cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ralfs izposta internetu
Filma tika nominēta 91. Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā animācijas filma", kur tā zaudēja filmai "Zirnekļcilvēks: Ceļojums Zirnekļpasaulē".
Vladimirs Koroļenko
Vladimirs Koroļenko (, ; dzimis, miris ) bija ukraiņu rakstnieks, žurnālists un publicists.
Dzīvesgājums
Dzimis 1853. gadā Žitomirā apriņķa tiesneša ģimenē. Mācījās ģimnāzijā Žitomirā, vēlāk Rivnē. 1871. gadā iestājās Sanktpēterburgas Tehnoloģiskajā institūtā, vēlāk līdzekļu trūkuma dēļ pārgāja uz Pētera Lauksaimniecības akadēmiju.
1885. gadā atgriezās no ieslodzījuma un apmetās Ņižņijnovgorodā, kur nodzīvoja līdz 1895. gadam, kļūdams par pazīstamu rakstnieku. Deviņdesmitajos gados daudz ceļoja pa Krieviju, 1895. gadā apmeklēja Vispasaules izstādi Čikāgā. No 1895. līdz 1900. gadam dzīvoja Santpēterburgā, kur bija žurnāla "Krievu bagātība" (Русское богатство) galvenais redaktors. 1900. gadā Koroļenko ievēlēja par Pēterburgas Zinātņu akadēmijas locekli, bet 1902. gadā viņš atteicās no akdēmiķa grāda, protestējot pret Maksima Gorkija izslēgšanu no akadēmijas. No 1900. gada līdz savai nāvei 1921. gadā dzīvoja Poltavā, kur apglabāts.
Francijas revolucionārie kari
Francijas revolucionārie kari (franču: Guerres de la Révolution française) ir konfliktu sērija, kuros bija iesaistīta Francijas Pirmā Republika un kuri norisinājās Eiropā no 1792. gada, kad Francijas revolucionārā valdība pasludināja karu Austrijai, līdz 1802. gada Amjēnas mieram.
Kara sākums
1789. gada Franču revolūcija spēcīgi ietekmēja arī kaimiņvalstis, mudinot tās veikt izlēmīgus pasākumus pret draudošajām briesmām. Svētās Romas impērijas imperators Leopolds II un Prūsijas karalis Frīdrihs Vilhelms II personīgā tikšanās reizē Pilnicā vienojās apturēt revolucionāro ideju izplatīšanos. Uz to mudināja arī franču emigranti, kas Koblencā bija izveidojuši karaspēka korpusu prinča Kondē vadībā (franču: Armée de Condé).
Tika uzsākti militārie sagatavošanās darbi, taču monarhi ilgi vilcinājās uzsākt naidīgu rīcību. Iniciatīva nāca no Francijas, kas 1792. gada 20. aprīlī izsludināja karu Austrijai par tās naidīgo darbību pret Franciju. Austrija un Prūsija noslēdza aizsardzības un uzbrukuma aliansi, kurai pakāpeniski pievienojās gandrīz visas pārējās vācu valstis, kā arī Spānija un Sardīnijas un Neapoles karaļi.
Pirmās koalīcijas karš
Pirmās koalīcijas karš (1792–1797) bija konflikts starp revolucionāro Franciju un Eiropas lielvaru koalīciju, kuras mērķis bija vērsties pret revolucionāro ideju izplatīšanos. Koalīcijas sastāvā bija Austrija, Prūsija, Spānija, Lielbritānija un Nīderlandes Republika. Neraugoties uz koalīcijas sākotnējiem panākumiem, iekšējās nesaskaņas un Francijas militārās uzvaras noveda pie tās galīgās izjukšanas, no kuras Francija izcīnīja uzvaru un paplašināja savu teritoriju.
Otrās koalīcijas karš
Otrās koalīcijas karš (1798–1802) bija konflikts starp Eiropas lielvaru koalīciju un Franciju Napoleona Bonaparta vadībā. Franču pusē karoja tās vasaļvalstis Batāvijas Republika, Helvētijas Republika un Cisalpīnā Republika. Pretfranču koalīcijas mērķis bija apturēt Francijas ekspansiju, tomēr galu galā koalīcija sabruka, un 1802. gadā tika panākts miers, kas sagatavoja augsni turpmākajiem kariem.
Prūsijas Karaliste saglabāja neitralitāti. 1799. gada septembrī sakāves kaujā pie Cīrihes Krievijas Impērija izstājās no koalīcijas. Pēc sakāves 1801. gadā arī Svētās Romas impērijas ķeizars parakstīja miera līgumu ar Franciju. 1802. gadā arī Apvienotā Karaliste parakstīja Amjēnas miera līgumu.
1804. gadā izveidoja Francijas impēriju, par kuras ķeizaru 1804. gada 2. decembrī kronēja Napoleonu.
Bilopiļļa
Bilopiļļa (uk) ir pilsēta Ukrainas ziemeļos, Sumu apgabala Sumu rajonā. Izvietojusies apgabala ziemeļos pie Krievijas robežas, Viras upes krastos 44 km no apgabala centra Sumiem. Līdz 2020. gadam rajona centrs.
Vēsture
Sena apdzīvota vieta kopš Kijevas Krievzemes laikiem — pirmoreiz minēta 12. gadsimtā Vladimira Monomaha apcerējumā kā nocietināta pilsēta Vira. 1239. gadā to nodedzināja mongoļu karaspēks. Vēlākos laikos Viras vietā periodiski bijušas tatāru un krievu apmetnes. 1672. gadā šajā vietā apmetās ieceļotāji no Vinnicas apvidus Bilopiļļas ciema un 1687. gada dokumentos tā minēta kā Kriga (Крига). Bilopiļļa kļuva par Sumu kazaku pulka sotņas pilsētu. 1765. gadā pēc pulku sistēmas atcelšanas pilsēta kļūst par komisariāta centru, bet 1780. gadā — par apriņķa centru. Mūsdienās pilsētā attīstīta mašīnbūve un kombinētās lopbarības ražošana.
Hirodži Imamura
Nacionālā izlase
!Kopā||4||0
Bērnu spēlītes (2019. gada filma)
Filma stāsta par ģimeni, kuru terorizē mākslīgā intelekta lelle, kura kļūst slepkavnieciska.
Filmas "Bērnu spēlītes" pirmizrāde notika. Latvijā pirmizrāde notika. Filma nopelnīja 45 miljonus ASV dolāru pie 10 miljonu budžeta. Filma saņēma dalītas kritiķu atsauksmes. Tīmekļa vietnē Rotten Tomatoes filmai ir 63% vērtējums.
Surveyor 3
Surveyor 3 bija ASV NASA programmas Surveyor Mēness nolaižamais aparāts. Palaists 1967. gada aprīlī. Tas nolaidās Vētru okeānā. Kad 1969. gadā tam blakus nosēdās Apollo 12, Surveyor 3 kļuva par pirmo (un vienīgo) cilvēku apmeklēto kosmisko aparātu uz ārpuszemes objekta.
Surveyor 3 bija apgādāts ar televīzijas kameru. Tam bija grunts paraugu ņemšanas ierīce, ar kuru iegūtos paraugus varēja nofotografēt tuvplānā.
Surveyor 3 tika palaists 07:05:00 UTC ar nesējraķeti Atlas LV-3C Centaur-D no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas laukuma LC-36A orbītā ap Zemi. Pēc manevra zonde tika ievadīta trajektorijā uz Mēnesi.
Pirmoreiz tika iegūti Mēness grunts paraugu tuvplāni. 3. maijā iestājās Mēness nakts. Pēc 14 Zemes dienām, kad nakts beidzās, tika mēģināts reaktivizēt Surveyor 3, bet tas neizdevās.
1969. gada 19. novembrī netālu no Surveyor 3 nolaidās Apollo 12 nolaižamais aparāts. Tā apkalpe Čārlzs Konrāds un Elans Bīns apmeklēja Surveyor 3, to nofotografējot un nomontējot dažas detaļas, kuras pēc tam atgādāja uz Zemi. Pēc tam laboratorijā veica šo detaļu analīzi, un uz kameras tika atrastas Streptococcus mitis baktērijas. Tas bija pārsteigums, ka baktērijas var izturēt sūros kosmiskās vides apstākļus 2,5 gadus. Vēlāk šo faktu izmantoja starpplanētu panspermijas atbalstītāji. NASA nākamajām starpplanētu zondēm ieviesa stingras abiotiskās procedūras, lai novērstu iespējamību inficēts astronomiskos objektus ar organismiem no Zemes. 2011. gadā publicēts pētījums, kurā izklāstīts, ka zinātnieki, kas analizēja kameru, izmantoja procedūras, kas nebija pietiekamas, lai nepieļautu inficēšanu uz Zemes. Tika secināts, ka visdrīzāk baktērijas uz kameras nokļuvušas tīrās telpas slikto apstākļu dēļ nevis spējušas izdzīvot Mēness vidē.
Glaudītāji
Glaudītāji ir ciems Ogres novada Lielvārdes pagastā. Atrodas Lielvārdes pagasta vidienē. Attālums no novada centra Ogres — 23 km, no pagasta centra Lielvārdes — 5 km, no Rīgas — 59 km.
Agdamas rajons
Agdamas rajons (az) ir Azerbaidžānas rajons. Daļa no rajona rietumu puses ilgstoši atradās ar Armēniju saistītās Arcahas Republikas pakļautībā līdz 2020. gada novembrim, kad kontroli atguva Azerbaidžāna. Šo laika posmu Azerbaidžānas pilnīgā kontrolē bija vien 10 Agdamas rajona ciemi. Oficiāli Agdamas rajona administratīvais centrs ir Agdama, bet pēc armēņu okupācijas 1993. gadā pilsēta ir pamesta un izpostīta. Lielākā daļa no rajona ir līdzena, tikai mazliet ir kalnains.
Apšova
Apšova ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada centrālajā daļā 5 km no novada centra Baltinavas un 261 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa P45.
GOES 17
GOES 17 (sakotnēji GOES-S) ir ASV meteoroloģiskais pavadonis, NOAA Geostationary Operational Environmental Satellite pavadoņu sistēmas sastāvdaļa. Tas orbītā tika palaists 2018. gada martā. Pavadonis izvietots ģeostacionārajā orbītā GOES West pozīcijā virs Amerikas.
Kosmisko aparātu izgatavoja ASV uzņēmums Lockheed Martin uz platformas A2100A bāzes. Pavadoņa starta masa bija 5192 kg, sausmasa — 2857 kg. Tā izmēri ir 6,1 × 5,6 × 3,9 m. Tas ir GOES sistēmas ceturtās paaudzes otrais pavadonis.
2017. gada Tirreno—Adriatico
2017. gada Tirreno—Adriatico bija šosejas riteņbraukšanas daudzdienu sacensības, kuras notika no 8. līdz 14. martam. Tā bija 52. reize, kad notika Tirreno—Adriatico sacensības un tās bija septītās sacensības 2017. gada UCI World Tour kalendārā.
Sacensībās otro reizi trijos gados uzvarēja Kolumbijas sportists Nairo Kintana, pārstāvot . Kintana pārņēma sacensību vadību ar uzvaru posmā ar augstāko kāpumu Monte Terminillo un saglabāja vadību līdz pat sacensību beigām, noslēgumā ar 25 sekunžu pārsvaru pārspējot  braucēju Roanu Denisu, kurš uzvarēja pēdējā posmā individuālajā braucienā, kā arī viņa komanda uzvarēja pirmajā posmā komandu braucienā. Pjedestālu noslēdza  pārstāvis Tibo Pino, kurš no Denisa atpalika 11 sekundes.
GOES 17
Lidojuma gaita
2018. gada 23. maijā NOAA paziņoja, ka GOES 17 ir problēmas ar pamatinstrumenta Advanced Baseline Imager (ABI) dzesēšanas sistēmu. Kļūmes dēļ infrasarkano un infrasarkano staru attēlveidošana bija iespējama tikai 12 stundas dienā. Šī problēma skāra instrumenta 13 infrasarkanā un tuvā infrasarkanā starojuma kanālus. Citi pavadoņa sensori nebija ietekmēti. Papildus standarta pārbaudēm un testiem tika izstrādātas procedūras un programmatūra, kas ļāva ABI izmantot līdz pat 20 stundām diennaktī.
2017. gada Tirreno—Adriatico
Punktu klasifikācijā uzvarēja ' pārstāvis Peters Sagans, gūstot divas uzvaras posmos, vienu otro un trešo vietu; kalnu braucēju klasifikācijā triumfēja ' braucējs Davide Ballerīni, bet jauno braucēju klasifikācijā Bobs Jungelss () pārspēja Eganu Bernalu, apsteidzot viņu pēdējā posmā individuālajā braucienā. Komandu klasifikācijā uzvarēja Kintanas , tās sastāvā Honatans Kastrovjeho ierindojās kopvērtējuma desmitajā vietā.
Sacensībās startēja arī Latvijas sportists Aleksejs Saramotins, pārstāvot  komandu. Kopvērtējumā Aleksejs ierindojās 122. vietā, bet atsevišķā posmā labākā bija trešā posmā iegūtā 51. vieta.
Komandas
Tā kā Tirreno—Adriatico bija UCI World Tour sacensības, visas 18 UCI WorldTeam komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Papildus tika uzaicinātas četras UCI profesionālās kontinentālās komandas.
Ārkārtīgi skaļi un neticami tuvu
"Ārkārtīgi skaļi un neticami tuvu" (en) ir 2011. gada ASV drāmas filma, kas balstīts uz Džonatana Safrana Foera tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors ir Stīvens Daldrijs. Galvenās lomas filmā atveido Toms Henkss, Sandra Buloka, Tomass Horns, Makss fon Sīdovs, Vaiola Deivisa, Džons Gudmens, Džefrijs Raits un Zoja Kaldvela. Filmas pirmizrāde notika.
GOES 17
Lidojuma gaita
2018. gada 24. oktobrī GOES 17 sāka pārvietot uz GOES West pozīciju. Paralēli tam 29. oktobrī GOES 15 sāka pārvietošanas manevru uz austrumiem līdz punktam 128° R. 13. novembrī GOES 17 sasniedza darba punktu 137,2° R. Tam tika veikti papildu testi. 2019. gada 2. fēbruārī tika paziņots, ka pavadonim sākta ekspluatācija.
Kodzo Arai
Kodzo Arai (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||47||4
Ārkārtīgi skaļi un neticami tuvu
Deviņgadīgā izgudrotāja Frankofīla tēvs, kurš nomira 2001. gada 11. septembrī atstāj viņam noslēpumainu atslēgu. Gadu vēlāk Frankofīls kopā ar nesen ievākušos pacifistu Ņujorkā sāk meklēt slēdzeni, kas atbilst atslēgai.
Umaņa
Vēsture
Vēstures avotos apdzīvotā vieta pirmoreiz minēta 1616. gadā kā Humaņas miests (pl) zemēs, kas piederēja ģenerālim Valentīnam Kaļinovskim. 1648. gadā Umaņa kļuva par kazaku pulka centru, nozīmīgu cietoksni. Pēc Andrusova pamiera 1667. gadā miests atkal nonāca Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. 1674. gadā Umaņu ieņēma apvienotais kazaku, turku un tatāru karaspēks, pilsētu nopostīja un iedzīvotājus nogalināja vai padzina, pilsēta panīka.
1726. gadā Umaņa nonāca vaivada Staņislava Potocka īpašumā, kurš, vēloties tās attīstību, uzaicināja armēņu, grieķu un ebreju tirgotājus un amatniekus. 1760. gadā Umaņai otro reizi piešķīra Magdeburgas tiesības. 1768. gadā, kazaku sacelšanās (Koļijivščinas) laikā, pilsētā nogalināja lielāko daļu ebreju, uniātu un poļu iedzīvotāju. 1793. gadā Umaņa nonāca Krievijas Impērijas sastāvā un 1795. gadā kļuva par apriņķa pilsētu.
19. gadsimta sākumā Umaņa kļuva par jūdaistu reliģiskās kustības hasīdisma centru. Pilsētā apmetās hasīdisma pamatlicēja Baalšemtova mazdēls cadiks Nahmans. Nahmans miris 1810. gadā un viņa kaps ir hasīdu svētceļojumu mērķis. 1900. gadā no 30 000 pilsētas iedzīvotāju 21 500 bija ebreji. 2. pasaules kara gaitā 1941. gada augustā tā sauktajā «Umaņas katlā» tika aplenktas un iznīcinātas divas Sarkanās armijas Dienvidaustrumu frontes armijas (6. un 12.), tika sagūstīti ap 103 000 Sarkanās armijas karavīru, tajā skaitā 8 ģenerāļi.
Bulats Okudžava
Bulats Okudžava (ru; ka; dzimis Maskavā, PSRS, miris  Klamārā, Francijā) bija gruzīnu-armēņu izcelsmes padomju / krievu dzejnieks, rakstnieks, scenārists, komponists, dziesmu autors un izpildītājs. Viens no autordziesmas žanra dibinātājiem Padomju Savienībā un ievērojamākajiem tā pārstāvjiem laikā no 1950. gadiem līdz 1980. gadiem. Sacerējis ap 200 dziesmu. Tekstu dziesmām rakstījis pats, kā arī izmantojis Kaukāza tautas eposu teikas.
Lai gan Okudžavas dziesmas nekad nebija atklāti politiskas, tomēr to mākslinieciskā izteiksme un neatkarība neiederējās padomju kultūrā. Ilgus gadus Okudžava nesaņēma oficiālu atzinību, neskatoties uz viņa lielo popularitāti tautā.
PSRS Valsts prēmijas laureāts (1991). Piedalījies Lielajā Tēvijas karā, apbalvots ar 1. pakāpes Tēvijas Kara ordeni (1985).
Dzīves sākums, ģimene
Dzimis Maskavā. Viņa vecāki pirms diviem gadiem bija ieradušies Maskavā no Tiflisas. Tēvs Šalva Okudžava bija gruzīns, nosūtīts mācīties Komunistiskajā akadēmijā. Viņš bija komunistiskās partijas darbinieks. Māte Ašhena Nalbandjana bija armēniete, armēņu dzejnieka Vaana Terjana brāļameita. Bulata tēvs Krievijas pilsoņu kara laikā bija politiskais komisārs, labi pazīstams ar Serdžo Ordžonikidzi. Bulata tēvabrālis Vladimirs bija anarhists un terorists, kas bija spiests bēgt no Krievijas pēc mēģinājuma nogalināt Kutaisi gubernatoru. 1917. gada aprīlī viņš atgriezās Krievijā ar to pašu slēgto vilcienu, kurā no Šveices atbrauca Ļeņins, Zinovjevs un citi revolucionārie līderi.
1937. gadā Bulata tēvs tika arestēts sakarā ar trockistu lietu Urālu vagonbūves rūpnīcā. Tēvs tika nošauts 1937. gada 4. augustā. Arī divi viņa brāļi tika nošauti. Drīz pēc tēva aresta māte, vecmāmiņa un Bulats februārī bija pārcēlušies uz Maskavu, dzīvoja komunālā dzīvoklī Arbata ielā 43. Bet 1938. gadā arī māti arestēja un izsūtīja uz Karagandas piespiedu darba nometni, no kuras viņa atgriezās tikai 1947. gadā. 1941. gadā nošāva Bulata tēva māsu Olgu Okudžavu (gruzīnu dzejnieka Galaktiona Tabidzes sievu). 1940. gadā Bulats aizbrauca uz Tbilisi pie radiniekiem. Mācījās, bet vēlāk strādāja rūpnīcā par virpotāja mācekli.
Kara gadi
1942. gada aprīlī Okudžava mēģināja pieteikties armijā. Viņu iesauca augustā, kad viņam bija 18 gadi. Pēc divu mēnešu sagatavošanas viņu nosūtīja uz Aizkaukāza fronti. 1942. gada 16. decembrī pie Mozdokas viņu ievainoja. Pēc hospitalizācijas viņu neatjaunoja aktīvajā dienestā, bet nosūtīja uz rezerves pulku Batumi, vēlāk par radistu uz artilērijas brigādi, kas tajā laikā atradās uz robežas ar Turciju un Irānu. Tika demobilizēts 1944. gada martā kā gvardes ierindnieks. Apbalvots ar medaļām "Par Kaukāza aizsardzību" un "Par uzvaru pār Vāciju". 1985. gadā apbalvots ar 1.pakāpes Tēvijas Kara ordeni.
Darba gaitas
Pēc demobilizācijas atgriezās Tbilisi, pabeidza vidusskolu. 1945. gadā iestājās Tbilisi Universitātes filoloģijas fakultātē, ko pabeidza 1950. gadā. Strādāja par skolotāju divās skolās Kalugas apgabalā, pēc tam vidusskolā Kalugā. Tur arī sāka strādāt par korespondentu un literāro līdzstrādnieku rajona avīzēs.
1955. gadā tika reabilitēti Okudžavas vecāki un 1956. gadā viņš atgriezās Maskavā. Piedalījās literārās apvienības "Магистраль" darbā, bija redaktors izdevniecībā "Молодая гвардия". Pēc tam strādāja par dzejas nodaļas vadītāju laikrakstā "Литературной газета". 1961. gadā Okudžava aizgāja no darba un pilnībā nodevās radošajai darbībai. Bija precējies ar Olgu Arcimoviču, fiziķi pēc izglītības. Dēls Bulats (Antons) Okudžava kļuva par komponistu un mūziķi. Okudžava pārcieta sirds operāciju ASV. Pēc īsas un smagas slimības 1997. gada 12. jūnijā nomira Klamāras kara hospitālī, netālu no Parīzes. Apglabāts Maskavā, Vagaņkovas kapsētā.
Radošā darbība
Pirmo dziesmu Okudžava uzrakstīja vēl kara laikā, kad dienēja artilērijas brigādē. Šī dziesma nav saglabājusies. Otrā dziesma tapa 1946. gadā. Viņa dzejoļi pirmo reizi parādījās Aizkaukāza frontes garnizona avīzē. Kad vēlāk viņš strādāja Kalugas apgabalā, iesaistījās literārā darbībā. 1956. gadā iznāca pirmais Okudžavas dzejas krājums "Lirika".
1967. gadā Parīzes apmeklējuma laikā Okudžava ierakstīja 20 dziesmas un nākamajā gadā tur tika izlaista plate Le Soldat en Papier. Plate ar viņa dziesmām iznāca arī Polijā. 1970. gadu vidū viņa dziesmas sāka ierakstīt arī PSRS. Pirmā plate iznāca 1976. gadā, bet 1978 gadā iznāca disks. 1980. gadu vidū iznāca vēl divi diski.
Okudžavas ietekmē attīstījās autordziesmu žanrs, radās arī citi autori, tai skaitā Vladimirs Visockis, Aleksandrs Galičs, Jurijs Vizbors. Dziesmas strauji izplatījās ar magnetofona ierakstiem. Notika autordziesmu vakari, tika rīkoti festivāli. Šādos pasākumos tika izpildītas tādas Okudžavas dziesmas kā «Возьмёмся за руки, друзья…» un «Молитва Франсуа Вийона» («Пока Земля ещё вертится…»).
1987. gadā Okudžava devās radošā ceļojumā pa Ziemeļkaukāzu. 1990. gados pārsvarā dzīvoja Piemaskavas vasarnīcu rajonā Peredelkino. Sniedza koncertus Maskavā, Sanktpēterburgā, ASV, Kanādā, Vācijā, Izraēlā. Pēdējais viņa koncerts notika 1995. gada 23. jūnijā UNESCO mītnē Parīzē.
Tu esi šeit
"Tu esi šeit" (en) ir 2013. gada komēdija, kuras režisors, scenārija autors un viens no producentiem ir Metjū Vīners. Galvenās lomas atveido Ouens Vilsons, Zaks Galifjanakis, Eimija Polere, Lora Ramzija un Dženna Fišere. Filmas pirmizrāde notika Toronto filmu festivālā.
Naktstauriņa pareģojumi
"Naktstauriņa pareģojumi" (en) ir 2002. gada ASV pārdabiska mistērijas filma, kuras režisors ir Marks Pellingtons. Filmā galvenās lomas atveido Ričards Gīrs, Lora Linnija, Vills Petons, Debra Mesinga, Lusinda Džennija un Alans Beitss. Filma balstīta uz parapsihologa Džona Kēla tāda paša nosaukuma 1975. gada grāmatu.
Divus gadus pēc savas sievas nāves, The Washington Post žurnālists Džons Kleins (Gīrs) neizprotamā veidā nokļūst Pointplezentas pilsētā Rietumvirdžīnijā, kur vairāki iedzīvotāji ir piedzīvojuši neizskaidrojamas parādības un notikumus.
Filmas "Naktstauriņa pareģojumi" pirmizrāde notika. Filma saņēma atšķirīgus kritiķu vērtējumus. Tīmekļa vietnē Rotten Tomatoes filmai ir 52% vērtējums.
Pasaules čempionāts riteņbraukšanā
Pasaules čempionāts riteņbraukšanā var būt:
Skotu gambīts
Skotu gambīts ir šaha atklātne, kas sākas ar gājieniem: '''1. e2-e4 e7-e5 2. Zg1-f3 Zb8-c6 3. d2-d4 e5xd4 4. Lf1-c4'''.
Tas ir skotu atklātnes variants un tāpat kā skotu atklātne pieder pie atklātām atklātnēm. Tā Šaha atklātņu enciklopēdijas kods ir C45.
Vēsture
Skotu gambīts pirmoreiz lietots korespondencšaha partijā Edinburga — Londona (1824-1926). Savās partijās to vairākkārt lietojuši Ā. Andersens, P. Morfijs, F. Māršals, K. Šlehters um citi.
Stratēģiskā ideja
Baltie atšķirībā no skotu atklātnes netērē laiku bandinieka atgūšanai, bet tiecas ātrāk pabeigt attīstību, melnie var atteikties no skotu gambīta spēlējot 4. ...Zf6 un pārejot izdevīgā divzirdziņu aizsardzības variantā.
Mūsdienu praksē sastopams samērā reti.
Bahmati
Bahmati ir ciems Baltinavas novadā. Atrodas novada centrālajā daļā 3 km no novada centra Baltinavas un 258 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa P45, Kūkovas upes krastā.
Lielais tracis mazajā Ķīnā
"Lielais tracis mazajā Ķīnā" (en) ir 1986. gada ASV asa sižeta fantāzijas filma, kuras režisors ir Džons Kārpenters. Filmā galvenās lomas atveido Kurts Rasels, Kima Ketrola, Deniss Dans un Džeimss Hongs.
Filma stāsta par Džeku Bērtonu (Rasels), kurš palīdz savam draugam Vangam Či (Dans) izglābt viņa līgavu no bandītiem Sanfrancisko ķīniešu kvartālā. Viņi nokļūst noslēpumainā pasaulē zem ķīniešu kvartāla.
"Lielais tracis mazajā Ķīnā" pirmizrāde notika. Filma bija finansiāla izgāšanās, nopelnot tikai 11,1 miljonu ASV dolāru pie 19 līdz 25 miljonu budžeta. Tā saņēma atšķirīgas kritiķu atsauksmes, kas ietekmēja Kārpentera lēmumu atgriezties pie neatkarīgā kino. Tā ir kļuvusi par kulta filmu.
BM-21 Grad
BM-21 Grad ( — "krusa") ir Padomju armijas zeme-zeme daudzraķešu palaišanas komplekss, kas izstrādāts līdz 1963. gadam uz Otrā pasaules kara raķešu iekārtu Катюша bāzes.
Padomju armija BM-21 Grad izmantoja Afganistānas karā (1979—1989), bet Krievijas bruņotie spēki gan Čečenijas karā, gan Sīrijas pilsoņu karā, gan arī 2022. gada iebrukuma laikā Ukrainā.
Ābermaņi
Ābermaņi, ir ciems Ogres novada Birzgales pagastā. Izvietojies 4 km uz ziemeļrietumiem no pagasta centra Birzgales, 23 km no novada centra Ogres un 64,5 km no Rīgas.
Nobuo Kavakami
Nobuo Kavakami (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Čihirina
Čihirina ir pilsēta Ukrainas vidusdaļā, Čerkasu apgabalā. Izvietojusies apgabala austrumos Tjasminas upes krastā, 63 km no apgabala centra Čerkasiem. Čihirinas rajona centrs. Pilsētas padomei pakļauts Černečes ciemats.
Nobuo Kavakami
Nacionālā izlase
!Kopā||41||0
Čihirina
Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1589. gadā, kad Polijas karalis Sigismunds III atļāva Aleksandram Višņeveckim dibināt pilsētu pie tatāru trakta. Nosaukums cēlies no tatāru valodas çığır — ‘ceļš’ vai ‘izeja’. Jau 1592. gadā Čihirinai piešķirtas Magdeburgas tiesības ar ģerboni un atļauju diviem gadatirgiem gadā. No 1648. līdz 1712. gada pilsēta ir Čihirinas kazaku pulka centrs, bet no 1648. līdz 1660. gadam — hetmaņa Bohdana Hmeļnicka rezidence un hetmaņu valsts galvaspilsēta. 1797. gadā Čihirina nonāca Krievijas Impērijas sastāvā un kļūst par apriņķa pilsētu.
Čihirina ir hetmaņa Petro Dorošenko (Петро Дорошенко, 1627 – 1698) dzimtā pilsēta.
Lībiešu iela (Liepāja)
Lībiešu iela ir iela Liepājā, Karostas apkaimē. Lībiešu iela sākas krustojumā ar Pulkveža Brieža ielu un beidzas pie Liepājas ziemeļu robežas, virzienā uz Šķēdi. Ielas garums ir aptuveni 5800 metri un to pilnībā sedz asfalts. Caur ielai kursē 8. autobusu maršruts.
Lībiešu ielā 2/6 atrodas Beberliņu atpūtas parks, bet Lībiešu ielā 33 atrodas Liepājas notekūdeņu attīrīšanas iekārtas.
Gariks Martirosjans
Gariks Martirosjans (hy, ru) ir armēņu aktieris un producents.
Tītari: Atpakaļ nākotnē
Diviem atšķirīgiem tītariem Redžijam un Džeikam ir jāpārkāpj savām atšķirībām, lai ceļotu atpakaļ laikā un censtos panākt to, ka tītari tiek izslēgti no Pateicības dienas ēdienkartes.
Aronijas (Jumpravas pagasts)
Aronijas, arī Viešļi, ir ciems Ogres novada Jumpravas pagastā. Izvietojies 3 km ziemeļrietumiem no pagasta centra Jumpravas, 29 km no novada centra Ogres un 65 km no Rīgas.
Go2DaMoon
"Go2DaMoon" ir amerikāņu repera Playboi Carti dziesma, kurā piedalās amerikāņu reperis Kanje Vests. Tas tika izdots kā otrais skaņdarbs no Playboi Carti otrā studijas albuma Whole Lotta Red 2020. gada 25. decembrī.
Fons
Dziesmu pirmo reizi Playboi Carti atskaņoja 2020. gada 24. novembrī, kad viņš ievietoja videoklipu, kurā viņš studijā dejo dziesmas pavadījumā, vienlaikus pateicoties A$AP Bari. Dziesma ilgst nedaudz mazāk par divām minūtēm, sākot ar Vesta pantu, kas tika uzskatīts par viņa vecāko darbu atgādinājumu un nostalģisku. To producēja Outtatown un Wheezy, kuri ar Instagram starpniecību atklāja, ka viņu producēšanas atzīme dziesmai ir noņemta.
Buriņa
Buriņa (uk) ir pilsēta Ukrainas ziemeļos, Sumu apgabala Konotopas rajonā. Izvietojusies apgabala vidusdaļā Čašas upes krastos 86 km no apgabala centra Sumiem. Līdz 2020. gadam rajona centrs.
Vēsture
Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1688. gadā 1891. gadā bija pagasta centrs. 1964. gadā piešķirts pilsētas statuss. Mūsdienās attīstīta pārtikas rūpniecība.
Timsēni
Timsēni ir ciems Ogres novada Jumpravas pagastā. Izvietojies 6 km ziemeļiem no pagasta centra Jumpravas, 38 km no novada centra Ogres un 76 km no Rīgas.
Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā
UCI Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā ir ikgadējs pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā, kuru organizē Starptautiskā riteņbraukšanas savienība (UCI). Pasaules čempionāts sastāv no vairākām sacensībām grupas braucienā, individuālajā braucienā ar atsevišķu startu un komandu braucienā. Šobrīd čempionātā ir iekļautas šādas sacensības:
Vēsture
Pirmais pasaules čempionāts notika 1921. gadā. Tajā bija tikai viena sacensība, kura bija vīriešu amatieru grupas brauciens. Pirmais profesionālais pasaules čempionāts notika 1927. gada jūlijā Vācijā, Nirburgringā. Tajā profesionāļu konkurencē uzvarēja Itālijas pārstāvis Alfredo Binda, bet amatieriem Beļģijas pārstāvis Žans Ārtss, kurš vēlāk uzvarēja arī profesionāļu konkurencē 1935. gada čempionātā. Sieviešu sacensības tika ieviestas 1958. gadā. 1994. gadā pirmoreiz notika sacensības visās kategorijās individuālajā braucienā ar atsevišķu startu.
Katru gadu čempionāts notiek citā pilsētā vai reģionā. Sacensības var notikt salīdzinoši līdzenā trasē, kurā priekšrocības ir sprinteriem vai arī kalnainākā apvidū, kur labāk izpausties var kalnu braukšanas speciālisti vai vispusīgi braucēji. Jebkurā gadījumā sacensību trase parasti ir noslēgts aplis, kurā dalībnieki veic vairākus apļus.
Masaki Jokotani
Masaki Jokotani (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||20||0
Šorttreks 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Kalendārs
Visi laiki ir pēc Dienvidkorejas laika (UTC+9).
Fon Firstenbergs
Fon Firstenbergs var būt:
Ludviķa iela (Liepāja)
Ludviķa iela ir iela Liepājā, Vecliepājas apkaimē. Ludviķa iela sākas krustojumā ar Lielo ielu un Kungu ielu, bet beidzas krustojumā ar Toma ielu. Ielas garums ir aptuveni 387 metri un to pilnībā sedz asfalts. Ielas apbūve pārsvarā sastāv no pirmskara mūra un koka ēkām.
Ludviķa ielā 15 atrodas SIA Liepājas Enerģija galvenais birojs.
Kārnīte (ciems)
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļu no autoceļa P46 (Dubļeva–Cērpene), pie Dobupes ietekas Kārnītē.
Oldenburga muiža
Oldenburga muiža, saukta arī par Vitharda salas muižu, bija muiža tagadējā Voleru apkaimē Pārdaugavā. Muižas zemes ietilpa Rīgas apriņķa Daugavgrīvas draudzes novadā, vēlāk Bolderājas pagastā.
Vorožba
Vorožba (uk) ir pilsēta Ukrainas ziemeļos, Sumu apgabala Sumu rajonā. Izvietojusies apgabala ziemeļos pie Krievijas robežas, Viras upes krastos 54 km no apgabala centra Sumiem. Ievērojams dzelzceļa mezgls.
Oldenburga muiža
Vēsture
Zināms, ka 1619. gadā šī muiža piederēja Matīsam Rekem, kas to par 632 poļu guldeņiem ieķīlāja Arendam Boltam. Zviedru Vidzemes laikā 1662. gadā to ieguva Henings Volers. Pēc Vidzemes pievienošanas Krievijas Impērijai 1722. gadā muiža piederēja Remertam Oldenburgam, ko kura vārda cēlies muižas nosaukums. 1727. gadā viņš to par 440 dālderiem pārdeva Leonardam Gustavam Krūzem.
19. gadsimtā muiža piederēja Voleru muižas pagastam — "Voleru pagasttiesas kontrolē bez Voleriem ar Oldenburgu un Kleistiem ir zeme arī Daugavas labajā krastā". Kopā ar Volera muižu 1924. gadā pievienota Rīgas pilsētai.
Betigola
Vēsture
Atrodas senajā Gaižuvas zemē, rakstos pirmoreiz minēta 1253. gada jūlijā, kad Lietuvas karalis Mindaugs to dāvināja Livonijas ordenim par solīto palīdzību cīņā pret žemaišu kunigaiti Vikintu viņa pārvaldīto zemes daļu (pusi no Laukavas, Betigolas, Eragolas pilsnovadiem, visu Kuleni, Kārsavu un Kroši). 1254. gadā šo teritoriju ieguva Lietuvas bīskaps Kristiāns.
Pāvels Voļa
Pāvels Voļa (ru; dzimis Penzā ) Krievijas aktieris, komiķis un kinoproducents.
Pazīstams kā Comedy Club rezidents un КВН dalībnieks. Arī TV šova "Импровизация" vadītājs.
Ainava (Saulkrastu pagasts)
Ainava ir vasarnīcu ciems Saulkrastu novada Saulkrastu pagastā. Atrodas pagasta vidusdaļā 3,5 km no pagasta un novada centra Saulkrastiem un 45,4 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P6 (Saulkrasti—Sēja—Ragana).
Kolumbijas bruņotais konflikts
Kolumbijas bruņotais konflikts, arī Kolumbijas pilsoņu karš, ir bruņots konflikts Kolumbijā, kas sākās 1964. gadā. Tas ir vājas intensitātes karš, kurā iesaistīta Kolumbijas valdība un dažādas kreisas militārās organizācijas, no tām vispazīstamākās ir Kolumbijas Revolucionārie bruņotie spēki jeb FARC, Nacionālās atbrīvošanas armija jeb ELN un Tautas atbrīvošanas armija jeb EPL. Konfliktā bijuši iesaistīti arī dažādi labējie grupējumi, piemēram, Kolumbijas Apvienotie pašaizsardzības spēki (es) jeb AUC.
Kopš 2012. gada Kubas galvaspilsētā Havanā notiek miera sarunas starp Kolumbijas valdību un lielāko no iesaistītajām grupām — FARC. 2016. gada jūnijā tika parakstīts pamiers, bet 25. augustā — miera līgums, kuru vēl bija jāapstiprina Kolumbijas iedzīvotājiem referendumā, kas notika. Referendumā iedzīvotāji tomēr nobalsoja pret miera līgumu (pretinieki uzskata, ka miera līgums ar partizāniem nav iespējams, tiem jāstājas tiesas priekšā).
Pēc tam tika sagatavota jauna miera līguma redakcija, ko ratificēja Kolumbijas parlaments un 2017. gadā FARC uzsāka atbruņošanos.
Adriāns VI
Pāvests Adriāns IV (la; dzimis, miris ), īstajā vārdā Adriāns Florenss (nl), bija Romas pāvests no 1522. gada līdz nāvei 1523. gadā.
Viņš ir vienīgais nīderlandietis, kas atradies pāvesta amatā, kā arī pēdējais pāvests pirms Jāņa Pāvila II, kas nav no Itālijas.
Studējis Leivenas katoļu universitātē, kurā pēc tam arī bijis teoloģijas profesors, kā arī rektors. Starp viņa studentiem bijis arī Roterdamas Erasms. 1522. gadā ievēlēts par pāvestu. Vēlējies veikt lielas reformas baznīcā, taču saskārās ar Itālijas kardinālu iebildumiem.
Vestsaidas stāsts (2021. gada filma)
"Vestsaidas stāsts" (en) ir 2021. gada ASV muzikāla romantiskā drāmas filma. Filmas režisors un līdzproducents ir Stīvens Spīlbergs, scenārija autors Tonijs Kašners. Tā ir tāda paša nosaukuma 1957. gada skatuves mūzikla otrā pilnmetrāžas adaptācija. Galvenās lomas atveido Enzels Elgorts un Reičela Zeglere, kurai tā ir debijas loma, otrā plāna lomās ir Ariāna DeBose, Deivids Alvaress, Maiks Faists un Rita Moreno. Moreno, kas filmējusies arī 1961. gada adaptācijā, kopā ar Kašneru ir arī filmas izpildproducenti. Filmas mūziku komponējis Leonards Bernstains, bet lirikas autors ir Stīvens Sondheims.
Filmu 2014. gadā sāka izstrādāt 20th Century Fox; Kašners 2017. gadā uzsāka scenārija rakstīšanu. 2018. gada janvārī par filmas režisoru nolīga Spīlbergu, bet septembrī uzsāka aktieru atlasi. Džastins Peks ir filmas deju horeogrāfs. Filmēšana notika Ņujorkā un Ņūdžersijā no 2019. gada jūlija un ilga divus mēnešus.
Filmas "Vestsaidas stāsts" pasaules pirmizrāde notika Ņujorkas Jazz at Lincoln Center, trīs dienas pēc Sondheima nāves. Filmu ASV kinoteātros izplatīja Walt Disney Studios Motion Pictures zem 20th Century Studios zīmola no, kas bija ar gada aizkavēšanos sakarā ar COVID-19 pandēmijas ierobežojumiem. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes, kas slavēja tēlojumu, režiju un operatora darbu, daži no kritiķiem to uzskata labāku par 1961. gada filmu. Nacionālā kinokritiķu padome un Amerikas Kinoinstitūts nosaukuši to par vienu no desmit labākajām 2021. gada filmām. Filmas pasaules kases ieņēmumi ir vairāk nekā 76 miljoni ASV dolāru pie 100 miljonu liela budžeta. Neskatoties uz sliktajiem kases ieņēmumiem, filma saņēmusi vairākas balvas un nominācijas, tā saņēma septiņas nominācijas 94. Kinoakadēmijas balvai, tajā skaitā arī kategorijā "Labākā filma", bet balvu ieguva tikai DeBose kategorijā "Labākā aktrise otrā plāna lomā. Vēl filma saņēma četras nominācijas 79. Zelta globusa balvai, iegūstot trīs: "Labākais mūzikls vai kinokomēdija", "Labākā aktrise mūziklā vai kinokomēdijā" (Zeglere) un "Labākā otrā plāna aktrise (Zelta globusa balva)" (DeBose).
Micuru Komaeda
Micuru Komaeda (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||2||2
Šodienas jautājums
Šodienas jautājums ir diskusiju raidījums Latvijas Televīzijas pirmajā kanālā (LTV1), kuru vada LTV Ziņu dienesta žurnāliste Anete Bērtule.
Raidījums norit diskusijas formā – ar vienu, diviem vai vairākiem viesiem, plašāk skaidrojot un analizējot kādu no attiecīgās dienas svarīgākajiem notikumiem un meklējot atbildes uz sabiedrībai būtiskiem jautājumiem.
"Šodienas jautājums" tiek pārraidīts tiešraidē, četras dienas nedēļā – no pirmdienas līdz ceturtdienai. Raidījuma ētera laiks ir 20.34, tādējādi tas papildina "Panorāmas" ziņu klāstu.
Raidījuma pirmo epizodi 2020. gada 31. augustā noskatījās 85,8 tūkstoši skatītāju, raidījums "Šodienas jautājums" ierindojās 16. vietā konsolidētās televīzijas skatītāko raidījumu sarakstā augustā.
Raidījums "Šodienas jautājums" pirmo sezonu noslēdza 2021. gada 22. jūnijā.
U. S. Steel Košice
Vēsture
1959. gada 1. aprīlī dibināts Austrumslovākijas metalurģijas uzņēmums (Východoslovenské železiarne, VSŽ). 1960. gada janvārī Košicē sākta rūpnīcas būvniecība. Pirmā domna iedarbināta 1965. gadā. Beidzamie darbi pabeigti 1966. gadā. Ogles rūpnīcai piegādāja no Ostravas Čehijas ziemeļaustrumos, bet dzelzs rūdu — no Krivijrihas Ukrainā.
1989. gadā rūpnīca pārveidota par valsts uzņēmumu. 1990. gadā tas privatizēts un pārdēvēts par VSŽ akciová spoločnosť, valstij paturot 37 % kapitāldaļu. 1998. gadā uzņēmums bankrotēja.
2000. gada 24. novembrī rūpnīca pārdota ASV metalurģijas uzņēmumam U. S. Steel.
Lemminkäinen (uzņēmums)
Uzņēmums nosaukts Kalevalas mītiskā varoņa Lemminkeinena vārdā.
Lemminkäinen akcijas tika kotētas biržā NASDAQ OMX Helsinki. Grupas uzņēmumi darbojās Somijā, Zviedrijā, Norvēģijā, Dānijā, Krievijā, Latvijā, Igaunijā un Lietuvā. Lemminkäinen bija specializējies ēku (dzīvojamo, sabiedrisko un rūpniecības objektu) celtniecībā, ceļu būvniecībā, pazemes darbos, kā arī pamatu ierīkošanā un stiprināšanā.
Vēsture
1910. gadā dibināts uzņēmums Asfaltti Osakeyhtiö Lemminkäinen, kas sākotnēji veica asfaltēšanas un betonēšanas darbus. Tajā laikā Helsinkos strauji attīstījās būvniecība. 1911. gadā uzņēmums sāka ražot betona izstrādājumus. Pirmā pasaules kara laikā celtniecība apsīka. Pēc Somijas neatkarības iegūšanas 1918. gadā saimnieciskā darbība atsākās, un parādījās pieprasījums pēc celtniecības pakalpojumiem un produktiem.
1970. gados Lemminkäinen saņēma lielus pazemes darbu pasūtījumus, piemēram Peijennes tuneļa un Helsinku metro tuneļa būve. 1975. gadā iegūts vairākums uzņēmumā Oy Alfred Palmberg Ab, kas kļuva par Lemminkäinen ēku celtniecības operāciju mugurkaulu. 1970. un 1980. gados uzņēmums PSRS piedalījās Kostomukšas pilsētas un dzelzs rūdas ieguves un apstrādes infrastruktūras celtniecībā. Vēlāk uzņēmums piedalījās celtniecības projektos Eiropā, arī Āfrikā, Vidējos Austrumos, Ķīnā.
1984. gadā Lemminkäinen nolēma iesaistīties dzīvojamo ēku būvniecībā, šos darbus nododot meitas uzņēmuma Palmberg pārziņā. 1989. gadā Lemminkäinen akcijas sāktas kotēt Helsinku biržā.
Radio iela (Liepāja)
Radio iela ir iela Liepājā, kas atrodas Vecliepājas apkaimē. Radio iela sākas krustojumā ar Lielo ielu un beidzas krustojumā ar Dzirnavu ielu. Aptuvenais ielas garums ir 300 metri un kustība ielā norit pa divām joslām. No krustojuma ar Pasta ielu līdz krustojumam ar līdz krustojumam ar Dzirnavu ielu to sedz betona bruģis, bet pārējo ielas posmu sedz asfaltbetons.
Lemminkäinen (uzņēmums)
Vēsture
2000. gadā iegādāts uzņēmums Tekmanni. 2009. gadā pieņemta uzņēmuma jauna stratēģija. Turpmāk visi meitas uzņēmumi darbojās ar Lemminkäinen zīmolu.
2010. gadu sākumā pārdots jumtu bizness, betona izstrādājumu bizness un dabisko akmeņu bizness. Pieauga infrastruktūras būvniecības darbi Ziemeļvalstīs. 2014. gada vasarā pārdots tehnisko ēku sistēmu bizness 2015. gada sākumā infrastruktūras būvniecības bizness sadalīts divos segmentos: ceļu segumi un infra projekti.
Radio iela (Liepāja)
Pirms Otrā Pasaules kara, iela tika dēvēta par Jēkaba ielu, bet pēc kara, kad tika uzsākta Liepājas atjaunošana, iela tika paplašināta un pārdēvēta par Radio ielu.
Ielu savienojumi
Radio iela ir savienota ar šādām ielām:
Lemminkäinen (uzņēmums)
Vēsture
2017. gada 19. jūnijā paziņots, ka Lemminkäinen tiks pievienots Somijas celtniecības uzņēmumam YIT. Apvienošanās pabeigta 2018. gada 1. februārī.
Čehoslovākijas karognesēji olimpiskajās spēlēs
Šajā uzskaitījumā apkopoti Čehoslovākijas pārstāvji un sportisti, kas olimpisko spēļu oficiālajās ceremonijās nesuši valsts karogu.
Grozāmgrābslis
Grozāmgrābslis jeb virpināmais (en) ir rotaļlieta, kas sastāv no gultņa centrā un plakanas vairāku izciļņu struktūras. Tas parasti veidots no metāla un plastmasas, veidots tā, lai bez lielas piepūles brīvi grieztos ap savu asi.
Grozāmgrābšļi par populārām rotaļlietām kļuva 2017. gadā, lai arī līdzīgas rotaļlietas tika ražotas jau 1993. gadā. Rotaļlieta kļuva populāra skolēnu vidū; vairākas skolas aizliegušas to izmantošanu, jo tā traucē koncentrēties, bet citās skolās pastāv noteikumi par diskrētu lietošanu.
Rotaļlietas reklāmā tai tika piedēvētas spējas palīdzēt cilvēkiem koncentrēties, atbrīvojot tos no stresa. Šim apgalvojumam nav rasti zinātniski pierādījumi.
Oļokma
Oļokma (, sah) ir Sibīrijas upe, kas sākas Aizbaikāla novadā, tek cauri Amūras apgabalam un beidzas Jakutijas teritorijā Krievijas Federācijā kā Ļenas labā krasta pieteka. Augštecē to šķērso Baikāla-Amūras maģistrāle.
Dubļi
Dubļi ir ūdens un augsnes vai māla maisījums. Tie parasti veidojas pēc nokrišņiem vai ūdenstilpju tuvumā. Dubļi parasti tiek saistīti ar netīrumiem. Pēc spēcīgām lietusgāzēm stāvās kraujās var izveidoties dubļu lavīnas. Tos izmanto arī izklaidē, piemēram, rīkojot dubļu cīņas, vai procedūrās, veidojot dubļu vannas.
Astra (Saulkrastu pagasts)
Astra ir vasarnīcu ciems Saulkrastu novada Saulkrastu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā 3,8 km no pagasta un novada centra Saulkrastiem un 45,7 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Pēterupes kreisajā krastā.
Nekrietnās spēles
"Nekrietnās spēles" (en) ir 2013. gada ASV psiholoģiskā trillera filma, kuras režisors ir Paks Čanvuks, bet scenārija autors Ventvorts Millers. Filmā galvenās lomas atveido Mija Vašikovska, Metjū Guds un Nikola Kidmena.
Pēc Indijas tēva nāves viņas tēvocis Čārlijs, par kura eksistenci viņa nezināja, ierodas pie viņas un viņas nestabilās mātes. Viņai rodas aizdomas, ka šim noslēpumainajam, apburošajam vīrietim ir slēpti nodomi.
Filmas "Nekrietnās spēles" pirmizrāde notika Sandensas kinofestivālā. Šī ir pirmā Čanvuka režisētā filma angļu valodā. Filma saņēma pozitīvas kritiķu atsauksmes. Tīmekļa vietnē Rotten Tomatoes filmai ir 70% vērtējums. Žurnāls Empire to nosauca par sesto labāko 2013. gada filmu.
Heinrihs II Bāzedovs
Heinrihs II Bāzedovs (de; miris 1523. gadā) bija Kurzemes bīskaps (1501—1523). Vācu ordeņa brālis.
Dzīvesgājums
Dzimis Lībekas rātskunga Dītriha Bāzedova 21 bērnu lielajā ģimenē. 1484. gadā sāka studēt Rostokas Universitātē.
Kapa plāksnes apraksts
Heinriha Bazedova kapa plāksne ir 1,82×2,80 m liela kaļķakmens plāksne, kas iemūrēta Aizputes baznīcas austrumu sienā pa labi no altāra. Plāksnes stūros ir četru evaņģēlistu simbolu: ērgļa, eņģeļa, vērša un lauvas attēli, starp kuriem iekalts teksts. Vidū stāv bīskapa figūra rituālajā tērpā dabīgā lielumā, ko ietver bagātīga gotiskā ornamentika.
Uzraksts gar plāksnes malām latīņu valodā, atjaunojot saīsinājumus, ir šāds: Anno MD... obiit reverendus in Christo pater dominus henricus basdow Curoniensis episcopus cuius anima requiescat in [pace Amen] (15 ... gadā nomira godājamais Kristū tēvs un kungs Heinrihs Bāzedovs, Kurzemes bīskaps, kura dvēsele atdusas mierā).
Pie bīskapa kājām attēloti trīs ģerboņu vairogi: vidū atrodas Kurzemes bīskapijas ģerbonis ar Dieva Jēra attēlu, bet malās bīskapa vecāku — Lībekas rātskunga un birģermeistara Dītriha Bāzedova (1477—1501) un viņa pirmās sievas Hedvigas, dzimušas Lineburgas, ģerboņi. Nāves gada trūkums liecina, ka bīskaps kapa plāksni pasūtījis pirms savas nāves.
Hinoni
Hinoni ir organiskas vielas, kas satur sešlocekļu ciklu ar divām dubultsaitēm un divām karbonilgrupām. Tie uzskatāmi par dehidrogenēta cikloheksāna atvasinājumiem — cikloheksadienoniem. Hinonu sešlocekļu cikls, atšķirībā no benzola gredzena, nesatur delokalizētu π elektronu sistēmu, tādēļ hinoni nepieder pie aromātiskajiem savienojumiem. Hinonu gredzens ir samērā nesimetrisks (tā dubultsaites ir jūtami īsākas par vienkāršajām saitēm). Benzohinoni iedalās para-hinonos (p-hinonos), kuros karbonilgrupas izvietojušās 1,4-pozīcijās jeb viena otrai pretī un orto-hinonos (o-hinonos) jeb 1,2-hinonos ar blakus esošām karbonilgrupām. Pazīstamākais un vienkāršākais hinons ir p-benzohinons, ko bieži sauc vienkārši par hinonu. Sarežģītākie hinoni satur vairākus sešlocekļu ciklus, daži no tiem var būt pilnvērtīgi benzola gredzeni vai arī hinona tipa gredzeni.
Vēsture
Hinoni tika atklāti, pētot no hinīnkoka mizas izdalītās pretmalārijas vielas (no tā cēlies arī hinonu nosaukums). 1838. gadā krievu ķīmiķis Aleksandrs Voskresenskis savā doktora darbā, kuru veica Justusa fon Lībiga laboratorijā, aprakstīja no hinas skābes iegūto p-benzohinonu, ko nosauca par "hinoilu". Viņš to ieguva, oksidējot hinas skābi ar mangāna dioksīdu sērskābes klātienē.
Zviedru ķīmiķis Jenss Jākobs Bercēliuss konstatēja, ka "hinoilam" ir ketoniem līdzīgas īpašības un deva tam mūsdienās lietojamo nosaukumu "hinons" (hin- — hinas skābe un -ons — ketons). Šo vielu turpināja pētīt vācu ķīmiķis Frīdrihs Vēlers, kurš 1844. gadā ieguva hidrohinonu, reducējot hinonu ar sērūdeņradi. Tādējādi tika atklāta hinonu ķīmijas būtiska atšķirība no nepiesātināto ketonu ķīmijas — hinonu atgriezeniskas reducēšanas iespēja. Vēlers pirmais ieguva hinhidronu — hinona un hidrohinona lādiņa pārneses kompleksu (hinhidrons bija pirmais ķīmijas literatūrā aprakstītais molekulārais komplekss). Vēlāk hinonu pētniecību veicināja krāsvielu ķīmijas attīstība, it īpaši alizarīna (antrahinona atvasinājuma) izpēte.
o-Benzohinons tika iegūts tikai 60 gadus pēc p-benzohinona iegūšanas, jo sākumā visi pirokatehīna oksidēšanas mēģinājumi beidzās neveiksmīgi o-benzohinona jutības pret ūdeni dēļ. o-Benzohinonu pirmais ieguva vācu ķīmiķis Rihards Vilšteters (Richard Martin Willstätter), oksidējot pirokatehīnu bezūdens ētera vidē ar sudraba(I) oksīdu. Kā ūdensatņēmēja viela tika izmantots bezūdens nātrija sulfāts.
Atrašanās dabā
Pateicoties spējai viegli reducēties līdz atbilstošajiem divvērtīgajiem fenoliem, para-hinonu atvasinājumi piedalās bioloģiskās oksidēšanās procesos kā kofermenti. Ubihinoni jeb kofermenti-Q ir ļoti izplatīti kā dzīvnieku, tā augu valstī; tie piedalās elektronu un protonu pārnesē elpošanas ķēdē. Antrahinoni bieži sastopami augu valstī. Augu valstī atrodami arī 2-metil-1,4-naftohinona atvasinājumi, kas ir svarīgi asins sarecēšanas faktori, ko sauc par K vitamīniem.
Iegūšana
Hinonus galvenokārt iegūst dažādās arēnu un to atvasinājumu oksidēšanas reakcijās.
Benzohinonus iegūst, oksidējot hidrohinona un pirokatehīna atvasinājumus. Var oksidēt arī fenilēndiamīnus vai arilamīnus, piemēram, oksidējot anilīnu ar hloru, iegūst tetrahlor-1,4-benzohinonu jeb hloranilu. Hlorējot pirokatehīnu, var iegūt o-hloranilu.
1,4-naftohinonu iegūst, oksidējot naftalīnu ar hroma trioksīdu zemā temperatūrā. Oksidējot dažādus dioksinaftalīnus vai naftilēndiamīnus, var iegūt arī citus naftohinona izomērus.
Ja ar dažādiem oksidētājiem tieši oksidē antracēnu vai fenantrēnu, vienmēr veidojas 9,10-antrahinons un 9,10-fenantrēnhinons.
Lai iegūtu citus izomērus, nepieciešams oksidēt attiecīgos antracēna vai fenantrēna dioksiatvasinājumus vai diaminoatvasinājumus.
9,10-antrahinona atvasinājumus iespējams iegūt arī ar savādāku metodi — acilējot benzola atvasinājumus ar ftalskābes anhidrīdu alumīnija trihlorīda klātienē. Iegūto benzofenonkarbonskābi ciklizē par antrahinonu, karsējot kopā ar sērskābi.
Ķīmiskās īpašības
Hinoniem ir izteiktas elektronakceptoras īpašības un tie viegli reaģē ar elektrondonoriem (nukleofiliem) reaģentiem. Reakcijas gaitā vispirms mēdz veidoties lādiņa pārneses kompleksi. Piemēram, o-hinoni pievieno hlorūdeņradi vai bromūdeņradi, veidojoties hidrohinona halogēnatvasinājumiem. Hinoni iesaistās diēnsintēzes reakcijās kā aktīvi dienofili reaģenti. Hinonu reaģētspēja samazinās, palielinoties benzola gredzenu skaitam, kas pievienojušies hinona sistēmai.
Ja hinoni pievieno elektronu, rodas tā saucamais semihinona anjons, kas ir konjugēta daļiņa — anjonradikālis. Semihinona anjonam ir aromātiskas īpašības. Semihinonu sāļus var izolēt kā kristāliskus krāsainus savienojumus. Ja semihinona anjons pievieno vēl vienu elektronu, rodas hidrohinona dianjons. Hinoni un hidrohinoni spēj izveidot apgriezeniskas redokssistēmas (sk. hinhidrona elektrods).
Voldemārs Strīķis
1963. gadā sācis strādāt Latvijas Lauksaimniecības akadēmijā (kopš 1990. gada — Latvijas Lauksaimniecības universitāte) par docentu. No 1968. līdz 1987. gadam bijis Ekonomikas fakultātes dekāns, pēc tam līdz 1989. gadam Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas prorektors mācību darbā. No 1992. līdz 2001. gadam bijis Latvijas Lauksaimniecības universitātes rektors, 2005. gadā kļuva par Ekonomikas katedras vadītāju. No 1993. līdz 2001. gadam bijis Latvijas Zinātnes padomes loceklis.
Vairākkārt bijis ievēlēts Jelgavas domē no Latvijas Zemnieku savienības saraksta.
Vairāk nekā 50 zinātnisku rakstu autors. Bijis autors vai līdzautors vairākām grāmatām. 1998. gadā Strīķis tika apbalvots ar trešās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni, tajā pašā gadā arī saņēmis Norvēģijas Svētā Olava ordeni. 2003. gadā ieguvis Kārļa Ulmaņa balvu. Piešķirts augstais Latvijas Zinātņu akadēmijas goda doktora goda nosaukums.
Gaujienas muiža
Gaujienas pilsmuižas kungu māja atrodas Smiltenes novada Gaujienas pagasta centrā Gaujienā. Līdz 1920. gada agrārajai reformai pils piederēja Vulfu dzimtai, pēc tam tajā atradās Gaujienas vidusskola, ko 1932. gadā pārdēvēja par Gaujienas ģimnāziju. Kopš 1984. gada pilī atrodas Ojāra Vācieša Gaujienas vidusskola.