cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Intraloģistika
Intraloģistika attiecas uz materiālu un preču loģistikas plūsmām, kas notiek uzņēmuma teritorijā. Šis termins ir definēts, lai radītu diferenciāciju preču transportēšanai ārpus rūpnīcas, piemēram, ekspedīcijā.
Vācijas Inženieru federācijas Intraloģistikas forums definē intraloģistiku kā uzņēmuma iekšējo preču un materiālu plūsmas un loģistikas organizēšanu, vadību, kontroli, ieviešanu un optimizāciju, informācijas plūsmu, kā arī preču kustību rūpniecības, tirdzniecības vai sabiedriskajā sektorā.
Intraloģistika ir arī iekšējo materiālu plūsmu un loģistikas ekonomikas nozare, kuras mērķis ir palielināt veiktspēju un samazināt izmaksas.
Starpnozaru mijiedarbība
Intraloģistika ir termins, kas apraksta iekšējo materiālu, piemēram, gabalkravu, beramkravu vai šķidrumu plūsmu, kā arī uzņēmuma iekšējo loģistiku. Šajā jomā ietilpst uzglabāšanas un buferu tehnoloģija, mehāniskie un pneimatiskie konveijeri, pneimatiskās cauruļu sistēmas, pacēlāji, grīdas transportlīdzekļi, buferu tehnoloģija, nepārtrauktie konveijeri, celtņi, telemātika, izpildmehānismi, sensori, robotika, loģistikas programmatūra, kontrole, identifikācija, attēlu apstrāde, šķirošana, komplektēšanas, paletēšanas, iepakojumu un datu tehnoloģijas, kā arī pilnu sistēmu integrētāji. Intraloģistikas nozares būtiska iezīme ir starpdisciplinārā sadarbība starp šo dažādo disciplīnu pakalpojumu sniedzējiem un ekspertiem.
Vēsture
No iekšējās materiālu plūsmas vēstures var secināt, ka tai ir cieša saikne ar loģistikas domu: loģistikas zinātnieki 20. gadsimta vidu uzskata par brīdi, kad līdz ar automatizēto augstplauktu noliktavu un preču sadales sistēmu parādīšanos, no vienkāršiem transportēšanas, pārkraušanas un uzglabāšanas procesiem intraloģistika izveidojās par atsevišķu nozari.
Tirgus nepārtraukta globalizācija ir rosinājusi arvien vairāk Rietumeiropas uzņēmumu izstrādāt tehniskos risinājumus un koncepcijas automatizācijas jomā, lai pasargātu sevi no zemu atalgojuma valstu ražotājiem. Šis pieaugošais intraloģistikas automatizācijas līmenis galvenokārt tika panākts, palielinot veiktspēju (ātrumu un savietojamību) datoros un vadības sistēmās. Pirmais datortehnikas pielietojums loģistikā bija noliktavas pārvaldība. Pirmo elektronisko noliktavu vadības sistēmu uzdevums bija līdzīgs grāmatveža uzdevumam, kurš tikai iegrāmato ienākošo un izejošo preču kustību, bet neiejaucas procesu vadībā un noritē.
Jaunāko noliktavu vadības sistēmu paaudze ir veidojusies un ietekmējusies no tehniskajām inovācijām tādās jomās kā:
Papildus pakāpeniskai tehniskajai attīstībai, automatizācijas līmenis pielāgojas lietotāja prasību profilam vai attiecīgi intraloģistikas sistēmas lietotājam. Paaugstinātās sistēmas jaudas prasības, kas izriet no preču nomenklatūras dažādības pieauguma, ir cieši saistītas ar automatizācijas pakāpi. Apskatot biznesa procesus preču distribūcijas centra gadījumā, starp preču pieņemšanu un izsniegšanu vienmēr ir tādi procesi kā glabāšana, transportēšana, pasūtījuma apstrāde. Šodienas objektu orientētas programmatūras tehnoloģijas attīstība un arvien plašāka rūpnieciskās programmatūras ražošanas izplatība nodrošina augstu atkārtotas izmantošanas pakāpi un augstu pielāgošanās spēju attiecībā uz nākotnes prasībām.
Stružānu ciems (Viļānu rajons)
Stružānu ciems bija administratīvi teritoriāla vienība Viļānu rajonā. 1945. gada 2. novembrī Rēzeknes apriņķa Gaigalavas pagastā izveidoja Stružānu ciema padomi. 1949. gada 31. decembrī pēc pagasta likvidēšanas ciemu iekļāva Viļānu rajonā. Ciemu likvidēja 1954. gada 14. jūnijā, tā teritoriju pievienojot Gaigalavas ciemam.
Tosno rajons
Tosno rajons ir Krievijas Ļeņingradas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Ļeņingradas apgabala Kirovskas, Kirišu, Lugas un Gatčinas rajoniem, Sanktpēterburgu, kā arī Novgorodas apgabala Čudovas un Novgorodas rajoniem.
Taunagas ciems
Taunagas ciems bija administratīvi teritoriāla vienība Viļānu rajonā. 1945. gada 2. novembrī Rēzeknes apriņķa Dricēnu pagastā izveidoja Taunagas ciema padomi. 1949. gada 31. decembrī pēc pagasta likvidēšanas ciemu iekļāva Viļānu rajonā. Ciemu likvidēja 1954. gada 14. jūnijā, tā teritoriju pievienojot Pelsiņu ciemam.
Afgāņu kurts
Afgāņu kurts ir sena afgāņu medību suņu šķirne kas pēc Starptautiskās kinoloģiskās federācijas klasifikācijas (SKF) pieder pie 10 grupas, 1 sekcijas zem numura 228.
Vēsture
Pastāv vairākas teorijas par sugas izcelsmi. Ir liecības, ka jau divus gadu tūkstošus pirms mūsu ēras Afganistānas stepēs, tuksnešos un kalnos mituši mūsdienu afgāņu kurta priešteči. Tādas šķirnes kā Kirgīzijas vējsuns, slugi un tazi droši vien ir afgāņiem tuvi radnieki.
1888. gadā anglis Bell-Marrejs atveda uz Eiropu pirmo tuksneša tipa afgāņu kurtu. Bet īsta modernā afgāņu kurta selekcija sākās tikai 1907. gadā, kad kapteinis Džons Barfs no Afganistānas atveda leģendāro Zardinu. No šiem diviem tipiem tika izveidota šķirne.
Izskats
Afgāņu kurts ir elegants, vidēji liels suns. Augums skaustā 68-74 cm, kucēm 63-69 cm. Svars ap 28 kg. Atlētisks dzīvnieks ar garu, mīkstu spalvojumu, kas uz galvas un ausīm veido īpašu cekulu, atgādinot parūku. Galva ir gara un aristokrātiska, purns – smails. Acis austrumnieku formas, tumšā krāsā, raugās it kā cauri priekšmetiem un cilvēkiem. Degungals ir melns, bet pieļaujams arī brūns gaišiem spalvojuma toņiem. Vidēji lielas ausis, kas brīvi nokarājas gar galvu. Spalva var būt jebkurā krāsā un tonī, bet ne plankumaina. Melnas krāsas purnu uz gaiša apspalvojuma sauc par masku. Dažreiz metienā piedzimst īsspalvains kucēns, tā saucamais "smooth" (angl.). SKF standarts šāda izskata suni atzīst par brāķi, kaut gan pēc visām pārējām pazīmēm un pēc ciltsrakstiem tas ir īsts afgāņu kurts.
Raksturs un audzināšana
Raksturā lepns, neatkarīgs, var pat izlikties snobs. Afgāņu kurtam piemīt liela spītība un īpatnēja humora izjūta, tādēļ sunim nepieciešams pieredzējis saimnieks. Kā saka - dzelzs roka samta cimdā. Saistīt un noturēt viṇa uzmanību ir ievērojama māksla, kas prasa no saimnieka lielu pacietību un izdomu. Suns ļoti ātri saprot, ko no viṇa prasa, bet ātri zaudē interesi, ja uzdevums jāatkārto vairākas reizes pēc kārtas vai ja kaut kas cits viņu pēkšņi aizrauj. Ja viṇu nolemj dresēt piespiedkārtā, pie pirmās izdevības viṇš centīsies pasprukt un vairs nedoties rokās, pārbaudot saimnieka aukstasinību. Tādā gadījumā ir bezcerīgi dzīties sunim pakaļ, kliegt, draudēt. Tieši otrādi, ir jāizliekas suni neievērojam un neatskatoties lēnām jāattālinās. Sunim jādzīvo iekštelpās kopā ar savu ģimeni. Nolemts dzīvei voljērā vai dārzā viṇš īsā laikā pilnīgi zaudē interesi par savu kopēju un meklēs, kā tikt laukā no iežogojuma, pārtopot par klaiṇojošu dzīvnieku. Ēdināšana vien nespēj viṇu piesaistīt pie viena noteikta cilvēka. Lai afgāņu kurts saglabātu psiholoģisko līdzsvaru, viņam jānodrošina izklaide svaigā gaisā un ievērojama fiziskā slodze. Ar suni var piedalīties dažādās sacensībās : kursingā, "mehāniskā zaķa" ķeršanā, adžilitī (angl.: agility) vai vienkārši ļaut skriet blakus velosipēdam vai jūras krastā.
Pret svešiniekiem izturas ļoti rezervēti. Vairums afgāņu kurtu drosmīgi aizsargā savu teritoriju un ģimenes locekļus. Pret citiem suņiem saglabā neitralitāti, ja tie savukārt liek viṇam mieru. Ļoti labi saprotas ar bērniem, bet tas nenozīmē ka bērnu drīkst atstāt vienu pašu ar suni, uzticot tam auklītes lomu. Afgāņu kurts ir suns ar spēcīgu medību instinktu, bet iekštelpā spēj sadzīvot ar kaķiem un citiem mājas dzīvniekiem, ja viņš tiek pie viņiem pieradināts agrā kucēna vecumā. Turpretim ārā viņa mednieka daba var gūt virsroku, tāpēc no satikšanām labāk izvairīties.
Kopšana
Ja nolemj saglabāt garu vilnu, kopšana ir darbietilpīgs un laikietilpīgs process, kas prasīs arī zināmu naudas līdzekļu ieguldīšanu. Lai pasargātu vilnu no savelšanās, ar sukāšanu vien nepietiks. Suns ir regulāri jāmazgā ar ādai piemērotu Ph šampūnu un kondicionieri. Pie šī rituāla kucēns jāradina agrā bērnībā, citādi vēlāk viņš tam vairs nepakļausies. Tas jādara, pēc izvēles, vai nu katras divas-trīs nedēļas, papildus ķemmējot suni katru dienu, vai nu reizi nedēļā, vairs nepieskaroties vilnai pastarpē. Dažs īpaši sauss kažoks ir dienu pirms mazgāšanas jāieeļļo. Tādā gadījumā sunim jāuzvelk speciāls apģērbs, lai nenotraipītu mēbeles un sienas. Lai piedalītos izstādēs, šķirnes standarts prasa atbrīvot suņa purnu, muguras joslu un asti no liekām garām spalvām. Tas jādara, ar roku pamazām izplūcot dažas šķipsnas katru dienu un vēlāk regulāri pārlaižot šīm zonām pāri lavas akmeni, lai saglabāt rezultātu. Nekādā gadījumā nedrīkst to darīt ar šķērēm vai skuvekli, vilna tiks neglābjami sabojāta. Epilācijas tehniku var apgūt pie pieredzējuša audzētāja vai speciālajos kursos. Ja grib var arī uzticēt šo darbu suņu frizierim, iepriekš pārliecinoties, ka speciālists pazīst standarta prasības. Bet, ja tomēr krāšņā kažoka kopšana jebkādu iemeslu dēļ izrādās pa grūtu, labāk ir apcirpt dzīvnieku, nekā pieļaut tam pārvērsties par netīrumu un parazītu mitekli, kas nekavējoties novedīs pie ādas slimībām.
Čanpogo
Čanpogo (ko, Jangbogo Gwahak Giji — ‘Čana Pogo zinātniskā bāze’) ir Korejas Republikas vissezonas polārstacija Antarktikā. Izvietojusies Rosa jūras rietumu piekrastē Viktorijas Zemē, Teranovas līča ziemeļu krastā 1 km no Vācijas Gondvanas stacijas un 8 km no Itālijas Mariocukelli stacijas. Stacija oficiāli atvērta 2014. gada februārī un nosaukta par godu 8. gadsimta Korejas admirālim Čanam Pogo. Stacijas galvenās ēkas kopējā platība ir 4458 m², tā paredzēta 15 cilvēku komandai ziemā un 60 — vasarā. Galvenās pētījumu jomas ir klimata izmaiņas, okeanogrāfija, meteoroloģija, tektonika, meteorītu izpēte.
Vusaru ciems
Vusaru ciems bija administratīvi teritoriāla vienība Viļānu rajonā. 1945. gada 2. novembrī Rēzeknes apriņķa Makašēnu pagastā izveidoja Vusaru ciema padomi. 1949. gada 31. decembrī pēc pagasta likvidēšanas ciemu iekļāva Viļānu rajonā. Ciemu likvidēja 1954. gada 14. jūnijā, tā teritoriju pievienojot Puderu ciemam.
M2 (ložmetējs)
M2 ir 12,7 mm (0,50 cal) ložmetējs, kas tika sākts ražot 1930. gados ASV Džona Brauninga vadībā un tiek ražots joprojām. Līdz šim ir saražoti vairāk nekā 3 miljoni ieroču, un tie ir plaši izmantoti daudzās valstīs un karos.
Atslēga
Atslēga ir ierīce, ar kuru var atslēgt slēdzeni. Parasti atslēgas izgatavo no metāla. Atslēga sastāv no daļas, kas tiek ievietota slēdzenē, un otras daļas, kuru var turēt tās lietotājs, lai pagrieztu atslēgu, ieliktu to slēdzenē vai izņemtu no tās. Parasti viena atslēga domāta vienai slēdzenei vai arī mazam slēdzeņu skaitam, kas tikušas izveidotas vienādas.
Atslēgas ir lēts, tomēr ne pilnīgi drošs veids, kā piekļūt kādām fiziskām lietām, kā ēkas, transportlīdzekļi, kabineti. Parasti cilvēki nēsā vairākas atslēgas, ko viņi izmanto ikdienā, tās bieži tiek saķēdētas kopā atslēgu piekariņos.
Senākās zināmās atslēgām līdzīgās ierīces ir tikušas atklātas senajā Asīrijā.
Lesba
Lesba ir Grieķijai piederoša sala Egejas jūras ziemeļaustrumos pie Mazāzijas (Turcijas) krastiem. Tā ir 1632 km2 liela ar 320 kilometrus garu krasta līniju, tādējādi tā ir 3. lielākā Grieķijas sala. No Turcijas to šķir Mitilines šaurums.
Lewis (ložmetējs)
Lūisa patšautene (Lewis) ir Apvienotās Karalistes vieglais ložmetējs, kurš tika izveidots 1913. gadā un plaši pielietots Pirmajā pasaules karā.
Sultāne Halime
Sultāne Halime (turku: حلیمه سلطان) bija Sultāna Mehmeda III favorīte, Sultāna Mustafas I māte, kā arī Osmaņu impērijas reģents un Sultāne Māte (Valide Sultan). Viņai ar Mehmedu bija vairāki bērni: Princis Mahmuds, Mustafa I un, iespējams, vismaz viena meita. No 1617. gada 22. novembra līdz 1618. gada 26. februārim un no 1622. gada 19. maija līdz 1623. gada 10. septembrim viņa faktiski bija impērijas līdzvalnieks. Halime bija arī viena no ievērojamākajām personām laikmetā, kas pazīstams kā Sieviešu Sultanāts.
Halime dzīvoja Osmaņu impērijas galmā piecu sultānu valdīšanas laikā: Murada III, Mehmeda III, Ahmeda I, Mustafas I un Osmana II.
Uz aktivitātēm balstīta pašizmaksas kalkulācijas metode
Uz aktivitātēm balstīta pašizmaksas kalkulācijas metode (no angļu valodas Activity-based costing (ABC)) ir vispārējo izmaksu sadalīšanas metode, kas analīzē izmaksu rašanās cēloņus. ABC ir pašizmaksas kalkulācijas metode, kas izmaksas attiecina uz darbībām (aktivitātēm), kas tiek veiktas, lai saražotu produktu. Šī metode informē uzņēmuma vadību par darbībām, kas patērē resursus, līdz ar to uzņēmums, zinot šo informāciju, spēj nodrošināt pievienoto vērtību. ABC piedāvā strukturizētu modeli, kas ļauj vadītājiem saprast:
Sultāne Halime
Agrīnā dzīve
Iespējams, Abhāzu izcelsmes Halime kļuva par Mehmeda favorīti, kad viņš vēl bija princis un Saruhanas (Manisas) Sandžaka gubernators, un ap 1587. gadu pasaulē nāca viņas pirmais bērns – dēls Mahmuds. Pat pirms Mehmeda stāšanās Osmaņu tronī Halime dzemdēja vēl vienu dēlu Mustafu un, iespējams, meitu, kuras vārds nav zināms. Vēlāk Halimes meita kļuva par lielvezīra Davuta Pašā sievu, kurš kļuva slavens ar Sultāna Osmana II slepkavību 1622. gadā.
Uz aktivitātēm balstīta pašizmaksas kalkulācijas metode
Vēsture
19. gadsimta sākumā, pārejot no liela darbaspēka apjoma uz mašinizētu ražošanu jeb, iestājoties Industriālajai Revolūcijai, ļoti būtiski izmainījās arī grāmatvedības sistēma. Daudz intensīvāks un sarežģītāks ražošanas process, kā arī izmaiņas uzņēmējdarbības vidē prasīja daudz precīzāku finanšu uzskaites sistēmu. ABC metode sākotnēji tika ieviesta 1980. gados, jo tā uzlaboja nopietnus trūkumus tradicionālajā izmaksu kalkulēšanas sistēmā. Tradicionālā sistēma parasti izmanto tikai trīs izmaksu kategorijas: darbaspēku, materiālus un pieskaitāmās izmaksas. Lai gan ražošanas uzņēmumi kopumā varēja noskaidrot savu ražojumu izmantoto darbu un materiālus, to izmaksu sistēma piešķīra netiešās un atbalsta izmaksas — “pieskaitāmās”, kuras uzņēmumiem bija daudz grūtāk attiecināt uz gala produktu.
Metodes pielietojums
ABC metodes pielietošanas process tiek izdalīts četros soļos:
Orhans Džemals
Orhans Džemals (ru, dzimis, miris ) bija Krievijas žurnālists un sabiedriskais darbinieks.
No 1990. gadiem strādājis krievu laikrakstos Večerņaja Moskva, Ņezavisimaja gazeta, Novaja gazeta un Naša versija. Publiski kritizēja Kremli par Krimas aneksiju un agresiju pret Ukrainu. 2018. gada 31. jūlijā kopā ar operatoru Kirilu Radčenko un režisoru Aleksandru Rastorgujevu tika nogalināts Centrālāfrikas Republikā, veidojot dokumentālo filmu par Krievijas privātās militārās kompānijas "Vagner" darbību CĀR.
Dakšu iekrāvējs
Dakšu iekrāvējs ir viens no grīdas transportlīdzekļu veidiem, kas ir paredzēts kravu pārvietošanai un celšanai uzņēmuma iekšienē, un ir aprīkots ar kravas satvērējmehānismu dakšu veidā. Pretstatā, piemēram, vienkāršiem palešu ratiņiem, tam ir sava piedziņa un celšanas masts, lai krautu preces grēdās palešu plauktā. Tomēr sarunvalodā ar terminu dakšu iekrāvējs bieži vien saprot jebkuru no grīdas transportlīdzekļu veidiem.
Iekrāvējs ir īpaši paredzēts palešu transportēšanai. Būtisks autoiekrāvēja elements ir tā pacelšanas iekārta, kas sastāv no masta, un dakšu karietes jeb turētāja. Dakšu kariete parasti ir aprīkota ar diviem tērauda dakšu zariem, kuru savstarpējais attālums var būt iestatīts pēc nepieciešamības. Dakšu vietā kariete var būt aprīkota arī ar dažādiem uzkaragregātiem, kas ļauj satvert, stabilizēt, apgriezt utml. dažādas formas kravas. Dakšu kariete ar hidraulisko piedziņu ir paceļama nepieciešamajā augstumā. Dakšu iekrāvējus piemēro attiecīgajai kravai atkarībā no kravas svara un izmēriem.
Dakšu iekrāvēju galvenie parametri ir celtspēja (Q), celšanas augstums (H3), atlikusī celtspēja un darba ejas platums (Ast).
Sultāne Halime
Agrīnā dzīve
Pēc Sultāna Murada III nāves 1595. gadā viņa kopā ar Mehmedu ieradās Stambulā. Stambulā viņas dēls Mahmuds bija ļoti iecienīts janičāru vidū. Tomēr Halimi neiecieta viņas vīramāte Sultāne Safije.
Dakšu iekrāvējs
Pirmo autokrāvēju 1917. gadā izstrādāja skrūvju ražotājs Eugene Clark. Mūsdienās lielākā daļa autokrāvēju tiek ražoti Āzijā, tomēr nozares tehnoloģiju attīstību nosaka Vācijas ražotāji Jungheinrich, Linde, Still, kā arī japāņu Toyota.
Laurāzija
Laurāzija paleoģeogrāfijā bija viens no diviem Zemes superkontinentiem (otrs bija Gondvāna). Pastāvēja aptuveni 300 līdz 200 miljonus gadu senā pagātnē, aptuveni pirms 200 līdz 180 miljoniem gadu tas atdalījās no Gondvānas Pangejas sadalīšanās laikā. Laurāzija iekļāva sevī lielāko daļu no mūsdienu Ziemeļu puslodes: Ziemeļamerikas, Austrumeiropas, Sibīrijas, kā arī, iespējams, Ķīnas-Korejas un Dienvidķīnas platformu. Mezozoja vidū sākās Laurāzijas sadalīšanās, sāka veidoties Ziemeļatlantijas ieplaka.
Sultāne Halime
Agrīnā dzīve
Tieši Safijei bija nozīmīga loma Halimes vecākā dēla Prinča Mahmuda nāvessoda izpildē 1603. gadā: Sultāne Māte Safije pārtvēra ziņojumu, ko Sultānei Halimei nosūtīja reliģioza pareģe, kura paredzēja, ka Mehmeds III mirs sešu mēnešu laikā, un viņa vecākais dēls viņu nomainīs. Saskaņā ar Anglijas vēstnieka ziņojumiem Mahmuds bija sarūgtināts, ka “viņa tēvs ir vecās sultānes, vecmāmiņas pakļautībā, un valsts brūk, jo viņa neciena neko citu kā tikai savu vēlmi iegūt naudu, par kuru viņa māte bieži žēlojas [Sultāne Halime] ", kas" nepatika karalienei mātei ". Sultāns sāka turēt savu dēlu aizdomās par sazvērestību, bija greizsirdīgs par prinča popularitāti un pavēlēja nožņaugt Mahmudu. Mahmuda sekotāji, kuri bija iesaistīti šajā jautājumā, tika iemesti jūrā. Bija arī baumas, ka arī Halimi sodīja ar nāvi. Patiesībā viņa tika nosūtīta uz veco pili.
Dakšu iekrāvējs
Tehnoloģija
Dakšu iekrāvējus parasti vada līdzi braucošs vadītājs, un to darbina iekšdedzes vai elektrodzinējs. Iekšdedzes dzinēji darbojas ar propāna / butāna maisījumu (sašķidrinātu naftas gāzi), dīzeļdegvielu vai dabasgāzi. Ar benzīnu darbināmi iekrāvēji ES vairs tikpat kā nepastāv.
Elektriskie vai ar gāzi darbināmie iekrāvēji var darboties arī telpās. Tirgus attīstības tendences virzās uz arvien plašāku elektroiekrāvēju izmantošanu, aizvietojot iekšdedzes iekrāvējus.
Spēka piedziņa masta pacelšanai, masta sagāšanai, uzkaragregātu darbināšanai, braukšanas piedziņai un stūrēšanai parasti tiek veikta ar hidrauliku.
Elektroiekrāvēji nodrošina tīru darba vidi bez piesārņojošo vielu emisijām. Tie ir aprīkoti ar vilces akumulatoru, kā lielā masa veicina smaguma līdzsvaru. Visbiežāk elektroiekrāvējiem izmanto 24, 48 vai 80 voltu svina-skābes akumulatoru baterijas. Kopš 2018. gada arvien biežāk tiek izmantoti litija-jonu akumulatori, kas nodrošina daudzas priekšrocības salīdzinājumā ar svina-skābes akumulatoriem.
Pārsvarā tiek izmantoti maiņstrāvas trīsfāžu dzinēji ar invertoru. Dzinējs iekrāvējiem kalpo arī kā reģeneratīvas bremzes.
Autoiekrāvējiem ir aizmugurējā stūrējoša ass ar ļoti lielu stūres leņķi, lai panāktu mazu pagrieziena rādiusu. Parasti pagrieziena loks ir tikai aptuveni transportlīdzekļa izmērs. Tiek izgatavoti iekrāvēji ar trim vai četriem riteņiem. Trīsriteņu konstrukcijā viens ritenis ir aizmugurē, četru riteņu aizmugurējos riteņus parasti savieno ar šarnīrsavienojošu stingru asi, kas piestiprināta punktā, kas atbalsta iekrāvēju.
Palešu ratiņi
Ar palešu ratiņiem tiek pārvietotas paletizētas kravas nelielos attālumos, piemēram ražošanas ceha vai noliktavas teritorijā. Hidrauliskie rokas palešu ratiņi, saukti arī par rohlu, Ameisi spēj pacelt paleti līdz 200 mm augstumam.
Elektriskie palešu ratiņi var būt aprīkoti ar vadītāja stāvplatformu, sēdvietu, vai arī ir vadāmi, vadītājam ejot tiem līdzi.
Sultāne Halime
Agrīnā dzīve
Mehmeds nomira sešus mēnešus pēc Mahmuda nāves 1603.gadā. Halimes vienīgā dēla Mustafas liktenis bija neapskaužams: bija tradīcija tūlīt pēc jaunā sultāna iestāšanās tronī izpildīt nāvessodu visiem saviem brāļiem, lai uzturētu kārtību impērijā (tā sauktais Fatiha likums). Tā ar Mehmeda III pavēli 1595. gadā tika nogalināti 19 viņa brāļi, Sultāna Murada III dēli. Tomēr pēc Mehmeda III nāves tronis nonāca viņa trīspadsmit gadus vecajam dēlam Ahmedam, kurš nolēma saglabāt brāļa dzīvību. Šis lēmums, iespējams, tika pieņemts apstākļu spiediena dēļ: Mustafa bija vienīgais brāļa mantinieks, jo Ahmedam nebija dēlu. 9. Janvārī  Sultāne Safije kopā ar Princi Mustafu arī tika nosūtīti uz veco pili. Laikā starp Mehmeda nāvi un Mustafas kāpšanu tronī Halimes stipendija bija 100 akčes dienā.
Bet Mustafa palika dzīvs vēl pēc tam, kad sultānam bija piedzimuši vairāki dēli; vēsturnieki uzskata, ka Ahmeds I domāja, ka acīmredzamās garīgās slimības dēļ brālis nevar apdraudēt viņa valdīšanu. Vēl viens iemesls, kāpēc Ahmeds atkāpās no tradīcijām, bija viņa mīļotās favorītes Kosemas ietekme, kura pēc sultāna nāves nevēlējās redzēt tronī Osmanu, Ahmeda I vecāko dēlu no viņa favorītes Mahfiruzas. Kosema uzskatīja, ka tad, kad Osmans kāps tronī, visticamāk, viņš nogalinās savus pusbrāļus, Ahmeda un Kosemas dēlus. Šis scenārijs daļēji tika realizēts 1621. gadā, kad pēc dēla Omera piedzimšanas Osmans II izpildīja nāvessodu savam brālim Mehmedam.
Dakšu iekrāvējs
Krautņotāji ar balstdakšām
Šio iekrāvēju priekšrocība ir to mazais izmērs un zemā cena. Tie ir populāri visur, kur tiek krauts pāsvarā ar eiro paletēm un ir labas kvalitātes grīdas. Tie aizņem maz vietas un noliktavu plānojot, palešu plauktus var izvietot pat ār 2,5 m platām ejām.
Sultāne Halime
Agrīnā dzīve
Līdz Ahmeda I nāvei 1617. gadā Mustafa tika ieslodzīts pilī t.s. krātiņā- nelielā paviljonā Sultāna pils teritorijā, kurā pastāvīgā sargu uzraudzībā Princis tika izolēts no ārpasaules.
Dakšu iekrāvējs
Bīdmasta krautņotāji
Īpašs iekrāvēju variants ir bīdmasta krautņotājs. Bīdmasta krautņotājs ir kompaktāks par pretsvara iekrāvēju un spēj pacelt kravu lielākā augstumā (līdz 13 m). Tas ir radīts vietas taupīšanas nolūkā, kas ir viens no vissvarīgākajiem faktoriem noliktavu nozarē. Bīdmasta krautņotāji ir brīvi nesoši (dakšas ir brīvas) un vienlaikus balstīti ar balstriteņiem. Lai uzņemtu kravu, masts tiek izbīdīts tā, lai dakšas izietu pilnībā ārpus krautņotāja gabarītiem un tās varētu nolaist zemē. Tomēr kravas transportēšanas un celšanas laikā mastu iebīda starp balstriteņiem, nodrošinot augstu stabilitāti braukšanas un celšanas laikā. Tādējādi krautņotājam nav nepieciešams pretsvars, kas aizņem daudz vietas un ir nevēlams noliktavu šaurajos apstākļos. Turklāt bīdmasta krautņotājā vadītājs sēž sāniski, kas ļauj izveidot kompaktu, vietu taupošu dizainu.
Sultāne Halime
Pirmā valdīšana
1617. gada novembrī nomira Ahmeds I. Ahmeda I nāve noveda pie dilemmas, kas Osmaņu impērijā nekad iepriekš nebija radusies: vairākiem prinčiem, kas dzīvoja Topkapi, bija tiesības uz troni. Galms bija dalīts. Viena no Šeiha ul-Islāma un Sofa Mehmeda Pašā, kas aizvietoja lielvezīru viņa prombūtnes laikā no Stambulā, vadītajām frakcijām, vēlējās tronī redzēt pieaugušo un tajā pašā laikā garīgi slimo Halimes dēlu, nevis viņa jauno, veselīgo brāļadēlu Osmanu. Sofu Mehmeds apgalvoja, ka Osmans ir pārāk jauns, lai valdītu, neizraisot pretreakciju iedzīvotāju vidū. Galvenais melnais eunuhu Mustafa Aga iebilda, atsaucoties uz prinča garīgo veselību, taču viņa iebildumi netika ņemti vērā, un Mustafa tika celts tronī.
Dakšu iekrāvējs
Bīdmasta krautņotāji
Bīdmasta krautņotāju platā riteņu šķērsbāze, poliuretāna riteņu cietība un masta konstrukcija nodrošina labu stabilitāti un salīdzinoši lielu atlikušo celtspēju arī lielo celšanas augstumos.
Lečes province
Lečes province (it) ir viena no Itālijas provincēm valsts dienvidaustrumos, Apūlijas reģionā. Atrodas Salentīnas pussalas dienvidu galā starp Adrijas un Jonijas jūrām. Tās administratīvais centrs un lielākā pilsēta ir Leče. Lečes province sīkāk iedalās 96 komūnās.
Sultāne Halime
Pirmā valdīšana
Halime tika izsaukta no Vecās pils un pasludināta par Sultāni Māti. Drīz kļuva skaidrs, ka Mustafa nespēs patstāvīgi valdīt, un Halime pārņēma grožus savās rokās. Halime saņēma vairāk varas nekā viņas priekšgājējas; Valdīšanas laikā jaunā Sultāne Māte paļāvās uz lielvezīra Damada Halila Pašā atbalstu. Turklāt Halimei izdevās izveidot aliansi ar Sultāna zobena nesēju Mustafu-agu, kurš bija pils galvenais virsnieks un kurš saņēma Ēģiptes gubernatora amatu ar nosacījumu, ka apprecēs sultāna medmāsu; dažu nākamo mēnešu laikā Pašā tika atgriezta galvaspilsētā kā lielvezīrs.
Dakšu iekrāvējs
Bīdmasta krautņotāji
Bīdmasta krautņotājs ir tieši Eiropai raksturīgs tehnikas veids, ko 1956. gadā izgudroja vācu inženieris Frīdrihs Jungheinrihs (Friedrich Jungheinrich) un kas noteica Eiropas intraloģistikas attīstības pamatvirzienu pēc Otrā pasaules kara.
Sultāne Halime
Pirmā valdīšana
Tāds situācija valstī daudzus neapmierināja, un 1618. gadā viena no galma frakcijām gāza Mustafu I un cēla tronī viņa brāļadēlu Osmanu II. Mustafa atkal nokļuva krātiņā, bet Halime - Vecajā pilī. Kā bijusī Sultāne Māte, viņa sāka saņemt lielāku stipendiju nekā vienkārši sultāna atraitne, bet mazāk nekā sava vīramāte Safije.
Osmana II valdīšana
Laikā starp dēla abām valdīšanām, atrodoties Vecajā pilī, viņa saņēma tikai 2000 akčes; pirmajos mēnešos Safije vēl bija dzīva, iespējams, arī atradās Vecajā pilī un dienā saņēma 3000 akčes. Arī Sultāne Kosema, Ahmeda I Haseki, viņa iecienītākā favorīte un viņa likumīgā sieva viņas laikā Vecajā pilī dienā saņēma 1000 akčes.
Dakšu iekrāvējs
Ļoti šauro eju krautņotāji (augstplauktu krautņotāji), VNA
No grīdas transportlīdzekļiem šie ir visaugstākie krautņotāji, kas spējīgi strādāt visšaurākajā ejā. Celšanas augstums līdz 18m un darba ejas platums (Ast) — sākot ar 1400 mm.
Sultāne Halime
Osmana II valdīšana
No savas atrašanās vietas Vecajā pilī viņa bija galvenā atbildīgā persona Osmaņa II gāšanā un slepkavībā. Acīmredzams un neparasts trūkums, no kura cieta Osmans II, bija sieviešu varas bāzes neesamība harēmā. Kopš 1620. gada līdz Osmana nāvei guvernante (daje hatuna- medmāsa) tika iecelta par de-facto Sultāni Māti, un viņa nespēja atspēkot Sultānes Halimes intrigas.
Otrā valdīšana
1622. gada 18. maijā kārtējās janičāru sacelšanās laikā Osmans II tika gāzts. Nemiernieki atbrīvoja Mustafu I un atzina viņu par savu saimnieku. Bija baumas, ka neilgi pirms apvērsuma Halime tikās ar dažiem janičāriem un lielvezīru Kara Davudu Pašā, lai vienotos par dēla atjaunošanu Osmaņu tronī. Nedz galma frakcija, kas atbalstīja Mustafu, nedz viņa māte, nejutās droši, kamēr Osmans bija dzīvs. Viņu rūpes bija pamatotas, jo daži nemiernieki vēlējās turēt sultānu rezervē, cerot nākotnē viņu izmantot saviem mērķiem. 20. maijā Kara Davuds smagi piekāva un nožņaudza cietoksnī ievietoto Osmanu II; nogalinātā Osmana viena auss un deguns tika nogādāti Sultānei Halimei.
Valstī, janičāru un sipahu konfliktu ietekmē sekoja Abaza Mehmeda Pašā sacelšanās, kas vēlējās atriebties par Osmana II slepkavību, radās politiskā nestabilitāte. Halime upurēja Karu Davudu, mēģinot izbeigt konfliktu, taču Abaza Mehmeds neapstājās un 1623. gada maijā četrdesmit tūkstošu lielas armijas vadībā ielenca Ankaru. Pirms Kemankešs Kara Ali Pašā tika iecelts šajā amatā, tika nomainīti vēl četri lielvezīri. Garīdznieki un Kara Ali pārliecināja Halimi piekrist viņas dēla gāšanai. Halime piekrita ar nosacījumu, ka Mustafa tiks saudzēts. 1623. gada 10. septembrī Osmaņu tronī kāpa vienpadsmit gadus vecais Murads IV, Ahmeda I un Kosemsa dēls. Mustafa atkal tika nosūtīts uz krātiņu, kur viņš pavadīja visu atlikušo mūžu. Halime trešo un pēdējo reizi devās uz Veco pili un neilgi pēc tam nomira. Mustafa nomira 1639. gadā, un neviens nevarēja izlemt, kur viņu apglabāt. Bijušā sultāna ķermenis gulēja septiņpadsmit stundas, pēc tam bez jebkādas godāšanas tika apglabāts Svētajā Sofijā.
Nāve
Kad viņa nomira, viņa tika apglabāta sava dēla mauzolejā Svētās Sofijas mošejā, Stambulā.
Rozena iela (Rīga)
Rozena iela ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Doma laukumu un beidzas krustojumā ar Krāmu ielu. Rozena iela ir pati šaurākā Vecrīgas iela, ar platumu šaurākajā vidusposmā 2,1 metri. Ielā formāli atrodas tikai viena ēka, kurā agrāk ap 300 gadus ilgi atradušies Rīgas rātei piederošie vīna pagrabi. Mūsdienās tie restaurēti un iekārtots restorāns viduslaiku stilā.
Vēsture
Iela izveidojusies 13. gadsimtā starp Rīgas nocietinājuma mūri un Doma baznīcas kapsētu. Ielas pirmais nosaukums – Kalēju iela, jo uz tās pārsvarā dzīvojuši kalēji. 16. gadsimtā tajā atradās pirmā pilsētas metāllietuve, kurā lēja zvanus un lielgabalus. 17. gadsimtā kalēji pārcēlās uz tagadējo Kalēju ielu, bet šī iela ieguva Rozena ielas nosaukumu par godu senajai vācbaltiešu Rozenu dzimtai. Iela ir saglabājusi veco Rīgas ielu bruģējuma veidu – ārmalas ir augstākas par ielas vidusdaļu, lai ūdens nebojātu ēkas.
Ielu savienojumi
Rozena iela ir savienota ar šādām ielām:
Pako de Lusija
Fransisko Gustavo Sančess Gomess (es; dzimis, miris ), pazīstams kā Pako de Lusija (Paco de Lucía), bija spāņu flamenko komponists, ģitārists un producents.
Viņš bija viens no pirmajiem flamenko ģitāristiem, kas veiksmīgi darbojušies arī klasiskās un džeza mūzikas žanros. Lusija ir pazīstams ar tādiem skaņdarbiem kā Río Ancho, Entre dos aguas, La Barrosa, Ímpetu, Cepa Andaluza, Gloria al Niño Ricardo. Sadarbojies ar dažādiem mūziķiem.
Miris no sirdstriekas.
Olimpija
Olimpija (el, Olympía) ir Senās Grieķijas pilsēta Elīdā, Peloponēsas ziemeļrietumu daļā. Olimpija bija reliģijas un mākslas centrs, tāpat tā pazīstama kā Zeva kulta vieta, te tika rīkotas arī Zevam veltītās olimpiskās spēles. Pēc kristietības ieviešanas Olimpija panīka. 426. gadā m.ē. pilsēta tikusi nodedzināta.
Olimpijā daļēji saglabājušies antīkās arhitektūras pieminekļi bijušajā Zeva svētvietā, vairāki objekti ir saglabājušies arī ārpus Zeva svētvietas. Mūsdienās pie Hēras tempļa tiek iedegta olimpisko spēļu lāpa.
Marlīnu dzimta
Marlīnu dzimta jeb buruzivju dzimta (Istiophoridae) ir starspuru klases (Actinopteri) dzimta, kas apvieno 11 jūras zivju sugas, kas tiek iedalītas 5 ģintīs. Visas marlīnu sugas ir iecienīti zvejas objekti, īpaši lielie zilie marlīni un melnie marlīni.
Kopīgās īpašības
Marlīnu dzimtas zivīm ir slaids, pagarināts ķermenis. Purna daļa gara, atgādinot šķēpu, šķērsgriezumā apaļa. Tomēr tā ir īsāka nekā tuvu radniecīgajām zobenzivīm. Uz muguras divas muguras spuras. Pirmā gara ar robotu malu, gandrīz visas muguras garumā, sākas uz galvas, tādēļ vairākām sugām atgādina cekulu. Buruzivīm (Istiophorus) spura ir izteikti augsta un atgādina buru. Vedera spuras reducējušās līdz gariem, smalkiem pavedieniem. Ķermeni sedz zvīņas. Uz astes stumbra katrā sānā divi nelieli ķīļi. Mute ar smalkiem zobiem. Marlīnu dzimtas zivis ir ļoti ātras un spēj sasniegt ātrumu 80 km/h.
Lielākais dzimtā ir Klusā okeāna zilais marlīns (Makaira mazara), kura ķermeņa garums var sasniegt 5 m, svars 906 kg. Arī Atlantijas zilais marlīns (Makaira nigricans) un melnais marlīns (Istiompax indica) ir liela auguma zivis, ķermeņa garums abām sugām var sasniegt gandrīz 5 m, bet svars 700—750 kg.
Macklemore
Bens Hagertijs (en; dzimis ), pazīstams ar skatuves vārdu Macklemore un iepriekš — Professor Macklemore, ir amerikāņu reperis.
Kopš 2000. gada ir izdevis trīs miksteipus, trīs EP ierakstus un divus albumus. Sadarbojies ar producentu Raienu Lūisu. Viņu abu kopīgais singls Thrift Shop ierindojās Billboard Hot 100 topa 1. vietā 2013. gadā. Šī bija pirmā reize kopš 1994. gada, kad topa 1. vietā ierindojas singls, kas netika ierakstīts kādā no lielajām ierakstu kompānijām. Arī viņu otrais singls Can't Hold Us ierindojās topa pirmajā vietā. 2012. gada oktobrī Macklemore un Raiens Lūiss izdeva pirmo kopīgo studijas albumu The Heist. Viņi tika nominēti septiņām Grammy balvām 2014. gadā, tika iegūta balva kā labākajiem jaunajiem māksliniekiem, par labāko repa albumu, labāko repa dziesmu un labāko repa uzstāšanos.
Ceļvedis
Filma ir par afroamerikāņu klasiskās mūzikas un džeza pianistu Donu Šērliju, kas 1962. gadā kopā ar nolīgto šoferi un miesassargu Toniju Vallelongu devās koncerttūrē ASV dienvidu štatos.
Filmas pirmizrāde notika Toronto kinofestivālā. "Ceļvedis" ir saņēmis kritiķu atzinību, Ali un Mortensena tēlojums ticis atzinīgi novērtēts, tomēr filma tikusi kritizēta par vēsturiskajām neprecizitātēm. "Ceļvedis" ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu trīs kategorijās: "Labākā filma", "Labākais oriģinālscenārijs" un "Labākais aktieris otrā plāna lomā". Vēl šī filma tika atzīta par vienu no 10 labākajām filmām AFI vērtējumā, kā arī labākās filmas apbalvojumu dažādās kinoapbalvošanas ceremonijās.
Imagine Dragons
Imagine Dragons ir amerikāņu alternatīvā roka grupa no Lasvegasas, ASV, kas dibināta 2008. gadā. Grupas sastāvā pašlaik ir Dens Renoldss, Bens Makī, Veins "Vings" Sērmons un Denjels Placmans.
Grupa kļuva pazīstama 2012. gada septembrī ar savu debijas studijas albumu Night Visions, kas sasniedza 2. vietu Billboard 200 topā. ASV albums ticis pārdots vairāk nekā 2 miljonos kopiju. Mūzikas žurnāls Rolling Stone grupas singlu Radioactive nosauca par 2013. gada lielāko roka hitu. Par šo singlu grupa saņēma Grammy balvu par labāko roka uzstāšanos.
Grupa izdevusi piecus studijas albumus, no kuriem jaunākais ir Mercury – Act 1 (2021).
1268. gads
1268. gads bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā.
Colt-Browning M1895
Colt-Browning M1895 ir ASV 7,62 mm ložmetējs, kas tika ražots 1890. gados Džona Brauninga vadībā. Pirmais karadarbībā izmantotais automātisko ieroču modelis, kas īstenoja pulvergāzu izvadīšanas principu.
Madsen (ložmetējs)
Madsen ir Dānijas izcelsmes rokas ložmetējs, kas tika izstrādāts 1890. gados Vilhelma Hermana Olufa Madsena vadībā.
Pēterītis un vilks
Pēterītis un vilks (ru) ir Sergeja Prokofjeva simfoniskā pasaka, komponēta 1936. gadā Maskavas bērnu teātrim. Prokofjevs skaņdarbā izmantojis četras instrumentu grupas — stīgu instrumentus, koka pūšaminstrumentus, metāla pūšaminstrumentus un sitamos instrumentus. Stāstījumā darbojošos personāžus katru attēlo kāds no mūzikas instrumentiem. "Pēterītis un vilks" kļuvis par nozīmīgu skaņdarbu, kurš bieži tiek izmantots, lai ievadītu bērnus mūzikas pasaulē un iepazīstinātu ar orķestra instrumentiem.
Oza zemes burvis (filma)
"Oza zemes burvis" (en) ir 1939. gada ASV muzikālā fantāzijas filma, kuras režisors ir Viktors Flemings. Filmas sižets veidots pēc Laimena Frenka Bauma grāmatas "Brīnumainais burvis no Oza zemes". Filma ir par Dorotiju Geilu, kas nokļuvusi Oza zemē un meklē ceļu uz mājām. Filmā galvenās lomas attēlo Džūdija Gārlenda, Frenks Morgans, Rejs Bolgers, Bērts Lārs, Džeks Heilijs, Bilija Bērka un citi.
Filmu nominēja sešām Amerikas Kinoakadēmijas balvām, tai skaitā labākās filmas nominācijā, kurā tā piekāpās filmai "Vējiem līdzi", kuras režisors arī ir Viktors Flemings. Tomēr filma ieguva divas Kinoakadēmijas balvas — par labāko oriģinālmūziku tika apbalvots filmas mūzikas autors Herberts Stothārts, bet par labāko dziesmu balvu saņēma dziesmas Over the Rainbow autori Herolds Ārlens (mūzika) un Jips Hārburgs (teksts).
"Oza zemes burvis" ir kļuvis par vienu no visu laiku populārākajām filmām. To bieži iekļauj dažādu visu laiku labāko filmu topu augšgalos. Amerikas Kinoinstitūts šo filmu nosaucis par visu laiku labāko fantāzijas žanra filmu.
Ņikoļska (Ļeņingradas apgabals)
Ņikoļska (ru) ir pilsēta Krievijā, Ļeņingradas apgabalā pie Tosnas upes.
Vēsture
Dibināta 1710. gadā, kad Pēteris I šeit pārvietoja 4720 zemniekus — akmeņkaļus. Otrā pasaules kara laikā to ieņēma vācu karaspēks, tā tika smagi nopostīta, jo kādu laiku atradās gandrīz uz pašas frontes līnijas. No 1958. gada — pilsētciemats, bet no 1990. gada — pilsēta.
Viborgas rajons
Viborgas rajons ir Krievijas Ļeņingradas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Ļeņingradas apgabala Priozerskas un Vsevoložskas rajoniem, Karēlijas republikas Lahdenpohjas rajonu, Sanktpēterburgu, kā arī Somiju un Somu līci.
Maksima ložmetējs
Maksima ložmetējs (en) ir ložmetējs, kas tika ražots Apvienotajā Karalistē 1880. gados Hairema Maksima vadībā.
Maksima ložmetējs ir balsta ložmetējs, kuru 1883. gadā izstrādāja amerikāņu izcelsmes britu inženieris Hairems Maksims. Maksima ložmetējs kļuva par vienu no automātisko šaujamieroču prototipiem. Tas plaši tika lietots koloniālajos karos, 1899.—1902. gada angļu-būru karā, Pirmajā un Otrajā pasaules karā, kā arī daudzos mazāka mēroga karos un bruņotajos konfliktos. Novecojušais, bet uzticamais Maksima ložmetējs joprojām sastopams arī mūsdienu karstajos punktos.
Ukrainas reihskomisariāts
Ukrainas reihskomisariāts (de) bija Nacistiskās Vācijas okupācijas iestāžu izveidota militārās un civilās pārvaldes struktūra Otrā pasaules kara laikā, kas aptvēra daļu no Ukrainas un daļu no Baltkrievijas.
Ukrainas reihskomisariāts pastāvēja no 1941. gada 1. septembra līdz 1944. gada sākumam, kad tā atlikušo daļu (Brestas, Kobrinas, Pinskas apriņķus) pievienoja Ostlandes reihskomisariātam. Galvenā pārvaldes pilsēta bija Rivne (de). 1943. gada 1. janvārī Ukrainas reihskomisariātā bija reģistrēti 16,9 miljoni iedzīvotāju.
Vietvārdi
Tika ieviesti daži vāciskie vietvārdi, kas bija lietoti līdz Pirmajam pasaules karam, piemēram Alexanderstadt (Zaporižja), Halbstadt (Moločanska), vai vācu koloniju nosaukumi, piemēram, Hegewald pie Žitomiras.
Tosno
Tosno ir pilsēta Krievijā, Ļeņingradas apgabalā pie Tosnas upes. Dzelzceļa mezgls un rūpniecības centrs.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1500. gadā. Attīstījies kā atbalsta punkts Sanktpēterburgas - Maskavas ceļā. 1849. gadā kļuva par dzelzceļa staciju. Kopš 1935. gada - pilsētciemtats. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 28. augusta līdz 1944. gada 26. janvārim atradās vācu okupācijā. No 1963. gada - pilsēta.
Ekonomika
Pilsētā atrodas kompānijas "Caterpillar", "Henkel Group" (līme Moment") un "Roca" (santehnika) ražotne.
Heresa de la Frontera
Heresa de la Frontera (es, ), arī vienkārši Heresa, ir pilsēta Spānijas dienvidrietumos, Andalūzijā. Atrodas Kadisas provincē starp Atlantijas okeānu un Kadisas kalniem. 2017. gadā Heresā dzīvoja 213 tūkstoši iedzīvotāju, līdz ar to tā ir lielākā Kadisas provinces pilsēta un piektā lielākā Andalūzijā. Netālu no pilsētas atrodas Heresas trase, kurā ir notikuši Formula 1 posmi, bet pašlaik tur notiek MotoGP sacīkstes.
Dzegužu iela (Rīga)
Dzegužu iela ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, vēsturiskajā Iļģuciemā, Dzirciema apkaimē. Dzegužu iela sākas krustojumā ar Slokas ielu un Sēlpils ielu un beidzas krustojumā ar Embūtes ielu. Kopējais ielas garums ir 600 metri un tā sastāv no 2 braukšanas joslām ar asfalta segumu.
Vēsture
Iela izveidota ap 1897. gadu ar tagadējo nosaukumu (ru), kas laika gaitā nav mainījies.
Ielas raksturojums
Posmā starp Saukas un Embūtes ielu Dzegužu iela ir Dzegužkalna parka ziemeļrietumu robeža. Ielas nosaukuma izcelsme saistīta ar atrašanos līdzās Dzegužkalnam. Līdzās ielai atrodas Dzegužkalna estrāde.
Ielu savienojumi
Dzegužu iela ir savienota ar šādām ielām:
Stīvs Makvīns (režisors)
Stīvens Rodnijs "Stīvs" Makvīns (en; dzimis ) ir britu kinorežisors, producents, scenārists un videomākslinieks.
Ir veidojis skulptūras. 1999. gadā saņēmis Tērnera balvu, kas ir augstākais Apvienotās Karalistes apbalvojums vizuālajiem māksliniekiem. Uzņēmis trīs pilnmetrāžas filmas: "Bads" (Hunger; 2008), "Kauns" (Shame; 2011), "12 gadi verdzībā" (12 Years a Slave; 2013). Visās trijās pilnmetrāžās filmās ir uzņēmies Maikls Fasbenders. Par filmu "Bads" Kannu kinofestivālā saņēmis Zelta kameras balvu kā labākais debitants. Par filmu "12 gadi verdzībā" ir saņēmis vairākus apbalvojumus, tāpat vairākus apbalvojumus saņēmusi ir arī pati filma.
Matiass Lange
Matiass Lange (dzimis ) ir bijušais austriešu hokejists, vārtsargs, Austrijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis septiņas sezonas Vācijas hokeja līgā. Austrijas izlases sastāvā aizvadījis trīs spēles 2014. gada olimpisko spēļu turnīrā.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Lange sāka 2001.—02. gada sezonā Austrijas hokeja līgas kluba HK Klāgenfurte sastāvā. Turpmākās sezonas hokejists aizvadīja Ziemeļamerikā, no 2005. līdz 2009. gadam spēlējot NCAA. 2009.—10. gada sezonu Lange aizvadīja Vācijas hokeja līgas vienībā Diseldorfas "Metro Stars", taču tad trīs sezonas aizvadīja Vācijas 2. Bundeslīgā. 2013. gada vasarā pievienojās Īzerlonas "Roosters" vienībai. Tās rindās aizvadīja nākamās sešas sezonas, līdz 2019. gada rudenī paziņoja par karjeras beigšanu.
Konstance Benislavska
Konstance Benislavska (1747—1806) bija Latvijas poļu cilmes Latgales dzejniece. Zosulu muižas īpašniece.
Dzīvesgājums
Dzimusi 1747. gada 6 janvārī Rogaižu (Rogajsz) muižas īpašnieka Ādama Rika (Adam Ryck) ģimenē. Apprecējusies ar Bēržu un Zosulu muižu īpašnieku Pēteri Benislavski (Piotr Benisławski). Zosulu muiža (pl) atradusies Bērzpils pagastā, tolaik Marienhauzenas stārastijā. Zināms, ka laulības dzīvē viņa dzemdējusi 22 reizes, taču izauguši tikai astoņi bērni — divas meitas un seši dēli.
Zosulā viņa likusi celt slimnīcu, kur bez maksas varētu uzturēties un saņem nepieciešamo aprūpi seši nabadzīgi ļaudis. Vēlāk šādas aprūpes saņēmēju vietu skaitu vīrs palielināja līdz astoņiem, dēlam Antonam uzliekot par pienākumu pabeigt iesākto slimnīcas celtniecību.
Mirusi 1806. gada 8. novembrī un apbedīta Pasienes baznīcā.
Darbi
Konstances Benislavskas sarakstītās dzejas jeb dziesmas izdotas grāmatā ar nosaukumu "Sev dziedātās dziesmas" (pl). Tā iespiesta Viļņā 1776. gadā, 1958. gadā to atkārtoti izdeva Ļubļinas Katoļu Universitātes zinātniskās literatūras apgāds. Viņas dzejas paraugi ievietoti vairākos Polijas nacionālās dzejas izdevumos. Par viņas dzeju iznākuši arī pētnieciskie raksti. Fragmentus no Konstances Benislavskas dzejoļu krājuma „Sev dzīdōtōs dzīsmes” latgaliski tulkojis Lazdukalna pagastā dzīvojošais novadpētnieks Leonards Rakickis un tie ievietoti „Tāvu zemes kalendārā 2008” (2007)
Piemiņas plāksne
Pasienes baznīcā atrodama piemiņas plāksne ar uzrakstu poļu un latviešu valodā: "Tev, Jēzu, mana dvēsele sīkā Ar mīlas bultu pretīm tvīka." In memoriam Konstance Benislavska no Riku dzimtas 1747-1806 Latgales muižniece Reliģiska dzejniece Nabago aprūpētēja R.I.P.
Maikls Fasbenders
Maikls Fasbenders (Michael Fassbender; dzimis ) ir īru/vācu aktieris.
Filmējies tādās filmās kā "300: Termopilu kauja" (2007), "Bēdīgi slavenie mērgļi" (2009), "Akvārijs" (2009), "X-cilvēki: Pirmā klase" (2011), "Džeina Eira" (2011), "Bīstamā metode" (2011), "Bads" (2008), "Kauns" (2011), "Prometejs" (2012), "12 gadi verdzībā" (2013).
Par lomu filmā "Kauns" saņēmis Venēcijas kinofestivāla labākā aktiera balvu, tāpat tika nominēts BAFTA kino balvai un Zelta globusa balvai. Vairāku balvu nominācijas saņēmis par lomu filmā "12 gadi verdzībā". Par šo otrā plāna lomu saņēmis arī nomināciju Amerikas Kinoakadēmijas balvai. Par Stīva Džobsa lomu filmā "Stīvs Džobss" Fasbenders otro reizi tika izvirzīts 88. Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākais aktieris galvenajā lomā".
Aleksandrs Janeks
Aleksandrs Miķelis Janeks (1891—1970) bija latviešu ķīmiķis un filozofs, Latvijas Universitātes profesors, Koloīdķīmijas laboratorijas vadītājs (1920—1944). Budisma popularizētājs Latvijā.
Dzīves gājums
Dzimis 1891. gada 28. novembrī Daugavpilī skolotāja Miķeļa Janeka un viņa sievas Bertas, dzimušas Bērnes, ģimenē. Gada vecumā kopā ar vecāku ģimene pārcēlās uz Pēterburgu, kur viņa tēvs bija ierēdnis, vēlāk vācu aparātu firmas "Siemens" darbinieks, Pēterburgas Latviešu Labdarīgās biedrības rakstvedis.
Mācījās Pēterburgas Sv. Katrīnas skolā (1899—1909), studēja Pēterburgas Universitātes Fizikas un matemātikas fakultātes Ķīmijas nodaļā (1909—1915). Veica pētījumus dispersoidoloģijā (koloīdķīmijā) Petrogradas Kalnu institūtā (1916—1918). Krievijas pilsoņu kara laikā devās uz Jekaterinburgu, kur strādāja par docentu Urālu Kalnu institūtā (1918—1919), vēlāk par profesora v.i. Vladivostokas Politehniskajā institūtā (1919—1920).
1920. gadā Aleksandrs Janeks atgriezās dzimtenē un strādāja Latvijas Universitātes Ķīmijas fakultātē par docentu (1920), vecāko docentu (1921). 1928. gadā viņš ar disertāciju Ein neues Kapillarphänomen ("Jauns kapilārais fenomens") aizstāvēja ķīmijas zinātņu doktora grādu un 1930. gadā tika ievēlēts par profesoru. Pasniedza dispersoidoloģijas, neorganiskās ķīmijas un ķīmijas vēstures kursus. Darbojās Latvijas Ķīmiķu un Bioloģijas biedrībās, kā arī bija Vācijas ķīmiķu biedrības (Berlīne) un Koloīdķīmiķu biedrības (Leipciga) biedrs. Vadīja Latvijas Bioloģijas biedrību (1932—1934), Latviešu un franču tuvināšanās biedrību (1935—1940) un Latvijas Ķīmijas biedrību (1934–1944). Pētīja reliģiski filozofiskas un kultūras problēmas, popularizēja budisma idejas, brīvi runāja latviešu, krievu, angļu, franču un vācu valodās.
Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur strādāja Marburgas universitātē un saņēma A. fon Humbolta fonda stipendiju. 1950. gadā pārcēlās uz dzīvi ASV, no 1950. līdz 1958. gadam Kalamazū koledžā veica ķīmiskus pētījumus, strādāja par ķīmiķi Upjohn firmā, mācīja krievu un vācu valodu, lasīja lekcijas par kultūrvēstures jautājumiem.
Miris 1970. gada 21. oktobrī Kalamazū.
Filozofiskie uzskati
A. Janeka filozofiskos uzskatus izvērtējis filozofijas profesors Pauls Jurevičs: "Pēc Janeka uzkatiem “kā parastā, tā zinātniskā uztvere stipri pārveido īsto pasaules ainu tādā ziņā, ka tas, kas mums dots ir tikai vairāk vai mazāk kondensēts un dots uz reizi vienā momentā." [..] Pretim šim šķitumam Janeks nostāda īstenību, kas atklājas no viedokļa, ko viņš sauc par epallēlisku. [..] "Matērija, elektroni, atomi, tāpat dvēsele – viss tas ir tikai “kondensācija”, izskaidrošanas fikcijas, bet nekas reāls, ja vispār īstas esamības pasaulē nemaz nav, bet absolūtais ir – dotību nepārredzamā laicīgā secība, nerimstoša visa plūsma.""
Darbi
Aleksandrs Janeks pētīja jaunas metodes koloīdšķīdumu pagatavošanā, izstrādāja jaunu elementu periodiskās sistēmas tabulu, publicējis 35 zinātniskos rakstus, ir vairāku mācību grāmatu autors.
Zandarti
Zandarti, zandartu ģints (Sander) ir asaru dzimtas (Percidae) ģints, kas apvieno 5 plēsīgas zivju sugas. Saldūdens vai anadromas zivis. Atkarībā no sugas sastopamas Eiropā, Āzijā un Ziemeļamerikā.
Latvijā
Latvijā sastopamas viena zandartu ģints suga —, kas sastopama Baltijas jūras piekrastē un līčos, kā arī ar tiem saistītajos saldūdeņos.
Kopīgās īpašības
Zandarti ir vidēji lielas vai lielas zivis ar slaidu, nedaudz laterāli saplacinātu ķermeni. Mazākais ģintī ir Volgas zandarts (Sander volgensis), kura ķermeņa garums ir līdz 45 cm, bet lielākais zandarts (Sander lucioperca), kura ķermeņa garums var sasniegt 130 cm. Zandartu ģints zivīm ir ne tikai asi, plēsīgi zobiem, bet arī ilkņi, kuri vislielākie ir parastajam zandartam. Volgas zandarta pieaugušiem īpatņiem ilkņu nav, lai gan jaunajām zivīm ir. Muguras spura krokota ar asiem stariem. Astes spura dziļi šķelta. Sānu līnija pilnā garumā, no galvas līdz astes spurai. Acīs ir gaismas membrāna (tapetum lucidum), nodrošinot zandartiem labu redzi tumsā.
Sistemātika
Zandartu ģints (Sander)
Kamennogorska
Kamennogorska ir pilsēta Krievijā, Ļeņingradas apgabalā pie Vuoksas upes. Līdz 1948. gadam pilsētas nosaukums bija Antrea.
Vēsture
Rakstos Antrea pirmoreiz minēta 1597. gadā. Ziemeļu kara rezultātā iekļāvās Krievijas sastāvā. Pēc Somijas pievienošanas Krievijai 1809. gadā iekļāvās Somijas lielhercogistē, vēlāk jaunajā Somijas valstī. Ziemas kara rezultātā tika iekļauta PSRS. Otrā pasaules kara laikā no 1941. līdz 1944. gadam to atkal ieņēma somu spēki. Pēc kara pilsētas somu iedzīvotāju pārcēlās vai tika pārcelti uz Somiju. 1948. gadā, pārkrievojot apgabala vietvārdus, pilsētu nosauca par Graņitnu (Гранитный), vēlāk Pervomajsku (Первомайск), un visbeidzot - Kamennogorsku.
Ekonomika
Pie pilsētas atrodas vairāki granīta ieguves karjeri. Darbojas "Svenska Cellulosa Aktiebolaget SCA" papīrrūpnīca.