cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jumis
Jumja attēlojums latviešu folklorā
Dabā par jumi sauc divas vārpas uz viena salma, divus kopā saaugušus riekstus, ziedus, sēnes, ābolus utt. Folklorā minēts ir arī olu jumis, domājot olu ar diviem dzeltenumiem. Jumis personificēja auglības, spēka nesēju. Pēc seno latviešu domām, Jumītis dzīvoja tikai labībā, un tam saimniekam, kura labībā viņš mājoja, auga braša maize. Jumim (kā augam) piedēvēta spēja veicināt auglību, proti, tika uzskatīts, ka ja sieviete vai aita apēd jumi, piedzims dvīņi. Jumi var arī saglabāt - tad tiek nesta auglība visām saimniecības aitām, ne tikai tai, kura apēd jumi. Interesanti, ka aitām auglību nes tikai sieviešu atrastie un glabātie jumji (savukārt vīriešu atrastie jumji nes bagātību), bet gadījumos, kad jumi izbaro aitai, nav svarīgs atradēja dzimums, tāpat nekas netiek norādīts par to, ka dvīņi varētu piedzimt sievietēm, kas acīmredzami uzskatīts par nevēlamu rezultātu, jo vairākos ticējumos uzskats, ka apēdot jumi, dzimst dvīņi, izteikts kā brīdinājums, tātad iespējams, ka jumja ietekmei tiešā saskarsmē piedēvēts lielāks spēks, kā netiešā. Vēl jo vairāk - kāds ticējums vēsta, ka „Jumja vārpu vajagot glabāt klētī aiz sijas, tad tur guļot klāt pūķis, kas velk bagātību klētī” tātad, jumi glabājot, tas, iespējams darbojas nevis pats, bet pievilina garus, kā šinī gadījumā — bagātības nesēju pūķi. Iespējams tas tāpēc, ka, kā vēsta cits ticējums Jumis dzīvojis tikai labībā. Jumis simbolizē auglību un zemes svētību.
Pa olaini staigājam.
Tas bij mūsu miežu Jumis
Dzelteniem zābakiem,
Sarkanzaļā vestītē.
Jumim raksturīga zaļa un dzeltena krāsa, viņa ietērps darināts no augiem, viņš ir mazs, vecs un ar bārdu. Jumim šķiet piedēvētas arī spējas novērst laukā palikušo vārpu un nokauto lopu iztrūkumu.
Jem, Jumeit, zalta slūtu,
Slauk` vōrpeņas gubeņā,
Kur nūkryta, kur nūgrīze,
Vasarā Jumis guļ druvā zem pelēka akmens vai tīruma galā, rudenī viņš ierodas mājās uz Apjumību svinēšanu, bet pēc tam atgriežas atpakaļ laukā.
Puškōjīs, vysa sāta,
Amonija nitrāts
Amonija nitrāts jeb amonija salpetris (NH4NO3) ir balta, kristāliska viela, kas labi šķīst ūdenī un ir higroskopiska. Amonija nitrāts kristalizējas rombisku kristālu veidā. Pazīstamas sešas amonija nitrāta kristālu modifikācijas, piecas no kurām ir stabilas parastajā spiedienā. Amonija nitrātam šķīstot ūdenī, novērojama stipra temperatūras pazemināšanās.
Jumis
Jumja attēlojums latviešu folklorā
Jumeits brauce sēteņā;
Amonija nitrāts
Vēsture
Amonija nitrātu pirmais ieguvis vācu alķīmiķis Johans Rūdolfs Glaubers 1659. gadā.
Jumis
Jumja attēlojums latviešu folklorā
Pērteņā izapēre,
Amonija nitrāts
Iegūšana
Amonija nitrātu var iegūt, amonjakam reaģējot ar slāpekļskābi.
Jumis
Jumja attēlojums latviešu folklorā
Otkon leida teirumā.
Jumim veltītie rituāli
Jumim ir liela nozīme senlatviešu auglības rituālos. Jumis tika godināts, svinot Apjumības — šai dienā nopļāva pēdējo labību un svinēja rudens saulgriežus. Bija jāpušķo māja, lai Jumis dotu labu ražu un aizdzītu ļaunos garus. Pateicībā Jumim bija jāceļ galdā maizes klaips, kas cepts no triju dienu maluma, alus un citi rudens ražā ievāktie produkti un, kā teikts ticējumos, mielastu sākot, jāpamet daži kumosi zem galda Jumim, citādi Jumis apvainojās.
Amonija nitrāts
Īpašības
Atkarībā no reakcijas apstākļiem, amonija nitrāts vairāk vai mazāk sadalās arī saskaņā ar vienādojumu
Radusies slāpekļskābe katalītiski paātrina sadalīšanās reakciju, tādēļ var notikt sprādziens. To var novērst, skābi neitralizējot (piemēram, ar amonjaku).
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Triju rītu malumiņu;
Amonija nitrāts
Izmantošana
Amonija nitrātu plaši lieto kā minerālmēslus. Tas ir arī sprāgstvielu komponents. Lai arī tīru amonija nitrātu ir iespējams lietot kā sprāgstvielu, to šādiem mērķiem parasti sajauc ar oksidēties spējīgām vielām (Al pulveri, koka miltiem, mazgaistošiem naftas produktiem), jo amonija nitrātam sadaloties izdalās skābeklis. Šādas sprāgstvielas ir ļoti stabilas, un tām ir nepieciešams ļoti spēcīgs detonators. Lai novērstu amonija nitrāta minerālmēslu izmantošanu paštaisītu spridzekļu pagatavošanai, ieteikts tiem piejaukt dzelzs sulfātu. Amonija nitrātu dažreiz lieto arī par cietās raķešdegvielas komponentu (kopā ar magniju). Šāda degviela ir mazāk efektīva nekā uz amonija perhlorātu bāzētā, taču ir mazāk toksiska.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Pieci vīri, seši zirgi
Nevar klaipu kustināt.
Kas dzer alu, tam aug mieži,
Duj vārpiņas stiebriņā;
Artuss Kaimiņš
Artuss Kaimiņš (dzimis Arturs Kaimiņš Bauskā)  ir latviešu politiķis, aktieris un raidījumu vadītājs. Bijis 12. Saeimas un 13. Saeimas deputāts. Līdz 2020. gada februārim pārstāvēja paša dibināto partiju KPV LV jeb "Kam pieder valsts" (šobrīd pazīstama kā "Par cilvēcīgu Latviju"). 12. Saeimā bija ievēlēts no Latvijas Reģionu apvienības. Bijis pazīstams kā Latvijas Nacionālā teātra aktieris un radiostacijas Boom FM programmas "Suņu būda" vadītājs. Pārtraucis politiķa karjeru, atgriezies teātrī.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Kas nedzēre, tam neauga
Artuss Kaimiņš
Biogrāfija
Tēvs — advokāts Māris Mūrnieks. Vectēvs — ķīmijas doktors Imants Kaimiņš, otrs vectēvs no tēva puses ir gleznotājs Laimdots Mūrnieks. Vecmāmiņa Ērika Mūrniece (1930—2004) bijusi ārste — nefrologs. Otra vecmāmiņa Baiba Kaimiņa (1937—2023) bijusi mākslas vingrotāja, viņa māte Liene Kaimiņa arī bijusi mākslas vingrotāja.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Nei usnīte tīrumā Pēdējo labību pļaujot, notika Jumja ķeršana — bija jācenšas pļaut ātri no visām pusēm, tika uzskatīts, ka tas, kurš nopļaus pēdējo labību, iegūs visu svētību.
Artuss Kaimiņš
Radio karjera
A. Kaimiņš bija programmas "Suņu būda" vadītājs, un programmu reāllaikā pārraidīja interneta radio stacija Boom FM, tās video ieraksti vēlāk bija pieejami vietnē YouTube. Interneta radiostacijas Boom FM veidotājs bija tā laika A. Kaimiņa partijas biedrs Kaspars Upacieris.
Privātā dzīve
A. Kaimiņa draudzene bija fotogrāfe un karjeras konsultante Jeļena Soboļevska. Kopš 2020. gada bija tuvās attiecībās ar aktrisi Dārtu Daneviču. 2021. gada martā pārim piedzima dēls, bet 2022. gada sākumā pāris izšķīrās.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Jumi ķert tīrumā:
Artuss Kaimiņš
Latvijas Reģionu apvienība
2014. gadā sāka darboties politikā, iestājoties partijā "Apvienība Iedzīvotāji", kas iesaistījās Latvijas Reģionu apvienībā. A. Kaimiņš veiksmīgi kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās no Latvijas Reģionu apvienības saraksta un tika ievēlēts 12. Saeimā. Latvijas Reģionu apvienības Rīgas sarakstā viņš saņēma visvairāk plusu, kas ļāva viņam no pēdējās vietas sarakstā pacelties uz pirmo pozīciju, kā arī A. Kaimiņa individuālie panākumi bija būtiski apvienības iekļūšanai Saeimā. 12. Saeimā kļuva par vienu no skandalozākajiem Saeimas deputātiem.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Kas saķers rudzu Jumi,
Artuss Kaimiņš
Latvijas Reģionu apvienība
2015. gada decembrī izstājies no Latvijas Reģionu apvienības frakcijas un kļuvis par neatkarīgu Saeimas deputātu. Par izstāšanos no Latvijas Reģionu apvienības A. Kaimiņš norādīja, ka šādu lēmumu pieņēmis, jo Latvijas Reģionu apvienības frakcijas vadība esot kļuvusi par politiskās partijas "Vienotība tā laika līderes Solvitas Āboltiņas dedzīgākajiem atbalstītājiem viņas cīņā par premjerministres amatu. A. Kaimiņš vēlāk skaidroja, ka nav to uzskatījis par gudru politiku, bet gan par izmisīgu Latvijas Reģionu apvienības mēģinājumu nonākt koalīcijā, tādējādi jau savlaicīgi ir vēlējies norobežoties no šāda veida rīcības. A. Kaimiņš atzīmēja: "Āboltiņas publiskais tēls maniem vēlētājiem ir kļuvis par simbolu visam, kas Latvijas politikā ir nosodāms — augstprātība, varaskāre un shēmošana".
1526. gads
1526. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.
Artuss Kaimiņš
KPV LV
2016. gada maijā A. Kaimiņš dibināja jaunu politisko partiju KPV LV jeb "Kam pieder valsts", kuras sastāvā 2018. gadā sekmīgi kandidēja arī 13. Saeimas vēlēšanās. Tajās 23 961 vēlētājs atzīmēja viņu ar plusu vēlēšanu zīmē, kas bija otrais augstākais rezultāts vēlēšanās (vairāk plus atzīmju saņēma vienīgi Vjačeslavs Dombrovskis no "Saskaņas").
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Tam būs laime citu gadu.
Dažās tautasdziesmās teikts, ja Jumi neķerot, viņš paliekot guļot zem pelēka akmens un svētību vairs nenesot.
Artuss Kaimiņš
KPV LV
2020. gada 21. martā A. Kaimiņš savā Twitter kontā paziņoja, ka viņam konstatēts Covid-19. A. Kaimiņš norādīja, ka ar paaugstinātu ķermeņa temperatūru piedalījies Saeimas sēdēs līdz 16. martam. Kaut arī viņš apgalvoja, ka pēdējā laikā nav bijis ārpus Latvijas, kā arī neesot saticis kādu, kas pēdējā laikā ir atbraucis no ārzemēm, viņam veica bezmaksas diagnostisko testu.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Bēdz, Jumīti, Bēdz, Jumīti,
Artuss Kaimiņš
KPV LV
2022. gadā notikušajās 14. Saeimas vēlēšanās nekandidēja, pārtraucot politisko karjeru.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Nu nōk tavi ņēmējiņ`:
Artuss Kaimiņš
Vandalisma uzbrukumi
Kopš iesaistīšanās politikā un stāšanās Saeimas deputāta amatā A. Kaimiņš ir vairākkārtīgi cietis no dažādiem lielāka vai mazāka mēroga vandalisma uzbrukumiem. 2016. gada martā tika ziņots, ka no negaidīta vandalisma uzbrukuma bija cietusi A. Kaimiņa personīgā automašīna, kurai tika sagriezts salons un nodarīti cita veida ārējie bojājumi.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Nu nōk mōte ar meitiņu
Ironija
Ironija (el, no ειρων — 'tas, kurš izliekas' ) ir tēlainās izteiksmes līdzeklis, kādas parādības pārspīlēts tēlojums. Ironija ikdienas izpratnē ir runas situācija, kurā izteikuma jēga ir pretēja tā burtiskajai nozīmei. Runā to bieži panāk ar intonāciju, pārspīlējumu, izteikuma burtiskās nozīmes kontrastu ar runas situāciju vai kontekstu. Ironijas divi pamatveidi ir verbālā jeb runas ironija un situatīvā ironija. Situatīvo ironiju veido kontrasts starp gaidīto vai plānoto un patiesībā notiekošo; piemēram, šādā ziņā ironiska ir situācija, kurā kāds cilvēks smejas par cita nelaimi, neapzinoties, ka tajā pašā laikā šāda pati nelaime notiek ar viņu.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Jumi ņemt teirumā,
Ironija
Ironijas funkcijas ir dažādas: tā var būt satīriska, nodrošināt komisku efektu, nosodīt dažādus notikumus, parādības, īpašības. Verbālā ironija tiek uzskatīta par nozīmīgāko retorisko figūru. Gan verbālajai, gan situatīvajai ironija ir ļoti liela nozīme literatūrā, it īpaši romantismā un postmodernismā.
Artuss Kaimiņš
Vandalisma uzbrukumi
Tāpat pastāv iespēja, ka 2017. gada jūnijā īslaicīgi ir ticis uzlauzts A. Kaimiņa Facebook profils, kurā pēc pašvaldību vēlēšanu rezultātu paziņošanas pēkšņi bija parādījies ieraksts, ka deputāts grasās nolikt savu mandātu un iet projām no politikas. A. Kaimiņš personīgi noliedza, ka būtu kaut ko tādu rakstījis, līdz ar to viņa politiskās partijas biedrs Atis Zakatistovs ziņu aģentūrai LETA uzsvēra, ka neizslēdz iespēju, ka ierakstu varēja veikt kāds cits cilvēks.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Lai Jumītis napabāga,
Zālīte (stacija)
Zālīte ir dzelzceļa stacija Bauskas novada Iecavas pagastā, dzelzceļa līnijā Jelgava I—Krustpils. Stacija atrodas 3 km uz ziemeļiem no Zālītes ciema.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Zam palāka akmentiņa.
1973. gads Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti 1973. gada notikumi Latvijas teritorijā. Tā atradās PSRS sastāvā kā Latvijas PSR.
Artuss Kaimiņš
Apsūdzības
2018. gada 20. jūnijā ar Saeimas balsojumu tika atļauts veikt kratīšanu ar A. Kaimiņu saistītās vietās, bet pats deputāts, kā arī vēl divas citas personas (Atis Zakatistovs un Viesturs Tamužs) tika aizturēti un nogādāti KNAB izolatorā, no kura atbrīvoti tai pašā dienā. Izmeklēšanas darbības saistītas ar kriminālprocesu par, iespējams, nelikumīgu partijas KPV LV finansēšanu, kurā politiķim piemērots aizdomās turamā statuss.
Zālīte (stacija)
Pasažieru satiksme stacijā pārtraukta 2000. gadā līdz ar visas dzelzceļa līnijas slēgšanu pasažieru satiksmei.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Ai meitiņas, ai māsiņas,
Ironija
Ironisks var būt ne tikai, piemēram, kāds teksta fragments vai kāda situācija, bet arī kāds literārs vai mākslas darbs kopumā. Tāpat iespējams runāt par cilvēka ironisku attieksmi, skatpunktu.
Zālīte (stacija)
Stacijas vēsture
1904. gadā te tika iekārtota platforma Zalingena mežniecības vajadzībām. 1920. gadā pieturas punkts tika pārdēvēts par Zālīti. Šobrīd Zālīte ir stacija.
Ironija
Ironija Senajā Grieķijā un Romā
Vārdu ειρωνεία (eirōneia, mūsdienu grieķu valodā to izrunā ironia), savās komēdijās lietoja jau sengrieķu dramaturgs Aristofāns (pm. 448./446.—385./380.g. p.m.ē.), kas ar šo jēdzienu saprata visai tiešu melošanu, krāpšanu. Atēnu orators Dēmostens (384.—322.g. p.m.ē.) jēdzienu ειρων (eirōn) attiecināja uz cilvēkiem, kas, izliekoties par slimiem, izvairījās no saviem pilsoņa pienākumiem. Savukārt filozofs Teofrasts (372.—287.g. p.m.ē.) ar šo vārdu apzīmēja personu, kas ir veikls un izmanīgs runātājs, neuzticīgs, izvairīgs. Arī Aristotelis (384.—322.g. p.m.ē.) izmantojis jēdzienu "ironija", to attiecinādams uz cilvēkiem, kas slēpj savus tikumus vai labās īpašības vai neatzīst vai samazina to nozīmi un vērtību. Ironija Aristoteļa skatījumā nebija netikums, taču īsteni tikumīgs cilvēks, viņaprāt, nedrīkstēja būt ironisks.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Tīru Jumi ravējiet,
Ironija
Ironija Senajā Grieķijā un Romā
Radikāli atšķirīgu nozīmi jēdziens ειρωνεία pirmo reizi ieguvis filozofa Platona (apm. 427.—347.g. p.m.ē.) dialogos, kuros ironiju kā tēlotu nezināšanu izmanto filozofs Sokrats.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Lai man auga citu gadu
Ironija
Sokratiskā ironija
Platona dialogos Sokrats (apm. 470.—399.g. p.m.ē.), viltīgi izmantojot sarunu biedra zināšanu trūkumu, spriedumu virspusību un loģisko nepamatotību, pats izliekas par naivu un nezinošu un uzdod labi izplānotus, šķietami nevainīgus, āķīgus jautājumus, liekot izjautājamajam it kā patstāvīgi atklāt patiesību par sarunas objektu. Tiesa, runa te ir par patiesību, kāda ir pieņemama Sokratam (vai dialogu autoram Platonam). Šis paņēmiens, kas savā ziņā atspoguļo arī Sokrata pasaules skatījumu, ieguvis nosaukumu "sokratiskā ironija".
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Tīri lini tīrumā
Ironija
Ironija Senajā Romā
Romiešu retorikas speciālisti, galvenokārt, Cicerons (106.—43.g. p.m.ē.) un Kvintiliāns (35—95) ar terminu ironia (grieķu vārda ειρωνεία latinizēta forma) galvenokārt saprata retorisku figūru un runas veidu, kur sacītais pretējs patiesi domātājam. Cicerons ironiju aplūkojis praktiski tikai kā izolētu runas figūru, bet Kvintiliāns vēl ir piezīmējis, ka — kā gadījumā ar Sokratu — visa cilvēka dzīve var būt saistāma ar ironiju. Tieši Senajā Romā izveidojās un nostiprinājās tradicionālā izpratne par ironiju kā runas figūru, stilistisku līdzekli, ko mēdza ilustrēt ar piemēriem no Homēra vai Vergīlija darbiem. Šo ironijas izpratni pārmantoja arī viduslaiku un renesanses tradīcija.
Artuss Kaimiņš
Apsūdzības
2020. gada februārī KNAB nosūtīja prokuratūrai lietu par A. Kaimiņa iespējamu grāmatvedības noteikumu pārkāpšanu mantkārīgā nolūkā, tomēr prokuratūra lietu atdeva atpakaļ KNAB. 2020. gada novembrī Saeima saņēma Ģenerālprokuratūras lūgumu izdot kriminālvajāšanai deputātu A. Kaimiņu par grāmatvedības noteikumu pārkāpšanu.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Pēc tam pie šī Jumja kājām uzraka zemi un vēroja, ko dara zemē esošie kukaiņi — ja tie bēga atpakaļ, tā bija laba zīme, ja ne — slikta, tāpat tika vēroti pa stiebriem lienošie kukaiņi — ja kukainītis kāpa uz augšu, vērotājam bija jāmirst. Parasti tie rāpo uz augšu un noslēpjas sasietajā mezglā, ja kukainis drīz atgriezās, tas neko nenozīmēja, taču, ja tas nozuda uz ilgu laiku, tika uzskatīts, ka vērotājs aprecēsies vai, ja jau bija precējies, dabūs jaunu lopu, tad pēc kukainīša izskata un gaitas zīlēja, kāds būs nākamais vīrs, vai sieva, vai lops. Tika arī zīlēts, metot izkaptis pār kreiso plecu — ja vistālāk aizmeta sieviete, tad viņai bija jāprecas, ja vīrietis — jāmirst. Tad no labības pina vainagus un jostas, cenšoties iepīt tajos jumi, un devās mājās uz svinībām.
Ironija
Ironija Senajā Romā
Visnotaļ liela ietekme uz ironijas koncepta attīstību jaunajos laikos bija retoriķim un rakstniekam Samosatas Lukiānam (apm. 120—180), pamatā satīrisko, bet nereti tīri ironisko dialogu "Dievu sarunas" un "Hetēru sarunas" autoram. Lukiāns arī bieži tiek uzskatīts par t.s. "ironiskās aizstāvēšanās" izgudrotāju.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Apjumības saistītas arī ar kāzām — senāk tā bijusi pēdējā diena, kad gaidāmi precinieki, tāpēc reizēm tautasdziesmas iesaka meitām labību pļaut tad, kad to varētu redzēt precinieki, kā piemēram:
Ironija
Ironija viduslaikos un renesanses laikmetā
Galvenie avoti viduslaiku un renesanses izpratnei par ironiju bija Cicerons un Kvintiliāns, kuru idejas gan bieži vien tika pārņemtas ar citu autoru darbu starpniecību. Te kā nozīmīgākie jāmin 4.gs. romiešu gramatiķis Ailijs Donāts (Aelius Donatus) un spāņu enciklopēdists Seviļas Isidors (apm. 560.—636.g.). Donāts ironiju savā darbā Ars Grammatica definēja kā tropu, kur patiesā nozīme ir pretēja izteiktajai. Savukārt Seviļas Isidors darbā Origenes (jeb Etymologiae), sekojot Kvintiliāna izpratnei, ironiju definēja gan kā runas, gan domas figūru. Ironija šai gadījumā ir runas figūra, ja tiek lietots domātajai nozīmei pretējas nozīmes vārds (kā, piemēram, lietainā dienā sakot "tik labs laiks!" un domājot tieši pretējo — "tik slikts laiks"), domas figūra — ja pretēja domātajam ir izteikuma jēga kopumā (sakot "īsts Apollons", bet domājot — "cik neglīts").
Arī renesanses laikā ironija bieži vien tika aplūkota kā retorikas sastāvdaļa — kā alegorijas paveids, kā viens no līdzekļiem, kā kaut ko sakot, domāt ko citu. Ironijai tika piešķirta visai praktiska nozīme; ironijas jēdziens tika izprasts, balstoties latīņu retorikas darbos, kas pamatā bija paredzēti politiķiem, sabiedriskiem darbiniekiem publisku runu izveidošanai, klausītāju atbalsta iegūšanai. Tāpēc viduslaikos ironija lielākoties kalpoja kā retorisks līdzeklis runātā teksta iedarbīguma pastiprināšanā — galvenokārt reliģiskos rakstos, sprediķos u.tml., un arī renesanses darbos tā lielākoties bija tikai stilistisks līdzeklis. Taču šajā laikā jēdziens "ironija" ieguva arī nozīmi "izsmiekls".
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Nij bez saules vakarā:
Ironija
Ironija viduslaikos un renesanses laikmetā
Atsevišķi minami tādi renesanses darbi kā Fransuā Rablē (1494—1553) romāns "Gargantija un Pantagriels" (1532) Migela de Servantesa (1547—1616) romāns "Lamančas dons Kihots" (1605). Gan Rablē, gan Servantesa darbs pamatā parodē bruņinieku romānus. Ironija līdzās parodijai un satīrai šajos romānos būtībā kļūst par vienu no daiļrades pamatmetodēm. Šajā gadījumā runa nav vairs par retorisku figūru, bet gan visu darbu caurstrāvojošu autora attieksmi. Tāpat visnotaļ liela nozīme ironijas attīstībā bijusi arī Roterdamas Erasmam (apm. 1466—1536) un viņa ironiski satīriskajam darbam "Muļķības slavinājums" (1511). Tomēr lielākoties ironija šī laikmeta literatūrā ir visai epizodiska parādība.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Nij piektdien tautas jāja,
Ironija
Ironija jaunajos laikos
16. gadsimta beigās un 17. un 18. gadsimtā jēdziens "ironija" iegūst vēl plašāku nozīmi. Šajā laikā ar to sāk saprast ne tikai retorisku figūru, bet arī īpašu domāšanas un izteiksmes veidu. Ironijas attīstību un izplatību veicināja franču un angļu satīriskās literatūras īpašā popularitāte Eiropā 18.gs. pirmajā pusē; te jāmin tādi autori kā Voltērs, Džons Draidens, Džonatans Svifts u.c. Savukārt Efraima Čembersa enciklopēdijas Cyclopaedia, or Universal Dictionary of Arts and Sciences (pirmizdevums 1728.g.) paplašinātajā 1778.—88. gada izdevumā ironija tika nošķirta no alegorijas, precīzi pamatojot, ka "alegorija uzsver līdzīgo starp izteikumu un tā iecerēto jēgu; ironija norāda uz pretstatu starp tiem."
Romantiskā ironija
18. gadsimta beigās Eiropas literatūrā un filozofijā kā reakcija uz apgaismības laikmeta tradīciju attīstījās romantisms. Romantisma filozofija pamatā tika izstrādāta Vācijā. Romantisma teorētiķi filozofs Frīdrihs Šlēgels (1772—1829), viņa brālis Augusts Šlēgels (1767—1845) un filozofs un rakstnieks Novaliss (1772—1801), kā arī estētikas teorētiķis Karls Vilhelms Ferdinands Zolgers (1780—1819) ironiju izvirzīja par vienu no romantisma pamatkategorijām.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Nij bez saules vakarā.
Hipotēze
Hipotēze (el — 'pamats, pieņēmums') ir pieņēmums, kurā uz vairāku faktu pamata secināta kāda objekta, sakarības vai parādības cēloņa esamība, turklāt šis secinājums nav uzskatāms par neapstrīdamu. Par hipotētisku dēvē arī attiecīgo slēdzienu. Nepieciešamība pēc hipotēzes zinātnē rodas tad, kad nav noskaidrots sakars parādību starpā, to cēlonis, kaut arī ir zināms pietiekams daudzums iepriekšējo un līdztekus parādību, kad pēc dažiem pašreizējiem raksturojumiem ir jāatjauno pagātnes ainu vai arī uz pagātnes un tagadnes faktu pamata jāizdara secinājumu par parādības attīstību nākotnē.
Ironija
Romantiskā ironija
Romantisko ironiju, kā rakstījis Frīdrihs Šlēgels, rada "absolūtā un nosacītā mūžīgās pretrunas sajūta, pilnvērtīgas saziņas neiespējamība un nepieciešamība". Ironija šajā ziņā ir ne tikai autora apzināšanās, ka ideālā un īstā pasaule nav savienojamas, bet arī pati šīs pasaules īpašība.
Zolgera skolnieks bija viens no izcilākajiem romantisma dzejniekiem Heinrihs Heine (1797—1856), kurš sekmēja romantisma izpratnes par ironiju ieviešanos Francijā. Savukārt Lielbritānijā romantisma ironija kļuva pazīstama līdz ar ietekmīgo bīskapa Konopa Tērlvola eseju "Par Sofokla ironiju" (On the Irony of Sophocles, 1833).
Hipotēze
Hipotēzes izvirzīšana uz noteiktu faktu pamata ir tikai pirmais solis. Pašu hipotēzi tās varbūtīgā rakstura dēļ ir jāpārbauda un jāpierāda. Kad hipotēze ir pārbaudīta, tā kļūst par zinātnisku teoriju, vai arī tiek pārveidota vai atmesta, ja pārbaude dod negatīvu rezultātu.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Pēc darba pieminēja Jumi, lai nesāpētu mugura, par to šķiet runāts šajā tautasdziesmā:
Ironija
Romantiskā ironija
Romantiskā ironija spilgti izpaužas E.T.A. Hofmaņa (piemēram, romāns "Runča Mura dzīves uzskati"), Heinriha Heines, Ludviga Tīka, Heinriha fon Kleista un citu autoru darbos.
Hipotēze
Hipotēzi izvirzot un pārbaudot, jāievēro virkni pamatnoteikumu:
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Teju, Jumi, tu paliec,
Ironija
Romantiskā ironija
Līdz ar romantisma autoru darbu atdzejojumiem ironija ienāk arī latviešu literatūrā. Ironija īpaši nozīmīga un spēcīga kļūst Eduarda Veidenbauma dzejā.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Nekaries mugurā:
Ironija
Ironijas turpmākā attīstība 19. un 20. gadsimtā
Pēc romantiķiem par nozīmīgāko ironijas teorētiķi uzskatāms dāņu filozofs Sērens Kirkegors (1813—1855), kurš savā darbā "Ironijas jēdziens ar pastāvīgām atsaucēm uz Sokratu" (Om Begrebet Ironi med stadigt Hensyn til Socrates, 1841) izstrādā koncepciju par ironiju kā pasaules un eksistences skatījuma veidu. Vēlāk Kirkegors rakstīja, ka ironija rodas, apjaušot dzīves absurditāti.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Ne tu mana nasta biji,
Ironija
Ironijas turpmākā attīstība 19. un 20. gadsimtā
Liela nozīme bija arī jau minētajam angļu vēsturniekam bīskapam Konopam Terlvolam, kurš, cita starpā, pētot sengrieķu dramaturga Sofokla traģēdijas, attīstīja jēdzienu "Sofokla ironija". Viņa skatījumā šis jēdziens attiecināms uz dialogu, kam piemīt dažādas nozīmes atsevišķi runātājam (personāžam), autoram, skatītājiem — kuru skats, viņaprāt, uz situāciju ir visplašākais un precīzākais.
Jumis
Jumim veltītie rituāli
Ne es tava nesējiņ`.
Ironija
Ironijas turpmākā attīstība 19. un 20. gadsimtā
19.gs., sekojot romantisma idejām, kļuva pierasts uzlūkot kā ironisku visu dzīvi, tāpat arī plaši izplatīta bija romantisma doma par cilvēci kā kāda augstāka spēka upuri; rodas jēdziens "likteņa ironija". Heine šādā kontekstā runājis arī par Dieva, pasaules, dabas u.tml. ironiju.
Jumis
Jumja zīme ornamentikā
Jumja zīme ir viena no visbiežāk izmantotajām zīmēm — tā lietota piederības zīmēs, apģērba rakstos un pat arhitektūrā. Jumis kā zemkopju kultūras auglības simbols ornamentā visbiežāk sastopams kā divžuburainas vārpas grafiskais attēls. Austrumeiropā Jumim līdzīgi motīvi sastopami jau vēlajā paleolītā, kad saimniecībai noteicošā loma bija medniecībai un zvejniecībai. Latvijā tie zināmi uz vidējā neolīta ķemmes-bedrīšu keramikas. Vidējā dzelzs laikmetā jumis bija iecienīts elements uz bronzas aprocēm ar vidus šķautni. Tas plaši lietots vēlajā dzelzs laikmetā aproču rotājumā, kā arī tekstilijās, piemēram, villaiņu rotājumos.
Ironija
Ironijas turpmākā attīstība 19. un 20. gadsimtā
19.gs. nogalē un 20.gs. sākumā attīstās modernisms, un tajā lielu nozīmi iegūst arī ironija. Ironija modernismā ir ļoti daudzveidīga un neviendabīga. Par ironisku, piemēram, tiek uzskatīts arī Džeimsa Džoisa romāns "Uliss", kurā vērojamas paralēles ar Homēra "Odiseju", bet kurā atšķirībā no "Odisejas" būtībā nekas nenotiek. Ironija ir svarīga arī dadaismā un citos avangarda virzienos. Ironija būtībā ir gandrīz visas Tomasa Manna daiļrades pamatā.
Līdz ar modernismu ironija kļūst arī par vienu no svarīgākajām literatūras kritikas kategorijām.
Postmodernā ironija
Postmodernisma ironija būtībā ir visaptveroša; postmodernisma literatūrā ironija lielā mērā ir daiļrades pamatmetode. Postmodernā ironija atšķirībā no iepriekšējo laikmetu ironijas, kas vairāk vai mazāk uzsvēra ironijas subjekta lomu (jo īpaši romantismā), paredz savu eksistenci tikai viedokļu un nozīmju kontekstā.
Postmodernismā gandrīz jebkuras atsauces uz vēsturi, uz pagātni, tradīcijām, normām u.tml. nav iedomājamas bez ironijas, postmodernisms ironiski apšauba un pārvērtē jebkādas nozīmes un nozīmju hierarhijas. Postmodernismā aktualizējas arī pašironija.
Časivjara
Časivjara ir pilsēta Ukrainas austrumos Doneckas apgabalā. Izvietojusies apgabala ziemeļaustrumos Siverskijdonecas—Donbasa kanāla krastā 77 km no apgabala centra Doneckas, pakļauta Bahmutas pilsētas padomei.
Vēsture
Apdzīvotā vieta dibināta 1876. gadā sakarā ar ugunsizturīgā māla atradnes apguvi, kam muižnieks Pļeščejevs uzbūvēja ugunsizturīgo izstrādājumu rūpnīcu. Pie rūpnīcas izauga strādnieku ciemats un 1878. gadā tika izbūvēta dzelzceļa stacija. Nosaukums, domājams, cēlies no tjurku çai-su — ‘klusais ūdens’. 1934. gadā uzbūvēta jauna šamota rūpnīca, bet 1938. gadā ciematam piešķirts pilsētas statuss.
2007.—2008. gada LHL sezona
2007.—08. gada Samsung Premjerlīgas sezona bija 17. Latvijas hokeja līgas sezona pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas. Tāpāt kā iepriekšējā sezonā, arī šajā līgas galvenais sponsors bija Samsung, kas šosezon līgai piešķīra 110 000 latu.
Regulārajā sezonā, kas sākās un beidzās, pārliecinoši uzvarēja HK Liepājas Metalurgs. Otrajā vietā, tikai par vienu punktu priekšā HK Rīga 2000, ierindojās ASK/Ogre, tādējādi, tāpat kā Metalurgs, panākot automātisku iekļūšanu izslēgšanas kārtas pusfinālos. SC Energija, ar 3 punktiem ierindojoties pēdējā vietā, izslēgšanas kārtai nekvalificējās.
2008. gada 1. martā, Vidzemes ledus hallē, norisinājās Latvijas hokeja līgas zvaigžņu spēle, kurā savā starpā tikās Latvijas un Ārzemju zvaigznes. Spēle noslēdzās neizšķirti 9-9.
3. martā sākās izslēgšanas kārta, kur ceturdaļfinālos savā starpā tikās SK LSPA/Rīga ar DHK Latgale, kā arī HK Rīga 2000 ar Tartu Big Diamonds. HK Rīga 2000 sērijā uzvarēja abās spēlēs, kamēr otrā pārī DHK Latgale uzvarēja sērijā ar 2-1. Pirmajā pusfināla pārī pārliecinošu uzvaru svinēja HK Liepājas Metalurgs, kurš pārspēja DHK Latgales klubu. Otrā pāri noritēja sīvs duelis. Lai gan sērija noslēdzās ar 3:1 ASK/Ogres labā, divas no uzvarām tā guva vienīgi papildlaikā. Līdz ar šo pusfināla zaudējumu HK Rīga 2000 ir pārtraukusi savu čempionu titulu sēriju(četras reizes pēc kārtas). Pirmā spēle finālsērijā notika 19. martā, Liepājā. Spēlē ar 6-1 uzvarēja ASK/Ogri pārspēja HK Liepājas Metalurgs. Sērija turpinājās 21. martā, kad Metalurgs pārspēja Ogri ar 5-3. Trešajā finālsērijas mačā, kas notika 23. martā, Metalurgs savā laukumā atkal uzvarēja ar 5-3, bet 25. martā komanda izcīnīja čempionu titulu, Ogrē uzvarot ar 1-0.
20. martā sākās cīņa arī par Latvijas hokeja līgas bronzas medaļām un pirmajā mačā, ar 2-1, DHK Latgale pārspēja HK Rīga 2000 klubs. HK Rīga 2000 uzvaru izcīnīja arī otrajā spēlē, tādējādi izcīnot Latvijas hokeja līgas bronzas medaļas.
Izslēgšanas kārtas spēles
Ceturtdaļfināli
Pusfināli
Fināli
Turnīra tabula
V - vieta, Sp. - spēles, U - uzvaras, Z - zaudējumi, SM - soda minūtes, P-ti - punkti.
T - tehniskais zaudējums
Spēļu rezultāti
Septembris
Oktobris
Novembris
Decembris
Janvāris
Februāris
Diskvalifikācijas
Pagājušās sezonas beigās diskvalifikācijas saņēma vairāki spēlētāji. Līdz 2007. gada 15. oktobrim diskvalificēti HK Rīgas 2000 spēlētāji Ronalds Ozoliņš, Renārs Valters un Edijs Brahmanis, kā arī ASK/Ogres spēlētājs Māris Grāvītis. Uz visu sezonu diskvalificēti ASK/Ogres spēlētāji Aleksandrs Terjohins un Dmitrijs Korņilovs, bet vēlviens ogrēnietis Andrejs Lavrenovs diskvalificēts uz divām sezonām. Vēlāk sodi tika ievērojami mīkstināti.
Canonical Ltd.
Canonical Ltd. ir privāta kompānija, kuru ir dibinājis (un finansējis) Dienvidāfrikas uzņēmējs Marks Šatlvorts, lai sekmētu brīvās programmatūras projektus. Canonical ir reģistrēta ārzonā Menas salā un algo darbiniekus visā pasaulē, tai skaitā galvenajā birojā Londonā un atbalsta birojā Monreālā.
Artūrs Balfūrs
Artūrs Džeimss Balfūrs, Pirmais grāfs Balfūrs (en; dzimis, miris ) - britu politiķis no Konservatīvās partijas. No 1902. līdz 1905. gadam bija valsts premjerministrs. No 1916. gada 10. decembra līdz 1919. gada 23. oktobrim bija valsts ārlietu ministrs (Secretary of State for Foreign Affairs). Būdams ārlietu ministrs, viņš 1917. gadā viņš izdeva t.s. Balfūra deklarāciju, kas lika pamatus Izraēlas valstij. 1918. gada 23. oktobrī (pirms 18. novembra akta) viņš Zigfrīdam Meierovicam paziņoja, ka Lielbritānija provizoriski atzīst Nacionālo padomi par Latvijas valdību. 1918. gada 11. novembrī viņš parakstīja līdzīga satura vēstuli, kas Latvijas vēsturē pazīstama kā Balfūra nota.
Dzimis Skotijā, parlamenta locekļa ģimenē. Balfūra māte bija Roberta Sesila māsa. No 1861. līdz 1866. gadam mācījās Ītonā, bet no 1866. līdz 1869. gadam - Kembridžas Universitātē. 1874. gadā tika ievēlēts parlamentā, 1878. gadā kļuva par tēvoča Roberta Sesila privātsekretāru, un šādā statusā piedalījās Berlīnes kongresā. Vēlāk ieņēma dažādus amatus Roberta Sesila valdībā.
Pēc Sesila atkāpšanās no premjerministra amata 1902. gada 11. jūlijā Balfūrs kļuva par valsts premjerministru. Viņa valdības laikā būtiski uzlabojās attiecības ar Franciju, un 1904. gadā tika nodibināta Antante. Iekšpolitikā valdības darbu apgrūtināja diskusijas par budžetu un nodokļiem, kā rezultātā 1905. gadā valdība krita, bet 1906. gada janvāra parlamenta vēlēšanās konservatīvie zaudēja, un arī Balfūrs zaudēja deputāta mandātu.
Arī pēc 1906. gada Balfūrs darbojās politikā, ieņemdams dažādus atbildīgus amatus. Būtiskākais no tiem bija Lielbritānijas ārlietu ministra amats Pirmā pasaules kara laikā liberāļa Deivida Loida Džordža valdībā.
Hāga (nozīmju atdalīšana)
Hāga var būt:
1386. gads
1386. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.
Himalijas grupa
Grupā ietilpst:
Himalijas grupas pavadoņu orbītas lielās pusasis atrodas robežās no 11,15 līdz 11,75 miljoniem km. To orbītas inklinācija ir no 26,6° līdz 28,3°, ekscentricitāte no 0,11 līdz 0,25. Pavadoņu krāsa ir līdzīga C tipa asteroīdiem. To līdzīgo orbītu un krāsas dēļ tiek uzskatīts, ka pavadoņi radušies, sadaloties kādam asteroīdam. Šī asteroīda rādiuss varēja būt ap 89 km. Tas ir tikai nedaudz lielāks kā Himalijai, kura saglabājusi ~87% no sākotnējā asteroīda masas.
Ford Essex V6
Ford Essex V6 ir apzīmējums diviem dažādiem V6 virzuļdzinējiem, ko ražoja Ford Motor Company:
1522. gads
1522. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.
Latvijas Spices nr. 1 dziesmas 1996. gadā
Šis ir Latvijas Spices nr. 1 dziesmu saraksts 1996. gadā. Šajā gadā tops tika izlaists divreiz mēnesī.
Capri
Capri var būt:
Modena (nozīmju atdalīšana)
Modena var būt:
Adrians Nestase
Adrians Nestase (Adrian Năstase; dzimis Bukarestē) ir Rumānijas politiķis, Rumānijas premjerministrs (2000. gada 28. decembris - 2004. gada 21. decembris). Nestase beidzis Bukarestes Universitātes Juridisko fakultāti, kā arī Vēstures un Filozofijas fakultāti. Viņš strādājis par pasniedzēju, tiesnesi, kā dažādās starptautiskās organizācijās, kas nodarbojas ar starptautiskajām tiesībām. Komunistu valdīšanas laikā ietilpa nomenklatūrā, publicēja sociālismu slavinošus rakstus, piedalījās cilvēktiesībām veltītās konferencēs, kur aizstāvēja sociālisma iekārtu. No 1990. līdz 1992. gadam Nestase pasniedza jurisprudenci vairākās Rumānijas augstskolās. Autors apmēram 150 publikācijām par starptautiskajām tiesībām. Politikā iesaistījās pēc Nikolajes Čaušesku režīma krišanas. 2004. gada prezidenta vēlēšanās kandidēja prezidenta amatam, bet otrajā kārtā zaudēja Trajānam Basesku. Pašlaik parlamenta priekšsēdētājs.
Battlefield 2
Battlefield 2 (saīsinājumā BF2) ir datorspēle, kurā spēlētājs piedalās modernā laikmeta kara situācijās izmantojot mūsdienu ieročus un tehniku. Battlefield 2 ir pirmās personas šaujamspēle ar stratēģijas un lomu spēļu (RPG) elementiem, kurā spēlētājs var spēlēt par kādu no trijām armijām - ASV jūras kājniekiem (United States Marine Corps - USMC), Ķīnas Tautas atbrīvošanas armija (People's Liberation Army - PLA) un iedomāto "Vidusaustrumu koalīcijas" (Middle East Coalition - MEC) karaspēku. Spēli izstrādāja kompānija Digitall Illusions CE jeb DICE. Spēli izdeva kompānija Electronic Arts 2005. gada jūnija beigās (21. jūnijs ASV, 24. jūnijs - Eiropas Savienības valstīs) Battlefield 2 ir trešā Battlefield sērijas spēle - pēc Battlefield 1942 un Battlefield: Vietnam.
Spēles process
Spēle ir divi spēļu režīmi - iekarošana {conquest}, kas tiek uzskatīts par galveno BF2 režīmu, un kooperatīvais režīms (cooperative). Iekarošanas režīma galvenais mērķis ir samazināt pretinieka punktu skaitu līdz nullei. Katra spēle raunda sākumā abām komandām ir noteikts skaits punktu (spēlē saukti par biļetēm, no angļu valodas vārda - ticket) un kontrolpunkti, kas iezīmēti ar karogiem. Punktus var samazināt divējādi - nogalinot pretinieka spēlētājus (lai spēlētājs "atdzimtu", tam jāiztērē savas komandas punkts) vai arī pārņemot pretinieka kontrolpunktus. Ja pretinieks zaudē visus kontrolpunktus, tad neatkarīgi no tā cik punktu atlicis, spēle tiek zaudēta, jo pretiniekam vairs nav kontrolpunktu, kuros atdzimt (spēlētājs atdzimst savas komandas kontrolētajos kontrolpunktos) Kooperatīvajā režīmā spēlētāji spēlē pret datora vadītiem spēlētājim, tā sauktajiem botiem.
Kājinieku klases
BF2, tāpat kā pārējās Battlefield sērijas spēlēs, spēlētāji var izvēlēties kājinieku "klassi" ar kuru spēlēt. Katrai klasei ir savas priekšrocības un trūkumi, kā arī atšķirīgi pieejamo ieroči komplekti. Pirms katras "atdzimšanas" reizes spēlētājs var izvēlēties citu klasi. Kaujas laukā iespējams arī nomainīt savu komplektu, paceļot bojāgājušā komandas biedra komplektu. Spēlētājam pieejamas 7 klases:
Tehnika
Battlefield 2 spēlē pieejami apmēram 30 tehnikas vienības - tanki, bruņutransportieri, pārvietojamie pretgaisa lielgabali, džipi, bagiji, transporthelikopetri, triecienhelikopteri, iznīcinātāji un bumbvedēji, kuri visi modelēti pēc reālām armijas tehnikas vienībām. Tehnikas klāstu iespējams papildināt iegādājoties kādu no Battlefield 2 paplašinājumu pakām.
Vienības
Spēlētāji var veidot sešu cilvēku vienības, tādā veidā padarot spēles procesu saistošāku. Jāpiemin, ka spēles būtība ir vairāku spēlētāju saskaņota spēle pret vienotu ienaidnieku, taču ir pilnīgi iespējams spēli spēlēt arī neiesaistoties kādā vienībā un spēlējot individuāli. Komandieri var dot katrai vienībai kādu noteiktu uzdevumu un vienības spēlētāji var izvēlēties veidu, kā uzdevumu realizēt. Labi nokomplektēta vienība, saskaņoti darbojoties var izšķirt spēles likteni. Vienības vadītājs (spēlētājs, kurš izveido vienību), iegūst īpašu spēju - jebkurš no vienības spēlētājiem var "atdzimt" blakus vienības vadītājam. Tādējādi, ja komanda zaudē visus kontrolpunktus, bet vienību vadītāji vēl ir dzīvi, vienības karavīri var atdzimt spēlē un mēģināt atkarot kādu kontrolpunktu. Vienības vadītāji var kontaktēties ar komandieri un pieprasīt artilērijas atbalstu vai izlūklidmašīnu, kas noteiktā rajonā atklāj visas pretinieka pozīcijas.
Komandieris
Spēles raunda sākumā, spēlētājs var pietiekties uz komandiera posteni. Ja uz komandiera posteni piesakās kāds cits spēlētājs, tad par komandieri tiek iecelts spēlētājs ar augstāku rangu. Komandieris iegūst iespēju novērot jebkuru kaujas lauka vietu un ziņot savai komandai par pretinieka pozīcijām un pārvietošanos. Komandieris var izmantot artilēriju, lai iznīcinātu kāda punkta aizsardzību vai aizsargātu savus biedrus, komandieris var arī izsūtīt īpašu izlūklidmašīnu, kas noteiktā rajonā atklāj pretinieka pozīcijas, kā arī pārskatīt visu spēles laukumu uz brīdi atklājot pilnīgi visu pretinieku pozīcijas Komandieris var arī nomest īpašu munīcijas krājumu kasti un transportlīdzekļus, tā atbalstīdams savus komandas biedrus kaujas laikā. No komandiera posteņa ir iespējams atteikties un pārējie spēlētāji var arī sadumpoties pret komandieri un ar balsojuma palīdzību atcelt viņu no pienākumu izpildes.
Kartes
Battlefield 2 piedāvā spēli 15 dažādās kartēs - sākot ar plašām kaujām purvāju līdzenos, līdz pat kaujām pilsētas apstākļos. Katrā kartē piedalās ASV jūras kājnieki, kas cīnās vai nu pret Ķīnas armiju vai Vidusaustrumu koalīcijas spēkiem. Ja spēlētāja īpašumā ir visas papildinājumu pakas, tad spēlētājs var spēlēt 29 kartēs. Atkarībā no spēlētāju skaita kartē, katrai kartei ir trīs izmēru modifikācijas - 16, 32 un 64 spēlētāju izmēri. Mazo izmēru kartēs parasti ir mazāk tehnikas un tās vairāk piemērotas kājnieku kaujām, lielākajās kartēs pieejami plaši kaujaslauki un plašs tehnikas spektrs.
Globālā rangu tabula un apbalvojumi
Visas spēlētāja darbības - informācija par nogalinātajiem pretiniekiem, izšautajām lodēm, iznīcinātajām tehnikas vienībām utt. tiek uzglabāta īpašā datu bāzē. Spēlētājs, iegūstot aizvien vairāk punktu, saņem apbalvojumus tāpat kā reālā armijā - katrs spēlētājs sāk kā ierindnieks un katram ir iespējams kļūt par četrzvaigžņu ģenerāli, lai gan augstāko pakāpju sasniegšanai spēlē nepieciešams pavadīt ievērojamu laika posmu un savākt salīdzinoši iespaidīgu punktu skaitu. Bez pakāpes iegūšanas, spēlētāji var saņemt arī citas balvas - īpašas kaujas zīmotnes, ordeņlentes un medaļas. Kaujas zīmotnes ir visvieglāk iegūstamas - spēlētājam, piemēram, ar vienas klases spēlētāju jānogalina 10 pretinieki. Zīmotnes dalās pēc rangiem - bronzas, sudraba un zelta. Ordeņlentes tiek piešķirtas par sarežģītākiem sasniegumiem - par veiksmīgu darbu kā vienības vadītājam vai izcilību izmantojot tanku. Medaļas iegūt ir visgrūtāk, lai iegūtu medaļu, spēlē jāpavada ievērojams spēlēs laiks, kā arī jāiegūst zināms skaits kaujas zīmotņu.
Papildu ieroči
Iegūstot augstāku pakāpi, spēlētājs iegūst iespēju "atslēgt" pieeju papildu ieročiem - katrai klasei pa vienam. Ja spēlētāja īpašumā ir "Battlefield 2: Special forces" spēle, tad spēlētājs ar katru pakāpi iegūst iespēju atslēgt divus ieročus - katrai klasei pa diviem.
Papildinājumu pakas
2005. gada beigās tika izlaists spēles papildinājums "Battlefield 2: Special forces", šajā spēlē notiek dažādu valstu un apvienību speciālo vienību cīņas par dažādu stratēģisko pozīciju ieņemšanu, kaujas notiek pilsētās, karabāzēs un pat uz ASV bāzes kuģa. Papildinājumā tika piedāvātas 8 jaunas kartes, kā arī jauna tehnika, spēlētājiem varēja izmantot nakts redzamības brilles, asaru gāzi un harpūnas, lai pilnībā izbaudītu specvienību karavīra lomas. "Special forces" spēlē, spēlētājs var izvēlēties vienu no 6 grupējumiem - ASV jūras kājinieku specvienību SEAL, Britu specvienību SAS, Krievijas specvienību "Specnaz", kā arī iedomātos grupējumus - Vidusaustrumu koalīcijas speciālo uzdevumu vienību MECSF, kā arī divus dumpinieku veidojumus Rebels (veidoti pēc čečenu kaujinieku līdzības) vai Insurgents (veidoti pēc teroristisku grupējumu līdzības). Atšķirībā no "Special forces" papildinājuma, kas būtībā ir atsevišķa spēle, "Electronic Arts" izdeva arī divas papildinājuma pakas, kas papildināja karšu un tehnikas klāstu oriģinālajai "Battlefield 2" spēlei. Papildinājuma paka Euro Force tika izdot 2006. gada martā, šī paka ļāva spēlētājiem kļūt par iedomātas Eiropas Savienības armijas karavīriem, kas cīnās pret Vidusaustrumu koalīcijas spēkiem (2 jaunas kartes) un Ķīnas armiju (1 jauna karte). Eiropas Savienības armija ir bruņota ar ieročiem un tehniku, kas ražota Eiropā. Papildinājuma paka "Armored Fury" tika izdota 2006. gada vasarā un šajā pakā spēlētājiem tiek piedāvāts iedomāts scenārijs, ka gan Ķīnas, gan Vidusaustrumu koalīcijas spēki iebrūk Amerikas teritorijā (kaujas notiek gan Aļaskas naftas ostā, gan Amerikas vidienes šoseju krustpunktā). Spēlētāji ieguva iespēju vadīt jaunas prettanku lidmašīnas un īpašus izlūkhelikopterus.
Karšu saraksts
Battlefield 2 spēlē (ieskaitot papildinājumus) pieejamas šādas kartes.
Battlefield 2: Special Forces spēlē pieejamas šādas kartes.
Ieroču saraksts
Katrs karavīrs ir bruņots ar nazi, pistoli (dažām klasēm ar klusinātāju), pamatieroci un papildu ieročiem atkarībā no klases.
Battlefield 2 spēlē (ieskaitot papildinājumus) pieejamo ieroču saraksts.
Battlefield 2: Special Forces spēlē pieejamo ieroču saraksts.
Johansons
Johansons ("Johana dēls", no personvārda Johans; sieviešu dzimtē Johansone) ir latviešu uzvārds, variants: Juhansons (Juhansone). Līdzīgas cilmes uzvārdi sastopami arī ģermāņu valodās.
Vārkava (nozīmju atdalīšana)
Vārkava var būt:
Džeka Adamsa balva
Džeka Adamsa balva katru gadu tiek piešķirta Nacionālās Hokeja Līgas trenerim, kurš devis vislielāko ieguldījumu savas komandas panākumos. Balvas ieguvēju nosaka pēc Nacionālās Hokeja līgas Raidsabiedrību Asociācijas aptaujas rezultātiem.
Balva nosaukta par godu Džekam Adamsam, bijušajam Detroitas "Red Wings" trenerim un ģenerālmenedžerim.
Breakout
Breakout ir amerikāņu dziedātājas Mailijas Sairusas otrais studijas albums, kas tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompāniju Hollywood Records. Albums galvenokārt ir saņēmis pozitīvas kritiķu atsauksmes. Tāpat tas ir ticis sertificēts vairākās valstīs zelta vai platīna disku.
2014. gada Pasaules čempionāts basketbolā sievietēm
2014. gada Pasaules čempionāts basketbolā sievietēm bija 17. Pasaules čempionāts basketbolā sievietēm. Čempionāts norisinājās 2014. gadā, laikposmā no līdz  Turcijā.
Čempionātā piedalījās 16 valstsvienības. Turnīrā uzvarēja ASV izlase, sudraba medaļu ieguva Spānijas izlase, savukārt bronzas medaļu — Austrālijas izlase.
Konstantinova Ludzka
Konstantinova Ludzka (pl) - pilsēta Polijas centrālajā daļā, Lodzas vojevodistē, uz rietumiem no Lodzas. Radusies kā tekstilrūpniecības centrs.
Melburna kalns
Melburna kalns (en) ir masīvs stratovulkāns Transantarktīdas kalnu grēdā Viktorijas Zemē. Atklājis britu polārpētnieks Džeimss Ross 1841. gadā un nosaucis tā laika Lielbritānijas premjerministra Lorda Melburna vārdā.
Melburna kalns ir aktīvs vulkāns. Daudzi jauni konusi un fumarolu aktivitātes ļauj teikt, ka pēdējais izvirdums noticis ap 18.—19. gadsimtu. Nelielai teritorijai ap vulkāna kalderu ir piešķirts aizsargājamas teritorijas statuss.
Nabadzība
Nabadzība ir relatīvs jēdziens un ir atkarīgs no vispārējā dzīves līmeņa konkrētā sabiedrībā. Nabadzībā dzīvojošajām personām ne tikai trūkst naudas, bet nereti ir arī pārtikas, dzeramā ūdens, veselības aprūpes, apģērba un/vai pajumtes trūkums.
Pēc Eiropas Kopienas Statistikas biroja izstrādātas metodoloģijas aprēķina nabadzības riska slieksni un nabadzības riska indeksu. Centrālā statistikas pārvalde rēķina Lākenas indikatorus, lai novērtētu un salīdzinātu situāciju sociālās iekļaušanās jomā Eiropas Savienības dalībvalstīs.
Nabadzības definīcija
Latvijas likumdošanā nabadzība nav definēta, tāpēc, runājot par nabadzību, sociālo atstumtību un sociālo iekļaušanu, tiek pielietotas Eiropas Komisijas definīcijas. Saskaņā ar Eiropas Komisijas noteikto, par nabadzīgām tiek uzskatītas personas, ja to ienākumi un resursi (ekonomiskie, sociālie un kultūras) ir tik ierobežoti, ka viņu dzīves līmenis ir zemāks par sabiedrībā pieņemto un tām tiek liegtas vai ir ierobežotas pamattiesības. Tādējādi nabadzība galvenokārt ietver materiālo resursu trūkumu, kā rezultātā cilvēks nevar nodrošināt dzīvei nepieciešamās pamatvajadzības (pārtika, mājoklis, veselība, izglītība, kultūra un citas).
Relatīvā nabadzība
Relatīvajai nabadzībai ir raksturīgi apstākļi, kad pieejamie resursi un līdzekļi ir mazāk, ne tik lielā daudzumā pieejami, kā tas ir pieņemts sabiedrībā, kurā indivīds dzīvo. Šajā gadījumā ir regulārs līdzekļu trūkums, piemēram, lai samaksātu īri, mācīties, apmeklētu kultūras pasākumus. Salīdzinājumā ar absolūto nabadzību šeit nav noteiktas pamatvajadzības, bet tiek izvērtēti indivīda, ģimeņu jeb mājsaimniecību ienākumi, kas tiek salīdzināti ar pārējo sabiedrības locekļu ienākumiem.
Subjektīvā nabadzība
Subjektīvā nabadzība attiecas tikai uz konkrētu indivīdu uztveri par savu dzīves līmeni.
Bads
Viena no nabadzības pazīmēm ir pārtikas trūkums ilgstošā laika periodā.
Parastā mandele
Parastā mandele (Prunus dulcis) ir plūmju ģints suga, neliels koks vai krūms. Parasto mandeļu izcelsmes vieta ir Dienvidaustrumāzija, bet mūsdienās tās plaši kultivē arī Ziemeļāfrikā, Dienvideiropā un pat Amerikas Savienoto Valstu rietumos. Tieši Amerikas Savienotās Valstis ir līderi izaudzētās produkcijas daudzuma ziņā. Tām seko Spānija, Sīrija, Itālija, Irāna un Maroka. No mandelēm iegūst divu veidu augļus: saldās un rūgtās mandeles. Saldās mandeles, kas izskatās kā rieksti, tiek plaši izmantotas kulinārijā, kā arī mandeļu eļļas un mandeļu miltu pagatavošanā. Rūgtās mandeles pārtikā netiek izmantotas. No tām galvenokārt izgatavo eļļu.
Sula
Sula ir šķidrums vai suspensija, kuru satur augļi, ogas vai dārzeņi. Par sulām dēvē arī citus augu izcelsmes šķidrumus (piemēram, bērzu sula). Svaigas sulas, kuras iegūst, izspiežot no augļiem, ir vērtīgs vitamīnu avots uzturā. Tās var izmantot pārtikā tieši vai arī kā izejvielu citiem produktiem vai ēdieniem.
Ražojot sulas no koncentrātiem, nosaukumu "sula" lieto tikai tad, ja ražošanā ir pievienots tieši tikpat daudz ūdens, cik ir atdalīts, gatavojot koncentrātu. Šādu sulu sastāvā mēdz būt papildu piedevas (konservanti, vitamīnus u.c.).
Sulu un nektāru saldumu mēra Briksa grādos (Briksa grāds ir saharozes masas procentuālais saturs šķīdumā), ar īpašu aparātu — refraktometru jeb saharimetru — izmērot šķidruma gaismas laušanas koeficientu. Jo lielāks laušanas koeficients, jo saldāks šķidrums.