cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi
2016. gada Eiropas čempionātam futbolā katrai nacionālajai izlasei līdz 2016. gada 31. maijam, vismaz desmit dienas pirms turnīra atklāšanas spēles, bija jāiesniedz pieteikums ar 23 spēlētājiem, no kuriem trijiem ir jābūt vārtsargiem. Ja iesniegtais spēlētājs pirms komandas pirmās spēles saslimst vai tiek savainots pietiekami nopietni, lai nevarētu piedalīties turnīrā, viņu var nomainīt ar citu spēlētāju, ja gan komandas, gan UEFA Medicīniskās komitejas ārsts apstiprina, ka savainojums vai slimība ir pietiekami nopietna, lai liegtu spēlētājam dalību turnīrā.
Katra spēlētāja vecums norādīts uz 2016. gada 10. jūniju, turnīra sākuma datumu. Nospēlēto spēļu skaits neiekļauj spēles, kas aizvadītas pēc turnīra sākuma. Norādītais klubs ir pēdējais spēlētāja pārstāvētais klubs oficiālā spēlē pirms turnīra sākuma. Kluba valsts norāda uz nacionālo asociāciju (nevis līgu), kam piesaistīts klubs.
Francija
Treneris: Didjē Dešāns
Francija paziņoja komandas sastāvu 12. maijā. Sākotnēji sastāvā bija Rafaels Varāns, kas pēc savainojuma tika aizvietots ar Ādilu Rāmī. 28. maijā savainotais Žeremī Matjo tika aizvietots ar Samuēlu Umtiti, bet 31. maijā Lasana Diarrā — ar Morganu Šneiderlinu. Spēlētāju numuri tika izziņoti 30. maijā.
Rumānija
Rumānija paziņoja izlases sastāvu un spēlētāju numurus 31. maijā.
Albānija
Treneris: Džanni De Biasi
Albānija nosauca izlases sastāvu 31. maijā.
Šveice
Treneris: Vladimirs Petkovičs
Šveices futbola izlases sastāvs tika nosaukts 30. maijā.
Anglija
Treneris: Rojs Hodžsons
Anglijas futbola izlases sastāvs nosaukts 31. maijā.
Krievija
Treneris: Leonīds Sluckis
Krievijas futbola izlases sastāvs nosaukts 21. maijā. Pussargs Alans Dzagojevs savainojuma dēļ tika aizvietots ar Dmitriju Torbinski, bet Igors Deņisovs 7. maijā — ar Arturu Jusupovu.
Velsa
Velsas futbola izlases sastāvs paziņots 31. maijā.
Slovākija
Treneris: Jāns Kozāks
Slovākijas futbola izlases sastāvs nosaukts 30. maijā.
Vācija
Treneris: Joahims Lēvs
Vācijas futbola izlases sastāvs nosaukts 31. maijā. Antonio Rīdigers tika savainots 7. jūnijā un dienu vēlāk aizstāts ar Jonatanu Tā.
Ukraina
Treneris: Mihailo Fomenko
Ukraina savu gala sastāvu paziņoja 31. maijā.
Polija
Treneris: Adams Navalka
Polijas futbola izlases sastāvs paziņots 30. maijā.
Ziemeļīrija
Treneris: Maikls O'Nīls
Ziemeļīrijas futbola izlases sastāvs paziņots 28. maijā.
Spānija
Treneris: Visente del Boske
Spānijas futbola izlases sastāvs paziņots 31. maijā.
Čehija
Treneris: Pavels Vrba
Turcija
Treneris: Fatihs Terims
Turcijas futbola izlases sastāvs paziņots 31. maijā.
Horvātija
Treneris: Ante Čačičs
Triatlons 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Triatlons 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Tokijā norisinājās no 26. jūlija līdz 31. jūlijam.
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi
Horvātija
Horvātijas futbola izlases sastāvs nosaukts 31. maijā.
Beļģija
Treneris: Marks Vilmotss
Kelces "Korona"
Kelces "Korona" (pl, ) ir Polijas futbola klubs no Kelces. Klubs dibināts 1973. gadā, pašlaik spēlē Polijas 1. līgā. Mājas spēles aizvada Kolporter Arena stadionā, kura ietilpība ir 15 500 vietu. 2007. gadā komanda spēlēja Polijas kausa finālā. Augstākais sasniegums Ekstraklasa — divreiz izcīnīta 5. vieta (2006. un 2012. gadā).
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi
Beļģija
Beļģijas futbola izlases sastāvs paziņots 31. maijā.
Kelces "Korona"
Komandā ir spēlējuši Latvijas izlases spēlētāji Aleksandrs Fertovs un Vladislavs Gabovs.
2016. gada Eiropas čempionāta futbolā dalībvalstu sastāvi
Itālija
Treneris: Antonio Konte
Itālijas futbola izlases sastāvs nosaukts 31. maijā.
Īrija
Treneris: Mārtins O'Nīls
Īrijas futbola izlases sastāvs paziņots 31. maijā.
Zviedrija
Treneris: Ēriks Hamrens
Portugāle
Treneris: Fernandu Santušs
Portugāles futbola izlases sastāvs nosaukts 17. maijā.
Islande
Treneri: Heimirs Hadlgrimsons un Lāšs Lāgerbeks
Austrija
Treneris: Marsels Kollers
Austrijas futbola izlases sastāvs paziņots 31. maijā.
Ungārija
Ungārijas futbola izlases sastāvs paziņots 31. maijā.
Melnie Ziemassvētki (1974. gada filma)
"Melnie Ziemassvētki" (en) ir 1974. gada Kanādas šausmu filma, kuras režisors un producents ir Bobs Klārks. Filmā galvenās lomas atveido Olīvija Hasija, Kīrs Dallijs, Margota Kidera un Džons Seksons.
Filma stāsta par studentu biedrības biedrēm, kuras Ziemassvētku laikā sāk vajāt kāds svešinieks.
Filmas "Melnie Ziemassvētki" pirmizrāde notika. Izdošanas brīdī filma saņēma dalītus kritiķu vērtējumus, bet laika gaitā filmas popularitāte ir augusi un tā tiek uzskatīta par vienu no visu laiku labākajām šausmu filmām. Filmu vēsturnieki šo filmu uzskata par vienu no pirmajām slešera žanra filmām. "Melnie Ziemassvētki" laika gaitā ir kļuvusi par kulta filmu. Filmai ir iznākuši divi rīmeiki 2006. un 2019. gadā.
Vācija 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Vācija 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs bija pārstāvēta 14 sporta veidos. Vienīgais sporta veids, kurā nestartēs vācieši, ir kērlings.
Bobslejs
* – norādīts pilots
Frīstaila slēpošana
Kvalifikācijas skaidrojums: FA – Kvalificējas fināla kārta; FB – Kvalificējas mierinājuma kārtai
Snovbords
Kvalifikācijas leģenda: QF – Kvalificējas finālam; QS – Kvalificējas pusfinālam
Inocents VII
Pāvests Inocents VII (dzimis Kozimo de' Miljorati (Cosimo de' Migliorati), miris ) bija Romas pāvests no 1404. gada 17. oktobra līdz savai nāvei 1406. gadā.
Bija pāvests Lielās rietumu shizmas laikā, tāpēc vienlaicīgi Aviņonā darbojās antipāvests Benedikts XIII. Spēja noturēt varu Romā pret gibelīniem, balstoties uz Neapoles karaļa Ladislao I karaspēku. Inocenta VII laikā Romas kūrijā karjeru sāka Podžo Bračolīni.
Jānis Stradiņš
Jānis Stradiņš (dzimis Rīgā, miris  Rīgā ) bija latviešu fizikālķīmiķis, zinātņu vēsturnieks. Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis (kopš 1973. gada), Latvijas Zinātņu akadēmijas prezidents (1998—2004), Valsts pētījumu programmas "Letonika" vadītājs. Daudzu Latvijas un ārzemju profesionālo organizāciju goda biedrs.
Dzīvesgājums
Dzimis 1933. gadā Rīgā ķirurga Paula Stradiņa ģimenē. Bērnībā dzīvoja Āgenskalnā, mācījās Rīgas pilsētas 35. pamatskolā Margrietas ielā 4 un Rīgas 5. vidusskolā, ko absolvēja 1951. gadā. Studēja Latvijas Valsts Universitātes Ķīmijas fakultātē (1951—1956). Sāka strādāt par jaunāko zinātnisko līdzstrādnieku Eksperimentālās medicīnas institūta Furfurola sektorā, bet jau pavisam drīz viņš pieņēma piedāvājumu kļūt par jaundibināmā Organiskās sintēzes institūta (OSI) zinātnisko sekretāru. Veica pētījumus polarogrāfijā, kas 1960. gadā vainagojās ar zinātņu kandidāta disertācijas “Dažu organisko nitrosavienojumu polarogrāfijā” aizstāvēšanu Maskavas Valsts universitātē. 1961. gadā Stradiņš izveidoja OSI Fizikāli organiskās ķīmijas laboratoriju, ko vadīja līdz 2006. gadam. 1968. gadā viņš aizstāvēja ķīmijas zinātņu doktora disertāciju “Aromātiskās un heteroaromātiskās rindas nitro- un karbonilsavienojumu polarogrāfija un to elektronstruktūra”, no 1972. gada bija docētājs Latvijas Valsts Universitātē (LVU), 1973. gadā Stradiņu ievēlēja par Latvijas PSR Zinātņu Akadēmijas īsteno locekli, 1974. gadā par LVU profesoru. 1975. gadā viņš kļuva par zinātniskā žurnāla “Heterociklisko savienojumu ķīmija” galveno redaktoru. Šajā laikā Jāņa Stradiņa interešu lokā arvien lielāku vietu ieņēma zinātnes un kultūras vēsture, 1984. gadā Stradiņu uzņēma Latvijas Rakstnieku savienībā, no 1987. gada viņš darbojās Latvijas Kultūras fondā.
Dziesmotās revolūcijas laikā 1988. gada 23. martā Latvijas Rakstnieku savienība Jāņa Stradiņa vadībā izveidoja staļinisma ļaundarību apzināšanas komisiju. 1989. gadā bija iekļauts izolējamo inteliģences pārstāvju sarakstā. Kopš 1990. gada darbojās kā pētnieks Latvijas Universitātes Latvijas vēstures institūtā, kopš 1992. gadā — arī Latvijas Medicīnas akadēmijas Medicīnas vēstures institūtā.
1996. gadā J. Stradiņu ievēlēja par Latvijas Zinātņu akadēmijas (LZA) viceprezidentu, 1998. gadā par LZA prezidentu, 2004. gadā par LZA Senāta priekšsēdētāju. Kopš 1987. gada viņš bija Latvijas Zinātņu vēstures asociācijas prezidents, kopš 1990. gada vadīja Baltijas valstu Zinātņu vēstures un filozofijas asociāciju, kopš 2006. gada — valsts pētījumu programmu "Letonika". No 1990. līdz 2007. gadam bija Latvijas Zinātnes padomes valdes loceklis. Stradiņš bija studentu korporācijas "Fraternitas Metropolitana" filistrs un akadēmiskās vienības "Austrums" goda biedrs.
Apbalvojumi un pagodinājumi
1983. gadā Jānim Stradiņam piešķīra Paula Stradiņa balvu, 1988. gadā — Paula Valdena prēmiju, 1990. gadā — Solomona Hillera medaļu. 1993. gadā viņu apbalvoja ar Latvijas Zinātņu akadēmijas Lielo medaļu par "izciliem darbiem organiskajā ķīmijā un Latvijas zinātnes vēsturē", 1994. gadā viņš saņēma Teodora Grothusa prēmiju un Gustava Vanaga balvu.
1995. gadā Stradiņam piešķīra II šķiras Triju Zvaigžņu ordeni, 2008. gadā — I šķiras Atzinības krustu, 2001. gadā Francijas Goda Leģiona ordeni, 2004. gadā — Igaunijas Māras zemes krustu.
1989. gadā Jānis Stradiņš ieguva Latvijas Universitātes, 1999. gadā — Latvijas Lauksaimniecības universitātes un 2007. gadā — Rīgas Stradiņa universitātes goda doktora nosaukumu.
Darbi
Jānis Stradiņš ir autors vai līdzautors septiņām grāmatām un vairāk kā 330 zinātniskām publikācijām ķīmijas jomā, kā arī 20 grāmatām un vairāk kā 270 zinātniskām publikācijām zinātnes vēstures jomā.
Huans (futbolists)
Huans Silveira dus Santuss (pt, dzimis ) ir bijušais Brazīlijas futbolists, spēlējis aizsarga pozīcijā, bijis Brazīlijas futbola izlases dalībnieks.
Sācis savu karjeru Brazīlijas komandā Flamengo. 2002. gadā pārcēlis uz Eiropu, lai spēlētu Vācijas Bundeslīgas komandā Bayer Leverkusen. Bayer Leverkusen komandā Huans spēlēja līdz 2007. gadam, kad viņš pārcēlās uz Itālijas komandu AS Roma. Ar Roma komandu viņš izcīnīja vienu Coppa Italia un vienu Supercoppa Italiana. 2012. gadā atgriezies Brazīlijā. Savu karjeru noslēdzis 2019. gadā.
Brazīlijas futbola izlases sastāvā Huans nospēlēja 79 spēlēs un guva 7 vārtus. Piedalījies 2006. un 2010. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī trijos Copa América turnīros.
Sasniegumi
Flamengo
Roma
Internacional
Brazīlija
Alisa Agafonova
Alisa Agafonova (,, ; dzimusi Harkivā) ir bijusī Ukrainas izcelsmes daiļslidotāja, kura kopš 2010. gada sacensībās pārstāvēja Turciju, startējot dejās uz ledus kopā ar Alperu Učaru.
Piedalījusies divās olimpiskajās spēlēs. 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Sočos pāris ieņēma 22. vietu, bet 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhanā Alisas Agafonovas un Alpera Učara 19. vieta dejās uz ledus bija augstākais sasniegums Turcijai 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs. 2018. gada martā paziņoja par lēmumu beigt profesionālā sporta karjeru.
2017.—2018. gada UEFA Čempionu līgas sezona
2017.—2018. gada UEFA Čempionu līgas sezona bija Eiropas spēcīgākā futbola klubu turnīra 63. sezona un 26. ar UEFA Čempionu līgas nosaukumu. Kvalifikācijas spēles notika no līdz 23. augustam. Grupu turnīrs sākās. Sezona noslēdzās ar finālu Kijivas Olimpiskajā stadionā, Ukrainā.
Par Čempionu līgas uzvarētājiem trešo reizi pēc kārtas kļuva Madrides "Real" futbolisti, kas finālā ar 3:1 pieveica Anglijas klubu Liverpool FC un Eiropas spēcīgākā futbola kluba trofeju izcīnīja 13. reizi kluba vēsturē.
3. kvalifikācijas kārta
!colspan=6|Čempionu zars
!colspan=6|Nečempionu zars
Izslēgšanas spēles
!colspan=6|Čempionu zars
!colspan=6|Nečempionu zars
Statistika
Statistikā nav iekļautas kvalifikācijas un izslēgšanas kārtu spēles.
Eipatorija
Eipatorija (uk, ru) vai Kezleva ( — ‘avots’) ir kūrortpilsēta Ukrainā, Krimas pussalas rietumos Melnās jūras krastā pie Kalamitas līča. Piejūras klimata, dūņu dziedniecības un balneoloģiskais kūrorts. Administratīvi Krimas Autonomās Republikas republikas nozīmes pilsēta, kurai pakļauti trīs pilsētciemati — Zaozerne, Mirnija un Novoozerne.
Vēsture
Pirmo pilsētu Kerkinitīdu senie grieķi tagadējās Eipatorijas vietā dibināja 5. gadsimtā pirms mūsu ēras. Pilsēta pastāvēja līdz mūsu ēras 2. gadsimtam, kad to iekaroja un iznīcināja skiti. Pēc 1475. gada tagadējās pilsētas vietā Osmaņu impērija uzbūvēja Kezlevas cietoksni, pie kura izauga pilsēta. Pēc Krievu—turku kara 1774. gadā Kezleva ar pārējo Krimu nonāca Krievijas protektorātā. 1784. gadā pilsētu pārdēvēja par godu senajam Pontas valdniekam Mitridatam IV Eipatoram. Kopš 19. gadsimta beigām strauji attīstījās kā kūrorts. Krimas aneksijas laikā 2014. gada martā to okupēja Krievijas bruņotie spēki.
Akminojs
Akminojs ir ciems Galēnu pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 211 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas pasts.
1987. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
32. Eirovīzijas dziesmu konkurss norisnājās Beļģijā Briselē, 1987. gada 9. maijā.
Harijs Poters un Azkabanas gūsteknis
"Harijs Poters un Azkabanas gūsteknis" (en) ir trešā Dž. K. Roulingas grāmata grāmatu sērijā par Hariju Poteru, kurā galvenais varonis ir jaunais burvis Harijs Poters. Lielbritānijā grāmata tika izdota. 2004. gadā pēc grāmatas motīviem tika izveidota tāda paša nosaukuma filma. Latvijā grāmata pirmoreiz tika izdota 2007. gadā.
Melnie Ziemassvētki
Melnie Ziemassvētki var būt:
Nahčivanas Autonomā Republika
Nahčivanas Autonomā Republika ir Azerbaidžānas eksklāvs un autonomā republika, kas robežojas ar Armēniju, Irānu un Turciju. Tā atrodas Aizkaukāza dienvidos. Administratīvais centrs ir Nahčivana. Teritorija galvenokārt ir kalnaina (aptuveni 75% ir augstāk par 1000 metriem virs jūras līmeņa). Līdzenumi vienīgi ir Nahčivanas rietumos un dienvidrietumos. Nahčivanas Autonomajā Republikā galvenokārt dzīvo azerbaidžāņi (aptuveni 99%). No mazākumtautībām visvairāk dzīvo armēņi un krievi.
Vēsture
Vēsturiski teritorija ir bijusi persiešu, mongoļu un turku pakļautībā. 1828. gadā to iekaroja Krievijas impērija. 1921. gada 16. martā pēc Krievijas-Turcijas draudzības līguma parakstīšanas Nahičevānas APSR iekļāva Azerbaidžānas PSR sastāvā. 1924. gadā Nahčivana kļuva par autonomo republiku Aizkaukāza PFSR sastāvā. 1931. gadā Nahčivanā notika spēcīga zemestrīce.
Akmiņu Miurinīki
Akmiņu Miurinīki ir ciems Preiļu pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 213 km attālumā no Rīgas.
Līza Terēza Hauzere
Līza Terēza Hauzere (de; dzimusi ) ir austriešu biatloniste.
Karjera
Sākumā nodarbojusies ar distanču slēpošanu, biatlonam pievērsusies 2011. gadā. Pirmās sacensības starptautiskā līmenī Hauzerei bija 2012. gada Eiropas čempionāts, kur viņa startēja junioru konkurencē, sprintā ieņemot 18. vietu, bet iedzīšanā finišējot 21. vietā. 2012. gada Pasaules čempionātā jauniešiem Kontiolahti izcīnīja divas bronzas medaļas — sprintā un stafetē. Pēc gada, kad Pasaules čempionāts junioriem norisinājās Obertilliahā, ieguva bronzu sprintā, bet 12,5 km individuālajā distancē izcīnīja sudraba medaļu. Pasaules kausa sacensībās debitēja Hohfilcenē stafetē. Pasaules čempionātā pirmoreiz piedalījās 2013. gadā, startējot tikai stafetē. Pirmos punktus PK ieskaitē ieguva 2013.—2014. gada sezonas 3. posmā Ansī, ieņemot 33. vietu sprintā. 2014. gada Pasaules čempionātā junioriem izcīnīja sudraba godalgu individuālajā disncē un bronzu stafetē.
Savās pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2014. gadā Sočos labāko individuālo rezultātu sasniedza sprintā, ieņemot 27. vietu, bet stafetes komandas sastāvā izcīnīja devīto vietu. Piedalījusies arī Phjončhanā.
Pasaules kausa posmos pirmo reizi vietu uz goda pjedestāla izcīnīja Oberhofā, ieņemot 3. vietu sprinta sacensībās. 3. vietu ieguva arī iedzīšanas sacensībās nākamajā dienā un nākamā posma sprintā. 2021. gada Pasaules čempionātā Pokļukā kļuva par čempioni distancē ar kopēju startu un ieguva divas sudraba medaļas — jauktajā stafetē un iedzīšanā. 2020.—2021. gada Pasaules kausa sezonā uzvarēja individuālās distances ieskaitē.
Pekinā labāko rezultātu sasniedza sprintā, ieņemot 4. vietu. 2021.—2022. gada sezonā izcīnīja 3. vietu Pasaules kausa kopvērtējumnā.
Gemini 7
Gemini 7 jeb Gemini VII bija ASV NASA programmas Gemini kosmosa kuģa Gemini pilotējams lidojums. Palaists 1965. gada decembrī. Gandrīz četrpadsmit dienu misijā uzstādīts kosmiskā lidojuma rekords, kurš noturējās piecus gadus. Kosmosa kuģis bija pasīvais mērķis tuvošanās manevram, kuru veica Gemini 6A.
Apkalpe
Kuģa Gemini apkalpe augšupceļā un lejupceļā:
Dublējošā apkalpe:
Mērķi
Pēc plāna Gemini 7 vajadzēja startēt pēc Gemini 6, bet sākotnējā Gemini 6 misija tika atcelta, kad 25. oktobrī palaišanas laikā eksplodēja pasīvais mērķis Agena Target Vehicle, ar kuru kosmosa kuģim vajadzētu pietuvoties un saslēgties. Tuvošanās uzdevums bija tik svarīgs, ka tika nolemts izmainīt Gemini 6 uzdevumus, un Gemini 6A kalpotu par Gemini 7 pasīvo mērķi.
Gemini 7 sākotnējā misija tika izmainīta tikai nedaudz. Jau sākotnēji vajadzēja veikt lidojumu 14 diennaktis, pētot cilvēka ķermeni ilgā lidojumā kosmosā.
Astronautiem bija jāizmēģina jauns skafandrs G5C, kas bija vieglāks nekā agrāk izmantotie.
Lidojuma gaita
Gemini 7 tika palaists 19:30:03 UTC ar nesējraķeti Titan II GLV no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma LC-19.
Pirmajās dienās apkalpe veica dažādus eksperimentus. Lovelam atļāva novilkt skafandru, bet Bormanam bija jāpaliek ietērptam.
Gemini 6A startēja 15. decembrī. Tas veica manevru sēriju un pietuvojās Gemini 7. 270 minūšu laikā abi kuģi pietuvojās attālumā no 90 m līdz 30 cm.
Pēdējās lidojuma dienās sākās problēmas ar dzinējiem, līdzīgi kā Gemini 5. 12. dienā arī degvielas šūnai samazinājās elektroenerģijas daudzums.
Nolaišanās notika. Nolaižamais aparāts nolaidās 12 km attālumā no plānotās vietas Atlantijas okeānā.
Tērbatas ģimnāzija
Tērbatas guberņas ģimnāzija (de) bija Vidzemes guberņas ģimnāzija Tērbatā, kas darbojās no 1804. gada līdz 1890. gadam, kad to pārdēvēja par Tērbatas ģimnāziju (1890—1904), pēc tam par Jurjevas Aleksandra ģimnāziju (ru). 1920. gadā to apvienoja ar Tartu Hugo Trefnera ģimnāziju. Ģimnāzijā mācīja latīņu, sengrieķu, vācu, krievu valodas, matemātiku, fiziku, vēsturi, ģeogrāfiju, dabas zinātnes un bībeles mācību, pēc izvēles arī franču valodu un ivritu], zīmēšanu, dziedāšanu un vingrošanu.
Vēsture
Ģimnāzija tika atvērta 1804. gada 15. septembrī. Sākotnēji tā atradās blakus princeses Hedvigas Elizabetes Čerkasovas, dzimušas Bīronas (1727—1797) namam un tajā bija trīs klases, 1821. gadā tika pievienotas divas jaunākas klases.
No 1828. līdz 1830. gadam tika uzcelta jauna ģimnāzijas ēka Rüütli ielā. Kopš 1861. gada skolā bija septiņas klasēs. Baltijas pārkrievošanas perioda sākumā 1879. gadā tika izveidota krievu valodas klase, bet 1887. gada 10. aprīlī ieviesa krievu valodu kā mācību valodu.
1890. gadā pārdēvēja par Tērbatas ģimnāziju, 1904. gadā par Aleksandra ģimnāziju. 1920. gadā apvienoja ar Tartu Hugo Trefnera ģimnāziju, 1944. gadā pārdēvēja par Tartu 1. vidusskolu, 1958. gadā Tammsāres Tartu 1. vidusskolu, 1990. gadā par Tartu Hugo Trefnera ģimnāziju.
Skolēni un skolotāji
Hermanis Eduards Hartmanis (1827—1835), Aleksis Adolfi (1829—1833), Frīdrihs Akels (1889—1892), Konstantīns Grēvinks (1836—1837), Georgs Apinis, Leonīds Arbuzovs, Andrejs Ašarins, Aleksandrs Dauge, Arnolds Feiereizens, Staņislavs Jaudzems, Kārlis Oskars Kundziņš, Francs Johans Nerlings, Osvalds Šmīdebergs (1855—1859), Mārtiņš Zīle.
Vladimirs Voroņins
Vladimirs Voroņins (ro, ru; dzimis ) ir Moldovas politiķis. Laikā no 2001. līdz 2009. gadam bija Moldovas prezidents, kopš 1994. gada ir Moldovas komunistu partijas pirmais sekretārs. Viņš ir pirmais valsts vadītāja amatā demokrātiski ievēlētais komunistiskās partijas līderis Eiropā pēc Austrumu bloka sabrukšanas.
20. gadsimta 60. gados bijis maizes fabrikas direktors, ap šo laiku sācis darboties Moldovas komunistiskajā partijā. Nākamajās divās desmitgadēs ieņēma arvien augstākus amatus partijā, bijis arī Moldovas PSR iekšlietu ministrs.
Pēc PSRS sabrukuma Voroņins 1993. gadā atkal nodibināja komunistisko partiju. 2001. gadā tā uzvarēja parlamenta vēlēšanās, Voroņins tika ievēlēts valsts prezidenta amatā. Prezidentūras pirmajos gados neveiksmīgi mēģināja samazināt lielo valsts parādu un bezdarba līmeni. Lai arī vispārēji Voroņina lēmumi ārlietās bija Krievijai labvēlīgi, attiecības ar Maskavu palika vēsākas, kad Voroņins atteicās piešķirt autonomijas statusu Piedņestrai, separātistu reģionam ar Krievijas militāro klātbūtni. Vēlāk meklēja atbalstu Rietumos, lai atrisinātu konfliktu. Viņa partija vēlēšanās uzvarēja arī 2005. gadā, kad uz otru termiņu ievēlēja arī Voroņinu. Solīja atrisināt Piedņestras jautājumu, uzlabot dzīves standartus, atcelt ierobežojumus plašsaziņas līdzekļiem, veicināt lielāku integrāciju Eiropā. Neatzina 2006. gada referenduma par Piedņestras pievienošanu Krievijai rezultātus.
Mehāniķis: Augšāmcelšanās
"Mehāniķis: Augšāmcelšanās" (en) ir 2016. gada ASV asa sižeta trilleris, kura režisors ir Deniss Ganzels. Galvenās lomas atveido Džeisons Steitems, Džesika Alba, Tomijs Lī Džonss un Mišela Jeo. Filmas pirmizrāde notika Holivudā. Filma ir turpinājums 2011. gada filmai "Mehāniķis".
Filmā Arturam Bišopam ir jāpaveic trīs neiespējamas slepkavības un jāliek tām izskatīties kā negadījumiem.
Sanders Berge
Sanders Berge (no, dzimis ) ir norvēģu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Norvēģijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Berge pārstāv Anglijas Premjerlīgas komandu Burnley.
Sasniegumi
Genk
Beverlihilzas nindzja
"Beverlihilzas nindzja" (en) ir 1997. gada ASV cīņas mākslu kinokomēdija, kuras režisors ir Deniss Dugans, scenāristi Marks Feldbergs un Mičs Klebanovs. Galvenās lomas atveido Kriss Fārlijs, Nikolete Šeridana, Nataniels Pārkers, Kriss Roks un Robins Šu.
Filmas sižets ir par Haru (Fārlijs), jaunu balto bāreni, kuru mazu pamestā dārgumu kastē atrod nindzju klans un uzaudzina viņu. Haru nekad īsti neatbilst viņu kultūrai un nekad neapgūst nindzjas prasmes, tomēr ir labsirdīgs un neatlaidīgs savās personīgajās ambīcijās. Viņa pirmā misija aizved viņu uz Beverlihilsu, lai izmeklētu slepkavību. Šī ir pēdējā filma ar Fārliju galvenajā lomā, ko izdeva viņa dzīves laikā, jo viņš nomira vienpadsmit mēnešus pēc tās pirmizrādes.
Dāmas gambīts (miniseriāls)
"Dāmas gambīts" (en) ir 2020. gada ASV miniseriāls, kas balstīts uz Voltera Tevisa romānu ar tādu pašu nosaukumu. Seriāla autori ir Skots Frenks un Alans Skots, Frenks arī ir seriāla režisors un scenārija autors. Sākot ar 1950. gadu vidu un turpinot līdz 1960. gadiem, seriāla sižets seko šaha brīnumbērna Elizabetes Harmones ceļu uz šaha pasaules virsotni un viņas cīņu ar alkohola un narkotiku atkarību.
Seriāla pirmizrāde notika straumēšanas servisā Netflix 2020. gada 23. oktobrī. Pēc četrām nedēļām tas kļuva par visvairāk skatīto Netflix miniseriālu. Tas guva labus kritiķu un šaha sabiedrības vērtējumus. Tiek uzskatīts, ka seriāls palielināja sabiedrības interesi par šaha spēli.
Seriāls tika izvirzīts 78. Zelta globusa balvai divās nominācijās, kuras arī ieguva: "Labākais miniseriāls vai televīzijas filma" un "Labākā aktrise miniseriālā vai televīzijas filmā" (Anja Teilore-Džoja).
Lo (departaments)
Lo (fr) ir Francijas departaments, viens no trīspadsmit Oksitānijas reģiona departamentiem. Tas ir viens no pirmajiem 83 departamentiem, kas tika izveidoti franču revolūcijas laikā 1790. gada 4. martā. Lo administratīvais centrs ir Kaursa. Departaments administratīvi ir sadalīts trijos apgabalos (arrondissements):
Liene Liepiņa
Liene Liepiņa (dzimusi Bonnā, Vācijā) ir latviešu sabiedriskā un politiskā darbiniece, politiķe. Bijusi vairāku Saeimas sasaukumu un Eiropas Parlamenta deputāte.
L. Liepiņas tēvs Paulis Kļaviņš arī ir bijis politiķis, Saeimas deputāts. Viņa ir Latvijas un Zviedrijas pilsone.
Biogrāfija
Laikā no 1965. līdz 1976. gadam L. Liepiņa (ar divu gadu pārtraukumu) mācījusies Minsteres latviešu ģimnāzijā. 1970. gadu beigās pārcēlās uz dzīvi no Vācijas pie vīra Zviedrijā, apguvusi medmāsas izglītību aprūpes augstskolā Sundsvalā. 1992. gadā kopā ar ģimeni pārcelusies dzīvot uz Latviju. Strādājusi par tulku, zviedru valodas skolotāju.
2000. gadu otrajā pusē studējusi sociālā darba un sociālās pedagoģijas augstskolā "Attīstība" un Latvijas Universitātē.
Politiskā darbība
2002. gadā veiksmīgi kandidējusi 8. Saeimas vēlēšanās no partijas "Jaunais laiks" saraksta. 8. Saeimas darbības laikā kandidēja Eiropas Parlamenta vēlēšanās, kur netika ievēlēta. Pēc četriem gadiem kandidēja arī 9. Saeimas vēlēšanās, taču netika ievēlēta. Laikā no 2009. gada marta līdz jūlijam bija Eiropas Parlamenta deputāte (aizvietoja Valdi Dombrovski). 2009. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās netika ievēlēta, taču jūlijā kļuva par 9. Saeimas deputāti Eiropas Parlamentā ievēlētā Artura Krišjāņa Kariņa vietā. L. Liepiņa neveiksmīgi kandidēja arī 10. Saeimas vēlēšanās no "Vienotības" saraksta, tomēr vēlāk viņa kļuva par deputāti, kamēr viņas partijas biedrs V. Dombrovskis pildīja Ministru prezidenta pienākumus un no Saeimas aizgāja Guntars Galvanovskis. 2011. gada rudenī notikušajās 11. Saeimas ārkārtas vēlēšanās netika ievēlēta Latvijas parlamentā, taču 2013. gada rudenī ieņēma mandātu nolikušā deputāta Ingmāra Čaklā vietu. Pēc izmaiņām Saeimas sastāvā vietu parlamentā zaudēja, taču atkal atgriezās 2014. gada vasarā pēc Eiropas Parlamenta vēlēšanām.
Sandro Mamukelašvili
Aleksandrs (Sandro) Mamukelašvili (ka; dzimis Ņujorkā, ASV) ir gruzīnu basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja un centra pozīcijā. 2023. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Sanantonio "Spurs". Gruzijas basketbola izlases spēlētājs.
S. Mamukelašvili ir dzimis Ņujorkā, taču jau bērnībā atgriezies Gruzijā un uzaudzis Tbilisi. Viņa vecmamma Ira Gabašvili ir spēlējusi PSRS basketbola izlasē.
Karjera
14 gadu vecumā S. Mamukelašvili nonāca Itālijas basketbola sistēmā, spēlējot jaunatnes čempionātos. 2016. gadā viņš nonāca ASV vidusskolā Montverde Academy, kurā attīstījušies daudzi basketbolisti. 2017. gadā kļuva par koledžu basketbola spēlētāju, pārstāvot Seton Hall University NCAA čempionātā.
Pēc panākumiem bagātiem četriem universitātē pavadītajiem gadiem 2021. gada NBA draftā viņu Indiānas "Pacers" izraudzījās ar kopējo 54. kārtas numuru otrajā kārtā un uzreiz aizmainīja uz Milvoki "Bucks", pretī iegūstot Aizeju Todu. Divās sezonās "Bucks" sastāvā S. Mamukelašvili piedalījās vairāk nekā 60 spēlēs, taču daudz laika pavadīja kluba G Līgas komandā Viskonsinas "Herd".
2023. gada 1. martā Milvoki "Bucks" S. Mamukelašvili atbrīvoja no līgumsaistībām, un divas dienas vēlāk viņš noslēdza līgumu ar Sanantonio "Spurs".
S. Mamukelašvili ir spēlējis Gruzijas U-20 izlasē 2018. gada Eiropas čempionātā, bet pieaugušo Gruzijas basketbola izlases sastāvā piedalījās 2019. gada FIBA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlēs.
Zvaigžņu kari: Klonu kari
Zvaigžņu kari: Klonu kari (en) var būt:
Starpgājiens
Starpgājiens ir neparedzēts gājiens šaha partijas forsētā variantā vai kombinācijā. Pretinieka starpgājiens var izjaukt iepriekšējos aprēķinus, izmainīt ieplānoto notikumu gaitu uz šaha galdiņa, iespaidot forsētā varianta vērtējumu, atspēkot kombināciju. Starpgājienu ar šahu sauc arī par starpšahu.
Margota Kidera
Margarēta (Margota) Ruta Kidera (en, dzimusi, mirusi ) bija kanādiešu-amerikāņu aktrise, kuras karjera ilga piecas desmitgades. Savas karjeras laikā saņēmusi trīs Kanādas ekrāna aktieru balvas un vienu Emmy balvu.
Kideras pirmā nozīmīgā loma bija filmā Quackser Fortune Has a Cousin in the Bronx (1970). Vēlāk piedalījusies Braiena De Palmas kulta trillerī Sisters (1972), šausmu filmā "Melnie Ziemassvētki" (1974), kopā ar Robertu Redfordu drāmā The Great Waldo Pepper (1975) un šausmu filmā "Šausmas Amitivilā" (The Amityville Horror, 1979).
1990. gados Kideri piemeklēja vairākas veselības problēmas. 2000. gados attēlojusi lomas neatkarīgajās filmās, kā arī nelielas lomas seriālos "Smolvila. Leģenda par Supermenu", Brothers & Sisters, Law & Order: Special Victims Unit un The L Word.
Kidera savās mājās Livingstonā, Montānā izdarīja pašnāvību.
Aksjonova
Aksjonova ir ciems Ezernieku pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 293 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Paholku ezers.
Piejūras Alpi
Piejūras Alpi (fr, izrunā: ) ir Francijas departaments, viens no sešiem Provansas-Alpu-Azūra Krasta reģiona departamentiem. Piejūras Alpu administratīvais centrs ir Nica, citas lielākās pilsētas ir Antibas, Kannas un Grasa. Departaments administratīvi sīkāk iedalās 2 apgabalos (arrondissements):
Edvardsa plato
Edvardsa plato (en) ir dziļi saposmots galdveida kaļķakmens plato ASV dienvidos. Izvietojies Teksasas vidienē starp Kolorādo un Riograndes upēm, daļa no Lielajiem līdzenumiem. Ziemeļrietumos to norobežo Lano Estakado, rietumos — Pekosas upe un Stoktona plato, dienvidos — Balkonsas krauja. Savanna ar subtropu klimatu, nokrišņi 500—600 mm gadā. Ganību lopkopība.
Jānis Krēsliņš
Jānis Krēsliņš var būt:
Izpirkumnoma
Ražotājiem izpirkumnoma noder kā viens no produkcijas realizēšanas veidiem. Noslēdzot izpirkumnomas līgumu, ir iespējas palielināt preču realizēšanas apjomu. Patērētājam tiek dotas iespējas preci iegādāties lietošanā, bet samaksāt pakāpeniski.
Izpirkumnomas darījums
Izpirkumnomas darījumos parasti ir iesaistīti trīs dalībnieki:
Kloviņi
Kloviņi var būt:
Izpirkumnoma
Izpirkumnomas darījums
Pēc vienošanās līguma izpirkumnomas devējs par noteiktu maksu nodod savu īpašumu izpirkšanai izpirkumnomas ņēmējam. Izpirkumnomas devējs var būt vai nu pats preces ražotājs, vai arī finanšu darījumu uzņēmums. Izpirkumnomas ņēmējs var būt fiziska vai juridiska persona.
Izpirkumnomas darījumam ir kreditēšanas raksturs. Izpirkumnomas darījuma attiecības no aizdevuma atšķiras ar to, ka, iegādājoties mantu par aizdevumā iegūtiem līdzekļiem, tā uzreiz pāriet pircēja īpašumā, turpretī stājoties izpirkumnomas attiecībās, objekta īpašnieks visu tā darbības laiku ir izpirkumnomas devējs.
Ūdenspolo 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Ūdenspolo 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Tokijā norisinājās no 24. jūlija līdz 8. augustam.
Izpirkumnoma
Operatīvo finanšu izpirkumnoma
To slēdz uz laiku, kas mazāks par iznomātā objekta amortizācijas periodu. Tas ir īstermiņa atsaucams darījums. Izpirkumnomas ņēmējs izmanto attiecīgo aktīvu noteiktu laika periodu, piemēram, nomā to vienu gadu. Pēc gada izpirkumnomas ņēmējs šo aktīvu atdod atpakaļ izpirkumnomas devējam, kas savukārt to var nodot lietošanai nākamajam klientam. Šī izpirkumnomas veida īpatnības ir šādas:
Atmaksājamā aizdevuma izpirkumnoma
Tas īstenojas tādējādi, ka izmantotā objekta restaurēšanai papildus tiek ieguldīti finanšu resursi, kuriem par ķīlu noder paša pasūtītāja pamatlīdzekļi. šāda veida izpirkumnomu var uzskatīt par alternatīvu kredīta operācijām. Atmaksājamā aizdevuma izpirkumnomas būtība ir tā, ka izpirkumnomas ņēmējs iegādājas objektu un tūlīt ņem to nomā. Šāda darījuma izpirkumnomas līgumu slēdz uz visu iekārtas darbošanās laiku, vienlaikus paredzot, ka tiesības uz mantu no jauna atgriežas pie izpirkumnomas ņēmēja.
Vecmāmiņas acuraugs
"Vecmāmiņas acuraugs" (en) ir 2006. gada komēdija, kuras režisors ir Nikolauss Gūsens. Viens no producentiem, scenārija autoriem un galveno lomu atveidotājiem ir Allens Koverts. Citas lomas filmā atveido Linda Kardelīni, Niks Svardsons, Dorisa Robertsa, Šērlija Džounsa un Šērlija Naita. Filmas pirmizrāde notika.
Alekss ir 35 gadus vecs videospēļu testētājs, kurš dzīvo kopā ar savu labāko draugu Džošu. Kad Džošs notērē īres naudu, viņu īres nama īpašnieks abus izmet no mājas. Alekss ievācas pie savas vecmāmiņas Lillijas un viņas ekscentriskajām draudzenēm Beas un Greisas.
Pārslodze (šahs)
Pārslodze šaha spēlē ir situācija, kad figūras (figūra) nav spējīgas tikt galā ar vairākiem uzliktiem uzdevumiem, kas ļauj pretiniekam iespēju veikt taktisku paņēmienu — pārslodzes izmantošanu.
Vītītis
Vītītis (Phylloscopus trochilus) ir neliels ķauķīšu dzimtas (Phylloscopidae) dziedātājputns, kas ligzdo plašā areālā Eiropā un Āzijā, ziemo Subsahāras Āfrikā. Izdala 3 pasugas.
Zinātniskais nosaukums Phylloscopus trochilus atvasināts no sengrieķu valodas un latviski nozīmē "lapu pārmeklētājs, paceplītis": Phyllon — lapa, scopus — pārmeklētājs un trochilus — paceplītis.
Izplatība
Vītītis ir izteikts gājputns. Ligzdo gandrīz visā Eiropā (izņemot tās dienviddaļu) un tālāk uz austrumiem pāri Sibīrijas centrālajai daļai līdz Tālajiem Ausrumiem. Ziemo Āfrikā uz dievidiem no Sahāras. Austrumsibīrijas pasuga P. t. yakutensis no ligzdošanas vietām Austrumsibīrijā līdz ziemošanas vietām Āfrikas dienvidos veic apmēram 12 000 km tālu migrāciju, līdz ar to tā ir viena no garākajām putnu migrācijas distancēm pasaulē.
Latvijā
Vītītis Latvijā ir parasts un izplatīts ligzdotājs. Samērā lielā skaitā arī caurceļo. Agrākie novērojumi vītītim pavasarī ir aprīlī, bet vēlākie novembra sākumā. Bijis viens novērojums arī ziemā, janvārī. Latvijā sastopama Austrumeiropas pasuga P. t. acredula.
Izskats
Vītītis ir vidēji liels, slaids ķauķītis ar salīdzinoši garu, smailu knābi. Ķermeņa garums 11—13 cm, spārnu plētums 16—22 cm, svars 6,3—14,6 g.
Apspalvojums mugurpusē zaļganbrūns, apakšpusē dzeltenīgi balts vai pelēkbalts ar košāk dzeltenām padusēm, pazodi un krūtīm. Spārni vienkrāsaini zaļganbrūni, bez šķērsjoslām. Lidspalvām košākas, dzeltenzaļas maliņas. Arī muguras lejas daļa ir košāk dzeltenzaļa kā pārēja mugura. Sejā izceļas garas, gaiši dzeltenas uzacis. Kājas gaiši dzeltenbrūnas, knābis brūns, bet apakšējās daļas pamatne ir dzeltenīgi oranža. Abi dzimumi izskatās līdzīgi. Jauno putnu apakšpuse dzeltenāka kā pieaugušajiem īpatņiem.
Pasugu atšķirības
Vismazākā no visām pasugām ir nominālpasuga, tās apspalvojums ir viszaļākais mugurpusē un dzletenākais apakšpusē. Latvijā dzīvojošā pasuga P. t. acredula ir pelēcīgi brūnāka mugurpusē un baltāka apakšpusē. Jo tālāk austrumos mājo šī pasuga, jo pelēkāka kļūst. Sibīrijas pasugai P. t. yakutensis mugurpuse ir vēsi pelēkbrūna, apakšpuse pelēkbalta, uz krūtīm pelēkas svītriņas vai raibumiņi. Uzacis baltas.
Līdzīgas sugas
Vītīša atšķiršana no citiem ķauķīšiem, it īpaši čuņčiņa, ir sarežģīta, un nepieredzējušiem putnu vērotājiem pat nav iespējama. Abas sugas salīdzinot, vītītim ir gaišākas un dzeltenākas kājas, garāks un gaišāks knābis un spārnu primārās lidspalvas izteikti garākas nekā sekundārās. Tomēr drošākā pazīme sugas noteikšanai ir to dziesma.
Uzvedība
Vītītis ligzdo lapu koku un jauktu koku mežos, kuros dominē bērzi, bet labprāt apmetas arī vītolu un alkšņu audzēs un krūmos. Uzturas mežos ar laucēm, mežmalās, lielos, aizaugušos dārzos, ceļmalās, upju krastos, krūmos gar tīrumiem un ganībām. Vītītis ir ļoti aktīvs putniņš, kurš nepārtraukti pārvietojas, pārlidojot no vienas vietas uz otru.
Migrācijas lidojumu vītītis veic galvenokārt naktī, nolidojot apmēram 100 km, tomēr daži īpatņi nolido līdz 218 km dienā.
Barība
Vītītis barojas ar kukaiņiem un to kāpuriem un olām, arī ar zirnekļiem un rudenī nelielos apjomos ar ogām. Iecienīti kukaiņi ir viendienītes, spāres un strauteņi. Barību galvenokārt meklē uz koku lapām un zariem, bet ķer kukaiņus arī lidojumā.
Ligzdošana
Ligzdošanas sezona ilgst no aprīļa līdz jūlijam. Pirmais pavasarī ierodas tēviņš, nostiprina vienu vai divas ligzdošanas teritorijas, kuras agresīvi apsargā. Pāris veidojas, mātītei ierodoties pie tēviņa. Ligzdai lodveida forma, vīta no sausas zāles, lapām, augu šķiedrām, sūnām, ķērpjiem, mizas stērbelītēm, saknītēm, zariņiem, skujkoku skujām, no iekšpuses izklāta ar smalkākiem stiebriņiem, dzīvnieku vilnu un spalvām. Atrodas uz zemes, paslēpta zem kupliem augiem. Ļoti retos gadījumos ligzda novietota kokā, vīteņaugā vai klints spraugā, līdz 5 m augstumam. Ligzdu galvenokārt būvē mātīte.
Sezonā viens perējums. Dējumā 4—8 olas. Inkubācijas periods ilgst 10—16 dienas, perē tikai mātīte. Arī par mazuļiem galvenokārt rūpējas mātīte. Jaunie putni izlido 11—15 dienu vecumā. Vecāki turpina tos barot papildu divas nedēļas.
Sistemātika
Vītītim ir 3 pasugas:
Sprādzieni Briselē 2016. gada 22. martā
'''Sprādzieni Briselē 2016. gada 22. martā''' bija pašnāvnieku sarīkota sprādzienu sērija Beļģijas galvaspilsētā Briselē: lidostā un pilsētas metro tīklā. Tajos tika nogalināti 32 upuri, gāja bojā arī 3 teroristi. Kopumā 340 cilvēki guva ievainojumus. Atbildību par terora aktu uzņēmās organizācija Islāma valsts.
rītā notika divi sprādzieni Briseles lidostā. Sprādzienos gāja bojā 14 cilvēki, vairāk nekā 90 cilvēki tika ievainoti. Pēc aptuveni stundas tika uzspridzināta bumba metro starp Mālbēkas un Šūmaņa metro staciju netālu no Eiropas Parlamenta pilsētas centrā. Sākotnēji tika ziņots, ka sprādziena rezultātā neviens nav gājis bojā, taču vēlāk tika ziņots par vismaz 20 cilvēku bojāeju.
Sprādzieni notika dažas dienas pēc tam, kad Briselē tika apcietināts 2015. gada 13. novembra terora aktos Parīzē iesaistītais Salahs Abdeslāms.
Albertovka
Albertovka ir ciems Saunas pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 216 km attālumā no Rīgas.
Sagillahari
Sagillahari (ru), arī Antipinskaja (Антипинская), ir slēgta Krievijas polārā meteostacija Arktikā. Izvietojusies Ļenas upes grīvā uz Samahbetiemetes salas pie Antipina attekas ietekas Laptevu jūrā. Administratīvi ietilpst Sahas Republikas Bulunas ulusā. Stacija izveidota 1961. gadā, slēgta 2005. gadā.
Frānsiss Goltons
Sers Frānsiss Goltons (en; dzimis, miris ) bija angļu zinātnieks - antropologs, eigēniķis, ģeogrāfs, statistiķis, meteorologs.
Studējis Kembridžas Universitāte. Jaunības dienās daudz ceļoja pa pasauli. Dzīves laikā par dažādām tēmām uzrakstījis vairāk nekā 340 rakstus un grāmatas. Ietekmējies no radinieka Čārlza Darvina darba "Sugu izcelšanās", piemēroja to cilvēka spēju un īpašību pētniecībā. 1883. gadā radīja eigēnikas jēdzienu. Psihometrijas pamatlicējs. Pētniecībā izmantoja anketēšanas paņēmienu. Radīja regresijas jēdzienu. Normālā sadalījuma demonstrācijai radīja t.s. Goltona kasti. Pētījis cilvēka pirkstu nospiedumus. 1861. gadā radīja pirmo meteoroloģisko karti.
Latvijas lielāko ciemu uzskaitījums
Latvijas lielāko ciemu uzskaitījumā iekļautas Latvijas lauku apdzīvotās vietas ar iedzīvotāju skaitu virs 300. Ciemu tips un iedzīvotāju skaits norādīts pēc Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūras vietvārdu datu bāzes datiem.
Baldones novada karogs
Baldones novada karogs ir viens no Baldones novada oficiāliem simboliem. Apstiprināts 2014. gada jūnijā. Karogu veido trīs krāsu joslas (sarkana, balta, zila) proporcijā 2:1:2, centrā novietots novada ģerbonis. Karoga sarkanā un zilā krāsa simbolizē Baldones piederību Zemgalei (līdz 1923. gadam) un Vidzemei, attēlojot šo novadu ģerboņu krāsas. Baltā josla simbolizē caur novadu tekošo Ķekaviņas upi.
Karoga dizains izvēlēts atklātā konkursā no 10 iesniegtajiem priekšlikumiem, modificējot iedzīvotāju balsošanā izvēlēto variantu.
Lozēra
Lozēra (fr) ir Francijas departaments, viens no trīspadsmit Oksitānijas reģiona departamentiem. Tas ir viens no pirmajiem 83 departamentiem, kas tika izveidoti franču revolūcijas laikā 1790. gada 4. martā. Lozēras administratīvais centrs ir Manda. Departaments administratīvi ir sadalīts divos apgabalos (arrondissements):
Emersons Ferreira da Roza
Emersons Ferreira da Roza (pt, dzimis ) ir bijušais Brazīlijas futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Brazīlijas futbola izlases dalībnieks.
Savu karjeru sācis Grêmio komandā, kurā viņš uzvarēja Brazīlijas A sērijā. Vēlāk pārcēlies uz Eiropu, lai spēlētu Bayer Leverkusen komandā. 2000. gadā Emersons pievienojās Itālijas komandai AS Roma, ar kuru viņš uzvarēja Serie A. Vēlāk izcīnījis La Liga titulu ar Real Madrid, kā arī ar AC Milan komandu ieguvis UEFA Superkausu un FIFA Klubu Pasaules kausu.
Brazīlijas futbola izlases sastāvā piedalījies 1998. un 2006. gada FIFA Pasaules kausā, divos Copa América turnīros un trijos FIFA Konfederāciju kausos.
Sasniegumi
Grêmio
Roma
Real Madrid
Miami Dade
Brazīlija
Trīs citroni mīļotajai
"Trīs citroni mīļotajai" ir 1983. gadā Latvijas PSR Rīgas Kinostudijā uzņemta īsfilma. Filmas režisors ir Oļegs Rozenbergs.
Lahojskas krāteris
Lahojskas krāteris (be) ir triecienkrāteris Baltkrievijā netālu no Lahojskas.
Trīs citroni mīļotajai
Sižets
Laulātais pāris gaida pirmā bērniņa piedzimšanu. Laimīgais tēvs ir gatavs izpildīt jebkuru mīļotās sieviņas vēlēšanos - arī tikai atnest citronus.
Lahojskas krāteris
Krāteris izveidojies aptuveni pirms 42,3 ± 1,1 miljoniem gadu, meteorītam ietriecoties zemē. Meteorīta izmēri varēja būt apmēram 650 metri rādiusā, tilpums apmēram 1,150 miljardi kubikmetru un svars apmēram 9,201 triljoni kilogramu. Kustības ātrums 18 kilometri sekundē. Sprādziena brīdī izdalījās enerģija līdz 1,49 zetadžouliem (356 Gt trotila ekvivalentu), kas ir pielīdzināms apmēram 25 miljoniem atombumbu, ko nometa uz Hirosimu. Lahojskas krātera diametrs ir 15—17 kilometri, dziļums līdz 1000 metriem. Mūsdienās krāteris pilnībā atrodas zem kvartāra ēras ledāju nogulām, krātera augšējās malas ir pilnībā nolīdzinājuši ledāji, tādēļ mūsdienās krātera diametrs nepārsniedz 9 km. Krāteris nejauši tika atklāts 1973. gadā, veicot ģeoloģiskos urbumus. No 1979. līdz 1984. gadam krāteris ticis rūpīgi izpētīts, kopumā veikti apmēram 30 dažāda dziļuma urbumi.
Trīs citroni mīļotajai
Lomās
'''Epizodēs: Irina Jegorova, Gaļina Baženova, Aleksejs Mihailovs, Romualds Ancāns, Tatjana Pope, Leonīds Jaseņickis, Hermanis Sizovs, Gunta Virkava, Pēteris Liepiņš.
Nakts braucējs
"Nakts braucējs" (en) ir 2014. gada ASV kriminālkomēdija, kuras režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Džo Karnahans. Galvenās lomas atveido Patriks Vilsons, Džesika Alba, Eds Helmss, Džeimss Bedžs Deils un Bruklina Dekere. Filmas pirmizrāde notika.
Limuzīna vadītājs cīnās, lai nomaksātu parādu. Viņš uzņemas darbu ar traku pasažieri, kura meklētajā grāmatā atrodami daži ļoti bīstami noziedznieki.
Pauls Jurevičs
Pauls Jurevičs (1891—1981) bija latviešu skolotājs un filozofs, filozofijas zinātņu doktors, Latvijas Universitātes Filoloģijas un filozofijas fakultātes privātdocents, profesors, dekāns (1935–1943). Viens no Latvijas filozofu biedrības dibinātājiem un tās priekšsēdis. Publicējis pāri par 100 rakstu par filozofijas, kultūras, pedagoģijas un nacionālām problēmām periodikā un zinātnisko rakstu krājumos. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.
Dzīvesgājums
Dzimis 1891. gada 19. novembrī Rīgā fabrikas pārvaldnieka Jāņa Jureviča ģimenē. Pēc Rīgas reālskolas beigšanas (1909) strādāja par mājskolotāju (1909-1912). No 1912. gada studēja filozofiju Tērbatas universitātē pie Jēkaba Oša. Pirmā pasaules kara laikā strādāja par skolotāju Goļicinas ģimnāzijā pie Maskavas (1916-1918) un 1918. gadā iestājās Maskavas universitātē. 1921. gadā atgriezās Latvijā un Latvijas Universitātē ieguva ''cand. phil.'' grādu.
Latvijas Republikas Izglītības ministrijas uzdevumā P. Jurevičs 1921. gada rudenī kopā ar latviešu skolnieku grupu devās uz Franciju, kur strādāja Turkuānas licejā un papildinājās netālajā Lilles universitātē pie profesoriem Lefevra un Ibēra (1921−1924). Kopš 1925. gada viņš bija Rīgas pilsētas 1. ģimnāzijas skolotājs un Latvijas Universitātes privātdocents un grieķu valodas lektors (1927).
1930. gadā viņš aizstāvēja disertāciju par Anrī Bergsona atziņas teoriju un ieguva filozofijas doktora (Dr. philos.) grādu. No 1935. gada LU filozofijas vēstures profesors. Attīstīja teoriju par intuitīvo metodi un uzstājās ar ziņojumiem starptautiskajos filozofu kongresos (1934, 1937).
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā viņu atlaida no darba, bet 1941. gada atkal atjaunoja amatā kā Filoloģijas un filozofijas fakultātes dekānu (1941−1943). 1944. gadā devās bēgļu gaitās, bija mācībspēks Freiburgas universitātē (1945−1950). 1950. gadā emigrēja uz Austrāliju, strādāja par valodu pasniedzēju Melburnas koledžā un rakstīja filozofiskas esejas.
Pauvau
Ziemas un vasaras pauvau tiek rīkoti arī vairākās Eiropas valstīs, Krievijā, Kazahstānā. Polijā un Vācijā šo pasākumu organizētāji ir saņēmuši nozīmīgu Amerikas pamatiedzīvotāju atbalstu.
Etnonīms
Vārds ir atvasināts no naragansetu valodas vārda powwáw, tulkojumā "garīgais līderis". Kad pirmie eiropiešu ieceļotāji novēroja ar dejām pavadošās indiāņu reliģiskās ceremonijas, viņi pārprata vārda "pauvau" nozīmi un to attiecināja uz jebkuru lielāku pasākumu, kurā pulcējās indiāņi. Šis termins ieviesās angļu valodā. Līdz ar angļu valodas apgūšanu, indiāņu ciltis akceptēja arī pašu vārdu kā apzīmējumu cilšu rīkotajiem svētku pasākumiem.