cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Konstantīns Kalnbērzs
Dzīves gājums
Papildinājās Sv. Gerana slimnīcā Stokholmā (Sankt Görans sjukhus, 1986), Jeila Universitātes klīnikā pie prof. K. Keggi (1989), Vīnē pie prof. K. Cveimillera (K. Zweymüller, 1996) un AO/ASIF pamatkursā Davosā (1999). Vadīja Locītavu ķirurģijas centru Traumatoloģijas un ortopēdijas slimnīcā, tur nodibinājis arī savu privātklīniku. Latvijas Medicīnas akadēmijas profesors (1993), vēlāk pārgāja strādāt Latvijas Universitātē, ir LU Medicīnas fakultātes profesors (2013).
Remines pils
Remines pils bija Vidzemes līvu pils, kas atradās pie sena kara lielceļa starp Sidgundas un Aizkraukles pilskalniem. Tā pieminēta Indriķa hronikā un vairākos citos 13. gadsimta dokumentos un Atskaņu hronikā. Visticamāk, ka Remines pils atradusies vai nu Plāteres, vai Vecužānu pilskalnā.
Vēsture
Remines pils pirmoreiz pieminēta Indriķa hronikas vēstījumā par 1206. gada notikumiem, kad katoļu priesteris Daniēls kristīja Daugavas līvus vispirms Lielvārdes, tad Sidgundas, Remines un Aizkraukles pilsnovados, pēc tam devās uz Turaidu un tālāk pie vendiem Cēsīs. Pēc Daugavas līvu zemju kristīšanas Remines pilsnovads nokļuva Rīgas bīskapijas teritorijā. Pēc Letijas dalīšanas līguma notikušajās zemes īpašumu pārdalēs 1211. un 1213. gadā starp bīskapu Albertu un Zobenbrāļu ordeni minēts, ka Alenes pilsnovadu bīskaps atdevis ordenim par diviem ciemiem Remines pilsnovada robežās (in terminis castri Remin).
Atskaņu hronikā aprakstīts, ka Remines (Remyn) pilī 1218. gadā pēc sirojuma uz Sāmsalu un Sakalu atpūtās ap 500 vīru liels lietuviešu karaspēks. Tur viņus sakāva ap 400 vīru liels latgaļu un līvu karaspēks 12 zobenbrāļu vadībā.
Lokalizācija
N. Bušs uzskatīja, ka Remine atradusies Daugavas līvu teritorijā apmēram starp Lielvārdi, Sidgundu un Aizkraukli. Pēc Brastiņa arheoloģisko pētījumu datiem šajā apvidū 13. gadsimtā ir atradušies pilskalni - Plāterē un pie Vecužāniem. Brastiņš izteica domu, ka Remines atrašanās vieta bijusi Ķentes pilskalns, tomēr pēc Indriķa hronikas Reimens novads atradies sāņus no Daugavas ceļa. Maz ticams, ka Remines nosaukums ir saistāms ar Aizkraukles pagasta "Rīmaņiem", tomēr šis vietvārds cēlies no daudz jaunākā Rīmaņu muižas (Römershof) nosaukuma. Kārlis fon Lēviss of Menārs uzskatīja, ka Remine atradusies Ķoderu pilskalnā Suntažos, tomēr tad iznāktu pretruna ar rakstīto avotu ziņām par Remines un Aizkraukles pilsnovadu robežstāvokli. Valodnieciski nav pamata Remini saistīt ar Rembates muižu (Ringmundshof). Atskaņu hronikas tulkotājs Matīss Siliņš mēģināja Remini lokalizēt ar Tulku pilskalnu, tomēr kultūrslāņa un nocietinājumu iztrūkums liek to apšaubīt.
Mācīšanās traucējumi
Mācīšanās traucējumi ir pasliktināta rakstpratība un/vai spēja veikt matemātiskus aprēķinus, mazāk izplatīti neverbālo iemaņu traucējumi, kas saistīti ar motoriku. Mācīšanās traucējumu pamatā ir atšķirīga informācijas uztvere un apstrāde smadzenēs. Daudzu šo bērnu inteliģence svārstās robežās no vidējas līdz pat izcilai un parasti viņi ir ļoti spējīgi kādā konkrētā jomā. Mācīšanās traucējumi tiek definēti dažādi, tomēr par visprecīzāko formulējumu tiek uzskatīts šis: “Mācīšanās traucējumi ir neirobioloģiskas izcelsmes problēma, kuras gadījumā cilvēka smadzenes darbojas vai arī to struktūra ir atšķirīga. Tas ietekmē vienu vai vairākus pamata procesus, kas iesaistīti runātās vai rakstītās valodas sapratnē vai lietošanā. Šī problēma var izpausties klausīšanās, domāšanas, runāšanas, rakstīšanas, pareizrakstības vai aritmētikas traucējumos. Eksperti uzskata, ka bērniem ar mācīšanās traucējumiem ir problēmas ar to, kādā veidā smadzenes apstrādā informāciju, kas savukārt rada grūtības mācību procesā”.
Vēsture
1905. gadā oftamologs W.E.Bruners (W.E.Bruner) publicēja pirmo ASV ziņojumu par bērnu lasīšans grūtībām, bet 1963. gadā konferencē Čikāgā pirmo reiz tika lietots termins "mācīšanās spēja". 1969. gadā ASV Kongress izdeva "Bērnu ar īpašām mācīšanās grūtībām" likumu, kas tika iekļauts likumā par invalīdu izglītību. Šis bija pirmais federālais likums, kas atbalstīja pakalpojumu sniegšanu skolēniem ar mācīšanās traucējumiem.
1975. gadā spēkā stājās likums "Izglītība visiem bērniem ar invaliditāti", kas noteica, ka visi bērni var brīvi iegūt izglītību. Vēlāk (1990. gadā) šis likums tika pārdēvēts par IDEA. 1985. gadā dziedātāja/aktrise Šēra Sarkisiana (Cherilyn Sarkisian) paziņoja, ka viņai ir “matemātikas disleksija”, ko vēlāk pārdēvē par diskalkuliju, savukārt, aktieris Henrijs Vinklers (Henry Winkler) 2003. gadā uzrakstīja grāmatu, kurā galvenajam personāžam ir disleksija. Grāmatas autors, kuram pašam ir disleksija, šādi vēlējās bērniem ar mācīšanās un uzmanības grūtībām izveidot personāžu, ar kuru bērni varētu sevi identificēt.
Mācīšanās traucējumu starpnozaru komisija 1987. gadā aicināja izveidot izpētes centrus, kuru mērķis būtu pētīt personu mācības un uzmanību. Dr. Guinevere Edena (Guinevere Eden) kopā ar Garīgās veselības Nacionālā Institūta pētnieku komandu 1996. gadā izmantoja funkcionālu magnētiskās rezonanses attēlu, kas ļāva novērot aktivitāti dzīvās smadzenēs. Tas ļāva identificēt smadzeņu reģionus, kas personām ar disleksiju darbojas atšķirīgi. Šajā laikā skolotājiem un vecākiem pirmo reizi tika piedāvāti resursi internetā, lai palīdzētu bērniem ar mācīšanās traucējumiem. 2004. gadā skolām tika piešķirtas lielākas pilnvaras lēmumos, kas saistījās ar speciālo izglītību. Pēc gada (2005. gadā) Dr. Džefrijs Gruens (Jeffrey Gruen) un Jēlas pētnieku komanda identificēja gēna modeļus un variācijas, kas bija cieši saistītas ar disleksiju. Savukārt, 2007. gadā pētnieki Londonā izmantoja smadzeņu attēlus, lai identificētu smadzeņu daļas, kuras pilnvērtīgi nedarbojas personām ar diskalkuliju.
Veidi
Mācīšanās traucējumi var izpausties akadēmiskās un sociālās situācijās — adekvātas izpratnes, mutvārdu valodas vai komunikācijas simbolu izmantošanā. Tādējādi parādās atšķirība starp bērna intelektuālajām spējām un akadēmiskajiem sasniegumiem. Nav konkrētas pazīmes, kas noteiktu, ka bērnam ir mācīšanās traucējumi. Tos parasti pamana galvenajās mācību jomās – lasīšanā, rakstīšanā un matemātikā, tomēr mācīšanās traucējumu izpausmes skar arī citas jomas, kā, piemēram, kognitīvos procesus, sociālo un emocionālo jomu.
Mācīšanās traucējumi iedalās vairākos veidos. Viens no tiem ir disleksija. Tas ir traucējumu veids, kas bērniem traucē iemācīties lasīt un rakstīt, arī klausīties, runāt un rada problēmas ar pareizrakstību. Savukārt, bērniem, kuriem ir disgrāfija, nepadodas tieši rakstīšana. Vēl viens mācīšanās traucējumu veids ir saistīts ar matemātisku darbību veikšanu, un tas saucas diskalkulija. Ne visiem bērniem, kuri nelasa vai kuriem ir grūtības matemātikā, vai kādas problēmas, ir mācīšanās traucējumi.
Pazīmes
Nereti bērni, kuriem ir mācīšanās traucējumi, tiek noniecināti un dēvēti par slinkiem vai neapķērīgiem, jo nediagnosticēto mācīšanās traucējumu dēļ, skolā nemācās tik labi, kā varētu gaidīt. Nereti mācīšanās traucējumi ir diezgan nemanāmi.
Mācīšanās traucējumu pazīmes ir līdzīgas un sasaistās ar dažādiem cita veida traucējumiem, kam ir citādāki cēloņi. Tie ir klasificējami atsevišķi no konkrētām slimībām vai cita veida traucējumiem (autisms, garīgās attīstības traucējumi), jo tie ne vienmēr ir šo slimību un citu traucējumu cēlonis un ne visos gadījumos mācīšanās traucējumi ir obligāts faktors, kuram jābūt, ja bērnam ir problēmas ar uztveri, fizisko un verbālo komunikāciju.
Mācīšanās traucējumu jomā ir vairākas dažādas profesionālu organizāciju veidotas definīcijas, kuras kopumā ietver četras galvenās pamatpazīmes: Noteikšanu, kādai personu ar īpašām vajadzībām grupai pieder personas ar mācīšanās traucējumiem, sarežģītāku padara tas, ka līdz šīm nav izveidota viena kopīga definīcija tam, kas ir mācīšanās traucējumi un kādi sindromi, slimības klasificējamas šo traucējumu ietvaros. Ņemot vērā, ka tie ir definēti, kā trūkums, kas traucē apgūt mācību pamatiemaņas, formāli šos traucējumus var novērot brīdī, kad bērnam rodas problēmas skolā. Jo ilgāk šie traucējumi netiek atpazīti un diagnosticēti, jo lielāks risks, ka bērna problēmas kļūs arvien sarežģītākas.
Var novērot vairākas mācīšanās traucējumu brīdinājuma pazīmes, no kurām dažas pamanāmas jau pirmsskolas vecumā:
Ja pamatskolā mācīšanās traucējumi nebija tik izteikti, tad vēlāk tie arvien vairāk rada bērnam problēmas. Kā priekšvēstnesis gaidāmajām problēmām var būt bērna vispārējas sūdzības par skolu vai atteikšanās runāt par to vispār, kā arī izteikumi, ka uzdevumi ir pārāk grūti vai skolā ir garlaicīgi.
Diagnosticēšana
Mācīšanās traucējumu noteikšana un definēšana ir ļoti sarežģīta. Iespējams, ka kādam no ģimenes locekļiem ir bijušas mācīšanās problēmas, tomēr atšķirībā no saviem priekšgājējiem, šodien bērniem ar mācīšanās traucējumiem ir daudz vairāk priekšrocību, jo speciālisti ir informētāki par mācīšanās traucējumu radītajām sekām.
Konstatēt iespējamos mācīšanās traucējumus nebūt nav viegli. Nepieciešams ilgāks laiks, lai pavērotu bērnu un salīdzinātu mācību sekmes dažādos periodos un priekšmetos. Mācīšanās traucējumu diagnostikā var izmantot rokasgrāmatas, klasifikācijas sistēmas un dažādus testus. Lasīšanas traucējumu diagnostikā būtiski izmantot arī lasīšanas un rakstīšanas kļūdu analīzi, kas vēlāk ļautu izstrādāt kvalitatīvu mācību stratēģiju atbilstoši bērna vajadzībām. Vēl viens veids traucējumu noteikšanai ir diagnostiski terapeitiskā darba modelis, kurā viss darba process ir sadalīts posmos — pirmais posms ir izpēte, kuram seko secinājumi un diagnoze par traucējumu esamību un veidu. Tam seko bērna uzvedības un stāvokļa analīze, pēc kuras tiek plānotas koriģējoši attīstošās darbības un visbeidzot tiek veikta koriģējošā darbība un bērna attīstības novērtējums. Nepieciešams logopēda, psihologa vai pedagoģiski medicīniskās komisijas atzinums. Pamatojoties uz šo atzinumu, skolas vadībai jāiesniedz pieprasījums nodrošināt konkrētajam bērnam speciālās izglītības programmu vai atbalsta pasākumus.
Lai arī dažādās valstīs traucējumu diagnostikas modeļi un paņēmieni atšķiras, tomēr principi to konstatēšanai ir ļoti līdzīgi. Tos izmanto gan skolotāji un atbalsta personāls, gan speciālie pedagogi un vecāki. Šis process ir laikietilpīgs un prasa pacietību, jo nepieciešams veikt bērna ar mācīšanās traucējumiem novērošanu un mācību sekmju salīdzinājumu ilgākā laika periodā. Jāpievērš uzmanība arī bērna sociālajai uzvedībai un attieksmei pret mācībām, konkrētiem mācību priekšmetiem. Šīs var būt vienas no galvenajām pazīmēm, kas ļautu diagnosticēt iespējamo saskarsmi ar mācīšanās traucējumiem.
Specifiskās vajadzības izglītības sistēmā
Mācīšanās traucējumus var mazināt, ja ar bērnu tiek veiktas korekcijas darbības. Atbilstoši traucējumu veidam un pakāpei, skolai ir jāizstrādā bērnam atbilstoša mācību programma. Agrāk skolotājus mudināja pievērst uzmanību bērna disfunkcijas jomām, tomēr pēdējā laikā ieteikts attīstīt un izcelt tieši “stiprās puses”. Bērnu var mudināt vingrināties un pilnveidot mācīšanās traucējumu skartās jomas, tomēr ir iespējams iemācīt, kā ar “stiprajām pusēm” kompensēt “vājās”. Jau sākumskolā ir nepieciešams veikt koriģējoši attīstošās darbības, kuras sevī ietver dažādu speciālistu, piemēram, psihologa, psihiatra, logopēda, iesaisti. Mācīšanās traucējumu mazināšanai var pielietot integratīvo mācību terapiju, kura neietver skolas programmas apguvi un notiek ārpus mācību procesa.
Tebits (krāteris)
Tebits ir triecienkrāteris Mēness redzamajā pusē. Atrodas Mākoņu jūras austrumu malā. Nodēvēts 9. gadsimtā dzīvojuša arābu astronoma un matemātiķa Tebita ibn Kurras vārdā, latinizētā vārda forma – Tebits. Vārdu Thebit pirmoreiz lietoja Džovanni Batista Ričoli uz 1651. gadā izdotas Mēness kartes. Krātera nosaukumu 1935. gadā apstiprinājusi Starptautiskā Astronomijas savienība.
Uz ziemeļaustrumiem no Tebita atrodas Arzahels (Ø 97 km), uz DA Purbahs (Ø 118 km). Dienvidrietumos atrodas sens, applūdis krāteris Tebits P (Ø 77 km), kurš ir pat lielāks par pašu Tebitu. Ziemeļrietumos no Tebita Mākoņu jūrā iestiepjas Promontorium Taenarium zemesrags. Pats Tebits atrodas milzīga (Ø 220 km), sen lavas aizpildīta krātera austrumu malā. Neoficiāli šo krāteri dēvē par Seno Tebitu.
Tebits ir relatīvi jauns krāteris, izveidojies pirms apmēram 3,2 līdz 3,75 miljardiem gadu. Krātera vaļņa forma ir gandrīz apaļa, ar nelieliem izvirzījumiem DA malā. Vaļņa iekšpuse ar izteiktiem terasveida pakāpieniem. Tebita valni ZR daļā pārsedz neliels krāteris Tebits A (Ø 20 km), kuru, savukārt, ZR daļā pārsedz vēl mazāks krāteris Tebits L (Ø 11 km). Tebita vaļņa augstums attiecībā pret apkārtējo virsmu: 1,180 m. Krātera dibens nelīdzens, ar nelielām klinšu grēdām. Pamatnē nav vienas izteiktas virsotnes, vien apmēram 500 m augsts pacēlums.
Pavadoņkrāteri
Uz Mēness kartēm šie krāteri tiek apzīmēti ar burtu uz krātera malas, kas ir tuvāk Tebita krāterim.
Three Days Grace
Three Days Grace ir kanādiešu rokgrupa, kas dibināta 1992. gadā, Norvudā, Ontārio, ar sākotnējo nosaukumu Groundswell. Pēc izjukšanas 1995. gadā, apvienība ar pārveidotu sastāvu un ar šobrīd pazīstamo nosaukumu atsāka savu darbību. Jauno sastāvu veidoja ģitārists un vadošais solists Adams Gontjērs, bundzinieks un bekvokālists Nīls Sandersons, un basģitārists Breds Volsts. 2003. gadā, kā vadošais ģitārists grupai pievienojās Berijs Stoks.
Transit of Venus un izmaiņas sastāvā
2012. gada 5. jūnijā, 9:00 no rīta, tajā pašā dienā, kad bija redzama Veneras pāriešana, grupa paziņoja, ka 2012. gada 2. oktobrī grasās izdot jaunu albumu Transit of Venus. Viņi publicēja reklāmas video, kurā bija iekļauti ieraksti no studijas, kā arī reālas Veneras pāriešanas ainas. Šī notikuma retuma dēļ, viņi izveidoja saukli "dažas lietas tavas dzīves laikā vairs nekad neatkārtosies." Pirmais albuma singls "Chalk Outline" tika izdots 14. augustā.
2013. gada 9. janvārī, Three Days Grace paziņoja, ka basģitārista Breda brālis Mets Volsts no grupas My Darkest Days piedalīsies grupas koncerttūrē kā solists. Šis paziņojums tika izteikts pēc tam, kad Adams Gonjērs pēkšņi pameta grupu veselības apstākļu dēļ.
Kastiljo
Kastiljo (es — 'pils') ir spāņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Velke Pavlovice
Velke Pavlovice (cz) ir pilsēta Čehijā, Dienvidmorāvijas apgabala Bržeclavas apriņķī.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1252. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Hābsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Ekonomika
Pilsētas apkaimē attīstīta vīnkopība.
Ķurmrags (ciems)
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Rīgas līča krastā.
Margita Gūtmane
Margita Gūtmane (dzimusi 1943. gada 24. oktobrī Jelgavā) ir latviešu rakstniece.
Biogrāfija
1944. gadā Gūtmane gada vecumā kopā ar mātes māsu pēdējā kursējošajā vilcienā dodas bēgļu gaitās uz Vāciju. Viņas māte paliek Jelgavā un pēc kara tiek represēta, tāpēc Gūtmane uzaug šķirti no vecākiem. Viņa beigusi Minsteres latviešu ģimnāziju. No 1966. gada Stokholmas Universitātē studējusi baltu valodas. No 1969. gada Hamburgā studējusi literatūrzinātni un teātra vēsturi. Dzīvojusi Hamburgā, Latviju viņa pirmo reizi atkal apciemo 1988. gadā, bet 1996. gadā pārceļas uz dzīvi Latvijā. Latvijas Rakstnieku savienības biedre kopš 1992. gada.
Tuberkulīns
Tuberkulīns ir no tuberkulozes mikobaktērijām (Mycobacterium tuberculosis) iegūts attīrītu olbaltumvielu maisījums, ko lieto tuberkulozes intradermālā testa jeb tuberkulīna raudzes (Mantū raudzes) veikšanai. Tas ir pozitīvs tiem cilvēkiem, kam ir bijusi inficēšanās ar tuberkulozes mikobaktērijām un izstrādājies pastiprināts jutīgums (hipersensitivitāte) pret tām.
Pirmos zinātniskos rakstus par tuberkulīna iegūšanu un izmantošanu tuberkulozes terapijai publicēja Roberts Kohs (1890) un Kristaps Helmanis (1892), kuri sākotnēji cerēja iegūt ārstniecisku medikamentu no novājinātiem tuberkulozes baciļu celmiem. Mūsdienās ādas diagnostiskajiem testiem lieto vienīgi attīrītus baktēriju proteīnu derivātus (Purified Protein Derivate) jeb PPD-tuberkulīnu.
Bads
Bads ir ļoti liels vai pilnīgs pārtikas trūkums ilgstošā laika periodā. To var izraisīt karš, neražas gads, katastrofas, darbaspēka trūkums, inflācija un/vai valdības politika. Bads parasti ir saistīts ar nepietiekamu uzturu, epidēmijām un paaugstinātu mirstību.
Masveida bada laikā parasti mirst vairāk vīriešu nekā sieviešu. visvairāk dzīvību atņem nevis pats bads, bet gan ar to saistītās slimības. Masveida badam ir arī citas sekas. Piemēram, strauji pieaug pašnāvību skaits, samazinās dzimstība (parasti pēc bada beigām dzimstība īslaicīgi pieaug, bet pēc tam atkal samazinās) un laulību skaits. Masveida bads izraisa būtiskas izmaiņas iedzīvotāju demogrāfiskajā struktūrā, jo īpaši strauji samazinās bērnu un gados vecāku cilvēku īpatsvars un palielinās sieviešu īpatsvars.
Mūsidienās
Mūsdienās viens no reģioniem, kuros visspilgtāk izpaužas bads un ar to saistītās problēmas, ir Subsahāras Āfrika.
No 2020. gada izsalkušo cilvēku skaits pasaulē palielinās, pēdējo piecu gadu laikā to skaits pieaugs par desmitiem miljonu. Nepietiekams uzturs ir iemesls aptuveni 45 % no visiem nāves gadījumiem bērniem līdz piecu gadu vecumam. Katru gadu no bada izraisītām slimībām mirst vairāk nekā 5 miljoni mazu bērnu.
Balda (upe)
Balda (arī Kažaune) ir Maltas kreisā krasta pieteka Rēzeknes un Krāslavas novados. Iztek no Bižas ezera Andrupenes pagastā, plūst pa Latgales augstienes Maltas pazeminājumu ziemeļrietumu virzienā. Gultne iztaisnota un padziļināta, kalpo par noteku apkārtējām meliorācijas sistēmām. Vairāki nelieli strauti pievada apkārtējo ezeru ūdeņus. Upi trīs reizes šķērso reģionālais autoceļš P57 (Malta_Sloboda). Lielākās apdzīvotās vietas krastos ir Bronki un Dorotpole.
Uz upes 19. gadsimta 1.pusē Baldas ciemā tika ierīkotas ūdensdzirnavas, tagad - vietējās nozīmes arhitektūras piemineklis. Baldas ūdensdzirnavas savā promocijas darbā "Ūdensdzirnavu un mazo HES ainavas Latvijā" ir pētījusi arhitekte Lilita Zeltiņa.
Zeļmans Vaksmans
Zeļmans Abrahams Vaksmans (ru, dzimis, miris ), zināms arī kā Selmans Abrahams Vaksmens (en), bija Krievijas Impērijā dzimis ebreju izcelsmes mikrobiologs un bioķīmiķis, kurš nozīmīgākos savus dzīves atklājumus veicis Amerikas Savienotajās Valstīs.
Karjera
1952. gadā ieguva Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā par ilgstošiem un veiksmīgiem augsnes mikroorganismu pētīšanu, kas ļāva atklāt streptomicīnu, kas ir pirmais iedarbīgais antibiotiskais līdzeklis pret tuberkulozi. Nobela prēmijai viņš pirms tam nominēts deviņas reizes, no kurām divas reizes nominēts Nobela prēmijai ķīmijā.
Pirmie Blūzmi
Pirmie Blūzmi ir ciems Preiļu pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 211 km attālumā no Rīgas.
Avoti (stacija)
Vēsture
1964. gadā Avotu pieturu likvidēja un Dzintaru staciju nedaudz pārvietoja Rīgas virzienā.
Eduards Romaņuta
Eduards Romaņuta (uk; dzimis Ternopiļā) ir ukraiņu dziedātājs, komponists, mūziķis, aktieris, TV šovu vadītājs.
Bērnībā Eduards pēc uzvaras Grand Prix viņš piedalījās daudzos dziesmu konkursos: The Pearl of the South (Ukraina), Italian magic (Itālija). Pirmie dziesmu konkursi kur viņš uzvarēja bija Song magic (Bulgārija), Italian magic (Itālija), kā arī daudzos pašmājas konkursos — Stars on stage, Song Vernissage, Slavic Bazaar, Sunny Skiff un citos.
2015. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Eduards Romaņuta pārstāvēja Moldovu ar dziesmu "I Want Your Love", bet palik finālā neiekļuva.
Tadeušs Kutšeba
Tadeušs Kutšeba (pl,  — ) bija starpkaru perioda Polijas armijas ģenerālis.
Dzīvesgājums
Dzimis Krakovā, kas tolaik vēl ietilpa Austroungārijā, austroungāru armijas virsnieka ģimenē. Pēc vidējās izglītības iegūšanas 1903. gadā, iestājies Militārtehniskajā akadēmijā Modlingā (de), kuru Kutšeba absolvēja ar izcilību kā leitnants, iegūstot sapiera (spridzinātāja) kvalifikāciju. Dienestu no 1906. līdz 1910. gadam turpinājis dzimtajā Krakovā. No 1910. gada papildinājis izglītību Vīnē, kur studējis inženierzinātnes, 1911. gadā paaugstināts par virsleitnantu. No 1913. līdz 1914. gadam dienējis Sarajevā, kur bijis liecinieks atentātam pret Franci Ferdinandu, kas aizsāka Pirmo pasaules karu.
Pēc Austroungārijas sabrukuma un Polijas valstiskuma atjaunošanas 1918. gada 29. novembrī iestājies Polijas armijā, ģenerālštāba 1., vēlāk 3. nodaļas priekšnieks. No 1919. gada oktobra štāba priekšnieks 1. leģionāru kājnieku divīzijā, decembrī paaugstināts par majoru. Piedalījies Poļu-padomju karā, tajā skaitā kaujās Latgalē, kā Ridza-Smiglija armijas grupas štāba priekšnieks, par ko vēlāk apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeni. Vēlāk kara laikā bijis poļu 3. armija, Ziemeļaustrumu un vēlāk Centrālās frontes štāba priekšnieks.
Pēc kara Kutšeba bija Polijas 2. armijas štāba priekšnieks. 1921. gada maijā iecelts par Augstākās kara padomes biroja 3. nodaļas priekšnieku, nākamā gada maijā paaugstināts par pulkvedi. No 1924. gada ģenerālštāba priekšnieka vietnieks, 1927. gadā brigādes ģenerālis, vēlāk paaugstināts par ģenerālmajoru. No 1928. līdz 1938. gadam Kutšeba bija Augstākās karaskolas priekšnieks. 1938. gada janvārī sagatavojis "Stratēģiskā plāna projekts kara gadījumam ar Vāciju". No 1939. gada armijas grupas "Poznaņa" inspektors.
1939. gadā, Trešajam Reiham iebrūkot Polijā, Kutšeba komandēja armijas grupu "Poznaņa", kurā ietilpa četras kājnieku divīzijas, kā arī divas kavalērijas brigādes. Kaujās pie Bzuras upes (1939. gada 9. — 19. septembrī) Kutšeba vadībā armijas grupas "Poznaņa" un "Pomerānija" realizēja vienu no retajām veiksmīgajām ofensīvām pret vāciešiem. Pēc tam ar kaujām atkāpies Varšavas virzienā, kur ieradies 22. septembrī. Īsu brīdi bijis Varšavas armijas komandiera pienākumu izpildītājs. Piedalījies sarunās par poļu karaspēka padošanos, 1939. gada 28. septembrī parakstījis kapitulācijas vienošanos.
Atlikušo daļu no Otrā pasaules kara pavadījis vāciešu karagūstekņu nometnēs, 1945. gada aprīlī viņu atbrīvoja amerikāņu karaspēks. Pēc kara dzīvojis Londonā, līdzdarbojies vēsturnieku komisijā, kas pētīja poļu darbību Otrā pasaules kara laikā. Miris 1947. gadā, 1957. gadā pīšļi pārapbedīti Varšavā.
Baltijas Celulozes fabrika
Baltijas Celulozes fabrika, vēlāk Slokas celulozes un papīra kombināts, tad Slokas Celulozes un papīra fabrika, bija papīrrūpniecības uzņēmums Slokā, Latvijā.
Dibināta 1896. gadā, tās senākās ēkas celtas pēc arhitekta Vilhelma Ludviga Bokslafa projekta. 1994. gadā ekoloģisku un ekonomisku apsvērumu dēļ fabrikas darbību pārtrauca.
Vēsture
Baltijas celulozes fabriku Slokā (de) pa Lielupi piepludināto koku pārstrādei agrākajos smilšu laukos pie Kraukļu kāpām uzcēla 1895./1896. gada ziemā. Pirmais akciju sabiedrības "Baltijas celulozes fabrika" prezidents bija tās līdzīpašnieks Georgs Armitsteds (1896—1901), bet direktors Arveds Ungerns-Šternbergs (1855—1941). Pirmo produkciju saražoja 1898. gadā. 1908.—1913. gadā strādnieku skaits tajā pieauga no 266 līdz 887. 1912. gadā izlaida produkciju 1680 tūkstošu rubļu apmērā. 1913. gadā ražoja 55 000 tonnu celulozes un 11 400 tonnu papīra.
Pēc Latvijas valsts nodibināšanas 1924. gadā fabrikā strādāja 600 strādnieku, gadā tā saražoja 10 000 tonnas sulfītcelulozes un 7000 tonnas celulozes papīra.
Līdz 1926. gadam fabrikas elektrostacija apgādāja ar elektrību visu Slokas pilsētu. 1936. gadā akciju sabiedrības "Baltijas celulozes fabrika" direktora amatā H. Krommeru nomainīja bijušais Valsts prezidents Alberts Kviesis. 1937. gadā Ulmaņa valdība izveidoja īpašu komisiju fabrikas apsekošanai, kas konstatēja, ka: "'... sanitārā ziņā Slokas celulozes fabrikā valda neciešami apstākļi. Sēra kausējamo katlu telpas nav norobežotas no pārējām, kamdēļ sēra oksīdu tvaiki izplūst pa visām darba telpām. Celulozes balinātavā un vairākās darbnīcās nav ierīkota nepieciešamā ventilācija. Hlora gāze, līdzīgi sēru saturošajām, smacējošajām gāzēm, brīvi izplūst darba telpās. Nav atsevišķu telpu pusdienu ieturēšanai, tāpat arī trūkst ģērbtuves virsdrēbju novietošanai. Mazgājamās telpas neapmierinošas, dušu nav, darba telpās nav dzeramā ūdens, arī tīrības ziņā daudz trūkumu. Strādnieku atalgojuma ziņā fabrikas administrācija nav pildījusi darba aizsardzības iestāžu norādījumus.'"
Pēc Latvijas okupācijas nacionalizētais uzņēmums turpināja darbu. Pēc sagraušanas Otrā pasaules kara laikā to 1945. gadā atjaunoja kā Celulozes un papīra kombinātu "Sloka", ko 1976. gadā pārdēvēja par Slokas celulozes un papīra fabriku, kurā bija nodarbināti vairāk kā 4000 cilvēku. Fabrikas darbību apturēja 1989. gadā, bet pilnībā to slēdza 1994. gadā. Likvidācijas procesu "Privatizācijas aģentūra" beidza 2003. gadā.
Pēc slēgšanas Slokas papīrfabrikas drupas bija pārvērtušās par urbānā tūrisma objektu, mūsdienās vairums ēku ir nojauktas.
Vēsturiskie nosaukumi
Uzņēmumam bija šādi vēsturiskie nosaukumi:
Štefans Reiters
Savas karjeras laikā Reiters ir spēlējis Vācijas klubos 1. FC Nürnberg, Bayern Munich un Borussia Dortmund, kā arī Itālijas klubā Juventus. Ar Borussia Dortmund komandu viņš trīs reizes piedzīvoja uzvaru Bundeslīgā, vienreiz ieguva UEFA Čempionu līgas trofeju un Starpkontinentālo kausu.
Ar Vācijas futbola izlasi Reiters uzvarēja 1990. gada FIFA Pasaules kausā un 1996. gada Eiropas čempionātā.
Sasniegumi
Bayern Munich
Rietumvācija / Vācija
Liepkalne
Liepkalne var būt:
Mailīte (nozīmju atdalīšana)
Mailīte var būt:
Alķīmiķis
Alķīmiķis var būt:
Bobs Geldofs
Roberts Frederiks Zenons "Bobs" Geldofs (en; dzimis ) ir īru mūziķis un sabiedrisks darbinieks. Kā mūziķis kļuva pazīstams īru grupas The Boomtown Rats solists 20. gadsimta septiņdesmito gadu beigās. Pēc grupas iziršanas 1986. gadā sāka solokarjeru. Pazīstams kā sabiedrisks darbinieks pret badu Āfrikā. 1984. gadā kopā ar Midžu Jūru nodibināja labdarības supergrupu Band Aid, kas uzstājās, vācot līdzekļus cīņai pret badu Etiopijā. Piedalījās līdzīgos projektos arī vēlāk. Darbojas Bono dibinātajā organizācijā ONE Campaign. Vairākkārt izvirzīts Nobela miera prēmijai, Britu Impērijas ordeņa kavalieris.
Bali tīģeris
Bali tīģeris (Panthera tigris balica) ir izmirusi tīģera pasauga, kas kādreiz apdzīvoja Bali salu Indonēzijā. Tā ir pirmā tīģera pasugu, kas izmirusi nesenā pagātnē. Indonēzijas salās kopumā bija sastopmas trīs dažādas tīģera pasugas, no kurām divas pasugas ir izmirušas (Bali un Javas tīģeris), bet trešās (Sumatras tīģera) izdzīvošana ir kritiski apdraudēta.
Pēdējais zināmais Bali tīģeris bija Bali rietumos dzīvojoša tīģeriene, kas tika nošauta 1937. gada 27. septembrī, lai gan vietējie iedzīvotāji turpināja ziņot par tīģera klātbūtni līdz 1940. gadiem un, iespējams, kāds īpatnis pat ir izdzīvojis līdz 1950. gadiem. Bali tīģeris galvenokārt izmira dēļ nesaudzīgām medībām, kā arī izzūdot piemērotai dzīves videi, izcērtot mežus un attīstoties lauksaimniecībai. Tīģera medības tika aizliegtas tikai 1970. gadā, kad plēsējs salā jau bija izmiris. Tā populācija nekad nav bijusi liela, jo pati Bali sala un tās mežu platības ir nelielas.
Uzvedība un barība
Bali tīģeris, kā visi tīģeri, bija gaļēdājs un medīja visu, kas dzīvoja uz salas. Tomēr, lai tīģera medījums būtu pietiekami barojošs un enerģiju dodošs, tam ir jābūt vismaz 20 kg smagam. Tā galvenais medījums bija mežacūkas, Javas brieži, mundžaki, savvaļas vistas, varāni, mērkaķi un bantengi (kuri arī mūsdienās vairs Bali salā nav sastopami).
Vairošanās
Grūsnības periods ilga 100—110 dienas. Piedzima 2—3 nevarīgi, akli un nedzirdīgi mazuļi, par kuriem rūpējās tikai māte. Pēc dažām dienām atvērās acis un ausis. Māte mazuļus zīdīja ar pienu līdz apmēram gada vecumam, bet patstāvīgi tie kļuva apmēram 18—24 mēnešu vecumā. Bali tīģera dzīves ilgums bija 10—15 gadi.
Bali un Javas tīģeris
Abas pasugas, Bali un Javas tīģeris, ir savstarpēji ļoti līdzīgas ar minimālām anatomiskām atšķirībām. Pastāv divas teorijas par šo pasugu izveidošanos. Pirmā teorija abu pasugu izveidošanos saista ar laiku, kad pirms apmēram 10 000 gadiem, beidzoties ledus laikmetam un ceļoties jūras līmenim, Bali sala tika nodalīta no Javas salas ar jūras šaurumu, tādējādi esošo tīģeru populāciju sadalot divās izolētās grupās. Otra versija pieņem, ka tīģeri ir mājojuši tikai Javas vai Bali salā, bet tā kā tīģeris ir ļoti labs peldētājs, tad kādi īpatņi ir pārpeldējuši salīdzinoši šauro jūras šaurumu (2,4 km) un okupējuši kaimiņsalu.
Izmiršana
Lai arī Bali kultūrā tīģerim un tā simbolam ir liela nozīme, vietējie iedzīvotāji no tā baidījās un uzskatīja par velnišķīgu un ļaunu garu. To centās nomedīt un no tā klātbūtnes atbrīvoties. Tomēr īpaši intensīvas medības uzsākās, kad 19. gadsimtā salā ieradās eiropieši. Tika organizētas maksas sporta medības eiropiešiem no Javas. Pēdējo tīģeri nošāva Bali rietumos 1937. gada 27. septembrī. Kopš šīs dienas neviens tīģeris salā vairs netika redzēts, lai gan ziņojumi no vietējiem iedzīvotājiem par tīģera klātbūtni turpināja pienākt līdz 1940. gadiem un pat 1970. gados par plēsēja klātbūtni ziņoja mežu cirtēji. 1947. gadā Bali rietumos izveidoja nacionālo parku tīģeru aizsardzībai. Visticamākais, šajā parkā arī patvērās pēdējie tīģeri.
Bali tīģeris nekad nav turēts nevienā zoodārzā, par dzīvu Bali tīģeri nav saglabājusies neviena filma un fotogrāfija. Zinātniekiem ir pieejami tikai galvaskausi un kažokādas, kas glabājas dabas muzejos. Pēdējās nošautās tīģerienes āda glabājas Indonēzijas Zooloģijas muzejā Bogorā.
Volfšmita muižiņa
Volfšmita muižiņa (de) ir klasicisma stila koka muižiņas ēkas Latvijas Universitātes Botāniskā dārza teritorijā Kandavas ielā 2, Zasulauka apkaimē, Pārdaugavā.
Vēsture
Uzskata, ka trīs mūsdienās saglabājušās muižiņu ēkas pieder senajam Zasu muižas (Sassenhof) centra apbūves kompleksam. Par Zasu muižas centru nereti uzskatītā teritorija uz Daugavgrīvas un Buļļu ielas stūra ir daļa no Zasu muižas īpašumiem, kur 18. gadsimtā latviešu uzņēmējs Jānis Šteinhauers uzcēla mazāku muižiņu. Tagadējās muižas ēkas ir celtas kā bagāto rīdzinieku vasaras mītne klasicisma stilā uz Zasu muižas zemes pirms 1824. gada.
19. gs. beigās tā piederēja alkoholisko dzērienu ražotājam Albertam Volfšmitam (1816—1895), kas cita starpā kopš 1847. gada ražoja "Rīgas Melno zāļu Kuncena balzamu" un ķimeli (Wolfschmidt Kümmel). Vēlāk muižiņa piederēja viņa znotam Kristiānam Strickim (1842—1920). 20. gadsimta sākumā muižiņas ēkās darbojās E. fon Rotastes (Rothast) privātā nervu dziednīca, bet pēc Pirmā pasaules kara K. Erdmaņa dārzniecība.
1926. gadā muižiņu kopā ar 10 ha lielu zemes gabalu no Volfšmita mantiniekiem par Ls 181 000 nopirka Latvijas valdība un tās teritorijā sāka iekārtot Latvijas Universitātes Botānisko dārzu, izmantojot arī agrāko muižas īpašnieku Volfšmita un Stricka (von Stricky) celtās oranžērijas un veidoto parku un augļu dārzus. Otrā pasaules kara laikā muižiņas dārza teritorijā izvietoja armijas daļas, bet ēkas un siltumnīcas pielāgoja kazarmu vajadzībām. Pēc kara beigām muižiņas ēkas ietilpa Latvijas Valsts Universitātes Botāniskā dārza teritorijā.
Mūsdienās muižiņas ēkās atrodas gan lekciju telpas, gan laboratorijas, gan noliktavas, kurās tiek glabāti izziņas materiāli un dažādi darba instrumenti.
Apraksts
Ēku kopums ir Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis, tas sastāv no 4 celtnēm – dzīvojamās mājas, oranžērijas, kalpu mājas un vešerienes namiņa. Ēku būvvēsture aptver periodu no 18. gadsimta vidus līdz 19. gadsimta vidum – laikā, kad veidojās Rīgas atpūtas muižiņu kultūra. 1930. gadā arhitekts Pauls Kundziņš ir projektējis sarga mājas pārbūves un piebūves projektu, 1939. gadā arhitekts A. Freibergs ir projektējis botāniskā dārza žogu.
Dita Liepkalne
Dita Liepkalne (dzimusi ) ir latviešu basketboliste, spēlē vieglās uzbrucējas pozīcijā, Latvijas sieviešu basketbola izlases dalībniece. Pašlaik (2015) pārstāv Spānijas klubu CB Bembibre.
Vidusskolu pabeigusi ASV: 11. klasē mācījusies Regis Jesuit High vidusskolā Kolorādo, 12. klasē — Fort Worth Christian Academy Teksasā. Laikā no 2006. līdz 2010. gadam pārstāvējusi University of Hawai'i at Manoa universitātes basketbola komandu NCAA. Viņa ir pirmā latviete, kas pārstāvējusi Havaju salu universitātes komandu. 2010.—2011. gada sezonu aizvadīja UMF Njarðvík komandā Islandē, pēc tam no 2011.—2012. gada sezonas sākumam līdz 2012.—2013. gada sezonas vidum spēlēja Spānijā — Cortegada komandas sastāvā valsts 2. līgā. 2012. gada nogalē pārgāja uz SK Cēsis klubu. Tā sastāvā 2012.—2013. gada sezonā kļuva par Latvijas—Igaunijas apvienotās līgas un LSBL čempioni. Kopš 2013. gada spēlē Spānijas klubā CB Bembibre.
Aivars Geidāns
Aivars Geidāns (dzimis Jelgavā) ir Latvijas uzņēmējs, tūrisma speciālists un politiķis. Bijis 13. Saeimas deputāts, ievēlēts no KPV LV saraksta. Kopš 2021. gada 5. marta strādājis kā neatkarīgais deputāts. Ir partijas "Konservatīvie" biedrs.
2017. gadā pirms kandidēšanas 13. Saeimas vēlēšanās A. Geidāns bija SIA "BIO dārzs" valdes loceklis, arī SIA "Rons" priekšsēdētājs. Pašvaldības darbā nopelnījis 3847 eiro, SIA "BIO dārzs" — 1342 eiro. Celtniecības un remontdarbu firmā "Rons" gūto algu nav uzrādījis.
Politiskā darbība
2017. gadā A. Geidāns iestājās partijā "Kam pieder valsts" un tika ievēlēts Jelgavas novada domē no KPV LV saraksta. 2018. gadā viņš nesekmīgi kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās no KPV LV saraksta, taču 2019. gadā kļuva par 13. Saeimas deputātu ministra amatu ieņēmušā partijas biedra Ralfa Nemiro vietā. Šajā pašā gadā A. Geidāns nesekmīgi kandidēja Eiropas Parlamenta vēlēšanās.
Kļūstot par Saeimas deputātu, A. Geidāns apņēmās pievērsties investoru piesaistei rūpniecisko ražotņu būvēšanai novados, īpašu uzsvaru liekot uz kokapstrādes uzņēmumiem. A. Geidāns mandātu zaudēja 2020. gadā pēc R. Nemiro atgriešanās Saeimā, taču drīz pēc tam atsāka strādāt parlamentā uz nākamā ekonomikas ministra Jāņa Vitenberga pilnvaru laiku valdībā. 2021. gada 13. maijā A. Geidāns nodibināja "Stabilitātes grupu" kopā ar pārējiem partiju KPV LV pametušajiem deputātiem. 2021. gada 20. maijā J. Vitenbergam atjaunoja deputāta mandātu, līdz ar to A. Geidāns darbu parlamentā noslēdza uz laiku, bet pēc tam atguva, J. Vitenbergam vēlreiz nonākot ministra amatā. 2021. gadā A. Geidāns iestājās Jaunajā konservatīvajā partijā (tagad "Konservatīvie"). 2022. gadā, J. Vitenbergam atkal atgriežoties Saeimas sastāvā, A. Geidāns deputāta amatu zaudēja.
2022. gadā A. Geidāns kandidēja 14. Saeimas vēlēšanās, taču partijas "Konservatīvie" saraksts nepārvarēja 5% barjeru.
Māriuss Linnvīks
Māriuss Linnvīks (no; dzimis ) ir Norvēģijas tramplīnlēcējs, 2022. gada olimpiskais čempions sacensībās uz lielā tramplīna.
Pasaules kausā debitējis 2015. gada decembrī, tomēr viņa nākamās sacensības šajā līmenī sekoja vien 2018. gada janvārī. Pirmo individuālo pjedestālu izcīnījis Klingentālē. Neilgi pēc tam izcīnījis arī pirmo uzvaru pasaules kausā — Garmišā-Partenkirhenē.
M. Linnvīks ir piedalījies 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, kļūstot par čempionu sacensībās uz lielā tramplīna, kā arī divos pasaules čempionātos (2021, 2023). Tāpat Linnvīks ir 2018. gada pasaules junioru čempions.
Pirmie Dubeņi (Grobiņas pagasts)
Pirmie Dubeņi ir ciems Grobiņas pagastā, Dienvidkurzemes novadā. Atrodas 215 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Dubeņu karjers.
Maleīns
Maleīns ir no Burkholderia mallei baktērijām iegūts attīrītu olbaltumu maisījums, ko lieto ļauno ienāšu diagnostiskā testa jeb maleīna raudzes veikšanai. Tas ir pozitīvs tiem dzīvniekiem (zirgiem, ēzeļiem, mūļiem) un cilvēkiem, kam ir bijusi inficēšanās ar šīm baktērijām un izstrādājies pastiprināts jutīgums (hipersensitivitāte) pret tām.
Pirmos zinātniskos rakstus par maleīna iegūšanu un izmantošanu diagnostikai 1891. gadā publicēja latviešu mikrobiologi Kristaps Helmanis un Oto Kalniņš.
2003. gada pasaules čempionāts cīņas sportā
2003. gada Pasaules čempionāts cīņas sportā notika šķirti: vīrieši un sievietes brīvajā cīņā sacentās no 12. līdz 14. septembrim Ņujorkā (ASV), vīrieši grieķu-romiešu cīņā no 2. līdz 5. oktobrim Krēteijā (Francija).
Komandu vērtējums
Katrā svara kategorijā cīkstonis par izcīnīto 1. vietu komandai deva 10 punktus, 2. vietu — 9 punktus, 3.—4. vietu — 8 punktus, 5.—6. vietu — 6 punktus, 7. vietu — 4 punktus, 8. vietu — 3 punktus, 9. vietu — 2 punktus un 10. vietu — 1 punktus.
KF Ferizaj
KF Ferizaj (sq) ir 1923. gadā dibināts Kosovas futbola klubs no Ferizaji, kas šobrīd spēlē Kosovas Superlīgā.
Herberts Nikols
Herberts Džons Nikols (en; dzimis, miris ) bija britu regbists, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs.
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Nikols bija Lielbritānijas regbija komandas (Moseley Wanderers) spēlētājs. Viņi olimpiskajā regbija turnīrā, piekāpjoties Francijas komandai, ieguva sudraba medaļu.
Šahtjorska
Šahtjorska var būt:
Virga
Virga ir ciems Kurzemē, Dienvidkurzemes novada Virgas pagastā autoceļu P106 (Ezere — Embūte — Grobiņa) un V1210 (Priekule — Paplaka — Virga) krustojumā. Kaut arī ciems atrodas pagastā, kas nosaukts Virgas vārdā, pagasta centrs atrodas Paplakā. Virgā atrodas Virgas pamatskola un bibliotēka.
Vēsture
1575. gadā Virgas muiža kā lēnis piešķirts Livonijas ordeņa vasaļa Konrāda Noldes dzimtai. 1583. gadā apstiprināts dzimtas zīmogs un ģerbonis, kas tagad redzams Virgas muižas zāles durvīs.
Ziemeļu kara laikā 1701. gada ziemā Virgā atradās Zviedrijas karaļa Kārļa XII karaspēka nometne. 1875. gadā pagastā tika nodibināta latviešu skola, kas kopš 1935. gada atradās muižas ēkā. Līdz 1937. gadam Virgā darbojās arī vācu pamatskola. 1892. gadā pirmoreiz minētas Virgas holandiešu tipa vējdzirnavas, kas Liepājas — Priekules — Ezeres autoceļa malā darbojās līdz 1937. gadam. 2001. gada vasarā Virgā tika atklāta piemiņas zīme "Kārļa zābaks".
Pirmie Džeriņi
Pirmie Džeriņi ir ciems Aizkalnes pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 220 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V749.
Millija Skota
Mariona Henrieta Luīze Mollija (nl; dzimusi ), pazīstama kā Millija Skota (nl), ir nīderlandiešu dziedātāja un aktrise. Viņa pārstāvēja Nīderlandi 1966. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā ar dziesmu Fernando en Filippo, kur ieguva 15. vietu.
Ričards Dženkinss
Ričards Deils Dženkinss (en, dzimis ) ir ASV aktieris.
Dženkinss aktiera karjeru uzsāka Trinity Repertory Company teātrī un 1974. gadā debitēja kino. Kopš 1980. gada viņš filmējās kino un televīzijā, pārsvarā otrā plāna lomās. Viņa pirmā lielā loma bija 2000. gadu sākumā, kad viņš HBO seriālā "Sešas pēdas zem zemes" (Six Feet Under, 2001–2005) atveidoja Natanielu Fišeru. Vēl viņš pazīstams pēc lomām filmās "Sadedzināt pēc izlasīšanas" (2008), "Pusbrāļi" (Step Brothers, 2008), "Ielaid mani" (2010) un "Džeks Rīčers" (Jack Reacher, 2012).
Dženkinss tika izvirzīts Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākais aktieris galvenajā lomā" par lomu filmā The Visitor (2007). Viņš ieguva Emmy balvu par lomu seriālā Olive Kitteridge (2014). Par lomu filmā "Ūdens forma" (2017) Dženkinss kā labākais otrā plāna aktieris tika izvirzīts 90. Kinoakadēmijas balvai, Zelta globusa balvai un Ekrāna aktieru ģildes balvai. Par lomu TV miniseriālā Olive Kitteridge (2014) ieguvis Emmy balvu.
Šahtarska
Šahtarska ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas austrumos Doneckas apgabalā. Izvietojusies apgabala austrumos, ietilpst Torezas aglomerācijā. Šahtarskas rajona centrs (rajonā neietilpst). Pilsētas padomei pakļauti 3 pilsētciemati — Kontarne, Serdite un Stižkivske (kopā 51 km², 71 658 iedzīvotāji (2001) ).
Lembuži
Lembuži ir ciems Limbažu novada Liepupes pagastā. Atrodas pagasta rietumos 8 km no pagasta centra Mustkalniem, 35,8 km no Salacgrīvas un 73,7 km no Rīgas.
Šahtarska
Mūsdienu Šahtarskas apvidū 1764. gadā tika nodibināta Oleksijevo-Orļivkas sloboda, bet 1784. gadā — Viļhivske. 20. gadsimta sākumā Maskavas tirgotājs A. Katiks sāka būvēt akmeņogļu ieguves šahtas, pie kurām izveidojās ciemats, kas ieguva Katikas (Катик) vārdu. 1953. gadā Katika, Oleksijevo-Orļivka un Oļhivčika tika apvienotas, piešķirot pilsētas tiesības, un nosauktas par Šahtarsku. Mūsdienās tipiska monorūpnieciska pilsēta (akmeņogļu ieguve), kurā ir daži pārtikas, tekstilrūpniecības un metālapstrādes uzņēmumi.
Lembuži
Apdzīvotā vieta atrodas valsts autoceļa V137 (Stūrīši–Jelgavkrasti–Lembuži) galā, pie Liepupes ietekas Rīgas līcī.
V137 krustojumā ar autoceļu A1 atrodas "Lembužu alus" brūzis.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Jēkabs Poruks
Jēkabs Poruks (1895-1963) bija latviešu komponists, pedagogs un mūzikas kritiķis, Latvijas Nacionālās operas dramaturgs (1929-1936) un direktors (1936-1940, 1941-1944). Latvijas Konservatorijas docents (1939-1944). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.
Dzīvesgājums
Dzimis 1895. gada 23. maijā Druvienas pagasta "Lieltrušļu" mājās. Rakstnieka Jāņa Poruka tēva brālēna dēls. Mācījās Rīgas pilsētas reālskolā (1910-1914). Studēja inženierzinātnes Pēterpils Politehniskajā institūtā (1914-1915) un psiholoģiju Pēterpils Psihoneiroloģiskajā institūtā (1916-1917). Pirmā pasaules kara laikā mācījās karaskolā (1917-1918). Latvijas brīvības cīņu laikā strādāja Rīgas statistikas birojā (1919), pēc tam Dzelzceļu virsvaldē (1919-1922). Līdztekus studēja Latvijas Konservatorijas kompozīcijas teorijas klasē pie profesora J. Vītola (1920-1923), bija dziedāšanas skolotājs Rīgas pilsētas 28. pamatskolā Jumāras ielā 18 (1922-1927) un mūzikas kritiķis laikrakstā "Pēdējā brīdī" (1926-1929). Mūzikas teorijas pasniedzējs 1. Rīgas Mūzikas institūtā. Latvijas Nacionālās operas dramaturgs (1929-1936), direktors (1936-1940). No 1939. gada bija Latvijas Konservatorijas teorētisko priekšmetu docents, līdztekus pasniedzēja darbam veica Skaņražu kopas vicepriekšsēža pienākumus. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūlijā viņu atlaida no darba. Vācu okupācijas laikā pildīja Rīgas operas direktora pienākumus (1941-1944). Otrā pasaules kara beigās 1945. gadā devās trimdā uz Vāciju, kur uzturējās Fišbahas latviešu bēgļu nometnē Nirnbergas tuvumā, bija Latviešu Centrālās padomes loceklis, lektors Fišbahas Tautas augstskolā, Fišbahas nometnes latviešu komitejas priekšsēdis, Franku novada (Frankenlandes) latviešu dziesmu dienu rīcības komitejas priekšsēdis (1946). Publicēja eseju par Jāzepu Vītolu "Vientulis burzmā" (1948). 1949. gadā izceļoja uz Čikāgu, ASV, bija ASV vispārējo latviešu dziesmu svētku skaņdarbu žūrijas loceklis (1953, 1958). Mūža nogalē strādāja kādā fabrikā Kalamazū un rakstīja atmiņu stāstus. 1963. gadā iznāca viņa stāstu krājums "Ciemošanās".
Miris 1963. gada 19. augustā Kalamazū, apglabāts Riversaidas kapsētas latviešu nodalījumā.
Darbi
J. Poruks bija vispusīgs mūzikas darbinieks, kritiķis un esejists, kas savā jaunradē izpaudies galvenokārt kora un solo dziesmā, tautasdziesmu apdarē un klaviermūzikā. Sacerējis 30 solo dziesmu, ap 40 kora dziesmu, klavieru miniatūras. Vairums Poruka kordziesmu ir izteiksmē izsmalcinātas, ar filigrāni izstrādātu mūzikas valodu. Apdarēs korim viņš bija Melngaiļa diatonisma sekotājs, taču ar noslieci uz impresionistisku trauslumu un gleznainību. Solodziesmas apkopotas krājumos "Es dziesmu meklēju" (In Search of a Song, 1968, 1974).
Jurijs Vardanjans
2009. gadā Vardanjans kļuva par Armēnijas prezidenta Serža Sargsjana padomdevēju un 2013. gada maijā tika apstiprināts par sporta ministru. Jūnijā pretrunīgi tika vērtēta viņa apstiprināšana par Armēnijas vēstnieku Gruzijā.
Svjetlahorska
Svjetlahorska jeb Svetlogorska (be, ru) ir pilsēta Baltkrievijā, Gomeļas apgabalā, Svjetlahorskas rajona centrs pie Bjarezinas upes. Rūpniecības centrs.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1560. gadā un ietilpa Lietuvas Lielkņazistē. Līdz 1961. gadam tās nosaukums bija Šacilki (Шаці́лкі). Pievienota Krievijas Impērijai pēc Polijas otrās dalīšanas 1795. gadā. 1919. gadā iekļāvās Baltkrievijas PSR. Otrā pasaules kara laikā Šacilki atradās vācu okupācijā. 1956. gadā Šacilki kļuva par pilsētciematu. 1958. gadā pie pilsētciemata tika uzcelta TEC. 1961. gadā Svjetlahorska ieguva pilsētas tiesības un mūsdienu nosaukumu. 1991. gadā, sabrūkot PSRS, Svjetlahorska kļuva par neatkarīgās Baltkrievijas pilsētu.
Džordžs Millers
Džordžs Millers var būt:
X-faili. Slepenās lietas
"X-faili. Slepenās lietas" (en) bija amerikāņu zinātniskās fantastikas seriāls, ko pārraidīja televīzijas kanālā Fox no līdz. Seriālā FIB speciālie aģenti izmeklē lietas ar paranormālām iezīmēm. Tajā galvenās lomas atveido Deivids Duhovnijs, Džiliana Andersone, Roberts Patriks, Annabeta Giša un Mičs Pilegi. 1997. gadā pēc Super Bowl tika pārraidīta ceturtās sezonas sērija Leonard Betts, ko kopumā ASV noskatījās 29,098 miljoni skatītāju. Kopumā seriālam ir iznākušas 202 sērijas deviņās sezonās.
2016. gadā seriālam tika izveidots turpinājums - 10. sezona ar 9 sērijām, 2018. gadā iznāca 11. sezona, kuras noslēguma 10. sērija tika demonstrēta 21. martā.
Mailīte (Abula labā pieteka)
Mailīte (arī Locekļa upīte) ir Abula labā krasta pieteka Smiltenes novadā uz ziemeļiem no Lūķiem.
Tek rietumu virzienā. Mailīti nešķērso valsts autoceļi, tās krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.
Lūgava
Lūgava ir pilsēta Vācijā, Saksijas zemē, Rūdu kalnu apriņķī.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1470. gadā.
Jaunā Veseta
Jaunā Veseta ir Vesetas kreisā atteka Aizkraukles novadā. Pašu Vesetas upi šajā posmā dēvē par Veco Vesetu.
Akita
Akita var būt:
Jaunā Veseta
Tek ziemeļaustrumu virzienā mazapdzīvotā apvidū. Ietek Vesetā augšpus Vesetnieku mājām. Jauno Vesetu nešķērso valsts autoceļi. Ietilpst dabas liegumā Vesetas palienes purvs.
Iron Fist
"Iron Fist" ir amerikāņu televīzijas seriāls, kura autors ir Skots Baks. Seriāls kopš 2017. gada marta tiek pārraidīts Netflix televīzijas kanālā. Seriālam pašlaik ir izdota viena sezona. Seriālā galvenās lomas atveido Fins Džonss, Džesika Henvika, Toms Pelfrijs un Džesika Strupa.
Seriāla galvenais varonis ir Denijs Rands, kuram piemīt pārdabiskas cīņas prasmes, kā arī mītisks "Dzelzs dūres" spēks.
Trevors Frānsiss
Trevors Džons Frānsiss (en, dzimis ) ir bijušais Anglijas futbolists un futbola treneris, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijis Anglijas futbola izlases dalībnieks.
Savas karjeras laikā spēlējis Anglijā, ASV, Itālijā un Austrālijā. 1979. gadā Frānsiss pārgāja no Birmingham City uz Nottingham Forest, kļūstot par pirmo Anglijas futbolistu, par kuru tika samaksāts 1 miljons sterliņu mārciņu. 1978–79. gada Eiropas kausa finālā Frānsiss guva Nottingham Forest uzvaras vārtus mačā pret Malmö. Izcīnījis Eiropas kausu arī gadu vēlāk.
Anglijas futbola izlases sastāvā spēlējis no 1977. līdz 1986. gadam, kopumā piedaloties 52 mačos. Piedalījies 1982. gada FIFA Pasaules kausā.
No 1988. līdz 2003. gadam strādājis par treneri. Vadījis Queens Park Rangers, Sheffield Wednesday, Birmingham City un Crystal Palace.
Spēlētāja karjera
Sampdoria
Rangers
Sheffield Wednesday
Pirmie Garkaļņi
Pirmie Garkaļņi ir ciems Aizkalnes pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 213 km attālumā no Rīgas.
Ville Lajunens
Ville Lajunens (fi, dzimis ) ir Somijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Kopš 2020. gada Lajunens pārstāv Somijas hokeja līgas komandu Turku TPS.
Iepriekš pārstāvējis Somijas hokeja līgas komandu Espo "Blues", KHL komandas Magņitogorskas "Metallurg", Helsinku "Jokerit", Maskavas "Spartak", Pekinas "Kunlun Red Star" un Podoļskas "Vitjaz", kā arī Zviedrijas hokeja līgas komandu Färjestad BK.
Somijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2014. un 2017. gada Pasaules čempionātā.