cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pils iela (Rīga)
Iela pastāv no 14. gadsimta sākuma, tās senākais nosaukums – Rēderu iela. Savu tagadējo nosaukumu iela ieguva 15. gadsimta vidū, jo pa šo ielu bija iespējams nokļūt līdz Rīgas pilij.
Ielu savienojumi
Pils iela ir savienota ar šādām ielām:
Goce Sedloskis
Goce Sedloskis (mk; dzimis ) ir Ziemeļmaķedonijas futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis aizsarga pozīcijā, bijis Maķedonijas futbola izlases dalībnieks. 2018. gada sezonas pirmajā daļā bija Latvijas Virslīgas kluba Riga FC galvenais treneris.
Klubos
Profesionāla futbolista karjeru sāka 1994. gadā Maķedonijas klubā Pobeda. Vēlāk pārgāja uz Horvātijas klubu Splitas "Hajduk", kurā aizvadīja pusotru sezonu. 1998. gadā pārstāvēja Anglijas klubu Sheffield Wednesday, pēc tam atgriezās Horvātijā, pievienojoties Zagrebas "Dinamo", kura sastāvā trīs reizes kļuva par Horvātijas čempionu.
Karjeras turpinājumā spēlēja Japānas vienībā Vegalta Sendai un Turcijas klubā Diyarbakırspor. Spēlētāja karjeras pēdējās piecas sezonas aizvadīja Austrijā, pārstāvot SV Mattersburg.
Trenera karjera
Trenera karjeru sāka 2010. gadā kā SV Mattersburg dublieru komandas spēlējošais treneris. 2012. gadā pievienojās kluba galvenās komandas treneru korpusam kā asistents. No 2011. līdz 2012. gadam paralēli strādāja par trenera asistentu arī Maķedonijas izlasē. Neilgu laiku bija izlases galvenā trenera pienākumu izpildītājs.
2013. gadā kļuva par Maķedonijas kluba Turnovo "Horizont" galveno treneri. 2013.—2014. gada sezonā izcīnīja sudraba medaļas Maķedonijas Pirmajā līgā (augstākais līmenis), sasniedzot lielāko panākumu kluba vēsturē. 2014. gadā pievienojās titulētākajam Maķedonijas klubam Vardar, kļūstot par tā sporta direkotoru. 2015. gadā nonāca komandas galvenā trenera amatā, divas reizes aizvedot to līdz Maķedonijas čempiontitulam.
Reds Kelijs
Leonards Patriks "Reds" Kelijs (en, dzimis Simko, miris  Toronto) bija Kanādas hokejists, kurš spēlēja gan aizsarga, gan karjeras otrajā pusē arī centra uzbrucēja pozīcijā. Karjeras laikā aizvadījis 1316 spēles Nacionālās hokeja līgas klubos Detroitas "Red Wings" un Toronto "Maple Leafs", kļūstot par astoņkārtēju Stenlija kausa ieguvēju. Pēc savas karjeras beigām 1969. gadā tika uzņemts arī Hokeja slavas zālē.
Spēlētāja karjera
1947. gadā Kelijs, būdams 19 gadus vecs, pievienojās Detroitas "Red Wings" komandai. 1951. gadā aizsargs pirmo reizi tika iekļauts NHL simboliskajā izlasē, savukārt 1954. gadā kā līgas labākais aizsargs ieguva Džeimsa Norisa balvu. Spēlējot "Red Wings" sastāvā, Kelijs izcīnīja četrus Stenlija kausa titulus un sešas reizes tika iekļauts NHL simboliskajā izlasē. 1958.—59. gada sezonā tika aizmainīts uz Ņujorkas "Rangers", taču atteicās spēlēt komandas rindās, paliekot "Red Wings" sastāvā. Nākamajā sezonā tika aizmainīts uz Toronto "Maple Leafs", kuras rindās sāka spēlēt centra uzbrucēja pozīcijā. "Maple Leafs" sastāvā izcīnījis vēl četrus Stenlija kausa titulus. 1967. gadā paziņoja par karjeras beigšanu.
Trenera karjera
Līdz ar spēlētāja karjeras beigām Kelijs kļuva par jaunizveidotās Losandželosas "Kings" galveno treneri. No 1969. līdz 1973. gadam bija Pitsburgas "Penguins" galvenais treneris, savukārt no 1973. līdz 1977. gadam vadīja Toronto "Maple Leafs". Viņa trenētajām komandām ne reizi neizdevās pārvarēts Stenlija kausa izcīņas otro kārtu.
Briāns Žubērs
Briāns Žubērs (fr; dzimis ) ir bijušais franču daiļslidotājs.
Piedalījies četrās ziemas olimpiskajās spēlēs. Labākos panākumus guvis 2006. gadā Turīnā, kad izcīnīja 6. vietu, 2002. gadā Soltleiksitijā ieņēma 14. vietu, bet 2010. gadā Vankūverā bijis 16., savukārt 2014. gadā Sočos ieņēma 13. vietu. Ar panākumiem startējis arī Pasaules čempionātā, 2007. gadā bijis čempions, trīs reizes izcīnījis sudrabu un divas reizes — bronzu. Žubērs ir arī trīskārtējs Eiropas čempions.
Valsts budžets
Valsts budžets ir finanšu plāns gadam, kurā noteikti valsts ieņēmumi un izdevumi konkrētiem mērķiem. Valsts budžeta ieņēmumi veidojas no nodokļiem, nodevām, citiem maksājumiem (piemēram, maksājumi par valsts kapitāla daļu izmantošanu) un ārvalstu finanšu palīdzības maksājumiem (pamatā ES fondu līdzekļi), bet lielākie izdevumi ir paredzēti izglītībai, veselības aizsardzībai, valsts pārvaldei un drošības un kārtības nodrošināšanai.
Briāns Žubērs
Pēc 2014. gada Olimpiskajām spēlēm paziņojis par karjeras beigšanu.
Valsts budžets
Latvijas valsts budžets
Latvijā budžeta gads sākas no 1. janvāra un ilgst līdz 31. decembrim.
Latvijas valsts budžeta plānu izstrādā Finanšu Ministrija, akceptē Ministru Kabinets un apstiprina Saeima.
Nodokļu ieņēmumu sadalījums pa budžetiem procentos no kopējiem ieņēmumiem no 28/05/2012.
Nodokļu ieņēmumu sadalījums pa budžetiem procentos no kopējiem ieņēmumiem
1 — Daļa ieņēmumu tiek ieskaitīta fondēto pensiju sistēmā
2 — Katru gadu tiek noteikta konkrēta summa, kuru no PVN ieņēmumiem ieskaita ES budžetā
3 — No muitas nodokļa kopējiem ieņēmumiem 75% tiek ieskaitīti Eiropas Savienības budžetā
Valsts budžeta deficīts un tā samazināšanas iespējas, valsts parāds
Valsts budžeta deficīts un tā samazināšanas iespējas, valsts parāds
Vislabākā situācija ir tad, ja budžets ir sabalansēts — līdzsvarots, t.i., budžeta izdevumi ir vienādi ar budžeta ieņēmumiem.
budžeta izdevumi = budžeta ieņēmumi
Budžeta pārpalikums veidojas tad, ja budžeta ieņēmumi pārsniedz budžeta izdevumus.
Budžeta ieņēmumi > budžeta izdevumi
Budžeta deficīts veidojas, ja budžeta izdevumi pārsniedz budžeta ieņēmumus.
Budžeta izdevumi > budžeta ieņēmumi
Visbiežāk budžeta deficīts tiek segts, valstij naudu aizņemoties. Tā veidojas valsts parāds.
Ja valsts aizņemas no saviem rezidentiem — iedzīvotājiem un uzņēmumiem — veidojas iekšējais parāds;
Ja aizņemas no ārvalstīm, veidojas valsts ārējais parāds.
Gatčinas rajons
Gatčinas rajons ir Krievijas Ļeņingradas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Ļeņingradas apgabala Tosno, Lugas, Volosovas un Lomonosovas rajoniem, kā arī Sanktpēterburgu.
Rajona teritorijā dzimuši rakstnieks-fantasts Ivans Jefremovs (Иван Антонович Ефремов, 1908—1972) un dekabrists Kondratijs Riļejevs (Кондратий Фёдорович Рылеев, 1795-1826). Rajona teritorijā mira un apglabāts Aleksandra Puškina vecvectēvs Abrams Gannibals (Абрам Петрович Ганнибал, 1696-1781).
Skeletons 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs vīriešiem
Vīriešu skeletona sacensības 2014. gada Olimpiskajās spēlēs norisinājās un  Kamaniņu sporta centrā "Sanki". Sacensībās uzvarēja Krievijas sportists Aleksandrs Tretjakovs. Otrajā vietā ierindojās Latvijas pārstāvis Martins Dukurs (viņš ieguva sudarba medaļu arī iepriekšējās Olimpiskajās spēlēs), savukārt trešo vietu ieguva ASV sportists Metjū Antuāns.
Kopumā sacensībās startēja 27 sportisti no 16 valstīm. Latviju pārstāvēja brāļi — Martins un Tomass Dukuri. Martins izcīnīja 2. vietu, taču Tomass — 4. vietu.
Poļu gāte
Poļu gāte ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Poļu gāte savieno Pils ielu un 11. novembra krastmalu.
Dipterīdas
Dipterīdas (Dipteridae) ir izmirušu dipterīdveidīgo zivju dzimta no divējādelpojošo zivju virskārtas. Dzimtu 1846. gadā aprakstīja angļu paleontologs Ričards Ovens. Zivis dzīvoja no devona līdz triasa periodam, un to paliekas plaši tiek izmantotas kā ģeoloģisko slāņu raksturojošas vadfosīlijas, īpaši zobu plātnes. Arī Latvijas devona nogulumos ir sastopamas dipterīdu fosilās paliekas (piem. Rhinodipterus ).
Poļu gāte
Iela izveidojusies 1863. gadā pēc pilsētas zemes vaļņu nojaukšanas. Ielas pirmais nosaukums – Baznīcas izbrauce, 1923. gadā nosaukumu mainīja uz Katoļu gāti. Latvijas Okupācijas laikā ielas nosaukums bija Tūristu iela, 1987. gadā tā ieguva savu tagadējo nosaukumu.
Dipterīdas
Morfoloģija
Endokrānijs mēreni vai vāji pārkaulojas, tā nodalījumi ir pilnībā saauguši. Galvas vairoga segkaulu skaits ir mazāks, nekā Dipnorhynchidae, un to rindveida izkārtojums ir izjaukts. Uz kauliem var būt "Vestolla līnijas", t.i. dentīna slāņa rezobcijas pēdas. Kaulu skaits suborbitālajā apgabalā ir salīdzinoši neliels. Pineālās atveres parasti nav. Koronoīdo zobu nav. Uz praearticulare zobu plātnītes ar vēdekļveida zobu izvietojumu. Dentale saīsināts, bez zobiem. Vaigu plātne ir saīsināta. Virsacu kanāls nesavienojas ar zemacu kanālu, bet ir savienots ar pakauša komisūru. Ass skelets labi pārkaulojas. Neurālie un hemālie izaugumi saplūst ar lokiem.
Poļu gāte
Ielu savienojumi
Poļu gāte ir savienota ar šādām ielām:
Jānis Skrastiņš (bobslejists)
Jānis Skrastiņš (dzimis ) ir bijušais latviešu bobslejists, pašlaik — bobsleja treneris.
Sarajevā četrinieku sacensībās izcīnīja 12. vietu, kur pilotēja PSRS otro četrinieku. Startējis vairākos Pasaules čempionātos, 1982. un 1985. gadā kā pilots izcīnīja 13. vietu četriniekos. Divnieku sacesnībās bijis gan PSRS (1984), gan Latvijas PSR čempions (1986). Pirms bobslejista karjeras bijis vieglatlēts, bijis Latvijas PSR čempions desmitcīņā, septiņcīņā telpās, 4x100 m stafetē.
Pēc sportista karjeras beigām kļuvis par treneri. No 1988. līdz 1990. gadam bija PSRS izlases treneris, no 1988. līdz 1991. gadam — Latvijas PSR izlases treneris, pēc tam līdz 1994. gadam bija galvenais treneris Latvijas izlasē (arī no 2002. līdz 2006. gadam). No 1995. līdz 2002. gadam Skrastiņš strādāja ASV izlasē, pēc tam līdz 2013. gadam bija tās galvenais treneris. 2013. gadā kļuva par Beļģijas izlases treneri, tāpat ir Latvijas Bobsleja tehniskā centra vadītājs.
2019. gada Sansevastjanas klasika
2019. gada Sansevastjanas klasika bija šosejas riteņbraukšanas viendienas sacensības, kas notika 3. augustā. Tā bija 39. reize, kad notika Sansevastjanas klasika un tās bija 28. sacensības 2019. gada UCI Pasaules tūres kalendārā.
Sacensībās uzvarēja 19 gadus vecais Beļģijas sportists Remko Evenepūls ().
Sakši Malika
Sakši Malika (en, hi; dzimusi ) ir indiešu brīvā stila cīkstone, 2016. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvēja, Sadraudzības spēļu un Āzijas čempionātu medaļniece. Apbalvota ar Indijas augstāko sporta balvu — Rajiv Gandhi Khel Ratna un ceturto augstāko civilu balvu — Padma Shri.
Biogrāfija
Sakši dzimusi 1992. gada 3. septembrī. Viņas tēvs Suhbirs bija Deli Transporta korporācijas autobusu šoferis, bet viņas māte Sudeša - vietējā bērnu veselības centra pārzine. Sakši ir vecāks brālis Sačins, kuram pieder mazs restorāns Rohtakā. Pirmos četrus savas dzīves gadus viņa pavadīja Mohras ciemā pie sava vectēva, kurš bija pazīstams cīkstonis. Neskatoties uz to, ka sports un vēl jo vairāk cīņas sports Harjānā netika uzskatīts par sieviešu nodarbi, 12 gadu vecumā Sakši sāka nodarboties ar cīņu Chhotu Ram stadionā Rohtakā trenera Išvara Singha Dahija vadībā. Vēlāk viņa ieguva maģistra grādu fiziskajā audzināšanā Maharši Dajananda universitātē Rohtakā.
Sporta karjera
2010. gadā Sakši izcīnīja bronzas medaļu pasaules junioru čempionātā. Viņa piedalījās arī 2012. un 2014. gada pasaules čempionātos, bet neiekļuva pat pusfinālā, zaudējot attiecīgi ukrainietei Allai Čerkasovai un somietei Petrai Olli. 2014. gadā viņa piedalījās Sadraudzības spēlēs Glāzgovā, kur ieņēma otro vietu, finālā zaudējot nigērietei Aminatai Adeniji. Nākamajā gadā viņa izcīnīja bronzas medaļu Āzijas čempionātā Dohā un zelta medaļu nacionālajā čempionātā.
Uz olimpisko spēļu kvalifikācijas sacensībām Stambulā 2016. gada maijā Sakši devās Gitas Fogatas vietā, kura pirms tam pārstāvēja Indiju svara kategorijā līdz 58 kg. Finālā, iekļūšana tajā nodrošināja ceļazīmi uz olimpiādi, viņa zaudēja krievietei Valerijai Koblovai. Riodežaneiro olimpisko spēļu ceturtdaļfinālā viņa vēlreiz zaudēja Koblovai, taču ieguva iespēju piedalīties gandarījuma cīņā par trešo vietu, kurā spēja pieveikt kirgīzieti Aisulū Tinibekovu. Sakši Malikas bronzas medaļa bija pirmā Indijas medaļa 2016. gada olimpiādē.
Sakši Malika 2016. gada oktobrī saderinājās ar Sadraudzības spēļu sudraba medaļnieku, cīkstoni Satjavartu Kadianu no Rohtakas un apprecējās ar viņu 2017. gada aprīļa sākumā. Tā paša gada maijā viņa izcīnīja sudraba medaļu Āzijas čempionātā, pēdējā cīņā zaudējot olimpiskajai čempionei Risako Kavai. Taču Pasaules čempionātā viņa zaudēja jau pirmajā cīņā vācietei Luizei Nimišai.
Malika ieņēma trešo vietu 2018. gada Sadraudzības spēlēs, kā arī 2018. un 2019. gada Āzijas čempionātos.
Kauņas Ģertrūdes katoļu baznīca
<mapframe text="Kauņas Ģertrūdes katoļu baznīca" width=260 height=260 zoom=19 > { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q3117695" }
Kauņas Svētās Ģertrūdes (Mariāņu) baznīca (lt) ir Romas katoļu baznīca, kas atrodas Lietuvas pilsētas Kauņas centrālajā daļā. Viena no vecākajām gotiskajām celtnēm Lietuvā.
Precīzs baznīcas celšanas gads nav zināms, tā celta 15. gadsimtā. Lietuvas lielkņazs Aleksandrs Jagellons to iecēla par Kauņas draudzes baznīcu. 16. gadsimta vidū tika piebūvēts baznīcas tornis. Baznīca cieta 1655. gadā poļu-krievu karā, tomēr 1680. gadā atjaunota. 1750. gadā baznīcai tika piebūvēts koka hospitālis. 1782. gadā tā tika pamesta. 1796. gadā Ģertrūdes baznīcu renovēja, tajā iebūvēja ērģeles. 1812. gadā Kauņā izcēlās liels ugunsgrēks, cieta arī baznīca. 1824. gadā baznīcu piešķīra Žēlsirdīgo māsu ordenim. Pēc Janvāra sacelšanās apspiešanas 1864. gadā klosteri aizvēra. 1921. gadā baznīcu piešķīra mariāņu kongregācijai. PSRS okupācijas laikā baznīcā atradās medicīnisko preču noliktava. 1991. gadā tā atkal tika atdota mariāņiem.
2019. gada Amstel Gold Race
2019. gada Amstel Gold Race bija šosejas riteņbraukšanas viendienas sacensības, kas notika 21. aprīlī. Tā bija 54. reize, kad notika Amstel Gold Race sacensības un tās bija 18. sacensības 2019. gada UCI Pasaules tūres kalendārā.
Sacensībās uzvarēja Nīderlandes sportists Matjē van der Pūls ().
Helsingborgs IF
Helsingborgs IF ir profesionāls Zviedrijas futbola klubs no Helsingborjas. Klubs ir dibināts 1907. gadā, pašlaik spēlē Zviedrijas otrajā spēcīgākajā futbola līgā Superettan. Komanda ir piecas reizes izcīnījusi Zviedrijas čempionu titulu (pēdējo no tiem 2011. gadā), kā arī piecas reizes ieguvusi Zviedrijas kausu. 2000.—2001. gada sezonā spēlēja UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā. Mājas spēles aizvada Olympia stadionā, kurā ir 16 500 skatītāju vietu.
Vladislavs Soltāns
Vladislavs Soltāns (, 1870—1943) bija Latvijas poļu izcelsmes jurists un politiķis. Prezmas muižas īpašnieks, Latgales Centrālās zemes padomes loceklis (1918). Polijas Iekšlietu ministrs (1923—1924).
Dzīvesgājums
Dzimis 1870. gada 7. jūlijā Tverā izsūtītā Prezmas muižas īpašnieka Vladislava Hieronīma Soltāna un viņa sievas Oktāvijas ģimenē. Studēja tieslietas Tērbatas Universitātē, iestājās studentu korporācijā Konwent Polonia. Strādāja par advokātu Rīgā un Pēterburgā, bija Rīgas katoļu labdarības biedrības direktors un Poļu organizācijas komitejas viceprezidents Rīgā. 1911. gadā viņš apmetās savā Prezmas muižā. Kad 1918. gada janvārī Latgali okupēja Vācijas impērijas karaspēks, Rēzeknes apriņķa zemstes sapulces 1918. gada 18. maijā Vladislavu Soltānu ievēlēja par Latgales Centrālās zemes padomes locekli.
Poļu—padomju kara laikā viņu 1919. gada 19. novembrī iecēla par Varšavas gubernatoru. No 1922. gada 4. februāra līdz 6. aprīlim viņš piedalījās sarunās par Viļņas apgabala (t.s. Viduslietuvas Republikas) beznosacījumu iestāšanos Polijas sastāvā. No 1923. gada decembra līdz 1924. gada martam V. Soltāns bija Polijas Iekšlietu ministrs. Polijas Izglītības biedrības vadītājs un Komunisma apkarošanas savienības priekšsēdētājs (1936–1939).
Pēc Polijas okupācijas Otrā pasaules kara laikā viņš bija Polijas izlūkošanas Augstākās padomes priekšsēdētājs. Miris 1943. gada 7. februārī Varšavā.
Kamils Biliņskis
Kamils Biliņskis (pl; dzimis ) ir Polijas futbolists, uzbrucējs. Kopš 2018. gada spēlē Polijas čempionāta kluba Belsko-Bjalas "Podbeskidzie" sastāvā.
Sasniegumi
Žalgiris
Riga
Individuālie sasniegumi
Vladislavs Hieronīms Soltāns
Vladislavs Hieronīms Soltāns (, 1824—1900) bija Latgales poļu izcelsmes politiķis. Prezmas muižas īpašnieks.
Dzīvesgājums
Dzimis 1824. gadā Lietuvā agrākā Polijas-Lietuvas kopvalsts politiķa Staņislava Soltāna (1756—1836) un viņa sievas Konstances ģimenē. Pēc tēva īpašumu konfiskācijas kopā ar ģimeni pārcēlās uz Jelgavu, 1842. gadā beidza Jelgavas ģimnāziju un studēja Pēterburgas Universitātē.
Miris 1900. gadā Prezmā, kur apglabāts.
Kingisepas rajons
Kingisepas rajons ir Krievijas Ļeņingradas apgabala administratīvais rajons. Rajons robežojas ar Ļeņingradas apgabala Lomonosovas, Volosovas un Slancu rajoniem, kā arī Igauniju un Somu līci.
Falkenbergs FF
Falkenbergs FF ir profesionāls Zviedrijas futbola klubs no Falkenberjas. Klubs ir dibināts 1928. gada 3 janvārī. Pašlaik spēlē Zviedrijas trešajā spēcīgākajā futbola līgā Ettan. Mājas spēles aizvada Falcon Alkoholfri Arena stadionā.
Lielāko daļu savas vēstures spēlēja Zviedrijas zemākajās futbola līgās. 2013. gadā uzvarēja pēc līmeņa otrajā spēcīgākajā līgā Superettan un pirmoreiz iekļuva Allsvenskan. 2016. gadā izkrita no augstākās līgas, bet 2019. gadā tajā atgriezās.
Ināra Jākobsone
Ināra Jākobsone (dzimusi Rīgā) ir bijusī latviešu basketboliste, spēlēja vieglās uzbrucējas pozīcijā, Latvijas sieviešu basketbola izlases dalībniece. Pēdējais klubs, ko pārstāvējusi profesionālajā basketbolā — Rīgas RTU/Merks. Pēc basketbolistes karjeras beigām I. Jākobsone ir trenere, strādā BJBS Rīga Pārdaugavas nodaļā, kur trenē vecāko grupu puišus.
Spēlējusi vairākos Latvijas klubos, tostarp arī Rīgas TTT. Tikusi atzīta par LSBL mēneša vērtīgāko spēlētāju.
Laika posmā no 1995. līdz 2002. gadam pārstāvēja Latvijas sieviešu basketbola izlasi, kuras sastāvā piedalījās 1999. gada Eiropas čempionātā. Kopā izlasē nospēlējusi 43 spēles.
Metjū Antuāns
Metjū Antuāns (en; dzimis ) ir amerikāņu skeletonists.
Tlinkitu valoda
Valoda ir izmirstoša. Tajā spēj sazināties tikai daži simti no vairāk nekā 15 000 lielās tlinkitu kopienas. Visi valodas pratēji ir divvalodīgi un pārvalda arī angļu valodu. Valodu veido pieci dialekti, no kuriem viens izmira 20. gadsimta beigās. Plaši tiek īstenota valodas atdzīvināšanas programma, kurā ir atvērtas valodas apmācības klases.
Metjū Antuāns
Ar skeletonu nodarbojas kopš 2003. gada. izcīnījis bronzas medaļu. 2013.—2014. gada sezonas Pasaules kausa kopvērtējumā izcīnījis 3. vietu. 2012. gada Pasaules čempionātā amerikāņu sportists ASV komandas sastāvā kļuva par čempionu jaukto komandu sacensībās.
Tlinkitu valoda
19. gadsimta pirmajā pusē tlinkiti sakāva krievus, nopietni kavējot Krievijas koloniālo politiku Klusā okeāna dienvidu virzienā. Lielāki panākumi bija pareizticīgo misionāru darbībai. Viņi pārtulkoja tlinkitu valodā dažas baznīcas grāmatas un ieviesa kirilicu. Kirilica izgāja no apgrozības 20. gadsimta 20. gados, kad amerikāņu misionāri uz latīņu rakstību pamata izstrādāja tlinkitu alfabētu.
Venēcijas mākslas biennāle
Venēcijas mākslas biennāle (it) ir plaša starptautiska tēlotāja mākslas izstāde, kas reizi divos gados notiek Venēcijā, viens no nozīmīgākajiem mākslas pasākumiem pasaulē.
Vēsture
Venēcijas mākslas biennāles aizsākumi datējami ar 1895. gadu. Pirmajā Venēcijas biennālē tika pārstāvēti mākslinieki no 16 valstīm. Togad atklāšanas ceremonijā piedalījās Itālijas karalis Umberto I un Savojas Margarita. Leģenda vēsta, ka mākslas pasākums noticis par godu dižciltīgā pāra sudrabkāzām.
Latvija piedalās biennālē kopš 1999. gada. To ir pārstāvējuši mākslinieki Ilmārs Blumbergs (2001), grupa "F5" (2005), Gints Gabrāns (2007), Evelīna Deičmane un Miks Mitrēvics (2009), Kristaps Ģelzis (2011), Kaspars Podnieks un Krišs Salmanis (2013), Katrīna Neiburga un Andris Eglītis (2015), Miķelis Fišers (2017), Daiga Grantiņa (2019), Skuja Braden (2022), Amanda Ziemele (2024).
Kommunara
Kommunara ir pilsēta Krievijā, Ļeņingradas apgabalā uz dienvidiem no Sanktpēterburgas pie Ižoras upes. Papīra rūpniecības centrs. Sanktpēterburgas satelītpilsēta.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1843. gadā. Attīstījusies ap papīrfabriku. Līdz 1918. gadam apdzīvotās vietas nosaukums bija Ciemats pie Rodžersa un Peifera fabrikas (посёлок при фабрике Роджерса и Пейффера).
Ekonomika
Pilsēta ir ievērojams papīra rūpniecības centrs - šeit atrodas 5 šāda rakstura ražotnes.
2019.—2020. gada Vācijas futbola Bundeslīgas sezona
Vācijas valdība atļāva aizvadīt futbola spēles bez skatītājiem abās valsts spēcīgākajās līgās, sākot ar maija otro pusi. Nākamajā dienā Vācijas Futbola līga nolēma, ka Bundeslīgas sezona atsāksies 16. maijā, bet sezonas noslēgums plānots 27. jūnijā.
29. reizi Bundeslīgā uzvarēja Minhenes "Bayern", šis klubam ir astotais tituls pēc kārtas. Kopumā klubam tas ir 30. Vācijas čempionu tituls. Tas tika nodrošināts divas kārtas pirms sezonas beigām. Par sezonas rezultatīvāko spēlētāju kļuva Minhenes "Bayern" uzbrucējs Roberts Levandovskis, kas guva 34 vārtus.
Pārspēles par vietu Bundeslīgā
Pārspēlēs piedalās Brēmenes "Werder", kas Bundeslīgā ierindojās 16. vietā, un 2. Bundeslīgas 3. vietas ieguvēji 1. FC Heidenheim.
Otrā spēle
Divu spēļu summā rezultāts bija 2:2. Pēc izbraukumā vairāk gūtiem vārtiem uzvarēja Brēmenes "Werder" un saglabāja vietu Bundeslīgā, ''1. FC Heidenheim'' palika 2. Bundeslīgā.
Hjētils Jansru
Hjētils Jansru (no; dzimis ) ir norvēģu kalnu slēpotājs.
Piedalījies trijās ziemas olimpiskajās spēlēs. 2006. gadā Turīnā ieņēmis 10. vietu kombinācijā, 2010. gadā Vankūverā izcīnīja sudrabu milzu slalomā, savukārt 2014. gadā Sočos kļuva par čempionu supergigantā un ieņēma 3. vietu nobraucienā. Pasaules čempionātā sportista augstākais sasniegums ir 2011. gadā milzu slalomā ieņemtā 5. vieta. Pasaules kausā debitējis 2003. gada janvārī, kausa kopvērtējumā augstāko vietu izcīnīja 2011.—2012. gada sezonā — 8. vieta. 2010.—2011. gada sezonas kombinācijas kopvērtējumā ierindojās 3. vietā. Atsevišķos Pasaules kausa posmos vairāk nekā 10 reizes kāpis uz goda pjedestāla.
Cercle Brugge KSV
Cercle Brugge Koninklijke Sportvereniging ir profesionāls Beļģijas futbola klubs no Briges. Klubs ir dibināts 1899. gadā. Pašlaik spēlē Jupiler Pro League, Beļģijas futbola augstākajā līgā. Mājas spēles komanda aizvada Jana Breidela stadionā, kuru dala ar citu pilsētas klubu Club Brugge. Cercle Brugge futbolisti ir trīs reizes kļuvuši par Beļģijas čempioniem un divreiz izcīnījuši Beļģijas kausu.
Elizabete Jarnolda
Karjeru sākusi vieglatlētikā, kur startējusi septiņcīņas sacensībās, 2009. gadā pievērsusies skeletonam. izcīnījusi zelta medaļu, kas bija otra zelta medaļa skeletonā sievietēm Apvienotajai Karalistei Olimpiskajās spēlēs pēc kārtas.
2012. gada Pasaules čempionātā izcīnījusi bronzas medaļu. 2013.—2014. gada sezonas Pasaules kausa kopvērtējumā izcīnījusi uzvaru, tikai vienā posmā no astoņiem neierindojoties pirmajā trijniekā.
2018.gadā, nopietnu veselības problēmu dēļ, bija spiesta paziņot par profesionālās karjeras beigām.
Austrijas karognesēji olimpiskajās spēlēs
Šajā uzskaitījumā apkopoti Austrijas pārstāvji un sportisti, kas olimpisko spēļu oficiālajās ceremonijās nesuši valsts karogu.
Austrija vasaras olimpiskajās spēlēs piedalās kopš 1896. gada un ziemas olimpiskajās spēlēs kopš 1924. gada.
2019.—2020. gada Spānijas futbola čempionāta Pirmās divīzijas sezona
2019.—2020. gada Spānijas futbola čempionāta Pirmās divīzijas sezona bija 89. La Liga, Spānijas augstākās futbola līgas, sezona. Tā sākās. Bija paredzēts, ka tā noslēgsies. koronavīrusa pandēmijas dēļ sezona tika apturēta. Tika nolemts sezonu atsākt 11. jūnijā. Tā noslēdzās 19. jūlijā.
16. jūlijā vienu kārtu pirms sezonas beigām Madrides "Real" nodrošināja uzvaru līgā, izcīnot 34. čempiontitulu. Par sezonas rezultatīvāko spēlētāju kļuva Lionels Mesi, gūstot 25 vārtus.
Dzilnītis
Dzilnītis (Sitta europaea) ir dzilnīšu dzimtas (Sittidae) dziedātājputns. Izdala 21 pasugu, kuras iedala 3 grupās: S. e. europaea, S. e. caesia un S. e. sinensis grupa. Sastopams plašā mērenās joslas areālā Eiropā un Āzijā, kā arī pašos Ziemeļāfrikas rietumos. Ziemo ligzdošanas areālā.
Izplatība
Sezonālas migrācijas nav raksturīgas, tomēr atsevišķos gados, rudeņos, vērojamas vairāk vai mazāk izteiktas invāzijas. Ziemeļu un austrumu populācijas atkarīgas no Sibīrijas ciedrupriedes sēklu ražas. Ja vasarā izaug maza čiekuru raža, tad rudeņos Sibīrijas pasuga S. e. asiatica migrē rietumu virzienā, sasniedzot Zviedrijus un Somiju, reizēm paliekot šajā reģionā arī ligzdot. Dzilnītis galvenokārt uzturas zemienēs, bet Alpos, Turcijā un Centrālāzijā ligzdo līdz 2100 m virs jūras līmeņa. Arī Japānā un Taivānā tas galvenokārt uzturas kalnos. Japānā līdz 2100 m, Taivānā 3300 m.
Latvijā
Dzilnītis Latvijā ir parasts ligzdotājs un nometnieks. Latvijā izplatīta nominālpasuga S.e.europaea. Dzilnītim novērojamas periodiskas invāzijas, kuru laikā ieklejo arī Sibīrijas pasuga S. e. asiatica. Iespējama arī Rietumeiropas dzilnīša S. e. caesia ieceļošana. Vismaz vienā gadījumā novērots dzilnītis ar šīs pasugas pazīmi — krūtis un visa vēderpuse brūnidzeltenā tonī.
Izskats un īpašības
Nominālpasugas tēviņam ir zilpelēka galvas virsa, spārnu augšpuses un mugura, pār acīm stiepjas melna svītra, pazode un krūtis baltas, sāni un vēdera lejasdaļa oranžīga, zemaste gaiša. Spēcīgais knābis tumši pelēks ar gaišāku apakšējo daļu. Acis tumši brūnas, bet kājas gaiši brūnas vai pelēkas. Nominālpasugas (S. e. europaea) grupai piederošās pasugas savstarpēji atšķiras ļoti nedaudz, galvenokārt ar pavēderes apspalvojuma krāsas intensitāti.
Rietumu S. e. caesia pasugas tēviņš atšķiras no nominālpasugas ar oranžīgi brūno apakšpusi. Vienīgi pazode un vagi ir balti. Šīs grupas citas pasugas savstarpēji atšķiras ar apakšpuses toņa intensitāti, lai gan dažām dienvidu pasugām ir arī balta piere. Trešās grupas jeb dienvidaustrumu abu pasugu (S. e. sinensis un S. e. formosana) tēviņam vēderpuse, līdzīgi kā rietumu pasugām, ir oranžīgi brūna, bet tā pazode ir gaiši brūna (nevis balta).
Mātīte ir samērā līdzīga tēviņam, tomēr tās pavēderes apspalvojums ir gaišāks, mazāk intensīvs un acu svītra ir brūna, nevis melna. Āzijas pasugai S. e. asiatica arī tēviņa pavēdere ir ļoti blāva un gaiša, un abus dzimumus dabā nav iespējams atšķirt. Jaunie putni līdzīgi mātītei, lai gan to apspalvojums ir pelēcīgāks un kājas gaišākas.
Pēc ligzdošanas sezonas dzilnīts maina apspalvojumu, apmēram 80 dienas. Spalvu nomaiņa sākas maija beigās un beidzas septembra beigās. Sibīrijā dzīvojošām populācijām spalvu nomaiņa noris intensīvāk un īsākā periodā (no jūnija līdz septembra vidum). Jaunie putni apmēram 8 nedēļu vecumā nomaina dažas lidspalvas. Dzilnītis pa koku pārvietojas ar īsiem lēcieniem, atbalstam neizmantojot savu asti (kā to dara dzilnu dzimtas putni). Lidojums ir ātrs, spārni starp vēzieniem sakļauti. Lidojuma distance īsa. Pa koka stumbru pārvietojas ar galvu pa priekšu, ejot gan uz leju, gan uz augšu.
Uzvedība
Dzilnītis Eiropā parasti uzturas vecos lapu koku vai jauktu koku mežos ar lieliem kokiem. Visiecienītākie ir veci ozoli. Sastopams arī parkos un vecos augļu dārzos. Svarīgi, lai koku audze aizņemtu vismaz 1 ha ar veciem kokiem. Kalnos dzilnītis mājo arī vecos egļu un priežu mežos. Lielākajā daļā Krievijas dzilnītis mājo skujkoku mežos, bet populācijas blīvums ir zems. Marokā dzilnītis uzturas ozolu, Atlasa ciedru un egļu mežos. Neparastākā vide, kurā mājo dzilnītis, ir Mongolijā (zemu kadiķu audzēs) un Sibīrijas dienvidos (klinšainā apgabalā).
Barošanās
Dzilnītis galvenokārt barojas ar kukaiņiem, īpaši iecienīti ir tauriņi un vaboles. Rudenī un ziemā barojas arī ar riekstiem un sēklām, iecienītākie ir lazdu un dižskābaržu rieksti. Mazuļus baro ar kukaiņiem, retumis arī ar sēklām. Barību dzilnītis meklē uz koka stumbra un lieliem zariem, reizēm pārmeklējot arī mazākus zarus vai uzlasot barību no zemes. Ķer kukaiņus arī lidojumā. Lai atrastu kukaiņus, dzilnītis trupējošiem kokiem norauj mizu vai ar knābi pārbauda mīksto koksni. Cietu koksni tas nespēj kalt. Lielas vaboles vai riekstus tas iespīlē kādā mizas spraugā, bet pēc tam ar spēcīgo knābi sakaļ. Ziemā dzilnītis ļoti reti apmeklē putnu barotavas.
Augu izcelsmes barību dzilnītis mēdz slēpt un veidot uzkrājumus. Lai arī to dara visa gada garumā, visintensīvāk barība tiek krāta rudenī. Sēklas tiek noglabātas mizu spraugās, mūra sienā vai apraktas zemē. Pa virsu sēklām dzilnītis sakrauj ķērpjus, sūnas un mazus mizas gabaliņus. Krātuves tiek iztukšotas ziemā vai laikā, kad grūti atrast vai trūkst barības. Reizēm tiek noglabāta ne tikai augu izcelsmes barība, bet arī, piemēram, maizes gabaliņi, tauriņi un kukaiņu kūniņas un kāpuri.
Ligzdošana
Dzilnīši veido monogāmus pārus uz mūžu. Katram pārim ir sava ligzdošanas teritorija, kurā tas pavada arī ziemu. Tās lielums Eiropā ir apmēram 2—10 ha, Sibīrijā vidēji 30,2 ha. Tēviņš ieņem teritoriju un tad sev piesaista partneri. Abi dzimumi izpilda īpašu riesta lidojumu, tēviņš arī veic riņķveida lidojumu ap mātīti ar izplestu asti un augstu izceltu galvu, papildus tēviņš simboliski pabaro mātīti.
Ligzda tiek iekārtota koka dobumā, visbiežāk vecos dzeņa kaltos dobumos, retumis arī dabīgajos dobumos. Reizēm mātīte dobumu paplašina, ja koksne ir trupējusi. Ligzda parasti atrodas 2—20 m augstumā. Dobums tiek bagātīgi izklāts ar priežu mizu vai jebkādu koku skaidu gabaliņiem, retumis pievienojot citus sausus augu materiālus. Ja ieeja dobumā ir pārāk liela, tā tiek sašaurināta, izmantojot dubļus, mālus un reizēm arī mēslus. Olas, kā arī mazuļi tiek ierakti sausajās skaidās, tādējādi samazinot tiem apdraudējumu no ienaidniekiem. Nelielā ieeja pasargā dobumu arī no tā, lai to nepārņemtu lielāki putni, piemēram, strazdi. Ligzdas ierīkošanas darbus veic mātīte, ļoti bieži arī pats dobums no iekšpuses tiek izklāts ar dubļu vai mālu kārtu, tādējādi dobuma ierīkošanai aiziet apmēram 4 nedēļas. Ligzda tiek izmantota vairākkārtīgi.
Gadā viens perējums. Dējumā parasti ir 6—9 baltas olas ar sarkaniem raibumiņiem. Reizēm dējums ir liels, līdz pat 13 olām. Inkubācijas periods ilgst 13—18 dienas, perē tikai mātīte, bet tēviņš to tikmēr baro. Par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Jaunie putni izlido 20—26 dienu vecumā, bet vecāki tos turpina barot papildu 8—14 dienas, līdz jaunie putni kļūst patstāvīgi. Dzilnītis ligzdošanai izmanto arī putnu būrīšus. Jaunie putni ligzdot sāk, kad ir atraduši un nodibinājuši savu teritoriju. Tā kā putni ir nometnieki, tad jaunajiem putniem nav viegli atrast sev teritoriju. Eiropā jaunie putni uzturas brīvās teritorijās, kurās nav ligzdojošo pāru, bet Sibīrijā, kur ligzdošanas teritorijas ir daudz lielākas, jaunie putni uzturas vecāku teritorijā. Dzilnīša dzīves ilgums parasti ir ap 2 gadiem, bet var sasniegt gandrīz 13 gadus.
Sistemātika
Dzilnītim ir 21 pasuga:
Metacritic
Metacritic ir tīmekļa vietne, kurā apkopotas atsauksmes par mūzikas albumiem, videospēlēm, filmām, diskiem un agrāk — grāmatām. Par katru produktu aprēķinātais novērtējums izteikts 10 ballu sistēmā. Novērtējums tiek aprēķināts, ņemot vērā dažādiem izdevumiem rakstošu kritiķu atsauksmes. Aprēķinos tiek ņemts vērā katra kritiķa atsauksmju prestižs (kas netiek izpausts). Produkta rezultāts tiek summēts un no tā tiek izrēķināts vidējais vērtējums. Trīs krāsu kodi - zaļš, oranžs, dzeltens — izsaka kritiķu vērtējumu, sniedzot priekšstatu par produktu potenciālajam produkta lietotājam.
SpaceX CRS-18
SpaceX CRS-18 bija ASV uzņēmuma SpaceX bezpilota kravas kosmosa kuģa Dragon lidojums uz Starptautisko kosmosa staciju NASA Commercial Resupply Services (CRS) pagarinātajā programmā. Dragon orbītā tika palaists 2019. gada 25. jūlijā; nolaižamais aparāts uz Zemes atgriezās 2019. gada 27. augustā.
Šoreiz tika izmantots 2015. gada aprīlī (CRS-6) un 2017. gada decembrī (CRS-13) kosmosā lidojis Dragon nolaižamais aparāts. Raķetes pirmā pakāpe iepriekš izmantota 2019. gada maijā CRS-17 lidojumā.
Loceklis
Loceklis var būt:
SpaceX CRS-18
Derīgā krava
Nehermētiskajā kravas sekcijā bija kosmosa kuģu saslēgšanās adapters IDA-3 (534 kg).
No stacijas atpakaļ uz zemi tika nogādāta 1538,5 kg krava.
Lidojuma gaita
Dragon tika palaists 22:01:56 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 Full Thrust no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-40.
Pēc derīgās kravas atdalīšanas raķetes pirmā pakāpe nosēdās Kanaveralas zemesraga laukumā LZ-1.
Kravas kuģis SKS sasniedza 27. jūlijā. 13:11 UTC to satvēra ar stacijas manipulatoru Canadarm2, ko vadīja Niks Heigs. Kosmosa kuģis tika pārvietots uz Harmony moduļa apakšējo pieslēgvietu; pilnībā pieslēgts 16:01 UTC.
19. augustā ar manipulatoru Canadarm-2 un Dextre no Dragon nehermētiskās kravas sekcijas izņemts saslēgšanās adapters IDA-3. 21. augustā tas tika pievienots pie Harmony moduļa piestiprinātā adaptera PMA-3.
27. augustā 12:25 UTC Dragon ar Canadarm2 palīdzību tika atvienots no Harmony moduļa. Brīvā lidojumā kravas kuģis palaists 14:59 UTC. Dragon 19:22 UTC uz 12 minūtēm 53 sekundēm iedarbināja dzinējus un veica noiešanu no orbītas. 20:21 UTC nolaižamais aparāts nolaidās Klusajā okeānā punktā aptuveni 123,6° R 32,5° Z.
Progress MS-12
Progress MS-12 (Прогресс МС-12; SKS apzīmējums ISS-73P) bija Krievijas automātisks Progress-MS sērijas kravas kosmosa kuģis. Paredzēts kravu nogādāšanai uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). Tas orbītā tika palaists 2019. gada jūlijā. Progress MS-12 darbību beidza 2019. gada novembrī.
Krava
Kopējā kravas masa starta brīdī bija 2454 kg. Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela, skābeklis , ūdens. Hermētiskajā kravas telpā (pavisam ) atradās iekārtas stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces.
Lidojuma gaita
Progress MS-12 tika palaists 12:10:46 UTC ar nesējraķeti Sojuz-2.1a no Baikonuras kosmodroma.
Saslēgšanās ar staciju automātiskā režīmā notika tajā pašā dienā 15:29 UTC pie Pirs moduļa, 3 stundas 19 minūtes pēc starta.
10:25 UTC Progress MS-12 atvienojās no SKS. 13:39 UTC tika iedarbināts dzinējs bremzēšanas manevram. 14:11 UTC kravas kuģis nogāja no orbītas. Tas iegāja Zemes atmosfērā un sadega. Nesadegušās daļas aptuveni 14:19 UTC iekrita Klusā okeāna dienvidu daļā.
Kendama
Kendama (ja, kendama,  — ‘zobens [un] bumba’) ir tradicionāla japāņu rotaļlieta. Zobenu (ken) veido rokturis ar trim kausiņiem un pīķi, bet tam auklā piesieta koka bumba (dama). Kendama ir viens variants no kausiņu un bumbiņu saimes (fr, es) rotaļlietām. Rotaļāšanās mērķis ir noķert koka bumbiņu kausiņā vai arī to uzdurt uz pīķa.
Apraksts
Kendama sastāv no bumbas (tama), kurai ir caurums (ana) un savienots ar pavedienu (ito) ar rokturi, ko sauc arī par zobenu (ken). Roktura galu sauc par zobena punktu (ken-saki). Uz tā dēvētās sara-do, plāksnes bungas, ir divas plāksnes: lielāko plāksni sauc par arazara (大 皿, lielu plāksni) un mazāko no divām plāksnēm kozara (小 皿, maza plāksne). Roktura galā ir mazākā plāksne: chūzara (中 皿, vidēja plāksne). Palielinājums (subari-dome) uz roktura, lai novērstu slīdēšanu spēlēšanas laikā. Izņemot pavedienu, visas kendamas daļas ir izgatavotas no koka. Kendamas forma un apdare atšķiras atkarībā no ražotāja un izcelsmes valsts.
Atšķirībā no Japānas, rotaļlieta citās valstīs nav bijusi populāra, bet pēdējos gados šī 18.- 19. gadsimta rotaļlieta ir ieguvusi lielu popularitāti.
Rozenheima
Rozenheima ir pilsēta Vācijā, Bavārijā. Pilsētā ir apmēram 60 000 iedzīvotāju, kopā ar apkārtni — līdz 125 000. Tā ir trešā lielākā pilsēta Augšbavārijā. Pilsēta atrodas Bavārijas Alpu plakankalnē, 446 metrus virs jūras līmeņa, tās platība ir 37,22 кm². Pilsēta izvietota Innas upes rietumu krastā.
Martins Erats
Martins Erats (1981. gada 29. augustā) ir bijušais čehu hokejists, labās malas uzbrucējs, Čehijas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 13 sezonas un 881 spēles Nacionālajā hokeja līgā, 11 sezonas aizvadot Našvilas "Predators" sastāvā. Čehijas hokeja izlases rindās izcīnījis 2006. gada olimpisko spēļu bronzas medaļas, kā arī divas pasaules čempionātu medaļas.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Erats uzsāka 1998.—99. gada sezonā, kad aizvadīja piecas spēles Čehijas Ekstralīgas komandā HK Zlīna. Jau nākamajā sezonā, pēc tam, kad viņu NHL draftā izvēlējās Našvilas "Predators", uzbrucējs devās uz Ziemeļameriku, kur no 1999. līdz 2001. gadam spēlēja Rietumu hokeja līgā. 2001.—02. gada sezonu uzbrucējs jau pilnībā aizvadīja NHL, "Predators" rindās atzīmējoties ar 33 punktiem. "Predators" rindās uzbrucējs spēlēja līdz pat 2013. gada aprīlim, kad tika aizmainīts uz Vašingtonas "Capitals". Lielu daļu 2006.—07. gada sezonas uzbrucējs spēlēja "Predators" pirmajā maiņā kopā ar Polu Kariju un Deividu Legvandu. 2011.—12. gada sezonā ar 58 punktiem Erats bija "Predators" rezultatīvākais spēlētājs.
Lai arī uzbrucējs "Capitals" rindās bija nonācis pēc tam, kad pats bija pieprasījis tikt aizmainīts, arī Vašingtonas sastāvā Erats pieprasīja maiņu un 2014. gada martā nonāca Fīniksas "Coyotes" rindās. Pēc 2014.—15. gada sezonas beigām Erats atgriezās Eiropā. Kopumā 13 NHL aizvadītajās sezonās viņš devās laukumā 881 spēlē, gūstot 545 punktus.
Čehijas hokeja izlases rindās izcīnījis bronzas medaļu 20106. gada olimpiskajās spēlēs, kā arī izcīnījis divas pasaules čempionātu medaļas.
360TV
Kanālā tiek raidītas vairākas ārzemju filmas.
Trauksmes iela (Rīga)
Trauksmes iela ir privatizēta iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Tā sākas krustojumā ar Kungu ielu un beidzas ar strupceļu. Iela atrodas dzīvojamā kompleksa "Rīdzenes rezidence" teritorijā un ir slēgta ar dzelzs vārtiem.
Viduslaikos iela gāja gar aizsargmūri apkārt pilsētai. Ielas sākotnējais nosaukums – Alarma iela (de). 20. gadsimta sākumā ielu sauca arī par Veco Trokšņa ielu, 1923. gadā tā ieguva Trauksmes ielas nosaukumu. Otrā pasaules kara laikā iela izzuda, 2008. gadā ielai starp Mārstaļu un Minsterejas ielu tika atjaunots vēsturiskais Trauksmes ielas nosaukums.
Ielu savienojumi
Trauksmes iela ir savienota ar šādām ielām:
Rīdzenes iela
Ielu savienojumi
Rīdzenes iela ir savienota ar šādām ielām:
FK Gintaras Palanga
FK Gintaras ir Lietuvas futbola klubs no Palangas, kas pašlaik spēlē Lietuvas A līgā.
Vēsture
Klubs ir dibināts 1957. gadā kā Nemunas. Vēlāk tas vairākkārt mainījis nosaukumu: 1960. gadā — Statybininkas, 1965. — Statyba, 1966. — Naglis, 1968. — KER, 1970. — Gintaras. No 1991. līdz 1997. gadam spēlēja Lietuvas 3. līgā, no 2001. līdz 2005. gadam — 2. līgā. 2005. gadā komanda tika izformēta.
2014. gada klubs tika atjaunots.
Annešs Bardāls
Annešs Bardāls (dzimis Stainšērē) ir bijušais norvēģu tramplīnlēcējs, 2011.—2012. gada sezonas Pasaules kausa ieguvējs. Piedalījies trīs Olimpiskajās spēlēs, kurās ieguvis divas medaļas - 2010. gadā bronzu komandu sacensībās, bet 2014. gadā - bronzu normālā tramplīna sacensībās. 2013. gadā uzvarēja Pasaules čempionātā normālā tramplīna sacensībās.
Volstrīta: Nauda nekad neguļ
"Volstrīta: Nauda nekad neguļ" (en) ir 2010. gada drāma, kuras režisors ir Olivers Stouns. Galvenās lomas atveido Maikls Daglass, Šia Lebafs, Džošs Brolins, Kerija Maligana, Īlaijs Volahs, Sūzana Sarandona un Frenks Landžella. Filmas pirmizrāde notika Kannu filmu festivālā. Filma ir turpinājums 1987. gada filmai "Volstrīta".
Gordons Geko iznāk no cietuma un sāk sastrādāties ar savu topošo znotu, ideālistisku akciju brokeri pēc tam, kad viņš saredz iespēju uzvarēt savu ienaidnieku Volstrītā un atjaunot impēriju.
Rīgas 13. vidusskola
'''Rīgas 13. vidusskola''' ir Rīgas pašvaldības dibināta vispārizglītojošā mācību iestāde, kas atrodas Pulkveža Brieža ielā 25, Rīgas Ziemeļu rajonā.
Skola īsteno 4 pamatizglītības un vispārējās vidējās izglītības programmas.
Vēsture
Skolas ēku projektēja arhitekts Alfrēds Pūpols, viņu konsultēja arhitekts Aleksandrs Birzenieks, bet celtniecības darbus vadīja inženieris celtnieks A. Sorokins. Rīgas 13. vidusskola darbību uzsāka 1951. gada 1. septembrī. No 1957. līdz 1964. gadam tās nosaukums bija '''Rīgas 13. darba politehniskā skola'''.
Rīgas 13. vidusskolu vadījuši šādi direktori:
Izglītības programmas
Skola īsteno šādas izglītības programmas: Skola apvieno mazākumtautību pamatizglītības programmu ar izglītības programmu, kurā papildus iekļauj nepieciešamo saturu etniskās kultūras apguvei un integrācijai Latvijas sabiedrībā. Skolā var apgūt 5 valodas: latviešu valodu, krievu valodu, angļu valodu, franču valodu un vācu valodu.
Jennija Fransone
Jennija Fransone (sv; dzimusi ) ir zviedru brīvā stila cīkstone, Pasaules un Eiropas čempione, 2016. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvēja.
Rīgas 13. vidusskola
Izglītības programmas
Skola īsteno vairākas interešu izglītības programmas: angļu, franču un vācu valodas fakultatīvās nodarbības, skolas vēstures pulciņš "Pulkveža Fr. Brieža muzejs" u.c.
Jennija Fransone
Biogrāfija
2008. gada olimpiskajās spēlēs Pekinā Jennija astotdaļfinālā, jau savā pirmajā cīņā, zaudēja ķīnietei Vanai Dzjao un palika 9. vietā.
2012. gada olimpiskajās spēlēs Londonā viņa kvalifikācijas cīņā pārspēja ASV cīkstoni Ali Bērnardu, taču ceturtdaļfinālā cieta zaudējumu pret bulgārieti Stanku Zlatevu. Viņa ieguva tiesības piedalīties gandarījuma cīņās, taču jau pirmajā cīņā bija spiesta atzīt Vasilisas Marzaļukas pārākumu. Pusotru mēnesi vēlāk Jennija Fransone piedalījās pasaules čempionātā un, finālā uzvarot Kazahstānas cīkstoni Guzeli Manjurovu, kļuva par pasaules čempioni.
2016. gadā, savās jau trešajās olimpiskajās spēlēs Riodežaneiro Jennija Fransone izcīnīja bronzas medaļu. Nākamajos gados viņa sekmīgi startēja Eiropas čempionātos - 2018. gadā izcīnot zelta, 2019. gadā — bronzas medaļu.
Kā tikt vaļā no draugiem un tamlīdzīgiem
"Kā tikt vaļā no draugiem un tamlīdzīgiem" (en) ir 2007. gada Apvienotās Karalistes romantiska kinokomēdija, kas balstīta uz Tobija Janga tāda paša nosaukuma memuāriem. Filmas režisors ir Roberts B. Veids. Galvenās lomas atveido Saimons Pegs, Kirstena Dansta, Denijs Hastons, Džiliana Andersone, Megana Foksa un Džefs Bridžess. Filmas pirmizrāde notika.
Filmas galvenais varonis ir britu žurnālists Sidnijs Jangs, kurš cenšas iederēties augsta līmeņa žurnālā Ņujorkā.
Sniegbaltīte (2007. gada filma)
"Sniegbaltīte" (en) ir 2007. gada romantiska komēdija, kas veidota pēc brāļu Grimmu pasakas "Sniegbaltīte" motīviem. Filmas režisors ir Džo Nusbaums. Galvenās lomas atveido Amanda Bainsa, Sāra Pakstone, Mets Longs, Džons Šneiders un Kristāla Hanta. Filmas pirmizrāde notika.
SK Dnipro-1
SK Dnipro-1 ir profesionāls Ukrainas futbola klubs no Dņipro. Klubs ir dibināts 2017. gadā, pašlaik spēlē Ukrainas Premjerlīgā. Mājas spēles komanda aizvada Dnipro-Arena stadionā, kura ietilpība ir 31 003 vietas.
2018.—2019. gada sezonā uzvarēja Ukrainas Pirmajā līgā un iekļuva Premjerlīgā. Komanda divas reizes ir sasniegusi Ukrainas kausa pusfinālu — 2018. un 2019. gadā.
Gatčina
Gatčina ir pilsēta, Ļeņingradas apgabala Gatčinas rajona centrs Krievijā. Pēc iedzīvotāju skaita lielākā apgabala pilsēta. Gatčinā kopš 2021. gada izvietotas daļa apgabala administratīvo iestāžu un tā tiek uzskatīta par apgabala administratīvo centru. Atrodas pie federālā autoceļa R23 "Pleskava".
Pilsētas centrs un Gatčinas pils ansamblis iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Vēsture
Kā Hodčino (Хотчино) rakstos pirmoreiz minēta 1499. gadā. 1765. gadā Katrīna II Gatčinu uzdāvināja savam favorītam Grigorijam Orlovam, kurš 1766. gadā sāka arhitekta Antonio Rinaldi projektētās Gatčinas pils celtniecību. Vēlākajos gados pils vairākkārt bijusi Krievijas imperatoru rezidence. 1881. gadā Gatčina bija pirmā pilsēta Krievijas impērijā, kurā ierīkoja ielas elektriskais apgaismojumu. 1910. gadā šeit izveidoja pirmo Krievijas aerodromu.
Krievijas pilsoņu kara laikā Gatčinā notika cīņas starp boļševiku karaspēku un Judeņiča spēkiem. 1923. gadā to nosauca par Trocku padomju darbinieka Ļeva Trocka vārdā. Kad Trocki atcēla no amata, 1929. gadā to nosauca par Krasnogvardejsku. Otrā pasaules kara laikā Gatčina no 1941. gada 13. septembra līdz 1944. gada 26. janvārim atrādās Vācijas okupācijā. 1944. gadā tā atguva savu vēsturisko nosaukumu.
Ekonomika un zinātne
Pilsētā atrodas aerokosmiskās rūpniecības ražotne (ОАО "Концерн "ЦНИИ «Электроприбор» филиал № 1) un B. P. Konstantinova Pēterburgas Kodolfizikas institūts (Петербургский институт ядерной физики им. Б. П. Константинова).
Cilvēki
Gatčina ir Nīderlandes karalienes Annas Pavlovnas (Anna Paulowna, 1795-1865), šahista Mihaila Čigorina (Михаил Иванович Чигорин, 1850-1908), ģeogrāfa Mihaila Čihačova (Пётр Александрович Чихачёв, 1808-1890), elektrotehniķa Mihaila Doļivo-Dobrovoļska (Михаил Осипович Доливо-Добровольский, 1861-1919) un komponista Mihaila Ipoļitova-Ivanova (Михаил Михайлович Ипполитов-Иванов, 1859-1935) dzimtā pilsēta.
Pirms valdīšanas Gatčinas pilī dzīvoja Pāvils I, kurš piešķīris Gatčinai pilsētas tiesības. Aleksandrs III lielāko daļu no valdīšanas laika rezidēja Gatčinas pilī. Šeit jaunības dienas pavadīja arī pēdājais Krievijas cars Nikolajs II.
Pilsētā dzīvojis rakstnieks Aleksandrs Kuprins (Александр Иванович Куприн, 1870-1938).
1942. gadā pilsētas apkārtnē krita viens no galvenajiem holokausta realizētājiem Latvijā Valters Štālekers (Walter Stahlecker, 1900-1942).
Jamburga
Jamburga var būt:
Ragzobzivjveidīgās
Ragzobzivjveidīgās (Ceratodontiformes syn. Ceratodontida) ir divējādelpojošo zivju (Ceratodontae) kārta, kuras pārstāvju fosilijas ir zināmas vēl no triasa, bet mūsdienās ir saglabājušās nedaudzas reliktas formas, kas dzīvo Dienvidamerikā, Amazones baseinā, Āfrikas centrālajā daļā, kā arī Austrālijas austrumos.
Morfoloģija
Endokrānijs nepārkaulojas. Ādas kauli un zvīņas bez dentīna. Jūtīgie kanāli ir vagu veidā uz kaulu virsmas vai ādā. Bedrīšu līniju nav. Galvas vairoga kauli ir mazskaitlīgi, parasti liela izmēra un plāni. Galvas sānu kauli ir stipri reducēti. Virs etmoīda parasti ir nepāra kauls. Nav maxillare, praemaxillare, dentale un malējo zobu. Nav arī gulāro plātņu. Operculum un suboperculum ir reducēti. Žaunu loki ir no skrimšļa. Visiem grupas pārstāvjiem ir zobu plātnītes. Visas nepārās spuras balsta viena līdz trim radiāliju rindām. Astes spura ir dificerkāla, parasti saaugot ar muguras un anālo spuru. Krūšu spuras ir izvietotas augstu sānos. Neurālie loki un ostiju izaugumi pārkaulojas atsevišķi (izņemot reizēm astes daļu). Mugurkaula skriemeļu nav.