cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kolorādo (upe)
Kolorādo (en, es) ir upe ASV dienvidrietumos un Meksikas ziemeļrietumos. Tā ir 2334 km gara un šķērso septiņus ASV un divus Meksikas štatus. Tā sākas Klinšu kalnos un beidzas Kalifornijas līcī. Kolorādo upes lielākās pietekas pēc garuma ir Grīnrivera, Hila, Sanhuana un Litlkolorādo. Kolorādo upe ir izgrauzusi vienu no dziļākajiem kanjoniem pasaulē — Lielo kanjonu.
Gabriēle Tarkvīni
Karjera
Viņš debitēja F1. gada, Osella komandā. Atlikušo sezonas daļu viņš sacīkstēs nepiedalījās. . gadā tika parakstīts līgums ar Coloni komandu un Tarkvīni tajā pavadīja visu sezonu. Labākais rezultāts bija 8. vieta Kanādā. Pusē no 16 sezonas sacensībām Tarkvīni nespēja kvalificēties sacīkstei.
1994. gadā Tarkvīni debitēja BTCC. Jau pirmajā sezonā itālis kļuva par čempionu. Nākamajā gadā viņš piedalījās gan BTCC, gan ITCC. Drīz viņš sāka piedalīties ETCC, kur 2004. gadā kļuva par čempionu. Nākamajā gadā ETCC kļuva par WTCC (pasaules čempionātu). Arī šobrīd itālis ir WTCC salonautomašīnu sērijas braucējs. Viņa labākais sasniegums ir vicečempiona tituls 2008. gadā.
Ģirts Valdis Kristovskis
Ģirts Valdis Kristovskis (dzimis Ventspilī) ir Latvijas politiķis, pārstāv partiju "Vienotība", iepriekš bijis vairāku politisko spēku biedrs. Bijis iekšlietu, aizsardzības un ārlietu ministrs vairākās valdībās, piecu Saeimas sasaukumu un viena Rīgas domes sasaukuma, kā arī viena Eiropas Parlamenta sasaukuma deputāts. Šobrīd — Ventspils domes deputāts. 2008. gadā atzīts par Eiropas Gada cilvēku Latvijā.
Izglītība
Beidzis Zūru astoņgadīgo skolu, pēc tam Ventspils 1. vidusskolu. 1984. gadā beidza Rīgas Politehnisko institūtu būvinženiera specialitātē, bet 1998. gadā Latvijas Universitātē ieguva maģistra grādu tiesībās. 1984.—1989. gadā strādājis Starpkolhozu ražošanas un apgādes uzņēmuma Ventspils nodaļā.
Politiskā darbība
Politisko darbību sācis 1980. gadu beigās, Trešās atmodas laikā iesaistoties Vides aizsardzības klubā un Latvijas Tautas frontē, 1989. gadā kļuva par LTF Ventspils nodaļas vadītāju un tika ievēlēts Ventspils pilsētas tautas deputātu padomē. 1990. gadā kā LTF kandidāts Ventspils vēlēšanu apgabalā tika ievēlēts Augstākajā Padomē. balsojis par deklarāciju "Par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu".
1991. gadā kandidēja uz Ventspils pilsētas domes priekšsēdētāja amatu, bet zaudēja Aivaram Lembergam. No 1991. līdz 1993. gadam bija Latvijas Zemessardzes štāba priekšnieks.
1993. gadā bija viens no partijas "Latvijas Ceļš" dibinātājiem, no tās saraksta tika ievēlēts par 5. Saeimas deputātu. Bija iekšlietu ministrs V. Birkava un Māra Gaiļa valdībā, bet 1994. gadā atkāpās no amata pēc ieslodzīto bēgšanas no Grīvas cietuma. Atjaunoja Saeimas deputāta mandātu, taču nākamajā gadā to priekšlaicīgi nolika, lai dotos studēt uz ASV. 1996. gadā sākotnēji neveiksmīgi kandidēja 6. Saeimas vēlēšanās, taču kļuva par 6. Saeimas deputātu par ministri kļuvušās kolēģes Aijas Počas vietā.
1998. gadā izstājās no "Latvijas Ceļa" un pievienojās "Tēvzemei un Brīvībai"/LNNK un tās Saeimas frakcijai. No šīs partijas tika ievēlēts 7. un 8. Saeimā, kā arī kļuva par aizsardzības ministru Viļa Krištopana valdībā un saglabāja ministra amatu arī vēlākajās Andra Šķēles, Andra Bērziņa un Einara Repšes valdībās.
2004. gadā tika ievēlēts Eiropas Parlamentā TB/LNNK ļoti sekmīgajās vēlēšanās.
pēc ilgstošām nesaskaņām ar kolēģiem partijas vadībā, Ģirts Valdis Kristovskis izstājās no TB/LNNK. 2008. gada aprīlī kopā ar Sandru Kalnieti un citiem "pārbēdzējiem" no TB/LNNK un "Jaunā laika" izveidoja jaunu partiju — "Pilsonisko savienību" un tika ievēlēts par tās priekšsēdētājas vietnieku. Pēc Sandras Kalnietes ievēlēšanas Eiropas Parlamentā 2009. gadā kļuva par "Pilsoniskās savienības" valdes priekšsēdētāju.
2009. gada pašvaldību vēlēšanās tika ievēlēts Rīgas domē un kandidēja uz domes priekšsēdētāja amatu, tomēr vēlēšanās zaudēja Nilam Ušakovam. Līdz ievēlēšanai Saeimā vadīja "Pilsoniskās savienības" Rīgas domes frakciju.
ievēlēts par jaunizveidotās partiju apvienības "Vienotība" valdes priekšsēdētāju, bet 2. oktobrī ievēlēts 10. Saeimā ("Vienotība" guva uzvaru parlamenta vēlēšanās). kļuva par ārlietu ministru Valda Dombrovska valdībā. 2011. gada martā apvienības "Vienotība" valdes priekšsēdētāja amatu rotācijas kārtībā Ģirts Valdis Kristovskis nodeva apvienībā ietilpstošā "Jaunā laika" vadītājai Solvitai Āboltiņai.
2017. gada martā Ģirts Valdis Kristovskis pavēstīja par savu atgriešanos politikā un kandidēšanu pašvaldību vēlēšanās Ventspilī. 2017. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās Ģ. V. Kristovski ievēlēja Ventspils pilsētas domē no Nacionālās apvienības, partijas “Vienotība” un Latvijas Reģionu apvienības kopējā saraksta kā šī saraksta līderi un mēra kandidātu. Ģ. V. Kristovskis kandidēja 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās no apvienības “Jaunā Vienotība” saraksta, taču netika ievēlēts. 2019. gada decembrī Ģ. V. Kristovski iecēla jaunā valsts uzņēmuma AS "Ventas osta" vadībā.
2021. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās atkārtoti ievēlēts Ventspils domē no apvienības “Jaunā Vienotība” un Latvijas Reģionu apvienības kopējā saraksta. 2022. gadā Ģ. V. Kristovskis kandidēja 14. Saeimas vēlēšanās no apvienības “Jaunā Vienotība”, bet netika ievēlēts.
Privātā dzīve
Jaunības gados nodarbojies ar vieglatlētiku — šķēpa mešanu, kur guvis atzīstamus panākumus, bijis sporta meistars. Precējies ar aktrisi Ilzi Rudolfu-Kristovsku. Latviešu studentu korporācijas Vendia biedrs.
Žerārs Pikē
Žerārs Pikē (es; dzimis Barselonā, Spānijā) ir bijušais profesionāls spāņu futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā, bijušais Spānijas futbola izlases dalībnieks. Pēdējais klubs karjerā (2023) bija Spānijas La Liga klubs FC Barcelona.
Jaunieša gados spēlēja FC Barcelona jaunatnes komandā, taču profesionāļa karjeru uzsāka Anglijas Premjerlīgas klubā Manchester United 2004. gadā. Tā sastāvā oficiāli spēlēja līdz 2008. gada, taču no 2006. līdz 2007. gadam viņš tika aizdots La Liga klubam Zaragoza. Kopš 2008. gada pārstāv Spānijas La Liga klubu FC Barcelona. Ž. Pikē ir viens no četriem futbolistiem, kurš izcīnījis UEFA Čempionu līgas kausu divus gadus pēc kārtas dažādu komandu sastāvā. Viņš kļuva par Čempionu līgas uzvarētāju 2007.—2008. gada sezonā Manchester United sastāvā un 2008.—2009. gada sezonā FC Barcelona sastāvā. Iepriekšējie trīs futbolisti bija Marsels Desalī (Marcel Desailly), Paulu Souza (Paulo Manuel Sousa) un Samuels Eto'o (Samuel Eto'o). Tāpat FC Barcelona sastāvā ir izcīnījis trīs Spānijas čempiontitulus (2008–09, 2009–10, 2010–11).
Spānijas pieaugušo izlases sastāvā debitēja. Tās sastāvā ir uzvarējis 2010. gada FIFA Pasaules kausā un 2012. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Manchester United
Barcelona
Spānija
Individuālie sasniegumi
Plaušu vēzis
Plaušu vēzis ir nekontrolēta šūnu pieauguma slimība plaušu audos. Šāds šūnu pieaugums var izsaukt metastāzi, tas ir, izsaukt jaunu slimības perēkli, kurš izveidojies slimības ierosinātājiem pārvietojoties pa asinsvadiem vai limfvadiem no sākotnējā perēkļa uz citu vietu organismā. Plaušu vēzis ir viens no izplatītākajiem audzējiem pasaulē. Iespējamie saslimšanas cēloņi ar plaušu vēzi ir smēķēšana, paaugstināta radiācija, darba vides apstākļi, ieilguši un hroniski iekaisumi un/vai tuberkuloze.
Aldis Kušķis
Aldis Kušķis (dzimis ) ir Latvijas uzņēmējs un bijušais politiķis.
Biogrāfija
Dzimis 1965. gadā Rīgā. Mācījās Rīgas 1. vidusskolā, vairāk nekā 10 gadus ir bijis diskžokejs. Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas bija SIA "Labvakar" izpilddirektors, strādājis mediju, mārketinga un komunikācijas jomā. 2002. gadā piedalījās 8. Saeimas vēlēšanās, kļuva par 8. Saeimas deputātu no JL saraksta, no 2004. līdz 2009. gadam bija Eiroparlamenta deputāts.
2009. gadā viņš paziņoja, ka ir nolēmis aiziet no politikas un atgriezties uzņēmējdarbībā. No 2010. gada Kušķis ir tūrisma aģentūras theBALTICTRAVEL.eu biznesa attīstības direktors, Tūrisma attīstības valsts aģentūras Padomes priekšsēdētāja vietnieks, bijis Ekonomikas ministra ārštata padomnieks tūrisma politikas jautājumos.
Kapiņi
Kapiņi var būt:
Kapiņi (Nautrēnu pagasts)
Kapiņi ir skrajciems Rēzeknes novada Nautrēnu pagasta ziemeļu daļā. Tajā ir 3 viensētas un 6 iedzīvotāji. Atrodas pagasta ziemeļrietumos 13 km no pagasta centra Rogovkas.
2. aprīlis
2. aprīlis ir gada 92. diena pēc Gregora kalendāra (93. diena garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 273 dienas.
1330. gads
1330. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.
Gustafsons
Gustafsons var būt:
Džezs
Džezs ir mūzikas žanrs, kas 20. gadsimta 10. gados izveidojās ASV Dienvidu štatu afroamerikāņu grupās, saplūstot afrikāņu un eiropiešu mūzikas elementiem. Iepriekš vārds džezs bija žargons ASV Rietumu krastā un to pirmoreiz šī žanra apzīmēšanai izmantoja 1915. gadā. Laika gaitā džezam ir izveidojušies vairāki apakšžanri, tostarp bebop, džezroks un acid jazz.
Džezs ir radies, saplūstot 3 mūzikas žanriem: blūza, spiričuela un regtaima.
Džeza pirmsākumi
Džezs – tā ir dzīvā modernā māksla, kura attīstības laikā kļuva par sarežģītu sistēmu ar dažādām tendencēm un stiliem. Savā attīstības gaitā tas ir ļoti mainījies, un patlaban džezā izšķirami dažādi stili, kuri cits no cita atšķiras ar savu saturu, raksturu, noskaņu, instrumentāriju un pat skanējuma īpatnībām. Terminu „džezs” sāka lietot tikai XX gadsimta 20. gados. Līdz tam laikam tam bija citi nosaukumi: sinkopēta mūzika u.c.
Sākumā džezs bija tradicionālā mūzika, ko atskaņoja tikai afroamerikāņi, turklāt tā noteikti bija saistīta ar kaut ko ārpusmuzikālu – tas varēja būt vienkārši pavadījums vai arī fona mūzika. Vēlāk džezs kļuva par populāru deju mūziku, pēcāk parādījās tāds džeza paveids, ko visprecīzāk varētu raksturot kā koncertmūziku, jo tādu džezu var tikai klausīties, nedarot neko citu mūzikas skanēšanas laikā.
Džezs no citiem mūzikas veidiem pirmkārt atšķiras ar savu specifisko ekspresiju, enerģiski pulsējošo ritmu. Taču īstam džezam piemīt vēl viena ļoti svarīga īpatnība – un tā ir mūziķu improvizācija.
Džeza stili
1. Agrīnais džezs – bieži sauc par tradicionālo džezu. Izveidojās ASV dienvidos, Ņūorleānā. Ņūorleānas stilam raksturīgs tas, ka trīs solisti improvizē vienlaikus, katrs spēlējot savu melodijas variantu.
2. Svings. Šīs vārds radās 30. gadu vidū, un šis vārds nozīmē īpašu noskaņu, ko prot radīt tikai izcili džeza mūzikas meistari, smalki sasaistot visus mūzikas elementus tādā mijiedarbībā, kad uz viena instrumenta izspēlēto neparasto melodisko gājienu cits instruments atbild ar skaņas nokrāsas vai akorda blīvuma izmaiņu. „Kad viss minētais kopumā notiek, tad džeza mūzikas mīļotāji saka, ka „mūzika svingo”.
3. Progresīvais džezs – Neparastu džeza mūzikas stilu radīja neliela mūziķu grupa 40. gadu pirmajā pusē Ņujorkā. Tā bija ļoti sarežģīta un virtuoza instrumentālā mūzika, ar kuru šī stila izgudrotāji gribēja atjaunot agrīna džeza ideālus: improvizāciju un virtuozitāti. Parasti šāda stila mūzika ir asa, diezgan agresīva un dīvaina. Tāda mūzika nav piemērota deju pavadījumam.
Bītbokss
Bītbokss ir mūzikas forma, kurā tiek izmantots vokāls, lai pilnībā vai daļēji aizstātu mūzikas instrumentus un radītu dažādas skaņas un ritmu. To mēdz uzskatīt par piekto hiphopa elementu.
Bītbokss ir radies 80. gadu vidū. Latvijā tas sācis izplatīties tikai 2000. gadu sākumā. Bītboksu Latvijā popularizēja grupa PeR, kura arī ir vienīgā meinstrīma grupa Latvijā šajā mūzikas stilā. Vēl tika organizēts arī Ghetto Beatbox battle (2012—2018), kā arī vairāki Latvijas bītbokseri sekmīgi darbojas pagrīdē.
Ubuntu
Ubuntu var būt:
Milans Jurčina
Milans Jurčina (dzimis ) ir slovāku hokejists, aizsargs, Slovākijas hokeja izlases dalībnieks. Pašlaik (2015) Jurčina spēlē Kontinentālās hokeja līgas kluba Zagrebas "Medveščak" sastāvā.
Spēlētāja karjera
Jau juniora gados Jurčina pārcēlās uz Ziemeļameriku, kur no 2000. līdz 2003. gadam spēlēja QMJHL vienībā Halifaksas "Mooseheads". Turpmākajās sezonās Jurčina spēlēja AHL vienībā Providensas "Bruins", taču 2005.—06. gada sezonā aizvadīja 51 spēli jau Bostonas "Bruins" sastāvā.
2006.—07. gada sezonas vidū Jurčina tika aizmainīts uz Vašingtonas "Capitals". Vasarā aizsargs pagarināja līgumu ar "Capitals" uz vēl divām sezonām, taču 2009.—10. gada sezonas gaitā tika aizmainīts uz Kolumbusas "Blue Jackets". No 2010. līdz 2012. gadam Jurčina spēlēja Ņujorkas "Islanders" sastāvā.
Nākamās divas sezonas Jurčina aizvadīja vairākos Čehijas Ekstralīgas, SM līgas un Šveices hokeja līgas klubos, taču tad pievienojās Rīgas "Dinamo". Pēc "Dinamo" aizvadītas sezonas pievienojās Zagrebas "Medveščak" rindām.
Bengts Oke Gustafsons
Bengts Oke Gustafsons (sv; dzimis Karlskūgā, Zviedrijā) ir bijušais zviedru hokejists, pēc hokejista karjeras beigām sācis strādāt par hokeja treneri. No 2005. gada bebruāra līdz 2010. gada maijam bija Zviedrijas hokeja izlases galvenais treneris. Savas profesionāļa karjeras laikā spēlējis NHL klubā Vašingtonas "Capitals", Zviedrijas Elitsērijā, Zviedrijas trešajā līgā, Austrijas nacionālajā līgā. 1978. gada NHL draftā viņu izraudzījās "Capitals" ar kopējo 55. kārtas numuru. 2008. gada NHL draftā "Capitals" izraudzījās arī Gustafsona dēlu Antonu.
Bez Zviedrijas galvenā trenera pienākumu pildīšanas vēl ir bijis Šveices hokeja izlases galvenā trenera palīgs (1997—2001).
Kopā ar Zviedrijas izlasi kā spēlētājs ir spēlējis piecos Pasaules čempionātos (1979, 1981, 1983, 1987, 1991) un 1992. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. 1987. un 1991. gada Pasaules čempionātos ieguva zelta medaļas.
Kopā ar Zviedrijas izlasi kā treneris ir ieguvis zelta medaļu 2006. gada Pasaules čempionātā un 2006. gada Turīnas Olimpiskajās spēlēs. Gustafsons kļuva par pirmo treneri pasaulē, kas ir spējis iegūt čempionu kausu gan Olimpiādē, gan Pasaules čempionātā vienā gadā.
2010. gada Eiropas U-20 čempionāts basketbolā sievietēm
'''2010. gada Eiropas U-20 čempionāts basketbolā sievietēm''' A divīzijā norisinājās no 2010.gada 15.-25.jūlijam Latvijas pilsētā Liepājā. Čempionātā uzvarēja Krievijas U-20 sieviešu basketbola izlase, finālā, ar rezultātu 75:74, pieveicot Spānijas U-20 sieviešu basketbola izlasi. Trešo vietu izcīnīja Latvijas U-20 sieviešu basketbola izlase, kura, cīņā par bronzu, ar rezultātu 53:49, pārspēja Francijas U-20 sieviešu basketbola izlasi.
Atlases kārta
Sākotnēji čempionātā spēlējošās izlases tika sadalītas četrās apakšgrupās- A,B,C,D-,pa četrām komandām katrā.Katras grupas trīs labākās komandas tiek spēlēt kvalifikācijas kārtā,lai turpinātu spēles par 1.-12.vietu, bet katras apakšgrupas pēdējās vietu ieguvējas turpināja cīņu G apakšgrupā par palikšanu A divīzijā. Tās komandas, kuras čempionātā ir ieguvušas divas pēdējās vietas,izstājas no A divīzijas.
Kvalifikācijas kārta
Tās 12 komandas, kuras tika kvalifikācijas kārtā, tika sadalītas divās jaunās apakšgrupās-E un F-pa sešām komandām katrā. E apakšgrupā tika iedalītas iepriekšējās kārtas A un B apakšgrupu pirmo trīs vietu ieguvējas, bet F apakšgrupā- C un D apakšgrupu pirmo trīs vietu ieguvējas. E un F apakšgrupās bija jāspēlē tikai ar tām komandām, kuras atlases kārtā bija citā apakšgrupā, t.i E grupā, kādai no A apakšgrupas komandām,kura tikusi E apakšgrupā, jāspēlē tikai ar B apakšgrupas komandām un tml. Atlases kārta uzvaras un zaudējumi, ja vien tikai tie bijuši pret komandām, kas pārvarējušas pirmo kārtu, tiek skaitītas arī kvalifikācijas kārtā.
Ceturtdaļfināla kārta
Cīņu par čempionāta pirmajām astoņām vietām turpināja E un F grupu pirmo četru vietu ieguvējas. Abu apakšgrupu pēdējo divu vietu ieguvējas turpināja spēles par 9.-12. vietu. Spēles par 1.-8.vietu tika iedalītas šādi- E apakšgrupas 1.vieta spēlēja ar F apakšgrupas 4.vietu, E apakšgrupas 2.vieta ar F apakšgrupas 3.vietu, F apakšgrupas 1.vieta ar E apakšgrupas 4.vietu un F apakšgrupas 2.vieta ar E apakšgrupas 3.vietu. Katras spēles uzvarētājkomanda kvalificējās pusfinālam, zaudējušās komandas izspēlēja spēles par 5.-8. vietu.
Pusfināls un fināls
Pusfināla spēles notika starp E apakšgrupas 1.vietas ieguvējas un F apakšgrupas 4.vietas ieguvējas spēles uzvarētāju un F apakšgrupas 2.vietas ieguvējas un E apakšgrupas 3.vietas ieguvējas spēles uzvarētāju, kā arī starp E apakšgrupas 2.vietas ieguvējas un F apakšgrupas 3.vietas ieguvējas spēles uzvarētāju un F apakšgrupas 1.vietas ieguvējas un E apakšgrupas 4.vietas spēles uzvarētāju. Šo spēļu divas uzvarētājkomandas kvalificējas finālam, zaudējušās komandas spēlē par 3.-4.vietu.
A apakšgrupa
Čempionāta A apakšgrupā bija Bulgārijas, Nīderlandes, Polijas un Francijas U-20 sieviešu basketbola izlases. Pirmo vietu šajā apakšgrupā izcīnīja Francijas izlase, kura uzvarēja Bulgārijas izlasi ar rezultātu 73:51, Nīderlandes izlasi ar rezultātu 83:52 un Polijas izlasi ar rezultātu 80:31. Otrajā vietā bija Polijas izlase, kura zaudēja Francijas izlasei, bet ar rezultātu 72:57 uzvarēja Nīderlandes izlasi un ar rezultātu 50:40- Bulgārijas izlasi.Kā trešā A apakšgrupas komanda, kura iekļuva nākamajā kārtā, bija Nīderlandes U-20 sieviešu basketbola izlase, kura zaudēja Francijai un Polijai, bet ar rezultātu 63:32 uzvarēja Bulgārijas izlasi. Bulgārijas U-20 sieviešu basketbola izlase zaudēja visas apakšgrupas spēles un turpināja cīņu par vietas saglabāšanu A divīzijā.
B apakšgrupa
Čempionāta B apakšgrupā bija Zviedrijas, Krievijas, Ukrainas un Latvijas U-20 sieviešu basketbola izlases. Lai arī Krievijas un Latvijas izlasēm bija vienāda uzvarēto-zaudēto spēļu attiecība šajā apakšgrupā, tomēr tā kā savstarpējā Krievijas - Latvijas apakšgrupas spēlē pārāka, ar rezultātu 73:68, bija Krievijas U-20 valstvienība, tad pirmajā vietā A apakšgrupā ierindojās šī izlase. Krievijas izlase izcīnīja uzvaras pār Latvijas un Ukrainas (rez. 79:74)izlasēm, bet vienīgo zaudējumu apakšgrupā, ar rezultātu 61:71, piedzīvoja pret Zviedrijas izlasi. Latvijas U-20 valstsvienība, apakšgrupā piedzīvojot zaudējumu pret Krievijas izlasi, bet ar rezultātiem 87:41 un 90:61, attiecīgi uzvarot Zviedrijas un Ukrainas valstsvienības, ierindojās otrajā vietā. Arī trešās un ceturtās B apakšgrupas vietu komandām uzvarēto-zaudēto spēļu attiecība bija vienāda, tomēr trešajā vietā ierindojās Ukrainas izlase, kura zaudēja Krievijas un Latvijas izlasēm, bet ar rezultātu 89:58 pārspēja Zviedriju. Zviedrijas U-20 valstsvienība turpināja spēles par vietas saglabāšanu A divīzijā.
C apakšgrupa
Čempionāta C apakšgrupā bija Itālijas, Vācijas, Serbijas un Spānijas U-20 sieviešu basketbola izlases. C apakšgrupas pirmajā vietā, nezaudējot nevienu spēli, ierindojās Spānijas izlase, kura ar rezultātu 74:50 uzvarēja Itāliju, ar 79:43- Vāciju, bet ar 75:67- Serbiju. Otrajā C apakšgrupas vietā ierindojās Serbija, kura zaudēja Spānijas izlasei, bet ar rezultātu 80:63 uzvarēja Vāciju un ar 80:60 tika gūta uzvara pār Itāliju. Itālijas U-20 valstsvienības vienīgais C apakšgrupas panākums bija pret Vāciju, kura tika uzvarēta ar rezultātu 49:35. Vācija zaudēja visas apakšgrupas spēles, un tālāk cīnījās par vietas saglabāšanu A divīzijā.
D apakšgrupa
Čempionāta D apakšgrupā bija Baltkrievijas, Rumānijas, Turcijas un Lietuvas U-20 sieviešu basketbola izlases. D apakšgrupā, uzvarot visas spēles, pirmo vietu izcīnīja Turcijas izlase, kura pārspēja Rumāniju ar 69:53, Baltkrieviju ar rezultātu 75:61 un Lietuvu ar 64:62. Aiz Turcijas izlases ierindojās Lietuvas valstsvienība, kura zaudēja Turcijai, bet ar rezultātu 74:56 bija pārāka par Baltkrievijas U-20 sieviešu basketbola izlasi un ar 77:36 pār Rumānijas izlasi. D apakšgrupas trešajā vietā, ar vienīgo uzvaru (rez.89:63) pār Rumānijas izlasi, ierindojās Baltkrievija. D apakšgrupā zaudējot visas spēles, ceturto vietu ieņēma Rumānijas izlase, un tālāk turpināja cīņu par vietas saglabāšanu A divīzijā.
E apakšgrupa
E apakšgrupā tika iedalītasatlases kārtas A un B apakšgrupu pirmo trīs vietu ieguvušās komandas. Tās bija- Francijas, Polijas, Nīderlandes, Krievijas, Latvijas un Ukrainas U-20 sieviešu valstsvienības. E apakšgrupas pirmajā vietā bija Krievijas izlase, kurai no atlases kārtas jau tika ieskaitītas uzvaras pār Latvijas un Ukrainas valstsvienībām, kā arī tika izcīnītas uzvaras pār Polijas izlasi (75:62) un Francijas izlasi (76:59), bet tika piedzīvots zaudējums cīņā ar Nīderlandi (53:74). Latvijai ,kura ierindojās E apakšgrupas 2.vietā, kvalifikācijas kārtā no atlases kārtas nāca līdzi zaudējums pret Krieviju un uzvara pār Ukrainu, bet tajās E grupas spēlēs, kurās vēl bija jāspēlē, tika izcīnītas uzvaras. Ar rezultātu 63:49 tika uzvarēta Polija, ar 70:67- Francija un ar 71:60 Nīderlande. Trešajā vietā, no atlases kārtas atnākot ar jau divām izcīnītām uzvarām pret Poliju un Nīderlandi, bet kvalifikācijas kārtā izcīnot uzvaru pār Ukrainas izlasi (80:66), bet zaudējot Latvijai un Krievijai, ierindojās Francija. Ceturtajā vietā, atlases kārtā uzvarot tikai komandu, kura neiekļuva kvalifikācijas kārtā, ierindojās Ukraina. Punkti kvalifikācijas kārtā tika ieskaitīti par uzvarām pār Polijas izlasi (67:50) un Nīderlandes izlasi (86:73). Piektajā vietā E apakšgrupā ierindojās Polijas izlase, kurai uzvaras punkti pienācās tikai par uzvaru pār Nīderlandi jau atlases kārtā. Lai gan Nīderlandes izlasei kvalifikācijas kārtā bija vienāda uzvarēto-zaudēto spēļu attiecība, Nīderlande ierindojās vienu vietu zem Polijas,jo šai izlasei tika zaudēts atlases kārtā.
F apakšgrupa
F apakšgrupā tika iedalītas atlases kārtas C un D apakšgrupu pirmo trīs vietu ieguvušās komandas. Tās bija- Serbijas, Spānijas, Itālijas, Turcijas, Lietuvas un Baltkrievijas U-20 sieviešu basketbola izlases. F apakšgrupas pirmajā vietā bija Spānijas valstsvienība, kurai jau bez atlases kārtā izcīnītajām uzvarām pār Itāliju un Serbiju, kvalifikācijas kārtā uzvaras punkti pienācās arī par izcīnītajām uzvarām pār Baltkrieviju (91:69), Lietuvu (80:69) un Turciju (80:57). Otrajā vietā F apakšgrupā bija Lietuvas izlase, kurai kvalifikācijas kārtā tika skaitīta atlases kārtā izcīnītā uzvara pār Baltkrieviju, kā arī F grupā izcīnītā uzvara pār Serbiju (63:57)un Itāliju (72:54), bet zaudējumi kvalifikācijas kārtā tika skaitīti par atlases kārtā zaudēto spēli pret Turciju, kā arī zaudējums F grupas spēlē pret Spāniju. Trešajā vietā, kvalifikācijas kārtā ieskaitot atlases kārtā iegūtās uzvaras pār Baltkrieviju un Lietuvu, kā arī F grupā izcīnīto uzvaru pār Itāliju (67:58), kā arī F grupā piedzīvotos zaudējumus pret Spāniju un Serbiju (71:75). Ceturtajā vietā F apakšgrupā palika Serbijas U-20 sieviešu basketbola izlase, kurai kvalifikācijas kārtā bija trīs uzvaras un divi zaudējumi,no kuriem no atlases kārtas nāca līdzi uzvara pār Itāliju un zaudējums pret Spāniju, bet F grupā spēlējot ar vēl nebijušām pretiniecēm, tika izcīnītas uzvaras pār Turciju un Baltkrieviju (89:72), bet piedzīvojot zaudējumu Lietuvai. F grupas 2.-4. vietu iedalījums bija atkarīgs no komandu iemesto un zaudēto punktu attiecības, kā arī rezultātiem šo komandu savstarpējās spēlēs. Piektajā vietā, kvalifikācijas kārtā ieskaitot tikai gūto uzvaru ar 61:60 pār Itālijas izlasi, ierindojās Baltkrievija.
G apakšgrupa
G apakšgrupā nonāca atlases kārtas A,B,C un D apakšgrupu pēdējo vietu ieguvušās komandas, lai cīnītos par vietas saglabāšanu A divīzijā. Tās bija - Bulgārijas, Zviedrijas, Vācijas un Rumānijas U-20 sieviešu basketbola izlases. Šīs apakšgrupas komandas katra ar katru izspēlēja divas reizes, lai noskaidrotu divas vājākās komandas, kuras zaudēja tiesības cīnīties 2011. gada U-20 Eiropas čempionātā basketbolā sievietēm A divīzijā. Pirmo un otro vietu, un līdz ar to arī tiesības vēl vismaz gadu spēlēt U-20 Eiropas čempionātā basketbolā sievietēm A divīzijā, izcīnīja attiecīgi Rumānijas un Vācijas izlases. Rumānija izcīnīja piecas uzvaras, vienreiz uzvarot Vācijas izlasi(70:50), un pa divām reizēm gan Zviedrijas valstsvienību (67:50 un 80:53), gan Bulgāriju (80:51 un 62:41), kā arī zaudējot otro spēli ar Vācijas izlasi (68:75). Vācijas izlase G apakšgrupas sešās spēlēs izcīnīja četras uzvaras un piedzīvoja divus zaudējumus. Uzvaras bija vienā no spēlēm pret Rumāniju, vienā no spēlēm pret Zviedriju (84:57), kā arī abās spēlēs ar Bulgāriju (70:58 un 85:53). Zaudējumi tika piedzīvoti vienā no spēlēm pret Rumāniju, kā arī vienā no spēlēm pret Zviedriju (64:67). Tiesības spēlēt A divīzijā vismaz gadu zaudēja Zviedrija un Bulgārija. Zviedrijas izlase piedzīvoja trīs zaudējumus un trīs uzvaras, vienreiz zaudējot Vācijas izlasei un divas reizes Rumānijas izlasei, kā arī vienā no spēlēm Vācijas izlasi pārspējot un divas reizes uzvarot pēdējo vietu ieguvušo Bulgārijas U-20 sieviešu basketbola izlasi 72:52 un 80:51).
9.-12.vieta
Spēles par 9.-12.vietu spēlēja to valstu U-20 sieviešu basketbola izlases, kuras E un F apakšgrupu spēlēs bija ieguvušas pēdējās divas vietas. Tās bija- Polijas, Nīderlandes, Baltkrievijas un Itālijas U-20 valstsvienības. Lai noskaidrotu, kura komanda spēlēs par 9.-10.vietu un kura par 11.-12.vietu, E apakšgrupas 5.vieta ( Polija ) spēlēja ar F apakšgrupas 6.vietu ( Itālija ) un F apakšgrupas 5.vieta ( Baltkrievija ) ar E apakšgrupas 6.vietu ( Nīderlande ). Šo spēļu uzvarētāji ieguva tiesības cīnīties par 9.vietu, bet zaudējušās komandas spēlēja par 11.-12.vietu. Polijas un Itālijas izlašu spēlēs ar 66:53 pārāka bija Polijas izlase, bet spēlē starp Baltkrievijas un Nīderlandes izlasēm ar rezultātu 88:78 uzvarēja Nīderlande. Spēlē par 9.-10 vietu, starp Poliju un Nīderlandi, ar rezultātu 61:50 uzvarēja Polijas U-20 sieviešu basketbola izlase, bet spēlē par 11.-12. vietu, starp Itāliju un Baltkrieviju uzvarēja Baltkrievija (72:91).
Pusfināls un fināls
Pusfināla spēles notika starp Latvijas - Spānijas un Krievijas un Francijas pāriem. Pirmajā pārī, ar rezultātu 52:56, pārāka bija Spānija,bet otrajā pusfināla spēlē, ar rezultātu 81:65, uzvarēja Krievija. Abas uzvarējušās komandas iekļuva čempionāta finālā, bet Latvija cīnījās par 3.vietu ar Francijas U-20 sieviešu basketbola izlasi. Šajā spēlē, ar rezultātu 53:49, uzvarēja turnīra rīkotāju Latvijas valstsvienība. Finālspēlē starp Krievijas un Spānijas izlasēm pārākas bija Krievijas spēlētājas, kuras uzvarēja ar rezultātu 75:74.
Simboliskais piecinieks
Turnīra simboliskajā pieciniekā tika iekļautas turnīra piecas labākās spēlētājas ekspertu vērtējumā. Turnīra vērtīgākās spēlētājas jeb MVP titulu saņēma Krievijas izlases spēlētāja Anastasija Logunova. Vēl šajā simboliskajā pieciniekā tika iekļautas Sabīne Niedola ( Latvija ), Marta Xargay (  Spānija ), Alīna Iagupova (  Ukraina ) un vēl viena Krievijas izlases spēlētāja Tatjana Petruhina (  Krievija ).
Latvijas U-20 sieviešu basketbola izlase 2010
2010.gada U-20 Eiropas čempionātu basketbolā sievietēm Latvijas izlasi pārstāvēja 12 spēlētājas, treneru korpuss, kurā ietilpa galvenais treneris, trenera asistente un treneru konsultants, kā arī komandas apkalpojošais personāls, kurā ietilpa menedžeris un komandas fizioterapeite.
Treneru korpuss
Galvenais treneris- Mārtiņš Zībarts Galvenā trenera asistente-Mudīte Zandere Treneru konsultants- Gundars Vētra
Kalns
Kalns ir reljefa forma, kas paceļas augstu virs tuvākās apkārtnes. No pārējās apkārtnes kalnu nošķir skaidri saskatāma pakāje vai daži mazāki pauguri. Kalni veidojas tektonisko spēku vai vulkānisma rezultātā. Kalnus iedala zemajos (absolūtais augstums 500—1000 m), vidēji augstajos (1000—2500 m) un augstajos (vairāk par 2500 m). Kalniem raksturīgs augstumjoslojums jeb vertikālā zonalitāte — likumsakarīga dabas apstākļu maiņa, mainoties augstumam. Augstos kalnos valda alpīnais klimats, tas ir, jo augstāk, jo zemāka gaisa temperatūra.
Kalni aizņem 64% Āzijas teritorijas, 36% Ziemeļamerikas, 25% Eiropas, 22% Dienvidamerikas, 17% Austrālijas un tikai 3% no Āfrikas teritorijas. Kopumā 24% Zemes virsmas ir kalni. Kalnu rajonos dzīvo 10% (600 miljoni) no visiem pasaules iedzīvotājiem. Daudzas upes sākas kalnos. Upes ūdens, nokrišņu, ledāju un vēju ietekmē kalni erodē.
Uz Zemes augstākais kalns ir Everests (8848 m). Augstākais kalns Saules sistēmā ir Olimpa kalns uz Marsa (22 km virs vidējā planētas līmeņa).
Definīcija
ANO Vides programma piedāvā par kalniem saukt tādas reljefa formas, kas atbilst kādam no sekojošiem kritērijiem:
Anapolisa
Anapolisa ir pilsēta ASV, Mērilendas štata un Ance Arundēla  apgabala administratīvais centrs. 2004. gadā pilsētā dzīvoja 36 408 iedzīvotāju. No Anapolisas augstskolām pazīstamākā ir ASV Jūras Kara akadēmija. Pilsēta tika nodibināta 1649. gadā.
Mizložņa
Mizložņa jeb Eirāzijas mizložņa (Certhia familiaris) ir neliels mizložņu dzimtas (Certhiidae) dziedātājputns, kas bieži sastopams lielā daļā Eirāzijas, arī Latvijā. Izdala 10 pasugas, kas pakāpeniski nomaina viena otru izplatības areālā.
Izplatība
Mizložņa izplatīta lielā daļā Eirāzijas. Eiropā nav sastopama tikai tās galējos ziemeļos, Islandē un Pireneju pussalas dienvidos. Āzijā areāls stiepjas pāri tās centrālajai daļai Krievijā, Kazahstānā un Mongolijā, sastopama arī Sahalīnā, Japānā, Korejas pussalas ziemeļos un Ķīnas ziemeļaustrumos. Fragmentētas populācijas arī Turcijā, Aizkaukāzā, Irānā, Vidusāzijā un Ķīnas centrālajā daļā. Ziemo izplatības areālā: lielākā daļa populācijas ir nometnieki, bet ziemeļu populācijas pārlido dienvidu virzienā.
Latvijā
Latvijā mizložņa ir viena no parastākajām ligzdojošo putnu sugām, sastopama dažādu mežu tipos, parkos, kapsētās. Nometniece, sastopama arī ziemā. Atsevišķos gados novērojamas invāzijas. Latvijā sastopama nominālpasuga C. f. familiaris.
Izskats
Tāpat kā citām mizložņām arī šai sugai raksturīgs salīdzinoši garš, smails, līks knābis, kas piemērots kukaiņu meklēšanai koku mizas spraugās, un stīvas astes spalvas, pret kurām putns atbalstās. Apspalvojums mugurpusē brūns ar dzeltenbrūnu raibumojumu, pazode, vēders un spārnu apakša — balti, muguras lejasdaļa (virsaste) gaiši ruda. Virs acīm baltas uzacis. Pakaļējā pirksta nags garāks par 9 mm, garāks nekā pirksts. Abi dzimumi izskatās vienādi. Jaunie putni līdzīgi pieaugušajiem, bet reizēm mēdz būt gaiši brūns vēders.
Līdzīgas sugas
Visas mizložņu sugas savstarpēji ir ļoti līdzīgas un grūti atšķiramas. Latvijā ieceļo īspirkstu mizložņa. Vizuālas atšķirības starp šīm sugām konstatējamas, tikai turot putnu rokās, drošākā atšķiršanas pazīme dabā — dziesma. Mizložņai vēders ir baltāks, mugura raibumotāka un siltāk brūna, knābis nedaudz īsāks un pirksti garāki, uzacis košāk baltas nekā īspirkstu mizložņai.
Uzvedība
Mizložņa galvenokārt mājo vecu koku mežos. Īpaši iecienīti ir veci egļu meži un citi skujkoku meži. Sastopama arī lapu koku mežos, augļu dārzos un parkos.
Barojoties pa koka stumbru pārvietojas spirālveidā ar īsiem lēcieniem un plati ieplestām kājām no lejas uz augšu, ko palīdz darīt garie nagi un stīvās astes spalvas. Tās skrējiens atgādina peles skriešanu. Atšķirībā no dzilnīša mizložņa neskrien pa stumbru uz leju ar galvu pa priekšu. Sasniegusi koka galotni, mizložņa laižas lejup un atkal skrien pa cita koka stumbru uz augšu. Lidojums viļņveidīgs, atgādinot tauriņa lidojumu. Mizložņa ir drošs putniņš un neuztraucas par cilvēka klātbūtni. Ziemas periodā uzturas zīlīšu baros. Aukstā laikā nakšņošanas vietās uz kopīgu guļu sapulcējas vairāki īpatņi. Tie var būt 15 vai vairāk putnu.
Barība
Mizložņa galvenokārt barojas ar kukaiņiem un to kāpuriem, arī ar zirnekļiem un nelielā daudzumā ar sēklām (priežu un egļu). Barību parasti meklē koka stumbru mizas spraugās un zem mizas, lai gan reizēm pārbauda arī mūra sienu spraugas un uzlasa barību no zemes.
Ligzdošana
Mizložņas veido monogāmus pārus, un katram pārim ir sava ligzdošanas teritorija, kura tiek agresīvi aizsargāta. Ligzdošanas sezona ilgst no marta beigām līdz jūnijam. Ligzdo koku spraugās starp mizu un stumbru, mūra spraugās, reizēm biezi augošos augos vai vecos dzeņu dobumos. Izmanto arī speciālos putnu būrīšus. Ligzdu pāris kopīgi būvē no zariem, skujām, zāles, mizas gabaliņiem un koka skaidām. No iekšpuses tā izklāta ar spalvām, matiem, dūnām, smalkām saknītēm, zirnekļu tīkliem, kukaiņu olām un kūniņām, sūnām un ķērpjiem, oderējumu veic tikai mātīte. Ligzda parasti atrodas līdz 2,5 m augstumam, bet var būt arī 16 m augstumā no zemes.
Sezonā parasti divi perējumi. Dējumā 4—7 baltas olas ar sarkanbrūniem raibumiņiem. Inkubācijas periods ilgst 13—15 dienas, perē galvenokārt mātīte. Reizēm tēviņš tai palīdz, lai gan tam nav īpašā krūšu apspalvojuma, kas nepieciešams olu perēšanai. Par mazuļiem rūpējas abi vecāki, bet mazuļus silda un apkopj tikai mātīte. Jaunie putni izlido 15—18 dienu vecumā. Ja pārim ir otrais perējums, tad tikmēr, kamēr mātīte rūpējas par pirmā perējuma mazuļiem, tēviņš sāk būvēt otru ligzdu. Kad pirmie mazuļi ir 10—12 dienas veci, par tiem sāk rūpēties tēviņš, bet mātīte pabeidz būvēt ligzdu. Mūža ilgums 2—3 gadi.
Sistemātika
Mizložņai ir 10 pasugas:
Šudža Durrānī
Šudža Durrānī (biežāk pazīstams kā šahs Šudža) (1785. gada 4. novembris — 1842. gada 5. aprīlis) bija piektais Afganistānas emīrs (valdnieks), valdīja no 1803 līdz 1809. gadam un no 1839. gada līdz savai nāvei 1842. gadā.
Cīņa par varu un kāpšana tronī
Šaha Šudžas tēvs bija Durrānī impērijas valdnieks šahs Timurs Durrānī. Pēc Timura nāves (1793) valstī sākās haoss, jo valdnieks nebija sev atstājis pēcteci. Varu valstī sagrāba Timura dēli, kas katrs kontrolēja savu provinci un karoja savā starpā. Šajā cīņā šahs Šudža ieguva Pešāvaru (mūsdienu Pakistānā), no kurienes centās atkarot savam brālim šaham Mahmudam Durrānī nozīmīgās Afganastānas pilsētas Kabulu un Kandahāru, taču tika sakauts. 1803. gadā Šudža atkal devās uzbrukumā Kabulai, ko pēc dienas ilgas cīņas ieņēma. Mahmudam tika piedots un ļauts neskartam atkāpties uz Herātu.)
Dažu nākamo gadu laikā Šudža centās īstenot afgāņu varu pār sikhu apdzīvoto Pendžābu un Sindu, taču ik reizi, kad viņš atstāja galvaspilsētu, sākās jauna sacelšanās un vissmagākās kaujas viņam nācās izcīnīt pret citiem afgāņiem. Kamēr Šudža apspieda vairākus asiņainus afgāņu dumpjus, sikhu varu Pendžābā pamazām saliedēja Randžits Singhs.
Trimda
1809. gadā no Herātas ar jaunu karaspēku atgriezās Šudža brālis Mahmuds, kas kaujā pie Nimlas sakāva Šudžu. Nākamos trīs gadus Šudža pavadīja bēguļojot pa kalniem un vervējot jaunu armiju, taču, Mahmuda karaspēka vajāts, bija spiests meklēt patvērumu Kašmīrā un vēlāk Randžita Singha galmā Lahorā (1813—1814), kur viņam atņēma slaveno impērijas simbolu Kohinūras dimantu. Pēc tam Šudža uzturējās Ludhiānā, kur kala jaunus plānus Afganistānas troņa atgūšanai.)
1834. gadā Šudža ar slepenu Randžita Singha atbalstu devās cauri Sindai uz Kandahāru, taču Dosta Muhammeda armija viņu sakāva. Turpmākos četrus gadus Šudža uzturējās greznā pansijā Ludhiānā Britu Indijā.
Troņa atgūšana un nāve
1838. gadā briti nolēma gāzt Dostu Muhammedu un Afganistānas tronī iecelt kādu sev pakļāvīgāku valdnieku, un izlēma atbalstīt šaha Šudžas pretenzijas uz to. 1839. gada sākumā ap 15 200 britu karavīru un 6000 šaha Šudžas algotņu iebruka Afganistānā, sākot Pirmo angļu-afgāņu karu (1839—1842). Dosta Muhhameda karaspēks tika sakauts un viņš pats aizbēga uz ziemeļiem. Pēc gandrīz 30 gadu prombūtnes šahs Šudža atguva troni, taču reāli bija britu marionete un viņa vara balstījās tikai uz britu karaspēka klātbūtni valstī. , )
1841. gada nogalē Kabulā sākās sacelšanās pret britu okupācijas spēkiem, kas pārauga par visas Afganistānas sacelšanos Dosta Muhammeda dēla Muhammeda Akbara vadībā. Nākamā gada janvārī britu Kabulas garnizons atkāpšanās laikā uz Indiju tika pilnībā iznīcināts. Pēc tam, kad briti no Kabulas bija padzīti, šahs Šudža centās piesavināties visus nopelnus par viņu padzīšanu. Kamēr Muhammeds Akbars cīnījās ar britiem Afganistānas austrumos, šahs Šudža Kabulā iesaistījās dažādās intrigās, cenzdamies saglabāt savu troni.) Visbeidzot viņš uzņēmās iniciatīvu, sākdams pulcēt karaspēku, lai palīdzētu Muhammedam Akbaram pabeigt cīņu pret britiem. 1842. gada 5. aprīlī viņš pameta savu rezidenci, lai stātos karaspēka priekšgalā, un nekavējoties tika nošauts. Slepkava bija kāda ietekmīga afgāņu vadoņa dēls.)
Platpirova
Platpirova ir ciems Ciblas novada Līdumnieku pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā dienvidos no Ļebedinca purva 6 km no pagasta centra Līdumniekiem, 22 km no novada centra Blontiem un 291 km no Rīgas. Ciemā neietilpst neviena (2012) adrešu vienība (māja).
Diennakts
Diennakts ir laika mērīšanas vienība jeb laika periods, kurā Zeme vienreiz apgriežas ap savu asi. Vienā diennaktī ir 24 stundas jeb 1440 minūtes, jeb arī 86 400 sekunžu. Diennakts sastāv no dienas, vakara, nakts un rīta. Sarunvalodā diennakti mēdz saukt par dienu. Starptautiski diennakts nomainās plkst. 0:00 naktī.
Putin huilo!
Putin — huilo (uk, ru) ir pret Krievijas prezidentu Vladimiru Putinu vērsts divvalodīgs ukraiņu un krievu sauklis. Sākotnēji tas radās kā futbola līdzjutēju dziesma, ko 2014. gada martā izpildīja Harkivas "Metalist", bet saistībā ar Krievijas—Ukrainas karu un Krimas okupāciju drīz vien ieguva popularitāti visā Ukrainā.
2014. gada septembrī to izpildīja arī Latvijas futbola izlases fani draudzības spēles pret Armēniju laikā.
Lielais Subates ezers
Lielais Subates ezers ir ūdenstilpe Augšdaugavas novada Subates pilsētā, Subates ezeru grupā. Subglaciālas izcelsmes caurteces ezers, krasti slīpi, dibens smilšains, dūņains. Pa grāvjiem ietek ūdeņi no Āzišķu un Mazo Subates ezeriem. Ietek arī Čulgene. Notece pa Dzirnavupīti uz Kreunu. Pieder pie Nemunas baseina. Mīt rauda, asaris, līdaka, plaudis, ķīsis, vēdzele, rudulis, līnis, karūsa. Ir peldvietas.
Dienvidrietumu divīzija (NBA)
Dienvidrietumu divīzija (en) ir viena no Nacionālās basketbola asociācijas Rietumu konferences divīzijām. Pašreizējais divīzijas sastāvs ir kopš 2004.—2005. gada NBA sezonas. Pašreizējie divīzijas čempioni ir Memfisas "Grizzlies".
Mogiļevas apgabals
Administratīvais iedalījums
Apgabalā ietilpst 2 apgabala pakļautības pilsētas — Babruiska un Mogiļeva, kā arī 21 rajons — Asipoviču rajons, Babruiskas rajons, Bjaliņiču rajons, Bihavas rajons, Čavusu rajons, Čerikavas rajons, Dribinas rajons, Hluskas rajons, Hocimskas rajons, Horku rajons, Kascjukoviču rajons, Kiravskas rajons, Kļičavas rajons, Kļimaviču rajons, Krasnapoļļes rajons, Kričavas rajons, Kruhlajes rajons, Mogiļevas rajons, Mscislavas rajons, Slavharadas rajons, Šklovas rajons.
Pilsētas
Mogiļevas apgabalā ir 16 pilsētas
Ekvadora
Ekvadoras Republika (es, ) ir vidēji attīstīta daudznacionāla (vietējā izpratnē) valsts Dienvidamerikas rietumos — Klusā okeāna piekrastē. Ziemeļos tā robežojas ar Kolumbiju, dienvidos ar Peru, bet no rietumiem to apskalo Klusais okeāns. Ekvadorai pieder Galapagu salas, kas atrodas Klusajā okeānā apmēram 1000 km no cietzemes. Pazīstama ar saviem lauksaimniecības produktiem (banāni). Naftas ieguves valsts. Valsts nosaukums tulkojumā no spāņu valodas nozīmē "ekvators". Tas ir saistīts ar to, ka ekvators šķērso šo valsti 25 kilometrus uz ziemeļiem no galvaspilsētas Kito. Ekvadoras oficiālā valoda ir spāņu valoda, kurā runā aptuveni 93% valsts iedzīvotāju, bet arī tiek atzītas trīspadsmit vietējās valodas. Ekvadoras platība ir 283 561 km2, un iedzīvotāju skaits sasniedz 15,6 miljonus (2014).
Ekvadora ir Amerikas valstu organizācijas, Nepievienošanās kustības un OPEC dalībvalsts.
Iedzīvotāji
Ekvadoru, tāpat kā citas Andu zemes, iekaroja Spānija, un tikai 19. gadsimtā tā ieguva neatkarību. Karos ar Peru 1904. — 1942. gadam Ekvadora zaudēja lielu daļu no savas teritorijas. Atšķirībā no citām Dienvidamerikas valstīm 25% Ekvadoras iedzīvotāju ir indiāņi — kečvi. Pārējie 65% ekvadoriešu ir eiropiešu un indiāņu pēcnācēji. Lielākā daļa iedzīvotāju sazinās kečvu valodā. Ekvadora ir visbiezāk apdzīvotākā Dienvidamerikas valsts — apdzīvotības blīvums ir 48,5 cilvēki uz km2.
Ekonomika
Ekvadoras ekonomika ir astotā lielākā Latīņamerikā un laika posmā no 2000. līdz 2006. gadam piedzīvoja izaugsmi vidēji par 4,6% gadā. No 2007. līdz 2012. gadam Ekvadoras IKP pieauga par 4,3% gadā, kas saskaņā ar ANO Latīņamerikas un Karību reģiona ekonomikas komisiju (ECLAC), bija virs vidējā Latīņamerikas un Karību reģiona rādītāja, kas bija 3,5%. Ekvadora izaugsmi spēja saglabāt arī krīzes gados. 2009. gadā Ekvadoras Centrālā banka (BCE) publiskoja 2010. gada izaugsmes prognozi 6,88%. 2011. gadā IKP pieauga par 8% un bija trešais augstākais Latīņamerikā aiz Panamas un Argentīnas. Starp 1999. un 2007. IKP divkāršojās, sasniedzot 65 490 miljonus ASV dolāru (BCE dati).
Ārsti bez robežām
"Ārsti bez robežām" ir starptautiska nevalstiska organizācija, kura sniedz medicīnisko palīdzību civiliedzīvotājiem valstīs, kur notiek bruņoti konflikti vai kāda stihiska dabas parādība. Organizācija tika izveidota 1971. gada 20. decembrī Parīzē, lai sniegtu palīdzību civiliedzīvotājiem Nigērijā, kur no 1967. līdz 1970. gadam plosījās karš. Organizācijas galvenā mītne atrodas Ženēvā, Šveicē.
Organizācija katru gadu nosūta vairāk nekā 3 tūkstošus brīvprātīgo uz 80 pasaules reģioniem, tai skaitā arī uz reģioniem, kuros notiek karš. Organizācijas brīvprātīgie strādā teju vai visos karstajos pasaules punktos. Bez tam "Ārsti bez robežām" iesaistās un palīdz cilvēkiem ārstēties no narkotisko vielu lietošanas, kā arī cīnās pret AIDS. Naudu uzdevumu īstenošanai organizācija galvenokārt iegūst no privātajiem ziedotājiem.
1999. gadā organizācija saņēma Nobela miera prēmiju.
Hlorīdi
Hlorīdi ir hlora binārie savienojumi ar elementiem, kas ir mazāk elektronegatīvi par to. Šajos savienojumos hloram ir visstabilākā oksidēšanas pakāpe -1. Hlora savienojumiem ar daudz mazāk elektronegatīviem elementiem, piemēram, sārmu metāliem, ir raksturīga jonu saite un bāziskas īpašības (MgCl2, KCl). Tie ir kristāliskas cietas vielas ar augstu kušanas temperatūru un ir uzskatāmi par hlorūdeņražskābes jeb sālsskābes (HCl) sāļiem. Savukārt hlora savienojumiem ar elementiem, kas tikai nedaudz mazāk elektronegatīvi par to, ir skābas īpašības un to molekulās ir kovalentās saites (tetrahlorogleklis CCl4, fosfora pentahlorīds PCl5). Kovalentie hlorīdi ir viegli kūstošas cietas vielas, gāzes vai šķidrumi un tos sauc arī par hloranhidrīdiem. Starpstāvokli ieņem amfotērie hlorīdi, piemēram, alumīnija hlorīds AlCl3. Lielākā daļa metālu hlorīdu labi šķīst ūdenī (nešķīstoši vai mazšķīstoši ir tikai AgCl, CuCl, AuCl, TlCl un PbCl2).
Atrašanās dabā
Dabā hlorīdi lielā daudzumā atrodas jūras ūdenī, kā arī veido vairākus svarīgus minerālus - akmeņsāli NaCl, silvinītu NaCl·KCl un karnalītu KCl·MgCl2·6H2O. Hlorīdi ir nepieciešami jebkura dzīvā organisma funkcionēšanai.
Kūdra (nozīmju atdalīšana)
Kūdra var būt:
Hlorīdi
Īpašības
Vairums skābo hlorīdu jeb hloranhidrīdu ūdenī hidrolizējas un veido skābes:
Hlorīdjonus veidojošie bāziskie hlorīdi šādās reakcijās ir elektronu pāru donori, bet skābie - akceptori. Amfotērie hlorīdi spēj reaģēt gan ar skābajiem, gan bāziskajiem hlorīdiem.
Kalni
Kalni var būt:
Krasnye Zvjozdi
Krasnye Zvjozdi (ru) ir Baltkrievijas pankroka grupa, ko 1993. gadā dibināja Jevgeņijs Belovs un Deniss Jubko.
RPC
Attāls procedūras izsaukums, attālās procedūras izsaukums jeb RPC (en) ir starpprocesu komunikācija, kas ļauj datorprogrammai izsaukt subrutīnu vai procedūru, lai to izpildītu citā adrešu telpā (parasti uz cita datora ar koplietojamu tīklu) bez programmētāja skaidras detaļu kodēšanas šai attālajai saskarnei.
Vēsture
Pieprasījumu-atbilžu protokoli ir spēkā kopš 1960 gadu beigām. Attālās proceduras izsaukumu procedūra ir tīkla darbības modelis, kuru izmantoja līdz 1970. gadiem, bet ieviešana notika, līdz 1980. gadu sākumam.
Attālas procedūras izsaukumi, kas tiek izmantoti modernajās operetājsistēmās, atpazīst saknes uz RC 4000 multiprogrammu sistēmām, kas procesa sinhronizācijā izmantoja pieprasījuma un atbildes sakaru protokolu. Ideja par tīkla darbību par attālas procedūras izsaukumiem ir aplūkojami ARPANET dokumentos.
Attālās procedūras izsaukuma darbība
Attālas procedūras izsaukuma sūtītāja dators nosūta pieprasījumu, funkcijas vai metodes formā. Attālas procedūras izsaukums šos zvanus pārveido par pieprasījumiem un nogādā tos saņēmēja datoram, kas šos pieprasījums apstrādā, pamatojoties uz iepriekš definētajiem pieprasījumiem pēc, kā saņēmēja dators izsūta atbildes ziņojumu, ka pieprasījums ir izpildīts vai nav.
1332. gads
1332. gads bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.
Kotdarmora
Kotdarmora (fr, ; br) ir Francijas departaments, viens no četriem Bretaņas reģiona departamentiem. Kotdarmoras administratīvais centrs ir Senbrijē, citas lielākās pilsētas ir Lanjona un Plerina. Līdz 1990. gadam devēts par Kotdinoru (Côtes-du-Nord), nosaukums mainīts, vēsturiski sasaistot ar Senās Romas Armorikas provinci un bretoņu ar mor — ‘jūra’. Departaments administratīvi sīkāk dalās četros apgabalos (arrondissements):
Seven Nation Army
Seven Nation Army ir pirmā dziesma amerikāņu alternatīvā roka grupas The White Stripes albumā Elephant. 2003. gadā tā tika izlaista kā singls un ir grupas visu laiku populārākā dziesma.
Seven Nation Army esot nosaukums, kādā Džeks Vaits bērnībā esot dēvējis Pestīšanas armiju.
Dziesma ir arī populāra starp futbola faniem. Tā kļuva par neoficiālu himnu Itālijas uzvarai 2006. gada FIFA Pasaules kausā. 2008. gada Eiropas čempionātā tā tika atskaņota pirms katras spēles sākuma, bet 2012. gada Eiropas čempionātā — pēc katriem gūtajiem vārtiem.
Kajsa Bergkvista
Kajsa Margareta Bergkvista (sv; dzimusi Solentunā, Zviedrijā) ir bijusī zviedru augstlēcēja, savu profesionāles karjeru beigusi 2007. gadā. Viņai pieder pasaules rekords augstlēkšanā telpās - tas ir 2,08 metrus augsts. 2000. gada vasaras olimpiskajās spēlēs viņa izcīnīja bronzas medaļu, vēl vienu zelta un divas bronzas medaļas Pasaules čempionātos un zelta medaļu 2002., bronzas medaļu 2006. gada Eiropas čempionātos.
Mikels Bedkers
Spēlētāja karjera
Profesionālo karjeru Bedkers uzsāka Zviedrijas klubā Frölunda HC 2006.—2007. gada sezonā. Sākot ar 2007.—08. gada sezonu viņš spēlē Ziemeļamerikā. NHL debitējis 2008.—2009. gada sezonā Fīniksas "Coyotes" sastāvā. "Coyotes" spēlēja līdz pat 2015.—16. gada sezonas otrajai pusei, kad tika aizmainīts uz Kolorādo "Avalanche". Vasarā noslēdza četru gadu līgumu ar Sanhosē "Sharks", taču 2018. gadā tika aizmainīts uz Otavas "Senators". 2019.—20. gada sezonā tās rindās aizvadīja vien 20 spēles.
Dānijas hokeja izlases sastāvā spēlējis sešos pasaules čempionātos.
Karstasiņu zirgi
Jēdziens "karstasiņu zirgi" jeb " pilnasiņu zirgi" tiek lietots konkrēta zirgu tipa apzīmējumam, kas izpaužas zirgu šķirnes izcelsmē, fiziskajās īpašībās un raksturā. Bieži cilvēki kļūdās, iedomājoties, ka šis jēdziens ir saistīts ar asiņu temperatūru. Zirgiem izšķir divus pamattipus: karstasiņu zirgus un aukstasiņu zirgus. Abu tipa sajaukumu sauc par siltasiņu zirgiem.
Arābi
Arābi (ar, al-ʿarab) ir semītu etniskā grupa, kas apdzīvo tā saucamo arābu pasauli, tas ir, Tuvos Austrumus un Ziemeļāfriku. Arābi dzīvo galvenokārt valstīs, kas ir Arābu valstu līgā. Arābi nav autohtoni, nozīmīgas arābu diasporas dzīvo arī Dienvidamerikā, Ziemeļamerikā un Eiropā.
Karstasiņu zirgi
Karstasiņu zirgi ir selekcionēti ļoti sen Tuvajos Austrumos, tādēļ citās valodās tos mēdz saukt arī par Orientālajiem zirgiem.