cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Virtsu
Vēsture
1939. gadā Virtsu tika iekļauts toreizējā Virtsu-Laelatu-Puhtu dabas aizsargājamajā teritorijā, kura tagad ir samazināta un lielākā daļa ciema vairs tajā neatrodas.
Otrā pasaules kara gaitā lieli postījumi ciematam netika nodarīti, lai gan no tā divas reizes (1941. un 1944. gadā) karojošās puses veica desanta operācijas pret salām.
1949. gadā tika izveidots kolhozs "Virtsu kalur" ("Virtsu zvejnieks"), kuram 1973. gadā piederēja 4 okeāna un 10 jūras traleri, ciemā bija zivju apstrādes cehs. Kopš 1972. gada tika ražotas arī metāla detaļas Tallinas rūpnīcām. 1975. gadā kolhozu pievienoja tā analogam Hāpsalu, jauno kolhozu nosaucot par "Rietumu zvejnieku" (Lääne kalur). Sākotnēji zvejnieku kolhozā uz 1979. gadu tikai ceturtdaļa vairs bija zvejnieki, kolhozs nodarbojās arī ar zvērkopību un puķkopību.
Līdz 2017. gadam Virtsu ietilpa Hanilas pagastā, kurš kopā ar Virtsu tad tika pievienots Lēnerannas pagastam.
Ģeogrāfija
Līdz 19. gadsimtam Virtsu bija sala, kas pamazām kļuva par pussalu, ko paātrināja ceļa izbūve uz to. Pie Virtsu teritorijas pieskaita arī Puhtu pussalu, kas arī ir bijusī sala.
Transports
1931.—1968. gadā līdz Virtsu darbojās Raplas—Virtsu šaursliežu dzelzceļa atzarojums no Tallinas—Pērnavas platsliežu līnijas. Pašlaik ar valsti to saista valsts autoceļš #10 (Tallina)—Risti—Kuresāre, kurš iekļauj prāmja pārceltuvi no Virtsu, ielas ved (et) uz rezervātu Puhtu un pa bijušo dzelzceļa uzbērumu pāri līcim Meizalahtam (et) savienojas ar Hanilas—Hebesalu ceļu.
Ciemā atrodas osta, no kuras ir prāmju satiksme ar Kuivastu ciemu Muhu salā Sūrveina šauruma otrā pusē. No turienes pa uzbērtu dambi autoceļš ved uz Sāremā salu.
Boņuks 2016
Latgaliešu kultūras gada balva "Boņuks 2016" norisinājās 2017.gada 26.februārī Rēzeknē Latgales vēstniecībā "Gors". Balvu pasniegšana norisinājās jau devīto reizi.
Komisija
Balvas „Boņuks 2016” vērtēšanas komisijā darbojās 25 pērnā gada balvas ieguvēji un pieaicinātie attiecīgās sfēras pārzinātāji: mūziķis un latgalisko projektu vadītājs, Latgaliešu kultūras gada balvas dibinātājs Guntis Rasims, režisors Viesturs Kairišs, ērģelniece Iveta Apkalna, Lūznavas muižas vadītāja Iveta Balčūne, tulkotājs Guntars Godiņš, literāte un žurnāliste Evika Muizniece, dzejnieks un literatūrzinātnieks Valentīns Lukaševičs, dzejniece Anita Mileika, latgaliešu tradicionālās kultūras eksperte Ruta Cibule, režisore Māra Zaļaiskalns, komponiste Ilona Rupaine, etnomuzikoloģe Asnate Rancāne, literatūrzinātniece Ilga Šuplinska, dzejniece un žurnāliste Anna Rancāne, Kārsavas novada izpilddirektors Toms Vorkalis, producentu apvienība “3 KM” pārstāvji, raidījuma “Sajūti Latgali!” veidotāji Sandra un Jānis Rimicāni, mūziķis Arnis Slobožaņins, komponists Andrejs Selickis, mūziķis Artūrs Uškāns, portāla “Latgalīšu kutlurys gazeta” vadītāja Laura Melne, Latvijas Radio Latgales studijas vadītāja Renāte Lazdiņa, latgaliešu kultūrvides aktīviste un projektu vadītāja Edīte Husare, literāts un mūziķis, Latgaliešu kultūras gada balvas dibinātājs Oskars Orlovs un Latgales vēstniecības GORS vadītāja Diāna Zirniņa.
New Shepard
New Shepard ir daudzkārtizmantojama suborbitāla transportsistēma ar vertikālu startu un vertikālu nosēšanos. To izstrādā ASV uzņēmums Blue Origin kā komerciālu sistēmu suborbitālajam kosmiskajam tūrismam.
Sistēma nosaukta par godu ASV pirmajam astronautam Alanam Šepardam, kas pirmais ASV veica suborbitālu lidojumu.
Pirmais raķetes prototipa lidojums notika 2006. gadā.
2012. gada 19. oktobrī veikts apkalpes kapsulas glābšanas sistēmas izmēģinājums. Kapsula sasniedza 703 metru augstumu un veiksmīgi nolaidās ar izpletni.
Divezeri
Divezeri ir ciems Ādažu novada Ādažu pagastā, izvietojies pagasta ziemeļu daļā, 8 km no novada un pagasta centra Ādažiem un 31 km no Rīgas. Ciems izvietojies Dūņezera un Lilastes ezera krastā.
New Shepard
Pirmais New Shepard lidojums notika 2015. gada 29. aprīlī. Tika sasniegts 93,5 km augstums. Kapsula veiksmīgi nolaidās ar izpletņiem, bet raķetes vertikālā nosēšanās neizdevās, jo hidrauliskajā sistēmā bija zudis spiediens.
Divezeri
Divezeros ar nekustamā īpašuma projektu attīstīšanu nodarbojas uzņēmējs un politiķis Guntis Belēvičs.
New Shepard
2015. gada 23. novembrī notika New Shepard otrā eksemplāra lidojums. Tika sasniegts 100,5 km augstums, pārsniedzot Kārmāna līniju. Gan kapsula, gan raķešpakāpe veiksmīgi piezemējās. 2016. gadā New Shepard 2 un nolaižamais aparāts RSS Jules Verne veica četrus lidojumus, visi veiksmīgi.
2017. gadā tika izgatavota trešā modifikācija New Shepard 3. Tai bija palielinātas atkārtotas izmantošanas spējas un uzlabota karstumaizsardzība, kā arī uzlabotas konstrukcijas dzinējiekārta. Apkalpes kapsulai Crew Capsule 2.0 (RSS H.G. Wells) bija ierīkoti iluminatori. New Shepard 3 pirmais lidojums notika 2017. gada 12. decembrī.
Vjačeslavs Tihonovs
Biogrāfija
Tihonovs dzimis 1928. gada 8. februārī Pavlovskijposadā, Maskavas guberņā. Viņa tēvs bija mehāniķis aušanas fabrikā, bet māte bija bērnudārza audzinātāja. Sākoties Otrajam pasaules karam, 13 gadu vecumā Tihonovs mācījās arodskolā par virpotāju. Pēc skolas beigšanas strādāja kara rūpnīcā. 1944. gadā iestājās nulles kursā Maskavas automehāniskajā institūtā.
Pēc institūta beigšanas 1950. gadā Tihonovs uzsāka darbu kinoaktieru teātra studijā, kur nostrādāja sešus gadus uz teātra skatuves. Dažkārt arī filmējās nelielās lomās.
1960. gadu vidū Tihonovs strādāja pie Andreja Balkonska lomas Sergeja Bondarčuka filmu sērijā "Karš un miers". Filma ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākā filma svešvalodā.
Pēc tam Tihonovs filmējās galvenajā lomā Rostocka filmā Доживём до понедельника (1967). Vēl sekoja lomas tādās filmās kā Семейное счастье (1969), Егор Булычов и другие (1971), Человек с другой стороны (1972).
1973. gadā iznāca televīzijas seriāls "Septiņpadsmit pavasara mirkļi" ar Tihonovu izlūka Isajeva-Štirlica lomā. Šī loma padarīja Tihonovu slavenu Padomju Savienībā. Filma sasniedza kulta statusu. Finansiālā ziņā gan aktieru honorāri nebija izcili. Tihonovs par galveno lomu saņēma tikai 5500 rubļu.
1977. gadā Tihonovs atkal filmējās pie Rostocka filmā Белый Бим Чёрное ухо. Filma guva panākumus un tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākā filma svešvalodā.
Vēlākos gados piedalījies tādās filmās kā Фронт в тылу врага (1982), ТАСС уполномочен заявить (1984), Убить дракона (1988), Любовь с привилегиями (1989), Бульварный роман (1994), "Saules nogurdinātie" (1994), Сочинение ко Дню Победы (1998). Pēdējā Tihonova loma bija Dieva loma Eldara Rjazanova pēdējā filmā Андерсен. Жизнь без любви (2006).
Privātā dzīve
Vēl mācoties Viskrievijas valsts kinematogrāfijas institūtā, 1948. gadā Tihonovs apprecējās ar aktrisi Nonnu Mordjukovu. Ģimenē piedzima dēls Vladimirs Tihonovs (1950—1990), kas vēlāk arī kļuva par aktieri. 1963. gadā Tihonovs un Mordjukova izšķīrās.
Ar otro sievu franču valodas skolotāju Tamāru Tihonovs apprecējās 1968. gadā. 1969. gadā piedzima meita Anna Tihonova, kas kļuva par aktrisi un producenti.
Baldones pilsētas priekšsēdētāju uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Baldones pilsētas priekšsēdētāji jeb Baldones mēri kopš 1994. gada, kad notika pirmās pašvaldības vēlēšanas. Baldone pilsētas tiesības ieguva 1991. gada 12. jūnijā. Līdz 2009. gadam Baldones pilsētai bija atsevišķs pilsētas priekšsēdētājs, taču pēc 2009. gada pašvaldību reformas Baldones pilsētas priekšsēdētāja amatu pilda Baldones novada priekšsēdētājs.
Nagano
Nagano (ja) ir pilsēta Japānā, Nagano prefektūras administratīvais centrs. Atrodas prefektūras ziemeļos, valsts vidienē. Pilsēta aizņem 834,85 km2, un tajā dzīvo 387,1 tūkstotis iedzīvotāju. Pilsēta ir pazīstama ar savu 7. gadsimtā uzbūvēto budistu templi Zenkō-ji, kas ir populārs tūristu apskates objekts. Nagano katru gadu apmeklē aptuveni miljons tūristu.
Nagano notika, kā arī tā paša gada Paraolimpiskās spēles. Tās bija otrās ziemas olimpiskās spēles, kas notika Āzijā un trešās Olimpiskās spēles Japānā. Katru gadu pilsētā tiek rīkots Nagano olimpiskais piemiņas maratons.
Sadraudzības pilsētas
Nagano sadraudzības pilsētas ir :
LBTU Informācijas tehnoloģiju fakultāte
LBTU Informācijas tehnoloģiju fakultāte (LBTU ITF) ir 2001. gadā izveidota Latvijas Biozinātņu un tehnoloģiju universitātes fakultāte, kuras pirmsākumi meklējami 1992. gada 1. oktobrī dibinātajā LLU Informātikas institūtā. Fakultāte piedāvā profesionālās ievirzes kursus bērniem un jauniešiem robotu programmēšanā, profesionālās izaugsmes un personīgās attīstības kursus „Neklātienes programmēšanas skola”, bakalaura studiju programmu datorvadībā un datorzinātnē, profesionālā bakalaura studiju programmu „Informācijas tehnoloģijas ilgtspējīgai attīstībai”, maģistra studiju programmu informācijas tehnoloģijās un doktora studiju programmu informācijas tehnoloģijās.
Struktūrvienības
Fakultāti veido šādas struktūrvienības:
Vēsture
Informācijas tehnoloģiju fakultātei pamati ielikti jau 1960. gados, kad strauji attīstījās skaitļošanas tehnika un ekonomiski matemātisko metožu (EMM) pielietošana. Arī LLA katedrās radās interese par skaitļotājiem un EMM. Tādējādi bija nepieciešams LLA skaitļošanas entuziastus koncentrēt vienā vietā. Ar 1967. gada 1. septembri Agronomijas fakultātē izveidoja jaunu – Ekonomiski matemātisko metožu un skaitļošanas tehnikas katedru. Par katedras vadītāju apstiprināja Augstākās matemātikas katedras docentu, tehn.zin.kand. A. Krastiņu. Uz jaundibināto katedru no Augstākās matemātikas katedras pārnāca docente A. Brigmane, vecākie pasniedzēji A. Brūvers un H. Kauss, laborante Dz. Dīcmane. No Lauksaimniecības ekonomikas katedras pārnāca vecākā pasniedzēja, lauks. zin. kand. A. Ratkeviča, no Grāmatvedības un statistikas katedras - asistente Z. Ziediņa. Katedrā sāka strādāt laborants I. Ratkevičs. Galvenie studiju kursi bija ekonomiski - matemātiskās metodes, skaitļošanas tehnika, matemātiskā statistika, varbūtību teorija. Studenti apguva iemaņas darbam ar skaitīkļiem, logaritmisko lineālu, mehāniskajiem un elektromehāniskajiem galda skaitļotājiem, grāmatojamām mašīnām, perforācijas skaitļojamām mašīnām.
Nodibinoties Lauksaimniecības ekonomikas fakultātei (1968.), tās sastāvā iekļāva arī Ekonomiski matemātisko metožu un skaitļošanas tehnikas katedru ar iepriekš minēto personālsastāvu. No Mežsaimniecības fakultātes uz katedru pārnāca asistents, lauks.zin.kand. U. Štibe (1968.) un asistents, lauks.zin.kand. A. Zemītis (1969.). Katedra bija izvietota pils rietumu daļas pagrabstāvā. Kopā ar Grāmatvedības katedru tā aizņēma koridora kreisās puses (virzienā uz Ziemeļiem) telpas, jo labajā pusē izvietojās Lauksaimniecības ministrijas Informatīvais skaitļošanas centrs (LM ISC).
Skaitļošanas centrs attīstījās uz 1962. gada janvārī darbību uzsākušās eksperimentālās mašinizētās skaitļošanas stacijas bāzes. Stacija bija apgādāta ar taustiņu skaitļošanas mašīnām, kuras tika izmantotas pirmdokumentu sagatavošanai un pārbaudei, un perforācijas skaitļošanas mašīnām, kuras tika izmantotas analītisku datu iegūšanai, grupējumu un kopsavilkumu sastādīšanai. Ar pirmās grupas mašīnām apstrādāja Jelgavas un rajona rūpniecības, tirdzniecības, transporta un citu uzņēmumu dokumentus, kā arī Jelgavas, Dobeles un Bauskas rajonu statistikas inspekcijas materiālus. Bet uz skaitļošanas perforācijas mašīnām veica Jelgavas mašīnbūves rūpnīcas gatavās produkcijas, tās realizācijas un apmaksas uzskaiti, pilsētas tirdzniecības uzņēmumu un organizāciju preču uzskaiti, kā arī citu uzņēmumu materiālo vērtību kustību. Līdztekus tam tika veikts eksperimentāls darbs, lai mehanizētu kolhozu darba uzskaiti. Sevišķa uzmanība tika veltīta lauku saimniecību uzskaites mehanizācijai, kas republikā vēl nemaz nebija sākta. 1968. gadā par LM ISC direktora v.i. apstiprināja katedras vecāko pasniedzēju H. Kausu. Vienā no skaitļošanas centra telpām atradās elektronu skaitļošanas mašīna (ESM) "Minsk-22", kuru izmantoja arī katedras mācībspēki.
Studiju darbā tika izmantoti skaitļotāji "Nairi-3", "Nairi-S", programmējamie kalkulatori, miniskaitļotājs "Iskra-226", Grāmatvedības katedras laboratorijas perforācijas skaitļošanas mašīnas, miniskaitļotājs M-5010. Populāra bija programmēšanas valoda BASIC, kuras pamatus apguva gandrīz visi augstskolas mācībspēki. Studentiem sāka mācīt dažādas lietojumprogrammas: teksta redaktoru, elektroniskās tabulas, DBVS. Tapa mācību grāmatas: Matemātiskā programmēšana (A. Krastiņš, 1976.), Ražošanas matemātiskā modelēšana lauksaimniecībā (A. Ratkeviča, 1976.).1987. gadā EF pārcēlās uz jaunām telpām Svētes ielā 18, bet Ekonomiskās kibernētikas katedra palika pils telpās un pārgāja rektorāta pakļautībā. Katedras vadītājs bija doc. J Beidermans (1987.- 1990.). Tajā laikā LLU fakultāšu studentiem sāka pasniegt studiju kursu informātika. Parādījās jauna datortehnika - personālie datori. Katedra aizņēma jau visas telpas pils cokolstāvā (LM ISC bija pārcēlies uz Rīgu). 1990. gadā katedru pārdēvēja par Informātikas katedru. To sāka vadīt prof. P. Rivža, kurš pirms tam vadīja Augstākās matemātikas katedru. Katedrā turpināja strādāt A. Ratkeviča, A Zemītis, A. Gailums, Z. Ziediņa, V. Birkants, A. Skudra, M. Bisenieks, savukārt katedrā sāka strādāt A. Āriņa, A. Ķinķere, Z. Ķinķeris.
1992. gada 1. oktobrī tika nodibināts Informātikas institūts, tā sastāvā iekļaujot Informātikas katedru, Augstākās matemātikas katedru, Informatīvo sistēmu nodaļu, Datoru tīklu servisa nodaļu (1997.), Informācijas tehnoloģiju centru (1999.). Institūta direktors bija prof. P. Rivža. Informātikas katedrā (vadītājs prof. P. Rivža), jau Informātikas institūta sastāvā, turpināja strādāt iepriekš minētie mācībspēki. No jauna katedrā sāka strādāt: I. Arhipova, L. Bērziņa, V. Birkants, I. Dukulis, E. Jeņikejeva, A. Jurevica, E. Kamoliņa, Ģ. Kazainis, I. Kazaine, J. Koroļova, J. Lange, D. Lazda, M. Megnis, R. Mestere, L. Paura, L. Ramute, O. Rasnačs, I. Rudusa, I. Ruža, I. Stokmane, A. Vilciņš. Mācību laboratorija (vadītājs D. Ziemelis) veica LLU interneta pieslēguma administrēšanu. Studiju kursi bija: informātika, varbūtību teorija un matemātiskā statistika, kvantitatīvās analīzes metodes, ekonometrija, HTML valoda, Web lappušu veidošana, DBVS, biroja komunikācijas, ievads ekspertu sistēmās. Tika izveidotas jaunas datorklases, t.sk. interneta datorklase. Pateicoties studiju programmu atvēršanai, 2001. gadā Informātikas institūts tika reformēts par Informācijas tehnoloģiju fakultāti (ITF). Dekāni: prof. P. Rivža (2001.-2002.), prof. I. Arhipova (2002.-2008.), prof. U. Iljins (kopš 2008.). Dekāna vietnieki: A. Paura (kopš 2001.), E. Stalidzāns (kopš 2008.). Dekanāta galvenā speciāliste – N. Strumilova.Fakultātes sastāvā iekļāva Informātikas, Matemātikas un Fizikas katedru, Informatīvo sistēmu nodaļu (2001.-2003.), Datoru tīklu servisa nodaļu (2001.-2003.) un Tālākizglītības nodaļu (2001.-2010.). 2002. gadā Informātikas katedras vietā tika izveidotas Datoru sistēmu katedra un Vadības sistēmu katedra. Tā kā LLU tika izveidota Informācijas sistēmu daļa, tad ar 2004. gada 1. janvāri Datoru tīklu servisa nodaļu un Informatīvo sistēmu nodaļu iekļāva tās sastāvā.
Kozukolns (Salnavas pagasts)
Ciema apkārtnē atrodas Ruskulovas katoļu baznīca.
Vērtspapīrs
Vērtspapīrs ir privāttiesību dokuments, kas apliecina tā īpašnieka saistības un izsaka mantiskās tiesības. Parasti vērtspapīrs apliecina kapitāla ieguldīšanu vai naudas aizdošanu un līdz ar to tiesības uz regulāriem ieņēmumiem dividenžu vai procentu veidā. Vērtspapīrs var tikt pirkts un pārdots (kļūt par publiskās apgrozības objektu), nemainoties tajā izteikto tiesību daudzumam. Ir dažādi vērtspapīru veidi: akcija, obligācija, vekselis, privatizācijas sertifikāts, akreditīvs, kravaszīme, ķīlas zīme u. c.
Ārējas saites
Likums par vērtspapīriem
Latvijas saimniecība
Latvijas tautsaimniecība ir Eiropas Savienības ekonomiskajā telpā integrēta atvērta saimniecība, tai ir nozīmīgi sakari arī ar NVS reģiona valstīm. Lai gan 2008.—2010. gada finanšu krīze radīja būtisku negatīvu ietekmi uz Latviju, atklājot tās ārējo neaizsargātību, valstij ir izdevies īstenot vienu no pēdējā laika veiksmīgākajām makroekonomikas korekcijas programmām, parādot ātru un saskaņotu saimniecības atveseļošanos ar apbrīnojamu apņēmību attiecībā uz fiskālo politiku. Pēc būtiskā samazinājuma IKP vidējais pieaugums 2011.—2018. gadā bija vairāk nekā 4 procenti gadā, ievērojami pārsniedzot ES vidējo rādītāju. Latvijas iestāšanās eirozonā 2014. gadā un tās atgūtā pieeja valsts finansējuma tirgiem ir apliecinājums, ka makroekonomikas korekciju uzdevums tiek risināts veiksmīgi.
Pasaules Bankas Doing Business 2016. gada pētījumā 189 valstu konkurencē Latvija ierindojās 22. vietā jeb 10. vietā ES dalībvalstu vidū. Pasaules Banka atzina Latviju par vienu no 30 vadošajām valstīm, kas veikušas nozīmīgas reformas uzņēmējdarbības uzlabošanā.
Latvija kopš 1999. gada ir Pasaules Tirdzniecības organizācijas, kopš 2004. gada Eiropas Savienības (ES), kopš 2014. gada Eirozonas dalībvalsts un kopš 2016. gada ESAO dalībvalsts.
Iekšzemes kopprodukts
2007.—2010. gada globālā finanšu krīze izraisīja nesabalansētās Latvijas tautsaimniecības krīzi un IKP kritumu 2009. gadā par apmēram 18%, kas bija viens no lielākajiem IKP kritumiem pasaulē gada laikā. Toties no 2010. gada vidus Latvijas IKP atkal sāka augt, 2011. gadā pēc Latvijas Centrālās statistikas pārvaldes datiem tas pieauga par 5,5%. Lielākais pieaugums bija būvniecības nozarē (+12,4%), apstrādes rūpniecībā (+11,7%), tirdzniecībā (+8,7%), transporta un uzglabāšanas nozarē (+8,0%).
Saskaņā ES statistikas pārvaldes "Eurostat" datiem Latvijas iekšzemes kopprodukts (IKP) uz vienu iedzīvotāju, kas izteikts pirktspējas paritātes standartos (PPS), 2010. gadā veidoja 55%, 2011. gadā 60%, bet 2015. gadā 64% no ES vidējā līmeņa. Salīdzinājumam, viszemākais IKP uz vienu iedzīvotāju pēc pirktspējas paritātes reģistrēts Bulgārijā (46%), Rumānijā (57%) un Horvātijā (58% no vidējā ES līmeņa). Lietuvas un Igaunijas IKP uz vienu iedzīvotāju 2015. gadā veidoja 74% no ES vidējā līmeņa.
Savukārt salīdzinot ar kaimiņvalstīm saskaņā ar SVF datiem 2015 gadā Latvijā IKP faktiskajās cenās uz vienu iedzīvotāju bija 13 619 ASV dolāru (USD), Lietuvā — 14 210 USD, Igaunijā — 17 288 USD, Zviedrijā 49 866 USD, turpretī Krievijā — 9 055 USD, Baltkrievijā 5 749 USD.
IKP struktūra 2015. gadā
Valsts budžets
Latvijas konsolidētais budžets eiro
Ārvalstu ieguldījumi un valsts parāds
Kopējais ārvalstu kredītu apjoms, kas tika iesaistīts valsts ekonomikā no 2000. gada sākuma līdz 2007. gada novembrim, veidoja 8 145,4 miljonus latu. Lielākā daļa kapitālieguldījumu bija saimniecības nozarēs, kur varēja ar mazāko risku gūt ātrāko peļņu — nekustamajā īpašumā un patēriņā (nekustamais īpašums ir lielisks nodrošinājums bankai. Savukārt no patēriņa kredītiem var ātri iegūt lielus procentus). Ja 2001. gada bilances deficīts bija 394,1 miljons latu, tad 2006. gadā tas bija jau 2 376 miljoni latu (21,1%). Valsts parāds 2010. gada pavasarī bija 40% no IKP (Centrālā statistikas biroja dati), un no tā 75% bija ārējais parāds. Vairāk nekā 90 dienas kavētu privāto kredītu apjoms 2010. gada pavasarī bija 18% no kredītu kopapjoma — 2 740 000 000 latu (20% no IKP). Martā ārējās tirdzniecības saldo bija mīnus 85 miljoni latu.
2013. gadā Latvijā vairākkārt audzis piesaistīto ārvalstu ieguldījumu projektu skaits, liecina EY Eiropas investīciju vides pētījums "European Attractivness Survey 2014 ". 2013. gadā Latvijā īstenoti 29 ārvalstu ieguldījumu projekti. Salīdzinājumam — 2012. gadā tika īstenoti septiņi, 2011. gadā — 14, 2010. gadā — astoņi, 2009. gadā — desmit investīciju projekti. Iepriekšējo reizi salīdzinoši daudz — 24 — investīciju projekti Latvijā tika veikti 2008. gadā.
No Latvijā pagājušajā gadā īstenotajiem ieguldījumu projektiem visvairāk — 15 — bija ražošanā, septiņi — tirdzniecības un mārketinga jomā, četri — pētniecības un attīstības jomā.
No nozarēm visvairāk investīciju projektu — seši — tika īstenoti pārtikas nozarē, un šie projekti radījuši 270 darba vietas. Pieci investīciju projekti ir programmatūras jomā.
Kopumā investīciju projekti 2014. Latvijā radījuši 1614 darba vietas. Lielākais no 2013. gada investīciju projektiem radīja 600 darba vietas, vēl seši projekti radīja vairāk nekā 100 darba vietas. Salīdzinājumam — 2012. gadā visi investīciju projekti kopumā Latvijā radīja 290 darba vietas. Vērtējot investīciju izcelsmi, visvairāk projektu — sešus — 2013. gadā īstenoja Zviedrijas investori. Trīs projektus īstenoja Norvēģijas investori, trīs — Krievijas, trīs — Vācijas investori. Gan Austrijas, gan Lielbritānijas investori īstenoja divus investīciju projektus, bet pa vienam — Nīderlandes, Igaunijas, Dānijas un Somijas investori, vēl sešus projektus īstenoja investori no citām valstīm. Daļa no Krievijas investīcijām Latvijā varētu būt saistīta ar kapitāla "bēgšanu" no Krievijas, daļai šīs naudas "nosēžoties" Latvijā un Baltijā.
2015. gadā pieauga ĀTI (ārvalstu tiešo ieguldījumu) plūsmu intensitāte. Piesaistītās ĀTI plūsmas 2014. gadā bija 1,4% no IKP. Savukārt 2015. gadā tās bija par gandrīz 30% lielākā apjomā nekā pirms gada un veidoja 2,4% no IKP. Saskaņā ar starptautisko investīciju bilanci 2015. gada beigās uzkrātās ĀTI Latvijas ekonomikā sasniedza 13,4 miljardus eiro (54,8% līmenī no IKP).
Ekonomikai pārvarot recesiju un konsolidējot budžeta tēriņus, valdības parāds kopš 2010. gada samazinājās četrus gadus pēc kārtas.
Latvijai 2015. gadā ir ceturtais mazākais valdības parāds pret IKP no Eiropas Savienības 28 valstīm. Mazāks ir tikai Bulgārijai (26,7,%) Luksemburgai (21,4 %) un Igaunijai (9,7)%
Salīdzinājumam atsevišķas ES valstis — Grieķijai 176%, Itālijai 132,%, Francijai 95%, Vācijai 71,2%.
Starptautisko aģentūru ilgtermiņa investīciju reitingi Latvijai, 2016. gada marts
Sergeja Kirova salas
Sergeja Kirova salas (ru) ir Krievijai piederoša neapdzīvotu salu grupa Ziemeļu Ledus okeānā. Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu—Ņencu rajonā.
Neatkarības diena: Atdzimšana
"Neatkarības diena: Atdzimšana" (en) ir 2016. gada ASV zinātniskās fantastikas spraiga sižeta filma, kuras režisors ir Rolands Emerihs. Filmā galvenās lomas atveido Liams Hemsvorts, Džefs Goldblūms, Bills Pulmans, Maika Monro, Treviss Toups, Viljams Fihtners, Šarlote Geinsbūra un Džads Hiršs. "Neatkarības diena: Atdzimšana" ir turpinājums 1996. gada filmai "Neatkarības diena".
Sergeja Kirova salas
Ģeogrāfija
Salas izvietojušās Karas jūras austrumos uz ziemeļiem no Taimiras pussalas. Arhipelāgā ietilpst astoņas salas, lielākā no kurām ir Isačenko sala, kurā atrodas arī arhipelāga augstākais punkts 57 m vjl. Citas arhipelāga salas ir Složnija, Sredņija, Severnija, Južnija, Dopolņiteļnija, Zabitija un atstatus ziemeļaustrumos esošā Kirova sala.
Latvijas saimniecība
Eksports un imports
2010.—2012. gados Latvijas preču un pakalpojumu eksports pieauga ļoti strauji un bija galvenais tautsaimniecības attīstības dzinulis. Eksporta apjomi 2012. gadā par gandrīz 22% pārsniedza pirmskrīzes līmeni. No 2009.—2012. gadam, vidēji ik gadu eksports pieauga par 25%, bet imports — par 23%. Šajā periodā lielāko ieguldījumu preču eksporta pieaugumā deva lauksaimniecības un pārtikas preces, kā arī metālapstrādes produkti. Ievērojami pieauga arī kokapstrādes, mehānismu, ierīču un elektroiekārtu, kā arī minerālo produktu eksports. Lielāko eksportētāju sarakstā ir spēcīgi savas nozares uzņēmumi — "Latvijas finieris", "Mikrotīkls", "Valmieras stikla šķiedra", "Grindeks", "Olainfarm" u.c 2017. gadā Latvijas ārējās tirdzniecības apgrozījums faktiskajās cenās sasniedza 25,42 miljardus eiro — par 2,81 miljardu eiro jeb 12,4 % vairāk nekā 2016. gadā, liecina Centrālās statistikas pārvaldes (CSP) operatīvie dati. Eksporta vērtība veidoja 11,39 miljardus eiro (palielinājums par 1,03 miljardiem eiro jeb 10,0 %), bet importa — 14,03 miljardus eiro (pieaugums par 1,78 miljardiem eiro jeb 14,5 %). 2017. gada decembrī Latvijas ārējās tirdzniecības apgrozījums veidoja 2,14 miljardus eiro, kas faktiskajās cenās bija par 6,8 % vairāk nekā 2016. gada decembrī, tai skaitā preču eksporta vērtība — par 7,3 % un importa vērtība — par 6,4 % lielāka. Decembrī Latvija eksportēja preces 951,9 miljonu eiro apmērā, bet importēja par 1,19 miljardiem eiro. Salīdzinājumā ar 2016. gada decembri ārējās tirdzniecības bilance nedaudz uzlabojās, eksportam kopējā ārējās tirdzniecības apjomā palielinoties no 44,2 % līdz 44,4 %. 2017. gada decembrī svarīgākie eksporta partneri tirdzniecībā ar Eiropas Savienības valstīm bija Lietuva (17,6 % no eksporta kopapjoma), Igaunija (11,5 %), Vācija (7,2 %) un Zviedrija (5,6 %), bet nozīmīgākie importa partneri — Lietuva (17,4 % no importa kopapjoma), Vācija (11,4 %), Polija (8,7 %) un Igaunija (8,3 %). Tirdzniecībā ar trešajām valstīm nozīmīgākais partneris bija Krievija, kuras īpatsvars Latvijas kopējā eksportā decembrī veidoja 10,7 %, bet importā — 8,3 %. Krīzes laikā pakalpojumu eksports samazinājās mazākā apmērā nekā preču eksports, bet pēc krīzes pārvarēšanas 2011.-2012. gadā pakalpojumu eksports stabili pieauga. Pozitīvais pakalpojumu saldo 2012. gadā nosedza 64% negatīvās preču tirdzniecības bilances, bet 2013. gadā, ievērojami uzlabojoties preču tirdzniecības bilancei, — jau 70%. Arī 2014. gadā šī tendence turpinājās, kad pozitīvais pakalpojumu saldo nosedza 77% no negatīvās preču tirdzniecības bilances, bet 2015. gada trīs ceturkšņos — 76%.
Neatkarības diena: Atdzimšana
Filmā notikumi norisinās 20 gadus pēc pirmās filmas notikumiem un stāsta par nākamo citplanētiešu uzbrukumu Zemei.
Sergeja Kirova salas
Ģeogrāfija
Sala atrodas arktiskās tundras dabas zonā. Augājs nabadzīgs, galvenokārt ķērpji un sūnas. Arhipelāgs ietilps Lielā Arktikas dabas rezervāta teritorijā.
Latvijas saimniecība
Nodarbinātība un bezdarbs
Pēc straujā nodarbināto iedzīvotāju skaita samazinājuma ekonomiskās lejupslīdes laikā, ekonomiskajai situācijai uzlabojoties, pozitīva tendence vērojama arī nodarbināto iedzīvotāju skaita dinamikā. Ja 2010. gadā nodarbināti bija tikai 850,7 tūkstoši jeb 52 % iedzīvotāju 15—74 gadu vecumā, tad 2015. gadā nodarbināti bija 896,1 tūkstotis jeb 60,8 %, bet 2017. gada 4. ceturksnī Latvijā bija nodarbināti 902,2 tūkstoši iedzīvotāju, kas ir 62,9 % iedzīvotāju.
Kopš 2012. gada 4. ceturkšņa nodarbinātības līmenis Latvijā ir pārsniedzis Eiropas Savienības (ES) dalībvalstu vidējo līmeni (2017. gada 3. ceturksnī ES — 60,2 %). 2017. gada 4. ceturksnī tas par 0,2 procentpunktiem pārsniedza nodarbinātības līmeni Lietuvā (63,5 %), bet bija zemāks nekā Igaunijā (68,4 %).
Neatkarības diena: Atdzimšana
Plāns par turpinājumu filmai "Neatkarības diena" tapa jau 2001. gadā, līdz 2014. gadā 20th Century Fox deva tam zaļo gaismu. Filmas pirmizrāde notika. Filma saņēma negatīvas kritiķu atsauksmes un nopelnīja tikai 389 miljonus ASV dolāru pie 165 miljonu budžeta.
Latvijas saimniecība
Nodarbinātība un bezdarbs
Latvijā, tāpat kā vidēji ES, visvairāk nodarbināto strādā pakalpojumu sektorā. 2015. gadā Latvijā šajā sektorā strādāja nedaudz vairāk kā divas trešdaļas jeb 68,4 % nodarbināto. No visiem pakalpojumu sektorā nodarbinātajiem trīs piektdaļas jeb 60,8 % strādāja tirdzniecības pakalpojumu sektorā (tirdzniecība, transports, izmitināšana un ēdināšanas pakalpojumi, informācijas un komunikācijas pakalpojumi, finanšu darbības un operācijas ar nekustamo īpašumu), bet gandrīz divas piektdaļas jeb 39,2 % — tādās pakalpojumu jomās kā valsts pārvalde, izglītība, veselība un sociālā aprūpe, māksla, izklaide, atpūta u.c. Ražošanas sektorā nodarbināti bija gandrīz ceturtā daļa jeb 23,6 % nodarbināto, bet lauksaimniecības sektorā — 7,9 %, kas pārsniedz vidējo ES rādītāju (2015. gadā — 4,4 %). 2015. gadā nedaudz vairāk kā divas piektdaļas (41,3 %) nodarbināto strādāja vadītāju un speciālistu profesiju grupā, nedaudz vairāk kā ceturtā daļa (26 %) bija kvalificēti darbinieki, piektdaļa (20,4 %) — kalpotāji un pakalpojumu darbinieki, bet vismazāk — 12,3 % — strādāja vienkāršajās profesijās.
Nodarbinātība sabiedriskajā sektorā
Rēķinot pret kopējo nodarbināto skaitu Latvijā, valsts budžeta iestādēs strādā 6,60%.Vidēji ES dalībvalstīs 6,90%.
Iedzīvotāju ienākumi
Krīzes laikā atalgojuma korekcija bija salīdzinoši mērena. Ekonomisko aktivitāšu samazinājums tika kompensēts ar strādājošo skaita samazinājumu. Stabilizējoties ekonomiskajai situācijai kopš 2010. gada beigām atsākās atalgojuma pieaugums, lai arī bezdarba līmenis saglabājās samērā augstā līmenī. Augot pieprasījumam pēc darbaspēka, vidējā bruto darba samaksa pakāpeniski palielinās. 2012. un 2013. gadā tā pieauga attiecīgi par 3,7% un 4,6%, bet 2014. gadā — par 6,8% un sasniedza 765 eiro. Straujš atalgojuma pieaugums bija vērojams arī 2015. gadā — vidējā bruto mēnešalga palielinājās par 6,9% un sasniedza 818 eiro, 2016. gadā par 5 % 859 eiro un 2017. gadā palielinājās līdz 925 eiro un 2018. gadā sasniedza 1004 EUR.
Salīdzinājumam vidējās bruto algas atsevišķām kaimiņvalstīm Igaunijā — 1321 eiro, Lietuvā 927 eiro Krievijā — 565 eiro, Baltkrievijā — 357 eiro
Augstākais atalgojums saglabājās Rīgā (1128 eiro), bet zemākais atalgojuma līmenis bija Latgales reģionā (702 eiro).
Strādājošo mēneša vidējā bruto darba samaksa republikas pilsētās un novados, 2009—2017 (eiro) bez privātā sektora komersantiem ar nodarbināto skaitu <50
Vidējā bruto darba samaksa pa atsevišķām nozarēm 2018. gadā 2018. gada 1. janvārī normāla darba laika ietvaros minimālā alga bija 430 EUR.
Finanšu sektors
Latvijā ir attīstīts finanšu sektors ar visaptverošu finanšu starpnieku klāstu, kas apkalpo lielāko daļu tirgus segmentu. Latvijas finanšu sektorā dominē komercbankas un ir vērojama spēcīga ārvalstu kredītiestāžu klātbūtne. Saskaņā ar FKTK publicēto statistiku, uz 2013. gada 30. novembri banku aktīvi sasniedza 19,936 miljardus latu, Latvijā darbojās 19 bankas un 9 ārvalstu banku filiāles. Kopējais apmaksātais banku pamatkapitāls 2013. gada novembrī bija 1 698,7 milj. latu, t.sk. ārvalstu kapitāla īpatsvars sasniedza 71,5%, kurā dominēja Skandināvijas investoru veiktie ieguldījumi, kas sastādīja 52,9% no kopējā apmaksātā banku pamatkapitāla.
Pēc aktīvu vērtības lielākās Latvijas bankas 2018. gadā ir:
Inflācija
Pēc krīzes izraisītās deflācijas, kad 12-mēnešu patēriņa cenu inflācija 2010. gada februārī pazeminājās līdz -4,2%, cenas atkal sāka pieaugt. 2011. gadā 12-mēnešu patēriņa cenu inflācija bija 4%, savukārt 2012. gadā — 1,6%. 2013. gadā patēriņa cenas samazinājās par 0,4%, bet 2014. gadā bija vērojams ļoti mērens cenu pieaugums — par 0,2%. Lielākā ietekme uz patēriņa cenām pēdējos gados bija naftas un pārtikas cenu kritumam pasaulē. 2015. gadā turpinājās ļoti mērens cenu pieaugums — gada vidējā inflācija bija 0,2%. Lielākā ietekme bija cenu kāpumam elektroenerģijai un alkoholiskajiem dzērieniem, kā arī cenu kritumam degvielai un pārtikai. Savukārt 2017. gada decembrī, salīdzinot ar 2016. gada decembri, kopumā cenas palielinājās par 2,2 %.
Mežsaimniecība
No Latvijas kopējās teritorijas 52% aizņem meži. Salīdzinot ar 1923. gadu, kad mežainums Latvijā bija 27%, laika gaitā līdz mūsdienām tas ir dubultojies un sasniedzis 52% (ieskaitot purvus un lauces). Meža platību pieaugums prognozējams arī turpmāk, jo turpinās lauksaimniecībā neizmantoto zemju dabiska aizaugšana, kā arī to mākslīga apmežošana. Mežus pārsvarā veido skuju koki, tomēr ievērojamu daļu aizņem arī pārējās sugas. Lielākajai daļai mežaudžu valdošā koku sugas ir skuju koki — priede un egle. Skuju koku audzes aizņem 55% no visu audžu platībām, bērzu — 30%, baltalkšņu — 7% un apšu — 4%. Mežu vecuma struktūra ir neviendabīga. Līdz Latvijas okupācijai daudz tika stādīti priežu meži, un Latvijas PSR laikos daudz stādīja egļu mežus — egles tika stādītas arī priedēm piemērotās platībās. Tādēļ pašlaik ir ļoti daudz 50—90 gadu vecu priežu audžu un 30—50 gadu vecu egļu audžu. Priedei un ozolam pašlaik jaunaudžu platība ir mazāka par 10% no to kopējās platības. Kokiem augot, katru gadu veidojas koksnes pieaugums, kas pēc pašreizējiem aprēķiniem ir 16,5 milj. m3 gadā. Latvijā vidēji tiek izcirsti tikai 69% no ikgadējā pieauguma, tādēļ saimnieciski pieejamā meža resursi Latvijā pieaug. Meža izplešanās notiek gan dabiskā ceļā, gan apmežojot neauglīgās un lauksaimniecībā neizmantojamās zemes. Taču svarīgāks ir cits rādītājs — trīs reizes straujāk nekā mežu platības katru gadu pieaug mežā uzkrātās koksnes apjoms jeb koksnes krāja. Tas ir uzskatāms apliecinājums tam, ka Latvijas mežainums nepalielinās uz krūmu rēķina, kuri nemaz netiek ieskaitīti meža platībās, bet gluži otrādi — valstī tiek veikta mērķtiecīga mežsaimnieciskā darbība. Tā, piemēram, 2018. gadā AS “Latvijas valsts meži” (LVM) atjaunojusi valsts mežus 8800 hektāru platībā, iestādot 24,5 miljonus jaunu koku jeb vairāk nekā 12 kokus uz katru Latvijas iedzīvotāju. Kopumā gadā valsts meži atjaunoti 15 200 hektāru platībā.
Sumeja
Sumeja ir Islienas labā krasta pieteka Madonas novadā uz rietumiem no Barkavas.
Latvijas saimniecība
Mežsaimniecība
Lielākais Latvijas mežu apsaimniekotājs ir valsts uzņēmums AS Latvijas Valsts Meži (LVM), kas pārvalda un apsaimnieko 1,63 miljonus hektāru Latvijas Republikas zemes, tai skaitā 1,60 miljonus hektāru meža zemes, no kurām 1,41 miljoni hektāru ir mežs. LVM realizē valsts intereses meža apsaimniekošanā.
Lauksaimniecība
2015. gada beigās Latvijā bija 83,6 tūkst. lauku saimniecību, kuru vidējais lielums bija 34,8 hektāri, kas ir par 5,3 hektāriem jeb 18 % vairāk nekā 2010. gadā. Lauksaimniecībā izmantojamā zeme vidēji vienā lauku saimniecībā ir pieaugusi no 19,6 hektāriem 2010. gadā līdz 23,6 hektāriem 2015. gadā. Šajā periodā kopējā izmantotās lauksaimniecībā izmantojamās zemes platība valstī ir palielinājusies par 79,3 tūkt. hektāru jeb 4,4 %, 2015. gadā sasniedzot 1 884,8 tūkt. hektārus. 2015. gadā kopējais lauksaimniecības produkcijas apjoms salīdzināmajās cenās pieauga par 17,2 %. To ietekmēja augkopības produkcijas pieaugums par 27,9 %, īpaši graudaugu kopražas palielinājums par 35,7 %, pērn sasniedzot rekordlīmeni. Lopkopības nozarēs pēdējos piecos gados novērots neliels, bet stabils pieaugums — 2015. gadā lopkopības produkcijas apjoms palielinājās par 4,9 %.
Počs
Počs var būt:
Latvijas saimniecība
Augkopības produkcija
Augkopības produkcija dod 64 % no Latvijas lauksaimniecībā saražotās produkcijas vērtības.
Graudkopība
Graudaugu galveno kultūru — kviešu — sējumi koncentrējas lielajos komerciālos lauksaimniecības uzņēmumos, un tajos dominē ziemāju forma. Miežu sējumi izvietojas samērā vienādi mazajās, vidējās un lielajās saimniecībās, kas izskaidrojams ar šo graudu iekšsaimniecisko izlietojumu. Saimnieciski vērā ņemamie graudaugu sējumi konsekventi koncentrējas lielajos lauksaimniecības uzņēmumos, bet sīksaimniecībās un mazās saimniecībās ir ļoti zemas ražas un to devums tautsaimniecībā minimāls.
Ežu iela (Rīga)
Ežu iela ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Purvciemā. Tā sākas krustojumā ar Purvciema ielu un beidzas krustojumā ar Kurmju ielu. Kopējais ielas garums ir 193 metri.
Latvijas saimniecība
Rapša audzēšana
2019. gadā rapša sējumu platība bija 140,1 tūkst. hektāru, kas, salīdzinot ar iepriekšējo gadu, ir par 16,5 tūkst. hektāru jeb 13,4% vairāk un ir Latvijas lauksaimniecībā lielākā rapša sējumu platība. Vidējai ražībai no viena hektāra palielinoties no 18,6 centneriem 2018. gadā līdz 29,0 centneriem 2019. gadā, kopējā rapša sēklu raža palielinājās par 176,0 tūkst. tonnu jeb 76,7%. Rapša sēklu kopievākuma ievērojamu pieaugumu noteica ziemas rapša sējumu platību īpatsvara pieaugums līdz 83,1%, to vidējai ražībai no viena hektāra sasniedzot 31,1 centneru.
Sumeja
Tek ziemeļu-ziemeļrietumu virzienā, novadot uz Islienu Radžēļu purva ūdeņus. Ietek Islienā pie Augšnieku mājām. Upes krastos atrodas Mālsala un Sumeinieki.
Viktors Rasks
Viktors Rasks (sv, dzimis ) ir zviedru hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2019) Rasks pārstāv NHL komandu Minesotas "Wild".
Latvijas saimniecība
Kartupeļu, dārzeņu, augļu-ogu audzēšana
Lielākās saimniecības — uzņēmumi (apgrozījums milj, eiro 2015. gadā).
BALTIJAS DĀRZEŅI, Kooperatīvā sabiedrība 21 mlj eiro
Mārupes siltumnīcas 8,5 milj eiro
Lopkopības produkcija
Lopkopības produkcija dod 36 % no Latvijas lauksaimniecībā saražotās produkcijas vērtības.
Piena lopkopība
Piena lopkopība Latvijā ir viena no nozīmīgākajām lauksaimniecības apakšnozarēm. Piena īpatsvars lauksaimniecības preču produkcijas vērtībā Latvijā veido ap 25%. Taču, ieskaitot pavadošās nozares, piena lopkopības loma ir vēl lielāka. Piena lopkopībā Latvijā tiek izmantoti ap 840 tūkst. hektāru jeb ap 50% no faktiski izmantotās lauksaimniecības zemes, un tā (kopā ar piena govīm paredzētās lopbarības audzēšanu un govju izaudzēšanu), saskaņā ar aprēķiniem veido ap 50% no lauksaimniecībā radītās pievienotās vērtības Latvijā. Savukārt piensaimniecības (ieskaitot piena produktu ražošanu) īpatsvars Latvijas iekšzemes kopproduktā ir stabilizējies aptuveni 2% līmenī. Liela nozīme piensaimniecībai ir nodarbinātībā — pēdējos gados nozarē ieguldītā darba apjoms stabilizējies, un sasniedz 40 tūkst. pilna laika nodarbināto lauksaimniecībā un 4 tūkst. nodarbināto pārstrādē. Tas kopā veido vairāk kā 5% no kopējā nodarbinātības līmeņa valstī.
Viktors Rasks
Spēlētāja karjera
Karjeru Rasks sāka Leksands IF junioru sistēmā, 2009.—10. gada sezonā debitējot arī tās Allsvenskan līgā spēlējošajā pamatkomandā. Nākamajā sezonā tās rindās aizvadīja jau 37 spēles, taču tad tika draftēts un pārcēlās uz Ziemeļameriku. Turpmākās trīs sezonas spēlēja WHL un AHL, līdz 2014.—15. gada sezonas sākumā debitēja NHL vienības Karolīnas "Hurricanes" sastāvā. Rasks tās rindās aizvadīja pilnu sezonu un ar 33 punktiem bija ceturtais rezultatīvākais komandas spēlētājs.
Latvijas saimniecība
Piena lopkopība
2015. gadā iegūts 971,8 tūkst. tonnu piena (ieskaitot kazu pienu), kas ir par 56,7 tūkst. tonnu jeb 6,2% vairāk nekā 2013. gadā. Gada vidējais izslaukums no vienas slaucamās govs sasniedza 5 812 kg gadā — par 304 kg jeb 5,5% vairāk nekā pirms gada. 2014. gadā piena piegādes kvotas ietvaros iepirktas 804,4 tūkst. t piena — par 9,3% vairāk nekā gadu iepriekš. Iepirktā piena īpatsvars kopējā saražotā piena apjomā pieauga par 2,3% (no 80,7% 2013. gadā līdz 83,0% 2014. gadā).
Viktors Rasks
Spēlētāja karjera
Zviedrijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2015. gada un 2017. gada Pasaules čempionātā.
Latvijas saimniecība
Piena lopkopība
2008. gadā 21% piena tika eksportēts. Salīdzinot ar 2005. gadu, piena eksports 2006. un 2007. gadā pieauga apmēram 3,2 reizes.
Olu ražošana
2015. gadā saražoti 698,2 milj. olu — par 7,7 % vairāk nekā gadu iepriekš. Olu ražošanas apjomu kāpumu ietekmēja vidējā dējējvistu skaita pieaugums par 0,2 milj. jeb 6,7 %, lai gan vidēji no vienas dējējvistas ieguva tikpat daudz olu kā pirms gada — 272 olas.
Lielākie uzņēmumi (apgrozījums milj. eiro 2015. gadā)ː
Gaļas ražošana
2015. gadā Latvijā saražoti 85,4 tūkst. tonnu gaļas jeb par 1,3 % vairāk nekā 2014. gadā. Nelielo kāpumu ietekmēja liellopu un putnu gaļas ražošanas apjoma pieaugums attiecīgi par 6,3 % un 3,4 %. Saražotais aitu gaļas apjoms 2015. gadā pieaudzis par 19,1 %, savukārt cūkgaļas apjoms sarucis par 3,0 %.
Lauku saimniecību modernizācijai domātais valsts un ES atbalsts
No ES lauksaimnieki Latvijā saņem divu veidu subsīdijas: ar ražošanu saistītie maksājumi ir atbalsts, kas ir saistīts ar lauksaimnieka aktivitātēm pašreizējā brīdī (piemēram, atbalsts par apsētajām platībām vai par saražotajām vienībām), bet no ražošanas atdalītie maksājumi ir atbalsts, kas netiek saistīts ar lauksaimnieka aktivitātēm — noteiktu produktu vai liellopu ražošanu vai arī noteiktu ražošanas faktoru izmantošanu pašreizējā brīdī.
Sākot ar 1997. gadu, saskaņā ar valsts subsīdiju nolikumu Latvijas lauku saimniecībām tika piešķirts atbalsts ražošanas modernizācijai, kas iekļāva līdzfinansējumu tehnikas iegādei un ražošanas ēku celtniecībai. Lauku saimniecības 2002.—2008. gadā ar ES līdzfinansēto atbalsta programmu palīdzību ir saņēmušas atbalstu ieguldījumiem darbības efektivitātes un konkurētspējas palielināšanai gandrīz 95 miljonus latu. 2007. un 2008. gadā subsīdijas lauksaimniecībai palielinājās vidēji gandrīz septiņas reizes (no 3,26 uz 22,24 milj. LVL), salīdzinot ar laikposmu pirms Latvijas iestāšanās ES. Tomēr ES finansējuma apguve notika lēni un neefektīvi. Latvijā tiešos maksājumus īstenoja pēc vienotas platības maksājuma shēmas (VPM): lauksaimniekiem pieejams VPM un papildu valsts tiešie maksājumi (PVTM), no kuriem daļa ir maksājumi par platībām. Tieši platību maksājumi Latvijā ir būtisks finanšu avots lauku saimniecībām: Latvijā lauksaimnieki laikposmā no 2004. līdz 2007. gadam dažādos platību maksājumos saņēma 430 miljonus latu, kas veidoja 58,5% no kopējā atbalsta apjoma (platību maksājumus Latvijā ik gadus saņēma 76 566 lauksaimnieki). ES tiesību normas paredzēja pakāpenisku tiešo maksājumu apjoma pieaugumu jaunajās dalībvalstīs, nosakot, ka ES veco dalībvalstu līmeni jaunās dalībvalstis sasniegs 2013. gadā. Izvērtējot ES finansējumu vidēji gadā, tas 2007.—2013. gadā 2,1 reizi pārsniedza 2004.—2006. gadā un 8,3 reizes pirmsiestāšanās laikā pieejamo ES finansējumu.
Zivsaimniecības nozare
2014. gadā zivsaimniecības nozares īpatsvars bija 0,7 % no IKP un tās īpatsvars ekonomikā konsekventi samazinās. Augstākais rādītājs — 1,8% no IKP — bijis 2001. gadā.
Zivju produktu īpatsvars Latvijas kopējā eksporta apjomā pērn bija 1,8%. 2013. gadā tika eksportētas 129 600 tonnas dažādas zivju produkcijas ar kopējo vērtību 75 miljoni eiro, bet 2014. gadā apjoms palielinājās par 5,4% un bija 136 600 tonnas 79 miljonu eiro vērtībā. Tikmēr importa apjomi divu gadu laikā nav ievērojami mainījušies. 2013. gadā Latvijā tika ievestas 67 200 tonnas zivju un to konservu 49 miljonu eiro vērtībā, bet pērn — 71 300 tonnas 51 miljona eiro vērtībā. Galvenie eksporta tirgi Latvijas zivju produkcijai pērn bija Eiropas Savienības valstis, kur nosūtīti 42,5% kopējā apjoma, galvenokārt uz Lietuvu, Igauniju un Dāniju, kam seko NVS valstis ar 19,6%, kur savukārt lielākais izvedums bijis uz Baltkrieviju un Ukrainu. Uz trešajām valstīm eksportēti 37,9% produkcijas, lielākoties uz Mauritāniju un Maroku.
2015. gada pirmajā ceturksnī visvairāk tika eksportētas brētliņas un šprotes — par astoņiem miljoniem eiro, no tām uz Krieviju — 37,2%, Vāciju — 6,0%, Ukrainu — 5,6%, makreles eksportētas par 5,4 miljoniem eiro, no tiem uz Zviedriju — 43,0%, Dāniju — 26,9%, Vāciju — 9,4%, savukārt siļķes par 1,3 miljoniem eiro, no tām uz Dāniju — 25,7%, Igauniju — 15,8%, Vāciju — 10,4%.
Zivrūpniecības nozare 2016. gadā kopumā ir sākusi veiksmīgu jaunu eksporta tirgu apguvi ASV, Japānā, Ķīnā, kas pagaidām gan nevar vēl kompensēt zaudētos apjomus Krievijas tirgū, tomēr šiem tirgiem ir potenciāls līdzsvarot zaudēto tuvākajos divos, trīs gados.
Zivju nozveja un citu jūras produktu ieguve 2016. gada deviņos mēnešos, salīdzinot ar 2015. gada attiecīgo periodu, Latvijā pieaugusi par 69,5%. Kopumā 2016. gada deviņos mēnešos nozvejoti 83,9 tūkstoši tonnu zivju, tostarp Baltijas jūrā un Rīgas līcī nozvejoti 44,3 tūkstoši tonnu zivju, kas ir 52,8% no kopējā nozvejas apmēra un par 6,2% jeb 2,6 tūkstošiem tonnu vairāk nekā 2015. gada deviņos mēnešos.
Vo kantons
Vo kantons (fr) ir viens no Šveices 26 kantoniem. Kantona administratīvais centrs ir Lozanna. Administratīvi sīkāk Vo kantons iedalās 10 apgabalos. Kantons atrodas valsts frančvalodīgajā dienvidrietumu daļā. Vo kantona teritorija bijusi apdzīvota jau kopš aizvēsturiskiem laikiem. Kantons tika iekļauts Šveices sastāvā 1803. gadā. Tā platība ir 3212,03 km2 un 2020. gada decembrī tajā bija 814762 tūkstoši iedzīvotāju.
Latvijas saimniecība
Zivsaimniecības nozare
Baltreids
Zvejnieku saimniecība IRBE
Bradava
Karavela
Verģi
Brīvais vilnis
Apstrādes rūpniecība
Latvijas rūpniecība 2015. gadā saražoja produkciju 2 625,146 miljonu eiro vērtībā. 64% (2015) no Latvijas apstrādes rūpniecības izlaides ražo eksportam. 2016. gada decembrī, salīdzinot ar 2015. gada decembri, rūpniecības produkcijas izlaide, pieauga par 11,5%. Rūpniecības produkcijas apjoms 2017. gadā palielinājās par 8,5%. Apstrādes rūpniecības apjoms pērn audzis par 8,2%, tikpat straujš pieaugums fiksēts elektroenerģijas un gāzes apgādes nozarē, bet ieguves rūpniecības apjoms ir palielinājies par 18,5%.
Kozuli
Kozuli ir ciems Mežvidu pagastā, Kārsavas novadā. Atrodas 263 km attālumā no Rīgas.
Latvijas saimniecība
Apstrādes rūpniecība
Apstrādes rūpniecības straujo izaugsmi ir veicinājusi labvēlīgā attīstība ārējos tirgos, kur eirozonas ekonomika pērn auga straujākajā tempā kopš 2007. gada.
Apstrādes rūpniecības uzņēmumu sniegtā informācija liecina, ka ražošanas apmēra pieaugumu būtiski ietekmēja produkcijas eksporta kāpums — par 10,8%, no tā uz eiro zonu — par 26,1%. Ārējos tirgos pārdots divas trešdaļas no kopējās saražotās apstrādes rūpniecības produkcijas.
Apstrādes rūpniecības struktūra 2015. gadā nodarbinātības un eksporta īpastvars nozares realizācijā
Kokapstrāde
Kokapstrāde ir lielākā Latvijas apstrādes rūpniecības nozare, 2015. gadā tā veidoja 27,1% no kopējās nozares izlaides. 64% no nozares produkcijas tiek eksportēta, nodrošinot lielāko pienesumu Latvijas eksportā. Latvijas kokrūpniecības nozare tiešā veidā nodarbina ap 52 000 cilvēku, taču netieši tiek nodrošināts darbs vēl apmēram 30 000 darbinieku tādās nozarēs kā transporta pakalpojumi, metālapstrāde, izglītība, zinātne, būvniecība, enerģētika.
Ežu iela (Rīga)
Vēsture
Pirmo reizi Rīgas adrešu grāmatās Ežu iela minēta 1930. gadā, līdzīgi kā lielākā daļa Purvciema ielu savu nosaukumu tā laika gaitā nav mainījusi.
Latvijas saimniecība
Kokapstrāde
Latvijā praktiski pilnībā nodrošināts bezatlikumu kokapstrādes process, koksnes atlikumi — skaidas un šķelda tiek pārstrādāti kurināmās kokskaidas granulās un briketēs. Latvija ir trešais lielākais koksnes granulu ražotājs Eiropā (aiz Vācijas un Zviedrijas) un lielākais kokskaidu granulu eksportētājs Eiropā. Nozīmīgākais koksnes granulu ražotājs Latvijā ir Latgran, kam pieder 4 rūpnīcas Latvijā. 2015. gadā tas apvienojās ar Igaunijas Grannul un grupa ir lielākais koksnes granulu ražotājs Eiropā
Ežu iela (Rīga)
Ielu savienojumi
Ežu iela krustojas ar šādām ielām: