cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Roberts Frosts
No 1912. līdz 1915. gadam ar ģimeni dzīvoja Lielbritānijā, kur publicēja pirmo dzejoļu krājumu un guva panākumus, iepazīstoties arī ar citiem dzejniekiem, to vidū Ezru Paundu. Sākoties Pirmajam pasaules karam, atgriezās Ņūhempšīrā. Publicēja dzejoļu krājumus, periodiski strādādams par skolotāju. 1940. gadā iegādājās īpašumu Floridā, atlikušo dzīvi pavadot ziemas tur.
Cārmaņa ezers (dabas parks)
Cārmaņa ezers ir dabas parks Latgalē. Izvietojies Latgales augstienes Dagdas paugurainē, iekļauj Cārmina (Cārmaņa) un Nirka ezerus un apkārtējo teritoriju, administratīvi ietilpst Krāslavas novada Grāveru un Aulejas pagastos. Aizsargājamā teritorija izveidota 2004. gadā, lai aizsargātu dabīgu nepiesārņotu eitrofu ezeru ar Latvijā īpaši aizsargājamiem biotopiem (akmeņaina grunts ezeros, smilšaina grunts ezeros) un īpaši aizsargājamu sugu — mieturu hidrillu. Agrāk ezerā konstatētas dortmana lobēlija un gludsporu ezerene. Ezers ļoti ainavisks — līčains, ar mežainiem krastiem. Natura 2000 teritorija.
E-TEN
E-TEN Information Systems bija Taivānā bāzēts elektronikas ražotājs. Uzņēmums ražoja dažādas ierīces, piemēram, viedtālruņus.
Uzņēmums ir dibināts 1985. gadā, Taipejā. E-TEN kļuva plašāk pazīstams ar ķīniešu valodas ievades sistēmu DOS bāzētiem datoriem. Uzņēmums vēlāk paplašināja darbību dažādos datora produktos, gan datoru aparatūrā, gan programmatūrā. Uzņēmums tirgū piedāvāja publikācijas lietotni, lāzerprinteri un uz Microsoft Windows bāzētu ievades sistēmu.
1997. gadā E-TEN pievērsās mobilajām ierīcēm, sākot ar reāllaika akciju tirgus "peidžeri", kas kļuva populārs Taivānas finanšu sabiedrībā.
2006. gadā tika izlaista jauna Glofiish viedtālruņu sēriju.
2008. gada martā Acer paziņoja par plāniem iegādāties E-TEN par 290 miljoniem ASV dolāru. Pēc pārpirkšanas E-TEN zīmols tika izbeigts, un nākotnē ierīcēm tika lietots Acer zīmols.
Aristīds Gromērs
Aristīds Gromērs (fr; Denkerka —  Kotdarmora) bija Francijas šahists.
Biogrāfija
1930. gados bijis viens no spēcīgākajiem Francijas šahistiem. Trīs reizes (1933, 1937, 1938) uzvarējis Francijas šaha čempionātā. 1930. gadā Parīzē dalījis 2.-3. vietu starptautiskā šaha turnīrā, kurā uzvarējis Savelijs Tartakovers. Pārstāvējis Francijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 3 reizes (1930-1931, 1939).
Sākoties Otrajam pasaules karam atradies Buenosairesā, kur notikusi 8. šaha olimpiāde. Līdzīgi kā daudzi citi šahisti nolēmis neatgriezties kara pārņemtajā Eiropā un palicis Argentīnā. Piedalījies vairākos vietējos turnīros. Lielāko panākumu guvis 1940. gadā, kad dalījis 1.-3. vietu Argentīnas atklātajā šaha čempionātā un pēc papildu turnīra palicis otrajā vietā.
Tomēr 1942. gada maijā Gromērs atgriezies Francijā. Par viņa dzīvi kara laikā trūkst pārbaudītas informācijas. Pēc kara 1947. gadā viņš piedalījās Francijas šaha čempionātā, kurā dalījis 2.-3. vietu. Tomēr šahista karjeru neizdevās turpināt, jo drīzumā Gromērs sasirdzis ar garīgu slimību. Miris psihiatriskajā slimnīcā.
FC Samtredia
FC Samtredia ir Gruzijas futbola klubs no Samtredijas, pašlaik spēlē Erovnuli līgā. 2016. gadā izcīnīja Gruzijas čempiontitulu.
Emīlija. Latvijas preses karaliene
"Emīlija. Latvijas preses karaliene" ir 2021. gadā izdota Latvijas daudzsēriju mākslas filma, kas uzņemta par žurnālistes Emīlijas Benjamiņas dzīvi laika posmā no 1924. līdz 1941. gadam. Daudzsēriju drāma sastāv no sešām spēlfilmām un vienas dokumentālās filmas. Filmu kopš 2021. gada rādīja kinoteātros un Tet+, 2022. gadā filmu rādīja Latvijas Televīzijā. Mākslas filmas sēriju nosaukumi: "Atpūta", "Mantinieks", "Pils", "Tiesa", "Apvērsums", "Nodevība". Septītā daļa — dokumentālā filma "Likteņi".
Filma bija nominēta desmit Lielā Kristapa balvām, no kurām ieguva trīs balvas — labākā daudzsēriju filma, labākā aktrise galvenajā lomā (Guna Zariņa) un labākais spēlfilmas operators (Andrejs Rudzāts)
Jonāni (Višķu pagasts)
Jonāni ir ciems Višķu pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 235 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Raudinkas ezers.
Lietuvas Nacionālais muzejs
Lietuvas Nacionālais muzejs (lt) ir valsts muzejs Viļņā, Lietuvā. Izveidots 1952. gadā un sevī ietver vairākas nozīmīgas celtnes, plašu rakstisko materiālu un artefaktu kolekciju. Muzejs organizē arheoloģiskos izrakumus Lietuvā.
Vēsture
Viļņas Senlietu muzejs, ko 1855. gadā dibināja Jevstafijs Tiškevičs, bija mūsdienu muzeja priekštecis. Savas darbības sākumā muzejs koncentrējās uz Lietuvas lielkņazistes kultūru un vēsturi. Tas galvenokārt sastāvēja no poļu privātkolekcijām un bija diezgan populārs un apmeklēts. Pēc 1863. gada Janvāra sacelšanās Krievijas Impērija lielu daļu kolekcijas pārcēla uz Maskavu; pārējās kolekcijas pārkārtoja un iekļāva Viļņas publiskajā bibliotēkā. No 1866. līdz 1914. gadam muzejs un bibliotēka darbojās kā viens vesels. 1915. gadā, kad Viļņai tuvojās Pirmā pasaules kara austrumu fronte, lielāko daļu eksponātu aizveda Krieviju.
Pēc Lietuvas neatkarības nodibināšanas 1918. gadā, pamatojoties uz Senlietu muzeja un Lietuvas Zinātniskās biedrības krājumiem, nodibināja Vēstures un etnogrāfijas muzeju. Muzeja direktors bija Jons Basanavičs, viens no Lietuvas Neatkarības akta parakstītājiem. Pēc 1919. gada Viļņa kļuva par Polijas daļu, un muzeju pievienoja Viļņas Universitātei.
1941. gadā Zinātņu akadēmija iegādājās visu Viļņas muzeju kolekcijas. Muzejs atkal kļuva par atsevišķu vienību 1952. gadā vēsturnieka Vinca Žilēna vadībā. 1967. gadā muzejs izvietojās Viļņas pils kompleksa jaunajā arsenālā.
1970. un 1980. gados savākti vēsturiskie materiāli no visas valsts. 1992. gadā pēc Lietuvas neatkarības atjaunošanas to pārdēvēja par Lietuvas Nacionālo muzeju. Mūsdienās muzejs ir Kultūras ministrijas pakļautībā.
Struktūra
Muzejā ir piecas galvenās nodaļas: vēsture un jaunākā vēsture, arheoloģija, etnogrāfija, numismātika un ikonogrāfija, kurās kopumā ir priekšmetu.
Kolekcijas izvietotas:
Muzejā ietilpst arī Informācijas un izglītības departaments, Eksponātu reģistrācijas un saglabāšanas departaments, Restaurācijas departaments un Izdevniecības departaments.
Viņš nav tevī ieķēries
"Viņš nav tevī ieķēries" (en) ir 2009. gada ASV romantiska komēdija, kas balstīta uz Grega Bērenda tāda paša nosaukuma pašpalīdzības grāmatu. Filmas režisors ir Kens Kvepiss. Galvenās lomas atveido Skārleta Johansone, Bens Afleks, Dženifere Anistone, Drū Berimora, Dženifere Konelija, Kevins Konolijs un Bredlijs Kūpers. Filmas pirmizrāde notika.
Filmā tiek sekots līdzi deviņiem dažādiem cilvēkiem un viņu romantiskajām problēmām.
Semeņenko
Semeņenko (uk) ir ukraiņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Tereona galva
"Tereona galva" ir 1982. gada latviešu padomju mākslas filma. Filmas režisors ir Varis Brasla. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā pēc Ērika Lansa tāda paša nosaukuma stāsta motīviem.
Sižets
Dakteris, kurš veica operāciju mežsarga dēlam, pēc pateicīgā tēva ielūguma ierodas viņa pārraudzītajā mežā atpūsties un piedalīties apsolītajās medībās. Dakterim apsolīto meža kuili pēc priekšnieka lūguma nācies atdot pēkšņi atbraukušajām mežsaimniecības pārvaldes amatpersonām. Apmulsušais mežsargs atrunājas ar sliktajiem laika apstākļiem un piedāvā pamedīt savvaļas zosis, kas atlidojušas uz netālo ezeru.
Bez jebkādas vajadzības nogalinātie putni bija mazā Ivo bērnības rotaļu biedri. No rīta pamodies, bērns nesaprot, kādēļ cēlais zostēviņš, kuru viņš bija iesaucis par zosu bara karali, ir kļuvis par vienkāršu medību trofeju.
Lomās
'''Epizodēs:
Rinko Kikuči
Rinko Kikuči (ja); dzimusi Juriko Kikuči (ja) ) ir japāņu aktrise.
Viņa ir pirmā japāņu aktrise, kas nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai par lomu filmā "Bābele" (2006). Starp citām nozīmīgām Kikuči lomām ir loma filmā "Norvēģu koks" (Norwegian Wood, 2010), kas izrādīta 67. Venēcijas kinofestivālā un loma Giljermo del Toro zinātniskās fantastikas spriedzes filmā "Pacific Rim: Uzbrukums Zemei" (Pacific Rim, 2013). Par lomu drāmas filmā Kumiko, the Treasure Hunter (2014), Kikuči saņēma nomināciju Neatkarīgā gara balvai kategorijā "Labākā aktrise galvenajā lomā". 2022. gadā viņa filmējās HBO Max kriminālajā drāmas seriāla Tokyo Vice.
Sam-Hiors
Sam-Hiors (īstajā vārdā Volfs Frīdlenders, dzimis 1906. gadā Liepājā, miris 1955. gadā Rīgā) bija ebreju izcelsmes latviešu dejotājs un horeogrāfs, viens no modernās dejas pionieriem starpkaru Latvijā.
Biogrāfija
Sam-Hiors dzimis 1906. gada 6. janvārī Liepājā ebreju ģimenē. Pirmā pasaules kara gados ģimene devās evakuācijā uz Krieviju. 20. gados Sam-Hiors apguva moderno deju pēc horeogrāfa Rūdolfa fon Lābana metodēm. No 1926. gada darbojies modernajā dejā. No 1927. gada sniedzis solokoncertus Latvijā, bijis Annas Ašmanes mūzikas un ritmoplastikas skolas pedagogs.
No 1929. līdz 1934. gadam Strādnieku teātra kustību konsultants un plastikas pedagogs, veidojis horeogrāfiju daudzām šī teātra izrādēm. Kad 1934. gadā teātris tika likvidēts, uzstājies galvenokārt ārpus Latvijas, no 1936. līdz 1938. gadam strādājis dažādos Polijas teātros.
Slokas iela (Jūrmala)
Slokas iela ir iela Jūrmalā, kas savieno Dubultu un Druvciema apkaimes. Slokas iela sākas no pludmales un beidzas krustojumā ar Piekrastes ielu. Kopējais ielas garums ir 6000 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Slokas ielā satiksmes kustība norit divās joslās. Uz Slokas ielas atrodas Sociālās integrācijas valsts aģentūras koledža, Jūrmalas siltums, kā arī vairākas viesnīcas.
Ielu savienojumi
Slokas iela ir savienota ar šādām ielām:
Satiksme
Pa Slokas ielu kursē 3.autobuss.
Erovnuli līga
Erovnuli līga (ka — 'Valsts līga') ir 1990. gadā dibināta Gruzijas augstākā futbola līga. Čempionātā piedalās 10 komandas.
Peldošā ieguves un uzglabāšanas vienība
Peldošā ieguves un uzglabāšanas vienība (Floating production storage and offloading (FPSO) — angļu val.) ir peldošs kuģis, kuru izmanto jūras naftas un gāzes industrijā ogļūdeņražu ieguvei un apstrādei, kā arī naftas uzglabāšanai. FPSO kuģis ir projektēts, lai saņemtu ogļūdeņražus, kurus ieguvis pats, vai arī no blakus esošām platformām un zemūdens ieguves vietām, apstrādātu tos un uzglabātu naftu līdz to varēs pārkraut tankkuģos vai, retāk, transportēt pa caurulēm. Šiem kuģiem tiek dota priekšroka izvietošanai attālos jūras rajonos, jo tos ir viegli izvietot, un naftas eksportam nav nepieciešama vietējā cauruļvadu infrastruktūra. FPSO var būt pārbūvēts naftas produktu tankkuģis vai arī ar nolūku FPSO uzdevumiem būvēts kuģis. Kuģi, kuru izmanto tikai naftas uzglabāšanai (bez tās apstrādes) sauc par peldošo uzglabāšanas vienību (floating storage and offloading (FSO) — angļu val.).
Nesenā LNG industrijas attīstība prasa parasto LNG apstrādes ķēžu pārvietošanu uz jūru, lai dotu iespēju izmantot attālus, mazākus gāzes laukus, kuru attīstība citādi nebūtu ekonomiski izdevīga. Tāpat tas ļauj samazināt kapitālieguldījumus un ietekmi uz vidi. Parādās jauna tipa peldošās sašķidrinātās dabasgāzes (floating liquefied natural gas (FLNG) — angļu val.) inženiertehniskās būves. Atšķirībā no FPSO, bez gāzes ieguves, uzglabāšanas un pārkraušanas, šie kuģi veiks arī pilnu tās apstrādi, kādu veic krasta LNG rūpnīcās, bet laukumā, kas aizņem tikai 25% no līdzīgas jaudas krastā izvietotas rūpnīcas. Pirmos trīs FLNG uzbūvēja 2016. gadā: Prelude FLNG (Shell), PFLNG1 un PFLNG2 (Petronas).
Tipi
Peldošā uzglabāšanas vienība (FSO) pēc būtības ir FPSO bez naftas vai gāzes apstrādes iespējām. Lielākā daļa FSO ir pārbūvēti vienkorpusa supertankkuģi. Kā piemēru var minēt Knock Nevis, bijušo Seawise Giant, kurš daudzus gadus bija pasaulē lielākais kuģis. Pirms sagriešanas metāllūžņos tas bija pārbūvēts par jūras FSO.
Vēsture
Pirmais naftas FPSO tika uzbūvēts 1977. gadā priekš Shell Castellon naftas lauka Spānijas Vidusjūras piekrastē. 2019. gadā pasaulē kā FPSO tika izmantoti vairāk kā 270 kuģi.
2017. gadā Royal Dutch Shell uzbūvēja 488 m garu un 74 m platu peldošo sašķidrinātās dabasgāzes vienību (FLNG), sauktu par Prelude, kura ir izvietota 200 km no Rietumaustrālijas krasta. 2013. gadā Prelude būtu pasaulē lielākais kuģis un Samsung Heavy Industries būvētās Royal Dutch Shell peldošās sašķidrinātās dabasgāzes vienības (FLNG) izmaksas šajā gadā tika lēstas ap 12 miljardiem ASV dolāru.
Tomēr pirmo peldošo sašķidrinātās dabasgāzes vienību 2017. gadā uzbūvēja Petronas. Līgums ar Technip un DSME konsorciju par iepirkumu, projektēšanu, būvi, uzstādīšanu un nodošanu ekspluatācijā tika parakstīts 2012. gada jūnijā. Vienība ir izvietota Kanowit gāzes laukā Saravakas piekrastē Malaizijā.
LNG piegādes ķēdes otrajā (izkraušanas un regazifikācijas) galā, pirmo sašķidrinātās dabasgāzes pārvadātāja pārbūvi veica 2007. gadā pēc uzņēmuma Golar LNG pasūtījuma Keppel kuģu būvētavā Singapūrā. Par peldošo LNG uzglabāšanas un regazifikācijas vienību pārbūvēja Golar LNG piederošu Moss tipa sašķidrinātās dabasgāzes pārvadātāju.
Mehānisms
Nafta, kas iegūta jūras platformās, var tikt transportēta uz cietzemi vai nu pa cauruļvadiem vai ar tankkuģiem. Ja naftas transportam tiek izvēlēts tankkuģis, ir nepieciešams uzkrāt naftu kaut kāda veida uzglabāšanas tankā, lai kuģis nebūtu pastāvīgi aizņemts naftas ieguves laikā un būtu nepieciešams tikai tad, kad ir iegūts pietiekami daudz naftas, lai tankkuģi piepildītu.
Ievērojami kuģi
FPSO, kurš strādā visdziļākajos ūdeņos ir FPSO BW Pioneer, kuru uzbūvēja un tā tehnisko vadību nodrošina BW Offshore pēc Petrobras America pasūtījuma. Kuģis ir noenkurots 2 600 m dziļumā ASV piekrastē, Meksikas līcī, Volkera grēdas (Walker Ridge — angļu val.) 249. blokā un dienā tas var iegūt un apstrādāt 80 000 barelu (13 000 m3). Līgums par projektēšanu, iepirkumu, būvi un uzstādīšanu (Engineering, Procurement, Construction and Installation (EPCI) — angļu val.) tika noslēgts 2007. gada oktobrī un ieguve tika uzsākta 2012. gada sākumā. FPSO pārbūve tika veikta MMHE (Malaysia Marine and Heavy Engineering (MMHE) — angļu val.) kuģu būvētavā Pasirgudangā (Pasir Gudang — angļu val.), Malaizijā, bet virsbūves (topsides — angļu val.) moduļi tika iepirkti un izgatavoti vairākos citos uzņēmumos dažādās valstīs. Kuģim ir tornis atvienojamai un cietai sasaistei ar šarnīra peldošo platformu (Articulated loading platform (ALP) — angļu val.). Tuvojoties viesuļvētrai kuģis var atvienoties no peldošās platformas un pēc vētras tai atkal pievienoties ar minimālu dīkstāves laiku. 2013. gada jūlijā Shell noslēdza līgumu ar SBM Offshore par FPSO piegādi un tā nomu ASV piekrastes Meksikas līča akmeņu naftas laukam (Stones oil field — angļu val.). Kuģis ir paredzēts darbam vēl dziļākos 2 900 m ūdeņos.
Viens no pasaulē lielākajiem FPSO ir Kizomba A ar uzglabāšanas tanku tilpumu 2,2 miljoni barelu (350 000 m3). Kuģi, kurš izmaksāja vairāk nekā 800 miljonus ASV dolāru, uzbūvēja Hyunday Heavy Industries Ulsanā, Korejā un to izmanto Esso Exploration Angola (ExxonMobil). Tas ir noenkurots Atlantijas okeānā, dziļūdens blokā, 1 200 metros, 320 km no Centrālās Āfrikas valsts Angolas krastiem. Kuģa ūdensizspaids ir 81 000 t, garums — 285 m, platums — 63 m un augstums — 32 m.
Pirmais FSO Meksikas līcī, FSO Ta'Kuntah, tiek ekspluatēts kopš 1998. gada augusta. FSO pieder un tā tehnisko vadību nodrošina MODEC (Mitsui Ocean Development & Engineering Company Inc. (MODEC) — angļu val.), kurš ir noslēdzis pakalpojuma līgumu ar PEMEX Exploration and Production. Kuģis ir uzstādīts kā daļa no Cantarell naftas lauka izstrādes. Naftas lauks ir izvietots Kampečes līcī, Meksikas Jukatanas pussalas piekrastē. Kuģis ir pārbūvēts ULCC tankkuģis ar uzņēmuma SOFEC ārējā torņa tauvošanās sistēmu, diviem slinkā — S veida "pacēlājiem" starp torni un naftas produktu cauruļvada gala kolektoru (Pipe Line End Manifold (PLEM) — angļu val.) jūras dibenā, kā arī izkraušanas sistēmu, kas ļauj vienlaicīgi pietauvot un piekraut divus tankkuģus: vienu pie FSO borta un otru aizmugurē. FSO ir projektēts uzņemt 800 000 barelu dienā (130 000 m3/d) bez plānotām dīkstāvēm.
Skarv FPSO, kuru priekš BP Norge projektēja un izstrādāja Aker Solutions, ir viens no modernākajiem un lielākajiem Norvēģu jūras FPSO un tas izvietots centrālās Norvēģijas piekrastē. Skarv ir gāzes kondensāta un naftas lauka izstrādes projekts, kurš savieno piecas zemūdens akas ar FPSO, kuram nākotnē būs iespējams pievienot vēl vairākas mazas, netālu izvietotas akas. Kuģa apstrādes iekārtas var tikt galā ar apmēram 19 000 000 kubikmetru gāzes un 13 500 kubikmetriem naftas dienā. 80 km garš gāzes cauruļvads savieno kuģi ar cauruļvadu transporta sistēmu Åsgard. Peldošās ieguves vienības skiču projektu, kā arī ieguves lauka sistēmu kopējo projektu izstrādāja Aker Solutions (iepriekš Aker Kvaerner). Šis pats uzņēmums sagatavoja iepirkumus, kā arī veica kopējā ieguves lauka izstrādes projekta vadību. Kuģa korpusa projekts ir bāzēts uz Aker Solutions piederoša projekta Tentech 975 bāzes. Tāpat BP izvēlējās Aker Solutions, lai veiktu detalizētu projektēšanu, iepirkumus, kā arī sniegtu palīdzību Skarv ieguves lauka izstrādei nepieciešamās celtniecības vadībā (engineering, procurement and construction management assistance (EPcma) — angļu val.). EPcma līgums ietvēra FPSO virsbūves (topsides — angļu val.) moduļu detalizētu projektēšanu, iepirkumu sagatavošanu, kā arī palīdzību BP kuģa korpusa un virsbūves moduļos izvietoto iekārtu būvniecības vadībā. Līguma noslēgšanas brīdī, 2007. gada rudenī, tika plānots, ka naftas produktu ieguve tiks uzsākta 2011. gada augustā. Līgumu par Skarv FPSO korpusa būvi BP noslēdza ar Samsung Heavy Industries Dienvidkorejā, bet līgumu par torņa un tauvošanās sistēmas būvi ar SBM Offshore. FPSO garums ir 292 m un platums 50,6 m. Kuģī vienvietīgās kajītēs var tikt izvietoti 100 cilvēki un tā būvi pabeidza 2010. gada beigās.
Piemineklis Tarasam Ševčenko
Piemineklis Tarasam Ševčenko ir Rīgā uzstādīts piemineklis ukraiņu dzejniekam un māksliniekam Tarasam Ševčenko. Piemineklis tika atklāts Kronvalda parkā 2015. gada 9. novembrī. Atklāšanas ceremonijā piedalījās tobrīdējais Ukrainas premjerministrs Arsēnijs Jaceņuks un Latvijas Ministru prezidente Laimdota Straujuma. Pieminekļa uzcelšana maksāja apmēram 85 tūkstošus eiro.
Pieminekļa autors ir Ihors Hrečaniks, tas veidots no bronzas uz granīta postamenta. Skulptūras augstums 3,1 m, kopā ar kompozīciju un zemes darbiem 3,6 m. Dzejnieks attēlots jaunībā.
Guntis Lavrinovičs
Guntis Lavrinovičs (dzimis 1985. gada 4. maijā Siguldā) ir Latvijas badmintona spēlētājs, vairākkārtējs Latvijas čempions.
Karjera
Spēlē badmintonu no septiņu gadu vecuma. Treneris — Ainārs Gureckis. Pārstāv Siguldas badmintonu klubu. Kopumā savas karjeras laikā izcīnījis 13 Latvijas čempiona titulus, pirmo no tiem 2003. gadā vīriešu dubultspēlēs pārī ar Kārli Vidasu, ar kuru izcīnījis arī pārējos čempiona titulus šajā kategorijā. 2010. gadā pārī ar Kristīni Šeferi uzvarējis jauktajās dubultspēlēs, šo panākumu atkārtojot 2012. un 2017. gadā pārī ar Jekaterinu Romanovu. 2012. gadā izcīnīja vienīgo čempiona titulu vienspēlēs.
Zirgu iela (Rīga)
Zirgu iela ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Zirgu iela sākas krustojumā ar Vaļņu ielu un beidzas Doma laukumā. Ielas garums ir 260 metri. Zirgu iela ir viena no vecākajām Rīgas ielām.
Ielu savienojumi
Zirgu iela ir savienota ar šādām ielām:
Transsibīrijas dzelzceļš
Transsibīrijas dzelzceļš (ru) ir dzelzceļu tīkls Krievijā, kas savieno Maskavu ar Tālajiem Austrumiem un Japāņu jūru.
Līnijas kopgarums ir 9289 km, tādējādi tā ir pasaulē garākā dzelzceļa līnija. Kopš 1916. gada Transsibīrijas dzelzceļš savieno Maskavu un Vladivostoku, arī mūsdienās turpinās tā uzlabošana. Brauciena laiks no Maskavas līdz Vladivostokai ir 6 dienas un 4 stundas, kuru laikā tiek šķērsotas 7 laika zonas. Citi nozīmīgākie punkti uz Transsibīrijas dzelzceļa ir Jaroslavļa, Kirova, Perma, Jekaterinburga, Tjumeņa, Omska, Novosibirska, Krasnojarska, Irkutska, Ulanude, Čita, Habarovska. Pirms Irkutskas no dzelzceļa līnijas atzarojas Baikāla-Amūras maģistrāle (BAM), pie Skovorodinas Amūras-Jakutskas maģistrāle.
Korejiešu vārdi
Korejiešu vārdus veido uzvārds, kam seko vārds. Šo sistēmu izmanto korejieši gan Dienvidkorejā, gan Ziemeļkorejā. Mūsdienās tiek izmantoti apmēram 250 uzvārdi, no kuriem trīs visbiežāk lietotos (Kims, Ri/I, Paks) izmanto gandrīz puse korejiešu.
Parasti personvārdā ir tikai viena zilbe. Rietumu izpratnē nepastāv otrais vārds. Daudziem korejiešiem vārdu veido paaudzes vārda zilbes un individuālas, atšķirīgas zilbes, lai gan šī prakse samazinās jaunākajās paaudzēs. Paaudzes vārda zilbe ir kopīga brāļiem un māsām Ziemeļkorejā, Dienvidkorejā šis loks ir plašāks. Precēti vīrieši un sievietes parasti saglabā savu vārdu, un bērni pieņem tēva uzvārdu.
Kriss de Ronde
Biogrāfija
1930. gados bijis Roterdamas pilsētas šaha čempions. Studējis matemātiku Leidenes Universitātē, vēlāk turpinājis studijas Parīzē. Bijis pazīstams arī kā dzejnieks.
Sākoties Otrajam pasaules karam atradies Buenosairesā, kur notikusi 8. šaha olimpiāde, kurā Ronde pārstāvējis Nīderlandes komandu. Līdzīgi kā daudzi citi šahisti nolēmis neatgriezties kara pārņemtajā Eiropā un savu atlikušo mūžu nodzīvojis Argentīnā.
Mūsu Tēvs debesīs (kora dziesma)
«Mūsu Tēvs debesīs» ir 1921. gadā Emiļa Melngaiļa sacerēta garīga kora dziesma ar Tēvreizes vārdiem. Pirmo reizi to atskaņoja Sestajos latvju vispārējos dziesmu svētkos 1926. gadā.
Vēsture
I Vispārīgajos latviešu dziedāšanas svētkos tika atskaņots vācu komponista Rinka, II Dziesmu svētkos Baumaņu Kārļa, III Dziesmu svētkos Oskara Šepska, V Dziesmu svētkos Andreja Jurjāna tā paša temata darbs, tā ka Emilis Melngailis bija piektais "Mūsu Tēva" latviešu dziesmusvētku izpildījuma autors, kam vēlāk sekoja vēl Lūcija Garūta.
Raksturojums
Jēkabs Graubiņš rakstīja, ka atzīstama dziesmu "Mūsu Tēvs debesīs", tāpat kā "Daba un dvēsele" plaši iecerētā un izvestā kompozīcija, drošie, efektīvie balsu gājieni un vispār ērtā dziedamība, bet svaigs, nemākslots dabīgums, kā viņa agrākajās dziesmās ("Senatne", "Rekviēms"), te tādā mērā vairs nav atrodams.
Valentīns Bērzkalns rakstīja, ka taisni īpatnējā svaiguma dēļ Melngaiļa "Mūsu Tēvs" joprojām paliek viens no interesantākiem latviešu kordarbiem. Cits jautājums, kā pieejam tā muzikālajai koncepcijai vispār. Tā ir it kā simfoniska glezna, kur ik vārds un frāze noteic muzikālo izteiksmi, kā tas ir orķestrī, kad sižets izšķir arī formu un instrumentāciju. Un Melngaiļa darbu var dziedāt tikai latviešu, bet ne kādā citā valodā; mēs redzam, ka pat no tradicionālā teksta mūzikas autors vietumis atkāpies, kur tas bijis nepieciešams viņa mākslinieciskajiem nolūkiem. Šādi darbi prasa vai nu pilnīgu atzīšanu vai noliegšanu, un gados, kas jau aiztecējuši kopš Melngaiļa "Mūsu Tēva" dzimšanas, esam izšķīrušies par pirmo ceļu — jo autors mūs pārpilnām pārliecinājis. Sekundas, iestrādātas "Mūsu Tēvā" kā toņkārtas V un VI pakāpes ērģeļpunkts vidus balsis, nav lietotas kā harmonisks pašmērķis, bet drīzāk kā orķestrāls palīglīdzeklis, kas piešķir parastajam četrbalsīgajam salikumam jaunu nokrāsu.
Keita Makinona
Keita Makinona Bertolde (en; dzimusi ) ir amerikāņu aktrise, komiķe un rakstniece.
Atpazīstamību ieguva ar slavenību parodēšanu televīzijas skeču šovā Saturday Night Live (2012—2022), kopumā piedaloties vienpadsmit šova sezonās. Viņa filmējusies tādās filmās kā Balls Out (2014), "Spoku mednieki" (2016), "Trakā Ziemassvētku ballīte birojā" (2016), "Mežonīgā naksniņa" (2017), "Spiegs, kurš mani pameta" (The Spy Who Dumped Me, 2018), "Vakardien..." (Yesterday, 2019) un "Skandāls" (2019). 2022. gadā viņa atveidoja Kerolas Beskinsas lomu miniseriālā Joe vs. Carole.
Makinona desmit reizes nominēta Primetime Emmy balvai, no kurām ieguva divas (2016. un 2017. gadā).
Latvijas Top 40 (2019)
Latvijas Top 40 ir nacionālās apraides sabiedriskās radiostacijas Latvijas Radio 5 veidotais iknedēļas populārāko dziesmu saraksts. Šajā rakstā ir apkopots to dziesmu saraksts, kas 2019. gadā Latvijas radiostacijas Latvijas Radio 5 iknedēļas populārāko 40 dziesmu sarakstā "Latvijas Top 40" ieguva 1. vietu, kā arī gada noslēguma četrdesmit vispopulārākās dziesmas valstī.
Top 40 sastādīšanas princips
Topa veidošanai dati par nedēļas spēlētākajām dziesmām Latvijā tiek ņemti no šīm radio stacijām:
Bet, lai iegūtu datus par nedēļas spēlētākajām dziesmām Latvijā tiešsaistes platformās, tiek izmantoti dati no:
Iegūtie dati ir dziesmu saraksts ar reižu skaitu, cik tā bieži ir spēlēta konkrētās nedēļas ietvaros. Šis saraksts tiek sadalīts rangā sākot no 50, tātad populārākā dziesma saņem 50 punktus, nākamā 49 un tā tālāk, ja atskaņojumu skaits ir vienāds, tad dziesma saņem vienādus ranga punktus, bet viena vieta zem tās saņem par attiecīgo punktu skaitu mazāk. Vienīgais izņēmums ir Deezer, kas atskaņojumu skaitu nerāda, tāpēc šis saraksts tiek vienkārši sakārtots no 50 un uz leju.
Šāda veida datu apstrāde izslēdz gadījumus, kad viena radio stacija spēlē dziesmu ar atskaņojumu skaitu, piemēram, 90, bet citās radio stacijās tā spēlēta netiek, bet topā tāda visticamāk iekļūtu, jo citas dziesmas, pat gadījumos, ja tiek spēlētas vairākās radio stacijās, šādu atskaņojumu skaitu var neiegūt. Šajā metodē topā iekļūst dziesmas, kas ir pārstāvētās vairākās radio stacijās, tātad sasniedzot plašāku klausītāju loku.
Vēju māte
Vēja māte vai Vēju māte ir viena no dabas dievībām latviešu mitoloģijā, kas nosaka dažādas vēja izpausmes.
Vēja māte latvju dainās
Latviešu tautas dziesmās Vēja māte ir divdabīga dievība, viņa šūpo un auklē cilvēku, putnu un zvēru bērnus, bet viņa ir arī vētras personifikācija. Par vētras savaldīšanas rituāliem liecina vairākas tautasdziesmas.
Ēriks Lācis
Ēriks Lācis (dzimis, miris ) bija latviešu kinorežisors.
1964. gadā absolvējis Latvijas konservatorijas Teātra fakultātes Režijas nodaļu. 1962. gadā sācis darba gaitas Rīgas Kinostudijā, 1966. gadā Lācis kļuvis par režisoru inscenētāju. Pie vairākām filmām sadarbojies ar Jāni Streiču (tai skaitā, pie mākslas filmām "Kapteiņa Enriko pulkstenis" un "Līvsalas zēni"). Režisējis vairākas mākslas un dokumentālās filmas. Par 1984. gada mākslas filmu "Fronte tēva pagalmā" 1985. gadā saņēmis Latvijas PSR Valsts prēmiju. 1978. gadā Lācis kļuvis par Latvijas Kinematogrāfistu savienības biedru.
Apbedīts Rīgas Svētā Miķeļa kapos.
Galtenes muiža
Galtenes muiža bija Kurzemes muiža, kas atradās mūsdienu Talsu novada Galtenes ciemā. Mūsdienās muižas kungu mājas divu durvju komplekti un kāpnes ir 18. gadsimta beigu valsts nozīmes mākslas pieminekļi.
Vēsture
Galtenes muiža vēstures gaitā vairākkārt mainījis īpašniekus. 14. gadsimtā īpašnieki ir Dumpjani, no 16. gadsimta - Brokhūzeni, Altenbokumi, Heikingi, Lambsdorfi, bet no 1903. līdz Latvijas agrārreformai 1920. gadā - Kleisti.
Muižas kungu māja ēka celta 18. gadsimta beigās. Muižā bijis plašs ēku komplekss: kalpu mājas (viena celta no sarkaniem ķieģeļiem, otra – t. s. baltais ērberģis), dāre, sierotava, dārzniecība, govju kūts, ķieģeļu ceplis. Pēc agrārreformas muiža tika sadalīta jaunsaimniecībās. Latvijas PSR laikā Galtenes muižā darbojās govju un cūku lielferma. Tagad muižas ēka ir pašvaldības īpašums.
Karls Faberžē
Karls Faberžē (ru; dzimis, miris ) bija krievu juvelieris. Vislabāk pazīstams ar savā vārdā nosauktajām Lieldienu olām, kas izgatavotas no dārgmetāliem un dārgakmeņiem.
Viņa tēvs Gustavs Faberžē bija vācbaltietis, māte — dāniete. Senči no tēva puses — hugenoti. Karls strādāja sava tēva dibinātajā darbnīcā, kuru pārņēma pēc tēva nāves. Iedvesmu juvelierizstrādājumiem smēlies arī Ermitāžas muzejā.
Pirmo Lieldienu olu cara Aleksandra III sievai Marijai izgatavojis 1885. gadā kā dāvanu Lieldienās, kas bija arī cara un viņa sievas kāzu gadadiena. Olas turpināja izgatavot katru gadu līdz pat Oktobra revolūcijai 1917. gadā. Aleksandra III laikā tika pasūtīta viena ola gadā, Nikolajs II pasūtīja divas olas katru gadu — vienu mātei, otru savai sievai Aleksandrai Fjodorovnai. Kopumā Faberžē darbnīcā izgatavots ap 50 olu.
Alfrēds Ričers
Alfrēds Ričers (de; dzimis Badlauterbergā, miris  Hamburgā) bija vācu kapteinis un polārpētnieks. Vadīja Vācijas trešo antarktisko ekspedīciju, kas pētīja Antarktīdas piekrasti un atklāja teritoriju, ko tagad sauc par Jaunšvābiju.
Ričers jūrnieka gaitas sāka 1897. gadā kā junga uz Brēmenes burinieka Emilie. 1903. gadā viņš nokārtoja stūrmaņa eksāmenu, bet 1907. gadā saņēma kapteiņa patentu.
1912. gada augustā Alfrēds Ričers tika nozīmēts par kuģa Herzog Ernst kapteini Herberta Šrēdera-Štranca vadītajā Vācu arktiskajā ekspedīcijā (1912-1913), kas bija paredzēta kā sagatavošanās ekspedīcija vēlāk plānotajai Ziemeļaustrumu jūras ceļa ekspedīcijai. Ričers uzņēmās arī vadību pār ekspedīcijas aviācijas nodrošinājumu, kā dēļ ieguva lidaparāta vadītāja patentu.
Pirmā pasaules kara laikā Ričers vadīja flotes gaisa izlūkošanas apakšvienības Flandrijā. Pēc kara darbojās kā neatkarīgs uzņēmējs, bet no 1925. gada — kā aeronavigācijas speciālists kompānijā Lufthansa.
1934. gadā Ričers tika iekļauts Vācijas kara flotes virspavēlniecības sastāvā. 1938. gadā viņš tika iecelts par trešās Vācu antarktiskās ekspedīcijas vadītāju, kas apsekoja Karalienes Modas Zemes piekrasti ar kuģi Schwabenland. Kuģis bija aprīkots ar tvaika katapultu, ko izmantoja divām Dornier Wal tipa lidlaivām, ar kuru palīdzību tika veikta aerofotografēšana, uzņemot ap 11 000 detālu aerofotogrāfiju.
Ričera vārdā Antarktīdā ir nosaukta Ričera augstiene un Ričera smaile. Pēc 2. pasaules kara Ričers strādāj par Polārpētniecības arhīvu vadītāju Ķīlē.
Ābeles (ciems)
Ābeles ir ciems Dobeles novada Penkules pagastā. Izvietojies pagasta austrumdaļā 21 km no novada centra Dobeles un 88 km no Rīgas.
Dailis Rijnieks
Dailis Rijnieks dzimis 1934. gadā Latvijā, Rēzeknē. Latvietis. Ir bijušais latviešu nacionālās pretošanās kustības dalībnieks, politieslodzītais. Pirms aresta dzīvoja Rīgā. Arestēts 1962.04.18. Apsūdzēts pēc LPSR Kriminālkodeksa 15. panta un 59. panta I daļas un 67. panta; 65. panta I daļas par to, ka izteicās par Baltijas republiku atdalīšanu no PSRS; glabāja un izplatīja "pretpadomju" satura literatūru. Ar LPSR Augstākās tiesas spriedumu notiesāts ar brīvības atņemšanu uz 15 gadiem stingra režīma LDK ar mantas konfiskāciju.
1963. gadā 8 mēnešus pavadīja Čekā, pēctam 10 gadus pavadīja ieslodzījumā Mordavijā (Krievija).
Ar LPSR APP 1971.05.27. lēmumu apžēlots un atbrīvots no atlikušā soda izciešanas. Atbrīvots no ieslodzījuma 1971.06.09.
Dzīvesgājums
Dzimis 1934. gada 14. jūnijā Saukas pagastā Jāņa Rijnieka ģimenē. Pēc vidusskolas beigšanas dienēja Padomju armijā. Pēc demobilizēšanas 1957. gadā strādāja Rīgas dzirnavu kombinātā "Sarkanais oktobris". 1962. gada 18. aprīlī D. Rijnieku apcietināja un apsūdzēja par to, ka viņš piedalījies nacionālās pretestības grupas "Baltijas federācija" veidošanā. Citi apcietinātie grupas dalībnieki bija Gunārs Rode, Jānis Rijnieks, Viktors Kalniņš, Knuts Skujenieks, Aina Zābaka, Uldis Ofkants un Ziedonis Rozenbergs.
Lietu Latvijas PSR Augstākā tiesa izskatīja no 1962. gada 28. novembra līdz 28. decembrim. D. Rijnieku apsūdzēja, ka viņš dienesta laikā Padomju armijā vēstulēs tēvam apmelojis Padomju Savienības Komunistisko partiju, Padomju Savienības valsts iekārtu un politiku, sociālisma būtību Padomju Savienībā, izteicis savas domas, ka "jācīnās par īstu brīvību un ne tādu, kāda pastāv". Pēc dienesta beigām kopā ar Gunāru Rodi esot vienojušies, ka viena no pagrīdes organizācijas cīņas metodēm par Baltijas republiku atdalīšanu no Padomju Savienības ir bruņota sacelšanās, pielietojot kā parastos, tā arī modernos kaujas ieročus, ieskaitot arī raķešu un bakterioloģiskos ieročus, kurus domāja izgatavot pašu spēkiem vai arī iegūt, sagrābjot Latvijas PSR teritorijā izvietotās Padomju Armijas raķešu bāzes. Tiesnesis Raimonds Brīze G. Rodem un D. Rijniekam piesprieda 15 gadus, A. Zābakai — 12, U. Ofkantam un V. Kalniņam — 10 gadus, K. Skujeniekam — septiņus, Z. Rozenbergam — sešus, Jānim Rijniekam — piecus gadus ieslodzījumā. Ieslodzījumu pavadīja stingra režīma nometnē Mordovijā.
Atgriezās no lēģera 1971. gada 9. jūnijā, strādāja par autovadītāju. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas darbojās Latvijas Republikas zemessardzē, sasniedza kaprāļa dienesta pakāpi. 2007. gada 16. jūnijā uzstājās konferencē "Tototalitāro komunistisko režīmu noziegumu izskatīšanu nodot starptautiskam tribunālam" ar ziņojumu "Vēl par PSRS totalitārā režīma noziegumiem". 2001. gada Rīgas domes vēlēšanās nesekmīgi kandidēja "Vienotajā piecu apvienību — "Mūsu zeme", "Namejs", "Helsinki - 86", "Tautas mantojums" un "Latvijas Vienības partijas"" sarakstā.
Josefs Moravecs
Josefs Moravecs (cz; dzimis, miris ) bija čehu šaha problēmists.
Šaha kompozīcija
Josefs Moravecs sekmīgi darbojies dažādos šaha kompozīcijas žanros. Viņš sastādījis vairāk nekā 400 šaha uzdevumus (galvenokārt čehu skolas trīsvilčus) un vairāk nekā 200 etīdes (galvenokārt bandinieku un torņu galotnes).
2016. gadā WFCC kongress piešķīra starptautiskā meistara titulu vairākiem mirušiem šaha problēmistiem, tai skaitā arī J. Moravecam.
Kompozīciju piemēri
Lai gan uzdevuma sākuma pozīcijā baltajiem uz galdiņa ir visas figūras, čehu skolai raksturīgie trīs varianti ar pareizu matu šeit ir atrodami.
Uzdevuma risinājums:
Etīdes risinājums
Ibērijas lūsis
Ibērijas lūsis (Lynx pardinus) ir Pireneju pussalā sastopams kaķu dzimtas (Felidae) plēsējs, kas pieder lūšu ģintij (Lynx). Šīs sugas izdzīvošana ir kritiski apdraudēta un mūsdienās tā ir sastopama nelielās, sadrumstalotās teritorijās Andalūzijā Spānijas dienvidos. Pirms 150 gadiem Ibērijas lūsis bija sastopams visā Pireneju pussalā un Francijas dienvidos.
Viens no galvenajiem iemesliem sugas izmiršanai ir tas, ka Ibērijas lūsis medī tikai dažu sugu dzīvniekus. To skaits ļoti strauji samazinājās, kad 20. gadsimtā tā galveno medījumu — Eiropas truša populāciju piemeklēja divas slimību epidēmijas. Otrs svarīgs iemesls sugas apdraudējumam ir dzīves telpas nemitīgā samazināšanās, cilvēkiem apbūvējot lūša apdzīvotās krūmāju audzes. Šī ir visapdraudētākā kaķu apakšdzimtas suga pasaulē. Liela nozīme sugas saglabāšanā ir zoodārzu Ibērijas lūša pavairošanas programmām nebrīvē. Saskaņā ar skaitīšanas datiem Andalūzijā savvaļā 2013. gadā mājoja 309 Ibērijas lūši.
Izskats
Ibērijas lūsis ir vidēji liels plēsējs, kas ir apmēram uz pusi mazāks nekā Eirāzijas lūsis. Augumā tas ir līdzīgs Kanādas lūsim un rūsganajam lūsim. Kā visiem lūšiem tam ir raksturīgā lūšu īsā aste, ausu pušķi un garā vaigu bārda. Tā kažoks ir gaiši pelēkbrūns, ar melniem vai tumši brūniem, nelieliem plankumiem. Salīdzinot ar Eirāzijas lūsi, plankumu ir daudz vairāk, bet reizēm kažokam vispār nav raibumu. Kažoka matojums ir izteikti īsāks kā citām lūšu sugām, kuras mājo aukstākos reģionos ziemeļos. Uz krūtīm, vēdera un kāju iekšpusēm ir gaišāks matojums, bez plankumiem.
The Unbelievers
The Unbelievers ir 2013. gada dokumentālā filma. Filmas režisors un viens no producentiem ir Guss Holverda. Filmas pirmizrāde notika 2013. gada aprīlī.
Ibērijas lūsis
Izskats
Tēviņi ir lielāki un smagāki nekā mātītes. Ķermeņa garums, galvu ieskaitot, tēviņam ir 85—110 cm, mātītei 84—88 cm, astes garums 12—13 cm, augstums skaustā 55—70 cm. Vidējais tēviņa svars ir 12,8 kg, mātītei — 9,3 kg. Reizēm var novērot divreiz smagākus indivīdus kā vidēji sugai ir raksturīgs.
The Unbelievers
Filmā tiek sekots līdzi Ričardam Dokinsam un Lorensam Krausam, kuri publiski runā par zinātnes nozīmi mūsdienu pasaulē un mudina citus cilvēkus atteikties no reliģiskas vai politiskas pieejas jautājumiem, ko viņi uzskata par svarīgiem un aktuāliem. Filmā savu viedokli pauž arī vairāki ietekmīgi cilvēki un slavenības, tajā skaitā Kemerone Diasa, Vudijs Allens, Stīvens Hokings un Deivids Silvermans.
Ibērijas lūsis
Barība
Ibērijas lūša galvenā barība ir Eiropas trusis, kas vasaras laikā sastāda 93% no kopējās barības. Ziemas laikā trušu patēriņš nedaudz krītas, jo to skaits kļūst mazāks. Ziemā Ibērijas lūsis medī arī briežu un stirnu mazuļus, nelielos daudzumos meža pīles, irbes, Granādas zaķus un dažādus grauzējus. Tēviņam dienā ir nepieciešams viens trusis, bet mātīte, kas rūpējas par mazuļiem, dienā nomedī 3 trušus. Ja trušu populācija strauji krītas, Ibērijas lūsis nespēj piemēroties jaunai barībai un cieš badu.
ASV olimpisko medaļnieku uzskaitījums (U — Ž)
Šajā uzskaitījumā apkopoti ASV olimpiskie medaļnieki.
TU4
Lokomotīves izveide
Lokomotīves izgatavoja Kambarkas mašīnbūves rūpnīca Udmurtijā, sākot ar 1962. gadu līdz 1974. gadam. Tāpat pastāvēja arī 1067 mm platuma lokomotīves konstrukcija, kas bija paredzēta Kulebakas metalurģiskajai rūpnīcai.
ASV olimpisko medaļnieku uzskaitījums (U — Ž)
Sportisti ir sagrupēti pēc uzvārda:
TU4
Lokomotīves izveide
Lokomotīve pamatā paredzēta kravas transportēšanas darbu izpildei kūdras, mežizstrādes, kā arī citos PSRS šaursliežu dzelzceļos. Lokomotīve TU4 uzskatāma par universālas nozīmes šaursliežu dīzeļlokomotīvi ar hidromehānisko spēka pārvadu. Lokomotīvi iespējams izmantot arī kā pasažieru un manevru vilces līdzekli. Pamatā šī tipa lokomotīves pielietojumu radušas tieši rūpnieciskas nozīmes šaursliežu dzelzceļos.
Ibērijas lūsis
Reprodukcija
Dzimumbriedumu Ibērijas lūši sasniedz 1 gada vecumā. Tā kā to apdzīvotās teritorijas paliek arvien mazākas, kā arī samazinās trušu resursi, tēviņi ir spiesti samazināt savu teritoriju. Normālos apstākļos viens tēviņš sapārotos ar vairākām mātītēm, bet mazo teritoriju ietekmē Ibērijas lūšiem mūsdienās veidojas monogāmi pāri. Mātītes parasti meklējas janvāra mēnesī, bet, ja nenotiek apaugļošanās vai mazuļi agrā vecumā iet bojā, mātīte meklējas atkārtoti. Gada laikā parasti tiek izaudzināts viens metiens, bet, ja nav piemēroti apstākļi, mātītes nepārojas. Grūsnības periods ilgst 63—73 dienas, parasti piedzimst 2—4 mazuļi, no kuriem visbiežāk izdzīvo tikai viens vai divi lūsēni. Mazuļi piedzimst migā, kas ierīkota koka dobumā vai alā. Kamēr lūsēni ir mazi, māte tos pārvieto vairākas reizes no vienas migas uz otru, lai izvairītos no ienaidniekiem. Piedzimstot lūsēni sver 200—250 g. Ibērijas lūši ir pieauguši un kļūst neatkarīgi 7—8 mēnešu vecumā, bet reizēm tie paliek mātes tuvumā līdz 23 mēnešu vecumam. Pieauguši jaunie tēviņi pamet mātes teritoriju un meklē jaunu apmēram 30 km attālumā, toties jaunās mātītes bieži paliek mātes teritorijā vai apmetas kaimiņos.
TU4
Lokomotīves izveide
TU4 lokomotīves lietoja arī Latvijas kūdras dzelzceļos Sedā, Viļānos un Strūžānos.
Ibērijas lūsis
Reprodukcija
Ibērijas lūsis var savvaļā nodzīvot līdz 13 gadiem, bet to vidējais mūžs ir daudz īsāks. Tas nav bīstams cilvēkam un mājlopiem, bet, lai aizsargātu savu teritoriju vai mazuļus Ibērijas lūsis var uzbrukt citiem plēsējiem. Ir zināmi gadījumi, kuros Ibērijas lūsis ir nogalinājis lapsas, savvaļas kaķus un suņus.
Lašu iela (Jūrmala)
Lašu iela ir iela Jūrmalā, Buļļuciema apkaimē. Iela sākas krustojumā ar Vikingu ielu un beidzas pie Lielupes. Tai ir vairāki atzari. Kopējais ielas garums ir 2870 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Lašu ielā satiksmes kustība norit divās joslās.
Satiksme
Pa Lašu ielu kursē 5. autobuss un 1. mikroautobuss.
Jonički
Jonički ir ciems Istras pagastā, Ludzas novadā. Atrodas 319 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas ūdenstilpes Plisūns, Istras ezers. Netālu atrodas Joničku kapi. Jonički ir vietējā autoceļa V515 (Jonički-Pasiene) sākumpunkts.
Latvijas Brīvības cīņu laikā 1920. gada 28. janvārī ciemu no LSPR bruņotajiem spēkiem atbrīvoja Latvijas armijas 3. Jelgavas kājnieku pulka vads leitnanta Bebra vadībā. Naktī notika padomju spēku pretuzbrukums, taču tas tika vairākkārt atsists. 1934. gada 30. septembrī Joničku kapos, vietā, kur tika apbedīts kaujā kritušais ložmetēju rotas kareivis Mārtiņš Luters, tika atklāts piemineklis.
Padomju okupācijas gados ciemā atradās padomju saimniecības "Istra" 1. Joničku putnu ferma.
Joņini
Joņini ir ciems Robežnieku pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 308 km attālumā no Rīgas.
Slubice
Slubice ir pilsēta Polijas rietumos, Lubušas vojevodistē, pie Odras upes. Upes pretējā, kreisajā krastā atrodas Vācijas pilsēta Frankfurte pie Oderas. Līdz 1945. gadam Slubice bija Frankfurtes pie Oderas daļa Dammforštate, bet, pamatojoties uz Jaltas un Potsdamas konferenču lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet vācu iedzīvotāji padzīti. Kopš 1992. gada pilsētā atrodas Collegium Polonicum — augstākā mācību iestāde, ko dibinājušas Ādama Mickēviča universitāte (Poznaņa) un Viadrinas Eiropas universitāte (Frankfurte pie Oderas). 2014. gada oktobrī pilsētas centrālajā laukumā tika atklāts Vikipēdijas piemineklis.
Jūras māte
Jūras māte ir viena no dabas dievībām latviešu mitoloģijā, kas atbildīga par dažādām jūras izpausmēm.
Jūras māte latvju dainās
Tautasdziesmās Jūras māte gādā par zvejniekiem, bet viņa ir arī jūrā nogrimušo bagātību saimniece. Jūras mātei ziedoja, lai viņa savaldītu savus viļņus un labprātīgi atlaistu jūrniekus krastā. Tāpat viņu kopā ar Vēja māti varēja lūgt gan vētras, gan arī bezvēja laikā.
Otra Boleinu meita
"Otra Boleinu meita" (en) ir 2008. gada ASV romantiska vēsturiska drāma, kas balstīta uz Filipas Gregorijas tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors ir Džastins Čedviks. Galvenās lomas atveido Skārleta Johansone, Natālija Portmane, Ēriks Bana, Džims Sturdžess, Kristīna Skota Tomasa, Marks Railenss, Deivids Morisejs, Edijs Redmeins un Benedikts Kamberbačs. Filmas pirmizrāde notika Berlīnes filmu festivālā.
Filmā parādīta māsu Mērijas un Annas Boleinu cīņa par Anglijas karaļa Henrija VIII uzmanību.
Šeremetjevas starptautiskā lidosta
Šeremetjevas starptautiskā lidosta (ru) ir starptautiska lidosta Krievijā, kas apkalpo valsts galvaspilsētu Maskavu. Izvietojusies Maskavas ziemeļrietumu pierobežā Maskavas apgabala Himku municipālajā apriņķī 9 km no MKAD. Tā ir bāzes lidosta aviosabiedrībai Aeroflot un ir lielākā Krievijas lidosta pēc pasažieru plūsmas. Lidostai ir divi paralēli skrejceļi, četri pasažieru termināļi un kravas terminālis.
Lidlauks sākotnēji izbūvēts 1953.—1957. gadā kā kā galvenais PSRS gaisa spēku lidlauks. Nosaukumu ieguvis no netālā Šeremetjevskas (Шереметьевский) ciemata un tāda paša nosaukuma dzelzceļa stacijas (mūsdienās Dolgoprudnijas pilsētas daļa). 1959. gadā lidlauks nodots civilajai aviācijai. 1960. gadā no lidostas veikts pirmai starptautiskais lidojums uz Šēnefeldes lidostu Austrumvācijā. 1964. gadā nodots ekspluatācijā jauns lidostas terminālis Šeremetjevo-1 lidlauka ziemeļu pusē (mūsdienās — rekonstruējamais B terminālis). 1980. gadā nodots ekspluatācijā jauns terminālis Šeremetjevo-2 lidlauka dienvidu pusē, uz kuru pārcelti starptautiskie reisi (mūsdienās — F terminālis). No termināļa Šeremetjevo-1 tika veikti iekšzemes reisi PSRS rietumu virzienos, tajā skaitā uz Rīgu.
2017. gadā pasažieru skaits Šeremetjevas lidostā pārsniedza 40 000 000, iekļaujoties starp 20 noslogotākajām lidostām Eiropā.
Glens Hodls
Glens Hodls (en, dzimis ) ir bijušais Anglijas futbolists un treneris, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Anglijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik strādā kā futbola žurnālists un komentētājs.
Savas spēlētāja karjeras laikā pārstāvējis Tottenham Hotspur, Monaco, Swindon Town un Chelsea. Ar Tottenham Hotspur izcīnījis divus FA kausus, kā arī uzvarējis 1984. gada UEFA kausa izcīņā. 2007. gadā Hodls tika iekļauts Anglijas futbola slavas zālē.
Anglijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1979. līdz 1988. gadam. Kopumā aizvadījis 53 mačus un guvis 8 vārtus. Piedalījies 1982. un 1986. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1980. un 1988. gada Eiropas čempionātā.
Savu trenera karjeru sācis Swindon Town komandā, kur palīdzējis komandai iekļūt Anglijas Premjerlīgā. Vadījis arī Chelsea, Southampton, Tottenham Hotspur un Wolverhampton Wanderers. No 1996. līdz 1999. gadam vadījis Anglijas futbola izlasi.
Spēlētāja karjera
Tottenham Hotspur
AS Monaco
Balgales muiža
Balgales muiža bija Kurzemes muiža, kas atradās mūsdienu Talsu novada Balgales ciemā. Mūsdienās muižas ēka sadalīta vairākos privātīpašumos.
Vēsture
Balgales muiža rakstos pirmoreiz minēta 16. gadsimtā, kad nelielās muižas īpašnieki bija Mēršeiti-Hilesheimi. 1804. gadā muižu nopirka ģenerālis, Krievijas izglītības ministrs (1828—1833) Kārlis Kristaps fon Līvens (1767—1844). 1809. gadā ar Līvena atbalstu tika uzcelta Balgales baznīca. 1839. gadā viņš uzcēla atsevišķu skolas ēku, jo pirms tam bērni mācījās baznīcas ērģelnieka dzīvoklī. Padomju okupācijas laikos muižas ēkā bija ciema padome, kolhoza kantoris, ambulance, ēdnīca.
Pēteris Kleperis
Pēteris Kleperis (1904—1968) bija Latvijas evaņģēliski luteriskās baznīcas (LELB) arhibīskaps (1968).
Dzīvesgājums
Dzimis Cēsīs strādnieka ģimenē. Pēc Pirmā pasaules kara beigām mācījās Bērzaines vidusskolā. Studēja teoloģiju Latvijas Universitātē, no 1930. gada bija prāvesta A. Vibuļa palīgs (adjunkts) Tukumā, līdztekus strādāja par latīņu un ticības mācības skolotāju Tukuma ģimnāzijā un komercskolā. 1933. gadā viņu ordinēja par Kandavas prāvesta iecirkņa vikāru, 1934. gada maijā apstiprināja par Rīgas pilsētas latviešu draudžu vikāru, 1935. gadā par Biķeru baznīcas mācītāju, 1937. gadā arī par Krusta draudzes mācītāju.
Pēc Otrā pasaules kara 1947. gadā viņš kļuva par Rīgas apriņķa prāvestu. No 1948. gadā bija LELB virsvaldes prezidija loceklis, kalpoja par Jaunās Ģertrūdes II draudzes mācītāju. 1967. gadā LELB Konsistorijas sēdē prāvests Pēteris Kleperis un Teoloģijas semināra profesors Alberts Freijs cēla pret arhibīskapu Gustavu Tursu apsūdzības par nepiemērotību savam amatam. Konsistorija iecēla prāvestu Kleperi par arhibīskapa vietnieku, ko apstiprināja Latvijas PSR Kulta lietu pārzinis.
1968. gada 24. martā LELB sinode Kleperi ievēlēja par arhibīskapu, bet jau 1968. gada 21. aprīlī viņš pēkšņi mira kādā Ukrainas dzelzceļa stacijā ceļā uz konferenci Budapeštā. Apbedīts Rīgas Meža kapos.
Atzinības krusts
Atzinības krusts (fr) ir Latvijas Republikas valsts apbalvojums. To piešķir "par izcilu Tēvijas mīlestību un par sevišķiem nopelniem valsts, sabiedriskajā, kultūras, zinātnes, sporta un izglītības darbā". Tas tika nodibināts par piemiņu Kurzemes un Zemgales hercogistei. Atzinības krusta devīze ir "Godaprāta ļaudīm" (Pour les honnêtes gens).
Tas ir balts, emaljēts Maltas krusts, kam ir zelta apmale un astoņi zeltīti gredzeni stūros, kas simbolizē astoņu Kurzemes hercogus, kuru valdīšanas laikā hercogiste uzplauka. Krusta centrā atrodas medaljons. Sākotnēji Atzinības krustam bija piecas šķiras un četru pakāpju Goda zīmes. tam tika samazināts Goda zīmju skaits līdz trim, taču tika pievienota divu lielumu pakāpe.
Atzinības krusts tika veidots pēc Kurzemes hercogistes Atzinības ordeņa (l' Orde de la Reconnaissance), kas tika iedibināts un beidza pastāvēt 1711. gadā pēc Frīdriha Vilhelma nāves, līdzības. Atzinības ordenis tika piešķirts 18 personām, Atzinības krusts — gandrīz 4000 personām.