aparāti ar kontakta slāņiem - kontakta slāņus var novietot horizontāli vai vertikāli. Tos veido no materiāliem, kas nepūst un nerūsē (keramika, misiņš, neilona un kaprona šķiedras, gofrēts alumīnijs, augstas kvalitātes sintētiskie materiāli, plastmasa u.c.). Sausais gaiss plūst cauri mitrajam materiālam, uzņemot sevī ūdens tvaiku, šādā veidā palielinot mitrumu. Ja slānis ir fiksēts (nekustīgs), tad tā samitrināšana notiek ar izsmidzināšanas palīdzību, ja slānis ir rotējošs, tad tā virsma rotē cauri ūdens rezervuāram, uzsūcot sevī ūdeni.
Ultraskaņas mitrinātāji
Ultraskaņas mitrinātāji ir mitrinātāji, kas izmanto augstas frekvences vibrācijas, lai pārvērstu ūdeni mikroskopisku daļiņu miglā, kas tiek iepūsta telpā, kur tā nekavējoties iztvaiko.
Čuguns
Čuguns (no ru) jeb ķets (no lt ) ir dzelzs un oglekļa sakausējums, kura sastāvā parasti ir 2,0 līdz 4,3% oglekļa. Tā sastāvā ir arī dažādi piemaisījumi — silīcijs (0,5—4,25%), sērs (0,02—0,06%) un fosfors (0,1—1,2%), kas čugunā nokļūst tā kausēšanas laikā. Čugunam var būt arī īpaši pievienoti leģējoši elementi, piemēram, hroms vai niķelis. Ogleklis čuguna sastāvā atrodas dzelzs karbīda jeb cementīta veidā, kā arī brīva grafīta veidā.
Čuguns mēdz būt trausls, izņēmums ir formējamais čuguns. Tas ir izturīgs pret deformāciju, un tam ir augsta nodilumizturība. Tomēr čuguns ir smags un rūsējošs. Čugunu izmanto cauruļu, iekārtu un automobiļu daļām, piemēram, cilindru galvu, cilindru bloku un pārnesumkārbu ražošanai.
1-Heksanols
1-Heksanols, ko parasti dēvē vienkārši par heksanolu jeb heksilspirtu, ir vienvērtīgais spirts ar 6 oglekļa atomiem. Tā molekulformula ir CH3(CH2)5OH un tas pieder pie tā saucamajiem augstākajiem spirtiem. 1-Heksanols ir bezkrāsains šķidrums, kas nedaudz šķīst ūdenī, bet labi sajaucas ar ēteri vai kādu citu spirtu, piemēram, etanolu. 1-Heksanols ir viens no 17 heksanola struktūrizomēriem un to izmanto parfimērijā.
Atrašanās dabā
Estera veidā 1-heksanols atrasts latvāņu sugas Heracleum giganteum sēklu ēteriskajā eļļā.
Iegūšana
Heksanolu ražo rūpnieciski no etilēna tā oligomerizācijas procesā, izmantojot trietilalumīniju, kas pārvēršas par triheksilalumīniju, kuru pēc tam oksidē ar skābekli kopā ar ūdeni. Iegūšanu attēlo šādas vienkāršotas reakcijas:
Procesā rodas daudzveidīgi oligomēri, kurus atdala destilējot.
Pauls Sokolovs
Pauls Sokolovs (dzimis , miris   ) bija Latvijas krievu futbolists un hokejists, kurš spēlēja Latvijas futbola izlasē.
Biogrāfija
Sokolovs sāka spēlēt futbolu JKS Riga pēckara gados. 1923. gadā viņš pievienojās jaundibinātajam klubam RFK kurā viņš spēlēja līdz savas futbola karjeras beigām. No 1923. līdz 1928. gadam Sokolovs ieguva trīs Latvijas futbola Virslīga čempiona titulus kā arī divreiz uzvarēja Rīgas kausā futbolā. Sokolovs no 1923. līdz 1925. gadam 8 spēlēs pārstāvēja Latviju Latvijas futbola izlasē un piedalījās. Sokolovs arī spēlēja hokeju un piedalījās dažās Latvijas hokeja izlases spēlēs.
Džudo 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — līdz 90 kg vīriešiem
Džudo 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs vīriešiem svara kategorijā līdz 90 kg notika 13. augustā. Olimpisko zeltu izcīnija Gruzijas džudists Iraklijs Cirekidze. Šajā disciplīnā piedalījās arī Latvijas džudists Jevgēnijs Borodavko, kurš piedzīvoja zaudējumu pirmajā kārtā.
Kropīne
Kropīne (lt) ir viens no augstākajiem Lietuvas kalniem (293,4 m), tas atrodas Viļņas rajona dienvidaustrumu daļā, 5 km uz ziemeļaustrumiem no Rakonu ciemata. Kalns atrodas Medininku augstienē, kas ir arī visas Lietuvas augstākā vieta. Netālu no šī kalna atrodas arī Aukštojas (293,84 m) un Jozapines (293,6 m) virsotnes. Kalna apkārtnē izveidots Kropīnes ainavu liegums.
Paks (tēls)
Noā "Paks" Pakermans (en) ir izdomāts tēls amerikāņu televīzijas seriālā "Radīti skatuvei" (Glee). Viņu attēlo aktieris Marks Sallings. Pirmoreiz televīzijā Paks parādījās seriāla pilot sērijā. Viņu izveidoja un tālāk attīstīja "Radīti skatuvei" veidotāji Raiens Mērfijs, Breds Falčuks un Jans Brennans.
M. Sallings savu suni Noā nosaucis par godu "Radīti skatuvei" seriāla tēlam. Par lomas attēlošanu aktieris ir ticis nominēts Teen Choice Award balvai.
Augstais kalns
Augstais kalns var būt:
Rīgas Kauss futbolā
Rīgas kauss futbolā bija izslēgšanas turnīrs, kas tika rīkots Rīgā no 1910. līdz 1913 gadam un no 1925. līdz 1936. gadam. 1937. gadā to aizstāja ar Latvijas kausu futbolā. Sākot ar 1925. gadu kausa izcīņā drīkstēja piedalīties arī futboli klubi no citām Latvijas pilsētām.
Pavols Demitra
Pavols Demitra (dzimis 1974. gada 29. novembrī, miris 2011. gada 7. septembrī) bija slovāku hokejists, centra uzbrucējs, Slovākijas izlases dalībnieks.
Spēlētāja karjera
Savu spēlētāja karjeru uzsāka dzimtās pilsētas HK Dubnica rindās, kas spēlēja Čehoslovākijas Ekstralīgas otrajā divīzijā. 1992.—93. sezonā Demitra debitēja arī augstākajā līgā, spēlējot HK Trenčinas "Dukla" rindās. Pēc sezonas beigām NHL draftā viņu izvēlējās Otavas "Senators" vienība, un jaunais uzbrucējs 1993. gada vasarā pārcēlās uz Ziemeļameriku. Jau savās pirmajā sezonā vien devītajā kārtā draftētais spēlētājs debitēja arī NHL, "Senators" rindās aizvadot divpadsmit spēles. Otavas kluba pamatsastāvā vietu Demitram tā arī neizdevās izcīnīt, attiecīgi 1996. gada novembrī tiekot aizmainītam uz Sentluisas "Blues" vienību.
2005. gada 2. augustā Demitra parakstīja līgumu ar Losandželosas "Kings" vienību. Savā vienīgajā sezonā "Kings" sastāvā Demitra atzīmējās ar 62 punktiem 58 spēlēs, jo pēc 2005.—06. sezonas beigām Demitra tika aizmainīts uz Minesotas "Wild". Minesotā viņš aizvadīja divas sezonas, abās spēlējot vienā maiņā ar tautieti Marianu Gaboriku. 2008. gada vasarā Demitra kļuva par brīvo aģentu, taču tad parakstīja divu gadu līgumu ar Vankūveras "Canucks" vienību. Pēc 2008.—09. sezonas Demitram tika veiktas divas pleca operācijas, pēc kuras viņu skāra arī infekcija, un "Canucks" rindās Pavols spēja atgriezties vien 2010. gada 16. janvāra spēlē pret Pitsburgas "Penguins". Pēc sezonas beigām viņš atgriezās Eiropā, parakstot viena gada līgumu ar Jaroslavļas "Lokomotiv" vienību.
2011. gada 7. septembrī spēlētājs gāja bojā Jaroslavļas aviokatastrofā.
Slovākijas izlases rindās spēlējis trīs olimpisko spēļu turnīros, 2010. gada Vankūveras spēles noslēdzot kā turnīra rezultatīvākais spēlētājs, kā arī piecos Pasaules čempionātos, 2003. gadā kopā ar izlasi izcīnot bronzas medaļas.
Vests
Vests ( — 'rietumi') ir izplatīts angļu cilmes uzvārds (sieviešu dzimtē Vesta). Cilvēki ar šo uzvārdu:
Volkswagen (uzņēmums)
Volkswagen grupa (Volkswagen AG) ir Vācijas autobūves kompānija, kas ir viena no lielākajām pasaulē. Volkswagen Grupa ir mātes uzņēmums tādām kompānijām kā Audi, Bentley, Škoda, Lamborghini, Bugatti un SEAT, kā arī Volkswagen.
Jeļena Gļebova
Sasniegumi
Piezīme:"J" nozīmē, ka sportiste startēja kā juniore.
Iecava (stacija)
Iecava ir dzelzceļa stacija Bauskas novadā, dzelzceļa līnijā Jelgava I—Krustpils. Stacija atrodas 4 km uz ziemeļiem no Iecavas pilsētas. Pie pašas stacijas ir apdzīvota vieta Iecavas stacija. Dienvidos no stacijas atrodas Balticovo putnkopības komplekss.
Andzeļi
Andzeļi (ltg) ir ciems Krāslavas novada Andzeļu pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidienē Ežezera rietumu galā 45 km no novada centra Krāslavas, 11 km no tuvākās pilsētas Dagdas un 272 km no Rīgas.
Iecava (stacija)
Pasažieru satiksme stacijā pārtraukta 2000. gadā līdz ar pasažieru satiksmes pārtraukšanu visā dzelzceļa līnijā.
Andzeļi
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Andzeļmuižas centra. Izaugusi pēckara gados kā ciema padomes un padomju saimniecības Dagda (no 1982. gada — PSRS 60. gadadienas sovhozs) ciemats. Andzeļos atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, bibliotēka, pasts, feldšeru un vecmāšu punkts, katoļu baznīca, viesu nams, atpūtas bāze.
Iecava (stacija)
Vēsture
Stacija atklāta 1904. gadā kā dzelzceļa līnijas Ventspils—Maskava stacija un sākotnēji saukta par Groß-Eckau. Padomju laikos stacijā tika uzbūvēti vairāki pievedceļi, tajā skaitā armijas vajadzībām. Sākotnējā stacijas ēka ir saglabājusies līdz mūsdienām. 2006. gadā vecās pārbrauktuves vietā tika uzbūvēts jauns dzelzceļa tilts pāri autoceļam A7, tilta montāžas laikā piecas dienas posmā Jelgava—Krustpils nekursēja vilcieni.
The All-American Rejects (albums)
The All-American Rejects ir amerikāņu rokgrupas The All-American Rejects debijas studijas albums, kas tika laists klajā ASV un  Lielbritānijā. Albums tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompānijām Dreamworks Records un Doghouse Records. albums tika sertificēts pēc RIAA sistēmas kā "platīns" (platinum), ņemot vērā to, ka albuma pārdošanas rādītāji ASV pārsniedza 1 miljonu eksemplārus. Kanādā tas tika sertificēts kā "zelts" par pārdotām 50 000 kopijām.
Nikola Šercingere
Nikola Preskovia Elikolani Šercingere (dzimusi ) ir amerikāņu dziedātāja, dziesmu autore, dejotāja un aktrise, kas galvenokārt pazīstama kā grupas Pussycat Dolls līdere. Pirms pievienošanās grupai Nikola piedalījās realitātes šovā un kļuva par dalībnieci meiteņu grupā Eden's Crush, kuru gan vēlāk pameta. Tad viņa pievienojās Pussycat Dolls, kas tad vēl bija deju grupa.
Agrākie gadi
Nikola Šercingere dzimusi Honolulu, Havaju salās. Viņas tēvs Alfonso Valiente ir filipīnietis, bet viņas māte Rozmarija havajiešu un krievu izcelsmes. Kādā intervijā Nikola teikusi: "Es esmu filipīniešu — krievu - havajiešu izcelsmes, bet cilvēki uzskata, ka esmu no Pakistānas." Nikolas vecāki izšķīrās, kad viņa vēl bija bērns. Nikolas mātes ģimene pārcēlās uz Kentuki, kad viņai bija seši gadi.
Eden’s Crush
2001. gadā Nikola piedalījās televīzijas šovā Popstars, kurā viņa ieguva vietu meiteņu popgrupā Eden’s Crush, grupā viņa kļuva par vienu no vadošajām vokālistēm. Viņu singls ”Get over yourself (Goodbye)” sasniedza top 10 Billboard Hot 100 topā. Grupa uzstājās kā *N Sync un Džesikas Simpsones iesildītāji. Drīz tika izdots grupas otrais singls ”Love This Way”, tomēr pēc tā izdošanas grupa izjuka. Pēc grupas izjukšanas Nikola iedziedāja pāris solo dziesmas ar skatuves vārdu Nicole Kea.
Pussycat Dolls
2003. gada maijā Nikola pievienojās meiteņu grupai The Pussycat Dolls, kas tolaik vēl bija deju grupa. 2005. gadā tika izdots grupas pirmais albums PCD, kas ieguva divkāršu platīna statusu. Albumā vokālus iedziedāja gan Karmita Bahara, gan Melodija Torntona, tomēr galvenā vokālistes loma tika piešķirta Nikolai. Nikola ir vienīgā, kas ir arī grupas dziesmu līdzautore, viņa ir piedalījusies dziesmu ”Buttons” un ”I Don’t Need a Man” radīšanā.
Solokarjera
Pussycat dolls panākumi nostādīja Šercingeri mediju uzmanības centrā. Tas deva iespēju piedalīties kopprojektos ar citām pasaules slavenībām. 2006. gadā Nikola iedziedāja vokālu Avant dziesmā ”Lie About Us”, un Diddy ”Come to Me”. 2008. gadā Nikola ierakstīja kaver versiju Duran Duran dziesmai ”Rio”. Vēlāk viņa piedalījās arī singla ”Yes We Can” ierakstīšanā, kas bija paredzēts Baraka Obamas atbalstam. 2008. gada piektajā septembrī Šercingere kopā ar citām slavenībām iedziedāja dziesmu ”Just Stand Up”, kas bija veltīta labdarībai. 2010. gadā līdz ar citiem māksliniekiem, Nikola iedziedāja dziesmu ”We Are the World”, kas bija veltīta Haiti zemestrīcē cietušo palīdzībai.
Her Name Is Nicole
No 2006. līdz 2008. gadam Nikola strādāja pie sava pirmā solo albuma Her Name Is Nicole. Par pirmo albuma singlu kļuva ”Whatever U Like” (piedaloties T.I.), bet tas neguva cerētos panākumus, ierindojoties 57. vietā Kanādā un 104. vietā ASV. ”Baby Love” bija nākamais albuma singls, tas sasniedza Top 15 vairākās Eiropas valstīs, tomēr ASV topos tas nespēja iekļūt. Trešais singls "Supervillain" tika izdots tikai iTunes 2007. gada novembrī.
Dancing With The Stars
2010. gada 1. martā tika paziņots, ka Šercingere piedalīsies TV šova Dancing With The Stars 10. sezonas šovā kopā ar 7. sezonas uzvarētāju Dereku Hofu. 2010. gada 25. maijā Nikola un Dereks tika pasludināti par šova uzvarētājiem.
Privātā dzīve
Nikola ierindojās žurnāla Maxim Hot 100 topā 22. vietā 2006. gadā, bet 2007. gadā 21. vietā. Pēdējo gadu laikā Nikola satikās ar F1 braucēju Luisu Hamiltonu, viņi izšķīrās 2010. gadā sākumā, bet pēc pāris mēnešiem savas attiecības atjaunoja.
Osmans I
Osmans I (1258—1326) (osmaņu turku valodā: عثمان بن أرطغرل, turku: Osman Gazi, Osman Bey, I. Osman vai Osman Sayed II) 23 gadu vecumā 1281. gadā no sava tēva Ertugrula mantoja titulu bejs (virsaitis) un kļuva par Sogutas Kaji klana vadoni. Osmans I mira no podagras 1326. gadā, Bursā.
Pirmais Osmana I iekarojums — Kuladžas cietokšņa ieņemšana 1285. gadā — uzskatāms par sākumu vēlāk izveidotās Osmaņu impērijas ekspansijai. Neilgi pēc šīs uzvaras, Seldžuku sultāns Alaiddins III Kejkubads Osmanam I piešķīra valdījumā Eskišehiru un Inēnu reģionu. 1291. gadā Osmans I vadīja karaspēku kaujā pret Inegolas princi un ieņēma Karadžakisaru. Tad ar savu karaspēku viņš turpināja karagājienus Sakarijā. Seldžuku sultāna Alaiddina III padzīšana izraisīja Seldžuku impērijas sabrukumu, kas bija labs priekšnosacījums Osmaņu valsts izaugsmei. Osmans I galvaspilsētu pārcēla uz Biledžiku un 1301. gada 27. jūlijā Bafeusā Osmaņu karaspēks sakāva Bizantijas karaspēku. Šo datumu uzskata par Osmaņu valsts izveidošanas dienu, jo ar šo uzvaru Osmans I savai valstij bija izcīnījis pilnīgu neatkarību. 1300. gadā tika ieņemta Jenišehira, kas arī kļuva par nākamo Osmaņu valsts galvaspilsētu.
Valsts zemi Osmans I sadalīja saviem dēliem, savam brālim un viņa cīņu biedriem, saskaņā ar tjurku tradīcijām. Savam brālim Gunduzam viņš piešķīra Eskišehiru, savam dēlam Orhanam — Karadžahisaru, Hasanam Alpam — Jarhisaru un Turgutam Alpam — Inegolu. Sadalot zemes saviem labākajiem karavadoņiem, Osmans I nodrošināja valsts paplašināšanas stratēģiju. 1302. gadā osmaņi iekaroja Bizantijas Kojunhisaru, 1303. gadā — uzbruka Iznikai un ieņēma Marmaradžikas cietoksni. Dinbozas kara beigās 1306. gadā tika noslēgts pirmais osmaņu miera līgums un valsts ieguva Kestelas, Ketas un Ulubatas cietokšņus. 1308. gadā tika ieņemta Karahisara un tika aplenkta Iznika. 1315. gadā tika aplenkts Bursas cietoksnis un 1317. gadā osmaņi ieņēma Karatekinu, Ebesuju, Tuzpazaru, Kapudžuku un Kerestedži, kā arī tika pievienoti valstij Akčakodža un Kodžaeli reģioni.
1320. gadā slimības dēļ Osmans I savu varu nodeva Orhana rokās. Savam dēlam Osmans I atstāja 16 tūkstošus kvadrātkilometru lielu valsts teritoriju, lai gan pats mantojumā bija saņēmis tikai 4,8 tūkstošus.
Naukšēnu novads
Naukšēnu novads bija 2009. gada teritoriālajā reformā izveidots novads Vidzemes ziemeļu daļā, kurā apvienoti bijušā Valmieras rajona Naukšēnu pagasts un Ķoņu pagasts. 2021. gadā Naukšēnu novadu pievienoja Valmieras novadam.
Rīgas metropolitēns
Rīgas metropolitēns jeb Rīgas metro ir nerealizēta 1970. un 1980. gados plānotā pazemes sabiedriskā transporta sistēma Rīgā. Kopumā tika plānotas trīs metro līnijas, no kurām kā pirmo bija paredzēts izbūvēt līniju Zasulauks — VEF. Tajā bija paredzēts izveidot astoņas stacijas: Zasulauks, Aurora, Daugava, Centrs, Kirova (tagad Elizabetes iela), Raiņa, Oškalni (tagad Zemitāni) un VEF. 1980. gadu beigās, aizsākoties trešajai Atmodai, metro būvniecība tika asi kritizēta, un 1990. gadā plānotā darbu uzsākšana nenotika.
Kā galvenais iemesls sabiedrības pretestībai bija nesapratne, kādā veidā metro tiks būvēts, tādēļ bija bažas, ka būvniecība varētu negatīvi ietekmēt Vecrīgas un Rīgas Vēsturiskā centra arhitektūru. Otrs iemesls bija bailes no jauna Padomju Savienības viesstrādnieku viļņa, kas būtu neizbēgams, ja metro būvniecība tiktu uzsākta.
Vēsture
Ideja par metro būvniecību Rīgā radās 1970. gadu vidū, kad pilsētbūvniecības speciālistu komanda izstrādāja Rīgas transporta satiksmes komplekso shēmu. Tika piedāvāti vairāki problēmas risinājuma varianti, kā piemēram, rekonstruēt dzelzceļa sistēmu vai ierīkot modernu ātrgaitas tramvaju līnijas. Tomēr abi šie varianti tika noraidīti kā neefektīvi. Rīgas Tautas deputātu padomes Izpildkomitejas Transporta nodaļa kopā ar Valsts celtniecības lietu komitejas Ekspertīzes daļu, kuras darbinieku sastāvā nebija neviena transporta speciālista, uzrakstīja negatīvu slēdzienu par nesen izstrādāto Rīgas komplekso transporta shēmu un paskaidrojuma rakstā norādot, ka Rīgai vienīgais pieņemamais ātrgaitas transporta veids esot metro. PSRS pilsētbūvniecības politika paredzēja katrā miljonu pilsētā metro celtniecību. Rīga vēl tādu iedzīvotāju skaitu nebija sasniegusi, bet metropolitēnu kā dāvanu no Maskavas, no PSRS budžeta, gatavojās saņemt. Tas tādēļ, ka Rīga Padomju Savienībā ieņēma trešo vietu starp pilsētām pēc braucienu skaita sabiedriskajā transportā uz vienu iedzīvotāju. Tādēļ PSRS Valsts plāna ekspertu komisija nolēma apstāties pie metro celtniecības un neņemt vērā faktu, ka Rīgas iedzīvotāju skaits vēl par 150 000 cilvēku atpalika no viena miljona.
Ar transporta shēmas, tehniski ekonomiskā pamatojuma un paša projekta izstrādi nodarbojās Maskavas institūts "Metrogiprotrans". Tehniski ekonomiskajam pamatojumam vajadzēja būt gatavam 1978. gadā, 1981. gadā bija jābūt gatavam pašam projektam un vēl 9 gadi bija paredzēti pašu metro staciju celtniecībai - tādējādi metro pirmajai kārtai bija jāsāk funkcionēt 1990. gadā.
Saskaņā ar 1977. gadā publiskoto Rīgas metropolitēna plānu, bija jāizbūvē divas metro līnijas. Pirmā līnija stieptos no Pleskodāles—Zolitūdes apkaimēm līdz Purvciemam un Dreiliņiem, bet otrā līnija no Mīlgrāvja līdz Ziepniekkalna apkaimei. Būvniecības darbus sākt bija paredzēts ar Zasulauka—VEF iecirkni, kurā bija plānots izvietot astoņas stacijas: Zasulauks, Aurora, Daugava, Centrālā, Kirova, Raiņa, Oškalni un VEF. Tieši šajā posmā bija gaidāma visintensīvākā pasažieru plūsma - maksimumstundās tika plānoti līdz 40 vilcienu pāriem. Pirmā iecirkņa izmaksas tika lēstas aptuveni 300 miljonu rubļu un ceļš no pirmās līdz astotajai stacijai aizņemtu 12 minūtes.
Spriežot pēc tā laika plašsaziņas līdzekļiem, rīdzinieki atbalstīja metro būvniecību, bet pilsētas varas struktūras burtiski aizrāvās ar šo ideju. Rīga varēja kļūt par pirmo Baltijas republiku galvaspilsētu, kurā tiktu īstenota iecere par metro būvniecību, tomēr saskaņošanas process ievilkās. Metropolitēna projektētājiem bija jāatrisina vairākas nozīmīgas problēmas, kā piemēram nestabilā grunts. Tādējādi tehniski ekonomiskais pamatojums bija gatavs nevis 1978., bet gan 1980. gadā un to apstiprināja PSRS Satiksmes ministrijas Galvenā metropolitēna pārvalde un citas institūcijas. Tomēr, lai projekta realizācija tiktu uzsākta, bija nepieciešams veikt sagatavošanās darbus. Bija jāuzceļ depo, kantori un staciju būvlaukumi, jānojauc vairākas ēkas u.c. Depo bija paredzēts būvēt Bolderājā, Dolomīta ielā, bet bāzi bija paredzēts izvietot Mežaparkā un kamēr visi šie objekti nebija pabeigti, darbs pie paša metro celtniecības nevarēja sākties, kā rezultātā nācās vēlreiz atlikt celtniecības uzsākšanu līdz pat 1990. gadam un palaišanas iecirkņa nodošana ekspluatācijā tika pārcelta uz 1997. gadu.
Kārtējās aizkavēšanās dēļ pilns metropolitēna projekts bija gatavs tikai 1988. gadā. Galējā projekta variantā bija paredzētas jau trīs metro līnijas: Imanta—Centrs—Jugla—Dreiliņi, Mežaparks—Centrs—Ziepniekkalns un Centrs—Buļļi. Tieši 1987. gada rudenī, kārtējo reizi sabiedrībā un masu medijos aktualizējās metro tēma. Tika ziņots, ka Rīga ir saņēmusi naudu tā realizācijai - 250 miljonus rubļu. Tika ziņots, ka Rīgas metro kļūs par visdārgāko Padomju Savienībā, jo pēc speciālistu aprēķiniem viena kilometra izbūves izmaksas varēja sasniegt 25-26 miljonus rubļu. Salīdzinājumam nesen uzbūvētā Minskas metro izmaksas bija 15 miljoni rubļu kilometrā.
Papildu dzinulis Rīgas metropolitēna attīstībā bija finansējums. Galveno finansēšanas daļu bija jānodrošina Maskavai. Latvijas PSR bija jānodrošina bāzes ierīkošana 10-12 miljoni, inženieru korpusam 2,5 miljoni un 4-5 miljoni rubļu staciju savienošanai ar pilsētas ielām. Rezultātā sanāca, ka Rīga varēja iegūt savu metro, iztērējot aptuveni 18 miljonus rubļu. Turklāt rindā uz metro būvniecību stāvēja tādas Padomju Savienības pilsētas kā Odesa un Omska.
Sabiedrības protests
Diskusijas uzmanības centrā bija projekta sociālie aspekti un to ietekme uz pilsētas latviešiem nelabvēlīgo nacionālo sastāvu. Jauns pāris tūkstošu liels viesstrādnieku kontingents radīja bažas cilvēkos, kuri gadiem ilgi bija gaidījuši rindā pēc pilsētas piešķirtā dzīvokļa. Sabiedrībā bažas izraisīja fakts, ka līdz ar to pilsēta un republika vēl vairāk zaudēs kontroli pār savu teritoriju un Rīga tika attīstīta kā Latvijas mērogiem nesamērīgi liels reģionālais centrs. Viens no argumentiem pret Maskavas parauga metro bija absolūtā nevērība pret invalīdu pārvietošanās iespējām. Otrs arguments bija pārlieku lielie attālumi starp stacijām, garie un neērtie pāreju tuneļi pārsēšanās vietās. Projektētāji bija taupījuši uz vertikālo komunikāciju izbūves rēķina.
Novickis
Novickis (pl; sieviešu dzimtē Novicka (Nowicka)) ir poļu cilmes uzvārds, kas izplatīts arī Krievijā (Новицкий), Ukrainā (Новицький), Baltkrievijā (Навіцка) un Vācijā (Nowi(t)zki). Cilvēki ar šo uzvārdu:
Rīgas metropolitēns
Sabiedrības protests
Vides aizsardzības kluba petīcija Latvijas PSR LKP CK pēc kuras 1988. gada 27. aprīlī ap 4000 cilvēku pulcējās uz demonstrāciju pret Metropolitēna un Robotu rūpnīcas būvniecību. :<blockquote class="templatequote">Vides aizsardzības kluba petīcija
NOSŪTĪTA LATVIJAS KOMUNISTU PARTIJAS CENTRĀLAJAI KOMITEJAI
Mēs, vairāki tūkstoši rīdzinieku un Rīgas viesu, kuri šodien esam pulcējušies Vides aizsardzības kluba organizētajā mītiņā, griežamies pie LKP CK, lai izteiktu savu protestu sakarā ar metropolitēna un robotu rūpnīcas celtniecības plāniem un tās gaitu galvaspilsētā.
Triju gadu laikā pārkārtošanās ideja ir pāraugusi partijas un valdības līderu iniciatīvas robežas un izvērsusies par visas tautas lietu, kļuvusi par tās likteņjautājumu. Šai ziņā pārkārtošanās jau tagad ir neatgriezeniska. Tomēr jāatzīst, ka vēl aizvien pastāv neatbilstība starp pārkārtošanās reālo gaitu un tās grandiozajiem uzdevumiem. Īpaši tas jūtams mūsu republikā: vadības stils Latvijas PSR šais gados nav visai būtiski mainījies. Un kā lai vērtē, piemēram, valstiski atbildīgo varas institūtu un personu nostāju jautājumā par metropolitēna un robotu rūpnīcas celtniecību Rīgā?
Par ievērojamu pārkārtošanās iekarojumu ir uzskatāma nacionālās pašapziņas atraisīšanās ikvienā no PSRS tautām. Šīs pārmaiņas nenotiek bez pretrunām, tomēr augšanas grūtī bas nedrīkst kļūt par iemeslu visa procesa noliegumam. Viens no galvena jiem šķēršļiem nacionālo attiecību pilnveidošanas ceļā patlaban ir republikas vadības inerce un aizspriedumi. Nacionālās atjaunošanās process ir radījis īpašu situāciju mūsu nelielajā republikā. Tas ir kļuvis par pārkārtošanās, demokratizācijas un atklātības asi, ap kuru centrējas visi pārējie dzīves pārveidošanas jautājumi. Demogrāfiskā situācija, tautas kultūra un izglītība, cilvēku humanitārā potence un tās dzīvotspēja nosaka šodien visas pārējās mūsu dzīves jomas. Tādēļ pamatoti rodas jautājums: vai republikas vadība pietiekami rēķinās ar minēto situāciju, risinot tādas visai tautai nozīmīgas problēmas kā metro un robotu rūpnīcas celtniecību Rīgā?
Plašas apspriešanas, runas un raksti par metro būvniecību, no vienas puses, un informācijas trūkums par robotu rūpnīcas celtniecību, no otras, — tāda ir vadības visiem labi saskatāmā "fasādes" politika šajās jomās. lelūkosimies, kas slēpjas aiz tās. Kāda kvalitāte ir daudzvārdībai pirmajā gadījumā un klusēšanai otrajā?
Nav grūti pamanīt, ka metro "daudzapspriešanā" tiek rūpīgi apiets un noklusēts pats galvenais šodienas jautājums — nacionālais. Lielais vārdu birums veltīts pavisam citām, pakārtotām problēmām, tādām kā transports, dzīvokļi, ekoloģija, finances un tamlīdzīgi. Līdz ar to jāsecina, ka republikā ir spēki, kas cer, ka metro būvniecības nacionālais un demogrāfiskais aspekts izplēnēs mazāk būtiskās apcerēs. Plašu republikas iedzīvotāju masu vēršanās pret metro celtniecību Rīgā sakņojas cilvēku rūpēs par Rīgas kā nacionālas republikas galvaspilsētas likteni nākotnē. Tādēļ arī visu atsevišķo jautājumu risināšanā prioritāte jāpiešķir tautas pašattīstības nodrošinājumam kā noteicošajai mūsu laika problēmai.
Arī robotu rūpnīcas celtniecība un it īpaši tās ekspluatācija nākotnē kardināli skars demogrāfisko situāciju Latvijā. Tā draud ar nacionālo pretrunu tālāko saasināšanos. Šī jautājuma noklusēšana nav labāka taktika par metro būvniecības "pārapspriešanu". Abos gadījumos skaidri jūtama birokrātiska pieeja visai tautai svarīgu jautājumu risināšanai.
Saskaņā ar augstāk izklāstīto nostāju prasām:
Mēs uzskatām, ka jebkurš liels aizsākums valsts dzīvē rodas nevis aparāta darbinieku kabinetos, bet gan vadītāju saskarsmē ar tautu. Šis taut valdības pamatprincips šoreiz tiek pārkāpts. Tieši tādēļ protestam esam izvēlējušies šo manifestāciju kfl pašu iedarbīgāko, radošāko un demokrātis kāko pilsoniskās domāšanas, rīcības un solidaritātes formu.
Rīgā, 1988. gada 27. aprīlī.
ARVĪDS ULME,
Vides aizsardzības kluba priekšnieks Būvniecībai bija arī savi aizstāvji ar pozitīviem argumentiem. Ieguvumi bija tādi, ka Rīga iegūtu pazemes celtniecības pieredzi, metro kā ekoloģiski tīru transporta veidu, kas atbrīvotu ielas no autobusiem, stimulu ātri pārlikt novecojušās inženierkomunikācijas. Būtiska bija iespēja iegūt jauna veida sabiedriskās ārtelpas Rīgā - atvērtas no agra rīta līdz vēlam vakaram, apsildāmas un apgaismotas, lietojamas arī kā nelieli sadzīves centri. To iespējamo saturu pārstāvēja Rīgas centra pazemes urbanizācijas projekts, kuru izstrādāja autoru kolektīvs G. Melberga vadībā.
Celtniecības kārtas
Kā pirmo līniju, kuras celtniecības uzsākšana bija plānota 1990. gadā un jāpabeidz līdz 2002. gadam, bija paredzēts uzbūvēt VEF — Zasulauks. Šo līniju dēvēja arī par palaišanas līniju. Pirmajā kārtā bija paredzēts abos virzienos pagarināt jau uzbūvēto pirmo līniju, no VEF stacijas izbūvējot to līdz Juglai, no Zasulauka stacijas līdz Imantai un izbūvēt papildu līniju no pieturas "Draudzība" (Esplanāde) līdz Dreiliņiem.
Otrajā kārtā bija jāizbūvē pavisam jauna līnija no Sarkandaugavas līdz Ziepniekkalnam caur jau esošo Stacijas laukuma staciju.
Trešajā kārtā vajadzēja izbūvēt jau esošās līnijas Dreiliņi - stacija "Draudzība" (Esplanāde) pagarinājumu līdz Buļļu kāpai caur jau esošo Otrās līnijas Kronvalda parka staciju.
Visu trīs metro līnijas izbūve un nodošana ekspluatācijā bija jāpabeidz līdz 2021. gadam un trijās līnijās kopā vajadzēja būt 33 stacijām, no kurām trīs bija centrālās pārsēšanās stacijas.
Staciju interjers
1983. gadā notika Rīgas metro staciju interjera slēgts konkurss, kurā tika noteikti uzvarētāji attiecīgo staciju interjera projektiem.
Škoda Octavia
Škoda Octavia ir Čehijas autobūves uzņēmuma Škoda automašīnas modelis, ko ražo kopš 1996. gada. Modeļa nosaukums ņemts no cita šīs pašas kompānijas ražotā modeļa Octavia, kuru ražoja no 1959.-1971. gadam.
Meksikāņu virtuve
Meksikāņu virtuve ir meksikāņiem raksturīgo ēdienu un ēdienu gatavošanas īpatnību kopums, kas veidojies dažādu ģeogrāfisku un vēsturisku apstākļu ietekmē.
Meksikāņu virtuve galvenokārt ir ļoti asa. Tajā ēdieniem mēdz pievienot čili, kukurūzu un pupiņas. Tajā izmanto, no dažādiem Meksikas vietējiem rajoniem iegūtas aptuveni 70 dažādu šķirņu aso piparu, piemēram, saldo mulatos, tumšo pasilja, zaļo halapenjo u.c. Meksikāņi daudz lieto dārzeņus — tomātus, papriku, atkarībā cik tuvu ir piekrastes rajoniem. Klāt meksikāņi piedzer īpašas augļu sulas — jugos vai alkoholiskos dzērienus — tekilu. Meksikas piekrastes rajonos populāri ir jūras ēdieni, bet tās vidienē ir izplatīti mājlopu un putnu gaļas ēdieni. Bet tajos valsts apgabalos, kur zemkopība nav izplatīta un valda liels sausums, cilvēki ēd arī kaktusus. Meksikāņu virtuves pamatā ir tortiļu plāceņi, kas tiek pildīti ar dažādām piedevām. Tas ir sens ēdiens, ko meksikāņi, dodoties apstrādāt lauku, ņēma līdz kā pusdienu maizi. Tās ir apaļas, plānas kukurūzas vai kviešu miltu maizītes, ko cep speciālās pannās ar rokturi. Pasniedz pie maltītes vai arī izkaltē, lai iegūtu tako. Populāras ir arī ballītes meksikāņu stilā.
Bergmanis
Bergmanis (de — 'kalnietis', 'kalnracis'; sieviešu dzimtē Bergmane) ir vācu cilmes uzvārds, kam zviedru valodā sastopams līdzīgs uzvārds ar tādu pašu cilmi — Bergmans (sv). Cilvēki ar šo uzvārdu:
Kimberlija Vaijata
Kimberlija Kaja Vaijata (en, dzimusi ) ir amerikāņu dziedātāja, dejotāja un horeogrāfe. Viena no Pussycat Dolls grupas dalībniecēm.
Agrākie gadi
Kimberlija ir dzimusi Vorensburgā, Misūri netālu no Kanzassitijas. Viņas tēvs ir kravas automašīnas šoferis un viņas māte ceļoja kopā ar viņu. Pirms dejošanas uzsākšanas viņa izmēģināja spēkus basketbolā. Kimberlija sāka dejot, kad viņai bija septiņi gadi.
14 gadu vecumā viņa ieguva stipendiju studijām Ņujorkas Džefrija baleta un Brodvejas deju centrā. 17 gadu vecumā viņa pabeidza vidusskolu un devās uz Lasvegasu, lai piedalītos kazino šovos uz kruīzu kuģiem.
Pussycat Dolls
2001. gadā Kimberlija pārcēlās uz Losandželosu, lai nodotos savu dejotājas karjeru, par spīti piedāvājumam no Hubbard St. deju kompānijas Čikāgā. 2002. gadā Vaijata kļuva par vienu no komēdiju šova dejotājām.
2003. gadā Kimberlija piedalījās grupas The Black Eyed Peas videoklipā Shut up, kurā piedalījās arī grupas Pussycat Dolls toreizējā dalībniece Karmīte Bašara un bija horeogrāfe un dejotāja Nika Lašeja videoklipos. Kamēr tika filmēts video, horeogrāfe Robina Antina, grupas dibinātāja, piedāvāja Kimberlijai pievienoties Pussycat Dolls.
Kimberlijas pirmais, nozīmīgākais vokāls grupas Pussycat Dolls sastāvā ir viņas solo dziesmā Don't Wanna Fall in Love, kas tika iekļauts grupas otrajā albumā Doll Domination.
Privātā dzīve
Kimberlija dzīvo Losandželosā, Kalifornijā. Viņa ļoti aktīvi iesaistās labdarības projektos.
Oligofrenopedagoģija
Oligofrenopedagoģija ir defektoloģijas nozare, kuras mērķis ir pētīt un analizēt garīgi atpalikušo bērnu attīstības problēmas, gan psihiskās, gan fiziskās, kā arī rast koriģēšanas iespējas to risināšanai ar rehabilitācijas un sociālās adaptācijas palīdzību. Oligofrenopedagoģija pirmo reizi kā medicīnas nozare minēta 19. gadsimta sākumā, kad tā bija noteikta par medicīnas un pedagoģijas virzienu. Pamatus šai nozarei 19. gadsimta vidū lika franču psihologs E. Segēns, izveidojot mācību sistēmu izveidošanai garīgi stipri atpalikušu bērnu audzināšanai. Šo izveidoto mācību sistēmu viņš pamatoja ar fizioloģiskajām atziņām, izceļot maņu orgānu darbības nozīmi un attīstību.
Par oligofrenopedagoģijas attīstības galvenajiem veicinātājiem ir kļuvušas tādas zinātnes kā - fizioloģija, medicīna, patopsiholoģija, logopēdija u.c. Īpaši jāatzīmē būtu krievu zinātnieka un fiziologa I. Pavlova ieguldījums cilvēka garīgās atpalicības būtības izpratnē, kā arī mācībā par augstākās nervu sistēmas darbību un atzinumos par nervu sistēmas kompensācijas iespējām.
Oligofrenopedagoģija nozares mērķis ir risināt sekojošas problēmas: garīgās atpalicības pedagoģiju, tās attīstību un attīstības īpatnību būtību, garīgi atpalikušo bērnu pedagoģijas un psiholoģijas izpētes metodes un līdzekļus mācību un audzināšanas procesā, apmācības principos un to realizēšanu speciālajās mācību un audzināšanas iestādēs, garīgi atpalikušo bērnu audzināšanas principi un metodes, viņu sagatavošana piemērotam darbam un dzīvei mūsu sabiedrībā, mācību plānā paredzēto vispārizglītojošo un profesionālo darba apmācības priekšmetu apguve, garīgi atpalikušo bērnu iestāžu struktūras izstrādāšana. Savu ieguldījumu oligofrenopedagoģijas attīstībā devusi arī 1854. gadā Rīgā atvērtā dažādu kategoriju atpalikušo bērnu patversme.
Fulham FC
Fulham Football Club ir profesionāls Anglijas futbola klubs no Fulemas, Hammersmitā un Fulemā, Londonā. Dibināts 1879. gadā, pašlaik spēlē Anglijas spēcīgākajā līgā — Premjerlīgā. Fulham ir vecākā profesionālā futbola komanda Londonā.
Klubs augstākajā Anglijas futbola līgas divīzijā ir pavadījis 26 sezonas, galvenokārt 1960. un 2000. gados. Pēdējais panākumu periods ir saistīts ar kluba bijušo īpašnieku Mohamedu al Fajedu, kura ietekmē klubam 1990. gados izdevās pakāpties no 2. līgas (tobrīd saucās 3. līga). Klubs nekad nav uzvarējis nevienā nozīmīgā turnīrā, tomēr tam divreiz ir izdevies iekļūt finālā. 1975. gadā, spēlējot 2. līgā, klubs vienīgo reizi iekļuva FA kausa finālā, kur tas ar 2–0 zaudēja West Ham United. 2010. gadā Fulham sasniedza Eiropas līgas finālu, kur Hamburgā papildlaikā zaudēja Atlético Madrid ar 2–1.
No 2000. līdz 2004. gadam klubā spēlēja Latvijas futbola izlases uzbrucējs Andrejs Štolcers.
Orhans I
Orhans I (Osmaņu: اورخان غازی, Turku: Orhan Gazi or Orhan Bey) dzīvojis no 1281 – līdz 1361. Bija 2. Osmaņu impērijas sultāns. Priekštecis bija Osmans I, bet pēctecis Murads I. Bija viens no visilgāk dzīvojušajiem un valdījušajiem Osmaņu impērijas valdniekiem, viņš nomira septiņdesmit deviņos gados. Sultāns kopā ar savu ģimeni tika sadedzināts Tūrbē (Bursā (Gümüşlü Kumbet)). 1354. gadā Orhana I dēls Suleimans Pašā ieņēma Gallipoli (pilsētas sienas bija bojātas nesenās zemestrīces dēļ) un deva Osmaņu valsts priekštilta pozīciju pār Eiropas kontinentālo daļu. Bojātā pilsētas siena mūsdienās nekur Osmaņu ierakstos neparādās.