cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gliemeži
Gliemeži jeb vēderkāji (Gastropoda) ir sugām bagātākā gliemju tipa (Mollusca) klase. Šie dzīvnieki dzīvo gan uz sauzemes, gan ūdeņos. Tie var būt gan ar spirālveida čaulu, gan bez čaulas. Pirmās grupas gliemjus parasti sauc par gliemežiem, bet otrās par kailgliemežiem. Starp gliemežu klases sugām ir sastopamas arī parazītiskās sugas.
The Hobos
2016. gada 17. janvārī grupas solistu un simbolu Rolandu Balodi-Ūdri Rīgā sabrauca mašīna, un viņš 5 nedēļas atradās komā. Rehabilitācija var aizņemt vairākus gadus, un nav zināms, vai Balodis-Ūdris spēs turpināt muzicēt ar grupu, tādēļ arī grupas turpmākais liktenis nav skaidrs.
Gliemeži
Arī Latvijas faunā gliemeži ir pārstāvēti samērā bagātīgi, tie dzīvo uz sauszemes, saldūdeņos un jūrā. Latvijā ir zināmas 104 sugas (35 saldūdens sugas, 66 sauszemes sugas un 3 jūras sugas).
The Hobos
2022. gadā grupa sniedza vairākus koncertus dažādās Latvijas vietās un kā solists ar grupu uzstājās Ralfs Eilands. 2022. gada beigās tika paziņots par apvienības "The Hobos Club" (THC) izveidošanos, kura sastāv no līdzšinējiem "The Hobos" dalībniekiem un uzaicinātiem mūziķiem.
Gliemeži
Sistemātika
Gliemežu sistemātika pagaidām nav pilnībā izstrādāta. Klasiskajā variantā gliemežus iedalīja 3 apakšklasēs (Prosobranchia, Opisthobranchia un Pulmonata). Reizēm vēl izdalīja Gymnomorpha apakšklasi.
Gliemežu klase (Gastropoda)
Gliemežu klase (Gastropoda) Nesistematizēti (†) — izmirušu organismu grupa.
<!--
Incertæ sedis
(†) - izmirušu organismu grupa. -->
2005. gadā tika izvirzīta jauna gliemežu sistemātika (Bouchet & Rocroi, 2005). Tā atcēla visas taksonomiskās grupas virs virsdzimtas un visus gliemežus iedalīja 8 pamatkladās.
Solomons Mihoelss
Solomons Mihoelss (ru; dzimis, miris , īstajā vārdā Šloime Vovsi) bija ebreju izcelsmes Padomju Savienības aktieris, režisors un politisks darbinieks.
Dzīvesgājums
Dzimis 1890. gadā Daugavpilī turīgā koktirgotāja Mihļa Vovsi ģimenē kā viens no deviņiem bērniem. Mācījās ebreju reliģiskajā skolā, tad no 1905. līdz 1908. gadam Rīgas reālskolā. 1911. gadā iestājās Kijevas Komercinstitūtā, bet izslēgs sakarā ar piedalīšanos studentu nemieros. No 1915. līdz 1918. gadam studēja Petrogradas universitātē.
Cilvēka galvaskauss
Pieauguša cilvēka galvaskauss (Cranium) ir veidots no 23 kauliem (8 ir pāra, 7 nepāra kauli). Visi kauli savā starpā savienojas ar visiem kaulu savienojumu veidiem. Galvaskausā veidojas dobums un dažādas bedres, kurās atrodas galvas smadzenes, maņu orgāni, nervi, asinsvadi un daži iekšējie orgāni. Galvaskausam izšķir: smadzeņu daļu (neurocranium) un sejas daļu (viscerocranium s. splanchnocranium)
Solomons Mihoelss
Dzīvesgājums
Pēc Oktobra revolūcijas iestājās Petrogradas ebreju teātra studijā un kopš 1919. gadā pieņēma skatuves vārdu Mihoelss ("Mihļa dēls"). 1920. gadā kopā ar teātra studiju pārcēlās uz Maskavu. 1925. gadā studiju pārveidoja par Maskavas Valsts ebreju teātri. No 1929. gada Mihoelss bija tā vadītājs. Piedalījies viesizrādēs daudzās valstīs ārpus PSRS. Ārpus teātra dzīves viņš bija aktiermākslas pasniedzējs (no 1941. gada profesors), kā arī aktieris kino. Otrā pasaules kara laikā 1941. gadā Maskavas Valsts ebreju teātri pārcēla uz Taškentu.
Cilvēka galvaskauss
Galvaskausa kauli
Galvaskausu veido 22—30 kauli. Galvaskausa kaulu skaits katram cilvēkam var būt atšķirīgs, jo ne vienmēr notiek atsevišķu kaulu daļu saplūšana. Jaundzimušā galvaskausā kaulu skaits ir lielāks nekā pieaugušam cilvēkam.
Solomons Mihoelss
Dzīvesgājums
1942. gada februārī tika nodibināta Ebreju antifašistiskā komiteja. Tās mērķis bija piesaistīt un organizēt PSRS ebrejus cīņā pret nacismu. Mihoelss kļuva par šīs komitejas pirmo priekšsēdētāju. 1943. gadā kopā ar citiem komitejas dalībniekiem ieradās vairākās ārzemju valstīs, kur meklēja dažāda veida atbalstu no tur mītošajiem ebrejiem un šo valstu vadības.
Cilvēka galvaskauss
Galvaskausa smadzeņu daļas kauli
Galvaskausa smadzeņu daļu veido 4 nepāra un 2 pāra kauli. Dažiem kauliem ir gaisu saturoši dobumi, tos sauc par gaisa saturošajiem kauliem (os pneumaticum).
Solomons Mihoelss
Dzīvesgājums
Pēc Staļina pavēles Mihoelsu nogalināja 1948. gada naktī no 12. uz 13. janvāri komandējuma laikā Minskā. Oficiāli tas tika pasniegts kā traģisks nelaimes gadījums, tomēr pēc Staļina nāves un daudzu drošības orgānu vadītāju arestiem atklājās, ka Mihoelss tika noslepkavots un to izdarīja PSRS drošības orgānu darbinieki. Pēc viņa nāves beidza pastāvēt gan Ebreju antifašistiskā komiteja, gan arī Ebreju Valsts teātris.
Cilvēka galvaskauss
Galvaskausa sejas daļas kauli
Galvaskausa sejas daļu veido 6 pāra un 3 nepāra kauli, viens pāris ir gaisa saturošie kauli. Kaulu forma ietekmē cilvēka sejas īpatnības.
Solomons Mihoelss
Mūsdienās
Katru gadu Daugavpilī tiek rīkotas Mihoelsa dienas. Pilsētā ir viņa vārdā nodēvēta iela, uz kuras atrodas mākslinieka dzimtais nams.
Cilvēka galvaskauss
Galvaskausa attīstība
Galvaskausa pirmā attīstības stadija ir saistaudu stadija jeb saistaudu galvaskauss (desmocranium). Tā sākas ar to, ka saistaudi kapsulas veidā ietver galvas smadzeņu aizmetni. Otrajā attīstības mēnesī saistaudu stadiju pakāpeniski nomaina skrimšļa stadija. Tās sākumā saistaudos, kas atrodas zem galvas smadzenēm, veidojas divi skrimšļu pāri. Šie skrimšļi aug un rezultātā tuvojas viens otram līdz saaug vienā plātnē, uz kuras atrodas galvas smadzenes. Skrimšļa plātne saaug ar maņu orgānu kapsulām un izveidojas skrimšļa galvaskauss (chondrocranium), bet tomēr arī šajā stadijā vēl saglabājas saistaudi, tādēļ kādu laiku galvaskausā ir sastopamas abas pirmās attīstības stadijas, taču skrimšļaudu stadija ir tikai galvaskausa pamatnē. Trešā galvaskausa attīstības stadija sākas ar pārkaulošanās punktu (punctum ossificationis) rašanos dažādās galvaskausa vietās. Pārkaulošanās procesā saistaudu un skrimšļaudu vietā veidojas kaulaudi. Šajā periodā cilvēka galvaskausā veidojas daudz kaulu. Daži kaulaudu laukumi tālākā attīstības gaitā savienojas savā starpā ar kaulaudiem un izveidojas kauli, kas attīstījušies no vairākām daļām. Katram kaulam ir noteikts pārkaulošanās punktu skaits, kā arī atsevišķu punktu saplūšanas laiks. Trešā stadija nebeidzas ar piedzimšanas brīdi, bet turpinās dzīves laikā. Kad kaulu daļas ir pārsvarā, to sauc par kaula galvaskausu (osteocranium).
Arī galvaskausa sejas daļai ir trīs attīstības stadijas. Pirmajā stadijā (saistaudu stadijā) veidojas metamēri žaunu loki, kas ārēji līdzinās rumpja kaulu segmentu daļām. Žaunu loki aptver gremošanas caurules priekšējo galu. Tālākā attīstībā dažās saistaudu loku daļās izveidojas skrimslis, bet citas uzreiz pārkaulojas. No simetriskiem un metamēriem skrimšļu lokiem, kas atrodas ap mutes spraugu, veidojas žokļu kauli, vēlāk mēles kauls un dzirdes kauliņi. Atsevišķu kaulu saplūšanas process notiek arī pēc dzimšanas.
Galvaskausa vecuma un dzimuma īpatnības
Galvaskausa attīstība nebeidzas ar bērna piedzimšanas brīdi un galvaskauss mainās visā dzīves laikā. Jaundzimušā galvaskausam raksturīgās īpatnības:
Avotiņi ir saistaudu galvaskausa attīstības stadijas paliekas un ar laiku tie aizaug. Jaundzimušā galvaskausa kaulos nav attīstīti gaisa dobumi, galvaskausam ir izteikti pieres pauguri un zems augšžoklis. Košļāšanas aparāts ir vāji attīstīts. Apakšžoklim nav leņķa un tas ir zems. Jaundzimušajam nav arī zobu. Jaundzimušā sejiņa ir maza, jo sejas daļa ir maz attīstīta, attiecība pret galvaskausa smadzeņu daļu ir 1:8. Pieauguša cilvēka sejas daļa aizņem 50% visa galvaskausa. Kauli ir plāni, gludi, kā arī sīki un elastīgi.
Līdz 7 gadu vecumam, skrimšļaudus un saistaudus nomaina kaulaudi. Atsevišķas kaula daļas saaug vienā kaulā, aizaug avotiņi un dažas šuves. Notiek kaulu pneimatizācija — izveidojas gaisu saturošie dobumi. Attīstās arī košļāšanas aparāts un kauli kļūst nelīdzenāki. Bērnam izaug piena zobi, kas vēlāk nomainās pret īstajiem zobiem. Attiecība starp galvaskausa sejas daļu un smadzeņu daļu samazinās. 7—16 gadu vecumā attīstības procesi palēninās. Kaulu struktūra kļūst līdzīgāka pieauguša cilvēka kaulu struktūrai. Attīstības un augšnas procesi turpinās līdz 25 gadu vecumam, kad visas jaundzimušā galvaskausa īpatnības izzūd. Novecojot raksturīga pakāpeniska šuvju izzušana, kas notiek pārkaulošanās rezultātā. Cilvēkam izkrīt zobi, kā rezultātā izzūd arī zobu izaugumi un žokļi kļūst gludi, apakšžoklis paceļas uz augšu, bet zoda izcilnis izvirzās uz priekšu.
Galvaskausa lielums un forma ir individuāli mainīgi un tie ir atkarīgi no galvas smadzeņu attīstības, sadzīves apstākļiem, maņu orgānu attīstības un paražām.
Sievietes galvaskauss ir mazāks, gludāks un vieglāks.
Ieva Kerēvica
Ieva Kerēvica (dzimusi 1980. gada 4. decembrī Madonā)  ir latviešu dziedātāja.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1980. gadā Madonā. Mācījās Jelgavas mūzikas vidusskolā, studēja Rīgas Pedagoģijas un izglītības vadības augstskolā. Ar panākumiem startēja vairākos vokālajos konkursos, tai skaitā Sony Jazz Stage 2004 (2. vieta), Lady Summertime, Stage number one (1. vieta; dalība kopā ar grupu The spirit shadows), "Tu esi pamanīts" un "Liepājas Dzintars". 2009. gadā ar Madonas zaļo kori uzvarēja TV3 šovā "Koru Kari 2".
2014. gadā viņai piedzima meita Grieta.
Lobeza
Lobeza (pl) ir pilsēta Polijas ziemeļrietumos, Rietumpomožes vojevodistē uz austrumiem no Ščecinas pie Regas upes, kura ietek Baltijas jūrā.
Līdz Otrā pasaules kara beigām pilsēta atradās Vācijā, un tās vāciskais nosaukums bija Lābesa (de). Pēc Otrā pasaules kara pilsētu piešķīra Polijai, tās vācu iedzīvotāji tika padzīti, bet vietā ieradās poļi no PSRS ieņemtajiem Polijas apgabaliem.
Spārnkauls
Spārnkauls (Os sphenoidale) ir galvaskausa smadzeņu daļas kauls, tas ir nepāra, gaisu saturošs un tā mugurējā virsma saaug ar pakauša kaula pamatni. Tas ieņem centrālo daļu galvaskausa pamatnē. Spārnkauls nedaudz atgādina taureni vai sikspārni ar izplestiem spārniem.
Uzbūve
Spārnkaulam izšķir:
Spārnkaula ķermenis
Spārnkaula ķermenim kuba forma ar sešām virsmām: augšējo, apakšējo, mugurējo, priekšējo un divām sānu virsmām.
Spārnkaula lielie spārni
Lielie spārni (alae majores) atiet no ķermeņa sānu virsmām, spārniem arī ir vairākas virsmas: smadzeņvirsma (facies cerebralis); acs dobuma virsma (facies orbitalis); augšžokļa virsma (facies maxillaris); deniņu virsma (facies temporalis); padeniņu virsma (facies infratemporalis).
Visas lielo spārnu virsmas ir gludas, izņemot smadzeņvirsmu, kurai ir labi izteikti smadzeņu kroku un rievu iespiedumi bedrīšu un pacēlumu veidā (impressiones digitatae et juga cerebralia).
Spārnkaula mazie spārni
Mazie spārni (alae minores) sākas ar divām saknītēm, atiet uz priekšu un uz augšu no spārnkaula ķermeņa augšējās virsmas priekšējās malas. Starp abām saknītēm atrodas redzes kanāls (canalis opticus), bet starp mazajiem un lielajiem spārniem veidojas acs dobuma augšējā sprauga (fissura orbitalis superior), kas savieno galvaskausa dobumu ar acs dobumu. Mazo spārnu mugurējā, brīvā mala ir gluda.
Spārnkaula spārnveida izaugumi
Spārnveida izaugumi (processus pterygoideus) sākas lielo spārnu saauguma vietā ar spārnkaula ķermeni. Tie ir vērsti uz leju un katrs sastāv no laterālās un mediālās plātnītes (lamina medialis et lateralis). Priekšā šīs plātnītes savienojas un savienojuma vietā veidojas spārnveida izauguma un aukslēju rieva (sulcus pterygopalatinus), bet mugurpusē plātnītes attālinās viena no otras un veido spārnveida izauguma bedri (fossa pterygoidea).
Maničgudilo ezers
Maničgudilo ezers (ru, Большой Маныч, Гудило) ir sālsezers Krievijas dienvidrietumos, Kalmikijas, Rostovas apgabala un Stavropoles novada teritorijās. Dažkārt tiek uzskatīts par Proļetarskas ūdenskrātuves daļu.
Atrodas Kumas-Maničas ieplakas centrālajā daļā. Krasti purvaini, ezers aizaugošs. Ūdens pietece galvenokārt no sniega kušanas ūdeņiem. Pavasarī ūdens tiek atšķaidīts, ezera ūdens tuvu saldūdens saturam. Ne vienmēr aizsalst, ledus vidēji 10 nedēļas. Gājputnu masu ligzdošanas vieta, viena no nozīmīgākajām Eirāzijā. 1995. gadā šeit nodibināts Rostovas rezervāts. Rāmsaras vieta. Vodnijas salā ieviesta un dzīvo savvaļas zirgu populācija.
Aleksandrs fon Humbolts
Aleksandrs fon Humbolts (Friedrich Wilhelm Heinrich Alexander Freiherr von Humboldt; dzimis, miris ) bija vācu dabas pētnieks, ceļotājs, ģeogrāfijas kā mūsdienīgas zinātnes pamatlicējs.
Biogrāfija
Dzimis Berlīnē, Prūsijas karalistē, aristokrātu ģimenē (viņa krusttēvs bija nākamais karalis Frīdrihs Vilhelms II). Pamatizglītību guvis mājās. 1787. gadā uzsāka ekonomikas un finanšu studijas Viadrinas universitātē Frankfurtē pie Oderas, bet jau 1789. gada pavasarī nomainīja augstskolu, uzsākot studijas Getingenes universitātē, un apguva dažādas zināšanas medicīnā, matemātikā, fizikā, ķīmijā u.c. Vēlāk Humbolts studēja arī valodas un ekonomiku Hamburgā, kā arī Freibergas un Jēnas universitātēs. 1790. gadā veica savu pirmo ceļojumu, apceļojot vācu zemes, Angliju un Franciju. 1796. gadā pēc mātes nāves saņēmis mantojumu, nolēma pievērsties nezināmo zemju apceļošanai un izpētei.
Ar savu 1799. gada jūlijā uzsāktu ceļojumu uz Spānijas kolonijām Dienvidamerikā, kura laikā Humbolts veica vairākus nozīmīgus ģeogrāfiskus un botāniskus atklājumus, viņš ieguva pasaules slavu. Pierādījums viņa popularitātei, bija vizīte pie ASV prezidenta Tomasa Džefersona, kas notika trīs nedēļas pēc ceļojuma. Atgriezies Eiropā viņš tika iecelts par Berlīnes Zinātņu Akadēmijas locekli, kā arī par Prūsijas karaļa Frīdriha Vilhelma III kambarkungu. Caurbraucot uz Krieviju Aleksandrs fon Humbolts ir uzturējies arī Latvijas teritorijā.
Antarktīdas upes
Šis ir Antarktīdas upju uzskaitījums, lai arī tās tiek dēvētas par upēm vai strautiem, pēc izcelsmes tās visas ir kūstoša ledus avoti.
Šteiners
Šteiners var būt:
Gran Turismo (spēļu sērija)
Gran Turismo ir kopš 1997. gada iznākošu Sony videospēļu konsolēm (Playstation, Playstation 2, Playstation 3 un PSP) paredzētu autosimulācijas sacīkšu videospēļu sērija. Gran Turismo sēriju izstrādā Polyphony Digital ar tās producentu Kazunori Jamauči vadībā. Šī spēļu sērija ir piesaistījusi un piesaista spēlētājus ar grafikas, braukšanas modeļa kvalitāti un licencēto automašīnu modeļu klāstu.
Sērijas spēļu saraksts
Tabulā uzskaitītas GT produktu pilnās versijas, neskaitot demontrāciju un testa variantus, piemēram, Prologue sēriju.
Dreiliņu pagasts
Dreiliņu pagasts bija viena no Rīgas apriņķa pašvaldībām tā vidienē pie Rīgas robežas. Robežojās ar Rīgas pilsētu un Ādažu, Stopiņu, Salaspils un Katlakalna pagastiem. Pagasta valde atradās tagadējā Rīgas teritorijā, Dreiliņu apkaimē. Lielākās apdzīvotās vietas bija Dreiliņi un Juglas papīrfabrika.
Vēsture
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. Ap 1900. gadu kaimiņos esošos Ulbrokas un Stopiņu pagastus apvienoja Ulbrokas-Stopiņu pagastā, bet Dreiliņu pagasts turpināja pastāvēt līdz 1949. gadam, kaut arī daļa pagasta zemju ap Dreiliņmuižu 1924. un 1934. gadā pievienoja Rīgai.
1945. gada 19. decembrī pagastā izveidoja Dreiliņu ciemu, ko gan 1947. gada 18. novembrī likvidēja, bet 1949. gada 31. decembrī, līdz ar pagasta likvidēšanu, atjaunoja, ciemu iekļaujot Rīgas rajonā. Mūsdienās Dreiliņu pagasta teritorija iekļauta Rīgas pilsētā un Ropažu novada Stopiņu pagastā.
Klavesīns
Klavesīns ir taustiņu mūzikas instruments. Tas ir klavieru priekštecis. Skaņa rodas, nospiežot taustiņus, kas rausta stīgas klavesīna iekšienē. Klavesīns tika plaši izmantots baroka mūzikā. Lai gan to ir izkonkurējušas klavieres, klavesīnu dažkārt mūsdienās izmanto populārajā mūzikā.
Vasīlijs Košečkins
Vasīlijs Košečkins (ru; dzimis 1983. gada 27. martā Toljati) ir krievu hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2018) Košečkins spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Magņitogorskas "Metallurg" rindās.
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru 1998. gadā Košečkins uzsāka Toljati "Lada" rindās. Tiesa, pirmās sezonas viņš spēlēja kluba otrajā sastāvā, kurš spēlēja Krievijas Pirmajā līgā. 2002. gada NHL draftā viņu ar kopējo 223. numuru izvēlējās Tampabejas "Lightning". 2002.—03. sezonā Košečkins spēlēja Krievijas Augstākās līgas klubu Almetjevskas "Ņeftjanik" un Kirovas "Olimpia" rindās, bet jau nākamajā sezonā Košečkins bija atpakaļ Toljati, aizvadot savas pirmās spēles Krievijas Superlīgā.
2007.—08. sezonā Košečkins spēlēja Kazaņas "Ak Bars" rindās, bet 2008.—09. sezonā atgriezās Toljati. 2009.—10. sezonas gaitā Vasīlijs tika aizmainīts uz Magņitogorskas "Metallurg" vienību, bet 2010. gada vasarā Košečkins pievienojās Čerepovecas klubam. 2013.—14. gada sezonā kopā ar Magņitogorskas "Metallurg" izcīnīja Gagarina kausu, finālsērijā ar 4—3 pārspējot Prāgas "Lev".
Krievijas izlases rindās piedalījies 2007., 2009. un 2010. gada Pasaules čempionātos, trijos turnīros izcīnot pilnu Pasaules čempionātu medaļu komplektu. Par čempionu Košečkins kļuva 2009. gadā, kad uz laukuma turnīra gaitā tā arī neizgāja.
Tomsona gazele
Izplatība
Tomsona gazeles lielā skaitā sastopamas Kenijas un Tanzānijas savannā, galvenokārt Serengeti reģionā. Sudānas dienvidos arī dzīvo atsevišķa populācija. Tās vislabprātāk uzturas sausajos līdzenumos ar īsu zāli, lai labāk varētu pamanīt plēsēju tuvošanos, tomēr migrē arī uz bieziem mežiem un savannu ar garu zāli. Suga labi piemērojusies sausai un karstai videi un, lai arī līdzīgi kā antilopes gnu veic sezonālu migrāciju, tās ilgāk kā citi pārnadži uzkavējas līdzenumos, kad tuvojas sausā sezona, kā arī tās neceļo tik tālu uz ziemeļiem. Tomēr, salīdzinot ar Granta gazeli (Nanger granti), Tomsona gazele ir vairāk atkarīga no ūdens resursiem.
Izskats un īpatnības
Tomsona gazele ir neliela auguma antilope ar graciozu ķermeni, garām kājām un smalku galvu. Tēviņi vidēji ir lielāki nekā mātītes. Gazeles ķermeņa garums ir 80—120 cm, augstums skaustā 55–82 cm, astes garums 15–27 cm. Tēviņa svars 20–35 kg, mātītes 15–25 kg. Tomsona gazelei raksturīga īsa un gluda spalva, augšējā daļa gaiši brūna. Gar cirkšņiem tā kļūst gaišāka. Apakšējā daļa un vēders ir balts. Uz sāniem izteikti melna svītra (iespējams, ka tieši tādēļ to labāk saskata pārējie ganāmpulka locekļi), kas nodala rudo augšpusi no baltā vēdera. Aste melna. Tēviņiem un mātītēm no katras acs līdz degunam stiepjas tumši brūnas svītras. Ragi ir abiem dzimumiem, bet tēviņiem tie ir lielāki, garāki un masīvāki. Tēviņu ragiem ir viegli izliekta S forma, ar izteiktiem gredzeniem, 25–43 cm gari. Mātītēm ragi ir šauri, nelieli un bez gredzeniem, 7–15 cm garumā.
Īsās distancēs Tomsona gazele var sasniegt ātrumu 80–94 km/h, bet apmēram 15 minūtes var uzturēt ātrumu 60 km/h. Ātrāk par gazeli var skriet tikai gepards. Turklāt Tomsona gazele skrien zigzag veidā, tādējādi izvairoties arī no ļoti ātriem plēsējiem. Pieaugušu Tomsona gazeli nevar noķert tādi lielie plēsēji, kā lauvas, leopardi un hiēnas, tie medī tikai jaunus, nepieaugušus dzīvniekus vai slimus. Tomsona gazeles kļūst nervozas, ja tuvumā pamana gepardu. Tās nelaiž gepardu baram tuvāk par 150—200 metriem. Ja gepards pietuvojas tuvāk, gazeles metas bēgt. Salīdzinoši šakāļus un hiēnas Tomsona gazeles pielaiž 5—10 metru attālumā no bara. Satraukuma gadījumos tā groza asti kā propelleru. Gazele ir ļoti lokana un ar pakaļkājām var aizsniegt galvu, kaklu, vēderu, šīs vietas pakasot.
Dzīvesveids
Lietus periodā, kad savannā bagātīgi aug zāle, Tomsona gazeles aktīvi barojas, to bari izklīst un tēviņi nostiprina pārošanās teritorijas. Jaunie tēviņi paliek kopā, veidojot vecpuišu grupas, kuras, ja nokļūst pieaugušo tēviņu teritorijās, tiek enerģiski padzītas. Mātītes veido atsevišķus barus, kuri ceļo cauri tēviņu teritorijām, parasti izvēloties tādas, kurās ir labāka barības izvēle. Tēviņš, kura teritorijā nokļuvušas mātītes, cenšas tās ganīt un neļaut tām atstāt viņa teritoriju. Tēviņš savu teritoriju iezīmē ar acu dobumu dziedzeru izdalījumiem, fekālijām un urīnu, kā arī ar ragiem noliec zāli, krūmus un uzar zemi.
Tikai izņēmuma kārtā šo dzīvnieku var sastapt vienatnē, pārsvarā gazeles dzīvo baros - kopā līdz 700 indivīdu. Katrai grupai ir izteikta sabiedriskā hierarhija. Vecākie tēviņi tur pa gabalu citus tēviņus, mātītes kopā ar mazajiem dzīvo grupā. Tās nav izvēlīgas barības ziņā un ilgi spēj izturēt bez ūdens. Tomsona gazele dzīvo atklātā teritorijā, tāpēc vienmēr ir uzmanīga, lai laikus ievērotu daudzos ienaidniekus. Gazele spēj labi pazīt reālas briesmas un bieži vien mierīgi ganās lauvu tuvumā.
Barība
Gazeles nav izvēlīgas un ēd dažādus augus, tās barošanās ieradumi mainās līdz ar sezonu. Lietus periodā tā galvenokārt uzturas savannā un barojas ar zāli. Sausajā periodā, kad zāle izkalst, gazeles pamet upju ielejas un pārceļas uz krūmājiem, kur pārtiek no krūmu un koku dzinumiem un jaunajām lapiņām. Tomsona gazeles parasti seko antilopēm gnu un zebrām, kuras pirms tām noēd garo savannas zāli, bet gazeles barojas ar jaunajiem zāles stiebriem, kas lietus sezonā ātri ataug.
Gazeles ar saviem asajiem apakšējiem priekšzobiem nokož un norauj augus. Katru kumosu pirms norīšanas kārtīgi sakošļā un sasmalcina. Gazele ir tipisks atgremotājs ar ļoti efektīvu gremošanas sistēmu, kas ļauj izmantot visas barības sastāvdaļas. Gazele norij barību un kuņģa pirmajā daļā daļēji to pārstrādā, pēc tam barību atgremo, vēlreiz sagremo un norij to otrreiz. Tikai tad, kad tā iziet cauri pārējam kuņģim, tiek izmantotas pilnīgi visas barības vielas.
Vairošanās
Tomsona gazeles pārojas divas reizes gadā, lai gan mazuļi parasti dzimst lietus perioda sākumā, kad ir visbagātīgākais barības klāsts. Dzimumgatavību tēviņi sasniedz 17, bet mātītes 9 mēnešu vecumā. Tēviņu riesta teritorijas ir pārsteidzoši mazas. Mātītes uzmanību cenšas piesaistīt divi sāncenši, kas viens no otra neatrodas tālāk par 300 metriem. Kaut arī gazele izskatās ļoti smalka un trausla, tēviņš ir agresīvs un ļoti neiecietīgs dzīvnieks. Ja viens tēviņš ieiet otra tēviņa teritorijā, ļoti ātri izraisās nikna cīņa. Abi tēviņi noliec galvas, saķeras ar smailajiem ragiem un mēģina ar spēku grūst pretinieku. Šāda cīņa ilgst vairākas minūtes, līdz viens no tēviņiem pamet teritoriju. Cīņas mēdz būt asiņainas, reizēm kāds tiek nopietni savainots. Kad tēviņam ir izdevies aizstāvēt savu teritoriju, tas pārojas ar katru pieaugušo mātīti.
Tomsona gazele un cilvēks
Cilvēks jau izsenis ir medījis gazeles, vispirms gaļas, vēlāk arī trofeju dēļ. Kaut arī medības krietni samazināja gazeļu skaitu, joprojām tās sastopamas lielā skaitā. Visticamāk, ka vislielākais antilopju ienaidnieks nākotnē būs nevis mednieki, bet zemnieki. Aitas, kazas un bifeļi rada konkurenci barībai, no kuras pārtiek arī gazele. Zemnieki, paplašinot ganības un nožogojot ūdenskrātuves mājdzīvniekiem, veicina gazeļu masveida iznīcināšanu.
Viena no interesantākajām parādībām Āfrikas dabā ir ikgadējā lielo dzīvnieku migrācija. Migrācija ļauj tiem izmantot savannas zāli tikai vienā gada posmā. Sausajā periodā - maijā un jūnijā - tie sāk savu ceļojumu uz jaunajām ganībām. Vislielākos barus veido gnu antilopes (Connochaetes), zebras un Tomsona gazeles.
Tiek aizsargātas gazeles, kas dzīvo parkos un rezervātos.
Radniecīgās sugas
Tomsona gazelēm vistuvāk radniecīgākās sugas ir Mongallas gazele (Eudorcas albonotata) un sarkansejas gazele (Eudorcas rufifrons).
Zēlande
Zēlande var būt:
Kalnciems
Kalnciems ir liels ciems (1991.—2010. gadā pilsēta), Jelgavas novada Kalnciema pagasta centrs. Atrodas Lielupes kreisajā krastā, 5 km uz dienvidiem no autoceļa A9. Attālums līdz Jelgavai 24 km, līdz Rīgai — 49 km.
Pateicoties māla un dolomīta atradnēm, Kalnciems izveidojās kā liels būvmateriālu rūpniecības centrs pie Lielupes ūdensceļa, pa kuru gatavo produkciju ar liellaivām kopš 19. gadsimta beigām transportēja uz Rīgas jaunbūvēm.
Nosaukums
Kalnciema nosaukums cēlies no 16. gadsimtā pirmo reizi pieminētās Kalnciema muižas (Kalnzeem), kuras kungu māja atradās Lielupes pretējā krastā tagadējos Tīreļos Valgundes pagastā. 1690. gadā Kalnciema muižas īpašnieka ģimenē piedzima vēlākais Kurzemes un Zemgales hercogs un Krievijas impērijas reģents Ernests Johans Bīrons.
Vēsture
Apdzīvota vieta pašreizējā vietā izveidojās 19. gadsimta beigās, kad šeit atradās lielākā Latvijas māla ķieģeļu ražotne. 1882. gadā uzņēmējs un nākamais Rīgas pilsētas galva Georgs Armitsteds Kalnciemā uzbūvēja pirmo apaļo Hofmaņa krāsni ķieģeļu apdedzināšanai. Lielākās ķieģeļu rūpnīcas līdz Pirmajam pasaules karam piederēja rūpniekiem Ņesteroviem, Krišjānim Ķergalvim un Pēterim Radziņam. Krievijas-Japānas kara laikā sakarā ar būvniecības apstāšanos daļu no ķieģeļnīcām slēdza, bet Pirmā pasaules kara laikā Kalnciema tuvumā notika lielas kaujas un lielākā daļa rūpnīcu tika sagrauta.
1924. gadā nodibināja AS "Ķieģelis un kūdra" un uzcēla Kalnciema skolu. Pēc 1931. gada datiem Kalnciema ciematā darbojās arī J. Šteinerta ķieģeļu rūpnīca, Smilgu kaļķu ceplis, J. Kleinberģa kaļķu ceplis, H. Ronesala kaļķu ceplis, Godmaņa un Kroģera kaļķu ceplis, Stiļļa kaļķu ceplis un AS "Silikāts" ķieģeļu rūpnīca.
Pēc Ulmaņa apvērsuma 1934. gadā Plostmuižas akmeņlauztuvēs atvēra Kalnciema katorgu. Otrā pasaules kara laikā akmeņlauztuvēs iekārtoja Rīgas ebreju geto darba nometni, bet pēc kara beigām vācu karagūstekņu nometni. 1946. gadā darbu sāka Kalnciema ķieģeļu kombināts. 1949. gadā Kalnciems ieguva strādnieku ciemata (pilsētciemata) tiesības, bet pilsētas tiesības. Pēc privatizācijas 1994. gadā Kalnciema ķieģeļu kombinātu sadalīja mēbeļu (SIA “Gak”), dolomīta (SIA “Gneiss”) un ķieģeļu (SIA “Kalnciema ķieģelis”) ražotnēs. 1998. gadā uzcēla katoļu baznīcu. Vēlāk Kalnciema ķieģeļu fabrika nokļuva AS “Lode” īpašumā, kas Latvijas finanšu krīzes laikā 2008. gadā apturēja ražotnes darbību.
Pēc Latvijas teritoriāli administratīvās reformas Kalnciemam atņēma pilsētas tiesības, pilsētu ar lauku teritoriju reorganizējot par pagastu Jelgavas novadā.
Spānijas Līgas kauss
Copa de la Liga (Līgas kauss) bija Spānijas futbola kauss kas tika izveidots 1982. gadā.
Forza Motorsport
Forza Motorsport ir sacīkstes videospēle, ko izstrādājusi Turn 10 Studios un izdevusi Xbox Game Studios spēļu sistēmai Xbox. Spēle tika izdota 2005. gada 3. maijā ASV un 2005. gada 13. maijā Lielbritānijā. Tas ir saderīgs ar Xbox 360, izmantojot atpakaļsaderību. NPD Group informēja, ka par spēles izlaiduma mēnesi Ziemeļamerikā tika pārdotas vairāk nekā 100 000 kopiju.
Apraksts
Forza Motorsport piedāvā lielu skaitu automobiļu, funkciju un režīmu. Forza ir 233 automašīnas un 31 trase, kas ļauj spēlētājiem atvērt un vadīt automašīnas no ASV, Eiropas un Āzijas 480p formātā ar telpisko skaņu Dolby 5.1. Jūs varat spēlēt visu karjeras režīmu bezsaistē un jūs varat piedalīties sacensībās tiešsaistē pret līdzvērtīgas klases konkurentiem, izmantojot Xbox Live. Taču tiešsaistes savienojumam nav izšķirošas nozīmes katras pēdējās mašīnas savākšanai, jūs varat iegādāties, uzvarēt vai kaut kā iegūt katru no tām, neizejot tiešsaistē.
Spēlētāji var pirkt un pārdot automašīnas tiešsaistē, veidot automobiļu klubus ar draugiem un sacensties ar citiem individuālajā vai klubu līmenī. Spēlē pelna kredītus, kas pērk jaunas automašīnas un uzlabojumus, kā arī darbojas kā pieredzes punktus jaunu līmeņu sasniegšanai. Spēlētāji varējat redzēt, kur tie atrodas uz 1400 līderu tabulām sacensībām katrā kategorijā Forza oficiālajā vietnē. Spēlētāji varējat skatīt statistiku visos sacīkšu tipus arī uz laiku. Turklāt spēlētāji var iepazīties ar līderu tabulām katrai automašīnu klasei un trasei, kā arī ar daudzpusējas spēles līderu koptabulu.
Viena no iespaidīgākajām funkcijām, ko Forza iesaista sacīkšu žanrā, ir reālistiskais bojājums; tas bija nevienkāršs uzdevums, jo tiem vajadzēja iegādāties katru licenci. Bojājumi variē no kosmētikas līdz simulācijas, kuros vismazākā avārija ietekmēs automašīnas kopējo ražīgumu, piešķirot spēlētājam reālistisku sacīkšu pieredzi. Tas darbojas pateicoties fiziskai dzinējai, kas imitē automašīnas reālo ražīgumu uz dažādiem priekšmetiem. Spēle analizē šos datus reālā laika režīmā, kas padara spēli ļoti reālu no noteikta automobiļa vadīšanas viedokļa.
Forza arī ieslēdza pielāgošanas režīmu, kurā spēlētājs, izmantojot slānus, varēja radīt bezgalīgus dizainu. Centrālais elements ir bezgala pielāgota atšķirīgu zīmju pievienošanas sistēma, kas ļauj uzvilkt 100 slāņus uz mašīnas virsmas. Pateicoties iespējai neierobežoti izvietot, pagriezt, noliekt un mainīt astoņdesmit figūru un daudzu uzrakstu izmērus, vadītāji, kas apsēsti ar detaļām, var radīt gandrīz visu, ko vien vēlies.
Forza arī ietver “Drivatar” tehnoloģiju, ar kuras palīdzību jūs varat apmācīt datoru MI kopēt jūsu vadīšanas prasmes (tas, kā jūs tuvojaties pagriezieniem, bremzēšanas pakāpe). Drivatar veido visaptverošu spēlētāja prasmju modeli, kas pēc tam var aizstāt šo spēlētāju jebkurā sacensībā. Pat ja jūs nekad netaisāties laist drivatar sacīkstēs, viņš ir lieliski piemērots, lai izpētītu, kā darbojas fizika Forza.
Spānijas Karaļa kauss
Karaļa kauss ir ikgadējs izslēgšanas turnīrs (kauss) starp Spānijas futbola komandām. Pirmā kausa izcīņa notika 1903. gadā. Visvairāk (31 reizi) kausu ir ieguvis klubs FC Barcelona. Nākamais titulētākais klubs ir Bilbao "Athletic", kas kausu ir ieguvis 23 reizes, savukārt Madrides "Real" — 20 reizes.
No 1932. līdz 1936. gadam kausa nosaukums bija Republikas prezidenta kauss (Copa del Presidente de la República), bet no 1939. līdz 1976. gadam — Ģenerālisimusa kauss (Copa del Generalísimo).
Spānijas Karaļa kausa ieguvēji
‡ Ieskaitot 1913. gada uzvaru, ko izcīnīja Racing de Irún, kas 1915. gadā apvienojās ar Irún Sporting Club, izveidojot Real Unión.
Fināli
‡‡ Real Madrid Castilla ir Real Madrid dublieru komanda. Kopš 1990.—1991. gada sezonas dublieru komandas vairs nedrīkst piedalīties.
Igors Zujevs
Igors Zujevs (dzimis ) ir krievu tautības Latvijas politiķis. Pārstāv Latvijas Sociālistisko partiju Bijis Saeimas un Rīgas domes deputāts (ievēlēts no apvienības "Saskaņas Centrs" un partijas "Saskaņa" saraksta).
Biogrāfija
Vispārējo vidējo izglītību ieguvis Rīgas 56. vidusskolā, ko pabeidzis 1981. gadā. 1983. gadā beidzis Rīgas Jūrskolu kuģa tehniķa specialitātē. 2011. gadā absolvējis Baltijas Psiholoģijas un menedžmenta augstskolu.
Bijis biedrības "Labā Cerība" valdes priekšsēdētājs, dārzkopības uzņēmuma "Vasara" un uzņēmuma "Magone" valdes loceklis. Tāpat strādājis uzņēmumos "Pļavnieku nami" un "Rīgas centrāltirgus", kā arī Latvijas jūras kuģniecībā.
Politiskā darbība
2005. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās kandidēja Rīgas domes vēlēšanās no politiskās patriotiskās apvienības "Dzimtene" un Latvijas Sociālistiskās partijas apvienotā saraksta un tika ievēlēts domē. 2006. gadā nesekmīgi kandidēja 9. Saeimas vēlēšanās no partiju apvienības "Saskaņas Centrs" saraksta. 2009. gadā atkārtoti tika ievēlēts Rīgas domē no "Saskaņas Centra" saraksta. Strādāja Mājokļu un vides komitejā un Sociālo jautājumu komitejā.
2010. gadā kandidēja 10. Saeimas vēlēšanās no politisko partiju apvienības "Saskaņas Centrs" saraksta Rīgas vēlēšanu apgabalā un tika ievēlēts 10. Saeimā. Tāpat arī 2011. gadā Saeimas ārkārtas vēlēšanās ievēlēts 11. Saeimā, kur darbojas Sociālo un darba lietu komisijā un Saimnieciskajā komisijā.
Sākotnēji netika ievēlēts 12. Saeimā no partijas "Saskaņa" saraksta, taču 2015. gada maijā kļuva par 12. Saeimas deputātu pēc tam, kad Regīna Ločmele-Luņova nolika mandātu.
Pētnieciskās žurnālistikas centra Re:Baltica veiktajā pētījumā par 12. Saeimas deputātiem Zujevs atzīts par "visnerunīgāko Saeimas deputātu", jo 12. Saeimā 38 pavadītajos mēnešos ne reizi nav runājis no tribīnes un tikai vienreiz gatavojis ziņojumu par kādu likumprojektu. 2018. gada rudenī kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās no partijas "Saskaņa" saraksta, taču netika ievēlēts.
Tšebjatova
Tšebjatova (pl) ir pilsēta Polijas ziemeļrietumos, Rietumpomožes vojevodistē uz ziemeļaustrumiem no Ščecinas pie Regas upes, kura ietek Baltijas jūrā. Pilsētā daļēji saglabājušies viduslaiku aizsardzības mūri.
Vēsture
Līdz Otrā pasaules kara beigām pilsēta atradās Vācijā, un tās vāciskais nosaukums bija Treptova pie Rēgas (de).
1534. gada 13. decembrī Treptovā pie Rēgas landtāgā tika pieņemts lēmums Pomerānijā pāriet luterticībā. Treptovu var uzskatīt vietu, no kurienes luterticība izplatījās Livonijā, jo šeit darbojās Johanness Bugenhāgens un Andreass Knopke.
Pēc Otrā pasaules kara pilsētu piešķīra Polijai, tās vācu iedzīvotāji tika padzīti, bet vietā ieradās poļi, daudzi no PSRS ieņemtajiem Polijas apgabaliem.
Dzimuši
Tšebjatovā (Treptovā pie Rēgas) dzimuši:
Džodrela Benka observatorija
Džodrela Benka observatorija (Jodrell Bank Observatory), sākotnēji Džodrela Benka eksperimentālā stacija (Jodrell Bank Experimental Station), ir observatorija, kurā atrodas vairāki radioteleskopi. Tā ir Mančestras Universitātes Džodrela Benkas astrofizikas centra daļa. Šī observatorija atrodas Češīras grāfistē, Apvienotajā Karalistē.
Viens no Džodrela Benka observatorijas radioteleskopiem "Mark II", kuru uzbūvēja 1964. gadā, ir pirmais teleskops, kurš tika vadīts no digitālā datora.
Hermeneitika
Hermeneitika (el (hermēneutikós), no ἑρμηνεύω (hermēneúō) — 'tulkot, skaidrot') ir filozofiska mācība par interpretāciju, tās teorijām un metodēm. Hermeneitikai ir ļoti gara vēsture — tās aizsākumi meklējami jau antīkajā pasaulē, savukārt kopš viduslaikiem tā pastāvējusi kā Bībeles skaidrošanas nozare — ekseģēze. Līdz 19. gadsimtam vācu teologs un filozofs Frīdrihs Šleiermahers attīstīja hermeneitiku kā nozari, ar ko iespējams zinātniski skaidrot ikvienu tekstu. 20. gadsimtā hermeneitika turpināja attīstīties, balstoties vācu filozofa Edmunda Huserla fenomenoloģijas tradīcijā. Nozīmīgākie 20. gadsimta hermeneitikas pārstāvji bija Martīns Heidegers, Hanss Georgs Gādamers un Pols Rikērs.
Mūsdienu hermeneitika, pievēršoties skaidrojamajam objektam tā vēsturiskajā, sabiedriskajā, kultūras kontekstā, uzlūko to kā daudznozīmīgu un skaidrojamības iespēju ziņā atvērtu un nenoslēgtu. Hermeneitikas uzmanības centrā ir ne tikai tekstu izprotamības jautājums, bet arī saziņa kā tāda.
Kameņas apriņķis
Kameņas apriņķis ir apriņķis Polijā, Rietumpomožes vojevodistes centrālajā daļā. Robežojas ar Rietumpomožes vojevodistes Grifices un Goleņovas apriņķiem, Svinoujsci, kā arī Baltijas jūru.
2000. gada NHL drafts
2000. gada NHL drafts bija jau 38. NHL drafts, kurš notika 2000. gada 24. un 25. jūnijā Kalgari. Kopā tika draftēti 293 spēlētāji deviņās kārtās.
Katlakalns
Katlakalns var būt:
Kristapa iela
Kristapa iela ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, Āgenskalna un Zasulauka apkaimēs. Kristapa iela sākas krustojumā ar Margrietas ielu un beidzas krustojumā ar Baložu ielu. Kopējais ielas garums ir 1022 metri un tā sastāv no 2 braukšanas joslām. Posmā no Baložu ielas līdz Dreiliņu ielai tā ir vienvirziena iela, pa to var braukt Dreiliņu ielas virzienā.
Ielas raksturojums
Kristapa iela ir 1022 metrus gara asfaltēta iela Āgenskalna un Zasulauka apkaimēs, Āgenskalna priedēs. Tā sākas krustojumā ar Margrietas ielu un iet austrumu—ziemeļaustrumu virzienā kā divu joslu iela. Ielai ir savienojumi ar Dreiliņu, Melnsila un Alīses ielām. Ar Alīses ielu Kristapa iela krustojas divreiz. Kristapa iela beidzas krustojumā ar Baložu ielu. Posmā no Baložu ielas līdz Dreiliņu ielai tā ir vienvirziena iela, pa to var braukt Dreiliņu ielas virzienā.
Ielu savienojumi
Kristapa iela ir savienota ar šādām ielām:
Sabiedriskais transports
Kristapa ielā posmā no Baložu ielas līdz Melnsila ielai kursē 5., 9., 12. un 25. maršruta trolejbusi. Trolejbusi kursē tikai vienā virzienā, proti, no pilsētas centra.
Tonija Morisone
Tonija Morisone (en; dzimusi Hloja Entonija Voforda (Chloe Anthony Wofford), mirusi ) bija ASV rakstniece, redaktore un profesore.
Tonija Morisone izglītību ieguva Hauarda Universitātē (Howard University) un Kornela Universitātē (Cornell University). Viņa ir bijusi katedras vadītāja Prinstonas Universitātē.
Tonijas Morisones populārākie romāni ir The Bluest Eye, Song of Solomon un Beloved. Viņa ir ieguvusi 1993. gada Nobela prēmiju literatūrā, kā arī Pulicera balvu.
Morisone
Morisone var būt:
Pitsburga
Pitsburgā ir 151 augstceltne, 446 tilti, divas dzelzceļa līnijas un pirmsrevolūcijas nocietinājumi. Pilsēta vēsturiski pazīstama ar tērauda rūpniecību, taču mūsdienās pilsētas ekonomika balstās uz veselības aprūpi, izglītību, tehnoloģijām un finanšu sektoru. Mūsdienās pilsētas teritorijā vairs nav tērauda rūpnīcu. Neskatoties uz 1980. gados piedzīvoto ekonomisko krīzi tērauda rūpniecībā, mūsdienās Pitsburgā ir spēcīga ekonomika. Pilsētā bāzējas sestā lielākā ASV banka PNC Financial Services. Lielākie ASV masu mediji bieži pozitīvi atzīmē Pitsburgas augstos dzīves apstākļus salīdzinājumā ar citās ASV pilsētām. 2009. gadā pilsētā notika G-20 līderu sammits.
Pitsburgā ir bāzēti vairāki Ziemeļamerikas augstāko līgu klubi — beisbola klubs Pitsburgas "Pirates" (MLB), amerikāņu futbola klubs Pitsburgas "Steelers" (NFL) un hokeja klubs Pitsburgas "Penguins" (NHL) —, kā arī vairāki citi klubi.
Zeva statuja
Zeva statuja ir viens no septiņiem pasaules brīnumiem. To veidoja grieķu skulptors Feidijs apmēram 432. gadā p.m.ē. Zeva statuja atradās Zeva templī Olimpijā, Grieķijā. Statuja bija 12 metrus augsta, tā bija izgatavota no ziloņkaula un ar zeltu pārklātas bronzas. Detalizēts statujas apraksts saglabājies no 2. gadsimta ceļotāja Pausanija pierakstiem. 5. gadsimtā Zeva statuja tika pārvesta uz Bizantiju, kur nezināmu iemeslu dēļ 5.—6. gadsimtā gāja bojā.
Jaundienvidvelsa
Jaundienvidvelsa ir Austrālijas visapdzīvotākais štats. Tā atrodas Austrālijas dienvidaustrumos un robežojas dienvidos ar Viktoriju, rietumos ar Dienvidaustrāliju un ziemeļos ar Kvīnslendu. Štats tika izveidots 1788. gadā un sākotnēji tajā tika iekļautas plašākas teritorijas no Austrālijas nekā mūsdienās. Tolaik Jaundienvidvelsas pakļautībā atradās arī Tasmanija, Lorda Hava sala un Norfolkas Sala.
Kad briti 1840. gadā anektēja Jaunzēlandi, tad arī to pievienoja Jaundienvidvelsai. 19. gadsimtā Jaunvdienvidvelsa tika sadalīta sīkāk un tai palika teritorijas, kuras arī mūsdienās ir pakļautas šim štatam.
Jaundienvidvelsas galvaspilsēta ir Sidneja.
Kaiser Chiefs
Kaiser Chiefs ir britu rokgrupa, kura sāka muzicēt 1996. gadā. Tā sastāv no pieciem cilvēkiem: Rikija Vilsona (balss), Endrū Vaita (ģitāra), Saimona Riksa (basģitāra), Nika Beinsa (taustiņinstrumenti) un Niks Hodžsons (bungas).
Kastrānes pagasts
Kastrānes pagasts bija viena no Rīgas apriņķa pašvaldībām tā austrumdaļā. Robežojās ar Sidgundas, Mālpils, Zaubes, Plāteres, Ķeipenes, Lauberes un Suntažu pagastiem. Pagasta valde atradās Kastrānē (tagad Diedziņš). Lielākās apdzīvotās vietas bija Kastrāne un Vatrāne.
Vēsture
Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1945. gada 19. decembrī pagastā izveidoja Kastrānes un Vatrānes ciema padomes. 1947. gada 16. oktobrī Kastrānes pagastu iekļāva jaunizveidotajā Ogres apriņķī. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Ogres rajonā. Mūsdienās Kastrānes pagasta teritorija iekļauta Ogres novada Suntažu un Ķeipenes pagastos.
NBS 1. mehanizētais kājnieku bataljons
1. Mehanizētais kājnieku bataljons ir viens no diviem Latvijas Nacionālo bruņoto spēku kājnieku bataljoniem, kurš ietilpst Sauszemes spēkos. Otrs tā nosaukums angliskajā versijā ir LATBAT.
Vēsture
1. Kājnieku bataljonu izveidoja 2000. gadā uz Sužu Izlūkdesanta bataljona bāzes. Pašlaik bataljona karavīri aktīvi piedalās Starptautiskajās miera uzturēšanas misijās. Bataljona sastāvs pilnībā veidots no profesionālā militārā dienesta karavīriem.
2015. gadā 1.Kājnieku bataljonu pārdēvēja par 1. Mehanizēto kājnieku bataljonu NBS mehanizācijas projekta ietvaros. Bataljons nomainot nosaukumu saglabāja savu vēsturisko simboliku un devīzi.
Personālsastāvs un struktūra
1. Mehanizētais kājnieku bataljons
Simbolika
1. Kājnieku bataljona sauklis ir "Pirmais starp līdzīgiem". Emblēmā atainots uz augšu vērsts zobens, kas simbolizē gatavību cīņai. Uz tā attēlots romiešu skaitlis I, kas norāda vienības numuru. Emblēmā ietvertas arī ozollapu virtene, kas simbolizē spēku un trīs zvaigznes, kas simbolizē brīvību.
IO
IO var būt:
Pakauša kauls
Pakauša kauls (os occipitale) ir galvaskausa smadzeņu daļas nepāra kauls. Pakauša kauls veido galvaskausa mugurējo daļu un pamatni, kuras pamatnē atrodas lielā pakauša atvere (foramen magnum), caur kuru muguras smadzenes pāriet galvas smadzenēs. Tā ir vislielākā atvere galvaskausā.
Uzbūve
Pakauša kaulam ir četras daļas, kas norobežo lielo pakauša atveri (foramen magnum). Pakauša kaulam izšķir:
Ernsts Peders
Ernsts Peders (et;  — ) Igaunijas armijas ģenerālmajors. Igaunijas un Latvijas brīvības cīņu dalībnieks. Igaunijas Brīvības krusta un Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.
Biogrāfija
Dzimis Veru apriņķī. Pabeidzis Tērbatas pilsētas skolu, bet pēc tam, 1897. gadā, brīvprātīgi iestājās Krievijas impērijas armijas karadienestā. Sākotnēji dienēja 104. kājnieku pulkā. Tika nosūtīts uz Viļņas karaskolu, kuru pabeidza 1900. gadā iegūstot poručika pakāpi. Pēc tās pabeigšanas tika pārcelts uz 107. kājnieku pulku, bet 1904. gadā uz 123. kājnieku pulku. 2. Sibīrijas kājnieku korpusa sastāvā 1904. gadā piedalījās Krievijas—Japānas karā. Cīņas ticis ievainots. No 1905. gada janvāra 107. kājnieku pulkā. Nākamajā gadā tika pācelts uz 32. Austrumsibīrijas strēlnieku pulku. 1908. gadā paaugstināts par štābskapitānu.
Sākoties Pirmajam pasaules karam, 1914. gada jūlijā, tika pārcelts uz 52. Sibīrijas strēlnieku pulku, kur bija rotas komandieris, paaugstināts par kapitanu. No 1915. gada 8. februāra, bataljona komandieris. Cīnījies Latvijas teritorijā, Rīgas frontē. 1916. gada jūlijā kaujā pie Ķekavas tika kontuzēts. Nākamā gada maijā tika paaugstināts par pulkvedi. No 8. jūlija pārgāja uz 1. igauņu strēlnieku pulku, kur bija komandiera palīgs (vietnieks). 1917. gada septembrī tika iecelts par Atsevišķā Tallinas igauņu bataljona komandieri, bet jau novembrī atgriezās iepriekšējā pulkā. 1918. gada 12. martā, nu jau Igaunijas armijas sastāvā, tika paaugstināts par ģenerālmajoru. Par cīņās izrādīto varonību dienesta laikā Krievijas impērijas armijā tika apbalvots ar II un III šķiras Staņislava ordeņiem, II, III un IV šķiras Annas ordeņiem, kā arī ar IV šķiras Vladimira ordeni.
Vācu varas laikā bija Tallinas pašaizsardzības operatīvais vadītājs. Pagrīdes apstākļos organizēja Kaitseliit organizāciju. Par savu darbību ticis arī arestēts. Sākoties Igaunijas brīvības cīņām tika iecelts par Tallinas un Harju, Lēnes, Jervas apriņķu aizsardzības virspavēlnieku. Pēc tam tika iecelts par Igaunijas Iekšējās aizsardzības spēku komandieri. 1918. gada 23. decembrī nodeva savas virspavēlnieka pilnvaras Johanam Laidoneram. 1919. gada 29. maijā tika iecelts par 3. divīzijas komandieri. 1919. gada aprīlī Peders pārņēma Dienvidu frontes komandēšanu, kura tobrīd bija līnijā Ainaži-Ape. Jau nākamajā mēnesī viņa vadībā no lieliniekiem tika atbrīvota Valmiera, Limbaži, Smiltene un šo pilsētu apkārtne. Vadīja igauņu un latviešu vienības Cēsu kaujās (no 19. līdz 23. jūnijam), kā arī vēlākajās Juglas kaujās (no 27. jūnija līdz 3. jūlijam) pret Rīdigera fon der Golca Dzelzs divīziju un Alfrēda Flečera komandēto Baltijas landesvēru. Strazdumuižas pamiers neļāva igauņu vienībām ieiet Rīgā, tāpēc viņi palika iepriekšējās pozīcijās, bet pēc tam viņa komandētā divīzija ieņēma frontes iecirkni starp Lubānas ezeru un Igaunijas robežu pret lieliniekiem līdz pat decembra sākumam. Pēc tam Peders savu divīziju komandēja cīņās pie Peipusa ezera un Narvas.
Pēc Igaunijas brīvības cīņām no 1921. līdz 1926. gadam bija 2. divīzijas komandieris, kura bija dislocēta Tartu. Reizē bija šīs pilsētas garnizona komandants. Personīgi piedalījās komunistu Tallinas puča likvidācijā 1924. gadā. 1926. gadā pārcelts uz Kara padomi. Peders nodarbojās ar skautu kustības izveidi un attīstību. Bija vienīgais nacionālistiskās Vabsu kustības goda biedrs. Vairākkārt viesojās Latvijā. 1932. gada 2. martā Pederam tika amputēta labā kāja, kaut arī operācija bija veiksmīga, tomēr tā paša gada 24. jūnijā, 53 gadu vecumā, viņš nomira Tallinā. Zemes klēpī tika guldīts Tallinas garnizona kapos. 2002. gadā saistībā ar 70 gadiem, kopš Ernsta Pedera nāves, Tartu tika uzstādīts bareljefs, lai godinātu viņu.
Kameņa Pomorska
Kameņa Pomorska ir pilsēta Polijas ziemeļrietumos, Rietumpomožes vojevodistē uz ziemeļiem no Ščecinas pie Odras attekas Dzivnas (Dziwna). Kūrortpilsēta. Katedrāle. Daļēji saglabājušies viduslaiku aizsardzības mūri.
Pilsēta dibināta 1176. gadā kā bīskapa rezidence. 1274. gadā ieguva Lībekas tiesības. Līdz pat 1544. gadam (reformācijai) pilsēta bija Kamminas bīskapijas centrs. Kaut arī pilsēta bija bīskapijas centrs, tās teritorija lielākoties bija Kolbergas apkaimē. No 1648. līdz 1679. gadam pilsēta atradās Zviedrijas, pēc tam - Brandenburgas pakļautībā.
Līdz Otrā pasaules kara beigām pilsēta atradās Vācijas sastāvā, un tās vāciskais nosaukums bija Kammina. Pēc Otrā pasaules kara pilsētu piešķīra Polijai, tās vācu iedzīvotāji tika padzīti, bet vietā ieradās poļi no PSRS ieņemtajiem Polijas apgabaliem.
Kameņā Pomorskā (Kamennā) dzimuši:
Neaizsargājams darbs
Neaizsargājams darbs ir darbs, kurus neaizsargā autortiesības, vai arī tie darbi, kuriem autortiesību mantiskā daļa ir zaudēta vai beigusies. Latvijā un vairums Rietumu pasaules valstīs autortiesības beidzas 70 gadus pēc autora nāves. Autora personiskās tiesības uz darbu nevar izbeigties vai tikt atsavinātas.
Leikēmija
Leikēmija jeb leikoze (sarunvalodā asins vēzis vai bālasinība) ir ļaundabīga asins slimība. Attīstoties leikozei, ļaundabīgās šūnas rodas no kaulu smadzeņu hemopoētiskajām (asinsradošajām) šūnām. Ir vairāki leikēmijas tipi, tai skaitā akūta leikoze, akūta mieloleikoze, akūta limfoleikoze, hroniska leikoze, hroniska mieloproliferatīvā leikoze, hroniska limfoproliferatīvā leikoze. Ar akūto leikēmiju vīrieši slimo biežāk nekā sievietes. Slimības rezultātā asinīs palielinās leikocītu skaits. Leikēmija sākas kaulu smadzenēs, tajās viena asins cilmes šūna sāk patoloģiski ātri dalīties un nespēj nobriest. Leikēmijas cēloņi var būt dažādi.
Neaizsargājams darbs
Neaizsargājamie darbi Latvijā
Latvijā neaizsargājamie darbi ir šādi:
Neaizsargājamie darbi ir arī tie darbi, attiecībā uz kuriem izbeidzies autortiesību termiņš.
Liepnas katoļu baznīca
Liepnas Svētā Jāņa Kristītāja Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Alūksnes novada Liepnas pagasta centrā apdzīvotā vietā Liepnā.
Vēsture
Prāvests Jānis Svilāns laika periodā no 1945. līdz 1947. gadam uzcēla jaunu baznīcu, nopērkot māju, pārvedot to uz Liepnu, kur namu uzstādīja un piemēroja dievnama vajadzībām.
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Jāzeps Kornaševskis. Liepnas draudze izveidojās par patstāvīgu draudzi 1921. gadā, pirms tam tā bija Viļakas filiāldraudze. Draudzei ir vienakapsēta — Slaides kapsēta, kas atrodas 500 metrus no dievnama.
Draudzes lielākie svētki
Draudzes lielākie svētki ir Svētā Jāņa diena un Svētā Krusta paaugstināšanas svētki.