cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Latvijas Nacionālā bibliotēka
LNB krājums
Vairāk nekā četru miljonu vienību lielā LNB krājuma kodols ir nacionālais krājums — Latvijas un ārzemju izdevumi par Latviju un latviešiem, latviešu autoru darbi, kuru krāšana, saglabāšana un pieejamības nodrošināšana ir LNB pamatuzdevums un krājuma veidošanas prioritāte. Nacionālās literatūras krājuma pilnīgumu nodrošina 1920. gadā iedibinātais Latvijas obligātais eksemplārs. Bibliotēka izveidojusi vienu no diviem lielākajiem nacionālajiem krājumiem un kļuvusi par nozīmīgāko universālo zinātnisko bibliotēku valstī. LNB krājuma tematiskais profils ir humanitārās un sociālās zinātnes. Izdevumi svešvalodās tiek komplektēti visās zinātņu nozarēs, bet ar atšķirīgu intensitāti, ņemot vērā arī citu Latvijas lielo zinātnisko bibliotēku krājumu specializāciju.
Bibliotēkas krājuma daudzveidību un bagātību atspoguļo tās speciālie krājumi: Letonika, Baltijas Centrālā bibliotēka, retās grāmatas un rokraksti, bērnu literatūra, periodiskie izdevumi, notis un mūzikas literatūra, skaņu ieraksti, kartogrāfiskie izdevumi, sīkiespieddarbi un attēlizdevumi.
Sociālo zinātņu, Humanitāro zinātņu, Juridiskās literatūras un likumdošanas lasītavās, Uzziņu un informācijas centrā atrodama jaunākā, aktuālākā un pieprasītākā speciālā nozaru literatūra. Šo lasītavu krājumi ik gadu tiek atjaunoti un papildināti ar vairāk nekā trim tūkstošiem jaunu Latvijas un ārzemju izdevumu. Lasītāju rīcībā ir reprezentatīvs uzziņu literatūras krājums: enciklopēdijas, vārdnīcas, rokasgrāmatas, bibliogrāfijas un citi izdevumi. Bibliotēkzinātnes un informācijas zinātnes 19 tūkstošus vienību lielais krājums maksimāli pilnīgi nodrošina bibliotēku un informācijas centru darbiniekus, radniecīgu nozaru speciālistus, studentus un pasniedzējus ar laikmetīgu profesionālo tradicionālo un elektronisko informāciju grāmatzinātnē, bibliotēkzinātnē, bibliogrāfijā un informācijas zinātnē.
Aizvien plašāks kļūst kā Latvijas, tā ārzemju licencēto elektronisko datubāzu piedāvājums. LNB kopumā abonē vairāk nekā 40 dažādas pilnu tekstu un bibliogrāfiskās datubāzes, ir izveidota specializēta Elektronisko resursu lasītava.
Latvijas Nacionālā digitālā bibliotēka "Lettonica"
Digitālā bibliotēka "Letonica" ir ilgtermiņa valsts programma, kuras misija ir padziļināt sabiedrības zināšanas par Latvijas kultūru, vēsturi, ģeogrāfiju un tautsaimniecību, veicinot dažādu sabiedrības grupu — skolu jaunatnes, studentu, zinātnieku un mūžizglītībā ieinteresētās sabiedrības daļas zināšanas un izpratni par Latviju visplašākajā kontekstā. Tās veidošanā iesaistītas ne tikai "atmiņas institūcijas", bet arī paši lietotāji. "Letonica" un tās lietotāji ir Eiropas digitālās bibliotēkas TEL (The European Library) un Europeana pilntiesīga daļa.
2008. gadā realizēti digitālās bibliotēkas projekti "Latviešu Dziesmu svētki. 1864-1940" un "Periodika", paverot iespēju meklēt vēsturisko laikrakstu vairāk kā 300 000 lappusēs.
Restaurācija un digitalizācija
Latvijas Nacionālajai bibliotēkai sava krājumā esošo vērtību aizsardzība un saglabāšana vienmēr ir bijusi svarīga, tādēļ 1988. gadā Latvijas Nacionālā bibliotēka pievērsās šīs problēmas risināšanai, izveidojot Restaurācijas nodaļu.
Restaurācija
Latvijas Nacionālās bibliotēkas restauratori veic konservācijas un restaurācijas darbus, atjaunojot laika gaitā cietušos iespieddarbus — grāmatas, laikrakstus, plakātus, kartes, notis, grafikas, retumus ieskaitot. Kā piemēru var minēt inkunābulu Clemens V, kuru no 2002. līdz 2004. gadam atjaunoja nodaļas speciālisti. Constitutiones — 1476. gadā Bāzelē M. Venslera tipogrāfijā iespiestās pāvesta Klementa V (1264—1314) apkopotās baznīcas tiesību normas. Šī inkunābula oriģināliesējumā bija saglabājusies Aglonas bazilikas bibliotēkā. Šobrīd, pēc Latvijas Nacionālās bibliotēkas veiktās restaurācijas tā atrodas Aglonas bazilikas bibliotēkā.
Digitālā bibliotēka
Latvijas Nacionālās digitālās bibliotēkas mērķis ir nodrošināt Latvijas Nacionālās bibliotēkas un citu atmiņas institūciju krājumu digitalizāciju, padarot tos pieejamus internetā. Šobrīd digitālajā bibliotēkā atrodamas digitalizētu laikrakstu, attēlu, karšu, grāmatu, nošu un skaņu ierakstu kolekcijas.Pieejamas šādas kolekcijas:
LNB sadarbība
Līdzās obligātajam eksemplāram un iepirkumiem, nozīmīgs komplektēšanas avots ir starptautiskā iespieddarbu apmaiņa. LNB sadarbības partneri ir gandrīz visu Eiropas valstu nacionālās bibliotēkas, ASV, Kanāda, Japāna, Krievija, Baltkrievija, Ukraina un citas valstis, kopā 61 sadarbības partneris 21 valstī.
Būtisks krājuma papildināšanas avots ir dāvinājumi. 1990. gadu sākumā, atjaunojoties valsts neatkarībai, tautieši no visām mītnes zemēm sūtīja un turpina sūtīt bibliotēkai trimdā izdotās grāmatas. Pateicoties tam, arī šī nacionālā krājuma daļa ir pārstāvēta gandrīz pilnīgi. Nozīmīgus dāvinājumus LNB ir saņēmusi no Vācijas augstskolu rektoru konferences (1991), Zviedrijas Karaliskās bibliotēkas (1993), ārvalstu vēstniecībām, UNESCO Latvijas Nacionālās komisijas, LR Ārlietu ministrijas un citām organizācijām, kā arī privātpersonām. 2008. gadā LNB krājuma veidošanu atbalstīja Hansabanka.
Lielākais izaicinājums un krājuma attīstības uzdevums tuvākajiem gadiem — 350 tūkstošus sējumu liela brīvpieejas krājumu izveidošana LNB jaunajai ēkai, esošā krājuma izvērtēšana un kvalitatīva atjaunošana, elektronisko resursu krājuma attīstība.
LNB sadarbojas Nacionālā enciklopēdijas veidošanā. Bibliotēkas ēkā ir enciklopēdijas redakcijas mājvieta.
LNB jaunā ēka
Pirmās diskusijas par jaunas Nacionālās bibliotēkas nepieciešamību tika uzsāktas jau 1928. gadā. 1999. gadā gandrīz visas 170 UNESCO dalībvalstis Ģenerālās konferences laikā pieņēma rezolūciju, kurā aicināja dalībvalstis un starptautisko sabiedrību nodrošināt visu iespējamo atbalstu LNB projekta īstenošanā. pēc daudzu gadu debatēm valsts aģentūra "Jaunie "Trīs brāļi"" un "Nacionālo būvkompāniju apvienība" parakstīja līgumu par Latvijas Nacionālās bibliotēkas būvniecību. Projekta izmaksās ietilpa arī minimālās datoru partijas (3833) iegāde 874 bibliotēkām provincē, tur izveidotu interneta pieslēgumu un tās saslēgtu vienotā tīklā, apmācītu 1455 bibliotekārus, nodrošinātu 7700 bibliotēku abonētājiem internetā programmatūru un apmācības palīdzību.
2017. gadā BBC kultūras un arhitektūras sadaļā LNB jaunā ēka tika ierindota starp 21. gadsimta pasaules 10 lielākajām, skaistākajām un mūsdienīgākajām bibliotēkām.
Krons
Krons (sengrieķu valodā: Κρόνος, Krónos) sengrieķu mitoloģijā bija Urāna (debess) un Gajas (zeme) dēls. Sākotnēji tā bija zemkopības dievība. Vēlāk, hellēnisma periodā, to personificēja kā visaptverošo laiku (Χρόνος, Hronos). Romiešu mitoloģijā Kronam atbilda Saturns.
Apprecēja savu māsu Reju, viņiem piedzima 6 bērni: Poseidons, Aīds, Zevs, Hestija, Dēmetra un Hēra. Izaudzis atņēma tēvam varu un pats kļuva par debesu dievu. Negribēdams, lai viņa bērni atņemtu varu viņam, Krons tos aprija, taču pēdējo bērnu (Zevu) Reja iemainīja pret drānā ietītu akmeni. Zevs paaudzies uzsāka karu ar tēvu, uzvarēja viņu, atbrīvoja Krona vēderā ieslodzītos brāļus un māsas un sadalīja varu: Zevs valdīja debesīs un kļuva par visu dievu dievu, Poseidons sāka valdīt pār jūrām, bet Aīds — pār pazemes valstību.
Stavropole
Stavropole ir pilsēta Krievijas Federācijas dienvidos, Stavropoles novada administratīvais centrs. Stavropole atrodas Kaukāza kalnu pakājē Stavropoles augstienē, 1450 km uz dienvidiem no Maskavas 230 līdz 660 m virs jūras līmeņa. Kādas pilsētas ielas nosaukums ir 45. paralēle, kas saistīts ar tās precīzo novietojumu uz 45° Z.p. paralēles (arī pašu Stavropoli šķērso šī paralēle). Tādā veidā Stavropole atrodas vienādā attālumā gan no Ziemeļpola gan no ekvatora. Stavropole atrodas arī ūdensšķirtnē starp Azovas un Kaspijas jūras baseiniem. Stavropole aizņem 242,36 km2 lielu teritoriju. Tā izstiepta dienvidrietumu-ziemeļaustrumu virzienā 30,5 km garumā, bet ziemeļu-dienvidu virzienā pilsētas garums ir tikai 16,5 km. Pilsētas robežas garums ir 165,3 km.
Vēsture
Dibināta 1777. gadā kā Krievijas impērijas robežcietoksnis Krievu-turku kara (1768-1774) laikā iekarotajā Kabardas teritorijā. Nosaukums cēlies no grieķu valodas vārdiem stavros (Σταυρός) un polis, kas nozīmē "krusta pils". Stavropolē un tās apkārtnē apmetās Donas kazaki, kas dienēja robežsardzē. Kaukāza kara laikā 1847. gadā Stavropole kļuva par guberņas centru. No 1935. līdz 1943. gadam to dēvēja par Vorošilovsku (Ворошиловск).
Marians Rejevskis
Marians Ādams Rejevskis (, dzimis, miris ) bija poļu matemātiķis un kriptogrāfs, kas 1932. gadā atšifrēja "Enigmas" kodu. Tā bija vācu nozīmīgākā šifrēšanas mašīna. Rejevska un viņa kolēģu panākumi ļāva britiem nolasīt "Enigmu" Otrā pasaules kara laikā, un zem koda "Ultra" veikt militāro spiegošanu, rezultātā palīdzot sakaut Trešo reihu.
Biogrāfija
Studējis matemātiku Poznaņas universitātē. 1932. gadā Rejevskis iestājās darbā Polijas armijas ģenerālštāba kriptogrāfijas nodaļā — Biuro Szyfrów, un jau tā paša gada decembrī uzlauza Enigmas kodu.
Redzot 2. Pasaules kara sākuma neizbēgamību, poļu ģenerālštābs 1939. gada 25. jūlijā nodeva atšifrēšanas algoritmu angļu un franču izlūkdienestiem.
Sākoties 2. pasaules karam, 1939. gada septembrī Biuro Szyfrów tika caur Rumāniju evakuēts uz Franciju. Kad arī Francija tika okupēta, Rejevskis kādu laiku strādāja Višī Francijas zonā, pēc tam franču Alžīrijā. Kad 1942. gadā Vācija okupēja arī Višī zonu, Rejevskis devās uz Spāniju, pēc tam caur Portugāli uz Lielbritāniju, kur iestājās Polijas armijā.
Pēc kara Rejevskis atgriezās Polijā pie sievas un bērniem un bez īpašas slavas strādāja rūpnīcā par grāmatvedi.
Ogļskābe
Ogļskābe (H2CO3) ir vidēji stipra divvērtīga skābe, kas veidojas, ūdenī izšķīstot oglekļa dioksīdam CO2. Praktiski tā pastāv tikai paaugstinātā spiedienā (gāzētie dzērieni). Ogļskābes sāļi (karbonāti) ir nozīmīga nogulumiežu sastāvdaļa. Ogļskābe, tāpat kā tās sāļi, tiek uzskatīta par neorganisku vielu. Bez ogļskābes anhidrīda CO2, samērā nozīmīgs savienojums ir arī ogļskābes hloranhidrīds COCl2 (fosgēns), kuru lieto kā polikarbonātu plastmasu izejvielu (plastmasa, no kuras izgatavo kompaktdiskus). Fosgēns ir arī indīga kaujas viela.
Viktorija Azarenka
Viktorija Azarenka (be, ru; dzimusi Minskā, Baltkrievijas PSR, PSRS) ir Baltkrievijas tenisiste, bijusi WTA vienspēļu ranga līdere. Divkārtēja Austrālijas atklātā čempionāta uzvarētāja, kā arī 2012. gada Londonas olimpisko spēļu čempione jauktajās dubultspēlēs.
V. Azarenka bija pārtraukusi profesionālā tenisa karjeru, 2016. gadā viņai piedzima dēls. Pēc tam veiksmīgi atgriezusies sportā.
Karjera
Profesionāles karjeru uzsāka 2003. gadā. viņa uzvarēja Austrālijas atklātajā čempionātā un pirmoreiz karjerā kļuva par WTA vienspēļu ranga līderi. V. Azarenka uzvarēja Austrālijas atklātajā čempionātā arī pēc gada. Viņa kļuva par pirmo Baltkrievijas tenisisti, kas guvusi uzvaru Grand Slam vienspēļu sacensībās. 2011. gada Vimbldonas čempionātā viņa vienspēlēs sasniedza pusfinālu. 2008. gada Pekinas olimpiskajās spēlēs V. Azarenka startēja vienspēļu turnīrā, kur tika līdz 3. kārtai, tajā zaudējot ASV tenisistei Venusai Viljamsai. Pēc četriem gadiem Londonas olimpiādē viņa vienspēlēs izcīnīja bronzas medaļu un jauktajās dubultspēlēs — zelta medaļu pārī ar Maksimu Mirniju.
Ina
Ina var būt:
Dīsnu ezers
Dīsnu ezers (lt) ir otrs lielākais ezers Lietuvā. Atrodas valsts ziemeļaustrumos, 3 km no Dūkštas. Veidojies ledāja darbības rezultātā.
Grāca
Grāca (de) ir pilsēta Austrijas dienvidos pie Muras upes, otra lielākā pilsēta Austrijā. Štīrijas federālās zemes galvaspilsēta. Pilsētā ir labi saglabājusies vecpilsēta.
Liels izglītības centrs, pilsētā atrodas sešas universitātes ar 40 000 studējošo. Kopš 1999. gada pilsētā bāzēts arī Austrijas hokeja līgas kluba Grācas "99ers".
Vēsture
Romieši pilsētas pašreizējā vietā dibināja fortu. Pēc Rietumromas impērijas sabrukuma pilsētu ieņēma slovēņi un izveidoja nocietinātu apmetni. Bābenbergu laikā pilsētiņa kļuva par tirdzniecības centru. Vēlāk pilsētu savā īpašumā ieguva Hābsburgi, un 1281. gadā piešķīra tai pilsētas privilēģijas.
14. gadsimtā Grāca kļuva par Iekšējās Austrijas (Innerösterreich) centru, no kuras tika administrēta visa Štīrija un Karintija. 1585. gadā Kārlis II nodibināja universitāti. Pilsēta vairākas reizes neveiksmīgi tika aplenkta (ungāri 1481. gadā, turki 1529. un 1532. gadā).
1797. gadā Grācu ieņēma Napoleona karaspēks. 1809. gadā, pamatojoties uz miera līgumu starp Napoleonu un Austriju, tika nojaukta Grācas pils. Pilsētas iedzīvotāji samaksāja Napoleonam izpirkumu, lai netiktu nopostīts pils zvanu tornis, kas kļuvis par pilsētas simbolu.
2.pasaules kara laikā Grācu ieņēma PSRS karaspēks.
Cilvēki
Grācā vai tās apkārtnē dzimuši:
2025. gads
2025. gads būs parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sāksies trešdienā.
Metode
Metode (no fr, kas savukārt no el (methodos) — 'pētīšanas ceļš' ) — sistematizēts paņēmienu kopums, kas nepieciešams, lai izpildītu zināmu uzdevumu vai sasniegtu konkrētu mērķi, arī patiesības rašanas paņēmiens. Zinātniskā metode tiek uzskatīta par pētnieciskās izziņas un jaunu zināšanu iegūšanas (uz fizisko pierādījumu bāzes) pamatu.
Neandertālietis
Neandertālietis jeb Neandertāles cilvēks (Homo neanderthalensis vai Homo sapiens neanderthalensis) ir izmirusi cilvēku ģints suga vai pasuga, kas pazīstama pēc pleistocēna atradumiem Eiropā, kā arī Rietumāzijā un Centrālāzijā. Tā nosaukums ir radies no Neandertāles ielejas nosaukuma, kur atrada pirmās neandertāliešu fosilijas. Neandertālieti reizēm klasificē kā atsevišķu sugu (H. neanderthalensis) vai kā mūsdienu cilvēka pasugu (H. s. neanderthalensis), jo pētījumi liecina, ka tie ir spējuši krustoties ar saprātīgo cilvēku (H. sapiens). Neandertālieši spēja izgatavot darbarīkus no akmens un koka, kā arī prata kontrolēt uguni. Viņi bija mednieki-vācēji.
Pirmie protoneandertāliešu fenotipi parādījušies Eiropā pirms 600 000—350 000 gadiem. Evolūcijas teorijā par neandertāliešu priekšteci uzskata Heidelbergas cilvēku, kas ir arī mūsdienu cilvēka priekštecis. Tipiskais neandertālieša fenotips parādījās pirms 130 000 gadiem. Neandertālieši Āzijā izzuda pirms 50 000 gadiem, bet Eiropā — pirms 40 000 gadiem. Gibraltārā atrastas fosilijas liecina, ka pēdējās neandertāliešu kopienas izmira pirms 28 000 gadiem (tiek pieļauts, ka viņi varbūt izmira pirms 24 000 gadiem, bet ne visi pētnieki tam piekrīt). Kā neandertāliešu izmiršanas cēloņi tiek minētas klimata pārmaiņas, konkurence par dabas resursiem ar mūsdienu cilvēku vai epidēmijas.
Pēc Lisabonas universitātes profesora Žoauna Ziljauna viedokļa, pamatojoties uz atradumiem alās Spānijā (neandertāliešu zīmēti punkti un krāsas šlakatas, rokas trafareti nospiedumi), neandertāliešiem piemitusi spēja izmantot simbolus un domāt abstrakti.
Nosaukums
Neandertāliešu nosaukums ir radies no Neandertāles ielejas, kas atrodas Vācijā, Ziemeļreinas-Vestfālenes federālajā zemē, 12 km uz austrumiem no Diseldorfas. 1856. gadā šajā ielejā atrada pirmo neandertāliešu skeletu, kas sākotnēji tika noturēts pat par lāča skeletu. 1864. gadā īru ģeologs Viljams Kings tam piešķīra zinātnisko nosaukumu Homo neanderthalensis. Netieši nosaukums ir radies no 17. gadsimtā dzīvojošā vācu teologa Joahima Neandera vārda, kuram par godu ir nosaukta Neandertāles ieleja.
Jaunolaine (stacija)
Jaunolaine ir dzelzceļa pieturas punkts Olaines novada Olaines pagasta Jaunolainē, dzelzceļa līnijā Rīga—Jelgava. Pieturā pietur elektrovilcieni maršrutā Rīga—Jelgava. Blakus Jaunolaines pieturai atrodas pievedceļi no Olaines stacijas uz Olaines naftas bāzi. Pieturas punktā biļešu kase ir slēgta.
Vēsture
Pieturvieta atklāta 1983. gadā. Līdz 2010. gada 15. februārim katru dienu šeit pieturēja dīzeļvilciens Rīga—Reņģe.
Peldēšana 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 400 metri kompleksajā stilā sievietēm
Sacīkstes 400 metru peldēšanā kompleksajā stilā sievietēm notika 9. un 10. augustā. Sacīkstēm kvalificējās 38 sportistes. Zelta medaļu izcīnija Austrālijas peldētāja Stefanija Raisa.
Priekšsacīkstes
Q - kvalificējās finālam
Fināls
WR - Pasaules rekords
AF - Āfrikas rekords
Sauszemes bruņotie spēki
Sauszemes bruņotie spēki, arī armija (no la — 'apbruņot'), ir kādas valsts bruņoto spēku daļa, kas paredzēta karadarbībai uz sauszemes, pārsvarā pret ārēju pretinieku. Lielākajā daļā bruņoto spēku vēsturiski izveidojusies sauszemes bruņoto spēku strikta nodalīšana no kara flotes un gaisa spēkiem, parasti uzturot trīs neatkarīgas organizācijas.
Ar jēdzienu armija dažreiz mēdz apzīmēt visu kādas valsts bruņoto spēku kopumu, ar to apzīmējot jebkāda veida karaspēku.
Formācijas
Daudzu valstu bruņotajos spēkos armija ir arī liela formācija, kas sastāv no diviem vai vairāk korpusiem. Atsevišķai armijai tiek dots vārds vai numurs, lai atšķirtu to no bruņotajiem spēkiem kopumā. Piemēram, ASV Pirmā armija, Ziemeļvirdžīnijas armija.
Armijas ir lielas formācijas, kas var stipri atšķirties lieluma, sastāva un atbildības atkarībā no valsts, bruņoto spēku atzara un izveidošanas mērķa. Piemēram, Padomju Savienībā Otrā pasaules kara laikā armijas bija korpusa lieluma formācijas, kas bija pakļautas armijas lieluma frontēm. Miera laikā PSRS armija parasti bija pakļauta kara apgabalam.
Maurju impērija
Maurju impērija bija ģeogrāfiski plaša dzelzs laikmeta politiski varena impērija senajā Indijā. To pārvaldīja Maurju dinastija laikā no 322. līdz 185. gadam p.m.ē. Impēriju dibināja Čandragupta Maurja 322. gadā p.m.ē.
Lokalizācija
Tā bija viena no pasaulē lielākajām tā brīža impērijām un visu laiku lielākā impērija Indijas subkontinentā. Ziedu laikos tā izstiepās uz ziemeļiem gar Himalaju dabīgajām robežām un uz austrumiem Indijas štatā Asamā. Rietumu robeža bija aiz mūsdienu Pakistānas. Tiek uzskatīts, ka iedzīvotāju skaits impērijā sasniedza 50-60 miljonus.
Sabrukums
50 gadus pēc Ašokas nāves ilga lejupslīde, līdz 185. gadā p.m.ē. impērija beidza pastāvēt.
Sirmgalvis un jūra
"Sirmgalvis un jūra", arī "Vecais vīrs un jūra" (en), ir amerikāņu rakstnieka Ernesta Hemingveja romāns. To Hemingvejs sarakstījis 1951. gadā Kubā, romāns pirmoreiz publicēts nākamajā gadā. Šis ir pēdējais lielais Hemingveja daiļliteratūras darbs, kā arī pēdējais darbs, kas ticis izdots viņa dzīves laikā.
Darbs ir par gados vecu zvejnieku Santjago, kas pēc vairāku nedēļu ilgas zvejas bez nevienas noķertas zivs noķer vienu milzīgu zivi, ar kuru sākas cīņa.
Par šo darbu Hemingvejs saņēma 1953. gada Pulicera balvu un 1954. gada Nobela prēmiju.
Augstākā Padome
Augstākā Padome var būt:
Police
Police ir pilsēta Polijas ziemeļrietumos pie Odras upes, Rietumpomožes vojevodistē uz ziemeļiem no Ščecinas. Ostas pilsēta. Pilsētā atrodas Pomerānijas Medicīnas universitātes (Pomorska Akademia Medyczna) slimnīca. Ķīmiskās rūpniecības centrs.
Pilsēta pirmoreiz rakstos minēta 1243. gadā. XIV gadsimtā mūsdienu pilsētas robežās, Jaseņicā, tika nodibināts augustīniešu klosteris, kura drupas saglabajušās. No 1321. līdz 1808. gadam Police bija tuvējās Ščecinas pakļautībā. No 1630. līdz 1720. gadam Police ietilpa Zviedru Pomerānijā, vēlāk Prūsijā (Vācijā). Pilsētas vāciskais nosaukums bija Pēlica. 1937. gadā pilsētas pievārtē kompānija IG Farben uzcēla milzīgu sintētiskās degvielas rūpnīcu. 1943. gadā šeit tika saražota 15% Vācijas sintētiskās degvielas. Otrā pasaules kara laikā rūpnīcu spēcīgi bombardēja.
Sarkanā armija Pēlicu ieņēma Berlīnes kaujas laikā 1945. gada 26. aprīlī. Pēc Otrā pasaules kara pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti, bet vietā ieradās poļi no PSRS ieņemtajiem Polijas apgabaliem. Tomēr vēl līdz tam Police tika pasludināta par PSRS kontrolētu apgabalu, un vācu strādnieki tika norīkoti ķīmiskās rūpnīcas demontāžā un iekārtu izsūtīšanā uz PSRS. 1947. gadā visa Polices teritorija tika nodota poļu varas iestādēm. 1953. gadā pilsēta ieradās arī bēgļi no Grieķijas un Maķedonijas.
1969. gadā Policē uzcēla citu ķīmisko rūpnīcu (Zakłady Chemiczne "Police"), kura ražo titāna dioksīdu, slāpekļa un fosfora minerālmēslus.
Police ir austrumvācu politiķa Hansa Modrova (Hans Modrow, 1928 - ) dzimtā pilsēta.
2026. gads
2026. gads būs parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sāksies ceturtdienā.
Šausmu filma
Šausmu filma (jeb sarunvalodā šausmene; en) ir mākslas filmas žanrs. Pie šausmu filmām pieskaitāmas tās filmas, kas mēģina nobiedēt skatītāju, radīt satraukuma un šausmu sajūtas, veidot saspringtu šausmu atmosfēru un mokošas nākamo šausmu gaidas — tā saukto "saspensa" efektu (en — 'neziņa').
Slešers
Slešers (no en — 'cirtiens') ir šausmu filmu apakšžanrs (dažreiz tiek saukts par "pusaudžu šausmu filmām"), kam ir raksturīga slepkavas-psihopāta (dažreiz valkā masku) esamība, kurš izseko un pa vienam nogalina vairākus upurus-pusaudžus.
Filmas par cilvēkēdājiem
Pirmā filma, kas kaut kādā mērā bija veltīta cilvēkēdājiem, ir 1963. gada filma Blood Feast. Šis savdabīgais apakšžanrs atdalījās no cita apakšžanra — filmām par zombijiem.
Vienas no populārākajām filmām par kanibālismu ir filmu sērija par Hanibālu Lekteru — "Jēru klusēšana", "Sarkanais pūķis", "Hanibāls: sākums" (Hannibal Rising). Kā arī nozīmīga ir filma Ravenous (1999).
Filmas par vilkačiem
Pirmā filma, kas bija veltīta vilkačiem, bija mēmā filma "Vilkacis" (Werewolf, 1913). Pēc tās sekoja vēl dažas mēmās filmas par vilkačiem. Pirmā filma ar skaņu bija vācu filma Le Loup Garou. 1935. gadā studija Universal Pictures izlaida filmu Werewolf of London, bet 1941. gadā filmu The Wolf Man. Šīs filmas iezīmēja daudzus stereotipus turpmākajiem kinematogrāfijas vilkačiem.
Filmas par vampīriem
Ļoti populārs šausmu filmas apakšžanrs ir filmas par vampīriem. Šajās filmās pret cilvēkiem vēršas nemirstīgas būtnes, kuriem nepieciešamas svešas asinis.
Filmas par zombijiem
Šausmu filmu apakšžanrs, kur ļaunuma un šausmu iemiesojums ir augšāmcēlušies miroņi jeb zombiji. Dažādās filmās zombiji ir attēloti pilnīgi dažādi, no tik tikko kustošiem un trūdošiem līdz būtnēm, kas pārspēj cilvēku fiziskās dotības. Ir arī filmas, kurās zombiji ir labie un pozitīvie tēli, bet tāds zombiju paveids vairāk ir raksturīgs komēdijām.
Skrējējlāči
Skrējējlāči jeb skrienošie lāči (Tremarctinae) ir viena no lāču dzimtas (Ursidae) apakšdzimtām, kurā ir tikai viena mūsdienās dzīvojoša suga Dienvidamerikā — briļļainais lācis (Tremarctos ornatus). Skrējējlāču apakšdzimtas dzīvnieki apdzīvoja tikai Dienvidamerikas un Ziemeļamerikas kontinentus. Lielākā daļa šo dzīvnieku ir izmirusi pirms apmēram 12 500 gadiem. Tie kopumā bija lieli dzīvnieki, izmirušais milzu īssejas lācis (Arctodus simus) ir visu laiku lielākais sauszemes zīdītājs — plēsējs, kāds jebkad dzīvojis uz zemes. Par izmiršanas iemesliem zinātnieki uzskata klimatiskās izmaiņas, lielo medījamo dzīvnieku izmiršanu, nespēju piemēroties barības dažādībai un cilvēku medību ieroču attīstību.
Vissenākā skrējējlāču ģints bija Plionarctos, kas dzīvoja Teksasā pirms 2—5 miljoniem gadu. Šo ģinti uzskata par īssejas lāču ģints (Arctodus) priekštečiem, kā arī par mūsdienās dzīvojošā briļļainā lāča (Tremarctos ornatus) priekšteci. Skrējējlāču skeleta uzbūve, kā jau norāda to nosaukums, bija piemērota ātrai un ilgstošai skriešanai. Šie lāči varēja skriet ar apmēram 50 km/st. Milzu īssejas lāča skeleta izpēte liecina par to, ka lācis ir skrējis aida solī līdzīgi kamielim un zirgam, kas liecina par spēju ilgi, bez noguruma skriet.
Kodolu magnētiskā rezonanse
Kodolu magnētiskā rezonanse (KMR jeb angliski NMR) ir augstfrekvences radioviļņu selektīva absorbcija vielā, kura atrodas ļoti spēcīgā magnētiskajā laukā. Tādi atomu kodoli, kuru spinu vērtība S ir 1/2 (magnētiski aktīvi ir arī pusveselie spini, kuru S ir lielāka par 1/2, kā piem. 3/2, 5/2, 7/2 utt., bet šie spini ir kvadrupoli), magnētiskajā laukā orientējas divējādi — vai nu magnētiskā lauka virzienā, vai arī pretēji tam. Līdz ar to izveidojas divi dažādi kodolu enerģijas apakšlīmeņi, turklāt vairāk kodolu parasti ir zemākajā enerģijas līmenī. Šie enerģijas līmeņi savstarpēji ir ļoti tuvi un to enerģijas starpībai atbilst tādu fotonu enerģija, kuru atbilstošais viļņa garums ir radioviļņu diapazonā (daži centimetri vai centimetra daļas). Tādējādi pie noteiktas magnētiskā lauka intensitātes noteikti atomu kodoli absorbē noteikta viļņu garuma radioviļņus, kas nodrošina atomu kodolu pāreju augstākajā enerģijas līmenī. Šādu selektīvu absorbciju sauc par rezonanses signālu. Kodoliem pārejot atpakaļ zemākajā līmenī, tāda paša viļņa garuma signāls tiek izstarots (to sauc par kodolu relaksāciju).
Ja atomu kodoliem nav summārā spina (magnētiskā momenta), tie nedod KMR signālus (piemēram, tādi plaši izplatīti kodoli kā ogleklis-12 vai skābeklis-16). Savukārt spilgti izteiktus signālus dod ūdeņraža atomu kodoli jeb protoni, ogleklis-13, slāpeklis-15, fluors-19 un fosfors-31. Plaši izmantoto ūdeņraža kodolu rezonansi sauc par protonu magnētisko rezonansi (PMR).
KMR spektroskopija
Kodolu magnētisko rezonansi izmanto vielas uzbūves un molekulārās struktūras pētīšanā (it sevišķi organiskajā ķīmijā) kā ļoti informatīvu spektroskopijas metodi.
Uzņemot KMR spektrus, var mainīt vai nu spēcīga (parasti supravadoša) elektromagnēta viendabīga magnētiskā lauka intensitāti pie pastāvīga radioviļņu garuma, vai arī izmantot pastāvīgo magnētu un mainīt radioviļņu garumu.
Mūsdienās KMR spektrus uzņem ierosinot visu spektru molekulai uzreiz. To realizē ar īsiem, bet spēcīgiem radio frekvenču impulsiem. Iegūto signālu tālāk matemātiski pārveido no laika skalas uz frekvenču skalu, izmantojot Furjē transformāciju. Šādas metodes pielietojums ievērojami paātrina spektru uzņemšanas laiku un paver iespējas veikt manipulācijas ar spiniem, kā arī ierakstīt multidimensionālus KMR spektrus. Par Furjē transformācijas un multidimensionālu KMR spektroskopijas metožu ieviešanu un attīstību Ričards R. Ernsts 1991. gadā bija apbalvots ar Nobela prēmiju ķīmijā.
KMR signāls ir atkarīgs arī no katra konkrētā kodolu veida atrašanās vietas molekulā, jo pārējie molekulas atomi un ķīmiskās saites var samazināt magnētiskā lauka iedarbību uz atomu (to sauc par signāla ķīmisko nobīdi).
Lai ķīmiskās nobīdes varētu savstarpēji salīdzināt, kādu no vielām pieņem par "standartsavienojumu". Bieži kā šādu savienojumu lieto tetrametilsilānu (CH3)4Si, jo tā visi 12 ūdeņraža atomi ir savā starpā pilnīgi simetriski un dod vienu vienīgu signālu.
Multidimensionālā KMR
Bieži 1D KMR spektros ir novērojama ķīmisko nobīžu pārklāšanās, kas ievērojami apgrūtina to interpretāciju. KMR spektru izšķiršanas spējas uzlabošanai, tos var ierakstīt divās (2D) vai vairākās (3D, 4D, 5D utt) dimensijās. Tādējādi signāli būs izkliedēti pa vairākām dimensijām, un signālu pārklāšanās būs mazāk iespējama. Parasti, priekš mazām organiskām molekulām 2D spektri ir pietiekami, lai interpretētu protonu un oglekļa-13 ķīmiskās nobīdes. Multidimensionālos spektros korelācijas signālus iegūst, veicot starpkodolu magnetizācijas pārnesi. To var realizēt caur spinu sadarbības (J coupling) vai caur dipolu sadarbības konstantēm.
Biomolekulārā KMR
Multdimensionālu KMR metožu attīstība atvēra plašas iespējas pētīt dažādu bioloģiski nozīmīgu molekulu (proteīnu, DNS, RNS, lipīdu, ogļhidrātu) struktūru un dinamiku gan šķīdumā, gan cietvielās. Salīdzinot ar citām proteīnu 3D struktūru noteikšanas metodēm, kā rentgenstaru difrakciju un 3D krio elektron-mikroskopiju, KMR spektroskopija ļauj analizēt biomolekulu struktūru un dinamiku (molekulusu kustība laikā un telpā) dažādos apstāķļos (piem. buferšķīdumi ar noteiktu pH līmeni, dažādas temperatūras, piemaisījumu klātbūtne utml.), kas ir tuvāk to dabiskajai videi. 3D struktūru noteikšana parasti sastāv no 2D un 3D spektru ierakstīšanas un analīzes. Sākumā nosaka protonu, oglekļa-13 un slāpekļa-15 ķīmiskās nobīdes. Pēc tam atrod iekš un starpmolekulāros korelēcijas signālus starp kodoliem telpā. Šķīdumos šādu informāciju iegūst ar specifiskiem magnetizāijas pārneses eksperimentiem, kurus realīzē ar kodolu Overhauzera efektu (NOESY). Pēc tam iegūto informāciju ievada specifiskās datorprogrammās (kā piem. CYANA, ARIA, Xplor-NIH), kas izrēķina vairāku enerģētiski minimalizētu struktūru saišķi (bundle). 2020. gadā apmēram 8% no visām deponētām 3D struktūrām pdb datubāzē ir noteiktas ar KMR metodēm. Viena no KMR spektroskopijas būtiskākajām priekšrocībām ir iespēja noteikt dažādu kodolu relaksāciju parametrus. Šādi mērījumi ir tiešā veidā saistīti ar biomolekulu dinamiku. No KMR spektriem var aprēķināt dažādu kodolu kustību laika skalas un amplitūdas. Tālāk šos datus var interpretēt saistībā ar molekulu bioloģiskām īpašībām. Ar KMR metodēm var petīt biomolekulu hidratāciju (mijiedarbība ar ūdens molekulām) un to saistību ar ligandiem. Šādi pētijumi ir svarīgs solis jaunu zāļu vielu pirmatnējā izstrādē. Viens no galvenajiem biomolekulārās KMR spektroskopijas trūkumiem ir molekulu izmēru limits. Jo vairāk atomi molekulā, jo spektros būs lielāka signālu pārklāšanās iespēja. Tas ievērojami var sarežģīt un limitēt KMR pielietojumu. To var daļēji kompensēt, ierakstot vairāk dimensiju spektrus (kā 4D, 5D, utt), bet tas ievērojami samazina iegūto signālu intensitāti. Par cik dabiskais oglekļa-13 un slāpekļa-15 sastāvs ir salīdzinoši mazs, tad lai detektētu šos kodolus ar multidimensionālām KMR metodēm ir nepieciešams proteīnu mākslīgi bagātināt ar šiem izotopiem. To realizē proteīnu iegūšanas stadijā, maksimāli daudz aizvietojot oglekļa-12 un slāpekļa-14 (kas dabiski ir līdz 99% izplatīti) izotopus ar attiecīgi oglekļa-13 un slāpekļa-15 izotopiem.
KMR ienākšana strukturālajā bioloģijā bija nozīmīgs solis. Tas palīdzēja noteikt iepriekš nezināmu proteīnu struktūras, to dinamiku un mijiedarbības.
KMR medicīnā
Tā kā cilvēka organisms satur ļoti daudz ūdeņraža, ūdeņraža kodolu — protonu — magnētiskās rezonanses parādību var izmantot arī organisma izpētei, jo dažādi audi un orgāni satur dažādu ūdeņraža daudzumu. Atšķirībā no KMR spektroskopijas, kurā izmanto pilnīgi homogēnu magnētisko lauku, magnētiskās rezonanses tomogrāfijā (MRT) lieto magnētiskā lauka gradientu, jo šeit svarīga nevis spektrālo līniju tīrība, bet rezonējošo kodolu telpiskais sadalījums.
Parasti medicīnā šo metodi sauc nevis par kodolu magnētisko rezonansi, bet vienkārši par magnētisko rezonansi, jo termins "kodolu" var rosināt pacientos radiofobiju. Īstenībā šai metodei nav nekāda sakara ar radioaktivitāti vai jonizējošo radiāciju.
Valčas apriņķis
Valčas apriņķis ir apriņķis Polijā, Rietumpomožes vojevodistes dienvidaustrumos. Robežojas ar Rietumpomožes vojevodistes Hoščno un Dravsko apriņķiem, Lielpolijas vojevodistes Zlotovas, Pilas un Čarnkovas-Tšcjankas apriņķiem, kā arī Lubušas vojevodistes Stšelces-Drezdenko apriņķi.
Makss Frībergs
Makss Frībergs (dzimis 1992. gada 20. novembrī) ir zviedru hokejists, malējais uzbrucējs. Pašlaik (2019) Frībergs spēlē Zviedrijas hokeja līgas kluba Frölunda HC sastāvā.
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Frībergs uzsāka dzimtajā Skevdē, 2008.—09. gada sezonā debitējot Zviedrijas 1. divīzijā. 2011. gada vasarā hokejists pievienojās Elitsērijas klubam Timrå IK.
2012.—13. gada sezonas otrajā pusē pārcēlas uz Ziemeļameriku, pievienojoties AHL vienībai Norfolkas "Admirals". 2014.—15. gada sezonā aizvadīja savu debijas spēli NHL vienībā Anahaimas "Ducks". 2015.—16. gada sezonā "Ducks" rindās aizvadīja vēl 5 spēles, taču 2017. gadā atgriezās Zviedrijā. 2019. gadā kopā ar Frölunda HC kļuva par Zviedrijas čempionu. Frībergs bija labākais izslēgšanas kārtas vārtu guvējs.
Zviedrijas izlases rindās spēlējis 2011. un 2012. gada Pasaules čempionātā junioriem, 2012. gadā izcīnot zelta medaļas. 2012. gadā Frībergs turnīra noslēdza kā viens no tā rezultatīvākajiem spēlētājiem, tiekot iekļauts arī turnīra simboliskajā izlasē. Spēlējis arī 2010. gada Pasaules čempionātā U-18 jauniešiem, tajā izcīnot sudraba medaļu.
Belgoroda
Belgoroda ir pilsēta Krievijā, Belgorodas apgabala administratīvais centrs. Atrodas Viduskrievijas augstienes dienvidrietumdaļā, galvenokārt Severskijdoņecas labajā krastā, 697 km uz dienvidiem no Maskavas, 40 km no Ukrainas robežas.
Kilobaits
Kilobaits ir informācijas daudzuma mērvienība, kas, atkarībā no konteksta, atbilst 1000 vai 1024 baitiem. To saīsināti apzīmē ar kB.
Boriss Grebenščikovs
Boriss Grebenščikovs (dzimis Ļeņingradā) ir padomju un krievu mūziķis, grupas «Akvarium» līderis. Tiek uzskatīts par vienu no krievu rokmūzikas pamatlicējiem.
Georgs Vilhelms Frīdrihs Hēgelis
Georgs Vilhelms Frīdrihs Hēgelis (de; dzimis, miris ) bija vācu filozofs un ideālists, pirmais sistemātiski fundamentālais domātājs, kurš iezīmēja jaunu pieeju sociālajai filozofijai.
Hēgelis saka, ka mūsdienu sabiedrība ir kaut kas vairāk par politiku. Kā arī viņš uzsver, ka valsts ir vispārīgais, kopīgais, tomēr tā nav identificējama ar sabiedrību. Sabiedrība, pēc Hēgeļa uzskatiem, pati nosaka kā rīkojas (katra indivīda autonomā darbība). Uzsver, ka valsti nedrīkst identificēt ar indivīdu. Savā darbā "Tiesību zinātnes" viņš sabiedrību sauc par pilsonisko sabiedrību.Pirmais pasaulē izstrādājis vispusīgi pamatotu dialektikas teoriju, ka arī dialektisko pētniecības metodi. Dabas un sabiedrības attīstības pamatā Hēgelis lika garīgu pirmcēloni - absolūto ideju. Uzskatīja, ka cilvēks pateicoties savām loģiskajām spējām, izziņas procesā pakapeniski virzās atpakaļ uz visa esošā pirmsākumu, kurš tagad izpaužas kā klasiskās filozofijas likumu un kategoriju sistēma. Šīs sistēmas t.i. Hēgeļa dialekts loģikas izejpunkts ir esamības jēdziens, no kura loģiski izriet kvalitāte un kvantitāte, būtība un parādība atklājot arī pretrunas un pretstatus, dialektisko noliegumu, nepieciešamību un nejaušību, iespējamību un īstenību u.c. kategorijas. Cilvēces vēsturi Hēgelis izprata kā brīvības idejas izplatīšanos.
Uzskati un darbi
Hēgelis bija viens no pirmajiem dižajiem filozofiem, kas bija universitātes profesors. Hēgelis savu sistēmu mācīja studentiem, no tā izriet Hēgeļa darbu atšķirības. Var izšķirt trīs veidu darbus. Pirmkārt, darbi, kurus publicēšanai sagatavoja pats Hēgelis, otrkārt, teksti, kuru pamats ir viņa lekciju piezīmes un visbeidzot veseli darbi, kas apkopoti no studentu lekciju konspektiem. Hēgeļa slavenākais jaunības gadu darbs ir "Gara fenomenoloģija". Brieduma gadu darbs ir "Loģikas zinātne". Svarīgs darbs ir "Tiesību filozofija", kurā Hēgelis pētī valsts būtību un uzbūvi. Darbos par sabiedrību un kultūru ir analizējis tiesības, morāli un tikumību, ko saistīja ar īpašumu, ģimeni un valsti.
Teorija
Teorija ir zinātnisku atziņu paveids, kas dod vienotu, sistemātisku priekšstatu par esamības likumsakarībām. Noteiktas zinību nozares pamatideju sistēma. Teorijas tiek formulētas, attīstītas un pārbaudītas saskaņā ar zinātnisko metodi.
Parasti teorijas tiek pārbaudītas ar eksperimentiem. Ja eksperimenta laikā neizpildās dotās teorijas apgalvojumi, tad teorija ir aplama.
Megabaits
Megabaits ir informācijas mērvienība, tas atbilst 1 000 000 baitiem. To sauc par Mbaitu vai MB (nejaucot ar Mb, kas ir megabits). Termins megabaits radās 1970. gadā. 1 megabaitu aizņem BMP formāta fails ar izmēru 1024×1024 pixeļi un 256 krāsām (8 bpp krāsu dziļumu).
Peru futbola izlase
Peru futbola izlase ir nacionālā futbola komanda, kas pārstāv Peru valsti starptautiskās futbola sacensībās. Peru futbola izlasi pārvalda Peru Futbola federācija. Savu pirmo spēli izlase aizvadīja 1927. gadā, cīnoties pret Urugvajas izlasi. Peru izlase ir piedalījusies piecos Pasaules kausa izcīņas finālturnīros. Lielākos panākumus izlase sasniedza 1970. gados, kad arī notika Peru futbola lielākais sasniegums — iekļūšana 1970. gada Pasaules čempionāta ceturtdaļfinālā. Pēdējoreiz tā Pasaules kausa finālturnīrā piedalījās 2018. gadā, kad neizkļuva no grupas. Peru izlase 33 reizes ir piedalījusies Copa América turnīros, divreiz tajā kļūstot par uzvarētājiem — 1939. un 1975. gadā.
Sastāvs
Šāds sastāvs tika izsaukts FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas play off cīņas mačiem pret Jaundzēlandi 11. un 15. novembrī 2017.
The Game (Queen albums)
The Game ir grupas Queen albums, kas iznāca 1980. gadā.
Tas bija Queen vislabāk pārdotais albums ASV, pārspējot News of the World ierakstu. Dziesmu topa pirmajās vietās bija dziesmas Another One Bites the Dust un Crazy Little Thing Called Love. Šis bija pirmais grupas albums, kurā tika izmantoti sintezatori.
The Game bija īsākais grupas albums, tas ilga apmēram 35 ar pusi minūtes.
Iesākumā kā albuma nosaukums bija plānots "Play the Game", gluži tāpat kā viena no albuma dziesmām. Tomēr Rodžers Teilors sociālo normu dēļ ierosināja pārdēvēt ierakstu vienkārši uz "The Game".
Polārstacija
Polārstacija ir zinātniski pētniecisks komplekss Arktikā vai Antarktikā, kas veic sistemātiskus meteoroloģiskus, aeroloģiskus, ģeomagnētiskus, glacioloģiskus, bioloģiskus, medicīniskus un citus novērojumus un paredzēts autonomas darbības nodrošināšanai zināmā laika periodā. Ar nelieliem izņēmumiem tiek ierīkotas neapdzīvotos, grūti pieejamos apvidos, kur nav citas pētniecībai piemērotas infrastruktūras. Nereti tiek kombinētas ar militāriem objektiem (garnizoniem, lidlaukiem).
Vēsture
Pirmās polārstacijas tika izveidotas 1. Starptautiskā polārā gada ietvaros 1882. - 1883. gadā. 12 stacijas tika ierīkotas Arktikā un 2 Antarktikā. Lielākā daļa šo staciju tika slēgtas pēc izpētes programmas beigām. Antarktikā polārstaciju tīkls sāka veidoties Starptautiskā ģeofizikas gada ietvaros 1957. - 1958. gadā, kad tika nodibinātas vairāk kā 20 stacijas, daļa no kurām funkcionē joprojām.
Par vecāko pētniecisko staciju Arktikā var uzskatīt Malije Karmakuli Novaja Zemļa arhipelāgā, kas izveidota 1877. gadā, piedalījās 1. Starptautiskā polārā gada programmā, bet nepārtraukti novērojumi tiek veikti kopš 1896. gada. Antarktikā vecākā joprojām funkcionējošā polārstacija ir 1904. gadā Dienvidorkneju salās argentīniešu ierīkotā Orkadasa. Vecākā joprojām funkcionējošā stacija kontinentālajā Antarktīdā ir čīliešu Henerala Bernardo O'Higinsa (1948).
Nereti polārstacijas tiek ierīkotas pielāgotās citiem mērķiem būvētās pilsētiņās un ciemos. Svalbāras bijusī ogļraču pilsētiņa Nīolesunna ir izveidojusies par Arktikas izpētes centru, kur darbojas 10 valstu 14 polārstacijas. Britu polārstacija Kingedvardpointa Dienviddžordžijas salā ierīkota blakus bijušajai norvēģu vaļu mednieku pilsētiņai Grītvikenai.
Polārstaciju iedalījums
Polārstacijas var iedalīt pēc vairākiem parametriem: pēc darbības režīma, faktiskā stāvokļa, funkcijām, lieluma, piederības u. c.
Airītes iela
Airītes iela var būt:
Lodis
Lodis (lt) ir ezers Lietuvas ziemeļaustrumu daļā, Zarasu rajonā. Piektais lielākais ezers Lietuvā. Radies ledāja darbības rezultātā.
Maikls Balzarijs
Maikls Pīters Balzarijs (en; dzimis ), skatuves vārds Flī (en — 'blusa'), ir Austrālijā dzimis amerikāņu basģitāras un trompetes spēlētājs, kā arī laiku pa laikam piestrādā par aktieri. Viņš vislabāk ir zināms kā alternatīvā roka grupas Red Hot Chili Peppers dibinātājs un basģitārists.
Gomeļa
Gomeļa (ru) jeb Homjeļa ir pilsēta Baltkrievijas dienvidaustrumos pie Sožas upes, apgabala centrs. Otra lielākā Baltkrievijas pilsēta.
Pilsētā bāzētais hokeja klubs HK Gomel, kas 2003. gadā izcīnīja Baltkrievijas Ekstralīgas čempiones titulu.
Vēsture
Sena apmetne radimiču zemē. Pirmoreiz rakstos pieminēta Ipatija hronikā kā viena no Čerņigovas kņazistes pilsētām. Ap 1335. gadu iekļāvās Lietuvas lielkņazistē, vēlāk Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā 1670. gadā tai piešķīra Magdeburgas tiesības. 1772. gadā pēc pirmās Polijas dalīšanas pilsētu iekļāva Krievijas Impērijas sastāvā.
1850. gadā cauri Gomeļai izbūvēja lielceļu Pēterburga—Kijiva, bet 1873. gadā Liepājas—Romnu dzelzceļa līniju, kas strauji palielināja Gomeļas izaugsmi. 1918. gada 1. martā Gomeļu ieņēma vācu karaspēks, bet 1919. gada 14. janvārī Sarkanā armija. 1920. gada novembrī Gomeļu ieņēma Staņislava Bulaka-Balahoviča karaspēks.
1926. gadā, paplašinot Baltkrievijas PSR, Gomeļa tiek iekļauta tajā. Otrā pasaules kara laikā vācu varas iestādes iznīcināja gandrīz visus pilsētas ebreju iedzīvotājus (apmēram 1/3 no pirmskara iedzīvotājiem).
Cilvēki
Pēc etniskā sastāva pilsētas iedzīvotāji ir baltkrievi (83,42 %), krievi (10,85 %) un ukraiņi (3,11 %).
Gomeļa ir poļu politiķa Mareka Edelmana (Marek Edelman, 1922—2009), diska metējas Irinas Jatčankas (Ірына Ятчанка, 1965), repera Serjogas (Серёга, 1976), politiķa Sergeja Sidorska (Сяргей Сідорскі, 1954), riteņbraucēja Kanstancina Sivcova (Канстанцін Сіўцоў, 1982) un matemātiķa Ļeva Šņireļmans (Лев Ге́нрихович Шнирельма́н, 1905—1938) dzimtā pilsēta.
Pilsētā uzaudzis psihologs Ļevs Vigodskis (Лев Семёнович Вы́готский, 1896—1934). No 1905. līdz 1914. gadam vietējā ģimnāzijā mācījās aviokonstruktors Pāvels Suhojs (Павел Осипович Сухой, 1895—1975). Pilsētas skolā mācījies politiķis Andrejs Gromiko (Андре́й Андре́евич Громы́ко, 1909—1989). Oktobra revolūcijas laikā pilsētā sacelšanos vadīja politiķis Lazars Kaganovičs (Ла́зарь Моисе́евич Кагано́вич, 1893—1991).
Ogists Konts
Sākotnēji socioloģiju sauca par sociālo fiziku, ar socioloģijas rašanos izzuda pozitīvisma filozofiskā ievirze, nostiprinājās socioloģija dažādu teoriju veidā. Liela loma Konta ideju ģenēzē ir viņa skolotājam Sensimonam (1760-1825). O. Konts bija Sensimona sekretārs un vistiešākais ideju turpinātājs.
Negatīvisms pret apgaismības idejām (revolūcijām). Revolūciju nekārtībā jāpārvar ar jaunu kārtību, zinātniski pamatotu un nepieļauj jaunu revolūciju. Jaunas kārtības nopamatošana ir Konta ideja, mērķis. Vērtības ir kārtība un progress. Progresa iedīglis ir dabas iekšējā kārtība. Kārtība ir jebkura progresa pamats, bet progress vienmēr ir progresa mērķis. Garīgā attīstība notiek pirms sociālās un nosaka to. Cilvēka gara vispārējā vēsture ir dabisks un pastāvīgs ceļa rādītājs ikvienā pētījumā par cilvēces vēsturi.
Teoloģijas laikmets saistās ar katoļu baznīcu. Pozitīvisma laikmets — zinātnisks, zinātnieki cenšas pēc kārtības. Rada savu zinātņu hierarhijas sistēmu. Galvenā ir matemātika, pēc tam — fizika, ķīmija u.c. eksaktās zinātnes. Visas sabiedriskās jeb humanitārās zinātnes ir atpalikušas. Vēsture neesot zinātnes vārda cienīga. Socioloģijai jākļūst par zinātņu zinātni, jāpārņem no eksaktajām zinātnēm metodoloģiju.
Abavas ciems
Abavas ciems var būt:
Delfīns
Delfīns var būt:
Ludzas apriņķa muižu nosaukumi
Ludzas apriņķa muižu nosaukumi ir viens no avotiem Ludzas apriņķa un Latvijas vēstures izziņai.
Muižas pastāvēja līdz 1920. gada agrārajai reformai, kad tās tika likvidētas un bijušajiem īpašniekiem reizumis tika atstāti vienīgi muižu centri. Pēc reformas tā laika Ludzas apriņķa robežās saglabājās 3 lieli muižas centri (ar platību 150-300 ha) Bakavā, Kaņecpolē un Malnavā, kā arī 4 mazie muižas centri (ar platību 50-100 ha) Balvos, Runtortos, Radavā un Zaļesjē.
1925. gada 1. aprīlī no Ludzas apriņķa ziemeļu daļas pagastiem un no Krievijas pievienotajām teritorijām izveidoja Jaunlatgales apriņķi. Vietvārdu nosaukumos muižas vārds tika izskausts ar 1936. gada likumu par lauku nekustamo īpašumu pārdēvēšanu.
27. augusts
27. augusts ir gada 239. diena pēc Gregora kalendāra (240. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 126 dienas.
Vārda dienas
Alens, Jorens, Žanis
Emīls Dirkems
Emīls Dirkems (fr, ; dzimis, miris ) bija ebreju izcelsmes franču sociologs. Viņš ir ievērojami ietekmējis strukturālā funkcionālisma attīstību.
Emīls Dirkems bija pārliecināts, ka sabiedrība ir veselums, kas ir lielāks nekā tā daļu summa. Sabiedrības uzbūves pamati ir likumi, tradīcijas, institūcijas un organizācijas. Sociālos fenomenus nevar reducēt uz indivīdu psiholoģiskajām vai bioloģiskajām iezīmēm.
E. Dirkems savā darbā "Darba dalīšana sabiedrībā" (1893.) prasīja socioloģiju stingri nošķirt no psiholoģijas. Pirms tam ASV socioloģijas skolu pārstāvji bija uzsvēruši, ka socioloģijai esot jāapzinās, kādas redukcionisma briesmas tai draudot ikreiz, ka tā kādu sociālu parādību skaidrojot ar psiholoģiskajiem faktoriem. Tikpat liela socioloģijas norobežošana no citām disciplīnām izpaužas apgalvojumos, ka socioloģiskajā pētniecībā nekādas nozīmes neesot ne vēsturei, ne antropoloģijai.
Armands Pētersons
Armands Pētersons (dzimis ) ir Latvijas futbolists, spēlē malējā pussarga pozīcijā. Kopš 2016. gada pārstāv Latvijas Virslīgas klubu Riga FC.
Progērija
Progērija jeb Hatčinsona—Gilforda sindroms (en) ir reti sastopama ģenētiska slimība, kas sākas agrā bērnībā un izraisa priekšlaicīgu organisma novecošanu. To pirmo reizi aprakstīja angļu ārsts, sers Džonatans Hatčinsons (Jonathan Hutchinson 1828-1913), 1886. gadā, un atkārtoti studēja angļu ķirurgs Hastings Gilfords (Hastings Gilford 1861-1941) 1904. gadā, pēc kā sindromam piešķīra šo abu speciālistu vārdu.
Progērijas slimnieki parasti neizaug lielāki par 110 centimetriem un sver ne vairāk par 15 kg. Viņiem piemīt raksturīga senila izteiksme un īpatnēja pīkstoša balss. Viņi cieš no dažādiem simptomiem, ko parasti sastop vecāka gadagājuma cilvēkiem, īpaši no smagām sirds un asinsvadu slimībām.
Dzīves ilgums pie progērijas ir starp 13 un 16 gadiem. Turpretim bērna intelektuālā attīstība ir normāla.
Epidemioloģija
Progērija pieder pie retajām slimībām. Tās izplatība tiek vērtēta kā 1 gadījums uz 4 000 000 pasaulē, bez etniskās vai ģeogrāfiskās prevalences. Tā skar abus dzimumus.
2003. gadā pētnieki atklāja, ka progēriju izraisa LMNA gēna mutācija, kas izpaužas kā citozīna (C) un timīna (T) inversija vienā no tā 25 000 bāzu pāriem. Ļoti retos gadījumos inversija notiek starp guanīnu (G) un adenīnu (A). Slimība tiek pārmantota autosomāli dominantā ceļā. Tomēr visos līdz šim uzskaitītajos gadījumos ģimenes vēsturē līdzīgas anomālijas netika atrastas. Tas nozīmē, ka katru reizi ir runa par jaunu mutāciju.