cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
GATV 5003
1966. gada 20. jūlijā GATV 5003 kalpoja par Gemini 10 pasīvo mērķi. Tam kosmosa kuģis pietuvojās 3 metru attālumā. Maikls Kolinss veica iziešanu kosmosā. Viņš ar rokā turamu manevrēšanas ierīci HHMU pārvietojās uz tuvumā esošo Agena Target Vehicle, kur noņēma mikrometeorītu savākšanas paketi S-10 un vadu paraugus.
GATV 5003 nogāja no orbītas un sadega Zemes atmosfērā.
Gunārs Skriba
Gunārs Skriba (dzimis, miris ) bija latviešu mežsaimnieks, mežzinātņu doktors, viens no Gaujas nacionālā parka izveidotājiem un pirmais tā direktors. Siguldas novada Goda novadnieks un Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieks.
Biogrāfija
Gunārs Skriba dzimis Bauskas apriņķa Zālītes pagastā. Absolvējis Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Meža fakultāti. Strādājis par mežzini Dzelzāmura mežos, bet vēlāk par inženieri un direktora vietnieku Jaunjelgavas mežrūpniecības saimniecībā.
1974. gadā tika nodibināts Gaujas nacionālais parks un Skriba kļuva par tā pirmo direktoru un amatā nostrādāja līdz 1984. gadam. Pēc direktora amata atstāšanas līdz pat 2000. gadam viņš ieņēma dažādus vadošus amatus Gaujas Nacionālā parka administrācijā. 2000. gadā Gunārs Skriba kļuva par pirmās privātās staltbriežu audzētavas "Staltbrieži" izveidotāju un grāmatas "Staltbriežu izcelsme, izplatība un audzēšana Latvijā" autoru.
Par nozīmīgu ieguldījumu medniecības, mežzinātnes un dabas aizsardzības jomā, kā arī par staltbriežu izplatības areāla paplašināšanu Latvijā Skribam tika piešķirts IV šķiras Triju Zvaigžņu ordenis. Vēl viņš saņēmis "Gada balvu medniecībā" par mūža ieguldījumu, kā arī "Siguldas novada Goda novadnieka" titulu.
Miris 90 gadu vecumā. Apbedīts Siguldas pilsētas kapos.
Tims Hortons
Mailzs Gilberts "Tims" Hortons (dzimis 1930. gada 12. janvārī, miris 1974. gada 21. februārī) bija kanādiešu hokejists, aizsargs. Savas karjeras laikā kļuvs par četrkārtēju Stenlija kausa ieguvēju, 1977. gadā iekļauts Hokeja slavas zālē.
Hortons bija arī biznesmenis, kanādiešu restorānu ķēdes Tim Hortons dibinātājs.
Gājis bojā auto avārijā, bēgot no policijas.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru sāka 1949.—50. gada sezonā AHL kluba Pitsburgas "Hornets" rindās. Tanī pašā sezonā aizsargs aizvadīja arī savu debijas spēli NHL vienībā Toronto "Maple Leafs", taču tās sastāvā viņš nostiprinājās vien 1952.—53. gada sezonā. 1962., 1963., 1964. un 1967. gadā kopā ar "Maple Leafs" izcīnījis Stenlija kausu.
Starp 1961. gada 11. februāri un 1968. gada 4. februāri pēc kārtas aizvadīja 486 spēles, kas līdz pat 2007. gadam bija NHL rekords visvairāk pēc kārtas aizvadīto spēļu ziņā starp aizsargiem. Rekordu laboja Kārlis Skrastiņš.
1969.—70. gada sezonas vidū Hortons nonāca Ņujorkas "Rangers" rindās, tajās aizvadot nākamo pusotru sezonu. 1971.—72. gada sezonu hokejists aizvadīja Pitsburgas "Penguins", taču tad divas sezonas spēlēja Bufalo "Sabres" sastāvā.
Beitēni
Beitēni ir apdzīvota vieta Cēsu novada Vecpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta austrumos 4,8 km no pagasta centra Vecpiebalgas, 52,5 km no novada centra Cēsīm un 133 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem.
Austrumu pelēkais ķengurs
Austrumu pelēkais ķengurs jeb meža ķengurs (Macropus giganteus) ir ķenguru dzimtas (Macropodidae) somainis. Tas ir viens no lielākajiem un plašāk izplatītajiem ķenguriem, kas mājo Austrālijas dienvidaustrumu un austrumdaļā, izplatības areālam plešoties pāri Kvīnslendas (izņemot Jorkas raga rietumdaļu), Jaundienvidvelsas un Viktorijas štatiem, kā arī tas sastopams nelielā Tasmanijas daļā, salas ziemeļaustrumos. Šī suga, atšķirībā no citiem lielajiem ķenguriem, mājo auglīgākos un mitrākos biotopos, pamatā apdzīvo atklātas ainavas ar biezu krūmu puduriem, bet tas mājo arī piekrastē, subtropu un kalnu mežos, iekšzemes krūmājos. Kopējā populācija pārsniedz vairākus miljonus.
Izskats un īpašības
Austrumu pelēkais ķengurs ir otrs lielākais zīdītājs Austrālijā, par to lielāks ir tikai rudais ķengurs. Sugai ir raksturīgs dzimumu dimorfisms — tēviņi ir izteikti lielāki nekā mātītes. Tēviņa ķermeņa garums, galvu un asti ieskaitot, ir apmēram 97—230 cm, no tiem astes garums 43—109 cm, vidējais svars 50—66 kg, tomēr lieli tēviņi sasniedz apmēram 82—85 kg. Lielākais zināmais tēviņš ir svēris 91 kg, un tā kopējais ķermeņa garums, asti ieskaitot, ir bijis 2,92 metri. Mātītes ķermeņa garums ir 96—186 cm, astes garums 45—84 cm, svars 17—42 kg.
Austrumu pelēkajam ķenguram ir mīksts, biezs, pelēks vai pelēkbrūns kažoks, mugurpuse tumšāka (reizēm uz muguras ir tumša garenvirziena svītra ), bet pavēdere gaišāka, reizēm gandrīz balta. Austrumpiekrastes ķenguri parasti ir gaišāki nekā iekšzemē dzīvojošie, bet Tasmanijā dzīvojošajiem ir garspalvaināks un brūnāks kažoks. Galva gaiša, ļoti bieži ar gandrīz baltu seju, izceļoties lielām, tumšām acīm. Purniņu sedz smalks matojums. Pirksti gan priekšķepām, gan pakaļkājām tumši, bet astes gals ir melns. Priekškājas ir salīdzinoši īsas un smalkas ar asiem nagiem. Tomēr tēviņa pleci ir ļoti spēcīgi, labi attīstīti, arī priekškājas muskuļotas un nagi daudz garāki nekā mātītēm. Pakaļkājas lielas, garas un spēcīgas, piemērotas lēkšanai. Arī aste muskuļota un spēcīga, kas ne tikai palīdz noturēt līdzsvaru lēcienos, bet, atbalstīta pret zemi, kalpo arī kā trešā "kāja", kad ķengurs sēž uz pakaļkājām.
Pakaļkāju motorika, pateicoties garajām Ahileja cīpslām, darbojas līdzīgi gumijas auklai — brīdī, kad dzīvnieks piezemējas, Ahileja cīpslas izstiepjas, pēc tam to enerģija atbrīvojas, pasviežot dzīvnieku augšā un uz priekšu, radot par ķenguru lēkājošas bumbiņas iespaidu. Austrumu pelēkā ķengura lēciens parasti ir apmēram 9 metru platumā, bet lēkšanas ātrums var sasniegt 64 km/h. Ķengurs var mainīt savu ātrumu, nemainot lēcienu skaitu sekundē. Lai kāpinātu ātrumu, ķengurs pagarina lēcienus. Izņēmums ir tie gadījumi, kad tas ir iztrūcināts. Tad ķengurs parasti metas bēgt, uzsākot skrējienu ar dažiem īsiem, straujiem lēcieniem, lai uzņemtu ātrumu. Austrumu pelēkais ķengurs ir īar labs peldētājs.
Līdzīgas sugas
Austrumu pelēkais ķengurs ir ļoti līdzīgs rietumu pelēkajam ķenguram, kuru ilgstoši uzskatīja par austrumu pelēkā ķengura pasugu. Austrumu pelēkais ķengurs atšķiras ar vienmērīgāku, pelēcīgāku matojumu. Atšķirībā no rietumu pelēkā ķengura tumšās galvas, austrumu ķenguram ir gaiša galva, bieži gandrīz balta seja, kā arī gaišākais vēders neveido asu kontrastu ar tumšāko muguru. Krāsu pāreja ir plūstoša. Arī ausis austrumu pelēkajam ķenguram ir salīdzinoši īsākas un noapaļotākas. Austrumu pelēko ķenguru no līdzīgā rudā ķengura var atšķirt pēc astes gala, kas pirmajam ir tumšs, bet rudajam ķenguram gaišs, kā arī tam pāri vaigiem stiepjas balta josla. Austrumu pelēkajam ķenguram šādu baltu joslu nav.
Polo G
Taurus Tremānī Bartlets (dzimis 1999. gada 6. janvārī), profesionāli pazīstams kā Polo G, ir amerikāņu reperis. Viņš kļuva pazīstams ar saviem singliem "Finer Things" un "Pop Out" (piedalās Lil Tjay). Viņa debijas albums Die A Legend (2019) ieņēma ASV Billboard 200 sesto vietu, un RIAA to ir sertificējis par platīnu.
Austrumu pelēkais ķengurs
Uzvedība un barība
Austrumu pelēkais ķengurs kļūst aktīvs vēlā pēcpusdienā un aktivitāte rimstas tikai agri no rīta, dienas laiku tas pavada koku vai krūmu ēnā atpūšoties. Barošanās laikā, lēnām ganoties pa pļavu, ķengurs pārvietojas uz visām četrām kājām, bet to varētu saukt arī par "piecu pēdu" gaitu, jo atbalstam tiek izmantotas ne tikai visas četras ķepas, bet arī aste. Balstoties uz priekškājām un astes, tas ar abām pakaļkājām lec soli uz priekšu. Rietumu pelēkais ķengurs pamatā barojas ar zāli un lakstaugiem, bet daudz biežāk nekā citas ķenguru sugas barojas arī ar krūmu zariem un lapām.
Austrumu pelēkie ķenguri ir sabiedriski un dzīvo nelielos, atvērta tipa baros, kuros ir 2—3 mātītes un to mazuļi, kā arī vairāki (2—3) tēviņi, baru pārvaldot dominantajam tēviņam. Hierarhija tiek ievērota visās dzīves situācijās, dominantiem īpatņiem izvēloties labākās barošanās un atpūtas vietas. Tomēr tā kā ķenguri nav teritoriāli dzīvnieki, cīņas notiek tikai tad, ja kāda mātīte sāk meklēties. Tēviņi laužas ar priekšķepām, saķēruši pretinieka plecus, bet ar pakaļkājām sper viens otram pa vēderu.
Polo G
Bārtleta otrais studijas albums The Goat (2020) ieņēma Billboard 200 otro vietu un desmit singli iekļuva Billboard Hot 100 topā. Viņa panākumi turpinājās ar trešo studijas albumu Hall Of Fame (2021), kas kļuva par Polo G pirmo topu albumu un iekļāva viņa pirmo singlu "Rapstar".
Austrumu pelēkais ķengurs
Vairošanās
Lai arī sapārošanās var notikt jebkurā gada mēnesī, tomēr mazuļi visvairāk dzimst laikā no septembra līdz martam, uzreiz pēc ziemas lietiem, kad dabā ir visbagātākā veģetācija. Grūsnības periods ilgst 36 dienas, piedzimst viens sīciņš mazulītis, kas sver 0,8 gramus. Tam paiet vairākas minūtes, līdz tas, ieķeroties mātes kažokā, aizrāpo līdz somai, kurā tas uzreiz piestiprinās pie zīdekļa un vairākas nedēļas pavada, tikai zīžot mātes pienu. Līdzko zīdekļa gals ir mazuļa mutē, tas tūlīt piebriest, nostiprinot ķengurēnu kā ar enkuru uz vietas. Šīs īpašības dēļ kādreiz domāja, ka ķengurēni izaug no zīdekļa. Austrumu pelēkie ķenguri attīstās lēnāk kā lielākā daļa citu ķenguru sugu. Mazulis pirmo reizi izkāpj no somas apmēram 283 dienu vecumā, bet somu pamet 320 dienu vecumā, turpinot zīst pienu, līdz sasniedz 18 mēnešu vecumu. Mātītes dzimumbriedumu sasniedz 20—22 mēnešu vecumā, tēviņi apmēram 43 mēnešos. Rietumu pelēkā ķengura dzīves ilgums var sasniegt 25 gadus nebrīvē.
Dienu putas
"Dienu putas" (fr) ir Borisa Viāna 1947. gadā publicēts romāns. Tas ir uzrakstīts pasakas veidā un veltīts mākslinieka pirmajai sievai Mišelai. Grāmata tika uzrakstīta lai piedalītos trešajā Plejādes balvas konkursā (prix de la Pléiade), kur gan uzvarēja Žana Grožana poēmu krājums Laika zeme (Terre du temps Jean Grosjean, 1912-2006). Rakstnieka dzīves laikā romāns palika neievērots, neskatoties uz Žana Pola Sartra atbalsta kampaņu žurnālā Les Temps modernes.
Pīters Šefers
Pīters Šefers (Peter Shaffer, dzimis 1926. gada 15. maijā Liverpūlē, miris 2016. gada 6. jūnijā) bija britu dramaturgs un scenārists.
Ohtinas aragonīta ala
Ohtinas aragonīta ala ir aragonīta ala Slovākijā.
Apraksts
Ala atrodas Slovākijas dienvidu daļā. Tā atrasta 1954. gadā. Atvērta tūristu apmeklējumiem no 1974. gada. Mūsdienās apmeklētājiem pieejamais alas garums ir 230 m. Ekskursiju ilgums alā 30 minūtes. Ala iekļauta Pasaules mantojuma sarakstā.
Kopējais alas garums 300 m, gaisa temperatūra svārstās no +7,2 līdz 7,8 C. Alas griesti rotāti ar unikālām aragonīta formām.
Nastasja Zjazjuļkina
Nastasja Zjazjuļkina (be; dzimusi Minskā) ir Baltkrievijas starptautiskā lielmeistare šahā (2012).
Biogrāfija
Vairākkārt piedalījusies Eiropas un Pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros izcīnījusi 3 zelta (2010., 2011. gadā - Pasaules jauniešu čempionāts U16 vecuma grupā; 2013. gadā - Eiropas jauniešu šaha čempionāts U18 vecuma grupā), 2 sudraba (2012., 2013. gadā - Pasaules jauniešu čempionāts U20, U18 vecuma grupās) un bronzas (2004. gadā - Eiropas jauniešu šaha čempionāts U10 vecuma grupā). Divas reizes uzvarējusi Baltkrievijas junioru šaha čempionātos U20 vecuma grupā (2013, 2014). Piecas reizes uzvarējusi Baltkrievijas sieviešu šaha čempionātos (2010, 2012, 2013, 2016, 2017).
Piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas:
Pārstāvējusi Baltkrievijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 2010. gadā Zjazjuļkinai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2012. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2014. gadā saņēmusi starptautiskā meistara nosaukumu vīriešiem (IM).
Udīne
Udīne ir pilsēta Itālijas ziemeļaustrumos, Friuli-Venēcijas Džūlijas reģionā, Udīnes provinces administratīvais centrs, atrodas pusceļā no Adrijas jūras uz Alpiem. No tautsaimniecības nozarēm ir attīstīta metālapstrāde, metalurģija, farmakoloģija un pārtikas rūpniecība.
Danjels Moreno
Danjels Moreno Fernandess (dzimis ) ir profesionāls Spānijas šosejas riteņbraucējs.
Semjuels Tildens
Semjuels Džouns Tildens (en; dzimis Ņūlebanonā, Ņujorkas štatā, ASV, miris  Jonkersā, Ņujorkas štatā) bija amerikāņu jurists un politiķis. Viņš no līdz  bija Ņujorkas štata gubernators. Tildens bija Demokrātiskās partijas kandidāts 1876. gada ASV prezidenta vēlēšanās. 1876. gada ASV prezidenta vēlēšanās Semjuels Tildens uzvarēja vispārējā balsojumā, bet zaudēja Raterfordam Heisam, kurš ieguva vienu elektora balsi vairāk — 185 pret 184.
Heruski
Pirmais, kas ziņoja par heruskiem bija Jūlijs Cēzars.
Kopš pirmās tūkstošgades pirms mūsu ēras beigām heruski dzīvoja abos Vēzeres vidusteces un tās pieteku krastos. Viņu valdījumi stiepās līdz pat Elbas upes baseinam. Mūsu ēras 4. gadā viņi nonāca romiešu pakļautībā. 9. gadā neapmierināti ar augstajiem nodokļiem un rekrūšu vervēšanu romiešu armijai, heruski sacēlās Arminija vadībā un kopā ar citām ģermāņu ciltīm Teitoburgas mežā sakāva trīs romiešu leģionus, kurus vadīja Publijs Kvintīlijs Vārs.
Tikai dažus gadus vēlāk heruski cieta sakāvi no romiešiem un viņu sabiedrotajiem.
Vēlāk, visticamāk, viņi pievienojās tādu seno ģermāņu cilšu savienībām kā franki un alemaņi un tika to asimilēti.
Džūlija
Džūlija (en) ir 1977. gada drāma, kas balstīta uz vienu no Liliānas Helmanas grāmatas Pentimento nodaļām. Filmas režisors ir Freds Cinnemans. Galvenās lomas atveido Džeina Fonda, Džeisons Robardss, Vanesa Redgreiva, Hals Holbruks, Rouzmarija Mērfija, Maksimilians Šells un Merila Strīpa. Filmas pirmizrāde notika.
Pēc sena un tuva drauga lūguma dramaturģe Liliāna Helmana uzņemas bīstamu misiju, lai nacistiskajā Vācijā slepus ievestu naudu.
Baltgalvju Upurkalni
Baltgalvju Upurkalni ir sena kulta vieta, vietējās nozīmes arheoloģiskais piemineklis Ādažu novada Carnikavas pagasta Kalngales ciemā starp valsts autoceļu P1 (Rīga — Carnikava — Ādaži) un Lakstīgalu un Strazdu ielām.
Ir nostāsti par šo vietu kā kulta vietu. Pēc neskaidrām ziņām bijuši divi upurkalni, katrs savā Langas upes krastā, tomēr mūsdienās saglabājies tikai viens kalns, kas atrodas upes labajā krastā. Tas ir pāris metrus augsts uzkalns, kas apaudzis retām priedēm. Kalns kādreiz bijis sarakts un izmantots par apkārtējo māju izgāztuvi. Mūsdienās sakopts.
Mongolijas plakankalne
Mongolijas plakankalne (mn, zh) ir plaša plakankalne Āzijas vidienē. Stiepjas apmēram 2500 kilometrus garumā un 700 kilometru platumā austrumu-rietumu virzienā. Rietumos to norobežo Lielais Hingans, dienvidos — Iņšaņs, austrumos — Altajs, bet ziemeļos — Sajāni un Hentejs.
Gotu valoda
Gotu valoda (𐌲𐌿𐍄𐌰𐍂𐌰𐌶𐌳𐌰 — gutarazda, 𐌲𐌿𐍄𐍂𐌰𐌶𐌳𐌰 — gutrazda, 𐌲𐌿𐍄𐌹𐍃𐌺𐌰 𐍂𐌰𐌶𐌳𐌰 — gutiska razda) ir mirusi ģermāņu grupas valoda, kurā līdz apmēram 7.—8. gadsimtam runāja gotu ciltis. Tā kā tajā ir saglabājušās daudzas senu ģermāņu valodu īpatnības, tad to izmanto kā avotu salīdzināmi vēsturiskajai ģermāņu valodu izpētei.
Tiek pieskaitīta pie austrumģermāņu valodām. Gotu valodā ir atrodami rakstu pieminekļi jau no mūsu ēras 4. gadsimta. Rakstībai tika lietots bīskapa Vulfilas izveidotais gotu raksts. Gotu valodā pastāvēja šķirti ostgotu un vestgotu dialekti, no kuriem ilgāk pastāvēja ostgotu. Savu nozīmi gotu valoda zaudēja 7.—8. gadsimtā.
Mongolijas plakankalne
Gobi tuksnesis sadala plakankalni divās daļās — ziemeļos atrodas Mongolija, bet dienvidos Ķīnas Iekšējā Mongolija.
Gaiļezers (slimnīca)
Gaiļezera slimnīca ir viens no Rīgas Austrumu klīniskās universitātes slimnīcas (RAKUS) stacionāriem Hipokrāta ielā 2, Rīgā, kas darbojas kā V līmeņa daudzprofilu ārstniecības un neatliekamās medicīnas slimnīca, kas nodrošina diagnostiku un ārstēšanu pacientiem, veic zinātniski pētniecisko darbu un nodrošina jauno speciālistu apmācību.
Slimnīcas sastāvā ietilpst Anestezioloģijas klīnika, Fizikālās un rehabilitācijas medicīnas klīnika, Ginekoloģijas klīnika, Gastroenteroloģijas, hepatoloģijas un nutrīcijas klīnika, Iekšķīgo slimību klīnika, Intensīvās terapijas klīnika, Neatliekamās medicīnas un pacientu uzņemšanas klīnika, Neiroloģijas un neiroķirurģijas klīnika, Nieru slimību un nieru aizstājterapijas klīnika, Sirds un asinsvadu slimību klīnika, Toksikoloģijas un sepses klīnika, Traumatoloģijas un ortopēdijas klīnika, Uroloģijas klīnika, Vispārējās un neatliekamās ķirurģijas klīnika un citas struktūrvienības.
Stacionārā norit mācību darbs sadarbībā ar Latvijas Universitāti un Rīgas Stradiņa universitāti, veidojot „Gaiļezeru” arī kā zinātnes centru.
Vēsture
Slimnīcas kompleksa projektēšana tika uzsākta 1966. gadā un 1970. gadā jau norisinājās būvniecības darbi. 1976. gadā pirmais korpuss tika nodots ekspluatācijā. Ēku arhitekti bija Andris Purviņš un Valērijs Kadirkovs, un konstruktors U. Kalderauskis.
"Gaiļezers", tajā laikā "Rīgas pilsētas 7. klīniskā slimnīca", uzsāka savu darbību 1979. gada 2. martā kā trešā lielā Rīgas pilsētas klīniskā slimnīca (pēc Rīgas 1. pilsētas slimnīcas un Stradiņa slimnīcas) jaunuzcelto mikrorajonu iedzīvotāju vajadzībām. Tika izveidota tiem laikiem moderna infrastruktūra un tādas unikālas struktūrvienības kā Zāļu un saindēšanās informācijas centrs, Rīgas pilsētas Endokrīno slimnieku aprūpes centrs, Diabētiskās pēdas kabinets, Cukura diabēta slimnieku apmācības klase, Insulta vienība, Hipertensijas un Osteoporozes kabineti, Bronhiālās astmas slimnieku apmācības kabinets.
Kopš 2008. gada 1. augusta stacionārs "Gaiļezers" ir viens no Rīgas Austrumu klīniskās universitātes slimnīcas stacionāriem.
Renovācija
Kopš Latvijas neatkarības atjaunošanas pirmais lielais būvniecības projekts stacionārā Gaiļezers bija neatliekamās uzņemšanas nodaļas un sepses klīnikas būvniecība, kuru projektēja SIA "Jonika" no 2002-2004. gadam. Projekts "Neatliekamās palīdzības sniegšanas uzlabošana klīniskajā slimnīcā "Gaiļezers"" tika uzsākts 2005. gadā un pabeigts 2010. gadā, un kopā izmaksāja 8.9 miljonus latu.
No 2012. līdz 2014. gadam tika veikta 7.korpusa rekonstrukcija, kur vienkopus koncentrētas invazīvās kardioloģijas, invazīvās radioloģijas, funkcionālās diagnostikas telpas, kurās pacientiem var veikt izmeklējumus, gan nodrošināt nepieciešamo ārstēšanu.
Vecajā Gaiļezera Operāciju blokā nopietni remontdarbi nebija veikti kopš 1979.gada, tāpēc 2016. gadā tika rekonstruēts operāciju bloks divos stāvos, papildinot to ar 6 zālēm, kur kopumā atrodas 22 operāciju zāles. Kopējās Operāciju bloka rekonstrukcijas un aprīkošanas izmaksas ir 18,6 milj. EUR
2021. gadā uzsāka RAKUS aptiekas loģistikas ēkas un stacionārus savienojošas virszemes pārejas būvniecību. 2022. gadā plānots pabeigt Infekciju bloka paplašināšanu.
No 2022. līdz 2024. gadam plānots pabeigt 1. un 9. korpusa pārbūvi, kuras kopējās izmaksas ir vairāk nekā 26,8 miljoni EUR, ko sedz Eiropas Reģionālās attīstības fonds.
Galvenie darbības veidi
Stacionāra “Gaiļezers” galvenie darbības veidi:
Nodaļas un klīnikas
Neatliekamās medicīnas un pacientu uzņemšanas klīnika (NMPUK)
Iekšķīgo slimību klīnika
Diagnostika
Dienas stacionāri
Ginekoloģijas klīnika
Infekciju uzraudzības dienests
Intensīvās terapijas klīnika
Vispārējās un neatliekamās ķirurģijas klīnika
Nieru slimību un nieru aizstājterapijas klīnika
Klīniskās diagnostikas centrs
Operāciju bloks
Rehabilitācijas klīnika
Neiroloģijas un neiroķirurģijas klīnika
Sirds un asinsvadu slimību klīnika
Traumatoloģijas un ortopēdijas klīnika
Uroloģijas un onkoloģiskās uroloģijas klīnika
Vienības
Kabineti
Laboratorija stacionārā “Gaiļezers”
Milda Klētniece
Milda Klētniece (dzimusi Rīgā; mirusi ) bija padomju un latviešu teātra un kino aktrise. Latvijas PSR Tautas skatuves māksliniece (1965). Otrās pakāpes Staļina prēmijas laureāte (1950).
Biogrāfija
Milda Klētniece piedzima Rīgā, Jūlija Langes strādnieku ģimenē. Beigusi Rīgas 4. ģimnāziju un Latvijas dramatiskos kursus (1935). Mācījusies latviešu aktieru biedrības teatrālajā arodskolā.
Strādāja ar pseidonīmu Lita Lange Latvu drāmas ansambļa trupā (1935—1940), Jaunatnes teātrī (1940—1941). Kopš 1941. gada bija J.Raiņa Latvijas PSR Valsts Akadēmiskā Dailes teātra aktrise.
Filmējusies pirmajā Rīgas Kinostudijas spēlfilmā "Kaugurieši" (1940; režisors Voldemārs Pūce). Filmējusies arī vēlākās kinostudijas filmās. Bija precējusies ar aktieri Karpu Klētnieku.
mirusi pēc ilgas un grūtas slimības. Apbedīta Rīgā, Jaunciema kapos.
Neišatele
Neišatele (fr, ) ir pilsēta Šveicē, Neišateles kantona adminstratīvais centrs. Pilsēta atrodas Šveices rietumos, pie Neišateles ezera. 2014. gadā pilsētā dzīvoja 33,8 tūkstoši cilvēku. Lielākā daļa no pilsētas iedzīvotājiem (aptuveni 79%) sazinās franču valodā. Pilsēta ir zināma arī ar tās vēsturisko vācu nosaukumu Neienburga (Neuenburg).
2011. gada Eiropas Jaunatnes vasaras olimpiskais festivāls
2011. gada Eiropas Jaunatnes vasaras olimpiskais festivāls (tr, zināms arī kā EYOF 2011 Trabzon) bija 11. Eiropas Jaunatnes vasaras olimpiskais festivāls. Tas tika aizvadīts Turcijas pilsētā Trabzonā no 2011. gada 23. jūlija līdz 29. jūlijam. Sacensībās startēja 3138 sportisti no 49 Eiropas valstīm. Sportisti startēja 9 sporta veidos, 109 dažādās disciplīnās. Olimpiskā festivāla atklāšanas un noslēguma ceremonija notika Huseina Avni Akera stadionā.
Sporta veidi un disciplīnas
2011. gada Eiropas Jaunatnes vasaras olimpiskā festivāla programmā bija iekļauti 9 sporta veidi. Tas bija tikpat cik iepriekšējā 2009. gada festivālā, bet tomēr par diviem sporta veidiem mazāk, nekā 2007. gada festivālā. Tajā reizē programmā bija iekļauts arī galda teniss un ūdenspolo. Medaļas kopumā tika pasniegtas 109 dažādās disciplīnās.
Norises vietas
2011. gada Eiropas jaunatnes vasaras olimpiskā festivāla 8 sporta veidi no deviņiem, izņemot riteņbraukšanu, notika Trabzonas apkārtē. Kopumā sacensības tika aizvadītas 12 dažādās arēnās/norises vietās. Tika gan atjaunotas esošās sporta zāles, gan arī šim festivālam tika uzceltas jaunas arēnas. Festivāla kopējās izmaksas sasniedza 350 miljonus turku liru (aptuveni 210 miljonus ASV dolāri), ieskaitot papildu izmitināšanas vietu būvniecību par 90 miljoniem lirām aptuveni 54 miljoni dolāri) olimpiskajam ciematam Melnās jūras Tehniskās universitātes pilsētiņā.
Medaļu tabula
No visām 49 festivālā startējošajām valstīm 35 izcīnīja medaļas. Visvairāk medaļu, 54 medaļas, ieguva Krievijas sportisti. Latvijas sportisti šajā festivālā izcīnīja 5 medaļas.
Aišvarija Raja
Aišvarija Raja (dzimusi ) ir indiešu aktrise.
Pirms aktrises karjeras sākuma bijusi modele. 1994. gadā uzvarēja skaistumkonkursā Miss World. Kino debitējusi 1997. gada filmā Iruvar. Taču pirmos komerciālos panākumus guvusi ar lomu filmā Jeans. Karjeras laikā saņēmusi divas Filmfare balvas (hindu kinoindustrijas "Oskars") kā labākā aktrise, kopumā šai balvai tikusi nominēta 11 reizes. 2009. gadā Indijas valdība A. Rajai piešķīra ceturto augstāko civilo apbalvojumu Padma Shri.
Ropažu viduslaiku pils
Ropažu viduslaiku pils (la, de) bija Livonijas ordeņa nocietinājums Ropažos pie Lielās Juglas upes uz senā kara ceļa, kas no Salaspils veda uz Siguldas pili. Līdz mūsdienām saglabājušās vienīgi pilsdrupas.
Pils apraksts
Pils bija uzcelta senā pilskalnā, kura dienvidu un rietumu pusi veidoja 6-10 metrus augsts Lielās Juglas upes stāvkrasts, rietumu pusē upe aizsērējusi, veidojot vecupi. Ziemeļu un austrumu pusē pilskalna nogāzes bija 3—4 metrus augstas.
2011. gada arheoloģiskajos izrakumos atklāja līdz tam nezināmu Ropažu pils aizsargmūri.
Vēsture
17. gadsimta sākumā pils vēl bija daļēji apdzīvota, bet 1623. gadā sagruva. Drupu akmeņi izmantoti Ropažu muižas celtniecībai.
Snūpijs un Čārlijs Brauns: Riekstiņu filma
"Snūpijs un Čārlijs Brauns: Riekstiņu filma" (en) ir 2015. gada ASV animācijas filma, kuras režisors ir Stīvs Martino. Galvenās lomas ierunājuši Noa Šnaps, Hadlijs Belle Millere, Mariela Šītsa, Alekss Garfins, Frančeska Anegeluči Kapaldi un Trojs Endrjūss. Filmas pirmizrāde notika Ņujorkā.
Snūpijs uzsāk savu vislielāko misiju, cīnoties pret savu lielāko ienaidnieku, bet viņa labākais draugs Čārlijs Brauns sāk pats savu piedzīvojumu mājās, lai iegūtu savu dzīves lielo mīlestību.
Rai
Rai var būt:
De Jongs
De Jongs (nl; sieviešu dzimtē de Jonga) ir nīderlandiešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Staļina prēmija
Staļina prēmija (ru) bija apbalvojums, ko no 1940. līdz 1954. gadam piešķīra PSRS pilsoņiem par izciliem sasniegumiem zinātnes un tehnikas, kara mākslas, literatūras un mākslas jomās, kā arī par ražošanas metožu pilnveidošanu un uzlabošanu. 1966. gadā tika pielīdzināta jaunizveidotajai PSRS Valsts prēmijai.
Brekti
Brekti ir apdzīvota vieta Cēsu novada Vecpiebalgas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumos 8 km no pagasta centra Vecpiebalgas, 54,7 km no novada centra Cēsīm un 136,2 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P33 (Ērgļi—Jaunpiebalga—Saliņkrogs).
Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieks
Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieks bija goda nosaukums, ko piešķīra Latvijas PSR Augstākās Padomes prezidijs no līdz Latvijas neatkarības atgūšanai.
Divpadsmitais Doktors
Doktors ir vairākus simtus gadu vecs Laika pavēlnieks no planētas Galifrejas, kurš ceļo laikā un telpā savā TARDIS, bieži kopā ar pavadoņiem. Dzīves beigās Doktors var reģenerēties, to darot, mainās viņa izskats un personība, un seriālā viņa lomu uzsāk atveidot jauns aktieris. Kapaldi atveidotais Doktors ir izveicīgs, apķērīgs, apcerīgs un pragmatisks, slēpj savas emocijas, pieņemot stingrus un dažkārt pat nežēlīgus lēmumus.
Kapaldi seriālā pirmoreiz uz īsu parādījās seriāla piecdesmitās gadadienas speciālizlaidumā The Day of the Doctor 2013. gadā. Divpadsmitā Doktora galvenie pavadoņi ir Klāra Osvalda (Clara Oswald), ar kuru kopā viņš ceļo seriāla astotajā un devītajā sezonā, Billa Potsa (Bill Potts) un Nardols (Nardole), kas komandai pievienojās desmitajā sezonā.
2017. gada 30. janvārī Kapaldi paziņoja, ka aiziet no seriāla. Viņam sekoja Džodija Vitakere kā Trīspadsmitā Doktore, pirmoreiz parādoties 2017. gada Ziemassvētku speciālizlaidumā Twice Upon a Time.
Piedalīšanās
Vienpadsmitā Doktora tēlotājs Mets Smits 2013. gada 1. jūnijā paziņoja, ka aiziet no seriāla, izraisot plašas mediju spekulācijas par nākamo pretendentu uz Doktora lomu. Kā iespējamie kandidāti tika minēti Rūperts Grints, Rasels Tovi, Pīters Kapaldi, Kriss Edisons, Rīzs Ahmeds un vēl 8 aktieri.
Pīters Kapaldi ir bijis seriāla cienītājs jau gandrīz no tā pirmsākumiem. Viņš arī bija pirmais, kas apsveica Metu Smitu, kad tas sāka piedalīties seriālā, un uzslavēja Smitu par viņa aktiera darbu. Kad Kapaldi sāka atveidot Doktora lomu, viņš bija 55 gadus vecs, tikai dažus mēnešus jaunāks par Viljamu Hartnelu, Pirmo Doktoru laikā, kad tas sāka piedalīties seriālā. Kapaldi ir otrs vecākais aktieris Doktora lomā. Mofats uzskatīja, ka jaunāka aktiera nomaiņa ar vecāku aktieri nodrošinās pārmaiņas un samazinās vēlēšanos aktierus salīdzināt.
Kapaldi saglabāja savu dzimto Skotijas akcentu. Viņš paskaidroja, ka tā dara tādēļ, lai justos tuvāks tēlam. 2014. gada septembrī tika ziņots par dažiem ierakstiem Twitter, kuros apgalvots, ka dažiem skatītājiem bijušas grūtības viņu saprast. Gan runas treneris, gan lingvistikas eksperts toreiz atzina, ka jebkādas problēmas, saistītas ar Kapaldi teiktā saprašanu, vairāk attiecināmas uz runu, nevis akcentu.
Džons Hērts atveidoja Kara Doktoru  — inkarnāciju, kas piedalījās Laika Karā, kas norisinājās starp Astoto un Devīto Doktoru, tādējādi Divpadsmitais Doktors faktiski ir trīspadsmitais pēc kārtas, un Laika pavēlnieki spēj reģenerēties tikai 13 reizes. Taču Desmitais Doktors zaudēja savu enerģiju, bet viņa āriene nemainījās. Tādējādi Divpadsmitais Doktors ir trīspadsmitās reģenerācijas rezultāts un pirmais jaunā reģenerācijas ciklā, ko Doktoram dāvājuši Laika pavēlnieki.
Aiziešana no seriāla
Pēc Stīvena Mofata paziņojuma, ka 2017. gada decembrī viņš pametīs seriālu un scenārists turpmāk būs Kriss Čibnals, notika spekulācijas par to, vai Kapaldi paliks lomā vai arī atstās seriālu kopā ar Mofatu. 2017. gada 30. janvārī Kapaldi apstiprināja, ka seriāla desmitā sezona būs pēdējā, kurā viņš piedalīsies. Attiecībā uz savu lēmumu atstāt seriālu Kapaldi norādīja, ka, neskatoties uz viņa milzīgo mīlestību uz seriālu, viņš nav pārliecināts, vai spētu sniegt vislabākos rezultātus, ja paliktu lomā pārāk ilgi.
Raksturojums
Divpadsmitais Doktors ir izteiktāks citplanētietis. Viņš ir piesardzīgs, asprātīgs un augstprātīgs, tomēr laipns un bezbailīgs, vēlas glābt dzīvības. Viņš ir mazāk savtīgs, jo vienkārši dod priekšroku savam darbam, neuztraucoties, vai tie, kurus viņš mēģina glābt, uzskata viņu par varoni.
Marks Geitiss izteicās, ka Kapaldi Doktors "ir kāds, kurš uzreiz nebūs tavs labākais draugs un var būt diezgan pēkšņs un rupjš". Stīvens Mofats papildināja šo rakstura analīzi, sakot: "Viņam piemīt milzīgas humora spējas, un lielā mērā tas ir saistīta ar to, ka reizēm viņš ir ārkārtīgi nepieklājīgs. Pieļauju, bērni domā, ka viņš ir nepieklājīgais Doktors".
Piters Kapaldi ir saņēmis pamatā pozitīvu kritiku par Doktora attēlojumu.
Tērps
Sākotnēji Divpadsmitais Doktors valkā tumši zilu firmas Crombie mēteli ar sarkanu oderi, tumši zilas bikses, baltu kreklu bez kaklasaites un melnus Loake zābakus. Sezonas laikā viņš nēsā vēl dažus kreklus, tai skaitā melnu un bordo, kā arī džemperi, kas pieder pašam Kapaldi. Dažkārt tiek valkāta tumši zila jaka vai veste. Sākot ar sēriju Last Christmas, Doktors dažreiz parādās melnā kreklā ar rāvējslēdzēju. Viņš valkā melnas saulesbrilles, kas pilda skaņas skrūvgrieža funkcijas. Devītajā sezonā viņa izskats kļūst arvien neformālāks. Sezonas finālā viņš no TARDIS saņem jaunu skaņas skrūvgriezi ar zili zeltainu korpusu. Desmitajā sezonā Doktora tērps atkal mainās: viņš tagad apvieno klasisko un neformālo stilu.
Anna Grēviņa
Anna Grēviņa (dzimusi Dēķēna, mirusi ) bija latviešu tulkotāja, dziedātāja un teātra kritiķe.
Tēvs — pedagogs un sabiedriskais darbinieks Kārlis Dēķens.
Biogrāfija
Ap 1910. gadu beigusi mācības Annas Rūmanes-Ķeniņas ģimnāzijā Rīgā. 1915. gadā absolvējusi Harkivas Universitātes Vēstures un filoloģijas fakultāti, 1925. gadā — Latvijas Konservatorijas Vokālo fakultāti.
Pēc Augstāko pedagogu kursu absolvēšanas Harkivā 1917. gadā strādājusi par skolotāju Maskavā un Rīgā. No 1925. gada — brīvmāksliniece. Reitera kora soliste. No 1944. līdz 1951. gadam strādājusi žurnālā "Padomju Latvijas Komunists" par literāro līdzstrādnieci. Tulkojusi dažādu populāru autoru darbus no krievu, vācu, franču valodas.
Bija precējusies ar dzejnieku un tulkotāju Valdi Grēviņu, pārim bija divi dēli: Māris un Valts.
Miervaldis Ozoliņš
Miervaldis Ozoliņš (dzimis Rīgā, miris  Rīgā) bija latviešu aktieris, kas strādāja Dailes teātrī.
M. Ozoliņš mācījies Rīgas Tautas konservatorijā (1937-1941) un Latvju drāmas ansambļa studijā (1940-1942). H. Ibsena lugas "Brands" iestudējumā Latvju drāmas ansamblī atveidojis Ārsta lomu (1943). No 1944. līdz 1951. un no 1956. līdz 1991. gadam Dailes teātra aktieris. Bijis precējies ar tulkotāju Maiju Silmali. 1951. gadā apcietināts par darbošanos t.s. "franču grupā", no 1951. līdz 1956. gadam izcietis ieslodzījumu soda nometnēs Intā un Vorkutā, KPFSR. Pēc atgriešanās no apcietinājuma piedalījies Leļļu teātra izrāžu veidošanā. Atveidojis galvenokārt raksturlomas, viņa tēliem raksturīga smalka humora izjūta. Darbojies arī kā režisors, veidojis iestudējumus Dailes teātrī (M. Birzes "Baznīcas kalnā", 1981, Bruno Saulīša "Marta īdas", 1983).
Piedalījies kinofilmās "Mērnieku laiki" (1968), "Salātiņš" (1971), "Piejūras klimats" (1974), "Ilgais ceļš kāpās" (1981) un "Fronte tēva pagalmā" (1984).
Bijis grima mākslas un aktiermeistarības pasniedzējs Dailes teātra aktieru studijā, Rīgas horeogrāfijas vidusskolā u.c. mācību iestādēs. Piedalījies Latvijas televīzijas bērnu raidījumos.
Pēc M. Ozoliņa nāves tika publiskota ziņa, ka viņš, iespējams, bijis dzejnieka Raiņa un viņa mīļākās Olgas Kliģeres ārlaulības bērns, kas tūlīt pēc piedzimšanas nodots audžuvecākiem un uzaudzis sētnieka Kārļa Ozoliņa un bērnu apģērbu šuvējas Anetes Ozoliņas ģimenē, saņemot finansiālu atbalstu.
Ticējums
Ticējums ir laika gaitā pārbaudīta atziņa, padoms, kas balstās uz dzīves novērojumiem. Dabas un cilvēka dzīves parādību un likumsakarības skaidrojums, kas veidojies dzīves pieredzē. Ticējumi saistās ne tikai ar ticību vai reliģiju, bet arī ar praktiskiem paņēmieniem, zināšanām, ko darīt, kā rīkoties, kā izzināt, lai labi klātos, lai viss atrisinātos pēc iespējas labāk.
Lil Uzi Vert vs. The World
Lil Uzi Vert vs. The World ir amerikāņu repera Lil Uzi Vert trešais miksteips. To 2016. gada 15. aprīlī izdeva Generation Now un Atlantic Records. Miksteipu producējuši Cubeatz, Don Cannon, Lyle LeDuff, Maaly Raw, Metro Boomin un WondaGurl. Miksteipa turpinājums The Perfect LUV Tape (2016) tika izdots 2016. gada 31. jūlijā. Albuma priekštecis Lil Uzi Vert vs. The World 2 (2020) tika izlaists 2020. gada 13. martā.
Singli
Galvenais singls no miksteipa ar nosaukumu "Money Longer" tika izdots 2016. gada 6. februārī. Dziesmu producēja Don Cannon un Maaly Raw.
Pārējie divi miksteipa singli "You Was Right" un "Ps & Qs" tika izdoti 2016. gada 15. aprīlī kopā ar pārējo miksteipu. Pirmo ierakstu producēja Metro Boomin, bet otro — Don Cannon.
Vāks
Mākslas darbu izstrādāja 20 gadus vecais Sentluisas mākslinieks Fvriss, iegūstot Braiena Lī O’Malija mākslu, kura albuma nosaukumā ir minēts Skots Pilgrims pret pasauli. Vāka noformējums pārvērš Lil Uzi Vert par anime stila varoni, atsaucoties uz Skotu Pilgrimu. Viņiem ir attēlota viņu pašu mīlas interese — Bretaņa Bērda, kas guļ viņiem virs galvas, atsaucoties uz Ramonu Flowersu. Fonu piepilda cilvēku pūlis, kas, šķiet, skaudīgi skatās uz Lil Uzi Vert, līdzinādamies saviem "nīdējiem". Tomēr Lil Uzi Vert, šķiet, uztrauc tikai meitene uz galvas. Viens cilvēks pirkstā griež basketbola bumbu. Tas ir mājiens uz Bretaņu, kura spēlēja basketbolu pirms tikšanās ar Lil Uzi Vert, kā intervijā atklāja Nardvuārs. Divas kameras mirgo tieši uz Lil Uzi Vert, lai attēlotu Lil Uzi Vert jauniegūto slavu. Abu skūpstojošo meiteņu priekšā atrodas basģitāra, kuras sānos ir iegravēts "Rage", kas kopumā norāda uz Lil Uzi Vert iepriekšējo projektu Luv Is Rage. Krāsainā, psihedēliskā fona izmantošana izceļ mākoņrepa žanru Lil Uzi Vert miksteipā.
Komerciāls sniegums
Lil Uzi Vert vs. The World ieņēma 37. vietu ASV Billboard 200 un kopā pavadīja 55 nedēļas. Tas arī ieņēma 18. vietu ASV labāko R&B/Hip-Hop albumu topā. Amerikas Ierakstu industrijas asociācija (RIAA) miksteipu galu galā sertificēja par platīna statusu, apvienojot pārdošanas apjomus un albumiem līdzvērtīgas vienības vairāk nekā 1 000 000 vienību ASV.
79 (skaitlis)
79 (septiņdesmit deviņi) ir naturāls skaitlis, kas veselo skaitļu rindā atrodas starp 78 un 80. Gada septiņdesmit devītā diena ir 20. marts (garajā gadā 19. marts).
Romiešu skaitļu sistēmā septiņdesmit deviņi tiek pierakstīts šādi — LXXIX, bet binārajā skaitīšanas sistēmā septiņdesmit deviņi ir 10011112, oktālajā skaitīšanas sistēmā — 1178 un heksadecimālajā skaitīšanas sistēmā — 4F16. Septiņdesmit deviņi ir nepāra skaitlis un arī pirmskaitlis.
Ķīmisko elementu periodiskā tabulā septiņdesmit deviņi ir Zelta (Au) atomskaitlis.
Kārlis fon Zīverss
Kārlis fon Zīverss var būt:
Vikipēdija franču valodā
Vikipēdija franču valodā (fr) ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas franču valodas versija. Tā darbojas kopš 2001. gada 23. marta. 2012. gada jūnijā rakstu skaits tajā pārsniedza 1,257 miljonus, bet 2020. gada janvārī 2,174 miljonus. Pilnīgākajiem un kvalitatīvākajiem rakstiem tiek piešķirts vērtīga vai laba raksta statuss.
Laikā no 2011. gada aprīļa līdz 2012. gada martam 79,3% labojumu ir tikuši veikti no Francijas, 5,9% — Beļģijas un 4,9% — Kanādas. Šī bija trešā Vikipēdija, kuras rakstu skaits pārsniedza vienu miljonu. Tāpat tā pašlaik ir viena no lielākajām Vikipēdijām.
Naked Lunch
Naked Lunch ir 1991. gada Kanādas, Apvienotās Karalistes un Japānas kopražojuma sirreāla zinātniskās fantastikas drāmas filma, kuras režisors un scenārija autors ir Deivids Kronenbergs. Filmā galvenās lomas atveido Pīters Vellers, Džūdija Deivisa, Ians Holms, Džūlians Sandss un Rojs Šeiders. Filma ir balstīta uz Viljama Barouza 1959. gada romānu ar tādu pašu nosaukumu.
Pēc tam, kad kukaiņu indētājs kļūst atkarīgs no paša indes, viņš nejauši nogalina savu sievu un tiek iesaistīts slepenā valdības sazvērestībā, ko organizē milzu kukaiņi kādā ostas pilsētā Ziemeļāfrikā.
Filmas Naked Lunch pirmizrāde notika. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Tā saņēma vairākus apbalvojumus un nominācijas, tai skaitā nominēta 11 Kanādas Genie balvām, no kurām saņēma astoņas, tostarp balvu par labāko filmu. Laika gaitā tā ir kļuvusi par kulta filmu tās sirreālās atmosfēras un tematu dēļ.
Pēteris Handke
Pēteris Handke (de; dzimis ) ir austriešu rakstnieks, dramaturgs un tulkotājs. Pazīstamākais darbs ir 1970. gadā publicētais romāns "Vārtsarga bailes no 11 metru soda sitiena" (Die Angst des Tormanns beim Elfmeter). Sadarbojies ar kinorežisoru Vimu Vendersu, tostarp radot scenāriju Vendersa filmai "Debesis pār Berlīni" (Der Himmel über Berlin). Politiski pazīstams kā Serbijas valsts un Slobodana Miloševiča pozīcijas aizstāvis Balkānu karu vērtējumā. 2019. gadā saņēmis Nobela prēmiju literatūrā.
Lauri Markanens
Lauri Eliass Markanens (fi; dzimis Vantā, Somijā) ir somu basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja pozīcijā, Somijas basketbola izlases dalībnieks. 2022. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Jūtas "Jazz", lielāko karjeras daļu aizvadījis Čikāgas "Bulls" sastāvā.
Izaudzis Jiveskilē, kur trenējies basketbolā un spēlējis vietējā junioru komandā. Viņa vecāki Peka un Rīka Markaneni ir bijušie basketbolisti, savukārt brālis Ēro Markanens ir profesionāls futbolists.
Karjera
L. Markanens ir spēlējis Somijas profesionālajā komandā HBA-Märsky.
2016. un 2017. gadā L. Markanens spēlēja Arizonas Universitātes komandā "Wildcats". Pēc vienas labas sezonas NCAA basketbolā viņš pieteicās NBA draftam un 2017. gada NBA draftā L. Markanenu ar kopējo 7. kārtas numuru izraudzījās Minesotas "Timberwolves". Pēc drafta spēlētājs kopā ar Zaku Lavīnu un Krisu Dannu tika iekļauts maiņas darījumā pret Džimiju Batleru un nokļuva Čikāgas "Bulls".
Debijas spēlē NBA 2017. gada 19. oktobrī L. Markanens guva 17 punktus, kļūdams par otro Somijas basketbolistu pēc Hanno Motolas, kas spēlējis NBA. 2018. gada 10. janvārī viņš guva 33 punktus, iemetot 8 trīspunktu metienus, pagarinājuma uzvarā pret Ņujorkas "Knicks" (122—119), kas bija spēlētāja karjeras rezultativitātes rekords. Iemetot 100 trīspunktu metienus pirmajā 41 NBA spēlē L. Markanens kļuvis par spēlētāju, kas to paveicis īsākajā laikā. 2019. gada 23. februāra spēlē pret Bostonas "Celtics" L. Markanens guva 35 punktus, kas bija jauns spēlētāja rezultativitātes rekords.
2021. gada augustā L. Markanens tika aizmainīts uz Klīvlendas "Cavaliers" sign-and-trade darījumā, kurā bija iesaistīts vēl viens klubs, Portlendas "Trail Blazers". 2022. gada vasarā viņš tika aizmainīts uz Jūtas "Jazz" kopā ar Kolinu Sekstonu, Očai Agbadži un nākotnes drafta izvēles izvēlēm maiņas darījumā, kura rezultātā "Cavaliers" nonāca Jūtas komandas lielākā zvaigzne Donovans Mičels.
2022.—2023. gada NBA sezonas sākumā "Jazz" rādīja pārsteidzoši labu sniegumu, un liela loma tajā bija L. Markanena devumam. 18. novembrī viņš aizvadīja karjeras rezultatīvāko spēli, gūstot 38 punktus uzvarā 134–133 pret Fīniksas "Suns". 2023. gada 5. janvārī viņš uzlaboja savu karjeras rezultativitātes rekordu līdz 49 punktiem uzvarētā spēlē pār Hjūstonas "Rockets" (131–114).
Somijas izlase
L. Markanens ir spēlējis Somijas U-18 izlasē, pārstāvējis to 2015. gada Eiropas čempionātā. 2016. gada Eiropas U-20 čempionātā viņš bija turnīra rezultatīvākais spēlētājs ar 24,9 punktiem vidēji spēlē.
Somijas pieaugušo basketbola izlasē debitēja 2017. gada Eiropas čempionātā, kura apagšgrupu sacensības notika arī Somijā. L. Markanens bija komandas rezultatīvākais spēlētājs ar vidēji 19,5 punktiem un 5,7 atlēkušajām bumbām 6 aizvadītajās spēlēs. 2022. gada Eiropas čempionātā Somijas izlase ar L. Markanenu līdera lomā, sasniedzot ceturtdaļfinālu pirmo reizi kopš 1967. gada. Somijas izlasē L. Markanens atkal bija komandas rezultatīvākais spēlētājs ar vidēji 27,9 punktiem vidēji spēlē.
Saldus pauguraine
Saldus pauguraine ir dabas apgabals Austrumkursas augstienes vidusdaļā Kurzemes dienvidaustrumos Talsu, Tukuma un Saldus novados. Stiepjas 42—57 km garumā ziemeļu—dienvidu virzienā. Ziemeļos Abavas senleja to atdala no Ziemeļkursas augstienes Vanemas pauguraines. Pa marginālo nogāžu piekāji robežojas ar Spārnenes viļņoto līdzenumu austrumos un Vārmes nolaidenumu rietumos, bet dienvidos stāva nogāze norobežo no Viduslatvijas zemienes Vadakstes līdzenuma. Dienvidaustrumu robeža ar Lielauces pauguraini grūti pamanāma. Augstākais virsmas punkts ir Smiltiņu kalns (153,4 m vjl) pie Zantes.
Ģeoloģija
Pauguraine atrodas uz Austrumkurzemes pamatiežu virsas pacēluma augstākās daļas, un ar šā pacēluma nogāzēm daudzviet sakrīt arī pauguraines robežas. Pamatiežu virsas augstums ir no 70—90 m vjl Matkules apvidū līdz 110—117 m vjl pie Zantes un Satiķiem. Rietumu malā pamatiežos ir ap 1 km plats dienvidrietumu—ziemeļaustrumu virzienā izstiepts ielejveida iegrauzums. Pamatiežu augšējo daļu veido galvenokārt karbonātieži — dolomīti un dolomītmerģeļi. Pauguraines dienvidu malā pamatiežu virsā ir apakškarbona smilšakmeņi, smiltis, dolomīti, dolomītmerģeļi un kaļķakmeņi. Pie Saldus ir vairāki kaļķakmens denunciācijas palikšņi, un tur atrodas kaļķakmens ieguves karjeri.
Kvartāra noguluma segas biezums pārsvarā ir tikai 10—20 m, tikai dienvidu daļā un pauguros ap Remti un Zanti tas palielinās līdz 40 m. Nogulumu apakšējo daļu pauguraines vidusdaļā un dienvidu daļā veido zilganais un zaļganpelēkais smilšmāls un mālsmilts. Pauguraines vidusdaļā un uz ziemeļiem no Cieceres ezera morēnas smilšmālu un mālsmilti pārsedz māli, aleirīti un smiltis.
Reljefs
Saldus paugurainē reljefa augstums ir no 85 m vjl ziemeļos līdz 130—155 m vjl dienvidu un dienvidaustrumu daļā. Meridionāli stiepjas Lutriņu un Zantes paugurgrēdas, starp kurām atrodas Saldus—Amulas limnoglaciālais līdzenums. Zantes paugurgrēda paceļas 30—50 m virs apkārtējās teritorijas un tajā izvietojies pauguraines augstākais punkts Smiltiņu kalns (155,3 m vjl). Lutriņu paugurgrēdā relatīvais reljefa augstums ir mazāks, īpaši ziemeļu daļā. Starp Vāni un Sabili tā pāriet pamatmorēnas līdzenumā.
Klimats
Paugurainē klimats mēreni vēss un vidēji mitrs. Gada vidējā temperatūra 5,75 °C, janvāra — –5 °C, jūlija — 16,5 °C. Bezsala periods 130—140 dienas, nokrišņu daudzums — 600—700 mm gadā. Sniega sega veidojas pēc 20. decembra, nokūst marta beigās; tās biezums līdz ap 20 cm.
Hidrogrāfija
Ezeru vairāk ir pauguraines dienvidu daļā. Tie aizņem galvenokārt subglaciālo iegultņu zemākās vietas un ir šauri, gari un dziļi. Lielākais ir Cieceres ezers (platība 2,77 km², dziļums līdz 50 m). Blīdenes un Remtes apkaimē ir vairāki glaciotektonisko izspiedumu ieplaku ezeri, lielākais no tiem ir Remtes ezers (75,5 ha). Dažviet izveidojušās mākslīgas ūdenstilpes — bijušie karjeri, dzirnavezeri un zivju dīķi.
Vāji drenētās ielejas aizņem nelieli purvi. Lielāki zemie purvi ir Upatnieku purvs (596 ha) un Vilīšu purvs (579 ha), augstie purvi — Vānes purvs (406 ha) un Saulīšu purvs (388 ha).
Dabas aizsardzība
Saldus pauguraine ietilpst Rietumlatvijas ģeobotāniskajā rajonā. Pauguraines ziemeļu mala ietilpst Abavas senlejas dabas parka teritorijā. Ierīkoti arī dabas liegumi Matkules meži, Baltezera purvs, Cieceres ezera sala un 3780 ha lielais Sātiņu dīķu dabas liegums. Vairāki aizsargājami ģeoloģiski objekti.
Grieķijas karogs
Grieķijas karogs (el) ir viens no Grieķijas valsts simboliem. Tas tika pieņemts. Karogam ir deviņas horizontālas joslas no tām piecas ir zilas un četras baltas kā arī Grieķijas ģerbonis kreisās puses augšējā stūrī. Karoga zilā krāsa simbolizē debesis un jūru, bet baltā mākoņus un viļņus.
Staciņš
Staciņš (no la — 'stāvvieta, karaspēka apmešanas vieta') bija nodoklis, ko Zviedrijas valdība (17. gadsimtā) un Krievijas valdība (18. gadsimtā) ievāca no Vidzemes zemniekiem. Staciņu ieviesa Zviedrijas karalis Poļu—zviedru kara laikā. Pēc kara tas kļuva par pastāvīgu nodokli. 1783. gadā staciņu atcēla un tā vietā noteica galvasnaudu.
1639. gadā no viena revīzijas arkla staciņš bija divas mucas rudzu, divas mucas miežu, viena muca auzu un viens dālderis "siena naudas".
Andra Deja
2021. gadā, Andra Deja atveidoja Bilijas Holidejas lomu biogrāfiskajā filmā The United States vs. Billie Holiday, par ko viņa ieguva Zelta globusa balvu kategorijā "Labākā aktrise drāmas filmā", kā arī tika nominēta 93. Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā". Andras Dejas pseidonīms ir veidots iedvesmojoties no Holidejas, kuras pseidonīms bija Lady Day.
Arturs Jusupovs
Arturs Jusupovs (ru; de; dzimis, Maskavā) ir Krievijā dzimis Vācijas starptautiskais lielmeistars šahā (1980).
Šahista karjera
Mihaila Botviņņika šaha skolas audzēknis. 1977. gadā uzvarējis Pasaules junioru šaha čempionātā. Kopš 1982. gada piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas ciklos. Savā pirmajā starpzonu turnīrā Tolukā (Meksika) ieņēmis 5. vietu aiz Lajoša Portiša, Euhenio Torres, Borisa Spaska, Igora Ivanova. Nākamajā ciklā 1985. gadā uzvarējis starpzonu turnīrā Tunisā un iekļuvis pretendentu turnīrā. Tajā pašā gadā pretendentu turnīrā Monpeljē dalījis 1.-3. vietu ar Rafaelu Vaganjanu un Andreju Sokolovu, iekļūstot pretendentu mačos. 1986. gada pretendentu maču ceturtdaļfinālā uzvarējis Janu Timmanu ar 6:3, bet pēc tam pusfinālā Rīgā dramatiskā cīņā zaudējis Andrejam Sokolovam ar 6½:7½, lai gan vēl pēc 9. partijas bijis drošā vadībā ar 6:3. 1988. gadā ieņēmis 3. vietu PSRS 55. šaha čempionātā aiz Garija Kasparova un Anatolija Karpova. 1989. gadā atkal iekļuvis pretendentu maču pusfinālā, kur piekāpies Anatolijam Karpovam ar 3½:4½. 1991. gadā pretendentu maču ceturtdaļfinālā uzvarējis Vasiliju Ivančuku ar 5½:4½, bet nākamajā gadā zaudējis pusfinālā Janam Timmanam ar 4:6.
PSRS un Vācijas izlašu sastāvā sekmīgi piedalījies šaha komandu sacensībās: