cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hārvarda Universitāte
Hārvarda Universitāte (en) ir vecākā augstskola ASV un pēdējos gadus pēc universitāšu reitingiem tiek atzīta par labāko universitāti pasaulē. Tā atrodas Keimbridžā, Masačūsetsas štatā, ASV (nejaukt ar universitātes pilsētu Kembridžu Anglijā). Tajā pašlaik ir ap 21 000 studentu, no kuriem ap 7100 studē bakalaura programmās, bet 14 000 — profesionālajās, maģistra vai doktora programmās.
Ārmitidža rags
Ārmitidža rags ir Rosa salas galējais dienvidu punkts. Atrodas Hatpointa pussalas dienvidu galā 1,5 km no Makmerdo un 2 km no Skotas polārstacijām. Ragu apskalo Makmerdo šauruma ūdeņi. Atklāja britu polārpētnieka Roberta Skota 1901. - 1904. gadu ekspedīcija un nosauca ekspedīcijas kuģa Discovery navigatora leitnanta Alberta Ārmitidža (Albert B. Armitage) vārdā.
Hārvarda Universitāte
Pasaules universitāšu akadēmiskajā reitingā ieņem 1. vietu (2016).
Vēsture
Hārvarda Universitāte tika nodibināta 1636. gadā ar nosaukumu New College, bet jau 1639. gadā tika pārdēvēta par Hārvarda koledžu — mācītāja Džona Hārvarda vārdā, kurš jaunajai skolai pēc savas nāves novēlēja savu 400 grāmatu bibliotēku un 750 mārciņu (mūsdienu vērtība ap 91 000 mārciņu). Sākotnēji tā līdzinājās klasiskajām Anglijas universitātēm ar uzsvaru uz kristīgo protestantisko izglītību.
19. gadsimta vidū universitāte tika privatizēta, un Čārlza Eliota vadības laikā (no 1869. līdz 1909. gadam) universitāte tika radikāli pārveidota par tādu universitāti, kas balstīta uz pētniecību. Vēlāk šis universitātes modelis tika ieviests arī citās universitātēs gan ASV, gan citur pasaulē.
Personas
Kopā 75 Hārvarda Universitātes darbinieki, studenti, bijušie/esošie darbinieki un bijušie studenti ir saņēmuši Nobela prēmiju, starp tiem Els Gors un Henrijs Kisindžers. Universitāti ir beiguši 8 nākamie ASV prezidenti: Džons Adamss, Džons Kvinsijs Adamss, Džordžs V. Bušs, Raterfords Heiss, Džons Kenedijs, Franklins Rūzvelts, Teodors Rūzvelts (viņš arī Nobela prēmijas laureāts) un Baraks Obama. Universitāti ir beidzis arī atombumbas radītājs Roberts Openheimers un atvērtā koda filozofijas veidotājs Ričards Stalmans, Microsoft vadītājs Stīvs Bolmers, ANO ģenerālsekretārs Pans Kimuns, džeza komponists Leonards Bernstains, rakstniece Sūzana Zontāga, ekonomists Pols Semjuelsons, kā arī valodnieks un psihologs Stīvens Pinkers.
2010.—2011. gada Pasaules kauss bobslejā
2010.—2011. gada Pasaules kauss bobslejā bija vairāku sacīkšu bobsleja turnīrs, kas sākās Vistlerā un beidzās  Čezānā. Pasaules kausu rīkoja FIBT, kas rīko arī pasaules čempionātu bobslejā, kā arī pasaules kausus un čempionātus skeletonā.
Vīriešu divnieku ieskaitē uzvarēja Aleksandrs Zubkovs, bet četrinieku un jauktajā ieskaitēs — Manuels Mahata. Sieviešu divnieku ieskaitē uzvarēja Sandra Kiriasis.
Kenterberijas Anselms
Kenterberijas Anselms (la, dzimis ap 1033. gadu, miris ) bija benediktiešu mūks, teologs un filozofs. Viens no sholastikas pamatlicējiem. Kenterberijas arhibīskaps no 1093. līdz 1109. gadam.
Tā kā Anselma skolotājs Lanfranks kļuva par Kenterberijas arhibīskapu, pēc tā nāves 1089. gadā Anselms tika uzlūkots par Kenterberijas arhibīskapa amata mantinieku. Anglijas karalis Viljams II Rudais iesākumā turēja arhibīskapa vietu vakantu, tomēr 1093. gadā iecēla Anselmu amatā. Tomēr Anselms konfliktēja ar karali par dažādiem jautājumiem un 1097. gadā pameta Angliju un pārcēlās uz Romu.
1100. gadā, jaunā karaļa Henrija I aicināts, atgriezās Anglijā arhibīskapa amatā. Tomēr konfliktēja ar Henriju investitūras jautājumā. 1101. gadā atkal devās uz Romu. 1107. gadā tika panākts kompromiss investitūras jautājumā. Anselms atgriezās Anglijā, kur 1109. gadā mira.
Isikavas prefektūra
Isikavas prefektūra (ja) ir viena no Japānas prefektūrām, kas atrodas Čjūbu reģionā uz Honsju salas. Tā robežojas ar Tojamas prefektūru austrumos, ar Gifu prefektūru dienvidaustrumos un ar Fukuji prefektūru dienvidos. Prefektūru ziemeļos apsaklo Japāņu jūra.
Prefektūras kopējā platība ir 4 185,22 km² un sīkāk sastāv no pieciem rajoniem, 19 pašvaldībām un 11 pilsētām. Administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Kanadzava. Pēc 2017. gada datiem prefektūrā dzīvo ap 1,15 miljoniem iedzīvotāju. Tā ir trīsdesmit sestā lielākā Japānas prefektūra pēc iedzīvotāju skaita un trīsdesmit piektā lielākā pēc platības.
Pēc 2012. gada datiem, 13% no kopējās prefektūras teritorijas aizņem nacionālie dabas parki. Prefektūras ekonomika galvenokārt balstās uz tekstila un automašīnu ražošanu.
Mihaels Ende
Mihaels Ende (, 1929. gada 12. novembris — 1995. gada 28. augusts) bija vācu fantāzijas un bērnu literatūras rakstnieks.
Dzimis Vācijā, Edgara un Luises Endes ģimenē. Iesaukts armijā, kā rezultātā Mihaelam Endem skolu pabeigt neizdevās. Divus gadus vēlāk viņš iestājies drāmas skolā, kur trīs gadus strādāja dažādus gadījuma darbus. Bijis gan aktieris, gan kabarē un lugu scenāriju autors, gan Minhenes tautas teātra direktors, filmu kritiķis. Ende mira ar vēdera vēzi 1995. gadā — Vācijā. Visu savu mūžu Ende, neskatoties uz savu darbu popularitāti un slavu, ko tie tam atnesa, bija kautrīgs un pieticīgs.
Populārākie Mihaela Endes darbi: “Džims Poga un Lūkas — lokomotīves vadītājs”, “Džims Poga un trakie 13”, “Momo”, “Bezgalīgais stāsts”, “Žongliera stāsts”, “Spogulis spogulī”, “Ofēlijas ēnu teātris”, “Vēlmju nakts”.
Naumanis
Neimanis (de; sieviešu dzimtē Naumane) ir izplatīts vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Ķelnes "Haie"
2009.—10. gada sezonā komandu trenēja Latvijas treneris Igors Pavlovs, kurš gan sezonas gaitā no amata tika atbrīvots.
Tšebiņa
Tšebiņa ir pilsēta Polijas dienvidos, Mazpolijas vojevodistē uz rietumiem no Krakovas. No 1815. līdz 1846. gadam, atšķirībā no apvidus citām pilsētām (izņemot Hšanovu un Novu Guru), Tšebiņa ietilpa Krakovas brīvpilsētā. Pie pilsētas atrodas kompānijas PKN Orlen naftas pārstrādes rūpnīca.
Onomastika
Onomastika (el (onomastikós), no ὄνομα (ónoma) — 'vārds') ir valodniecības nozare, kas pēta visu veidu īpašvārdus un to cilmi. Galvenās onomastikas nozares ir:
Igors Larionovs
Igors Larionovs (ru; dzimis Voskresenskā, PSRS) ir bijušais krievu hokejists, spēlējis centra uzbrucēja pozīcijā, PSRS un Krievijas izlašu dalībnieks. Viens no slavenākajiem padomju hokejistiem. 1985. gada NHL draftā viņu izraudzījās Vankūveras "Canucks" ar kopējo 214. kārtas numuru. 2008. gada 10. novembrī ticis uzņemts hokeja slavas zālē.
Trīskārtējs Stenlija kausa ieguvējs Detroitas "Red Wings" sastāvā. Divkārtējs Olimpiskais čempions PSRS sastāvā, četrkārtējs Pasaules čempions PSRS sastāvā. Larionovs ar šiem tituliem ir pievienojies Triple Gold Club klubam.
"Red Wings" sastāvā viņš vairākas sezonas spēlēja tā dēvētajā krievu maiņā kopā ar aizsargiem Vjačeslavu Fetisovu un Vladimiru Konstantinovu, kā arī uzbrucējiem Vjačeslavu Kozlovu un Sergeju Fjodorovu.
Kastaņu smilšbeka
Kastaņu smilšbeka jeb brūnā cūku beka (Gyroporus castaneus, agrāk arī Suillus castaneus un Boletus castaneus) ir Latvijā ļoti reta smilšbeku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami, taču iekļauti Latvijas īpaši aizsargājamo sugu sarakstā un tādēļ nav ievācami.
Augšanas apstākļi
Mikorizas sēne. Aug dažādu koku mežos un mežmalās smilšainās augsnēs, biežāk pa vienai, no jūlija līdz septembrim. Biedrojas biežāk ar ozoliem un priedēm, retāk arī ar dažiem citiem lapukokiem (dižskābaržiem, kastaņām, bērziem). Daži mikologi domā, ka šī un vēl dažas smilšbekas ir ne tikai mikorizas sēnes, jo tās reizēm aug visai attālu no kokiem. Izvēlas labi apgaismotas vietas.
Līdzīgās sugas
Tuvu līdzīgu dubultnieku nav. Nedaudz līdzīga ir lāču samtbeka, kuras stobriņu slānis ir dzeltens un zilē iespiedumu vietās. Nedaudz līdzīgas ir arī baravikas, taču tām nav dobumaina kātiņa un tās nav tik cietas vecumā.
Azerbaidžāna
Azerbaidžāna (az), oficiāli Azerbaidžānas Republika (Azərbaycan Respublikası) ir valsts Aizkaukāza austrumu daļā un tā aizņem teritoriju uz dienvidiem no Kaukāza kalniem. To austrumos apskalo Kaspijas jūra. Robežojas ar Krievijas Federācijas sastāvā esošo Dagestānu ziemeļos, ar Gruziju ziemeļrietumos, ar Armēniju rietumos, bet dienvidos ar Irānu. Azerbaidžānas platība ir 86 600 km². Pusi Azerbaidžānas teritorijas aizņem kalni, bet pārējo zemienes. Azerbaidžāna ar 10,3 miljoniem iedzīvotāju ir 90. apdzīvotākā valsts pasaulē.
Eduards Traubergs
Eduards Traubergs (1883—1967) bija latviešu jurists un uzņēmējs. 1905. gada revolūcijas dalībnieks, Tautas padomes biedrs. Viens no Latvijas valsts pasludināšanas ceremonijas dalībniekiem. Represiju upuris pēc 1940. gada Latvijas okupācijas.
Azerbaidžāna
Azerbaidžānai piederošais anklāvs Nahčivanas Autonomā Republika robežojas ar Armēniju, Irānu un Turciju un atrodas dienvidrietumos no pamatteritorijas. Daļu no starptautiski atzītās Azerbaidžānas teritorijas, Kalnu Karabahu un tās apkaimi, militāra konflikta rezultātā kontrolē Kalnu Karabahas armēņu separātisti.
Azerbaidžāna ir unitāra konstitucionāla republika, kas sastāv no 66 rajoniem. Galvaspilsēta un lielākā pilsēta ir Baku. Azerbaidžānai ir diplomātiskas attiecības ar 158 valstīm, tā ir iestājusies 38 starptautiskās organizācijās. Azerbaidžāna ir Eiropas Padomes, EDSO dalībvalsts un NATO partnervalsts. Tā ir viena no GUAM un Neatkarīgo Valstu Sadraudzības un Ķīmisko ieroču aizlieguma organizācijas dibinātājvalstīm.
Etimoloģija
Vārds Azerbaidžāna (precīzāk — Azarbaidžāna) ir arabizētas formas vārds no klasiskā persiešu valodas vārda — Āδarbāδāgān (Āδarbāyagān), viduspersiešu valodā šo teritoriju sauca par Āturpātākān, grieķi par Άτροπατηνη, bet Bizantijas grieķi par Άδραβιγνων. Šis vārds radies no Ahemenīdu dinastijas satrapa Atrapata vārda.
Pēc tam, kad Irānu no 7. līdz 8. gadsimtam iekaroja Arābu Kalifāts, šis vārds pārveidojās nosaukumā "Azarbaidžāna" (آذربایجان). Vēsturiski par galveno Atropatenas teritoriju tiek uzskatīta Irāna, Azerbaidžāna un Irānas Dienvidazerbaidžāna ar galveno pilsētu Tebrīzu.
Savukārt nosaukums Azerbaidžāna ir tjurkizētas formas vārds, kas pirmo reizi tika lietots Azerbaidžānas Demokrātiskās Republikas izveidošanā 1918. gada 27. maijā. Šāds nosaukums tika izvēlēts arī tāpēc, lai nosaukums piemērotos mūsdienām.
Vēsture
Agrākās liecības par cilvēkiem Azerbaidžānas teritorijā datētas ar akmens laikmetu. Senākā Azerbaidžānas valsts Atropatena izveidojās 323. gadā pirms mūsu ēras, vēlāk no 4. līdz 7. gadsimtam pastāvēja Kaukāza Albāņu valsts. Starp 7. un 9. gadsimtu tapis oguzu tjurku — vairāku mūsdienu tjurku tautu, ieskaitot azerbaidžāņu — nostāsts «Vectēva Korkuta grāmata», kurš pierakstīts kā tautas eposs Azerbaidžānā 15. gadsimtā. 1027. gadā pāri Arazas upei tika uzcelts Hudaferina tilts. 1259. gadā tika uzcelta vecākā observatorija Azerbaidžānā — Maraginas observatorija.
1501. gadā Persijas impērijas šahs Ismails Hatai nodibināja centralizētu Sefevīdu valsti. 1813. gada 12. oktobrī tika parakstīts Gulistānas miera līgums par Azerbaidžānas sadalīšanu starp Krieviju un kādžāru dinastiju. 1828. gada 10. februārī tika parakstīts Turkmenčajas miera līgums. 1875. gada 22. jūnijā Hasana beka Zardabi redakcijā tika izlaists pirmais iespiestais izdevums azerbaidžāņu valodā, avīze Akinči.
1918. gada 31. martā notika azerbaidžāņu un armēņu sadursmes. 1918. gada 28. maijā Tiflisā tika proklamēta Azerbaidžānas Demokrātiskā Republika. 1918. gada 26. jūnijā Gendžes pilsētā Aliagi Šihlinska vadībā tika izveidots Pirmais Nacionālais kaujas korpuss. 1918. gada 27. jūnijā azerbaidžāņu valoda jeb azeru valoda tika pasludināta par valsts valodu. 1918. gada 15. septembrī Kaukāza Islāma armija, kas sastāvēja no Anatolijas un Azerbaidžānas tjurkiem, ieņēma Baku pilsētu, ko pirms tam kontrolēja padomju un britu spēki. 1918. gada 9. novembrī tika pieņemts trīskrāsainais Azerbaidžānas Demokrātiskās Republikas karogs. 1918. gada 7. decembrī sāka darboties parlaments. 1919. gada 15. novembrī notika Baku Universitātes izveidošana. 1920. gada 11. janvārī Parīzes miera konferences noslēgumā Sabiedroto valstu Augstākā padome de facto atzina Azerbaidžānas neatkarību. 1920. gada 27. un 28. aprīlī Sarkanā armija ieņēma Baku, gāza Tautas valdību un pasludināja Azerbaidžānas PSR. 1924. gada februārī izveidoja Nahčivānas APSR. 1945. gada janvārī tika izveidota Azerbaidžānas Republikas Zinātņu Akadēmija.
1987. gada novembrī galvenokārt armēņu apdzīvotajā Kalnu Karabahā aktivizējās armēņu separātisti ar mērķi apvienot Kalnu Karabahu ar Armēniju. 1988. gada februārī sākās Kalnu Karabahas karš. 1988. gada 17. novembrī Nacionālās atbrīvošanās kustības sākums Azerbaidžānā. 1988. gada decembrī notika masveidīga azerbaidžāņu deportācija no Kalnu Karabahas un dažiem pieguļošajiem rajoniem. 1990. gada 20. janvārī pēc armēņu grautiņu sākšanās ar ieganstu tos pārtraukt notika Padomju armijas iebrukums Baku jeb Melnais janvāris.
1990. gada 19. novembrī Azerbaidžānas PSR tika pārdēvēta par Azerbaidžānas Republiku. 1991. gada 18. oktobrī tika pieņemts konstitucionāls akts par Azerbaidžānas Valsts neatkarību. 1994. gada 20. septembrī ar ārzemju naftas kompānijām tika parakstīts Gadsimta kontrakts par naftas ieguvi. 1995. gada 12. novembrī tika pieņemta Azerbaidžānas Republikas Konstitūcija. 2001. gada 25. janvārī Azerbaidžānas Republika tika uzņemta Eiropas Padomē kā pilntiesīga locekle.
Ģeogrāfija
Azerbaidžāna atrodas pie Eiropas un Āzijas robežas, tā ir lielākā no Aizkaukāza republikām. Tās teritorija aizņem 86 600 km², sastāv no 86 100 km² sauszemes un 500 km² ar ūdeni klātas virsmas, ieskaitot Kalnu Karabahu. Tā pēc platības ir 119. lielākā valsts pasaulē. Teritorija ziemeļu-dienvidu virzienā stiepjas 400 kilometru garumā, bet rietumu-austrumu virzienā 500 kilometru garumā. Kopējais valsts zemes robežas garums ir 2648 kilometri, bet piekrastes garums ir 800 kilometri. Pusi Azerbaidžānas teritorijas aizņem kalni. Ziemeļos atrodas Lielā Kaukāza grēda, Dienvidrietumos Mazā Kaukāza grēda, bet pašos dienvidos Tališu kalni. Augstākais punkts ir Bazardizi kalns ar augstumu 4480 metri virs jūras līmeņa, tas atrodas uz robežas ar Krieviju. Pārējo teritorijas daļu aizņem zemienes: dienvidos Lenkorānas zemiene, vidusdaļā Kūras un Araksas zemienes. Zemākais punkts atrodas Kaspijas jūrā, 26 metrus zem jūras līmeņa.
Tikai divdesmit četras no 8350 valsts upēm ir garākas par 100 kilometriem. Visas Azerbaidžānas upes ietek Kaspijas jūrā. Lielākā upe ir Kūra, kas stiepjas 1515 kilometru garumā, plūstot cauri arī Azerbaidžānas teritorijai, uz tās ir uzbūvētas vairākas hidroelektrostacijas. Savukārt lielākais Azerbaidžānas ezers ir Sarisu, tā platība ir 67 km².
Azerbaidžānas galējie punkti ir ziemeļos esošais Gutona kalns ar augstumu 3648 metrus virs jūras līmeņa. Dienvidu galējais punkts ir Astaras upe, austrumu Naftas akmeņi, bet rietumu galējais punkts ir Džandargela ezers.
Administratīvais iedalījums
Azerbaidžānas teritorija ir sadalīta 10 ekonomiskajos reģionos, 66 rajonos (rayonlar, vienskaitlī rayon), 77 pilsētās, no kurām 11 ir autonomas, kā arī vienā autonomā republikā. Galvenais finansiālais centrs ir galvaspilsēta Baku.
Klimats
Saskaņā ar Kepena klimata klasifikāciju, Azerbaidžānas teritorijas daļas pieder pie 4 pasaules klimatiskajām zonām — vēsajā pussausajā vidusdaļā un Nahčivānas rietumos, mitrajā subtropu okeāniskajā dienviddaļā un Piekaspijas zemienēs, mērenajā okeāniskajā Lielā Kaukāza austrumu priekškalnēs, siltajā un mitrajā kontinentālajā rietumos ap Armēnijas robežu. Tā kā Kaukāza grēdas no trīs pusēm pasargā zemi no tiešas auksto gaisa masu iedarbības, teritorijām kalnu pakājēs un līdzenumos raksturīgs subtropu klimats.
Maksimālā zemākā temperatūra ir zem -30 °C, savukārt vasarā tā mēdz būt pat 45 °C. Jūlijā vidējā temperatūra svārstās no -2 °C augstkalnu reģionos līdz 29 °C zemienēs. Janvārī vidējā temperatūra svārstās no −24 °C līdz 5 °C. Nokrišņu daudzums gadā līdzenumos ir ap 200 mm, bet kalnu rajonos un Lenkorānas zemienē no 1200 līdz 1700 mm.
Bioloģiskā daudzveidība
Zemienēs ir plaši izplatīti zaķi, vilki, lapsas, džeirāni. Kūras un Araksas ielejās ir izplatītas meža cūkas, brieži, āpši, šakāļi. Kalnos ir izplatīti brieži, lūši, lāči, Dagestānas tūri, kalnu kazas, meža kaķi, āži. Ir sastopami arī mežonīgie mufloni un leopardi, bet leopardi pēdējā laikā ir kļuvuši par reti sastopamiem. Liela dažādība pastāv starp putniem. Azerbaidžānas teritorijā ir sastopami fazāni, pelikāni, flamingo, dzērves. Azerbaidžānas Sarkanajā grāmatā ir ierakstītas 108 dzīvnieku sugas, tajā skaitā 14 mugurkaulnieku sugas, 36 putnu sugas, 13 abinieku un zīdītāju sugas, 5 zivju sugas, kā arī 40 kukaiņu sugas.
Azerbaidžānā ir 8 nacionālie parki, kas sargā dabu un dzīvniekus, kas pakļauti izmiršanas draudiem. 2003. gadā ir dibināts Zangezuras Nacionālais parks, Širvanas Nacionālais parks un Ag — Gola Nacionālais parks. 2004. gadā dibināti Hirkana Nacionālais parks un Altiagadža Nacionālais parks. 2005. gadā dibināts Apšeronas Nacionālais parks. 2006. gadā dibināts Šahdaga Nacionālais parks, bet 2008. gadā Goigola Nacionālais parks. Lielākais ir Šahdaga nacionālais parks, kura platība ir 115 900 hektāri. Mazākais ir Apšeronas Nacionālais parks, kura platība ir 783 hektāri.
Nahčivānas Autonomā Republika
Nahčivānas Autonomā Republika ir Azerbaidžānas Republikas sastāvdaļa. Anklāvs robežojas ar Irānu, Turciju un Armēniju. Jau kopš Kalnu Karabahas konflikta robeža ar Armēniju ir slēgta. Ir izveidots autobusa maršruts Baku — Nahčivāna un Nahčivānas lidosta. Nahčivānā ir dzimis bijušais Azerbaidžānas prezidents Heidars Alijevs (az).
Valdība
Valsts galva Azerbaidžānā ir Azerbaidžānas prezidents. Prezidentu ievēl tauta uz 5 gadiem, bet kara darbības gadījumā prezidents valda līdz kara darbības beigām. Pēdējie divi prezidenti bija tēvs Heidars Alijevs un dēls Ilhams Alijevs.
Augstākais likumu orgāns Azerbaidžānā — Milli Medžils, kurš sastāv no 125 deputātiem, kurus ievēl uz 5 gadiem. Pirmās parlamenta vēlēšanas Azerbaidžānā notika 1995. gadā. Lielākā daļa deputātu ir bez partijām, bet daudzi ir partijā Jaunā Azerbaidžāna, Pilsoņu Solidaritāte, Partija Dzimtene''. Kopā republikā darbojas vairāk par 30 partijām.
Azerbaidžāna uztur diplomātiskās attiecības ar daudzām valstīm. Labākie partneri dažādās jomās Azerbaidžānai ir Izraēla, Turcija, Kazahstāna, Krievija, ASV, Irāna, Itālija. Ar Armēniju diplomātiskās attiecības nav izveidotas sakarā ar Kalnu Karabahas konfliktu. Azerbaidžāna piedalās daudzās starptautiskās organizācijās un savienībās: ANO, GUAM, NVS, Tjurku Padome, Melnās jūras organizācija, Islāma Konferences valstis. Piedalās Austrumu partnerības programmā ar Eiropas Savienības valstīm.
Eduards Traubergs
Dzīvesgājums
1919. gada 10. oktobrī, kad Bermonta armijas uzbrukuma operācijas "Zibens spēriens" laikā notika Vecrīgas apšaude, viņa meitu Veltu Eleonoru Traubergu nonāvēja sprāgstošas granātas šķemba. 1921. gadā viņš izšķīrās no sievas, strādāja Liepājas pilsētas valdē par juriskonsultu, vēlāk pārcēlās uz Rīgu, kur strādāja a/s "Nafta", Baltijas jūras tirdzniecības — transporta un rūpniecības a/s, komanditsabiedrībā "Celtne" par rīkotājdirektoru.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā bija juriskonsults Rīgas Kirova rajona rūpkombinātā. Pēc Otrā pasaules kara strādāja par Iekšējo ūdeņu tresta dīķsaimniecības Durbē vadītāju un vēlāk par Latvijas patērētāju biedrības Cēsu dīķsaimniecības vadītāju, dzīvoja Cēsu pagasta "Kalna Benčos", kur iekārtoja dīķsaimniecību. 1949. gada deportāciju laikā ar sievu Annu izsūtīts uz Tomskas apgabala Čainskas rajonu.
1956. gada augustā atgriezās no izsūtījuma, strādāja par Cēsu pilsētas komunālo uzņēmumu tresta dīķsaimniecības zirgkopi, vēlāk Cēsu mežrūpsaimniecības zāģmateriālu kaltē par kurinātāju. 1967. gada 4. martā atrasts noslīcis Gaujas upē netālu no mājām un apglabāts Cēsu Meža kapos.
Azerbaidžāna
Valsts simboli
Azerbaidžānas Republikas valsts simboli ir Azerbaidžānas karogs, Azerbaidžānas ģerbonis un Azerbaidžānas himna.
Tagadējais trīskrāsainais valsts karogs kļuva par Azerbaidžānas Demokrātiskās Republikas karogu 1918. gada 9. novembrī un kā valsts simbols tika lietots līdz 1920. gadam. 1990. gada 17. novembrī trīskrāsaino karogu sāka lietot Nahčivānas autonomijas parlaments Milli Medžils un 1991. gada 5. februārī karogs tika atjaunots kā Azerbaidžānas Republikas valsts karogs. Visas trīs krāsas ir novietotas horizontāli un katrai no tām ir sava nozīme. Zilā krāsa nozīmē piederību pie tjurku grupas un simbolizē tjurku tautas, sarkanā krāsa nozīmē progresu un valsts attīstību, zaļā krāsa un pusmēness nozīmē piederību islāmam, 8 staru zvaigzne simbolizē 8 tjurku (oguzu) tautas un piederību pie tām.
Azerbaidžānas himnas nosaukums ''Azerbaidžāna! Azerbaidžāna!'' Himnas melodiju sacerēja Uzeirs Gadžibekovs, bet vārdus uzrakstija Ahmeds Džavads (az). Himnu oficiāli pieņēma 1991. gadā pēc Azerbaidžānas neatkarības pasludināšanas.
Tautsaimniecība
Nozīmīgākie Azerbaidžānas eksporta produkti ir nafta un dabasgāze, kas uztur 50% valsts ekonomikas. Naftas vads iet no Azerbaidžānas uz Gruziju un no Gruzijas uz Turciju. Šo naftas cauruļvadu sauc par BTD (Baku — Tbilisi — Džeihana) (az). 2015. gadā plānots būvēt dabasgāzes cauruļvadu, kas sūtīs gāzi uz Eiropu, cauri Bosfora šaurumam. Teritorijā ir atrodamas dzelzs, rūdas, marmora, alumīnija, dolomīta, molibdēna u.c. atradnes.
Apšeronas pussalā un citos piekrastes rajonos ir liels derīgo izrakteņu (naftas un dabasgāzes) piesārņojums. Tiek stipri piesārņots gaiss un ūdens. Visstiprāk piesārņotā pilsēta Azerbaidžānā ir Sumgajita.
Iedzīvotāji
Azerbaidžāņu valoda pieder pie tjurku valodu grupas oguzu atzara. Azerbaidžāņu valodā runājošo skaits sasniedz 30 miljonus. Azerbaidžāņi dzīvo pārsvarā Irānā un Azerbaidžānā. Azerbaidžāņu valoda ir valsts valoda Azerbaidžānā un otrā svešvaloda Irānā.
Kultūra
Azerbaidžānā ir spēcīgas tautas mūzikas tradīcijas. Ļoti populāra ir tautas dziesminieku ašugu mūzika, tās ir improvizētas dziesmas, kuras pavada uz stīgu instrumenta, ko sauc par kobuzu.
Normunds Naumanis
Normunds Naumanis (dzimis Skrundā, miris ) bija latviešu teātra un kino kritiķis, teātra zinātnieks un žurnālists.
Biogrāfija
Izglītību ieguvis Rudbāržu astoņgadīgajā skolā, Rīgas 64. vidusskolā, Maskavas Valsts teātra institūtā, ko pabeidzis 1985. gadā.
Bija Latvijas Kinematogrāfistu savienības, Latvijas Teātra darbinieku savienības (1987), kā arī Latvijas Žurnālistu savienības biedrs.
Normunda Naumaņa balva
2015. gada februārī tika nodibināta Normunda Naumaņa biedrība, šajā gadā tika iedibināta arī ikgadēja Normunda Naumaņa vārdā nosaukta gada balva mākslas kritikā, kuru piešķir "NN naktī" ap Naumaņa dzimšanas dienas laiku.
Kopš 2017. gada tiek piešķirta arī jaunā kritiķa veicināšanas balva. To ieguvuši Toms Čevers (2017), Dāvis Eņģelis (2018), Raimonds Ķirķis (2019), Lauma Malnace (2020),, Juta Ance Romberga (2021), Agnese Lipska (2022) un Sofija Kozlova (2023).
Aleksejs Terentjevs
Aleksejs Terentjevs (dzimis Narvā, Igaunijas PSR, PSRS) ir bijušais igauņu hokejists, vārtsargs, Igaunijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras gaitā aizvadījis vairākas sezonas dažādos Latvijas, Krievijas un Igaunijas klubos.
Spēlētāja karjera
Spēlēt profesionālā līmenī hokeju viņš sāka 1992. gadā LNSK Narva sastāvā. Šīs komandas sastāvā viņš spēlēja līdz 1996. gadam. 1998.—99. gada sezonu viņš pavadīja Krievijas Augstākās līgas kluba HC Izhorets sastāvā, kurā aizvadīja 20 spēles.
2003.—04. gada sezonu aizvadīja HK Liepājas Metalurgs rindās.
2007.—08. gada sezonā spēlēja igauņu Latvijas hokeja līgas komandas Tartu "Big Diamonds" rindās. Lielāko sezonas daļu gan Terentjevs aizvadīja DHK Latgale sastāvā. 2008.—09. gada sezonā spēlēja ASK Ogre rindās, taču pēc 2009.—10. gada sezonas profesionāļa karjeru noslēdza.
2008. gada WRC sezona
2008. gada WRC sezona bija 36. Pasaules rallija čempionāta sezona. Tā sākās un beidzās. Čempiona titulu izcīnīja Sebastjēns Lēbs, bet konstruktoru kausu ieguva Citroën.
Piezīmes
† Tikai piloti, kuri var iegūt punktus, saņem rezervētus numurus.
a: Halids al Kasimi piedalīsies 10 posmos kopā ar BP-Ford Abu Dhabi komandu.
b: Stobart Ford plāno pieteikt Divālu, H. Sūlbergu un Vilsonu (skat c un d), nominējot vienu no viņiem punktiem, atkarībā no seguma.
c Divāla starti ir atkarīgi no viņa budžeta - viņš piedalīsies Montekarlo, Spānijā un Vācijā un gatavojas piedalīties sešās sacīkstēs, pamatā asfalta, ieskaitot Jordānijas.
d: Heningam Sūlbergam ir plānoti septiņi starti Munchi's Ford komandā, ieskaitot Meksikas ralliju.
e: Munchi's Ford plāno piedalīties tikai 10 no 15 rallijiem.
f: Berijs Klārks Munchi's Ford komandā par punktiem cīnījās Turcijas rallijā
g: Ariss Vovoss par Munchi's Ford punktiem cīnījās Grieķijas rallijā
Fleksija
Fleksija (no la — ‘salocīties, saliekties’) var būt:
Ferdinands Fošs
Ferdinands Fošs (dzimis, miris ) bija franču maršals. Viens no redzamākajiem Pirmā pasaules kara karavadoņiem.
Kļuva pazīstams kā Francijas 9. armijas komandieris Pirmās Marnas kaujas laikā no 1914. gada 5. līdz 12. septembrim, kad Foša pretuzbrukums apstādināja vācu uzbrukumu Parīzei, un karš iegāja ierakumu kara fāzē. 4. oktobrī Fošs tika iecelts par virspavēlnieka Žofra vietnieku. 1916. gada jūlijā - novembrī Fošs vadīja franču armijas Sommas kaujā. Kauja prasīja vairāk nekā miljons dzīvību no abām pusēm, bet beidzās ar minimāliem rezultātiem, tāpēc decembrī Fošs tika pārcelts uz Itālijas fronti.
1918. gada 11. novembrī Ferdinands Fošs parakstīja Vācijas pamiera piedāvājumu noslēdzot t.s. Kompjēnas pamieru. Parakstīšana notika Foša vilciena vagonā Kompjēnas mežā. Piedaloties 1919. gadā Parīzes Miera konferencē, Fošs teica pravietiskus vārdus - "Tas nav miers. Tas ir pamiers uz 20 gadiem".
Ūve Krups
Ūve Krups (dzimis 1965. gada 24. jūnijā) ir bijušais vācu hokejists, aizsargs, kurš lielāko daļu savas karjeras aizvadīja Nacionālajā hokeja līgā, 1996. gadā izcīnot arī Stenlija kausu.
Pēc spēlētāja karjeras beigām Krups kļuva par treneri, pašlaik (2020) ir Vācijas hokeja līgas kluba Ķelnes "Haie" galvenais treneris.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Krups uzsāka 1982.—83. gada sezonā, kad pievienojās Rietumvācijas hokeja līgas kluba Kölner EC rindām. Tā rindās Krups aizvadīja nākamās četras sezonas, 1986. gada vasarā pārceļoties uz Ziemeļameriku.
1986.—87. gada sezonā hokejists pievienojās NHL klubam Bufalo "Sabres", daļu sezonu gan aizvadot AHL vienībā Ročesteras "Americans" rindās. Nākamajā sezonā Krups jau bija nostiprinājies "Sabres" sastāvā. 1991.—92. gada sezonas ievadā aizsargs tika aizmainīts uz Ņujorkas "Islanders" vienību, ātri kļūstot par vienu no komandas vadošajiem spēlētājiem.
Pēc 1993.—94. gada sezonas Krups tika aizmainīts uz Kvebekas "Nordiques" vienību. "Nordiques" franšīze 1995. gada vasarā pārcēlās uz Denveru, nākamajā sezonā Krupam pārstāvot jau Kolorādo "Avalanche" krāsas, kopā ar komandu izcīnot Stenlija kausu un gūstot arī sērijas izšķirošo vārtu guvumu.
1998. gada vasarā Krups pievienojās Detroitas "Red Wings", kuras sastāvā gan vairāku smagu traumu dēļ nākamo četru sezonu laikā aizvadīja vien 32 spēles. 2002.—03. gada sezonā Krups aizvadīja četras spēles Atlantas "Thrashers" rindās, taču tad paziņoja par karjeras beigšanu.
Rietumvācijas hokeja izlases sastāvā spēlēja 1986. un 1990. gada Pasaules čempionātos, Vācijas izlases sastāvā — 1998. gada olimpiskajās spēlēs.
Trenera karjera
2005. gadā Krups uzsāka trenera karjeru, uzreiz tiekot apstiprināts par Vācijas hokeja izlases galveno treneri. Viņš strādāja ar komandu līdz 2010.—11. gada sezonas noslēgumam.
Garumzīme
Garumzīme, arī makrons (no, garš), ir diakritiskā zīme, kas tiek likta virs vai zem patskaņiem. Garumzīme virs patskaņa nozīmē, ka šis patskanis izrunājot ir jāvelk. Starptautiskajā fonētiskajā alfabētā garumzīmi izmanto, lai apzīmētu vidustoni. Lai apzīmētu pagarinātu skaņu, tiek izmantots modificēts kols.
Ūve Krups
Trenera karjera
2011. gadā Ūve kļuva par Ķelnes "Haie" galveno treneri. "Haie" Krups vadīja līdz pat 2014. gada oktobrim, kad tika atlaists. Decembrī Krups kļuva par Berlīnes "Eisbären" galveno treneri. 2018. gadā kopā ar komandu sasniedza Vācijas hokeja līgas finālu, taču tajā zaudēja. Rudenī uzsāka darbu kā Prāgas "Sparta" galvenais treneris.
Garastes zebiekste
Garastes zebiekste (Mustela frenata) ir neliels sermuļu dzimtas (Mustelidae) plēsējs.
Dzīvo gandrīz visā Ziemeļamerikas kontinentā, sākot ar Kanādas un ASV valstu robežu līdz Centrālamerikai un Dienvidamerikas ziemeļiem. Amerikā tās populācija ir vislielākā no visiem sermuļu dzimtas dzīvniekiem. To var sastapt gan tropu, gan mērenā klimata mežos, tā apmetas arī labības laukos un piepilsētās visbiežāk ūdens tuvumā. Garastes zebiekste nav novērota tuksnešos un ļoti biezos mežos. Migu tā iekārto koku dobumos, akmeņu kaudzēs vai zem ēku konstrukcijām. Reizēm zebiekste ieņem sava upura alu un iekārto migu tajā.
Izskats
Garastes zebiekstei ir garš, slaids ķermenis ar īsām kājām līdzīgs citām zebiekstēm. Tēviņi ir lielāki kā mātītes. Šīm zebiekstēm ir gara, kupla aste, kas var sasniegt gandrīz ķermeņa garumu. Astes gals melns. Tēviņa ķermeņa garums ir 33—42 cm, astes garums 13–29 cm, svars 160—450 g, mātītes ķermeņa garums ir 28–35 cm, astes garums 11–25 cm, svars 80—250 g. Garastes zebiekstēm ir maza, šaura galva ar garām ūsām.
Garastes zebiekstes kažokam ir īsa, mīksta pavilna, ko sedz garāka, spīdīga akotspalva. Krāsa ir kanēļbrūna ar baltu vai dzeltenu pavēderi un pakakli. Divreiz gadā — pavasarī un rudenī zebiekstes maina kažoku. Ziemeļu reģionu zebiekstēm kažoks ziemā kļūst balts, tikai astes gals paliek melns. Dienvidos dzīvojošām garastu zebiekstēm kažoks ir brūns visu gadu. Garastes zebiekstes ir līdzīgas sermuļiem, kurus Amerikā bieži sauc par īsastes zebiekstēm. Abi ziemā kļūst balti, un abiem astes gals ir melns. Abus var atšķirt pēc tā, ka garastes zebiekste ir lielāka, un tās aste ir gara.
Desetnīki (Nautrēnu pagasts)
Desetnīki, latv. arī Desetnieki, ir skrajciems Rēzeknes novada Nautrēnu pagasta dienvidrietumu daļā. Atrodas blakus Dekteru ciemam un 3,5 km attālumā no pagasta centra - Rogovkas. Desetniekos atrodas katoļu kapi, kuros apglabātas Nautrēnu pagastā un Latgalē ievērojamas personības, piemēram, Pēteris Jurciņš, Pēteris Miglinīks, Andrievs Jūrdžs un citi. Kapu uzkalniņā ir koka krucifikss, kas ievērojams ar tā kokgriezumiem.
Garastes zebiekste
Uzvedība
Garastes zebiekste var būt aktīva gan naktī, gan dienā, tā piemērojas savu upuru dienas režīmam. Zebiekstes ir nometnieces, to teritorija sasniedz 12—16 hektārus. Viena tēviņa teritorija pārklājas ar vairāku mātīšu teritorijām, toties viena dzimuma teritorijas nekad nepārklājas. Tā ir arī vientuļniece, izņemot riesta laiku un mātīti ar mazuļiem. Migu garastes zebiekste savij no sausu zāles un izoderē ar peļu spalvām.
Garastes zebiekstes ienaidnieki dabā ir pūces, koijoti un lielas čūskas.
Barība
Galvenais garastes zebiekstes medījums ir grauzēji. Mātītes ir veiksmīgākas grauzēju mednieces, jo to smalkākie augumi spēj veiklāk izlodāt grauzēju pazemes alas. Tēviņi medī lielākus dzīvniekus, piemēram, trušus. Kopumā zebiekstes nomedī jebko, ko satiek, arī rāpuļus, abiniekus, putnus, izēd no ligzdām olas. Vasarā zebiekste ēd arī ogas un augļus.
Vairošanās
Riesta laiks garastes zebiekstēm ir vasaras vidū. Pēc pārošanās zebiekstēm ir embrioniskā diapauze, embrija attīstība tiek atlikta, un mazuļi dzimst tikai nākamā gada pavasarī. Kopējā grūsnība ir 280 dienas, bet patiesā grūsnība ir apmēram viens mēnesis. Mazuļi dzimst aprīlī vai maijā. Piedzimst vidēji 6 mazuļi, kas katrs sver 3 gramus. Mazuļi ir rozā ar krokotu ādu un baltu matojumu, nevarīgi un akli. Pēc 14 dienām matojums sāk augt biezāks un pēc mazuļu izmēriem var viegli noteikt, vai tas ir tēviņš vai mātīte. Māte tos zīda ar pienu 36 dienas, pēc tam tie sāk ēst gaļu. Jaunās zebiekstes sāk mācīties medīt un 56 dienu vecumā tās ir izaugušas patstāvīgas. Jaunās mātītes sapārojas jau pirmajā vasarā, bet tēviņi pārojas tikai nākamajā gadā.
Liela daļa mazuļu aiziet bojā, nesasnieguši viena gada vecumu, bet tās garastes zebiekstes, kas sasniedz dzimumbriedumu, nodzīvo vairākus gadus. Sakarā ar to, ka garastes zebiekstēm nav veikti ilgstoši zinātniskie novērojumi, nav zināms, cik gadus tās dzīvo savvaļā.
Fukui prefektūra
Fukui prefektūra (ja, Fukui-ken) ir viena no Japānas prefektūrām, kas atrodas Čjūbu reģionā uz Honsju salas. Tā robežojas ar Isikavas prefektūru austrumos, ar Gifu prefektūru dienvidaustrumos, ar Sigas prefektūru un ar Kioto prefektūru dienvidos. Prefektūru ziemeļos apskalo Japāņu jūra.
Prefektūras kopējā platība ir 4 188,99 km², tā sīkāk sastāv no 7 rajoniem, 17 pašvaldībām un 9 pilsētām. Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Fukuji. Pēc 2017. gada datiem prefektūrā dzīvo ap 0,78 miljoniem iedzīvotāju. Tā ir četrdesmit trešā lielākā prefektūra Japānā pēc iedzīvotāju skaita un trīsdesmit ceturtā lielākā pēc platības.
Pēc 2008. gada datiem 15% no prefektūras kopējās teritorijas aizņem aizsargātas dabas teritorijas. Prefektūras ziemeļu daļā, pie Japāņu jūras atrodas Keihanshin rajons, kurā ir izvietoti 14 kodolreaktori.
Dzelzceļa līnija Glūda—Reņģe
Dzelzceļa līnija Glūda—Reņģe (uzbūvēta kā Jelgava—Reņģe) ir līnija, kas savieno Glūdu ar Rubu (Rubas pagastā). Dzelzceļa stacija, kas atrodas Rubā, saucas Reņģe (nosaukums no Reņģes ciemata, kas atrodas netālu). Dzelzceļa līnijas garums ir 60 kilometri.
Vēsture
1872. gadā tika uzsākta dzelzceļa līnijas Rīga—Jelgava turpinājuma būve līdz Mažeiķiem un  95 km garo 1435 mm (normālplatuma) Jelgavas—Mažeiķu līniju nodeva ekspluatācijā. Līnija bija paredzēta, lai savienotu Rīgu caur Jelgavu ar agrāk uzbūvēto līniju Liepāja—Mažeiķi—Kaišadore, tomēr tās nozīme nebija liela un pēc līnijas Jelgava—Šauļi pabeigšanas 1916. gadā vēl mazinājās — to izmantoja galvenokārt satiksmei ar Liepāju. 1925. gadā posmā Jelgava—Glūda izbūvēja otru sliežu ceļu 1524 mm platumā, jo tika uzsākta Glūdas—Liepājas dzelzceļa būve tiešākai satiksmei ar Liepāju. Padomju laikā pa šo līniju, kas bija pārbūvēta uz 1524 mm platumu, kursēja vairāki pasažieru vilcienu maršruti: Rīga—Mažeiķi, Rīga—Klaipēda (ceļā šķērsoja Latvijas—Lietuvas robežu 3 reizes), Rīga—Kaļiņingrada. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas maršrutu saīsināja līdz Reņģei. No 2010. gada 22. februāra pasažieru vilciens Rīga—Reņģe atcelts, no tā laika posmā Glūda—Reņģe pasažieru satiksme nepastāv. Savukārt posms Latvijas valsts robeža—Mažeiķi 2008. gadā tika slēgts, vēlāk demontētas arī sliedes, tādēļ līniju Jelgava—Mažeiķi nevarēja izmantot preču tranzītam.
2017. gada 26. septembrī Latvija iesniedza Lietuvai notu par satiksmes atjaunošanu šajā posmā.
2017. gada 2. oktobrī Eiropas Komisija sodīja Lietuvas Dzelzceļu ar 27,873 miljoniem eiro par konkurences ierobežojumiem dzelzceļa kravu pārvadājumu jomā, nojaucot dzelzceļa savienojumu starp Lietuvu un Latviju .
2018. gadā Lietuvas dzelzceļa uzņēmums «Lietuvos geležinkeliai» simboliski sāka izjauktā posma no Mažeiķiem līdz Latvijas valsts robežai atjaunošanu. 2019. gada 22. martā parakstīts līgums par Mažeiķu—Reņģes posma atjaunošanu, darbus paredzēts pabeigt līdz 2019. gada beigām. 2019. gada 30. decembrī 19 km garā dzelzceļa posma atjaunošana tika pabeigta.
2020.gada 15.februārī Satiksmes ministrs Tālis Linkaits kopā ar Lietuvas amatpersonām Mažeiķos svinīgi sagaidīja pirmo kravas vilcienu un atklāja atjaunoto sliežu ceļu. Ministrs arī pauda, ka līdz 2022.gadam plānots atjaunot pasažieru satiksmi iecirknī Glūda-Reņģe-Mažeiķi. Tomēr vēl 2023. gadā pasažieru vilcieni Reņģes virzienā nekursē finansējuma un ritošā sastāva trūkuma dēļ.
Keipbērda
Keipbērda ir jaunzēlandiešu vasaras polārstacija Rosa salā. Atrodas salas ziemeļos ap 11 km uz dienvidrietumiem no Bērda raga Bērda kalna pakājē. Stacija izveidota 1966./1967. gada polārajā vasarā bioloģisko pētījumu veikšanai. Stacija tika nosaukta par "Harisona laboratoriju" (Harrison Laboratory) par godu Džonam Harisonam, kas bija viens no ekspedīcijas, kas 1959. gada janvārī pirmie uzkāpa Erebusā. Sešiem cilvēkiem paredzēto stacijas mājiņu gatavā veidā no Skotas ar helikopteru atveda un uzstādīja paredzētajā vietā.
1991. gadā stacija tika pārbūvēta un novietota tagadējā vietā. Tagad stacijas mājas kopējā platība ir 85 m² un tā var uzņemt līdz 8 cilvēkiem.
Stacija atrodas blakus lielai Adelijas pingvīnu kolonijai (ap 40 000 pāru). Neliela teritorija (0,33 km²) 100 m uz dienvidiem no Keipbērdas ir speciāli aizsargājama teritorija.
Ziemas periodā Keipbērda funkcionē kā glābšanas patversme ārkārtas gadījumiem.
Azerbaidžānas PSR ģerbonis
Azerbaidžānas PSR ģerboni par republikas simbolu Azerbaidžānas PSR valdība pieņēma 1937. gadā.
Uz ģerboņa attēlota naftas urbšanas platforma, kas simbolizē bagātīgos Baku naftas krājumus, aiz tā uzlecoša saule un sirpis ar āmuru. Ģerbonis ietver kviešu vārpas un kokvilnas saišķi.
Ludvigs Vitgenšteins
Uzskati
Vitgenšteina uzskati dzīves laikā ir mainījušies. Sākotnējie spriedumi atbilst "agrīnajam Vitgenšteinam", bet vēlāki – "vēlīnajam Vitgenšteinam". Agrīnajā un vēlākajā periodā viņš rada gandrīz divas dažādas filozofijas. Agrīnais Vitgenšteins mēģināja atrisināt visas spekulatīvās metafizikas problēmas ar valodas loģiskās analīzes palīdzību. Viņš mēģināja pierādīt, ka visas ierastās metafizikas problēmas rodas no valodas loģikas pārprašanas. Vitgenšteins balstās sava veida pieredzes filozofijā un epistemoloģiskā reālismā, kura centrā ir valodas viennozīmības uzskats, ka valoda atbilst pasaulei, jo pasauli var aprakstīt tikai ar valodas palīdzību. Vitgenšteina vēlīnajā domāšanā tiek noraidīti loģiski empīrisma uzskati kā metafiziki nepamatoti, tajā skaitā ietilpst arī paša agrākie uzskati. Vitgenšteins gan nenoliedz, ka valoda varētu attēlot realitāti. Bet bez loģikas un empīriskās zinātnes tai piemīt arī daudzas citas funkcijas. Valoda tiek lietota ļoti dažādi dažādās dzīves situācijās. Valoda vairs nav fiksēta, bet tā ir tikpat jutīga un mainīga kā pati cilvēka dzīve. 1921. gadā bijušā rīdzinieka Vilhelma Ostvalda izdevumā "Annalen der Naturphilosophie" pirmoreiz tika publicēts Vitgenšteina Tractatus Logico-Philosophicus (Logisch-Philosophische Abhandlung) – viena no ietekmīgākajām grāmatām 20. gadsimta filozofijā un vienīgā Vitgenšteina grāmata, kura iznākusi autora dzīves laikā. Latviski izdota 2006. gadā ar nosaukumu "Loģiski filozofisks traktāts"(ISBN 9984-9609-2-7).
Uzskatīdams, ka ar savu grāmatu atrisinājis visas filozofijas problēmas, Vitgenšteins pēc Pirmā pasaules kara atgriezās Austrijā un strādāja par pamatskolas skolotāju, pēc tam par klostera dārznieka palīgu.
Tomēr 1929. gadā Vitgenšteins atgriezās Kembridžā. 1951. gadā viņš nomira, un viņa pēdējie vārdi bijuši: "Pasakiet viņiem, ka man bija brīnišķīgs mūžs."
Ludviga Vitgenšteina citāts: Griba nav izpaužama citādi kā vien darbībā.
Mājas plūme
Mājas plūme (Prunus domestica) ir rožu dzimtas plūmju ģints suga. Tāpat kā pārējiem plūmju ģints augiem, tajā skaitā ķiršiem un persikiem, arī mājas plūmju augļi ir kauleņi — plūmes. Mājas plūmes izcelsmes vieta iespējams ir Kaukāzs un Kaspijas jūras reģions. Mājas plūme tiek kultivēta vismaz vairāk nekā 2000 gadus.
Iduna
Jaunākās Edas poēmā Haustlöng aprakstīts, kā Idunu un viņas ābolus nolaupa milzis Tjaci, kurš Idunu no Asgardas izvilina ar Loki palīdzību. Viņas prombūtnes laikā āsi sāk novecot un liek Loki Idunu izglābt. Viņš aizņemas no Freijas piekūna ādu, pārvērš Idunu par riekstu un atgādā atpakaļ pie āsiem. Tjaci ērgļa izskatā dzenas Idunai un Loki pakaļ, taču āsi aizdedzina viņa spārnus.
Hnosa
Hnosa ( - 'dārgakmens') skandināvu mitoloģijā ir skaistuma un jutekliskas mīlas dieviete, Freijas un Oda meita. Viņas māsa ir viņai gandrīz identiskā Gersimi. Pretēji Gersimi Hnosa ir tumšmataina.
Eša ezers
Eša ezers jeb Ežezers (arī Jēša ezers, Ješa ezers, Ješezers, Eža ezers) ir ezers Krāslavas novada Ezernieku un Andzeļu pagastos. Salām bagātākais ezers Latvijā un pat visā Baltijā.
Ezers un tā apkaime ļoti ainaviski. Iekļauts Rāznas dabas parkā. No 1999. līdz 2004. gadam bija iekļauts dabas liegumā "Ežezers". Kopš 2006. gada novembra iekļauts Rāznas nacionālajā parkā.
Krasta līnijas garums — 39,5 km, kopā ar salu krasta līniju — vairāk nekā 50 km. Gultne akmeņaina, smilšaina, vietām 0,5 — 1 m biezs dūņu slānis. Krasti vietām lēzeni, vietām stāvi. Iztek Narūta — Daugavas baseinam piederīga upe. Konstatētas 18-24 sugu zivis, ezers ļoti produktīvs. Atpūtas bāze Šimanska pussalā.
Eitrofs ezers. Jau 1959. gadā veiktos pētījumos noskaidrots, ka vasarās ezera dziļākajās vietās ūdenī krasi samazinās skābekļa daudzums, toties ziemās skābekļa saturs dažādos dziļumos izlīdzinās.
Eša ezera salas
Ezerā ir 35 (41—45) salas ar kopējo platību 77,6 ha. Kopumā ezerā saskaitīti ap 70 salveidīgi veidojumi, taču aptuveni puse no tiem ir ar niedrēm un meldriem apauguši sēkļi. Vairums salu atrodas ezera ziemeļaustrumu daļā. Visas salas no 1977. gada līdz 1999. gadam veidoja botānisko liegumu "Ežezera salas". Lielākā sala — Lielā Lāča sala — 45 ha. Līdz 1970. gadiem uz šīs salas atradās apkaimē vecākā bez naglām būvētā viensēta.
Citas salas:
Gersimi
Gersimi ( - 'dārgakmens') skandināvu mitoloģijā ir skaistuma un jutekliskas mīlas dieviete, Freijas un Oda meita. Viņas māsa ir viņai gandrīz identiskā Hnosa. Pretēji Hnosai Gersimi ir gaišmataina.
Radio SWH Latvijas mūzikas gada tops 2007
Radio SWH Latvijas mūzikas gada tops 2007 ir Radio SWH veiktā aptauja par 2006. gadā populārākajām dziesmām Latvijā. Radio SWH Latvijas mūzikas gada topa 2007 finālkoncerts notika 2007. gada 7. janvārī Arēnā Rīga un tiks demonstrēts LNT tiešraidē. Par 2006. gada populārāko tika atzīta Prāta Vētras dziesma "Lapsa". Iesākumā tika atskaņotas visu dziesmu video versijas, bet trīs finālā iekļuvušās grupas atskaņoja savu dziesmu akustiskās versijas.
Fudžitas—Pīrsona tornādo skala
Fudžitas—Pīrsona tornādo skala ir tornādo klasifikācija pēc vēja ātruma tajā. Tā kā vēja ātrums tornādo ir milzīgs, to nevar izmērīt ne ar kādiem anemometriem. ASV šādiem mērījumiem izmanto Doplera radaru. Pēc vēja ātruma tornādo klasificē sešās kategorijās. Pats vājākais tornādo ir F0, kas ir 18 līdz 32 m/s ātrs, tas ir vētras spēks. F1 tornādo minimālais vēja ātrums ir 33 m/s, kas jau atbilst stipras vētras spēkam. Pats stiprākais no šiem tornādo ir F5, kura vēja ātrums var sasniegt 142 m/s, jeb 512 km/h, kas ir ārkārtīgi stiprs vējš. Tomēr Teodors Fudžita ieviesa arī kategorijas F6—F12, kur F6 tornādo sākas ar 143 m/s stipru vēju un F12 tornādo pūš vējš, kura ātrums vienāds ar skaņas ātrumu (340 m/s). Tik spēcīgi tornādo gan diezvai ir iespējami, tādas kategorijas, acīmredzot tika ieviestas "katram gadījumam".
OpenSSH
OpenSSH jeb Open Secure Shell ir komplekss servera un lietojumprogrammu risinājums, kas nodrošina korespondences, datu apmaiņas un klienta—servera sesiju kriptēšanu datortīklos, implementējot un attīstot brīvu SSH protokola versiju. Gandrīz viss projekta kods ir BSD licencēts. Pirmkods, kas nav BSD licencēts neuzliek, un nedrīkst uzlikt, vairāk ierobežojumu (tātad projekts neiekļauj kodu, kas ir licencēts ar GPL) kā pati BSD licence. OpenSSH tika radīts kā no patentiem brīva, un bez maksas pieejama alternatīva Secure Shell īpašumprogrammatūrai. Šobrīd OpenSSH ir populārākā SSH implementācija, aizņemot aptuveni 88% (2005. gada statistika) tirgus daļas. Projektu vada Teo de Rots no Kalgari, Albertas provinces, Kanādā.
Vēsture
OpenSSH projektu uzsāka OpenBSD izstrādātāju komanda kā brīvu alternatīvu oriģinālajai Tatu Ylönen SSH programmatūras versijai, kuras licence joprojām ir komerciāla. OpenSSH izstrādātāji uzskata, ka tā ir daudz drošāka par oriģinālu, pateicoties viņu ieradumam radīt tīru un auditētu pirmkodu un faktam, ka, tā, kā projekta vārds norāda, ir BSD licencēta. Un, lai gan pirmkods no oriģinālā SSH projekta tagad ir pieejams, tā licence nosaka zināmus ierobežojumus to izplatot un lietojot, kas OpenSSH daudzu brīvprogrammu izstrādātāju vidū padara par favorītu.
OpenSSH pirmo reizi parādījās OpenBSD 2.6 versijā. OpenSSH 4.3 versija iznāca 2006. gada februārī.
Reģistrēta preču zīme
2001. gada februārī, SSH Communications Security priekšsēdētājs un galvenais izstrādātājs, Tatu Ylönen OpenSSH izstrādātāju e-pasta sarakstes forumā openssh-unix-dev@mindrot.org paziņoja, ka pēc sarunas ar galvenajiem OpenSSH izstrādātājiem, Markusu Friedelu, Teo de Rotu, un Nilu Provosu, kompānijai būs jāizmanto savas tiesības uz SSH un Secure Shell preču zīmju neaizskaramību. Turklāt, Tatū arī lūdza mainīt atsauces uz izmantojamo protokolu no SSH uz SecSh vai secsh, lai aizsargātu produkta preču zīmi un atpazīstamību. OpenSSH projektam, Tatū vārdiem, draudēja tiesāšanās, taču Teo de Rots atklāti paziņoja, ka projekta vārdu mainīt negrasās.
Šamanisms
Šamanisms ir antropoloģisks termins, kas aptver ticējumus un rituālus sakariem ar garu pasauli. Tas iekļauj animisma priekšstatus. Tas ir izplatīts gandrīz visā pasaulē, galvenokārt Āzijā, Āfrikā, Centrālamerikā un Polinēzijā. Šamanisms daudzās pasaules vietās var atšķirties, tomēr jebkurā šamanismā centrālā loma ir ciešai saiknei un kontaktam starp materiālo un garu pasauli. Šamanisma speciālisti, kas ir izvēlēti kā starpnieki starp materiālo un garu pasauli, dēvē par šamaņiem.
OpenSSH
Reģistrēta preču zīme
Tolaik termini "SSH", "Secure Shell" un "ssh" tika lietoti protokola darbagrupas dokumentos, kas piedāvāja protokolu padarīt par atvērtu un vienotu standartu, tāpēc tika uzskatīts, ka tādejādi Tatū jau ir atteicies no SSH kā reģistrētas preču zīmes, lai tā nodēvētu pašu protokolu. Tā notika tāpēc, ka ASV savienoto valstu reģistrētu preču zīmju aizsardzības likums nosaka, ka preču zīmes, kas izmantojamas reklāmā, var tikt lietotas vienīgi kā īpašvārdi, ne kā sugas vārdi. Nepareiza preču zīmes pielietošana, vai atļauja citiem to lietot nepareizi, padara to par vispārēju un juridiski neizsargātu terminu, kā tas, piemēram, notika ar Kleenex vai Aspirīnu.
Šamanisms
Šamanismā tiek veiktas īpašas prakses, lai kontaktētos ar garu pasauli. Šīm praksēm raksturīga pašhipnoze, apziņu izmainošu substanču lietošana, dejošana, muzicēšana, dziedāšana, kas tie darīts ar mērķi, lai ieietu transa vai reliģiskās ekstāzes stāvoklī. Šamanismā tiek plaši izmantot arī fetiši. Šamanisms sabiedrībās, kurās tas pastāv, kalpo arī kā vietējās medicīnas forma. Šamaņi pilda ārstu un dziednieku funkciju.
OpenSSH
Reģistrēta preču zīme
Tāpat, palika neatbildēts jautājums, vai vārds "ssh" vispār varēja tikt uzskatīts par preču zīmi, vai arī tas vienkārši tika lietots kā SSH Communications Security logo, kas turklāt, vārdu attēlojot, lietoja mazos burtus. Daudzi Interneta apskatnieki, to tā arī traktē, un pēc USPTO reģistrēto preču zīmju datu bāzē veiktā pētījuma, var secināt, ka arī fakts, ka kompānijas preču zīmes juridiskā aizstāvība vēršoties pret tādu brīvu produkta alternatīvu kā OpenSSH, kas sākta tikai sešus gadus pēc kompānijas dibināšanas, nerada šaubas par to, ka SSH, kā plaši izplatīta protokola apzīmējums lietots likumīgi.