cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Boeing 80
Darbības vēsture
Pirmo oficiālo lidojumu ar pastu un pasažieriem tas veica 1928. gada 20. septembrī, un drīz pierādīja to, ka ir veiksmīgs. Uzlabotais Model 80A sāka lidojumus 1929. gada septembrī.
2011. gada Pasaules čempionāts hokejā — Izslēgšanas turnīrs
Pusfināli
Pēc Latvijas laika.
Boeing 80
Darbības vēsture
1930. gada maijā Boeing pirmoreiz ieviesa sievietes kā stjuartes, kopā tika nolīgtas astoņas, visas neprecētās reģistrētās māsiņas. Pirmais lidojums ar sieviešu stjuartēm notika 15. maijā. Model 80 un 80A turpināja savus lidojumus līdz Boeing izlaida Boeing 247 1934. gadā.
2011. gada Pasaules čempionāts hokejā — Izslēgšanas turnīrs
Par 3. vietu
Pēc Latvijas laika.
Fināls
Pēc Latvijas laika.
Boriss III
Sāka valdīt 24 gadu vecumā pēc tēva Ferdinanda I atteikšanās no troņa, saistībā ar Bulgārjas ārpolitiskajām neveiksmēm Otrā Balkānu kara un Pirmā pasaules kara laikā. Bulgārijas iekšpolitikā valdīja haoss un uzbrukumi gan no kreisajiem, gan labējiem ekstrēmistiem. Spēlēja nelielu lomu gan Aleksandra Stamboļijska, gan Aleksandra Cankova diktatūras laikā. 1934. gada 19. maijā notika militārs apvērsums un tika nodibināta Borisa III vienpersoniska vara.
XX gadsimta trīsdesmitajos gados tuvinājās Vācijai un kļuva par tās sabiedroto Otrā pasaules kara laikā. 1940. gadā, sadarbojoties ar Vāciju, Bulgārija ieguva daļu no Dobružas, bet pēc Dienvidslāvijas karalistes un Grieķijas Karalistes sakāves, atguva Maķedonijas daļas, kas tika zaudētas 1919. gada Neijī līguma rezultātā. Boriss III atteicās pieteikt karu PSRS un sūtīt turp bulgāru karaspēku, kā arī izglāba 50 000 Bulgārijas ebreju, nosūtot tos sabiedriskos darbos.
Boriss III pēkšņi mira 1943. gadā, dažas dienas pēc atgriešanās no tikšanās ar Ādolfu Hitleru, oficiāli no infarkta. Baumo, ka Boriss III ir noindēts, tomēr vairums pētnieku sliecas domāt, ka oficiālā versija ir patiesa. Pēc Borisa III nāves par Bulgārijas caru kļuva viņa sešgadīgais dēls Simeons II (XXI gadsimta sākumā viņš tika ievēlēts par Bulgārijas premjerministru). Iesākumā tika apglabāts Rilas klosterī. 1944. gadā komunististiski noskaņotā valdība pārapbedīja Borisa III mirstīgās atliekas karaliskās Vranas pils kapellā, bet vēlākos laikos vēlreiz pārapbedīja nezināmā vietā.
Revolver (albums)
Revolver ir septītais grupas The Beatles albums. Tas tika izdots 1966. gadā, gadu pēc Rubber Soul iznākšanas. Grupas ģitārists Džordžs Herisons savulaik paziņoja, ka šis albums varēja tikt nosaukts par Rubber Soul otro daļu, tā kā šie albumi (vismaz Harisona skatījumā) ir ļoti līdzīgi. Šo albumu iesāk Džordža Harisona sarakstītā un izpildītā dziesma "Taxman", un noslēdz Džona Lenona "Tomorrow Never Knows". ASV albuma versija bija īsāka, jo trīs dziesmas: I'm Only Sleeping, And Your Bird Can Sing un Doctor Robert bija jau agrāk iekļautas albumā Yesterday . . . and Today (kas tika izdots tikai ASV) un tādēļ netika iekļautas šajā albumā.
2002. gadā žurnāla "Rolling Stone" lasītāji novērtēja šo albumu kā visu laiku labāko. 2003. gadā "Rolling Stone" žūrija (mūziķi un eksperti) iebalsoja šo albumu 3. vietā, atstājot sev priekšā tikai pašu bītlu albumu Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band un viņu konkurentu The Beach Boys albumu Pet Sounds. Interesanti, ka šis albums iespaidoja "pludmales puišus", un viņi ierakstīja Pet Sounds, toties bītli noklausoties Pet Sounds ierakstīja Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band, kas padarīja Braienu Vilsonu par muzikālu invalīdu. Pēc šī notikuma Vilsons pameta grupu.
Dziesmu saraksts
Visas dziesmas sarakstīja Lenons/Makartnijs, izņemot, kur pieminēts.
Death (grupa)
Death bija viena no pirmajām un ietekmīgākajām nāves metāla grupām ASV. Tā izveidojās 1983. gadā Orlando ar nosaukumu Mantas un pastāvēja līdz 1999. gadam. Tās dibinātājs, vokālists un ģitārists Čaks Šuldiners tiek uzskatīts par nāves metāla tēvu, bet grupas debijas albums Scream Bloody Gore - par šī žanra paraugu. Ar albumiem Spiritual Healing un Human grupa savā mūzikā ieviesa daudzus progresīvā metāla un tehniskā metāla elementus, Death ir uzskatāmi arī par vieniem no tehniskā nāves metāla un progresīvā nāves metāla un aizsācējiem līdzās tādām grupām kā Cynic, Sadist, Nocturnus.
Rētija
Rētija (Rhaetia) bija Romas impērijas province, kuras teritorija aptvēra reģionu starp Po un Donavas upju baseiniem. Rētijas galvenā pilsēta bija Augusta Vindelicorum (mūsdienu Augsburga) Vācijā.
Death (grupa)
Diemžēl grupa izjuka 2001. gadā Čaka Šuldinera nāves dēļ.
Rētija
Rētijai Romas impērijā bija stratēģiska nozīme, jo tās teritorija aptvēra lielāko Alpu daļu ar kalnu pārejām, kas nodrošināja tirdzniecību, kā arī cilvēku un militāru vienību pārvietošanos ziemeļu dienvidu virzienā. Mūsdienās kādreizējā Rētijas teritorija aptver Šveices austrumu daļu, Itālijas ziemeļu daļu, Austrijas rietumu un Vācijas dienvidaustrumu daļas. Šveices dienvidaustrumu daļā kopš romiešu laikiem saglabājusies senā provinces pamatiedzīvotāju retoromāņu valoda.
Ezere (nozīmju atdalīšana)
Ezere var būt:
Kazahstānas karogs
Esošais Kazahstānas karogs tika pieņemts, aizvietojot Kazahijas PSR karogu.
Apraksts
Karogs sastāv no debeszila fona ar stepes ērgli zem zelta saules ar 32 stariem centrā un kreisajā malā esošu tīklveida rakstu.
Interpretācija
Tīklojums attēlo vecā hanāta mākslu un kultūru un pašus kazahus. Gaiši zilais fons apzīmē dažādos tjurkus kas veido šodienas valsts iedzīvotāju sastāvu, ieskaitot tatārus, mongoļus, uigurus un citus. Šiem ļaudīm zilai krāsai ir reliģiska nozīme, kas attēlo debesu dievu Gök-Tanry, "plašo debess zilgmi". Modernāka interpretācija ir Kazahstānas plašo debešu apzīmējums un brīvība.
Zelta ērglis tiek saistīts ar Čingishana impēriju, kurš valdīja pār Kazahstānu ar zilu karogu ar šādu ērgli, atgādinot mūsdienu kazahiem par lepno vēsturi.
Kalnieši
Kalnieši (agrāk arī Šternberga, Šterenbergs ) ir ciems Krāslavas novada Kalniešu pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta vidienē Stirnas upes un Šterenberga ezera krastā pie autoceļa A6 15 km no novada centra Krāslavas un 279 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies padomju gados kā ciema padomes un kolhoza «Daugava» centrālais ciemats. Kalniešos atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, tautas nams, bibliotēka, feldšeru un vecmāšu punkts, pasts, veikals.
Stenkomas-Vilsas glečers
Stenkomas-Vilsas glečers (en) ir ap 100 km garš plašs šļūdonis Austrumantarktīdā. Atdala Princeses Martas krastu ziemeļaustrumos no Kērda krasta dienvidrietumos. 1915. gada janvārī britu ekspedīcija Ernesta Šekltona vadībā atklāja plašu ledāja mēli Vedela jūras austrumu piekrastē, ko nosauca par Stenkomas-Vilsas izvirzījumu (Stancomb-Wills Promontory) par godu vienai no galvenajiem ekspedīcijas sponsoriem Dženetai Stenkomai-Vilsai (Janet Stancomb-Wills). 1967. gada 5. novembrī ASV Kara flotes lidmašīna LC-130 atklāja plašu glečeru, ko nosauca pēc tā veidotās mēles. Mēli 1969. gadā oficiāli pārdēvēja par Stenkomas-Vilsas glečera mēli (Stancomb-Wills Glacier Tongue).
Šķērvelis
Šķērvelis, Šķērvele, Nīkrāce vai Šķērdule, ir upe Latvijā, 15 km gara Ventas kreisā krasta pieteka. Iztek no Briņķu ezera Embūtes paugurainē. Augštece regulēta, vidustece un lejtece tek pa izteiktu ieleju, kas pie Nīkrāces sasniedz 10 m, bet pie Dzeldas ietekas — 30 m dziļumu. Šajā posmā relatīvais kritums ir viens no lielākajiem Latvijā, kas atsevišķos posmos sasniedz 4,3 m/km. Lielākas pietekas ir Dzelda, arī Dzelde (24 km), Krustkalnu upe un Krīžu valks.
Lielākā apdzīvotā vieta krastos ir Nīkrāce. Lejpus Nīkrāces kreisajā krastā atrodas Vormsātes muižas komplekss.
Roberts De Niro
Roberts Entonijs De Niro (en; dzimis Ņujorkā) ir amerikāņu aktieris, kinorežisors, kinoproducents. Tiek uzskatīts par vienu no savas paaudzes ievērojamākajiem aktieriem. Pazīstams ar tēlojumu Mārtina Skorsēzes filmās par noziedznieku pasauli.
Biogrāfija
Dzimis jauktā itāliešu īru ģimenē. Tēvs bija abstraktā ekspresionisma gleznotājs. Trīspadsmit gadu vecumā De Niro iesaistījās etnisko itāliešu ielu bandā.
Dio
Dio ir smagā metāla mūzikas grupa, ko 1982. gadā izveidoja tās vokālists Ronalds Džeimss Dio pēc tam, kad pameta grupu Black Sabbath.
Patmalnieki
Patmalnieki var būt:
Harijs Pārčs
Harijs Pārčs (en, dzimis, miris ) bija amerikāņu komponists, viena no pazīstamākajām personībām pēckara avangarda mūzikā.
1947. gadā viņš publicēja grāmatu Genesis of a Music.
Jaguārs
Jaguārs (Panthera onca) ir Jaunajā pasaulē dzīvojoša kaķu dzimtas (Felidae) suga. Tas ir viens no četriem panteru ģints (Panthera) lielajiem kaķiem. Pārējie trīs lielie panteru ģints kaķi; lauva, tīģeris un leopards, dzīvo tikai Vecajā pasaulē.
Jaguārs ir trešais lielākais kaķis pēc lauvas un tīģera, un tas ir lielākais kaķu dzimtas pārstāvis Amerikā. Jaguārs dzīvo, sākot ar Meksiku Centrālamerikā un beidzot ar Argentīnas ziemeļiem un Paragvajas dienvidiem Dienvidamerikā. Kopš jaguāri ASV vairs nav sastopami, lai gan pēdējos gados ir novērots, ka jaguārs ir atgriezies Arizonā. Mūsdienās jaguāru skaits samazinās, tādēļ tiek ieviesti jaguāru saudzēšanas noteikumi. Lai gan jaguārus nedrīkst medīt un to ādu tirgošana ir aizliegta, tomēr zemnieki joprojām medī lielo plēsēju, aizsargājot savus mājlopus. Jaguārs ir Meksikas nacionālais zīdītājs.
Jaguārs vislabprātāk uzturas biezajos lietus mežos, bet to var sastapt arī atklātākās vietās, bet vienmēr ūdens tuvumā. Tāpat kā tīģerim tam patīk peldēt.
Jaguāriem, lauvām, leopardiem, tīģeriem, sniega leopardiem un dūmakainajiem leopardiem kopējs priekštecis dzīvoja pirms 6—10 miljoniem gadu. Jaguārs ir atdalījies no pārējās panteru ģints pirms 280 000—510 000 gadiem.
Izskats un īpašības
Lai gan jaguāra plankumainais kažoks atgādina leopardu, tomēr tas ir lielāks par leopardu, un tā uzbūve ir līdzīgāka tīģerim. Jaguāram ir ļoti spēcīgs sakodiens, visspēcīgākais starp lielajiem kaķiem, kā arī pastāv uzskats, ka tas ir otrs spēcīgākais sakodiens starp visiem zīdītājiem. Jaguārs spēj pārkost stingro un biezo lielo rāpuļu ādu, bruņurupuču bruņas, un upuru nogalināšanā tas izmanto tikai sev raksturīgu paņēmienu: jaguārs pārkož upura galvaskausu tieši starp ausīm. Jaguāra zobi iecērtas smadzenēs, izdzēšot upura dzīvību. Ir novērots, ka jaguārs spēj pavilkt liellopu, kas sver 360 kg, un jaguāra zobi samaļ jebkādus kaulus. Savvaļā jaguārs medī dzīvniekus, kas sver līdz 300 kg, un upura svars var pārsniegt jaguāra svaru 3—4 reizes.
Jaguāra uzbūve ir kompakta, ar labi attīstītiem muskuļiem, kājas proporcionāli paīsas, piemērotas kāpšanai kokos, klintīs un peldēšanai. Jaguāra izmēri var būt ļoti dažādi. Jo tālāk uz dienvidiem, jo jaguāri lielāki. Mazākie ir Meksikas jaguāri, bet lielākie ir Brazīlijas jaguāri. Mežos dzīvojošie jaguāri ir mazāki un tumšāki par tiem, kas dzīvo atklātās vietās. Jaguāra svars variē 56—96 kg. Lielākais datētais tēviņš ir svēris 159 kg, bet mazākais 36 kg. Mātītes vidēji ir 10—20% mazākas par tēviņiem. Ķermeņa garums variē no 162—183 cm, astes garums apmēram 75 cm, augstums skaustā 67 – 76 cm.
Jaguāra kažoka pamatkrāsa ir gaiši dzeltenīgi brūna, bet var būt arī sarkanīgi brūna. Uz brūnā fona ir melni kamuflāžas gredzeni, kuru viducī ir viens vai vairāki melni plankumiņi. Uz galvas un kakla, kā arī uz astes plankumi parasti ir viendabīgi bez gredzena ap tiem. Raibumu daudzums variē starp dažādiem indivīdiem. Pavēderē, pazodē un kāju iekšpusē kažoka pamatkrāsa ir balta.
Jaguāri reizēm ir melni, tad tos sauc par panterām. Panteras jeb melnie jaguāri ir daudz retāk sastopami kā raibie. Tie ir apmēram 6% no visas jaguāru populācijas. Melnais jaguārs ir pilnīgi melns, bet ir melnie jaguāri arī ar raibumu rakstu. Panteras nav atsevišķa pasuga, tas ir tikai atšķirīgs kažoka apspalvojums. Reizēm piedzimst albīni indivīdi tāpat kā citām lielo kaķu sugām.
Ārēji jaguāra kažoks atgādina leoparda kažoku, tomēr tie ir atšķirīgi. Jaguāra raibumus veido gredzens ar sīkākiem plankumiņiem gredzena vidusdaļā, bet leoparda raibumi ir viendabīgi, melni plankumiņi, leopardam nekad nav gredzena formas raibumu. Jaguāriem ir apaļākas galvas un īsākas, masīvākas kājas, salīdzinot ar leopardu.
Uzvedība
Jaguāri tāpat kā citi lielie kaķi spēj skaļi rēkt, tēviņu rēciens ir spēcīgāks kā mātītēm. Ar rēcieniem tiek paziņots par aizņemtu teritoriju un tiek meklēti pārošanās partneri. Pārošanās laikā tēviņi reizēm savā starpā sakaujas, bet tas notiek reti. Biežāk tēviņi cīnās par teritoriju, sargājot to no citiem tēviņiem, sargāta tiek arī mātītes teritoriju, reizēm tēviņš uzrauga 2 līdz 3 mātīšu teritorijas.
Parasti jaguārs tiek raksturots kā nakts dzīvnieks, bet medīt tas biežāk dodas krēslā gan vakarā, gan agri no rīta. Medījot tēviņš apstaigā lielāku teritoriju nekā mātītes, jo tajā pašā laikā tiek apsekota teritorija. Jaguārs bieži medī arī dienā, ja medījums ir pieejams. Kopumā jaguāru var raksturot kā enerģisku dzīvnieku; 50—60% no dienas laika tas pavada aktīvi.
Barība
Tomēr jaguārs nepalaidīs garām arī mazākus medījumus kā vardes, peles, putnus, zivis, sliņķus, mērkaķus un bruņurupučus. Reizēm jaguāri uzbrūk mājlopiem, neatsakoties no pieaugušiem liellopiem un zirgiem.
Jaguārs lēnām apstaigā savu teritoriju un ieklausās apkārtējās skaņās un smaržās. Jaguārs nolūko upuri un tam parasti uzbrūk no slēpņa. Lielajiem dzīvniekiem jaguārs salauž galvaskausu tieši starpo ausīm, mazākus meījumus tas nosit ar ķepu, piemēram, savvaļas suņus. Pēc tam, kad medījums nogalināts, jaguārs to pārvieto uz drošāku vietu. Plēsoņa ir ļoti spēcīgs un var aiznest lielus medījumus. Ēst tas sāk biežāk no kakla un krūtīm nekā no vēdera. Katru dienu nelielam jaguāram, kas sver 34 kg, ir nepieciešami 1,4 kg gaļas. Savvaļā jaguārs spēj vienā reizē apēst vairāk gaļas kā tas nepieciešams un uzkrāt enerģiju ilgākam laikam. Nomedījot upuri, tas vienā reizē var apēst līdz 25 kg gaļas, pēc tam jaguārs kādu brīdi nemedī. Tāpat kā citi lielie kaķi tas reti uzbrūk cilvēkam. Ja kāds jaguārs uzsāk medīt cilvēkus, tad tas parasti ir vecs vai slims dzīvnieks.
Vairošanās
Jaguāru mātītes dzimumbriedumu sasniedz 2 gadu vecumā, bet tēviņi 2 vai 4 gados. Lai gan jaguāri var pāroties visu gadu, tomēr visbiežāk mazuļi dzimst laikā, kad medījuma ir vairāk. Jaguāri neveido ilgstošus pārus, pēc pārošanās tie uzreiz šķiras, un mātīte mazuļus audzina viena pati. Grūsnības periods ilgst 93—105 dienas. Parasti piedzimst līdz 4 mazuļiem, visbiežāk divi. Pēc mazuļu dzimšanas mātīte nepieļauj neviena jaguāru tēviņa klātbūtni, sargājot bērnus no apēšanas. Jaguāru tēviņi pie iespējas mēdz saplēst un apēst jaguāru mazuļus, šāds pats kanibālisms ir novērots arī tīģeriem.
Mazuļi piedzimst akli, acis atveras pēc 2 nedēļām. Māte mazuļus zīda ar pienu 3 mēnešus, bet tie paliek mātes iekārtotajā migā 6 mēnešus, tad sāk sekot mātei līdzi uz medībām. Tie paliek kopā ar māti 1 vai 2 gadus līdz izveido savu teritoriju. Jaunie tēviņi iesākumā ir klejotāji, jo, lai iegūtu teritoriju vecais jaguārs ir jāpadzen vai jāatrod teritorija bez saimnieka. Savvaļā jaguāri dzīvo 12—15 gadus, nebrīvē tie var nodzīvot līdz 23 gadiem.
Sistemātika
1939. gadā, analizējot jaguāru galvaskausus, tika izdalītas 8 jaguāru pasugas, tomēr vēlākos gados, veicot padziļinātus pētījumus, par patiesām jaguāru pasugām tika atzītas tikai 3 no tām, lai gan arī šo pasugu esamība tiek apšaubīta. Dažādos informācijas avotos joprojām tiek lietotas 3 izdalītās pasugas, kurās kā sinonīmi saglabājas vecās 8 pasugas:
Informācijas avots "Mammal Species of the World" izdala vēl devīto pasugu P. o. paraguensis.
Džons Latvis
Džons Latvis ir latviešu izcelsmes bijušais mūziķis no Kanādas, plašāk pazīstams ar savu darbību rokgrupā RAHOWA (1989-1997). 2005. gadā viņš bija ieradies Latvijā un kļuva par Nacionālā Spēka Savienības biedru.
Unitāra valsts
Unitāra valsts ir viena no valsts iekārtas pamatformām, valsts, kura nedalās politiski patstāvīgās daļās. Ir tikai viena centrālā valsts vara, no kuras atkarīgas visas vietējās valsts varas iestādes. Unitāra valsts — valsts ir iekšēji politiski vienota un tāpēc viengabalaina un nedalāma. Tās sastāvā nav autonomu valstisku veidojumu, bet tikai administratīvi teritoriālās vienības (rajoni, apgabali, novadi utt.). Unitāras valsts teritorijā parasti spēkā ir viena konstitūcija, vienota likumdošanas sistēma un likumdevējas varas orgāni. Tajā parasti ir vienota pilsonība.
Jo spilgtāka ir valsts reģionu etniskā savdabība, jo lielāka tieksme uz nacionālo patstāvību, ekonomisko neatkarību, jo grūtāk izveidot centralizētu valsti. Tādos gadījumos veidojas demokrātiska unitāra valsts, kuras vara koncentrēta galvenokārt centrālo institūciju rokās, bet reģioniem tiek piešķirta (piemēram, uz līguma pamata) zināma autonomija. Unitārā valstī pastāv augstāko valstisko orgānu sistēma. Šo sistēmu veido — valsts galva, parlaments, valdība, augstākās tiesas institūcijas. Pārstāvniecības un administratīvi — teritoriālie veidojumi nav pieskaitāmi pie augstākās valsts varas orgāniem. Unitārā valstī pastāv vienota tiesību sistēma. Tikai centrālo valsts varas orgānu izdotie normatīvie akti iegūst augstāko likuma spēku un ir obligāti visiem visā valsts teritorijā. Tas nenozīmē, ka vietējās pašvaldības nevar veikt tiesisko regulējumu lokālo problēmu risināšanai. Pašvaldību izdotie normatīvie akti ir ar zemāko juridisko spēku, kurus izdod kompetences robežās, un tie attiecas tikai uz konkrēto reģionu. Nodokļu sistēmas ieviešana unitārās valstīs ir atšķirīga. Taču pirmtiesības uz nodokļu sistēmas izveidošanu pieder valstij, nevis administratīvi teritoriālajiem iedalījumiem. Teritoriālajiem iedalījumiem, atšķirībā no valsts, nav tiesību pašrocīgi ieviest savu nodokļu politiku. Parasti unitārajās valstīs tiek izveidota vienota tiesu iekārta.
Didjē Dešāns
Didjē Dešāns (fr; dzimis Bajonā, Francijā) ir basku tautības Francijas futbola treneris un bijušais futbolists, bijis Francijas futbola izlases spēlētājs un kapteinis. Būdams izlases kapteinis, viņš ir uzvarējis 1998. gada Pasaules kausa finālturnīrā un 2000. gada Eiropas čempionātā. Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri, kopš 2012. gada trenē Francijas izlasi.
1958. gads kosmonautikā
Šeit apkopoti 1958. gada nozīmīgākie notikumi kosmonautikā.
Didjē Dešāns
2004. gadā Pelē viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.
Futbolista karjera
Profesionāla futbolista karjeru sācis klubā FC Nantes. 1989. gadā pārgāja uz Marseille, ar ko divreiz kļuva par Francijas čempionu un 1993. gadā uzvarēja UEFA Čempionu līgā. No 1994. līdz 1999. gadam spēlēja Itālijas A sērijas kluba Turīnas "Juventus" sastāvā. Ar šo klubu otrreiz kļuva par Čempionu līgas uzvarētāju (1996. gadā), izcīnīja trīs Itālijas čempiona titulus, vienreiz uzvarēja Itālijas kausa izcīņā, kā arī ieguva vairākas citas trofejas.
Kooperatīva iela
Kooperatīva iela var būt šādās Latvijas pilsētās:
Didjē Dešāns
Futbolista karjera
1999.—2000. gada sezonu aizvadīja Anglijas Premjerlīgas vienībā Chelsea, izcīnot uzvaru FA kausā. Karjeras noslēgumā pārstāvēja Spānijas klubu Valencia. Karjeru beidza 2001. gadā, 32 gadu vecumā.
Francijas futbola izlasē debitēja spēlē pret Dienvidslāviju. Pirmos vārtus izlases labā guva pret Skotijas izlasi. Kopš 1996. gada pastāvīgi pildīja komandas kapteiņa pienākumus. Izlases sastāvā kļuvis par 1998. gada FIFA Pasaules kausa uzvarētāju un trīsreiz piedalījies Eiropas čempionāta finālturnīros (1992, 1996, 2000). 2000. gadā kļuvis par Eiropas čempionu. Kopā izlases rindās aizvadījis 103 spēles un guvis četrus vārtus.
Trenera karjera
Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri. 2001. gadā tika apstiprināts par Francijas 1. līgas kluba AS Monaco galveno treneri. 2003. gadā ar šo klubu uzvarēja Francijas līgas kausa izcīņā, 2004. gadā sasniedza UEFA Čempionu līgas finālu. 2005. gada septembrī pēc neveiksmīga sezonas sākuma un domstarpībām ar kluba vadību atkāpās no amata.
Dešāns tika apstiprināts par Francijas futbola izlases galveno treneri. 2014. gada FIFA Pasaules kausā izlase Dešāna vadībā sasniedza ceturtdaļfinālu, kurā piekāpās nākamajiem čempioniem Vācijai. 2016. gada Eiropas čempionātā iekļuva finālā, kurā zaudēja Portugālei. 2017. gada oktobrī pagarināja līgumu ar izlasi līdz 2020. gadam.
Spēlētāja karjera
Marseille
Juventus
Chelsea
Francija
Individuālie sasniegumi
Trenera karjera
Monaco
Juventus
Marseille
Individuālie sasniegumi
Linova
Linova (agrāk Linava) ir ciems Krievijas Federācijā, kas no 1920. līdz 1940. gadam bija Latvijas, bet no 1940. līdz 1944. gadam — Latvijas PSR sastāvā.
Šobrīd Linovā ir vairāk kā 300 iedzīvotāji, te atrodas Latvijas laikos celta skola un pasts. Skolā izveidots novadpētniecības un vēstures muzejs, tā ekspozīcijā atrodami materiāli par Linavu laikā, kad tā bija Latvijas teritorija. Ciems ir Pitalovas rajona Linovas pagasta centrs. Pašvaldība izvietota Latvijas laikos celtajā aizsargu namā. Linovā ir Krievijas robežsardzes iecirkņa centrs.
Cauri Linovai tek Kuhvas (Kūkova) upe.
Āvo Pikūss
Āvo Pikūss (et; dzimis ) ir bijušais Igaunijas riteņbraucējs. Viņš bija daļa no PSRS komandas, kura uzvarēja 100 km komandu braucienā 1976. gada vasaras olimpiskajās spēlēs un 1977. gada Pasaules čempionātā, kā arī finišēja otrajā vietā 1975. un 1978. gada Pasaules čempionātā.
1975. gadā viņš finišēja trešais Miera brauciena daudzdienu sacensībās. 1977. gadā viņš uzvarēja šo sacensību kopvērtējumā, bet 1975. un 1977.—1979. gadā komandu vērtējumā; 1977. gada sacensībās viņš bija līderis no starta līdz finišam. 1977. gadā viņš uzvarēja Circuit de la Sarthe un 1978. gadā Giro delle Regione sacensībās.
1981. gadā viņš beidza riteņbraucēja karjeru un vairākus gadus veiksmīgi piedalījās autorallijā. Vēlāk viņš strādāja autoservisā.
16. jūnijs
16. jūnijs ir gada 167. diena (168. garajā gadā) pēc Gregora kalendāra. Līdz gada beigām ir atlikušas 198 dienas.
Vārda dienas
Justīne, Juta
Ministry
Ministry ir amerikāņu industriālā metāla grupa, ko 1981. gadā izveidoja Als Jorgensens. Ministry savas darbības laikā kļuva par vieniem no industriālā metāla pamatlicējiem un arī vieniem no šī žanra pelnošajiem māksliniekiem. Visveiksmīgākais Ministry ieraksts ir 1992. gadā izdotais albums Psalm 69: The Way to Succeed and the Way to Suck Eggs, kas tika pārdots ASV vairāk kā miljons eksemplāros. 2008. gadā pēc 27 gadu aktīvas darbības Jorgensens nolēma pārtraukt grupas darbību.
Mūzikas stils
Ministry sākotnēji nespēlēja industriālo metālu, to mūzikas žanru, ar ko grupa ir visvairāk pazīstama. Pirmajos divos Ministry albumos With Sympathy un Twitch dominēja sintpops. Ja 1983. gada albums With Sympathy bija daudz maigāks savā skanējumā, kas savukārt bija par iemeslu tobrīdējās ierakstu kompānijas spiedienam, tad 1986. gadā izdotais albums Twitch iezīmēja virzību uz daudz agresīvāku mūzikas stilu, kas bija tuvāks postindustriālās mūzikas novirzienam EBM.
Sākot ar 1988. gada albumu The Land of Rape and Honey grupas mūzika sāka dominēt smagā metāla ģitāras rifi, tomēr joprojām līdzās pastāvēja arī industriālajai mūzikai raksturīgi elementi un skaņas formas. Šīs proporcijas starp smago metālu un industriālo mūziku konsekventi mazinājās grupai izdodot aizvien jaunus albumus, tomēr divi industriālajai mūzikai raksturīgie elementi — semplu lietojums un distorsēts vokāls — palika par neatņemamu Ministry mūzikas sastāvdaļu līdz pat 2008. gadam.
Grupas mūzikā ir sastopamas arī citu smagā metāla apakšžanru raksturīgas īpašības. Piemēram, grupas 1996. gada albumu Filth Pig daļēji var pieskaitīt dūmmetāla/sludge žanram, bet pēdējos piecus albumus, sākot ar 2003. gada albumu Animositisomina, — trešmetāla žanram.
Diskogrāfija
{{columns |width=500px
Izlases un remisku albumi
}}
Akra
Akra (angļu: Accra) ir pilsēta Ganas dienvidos, Atlantijas okeāna krastā. Tā ir Ganas galvaspilsēta un lielākā pilsēta, kā arī valsts administratīvais, sakaru un ekonomikas centrs, kā arī Lielās Akras reģiona un Akras metropoles rajona administratīvais centrs. Kopš 1877. gada tā ir Ganas galvaspilsēta.
Koriolisa spēks
Koriolisa spēks ir Zemes griešanās izraisīts novirzīšanās spēks.
19. gadsimta sākumā franču zinātnieks Gaspārs Gustavs de Korioliss pierādīja, ka jebkurš priekšmets, kas kustas gar zemes virsmu ziemeļu puslodē, novirzās pa labi no sākotnējās trajektorijas, bet dienvidu puslodē — pa kreisi. Tas ir saistīts ar Zemes griešanos.
Koriolisa spēks novirza kustību virzienu, bet nemaina ātrumu. Vislielākais Koriolisa spēks ir uz poliem, bet uz ekvatora tas ir 0.
Edvards III Plantagenets
Edvards III Plantagenets (en, dzimis, miris ) bija Anglijas karalis, tiek uzskatīts par vienu no veiksmīgākajiem Anglijas karaļiem viduslaikos. Valdīja no līdz savai nāves dienai. Edvards III atjaunoja karalisko autoritāti, kuru bija kritusies viņa tēva Edvarda II laikā. Pārveidoja Anglijas karalisti par vienu no spēcīgākajām militārajām varām Eiropā. Viņa valdīšanas laikā tika arī veikta būtiska attīstība likumdošanā un valdībā — galvenokārt Anglijas parlamenta reformēšana un nostiprināšana. Edvarda III laikā valstī plosījās Melnā nāve (mēris).
Black Sabbath
Black Sabbath bija britu smagā metāla mūzikas grupa, kas tika izveidota Birmingemā 1968. gadā un tiek uzskatīta par smagā metāla žanra aizsācējiem. Grupu izveidoja Ozijs Osborns (balss), Tonijs Aiomi (ģitāra), Gīzers Batlers (basģitāra) un Bils Vards (bungas).
Edvards III Plantagenets
Dzīvesstāsts
Edvards III tronī kāpa, pateicoties baronu dumpim un tēva Edvarda II gāšanai no troņa. Sākotnēji valsts pārvalde bija karaliskās padomes rokās, kuru vadīja karaliene māte Francijas Izabella un reģents Rodžers Mortimers, Marčas grāfs.
1328. gadā Edvards III aprecējās ar Eno Filipu (Philippa of Hainault), Eno (fr. Hainaut, val. Hinnot) hercoga Viljama (William I, Count of Hainaut, Count William III of Avesnes, Count William III of Holland and Count William II of Zeeland) meitu.
1330. gadā Edvards III apsūdzēja Mortimeru varas uzurpācijā un lika sodīt ar nāvi, bet māti atstūma no valsts pārvaldes. 1337. gadā uzsāka Simtgadu karu par Francijas troni, uz kuru tam bija tiesības no mātes puses. Reformēja tieslietu sistēmu, parlamenta darba praksi.
Tā kā vecākais dēls, Velsas princis Melnais princis Edvards mira, tēvam dzīvam esot, troni pēc Edvarda III nāves mantoja tā 10 gadus vecais mazdēls Ričards.
Tituli
Edvarda tituli:
Pavļiks Morozovs
Pāvels Morozovs ( — ), labāk zināms kā Pavļiks, bija Padomju propagandas glorificēts moceklis. Stāsts par viņu ir saistīts ar 1932. gada notikumiem, kad trīspadsmitgadīgu zēnu, kurš nodeva savu tēvu valsts varas iestādēm, nogalināja viņa paša ģimene. Tas bija Padomju morāles stāsts: vēršanās pret valsti bija savtīga un reakcionāra, valstij bija augstāka vērtība kā ģimenes mīlestībai. Viņa stāsts kļuva par obligāto bērnu literatūru, tas tika izmantots dziesmās, lugās, dzejā un operas izrādē, kā arī sešās biogrāfijās. Kultam bija liela ietekme uz vairāku paaudžu bērnu morāles normām. Pastāv ļoti maz sākotnējo pierādījumu par notikumu gaitu, lielākā daļa no tiem ir nostāsti. Šobrīd tiek uzskatīts, ka stāsts visticamāk ir izdomāts, lai arī Pavļiks bija reāla personība un tika nogalināts. 1937. gadā Sergejs Eizenšteins uzņēma filmu Bežinas pļava par šiem notikumiem, kas tā arī netika izlaista.
Kazahijas PSR karogs
Šo karogu Kazahijas PSR pieņēma.
Pirms šī karoga bija karogs ar zelta sirpi un āmuru augšējā kreisajā stūrī, ar uzrakstu kirilicā Казак ССР un Казахская ССР zelta burtiem pa labi no sirpja un āmura.
Starp 1937. un 1940. gadu izmantoja karogu ar zelta sirpi un āmuru kreisajā augšējā stūrī ar uzrakstu QAZAQ SSR latīņu burtiem un КАЗАХСКАЯ ССР kirilicā zelta burtiem zem sirpja un āmura.
Skatīt arī
Flagge Kasachstans
17. oktobris
17. oktobris ir gada 290. diena pēc Gregora kalendāra (291. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 75 dienas.
Jedward
Jedward ir Īrijas mūzikas grupa, kuras sastāvā ir dvīņubrāļi Džons un Edvards Graimsi (viņi ir dzimuši ).
17. oktobris
Vārda dienas
Gaitis, Gaits, Karīna
Jedward
2009. gadā duets piedalījās Apvienotās Karalistes TV šova "X Faktors" sestajā sezonā kā John & Edward. Šovā viņi ieguva 6. vietu.
Dueta menedžeris ir Luiss Volšs. Jedward debijas singlu Under Pressure (Ice Ice Baby) izdeva sadarbībā ar grupu Vanilla Ice. Dziesma ierindojās Apvienotās Karalistes singlu topa 2. vietā un Īrijā tā bija ierindojusies topa 1. vietā.
2010. gada jūlijā tika izdots debijas studijas albums Planet Jedward. Ziemeļīrijā tas tika sertificēts ar platīna disku.
Jedward pārstāvēja Īriju 2011. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā ar dziesmu Lipstick. Eirovīzijas finālā tika ieņemta 8. vieta.
2011. gada vasarā iznāca viņu otrais studijas albums Victory, kurā iekļauti viņu singli Lipstick, Bad Behaviour un Wow Oh Wow. Duets pārstāvēja Īriju 2012. gada konkursā, šoreiz ar dziesmu Waterline.Viņi ieguva 48 punktus un ieguva tikai 19. vietu. 2012. gada 15. jūnijā iznāca Jedward jaunais singls Young Love no tā paša nosaukuma albuma. Pats albums Young Love iznāca 22. jūnijā, jau pirmajā nedēļā Īrijas topā sasniedzot 1. vietu.
Progress M-02M
Progress M-02M (Прогресс М-02М) bija Krievijas automātisks kravas kosmosa kuģis kravu nogādāšanai uz Starptautisko kosmisko staciju (SKS). Šis bija otrais modernizētais transportkuģis, kura uzstādītas datorizētas vadības sistēmas. Ar to tika turpināti sistēmu izmēģinājumi, kas aizsākās ar kuģi Progress M-01M 2008. gadā (tad SKS tuvošanās laikā radās problēmas).
Lidojuma gaita
Palaišana notika no Baikonuras kosmodroma 18:37:09 UTC ar nesējraķeti Sojuz-U.
Saslēgšanās ar SKS notika 19:24 UTC, transportkuģim automātiskajā režīmā pieslēdzoties pie Pirs moduļa.
Progress M-02M no stacijas atvienojās 18:29:43 UTC. Autonomajā lidojumā tika turpināti modernizētā kuģa sistēmu izmēģinājumi reālā lidojumā. 12. jūlijā notika transportkuģa pietuvošanās pie Zvezda moduļa jaunā pieslēgšanās porta, lai pārbaudītu tā sistēmu darbību. 17:04 UTC Progress pietuvojās saslēgšanās mezglam 17 metru attālumā, pēc tam to novirzīja atpakaļ. Mehāniskais kontakts nebija paredzēts; visas darbības notika automātiskā režīmā. Kā atzīmēja Lidojuma vadības centra darbinieki, operācija notika pēc plāna, un nekādas anomālijas netika novērotas.
notika Progress M-02M novadīšana no orbītas. Dzinējs bremzēšanai tika iedarbināts 15:43:00 UTC. Kuģa nesadegušās daļas iekrita Klusā okeāna dienvidu daļā aptuveni 16:28 UTC.
Vācijas Nacionāldemokrātiskā partija
Vācijas Nacionāldemokrātiskā partija ir galēji labēja nacionālistu politiskā partija Vācijā, kas dibinātā 1964. gadā kā Vācu Impērijas partijas (Deutsche Reichspartei, DRP) pēctece. Tās vadītājs kopš 2014.gada ir Franks Francs. Agrākais līderis Udo Foigts, kurš partiju vadīja no 1996. līdz 2011.gadam, 2014.gadā tika no NPD saraksta ievēlēts Eiropas Parlamentā.
2004. g. partijā bija 5300 reģistrēto biedru.
Bija pārstāvēta vairākos federālo zemju parlamentos 1960.-jos gados.
2003. g. federālā valdība, bundesrāte un bundestāga cēla prasību par NPD aizliegšanu, bet Vācijas Konstitucionālā tiesa to noraidīja. Vācijas drošības dienests (Verfassungschutz) uzskata NPD par apdraudējumu konstitucionālajai iekārtai.
2004. gada reģionālajās vēlēšanās Saksijā partija ieguva 9,12% balsu, kas tai deva 12 deputātu vietas (no 124) Saksijas reģionālajā parlamentā - landtāgā. Tomēr 2009. gada reģionālajās vēlēšanās Saksijā partija ieguva 5.6% balsu, kas tai deva 8 deputātu vietas (no 132) Saksijas landtāgā.
2005. gada federālajās parlamenta vēlēšanās NPD ieguva 1,6 procentus balsu visā valstī, bet 2009. gada federālajās parlamenta vēlēšanās - 1,5 procentus, negūstot pārstāvniecību parlamentā.
Parisa Hiltone
Parisa Vitnija Hiltone (, dzimusi ) ir bagātas ģimenes iespējamā mantiniece, augstāko aprindu personība, producente, dziedātāja, modele un modes dizainere. Viņa ir Hilton Hotels dibinātāja Konrāda Hiltona mazmazmeita.
Karjera
Hiltone ir strādājusi par modeli, aktrisi, dziedātāju un ir veikusi gadījuma biznesa darījumus. Saskaņā ar žurnāla "Forbes" datiem, viņa ir ieguvusi ap 2 miljoniem dolāru 2003.—2004. gadā, ap 6,5 miljoniem dolāru 2004.—2005. gadā un ap 7 miljoniem dolāru 2005.—2006. gadā.
Modeles karjera
Hiltone modeles karjeru sāka kā bērns, sākotnēji tikai labdarības pasākumos. Kad viņai bija 19 gadu, viņa parakstīja līgumu ar Donalda Trampa modeļu aģentūru T Management. Viņa ir parādījusies vairākās reklāmās, tostarp Iceberg Vodka, GUESS, Tommy Hilfiger, Christian Dior, un Marciano.
Televīzijā
Hiltone kopā ar savu draudzeni Nikolu Ričiju piedalījās realitātes šovā "Bagātnieces laukos" (en), kura pirmizrāde notika 2003. gada 2. decembrī Fox kanālā. Seriālam "Bagātnieces laukos" bija trīs sezonas Fox kanālā. Fox kanāls atcēla pārraidi pēc tam, kad sākās strīds starp Hiltoni un Ričiju, bet vēlāk kanāls (en) sāka rādīt arī ceturto un piekto sezonu.
2008. gada martā tika ziņots, ka Hiltone būs zvaigzne jaunā MTV realitātes seriālā "Parisa Hiltone — mana jaunā labākā draudzene" (en). Seriāla pirmizrāde notika.
Auseklis Baušķenieks
Auseklis Baušķenieks ( — ) bija latviešu gleznotājs, viens no populārākajiem un savdabīgākajiem 20. gadsimta māksliniekiem, nereti uzskatīts par vienu no latviešu laikmetīgās mākslas patriarhiem.
Biogrāfija
Auseklis Baušķenieks dzimis 1910. gada 25. augustā Jelgavā. Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā kopā ar ģimeni devies bēgļu gaitās uz Narvu Igaunijā, kurā lauzis roku, tāpēc vēlākos gados ticis paglābts no iesaukšanas armijā. 1918. gadā atgriezās Jelgavā, pieredzēja Bermontiādes notikumus. 1929. gadā beidza Jelgavas 2. vidusskolu un pārcēlās uz Rīgu, kur uzsāka darba gaitas Satiksmes ministrijas Šoseju un zemes ceļu departamentā (1929—1935).
Otrā pasaules kara beigās 1944. gada rudenī viņu mobilizēja darba dienestā un nosūtīja ar kuģi uz Vāciju, tad Holandi. Kara beigās bija amerikāņu okupācijas zonā Reinas ielejā, kur tikās ar PSRS misiju, kas piedāvājusi doties mājās. Volodimiras-Volinskas filtrācijas nometnē saņēma pagaidu apliecību un biļeti uz Rīgu, kurā atgriezās 1946. gada jūnijā. Rīgā Baušķenieks apmetās pie tēlnieka Mārtiņa Zaura, pelnīja iztiku ar gadījuma darbiem un logu noformēšanu. 1947. gadā viņš atrada patstāvīgu noformētāja darbu Literatūras muzejā (1947—1948), bet 1948. gadā Pionieru pilī (1949—1962), kur vadīja zīmēšanas un tēlniecības pulciņus. 1953. gadā apprecējās un, sievas mudināts, 1955. gadā atsāka gleznošanu. 1959. gadā uzņemts par Mākslinieku savienības biedra kandidātu, bet 1961. gadā par biedru.
Ausekļa dēls ir mūziķis Ingus Baušķenieks.
Mākslinieciskā darbība
Mākslinieka darbiem piemīt savdabīgs rokraksts, kurā manāma naivās mākslas un sirreālisma stilistika, kas balstās uz mākslinieka radītās punktošanas tehnikas tradīcijām ar raksturīgo maigo pasteļtoņu kolorītu. Mākslinieks strādājis eļļas tehnikā. Mākslinieks darbu sižetus guvis no sadzīves un apkārtējās vides notikumiem, darbu formu traktējis reālistiski. Pēdējais darbs tapis 2005. gadā.
Izstādes
Darbi tikuši eksponēti Vācijā, ASV, Francijā, Krievijā, Austrālijā un Lietuvā. Darbi atrodas privātās kolekcijās Latvijā un ārzemēs.
Personālizstādes
Pirmā personālizstāde notikusi Rīgā, Mākslinieku namā 1975. gada 29.II — 23 III, kurā gleznotājs eksponējis 66 darbus. Personālizstādes tikušas rīkotas 1980. gadā Mākslinieku namā (33 darbi); 1982. gadā Rīgas Politehniskā institūta Arhitektūras un celtniecības fakultātē (35 darbi); 1983. gadā pansionātā "Mežciems" (13 darbi); 1984. gadā Paula Stradiņa Medicīnas vēstures muzejā (20 darbi); 1985. gadā Doles Vēstures muzejā (20 darbi) un Mākslinieku namā (58 darbi); 1986. gadā zinātniskajā apvienībā "Biolar" (38 darbi); 1987. gadā kultūras namā "Rītausma" (40 darbi); 1988. gadā Beļavas izstāžu namā (32 darbi).
Baušķeniekam bijušas divas personālizstādes Latvijas Nacionālajā mākslas muzejā (1992. un 2000. gadā). Par godu Baušķenieka 100. dzimšanas dienai muzejā tika sarīkota retrospektīva darbu izstāde "Blēņu stāsti”.
Alternatīvā enerģija
Alternatīvā enerģija ir enerģijas veids, kas nerada kaitējumu apkārtējai videi vai rada to nelielā apmērā salīdzinot ar citiem enerģijas veidiem. Par alternatīvās enerģijas veidiem tiek uzskatīts vēja enerģija, saules enerģija, biomasas enerģija un ģeotermālā enerģija.
Tos plaši izmanto visā pasaulē, pēdējos gados to popularitāte ir pieaugusi arī Latvijā.Speciālisti Latvijas meteoroloģiskos apstākļus uzskata par piemērotiem alternatīvo energoresursu izmantošanā, jo it sevišķi ņemot vērā globālās sasilšanas efektus - aizvien sausākas vasaras, spēcīgākas vēja plūsmas un vētras.
Vēja enerģija
Vēja enerģiju izmanto kopš seniem laikiem. Arheoloģiskie pētījumi liecina, ka Ēģiptē buru laivas lietoja jau pirms 5000 gadiem. Ķīnā vienkāršas vējdzirnavas būvēja 200—400 gadus pirms mūsu ēras. Vēja enerģija ir pieejama vienmēr, arī aukstajos gadalaikos, un šobrīd tas ir visātrāk augošais energoresurss pasaulē. Vēja ģeneratoru enerģijas izmaksas ir salīdzinoši mazas — tā var konkurēt ar atomenerģiju, ogļu un dabas gāzes enerģiju, pie tam nav atkarīgas no kurināmo cenu izmaiņām un nepiesārņo apkārtējo vidi.
Biomasas enerģija
Biomasas enerģija ir enerģija, kuru iegūst dedzinot biomasu. Biomasas enerģija ķīmiskās pārveides rezultātā pārvērš siltuma, mehāniskajā un elektriskajā enerģijā. Pēc ekspertu domām līdz 2020.gadam vienu piekto daļu no kopējā enerģijas patēriņa Eiropā nodrošinās biomasas enerģija. Biomasai ir liela nozīme un jau šodien tā veido 70% no reģeneratīvās enerģijas.
Siltumenerģijas un elektroenerģijas ražošana koģenerācijas ciklā
Kombinētā siltumenerģijas un elektroenerģijas ražošana ir ļoti piemērota maza mēroga lietojumam. Tā var tikt izmantota, lai nodrošinātu gan telpu apkuri, gan karstā ūdens padevi individuālām ēkām vai ēku grupām. Papildus saražotā elektroenerģija var tikt nodota arī tīklā. Šī relatīvi jaunā tehnoloģija ir sasniegusi tādu attīstības līmeni, kad tiek uzstādītas koģenerācijas stacijas ar jaudu no 50 līdz 500 kWel.
Siltumenerģijas ražošana
Šobrīd vairākumā gadījumu par galveno izmantoto biomasas veidu siltumenerģijas ieguvei tiek uzskatīta koksne. Tiešais sadegšanas process siltumenerģijas ražošanai un tvaika cikls ir uzskatāmi jau par komerciāliem procesiem, kuru efektivitāte nepārtraukti tiek uzlabota un samazināts radītais emisiju piesārņojums. Pastāv divas dažādas metodes siltumenerģijas ražošanā: mazas jaudas apkures sistēmas un centralizētas siltumapgādes sistēmas. Pirmajā gadījumā visbiežāk kā kurināmais tiek izmantoti koka bluķi, granulas, šķelda un citi kurināmie, bet otrajā gadījumā, kad siltumenerģijas ražošana lielākoties tiek nodrošināta, izmantojot kustīgo ārdu katlus, par kurināmo var tikt izmantota gan šķelda, gan kūdra, gan no atkritumiem iegūts kurināmais, gan koksnes atlikumi, gan arī zāģu skaidas un salmi.
Ģeotermālā enerģija
Ģeotermālā enerģija savu nosaukumu ieguvusi no grieķu vārdiem geo, kas nozīmē "zeme" un therme, kas nozīmē "siltums". Šajā gadījumā enerģijas ražošanai izmanto siltumu, kas atrodas zemes iekšienē. Zemes kodols ir nokaitēts sarkans, tā temperatūra ir 50000 C. Dažreiz karsti izkusuši ieži vai magma iznāk virspusē vulkānu izvirdumu laikā. Šī ir tā milzīgā enerģija, ko ģeotermiskās spēkstacijas cenšas izmantot siltuma vai elektrības ražošanai. Rokot zemē caurumu temperatūra 1km dziļumā paceļas apmēram par 17 - 300C. Ģeotermiskā aka var būt līdz 2500m dziļa. Ūdens ar ko tiek piepildīta krātuve ( tas var būt vienkārši lietus ūdens ), tiek sasildīts līdz tvaikam, un to var izmantot elektrības ražošanai. Ir vēl iespēja, ka karsto ūdeni izmanto mājas apsildei. Globāli ģeotermiskā enerģija sastāda 0,06% no kopējā saražotā enerģijas daudzuma, līderis ir Islande ar 86%. Pavisam ģeotermiskās spēkstacijas ir uzceltas 20 pasaules valstīs. ASV ģeotermiskā enerģija spētu nodrošināt Sanfrancisko pilsētas enerģijas patēriņu.
Saules enerģija
Saules enerģijas galvenā priekšrocība ir tā, ka tā ir pieejama visur, tāpēc nav vajadzības tērēt kurināmo, kas piesārņo gaisu ar izplūdes gāzēm. Svarīgi ir tas, ka saules enerģiju var izmantot arī tad, kad tā nemaz nespīd, jo globālais starojums sastāv no tiešā un izkliedētā starojuma. Saules radiācijas ilgums un intensitāte ir atkarīga no gadalaika, klimatiskajiem apstākļiem un ģeogrāfiskā stāvokļa. Gada globālais starojums uz horizontālās virsmas saules joslas reģionos uz 1 m2 var sasniegt 2200 kW/h, Ziemeḷeiropā tā maksimālais lielums ir 1100 kW/h. Vidējais gada rādītājs standarta saules kolektoram (3,9 m2) ir aptuveni 15 kW/h dienā, vasarā - 24 kW/h, ziemā - 6 kW/h dienā. Viens šāds kolektors spēj nodrošināt apsildi līdz 30 m2 lielā mājā. Gadā viens standarta saules kolektors rada vidēji 5500 kW/h siltuma. Tā kalpošanas laiks ir 20 - 30 gadi, tas nozīmē, ka savas darbības laikā šī iekārta spēj saražot 110 000 - 165 000 kW/h. Saule dod mums enerģiju divos veidos - kā gaismu un siltumu. Gada laikā saņemam no tās apmēram 10 000 reižu vairāk enerģijas, nekā pasaule spēj patērēt, taču nemākam pilnā mērā un efektīvi izmatot šo bagātību. Pagaidām pazīstamākais saules enerģijas izmantošanas veids ir saules kolektori un saules baterijas.
Saules kolektori
Saules kolektors ir paredzēts, lai saules starojumu pārveidotu siltuma enerģijā. Saules kolektors ir galvenā sastāvdaļa no saules termālās sistēmas, kas pārveido saules radiāciju siltumā, ko var izmantot ūdens apsildei peldbaseinos, karstā ūdens sasildīšanai, telpu apkurei un pat siltuma ražošanai rūpniecības procesiem. Ir dažādu veidu kolektori kā plakanie, cauruļtipa un koncentrējošie kolektori. Visi kolektoru veidi atšķiras ne tikai ar to dizainu, bet arī ar savām siltumtehnikas un efektivitātes īpatnībām.
Parasti tiek izmantotas divas metodes, lai izmantotu saules siltumu kā pasīvā un aktīvā metode. Pasīvā metode ir bez aktīviem līdzekļiem, bet aktīvajā metodē tiek izmantoti sūkņi un ventilatori, lai uzlabotu šķidruma plūsmas ātrumu un siltuma pārnesi.
Ņehožes bāka
Ņehožes bāka atrodas Polijā, Rietumpomožes vojevodistē, Ņehožē, Baltijas jūras krastā.
Vēsture
Bāku šajā vietā sāka būvēt 1863. gadā un 1866. gada 1. decembrī tā sāka darboties. Bāka raidīja mirgojošu baltas gaismas signālu (10 s deg, 10 s pārtraukums). Laterna bija aprīkota ar Frenela 1. kārtas ierīci. Gaismu deva rapšu eļļas lampa. Gaismas signāla mirgošanu panāca ar stroboskopa aparātu, kuru darbināja pulksteņmehānisms. Otrā pasaules kara laikā bākas laternu iznīcināja artilērijas uguns. 1948. gadā bāku pilnībā atjaunoja. Eļļas lampu nomainīja ar Zviedrijā ražotu iekārtu, kura sastāvēja no 4 diskveida lēcām, starp kurām atradās elektriskā spuldze. Iekārtu grieza no kādas zemūdenes noņemts motora mehānisms.
Johans Gotfrīds Herders
Johans Gotfrīds fon Herders (de, dzimis, miris ) bija vācu dzejnieks, kritiķis, teologs un filozofs. Viens no romantisma pamatlicējiem un "Vētras un dziņu" kustības redzams pārstāvis. Ietekmējis Gētes uzskatus. Sniedzis ievērojamu ieguldījumu nācijas un tautas teorētiskajā pamatojumā.
Dzīvesgājums
Herders ir dzimis trūcīga skolotāja ģimenē Austrumprūsijā. Septiņgadu kara krievu okupācijas laikā 1762. gadā sāka studēt teoloģiju Kēnigsbergas universitātē, kur viņa skolotājs bija Imanuels Kants, tomēr visvairāk viņu ietekmēja Johana Georga Hāmaņa uzskati. 1764. gadā Herders pārcēlās uz dzīvi Rīgā, bija skolotājs Rīgas Domskolā (1764-1769). Šajā laikā viņš iepazinās ar latviešu tautasdziesmām. Publicējis darbus par vēsturi, filozofiju un literatūras kritiku, kā arī latviešu tautas dziesmas vācu valodā (dažādu tautu dziesmu) kopojumā (Stimmen der Völker in Liedern, 1778). Herders nosodīja vācu krustnešu iebrukumu Latvijā 13. gadsimtā un latviešu zemnieku apspiešanu. Atzinīgi vērtēja Garlība Merķeļa darbus.
1770. gadā Strasbūrā iepazinās ar J. V. Gēti. 1771. gadā kļuva par Šaumburgas-Lipes firstistes galma mācītāju Bikeburgā. 1776. gadā ar Gētes rekomendāciju kļuva par superintendantu Veimārā.
Herdera nozīme mūsdienās
Herders ir devis ievērojamu ieguldījumu nacionālisma teorētiskajā pamatojumā un ar to saistītās aktivitātēs, piemēram, interesē par tautas mākslu un folkloru kā jomu, kas pauž tautas raksturu, garu un ģenialitāti. Var pamatoti teikt, ka Herders devis nenovērtējamu ieguldījumu arī latviešu nacionālisma un folkloristikas attīstībā.
Līdzās Vilhelmam fon Humboltam, Herders bija viens no pirmajiem, kas izteica domu, ka valoda nosaka runātāju domāšanas veidu (šī ideja apmēram 200 gadus vēlāk bija pamatā lingvistiskās relativitātes teorijai). Herdera interese par valodu un kultūras tradīcijām kā "nācijas" pamatu pamatoja arī interesi par folkloru, tautas dejām, mūziku un mākslu, kas vēlākos gados iedvesmoja brāļus Grimmus nodarboties ar vācu tautas pasaku apkopošanu.
Herders pievērsa īpašu uzmanību tautas piederības un patriotisma jēdzieniem. Viņš attīstīja tautas (Volk) teoriju līdz galējībai, uzstājot, ka "valstī ir tikai viena klase - tauta (Volk) (nevis pūlis), un karalis pieder pie šīs klases tik pat lielā mērā kā zemnieks". Uzskats, ka tauta ir kas cits nekā pūlis, bija šajā laikā jauna ideja un tāpēc viņš uzskatāms par vienu no pamatlicējiem idejai par "tautu" kā pamatu bezklasu, bet hierarhiski sakārtotai nācijai.
Herdera pēdas mūsdienu Rīgā
Rīgā Herdera vārdā nosaukts laukums, kura centrā 1864. gadā novietots Herdera krūšutēls (otrreiz uzstādīts 1959. gadā).
Kopš 1963. gada Austrijas un Vācijas universitātes piešķir Herdera balvu ievērojamiem pētniekiem un māksliniekiem no Austrumeiropas un Balkānu valstīm. 1996. gadā to ieguva komponists Pēteris Vasks.
1921.—1939. gadā Rīgā darbojās privāta augstskola Rīgas Herdera institūts. 1950. gadā dibināts Vācijas valsts atbalstīts Herdera institūts, kas nodarbojas ar Austrumviduseiropas vēstures pētniecību un reģionālo sadarbību. Herdera vārdā nosaukta J. G. Herdera Rīgas Grīziņkalna vidusskola.
Dalība sabiedriskās organizācijās
Pēc sava drauga un atbalstītāja Johana Cukerbekera ieteikuma J. G.Herders uzņemts Rīgas brīvmūrnieku ložā "Pie zobena". Savas uzturēšanās laikā Rīgā viņš bija aktīvs ložas loceklis un pildīja sekretāra pienākumus.
Bibliogrāfija
Latviski izdots:
Reimatoīdais artrīts
Slimību pirmo reizi 1800.gadā aprakstīja franču ārsts Augustin Jacob Landré-Beauvais(1772-1840). Nosaukumu "reimatoīdais artrīts" 1859. gadā izveidoja britu reimatologs Alfred Baring Garrod.
Epidemioloģija
Reimatoīdais artrīts ir visbiežākā hroniskā locītavu iekaisuma slimība. Ar šo slimību slimo ~1% no pasaules iedzīvotājiem. Sievietes slimo 3—5 reizes biežāk nekā vīrieši, ko izskaidro ar hormonāliem faktoriem. Starpība izlīdzinās ar vecumu. Slimība visbiežāk sākas 30 līdz 50 gadu vecumā. Pirmās pakāpes radiniekiem ir 2—3 reizes lielāks risks saslimt ar reimatoīdo artrītu.
Kritēriji
1987. gadā American College of Rheumatology izveidoja diagnostiskos kritīrijus reimatoīdā artrīta diagnosticēšanai, tomēr izmantojot šos kritērijus bija ierobežota agrīnā reimatoīdā artrīta un agrīnā nediferencētā artrīta diagnosticēšana, kas aizkavēja adekvātas terapijas uzsākšanu.