cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Benša–Šimē–Benša
Sacensību pusdistancē ir starpfinišs, kura uzvarētājs iegūst vietējās Chimay alusdarītavas alu savā svarā.
Osogols
Osogols (ari Osagols) ir ciems Madonas novada Barkavas pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V843.
Normans Vaitekers
Normans Tvīds Vaitekers (en; Filadelfija —  Fēniksitija) bija ASV starptautiskais meistars šahā (1965).
Biogrāfija
Šahu iemācījies spēlēt četrpadsmit gadu vecumā. Ātri izvirzījies ASV spilgtāko jauno šaha talantu skaitā. 1927. gadā Kalamazū uzvarējis pirmajā Nacionālās šaha federācijas kongresā. ASV Rietumu štatu šaha čempionātos divas reizes dalījis pirmo vietu (1923, 1930). 1928. gadā Hāgā pārstāvējis ASV Pasaules amatieru šaha meistarsacīkstēs, kurās dalījis 4.-6. vietu (uzvarēja Makss Eive).
Pēc izglītības bijis jurists, taču savas dzīves laikā izcēlies ar dažādām krāpnieciskām shēmām, kuru dēļ jau 1924. gadā ticis izslēgts no ASV advokātu skaita. Pirmā pasaules kara laikā izvairījies no iesaukšanas karadienestā, ceļojot pa dažādām ASV pilsētām. 1920. gadu sākumā kopā ar radiniekiem organizējis zagtu auto apdrošināšanu un pārvietošanu starp dažādiem ASV štatiem, par ko 1925. gadā ticis notiesāts uz diviem gadiem. 1932. gadā Vaitekera vārds kļuva plaši pazīstams Čārlza Lindberga bērna nolaupīšanas lietā, jo kopā ar savu līdzinātāju bija izdomājis veidu kā no bagātas mantinieces izkrāpt 104 000 dolārus. Pasākums cieta neveiksmi, un Vaitekers vēlreiz nokļuva cietumā. Pēc astoņpadsmit mēnešiem viņš tika nosacīti atbrīvots, tomēr drīz vien atkal atgriezās aiz restēm. Cietumā bija iepazinies un iedraudzējies ar Alu Kaponi, ar kuru gan 1936. gadā nonācis konfliktā, kad Kapone atteicies pievienoties Vaitekera organizētajam cietuma streikam.
1947. gadā atbrīvojies un atsācis piedalīties šaha turnīros. 1948. gadā spēcīgā kvalifikācijas turnīrā izcīnījis tiesības spēlēt ASV šaha čempionāta finālā, kurā palicis 16. vietā. Piedalījies arī četros ASV atklātā šaha čempionātos (1948, 1951, 1953, 1954). Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1965. gadā Vaitekeram piešķīra starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Mūža pēdējos gados piedalījies šaha turnīros galvenokārt ASV dienvidu štatos, kuros vājāka sastāva dēļ varējis cerēt uz balvām.
Čooju
Čooju (ne, bo, Qowowuyag, zh, ) ir sestā augstākā virsotne uz Zemes. Tās augstums virs jūras līmeņa ir 8188 metri. Atrodas Himalajos, 20 km uz ziemeļrietumiem no pasaules augstākās virsotnes Everesta. Virsotne atrodas uz Nepālas un Ķīnas robežas. pirmie, kas sasniedza kalna virsotni, bija austriešu alpīnisti Herberts Tihī (Herbert Tichy) un Jozefs Jehlers (Joseph Jöchler), kā arī šerpa Pasangs Dava Lama (Pasang Dawa Lama).
Tibetiešu kalna nosaukums Qowowuyag burtiskā tulkojumā nozīmē ‘Tirkīza dieviete’.
Kleks
Kleks ir kalns Horvātijas ziemeļrietumos, netālu no Ogulinas Karlovacas županjā (apgabalā). Tas ir Dināro Alpu Velikakapelas grēdas visvairāk uz austrumiem stāvošais kalns.
Kalns ir viens no pazīstamākajiem Horvātijas botāniskajiem liegumiem, un tajā atrodamas vairākas aizsargājamas reliktās alpīnās floras sugas.
Saskaņā ar 17. gadsimta stāstu, vētrainās naktīs Kleka virsotne ir pusnakts raganu un feju pulcēšanās vieta.
20. gadsimta sākumā Kleka austrumu un dienvidu nogāze vilinājusi daudzus horvātu klinšu kāpējus. Garākais maršruts pārsniedz 200 m, ar grūtības līmeni līdz 5,12a. Kleka virsotni kopā ar ēdelveisa ziedu par savu simbolu izvēlējusies Horvātijas Klinšukāpēju biedrība. Pirmais zināmais kalna kāpējs ir franču naturālists Baltasars Hakē, taču kalna virsotni viņš nesasniedza, novērtējis to kā nepieejamu. Mūsdienās tieši 1000 metru augstumā uz Kleka atrodas alpīnistu apmetnes mājiņa, no kuras virsotne sasniedzama 20 minūtēs. Tomēr, biežās apmeklētības dēļ Kleks ir arī pirmajā vietā starp Horvātijas kalniem nāvējošu incidentu ziņā.
Drina
Drina (bs, sr) ir 346 km gara upe Serbijā un Bosnijā un Hercegovinā, kas veido lielu daļu no abu valstu robežas. Tā ir garākā Savas pieteka un garākā karsta upe Dināru Alpos. Tā pieder pie Donavas baseina. Upes nosaukums atvasināts no tās latiņu apzīmējuma (Drinus), kas savukārt radies no sengrieķu valodas (Dreinos).
Garums un kuģojamība
Drina veidojas, saplūstot Tarai un Pivai, kas plūst no Melnkalnes, saplūstot pie Bosnijas un Hercegovinas robežas Humas un Ščepana Poljes ciematā. Taras kopējais garums ir 144 km, no kuriem 104 ir Melnkalnē, bet pēdējie Bosnijā un Hercegovinā, vietām veidojot robežu starp abām valstīm. Drina caur Bosniju un Hercegovinu plūst ziemeļu virzienā 346 km garumā, no kuriem 206 km gar Serbijas robežu, līdz beidzot ietek Savas upē pie Bosanska Račas ciemata Bosnijas un Hercegovinas ziemeļaustrumu daļā. Mērot no Taras iztekas, Drinas garums kopā ar to ir 487 kilometri.
Upe nav kuģojama, bet kopā ar Taru tā veido galveno laivošanas atrakciju vietu Bosnijā un Hercegovinā un Melnkalnē.
Palu laikā upe bieži ir stipri piesārņota ar sadzīves atkritumiem.
Kalnakrogs
Kalnakrogs var būt:
Kurši (Novadnieku pagasts)
Kurši (arī Korši) ir ciems Saldus novada Novadnieku pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumos 3,7 km no pagasta centra Mežvidiem, 3,7 km no novada centra Saldus un 124,5 km no Rīgas, Saldus dienvidu pievārtē.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1158 (Saldus–Striķi).
Ādolfs Loss
Ādolfs Francis Kārlis Viktors Maria Loss (de, dzimis, miris ) bija austriešu un čehoslovāku arhitekts un arhitektūras teorētiķis, viens no modernisma arhitektūras pamatlicējiem. Savā 1910. gada esejā "Ornaments un noziegums" (Ornament und Verbrechen) vērsās pret iepriekšējo gadsimtu arhitektūru, tai skaitā tolaik aktuālo jūgendstilu.
Dzimis Brno akmeņkaļa ģimenē. Agri zaudējis tēvu. Mācījās tehniskajā skolā Liberecā un Brno. Vienu gadu studēja Drēzdenes Tehniskajā universitātē. No 1893. līdz 1896. gadam dzīvoja ASV. Atgriezies Eiropā, apmetās Vīnē, kas kļuva par viņa pastāvīgo dzīvesvietu. Šeit viņš iepazinās ar Ludvigu Vitgenšteinu, Arnoldu Šēnbergu, Pēteri Altenbergu, Kārli Krausu. No 1904. gada projektēja ēkas Vīnē. Pēc Austroungārijas sabrukuma Tomāšs Gariks Masariks piešķīra Losam Čehoslovākijas pilsonību, tomēr viņš turpināja dzīvot un strādāt Vīnē. No 1924. līdz 1928. gadam Loss pasniedza Sorbonnā, Parīzē, kur projektēja māju Tristanam Carā.
Dzīves laikā bija precējies trīs reizes, kā arī 1928. gadā iekļuva pedofilijas skandālā.
Mēdzūla
Mēdzūla ir apdzīvota vieta Madonas novada Liezēres pagastā. Izvietojusies pagasta rietumdaļā Gravas strauta krastā pie autoceļa P30 10 km no pagasta centra Liezēres, 28 km no novada centra Madonas un 136 no Rīgas. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Mēdzūlas muižas (Meselau) centru, bijusi kādreizējā Mēdzūlas pagasta centrs ar skolu (līdz 1974. gadam) un Veļķu tautas namu.
Dzejnieces Dainas Sirmās krājumā Dievaines ir lasām cikls ar nosaukumu Mēdzūla.
Liu Jana
Pirmo kosmisko lidojumu Liu Jana veica 2012. gada jūnijā ar kosmosa kuģi Shenzhou 9. Misijas laikā veikta pirmā pilotējamā kosmiskā aparāta saslēgšanās ar kosmosa stacijas prototipu Tiangong 1.
2015. gadā Jana dzemdēja bērnu.
Otro reizi kosmosā Liu Jana devās 2022. gada 5. jūnijā, esot kosmosa kuģa Shenzhou 14 operatoram. Viņa ar diviem apkalpes biedriem orbitālajā stacijā Tiangong (3. ekspedīcija) pavadīja 181 dienu. Uz zemes kosmosa kuģis atgriezās 4. decembrī.
Kosmisko lidojumu kopsavilkums:
Kaspars Ģirģens
2005. gadā beidzis Jēkabpils Agrobiznesa koledžu komercdarbinieka specialitātē, pēc tam uzsācis studijas. Pabeidzis augstskolu Dānijā (Roskildes Biznesa koledža), pēc tam turpinājis studijas Latvijā. Absolvējis Biznesa augstskolu "Turība" (2009) un Banku augstskolu (2012, maģistra grāds uzņēmumu un organizāciju vadīšanā). Pirms politiskās karjeras nodarbojies ar uzņēmējdarbību dzimtajā Jēkabpilī.
Liu Jana
Iziešanas atklātā kosmosā:
Kaspars Ģirģens
Viņa vecākais brālis Sandis Ģirģens arī ir politiķis, bijušais Latvijas iekšlietu ministrs.
Politiskā darbība
2005. gada pašvaldību vēlēšanās K. Ģirģens nesekmīgi kandidēja uz vietu Jēkabpils domē no partijas "Jaunais laiks" saraksta.
2017. gadā iestājies partijā KPV LV un ievēlēts Jēkabpils pilsētas domē no tās saraksta. Domē darbojies aktīvi un pamanāmi. 2018. gadā ievēlēts 13. Saeimā. 2019. gadā kandidēja arī Eiropas Parlamenta vēlēšanās, negūstot ievēlēšanai pietiekošu vēlētāju atbalstu.
2021. gada augustā K. Ģirģens izstājās no partijas "Par cilvēcīgu Latviju" (agrākā KPV LV), paziņojot par jaunas partijas veidošanu. Mēneša beigās viņš bija partijas "Republika" dibinātāju skaitā.
2022. gada 14. Saeimas vēlēšanās kandidēja no partijas "Republika" saraksta, taču tas nepārvarēja 5% barjeru.
Soļojošais rats
Soļojošais rats (no en) ir riteņa tips, kas tika izstrādāts 20. gadsimta sākumā visurgājējiem. Tas tika izmantots lauksaimniecības mašīnās un tika uzskatīts par iespējamo tehniku ​tanka attīstībai Pirmajā pasaules karā, bet galu galā tika aizstāts ar stingrāku nepārtrauktu ķēžu mehānismu.
Vēsture
Soļojošo ratu 1903. gadā izgudroja londonietis Bramahs Džozefs Diploks. Sarežģītie riteņi tika izstrādāti ar individuālu amortizāciju katrai kājai, kas veicināja kontaktu ar nevienmērīgu reljefu.
Bramahs Džozefs Diploks arī izgudroja ar soļojošo ratu aprīkotu lokomotīvi, kas bija attēlota 1904. gada 7. februāra The New York Times izdevumā.
Liu
Liu ir ļoti izplatīts ķīniešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Čērzenieki
Čērzenieki (ari Čērzinieki) ir ciems Madonas novada Barkavas pagastā. Atrodas pagasta ziemeļaustrumu daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem. Cauri ciemam tek Pabrauklis.
Zvirgzdenes ezera salas
Zvirgzdenes ezera salas ir 1925. gadā dibināts dabas liegums Ludzas novada Zvirgzdenes pagastā.
Tiek aizsargātas Zvirgzdenes ezera sešas salas — Liepu sala (1,4 ha), Ozolu sala (1,2 ha), Ievu sala (0,5 ha), Lakstīgalu sala (0,4 ha) un Mīlestības sala (0,3 ha). Uz Ozolu salas un Liepu salas atrodas ļoti vērtīgi platlapju (ozolu) meži. Liepu salā atrastas 109 augu sugas, bet Ozolu salā — 103 sugas. 2002. gadā konstatēta Latvijā ļoti reta matainā grīšļa (Carex pilosa) atradne.
Ernests Burtnieks
Dzimis Limbažos strādnieka ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā nokļuva Sanktpēterburgā. 1926. gadā absolvēja Pirmo Ļeņingradas medicīnas institūtu. Strādājis Ļeņingradā (tai skaitā Ļeņingradas blokādes laikā), Urālos un Karēlijā. 1947. gadā pārcēlās uz okupēto Latviju, kur bija Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes dekāns, bet no 1950. gada — jaundibinātā Rīgas Medicīnas institūta (tagad Stradiņa universitāte) rektors. Gājis bojā autokatastrofā. Apglabāts Sanktpēterburgā.
433 Eross
Erosa orbīta šķērso Marsa orbītu. Aprēķini rāda, ka šāda veida orbīta Erosam nav stabila, tā pakāpeniski mainīsies perturbāciju ietekmē (process var ilgt vairākus simtus miljonus gadu). Pēc sliktākā scenārija Eross var sākt šķērsot Zemes orbītu jau pēc 2 miljoniem gadu. Pastāv ap 50 % ticamība, ka tas varētu notikt pēc 108-109 gadiem.
Erosu divreiz apmeklēja kosmiskā zonde NEAR Shoemaker, pirmoreiz to vienkārši pārlidojot 1998. gadā, bet 2000. gadā tā iegāja orbītā ap asteroīdu. 2001. gada 12. februārī zonde nosēdās uz Erosa virsmas.
Atklāšana un nosaukums
1898. gada 13. augustā vācu astronoms Kārlis Gustavs Vits (Carl Gustav Witt) un franču astronoms Ogists Šarlua (Auguste Honoré Charlois) abi nofotografēja debess apgabalu ar asteroīdu. K. Vits fotoplatē ieraudzīja jaunu asteroīdu un nopublicēja savu atklājumu, bet O. Šarlua šādu iespēju nezināmu iemeslu pēc palaida garām.
Asteroīds nosaukts grieķu mitoloģijas tēla – Erota vārdā. Erots (sengrieķu valodā:  Ἔρως) bija Afrodītes dēls, mīlestības dievs.
433 Eross ieņem nozīmīgu vietu astronomijas vēsturē. 1900.-1901. gados, laikā, kad asteroīds atradās opozīcijā, astronomi visā pasaulē mērīja tā paralaksi, tādējādi cenšoties noteikt attālumu no Zemes līdz Saulei. Rezultāti tika apkopoti un nopublicēti 1910. gadā. Līdzīgi pasākumi tika veikti arī opozīcijas laikā 1930.-1931. gados. Iegūtie dati tika uzskatīti par vispāratzītiem līdz pat 1968. gadam, kad tika izgudrotas precīzākas metodes.
Puķukalni
Puķukalni (arī Puķkalni) ir ciems Saldus novada Novadnieku pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu daļā 6,9 km no pagasta centra Mežvidiem, 8,9 km no novada centra Saldus un 131,1 km no Rīgas.
433 Eross
Fizikālie parametri
Erosam ir izteikti izstiepta, zemesrieksta čaulai līdzīga forma, tāpēc arī gravitācija uz tā virsmas ir ļoti nevienmērīga, mainās atkarībā no atrašanās vietas. Perihēlija laikā virsmas temperatūra apgaismotajā pusē var sasniegt līdz 100 °C, bet neapgaismotajā pusē tā var nokristies līdz apmēram -150 °C.
Puķukalni
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1162 (Saldus–Kūdras), Bukupes krastā.
433 Eross
Fizikālie parametri
Asteroīda virsmu klāj regolīts, to izraibinājuši dažāda lieluma triecienkrāteri un klāj akmeņi, turklāt ir neparasti maz nelielu krāteru. NEAR Shoemaker zinātnieki atklāja, ka vairums lielo akmeņu, kuri izsvaidīti pa asteroīda virsmu, cēlušies no viena krātera pēc milzu trieciena pirms apmēram miljards gadiem. Krāteri neoficiāli nodēvēja par Šūmeikera krāteri, godinot amerikāņu zinātnieku Jūdžinu Šūmeikeru (ar šādu vārdu tas minēts daudzās publikācijās), tomēr Starptautiskā Astronomijas savienība 2003. gadā to nodēvēja par Šarlua apgabalu (Charlois Regio). Krāteri radījušais trieciens visticamāk ir iemesls tam, ka apmēram 40 % asteroīda virsmas neklāj par 500 m mazāki krāteri. Sākotnēji domāja, ka mazie krāteri varētu būt aizbērti ar trieciena izsisto materiālu, tomēr tagad ir izpētīts, ka iemesls ir seismiskie viļņi, kuri pēc trieciena izplatījās pa asteroīdu, sagraujot un nolīdzinot sīkākos krāterus.
Novērojumi no Zemes
Tā kā Eross ir Amora grupas asteroīds, tas periodiski pietuvojas Zemei relatīvi nelielā attālumā. Tā 2012. gada 31. janvārī Eross palidoja Zemei garām tikai 0,179 AU attālumā (26,7 miljoni km). Tobrīd tā redzamais spožums sasniedza +8,5m. Vidēji ik pēc 81 gada asteroīds pietuvojas Zemei vēl tuvāk, tad tas redzams kā +7,0m zvaigžņlieluma objekts, t.i., spožāks par Neptūnu vai jebkuru galvenās asteroīdu joslas asteroīdu, izņemot Vestu, Pallādu un Irīdu. Pēdējā tuvā pietuvošanās bija 1975. gadā, nākamā būs 2056. gadā.
Vasariņa
Vasariņa ir ciems Balvu novada Bērzpils pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā 12 km no pagasta centra Bērzpils, 48 km no novada centra Balviem un 242 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa V493 (Ruskulova–Bērzpils).
Ešelons (aviācija)
Lidojuma līmenis (no en; FL) aviācijā ir gaisa kuģa drošs kreisēšanas līmenis, kas ir konstanta atmosfēras spiediena virsma, kas saistīta ar īpašo spiediena rādītāju (1013,25 hPa (hektopaskāli) — jeb 29,92 in Hg (dzīvsudraba collas)) un ir atdalīta no citām virsmām ar īpašiem spiediena intervāliem, ko mēra ar borta atmosfēras spiediena mēraparātu — altimetru. Vēl lidojuma līmeni sauc par izobārisku plakni (t.i. plakne ar vienādu atmosfēras spiediena vērtību), dažkārt arī par ešelonu. Tomēr faktiskais augstums būs atkarīgs no meteoroloģiskajiem apstākļiem (skat. att.). Zemes lokālā atmosfēra katrā vietā var atšķirties no idealizētā ICAO starptautiskā standarta, tomēr tam nav nozīmes, jo pārējiem gaisa kuģiem konkrētā vietā augstuma novirze būs tāda pati, kas nodrošinās pareizu vertikālo lidojumu līmeņu nodalīšanu. Faktiski lidojuma līmeņa augstums nav fiksēts lielums, bet pirmkārt atkarīgs no tekošā atmosfēras spiediena. Respektīvi tas pats lidojuma līmenis atrodas augsta spiediena zonā virs jūras līmeņa, kā zonā ar zemu spiedienu. Tomēr tas gaisa telpu neapdraud. Kreisēšana nav atkarīga no faktiskā augstuma, bet tikai no konkrētā lidojuma līmeņa attiecīgā vietā.
Komercaviācijā lidojuma līmenim ir svarīgāka nozīme, nekā lidojot ārpus lidojumu līmeņu slāņa.
Starptautisko civilo aviāciju reglamentē Čikāgas konvencija, kura nosaka vienotu pieeju standartu kopumam un Latvija ir to valstu skaitā, kuras tai ir pievienojušās.
Altimetrs
Altimetrs, kas pēc būtības ir kalibrēts barometrs, mēra atmosfēras spiedienu, kas samazinās līdz ar augstuma palielināšanos pēc barometriskās formulas, pēc kuras atrod atbilstošo augstumu (altitūdu).
Vertikālā dalīšana un virziens
Katru kreisēšanas līmeni uzskaita ik pēc katrām 100 ft (100 angļu pēda s = 30,48 m). Vienā kreisēšanas augstuma kilometrā tikai teorētiski iespējams izvietot gandrīz 33 lidojuma līmeņus — FL'32,8'=1000/30,48. Faktiski gaisa kuģus tik blīvi nekad nenovieto, bet gan ne tuvāk par 500 ft = 152,4 m. Tāpēc lidojuma līmenis vienmēr beidzās ar 0 vai 5. Lidojumu līmeņus parasti pieraksta kā FL XXX, kur XXX — divu vai trīsciparu skaitlis. Instrumentālos lidojumos — t.i. vadoties tikai pēc gaisa kuģa mēraparātiem, gaisa kuģiem iedala katru 10. lidojuma līmeni, kas beidzas ar 0 — FL: 40; 50; ... ; līdz 510 un augstāk (troposfēra / stratosfēra / ozonasfēra). Bet vizuālos lidojumos iedala tāpat — katru 10. lidojuma līmeni, kas beidzas ar 5 pēc shēmas — FL: 35; 45; ...; 195 (tikai troposfērā).
Noteiktiem gaisa kuģu pārvietošanās virzieniem uz rietumiem vai — austrumiem piešķir attiecīgi pāra un nepāra lidojumu līmeņa numerāciju. Lidojumi uz rietumiem būs pāra līmeņos: FL 40; 60; ...; 480; 500; ... . Lidojumi uz austrumiem būs nepāra līmeņos: FL 30; 50; ...; 490; 510; ... . Vizuālajiem lidojumiem analoģiski — uz rietumiem pāra līmeņos: FL 45; 65; ...; 165; 185. Vizuālie Lidojumi uz austrumiem būs nepāra līmeņos: FL 35; 55; ...; 175; 195.
Informēšanai pa radiosakariem, piemēram, lidojuma līmeni FL 290 verbāli izrunā: "Lidojuma līmenis divi deviņi nulle".
Pārejas augstums un pārejas lidojuma līmenis
Lai nodrošinātu gaisa kuģa pacelšanos no skrejceļa uz noteikto lidošanas līmeni, kā arī, lai gaisa kuģis no ieņemtā lidošanas līmeņa nosēstos uz skrejceļa, tam jāšķērso aeronavigācijā noteiktās augstuma robežas.
Pacelšanās laikā tas ir pārejas augstums (no angļu: Transition altitude; TA), zemāk par kuru atrodas faktisko laik apstākļu lidojumu līmeņi (QFF) un augstāk par kuru atrodas jau paredzētie lidojumu līmeņi pēc standarta atmosfēras (QNE).
Nolaišanās laikā no lidojuma līmeņa tas ir pārejas lidojuma līmenis.
Gaisa kuģim uzņemot pārejas augstumu altimetrā kalibrē standarta atmosfēru (QNE) — 1013,25 hPa = 29,92 in Hg un gaisa kuģis, citu gaisa kuģu netraucēts, aizņem tam paredzēto lidojuma līmeni un turpina drošu lidojumu tajā. Savukārt gaisa kuģa nosēšanās laikā, sasniedzot pārejas lidojuma līmeni, altimetrā kalibrē skrejceļa faktisko atmosfēras spiedienu (QFE) tekošajā momentā, ko saņem no zemes mērstacijas. Tad altimetrs precīzi pilotam rāda, kādā augstumā virs konkrētā skrejceļa gala lido gaisa kuģis.
Eiropā pārejas augstums ievērojami variējas un var būt pat no 3000 ft. Eiro kontroles zonā spriež par pārejas augstuma standartizāciju un plašu unifikāciju. Pašlaik pārejas augstumu nosaka katras valsts tiesību akti. Informāciju par pārejas augstumu katrreiz var iegūt radio navigācijas shēmās. Piemēram, ASV un Kanād ā pārejas augstums ir noteikts 18 000 ft. Krievijā pārejas augstumu katram lidlaukam nosaka saskaņā ar apstiprinātajiem noteikumiem.
Gaisa kuģa lidojuma līmenis
Gaisa kuģa lidojuma līmeņu augstums atkarīgs no gaisa kuģa tipa, modeļa, tā lieluma, noteikta aprīkojuma un funkciju pieejamības. Nelielas civilās lidmašīnas un dažas mazas reaktīvās lidmašīnas lido ne augstāk kā 6 km (līdz FL 200). Lielas un ātrgaitas lidmašīnas lido augšējos slāņos 7 — 13 km (FL no 230 — 430).
Nelielas, vieglas lidmašīnas bez skābekļa barošanas salonā vai ar skābekļa maskām parasti nepaceļas augstāk par 2 km (FL 70) augstuma slimības (augstuma hipoksija) iespējamības palielināšanās dēļ.
Komerciālās pasažieru lidmašīnas
Komerciālo pasažieru lidmašīnu ideālais augstums ir 10 — 12 km (FL no 330 — 400). Šajā augstumā gandrīz nav vertikālas gaisa plūsmas. Tieši šajā augstumā lidmašīna lido vienmērīgi gaisa blīvuma zemās pretestības dēļ. Šajā augstumā sasniedz maksimālo degvielas ekonomiju, pārvietojoties lielā ātrumā. Tieši šajā augstumā pasažieru lidmašīnas lido ar lielu ātrumu.
Biznesa džeti
Biznesa džeti lido pat 15 km (FL 500) augstumā. Tas ir nepieciešams maksimālai degvielas ekonomijai. Parasti biznesa džetiem ir mazas degvielas bākas. Tāpēc piloti meklē vismazāko kreisēšanas pretestību.
Virsskaņas militārās lidmašīnas
Virsskaņas militārās lidmašīnas paceļ līdz 13,5 — 18,0 km augstumā vai pat vēl augstāk. Tas ir nepieciešams, lai samazinātu gaisa pretestību. Lidojuma augstuma rekords pieder North American X-15 hiperskaņas militārajai lidmašīnai, kura spēj pacelties līdz 108 km.
Gulbinkas purvs
Gulbinkas purvs ir 1977. gadā dibināts dabas liegums Ludzas novada Zvirgzdenes pagastā.
Liegums izveidots pārejas purva, kā arī slīkšņas un purvaina meža aizsardzībai.
Stiene (stacija)
Stiene bija pieturas punkts dzelzceļa līnijā Rīga—Rūjiena starp Ziediņu un Intes pieturām, Limbažu novada Skultes pagastā. Pietura atradās 4 km uz dienvidaustrumiem no Stienes ciema, netālu no tās bija autoceļa V131 Bedrītes—Stienes stacija—Vidriži pārbrauktuve. Divstāvu mūra stacijas ēka mūsdienās tiek izmantota kā dzīvojamā māja "Stienes stacija". Ir saglabājusies perona betona nomale. Saglabājušās arī 1952. gadā būvētās dzelzceļnieku dzīvojamās mājas pie Stienes stacijas — "Stiene 1", "Stiene 2" un "Stiene 3".
Vēsture
Stienes stacija tika atklāta. Stacijas ēka tika uzbūvēta 1938. gadā pēc arhitekta T. Dumpja projekta. Sākotnēji bija plānots elektrificēt līniju līdz Stienei, jo plānošanas brīdī Stiene bija stacija, bet līnija tika elektrificēta tikai līdz Skultei, kur ierīkoja dzelzceļa staciju, tādēļ Stienes dzelzceļa stacija 1992. gadā pārveidota par pieturas punktu. Pēc pasažieru vilciena Rīga—Limbaži atcelšanas 1999. gadā, pieturas punkts netiek izmantots.
Roberts Almers
Roberts Almers (de; dzimis ) ir bijušais Austrijas futbola vārtsargs.
Višķu baznīca
Višķu Svētā Jāņa Kristītāja Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Augšdaugavas novada Višķu pagasta Višķos. Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis. Viena no nedaudzām baznīcām, kas būvēta no šķeltiem akmeņiem un ir viena torņa bazilikāņu krusta baznīcu tipa dievnams.
Roberts Almers
Almers šobrīd ir Austrijas izlases pamatvārtsargs un šādu statusu ieņem arī klubā, kur pilda arī kapteiņa pienākumus. 2015. gada rudenī guva nopietnu ceļgala savainojumu spēlē pret Vīnes "Rapid".
Višķu baznīca
Vēsture
Pirmā no ozolkoka baļķiem būvētā katoļu baznīca, kas atradās ārpus Višķiem kapsētā tika uzcelta 1621. gadā par muižturu Andreja un Elizabetes Molu līdzekļiem. 1715. gadā Heronims un Katrīna Moli baznīcu izjauca un pārvietoja tuvāk Višķiem uz ezera pussalas. Uzbūvējot jauno baznīcu, šī baznīca tika pārvietota 1935. gadā uz Ambeļiem, bet 1937. gadā uz Valmieru, kur tā atrodas arī šobrīd, bet pārbūvētā veidā un jaunā izskatā.
1907. gada 2. augustā Mogiļevas arhibīskapa kūrija Pēterpils gubernatoram iesniedza lūgumu jaunas mūra baznīcas celtniecībai Višķos, ko saņēma. 1908. gadā prāvests Broņislavs Veržbickis uzsāka jaunas baznīcas celtniecību Višķos pēc Liepājā dzīvojošā zviedru arhitekta Kārļa Eduarda Strandmaņa projekta. 1915. gadā baznīca par draudzes un muižkungu līdzekļiem tika uzcelta un uzlikts jumts, bet palika iekšdarbi, kas tika veikti prāvesta Izidora Livčāna vadībā. Tika saliktas grīdas, griesti, apmestas sienas, ielikts pagaidu altāris un 1925. gadā jau sāka notikt dievkalojumi. 1930. gadā tika pabeigti iekšdarbi. 1935. gadā tika iegādāts 673 kg smags zvans, gadu vēlāk prāvests Antons Skromans iegādājās divas žirandoles (sienas svečturus), uzstādīja firmas "Kolbe" ērģeles, uzbūvēja plebāniju un ievilka elektrību. 1939. gada 27. jūnijā baznīcā iespēra zibens, nopostot jumtu un baznīcas iekšpusi. Baznīcu atjaunoja prāvests O. Skromans un draudze, 4500 latus piešķīra arī toreizējais prezidents Kārlis Ulmanis. 1970. gados prāvesta Eugēnija Klavcāna darbības laikā tika uzstādīta ambona romāņu stilā, iegādātas skulptūras, ierīkots Svētā Jāņa Kristītāja altāris. 1980. gados prāvesta Andreja Aglonieša darbības laikā norisa kapitālais remonts, izveidota Dievmātei veltīta kapela. Mūsdienās prāvesta Antona Aglonieša vadībā tika ierīkota baznīcas apgaismošanas sistēma, pārveidots prezbitērijs. Pie baznīcas apbedīts prāvests Vladislavs Litaunieks.
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudze dibināta 1625. gadā. Draudzi apkalpo prāvests Antons Aglonietis. Draudzei ir trīs kapsētas — Višķu kapsēta, Kondavnieku kapsēta, Klobānu kapsēta.
Draudzes lielākie svētki
Draudzes lielākie svētki ir Svētā Jāņa Kristītāja svētki, Jaunais gads, Vissvētākās Jaunavas Marijas — Māras zemes Karalienes svētki.
Tehniska informācija
Višķu baznīca ir šķeltu akmeņu mūra celtne ar cinkota skārda jumtu un torni. Viena torņa baziliāņu krusta baznīcu tipa baznīca. Tā ir trīsnavu ēka ar cementa grīdu, 30 metrus gara un 15 metrus plata. Ap baznīcu ir mūra žogs.
Interjers
Ievērības cienīgs ir melns ozolkoka altāris, kas tika pārvests no Dubnas kapelas.
Billa
BILLA ir 1953. gadā dibināta lielveikalu ķēde, kuras galvenā mītne atrodas Vīnerneidorfas pilsētā Lejasaustrijā, uz dienvidiem no Vīnes. Kopš 1996. gada veikalu ķēde pieder vācu uzņēmumam REWE Group. Veikalu ķēde 2020. gada darbojās sešās Eiropas valstīs (iekavās veikalu skaits valstī) - Austrijā (1102), Čehijā (236), Krievijā (172), Slovākijā (145), Bulgārijā (121) un Ukrainā (35).
Quebec
Quebec var būt:
Pauls fon Mēdems
Pauls fon Mēdems (de, ru; 1800—1854) bija vācbaltiešu diplomāts, Elejas muižas īpašnieks (no 1838), slepenpadomnieks (1844).
Dzīvesgājums
Dzimis Jelgavā Kristofa Johana Frīdriha fon Mēdema un viņa sievas Luīzes, dzimušas fon der Pālenas, ģimenē. No 1818. gada studēja tiesības Berlīnē, no 1819. līdz 1820. gadam — Heidelbergā. No 1822. gada viņš darbojās Krievijas Impērijas sūtniecībā Romā (1822—1823), tad Parīzē (1826—1829), Vīnē (1829—1830) un Londonā (1834—1835).
1840. gadā Paulu fon Mēdemu iecēla par Krievijas Impērijas sūtni Štutgartē un Darmštatē, no 1841. gada viņš vadīja Krievijas Impērijas sūtniecību Vīnē, no 1848. gada decembra bija Krievijas Impērijas ārkārtas sūtnis un pilvarotais ministrs Vīnē. 1850. gadā atvaļinājās no diplomātiskā dienesta un atgriezās dzimtenē. Miris.
Čārlija Vilsona karš
"Čārlija Vilsona karš" (en) ir 2007. gada ASV biogrāfiska kinokomēdija, kas balstīta uz Džordža Krila tāda paša nosaukuma grāmatu. Filmas režisors ir Maiks Nikolss. Galvenās lomas filmā atveido Toms Henkss, Džūlija Robertsa, Filips Sīmors Hofmans, Emilija Blanta, Eimija Adamsa un Neds Bītijs. Filmas pirmizrāde notika.
Gaujienas iela
Gaujienas iela ir Rīgas iela, Ziemeļu rajona Sarkandaugavas apkaimē. Gaujienas iela sākas krustojumā ar Tvaika ielu un beidzas krustojumā ar Sliežu ielu. Tā sastāv no 1 braukšanas joslas. Ielas kopējais garums ir 303 metri.
Ielu savienojumi
Gaujienas iela ir savienota ar šādām ielām:
Eimija Klobušāra
Eimija Džīna Klobušāra (en, dzimusi ) ir Amerikas Savienoto Valstu politiķe, pārstāv ASV Demokrātisko partiju. Kopš 2007. gada ir ASV senatore, pārstāvot Minesotas štatu. Pirms kļūšanas par ASV senatori Klobušāra bija Henepinas apgabala prokurore, Minesotā.
Dzimusi Plimutā, Minesotas štatā, Klobušāra ir absolvējusi Jeila Universitāti, no kuras 1982. gadā saņēma bakalaura grādu politiskajās zinātnēs. Mācoties Jeila Universitātē Klobušāra strādāja par interni bijušajam ASV viceprezidentam un Minesotas senatoram Volteram Mondeilam. Vēlāk arī absolvējusi Čikāgas Universitāti, no kuras 1985. gadā saņēma doktora grādu jurisprudencē.
2006. gadā viņa tika ievēlēta ASV Senātā, pārspējot Republikāniskās partijas oponentu Marku Kenediju, saņemot 58% balsu. Viņa ASV senatora amatā ir tikusi pārvēlēta 2 reizes: 2012. gadā un 2018. gadā.
2019. gada 10. februārī Klobušāra paziņoja par kandidēšanu uz ASV prezidenta amatu. Demokrātiskās partijas priekšvēlēšanu balsojumos Klobušāra bija vāji rezultāti un 2020. gada 2. martā viņa izstājās no Demokrātiskās partijas ASV prezidenta nomināciju. Vēlāk tika ziņots, ka Klobušāra tiek apspriesta, kā Džo Baidena viceprezidenta amata kandidāte. Džo Baidens tomēr izvēlējās Kamala Herisu, kā viņa viceprezidenta amata kandidāti.
Velebita alas
Velebita alas ir karsta alu sistēma Horvātijā, Velebita kalnu grēdā. Lielākā no tām ir Lukinajama (burtiski "Lukiča bedre", ''Lukina jama).
Velebita kalnos ir vairākas dziļas alas ar dažiem no pasaules lielākajiem pazemes vertikālajiem kritumiem.
Ala Lukinajama ir 1431 m dziļa (2013. gada mērījums), tādējādi tā ir dziļākā ala Horvātijā un dienvidaustrumu Eiropā, kā arī 14. dziļākā zināmā ala pasaulē. Alai pievienojas Trojamas ala jeb Trojamas ieeja, kurai izpētīts ir tikai atzarojums, kurš savienojas ar Lukina jamu 558 m dziļumā no tās ieejas. Alas dibens atrodas 54 metrus virs 10 km attālās jūras līmeņa. Tās apakšā ir dīķi un strauti, ieskaitot vienu no pazemes dēļu (Erpobdella mestrovi) lielākajām zināmajām kolonijām, kas tika atzītas kā pārstāvošas jaunu sugu, ģinti un arī dzimtu. Citas sugas, kas atklātas alu sistēmā, ietver gaisu elpojošos virszemes gliemežus Zospeum tholussum, ledusaukstajos pazemes ezeros dziļāko šahtu dibenā dzīvo dēles Croatobranchus mestrovi ar kājām līdzīgiem izaugumiem sānos un taustekļiem ap muti, par kurām nav noskaidrots, ko tās tur ēd. Līdzīgi kā Lukinajama, arī vairākas citas alas — Slovačkajama, Velebita alu sistēma un Meduza atrodas stingra režīma rezervātā Hajdučki i Rožanski kukovi, kas ir Ziemeļu Velebita nacionālā parka sastāvdaļa.
Lukinajamu 1992. gadā atklāja slovāku studenti no Bratislavas Komenska universitātes speleokluba. Tā nosaukta par godu horvātu speleologam, kurš krita Velebita kalnos Horvātijas karā.
Vertikālā šahta "Patkovgušta" (Patkova brāzma), kas nosaukta Horvātijas speleologa vārdā, ir 553 metru dziļa, tādējādi tā ir trešā dziļākā dabiskā šahta pasaulē.
Jaunzemnieki
Jaunzemnieki (ari Jaudzemnieki) ir ciems Madonas novada Barkavas pagastā. Atrodas pagasta austrumu daļā.
Kalnakrogs (Liezēres pagasts)
Kalnakrogs ir apdzīvota vieta Madonas novada Liezēres pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļrietumos Klētskalna masīvā 255 m vjl (tiek uzskatīta par vienu no augstākajām Latvijas apdzīvotajām vietām) pie autoceļa V840 8 km no pagasta centra Liezēres, 30 km no novada centra Madonas un 136 no Rīgas. Kalnakrogā atrodas Mēdzūlas bibliotēka.
Lēcējpeļu dzimta
Izplatītas ziemeļu puslodē: Eirāzijā, Ziemeļāfrikā un Ziemeļamerikā. Lēcējpeles atkarībā no sugas mājo ļoti atšķirīgos biotopos (pļavās, mežos, tuksnešos, pustuksnešos). Lielākā sugu dažādība sastopama Āzijas sausajos biotopos (tuksnešos un pustuksnešos).
Latvijā
Latvijā sastopama viena lēcējpeļu dzimtas suga — meža sicista (Sicista betulina). Latvijā nav objektīvu ziņu par populācijas stāvokli, informācijai par sastopamību ir gadījuma raksturs. Tiek uzskatīta par samērā retu, sporādiski sastopamu sugu.
Kopīgās īpašības
Lēcējpeļu dzimtas dzīvnieki ir maza vai vidēji liela auguma grauzēji. Ķermeņa garums (bez astes) atkarībā no sugas ir 4—26 cm. Kažoka matojums zīdains un mīksts, parasti pelēkbrūnā krāsā. Astes gals bieži melns vai balts.
Visām lēcējpeļu sugām raksturīga labi attīstīta lekšanas spēja. Lielākajai daļai sugu ir ļoti garas pakaļkājas (izņemot sicistām un māņlēcējpelēm). Pakaļkājas ir apmēram 4 reizes garākas nekā priekškājas. Daudzām sugām pēda (izņemot pirkstus) saplūdusi kopā ar kājas stilba kaulu. Šo sugu lēcējpeles pārvietojas vai nu lecot vai ejot, izmantojot tikai pakaļkājas. Priekškājas tiek izmantotas tikai barības vākšanai un zemes rakšanai.
Māņlēcējpelēm pakaļkājas nav tik garas, toties ir ļoti garas pakaļkāju pēdas. Tās galvenokārt pārvietojas skraidot vai ar īsiem lēcieniem, retāk ar tālākiem lēcieniem. Sicistām pēdas salīdzinoši ar māņlēcējpelēm ir īsākas, bet arī pārvietojas ar lēcieniem, tāpat kā pārējās dzimtas sugas. Tālākie lēcieni lēcējpelēm kopumā var sasniegt 3 m.
Visām sugām ir garas astes, kas kalpo līdzsvara turēšani lēkšanas laikā. Līdzīgi kā citiem grauzējiem, arī lēcējpelēm priekšzobi no dzerokļiem nodalīti ar spraugu. Lēcējpelēm, kas mājo smilšainās un sausās vidēs, pēdu apakšas klāj matojums, uzlabojot pēdu atbalstu pret irstošajām smiltīm.
Ieradumi
Visas lēcējpeļu dzimtas sugas ir aktīvas nakts laikā, diennakts gaišo laiku pavadot migā. Lielākā daļa lēcējpeļu ir visēdājas un barojas ar dažādām sēklām, sulīgiem augiem un kukaiņiem. Dažas sugas, piemēram, Sibīrijas lēcējpele (Allactaga sibirica), barojas galvenokārt ar kukaiņiem.
Lielākā daļa sugu migas iekārto pašraktās alās, bet māņlēcējpeles pašas alas nerok, tādēļ migu ierīko vai nu citu dzīvnieku izraktās alās vai biezi saaugušā zālē. Ziemas periodu lielākā daļa sugu pavada ziemas miegā vismaz pusgada garumā. Šajā laikā grauzēji izdzīvo no uzkrāto tauku rezervēm. Atkarībā no sugas lēcējpelēm gadā ir 1—2 mazuļu metieni. Piedzimst 2—7 mazuļi.
Sistemātika
Lēcējpeļu virsdzimta (Dipodoidea)
Aukstummašīna
Aukstummašīna (saldēšanas mašīna) ir siltummašīna, kas pārvada siltumu no sistēmas ar zemāku temperatūru uz sistēmu ar augstāku temperatūru. Aukstummašīnas cikls ir apgriezts. Tāpat kā jebkura siltummašīna, aukstummašīna sastāv no sildītāja (sistēma ar augstāku temperatūru), darba ķermeņa, dzesētāja (sistēma ar zemāku temperatūru). Lai tā darbotos, darba ķermenim jāpieliek ārēju spēku darbs.
Mīena sala
Mīena sala (en) ir Kanādai piederoša neapdzīvota sala Kanādas Arktiskajā arhipelāgā. Administratīvi pieder Nunavutas teritorijas Kikiktālukas reģionam.
Ģeogrāfija
Sala izvietojusies Kanādas Arktiskā arhipelāga ziemeļos. Ietilpst Sverdrupa salu grupā, kas savukārt pieder Karalienes Elizabetes salu grupai. Sverdrupa šaurums austrumos to atdala no Aksela Heiberga salas, bet Pīrija šaurums dienvidrietumos — no Ellefa Ringnesa salas. Salā valda arktiska tuksneša klimats, tās vidienē 80 km² liels leduskupols, kas vienlaicīgi ir arī salas augstākā vieta.
Vēsture
Oficiāli par salas atklājēju tiek uzskatīts kanādiešu polārpētnieks Vilhjalmurs Stefansons, kas to atklāja 1916. gada 13. jūnijā, bet iespējams, ka jau 1908. gadā to atklājis amerikānis Frederiks Kuks (Frederick Cook). Nosaukta par godu Kanādas premjerministram (1920-1921, 1926) Arturam Mīenam (Arthur Meighen).
Holivudas Ārzemju preses asociācija
Holivudas Ārzemju preses asociācija (en, saīsināti HFPA) ir žurnālistu un fotogrāfu bezpeļņas organizācija, kas ziņo par notikumiem ASV izklaides industrijā ārpus ASV (laikraksti, žurnāli un grāmatu publikācijas, televīzija un radio). HFPA sastāv no aptuveni 90 biedriem no apmēram 55 valstīm, kam seko vairāk kā 250 miljoni cilvēku no visas pasaules. Asociācija katra gada janvārī Losandželosā rīko Zelta globusa balvas pasniegšanas ceremoniju, kurā apbalvo izcilus piemērus kino un televīzijā, kā arī piešķir balvas par ieguldījumu izklaides industrijas attīstībā.
Vēsture
Asociāciju 1943. gadā nodibināja Losandželosā bāzēti ārvalstu žurnālisti, kuri vēlējās organizētāku kino ziņu izplatīšanas procesu tirgos ārpus ASV.
Pirmās Zelta globusa balvas kino industrijai tika pasniegtas 1944. gada sākumā ar ceremoniju 20th Century Fox studijā. Dženifere Džonsa tika apbalvota kā labākā aktrise par lomu filmā "Bernadetes dziesma" (The Song of Bernadette), kas arī ieguva balvu par labāko filmu, bet Pols Lukass tika apbalvots kā labākais aktieris par lomu filmā Watch on the Rhine. Balvas tika pasniegtas ruļļu veidā.
Nākamajā gadā asociācijas biedri piedāvāja uzvarētājus apbalvot ar zelta globusu, kas apņemts ar kinolentes joslu un uzstādīts uz pjedestāla.
1950. gadā locekļu atšķirīgā filozofija izraisīja organizācijas šķelšanos, kā rezultātā tās biedri sadalījās divās atsevišķās grupās: Holivudas Ārzemju korespondentu asociācijā un Holivudas Ārzemju preses asociācijā. 1955. gadā žurnālisti atkal apvienojās ar nosaukumu Holivudas Ārzemju preses asociācija, nosakot stingras vadlīnijas un dalības prasības.
1955. gadā ar Zelta globusa balvām sāka apbalvot arī sasniegumus televīzijā. Pirmie laureāti kategorijā "Labākais televīzijas šovs" bija Dina Šora,"Es mīlu Lūsiju" (Lucy & Desi), The American Comedy un Davy Crockett.
Biedru kritēriji
Asociācijas dalības sanāksmes notiek katru mēnesi, jaunu valdi un prezidentu ievēl katru gadu. Gadā organizācijā var uzņemt ne vairāk kā piecus žurnālistus. Lai saglabātu aktīva biedra statusu, katram loceklim ir jābūt akreditētam Amerikas Kinematogrāfijas asociācijā un katru gadu jāiesniedz sava darba paraugi, lai atjaunotu savu aktīvo statusu, vai arī, lai viņam atkārtoti piešķirtu biedra statusu bez balsstiesībām.
2021. gada februārī Los Angeles Times ziņoja, ka neviens no asociācijas dalībniekiem nav melnādains. Atbildot uz to, 2021. gada maija sākumā HFPA paziņoja par biedru skaita palielināšanas plānu, īpašu uzmanību pievēršot melnādaino biedru piesaistīšanai, pārvaldības uzlabošanai un interešu konfliktu mazināšanai.
Labdarība
Holivudas Ārzemju preses asociācija ir bezpeļņas organizācija, kas ziedo līdzekļus ar izklaides industriju saistītām labdarības organizācijām. Zelta globusa balvas ceremonija no televīzijas apraides katru gadu ienes apmēram 10 miljonus ASV dolāru. HFPA rīko ikgadēju dotāciju banketu līdzekļu sadalei; bezpeļņas organizācijām 2015. gadā tika saziedoti 2,1 miljons ASV dolāru. Saskaņā ar HFPA datiem no 1990. līdz 2015. gadam labdarībai ir ziedoti vairāk kā 23,9 miljoni ASV dolāru, kas tika izmantoti stipendiju un dažādu dotāciju finansēšanai.
Tāpat ziedotie līdzekļi ir izmantoti vairāk kā 90 filmu atjaunošana, tostarp "Karalis Kongs" (King Kong, 1933) un Woman on the Run (1950).
Apsūdzība par seksuālu uzmākšanos
2018. gadā aktieris Brendans Freizers apgalvoja, ka bijušais HFPA prezidents Filips Berks 2003. gadā viņu nepiedienīgi pieskāries. Organizācija pasūtīja iekšēju izmeklēšanu, kurā secināja, ka Berks rīkojies neadekvāti, bet nav nodarījis kaitējumu. HFPA amatpersonas lūdza Freizeram parakstīties uz kopīgā paziņojuma šajā atgadījumā, neiepazīstinot viņu ar izmeklēšanas rezultātiem.
Jaunie un esošie biedri
Los Angeles Times veiktā izmeklēšana atklāja, ka HFPA regulāri maksā saviem 87 biedriem vairāk nekā 1 miljonu ASV dolāru gadā, par darbu dažādās komitejās, kas saskaņā ar Iekšējo ieņēmumu dienesta noteikumiem var apdraudēt tās kā bezpeļņas organizācijas statusu.
Tās mazais dalībnieku skaits tiek uzskatīts par vieglāk ietekmējamu, salīdzinot ar Kino mākslas un zinātnes akadēmijas biedriem, kuri balso par Kinoakadēmijas balvu, vai  Televīzijas mākslas un zinātnes akadēmijas biedriem, kuri balso par Emmy balvu. Iespējamās ietekmes kampaņas ietver filmu uzņemšanu, modernu viesnīcu un restorānu apmeklējumus, dārgas dāvanas un žurnālistu piekļuvi slavenību aktieriem.
Daudzi organizācijas biedri nemaz nav žurnālisti, un ārvalstu žurnālisti, kas piesakās par biedriem, tiek regulāri noraidīti. LA Times ziņojums uzsvēra daudzus gadījumus, kad locekļi "pārstāv" valstis, no kurām viņi nav ieradušies, vai arī tās, kur viņi pašlaik dzīvo.
Pretmonopola lietu pret HFPA izskatīšanai iesniedza norvēģu žurnāliste, kuras lūgums par dalību HFPA tika atkārtoti noraidīts. Viņa apgalvoja, ka grupa darbojas kā kartelis, kas monopolizē ārvalstu izklaides žurnālistikas tirgu. federālā tiesa atcēla tiesvedību, apgalvojot, ka žurnāliste nav definējusi terminu "tirgus".
Melnādaino biedru pārstāvniecības trūkums
2021. gadā HFPA saskārās ar kritiku par melnādaino biedru pārstāvības trūkumu tās dalībnieku vidū; laikraksts Los Angeles Times ziņoja, ka kopš bijušās prezidentes Mehera Tatnas laikiem 2002. gadā asociācijā nav klāt nācis neviens jauns melnādainais biedrs. Variety minēja kritērijus, saskaņā ar kuriem diviem pašreizējiem HFPA locekļiem jāsponsorē jaunos dalībniekus, kā galveno šķērsli daudzveidīgākai biedru atlasei, paskaidrojot, ka "Losandželosā dzīvojošam ārzemju žurnālistam ir grūti veidot attiecības ar šo mazo grupu, kas sabiedrībai lielākoties nav zināma, jo jāievēro stingra un ekskluzīva asociācijas dalības politika. Lielāka caurredzamība palīdzētu mazināt sabiedrības domas, ka grupa nemēģina būt iekļaujoša. "
Pirms 78. Zelta globusa balvas pasniegšanas kustība Time's Up uzsāka sociālo mediju kampaņu, lai pievērstu uzmanību šim jautājumam. HFPA paziņoja, ka tā "ir pilnībā apņēmusies nodrošināt, lai mūsu biedri atspoguļotu kopienas visā pasaulē, kas mīl filmas, TV un aktierus, kas viņus iedvesmo un izglīto", un ka tā plāno "nekavējoties strādāt, lai īstenot rīcības plānu", kas "piesaistītu melnādainos biedrus, kā arī biedrus no citām nepietiekami pārstāvētām pasaules kopienām". HFPA paziņoja, ka vairāk nekā 35% tās locekļu ir no valstīm, kas nav Eiropas valstis, un tajās ir krāsainie ļaudis, taču tā arī zināja, ka neviens no tā pašreizējiem biedriem nav melnādains.
HFPA paziņoja, ka tā ir nolīgusi USC Race and Equity Center izpilddirektoru Šonu Hārperu par savu jauno "stratēģiskās daudzveidības virsnieku", kā arī nolīgusi juristu kompāniju Ropes & Grey, lai "izmeklētu iespējamos mūsu ētikas standartu un rīcības kodeksa pārkāpumus". 2021. gada aprīlī bijušais HFPA prezidents Filips Berks tika izslēgts no asociācijas pēc tam, kad viņš nosūtīja kolēģiem e-pastā rakstu, kurā Black Lives Matter raksturota kā "rasistiska naida kustība", apvainoja Patrīsu Kallorsu par mājas iegādi prestižā apkaimē.
Reformu mēģinājumi, boikoti
HFPA paziņoja par reformu paketes plāniem, tostarp asociācijas biedru skaita palielināšanu par 50% nākamo 18 mēnešu laikā, īpašu uzmanību pievēršot nepietiekami pārstāvētām grupām (nākamā gada laikā ar vismaz 20 jauniem biedriem, starp kuriem būs uzsvars uz melnādainajiem biedriem), jauniem profesionāliem administratīviem amatiem (ieskaitot izpilddirektoru, finanšu direktoru, galveno dažādības, vienlīdzības un iekļaušanas vadītāju un galveno cilvēkresursu vadītāju), uzraudzības padomes izveidošanu "kritiskai organizatoriskai reformai" un citus atbildības uzlabojumus (ieskaitot termiņa ierobežojumus valdes locekļiem un iekšējo "dāvanu" ierobežošanu). Lielākā daļa HFPA biedru 6. maijā nobalsoja par paketi; Kalifornijas likumu dēļ par izmaiņām organizācijas statūtos papildu balsošana paredzēta jūnijā un jūlijā.
Kamēr Dick Clark Productions un NBC, ilggadējais Zelta globusu balvas ceremonijas producents un raidorganizācija, atbalstīja plānotās reformas, Time's Up un 100 PR uzņēmumu grupa kritizēja noteikto termiņu trūkumu dažu jauno vadības amatu aizpildīšanai, argumentējot ka tie netiks pabeigti pietiekami ātri, lai tiem būtu kāda materiāla ietekme uz nākamo Zelta globusa balvu ciklu. Time's Up arī apgalvoja, ka pakete "lielā mērā nesatur specifiku", nedz arī "saistības pret reālu atbildību vai izmaiņām".
gan Amazon Studios, gan Netflix paziņoja, ka pārtrauks savu sadarbību ar HFPA, līdz tiks veiktas pietiekamas darbības reformu jomā. Netflix līdzdirektors Teds Sarandoss paziņoja, ka uzņēmums "[neuzskata], ka šīs ierosinātās jaunās politikas — jo īpaši attiecībā uz dalības pieauguma lielumu un ātrumu — risinās HFPA sistēmiskās daudzveidības un iekļaušanas problēmas vai skaidru standartu trūkumu tam, kā jūsu biedriem jādarbojas".
10. maijā WarnerMedia un tās meitasuzņēmumi līdzīgi boikotēja HFPA, norādot, ka ierosinātās reformas "[neaiziet] pietiekami tālu, risinot mūsu bažas, un jūsu dotais laika posms neaptver tūlītēju vajadzību, kurā šie jautājumi jārisina", kā arī kritizējot "īpašas priekšrocības un neprofesionālus pieprasījumus, kas tiek izteikti mūsu komandām un citiem nozares pārstāvjiem", Zelta globusa balvas nominantu un uzvarētāju dažādības trūkumu.
Tajā pašā dienā NBC paziņoja, ka tā nepārraidīs 79. Zelta globusa balvas pasniegšanas ceremoniju 2022. gadā, norādot, ka "šāda izmēra izmaiņas prasa laiku un darbu, un mēs ļoti uzskatām, ka HFPA nepieciešams laiks, lai to izdarītu pareizi", un ka "mēs ceram, ka mēs varēsim pārraidīt ceremoniju 2023. gada janvārī". Atbalstot boikotus, Toms Krūzs atgrieza Zelta globusa balvas, kuras viņš ieguva par filmām "Dzimis 4. jūlijā" (Born on the Fourth of July), "Džerijs Magvairs" un "Magnolija". Pēc šiem notikumiem HFPA izziņoja jaunu savu reformu grafiku, kura process jābūt pabeigtam līdz otrai augusta nedēļai. HFPA paziņoja, ka joprojām plāno rīkot 79. Zelta globusa balvu pasniegšanas ceremoniju ar vai bez ASV raidorganizāciju tranlācijas.
Lamblijas
Lamblijas ir vienšūņu tipa vicaiņu klases endoparazīti, kas mitinās cilvēka un dažu dzīvnieku tievajā zarnā un ierosina lambliozi. Lamblijai ir 2 bioloģiskas formas: veģetatīvā un cistas forma. Veģetatīvā forma (10 — 18 x 6 — 10 μm) ir ļoti kustīga, bumbierveidīga, ar 2 spēcīgiem diskveida piesūcekņiem. Tās pārvietojas ar vicām, barību uzņem ar visu ķermeņa virsmu, vairojas, vienkārši daloties. Cistas (10 — 14 μm) ir nekustīgas un barību neuzņem. No invadētā organisma lamblija un to cistas izdalās kopā ar izkārnījumiem. Sausums un saules stari iznīcina gan cistas, gan veģetatīvās formas, bet mitrums un siltums veicina to dzīvotspējas saglabāšanos. Lamblijas cistas ārējā vidē izplata mušas un prusaki, veģetatīvā forma parasti iet bojā. Cilvēks invadējas, norijot lamblija cistas, no kurām tievajā zarnā veidojas parazīta veģetatīvā forma; nonākusi resnajā zarnā, lamblija noapaļojas un pārklājas ar izturīgu apvalku — iecistējas.
Bozēni
Valsts nozīmes aizsargājamie kultūras pieminekļi ciema apkārtnē: Lisiņas (Aizkārkles, Bozēnu) pilskalns.
Liepājas ģimnāzija
Liepājas ģimnāzija var būt:
Ķīši (Valgundes pagasts)
Ķīši (arī Klīve, Dumpji) ir apdzīvota vieta Jelgavas novada Valgundes pagastā. Izvietojusies pagasta dienviddaļā Lielupes labajā krastā pie autoceļa P99 2,5 km no pagasta centra Valgundes, 11 km no novada domes Jelgavā un 54 km no Rīgas.
Allažu iela
Allažu iela var būt:
Sātiņi (Novadnieku pagasts)
Sātiņi (arī Priežkalni) ir ciems Saldus novada Novadnieku pagastā. Atrodas pagasta ziemeļu os 1,5 km no pagasta centra Mežvidiem, 4,1 km no novada centra Saldus un 126,3 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V1180 (Saldus–Pampāļi), Cieceres upes krastā.
Strazdi (ciems)
Strazdi ir ciems Saldus novada Novadnieku pagastā. Atrodas pagasta austrumos 6,3 km no pagasta centra Mežvidiem, 8,3 km no novada centra Saldus un 130,5 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P105 (Butnāri—Saldus—Ezere).
Allažu iela (Rīga)
Allažu iela ir Rīgas iela, Ziemeļu rajona Sarkandaugavas apkaimē. Allažu iela sākas krustojumā ar Aptiekas ielu un beidzas krustojumā ar Sarkandaugavas ielu. Tā sastāv no 1—2 braukšanas joslām ar asfalta segumu. Ielas kopējais garums ir 219 metri. Allažu ielā ir dažāda veida dzīvojamā apbūve.
Iela nosaukta Allažu — pagasta centra Siguldas novadā — vārdā.