cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Norupīte
Norupīte (arī Norupe) ir Spiņņa kreisā krasta pieteka Saldus novada dienvidrietumos, uz rietumiem no Dzirām. Tek dienvidu-dienvidaustrumu virzienā mazapdzīvotā, mežainā apvidū.
Verčelli province
Verčelli province (it) ir viena no 110 provincēm Itālijas ziemeļos, Pjemontas reģionā. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Verčelli. Tās kopējā platība ir 2 088 km2, 2012. gada beigās provincē dzīvoja 176 307 iedzīvotāji. Verčelli province sīkāk sadalās 86 komūnās. Province plašāk ir pazīstama ar rīsu audzēšanu.
Diciemīdas
Sistemātika un filoģenēze
Sākotnēji diciemīdas primitīvās morfoloģijas dēļ (kopā ar ortonektīdiem) pieskaitīja mezozoju tipam, kurš, pēc toreizējiem uzskatiem, veidoja starpstadiju starp vienšūnu eikariotiem (Protozoa) un daudzšūnu dzīvniekiem (Metazoa). Diciemīdu filoģenēze ir pretrunīga, un daži pētnieki tiešām diciemīdas uzskata par primitīviem daudzšūņiem. Savukārt, citi zinātnieki uzskata, ka diciemīdu vienkāršā uzbūve ir pielāgošanās rezultāts parazītiskam dzīvesveidam. Molekulārās analīzes dati liecina, ka diciemīdas nav primāri primitīvi dzīvnieki. 18S рRNS analīze parādīja, ka diciemīdas ir bilaterāli dzīvnieki, bet Antennapedia olbaltumvielas aminoskābju secība liecina par diciemīdu radniecību ar Lophotrochozoa, turklāt izrādās, ka diciemīdas nav tuvu radniecīgas plakantārpiem. Bez to spirāliskā drostalošanās liecina par to piederību spiralveidīgajiem. Ja diciemīdām tiešām ir dueta spirāliskā drostalošanās, tad tās var būt radniecīgas aceolām. Par diciemīdu sekundāru primitivizēšanos liecina arī tādu gēnu analīze, kas ir kritiski svarīga bilaterālu dzīvnieku attīstībai, kā Zic, Pax6 un virkne citu mājsaimniecības gēnu.
Diciemīdu tipam attiecina no 70 līdz 115 sugām. Tam ir tikai viena klase Rhombozoa ar vismaz trim dzimtām.
Sirgumupe
Sirgumupe ir Vēždūkas labā krasta pieteka Ventspils novadā.
Iztece - Piltenes pagasta austrumos. Pa meža masīviem tek rietumu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Vēždūkā pie Briežu mājām.
Upi nešķērso valsts autoceļi. Sirgumupes krastos neatrodas lielākas apdzīvotās vietas.
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Venecuēlā
Sarakstā apkopotas tās vietas Venecuēlā, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. UNESCO sarakstā no Venecuēlas ir iekļautas 3 vietas (2 kultūras objekti un 1 dabas objekts), savukārt 3 vietas ir iekļautas kandidātu sarakstā. Koro un tās osta ir iekļauta Apdraudēto objektu sarakstā. Venecuēla Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1990. gada 30. oktobrī.
Sarakstā iekļautie objekti
{{Legend|#FFE6BD| Apdraudētie objekti|outline=silver}}
Raiens Kārters
Raiens Kārters (dzimis 1983. gada 3. augustā) ir amerikāņu hokejists, centra uzbrucējs. Pašlaik (2014) Kārters spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Minesotas "Wild" rindās.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Kārters sāka 2006.—07. gada sezonā, to aizvadot AHL klubā Portlendas "Pirates". Izslēgšanas kārtā hokejists četras spēles aizvadīja arī NHL kluba Anahaimas "Ducks" sastāvā, Kārteram kopā ar komandu izcīnot Stenlija kausu. Nākamajā sezonā uzbrucējs "Ducks" rindās aizvadīja jau 34 spēles.
2010.—11. gada sezonas pirmajā pusē Kārters tika aizmainīts uz Karolīnas "Hurricanes", taču vien pāris mēnešus vēlāk tika aizmainīts jau uz Floridas "Panthers". 2011.—12. gada sezonas ievadā Kārters nonāca jau Ņūdžersijas "Devils" rindās.
ASV hokeja izlases rindās izcīnījis bronzas medaļas 2013. gada Pasaules čempionātā. Spēlējis arī 2010. gada Pasaules čempionātā.
Purva madara
Purva madara (Galium palustre) ir augu suga rubiju dzimtas madaru ģintī. Savvaļā tā ir ļoti plaši izplatīta Eiropā, tostarp, visā Latvijas teritorijā, Rietumsibīrijā un Ziemeļamerikas austrumu daļā.
Purva madara aug pļavās, mežos, purvos un ūdenstilpņu krastos.
Morfoloģija
Purva madara ir daudzgadīgs 10—30 cm garš lakstaugs ar pacilu, tievu, raupju un zarojošu stublāju.
Lapas ir izvietotas neīstā mieturī pa 4, tās ir lancetiskas, 0,5—2 cm garas un līdz 0,15 cm platas. Lapu mala ir gluda un gals — strups.
Ziedi ir balti un daudz. Ziedkopas ir skrajas, tās atrodas stublāja un zaru galā. Ziedu vainags ir sašķelts četrās daļās, ziedkāts ir gluds un kails. Auglis ir riekstiņš divu riekstiņu skaldauglī. Ziedēšanas sezona ir no jūnija līdz septembrim.
Sanluisa Potosi (pilsēta)
Sports
Pilsētā bāzējas futbola klubs Atlético San Luis.
Torgans Azārs
Torgans Azārs (dzimis ) ir Beļģijas futbolists, uzbrucējs, Beļģijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Vācijas Bundeslīgas kluba Dortmundes "Borussia" sastāvā.
Sasniegumi
Individuālie sasniegumi
Grothusa mehānisms
Grothusa mehānisms ir protonu (ūdeņraža pozitīvo jonu) vai protonu iztrūkumu pārneses mehānisms vidēs, kur molekulas saistītas ar ūdeņraža saitēm (piemēram, ūdenī vai šķidrā amonjakā). Šādu mehānismu pirmais paredzēja baltvācu dabaszinātnieks Teodors Grothuss, tādēļ tas nosaukts viņa vārdā.
Ūdeņraža jons tiek pakāpeniski padots no vienas ūdens molekulas uz nākamo kā "stafetes kociņš", bet praktiski protonu kustības ātrumu šķīdinātājā nosaka šķīdinātāja molekulu polarizācijas ātrums.
Vēsture
Savā 1806. gadā publicētajā darbā "Šķidrumu sadalīšanas ar elektrisko strāvu teorija" Teodors Grothuss ieteica teoriju, kas izskaidroja ūdens anomālo elektrovadītspēju.
2005. gadā izdevās eksperimentāli fiksēt, kā protons vidē pārvietojas no vienas molekulas pie citas.
1144. gads
1144. gads bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.
1866. gada pagastu pašvaldību likums
1866. gada Baltijas guberņu pagastu pašvaldību likums bija Krievijas impērijas Baltijas provinču pagastu pašvaldību likums, kas stājās spēkā 1866. gada 19. februārī (3. martā pēc JS). Saskaņā ar to muižu pagastu vietā izveidojās pagastu zemnieku pašvaldības.
Pagastu pašvaldības ievēlēja pagastu sapulcēs, kurās piedalījās tikai saimniecību īpašnieki un nomnieki, bet bezzemnieki sūtīja vienu delegātu no katriem 10 pilngadīgiem vīriešiem. Saskaņā ar jauno likumu zemnieki paši pilnībā atbildēja par nodokļu nomaksu, ceļu labošanu, veco un slimo aprūpi, algu noteikšanu, budžeta apspriešanu, pagasta skolas skolotāja ievēlēšanu.
Priekšvēsture
Pēc Livonijas kara un agrākās feodālo vasaļu sistēmas sabrukuma, nodibinoties dzimtbūšanai, agrākie zemnieku pagasti lielā mērā zaudēja savas pašpārvaldes tiesības un par galveno pašpārvaldes orgānu kļuva muižas. Zemes un zemnieku statusa reformas Baltijas provincēs sākās ar 1803. gada dekrētu "Par brīvajiem arājiem", kas atļāva laist brīvībā dzimtļaudis un pārdot tiem zemi. Zemnieki turpmāk bija piesaistīti pie muižas pagasta, nevis pie dzimtkunga personas un ar viņiem vairs nevarēja apieties kā ar kustamo īpašumu. 1804. gadā tika izdots arī vietējais "Igaunijas zemnieku likums", taču tas neparedzēja zemes mērīšanu un novērtēšanu. 1807. gadā Napoleons atcēla dzimtbūšanu Varšavas hercogistē. 1809. gadā izdeva "Papildus punktu zemnieku likumam".
1816. gadā izdeva "Brīvlaišanas likumu Igaunijā", 1818. gadā "Brīvlaišanas likumu Kurzemē", 1819. gadā "Brīvlaišanas likumu Vidzemē", pēc kuru stāšanās spēkā zemnieku saimniecības bija nevis vairs dzimtnomā, bet gan mūža lietošanā.
1849. gadā stājās spēkā Agrārais likums, saskaņā ar kuru zemi sadalīja 3 kategorijās: muižas, zemnieku un kvotas zeme. Muižu saimniecības pārgāja no klaušu darba uz naudas nomu. Zemnieki ieguva tiesības uz zemes nodošanu mantojumā un sāka aktīvi izpirkt mājas, hipotekāros kredītus deva Rentes banka.
Saskaņā ar zemnieku brīvlaišanas likumiem izveidoja muižu pagastu sapulces, kuras parasti sasauca un vadīja pagasta vecākie. Tās varēja sasaukt arī muižas policija vai pagasttiesa.
Stāvoklis Latgalē
Latgalē, ko 19. gadsimtā veidoja trīs Vitebskas guberņas apriņķi, zemnieku brīvlaišana notika tikai 1861. gada 19. februārī. Zemnieki ieguva brīvību un tiesības rīkoties ar savu īpašumu, bet zeme palika iepriekšējo īpašnieku rokās. Tika saglabātas ciema kopienas - zemniekiem iedalītā zeme parasti kļuva par visas kopienas lietošanā esošu zemi, bet pēc tās izpirkšanas par kopienas īpašumu.
Latgales pagastu sapulcēs, pēc vajadzības sasauca pagasta vecākais vai muižnieks, piedalījās visi saimnieki un vēlētās pagasta amatpersonas. Pagasta sapulces kompetencē bija pagasta amatpersonu vēlēšanas un kontrole, policijas un bāriņu lietas, lēmumi par kopējās zemes lietošanu un ģimeņu dalīšanos, pagasta magazīna, pagasta lāde, nespējnieku un skolu lietas, nodokļu repartīcija u.c.
Derīguma termiņš
Derīguma termiņš ir laika posms, kurā patēriņa priekšmets (pārtika, dzērieni, zāles, ķīmiskās vielas u.c. bojīgās preces) ir piemērotas lietošanai vai patērēšanai. Derīguma termiņš tiek izvēlēts, pieņemot, ka tiks ievēroti visi higiēnas un sanitārijas nosacījumi, kā arī produkts tiks uzglabāts iepriekš paredzētos vides apstākļos, piemēram, noteiktā temperatūras intervālā un relatīvajā mitrumā. Iepriekš minētajai temperatūrai un mitrumam, produkta derīguma ilgumu ietekmē arī saskarsme ar gaismu, gāzēm, kā arī ārējs mehāniskais spriegums un inficēšanās ar mikroorganismiem.
Praulienas iela
Praulienas iela ir iela Rīgā, Latgales priekšpilsētā, Pļavniekos. Tā sākas krustojumā ar Andreja Saharova ielu un beidzas strupceļā. Ielas kopējais ielas garums ir 557 metri.
Ielu savienojumi
Praulienas iela krustojas ar šādām ielām:
Kuļbova
Kuļbova ir ciems Piedrujas pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 301 km attālumā no Rīgas.
Orkla Foods Latvija
SIA Orkla Foods Latvija (agrākais nosaukums SIA "Spilva") ir Latvijas pārtikas uzņēmums, kas ražo gatavos ēdienus un ēdienu piedevas. Tā īpašnieks ir Norvēģijas uzņēmums Orkla. Orkla Foods Latvija ir ražotne Spilvē, Mārupes novadā, bet galvenais birojs ir Rīgā. Tas ir dibināts 1992. gadā.
Kuļbova
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa A6. Ciema apkārtnē atrodas Goreloje.
Errera
Errera ir viena no desmit Panamas provincēm, kas atrodas valsts centrālās daļas dienvidos, aizņemot daļu Asuero pussalas. Izveidota 1915. gadā, atdalot to no Lossantosa provinces, nosaukta par godu ģenerālim Tomasam de Erreram. Provinces kopējā platība ir 2340,7 km², iedzīvotāju skaits — 111 647. Tās administratīvais centrs ir Čitre, kas atrodas pie Panamas līča. Errerā iekļaujas septiņi distrikti.
Orkla Foods Latvija
Uzņēmums ar zīmolu "Spilva" ražo gatavos ēdienus (zupas, plovu u.c.), tomātu mērces, konservējumus, mērces, majonēzes, mārrutkus, sinepes, ievārījumus, biezeņus, deserta mērces, sīrupus, garšvielas (līdz 2022. gadam Latplanta). Eksporta tirgos produkcija tiek pārdota ar Felix zīmolu. Orkla Foods Latvija produkciju izplata māsas uzņēmums Orkla Latvija.
Vēsture
Uzņēmumu SIA "Spilva" dibināja 1992. gada 10. septembrī. Tā līdzdibinātāja un vadītāja līdz 2019. gadam bija Lolita Bemhena. Ražošana tika izveidota uz bijušā Bulduru sovhoztehnikuma konservu ceha bāzes Spilvē. Uzņēmums sākotnēji ražoja konservus un mārrutkus, vēlāk sāka piedāvāt marinētus gurķīšus un tomātus. 1994. gadā sāka izlaist tomātu mērces. 1996. gadā uzņēmums sāka ražot ievārījumus. 1997. gadā sāka izlaist majonēzes. Līdz 1998. gadam ražošana tika pilnībā modernizēta.
2004. gadā SIA "Spilva" tika pārdota Norvēģijas pārtikas uzņēmumam Orkla Foods. 2008. gada sāka darboties jauns ražošanas korpuss. 2009. gadā "Spilva" iegādājās garšvielu ražotāju Latplanta.
2015. gada 13. oktobrī tika paziņots, ka pie SIA "Spilva" pievienos Orkla grupai piederošo sulu, dzērienu un dzeramā ūdens ražotāju AS Gutta, kam ražotne bija Ķekavas novada Valdlaučos. Apvienošana tika pabeigta 30. decembrī, SIA "Spilva" pārdēvējot par SIA Orkla Foods Latvija. 2016. gadā uzņēmumā strādāja 203 darbinieki, un tā apgrozījums bija 29,9 miljoni eiro; uzņēmums 22 % savas produkcijas eksportēja uz 15 pasaules valstī; lielākie eksporta tirgi bija Čehija, Igaunija un Lietuva. 2017. gadā Gutta sulu, nektāru un sulas dzērienu ražošana no Valdlaučiem tika pārcelta uz Orkla grupas uzņēmuma Põltsamaa Felix rūpnīcu Igaunijā; Valdlaučos Orkla Foods Latvija turpināja ražot zīmola Everest dzeramo ūdeni un "Rīgas kvasa dzērienu".
2021. gadā dzeramā ūdens zīmols Everest un ūdens ražošanas iekārtas tika pārdotas dzērienu ražotajam "Cēsu alus". 2022. gadā Latplanta garšvielas sāka pārdot ar "Spilvas" zīmolu.
Platforma 21
"Platforma 21" (iepriekš zināma kā "Likums un kārtība" un "Katram un katrai") ir 2021. gada 8. janvārī dibināta populistiska, centriska, mēreni nacionāla Latvijas politiskā partija. Tās izveidotājs ir Aldis Gobzems. Par partijas dibināšanu tika paziņots 2021. gada 8. janvārī, tomēr Uzņēmumu reģistrā laikus netika iesniegta visa attiecīgā informācija un tas atlika pieļaujamo reģistrācijas laiku līdz 29. aprīlim. 26. februārī partija tika reģistrēta.
A. Gobzems deklarējis partiju kā konservatīvu un uz tradicionālām ģimeniskām vērtībām balstītu. Partija arī aicina vienlaikus uz lielāku valsts kontroli un valsts aparāta samazināšanu, t.i. vienlaikus uz kreisu un labēju politiku. Partijas programma iekļauj Latvijas protekcionismu, privāto skolu pārņemšanu valsts īpašumā un identificē tradicionālās vērtības ar kristīgajām. Par vienkāršās tautas un valdošo politiķu pretnostatīšanu partija tiek vainota populismā.
2023. gada 26. marta partijas kongresā tika nolemts, ka partija kļūs par centrisku un moderni nacionālu politisku partiju.
Vēsture
Sākotnēji partiju 13. Saeimā pārstāvēja četri ārpusfrakciju deputāti — Aldis Gobzems, Jūlija Stepaņenko (kura bija arī partijas līdzpriekšsēdētāja), Ļubova Švecova un Karīna Sprūde, bet pēc skandaloza ieraksta sociālajā tīklā Facebook, kurā A. Gobzems aicināja nevakcinētos pret COVID-19 Latvijas iedzīvotājus nēsāt Dāvida zvaigzni, tādējādi pielīdzinot COVID-19 dēļ ieviestos ierobežojumus antisemītismam nacistiskajā Vācijā, 30. jūnijā no partijas izstājās J. Stepaņenko un Ļ. Švecova, nosodot Gobzema rīcību.
2022. gada 19. februāra partijas kongresa pārstāvju sapulcē, tika lemts par partijas nosaukuma maiņu no "Likums un kārtība" uz "Katram un katrai", saglabājot A. Gobzemu kā partijas priekšsēdētāju. Tāpat tika lemts par partijas logo maiņu. Jauno nosaukumu Uzņēmumu reģistrs apstiprināja 16. martā.
2022. gada 27. jūlijā partija iesniedza Centrālajā vēlēšanu komisijā kandidātu sarakstu, ar kuru startēs 14. Saeimas vēlēšanās. Partijas Ministru prezidenta kandidāts ir partijas līderis Aldis Gobzems. Saeimas vēlēšanās partijas "Katram un katrai" saraksts nepārvarēja 5% barjeru, bet tās līderis A. Gobzems, uzņemoties atbildību par slikto rezultātu, paziņoja par atkāpšanos no valdes priekšsēdētāja amata un izstāšanos no partijas.
Partijas kongresā 2023. gada 26. martā tika nomainīts partijas nosaukums uz "Platforma 21", skaitlim simbolizējot 21. gadsimtu. Tāpat tika nolemts, ka partija kļūs par centrisku, moderni nacionālu partiju. Par partijas priekšsēdētāju tika ievēlēts Raimonds Lazdiņš.
Ļauzina
Ļauzina ir ciems Zilupes novada Pasienes pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 6,4 km no pagasta centra Pasienes, 17,9 km no novada centra Zilupes un 316,2 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem, Ļauzinas ezera dienvidaustrumu krastā.
Ermosiljo
Ermosiljo (es) ir pilsēta Meksikā, Sonoras štata lielākā pilsēta un administratīvais centrs. 2015. gadā pilsētā dzīvoja 812 229 iedzīvotāji. Ermosiljo atrodas subtropiskā karsta tuksneša klimata zonā. Temperatūra var sasniegt 48°C, kas to padara par vienu no karstākajām pilsētām Meksikā.
Cilvēki
Ermosiljo dzimuši:
Jūliuss Brede
Ferdinands Jūliuss Brede (de; dzimis 1799. vai 1800. gadā, miris 1849. gadā) bija vāciešu šaha problēmists.
Pēc profesijas — grāmatvedis.
Šaha kompozīcija
Brede bija idejas Novotnija aizsegšanās pirmatklājējs (1844). Viens no pirmajiem, kas sastādīja uzdevumus ar sazarotu risinājumu un klusu ievadgājienu. Savā, 1844. gadā izdotajā uzdevumu krājumā aprakstījis šaha kompozīcijas teorijas pamatus. Bredes vārdā ir nosaukta tēma ar baltās figūras piesaistīšanu un atsaistīšanu pie savstarpējiem krusteniskiem šahiem.
Piemērs
Uzdevuma risinājums:
Smiltenes katoļu baznīca
'''Smiltenes Sv. Jāzepa Romas katoļu baznīca''' ir 2002. gadā konsekrēts Romas Katoļu baznīcas dievnams, kas atrodas Smiltenes novada Smiltenē. Baznīcas 100 kilogramus smagais zvans izgatavots Krakovā. Zvans tiek darbināts automātiski.
Realitātes deja
"Realitātes deja" (es) ir 2013. gada Čīles un Francijas fantāzijas un drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Alehandro Hodorovskis. Filmā galvenās lomas atveido Brontiss Hodorovskis, Pamela Floresa un Heremaiss Erskovitss. "Realitātes deja" ir pirmā Hodorovska filma 23 gadu laikā.
Filma ir Hodorovska daļēji autobiogrāfisks stāsts par savu bērnību 30. gadu Čīlē.
"Realitātes deja" pirmizrāde notika Kannu kinofestivālā. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, atzīmējot tās līdzību ar Hodorovska iepriekšējām, kā arī Federiko Fellīni filmām.
Abinska
Abinska (ru) ir pilsēta Krievijā, Krasnodaras novadā un ir Abinskas rajona administratīvais centrs. Abinska atrodas 75 km uz dienvidrietumiem no Krasnodaras.
Pilsētā atrodas ķieģeļu, vīna, konservu fabrikas, kā arī mēbeļu un piena kombināti. Apkaimē naftas atradnes.
Brenguļi
Brenguļi (agrāk arī Vecbrenguļi un Jaunbrenguļi) ir ciems Valmieras novada Brenguļu pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pagasta rietumdaļā Abula krastos autoceļu V182 un V196 krustojumā 9,5 km no novada centra Valmieras un 116 km no Rīgas. Gar Brenguļiem iet dzelzceļa līnija Rīga—Valka ar pieturas punktu Brenguļi.
Vēsture
Pirmo reizi vēstures avotos Brenguļi pieminēti 1474. gadā, kad šīs apkaimes zemi ar toreizējā ordeņa mestra Borha atļauju izlēņoja Indriķim Vrangelim. Iespējams, muižas un vēlāk apdzīvotās vietas latviskais nosaukums radies no Vrangeļa vārda. 1788. gadā Krievijas ķeizarienes Katrīnas II valdīšanas laikā Brenguļu muižu sadalīja Jaunbrenguļu (Neu-Wrangelshof) un Vecbrenguļu (Alt-Wrangelshof) muižā. Jaunbrenguļi tika dāvāti kapteinim fon der Ostenzakenam, bet Vecbrenguļu muiža ieguva "kroņa muižas" statusu. 1817. gadā muižu vairāksolīšanā nopirka Vidzemes landrāts Nikolajs Johans fon Tranzē. Līdz agrārajai reformai 1920. gadā muiža piederēja Latvijas putnu pētniekam Nikolajam Tranzē.
Mūsdienu apdzīvotā vieta veidojusies ap abiem bijušajiem muižu centriem. 1924. gadā uz Abula izbūvēta hidroelektrostacija. Ciems izaudzis padomju gados kā ciema padomes un kolhoza «Abuls» centrs. Brenguļos atrodas pagasta pārvalde, sākumskola, tautas nams, bibliotēka, pasts, veikals, alus darītava.
Arturs Lindforss
Arturs Rihards Lindforss (fi; dzimis, miris ) bija somu grieķu-romiešu stila cīkstonis, 1920. un 1924. gada vasaras olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvējs.
Biogrāfija
Arturs Lindforss dzimis 1893. gadā Porvo. 1918. un 1920. gadā viņš uzvarēja Somijas grieķu-romiešu stila cīkstoņu čempionātā.
1920. gadā Arturs Lindforss piedalījās olimpiskajās spēlēs Antverpenē, kur ieguva sudraba medaļu. 1924. gadā viņš kļuva par Parīzes olimpisko spēļu sudraba medaļnieku.
Jānis Dzelzīte
Jānis Dzelzīte (dzimis, miršanas datums nav zināms) bija Latvijas politiķis. Bijis Latvijas Komunistiskās partijas biedrs, īslaicīgi — 4. Saeimas deputāts.
Biogrāfija
Jānis Dzelzīte piedzima Urgas muižas "Kanteros" (tagadējā Alojas pagastā) kalpa Teņa Dzelzīša un Edes dzimušas Blūmas ģimenē. . Pēc profesijas bija galdnieks.
1931. gadā ievēlēts 4. Saeimā no Strādnieku un zemnieku partijas (Latvijas Komunistiskās partijas) saraksta. Dzelzītes ievēlēšana bija pārsteigums, jo tādējādi pirmais no neievēlētajiem deputātiem bija 3. Saeimas deputāts Ernests Miezis. 25. oktobrī, pirms Saeimas pirmās sēdes, Dzelzīte no mandāta atteicās, taču 29. oktobrī savu atteikumu atsauca. Saeimas otrajā sēdē 10. novembrī saņēmis mandātu, taču tajā pašā dienā to nolicis, lai par deputātu kļūtu Miezis.
Ošupīte (Lētīžas pieteka)
Ošupīte (arī Ošupe) ir Lētīžas labā krasta pieteka Saldus un Dienvidkurzemes novados, uz dienvidrietumiem no Meldzeres. Tek ziemeļu-ziemeļrietumu virzienā.
Kuļči
Kuļči ir ciems Silajāņu pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 224 km attālumā no Rīgas.
2017. gada Olaines novada domes vēlēšanas
'''2017. gada Olaines novada domes vēlēšanas''' bija Olaines novada domes vēlēšanas, kas notika, 2017. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās uz 17 domes deputātu vietām kandidēja 100 kandidāti no 6 sarakstiem. Balsošana notika divos vēlēšanu iecirkņos Olainē un pa vienam iecirknī Jaunolainē un Stūnīšos (Gaismās), tajā piedalījās 45,97%, jeb 5287 vēlētāji.
Ievēlētie deputāti
Vēlēšanās Olaines novada domē tika ievēlēti 17 deputāti.
Kupriču iela
Ielu savienojumi
Kupriču iela krustojas ar šādām ielām:
Bohemians 1905
Bohemians 1905 ir Čehijas futbola klubs, kas spēlē Čehijas 1.līgā.
Veragvasa
Veragvasa ir viena no desmit Panamas provincēm, kas atrodas valsts centrālās daļas rietumos. Tā ir vienīgā Panamas province, kuru apskalo gan Klusais, gan arī Atlantijas okeāns. Provinces kopējā platība ir 2340,7 km², iedzīvotāju skaits — 111 647. Tās administratīvais centrs un reizē lielākā pilsēta ir Santjago de Veragvasa. Provincē ietilpst Panamas lielākā sala — Koiva, kur ir izveidots nacionālais parks. Veragvasa sastāv no divpadsmit distriktiem.
Birze (šaursliežu stacija)
Birze ir pieturas punkts šaursliežu dzelzceļa līnijā Gulbene—Alūksne. Tas atrodas Gulbenes novada Beļavas pagastā, pie neliela autoceļa, kas ved no Butāniem uz Gulbīti. 2016. gada 3. septembrī Birzē tika atklāta jauna koka nojume, kas izgatavota atbilstoši vēsturiskajam 1930. gadu dizainam un krāsojumam.
Vēsture
Pieturas punkts vilcienu sarakstos parādās no 20. gadsimta 50. gadiem. 1980. gados pieturā ir bijusi pasažieru nojume, kura nav saglabājusies. No vilciens šeit apstājas tikai pēc pieprasījuma (ja pasažierim ir biļete līdz šai pieturai, vai ja pieturā gaida cilvēks). Līdz 2016. gada septembrim pieturas punktā nebija nekādu ēku vai nojumes, tikai soliņš pasažieriem.
Vāģkalns
Vāģkalns ir ciems Dienvidkurzemes novada Kazdangas pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 4 km no pagasta centra Kazdangas, 48 km no novada centra Grobiņas un 175 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V1200 (Tebra – Kazdanga – Cildi).
Saltiljo
Saltiljo (es) ir pilsēta Meksikā, Koavilas de Saragosas štata lielākā pilsēta un administratīvais centrs. 2015. gadā pilsētā dzīvoja 807 537 iedzīvotāji. Viens no lielākajiem autobūves centriem Meksikā. Pilsētā atrodas General Motors, FIAT, Chrysler, Daimler un citas rūpnīcas.
Mihails Pļetņovs
Mihails Pletņevs (ru; dzimis 1957. gada 14. aprīlī) ir krievu pianists, diriģents un komponists.
Dzīvesgājums
Dzimis 1957. gadā Arhangeļskā, viņa tēvs spēlēja un mācīja bajānu, māte bija pianiste. Sešus gadus viņš mācījās pie Kiras Šaškinas Kazaņas konservatorijas Speciālajā mūzikas skolā, un 13 gadu vecumā iestājās Maskavas Centrālajā mūzikas skolā, kur mācījās pie Jevgeņija Timakina. 1974. gadā Pļetņovs iestājās Maskavas konservatorijā, kur mācījās pie Jakova Fliēra un Ļeva Vlasenko. 1978. gadā, 21 gada vecumā, viņš ieguva zelta medaļu VI Starptautiskajā Čaikovska konkursā un ieguva starptautisku atzinību un pievērsa lielu uzmanību visā pasaulē. Nākamajā gadā viņš debitēja ASV. Vēlāk viņš pasniedza arī Maskavas konservatorijā. Pletņovs atzīst, ka viņu kā mūziķi īpaši ir ietekmējis Sergejs Rahmaņinovs.
1988. gadā Pletņovu uzaicināja uzstāties lielvalstu konferencē Vašingtonā, kur viņš satikās un sadraudzējās ar Mihailu Gorbačovu. Gūdams Gorbačova atbalstu, pēc diviem gadiem dibināja Krievijas Nacionālo orķestri, kas bija pirmais nevalstiskais orķestris Krievijā kopš 1917. gada, un kļuva par tā pirmo galveno diriģentu. Orķestris debitēja, 1991. gadā izdodot Čaikovska Sesto simfoniju un Slāvu maršu. 1990. gadu beigās viņš atkāpās no galvenā diriģenta amata, bet palika orķestra mākslinieciskā vadītāja amatā. Mihails Pletņovs bija galvenais uzaicinātais diriģents Itāļu Šveices orķestrī Lugāno, Šveicē no 2008. līdz 2010. gadam.
Pletņovs ir veicis vairākus ierakstus ar kompāniju Deutsche Grammophon. Viņa ieraksti galvenokārt ir krievu autoru skaņdarbi, lai gan 2007. gadā viņš ierakstīja visas Bēthovena simfonijas. Pirmie viņa ierakstītie darbi bija orķestrim, tostarp Čaikovska Apburtā princese, viņa sestā un Manfrēda simfonija, kā arī Rahmaņinova Otrā un Trešā simfonija. Čaikovska Pirmās simfonijas (Ziemas sapņi) ieraksts izpelnījās kritiķu atzinību. Viņa klavieru repertuārs ir plašs, un tajā ietilpst Čaikovska Gadalaiki, daudzas Skarlati sonātes, Musorgska Izstādes gleznas, kā arī viņa paša transkripcijas no Riekstkoža un Apburtās princeses. Ar kompāniju Pentatone Pletņovs arī ir ierakstījis krievu darbus, piemēram, visas Čaikovska simfonijas, Šostakoviča simfonijas Nr. 15 un 11, kā arī Sergeja Taņejeva kantāti “Pēc psalma izlasīšanas”.
2010. gada jūlijā Taizemē mūziķi aizturēja saistībā ar apsūdzībām pedofīlijā, taču pats Pļetņovs noliedza savu vainu un vēlāk tika attaisnots.
Dzelzīte
Dzelzīte (arī Cēzīte, Lielsvinču grāvis) ir Viesītes kreisā krasta pieteka Jēkabpils novadā.
Tek cauri meža masīviem ziemeļu virzienā. Ietek Viesītē lejpus Sunītes ietekas. Upi nešķērso valsts autoceļi, tās krastos nav lielāku apdzīvoto vietu.
Čiriki
Čiriki ir viena no desmit Panamas provincēm, kas atrodas valsts rietumu daļas dienvidos, Klusā okeāna krastos. Provinces kopējā platība ir 6 548 km², iedzīvotāju skaits — 409 821. Tās administratīvais centrs un reizē lielākā pilsēta ir Davida. Provincē atrodas Panamas augstākais punkts — Baru vulkāns. Čiriki sastāv no trīspadsmit distriktiem.
Cekulainie cīruļi
Cekulainie cīruļi jeb cekulcīruļi (Galerida) ir cīruļu dzimtas (Alaudidae) putnu ģints, kas apvieno 7 mūsdienās dzīvojošas dziedātājputnu sugas. Ģints zinātniskais nosaukums atvasināts no latīņu valodas un latviski nozīmē "cepure" (galerum).
Kopīgās īpašības
Cekulainie cīruļi sastopami Eirāzijā un Āfrikā. Tie apdzīvo mēreno joslu un pustuksnešu biomu. Visplašākais izplatības areāls no šīs grupas ir Teklas cīrulim (Galerida theklae), kurš sastopams, sākot ar Āfrikas austrumiem un beidzot ar Eiropas dienvidrietumiem.
Morfoloģiski to galvenā pazīme ir knābji, kuri šīs ģints cīruļiem ir salīdzinoši masīvi, kā arī to nāsis ir slēptas. Otra raksturīgā iezīme ir neliels cekuls uz galvas, kas devusi arī nosaukumu ģintij.
Latvijā
Latvijā sastopama viena cekulaino cīruļu ģints suga — cekulainais cīrulis (Galerida cristata). Tas Latvijā ir rets ligzdotājs, apmēram 10—20 pāri, kuri visi novēroti Kurzemē gar jūras rietumkrastu (Liepājā, Papē un Pāvilostā). Putni, kas ligzdo, ir nometnieki un mēdz ziemot ligzdošanas vietās. Migrācijā cekulaino cīruli var novērot ļoti reti, galvenokārt pavasarī Kolkasragā, apmēram 1—2 īpatņi sezonā.
Trejziedu madara
Trejziedu madara (Galium triflorum) ir augu suga rubiju dzimtas madaru ģintī. Savvaļā tā ir sastopama Eirāzijā un Ziemeļamerikā polam tuvās teritorijās, kur tā aug ēnainos, mitros egļu un jauktos mežos nelielās grupās.
Latvijā trejziedu madara ir ļoti reti sastopama gandrīz visā valsts teritorijā. Tā ir ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 1. kategorijā.
Morfoloģija
Trejziedu madara ir daudzgadīgs, 15—80 cm garš lakstaugs ar gulošu vai pacilu, četršķautņainu, vienkāršu vai nedaudz zarojošu stublāju. Uz stublāja ir lejupvērsti un āķveidīgi dzeloņi.
Lapas ir iegareni eliptiskas, aptuveni 2—5 cm garas un 0,4—1,2 cm platas. Tās ir izvietotas neīstos mieturos pa 6. Lapas gals ir dzeloņsmails, mala ir kopumā gluda, taču tai pie pamata ir sīki āķveida dzeloņi un vidusdzīslai lapas plātnes apakšpusē ir lieli, āķveidīgi un lejupvērsti dzeloņi.
Ziedi pa 3 saliktās, šaurās skarveida ziedkopās lapu žāklēs. Pats zieds ir četrdaļīgs un zaļganbalts, ziedkāts ir garš. Auglis ir divu riekstiņu skaldauglis un riekstiņi ir klāti ar gariem, āķveidīgi atstāvošiem matiņiem. Zied no jūnija līdz augustam.
Dell
Dell Inc. ir globāls uzņēmums, kas veido, attīsta un ražo personālos datorus un citus ar datoriem saistītus produktus. Uzņēmums ir viens no pasaulē vadošajiem personālo datoru apgādātājiem. Dell galvenais birojs atrodas Teksasas pilsētā Raundrokā. No 1984. līdz 1988. gadam uzņēmuma nosaukums bija PC’s Limited, bet no 1988. līdz 2003. gadam — Dell Computer Corporation.
Uzņēmumu 1984. gadā dibināja amerikānis Maikls Dells, kas tajā laikā bija students Teksasas Universitātē Ostinā. Sākotnēji viņš biznesu vadīja no kopmītņu istabas. Dells sāka sniegt pielāgotus uzlabojumus datoriem. Šāds darbs nesa peļņu, un tādēļ viņš tajā pašā gadā beidza studēt, lai sāktu veidot datorus. 1985. gadā uzņēmums izlaida Turbo PC, kas bija Della pirmais paša dizainētais dators. 1988. gadā uzņēmums kļuva par akciju sabiedrību. Pirmais piezīmju dators 316LT tika izlaists 1989. gadā. 1994. gadā Dell bija pirmais uzņēmums, kas savos datoros sāka izmantot litija-jona baterijas. 1996. gadā savu produkciju klientiem sāka piedāvāt internetā. 21. gadsimtā uzņēmums sāka ražot televizorus un digitālās kameras un citus ar datoriem saistītus produktus.
2018. gada 1. jūnijā konsorcijs BCPE Pangea Cayman, kurā ietilpa SK Hynix, Apple, Dell un Seagate Technology, pabeidza Toshiba NAND zibatmiņas un pusvadītāju disku nodaļas Toshiba Memory (kopš 2019. gada Kioxia) 49,9 % kapitāldaļu iegādi.
Kalncempji
Vēsture
Apdzīvotā vieta izveidojusies pēc 2. pasaules kara, apbūvēta galvenokārt ar Līvānu tipa mājām, kā arī divām, lielākoties neapdzīvotām, daudzdzīvokļu mājām.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Alesandra Rīglere
Alesandra Rīglere (it; dzimusi Modēnā) ir Itālijas šahiste. Pasaules čempionāta korespondencšahā (2000—2005) uzvarētāja. ICCF lielmeistare (LGM, 2005) un starptautiskais meistars (IM, 2005).
Biogrāfija
Šahu sākusi spēlēt studiju gados Modēnas universitātē. Kļuvusi par četrkārtējo Itālijas čempioni šahā sievietēm (1994, 1995, 1996, 1998). Pārstāvējusi Itālijas izlasi Pasaules šaha olimpiādē 1996. gadā un Eiropas komandu šaha čempionātā 1997. gadā.
Vēlāk nopietni pievērsusies korespondencšaham. Uzvarējusi 6. Pasaules čempionātā korespondencšahā sievietēm (2000—2005).
Pēc profesijas ir ķīmiķe. Profesore Modēnas augstākajā mākslas skolā "Venturi". 2007. gadā apbalvota ar Itālijas ordeni "Par nopelniem Itālijas republikas labā" (it).
Trolejbusu satiksme Viļņā
Trolejbusu satiksme Viļņā ir viens no sabiedriskā transporta veidiem Lietuvas galvaspilsētā, kas nodrošina pasažieru pārvadāšanu Viļņas pilsētas robežās. Pirmais regulārais reiss ar trolejbusu veikts 1956. gada 3. novembrī.
Kopš 2011. gada 4. novembra, reorganizējot pašvaldības SIA Vilniaus troleibusai, pārvadājumus ar trolejbusiem veic pašvaldības SIA Vilniaus viešasis transportas. Pilsētā kustība tiek nodrošināta 18 trolejbusu maršrutos, kuru kopējais garums sasniedz 513,6 km.
2019. gada 1. jūlijā pilsētas sabiedriskā transporta uzņēmuma rīcībā bija 279 trolejbusi, kuri izvietoti divos trolejbusu parkos.
Vēsture
1956. gada pirmajā pusē tika uzbūvēts pirmais trolejbusu parks Antakalnī, ierīkots kontakttīkla posms 7,8 km garumā. Oficiāli trolejbusu satiksme Viļņā tika atklāta 1956. gada 3. novembrī, kustību no Centrālās dzelzceļa stacijas līdz Antakalņa mikrorajonam nodrošināja septiņi MTB-82D tipa trolejbusi.
1982. gadā uzņēmums uzsāka pakāpeniski atjaunot savu ritošo sastāvu, tika iepirkti pirmie Škoda 14Tr tipa trolejbusi. Pēc Padomju savienības sabrukuma, transportlīdzekļu nomaiņa uz laiku tika apturēta, taču 1996. un 1997. gadā tika piegādāti vēl 60 šī tipa trolejbusu, autotransporta būves uzņēmums Škoda 1999. gadā piegādāja arī 23 uzlabotos Škoda 14TrM tipa trolejbusus, kuri bija aprīkoti ar pasažieru informēšanas sistēmu BUSE, kas sevī ietvēra arī elektroniskos informācijas tablo salonā un ārpus tā.
Uzņēmums Vilniaus troleibusai 2000. gadu sākumā nolēma iegādāties pirmos zemās grīdas trolejbusus. Laika posmā no 2004. līdz 2006. gadam tika iepirkti 45 jauni Solaris Trollino 15 AC trolejbusi, kuru iegādei tika ņemts aizņēmums bankā.
2011. gada 4. novembrī pilsētas sabiedriskā transporta pakalpojumu sniedzēji - SIA Vilniaus autobusai un SIA Vilniaus troleibusai - tika apvienoti uzņēmumā SIA Vilniaus viešasis transportas (saīsināti - VVT).
Nedēļu vēlāk, 11. novembrī, sabiedrībai tika prezentēts pirmais Lietuvā komplektētais trolejbuss Amber Vilnis 12 AC, kura aprīkojumā izmantotas Baltkrievijā. Čehijā, Polijā un Vācijā izgatavotas detaļas. Pavisam saražoti divi eksperimentālie trolejbusi, abi kopš 2012. gada sākuma veic pasažieru pārvadāšanu 1. trolejbusu parka apkalpotajos maršrutos.
2013. gada 1. jūlijā veiktās sabiedriskā transporta maršrutu tīkla reorganizācijas rezultātā tika izmainīti vai slēgti vairāki trolejbusu maršruti.
Kopš 2018. gada novembra notiek pakāpeniska ritošā sastāva atjaunošana, aizstājot savu laiku nokalpojušos augstās grīdas trolejbusus Škoda 14Tr, Škoda 14TrM un Skoda 15Tr ar jauniem zemās grīdas trolejbusiem Solaris Trollino 12 Škoda, kuru virsbūve ir vieglākas konstrukcijas nekā iepriekšējās paaudzes Solaris trolejbusiem. Jaunie transportlīdzekļi tiek piegādāti abiem trolejbusu parkiem, kopējais saņemto vienību skaits šobrīd sasniedz 41.
Esošie
Kopš 2013. gada 1. jūlija pasažieru pārvadājumi Viļņā tiek nodrošināti 18 trolejbusu maršrutos.
Vislielākais transporta vienību izlaidums uz līnijas (25 trolejbusi) tiek nodrošināts 7. maršrutā, vismazākais izlaidums (3 trolejbusi) - 15. un 21. maršrutā.
Vismazākais kursēšanas intervāls darbdienu maksimumstundās ir 2., 4., 7., 16., 17. un 19. maršrutā, trolejbuss pasažierim vidēji jāgaida 3-6 minūtes.
Ekspluatācijā esošie
2019. gada 1. jūlijā ekspluatācijā atradās 279 trolejbusi, no kuriem 191 transporta vienība konstruēta ar augsto grīdu, 88 - ar zemo grīdu.
Avots: transphoto.ru
Nāhoda
Nāhoda ir pilsēta Čehijas ziemeļos pie robežas ar Poliju, Hradeckrāloves apgabala Nāhodas apriņķa centrs. Pilsēta atrodas Metujes upes ielejā, kalnu apvidū starp Krkonošes un Orļickes kalnu (Orlické hory) apvidiem, 346 metrus virs jūras līmeņa. Iedzīvotāju skaits 2015. gadā bija 20 408. Apkārtnē daudz dabas tūrisma, sporta un aktīvās atpūtas iespēju.
Vēsture
Pirmo reizi minēta 1254. gadā. Pilsēta veidojusies pie Nāhodas pils. Līdz 1918. gadam Austroungārijas sastāvā, vēlāk Čehoslovākijas sastāvā.
Pēc Trīsdesmitgadu kara pils nonāca itāļu Pikolomini (Piccolominis) ģimenes rokās, un, lai arī pilsēta bija cietusi no militārām operācijām un piespiedu rekatolizēšanas, bija vērojama neliela attīstība: pilsēta tika plaši pārbūvēta baroka stilā, tika uzcelts jauns rātsnams un Sv. Laurensija baznīca. Kad Otavio Pikolomini (Piccolomini) 1634. gadā iegādājās Nāhodas pili, viņš pieaicināja arhitektus Karlo Lurago (Carlo Lurago) un Džovanni Batistu Peroni (Giovanni Battista Pieroni), kas pārbūvēja Nāhodas pili baroka stilā.
Pikolomini dzimtai nebija mantinieku, 1783. gadā pils tika pārdota, līdz 1792. gadā nonāca Kurzemes hercoga un Sagānas hercoga Pētera fon Bīrona īpašumā kopā ar plašāku īpašumu, tai skaitā arī Ratiboržices pili. Pēteris fon Bīrons veiksmīgi apsaimniekoja savus īpašumus, viņš bija arī liels mākslas un mūzikas mīļotājs. Nāhoda bija otrā vieta Bohēmijā pēc Prāgas, kur tika uzvesta Mocarta opera „Dons Žuans” (1797). Kad hercogs Bīrons 1800. gadā mira, viņa vecākā meita Katrīna Vilhelmīne (1781-1839) mantoja Nāhodas un Sagānas hercogistes. Viņai piederēja arī pils Vīnē, un viņai bija cieši kontakti ar daudziem tā laika Eiropas politiķiem (Austrijas kanclers Meternihs, britu vēstnieks Lords Čārlzs Stjuarts, Krievijas imperators Aleksandrs I u.c.). Katrīnas pils Vīnē bija viena no Vīnes kongresa mīļākajām vietām.
Pēc Sagānas hercogienes nāves Nāhodas pils tika pārdota Schaumburg-Lippe dzimtai, kam tā piederēja līdz 1945. gadam. Pēc Otrā pasaules kara to pārņēma valsts.
Kopš 1875. gadā Nāhodu ar valsts centru savieno dzelzceļa līnija. Tas veicināja pilsētas attīstību. Pilsētā tika celtas fabrikas, dzirnavas, padarot Nāhodu par vienu no svarīgākajiem kokvilnas un linu vērpšanas, aušanas, balināšanas un krāsošanas centriem. 1872. gadā darbību uzsāka alus darītava. Vēlāk attīstījās gumijas rūpniecība, tika uzcelta elektrotehnikas rūpnīca.
Nāhodas apgabala robežas pēc Minhenes nolīguma nebija mainījušās, un, lai arī apgabals piederēja Vācijai, pie robežas nedzīvoja vācieši - gluži pretēji, vienpadsmit ciemus uz Silēzijas robežas pusi apdzīvoja čehi, kuri dzīvoja tur līdz 1945. gadam, kad Vācijas austrumu daļas tika pievienotas Polijai, un bijušie Vācijas pilsoņi tika izraidīti, iekļaujot etniskos čehus. Komunistu valdīšanas periodā (1948-1989) Nāhoda kļuva par diezgan perifēru pilsētu. Situācija mainījās deviņdesmitajos gados un it īpaši tad, kad 2007. gadā Šengenas zonā iekļuva gan Čehija, gan Polija. Tika izveidoti jauni kokvilnas ražošanas uzņēmumi.
Robežas atvēršana devusi jaunu stimulu tradicionālajai tūrisma nozarei pievilcīgajā kalnainajā valstī, jo dabas tūrisma aktivitātes tagad var pārsniegt Polijas Góry Stolowe nacionālā parka robežas.
Kafue
Kafue (en) ir 1576 kilometrus gara Zambezi kreisā krasta pieteka Zambijā.
Kafue ir garākā Zambijas upe, kas pilnībā tek pa valsts teritoriju. Upes baseinā dzīvo vairāk nekā puse no valsts iedzīvotājiem. Tā sākas pie Zambijas un Kongo Demokrātiskās Republikas robežas. Augštecē tek caur vara ieguves rajonam (Copperbelt). Vidustecē Lukangas purvu masīvs un Kafues nacionālais parks. Ierīkota Itežiteži ūdenskratuve. Lejtecē Kafues zemienes purvi.
ASV Jūras kara flote
ASV Jūras kara flote (en) ir viena no piecām ASV Bruņoto spēku daļām un viens no septiņiem uniformas valkājošajiem ASV dienestiem. ASV Jūras kara flote ir lielākā pasaulē, kara flotes kopējā tonnāža ir lielāka par nākamo 13 valstu kara flotu tonnāžu kopā. Tāpat tai ir lielākais aviācijas bāzeskuģu skaits pasaulē (11 no tiem ir aktīvi, viens tiek konstruēts un viens ir rezervē). Pašlaik ASV Jūras kara flotei ir 349 593 cilvēku liels aktīvais personāls. Tas darbojas ar 480 kuģiem un vairāk nekā 2623 gaisa kuģiem. ASV Jūras kara flotes vadība atrodas Ārlingtonā, Virdžīnijā. Kara flotes vadītājs ir Jūras kara flotes sekretārs Karloss del Toro.
Jāzeps
Jāzeps var būt:
Medumu iela
Medumu iela ir bijusī Rīgas iela Latgales priekšpilsētas Šķirotavas apkaimē. Tā dabā nekad nav pastāvējusi, formāli sākās krustojumā ar Rājumsila ielu un beidzās krustojumā ar Sēlijas ielu.
Ielas nosaukums piešķirts 2008. gadā kā jaunizveidotai ielai, bet ar 2021. gada janvārī tika nolemts šo ielas nosaukumu likvidēt.
Ielu savienojumi
Medumu iela krustojās ar:
Kumpiņi
Kumpiņi ir ciems Ezernieku pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 287 km attālumā no Rīgas.
Mirķi
Mirķi ir ciems Valmieras novada Naukšēnu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
Paksīte
Paksīte (arī Pakse, vidustecē Pinkupīte) ir Cieceres kreisā krasta pieteka Saldus novada rietumos. Iztece - uz ziemeļaustrumiem no Veldrēm. Tek ziemeļu-ziemeļaustrumu virzienā, lejtecē pagriežas uz rietumiem. Lielākā pieteka - Daku upe. Ietek Ciecerē pie Viduskroga. Pie Ābariem šķērso valsts autoceļu A9 (Rīga (Skulte)—Liepāja). Paksītes krastos atrodas Ābari un Viduskrogs.
Limasolas eparhija
Limasolas eparhija (el) ir viena no sešām Kipras eparhijām, atrodas valsts austrumos. Tās administratīvais centrs ir Limasolas pilsēta. Dienvidos to apskalo Vidusjūra, austrumos robežojas ar Larnakas, rietumos robežojas ar Pafas un ziemeļos robežojas ar Nikosijas eparhiju. Limasolas eparhijas platība ir 1393 kvadrātkilometri. Pēc 2018. gada datiem tajā dzīvoja 244 900 cilvēku.
Albānijas Nacionālais teātris
Albānijas Nacionālais teātris (sq) bija galvenais teātris Tirānā, Albānijā. 2020. gada martā Europa Nostra to iekļāva 7 apdraudētāko Eiropas kultūras pieminekļu sarakstā, kā izcilu 1930. gadu modernās itāliešu arhitektūras piemēru un vienu no nozīmīgākajiem kultūras centriem Albānijā, jo tam draudēja nojaukšana, lai tā vietā būvētu jaunu teātra ēku. Steidzamā kārtā tas 2020. gada 17. maijā tika nojaukts.
Vēsture
Nacionālā un eksperimentālā teātra komplekss bija vēsturisks artefakts, kas bija liecinieks daudziem notikumiem, kas saistīti ar Albānijas teātra izveidi, bet vienlaikus kalpoja arī kā skatuve mākslinieciskiem, akadēmiskiem un politiskiem notikumiem pēc Otrā pasaules kara Albānijā.
Kompleksā tika parādījās dažādi vēsturiski intervences slāņi, kas liecināja par dažādiem tā laika arhitektūras un inženierijas stiliem un pieejām. Tas reprezentēja nozīmīgu posms pilsētplānošanas un modernās arhitektūras vēsturē, īpaši pēc ilgā Osmaņu perioda, kurā nepastāvēja šādi pilsētplānošanas jēdzieni.
Nacionālā teātra ēka tapa kā Itālijas un Albānijas kultūras un sporta centrs ar nosaukumu "Circolo Scanderbeg". Līdz nojaukšanai tā bija senākā kultūras un sporta ēka, kas bija saglabājusi savu kultūras funkciju. Materiāli un būvniecības metodes bija uzskatāmi par novatoriskiem Itālijā un arī Eiropas līmenī.
Šis arhitektūras komplekss bija daļa no valsts kultūras un nacionālās identitātes, vēlāk kļūstot par centru, kurā pēckara Albānijā izveidojās svarīgākās kultūras iestādes.
1940. gados tajā atradās Kosovas kinoteātris. 1945. gada 24. maijā to tas kļuva par Valsts profesionālo teātri. Vēlāk tas kļuva par Tautas teātri. Šis nosaukums saglabājās līdz 1991. gada jūnijam, kad to pārsauca par Nacionālo teātri.
Protests un nojaukšana
2018. gadā premjerministra Edi Ramas valdība nolēma nojaukt teātra ēku, lai tās vietā celtu jaunu, dāņu arhitekta Bjarkes Ingelsa projektētu ēku. Teātra izrādes tika pārceltas uz mūsdienīgām pagaidu telpām ArTurbina telpās Sami Frašeri ielā Tirānā.
Epilogs
Epilogs (grc — ‘secinājums’) ir literārā darba beigu fragments, parasti tiek izmantots, lai darbu noslēgtu. Tas ir atkarīgs no stāsta kompozīcijas. Ja autors tajā vēršas pie lasītāja un atgriežas pie sižeta līnijām, tad tas uzskatāms par pēcvārdu. Pretējs epilogam ir prologs — fragments, ar kuru sākas literārais darbs vai drāma, parasti izmantots, lai uzsāktu stāstījumu un kāpinātu interesi par to.
Albānijas Nacionālais teātris
Protests un nojaukšana
Valdības jaunās teātra ēkas plānus kritizēja mākslinieki, profesionāļi un citi pilsoņi, kas izraisīja protestus, kā arī iekļaušanu Europa Nostra 7 apdraudētāko Eiropas kultūras pieminekļu sarakstā.
Epilogs
Literatūrā
Epilogs būtībā ir pēdējā nodaļa stāsta beigās, tas parasti kalpo, lai atklātu varoņu likteņus. Dažkārt epilogs ir tikai nosacīti saistīts ar stāstu. To var izmantot, lai dotu mājienu par turpinājumu vai notikumiem, kas var risināties ievērojami vēlāk. Dažos gadījumos epilogs tiek izmantots, lai galvenajam varonim ļautu brīvi izteikt savas domas.
Oto Rozenbergers
Oto Benjamins Gotfrīds Rozenbergers (de; 1769—1856) bija vācbaltiešu valodnieks, letonists un pedagogs. Tērbatas Universitātes latviešu valodas lektors (1803-1847), valsts padomnieks.
Albānijas Nacionālais teātris
Protests un nojaukšana
Nacionālā teātra ēka tika uzskatīta par vienu no ievērojamākajiem Albānija autarķijas perioda 20. gadsimta sākuma kultūras pieminekļiem.
Epilogs
Kino
Filmās nobeiguma ainās var būt attēlu vai videofragmentu montāža ar īsu skaidrojumu, kas turpmāk notiks ar varoņiem. Daži šādu filmu piemēri: "Amerikāņu grafiti", "Harijs Poters un Nāves dāvesti: Otrā daļa", "Četras kāzas un vienas bēres", "Samainītais", "Atceries Titānus". Arī vairākas krievu režisora Andreja Tarkovska filmas beidzas ar epilogiem, piemēram, filmā "Andrejs Rubļovs" epilogs ir vienīgā krāsainā filmas daļa, tas rāda dažādu Andreja Rubļova gleznoto ikonu fragmentus.
Oto Rozenbergers
Dzīvesgājums
Dzimis 1769. gada 17. februārī Jaunpils luterāņu mācītāja Oto Ludviga Rosenbergera (1739-1809) un viņa sievas Marijas Elizabetes, dzimušas Jansenas, ģimenē. No 1787. gada studēja teoloģiju Halles un no 1790. gada Jēnas Universitātē, pēc atgriešanās sāka strādāt par mājskolotāju Kurzemes hercogistē (1792-1803).
Epilogs
Kino
Visa filma "Krusttēvs 3" ir epilogs.
Oto Rozenbergers
Dzīvesgājums
Pēc Tērbatas Universitātes atjaunošanas 1803. gadā Rozenbergeru uzaicināja kļūt par latviešu valodas lektoru, līdztekus viņš strādāja par skolotāju Tērbatas apriņķa skolā (1804-1814), bija Tērbatas skolu direktors (1814-1820) un Rīgas guberņas skolu direktors (Gouvernements-Schulendirektor, 1820-1838). Miris 1856. gada 7. oktobrī Tērbatā.
Bobijs Batlers
Bobijs Batlers (dzimis ) ir amerikāņu hokejists, malējais uzbrucējs. Pašlaik (2019) Batlers spēlē AHL klubā Hartfordas "Wolf Pack".
Epilogs
Kino
Daudzās dokumentālās un biogrāfiskās filmās epilogs tiek lietots, lai paskaidrotu, kas noticis ar filmas subjektu pēc filmā attēlotajiem notikumiem.
Albānijas Nacionālais teātris
Protests un nojaukšana
Par spīti nemitīgajiem albāņu mākslinieku un politiskās opozīcijas protestiem, teātra ēkas nojaukšana sākās 2020. gada 17. maija plkst. 4.30 no rīta. Apkārtni norobežoja valsts policija un piespiedu kārtā evakuēja visas tur esošās personas. Tika aizturēti daudzi mākslinieki un opozīcijas pārstāvji. Drīz pēc nojaukšanas sākuma galvenajā bulvārī pie Albānijas Iekšlietu ministrijas un teātra ēkas sāk pulcēties protestanti. Šim protestam sekoja vairākas citas aizturēšanas COVID-19 pandēmijas ierobežojošo noteikumu pārkāpšanas dēļ.
Bobijs Batlers
Spēlētāja karjera
Pēc četrām NCAA čempionātā aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Batlers sāka 2009.—10. gada sezonas otrajā pusē, kad aizvadīja divas spēles NHL kluba Otavas "Senators" rindās. Nākamajā sezonā viņš savu spēles laiku dalīja starp NHL un AHL, Otavā aizvadot 36 spēles.
2012. gada vasarā uzbrucējs noslēdza līgumu ar Ņūdžersijas "Devils". Lokauta laikā Batlers spēlēja AHL, taču vēlāk sezonas gaitā tika aizmainīts uz Našvilas "Predators" vienību. 2013.—14. gada sezonas laikā "Predators" rindās Batlers aizvadīja tikai divas spēles, sezonu aizvadot AHL vienībā Sanantonio "Rampage".
2015. gada vasarā pārcēlās uz Eiropu, pievienojoties Zviedrijas hokeja līgas klubam MODO Hockey.
ASV hokeja izlases rindās izcīnījis bronzas medaļas 2013. gada Pasaules čempionātā.
Leģenda (filma)
"Leģenda" (en) ir 2015. gada ASV biogrāfisks krimināltrilleris, kura režisors un scenārija autors ir Braiens Helgelends. Galvenās lomas filmā atveido Toms Hārdijs, Emīlija Brauninga, Deivids Tjūliss, Kristofers Eklstons un Čezs Palminteri. Filmas pirmizrāde notika.
Filmā tiek parādīta dvīņubrāļu Ronalda un Redžinalda Kreju dzīve 20. gadsimta 60. gados, kad abi centās kontrolēt Londonas kriminālo pasauli.
Jūliāns Veigls
Jūliāns Veigls (dzimis ) ir Vācijas futbolists, pussargs, Vācijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada spēlē Vācijas Bundeslīgas kluba Borussia Monchengladbach sastāvā.
Sasniegumi
Borussia Dortmund
Benfica
Nellija Maklakova
Nellija Maklakova (dzimusi kā Feldmane Kuldīgā) ir Latvijas šahiste.
Biogrāfija
2022. gadā pārstāvējusi Latvijas komandu Pasaules sieviešu šaha olimpiādē.
Beigusi Rīgas Tehnisko universitāti. Rīgas šaha skolas trenere. FIDE instruktore (2018). Sākot ar 2018. gadu aktīvi nodarbojas ar bērnu un jauniešu šaha turnīru organizāciju. Kopš 2022. gada ir Latvijas Šaha federācijas valdes locekle.