cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Banka Baltija
Bankas darbība
Banka Baltija bija viena no bankām, kas ļoti ātri attīstījās laikposmā no 1993. gada līdz 1994. gadam. Sākotnēji tā savu darbību uzsāka visai pieticīgi, taču vēlāk ievērojami auga gan tās aktīvi, gan filiāļu skaits. Tās aktīvi pieauga no 25 miljoniem ASV dolāru 1993. gada janvārī līdz 242 miljoniem ASV dolāru 1994. gada janvārī, 1995. gada sākumā sasniedzot 500 miljonus ASV dolāru. 1994. gadā BB kļuva par lielāko komercbanku aktīvu, pašu kapitāla un noguldījumu apjoma ziņā. Bankas pašu kapitāls no 1 miljona ASV dolāru 1993. gada sākumā pieauga līdz 20 miljoniem 1994. gada janvārī un 44 miljoniem 1995. gada janvārī. Tai bija 37 filiāles un 49 norēķinu grupas visā Latvijā, un kopumā tā nodarbināja 1300 darbinieku. 1995. gada aprīlī, kad sākās banku krīze, bankā bija piesaistīti noguldījumi 392 miljonu ASV dolāru apjomā un izsniegti kredīti 283 miljonu ASV dolāru apjomā. Bankas īpašnieku identitāte no jau paša sākuma bija neskaidra, taču pastāvēja viedoklis, ka bankai ir Krievijas biznesa atbalsts. Galvenajiem deviņiem bankas akcionāriem piederēja 91% no kopējā akciju skaita. Ap 59% akciju piederēja bankas Uzraudzības padomes priekšsēdētāja Aleksandra Laventa ģimenei (daži no Laventa uzņēmumiem bija reģistrēti ārzonās).
Olafs Pulks
Olafs Pulks (dzimis Rīgā) ir latviešu žurnālists un politiķis. Bijis Latvijas Televīzijas ģenerāldirektors (1995—1998). Vairāku sasaukumu Rīgas domes deputāts. Pārstāv partiju "Vienotība" (iepriekš partiju "Jaunais laiks").
Biogrāfija
1989. gadā beidzis Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultāti žurnālistikas specialitātē. Darbojies kā žurnālists Latvijas Televīzijā. Bijis Latvijas Televīzijas ģenerāldirektors (1995—1998).
Kopš 2013. gada ir bijis līguma vai darba attiecībās ar uzņēmumu "Pasažieru vilciens" (projektu vadītājs Mārketinga daļā).
O. Pulks pazīstams kā sporta cienītājs. Pats aktīvi nodarbojas ar basketbolu, kā arī ir futbola skolas "Alberts" valdes priekšsēdētājs un darbojas Latvijas Futbola federācijā.
Politiskā darbība
2005. gadā O. Pulks tikai pirmo reizi ievēlēts Rīgas domē, pārstāvot partijas "Jaunais laiks" sarakstu un kļuva par patijas domes frakcijas vadītāju. 2006. gadā nesekmīgi kandidēja 9. Saeimas vēlēšanās, taču 2009. gadā varēja ieņemt vietu 9. Saeimā ar "mīksto mandātu", taču atteicās no šīs iespējas. Šai pašā gadā vēlreiz ievēlēts Rīgas domē, bet 2010. gadā nesekmīgi kandidēja 10. Saeimas vēlēšanās, jau pārstāvot partiju "Vienotība", kurā iekļāvās "Jaunais laiks". Tāpat ievēlēts Rīgas pašvaldībā 2013. un 2017. gada Rīgas domes vēlēšanās, bet nav saņēmis pietiekošu vēlētāju atbalstu 12. un 13. Saeimas vēlēšanās (pārstāvot apvienību "Jaunā Vienotība").
2020. gada ārkārtas Rīgas domes vēlēšanās O. Pulks atkal tika ievēlēts pašvaldībā. Pēc tam, kad Uģis Rotbergs 2022. gada rudenī tika ievēlēts 14. Saeimā O. Pulks kļuva par "Jaunās Vienotības" domes frakcijas vadītāju.
Radošo savienību padome
Latvijas Radošo savienību padome (LRSP) ir dibināta 1988. gadā Rakstnieku savienības paplašinātajā plēnumā kā Radošo savienību Kultūras padome. 1995. gadā reģistrēta kā profesionālo radošo organizāciju apvienība — Latvijas Radošo savienību padome. RSP sastāvā ietilpst 11 radošās savienības un kopskaitā vairāk nekā 3000 individuālo biedru.
Latvijas Radošo savienību padomes biedri ir Latvijas Arhitektu savienība, Latvijas Dizaineru savienība, Latvijas Kinematogrāfistu savienība, Latvijas Komponistu savienība, Latvijas Mākslinieku savienība, Latvijas Rakstnieku savienība, Latvijas Teātra darbinieku savienība, Latvijas Zinātnieku savienība, Latvijas Fotogrāfu savienība un Horeogrāfu asociācija, kā arī Latvijas Rokmūzikas asociācija kā asociētais biedrs.
LRSP ir lielākā kultūras nozares NVO, kas pārstāv kultūras nozarē strādājošo profesionālās, sociālās un ekonomiskās tiesības un intereses, ir piedalījusies Radošo personu atbalsta programmas, Jaunrades stipendiju mērķprogrammas un Izcilības balvas kultūrā izveidošanā, regulāri sadarbojas ar nozares profesionāļiem, Latvijas Republikas Kultūras ministriju un Valsts Kultūrkapitāla fondu.
Latvijas Radošo savienību padome dibināta un darbojas ar pārliecību, ka latviešu valodas, kultūras, tradīciju, nacionālās identitātes un profesionālās mākslas saglabāšana un attīstīšana ir nozīmīgs un izšķirošs Latvijas valsts ilgtspējīgas pastāvēšanas pamats.
Naudas krāsa
Filma stāsta par bijušo biljarda krāpnieku Ediju Felsonu (Ņūmens), kurš apmāca jauno un talantīgo spēlētāju Vinsentu Lauriju (Krūzs). Ņūmens šo pašu lomu atveidoja arī Tūisa pirmā romāna adaptācijā The Hustler (1961). Filmas darbība norisinās vairāk nekā 25 gadus pēc pirmās filmas notikumiem.
Čakši (Ilzeskalna pagasts)
Čakši ir ciems Ilzeskalna pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 252 km attālumā no Rīgas.
Vainagi
Vainagi (latgaliešu: Vainogi, Vaiņagi) ir ciems Viļakas novada Vecumu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidos 12,3 km no pagasta centra Borisovas, 7,9 km no novada centra Viļakas un 254,3 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie valsts robežas ar Krieviju, pie autoceļa P35 (Gulbene—Balvi—Viļaka—Krievijas robeža (Vientuļi)).
Milo Džukanovičs
Milo Džukanovičs (srp, ; dzimis ) ir Melnkalnes politiķis. Divas reizes bijis valsts prezidents, bijis arī četras reizes valsts premjerministrs. Pārstāv Demokrātisko sociālistu partiju, ir ilggadējs partijas prezidents.
Absolvējis Melnkalnes universitāti. Politiskās karjeras sākumā bija Slobodana Miloševiča tuvs sabiedrotais. 1996. gadā pievērsās neatkarīgas Melnkalnes idejai. Pārraudzīja Dienvidslāvijas pārveidošanu Serbijā un Melnkalnē un Melnkalnes pakāpenisko atdalīšanos no Serbijas, kas beidžas ar uzvaru 2006. gada maija neatkarības referendumā, kurā par neatkarīgu Melnkalni nobalsoja 55,5% cilvēku (tikai par 0,5% pārsniedzot nepieciešamo 55% robežu).
Laikā no 1998. līdz 2002. gadam bija Melnkalnes prezidents, pirms un pēc tam vadījis valdību. 2006. gadā uz pusgadu bija aizsardzības ministra vietas izpildītājs.
Bezmiegs (filma)
Sižets
Viņa klusi atnāk naktī. Viņu sauc Bezmiegs. Viņš nevarēs aizmigt, kamēr viņa netiks pabarota. Viņa vēlas to pienu, kurš atrodas starp sapni un īstenību.
Menniku (stacija)
Menniku (et) ir dzelzceļa pieturas punkts Igaunijā, Harju apriņķa, Saku pagastā, dzelzceļa iecirknī Tallina—Lelle. Menniku atrodas 13 km attālumā no Tallinas Baltijas stacijas, 58 km attālumā no Lelles dzelzceļa mezgla stacijas un tajā pietur lielākā daļa Tallinas, Raplas, Lelles, Pērnavas, Tiri un Vīlandes virzienā kursējošo starppilsētu pasažieru dīzeļvilcienu, izņemot Vīlandes ekspresi.
Menniku stacijas ēka ir vienkārša divu apjomu vienstāva granīta bloku ēka ar divslīpju jumtu.
Irēna Ševinska
Irēna Ševinska (pl,, dzimusi Kiršenšteina (Kirszenstein) , mirusi ) bija Polijas vieglatlēte, kura 1960. un 1970. gados bija viena no vadošajām pasaules sprinterēm, kā arī sporta amatpersona. Viņa ir vienīgā vieglatlēte gan starp sievietēm, gan starp vīriešiem, kurai ir piederējis pasaules rekords 100 m, 200 m un 400 m skrējienā. Piedalījusies piecās vasaras olimpiskajās spēlēs, kurās ieguvusi 3 zelta, 2 sudraba un 2 bronzas medaļas. Eiropas čempionātā izcīnījusi 5 zelta, 1 sudraba un 4 bronzas medaļas.
Bruno (futbolists)
Bruno (dzimis ) ir bijušais Spānijas futbolists, aizsargs.
FK Salaspils
FK Salaspils ir futbola komanda no Salaspils, kas spēlē Latvijas futbola 2. līgā. Pēdējā notikušajā sezonā (2022) klubs ierindojās 9. vietā Optibet Nākotnes līgā (1. līgā).
Hosē Leandro Andrade
Sasniegumi
Nacional
Peñarol
Urugvaja
Vulkāns (mitoloģija)
Vulkāns (, Vulcānus) ir uguns un vulkānu dievs romiešu mitoloģijā, kalēju un amatnieku aizbildnis. Viņš kala bruņas un ieročus dieviem un varoņiem. Vulkāns ir attēlots kā plecīgs, klibs vīrs ar veseri vai knaiblēm. Grieķu mitoloģijā uguns dievs ir Hēfaists.
Baiba Caune
Baiba Caune-Morzika ( — ) bija latviešu riteņbraucēja, Sporta meistare šosejā un trekā.
Pārstāvējusi sporta klubu "Marss" un savās sportistes gaitās izcīnīja kopumā 55 Latvijas čempiones titulus dažādās disciplīnās, pārstāvēja PSRS izlasi. Divas reizes bijusi PSRS čempione (1968 un1969) un divas reizes pasaules vicečempione (1968 - Itālijā un 1974 - Kanādā). No 1980.gada līdz 1997.gadam Baiba Morzika strādājusi par riteņbraukšanas treneri.
2003. gadā apbalvota ar Triju Zvaigžņu ordeņa 1. pakāpes goda zīmi.
Žogova
Žogova (arī Žogava) ir ciems Viļakas novada Vecumu pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 5,8 km no pagasta centra Borisovas, 12,3 km no novada centra Viļakas un 258,7 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem, netālu no Kiras upes.
3. Latviešu SS-robežapsardzības pulks
3. Latviešu SS-robežapsardzības pulks bija militāra latviešu vienība Trešā reiha pakļautībā Otrajā pasaules karā. Kaujas gaitas beidza ar iekļaušanu 32. SS grenadieru pulkā 1944. gada augusta beigās.
Izveidošana
Saskaņā ar SS ģenerāļa Jekelna 1944. gada janvāra pavēli 3. robežapsardzības pulku 1944. gada 7. februārī Rīgā sāka formēt pulkvedis Aleksandrs Breņķis, taču viņu jau 22. februārī iecēla par Rīgas lauku un Madonas kara apriņķa priekšnieku un vadību uzņēmās pulkvežleitnants Paulis Celle.
22. februārī no 1906.-1914. gadā dzimušajiem jauniesauktajiem pulka 4 bataljonos bija 30 virsnieki (lielākā daļa 15-20 gadus atvaļināti), 140 instruktori un 1750 kareivji, pie tam 16% kareivju bija krievu tautības, tie vēlāk varēja pāriet uz krievu vienībām. Pulka struktūra un vadība bija šāda:
Pulka vienības Rīgā bija novietotas apdzīvošanai nederīgās telpās, trūka apģērba, apavu un bruņojuma - uz pulku bija tikai 10 franču sistēmas ložmetēji un daži krievu prettanku lielgabali, trūka arī lauka virtuvju. Marta sākumā pulkam bija jānosūta uz fronti papildinājumiem vairāki simti karavīru, viss pulks uz fronti devās 1944. gada 2. un 3. aprīlī.
Dienesta gaitas
Vispirms pulks nonāca Krasnoje rajonā, kur turpināja apmācības. Aprīļa beigās pulku uz apmācību laiku pārsauca par „Ausbildungs Regiment—Oberst Köster", apmācības pārņēma vācu virsnieki un instruktori. 28. aprīlī 8 pulka virsniekus un 800 kareivjus piekomandēja apmācībām vācu 640. grenadieru pulkam Lietuvā — Ukmerģē un Utinā, kur šiem latviešu karavīriem saformēja 4 rotas, kas pulka sastāvā vairs neatgriezās, 1944. gada jūnijā tās iesaistīja kaujās kopā ar vācu vienībām.
1944. gada 1. jūlijā pulka sastāvs sasniedza 46 virsniekus, 255 instruktorus un 2474 kareivjus - kopskaitā 2775 vīri. Atiešanas laikā uz Latvijas robežām pulku pakļāva 15. divīzijas vadībai, no tā saformēja kaujas grupu, kas ieņēma aizsardzības pozīciju pie Krasnojes, kur 10. jūlijā iesaistījās atvaires kaujās, piesedzot 15. divīzijas atiešanu uz Zilupi. Cīņās līdz 18. jūlijam pulka zaudējumi bija krituši 1 virsnieks un 10 instruktori un kareivji un bez vēsts pazuduši 20 virsnieki un 785 instruktori un kareivji.
Thrift Shop
Thrift Shop ir piektais un pēdējais singls no amerikāņu repera Macklemore un viņa producenta Raiena Luisa pirmā studijas albuma The Heist un tajā piedalās arī dziedātājs Wanz. Tas ir humoristiska rakstura singls. Šis singls guva negaidītus panākumus, iegūstot 1. vietu Billboard topā. Tas ieguva pirmo vietu arī Austrālijā, Jaunzēlandē un 2. vietu Kanādā.
Zizifs
Parastais zizifs (Ziziphus jujuba), zināms arī kā jujuba un Ķīnas datele, ir pabērzu dzimtas koks vai krūms, kas sasniedz 5–12 metru augstumu. Tā augļus cilvēki izmanto uzturā. Šo krūmu audzēšana ir izplatīta Vidusjūras reģionā un Tuvajos Austrumos. Zizifa augļus un sēklas izmanto arī medīcīnā dažādu medikamentu sastāvā.
Čapkova
Čapkova ir ciems Griškānu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 253 km attālumā no Rīgas.
Oskars Grosbergs
Oskars Johans Mārtiņš Grosbergs (1862—1941) bija vācbaltiešu žurnālists un politiķis. Latviešu rakstnieku darbu tulkotājs vācu valodā.
Dzīves gājums
Dzimis 1862. gada 1. aprīlī Skultes pagastā Skultes muižas (de) rentnieka Mārtiņa Grosberga un viņa sievas Annas, dzimušas Ikneres, ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas ģimnāzijā un Jelgavas guberņas ģimnāzijā, taču tās nebeidza. Strādāja tēva muižā, mācījās lauksaimniecību Vācijā, vēlāk bija grāmatu tirgotājs Rīgā, muižas pārvaldnieks un mežkungs Vidzemes guberņā. Pēc tam pārcēlās uz dzīvi Pēterburgā, kur bija Krievijas impērijas Satiksmes ministrijas ierēdnis.
Kopš 1892. gada bija laikraksta St. Peterburger Zeitung pastāvīgais darbinieks, teātra un baleta kritiķis. 1898. gadā salaulājās ar Vandu Bartelsenu (Wanda Bartelsen). Piepelnījās kā Volfa telegrāfa biroja, laikrakstu Leipziger Neueste Nachrichten, Neue Freie Presse, Rigasche Rundschau un Deutsche Monatsschrift in Rußland (1912—1915) ārštata korespondents.
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1916. gadā atgriezās dzimtenē, bija Rigasche Rundschau (1916—1917) un Baltische Zeitung redaktors (1918—1919). Latvijas brīvības cīņu laikā darbojās Latvijas Tautas padomē kā Vācbaltu progresīvās partijas (Deutsch-baltische Fortschrittliche Partei) pārstāvis-novērotājs, Vācbaltu komitejas lietvedis (Ausschuss der deutschbaltischen Parteien, 1920—1922).
Vadīja Rigasche Rundschau (1919—1939), līdztekus bija Berliner Börsenkurier, Frankfurter Zeitung u.c. vācu laikrakstu korespondents, Vācu žurnālistu biedrības goda priekšsēdētājs, Latvijas žurnālistu biedrības valdes loceklis, Latvijas PEN kluba prezidija loceklis. Latviešu Zemnieku savienības laikraksta "Brīvā Zeme" līdztrādnieks. Uzrakstīja libretu Jāņa Vītoliņa baletam "Ilga" (1937) un "Zemgales stāstus" (1938). Pēc Otrā pasaules kara sākuma vācbaltiešu izceļošanas laikā 1939. gadā devās uz Vāciju, kur miris 1941. gada 10. martā Berlīnē.
Vircburga
Vircburga (de) ir pilsēta un osta Vācijas vidusdaļā, Mainas upes krastos.
Pilsēta iekļaujas Bavārijā un ir šīs federālās zemes Lejasfrankonijas reģiona un Vircburgas rajona pārvaldes centrs ar brīvpilsētas statusu. Vēstures avotos pirmo reizi minēta 704. gadā. Kopš 1582. gada šeit pastāv Vircburgas Universitāte, kas ir viena no vecākajām augstākās izglītības iestādēm Vācijā.
Ievērojamas personības
Vircburgā dzimuši vai dzīvojuši:
2017. gada Critérium du Dauphiné
2017. gada Critérium du Dauphiné bija šosejas riteņbraukšanas daudzdienu sacensības, kuras notika no 4. līdz 11. jūnijam. Tā bija 69. reize, kad notika Critérium du Dauphiné sacensības, tās bija 23. sacensības 2017. gada UCI Pasaules tūres kalendārā.
Melnkalnes Olimpiskā komiteja
Komitejas priekšsēdētājs no 2008. gada janvāra ir Dušans Simonovičs. Komitejas locekļi ir 20 sporta federācijas, kuras ievēl Izpildpadomi, kurā ir prezidents un sešpadsmit locekļi.
2017. gada Critérium du Dauphiné
Sacensību kopvērtējumā pēdējā dienā uzvaru izcīnīja Dānijas sportists Jakobs Fūglsangs no  komandas. Pirms pēdējā posma viņš no līdera Ričija Porta () atpalika par 75 sekundēm. Fūglsangs pieteikumu uz uzvaru noformēja, iesaistoties atrāvienā kopā ar ' pārstāvi Romēnu Bardē un ' braucēju Denjelu Mārtinu Col de la Colombière kāpumā ap 35 kilometrus pirms finiša. Viņus vēlāk noķēra pirms pēdējā kāpuma. Fūglsangs un Mārtins kāpumā veica vēl vienu atrāvienu, bet vēlāk Mārtins atpalika. Fūglsangs finišēja vienatnē ar 12 sekunžu pārsvaru pār Mārtinu. Ports posmu pabeidza septītajā vietā, 75 sekundes aiz Fūglsanga, tomēr Fūglsangs saņēma 10 sekunžu bonusu par uzvaru posmā un kļuva par pirmo Dānijas braucēju, kurš uzvarējis šo sacensību kopvērtējumā. Mārtins finišēja kopvētējuma trešajā vietā, jo sešu sekunžu bonuss ļāva viņam apsteigt Krisu Frūmu () par vienu sekundi.
Melnkalnes Olimpiskā komiteja
Melnkalnes Olimpiskā komiteja 2019. gadā Budvas pilsētā organizēja 2019. gada Eiropas mazo valstu spēles.
2017. gada Critérium du Dauphiné
Komandas
Tā kā Critérium du Dauphiné bija UCI Pasaules tūres sacensības, visas 18 UCI WorldTeam komandas tika ielūgtas un dalība tām bija obligāta. Papildus tika uzaicinātas četras UCI profesionālās kontinentālās komandas, veidojot 22 komandu pelotonu.
Maršruts
Sacensību maršruts tika izziņots 2017. gada 16. martā.
Melnkalnes Olimpiskā komiteja
Biedru federācijas
Melnkalnes nacionālās federācijas ir organizācijas, kas koordinē visus viņu individuālo sporta veidu aspektus. Viņi ir atbildīgi par apmācību, sacensībām un sava sporta veida attīstību. Pašlaik Melnkalnē darbojas 19 vasaras sporta veidu un 1 ziemas sporta veidu olimpiskās federācijas.
Mēre un Rumsdāle
Mēre un Rumsdāle (no, ) ir viena no 18 Norvēģijas filkēm. Filke robežojas ar Trendelāgas, Oplannes un Sognas un Fjūranes filkēm. Mēres un Rumsdāles administratīvais centrs ir Molde. Filkē ir vēl 5 pilsētas: Olesunna (pēc iedzīvotāju skaita lielāka nekā Molde), Kristiansunna, Ulsteinvīka, Fusnavoga un Ondalsnēse. 2016. gadā Mērē un Rumsdālē dzīvoja 265 tūkstoši cilvēku. Filki veido trīs apgabali — Dienvidmēre, Rumsdāle un Ziemeļmēre (Rumsdāle atrodas starp Dienvidmēri un Ziemeļmēri).
Cielaviņas armija atkal cīnās
"Cielaviņas armija atkal cīnās" ir 1968. gada latviešu padomju ģimenes filma. Filmas režisors ir Aleksandrs Leimanis. Filma uzņemta Rīgas Kinostudijā un ir filmas "Cielaviņas armija" turpinājums.
Sižets
Sarkanais izlūks Platais, izliekoties par bagātu komersantu, kopā ar Miku ierodas pilsētā, ko ieņēmuši baltie. Viņiem jātiek uz vienu no stacijām un ar partizānu palīdzību jāsabojā dzelzceļa sliedes.
Pilsētā atrodas arī Cielaviņa un Čigāns, kuri sadraudzējušies ar bezpajumtnieku grupu. Platais iepazīstas ar apakšpulkvedi Sviridovu un iegūst nepieciešamo informāciju par pilsētā notiekošo. Pateicoties viņa pašaizliedzībai un viņa jaunajiem palīgiem, baltgvardu oficieri tiek atbruņoti.
Voldemārs Pusulls
Voldemārs Pusulls (dzimis, miris ) bija Rīgas pilsētas priekšnieks laikā no 1917. līdz 1918. gadam. Tautas padomes loceklis. Bijis 3. un 4. Saeimas deputāts, pārstāvējis Vācbaltu partiju padomē ietilpstošo Vācbaltu tautas partiju.
Sūdezers
Sūdezers var būt:
Maikls Resendess
Maikls Resendess (en) ir amerikāņu žurnālists. Saņēmis Pulicera balvu par izmeklēšanas rakstu sēriju laikrakstam The Boston Globe. Kopš uzsāka darbu Globe viņš ir rakstījis par prezidentu, štata un vietējiem politiķiem, kā arī bijis iknedēļas esejists, nacionālais korespondents un nacionālo ziņu redaktora vietnieks.
Resendesa reportāža atklāja, ka Katoļu baznīcas amatpersonas slēpa Džona Geigena, Bostonas priestera, seksuāla rakstura vardarbības gadījumus — Geigens trīsdesmit gadu laikā bija uzmācies vairāk kā 100 bērniem sešos dažādos štata reģionos. Papildu Resendess atklāja līdzīgus baznīcu amatpersonu pārkāpumus arī Ņujorkā un Tūsonā, Arizonā.
Resendess un Spotlight komanda ieguva Pulicera balvu un citus publicitātes apbalvojumus arī par izmeklēšanas rakstu sēriju, kurā atklāja pārkāpumus parādu piedziņas nozarē.
No 2008. līdz 2009. gadam viņš saņēma Džona Naita žurnālistikas stipendiju Stenforda Universitātē.
Resendess Bostonas Universitātē ir ieguvis bakalaura grādu angļu valodā.
2015. gada filmā "Uzmanības centrā", kas ieguva Amerikas Kinoakadēmijas balvu nominācijās "Labākā filma" un "Labākais oriģinālscenārijs", kā arī pozitīvas kritiķu atsauksmes, Resendesu atveidoja Marks Rafalo. Par šo lomu Rafalo tika nominēts Ekrāna aktieru ģildes balvai un Amerikas Kinoakadēmijas balvai.
Solko van den Bergs
1900. gadā viņš izcīnīja arī bronzas medaļu pasaules čempionātā, 50 metru šaušanā ar šauteni, individuālajās sacensībās.
Sūnezers
Sūnezers var būt:
Sūnezers (Rendas pagasts)
Sūnezers (arī Sūdezers, Sūniņu ezers, Sūnu ezers) ir neliels subglaciālas izcelsmes beznoteces ezers Kuldīgas novada Rendas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļu daļā Mordangas ezeru grupā pie Rendas—Ezeru ceļa. Krasti purvaini, apauguši ar mežu.
Skansena kalnu vilcieniņš
Skansena kalnu vilcieniņš ir kalnu vilciens — funikulieris, kas atrodas Skansena muzeja teritorijā Jūrgordenā, Stokholmā.
Funikulieris kursē līnijā pa Skansena kalnu, bez starppieturām ar galapunktiem Hazēliusa vārti un Bolnēsa laukums. Funikulierim ir viens 34,67 metrus augsts ceļš, kura garums ir aptuveni 196,4 metri, bet sliežu platums ir 1000 mm. Aptuveni ceļa vidū atrodas funikuliera vagonu, kas brauc no pretējām pusēm, apmaiņas punkts, kurā ir divi ceļi. Satiksmi nodrošina divi vagoni, no kuriem katrs spēj uzņemt 45 pasažierus. Brauciens vienā virzienā ilgst 90 sekundes. Maksimālais funikuliera ātrums ir 2,5 metri sekundē, bet maksimālais slīpums - 24,7%.
Funikulieri uzcēla šveiciešu firma "Von Roll" 1897. gadā un atklāja šī paša gada 21. jūlijā, pirms Starptautiskās mākslas un rūpniecības izstādes. 1959. gadā funikuliera satiksme tika slēgta, pēc tam atjaunota 1973. gada 18. aprīlī un turpina darboties līdz mūsu dienām.
Skārienpaliktnis
Skārienpaliktnis (en) ir nekustīga norādes ierīce ar iebūvētu taustes sensoru, kurai ir specializēta virsma, kas spēj interpretēt kustības un lietotāja pirksta relatīvo pozīcijas novietojumu uz ekrāna. Skārienpaliktni galvenokārt izmanto klēpjdatoros un kā datorpeles aizstājēju, ja virsma, pa kuru iespējams pārvietot peli, ir neliela. Tie ir dažādi pēc lieluma, bet reti ir lielāki par 40 kvadrātcentimetriem (cm²). Tos var arī atrast uz personālajiem ciparasistentiem (PDA) un dažiem pārnēsājamiem multivides atskaņotājiem, piemēram, iPod. Kompānija Apple tradicionāli izmanto vārdu trackpad, lai apzīmētu skārienpaliktni.
Vēsture
Pirms skārienpaliktņiem klēpjdatoros tika izmantoti Trackpoints un kursorbumbas. 1988. gadā George E. Gerpheide izgudroja skārienpaliktni. Kompānija Apple licencēja viņa projektu un sāka izmantot to savos klēpjdatoros PowerBook.
Skārienpaliktņus sāka ieviest klēpjdatoros 1990. gadu sākumā, galvenās neskaidrības bija par to, kā produkts būtu jānosauc. Netika izmantots patstāvīgs termins tā apzīmēšanai, un līdz ar to radās dažādi termini, piemēram: glidepoint, skārienjutīga ievades ierīce, skārienpaliktnis, trackpad, kursorbumba. Lietotājiem visbiežāk tika sniegta iespēja iegādāties kursorsviru, skārienpaliktni vai kursorbumbu.
Lietošana ierīcēs
Skārienpaliktņus galvenokārt iebūvē klēpjdatoros un tiem nav nepieciešama līdzena virsma iekārtas tuvumā, kā, piemēram, datorpelei. Skārienpaliktnis ir tuvu klaviatūrai, un nepieciešamas tikai ļoti īsas pirkstu kustības, lai pārvietotu kursoru pa ekrānu. Skārienpaliktņu funkcionalitāte ir pieejama arī galddatoriem ar tastatūru, kurai ir iebūvēts skārienpaliktnis.
Skārienpaliktņi savā ziņā ir ierīces ar diezgan zemu izšķirtspēju. Tie ir parocīgi ikdienas darbā strādājot ar datoru (ofisa programmas, tīmekļa pārlūkprogrammas, loģiskās spēles), bet tie apgrūtina darbu grafiskās vides programmās un padara gandrīz neiespējamu spēli 3D šaujamspēlēs.
Čaunāni (Sīļukalna pagasts)
Čaunāni ir ciems Sīļukalna pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 197 km attālumā no Rīgas.
1422. gads
1422. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.
Oļegs Skarainis
Oļegs Skarainis (1923—2017) bija latviešu tēlnieks, Salaspils memoriāla (1967) skulptūru autors.
Dzīvesgājums
Dzimis kā Osvalds Gaujērs 1923. gada 5. augustā Taganrogā (pēc LPE datiem Tveras apgabalā ) strādnieka Jūlija Gaujēra, bijušā latviešu strēlnieka, un Sofijas Skaraines ģimenē. Pēc rūpnīcas skolas beigšanas viņš iestājās Taganrogas industriālajā tehnikumā, bet pēc tēva aresta NKVD "Latviešu operācijas" laikā 1937. gadā viņš bija spiests pamest mācības, nomainīja vārdu un uzvārdu un strādāja rūpnīcā. Otrā pasaules kara laikā, kad Vērmahts okupēja Taganrogu, viņu nosūtīja piespiedu darbā uz Vāciju strādāt lidmašīnu remonta rūpnīcā netālu no Hamburgas. Pēc kara viņš nokļuva amerikāņu okupācijas zonā, tika izdots PSRS un nometināts Sahalīnas salas dienvidos. 1947. gadā Oļegs Skarainis ieradās Rīgā, kur mācījās vakarskolā, strādāja par atslēdznieku un pārdeva savus stikla gleznojumus. No 1952. līdz 1958. gadam viņš studēja Latvijas Mākslas akadēmijas tēlniecības nodaļā pie Teodora Zaļkalna. LMA beigšanas diplomdarbs bija skulptūra "Latviešu strēlnieki". 1959. gadā Skarainis piedalījās Salaspils memoriālā ansambļa ideju konkursā, pēc Kārļa Zemdegas ieteikuma žūrija izvēlējās viņa piedāvāto skulptūru projektu.
Vēlāk strādāja arī citiem monumentāliem darbiem, bet nereti palika ievērības ēnas pusē. Mūža nogalē dzīvoja Ragaciema "Skarās", kur miris 2017. gada 11. decembrī.
Kryptos
Kryptos ir skulptūra, kas atrodas Centrālās izlūkošanas pārvaldes (CIP) mītnē Lenglijā, Virdžīnijā, ASV. Skulptūras autors ir amerikāņu mākslinieks Džims Sanborns. Nosaukums Kryptos nāk no seno grieķu vārda, kas nozīmē "apslēpts".
Kopš tās uzstādīšanas 1990. gada 3. novembrī neskaitāmi kriptologi ir centušies atšifrēt četrus šifrētos ziņojumus, kas ir attēloti uz skulptūras. Pagaidām ir atrisināti tikai trīs ziņojumi, bet ceturtais ir kļuvis par vienu no slavenākajiem neatrisinātajiem šifriem pasaulē. Skulptūra turpina interesēt gan amatieru, gan profesionālus kriptoanalītiķus, kas cenšas atšifrēt ceturto daļu. Mākslinieks līdz šim ir devis divus pavedienus šīs neatšifrētās daļas atrisināšanai.
Apraksts
Skulptūru veido četras lielas vara plāksnes ar citiem elementiem, kas sastāv no ūdens, koksnes, augiem, sarkana un zaļa granīta, baltā kvarca un pārakmeņotas koksnes. Ievērojamākā skulptūras daļa ir S formas vara plāksne, kas atgādina attītu papīra tīstokli, uz kura vienā pusē ir uzrakstīts teksts. Visas uz plāksnes attēlotās zīmes ir latīņu alfabēta burti un vairākas jautājuma zīmes. Džims Sanborns ēkas apkārtnē arī ir novietojis arī citas skulptūras ar šifrētiem ziņojumiem, piemēram, vairākas granīta plātnes, uz kurām novietotajās vara loksnēs ir vairākas Morzes koda ziņas.
Šifrētie ziņojumi
Šifrētais teksts atrodas skulptūras kreisajā pusē. Tekstā kopumā ir 869 rakstzīmes: 865 burti un 4 jautājuma zīmes. Līdz šim atšifrētajā tekstā ir atrasti trīs kļūdaini uzrakstīti vārdi, kurus skulptūras autors speciāli ir ievietojis. Trīs burti (YAR) teksta apakšējā daļā ir vienīgās augšrakstā esošās rakstzīmes. Labās puses teksti izmanto Vigenère šifru un trešais teksts — transponēšanu. Vienā no rindiņām ir papildu burts "L", kurš nebija paredzēts sākotnējā ziņojumā. Sanborns atzinis, ka tas atrodas tur kļūdas pēc. Sanborns arī atklāja, ka skulptūra ir mīkla iekš mīklas, kas būs atrisināma tikai pēc tam, kad visi četri šifrēta fragmenti būs atšifrēti. Mākslinieks arī izteica, ka gadījumā, ja viņš mirs pirms visus ziņojumus atšifrēs, būs kāds cilvēks, kas pateiks atrisinājumu.
Risinātāji
Pirmā persona, kas publiski paziņoja, ka viņš atrisinājis pirmās trīs daļas, bija Džims Gilloglijs, datorspeciālists no Kalifornijas, kas 1999. gadā atšifrēja šīs sadaļas, izmantojot datoru.
Pēc Gilloglija paziņojuma CIP atklāja, ka viņu analītiķis Deivids Steins 1998. gadā arī bija atrisinājis tās pašas daļas ar zīmuli un papīru, lai gan tajā laikā viņa risinājums tika izplatīts tikai izlūkošanas kopienā.
Arī Nacionālās drošības aģentūra arī apgalvoja, ka daži no viņu darbiniekiem atrisināja tās pašas trīs daļas, bet neatklāja risinātāju identitātes līdz 2000. gada martam. Viņu komanda šīs daļas atrisināja 1992. gada beigās.
2013. gadā, atbildot uz Informācijas brīvības akta pieprasījumu, Nacionālās drošības aģentūra izdeva dokumentus, kas liecināja, ka toreizējais CIP ģenerāldirektora vietnieks izaicināja viņus atrisināt Kryptos puzli. Dokumenti liecina, ka līdz 1993. gada jūnijam neliela grupa kriptoanalītiķu bija veiksmīgi atrisinājuši pirmās trīs daļas.
Visos šajos mēģinājumos otrās daļas atrisinājums beidzās ar WESTIDBYROWS, bet 2005. gadā Nikola Frīdriha, datorspeciāliste no Vankūveras, Kanādā, noteica, ka viens no iespējamajiem risinājumiem ir WESTPLAYERTWO.
Risinājumi
Šādi risinājumi 1—3 skulptūras daļai.
Vārdu kļūdas tekstā ir speciāli ievietotas.
Pirmā ("K1") un otrā daļa ("K2") izmanto Vigenère šifru.
Ceturtā daļa ("K4") izmanto līdz šim nezināmu metodi.
Pirmā daļa
Metode: Vigenère
Atslēgvārdi: Kryptos, Palimpsest
BETWEEN SUBTLE SHADING AND THE ABSENCE OF LIGHT LIES THE NUANCE OF IQLUSION
Otrā daļa
Metode: Vigenère
Atslēgvārdi: Kryptos, Absciss
IT WAS TOTALLY INVISIBLE HOWS THAT POSSIBLE ? THEY USED THE EARTHS MAGNETIC FIELD X THE INFORMATION WAS GATHERED AND TRANSMITTED UNDERGRUUND TO AN UNKNOWN LOCATION X DOES LANGLEY KNOW ABOUT THIS ? THEY SHOULD ITS BURIED OUT THERE SOMEWHERE X WHO KNOWS THE EXACT LOCATION ? ONLY WW THIS WAS HIS LAST MESSAGE X THIRTY EIGHT DEGREES FIFTY SEVEN MINUTES SIX POINT FIVE SECONDS NORTH SEVENTY SEVEN DEGREES EIGHT MINUTES FORTY FOUR SECONDS WEST X LAYER TWO
2006. gada aprīlī Sanborns atklāja, ka kļūdaini izlaidis burtu "X" teksta beigās, kas atdala teikumus.
Tekstā izteiktās koordinātas 38.95181°N, -77.14556°W norāda uz vietu aptuveni 45 metru attālumā no skulptūras atrašanās vietas.
Trešā daļa
Metode: Transponēšana
SLOWLY DESPARATLY SLOWLY THE REMAINS OF PASSAGE DEBRIS THAT ENCUMBERED THE LOWER PART OF THE DOORWAY WAS REMOVED WITH TREMBLING HANDS I MADE A TINY BREACH IN THE UPPER LEFT HAND CORNER AND THEN WIDENING THE HOLE A LITTLE I INSERTED THE CANDLE AND PEERED IN THE HOT AIR ESCAPING FROM THE CHAMBER CAUSED THE FLAME TO FLICKER BUT PRESENTLY DETAILS OF THE ROOM WITHIN EMERGED FROM THE MIST X CAN YOU SEE ANYTHING Q ?
Ceturtā daļa
Ceturtā daļa līdz šim nav publiski atrisināta.
Norādes
Komentējot 2006. gadā par savu kļūdu 2. daļā, Sanborns teica, ka atbildes uz pirmajām trīs daļām satur norādes uz ceturto sadaļu. 2010. gada novembrī, Sanborns paziņoja, ka "NYPVTT", 64.-69. burts ceturtajā daļā pēc atrisināšanas kļūst par "BERLIN".
2014. gada novembrī Sanborns deva norādi caur The New York Times, ka burti "MZFPK" (70—74) kļūst par "CLOCK" pēc atrisināšanas. Tas var būt atsauce uz seno Berlīnes pulksteni.
Sanborns papildus norādīja, ka, lai atrisinātu 4. daļā, "jums labāk ienirt tajā pulkstenī", bet piebilda, ka "Berlīnē ir vairāki ļoti interesanti pulksteņi."
NBA izslēgšanas spēles
Nacionālās basketbola asociācijas izslēgšanas spēles ir izslēgšanas turnīrs, kurā piedalās 16 labākās Austrumu un Rietumu konferences komandas (līdz 1970. gadam divīzijas). Pašlaik (2012) izslēgšanas spēles ir četru kārtu turnīrs, katrā kārtā jāuzvar četrās spēlēs. Tajās katras konferences labākā komanda regulārajā sezonā spēlē pret tās pašas konferences 8. labāko komandu, 2. pret 7. utt. Iepriekš izslēgšanas spēles tikušas aizvadītas dažādos formātos.
Lote no Izgudrotāju ciema
"Lote no Izgudrotāju ciema" (et) ir 2006. gadā izdota Latvijas un Igaunijas kopražota animācijas filma. Filmas režisori ir Heiki Ernits un Janno Põldma.
Sižets
Suņu meitene Lote dzīvo kādā ciematā pie jūras kopā ar māti un tēvu, kurš ir slavens izgudrotājs. Visvairāk Lotei patīk viss jaunais un neapgūtais. Katru gadu ciematā notiek izgudrotāju sacensības, kas ir gada svarīgākais notikums. Oskars, Lotes tēvs, šajās sacensībās ir uzvarējis ļoti bieži, pateicoties savām brīnišķīgajām un lietderīgajām ierīcēm. Nu ir pienākusi kārtējo sacensību diena...
Mihals Dragouns
Mihals Dragouns (dzimis ) ir Čehijas šaha problēmists, divkārtējs pasaules čempions šaha kompozīcijā.
Šaha kompozīcija
Mihals Dragouns ir lielmeistars šaha kompozīciju sastādīšanā (2012) un risināšanā (2010), starptautiskais tiesnesis palīgmata un pasaku šaha žanros (2008). Viņš publicējis vairāk nekā 1000 šaha kompozīcijas, apmēram 600 no tām saņēmušas balvas, tai skaitā ap 200 godalgas. Viņš galvenokārt ir sastādījis palīgmatus, ievērojama daļa no tiem ir pasaku šaha palīgmati.
Viņš ir divkārtējs pasaules čempions, 3. pasaules čempionātā (WCCI 2004—2006) uzvarēja pasaku šaha, bet 5. čempionātā (WCCI 2010—2012) palīgmata žanrā.
Viņš ir bijis redaktors šaha žurnālā Šachová skladba un palīgmatu sekcijas redaktors Slovākijas žurnālā Pat.
Sērtrendelāga
Sērtrendelāga (no, ) bija viena no Norvēģijas filkēm. Pašreizējās Trendelāgas filkes dienvidu daļa. Tā robežojas ar otru Trendelāgas daļu, kādreizējo Nūrtrendelāgu, kā arī ar Mēres un Rumsdāles, Oplannes un Hēdmarkas filkēm. Rietumos filki apskalo Norvēģu jūra, bet austrumos ir robeža ar Zviedriju. Filkes ziemeļu daļu no dienvidu daļas atdala Tronheimsas fjords. Mazliet vairāk kā puse iedzīvotāju dzīvo Tronheimā un tās piepilsētās.
Svētā Patrika bataljons
Svētā Patrika bataljons (en, es) bija Meksikas armijas vienība, ko veidoja galvenokārt katoļu īri un vācieši kuri bija dezertējuši no ASV armijas ASV—Meksikas kara laikā. Lielāko daļu bataljona karavīru nogalināja sadursmēs ar ASV armiju, bet pārējos pakāra kā dezertierus. Bataljonā kopumā bija 175 līdz 200 karavīru.
Lielākā daļa no Svētā Patrika bataljona karavīriem bija nesenie imigranti, kas bija ieradušies ASV ziemeļaustrumos. Viņi bēga no Lielā bada un ārkārtīgi sliktajiem ekonomiskajiem apstākļiem Īrijā, kura tolaik bija Lielbritānijas un Īrijas Apvienotās Karalistes daļa. ASV armija bieži vervēja īrus un citus imigrantus militārajā dienestā, dažkārt uzreiz pēc ierašanās Amerikā, solot, ka pēc kara viņi saņems algu un zemi.
Pastāv vairākas teorijas par viņu dezertēšanas motīviem, tostarp kultūras atsvešinātība, natīvistiski noskaņoto karavīru un augstāko virsnieku slikta izturēšanās pret imigrantiem, brutāla militārā disciplīna un nepatika pret dienestu ASV, piespiešana apmeklēt protestantu dievkalpojumus un nespēja brīvi praktizēt katoļticību, kā arī reliģiski ideoloģiskā pārliecība, Meksikas piedāvātie stimuli, tostarp lielākas algas, kā arī ASV iebrukuma Meksikā uzskatīšana par netaisnīgu. Meksikā un Īrijā bataljona dalībniekus godina kā nacionālos varoņus, 1947. gadā atklāja viņiem veltītu pieminekli. ASV viņus uzskata par nodevējiem.
Igors Šadilovs
Igors Šadilovs (dzimis 1980. gada 7. jūnijā) ir bijušais krievu hokejists, aizsargs. Karjeras laikā aizvadījis 15 sezonas Krievijas Superlīgā un KHL, kļuvis par četrkārtēju Krievijas čempionu.
4. Latviešu SS-robežapsardzības pulks
4. Latviešu SS-robežapsardzības pulks bija militāra latviešu vienība Trešā reiha pakļautībā Otrajā pasaules karā. Kaujas gaitas beidza ar tā atlieku iekļaušanu 5. robežapsardzības pulkā 1944. gada 17. augustā.
Igors Šadilovs
Spēlētāja karjera
Profesionālā spēlētāja karjeru Šadilovs uzsāka 1999. gadā, debitējot Krievijas Superlīgas kluba Maskavas "Dinamo" rindās, taču jau nākamajā sezonā izcīnot arī savu pirmo Krievijas čempiona titulu. No 2001. līdz 2003. gadam Igors spēlēja Čerepovecas "Severstal" sastāvā, taču tad atgriezās "Dinamo", 2005. gadā izcīnot savu otro Krievijas čempiona titulu.
2005. gada vasarā hokejists pievienojās Kazaņas "Ak Bars", kopā ar klubu uzvarot Krievijas Superlīgā. 2008. gadā, spēlējot Ufas "Salavat Julajev" rindās, Šadilovs kļuva par četrkārtējo Krievijas čempionu. No 2009. līdz 2011. gadam Šadilovs spēlēja Kazaņas "Ak Bars" rindās. 2011.-12. gada sezonā, spēlējot Maskavas "Dinamo" rindās, izcīnīja Gagarina kausu. 2013. gada vasarā līgums ar Šadilovu pagarināts netika, un aizsargs noslēdza profesionāļa karjeru.
4. Latviešu SS-robežapsardzības pulks
Izveidošana
Saskaņā ar SS ģenerāļa Jekelna 1944. gada janvāra pavēli 4. robežapsardzības pulku 1944. gada februāra sākumā Tukumā sāka formēt pulkvežleitnants Jūlijs Ķikulis, 1. jūnijā pulkā bija 65 virsnieki, 225 instruktori un 2042 kareivji — kopskaitā 2338 vīri. Pulka struktūra un vadība bija šāda:
Pulks uz fronti izbrauca jūnija beigās, izbraukšanas dienā alkohola iespaidā notika incidents, 15. Artilērijas apmācības diviziona 2. baterijas karavīram Boses dzērumā nodurot divus 4. robežapsardzības pulka karavīrus. Pulka karavīri gribēja paši atriebt biedra nāvi un pieprasīja latviešu policijai vainīgā izdošanu. Latviešu policisti atteicās un tos atbruņoja un piekāva. Karavīru Bosi nodeva vācu militārajai policijai.
Dienesta gaitas
1944. gada jūlija sākumā pulku steidzamības kārtā iesaistīja kaujās Daugavpils rajonā, jau pirmajās kaujās pie Krāslavas 10. jūlijā pulks cieta smagus zaudējumus, galvenokārt virsnieku korpusā. Pēc šīm pirmajām kaujām pulka vīri bija tik demoralizēti, ka vairākas apakšvienības pat pārgāja ienaidnieka pusē. Kaujās līdz 31. jūlijam pulks zaudēja 19 kritušos, 117 ievainotos un 469 bez vēsts pazudušos karavīrus.
Moldovas Olimpiskā komiteja
Moldovas Republikas Nacionālā Olimpiskā komiteja (mo) ir Nacionālā Olimpiskā komiteja, kura pārstāv Moldovu un tās sportistus olimpiskajās spēlēs un citos starptautiskajos sporta pasākumos. Olimpiskā komiteja tika izveidota 1991. gadā, bet Starptautiskā Olimpiskā komiteja to atzina 1993. gadā.
Moldova olimpiskās spēlēs startē kopš 1994. gada. Līdz tam, kaut gan to nebija okupējusi Padomju Savienība, tās sportisti no 1952. līdz 1988. gadam tās komandas sastāvā. Līdz šim Moldova ir startējusi 7 ziemas olimpiskajās spēlēs (pirmoreiz 1994. gada Lillehammeres spēles) un 6 vasaras olimpiskajās spēlēs (pirmoreiz 1996. gada Atlantas spēles).
Pedro Sea
Visu savu karjeru pavadījis Urugvajā. Ar Nacional komandu divas reizes kļuvis par valsts čempionu.
Urugvajas futbola izlasi pārstāvējis no 1923. līdz 1932. gadam. Izcīnījis olimpisko zelta medaļu gan 1924. gada, gan 1928. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Ar izlasi uzvarējis arī 1930. gada FIFA Pasaules kausā.
Mihails Gļinka
Mihails Gļinka (ru; dzimis, miris ) bija krievu komponists. Viņš ir pirmais krievu komponists, kas guvis plašu atzinību savā dzimtenē un ārzemēs. Tiek uzskatīts par krievu klasiskās mūzikas pamatlicēju. Darbi ietekmējuši vēlāko krievu komponistu darbību.
1822. gadā absolvējis Pēterburgas Galvenās pedagoģiskās skolas Dižciltīgo pansiju. Bieži uzturējās ārzemēs. Aizsācis vēsturisko un episko pasaku operas virzienus krievu opermūzikā. Krievu simfonisma pamatlicējs. Bez operām rakstījis arī darbus orķestrim, kamermūziku, klavierdarbus, romances.
Pedro Sea
No 1941. līdz 1942. gadam vadījis Urugvajas izlasi, aizvedot to līdz uzvarai 1942. gada Copa América.
Spēlētāja karjera
Nacional
Urugvaja
Trenera karjera
Urugvaja
Mākslinieka darbnīca (Rozentāls)
Mākslinieka darbnīca ir latviešu gleznotāja Jaņa Rozentāla 1896. gadā radīta eļļas krāsas glezna. Glezna atrodas Latvijas Nacionālā mākslas muzeja kolekcijā.
Apraksts
Gleznā attēlota mākslinieka darbnīca, tās priekšplānā redzams sievietes kailmodelis, gleznots no mugurpuses. Gleznas dziļumā redzama čuguna krāsniņa, ko kurina vīrietis, tiek uzskatīts, ka tas ir pats gleznotājs Janis Rozentāls, jo šajā tēlā ir saskatāma autora portretiskā līdzība.
1970. gados kails ķermenis muzeja ekspozīcijā reti bija apskatāms, tāpēc nākot skolēnu grupām, īpaši puišiem, bija dažādi komentāri par šo darbu, un muzeja direktorei, tolaik gidei, Mārai Lācei daudz nācies runāt par to, ka akts ir nopietns mākslas žanrs, kuru dažādos laikos ir daudz gleznojuši mākslinieki.
Nelielajā darbā "Mākslinieka darbnīcā" izpaužas skaista glezniecības tehnika un Rozentālam izdevies panākt trausluma sajūtu ar kailās miesas tonalitāti. Gleznieciskā valoda ir ļoti skaidra, dzidra un ļoti poētiska, māksliniekam izdevies panākt sajūtu, ka darbnīcā ir auksti un kailajai muguriņai tomēr varbūt arī salst. Tajā pašā laikā gleznā var saskatīt siltumu, ko ienes krāsu izteiksme un valoda.
Oplanne
Oplanne (no, ) ir viena no 18 Norvēģijas filkēm. Filke robežojas ar Trendelāgas, Mēres un Rumsdāles, Sognas un Fjūranes, Buskerudas, Ākešhusas, Oslo un Hēdmarkas filkēm. Oplannes administratīvais centrs ir Lillehammere. Filkē ir vēl 4 pilsētas: Jēvīka, Fāgernese, Uta un Vinstra. 2016. gadā Oplannē dzīvoja 189 tūkstoši cilvēku. 1994. gadā Lillehammerē notika XVII ziemas olimpiskās spēles.
Gļinka
Gļinka var būt:
Piņegas rajons
Piņegas rajons ir Krievijas Arhangeļskas apgabala administratīvais rajons apgabala centrālajā daļā. Rajons robežojas ar Arhangeļskas apgabala Verhņaja Toimas rajonu dienvidos, Vinogradova rajonu dienvidrietumos, Holmogoru rajonu rietumos, Piejūras rajonu ziemeļrietumos, Mezeņas rajonu ziemeļos un Ļešukonskas rajonu ziemeļaustrumos, kā arī Komi Republikas Udoras rajonu austrumos.
Pontijas kalni
Pontijas kalni vai Ziemeļanatolijas kalni (tr) ir kalnu sistēma Turcijas ziemeļaustrumos. Stiepjas 975 km garumā gar Melnās jūras dienvidaustrumu piekrasti no Čoruhas austrumos līdz Marmora jūrai rietumos. Kalni no ziemeļiem ieskauj Mazāzijas plakankalni un daļēji Armēnijas kalnieni. Sastāv no vairāku grēdu virknes — Austrumpontijas kalni austrumos, Džanika grēda vidusdaļā un Rietumpontijas kalni rietumos. Augstākais kalns ir Kačkars 3937 m vjl Austrumpontijas kalnos. Veidojas no vairākām paralēlām grēdām, ko saposmo Kizilirmakas un Ješilirmakas upju aizas. Rietumu daļā kalnu augstumi 2000—2500 m, veidoti no smilšakmeņiem, kaļķakmeņiem, andezītiem un metamorfajiem iežiem; austrumu daļā augstumi ap 3000—3500 m, veidoti no granītiem, gneisiem, kristāliskajiem slānekļiem un izvirdumiežiem. Akmeņogļu, polimetālisko un vara rūdu un pirīta atradnes. Ziemeļu nogāzes apaugušas ar platlapju un skujkoku mežiem, dienvidu nogāzēs — kalnu stepes un pustuksneši, vietām jauktie meži.
Piņegas rajons
Rajona Verkolas ciemā dzimis krievu rakstnieks Fjodors Abramovs (Фёдор Александрович Абрамов, 1920 — 1983), bet Suras ciemā - garīdznieks Kronštates Joans (Иоанн Кронштадтский, 1829 — 1908).
Spārni un airi
"Spārni un airi" ir 2009. gadā izdota Latvijas animācijas filma. Filmas režisors ir Vladimirs Leščovs.
Sižets
Filmā parādītas Debesis, Sieviete un Zeme - tas, kas ir noticis kāda izbijuša lidotāja ceļā no lidlauka līdz neapdzīvotai laivu stacijai.
Čaunāni (Stabulnieku pagasts)
Čaunāni ir ciems Stabulnieku pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 214 km attālumā no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P58.
Ernests Karlsbergs
Ernests Karlsbergs (dzimis, miršanas datums nav zināms) bija latviešu sabiedriskais darbinieks, Krievijas Impērijas armijas apakšpulkvedis, Krievijas Impērijas Valsts Domes III sasaukuma deputāts no Kurzemes guberņas.
Dzīvesgājums
Dzimis 1861. gadā Talsu apriņķa Vandzenes pagasta "Laukgaļu" saimnieka Frīda (Fridriha) Karlsberga un Annas Vilhelmīnes Elizabetes (dzimušas Erdmanes) ģimenē. Pēc reālskolas beigšanas 1880. gadā iestājās armijā un 1883. gadā beidza Rīgas junkurskolu. Nākamajā gadā ieguva praporščika dienesta pakāpi. 1905. gadā beidza virsnieku skolu. 1905. gada nemieru laikā vadīja soda ekspedīcijas. Piedalījās Krievijas—Japānas karā. 1906. gadā atvaļinājās apakšpulkveža pakāpē un saimniekoja dzimtas majās "Laukgaļos" Vandzenes pagastā.
Leons Mesonāvs
1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja treka riteņbraukšanas sprinta braucienā. Priekšsacīkšu kārtas braucienā viņš ieguva pirmo vietu, arī ceturdaļfināla braucienā viņš ieguva pirmo vietu, bet pusfināla braucienā ieguva trešo vietu.
Pundurpapagailis
Pundurpapagailis, arī viļņpapagailis un viļņspārnu papagailis (Melopsittacus undulatus) ir papagaiļveidīgo kārtas suga, kuras dabiskais areāls ieskauj Austrāliju. Tā ir vienīgā pundurpapagaiļu ģints (Melopsittacus) suga.
Pundurpapagaiļi ir iecienīti krāšņumputni un tiek audzēti visā pasaulē, veidojot aizvien jaunas krāsu varietātes. Sazinoties tie gandrīz nepārtraukti čivina, čirkstina un čiepst. Spēj samērā viegli atcerēties un atdarināt vārdus, kurus izmanto komunicējot ar cilvēku. Savvaļā dzīvo baros un ligzdo kolonijās.
Austrālijas aborigēni pundurpapagaiļus dēvēja par "labiem putniem" jeb "noderīgiem putniem" vai "garšīgo cienastu". Ar to tika norādīts uz pundurpapagaiļu sezonālajām migrācijām, meklējot ūdeni un auglīgākus apvidus. Sekojot šiem bariem, arī aborigēni spēja vieglāk atrast ūdeni un līdz ar to medījumu un ēdamos augus.
Nosaukums
Pundurpapagaiļa latīniskais nosaukums cēlies no grieķu vārdiem melos — dziedošais, psittacus — "papagailis" un latīņu undulatus — "viļņainais", "viļņotais". Tādējādi sugas pilnais nosaukums latviski būtu tulkojams kā dziedošais viļņpapagailis jeb saīsinājumā viļņpapagailis.
Izplatība
Mitinās Austrālijā, izņemot mitros piekrastes rajonus, kur atlido vienīgi, ja kontinenta vidienē ilgstoši valda sausums. Tasmanijā nav sastopams. Introducēts arī Floridā un Puertoriko.
Izskats
Garums 18 - 20 cm. Dabiskos apstākļos Austrālijā dzīvojošie pundurpapagaiļi ir manāmi mazāki par nebrīvē mītošajiem. Krūtis, pavēdere un mugura zaļi. Galvas priekšējā daļa dzeltena, tās sānos izstiepti ceriņkrāsas lāsumi, zem kuriem katrā pusē trīs mazāki melni plankumojumi. Pakauša daļa dzeltena ar tumšām, smalkām viļņveida svītrām, kuras muguras virzienā pakāpeniski kļūst platākas; dzeltenmelni viļnoti arī spārni. Astes spalvas melni zilas, labi redzamas lidojumā. Jauniem putniem viļņojums nav tik skaidri izteikts.
Abu dzimumu putni savvaļā ir vienāda lieluma, arī apspalvojums vienāds. Mātīte no tēviņa atšķiras ar nāsu atveru vaskādiņu pie knābja pamatnes — tēviņam tā ir zila, mātītēm kafijas brūna, pelēkbalta vai dzeltena. Taču šī pazīme parādās tikai 6 - 8 mēnešu vecumā. Pēdām divi pirksti, kas vērsti un priekšu, un divi pirksti, kas vērsti uz aizmuguri. Pateicoties šādai uzbūvei, pundurpapagaiļi ļoti veikli pārvietojas pa zariem, viegli tekalē pa zemi, kā arī spēj satvert dažādus priekšmetus, ieskaitot barību.
Nebrīvē selekcionāri ir izveidojuši dažādas krāsu un nokrāsu variācijas (zili, pelēki, zaļpelēki, raibi, violeti, balti, dzeltenzili), kuru skaits pārsniedz divus simtus. Visbiežāk sastopami ir zaļi, zili un dzelteni pundurpapagaiļi.
Dzīvesveids
Pundurpapagaiļus, kas atpūšas kokos, bieži vien labāk var izdzirdēt nekā ieraudzīt. Putni savā starpā sazinās, nepārtraukti čivinot. Koki, kuros pundurpapagaiļu bari pavada nakti, "atdzīvojas" pirms saullēkta. Putni mostas, apkopj sev spalvas un sazinās ar citiem sugasbrāļiem. Pēc tam bars reizē pamet koku un dodas barības un ūdens meklējumos. Ļoti karstās dienās uzturas koku paēnā, visbiežāk ūdens tuvumā. Nekustīgi, klusām noslēpušies lapotnē papagaiļi gaida, līdz mitēsies tveice. Pundurpapagaiļi spēj lieliski "paredzēt" laiku. Ja tie lielā skaitā parādās kādā apvidū, gaidāms lietus. Iespējams, ka viņi prot paredzēt laika maiņu, ņemot vērā mākoņu formu un gaisa spiedienu.
Barība
Pundurpapagaiļi visvairāk ciena zāles un citu augu sēklas. Veikli izloba graudu no apvalka un apēd veselu vai pa gabaliņiem. Bieži rāpjas pa augstiem stepes zāļu stiebriem, lai nokļūtu pie sēklām, kas atrodas pašā augšā.
Nebrīvē bez speciālās barības jādod svaigus augļus un dārzeņus (āboli, burkāni, gurķi utt.), pieneņu lapas, minerālbarību (minerālu akmeņi), jodu (joda bloki), augļu koku zarus, diedzētus graudu asnus, atbilstoša raupjuma tīru (piemēram, upes) granti, reizi nedēļā — biezpienu un vārītu olu. Brīvi jābūt pieejamam svaigam dzeramam ūdenim. Atsevišķi produkti — rožu dzimtas kauliņi un sēklas, avokado, šokolāde — ir indīgi.
Vairošanās
Pundurpapagaiļi ligzdo milzīgās kolonijās. Austrālijas ziemeļos ligzdo karstās vasaras beigās, kad sākas lietus periods. Pārošanās signāls putniem, visticamāk, ir pirmais lietus vai lielāks gaisa mitrums. Putni dēj periodā, lai putnēni izšķiltos, kad ir daudz sēklu — papagaiļu pamatbarība. Ligzdu šie putni nevij, mātīte parasti izvēlas ligzdošanai koka dobumu. Tajā viņa izdēj piecas vai sešas baltas olas, parasti ar 24 stundu pārtraukumu. Putnēni izšķiļas pēc 17 - 20 dienām, bieži ar vienas dienas intervālu. Vispirms vecāki baro viņus ar pašu izdalītu vielu, kas bagāta ogļhidrātiem. Vēlāk putnēni saņem vecāku daļēji sagremotas sēklas. Pundurpapagaiļu mātīte parasti vispirms baro vismazāko un visvārgāko putnēnu. Tādējādi ir lielākas izredzes, ka izdzīvos visi mazuļi, nevis tikai spēcīgākie. Dzīves ilgums savvaļā 3 vai 4, nebrīvē 8 - 10 gadi.