cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pitsburgas "Penguins"
Sākotnējie gadi
1983.—84. gada sezonas otrajā pusē komanda izdarīja vairākas aizdomīgas spēlētāju maiņas, kas šķietami tās sastāvu padarīja vājāku. Sezonas pēdējā 21 spēlē komanda piedzīvoja 18 zaudējumus. Vēlāk tā laika komandas galvenais treneris Lū Angoti atzina, ka tā bijusi apzināta rīcība, lai 1984. gada NHL draftā "Penguins" iegūt pirmās izvēles tiesības, ar kurām tā izvēlējās ļoti perspektīvo uzbrucēju Mario Lemjē.
Mario Lemjē ēra (1984—1997)
Mario Lemjē guva vārtus jau savā pirmajā maiņā NHL, izdarot pirmo metienu pa pretinieku vārtiem. Par spīti Lemjē sniegumam, komanda arī turpmākos četrus gadus nespēja iekļūt Stenlija kausa izcīņā. 1980. gadu vidusdaļā uz komandu tika atmainīti aizsargs Pols Kofijs, vārtsargs Toms Barazo, iespēlēti jaunie uzbrucēji Kevīns Stīvenss, Robs Brauns un Džons Kalens. Tiesa, gan 1985., gan 1986., gan 1987. gadā komandai pietrūka burtiski pāris punktu, taču tā palika ārpus Stenlija kausa izcīņas.
1988.—89. gada sezonā "Penguins" izdevās iekļūt izslēgšanas kārtā, pirmajā kārtā pārspējot Ņujorkas "Rangers", taču otrajā kārtā komanda piekāpās Filadelfijas "Flyers" vienībai. 1989.—90. gada sezonā Lemjē muguras traumas dēļ nācās izlaist virkni spēļu, kā rezultātā komanda palika ārpus Stenlija kausa izcīņas. 1990. gada vasarā komanda nolēma tās rindas pastiprināt ar brīvo aģentu Braienu Trotjē, maiņas ceļā komandai pievienojās Džo Malens, Lerijs Mērfijs, Rons Frensiss un Ulfs Samuelsons, draftēts tika Jaromīrs Jāgrs. Šis solis "Penguins" nākamajā sezonā ļāva izcīnīt pirmo Stenlija kausu tās pastāvēšanas vēsturē. Gadu vēlāk, 1991.—92. gada sezonā, komanda sasniegumu izdevās atkārtot.
Turpmākajos gados komanda demonstrēja arvien pārliecinošāku sniegumu regulārajās sezonās, 1992.—93. gada sezonā noslēdzot to pirmajā vietā visā NHL, taču izslēgšanas kārtā komanda piedzīvoja vairākas neveiksmes. Komandai pievienojās jauni līderi, piemēram, uzbrucēji Aleksejs Kovaļovs, Martins Straka, Aleksejs Morozovs, Roberts Langs, Petrs Nedveds, aizsargi Sergejs Zubovs, Darjuss Kasparaitis, Kevins Hečers. Šajos gados komandas augstākais sasniegums bija 1995.—96. gada sezonā sasniegtā konferences finālsērija.
1998. gadā Mario Lemjē paziņoja par savas spēlētāja karjeras beigām.
Identitātes meklējumi (1998—2005)
1990. gadu sākumā lielo iekrāto parādo dēļ 1998. gada novembrī komanda otro reizi tās pastāvēšanas vēsturē paziņoja par bankrotu. Mario Lemjē, kā lielākais kreditors, ierosināja pārņemt komandu savās rokās, ko viņš kopā ar uzņēmēju Ronaldu Bērklu pēc nepilna gada arī īstenoja.
2000. gada nogalē Lemjē paziņoja par savu atgriešanos hokejā, tādējādi kļūstot par pirmo spēlētāju, kurš vienlaicīgi ir arī NHL kluba īpašnieks. Lemjē palīdzēja komandai sasniegt Austrumu konferences finālsēriju, kurā tā piekāpās Ņūdžersijas "Devils" rindām. Spēļu apmeklētība šajā periodā bija ievērojami kritusies un, lai samazinātu kluba tēriņus, vairāki vadošie spēlētāji tika aizmainīti uz citiem klubiem. Viņu vidū nozīmīgākā bija Jaromīra Jāgra aizmainīšana uz Vašingtonas "Capitals". Gadu vēlāk aizmainīts tika Aleksejs Kovaļovs, savukārt Roberts Langs kļuva par brīvo aģentu.
2002.—03. gada sezonu komanda noslēdza jau priekšpēdējā vietā konferencē. Komanda ieguva NHL drafta pirmās izvēles tiesības, ar kurām izvēlējās vārtsargu Marku Andrē Flerī. 2003.—04. gada sezonā traumas dēļ spēlēt nevarēja Lemjē, aizmainīts tika Martins Straka. Komanda cerēja iegūt drafta pirmās izvēles tiesības, lai iegūtu Aleksandru Ovečkinu, taču izlozē pirmo numuru ieguva Vašingtonas "Capitals", savukārt "Penguins" ar otro numuru izvēlējās Jevgeņiju Malkinu. 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta dēļ sezonas nenotika, taču "Penguins" izcīnīja pirmo numuru drafta loterijā, ar kuras palīdzību draftēja Sidniju Krosbiju.
Krosbija un Malkina ēra (2005—pašlaik)
Līdz ar Krosbija iegūšanu, komanda uzsāka aktīvu darbu pie sastāva komplektācijas. Komandai pievienojās Sergejs Gončars, Džons Leklērs, Žigmunds Pālfijs. Līdz ar Krosbija pievienošanos komandai ievērojami auga spēļu apmeklētība. Sezonas gaitā par karjeras beigšanu paziņoja Pālfijs, un arī "Penguins" sniegums nebija pārlieku sekmīgs. Lai gan ar 102 rezultativitātes punktiem Krosbijs sezonu noslēdza kā "Penguins" rezultatīvākais debitants, pārspējot arī Mario Lemjē, līgas labākā debitanta balvu ieguva Aleksandrs Ovečkins, kuram lokauta dēļ 2005.—06. gada sezona arī bija pirmā NHL.
2006.—07. gada sezonā "Penguins" sastāvā debitēja Jevgeņijs Malkins, kurš guva vārtus katrā no savām pirmajām sešām NHL spēlēm, tādējādi uztstādot jaunu līgas rekordu. Sezonu komanda noslēdza piektajā vietā Austrumu konferencē, taču jau pirmajā Stenlija kausa izcīņas kārtā "Penguins" ar 1—4 piekāpās Otavas "Senators". 2008. gada februārī "Penguins" rindām pievienojās Marians Hosa. Komandai izdevās sasniegt Stenlija kausa finālsēriju, kurā gan tā piekāpās Detroitas "Red Wings" hokejistiem. Gadu vēlāk komandai izdevās izcīnīt Stenlija kausu. Kona Smita balvu kā izslēgšanas kārtas vērtīgākais spēlētājs ieguva Jevgeņijs Malkins.
2004. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanas Latvijā
6. Eiropas Parlamenta vēlēšanas Latvijā bija pirmās Eiropas Parlamenta vēlēšanas pēc Latvijas pievienošanās Eiropas Savienībai. Tās notika 2004. gada 12. jūnijā, nobalsoja 577 881 pilsoņi jeb 41,34% vēlētāju.
2010. gada Abū Dabī Grand Prix
2010. gada Abū Dabī Grand Prix izcīņa notika 14. novembrī, šis bija. gada Formula 1 sezonas deviņpadsmitais un pēdējais sacensību posms. Uzvaru, startējot no pirmās starta vietas, izcīnīja Sebastians Fetels, aiz sevis atstājot Luisu Hamiltonu un Džensonu Batonu. Uzvara posmā nodrošināja Fetelam uzvaru pilotu kopvērtējumā un viņš 23 gadu un 134 dienu vecumā kļuva par jaunāko F1 čempionu.
Ļubļinas ūnija
Ļubļinas ūnija bija vienošanās par Lietuvas dižkunigaitijas un Polijas kroņa zemes apvienošanos 1569. gada 1. jūlijā, kas izveidoja Polijas—Lietuvas ūniju.
Šī ūnija aizvietoja iepriekš pastāvējušo Krēvas ūniju, kas izveidoja Lietuvas un Polijas personālūniju ar Ģedimina dzimtas dinastijas valdiniekiem abu valstu priekšgalā. Pēc Krēvas ūnijas noslēgšanas abām valstīm turpmāk bija kopīgs ne tikai valdnieks, bet arī parlaments (Seims), naudas sistēma (Lietuvai saglabājot savu valsts kasi), ārpolitika un aizsardzība. Turpmākajos gados Lietuvas augstmaņi panāca Lietuvas atsevišķā statusa nodrošināšanu, tā nepieļaujot unitāras valsts izveidošanos.
Priekšvēsture
Lietuvas magnātu dzimtu vidū dominēja Radvili un Hodkeviči, kuru vadošie pārstāvji šajā laikā bija Lietuvas kanclers un Viļņas vaivads Nikolajs Radvils un Žemaitijas stārasts un Livonijas vicekaralis Jans Hodkevičs. Polijas un Lietuvas valdnieks Sigismunds II no 1562. gada atbalstīja kopvalsts izveidošanas plānus. Sarunas neveicās, jo Lietuvas magnāti nevēlējās ciešu savienību. Karaļa vēlmi izveidot kopvalsti atbalstīja vidējā un zemākā Lietuvas muižniecība, kas bija neapmierināta ar lielo magnātu ģimeņu dominēšanu Lietuvā, un cerēja uz Polijas šļahtas Sejmam līdzvērtīgas muižnieku demokrātijas izveidošanu. Magnātu pārliecināšanai Sigismunds II viņiem solīja Lietuvas suverenitātes un privilēģiju saglabāšanu, kā arī brīdināja, ka tikai kopvalsts atbalstītāji var cerēt uz jaunu zemju un titulu saņemšanu.
1569. gada janvārī Ļubļinā sākās sarunas par abu valstu ūniju. Neapmierināti ar Polijas prasībām, Lietuvas augstmaņi naktī uz 1. martu slepeni bēga no Ļubļinas. Tas izraisīja negaidītu karaļa reakciju. Poļu augstmaņu mudināts viņš izlēma pievienot Volīniju un Podļašiju Polijas kroņa zemēm. Sigismunds II pavēlēja Ļubļinā palikušajiem Podļašijas augstmaņiem 9. martā zvērēt uzticību Polijas kronim. Vēlāk sagatavoto pievienošanas lēmumu datēja ar 5. martu. 27. maijā paziņoja arī par Volīnijas un Braclavas (Podolijas austrumu) iekļaušanu Polijas kroņa zemēs. Karalis pieprasīja šo zemju augstmaņiem ierasties Ļubļinā un zvērēt uzticību Polijas kronim, nepaklausīgajiem piedraudot ar īpašumu konfiskāciju un amatu zaudēšanu. Nikolaja Radvila vadībā Lietuvas augstmaņi tikās Viļņā, daļai augstmaņu aizstāvot viedokli, ka Ļubļinas sarunas jāatsāk, lai atgūtu nupat Polijai pievienotās zemes. Uz Ļubļinu nosūtīja Jana Hodkeviča vadītu delegāciju. Cerības par Volīnijas un Podļašijas atgūšanu neīstenojās, vēl vairāk, Polijai tika pievienotas Kijevas zemes, Lietuvai atstājot tikai Maziras apgabala zemes. Tādējādi Polijas kronim izveidojās tieša robeža ar Krieviju, kas drīz noveda pie militārām sadursmēm. Karaļa un muižniecības spiesti, kā arī Krievijas apdraudēti, Lietuvas magnāti piekrita Ļubļinas ūnijas noslēgšanai. Radvils ūnijas parakstītājus uzskatīja par nodevējiem, taču drīz bija spiests izlīgt ar Sigismundu II.
Ūnijas noteikumi
1569. gada 29. jūnijā izdevās vienoties par ūnijas tekstu, kas oficiāli tika izsludināts 1. jūlijā. Lietuva apvienojās ar Poliju - valsti oficiāli nosauca par Suverēno Polijas karalistes kroņa un Lietuvas lielhercogistes Kopvalsti (la), īsāk Polijas-Lietuvas kopvalsti jeb Kopvalsti (Žečpospolitu), kurā kā personālūnijas subjekti ietilpa Lietuvas lielkņaziste, Polijas kroņa zemes, Karaļa Prūsija, Prūsijas hercogiste, Livonijas hercogiste, Kurzemes un Zemgales hercogiste.
Turpmāk abas valstis ievēlēja vienotu monarhu, kura kronēšana notika tikai vienreiz, Krakovā (Lietuvas lielkņaza ievēlēšana un kronēšana Viļņā tika izbeigta). Svarīgākā izmaiņa bija Lietuvas parlamenta likvidēšana un vienota Sejma izveidošana. Valsts Sejmu veidoja trīs daļas – karalis, Senāts un muižnieku palāta, kurā pārstāvjus ievēlēja vietējie muižnieku sejmiki. Polijas un Lietuvas pārstāvju skaits neatbilda iedzīvotāju skaita proporcijām. No 140 senatoriem tikai 27 nāca no Lietuvas, kamēr no 114 muižnieku palātas deputātiem 44 nāca no Lietuvas. Vēl papildus delegāti nāca no Karaļa Prūsijas.
Ketrīna Roitere
Ketrīna Roitere (en; dzimusi Šampeinā, Ilinoisas štatā, ASV) ir amerikāņu šorttrekiste.
2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs viņa izcīnīja sudraba medaļu 1000 m distancē un bronzas medaļu 3000 m stafetē.
2008. gada Pasaules čempionātā viņa izcīnīja bronzas medaļu 3000 m distancē. 2009. gada Pasaules čempionātā komandām viņa izcīnīja bronzas medaļu kopā ar Kimberliju Deriku, Elisoni Dudeku, Lanu Gēringu un Džesiku Smiti.
Viņa kvalificējās 2010. gada Vankūveras Olimpiskajām spēlēm pēc uzvaras 1000 un 1500 m distancēs ASV atlases sacensībās 2009. gada septembrī. 2010. gada Pasaules čempionātā Sofijā viņa startēja ar gripu, taču izcīnīja bronzas medaļas 1000 m individuālajā distancē un 3000 m stafetē. Tāpat viņa ierindojās 6. vietā 500 m, 1500 m viņa bija 4. vietā un tādu pašu vietu viņa izcīnīja 3000 m.
2008.—2009. gads
2008. gada Pasaules čempionātā šorttrekā K. Roitere izcīnīja bronzas medaļu 3000 m distancē, finišējot ar laiku 5:46,518. 2009. gada februārī Drēzdenē, Vācijā, viņa 1000 m distanci veica 1:29,667 minūtēs, kas bija par 0,2 sekundēm labāks rezultāts nekā iepriekšējais pasaules rekords, kas piederēja ķīnietei Vanai Menai. 2009. gada martā Pasaules čempionātā komandām viņa izcīnīja bronzas medaļu, startējot kopā ar Kimberliju Deriku, Elisoni Dudeku, Lanu Geringu un Džesiku Smiti.
2010. gada ziemas olimpiskās spēles
K. Roitere 2010. gada ziemas olimpisko spēļu pirmajā disciplīnā 500 metros priekšsacīkstēs uzrādīja vislabāko rezultātu, viņa finišēja pēc 44,187 sekundēm. Ceturtdaļfinālā viņa uzstādīja jaunu Olimpisko rekordu, finišējot pēc 43,834 sekundēm. Rekordu pārspēja ķīniete Vana Mena jau nākamajā slidojumā, kurā svinēja uzvaru ar 43,284. Pusfinālu viņa iesāka lēni, finišēdama 4. vietā savā pusfinālā, tā nekvalificējoties finālam. Kopējā ieskaitā viņa ieņēma 7. vietu.
Viņa startēja 3000 metru stafetes pusfinālā kopā ar komandas biedrenēm Elisoni Beiveri, Elisoni Dudeku un Kimberliju Deriku. ASV izlase kvalificējās finālam, uzrādot otro labāko rezultātu, zaudējot vienīgi Dienvidkorejas sportistēm. Vēlāk notikušajā 1500 m distances finālā viņa finišēja 4. vietā, zaudējot Āzijas valstis pārstāvošajām Džou Janai (Ķīna), I Inbjolai (Dienvidkoreja) un Pakai Sinhi (Dienvidkoreja). Pusfinālā viņa un Vana Mena sadūrās ar Cho Ha-Ri no Dienvidkorejas, kā rezultātā V. Mena tika diskvalificēta no fināla. 1000 metru priekšsacīkstēs viņa uzstādīja Olimpisko rekordu, uzrādot kārtas labāko rezultātu. Apmēram pēc 1,5 stundas viņa ASV izlases sastāvā piedalījās 3000 m stafetē kopā ar Elisoni Beiveri, Elisoni Dudeku un Lanu Gēringu un izcīnīja bronzas medaļu, finišējot pēc Ķīnas un Kanādas izlasēm, Dienvidkorejas izlase tika diskvalificēta. 1000 m finālā viņa cīņā par zelta medaļu zaudēja ķīnietei V. Menai, finišēdama vienu sekundes desmitdaļu aiz viņas.
Privātā dzīve
K. Roitere ir dzimusi Šampeinā, Ilinoisas štatā, kur arī pavadījusi bērnību. Viņa iedvesmojās un vēlējās kļūt par šorttrekisti pēc tikšanās ar pieckārtējo Olimpisko čempionu Boniju Blēri viņas vidusskolā. Slidot viņa iemācījās kopā ar savu māti četru gadu vecumā, taču uzreiz saprata, ka vairāk viņai patīk ātrslidošana. Pirmoreiz profesionālās ātrslidošanas sacensībās viņa piedalījās 2005. gadā 17 gadu vecumā. Viņa uzsāka trenēties tajā pašā gadā Olimpiskajā treniņu centrā Mārkvetā, Mičiganas štatā. K. Roitere 2006. gadā absolvēja Senteniāla vidusskolu. Kopš 2007. gada viņa trenējas Soltleiksitijā, Jūtas štatā.
30. februāris
30. februāris ir bijis trīs reizes pasaules vēsturē dažās valstīs, lai gan pēc Gregora kalendāra februārī ir 28 dienas parastajā gadā vai 29 dienas garajā gadā.
Zviedru kalendārs
Zviedrijai sākot pāreju no Jūlija kalendāra uz Gregora kalendāru 1700. gadā, karu dēļ process aizkavējās, un nācās atgriezties uz Jūlija kalendāru. Lai saskaņotu abus kalendārus, 1712. gadā februārī tika pielikta 30. diena.
Padomju kalendārs
1929. gadā PSRS tika ieviests padomju revolucionārais kalendārs. Šajā kalendārā nedēļā bija piecas dienas, bet mēnesī bija 30 dienas (sešas nedēļas). Tādējādi arī februārī bija 30 dienas. Šis kalendārs daļēji tika atcelts 1931. gadā, bet pilnībā no tā atteicās 1940. gadā.
Hloroforms
Hloroforms (trihlormetāns, CHCl3) ir slikti degošs šķīdinātājs. Tas ir smags, bezkrāsains, caurspīdīgs šķidrums ar raksturīgu smaržu.
Iegūšana
Hloroformu var iegūt, pārdestilējot metāna hlorēšanas produktus (sk. metilēnhlorīda iegūšana).
Īpašības
Gaisā, gaismas iedarbībā, hloroforms oksidējas par fosgēnu.
Lai atbrīvotu hloroformu no fosgēna, hloroformam liek klāt etanolu, kurš reaģē ar fosgēnu, veidojot nekaitīgu ogļskābes esteri.
Izmantošana
Hloroforms agrāk ir ticis lietots kā vispārējās anestēzijas līdzeklis, taču mūsdienās to vairs neizmanto toksiskuma dēļ (toksiskumu lielā mērā nosaka fosgēna zīmes hloroformā). Hloroformu, kur ūdeņradis ir aizvietots ar deitēriju (ūdeņraža smago izotopu), kā arī citas deiterētas vielas lieto kodolu magnētiskās rezonanses spektrometrijā kā šķīdinātāju.
Cēsu alus
AS "Cēsu alus" ir alus un bezalkoholisko dzērienu ražotājs Latvijā. 99,88 % tā kapitāldaļu pieder Somijas Olvi. Galvenais birojs un ražotne atrodas Cēsīs.
"Cēsu alus" ir lielākā Latvijā ražojošā alus darītava un 2018. gadā "Cēsu alus" saražoja 64% no Latvijā saražotā alus. Par alus darītavas pirmsākumiem tiek uzskatīts 1590. gads, tādējādi "Cēsu alu" var uzskatīt par vecāko alus darītavu Ziemeļeiropā.
Uzņēmumam pieder arī alus ražotājs Piebalgas alus.
Vēsture
1590. gadā Cēsu pils revīzijas protokolā pirmo reizi tika pieminēta alus gatavošana. Pirmā alus darītava atradās tieši pilī. 17. gadsimta pirmajā pusē tā tika pārcelta uz trešo priekšpili. 19. gadsimta vidū Cēsu pilsmuižā uzbūvēja alus darītavas ēkas un izveidoja Cēsu alus darītavu, kuras īpašnieks bija grāfs Emanuels fon Zīverss. 1922. gadā vairāki Cēsu uzņēmēji atpirka alus darītavu no Zīversa un nodibināja A/S "Augļu dārzs". 1920.-1930. gados alus darītavā tika ražots arī vīns, sulas un minerālūdens. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā A/S "Augļu dārzs" nacionalizēja.
1976. gadā tika izveidota alus rūpnieciskā ražošanas apvienība "Cēsu alus", kurā ietilpa arī Naukšēnu un Gulbenes alus darītavas. 1988. gadā apvienība sadalījās.
1995. gadā "Cēsu alus" tika privatizēts un atkal pārtapa par akciju sabiedrību. 1999. gadā alus darītavu nopirka Somijas alus un bezalkoholisko dzērienu ražotāja Olvi Oyj meitas uzņēmums Igaunijā A. Le Coq. 2001. gadā tika atklāta jauna ražotne Aldaru laukumā 1 Cēsīs un alus darītava pārcēlās uz jaunām ēkām. 2003. gadā "Cēsu alus" kļuva par otru lielāko, bet 2014. gadā — par lielāko alus ražotāju Latvijā.
"Cēsu alus" piedalās ilgtspējas indeksa novērtējumā kopš tā ieviešanas Latvijā 2010. gadā. Pirmajos trīs gados "Cēsu alus" saņēma Sudraba kategorijas novērtējumu, bet mērķtiecīgi attīstot uzņēmuma darbību un ilgtspējas sniegumu, no 2013. gada uzņēmuma veikums ilgtspējas indeksā novērtēts ar Zelta līmeni, bet no 2017.gada ar augstāko novērtējumu – Platīna līmeni.
2021. gada 8. martā tika paziņots, ka AS "Cēsu alus" iegādāsies SIA "Piebalgas alus". 16. aprīlī Latvijas Konkurences padome atļāva šo darījumu. ; un tas tika pabeigts 1. jūnijā. 2021. gada 14. oktobrī tika noslēgta vienošanās par dzeramā ūdens zīmola Everest un ūdens ražošanas iekārtu pirkšanu no "Orkla Latvija"; 17. novembrī Konkurences padome atļāva šo darījumu. 12. novembrī tika paziņots, ka "Cēsu alus" ir noslēdzis sadarbības līgumu ar Beļģijā reģistrētu uzņēmumu AB InBev, iegūstot tiesības Latvijā pārdot pasaulē populāro Corona alu.
1341. gads
1341. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.
Tomass Greiss
Tomass Greiss (dzimis ) ir Vācijas hokejists, vārtsargs. Pašlaik (2020) Greiss spēlē Nacionālās hokeja līgas kluba Detroitas "Red Wings" rindās.
Spēlētāja karjera
2006. gada vasarā Greiss pārcēlās uz Ziemeļameriku, 2006.—07. gada sezonu aizvadot Amerikas hokeja līgas kluba Vorčesteras "Sharks" sastāvā. 2007.—08. gada sezonā hokejists aizvadīja savas pirmās trīs spēles arī NHL kluba Sanhosē "Sharks" rindās.
2009.—10. gada sezonā Greiss bija "Sharks" otrais vārtsargs aiz Jevgēņija Nabokova, taču 2010.—11. gada sezonā "Sharks" Greisu nosūtīja uz Zviedrijas Elitsērijas kluba Brynäs IF, kuras sastāvā hokejists aizvadīja visu sezonu. 2011.—12. gada sezonā Greiss bija komandas otrais vārtsargs aiz Anti Niemi muguras.
2013. gada jūlija sākumā Greiss noslēdza viena gada līgumu ar Fīniksas "Coyotes", taču gadu vēlāk pievienojās Pitsburgas "Penguins" rindām. 2015. gada 1. jūlijā noslēdza divu gadu līgumu ar Ņujorkas "Islanders". "Islanders" rindās Greiss spēlēja līdz 2020. gadam, kad pārcēlās uz Detroitas "Red Wings".
Vācijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2006. un 2010. gada olimpiskajās spēlēs un 2017. gada Pasaules čempionātā.
Semantiskais tīmeklis
Semantiskais tīmeklis ir projekts ar mērķi piešķirt tīmeklī esošajiem dokumentiem mašīnām saprotamu nozīmi (skat. semantika). Vispasaules tīmekļa radītāja Tima Bērnera-Lī vadībā, Vispasaules tīmekļa konsorcijs (W3C) šobrīd strādā pie Vispasaules tīmekļa papildināšanas ar jauniem standartiem, iezīmēšanas valodām un datu apstrādes rīkiem.
Vairākas piedāvātās tehnoloģijas jau tiek veiksmīgi izmantotas dažādos projektos praksē, tomēr, semantiskais tīmeklis kā globāla vīzija šobrīd nav materializējies. Ir arī radušās citas līdzīgas ievirzes tehnoloģijas, piemēram, mikroformāti.
Potenciālie ieguvumi no semantiskā tīmekļa
Patlaban cilvēki izmanto tīmekli, piemēram, lai atrastu noteiktu DVD disku Internetveikalos un nopirktu to par vislētāko iespējamo cenu. Taču dators šīs pašas darbības nav spējīgs veikt bez cilvēka tiešas vadības, jo tīmekļa lappuses satur informāciju, kas ir pierakstīta tikai cilvēkam, bet ne programmatūrai saprotamā veidā. Semantiskā tīmekļa projekta mērķis ir padarīt tīmekļa lappuses saprotamas datoriem, kā rezultātā tie paši spētu autonomi pārlūkot tīmekli un veikt nepieciešamās operācijas saskaņā ar cilvēka dotiem vispārīgiem norādījumiem. Dators varētu, piemēram, pats atrast lētāko vietu, kur iegādāties noteiktu DVD disku un arī pats veikt tā iegādi.
Projekti
Nepilnīgs saraksts ar praksē darbojošamies semantiskā tīmekļa projektiem:
Bad
Bad ir septītais amerikāņu mūziķa Maikla Džeksona studijas albums. Albumu 1987. gada 31. augustā izdeva Epic/CBS Records, vairāk nekā piecus gadus pēc Džeksona pēdējā albuma, Thriller, kurš kļuva par pasaulē pārdotāko albumu.. Bad pārdeva 30 miljonos kopiju visā pasaulē, 8 miljoni no tiem tika pasūtīti ASV, un to uzskata par vienu no vispārdotākajiem albumiem. Bad ir vienīgais albums, kura pieci singli ir ierindojušies Billboard Hot 100. Tāpat kā Džeksona iepriekšējo muzikālo materiālu, albums sastāv no R&B, popa un roka.
Rakstīšana
Bad bija paredzēts kā duets starp Džeksonu un mūziķi Prinsu. Citi mākslinieki bija paredzēti — Vitnija Hjūstone, Areta Frenklina un Bārbra Streisande; neviena no šīm sadarbībām nenotika. Dziesmas vārdi attiecas uz romanci un paranoju; paranoja bija bieža tēma priekš Džeksona, ko viņš ir izmantojis iepriekšējos albumos. Allmusic piebilda, ka Bad ievirzīja Džeksonu "dziļāk smagajā rokā, dziļāk adult contemporary, dziļāk smagajā deju mūzikā — būtībā ņemot katru daļu no Thriller galējībā, palielinot nevainojamas mūzikas koeficientu.
Tepfers
Tepfers (de — 'podnieks'; sieviešu dzimtē Tepfere) ir vācu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Abrahams Valds
Abrahams Valds (en) (dzimis 1902. gada 31. oktobrī Koložvārā, Austroungārijā, tagad Kluža-Napoka, Rumānijā; miris 1950. gada 13. decembrī Indijā) - ebreju izcelsmes ungāru un ASV matemātiķis.
Devis ieguldījumu lēmumu pieņemšanas teorijā, ģeometrijā un ekonometrijā. Statistikā pirmais izstrādāja secīgās analīzes (sequential analysis) jēdzienu un teoriju.
Dzimis Transilvānijā reliģiozu ebreju ģimenē. Studējis Vīnē. Pēc Austrijas anšlusa devās uz ASV. Miris aviokatastrofā.
Nirējpīles
Tomēr ne visas pīles, kurām ir šāds barošanās veids, tiek sistematizētas šajā apakšdzimtā. Daļa "nirējpīļu", piemēram, tiek iedalītas gauru apakšdzimtā (Merginae). Kā arī nirējpīļu apakšdzimtas lielgalvju ģints (Netta) sugas barojas biežāk kā peldpīles, nevis kā pārējās nirējpīles.
Lai arī nirējpīles ir sastopamas gandrīz visā pasaulē, tomēr galvenokārt to izplatības areāls ir sasitīts ar ziemeļu puslodi.
Nirējpīles Latvijā
Latvijā ir sastopamas 5 nirējpīļu apakšdzimtas sugas: lielgalvis (Netta rufina), brūnkaklis (Aythya ferina), baltacis (Aythya nyroca), cekulpīle (Aythya fuligula) un ķerra (Aythya marila).
Īpašības
Nirējpīles pamatā uzturas saldūdens ūdenstilpēs vai upju grīvās. Dažas sugas, piemēram, ķerra (Aythya marila) ziemas laikā mājo jūrā. Nirējpīles ir ļoti labas lidotājas. To spārni ir plati, spārnu gali noapaļoti un, salīdzinot ar citām pīlēm, tām jāpieliek lielākas pūles, lai paceltos gaisā. Tās vēzē spārnus daudz ātrāk un biežāk. Ziemeļu sugas ir gājputni, toties dienvidreģionu sugas ir nometnieki, lai gan dažas dienvidreģionu pīles (Austrālijas baltacis (Aythya australis)) reizēm migrē lielus attālumus, lai izvairītos no ilgstoša sausuma. Nirējpīles nemēdz izkāpt krastā. To kājas anatomiski ir novietotas ļoti tālu uz aizmuguri, lai peldot zem ūdens spēcīgāk varētu stumt ķermeni uz priekšu.
Nirējpīles un peldpīles
Morfoloģiski nirējpīles ir līdzīgas peldpīlēm, tomēr tām ir dažas nozīmīgas atšķirības, piemēram, trahejas uzbūve. Arī ģenētiskie pētījumi norāda uz salīdzinoši attālu radniecību, pierādot to, ka abas līnijas evolūcijas ceļā ir diezgan sen viena no otras nodalījušās. Alternatīvās sistemātikās nirējpīles reizēm tiek izdalītas kā peldpīļu (Anatidae) apakšdzimta. Šajā sistemātikā visas pīles ir iekļautas peldpīļu apakšdzimtā, izņemot svilpējzosis (Dendrocygna).
Atmiņa
Atmiņa ir centrālās nervu sistēmas process, kas nodrošina informācijas atcerēšanos, uzglabāšanu un reproducēšanu. Atmiņa sniedz iespēju uzkrāt pieredzi. Tas ir viens no nosacījumiem personības un individualitātes veidošanā. Mēdz izšķirt atmiņas pēc uztveres veida: dzirdes atmiņa, redzes atmiņa, taustes atmiņa, smaržas atmiņa un garšas atmiņa. Vienai personībai attīstītāka ir dzirdes, citai — redzes atmiņa un tā tālāk. Pēc tā, cik ilgi atmiņa saglabājas, izšķir īslaicīgo, ilglaicīgo un operatīvo atmiņu. Kā jau nosaukumi norāda, īslaicīgā atmiņa saglabā informāciju tikai īsu laika posmu, savukārt ilglaicīgā atmiņa saglabājas ilgstoši, un tā nereti ir saistīta ar atkārtošanos. Operatīvā atmiņa nodrošina kādas konkrētas darbības izpildi, kurā informācija nonāk gan no īslaicīgās, gan ilglaicīgās atmiņas.
Vispārīgais raksturojums
Vācu psihologs Hermanis Ebinghauss (1850—1909) tiek uzskatīts par pirmo, kurš sāka pētīt atmiņu kā neatkarīgu no domāšanas. Viņš veica eksperimentu pats uz sevi, kura ietvaros viņam vajadzēja iegaumēt 2300 zilbes un tās regulāri atsaukt atmiņā. Mēneša laikā, pārbaudot savu spēju atcerēties iegaumēto, Ebinghauss vizualizēja zilbju pakāpenisko aizmiršanu kā līkni, kura psiholoģijā pazīstama kā aizmiršanas likums.
Atmiņai ir ļoti svarīga loma cilvēka dzīvē, jo ar tās palīdzību cilvēks uzkrāj zināšanas un var tās izmantot pēc vajadzības. Atmiņai ir vairākas funkcijas: materiāla iegaumēšana, tā saglabāšana, atcerēšanās un arī aizmiršana, kas 'attīra' atmiņu no nevajadzīgām zināšanām, tādējādi atbrīvojot vietu jaunām zināšanām. Atmiņa ir psihisks process, kura ietvaros cilvēki var iegaumēt, reproducēt un aizmirst domas, tēlus, kustības (pieredzi). Ja cilvēkam nebūtu atmiņas, tas pastāvīgi atrastos jaundzimuša bērna stāvoklī, kurš neprastu runāt, kustēties un staigāt.
Atmiņa tiek pētīta vairākās zinātnēs — psihofizikā, fizioloģijā, bioķīmijā u.c. Sevišķu interesi izsauc cilvēka atmiņas izpēte sakarā ar kompjūteru atmiņas organizāciju augstāk minēto zinātņu ietvaros. Šīs zinātnes mēģina ieskatīties smadzeņu iegaumēšanas, saglabāšanas, atcerēšanās un aizmiršanas fiziskajos, ķīmiskajos un fizioloģiskajos mehānismos, tiem ir izstrādāti virkne atmiņas teoriju.
Iedalījums
Psiholoģijā ir trīs veidi kā tiek iedalīta atmiņa:
Šie atmiņu veidi savstarpēji pārklājas un papildina cits citu padziļinātā izpētē.
Īslaicīgā atmiņa
Maņu orgāni veic informācijas pirmatnējo apstrādi un daļu informācijas novirza īslaicīgajā atmiņā. Cilvēka īslaicīgajā atmiņā informācija glabājas no 1 līdz 20 minūtēm. Šajā laikā daļa informācijas pāriet ilgstošajā atmiņā, bet otra daļa tiek "dzēsta".
Kā piemēru var nosaukt cilvēka mēģinājumu atcerēties telefona numuru. Ja viņš to neatkārtos, zvanot, pierakstot vai atkārtojot pie sevis, tad pēc kāda laika numurs tiks aizmirsts. Savukārt, ja cilvēks to atkārtos, tad šīs numurs nonāks ilglaicīgajā atmiņā un var tikt saglabāts visu mūžu. Tātad galvenais veids, kā novadīt zināšanas no īslaicīgās atmiņas uz ilglaicīgo atmiņu, ir atkārtošana.
Operatīvā atmiņa
Operatīvā atmiņa kā no īslaicīgās, tā ilglaicīgās atmiņas atlasa vajadzīgo informāciju, tādējādi nodrošinot iespēju operatīvi atcerēties to informāciju, kas ir saglabāta atmiņā.
Tēlainā atmiņa
Atmiņas veidus, kurus iedala atkarībā no iegaumēšanas fiziskās vai psihiskās aktivitātes specifikas — dzirdes, redzes, ožas un taustes kopā sauc par tēlaino atmiņu. Pēc uzbūves sarežģītības tēlainajai atmiņai ir trīs līmeņi:
Atmiņas pēctēls
Ja cilvēkam liktu kādu laiku (10—15 sekundes) skatīties uz koši sarkanu kvadrātu un pēc tam to novāktu, viņš tajā vietā redzētu zilganzaļu kvadrātu. Turklāt šis tēls, kuru sauc par negatīvo pēctēlu, saglabātos 10—60 sekundes, tomēr dažādiem cilvēkiem šī tēla krāsa un saglabāšanās ilgums var būt dažāds. Taču ir arī pozitīvie pēctēli, piemēram, ja tumsā kāds objekts spoži izstaro gaismas, tad pēc gaismas pazušanas kādu laiku cilvēks turpina redzēt dabisko, spilgto priekšmeta tēlu.
Pēctēli ir īslaicīgās tēlainās atmiņas elementārā forma, uz kuras pamata veidojas ilgstošā tēlainā atmiņa eidētiskās atmiņas veidā (no el — 'tēls', 'priekšstats')
Eidētiskā atmiņa
Eidētiskā atmiņa ir sarežģītāks tēlainās atmiņas līmenis - tās pamatā ir spēja detalizēti atsaukt atmiņā spilgtus priekšmetu un notikumu tēlus pēc to nozušanas no redzes loka.
Šāda atmiņa ļoti attīstīta bērniem, tāpēc bērni ļoti viegli iegaumē visu jauno un interesanto. Pieaugot cilvēks sāk operēt ar vārdiem, jēdzieniem. Informācija tiek iegaumēta ne ar tēlu palīdzību, bet izmantojot atkārtošanu, kas bieži ir neefektīva. No otras puses, cilvēks ar izteiktu redzes atmiņu var diezgan ilgi saglabāt eidētiskos attēlus, bez pūlēm tos noglabāt savā atmiņā un pat pēc vairākām nedēļām vai mēnešiem "caurskatīt" tos.
Atmiņas priekšstati
Daudz sarežģītāku tēlainās atmiņas līmeni veido atmiņas priekšstati, kuri veidojas uz pēctēlu un eidētiskās atmiņas tēlu bāzes. Atkarībā no tā, kā attīstīti šie tēlainās atmiņas līmeņi, veidosies arī atmiņas priekšstati, no kā sastāv cilvēka ilgstošā atmiņa, kaut arī tas nav atmiņas priekšstatu attīstības vienīgais faktors.
Atmiņas priekšstati ir neizmērojami bagātāki par visiem citiem tēliem. Pirmkārt, atmiņas priekšstati veidojas uz visu maņu orgānu sniegtās informācijas pamata. Līdz ar to tādā tēlā tiek atspoguļotas dažādas priekšmeta īpašības, piemēram, skaidri saskatīt kāda priekšmeta formu, smaržu, krāsu un garšu (kā piemēru var saukt ābolu vai citronu). Otrkārt, atmiņas priešstati ar domāšanas palīdzību tiek intelektuāli pārstrādāti, piemēram, cilvēka priekšstats par koku parasti saistīts nevis ar konkrēta koka tēlu, bet gan vispārinātu koka tēlu. Treškārt, atmiņas priekšstati nav tēlu "sastinguši" attēli — tie pastāvīgi "tiek pārstrādāti", papildināti un vispārināti.
Vārdiski loģiskā atmiņa
Vārdiski loģiskā atmiņa ir daudz sarežģītāks un specifiskāks cilvēka atmiņas veids. Vārdi kalpo ne tikai priekšmetu apzīmēšanai, ar to palīdzību tiek iegaumēta lielākā daļa informācijas. Klausoties mutiski pasniegtu informāciju vai lasot grāmatu, kur informāciju sniedz rakstu valoda, cilvēki var to iegaumēt, saglabāt atmiņā un atcerēties.
Taču vārdiski loģiskajai atmiņai nav raksturīga vārdu precīza iegaumēšana vai burtiska visa dzirdētā vai izklāstītā saglabāšana. Vārdiski loģiskā atmiņa vienmēr pārstrādā informāciju, izdalot no tās svarīgāko. Tātad šis atmiņas veids ir cieši saistīts ar domāšanu. Tādēļ cilvēks spēj iegaumēt daudz materiāla, ko tas iegūst no vārdiskās informācijas un grāmatām, bet nespēj saglabāt šīs informācijas burtisku saturu.
Emocionālā atmiņa
Emocionālā atmiņa ļauj cilvēkam iegaumēt, saglabāt un atcerēties pārdzīvotās izjūtas. Cilvēki var nobāl, atceroties pārdzīvotās bailes, vai nosarkt, atceroties rīcību, kas kādreiz izsaukusi kauna sajūtu. Emocionālās atmiņas attīstības līmenis cilvēkiem var būt dažāds — vieniem tā var būt vairāk, citiem mazāk izteikta. Šīs atmiņas veids piedalās cilvēka uzvedības regulēšanā, motivējot cilvēkus atkārtoti apmeklēt patīkamās vietas vai darīt patīkamās aktivitātes, bet izvairīties no situācijām, kurās ir iegūtas negatīvas emocijas.
Ezeru ciems
Ezeru ciems var būt:
Francijas regbija izlase
Francijas regbija izlase (fr) ir komanda, kas pārstāv Franciju starptautiskās regbija spēlēs. Francijas izlase ir piedalījusies deviņos Pasaules kausa finālturnīros, izlase kvalificējās finālam 1987. un 1999; 2011. gada Pasaules kausā. Vēl izlase piedalās ikgadējā Sešu Nāciju turnīrā ar Anglijas, Īrijas, Skotijas, Itālijas un Velsas izlasēm. Pašlaik (2022) izlase ieņem otro vietu IRB Pasaules rangā. Pirmo starptautisko spēli Francijas izlase aizvadīja pret Jaunzēlandes izlasi, šajā spēlē francūži zaudēja ar 8–38. Mājas spēles izlase aizvada Stade de France stadionā.
Progress M-07M
Progress M-07M (Прогресс М-07М) bija Krievijas automātisks kravas kosmosa kuģis kravu nogādāšanai uz Starptautisko kosmisko staciju (SKS). To palaida.
Krava
Kopējā kravas masa starta brīdī bija 2515 kg. Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela pašam kuģim (870 kg) un stacijas dzinējsistēmai (250 kg), skābeklis (49 kg), ūdens (210 kg). Hermētiskajā kravas telpā (pavisam 1136 kg) atradās iekārtas stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces, tai skaitā 389 kg amerikāņu segmentam.
Lidojuma gaita
Starts sākotnēji bija plānots, bet par divām dienām pārcēla nelabvēlīgu laika apstākļu (liela vēja) dēļ.
Progress M-07M startēja no Baikonuras kosmodroma 10:22:57 UTC ar nesējraķeti Sojuz-U.
Saslēgšanās ar SKS notika 12. septembrī 11:57:57 UTC pie Zvezda moduļa automātiskā režīmā.
15. septembrī tika iedarbināti Progress M-07M dzinēji, lai paaugstinātu SKS orbītu. Manevrs tika veikts ar astoņiem orientācijas dzinējiem, tas sakās 09:04 UTC un ilga 526 sekundes. Rezultātā stacijas kompleksa orbītas augstums tika palielināts vidēji par 2 km.
20. oktobrī tika veikts vēl viens stacijas orbītas paaugstināšanas manevrs. Kosmosa kuģa dzinēji tika iedarbināti 19:41 UTC un nostrādāja 229 sekundes. Rezultātā orbītas vidējais augstums tika pacelts par 900 m un bija 353 km.
26. oktobrī ar Progress M-07M dzinēju palīdzību tika veikts steidzams neplānots orbītas korekcijas manevrs, lai izvairītos no nenoskaidrotas izcelsmes kosmiskā atkrituma. Manevrs sākās 10:25 UTC un ilga 180 sekundes, kura rezultātā orbīta tika paaugstināta par aptuveni 700 m.
25. novembrī 05:03 UTC notika stacijas orbītas paaugstināšanas manevrs, kas ilga 458 sekundes. Tas tika veikts, lai radītu optimālus apstākļus kosmosa kuģa Sojuz TMA-20 sagaidīšanai decembrī.
13. janvārī tika veikts 2011. gada pirmais stacijas orbītas korekcijas manevrs. Tas sākās 09:00 UTC un ilga 672,5 sekundes. Vēl vienu orbītas pacelšanas manevru veica 9. februārī.
Šturmfīrers
Šturmfīrers bija Sturmabteilung (SA) un Schutzstaffel (SS) pakāpe Trešajā Reihā.
Progress M-07M
Lidojuma gaita
13:11:47 UTC Progress M-07M atvienojās no stacijas. 16:12:00 ieslēdzās dzinējs bremzēšanas manevram, kas ilga 161 sekundi. Pēc tam kuģis nogāja no orbītas un sadega Zemes atmosfērā. Nesadegušās daļas 16:58:23 UTC nokrita Klusā okeāna dienvidu daļā aptuveni 42° 25' D un 139° 39' R.
Alojas rajons
Alojas rajons bija Latvijas PSR administratīvi teritoriālā vienība. Izveidota, apvienojot bijušā Limbažu apriņķa Ainažu un Salacgrīvas pilsētas un Ainažu, Alojas, Braslavas, Ozolu, Pāles (daļu), Puikules, Rozēnu, Salacas, Svētciema un Vilzēnu pagastu teritorijas. Rajona centrs bija Aloja. Rajons no 1952. līdz 1953. gadam ietilpa Rīgas apgabalā. Rajons likvidēts, tā teritoriju iekļaujot Limbažu rajonā.
Administratīvi teritoriālais iedalījums
Alojas rajonā dibināšanas brīdī ietilpa 2 pilsētas un 21 ciema padome:
Teritoriālās izmaiņas
Uz likvidēšanas brīdi rajonā bija 2 pilsētas, 2 strādnieku ciemati un 9 ciema padomes:
Valentines
Valentines ir Meraijas Kerijas kolekcijas EP albums, kas ASV tika izdots 2000. gada 1. janvārī Columbia Records aizgādībā. Tas bija ierobežota skata Wal-Mart veikalu disks, un pirmais Kerijas ieraksts ASV, kurā bija iekļauta dziesma "Do You Know Where You're Going To (Theme from Mahogany)", Daienas Rosas dziesmas kaverversija, kas pirms tam tika izdota tikai kā bonusa dziesma Kerijas albumam #1's (1998), un tāpat tas tika iekļauts tikai internacionālajās albuma versijās.
Hugo Balls
Hugo Balls (dzimis, miris ) bija vācu rakstnieks, viens no galvenajiem dadaisma māksliniekiem un ideologiem.
1916. gadā Balls izveidoja dadaisma manifestu, kas bija politisks paziņojums par tā brīža kritisko sabiedrības stāvokli un kurā Balls izteica nepatiku pret dažāda veida filosofiem pagātnē, kas uzskatīja, ka pasaulē eksistē kāda viena, neapstrīdama patiesība.
Caureja
Caureja jeb diareja (el (diarrhoia) — 'tecēšana cauri') ir stāvoklis, kad no organisma bieži tiek aizvadīti izkārnījumi šķidrā veidā. Caureja parasti liecina par zarnu saslimšanu, dažos gadījumos — par citu orgānu darbības traucējumiem. Ir vairāki iespējamie caurejas rašanās iemesli:
Placdarms
Placdarms (fr — 'laukums, kur tiek savākts karaspēks') ir karošanas termins.
Šī termina lietojums ir visai plašs. Pašā vienkāršākajā izpratnē tā ir teritorija, kuru kāda valsts izmanto sava karaspēka koncentrēšanai, lai sagatavotu uzbrukumu un izvērstu karadarbību pret kādu citu valsti. Sīkāk skatot tas varbūt atsevišķs frontes iecirknis, kuru speciāli sagatavo, lai varētu veikt uzbrukumu un tālāk izvērsties pretinieka teritorijā. Kad ir runa par desantēšanos jūras, upes, ezera pretējā krastā, tad tā ir jūras piekrastes teritorija vai ezera (upes) pretējais krasts, ko desants izcelšanās gaitā vai ūdens šķēršļa forsēšanas laikā ieņēmušas priekšējās karaspēka vienības, lai nodrošinātu galveno spēku izcelšanos un tālāku izvēršanos. Tāpat par placdarmu sauc arī arjergarda ieņemtas teritorijas daļas.
Placdarmam varbūt gan stratēģisks, gan taktisks raksturs. Stratēģiska rakstura gadījumā tiek iesaistīti lieli spēki, kuri ir iesaistīti lielāku mērķu realizācijai. Taktisko placdarmu gadījumā parasti tiek izmantotas bruņoto spēku priekšējās vienības, pirmais ešelons, kuru izveidotajā placdarmā tālāk tiek iepludināts lielāks skaits otrā ešelona vienības, rezervju skaits, kuras notur placdarmu un tālāk veic izvēršanos. Ja tiek izmantoti ešelonu lieluma vienību daudzums, tad tas ir parasti stratēģisks placdarms.
Akihiko Hošide
Akihiko Hošide (星出 彰彦, Hoshide Akihiko; dzimis ) ir Japānas kosmonauts.
Hošides pirmais kosmiskais lidojums notika 2008. gada jūnijā misijā STS-124, kuras laikā Starptautiskajā kosmiskajā stacijā tika nogādāta Japānas moduļa Kibo laboratorijas sekcija.
Otro kosmisko lidojumu Hošide veica 2012. gadā, ar kosmosa kuģi Sojuz TMA-05M dodoties uz SKS un esot SKS 32. ekspedīcijas un 33. ekspedīcijas bortinženierim.
Trešais Hošides lidojums kosmosā sākās 2021. gada 23. aprīlī ar kosmosa kuģi SpaceX Crew-2. Viņš bija SKS 65. ekspedīcijas komandieris un 66. ekspedīcijas lidojuma inženieris. 2021. gada 9. novembrī viņš atgriezās uz Zemes.
Kosmisko lidojumu kopsavilkums:
1928. gada ziemas olimpiskās spēles
Sanktmoricas olimpiskajās spēlēs piedalījās 25 valstis, kuras pārstāvēja 464 sportisti. Kopumā tika sadalīti 14 medaļu komplekti 6 sporta veidos.
Latvija olimpiskajās spēlēs
1928. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Latviju pārstāvēja vienīgi ātrslidotājs Alberts Rumba. Augstāko vietu savā otrajā olimpiādē viņš ieguva 1500 metru distancē — 14. vietu.
Heinrihs fon Ofenbergs
Heinrihs fon Ofenbergs (Heinrich von Offenberg, 1752—1827) bija Kurzemes muižnieks, Kurzemes galma virstiesas prezidents, landhofmeistars, slepenpadomnieks (1820-21).
Dzīvesgājums
Dzimis 1752. gada 21. janvārī Kurzemes hercogistes galma tiesas prezidenta Heinriha Kristiāna fon Ofenberga (1696-1781) un viņa sievas Frīderikes, dzimušas fon Dēnhofas, ģimenē. 1772. gadā uzsāka studijas Kēnigsbergas Universitātē. 1776. gadā kļuva par Kurzemes hercoga Pētera Bīrona galma kambarjunkuru, bet 1784. gadā par galma maršalu. 1787.—1796. gadā bija Kurzemes hercogistes valsts padomnieks, tad Kurzemes guberņas kanclers (1807—1808).
1812. gada kara laikā Ofenbergu iecēla par Kurzemes gubernatora pienākumu izpildītāju, šo pienākumu viņš vēlreiz pildīja 1824. gadā. No 1818. līdz 1827. gadam bija Kurzemes guberņas galma virstiesas (Oberhofgericht) prezidents.
Miris 1827. gada 11. novembrī Jelgavā.
Sabiedriskā darbība
Heinrihs fon Ofenbergs bija aktīvs Kurzemes literatūras un mākslas biedrības biedrs, mākslas mīļotājs un kolekcionārs. 1820. gadā viņš uzdāvināja biedrībai savu arheoloģisko un etnogrāfisko priekšmetu kolekciju, 1821. gadā kļuva par vienu no biedrības izdevumu redaktoriem. Viņš bija arī viens no Kurzemes brīvmūrnieku vadoņiem, Jelgavas Jāņa ložas „Zu den drey Gekrönten Schwerdtern“ brālis kopš 1778. gada, meistara vietnieks (1816-1822). Ložas pārstāvis un lielamatvīrs Sv.Pēterburgas Direktorālajā ložā „Astreja“ (1820-1821). Sv.Pēterburgas ložu „Zum flammenden Stern“ un „Amis reunis“ goda loceklis (1816). Sv.Pēterburgas kapitula „Fēnikss“ goda komandors 9. grādā ar ordeņa vārdu Equee a rupe incolami.
Albums
Kurzemes Literatūras un mākslas biedrības bibliotekārs un gleznotājs Jūliuss Dērings (Döring) atkārtoti (1872, 1887) aprakstīja tolaik Kurzemes provinces muzeja jauniegūto albumu, novērtējot 78 vērtīgos H. fon Ofenbergam veltītos slavenu un mazāk zināmu vācu, itāļu, franču mākslinieku akvareļus, skices un zīmējumus, tostarp arī A. Kaufmanes, A. Grafa, D. Hodovecka, J. R. Fisli, V. Šadova darinātos.
Garijs Kasparovs
Garijs Kasparovs (ru; dzimis Gariks Vainšteins (Гарик Кимович Вайнштейн) Baku, Azerbaidžānas PSR) ir Krievijas (iepriekš PSRS) šahists un politiķis. Trīspadsmitais pasaules čempions šahā (1985—1993). Laikā, kad paralēli pastāvēja divas dažādas pasaules čempiona titula izcīņas sistēmas, bijis pasaules čempions PŠA versijā (1993—2000). Pēdējos gados izvirzījies par vienu no Krievijas politiskās opozīcijas līderiem.
Bērnība un pusaudža gadi
Garijs Kasparovs dzimis Baku — Azerbaidžānas PSR galvaspilsētā. Tēvs — Kims Vainšteins — bija ebreju izcelsmes inženieris enerģētiķis, māte — Klāra Kasparjana — etniska armēniete, arī inženiere.
Šaha gājienus iemācījies piecu gadu vecumā, bet pēc gada, neizspēlējis nevienu partiju, atrisināja avīzē ieraudzītu šaha uzdevumu. Pārsteigtais tēvs par to esot teicis: "Ja Garijs tagad zina, kā pabeigt partiju, tad viņš jāmāca arī, kā to iesākt." Septiņu gadu vecumā Garijs sāka apmeklēt šaha pulciņa nodarbības Baku pionieru pilī. Tanī pašā gadā no leikēmijas nomira viņa tēvs.
Desmit gadu vecumā viņš kļuva par meistarkandidātu un uzsāka mācības Botviņņika (neklātienes) šaha skolā. Vēl pēc diviem gadiem 12 gadu vecumā uzvarēja PSRS jauniešu (līdz 18 gadiem) čempionātā. 1976. gadā Garijs pēc mātes lēmuma pieņēma uzvārdu Kasparovs (krieviskotu Kasparjans), jo ebrejiskais Vainšteins varētu radīt šķēršļus tālākajai profesionāla šahista karjerai, sevišķi, ar izbraukšanu no Padomju Savienības saistītos jautājumos. 1978. gadā Kasparovs kļuva par PSRS sporta meistaru un pirmo reizi piedalījās PSRS čempionātā pieaugušajiem (gan bez lieliem panākumiem).
Cīņā par šaha troni
Astoņdesmito gadu sākumā Kasparovs iesaistījās cīņā par pasaules čempiona titulu. Dalīta pirmā vieta PSRS 49. čempionātā viņam ļāva piedalīties starpzonu turnīrā, kas notika 1982. gada septembrī Maskavā. Tajā tika svinēta pārliecinoša uzvara (10 punkti no 13), un Kasparovs iekļuva pretendentu mačos. Ceturtdaļfināla mačā tika uzveikts Aleksandrs Beļavskis, pusfinālā Viktors Korčnojs (varas iestādes pirms šī mača ilgi kavēja Kasparova izbraukšanu no PSRS), bet finālā Vasilijs Smislovs. Uzvara pār Smislovu deva tiesības cīnīties ar tābrīža pasaules čempionu Anatoliju Karpovu.
Mačs, kurā par uzvarētāju tiktu pasludināts tas sāncensis, kurš pirmais gūtu sešas uzvaras (neizšķirti netiek ņemti vērā), sākās 1984. gada rudenī Maskavā. Sākums bija Kasparovam katastrofāls: no deviņām partijām četrās uzvarēja Karpovs. Tad sekoja neizšķirtu sērija, bet 27. partijā atkal uzvarēja Karpovs un rezultāts kļuva 5:0 viņa labā. Arī šādā šķietami bezcerīgā situācijā Kasparovs turpināja cīņu. Vēl pēc vairākiem neizšķirtiem viņš 32. partijā guva pirmo uzvaru. Mača turpinājumā vēl 15 neizšķirti nogurdināja Karpovu, un Kasparovs pēc kārtas uzvarēja 47. un 48. partijā.
toreizējais FIDE prezidents Florensio Kampomaness pieņēma strīdīgu lēmumu pārtraukt maču, pamatojot to ar pasaules čempiona (Karpova) veselības stāvokļa pasliktināšanos. Neraugoties uz Kasparova protestiem, mačs arī tika pārtraukts bez uzvarētāja noskaidrošanas. Atkārtoto maču nozīmēja uz tā paša gada rudeni, bet tā izspēles noteikumi tika mainīti: tagad tie paredzēja izspēlēt 24 partijas, pie kam, ja rezultāts būtu neizšķirts 12:12, tad pasaules čempions saglabātu savu titulu.
Atkārtotais mačs arī notika Maskavā un sākas 1985. gada 3. septembrī. Tā pirmā puse norisinājās līdzīgā cīņā, un pēc pirmajām 15 partijām rezultāts bija neizšķirts: 7½:7½. Tomēr jau nākamajā partijā notika lūzums: Kasparovs, spēlējot ar melnajiem, guva spožu uzvaru. Turpinājumā pretinieki uzvarēja katrs pa vienai partijai, un, lai saglabātu titulu, pēdējā, 24. partijā čempionam bija obligāti jāuzvar. Tas neizdevās, Karpovs pieļāva kļūdu un zaudēja gan partiju, gan maču. Tas nozīmēja, ka 1985. gada 9. novembrī Kasparovs 22 gadu vecumā kļuva par 13. pasaules čempionu — visjaunāko titula izcīņas vēsturē. Zemāk tabulā redzama mača gaita:
Pasaules čempions
Jau kā pasaules čempions Kasparovs aizvadīja vēl trīs mačus pret Karpovu. Pirmais no tiem — revanša mačs — notika divās pilsētās, Londonā un Ļeņingradā. Katrā no tām tika izspēlētas 12 partijas. Arī šī sacensība noritēja ļoti saspringti: pēc tam, kad pretendents pēc kārtas uzvarēja 17., 18. un 19. partijā, izlīdzinot rezultātu, Kasparovs padzina vienu no saviem sekundantiem, apsūdzot to informācijas noplūdināšanā Karpova komandai. Turpinājumā Kasparovs uzvarēja 22. partiju un noslēdza maču ar minimālu pārsvaru (12½:11½), tādējādi nosargājot titulu.
Nākamo reizi Kasparovam nācās aizstāvēt savu titulu jau pēc gada, kad Karpovs bija sekmīgi pārvarējis atlases sacensības. Mačs notika Seviljā no 1987. gada oktobra līdz decembrim. Arī šīs sacensības izvērtās dramatiskas: Kasparovs izlīdzināja rezultātu tikai pēdējā partijā, kas viņam ļāva palikt čempiona godā.
! !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! 8 !! 9 !! 10 !! 11 !! 12 !! 13 !! 14 !! 15 !! 16 !! 17 !! 18 !! 19 !! 20 !! 21 !! 22 !! 23 !! 24 !! Punkti
Piektais un pēdējais mačs par pasaules spēcīgākā šahista titulu starp Kasparovu un Karpovu norisinājās 1990. gadā, kad Karpovs atkal bija izrādījies spēcīgākais pretendentu mačos. Puse no 24 partiju sacensības notika Ņujorkā, bet otra puse pēc neliela pārtraukuma Lionā. Šoreiz tā norisēja mazāk dramatiski nekā iepriekšējās šo pretinieku tikšanās. Lai gan cīņa ritēja samērā līdzīgi, tomēr ar Kasparova iniciatīvu, bet, kad pēc čempiona uzvaras 20. partijā viņa pārsvars sasniedza divus punktus, mača rezultāts bija praktiski skaidrs. Karpovam gan vēl izdevās uzvarēt 23. partiju, kad čempions jau bija zināms. Iemesls cīņas turpināšanai, kad jau nebija iespējams izcīnīt uzvaru, bija balvu fonda sadalīšanas formulā: neizšķirta gadījumā trīs miljonu dolāru balva tiktu sadalīta uz pusēm, turpretī zaudētājs saņemtu tikai 3/8 no tās. Mača galarezultāts bija 12½:11½ Kasparova labā.
Konflikts ar FIDE
Kasparova neapmierinātība ar Pasaules Šaha federācijas (FIDE) politiku jau 1986. gadā izraisīja viņa vadītas profesionālo šahistu apvienības Lielmeistaru asociācija izveidošanu. Konflikts kulmināciju sasniedza 1993. gadā, kad Kasparovs un tābrīža pretendents Naidžels Šorts atteicās pakļauties FIDE noteikumiem un mačs par pasaules čempiona titulu notika ārpus FIDE jurisdikcijas. Par jaunu pasaules vadošo šahistu organizāciju kļuva Profesionālā šaha asociācija, bet Kasparovs un Šorts tika izslēgti no FIDE reitingiem. 1993. gada mačs par pasaules čempiona titulu PŠA versijā notika Londonā, un tajā Kasparovs uzvarēja Šortu ar rezultātu 12½:7½. Paralēli savu maču organizēja arī FIDE: tajā, uzvarot Nīderlandes lielmeistaru Janu Timmanu, par čempionu kļuva Anatolijs Karpovs.
PŠA ietvaros Kasparovs savu titulu aizstāvēja 1995. gadā, kad Ņujorkā ar rezultātu 10½:7½ uzvarēja indieti Višvanatanu Anandu. Neilgi pēc tam PŠA zaudēja savu nozīmīgāko sponsoru Intel un faktiski beidza pastāvēt, tomēr vēl līdz 2004. gadam tika organizēti paralēli pasaules čempionāti, kuru uzvarētāji tika dēvēti par pasaules čempioniem klasiskajā šahā.