cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Megija Jillenhola
Mārgarita Ruta "Megija" Jillenhola (en; ) ir amerikāņu aktrise.
Viņa ir režisora Stīvena Jillenhola un scenāristes Naomi Foneres Jillenholas meita un aktiera Džeika Jillenhola vecākā māsa. Sākotnēji viņa piedalījās sava tēva režisētajās filmās. M. Jillenhola kļuva pazīstama ar lomu psiholoģiskajā trillerī "Donijs Darko" un romantiskajā filmā "Sekretāre". Par lomu "Sekretāre" M. Jillenhola saņēma kritiķu atzinību un tika nominēta Zelta globusa balvai. Pēc tam filmējusies tādās filmās kā "Uzticies vīrietim" (par lomu filmā nominēta Zelta globusam), "Pasaules tirdzniecības centrs", "Tumšais bruņinieks". Par lomu 2009. gada muzikālajā drāmā "Mežonīgā sirds" viņa tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai.
Dzilnas iezis
Dzilnas iezis ir četrpakāpju devona smilšakmens iezis Amatas kreisajā krastā, Cēsu novadā. Ieža kraujas augstums tiek lēsts ap 36,5–40 m, garums līdz 300 m. Iezī norisinās visaktīvākie sāniskās erozijas un sufozijas procesi Latvijā, kuru dēļ Dzilnas ieža krasts atkāpjas par aptuveni 1 m gadā. No ieža iztek vairāki avoti, kas veido ūdenskritumus un ziemā pat 10 m augstus leduskritumus. No avotu dzelžainā ūdens un māliem daudzviet iezis ir iekrāsojies sarkanā krāsā. Iezis ir redzams, ejot pa upes labajā krastā esošo ģeoloģisko taku gar Amatu. Ziemā Dzilnas iezī kāpj alpīnisma entuziasti, kā arī dažkārt iezi apmeklē Austrumu filozofi un ekstrasensi, lai meditētu.
Pastari (Stabulnieku pagasts)
Pastari ir ciems Stabulnieku pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 226 km attālumā no Rīgas.
Dzilnas iezis
Ieža pakāpes
Dzilnas iezim ir četras pakāpes:
Pastari (Stabulnieku pagasts)
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V735.
Dzilnas iezis
Vēsture
1930. gados notika ģeologa Kārļa Ašmaņa vadīta Gaujas pieteku krastu izpēte, kurā arī tika pētīti Amatas krastos esošie ieži, bet Dzilnas iezis Ašmaņa pētījumos nav pieminēts. Nosaukums "Dzilnas iezis" pirmo reizi tika pieminēts 1956. gadā R. Vētras veidotajā tūrisma ceļvedī "Sigulda". 1970. gadā Amatas krastu iedzīvotāju dzimtas pētīja rakstniece Melānija Vanaga un noskaidroja, ka ieža nosaukums nav sens, tā to esot saukuši tūristi un ekskursanti un nosaukums esot laika gaitā iegājies. 1970. gados notika straujākā ieža erozija, tajā bieži notika nobrukumi.
Latvijas dabas pētnieks Guntis Eniņš izvirza teoriju, ka iezis ir izveidojies Otrā pasaules kara laikā un pirmajos gados pēc kara, izskaidrojot, kādēļ Ašmaņa pētījumos nefigurē ieža nosaukums.
Suecas līcis
Suecas līcis (ar, khalīǧ as-suwais) ir līcis, kas atrodas Sarkanās jūras ziemeļos un atdala Sīnāja pussalu no pārējās Ēģiptes. Cauri līcim notiek intensīva kuģu satiksme, jo līča ziemeļos atrodas Suecas kanāls, kas savieno līci (Sarkano jūru un līdz ar to Indijas okeānu) ar Vidusjūru. Lielākās pilsētas līča krastos ir Suvaisa (Sueca), Rās Sudra, Ainsuhna, Zaafarāna, Abū Zenīma, Abū Rudeisa, Rāsgāriba un Tūra.
Kluši
Kluši ir ciems Varakļānu novada Varakļānu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 9,3 km no pagasta centra Kokariem, 8,5 km no novada centra Varakļāniem un 199,5 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P84 (Madona—Varakļāni).
Zīriņi
Zīriņi jeb jūras zīriņi (Sterna) ir kaiju dzimtas (Laridae) ģints, kas apvieno 13 mūsdienās dzīvojošas jūras putnu sugas. Šai grupai pieder liela auguma zīriņu sugas, tām ir raksturīgs balts ar pelēku apspalvojums, parasti koši melna galvas virsa. Sastopamas piekrastes zonā.
Sistemātikas izmaiņas
Nesenā pagātnē zīriņu ģints bija daudz lielāka, tā apvienoja lielāko daļu no baltajiem zīriņiem. Tomēr saskaņā ar jaunākajiem DNS pētījumu rezultātiem 2005. gadā sistemātika izmainījās un daudzas sugas tika izdalītas jaunās ģintīs.
Latvijā
Latvijā sastopamas 2 zīriņu ģints sugas: upes zīriņš (Sterna hirundo) un jūras zīriņš (Sterna paradisaea). Abas sugas Latvijā gan ligzdo, gan caurceļo. Jūras zīriņš sastopams retāk un tikai jūras tuvumā, ligzdo apmēram 100 pāru. Upes zīriņš toties ir parasts ligzdotājs un caurceļotājs, Latvijā ligzdo 1500—2500 pāru.
Kreisā spārna terorisms
Kreisā spārna terorisms (en), arī kreisais terorisms vai kreisais ekstrēmisms, ir vardarbīgas darbības vai vardarbības draudi, ko veic indivīdi vai grupas, kas savas darbības pamato ar kreiso ideoloģiju un kuras pamatā bieži vien ir marksisma, sociālisma, komunisma vai anarhisma principi. Šī terorisma veida mērķis parasti ir gāzt kapitālistiskās sistēmas un aizstāt tās ar sociālistisku vai komunistisku sabiedrību, vai pretoties šķietamai apspiestībai vai imperiālismam. Kreisā spārna teroristu izmantotās taktikas var ietvert spridzināšanas, slepkavības, nolaupīšanas un kiberuzbrukums. Tāpat ir grupējumi, kas iestājas par vides aizsardību un dzīvnieku tiesībām.
Sēkešfehērvāra
Sēkešfehērvāra (hu) ir pilsēta Ungārijā. Tā ir 9. lielākā pilsēta Ungārijā un atrodas aptuveni 65 kilometru attālumā no Ungārijas galvaspilsētas Budapeštas. Sēkešfehērvāras teritorija ir apdzīvota kopš 5. gadsimta p. m. ē. Pirmo reizi Sēkešfehērvāra dokumentos minēta, bet uzskata, ka tā ir dibināta.
Kreisā spārna terorisms
Raksturojums
Kreisā spārna teroristi savu ideoloģiju visbiežāk balsta uz komunisma, marksisma vai maoisma idejām, vēršoties pret visu, kas viņu vērtējumā apspiež sabiedrības brīvību un vienlīdzību (elites, valsts struktūras, kapitālisms, pārnacionālās organizācijas), par savu darbības lauku izvēloties apdzīvoto vietu un pilsētu teritoriju. Tomēr pastāv noteiktas neskaidrības attiecībā uz to, kā definēt kreisā spārna terorismu vai ekstrēmismu, jo šīs kustības dalībnieki nepieder vienai ideoloģiskajai kategorijai, neatbilst vienotam grupas izmēra standartam un to darbības bieži vien pārklājas ar partizānu kustībām vēsturiskajā kontekstā. Tāpat akadēmiskajos pētījumos pastāv nevienprātība par to, vai mūsdienās ir nepieciešams runāt par jauno kreisā spārna terorismu, tā kā tā izpausmēs ir mazāk vardarbības un tiek argumentēts, ka tās ir arī vairāk aprēķinātas, salīdzinot ar citām terorisma kustībām.
Sēkešfehērvāra
Nosaukums
Nosaukums "Sēkešfehērvāra" tukojumā nozīmē "Baltās pils sēdeklis" vai "Baltā pils ar sēdekli".
Iedzīvotāji
Etniskās grupas (2001): Reliģijas (2001):
Kreisā spārna terorisms
Pretošanās kustība. Francs Fanons
Lai arī kreisi noskaņotas revolucionārās kustības šķietami saistās ar Marksa un Engelsa vēršanos pret buržuāzisko sabiedrību vai Ļeņina centieniem iedibināt komunistisku sabiedrību, par šīs kustības iedvesmotājiem 60.–90. gados drīzāk uzskatīja Če Gevaru, Karlosu Marigelu (Carlos Marighella), Mao Dzedunu un Regis Debreju (Régis Debray) un Francu Fanonu (Frantz Fanon). Šo autoru darbi pamatā pievērsās aicinājumam pretoties pastāvošajām varām.
Viens no piemēriem varētu būt Fanona ieguldījums. Franču koloniju Martinikas salās dzimušai psihiatrs Francs Fanons (1925–1961) ieguva izglītību Francijā, piedalījās Otrā pasaules kara tumšādaino frontē (en) un vēlāk kļuva par Alžīrijas nacionālās kustības vienu no galvenajiem līderiem. Lai arī Fanona akadēmiskās intereses bija tumšādaino cilvēku dzīvotā pieredze un postkoloniālisma iestrādnes, viņš tāpat “pēckara antikoloniālās cīņas kontekstā attīstījis teoriju, kurā uzsvēris zemniecības revolucionāro lomu trešajā pasaulē.” Fanona darbos “Mena āda, baltas maskas” (franču: Peau noire, masques blancs, 1952) un “Šīs zemes nolādētie” (Les Damnés de la Terre, 1961) un citos darbos, raksturojot koloniālisma negatīvo ietekmi uz kolonizētajām teritorijām un to pamatiedzīvotājiem, rakstīja par vardarbības nozīmīgumu stājoties pretī koloniālajam režīma. 1953. gadā strādājot par psihiatru Alžīrijā, Fanons drīz vien arī novēroja, ka daudzo cilvēku identitātes krīzes un mentālās grūtības bija rezultāts ilgstošajām apspiedošajām varām. Sekojoši viņš sāka sadarboties ar Alžīrijas atbrīvošanās kustību – Nacionālās atbrīvošanās fronti (Front de Libération Nationale, FLN) un 1956. gadā kļuva par tās laikraksta El Moudjahid, kas tika izdots Tunisijā, redaktoru. 1960. gadā Alžīrijas FLN vadītā pagaidu valdība viņu iecēla par vēstnieku Ganā.
Fanons savos darbos raksturoja, kā alžīriešiem, lai izdzīvotu, nācās mācīties no kolonizatoru praksēm, kas īstenojās alžīriešu pātagošanā, izvarošanā, sišanā un mocīšanā, ķermeņu kaunināšanā un apvārdošanā. Saprotami, šādas vardarbības piedzīvošana nebija nedz humāna, nedz vienmēr sankcionēta, tāpēc Fanons iestājās par civiliedzīvotāju, strādnieku aktīvu iesaistīšanos pretošanās kustībās pret apspiedošajiem režīmiem. Fanona piemērā arī iezīmējas iepriekš minētais, ka kreisā spārna ideoloģijas piekritēji un revolucionāro kustību īstenotāji drīzāk līdzinājās partizāniem.
Situācija Latvijā
Eiropā lielākā daļa kreisā terorisma īstenotāji ir anarhisti, un par to aktivitātes bāzi tiek uzskatīta Grieķija un Itālija, dažreiz arī šīs kustības tiek asociētas ar valstīm, kurās pastāv/pastāvēja sociālisms. Šo kustību īstenotāji vēršas pret tiesībaizsardzības iestāžu amatpersonām, tiesas sistēmas pārstāvjiem, labējo spēku tīkliem, bankām un citām finanšu iestādēm, uzņēmumiem un žurnālistiem. Tomēr situācija Latvijā ir atšķirīga, kreisā terorisma vai ekstrēmisma aktīvisti ir mazākumā, jo kā liecina Valsts Drošības dienests, "kreiso ekstrēmistu grupējumi mūsu valstī nav plaši pārstāvēti, ņemot vērā Latvijas sabiedrības vēsturisko negatīvo pieredzi ar komunistisko iekārtu". Tāpat tika veikts secinājums, ka pārsvarā Latvijā esošie labējie un kreisie teroristi izmanto internetu ideju izplatīšanai, tomēr tā kā "kreiso ekstrēmistu vide turpināja ietekmēties no Krievijas izplatītās propagandas, kā arī pauda atbalstu tās īstenotajai ārpolitikai .. šī vides aktīvistu centieni izplatīt sociālisma un komunisma ideoloģiju un citas kreisās idejas potenciāli uzrunā tikai atsevišķus indivīdus, bet nespēj aizraut plašāku auditoriju", VDD secina, ka  ņemot vērā Latvijas sabiedrības vēsturisko pieredzi un negatīvo attieksmi pret komunisma "komunisma ideoloģija popularitāti guva atsevišķos jauniešu vides segmentos, kuriem trūkst zināšanu un izpratnes par komunistiskā režīma pastrādātajiem noziegumiem un kuri Krievijas izplatītās propagandas dēļ gūst maldīgu priekšstatu par komunisma vārdā veiktajām zvērībām."
Valsts Drošības dienests norāda, ka 2022. gadā nedaudz pieauga arī kreisi noskaņoto ekstrēmistu organizāciju un aktīvistu radītais apdraudējums nacionālajai drošībai, ko galvenokārt ietekmēja Krievijas 2022. gada iebrukums Ukrainā. Lai nepieļautu tālāku kreiso ekstrēmistu vides izvēršanos un komunisma ideoloģijas izplatīšanās draudus, VDD vērsās Ģenerālprokuratūrā un Nacionālajā elektronisko plašsaziņas līdzekļu padomē, rosinot tām savas kompetences ietvaros apturēt kreisi un komunistiski orientētās biedrības "Latvijas Strādnieku fronte" publisko darbību. Tāpat VDD ir apkopojis informāciju, ka galēji kreisie ekstrēmisti veica uzbrukumus baznīcai un mediju infrastruktūrai, tomēr informācija par uzbrucēju motivāciju nav sniegta.
Latgales Demokrātiskā zemnieku apvienība
Latgales Demokrātiskā zemnieku apvienība bija politiskā partija Latvijā. Tā tika dibināta 1926. gada oktobrī un likvidēta 1931. gada jūnijā. Tās vadītājs bija Vladislavs Rubulis.
Partijas laikraksts bija "Zemnīka Ziņas", kas tika izveidots, apvienojot Zemnieku partijas laikrakstu "Latgalīts" un Demokrātu partijas laikrakstu "Zemnīka Bolss".
Vēršupīte
Vēršupīte var būt:
Loreina Brako
Loreina Brako (en, dzimusi ) ir amerikāņu aktrise. Brako tikusi nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai, četrām Emmy balvām, četrām Zelta globusa balvām un trim Ekrāna aktieru ģildes balvām.
Brako dzimusi Ņujorkā, savu karjeru uzsākusi kā modele Francijā. 1980. gados piedalījusies vairākās filmās itāļu valodā, kā Līnas Vertmulleres filmā Camorra (1986), kur piedalījusies kopā ar savu tā brīža partneri Hārviju Keitelu. Brako pirmā filma angļu valodā bija The Pick-up Artist (1987) un tai sekoja Someone to Watch Over Me (1987), Sing (1989) un The Dream Team (1989). Kļuvusi atpazīstama pēc Kārenas Hillas lomas Mārtina Skorsēzes filmā "Labie puiši" (1990). Par šo lomu viņu nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā" un Zelta globusa balvai.
Piedalījusies arī filmās "Kad kovbojmeitenēm kļūst skumji" (Even Cowgirls Get the Blues, 1993), "Basketbola dienasgrāmatas" (1995), "Hakeri" (1995), "Mašīnas un zēni" (2001).
Televīzijā Brako ir atpazīstama pēc dalības HBO seriālā "Soprano ģimene" (1999–2007). Par dalību šajā seriālā viņu vairākkārt nominēja Emmy un Zelta globusa balvām.
Georgs Hodakovskis
Biogrāfija
1930. gadu beigās sekmīgi piedalījies Latvijas Darba kameras (LDK) organizētajos šaha turnīros. 1938. gadā uzvarējis LDK 2. individuālajā turnīrā, bet gadu vēlāk Saulkrastos atkārtojis šo panākumu LDK 3. individuālajā turnīrā. 1939. gadā LDK 4. komandu turnīrā bijis Vācu darbinieku komandas līderis un palīdzējis tai izcīnīt uzvaru kopvērtējumā. Piedalījies arī Latvijas šaha čempionātos, kā arī bijis labs šaha ātrspēles lietpratējs. 1939. gadā pēc 2. starptautiskā šaha turnīra Ķemeri - Rīga piedalījies turnīra noslēgumam veltītajā ātrspēles turnīrā, kurā 18 dalībnieku konkurencē dalījis pirmo vietu ar Lietuvas meistaru Vladu Mikenu.
1939. gada nogalē bijis to vācbaltiešu skaitā, kas atteikušies no Latvijas pilsonības, un devušies uz nacistisko Vāciju. Otrā pasaules kara laikā kļuvis par okupētās Polijas pilsētas Lodzas šaha čempionu.
Pēc kara apmeties uz patstāvīgu dzīvi Hamburgā. 1940. gadu beigās un 1950. gados bijis viens no labākajiem Hamburgas šahistiem, arī Hamburgas federālās zemes šaha čempionāta uzvarētājs. Ievērojamākais panākums tika sasniegts 1956. gadā, kad Hodakovskis uzvarējis prestižajā Vācijas šaha kausā "Dähne-Pokal". Vairākkārt piedalījies arī Vācijas šaha čempionātu finālos:
1980. gadā guvis savu pēdējo lielāko panākumu, uzvarot turnīrā Hamburgā, kas bija veltīts Vācijas šaha dzīves organizatora Valtera Robinova piemiņai.
Aktīvi piedalījies arī Vācijas šaha bundeslīgā, spēlējot par Hamburgas komandu "Hamburger SG BUE". Beidzamo reizi bijis pieteikts šīs komandas sastāvā 1986. - 1987. gada sezonai, bet nav izspēlējis nevienu partiju.
Par Georga Hodakovska mūža pēdējiem gadiem trūkst drošas un uzticamas informācijas.
Vilhelms Taurītis
Dzimis mācītāja ģimenē. Studēja teoloģiju Tartu universitātē. Praktizējies Jaunpiebalgā pie mācītāja Emīla Kēlbranta. 1895. gadā tika ordinēts un ieņēma tēva vietu kā Doles mācītājs. 1905. gada revolūcijas sākumā Taurītis iesākumā aizbēga uz Rīgu, bet atgriezās līdz ar soda ekspedīciju. 1906. gada 31. augustā tika nogalināts Lielvārdes mācītājs Ludvigs Cimmermanis, un Taurītis vadīja Cimmermaņa bēru norisi. 1906. gada 6. decembrī Taurītis tika nogalināts savā mācītājmuižā, bet mācītāja dzīvesvieta aplaupīta. Mācītāja pēdējie vārdi pirms nāves esot bijuši — "Es jūs ilgi gaidīju un esmu laimīgs, ka jūs neesiet no manas draudzes". Kaujinieki vēlāk tika sagūstīti un sodīti ar nāvi.
Saīds Karimulla Halili
Saīds Karimulla Saīds Vahidulla Halili (ru; dzimis Sergijevposadā), pazīstams arī kā Karīms Halili (Кари́м Халили́), ir Krievijas biatlonists.
Viņa tēvs 1993. gadā pārcēlās no Afganistānas uz Krieviju, lai studētu, bet māte ir franču valodas pasniedzēja.
Karjera
Ar biatlonu sāka nodarboties 2014. gadā. Piedalījies 2016. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēlēs Lillehammerē. Tajās izcīnījis bronzas medaļu iedzīšanā. 2017. gada Pasaules čempionātā jauniešiem ieguva divas sudraba godalgas — 12,5 km individuālajā distancē un stafetē. 2018. gada Pasaules čempionātā junioriem Otepē izcīnīja zeltu stafetē un bronzu 15 km individuālajā distancē. 2019. gada Pasaules junioru čempionātā Brezno vēlreiz uzvarēja stafetē un ieguva sudrabu sprintā. 2018.—2019. gada sezonā sāka piedalīties IBU kausā pieaugušajiem.
Pasaules kausa sacensībās debitēja Oberhofā ar 61. vietu sprintā. Tajā pašā posmā tika iekļauts arī Krievijas stafetes komandas sastāvā un ieņēma 4. vietu. 2020. gada Pasaules čempionātā junioriem trešo reizi pēc kārtas izcīnīja zelta medaļu stafetē, kā arī ieguva sudrabu iedzīšanā. Piedalījās 2020. gada Eiropas čempionātā Raubičos, jauktajā stafetē izcīnot sudraba medaļu. Pirmos punktus PK ieskaitē izcīnīja 2019.—2020. gada sezonas pēdējā posmā Kontiolahti, ieņemot 25. vietu iedzīšanā.
2020. gada Eiropas čempionātā Dušņikizdrojā ieguva 2. vietu sprintā. Savā pirmajā Pasaules čempionātā 2021. gadā Pokļukā kā Krievijas Biatlona savienības (RBU) pārstāvis izcīnīja bronzu stafetē. Piedalījās, pārstāvot Krievijas Olimpisko komiteju, izcīnīja bronzas medaļu stafetē.
Paškeliški
Paškeliški ir ciems Demenes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 255 km attālumā no Rīgas.
Koledža
Koledža ir izglītības iestāde. Vārds koledža ir radies cauri vairākām valodām, bet pamatā tā izcelsme ir meklējama latīņu vārdā collegium (‘kolēģija’, ‘skola’, ‘grupa’). Izšķir trīs veida koledžas:
Koledžas Latvijā
Saskaņā ar 1995. gada Latvijas Augstskolu likumu koledža ir izglītības iestāde, kas īsteno pirmā līmeņa profesionālās augstākās izglītības programmas un dod iespēju iegūt ceturtā līmeņa profesionālo kvalifikāciju. Pirmā līmeņa profesionālās augstākās izglītības programma tiek īstenota pēc vidējās izglītības ieguves. Tās īstenošanas laiks ir divi līdz trīs gadi.
Osment
Osment var būt:
Galileo 17
Galileo 17 (European GNSS apzīmējums GSAT0213) ir Eiropas navigācijas sistēmas Galileo pavadonis. Tas orbītā palaists 2016. gada novembrī; izvietots orbitālajā slotā C03.
Pavadonim dots arī nosaukums Kimberley par godu bērnu konkursa uzvarētājai Maltā Kimberlijam Kamilleri (Kimberley Camilleri).
Galileo 17 primārais kontraktors un platformas izgatavotājs bija uzņēmums OHB-System. Derīgo kravu izgatavoja Surrey Satellite Technology (SSTL). Kosmiskā aparāta starta masa bija 716 kg; izmēri 2,7 × 1,2 × 1,1 m. Pavadonī uzstādīti divi pasīvie ūdeņraža māzera atompulksteņi, divi rubīdija atompulksteņi; pulksteņu pārraudzīšanas un vadības iekārta, navigācijas signāla ģenerators, L-joslas antena navigācijas signāla raidīšanai, C-joslas antena augšupejošā signāla uztveršanai, divas S-joslas antenas telemetrijai un komandām, kā arī antena meklēšanas un glābšanas iekārtai MEO SAR.
Galileo 17 tika palaists 13:06 UTC no Gviānas kosmiskā centra ar nesējraķeti Ariane 5ES (lidojums VA233) kopā ar tās pašas sērijas pavadoņiem Galileo 15, Galileo 16 un Galileo 18. Pirmoreiz Galileo palaišanai izmantota raķete Ariane un, lai palaistu vienlaicīgi četrus pavadoņus, Airbus Safran Launchers izgatavoja speciālu dispenseru (nesējstruktūru un izvēršanas sistēmu).
Matiass Rusts
Matiass Rusts (, dzimis ) ir vācu amatierpilots, kas 1987. gada 28. maijā veica nosēšanos Maskavā, netālu no Sarkanā laukuma, kad bija nelegāli veicis lidojumu no Helsinkiem. Šī lidojuma rezultātā no amata tika atceltas vairākas augstas PSRS amatpersonas, to skaitā aizsardzības ministrs Sergejs Sokolovs. Rusts tika notiesāts uz četriem gadiem cietumā, tomēr pēc vairāk nekā gada tika atbrīvots, un viņam tika ļauts atgriezties Vācijā.
Nikolajs Dūze
Nikolajs Dūze (1891-1951) bija latviešu virsnieks, ģenerālis (1936). Piedalījās Pirmajā pasaules karā un Latvijas brīvības cīņās. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.
Dzīvesgājums
Dzimis 1891. gada 1. augustā Rīgā amatnieka ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas reālskolā, pēc kuras beigšanas dienēja Krievijas impērijas armijas 27. artilērijas brigādē Viļņā (1911-1912), nokārtoja rezerves praporšcika pārbaudījumu (1913). Pirmā pasaules kara laikā kā virsnieks piedalījās kaujās Galīcijā un Karpatos, kur divas reizes ievainots un paaugstināts līdz kapteiņa dienesta pakāpei. 1918. gada martā iestājās Ukrainas hetmaņa armijas Kijevas virsnieku instruktoru skolā.
No 1919. gada jūnija kā kapteinis piedalījās Brīvības cīņās, jūlijā iecelts par Liepājas karaskolas priekšnieku, oktobrī par Rīgas Instruktoru bataljona komandieri, novembrī piedalījās kaujās pret bermontiešiem Ventspils apriņķī, decembrī iecelts par Grobiņas kājnieku pulka komandieri. 1920. gadā viņu paaugstināja par pulkvežleitnantu, 1924. gadā N. Dūze beidza vecāko virsnieku kursus un 1925. gadā tika paaugstināts par pulkvedi. 1929. gadā beidza Kara akadēmiskos kursus, 1936. gadā paaugstināts par ģenerāli un iecelts par Zemgales divīzijas komandiera palīgu, bet 1939. gadā par Kurzemes divīzijas komandiera palīgu. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada oktobrī atvaļināts no bruņotajiem spēkiem. Vācu okupācijas laikā ģenerālis Dūze bija Latvijas invalīdu kooperācijas savienības priekšnieks.
Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Vāciju, bet 1945. gada vasarā no PSRS okupētās Čehoslovākijas atgriezās Latvijā. 1946. gada janvārī viņu apcietināja un piesprieda 6 gadu cietumsodu, taču 1946. gada decembrī attaisnoja pēc sprieduma pārsūdzēšanas Maskavā. Pēc atbrīvošanas strādāja par grāmatvedi Rīgā. Miris 1951. gada 14. decembrī, apbedīts Rīgas II Meža kapos.
Kārļi (Drabešu pagasts)
Kārļi (agrāk arī Kārļu muiža) ir ciems Cēsu novada Drabešu pagastā. Izvietojies pagasta vidienē Amatas ielejas labajā krastā 5 km no pagasta pārvaldes «Ausmās», 9 km no novada centra Cēsīm un 78 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Kārļu muižas (Karlsruhe) centru. Izaugusi padomju gados kā kokaudzētavas un Kārļu zivjaudzētavas ciemats. Kārļos atrodas viesnīca, vairāki viesu nami, veikals. Amatas krastos pie Kārļiem ir Bruņa ala, Ainavu krauja un vairākas citas krāšņas kraujas.
Kārļumuižas parks
Pēc 1777. gada Kārļumuižas īpašnieks Kārlis Eberhards fon Zīverss lika iekārtot ainavu parku un mežaparku, kas iekļāva tuvējās apkārtnes gravas, smilšakmens atsegumus un Ainavu krauju pie Amatas. Vairāk kā 150 gadus šis parks bija iemīļota pastaigu vieta muižas viesiem un ceļotājiem.
Baterijas iela (Rīga)
Baterijas iela bija neliela šķērsiela Rīgā, Zemgales un Latgales priekšpilsētās, Salas apkaimē, Zaķusalas ziemeļu daļā. Baterijas iela likvidēta 20. gadsimta 80. gadu sākumā, televīzijas centra ēkas būvniecības laikā.
Vēsture
Baterijas iela nosaukumu ieguva kopā ar citām Zaķusalas ielām 1885. gadā (Batteriestraße, Batareinaja ulica).
Marcos
Marcos var būt:
Vara (2018. gada filma)
"Vara" (en) ir 2018. gada biogrāfiska drāma, kuras režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Ādams Makejs. Galvenās lomas filmā atveido Kristians Beils, Eimija Adamsa, Stīvs Karels, Sems Rokvels, Tailers Perijs un Elisone Pila. Filmas pirmizrāde notika Semjuela Goldvina teātrī.
Tāpat filma tika nominēta sešām BAFTA kino balvām un sešām Zelta globusa balvām, kas ir vislielākais Zelta globusa balvu nomināciju skaits, ko līdz šim saņēmusi kāda filma.
Ķirbiži
Ķirbiži ir ciems Limbažu novada Viļķenes pagastā. Izvietojušies 9,1 km no pagasta centra Viļķenes un 24 km no novada centra Limbažiem.
Vēsture
Pēc Metsepoles iekļaušanas Rīgas arhibīskapijas Līvu galā senais ceļš no Limbažiem uz Salacas upes grīvu vedis caur Viļķeni, Ķirbižiem un Svētciemu. Apdzīvotā vieta veidojusies Vitrupes krastā ceļu krustojumā ap Ķirbižu muižu (Kürbis oder Wittersbeck mit Bisterwolde), ko 1638. gadā iegādājās virsnieks Fabiāns no Aderkašiem. Zviedru Vidzemes muižu revīzijā tā bija reģistrēta Limbažu pilsnovadā. 1643. gadā Ķirbižos bija viens no 6 zirgu maiņas punktiem pasta ceļā no Rīgas uz Pērnavu. 18. gadsimta beigās uzcēla tagadējo Ķirbižu muižas kungu māju, ko vēlāk atkārtoti pārbūvēja. 19. gadsimta vidū Ķirbižu muižā par mājskolotāju strādāja Baumaņu Kārlis (1856-1858).
Pēc 1920. gada zemes reformas muižas dzīvojamā ēkā līdz 2001. gadam darbojās Ķirbižu pamatskola, bet muižas klētī bija iekārtots Meža muzejs. Pēc agrāko muižas centra ēku privatizācijas 2006. gadā tika atjaunota pagrabklēts, rekonstruēta un restaurēta kungu māja, demontēts stallis, labiekārtots parks.
Latgales Zemnieku progresīvā apvienība
Latgales Zemnieku progresīvā apvienība bija politiskā partija Latvijā. Tā tika dibināta 1931. gada jūnijā un likvidēta 1934. gada maijā. Tās vadītājs bija Vladislavs Rubulis.
Partija tika dibināta 1931. gada jūnijā, apvienojoties Latgales Demokrātiskajai zemnieku apvienībai un Progresīvajai tautas apvienībai. 1932. gada oktobrī no partijas atšķēlās daļa bijušo Progresīvās tautas apvienības deputātu, kuri atjaunoja partijas darbību un izveidoja atsevišķu Saeimas frakciju. Partija turpināja darboties līdz Ulmaņa apvērsumam 1934. gada maijā.
Vēršāda (Cieceres pieteka)
Vēršāda (lejtecē Kaļķupīte) ir Cieceres labā krasta pieteka Saldus novadā. Izteka pie Remtes pagasta Dzegužu mājām. Augštecē tek uz ziemeļiem, pie Novadnieku mājām krasi pagriežoties uz dienvidrietumiem. Lielākā pieteka - Nabagupe. Vēršāda caurtek Ildzi, Brocēnu ezeru un, lejtecē Saldus ezeru. Ietek Ciecerē Saldus pilsētas teritorijā pie Saldus sporta kompleksa. Vēršādu šķērso valsts autoceļi A9 (Rīga (Skulte)–Liepāja) un V1152 (Bērzi–Brocēnu stacija), kā arī dzelzceļa līnija Jelgava—Liepāja. Bez Saldus pilsētas upes krastos atrodas Brocēnmuiža, Ceplis un Emburga.
Šumeru valoda
Šumeru valoda (𒅴𒂠, eme.g̃ir — ‘dzimtā valoda’) ir mirusi valoda, kurā no 4. līdz 3. tūkstošgadei p.m.ē. runāja senie šumeri, kas dzīvoja Mezopotāmijā, mūsdienu Irākas teritorijā. Ap 2000. gadu p.m.ē. valoda izmira, bet to turpināja lietot kā reliģisko, administrācijas un mācību valodu līdz mūsu ēras sākumam. Valoda tika pierakstīta ķīļu rakstā, kurā galvenokārt tika rakstīti reliģiskie teksti, likumi un saimniecības jautājumi. Šumeru ķīlu rakstu atšifrēja 19. gadsimtā. Ģenētiskā saistība ar citām valodām nav atrasta.
Eidapere (stacija)
Eidapere (et) bija dzelzceļa pieturas punkts Igaunijā, Raplas apriņķa Kehtnas pagastā, dzelzceļa iecirknī Lelle—Pērnava. Eidapere atrodas 55,4 km attālumā no Pērnavas pasažieru stacijas, 14,1 km attālumā no Lelles mezgla stacijas un 86 km attālumā no Baltijas stacijas Tallinā. Līdz 2018. gada beigām Eidaperes dzelzceļa pieturas punkts apkalpoja vietējo pasažieru vilcienu satiksmi, tajā pieturēja visi Tallinas un Pērnavas virzienā kursējošie starppilsētu pasažieru dīzeļvilcieni (2013. gadā 2 vilcienu sastāvu pāri dienā).
Killinika
Killinika (en) ir neapdzīvota sala Kanādā, Labradoras pussalas ziemeļos starp Ungavas līci rietumos un Labradoras jūru austrumos. Salā atrodas vienīgā sauszemes robeža starp Kanādas Nunavutas teritoriju un Ņūfaundlendas un Labradoras provinci.
Eidapere (stacija)
Stacijas ēka
Eidaperes dzelzceļa stacija atklāta 1926. gadā. Stacijas ēka pabeigta vienu gadu vēlāk — 1927. gadā. Pēc Leona Johansona tipveida projekta veidotā celtne ir vienstāva koka ēka ar apjomīgu mansarda tipa jumtu un mezonīna izbūvēm sliežu ceļa un pagalma pusē.
Killinika
Salā atradās Killinikas apmetne, kas bija atzīmēta jau 1569. gada Gerharda Merkatora kartē. 1978. gadā apmetne tika evakuēta un kopš tā laika sala ir neapdzīvota.
Eidapere (stacija)
Stacijas ēka
Kopējais ēkas stilistiskais raksturs veidots atsaucoties uz Lielvidzemes muižu arhitektūru. Identiska dzelzceļa stacija 1927. gadā tika uzbūvēta arī Viluveres dzelzceļa stacijā (līdz mūsdienām nav saglabājusies).
Kopš 2004. gada Eidaperes stacijas ēka pārveidota par dzīvojamo māju. Līdz ar stacijas pārveidi par pieturas punktu demontēts arī otrais sliežu ceļš.
Kopš 2018. gada 8. decembra pasažieru vilcieni posmā Pērnava—Lelle vairs nekursē un Eidaperes pietura netiek izmantota.
Dragau stadions
Dragau stadions (pt), tulkojumā Drakona stadions, ir UEFA 4. (aaugstākās) kategorijas stadions Portū, Portugālē. Stadionā ir 50 033 sēdvietas un tas ir trešais lielākais stadions valstī. Tajā savas mājas spēles aizvada futbola klubs FC Porto. Uzcelts saistībā ar 2004. gada Eiropas čempionātu futbolā.
Bauskas draudzes novads
Bauskas draudzes novads jeb Bauskas ķiršpēle (de) bija administratīva vienība Kurzemes un Zemgales hercogistes Jelgavas virspilskunga iecirkņa Bauskas pilskunga iecirkņa (Hauptmannschaft Bauske), vēlākā Kurzemes guberņas Bauskas apriņķa (1819—1918) sastāvā.
Tagad bijušā Bauskas draudzes novada teritorija ietilpst Bauskas novadā.
Muižas Bauskas draudzes novadā (1841)
Atsauce: {| table width=99%
Kroņa muižas
{| table width=99%
Manna
Manna ir rupji malti kviešu graudi, kas ir rupjāki par miltiem, bet smalkāki par putraimiem. Mannas graudiņu lielums ir 0,25-0,75 mm. Manna tiek izmantota dažādu Latvijā tradicionālu ēdienu, piemēram, mannas biezputras, debesmannas, mannas buberta, pagatavošanā kā arī kā panējumu gaļas, kotlešu vai zivs fileju cepšanai. Latvijā mannu gatavo no mīkstgraudu kviešiem, tāpēc tā ir balta. Citur pasaulē līdzīgu produktu dēvē par "semolina", bet gatavo no cietgraudu kviešiem un tā ir dzeltena.
Mannas nosaukums latviešu valodā cēlies no Bībeles, kur tā vairākas reizes pieminēta kā ēdiens, ko Dievs nodrošināja izraēļiem, kad tie 40 gadus klīda pa tuksnesi. 2. Mozus grāmatas 16. nodaļā par mannu teikts "Tā bija balta kā koriandra sēkliņas un pēc garšas kā plāceņi ar medu". Manna tādā pašā sakarā vairākas reizes pieminēta arī Korānā.
Mīkstgraudu mannu līdzīgā veidā kā Latvijā (īpaši putru un debesmannas pagatavošanā) izmanto arī citās tuvējās valstīs.
Blekpūla
Blekpūla (en, ) ir pilsēta Apvienotajā Karalistē, Anglijā. Pilsēta atrodas pie Īrijas jūras, Lankašīras ceremoniālajā grāfistē, 43 km uz ziemeļiem no Liverpūles. 2014. gadā Blekpūlā dzīvoja 142 tūkstoši iedzīvotāju. Tā ir nozīmīga piejūras kūrortpilsēta. Viens no galvenajiem pilsētas ienākumu avotiem ir tūrisms.
Blekpūlā bāzējas futbola klubs Blackpool F.C., kas ir spēlējis arī Anglijas Premjerlīgā.
Nikolass Rossolimo
Nikolass Rossolimo (ru; en;, Kijiva — , Ņujorka) bija grieķu izcelsmes Francijas un ASV starptautiskais lielmeistars šahā (1953).
Biogrāfija
Piedzimis Kijivā grieķu mākslinieka ģimenē. Jaunību pavadījis Maskavā. 1929. gadā piedalījies vienā no Maskavas šaha čempionāta blakusturnīriem, kurā dalījis pirmo vietu. Šajā pašā gadā, pateicoties sava tēva tautībai, viņam izdevies emigrēt no Padomju Savienības. Drīzumā Rossolimo apmeties Parīzē un ātri izvirzījies vadošo Francijas šahistu skaitā.
1938. gadā Parīzes turnīrā ieņēmis otro vietu aiz Hosē Raula Kapablankas. 1948. gadā uzvarējis Francijas šaha čempionātā. No 1934. gada līdz 1949. gadam septiņas reizes uzvarējis Parīzes šaha čempionātā. 1948. un 1949. gadā nospēlējis divus mačus ar Saveliju Tartakoveru, kuri abi noslēgušies neizšķirti: 6 : 6 (+1, −1, =10) un 5 : 5 (+5, −5, =0). 1949. gadā uzvarējis Hastingsas (Anglija) tradicionālajā jaungada šaha festivālā. Par panākumiem turnīros FIDE Rossolimo 1950. gadā kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu, bet 1953. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
1953. gadā pārcēlies uz dzīvi ASV. Šaha turnīri šeit notika retāk kā Eiropā, un Rossolimo nācies strādāt gan veļas mazgātavā, gan par oficiantu un taksometra vadītāju. Tāpat viņš spēlējis akordeonu un dziedājis solo, pat ierakstījis plati ar dziesmām krievu valodā. Nodarbojies arī ar džudo un ieguvis pelēko jostu šajā sporta veidā. 1955. gadā uzvarējis ASV atklātajā šaha čempionātā pēc papildus rādītājiem apsteidzot Semjuelu Reševski.
Bremze
Bremze ir atsevišķa detaļa vai salikta ierīce, kas novērš kustību. Bremzes pēc to darbības var iedalīt mehāniskajās (atsevišķi hidrauliskajās un pneimatiskajās) un elektromagnētiskajās. Precīzāk bremzes nosauc pēc to izmantošanas vietām, piemēram, automobiļu bremzes, dzelzceļa bremzes.
Nikolass Rossolimo
Biogrāfija
Francijas un ASV izlašu sastāvos 5 reizes (1950, 1958-1960, 1966, 1972) piedalījies Pasaules šaha olimpiādēs. Komandu kopvērtējumā izcīnījis 2 sudraba (1960, 1966) medaļas, bet individuālā vērtējumā — sudraba (1950) un bronzas (1958) medaļu.
Sarakstījis divas grāmatas par šahu: 1947. gadā Parīzē izdoto Les échecs au coin du feu ("Šahs pie kamīna") un 1970. gadā Ņujorkā izdoto Rossolimo’s Brilliancy Prizes ("Rossolimo skaistuma godalgas"). Atstājis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Rossolimo vārdā ir nosaukts variants sicīliešu aizsardzībā: 1. e4 c5 2. Zf3 Zc6 3. Lb5.
1975. gadā izcīnījis 3. vietu Ņujorkas atklātajā turnīrā, taču drīz pēc šī panākuma negadījuma rezultātā nokritis no kāpnēm un nomiris hospitālī no galvas traumām.
Basketbols 1972. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Basketbola sacensības  notika no līdz. Tajās piedalījās 18 vīriešu izlases. Šī bija pirmā reize olimpisko spēļu vēsturē, kad zelta medaļu neizcīna ASV izlase. Pēc fināla, kurā ar viena punkta pārsvaru uzvarēja PSRS izlase, ASV izlase atteicās no medaļām. PSRS izlase pēdējos punktus guva līdz ar beigu signālu, tika apstrīdēts, vai grozs tika gūts spēles laikā.
Swanson
Swanson var būt:
Boulsa rags
Boulsa rags ir zemesrags Klerensas salas dienvidos Antarktīdā, salas galējais dienvidu punkts. Zemesragu 1820. gada 4. februārī atklāja Edvards Brensfīlds ar brigu Williams un nosauca par godu kapteinim (vēlāk — admirālis) Viljamam Boulsam (William Bowles), Britu eskadras komandierim Dienvidamerikā.
Boulsa rags atzīts par putniem nozīmīgu vietu, jo zemesragā un tā tiešā tuvumā ligzdo vairāk kā 112 tūkstoši pāru zodasiksnas pingvīnu (Pygoscelis antarcticus).
Recke
Recke var būt:
Paškeviči
Paškeviči ir ciems Maltas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 264 km attālumā no Rīgas pie Ainaseņa upes.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa A13.
Kristakrogs
Kristakrogs ir ciems Varakļānu novada Varakļānu pagastā. Atrodas pagasta dienvidrietumos 11,9 km no pagasta centra Kokariem, 11,1 km no novada centra Varakļāniem un 189,9 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa A12 (Jēkabpils—Rēzekne—Ludza—Krievijas robeža (Terehova)) un dzelzceļa līnijas Krustpils—Rēzekne II, uz dienvidaustrumiem no Teiču purva.
Biatlons 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — vīriešu stafete
Vīriešu stafete bija viena no 11 disciplīnām biatlonā 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. Sacensības notika Džandzjakou biatlona centrā, Džandzjakou 2022. gada 15. februārī. Tajās bija pārstāvēti 84 sportisti (21 komanda) no 21 valsts. Komandu šajās sacensībās veidoja četri biatlonisti. Katram no biatlonistiem bija jāveic 7,5 kilometru slēpojums ar šaušanu.
Holloway
Holloway var būt:
Biatlons 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs — vīriešu stafete
Olimpisko zelta medaļu šajā disciplīnā izcīnīja Norvēģijas biatlonistu komanda (finiša laiks — 1:19:50.2) — Sturla Holms Legreids, Tarjeijs Bē, Juhanness Tīngnēss Bē un Vetle Šostads Kristiansens. Olimpisko sudraba medaļu ieguva Francijas biatlonistu komanda (finiša laiks — 1:20:17.6) — Fabjēns Klods, Emiljēns Žaklēns, Simons Destjē un Kantēns Fijons Maijē. Savukārt bronzas medaļu ieguva Krievijas Olimpiskās komitejas biatlonistu komanda (finiša laiks — 1:21:49.2) — Saīds Karimulla Halili, Aleksandrs Loginovs, Maksims Cvetkovs un Eduards Latipovs.
Pārstāvētās valstis un sportisti
Sacensībās startēja 84 sportisti (21 komanda) no 21 valsts.
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Tīna Džordža
Tīna Džordža (en; dzimusi ) ir bijusī amerikāņu brīvā stila cīkstone, Pasaules čempionātu medaļniece, 2003. gada Panamerikas spēļu čempione, Panamerikas čempionātu medaļniece.
Biogrāfija
Ar cīņas sportu Tīna Džordža sāka nodarboties 1996. gadā. Viņa sacensībās pārstāvēja ASV armijas sporta klubu. Treneris - Džeisons Lukidess.
Galileo 18
Galileo 18 (European GNSS apzīmējums GSAT0214) ir Eiropas navigācijas sistēmas Galileo pavadonis. Tas orbītā palaists 2016. gada novembrī; izvietots orbitālajā slotā C01.
Tīna Džordža
Biogrāfija
Tīna Džordža iekļuva ASV izlasē un bija divu pasaules čempionātu medaļniece, pirms vēl sieviešu cīņa kļuva par olimpisko sporta veidu. Viņas sportiskās karjeras kulminācija bija tieši tajā laikā, kad leģendārā japāniete Saori Jošida savā sieviešu brīvās cīņas svara kategorijā kļuva par līderi. Tieši viņai Tīna Džordža zaudēja abus pasaules čempionāta finālus. 2008. gadā ASV atlases sacensībās Tīnai Džordžai neizdevās kvalificēties 2008. gada vasaras olimpiskajām spēlēm, un, neapmierināta ar tiesāšanu, viņa uz ilgu laiku pameta sportu. Viņa pusotru gadu dienēja ASV Armijā Irākā, kur tika nopietni ievainota. Viņai vairākus mēnešus vajadzēja staigāt ar medicīnisko spieķi. 2012. gadā viņa atgriezās uz cīņas paklāja, lai atkal sacenstos par tiesībām pārstāvēt ASV 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Londonā, taču cieta divus zaudējumus. Pēc šīs neveiksmes viņa pārtrauca savu cīkstones karjeru.
Galileo 18
Pavadonim dots arī nosaukums Tijmen par godu bērnu konkursa uzvarētājam Nīderlandē Teimenam van Krājam (Tijmen van Kraaij).
Galileo 18 primārais kontraktors un platformas izgatavotājs bija uzņēmums OHB-System. Derīgo kravu izgatavoja Surrey Satellite Technology (SSTL). Kosmiskā aparāta starta masa bija 717 kg; izmēri 2,7 × 1,2 × 1,1 m. Pavadonī uzstādīti divi pasīvie ūdeņraža māzera atompulksteņi, divi rubīdija atompulksteņi; pulksteņu pārraudzīšanas un vadības iekārta, navigācijas signāla ģenerators, L-joslas antena navigācijas signāla raidīšanai, C-joslas antena augšupejošā signāla uztveršanai, divas S-joslas antenas telemetrijai un komandām, kā arī antena meklēšanas un glābšanas iekārtai MEO SAR.
Galileo 18 tika palaists 13:06 UTC no Gviānas kosmiskā centra ar nesējraķeti Ariane 5ES (lidojums VA233) kopā ar tās pašas sērijas pavadoņiem Galileo 15, Galileo 16 un Galileo 17. Pirmoreiz Galileo palaišanai izmantota raķete Ariane un, lai palaistu vienlaicīgi četrus pavadoņus, Airbus Safran Launchers izgatavoja speciālu dispenseru (nesējstruktūru un izvēršanas sistēmu).
Buks
Buks var būt:
Cūknātres
Cūknātres (Scrophularia) ir cūknātru dzimtas ģints, kurā ietilpst aptuveni 200 lakstaugu sugu. Lielākajai daļai cūknātru sugām ir raksturīgs četršķautņains stublājs, pretēji izvietotas lapas un divlūpains ziedu vainags. Šī ģints ir sastopama visā Ziemeļu puslodē.
Vīkstrauts
Vīkstrauts (arī Pērejas strauts) ir Avīknes labā krasta pieteka Saldus novada austrumos. Lejtecē tek dienvidaustrumu virzienā mazapdzīvotā, mežainā apvidū
Rozmarīns
Rozmarīns (Rosmarinus officinalis) ir kokains, daudzgadīgs lūpziežu dzimtas garšaugs. Kā garšviela tiek izmantotas tā lapas. Tā dabiskais izplatības areāls ir Vidusjūras reģions. Rozmarīnu krūmi izaug līdz 50–200 cm augsti. Tas ir mūžzaļš augs. Lapas lineāras. Zied aprīlī, maijā. Augļi nogatavojas septembrī.
Žans Pjērs Kasels
Žans Pjērs Kasels (fr, dzimis, miris ) bija franču aktieris.
Savu atpazīstamību ieguvis, piedaloties Filipa de Brokas 1950. gadu kinokomēdijās. Vēlāk piedalījies Kena Enakina filmā "Piedzīvojumi gaisā" (Those Magnificent Men in Their Flying Machines, 1965), Žana Pjēra Melvila filmā "Ēnu armija" (1969), Kloda Šabrola filmā La Rupture (1970), Luisa Bunjuela filmā "Buržuāzijas diskrētais šarms" (1972), Ričarda Lestera filmā "Trīs musketieri" (The Three Musketeers, 1973), Sidnija Lūmeta filmā "Slepkavība Austrumu ekspresī" (1974), Džozefa Louzi filmā La Truite (1982) un Roberta Oltmena filmās Vincent & Theo (1990) un "Gatavs valkāšanai" (Prêt-à-Porter, 1994).
Žana Pjēra Kasela dēls Vinsents Kasels arī ir pazīstams aktieris.
Kveinis
Kveinis var būt:
Vandela jūra
Vandela jūra (da), arī Makinlija jūra (en), ir Ziemeļu Ledus okeānam piederīga malas jūra ziemeļos no Grenlandes. Nosaukta par godu dāņu polārpētniekam un hidrogrāfam Karlam Frederikam Vandelam (1843—1930), kurš 1906.—1908. gada ekspedīcijā pētīja Grenlandes piekrasti. Jūras robežas nav oficiāli noteiktas, bet tiek uzskatīts, ka tā stiepjas no Morisa Džesepa raga rietumos līdz Ziemeļaustrumu ragam Grenlandes ziemeļos vai līdz Svalbāras ziemeļrietumu galam. Frama šaurums dienvidos to savieno ar Grenlandes jūru. Vandela jūras akvatoriju gada lielāko daļu klāj ledus. Jūras krastā Princeses Dagmaras salā ierīkota Dānijas polārstacija Statjonnorda. Grenlandes piekrastē vairāki lieli fjordi to skaitā Independensas fjords.
Rendas iela (Jūrmala)
Ielu savienojumi
Rendas iela ir savienota ar šādām ielām:
Izraēlas šekelis
Izraēlas jaunais šekelis (he, sheqel ẖadash — ‘jaunais šekelis’) jeb vienkārši Izraēlas šekelis ir Izraēlas Valsts valūta un ir legāls norēķinu līdzeklis Palestīnas autonomijā. Valūtas simbols ir ₪, bet ISO 4217 kods ir ILS. Viens šekelis sīkāk dalās 100 agorās. Izraēlas jaunais šekelis tika pieņemts 1986. gada 1. janvārī, kad nomainīja Izraēlas veco šekeli. Denominācija bija 1000 pret 1. Valūtas izdevējiestāde ir Izraēlas banka.
Paški
Paški ir ciems Silmalas pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 244 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie vietējā autoceļa V584 (Silmala_Štikāni_Saveļi).
Kaspars Kārkliņš
Izglītību ieguvis Klaipēdas Universitātē. Kopš 2009. gada piedalās Liepājas teātra izrādēs. Piedalījies arī Goda teātra veidotajā izrādē "Dērbijas vergi". Filmējies seriālos "Viss pa jaunam!" un "Nemīlētie".
Stirnu strauts
Stirnu strauts ir Ziemeļsusējas labā krasta pieteka Jēkabpils novada Ābeļu pagasta dienvidos, mežainā apvidū. Tek rietumu virzienā. Ietek Ziemeļsusējā pie Melnstrazdu mājām.
Basketbols 1968. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Basketbola sacensības  notika no līdz. Tajās piedalījās 16 vīriešu izlases. ASV izlase izcīnīja savu 7. zelta medaļu pēc kārtas.
ASV Nacionālo parku dienests
Nacionālo parku dienests (en, NPS) ir ASV federālās valdības aģentūra, kas pārvalda visus ASV nacionālos parkus, vairākus nacionālos pieminekļus un dažādus citus saglabājamus un vēsturiskus objektus.
Dienests tika dibināts. Atrodas ASV Iekšlietu departamenta pakļautībā. Dienestā strādā vairāk nekā 21,9 tūkstoši darbinieku, kas pārvalda 405 vienības, no kurām 59 ir nacionālie parki. Kopā tiek pārvaldīti 340 tūkstoši km2 sauszemes un 18,2 tūkstoši km2 okeānu, ezeru, ūdenskrātuvju. Pašreizējais dienesta direktors ir Čārlzs Sems III.
Čistjakove
Čistjakove ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas austrumos Doneckas apgabalā. Izvietojusies apgabala austrumos, ietilpst Šahtarskas—Torezas aglomerācijā (1548 km², 321 400 iedzīvotāju). Pilsētas municipalitātei pakļauti Pelahijivkas un Rozsipnes pilsētciemati.
Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidota 1778. gadā kā Aleksejevkas sloboda. 1868. gadā nosaukta Taganrogas tirgotāja vārdā par Čistjakovu. 1875. gadā izveidota Čistjakovas kalnrūpniecības biedrība, sākta akmeņogļu ieguve. 1932. gadā piešķirtas pilsētas tiesības. 1964. gadā pārdēvēta par godu ilggadējam Francijas komunistiskās partijas vadītājam Morisam Torezam. Mūsdienās depresīva kalnrūpniecības pilsēta ar sarūkošu ogļu ieguvi. Darbojas vairāki elektrotehniskie, metālapstrādes un pārtikas uzņēmumi, antracīta bagātināšanas fabrika.
Janis Adetokunbo
Janis Adetokunbo (el, ; dzimis ) ir Grieķijas basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja pozīcijā, Grieķijas basketbola izlases dalībnieks. 2023. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Milvoki "Bucks", kurā aizvadījis visu savu NBA karjeru. 2019. un 2020. gadā J. Adetokunbo tika atzīts par NBA sezonas labāko spēlētāju, 2021. gadā "Bucks" sastāvā kļuvis par NBA čempionu, saņemot arī NBA finālsērijas labākā spēlētāja balvu.
J. Adetokunbo ir Nigērijas imigrantu dēls, pats gan ir dzimis Grieķijā. Tēvs ir bijušais futbolists (miris 2017. gadā), māte — vieglatlēte. Ģimenē ir pieci dēli, basketbolu spēlē arī pārējie, un divi no brāļiem — Tanasis Adetokunbo un Kostas Adetokunbo — arī ir NBA spēlētāji, abi bijuši NBA čempioni.
Karjera
Karjeru sācis Grieķijas otrās līgas klubā Filathlitikos B.C. 2013. gada NBA drafta pirmajā kārtā viņu ar kopējo 15. kārtas numuru izraudzījās Milvoki "Bucks", kur vairāku sezonu laikā kļuvis par komandas līderi. 2016.—2017. gada sezonā bija "Bucks" līderis visās piecās nozīmīgākajās statistikas kategorijās (punkti, atlēkušās bumbas, rezultatīvās piespēles, pārtvertās bumbas un bloki), kā arī visās tajās bija starp 20 labākajiem spēlētājiem līgā (pirmais šāds sasniegums līgas vēsturē). Sezonas noslēgumā J. Adetokunbo saņēma NBA progresējušākā spēlētāja balvu.
2023. gada 3. janvārī aizvadīja karjeras rezultatīvāko spēli, gūstot 55 punktus uzvarā (123—113) pār Vašingtonas "Wizards".
J. Adetokunbo ir spēlējis Grieķijas jaunatnes izlasēs un nacionālajā pieaugušo izlasē, pārstāvot to 2015. gada Eiropas čempionātā, 2019. gada Pasaules kausā, kā arī olimpisko spēļu kvalifikācijas turnīrā.
Plebānija
Plebānija (pl) ir pašvaldības, draudzes vai baznīcas īpašumā esoša kristiešu garīdznieka vai vairāku garīdznieku dzīves un laicīgā darba ēka, kas iekļauj dzīvojamo namu ar tajā izvietotām mācītāja darba un reizēm arī viesu telpām, un mazāk apdzīvotās vietās parasti arī sētu ar dārzu un saimnieciskām ēkām. Plebānijas galvenajā ēkā varēja atrasties arī mācītāja vadīta draudzes skola un citas sabiedriski nozīmīgas iestādes, piemēram, apgalvo, ka Ņasvižas pilsētā tagadējā Baltkrievijā jau 18. gadsimtā bija izvietota tipogrāfija. Latvijā ar šo vārdu parasti apzīmē katoļu garīdznieku dzīvesvietas, sinonīms ir biežāk attiecībā uz luterāņiem lietotā "mācītājmāja". Daļā Eiropas valodās tās abas apzīmē ar vienu terminu, daļā tiek lietoti atsevišķi apzīmējumi. Mācītājmuiža vai pastorāts ir radnieciski termini, taču tie parasti papildus iekļauj lielākas baznīcas pārvaldītas zemes platības.
Vija Zaiga Kluša
Vija Zaiga Kluša (1940) ir latviešu farmakoloģe, Latvijas Universitātes profesore. Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenā locekle (1992).
Plebānija
Plebānija parasti atrodas pie baznīcas, un tajā mācītājs vai mācītāji veic savus laicīgos pienākumus draudzē.
Vija Zaiga Kluša
Dzīves gājums
Dzimusi 1940. gada 5. septembrī Rīgā. Studēja medicīnu Rīgas Medicīnas institūta Vispārējās ārstniecības fakultātē (1958—1964). Turpināja studijas aspirantūrā Latvijas Organiskās sintēzes institūtā (OSI) (1964—1967). 1968. gadā Tartu Universitātē aizstāvēja medicīnas zinātņu kandidāta disertāciju, bet 1984. gadā medicīnas zinātņu doktores disertāciju. Bija zinātniskā līdzstrādniece OSI Farmakoloģijas laboratorijā (1969—1978), OSI Peptīdu molekulārās bioloģijas un farmakoloģijas laboratorijas vadītāja (1978—1987) un OSI Farmakoloģijas laboratorijas vadītāja (1987—1998). Papildinājās Bulgārijas Zinātņu akadēmijas Fizioloģijas institūtā Sofijā (1978), VDR Zinātņu akadēmijas Zāļu pētījumu institūtā Berlīnē (1984), Čehoslovākijas Zinātņu akadēmijas Organiskās ķīmijas un bioķīmijas institūtā Prāgā (1990) un Stokholmas Universitātē (1992). Kopš 1998. gada ir Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes profesore, Farmakoloģijas katedras vadītāja.
Zaļēnu strauts (Zaņas pieteka)
Zaļēnu strauts (arī Celmu grāvis) ir Zaņas kreisā krasta pieteka Saldus novada dienvidrietumos, uz dienvidiem no Baltākroga. Tek ziemeļrietumu virzienā, ietek Zaņas dzirnavu dīķī.
Stožices stadions
Stožices stadions (sl) ir futbola stadions Ļubļanā, Slovēnijā. Tajā savas mājas spēles aizvada Ļubļanas futbola klubs Olimpija un Slovēnijas futbola izlase. Stadiona ietilpība ir 16 038 vietas. Tas ietilpst Stožices sporta parka kompleksā. Stadionā tiek aizvadīti arī koncerti un citi pasākumi.
Stožices stadions tika atklāts ar futbola spēli starp Slovēnijas un Austrālijas izlasēm, kurā Slovēnija uzvarēja ar 2:0.
Rodriguez
Rodriguez var būt:
Viktors Pudāns
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā kļuva par Tautas Saeimas deputātu no Latgales apgabala.
Vineta Kveinis
Vineta Kveinis (lt; dzimusi kā Lāce Kuldīgā ) ir Latvijas un Lietuvas šahiste.