cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jānis Zālītis (komponists)
Jānis Zālītis (1884 — 1943) bija latviešu komponists un viens no ievērojamākajiem 1920.-1930. gadu mūzikas kritiķiem. Latvijas Nacionālās operas pirmais direktors (1919-1922). Viņa mūziku dziļi ietekmējis ar simbolismu saistītais 20. gadsimta pirmo gadu desmitu mākslas novatorisms.
Dzīvesgājums
No 1904. līdz 1915. gadam viņš studēja Pēterburgas konservatorijā profesora Homiliusa ērģeļu klasē, no 1908. gada speciālās kompozīcijas teorijas klasē, dažus gadus pavadot arī profesora Jāzepa Vītola praktiskās kompozīcijas speciālklasē. Pirmajos konservatorijas gados tapa Zālīša dziesmas „Rīts” (K. Skalbes vārdi), „Ziedu nakts” (A. Saulietis), „Laimīti man meklējot” (E. Treimanis-Zvārgulis), „Rudenis” (J. Poruks), „Eža kažociņš” (K. Štrāls), „Veļu naktī” (A. Austriņš) u.c. Pēterburgas gados Zālītis no 1910. gada iesāka arī savas mūzikas recenzenta gaitas.
Pēc Latvijas brīvības cīņu beigām Zālītis 1919. gadā kļuva par tikko nodibinātās Latvijas Nacionālās operas direktoru (1919-1922, 1926-1928). Rakstīja mūzikas recenzijas avīzēs "Latvija", "Dzimtenes Vēstnesis", "Līdums", "Baltija", vēlāk pastāvīgi "Jaunākās Ziņās". Otrā pasaules kara gados bija Rīgas mūzikas skolas (bijušās Tautas konservatorijas) direktors.
Miris no akūtas infekcijas 1943. gada 12. decembrī Rīgā, apglabāts Meža kapos.
Darbi
Zālītis komponējis ap četrdesmit solodziesmu, tikpat kordziesmu, folkloras apdares, daži klavierdarbi. Viņa daiļrade ar savu intensīva lirisma un garīguma izpausmi pieder pie latviešu mūzikas dārgumiem. Apmēram puse Zālīša kordziesmu uzrakstītas līdz 1918. gadam, tajās pilnīgi nobriedis viņa kora stils, ko raksturo oriģināls, tonalitātes paplašināšanā sakņots harmoniju kolorīts, poētiski izsmalcināta muzikālā deklamācija un bieži vien kamermuzikāla faktūra. Viņa slavenākās dziesmas ir 1912. gadā komponētā „Biķeris miroņu salā” (J. Poruks), „Ceļš uz dzimteni” (1916., P. Blaus), „Pie koklētāja kapa” (1913., A. Austriņš), kas rakstīta E. Dārziņa nāves piemiņai. Retāk izpildītas dziesmas ir „Kad nakts” (1913., Rainis), „Birztaliņa” (1916., K. Jēkabsons), „Tā vēsma” (1916., J. Poruks), „Kā sniegi” (1920., J. Jaunsudrabiņš).
Ulsana
Ulsana (ko, ) ir viena no sešām Dienvidkorejas lielpilsētām. 2014. gadā pilsētā dzīvoja 1,16 miljoni iedzīvotāju. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir septītā lielākā Dienvidkorejas pilsēta. Ulsana atrodas Dienvidkorejas dienvidaustrumos Japāņu jūras krastā.
Ulsanā atrodas Hyundai Motor Group galvenā mītne, kā arī pasaulē lielākā kuģubūves kompānija Hyundai Heavy Industries un otra lielākā naftas pārstrādes kompānija SK Group.
2002. gada FIFA Pasaules kausa laikā Ulsanā tika aizvadītās trīs futbola spēles.
Petkēvičs
Petkēvičs (pl; sieviešu dzimtē Petkēviča (Petkiewicza)) ir poļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Brants
Brants var būt:
Stirniene (stacija)
Stirniene ir dzelzceļa stacija līnijā Krustpils—Rēzekne II. Stacija atrodas Varakļānu pagastā Stirnienes ciemā. Stacijā ir 3 sliežu ceļi un viens īsāks ceļš kravas rampas apkalpošanai (neizmantota). Stacijā pietur maršruta Rīga—Zilupe dīzeļvilcieni.
Vēsture
Stacija atklāta 1913. gadā, sākumā saukta "Aizkolnīši". Tagadējais nosaukums stacijai ir kopš 1921. gada.
Dictyla
Dictyla ir tīklblakšu ģints, kurā ietilpst ap 75 sugām. Izplatītas visā pasaulē, izņemot Antarktiku. Latvijā ir sastopamas četras sugas: Dictyla convergens, Dictyla echii, Dictyla humuli un Dictyla lupuli.
Dictyla ģints sugas atšķiras no citām ar šādām raksturīpašībām:
Taksonomija
Sugas:
Spānija 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Spānija (Burbonu restaurācija Spānijā) bija pārstāvēta 1900. vasaras olimpiskajās spēlēs, kas norisinājās Francijas galvaspilsētā Parīzē no 1900. gada 14. maija līdz 28. oktobrim. Šīs bija pirmās modernās vasaras olimpiskās spēles, kurās tā bija pārstāvēta.
Šajās olimpiskajās spēlēs Spānija bija pārstāvēta ar 9 sportistiem (visi vīrieši), kuri startēja 4 olimpiskajos sporta veidos ― airēšanā, basku pelotā, jāšanā un paukošanā. Visvairāk sportistu, 5 sportisti, bija pārstāvēti airēšanā. Visos šajos sporta veidos tā bija pārstāvēta pirmo reizi.
Kociņš
Kociņš var būt:
Lazdukalns (Bērzkalnes pagasts)
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa P35, Vārnienes upes krastā.
Džoija Kinga
Viņa ir pazīstama ar Ramonas Kvimbijas lomu filmā Ramona and Beezus, kur viņa filmējās kopā ar Selīnu Gomesu. Arī viņas vecākās māsas ir aktrises. Kingas debija televīzijā bija dalība divās seriāla The Suite Life of Zack & Cody sērijās 2006. gadā.
Markuss
Markuss var būt:
Tevantepekas zemesšaurums
Tevantepekas zemesšaurums (es) ir zemesšaurums Ziemeļamerikā, kas atdala Atlantijas okeānam piederīgo Meksikas līci no Klusā okeāna. Tiek uzskatīts par Centrālamerikas ziemeļu robežu. Izvietojies Meksikas Oahakas un Verakrusas štatos. Šaurākajā vietā starp Kampečes un Tevantepekas līčiem zemesšaurums ir 192 līdz 216 km plats. Zemesšauruma augstākais punkts ir 224 m vjl Čivelas pārejā, kam no austrumiem piekļaujas Čjapasas Sjerramadres, bet no rietumiem — Oahakas Sjerramadres kalnu grēdas. Šauruma ziemeļu daļā plaša džungļiem klāta zemiene, dienvidu daļā — šaurs piekrastes līdzenums, kam piekļaujas lagūnas.
Zemesšauruma nosaukums cēlies no Tevantepekas pilsētas tā dienvidos, kuras nosaukums savukārt navatlu valodā nozīmē «jaguāru kalni» (tecuani-tepec). Kopš Kortesa laikiem Tevantepekas zemesšaurums tika uzskatīts par vienu no potenciālajām vietām okeānus savienojoša kanāla izbūvei. 19. gadsimta beigās kanāla vietā tika projektēts kuģu transportēšanai paredzēts vairāku ceļu dzelzceļš, kas netika realizēts.
Jankavs
Jankavs var būt:
Klāvs Lorencs
Klāvs Lorencs ( — ) bija Latvijas politiķis un sabiedrisks darbinieks. Bijis Rīgas domes (1922—1934) un Saeimas (1922—1931) deputāts. No 1923. gada janvāra līdz jūnijam bija Latvijas darba ministrs. Sākotnēji bijis LSDSP biedrs, kad pēc Ulmaņa apvērsuma visas politiskās partijas tika aizliegtas, pagrīdē dibināja Latvijas Sociālistisko strādnieku-zemnieku partiju.
Biogrāfija
1895. gadā Lorencs sāka mācīties Liepājas pareizticīgo draudzes skolā. 1901. gadā viņš iestājās Baltijas skolotāju seminārā Kuldīgā. 1903. gadā sāka darboties Latvijas Sociāldemokrātiskajā strādnieku partijā (LSDSP). Piedalījies 1905. gada revolūcijā, pēc tam vadījis strādnieku kustību Liepājā. Darbojās arī citās strādnieku organizācijās. Vairākkārt apcietināts, vairākus gadus pavadījis cietumā, 1913. gadā izsūtīts uz Narimas apgabalu Sibīrijā.
Klāvs Lorencs bija ilggadējs Rīgas domes un Saeimas deputāts. Rīgas domē viņš strādāja no 1922. līdz 1934. gadam, bet Saeimā — no 1922. līdz 1931. gadam (ievēlēts 4. Saeimā, taču drīz nolicis mandātu). Bija darba ministrs Jāņa Pauļuka vadītajā valdībā no 1923. gada janvāra līdz jūnijam. Bijis arī LSDSP Centrālās komitejas sastāvā.
Pēc Ulmaņa apvērsuma visas politiskās partijas tika aizliegtas. Tāpēc Lorencs kopā ar Ansi Buševicu, pagrīdē dibināja nelegālu Latvijas Sociālistisko strādnieku-zemnieku partiju (LSSZP). arestēts, vēlāk nosūtīts uz Liepājas koncentrācijas nometni, kur atradās līdz. No 1935. līdz 1940. gadam bija viens no LSSZP līderiem, darbojās partijas padomē. Klāvs Lorencs tika arestēts un ieslodzīts Centrālcietumā, taču, pēc Somijas ārlietu ministra Veinē Tannera izteiktās nožēlas par šo arestu, atbrīvots. Iesaistījās Vienošanās komitejā, kas mēģināja apvienot pagrīdē esošās LSSZP un LKP cīņā pret Ulmaņa autoritāro režīmu.
1940. gada martā Lorencs uzsāka darbu Kredītbankas Nekustamo īpašumu pārvaldes grāmatvedībā. Pēc Latvijas okupācijas iecelts par Kredītbankas vicedirektoru, bet pēc mēneša, bankai kļūstot par PSRS Valsts bankas filiāli, par centrālās Rīgas nodaļas pārvaldnieku. Vācu okupācijas laikā Lorencs dzīvoja Rīgā. No 1942. gada marta līdz 1944. gada oktobrim ar Darba biržas rīkojumu strādāja par grāmatvedi čugunlietuvē "Baltijas rūpnieks". 1942. gadā ar domubiedriem un nerepresētajiem centrālkomitejas locekļiem atjaunoja LSDSP darbību pagrīdē. 1943. gada pavasarī arestēts, taču atbrīvots, pateicoties sava drauga komponista Alfrēda Kalniņa pūlēm.
Latvijas PSR laikā no 1944. gada oktobra līdz 1951. gadam Lorencs strādāja Ministru Padomes Lauku kooperācijas, vēlāk Meliorācijas pārvaldē, par Plānu un finanšu nodaļas vadītāju. Klāvu Lorencu arestēja, pamatojoties uz Krievijas PFSR Kriminālkodeksa 58. panta 4. un 10. punktu, viņu apsūdzēja "pretpadomju darbībā, vērstā pret komunistisko partiju", kā arī par darbību LSDSP un Latvijas Republikas Saeimā no 1920. līdz 1934. gadam. Viņam tika piespriesti desmit gadi labošanas darbu nometnē — stingra režīma koncentrācijas nometnē Taišetā, Irkutskas apgabalā, Sibīrijā.
1955. gada jūnijā sakarā ar amnestiju viņam piespriesto sodu samazināja līdz pieciem gadiem un jūlijā atbrīvoja. Dzīvoja pastāvīgā Valsts drošības komitejas uzraudzībā Rīgā, Gorkija ielā 67, pie savas meitas Silvijas Mednes. 1960. gadu otrajā pusē pārcēlās uz dzīvi pie dēla Viktora Zaļajā ielā.
Miris.
Sīkstruktūras konstante
Sīkstruktūras konstante ir fundamentālā fizikas konstante, kas raksturo elektromagnētiskās mijiedarbības spēku. Parasti tiek apzīmēta ar \alpha. Konstanti ieviesa vācu fiziķis Arnolds Zommerfelds 1916. gadā, lai novērtētu relatīvistiskās korekcijas atoma spektrālo līniju aprakstā, izmantojot Bora atoma uzbūves modeli. Konstante raksturo tā saucamo spektra līniju sīkstruktūru — spektra līniju sadalīšanos atsevišķās ļoti tuvu esošās līnijās. Sadalīšanās izskaidrojama ar kvantu efektu — atoma elektronu mijiedarbību, apmainoties ar virtuālajiem (nenovērojamiem) fotoniem. Šīs mijiedarbības enerģija ir proporcionāla sīkstruktūras konstantes kvadrātam. Sīkstruktūras konstanti sauc arī par Zommerfelda konstanti.
Sīkstruktūras konstante ir bezdimensionāls lielums, ko veido citu fundamentālo konstanšu kombinācija. Sīkstruktūras konstantes vērtība nav atkarīga no izvēlētās mērvienību sistēmas. Sīkstruktūras konstante aptuveni vienāda ar 1/137.
No 2018. gada CODATA rekomendētā konstantes vērtība :
α
= 7,297 352 569 3(11)·10−3
Konstantes apgrieztā vērtība :
= 137,035 999 084(21)
Sīkstruktūras konstante ir viena no visprecīzāk noteiktajām fizikas konstantēm.
SI sistēmā sīkstruktūras konstanti definē šādi: kur
Dipsaku rinda
Dipsaku rinda (la) ir divdīgļapju rinda, kurā ir klasificētas aptuveni 2 dzimtas un 46 ģintis, kuru sugas ir izplatītas visā pasaulē, bet galvenokārt ziemeļu puslodē. Rindā ir klasificēti daudzi dekoratīvi augi, piemēram, sausserži (Lonicera), irbenes (Viburnum) un Scabiosa.
Klasifikācija
Saskaņā ar APG IV sistēmu (segsēkļu klasifikācijas taksonomiskā sistēma) dipsaku rindā ir šādi taksoni:
Bezslavīšu dzimta (Adoxaceae), kurā ir klasificētas ģintis:
Kaprifoliju dzimta (Caprifoliaceae), kurā ir klasificētas ģintis:
Mulēna (jātniece)
Mulēna (fr; vārds nav zināms) bija franču jātniece, startējusi 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Mulēna bija viena no divām sievietēm (otra itāliete Elvīra Gerra), kas startēja jāšanā 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Viņa piedalījās "ne-olimpiskajā" disciplīnā jāšanas medībās. Diemžēl viņa iegūtais rezultāts šajā disciplīnā nav zināms.
Monsoro pils
Monsoro pils (fr) ir renesanses stila viduslaiku pils, kas atrodas Luāras ielejā, Francijā, 250 kilometru attālumā no Parīzes. Pils uzcelta Luāras upes krastā nelielā tirdzniecības komūnā Monsoro. Tā ir daļa no UNESCO Pasaules mantojuma objekta, kas atrodas Luāras ielejā. Monsoro pils ir vienīgā no visām Luāras ielejas pilīm, kas celta Luāras upes gultnē. Kopš 2016. gada Monsoro pilī atrodas Laikmetīgās mākslas muzejs - Monsoro pils, kuru dibinājis franču laikmetīgās mākslas kolekcionārs Filips Meaillejs. Tās kolekcija pārstāv pasaulē lielākos radikālo konceptuālistu mākslinieku Māksla un Valoda (en) krājumus.
Pils ir minēta Aleksandra Dimā darbā “Grāfiene Monsoro”.
Vēsturiskā vieta
Soro kalnā ir bijušas trīs svarīgas ēkas:
Stratotips
Stratotips ir konkrētu nogulumu griezums no kāda atseguma vai tuvu esošu atsegumu grupas no vienas stratigrāfiskās vienības (stāva, horizonta, svītas u.c.), kuru pētnieks pirmo reizi ir izdalījis un aprakstījis, pamatojoties uz šo griezumu, kas tiek atzīmēts kā tipveida griezums. Šis stratigrāfiskais griezums kalpo par etalonu turpmākiem salīdzinājumiem ar šī paša vecuma griezumiem citos reģionos. Kamēr stratotips ir pieejams izpētei un salīdzināšanai, to nevar nomainīt ar kādu citu griezumu, kā jaunu stratotipu. Stratotipam ir jāatrodas tajā apvidū, no kura objektu ģeogrāfiskā nosaukuma (upes, kalna, apdzīvotas vietas u.c.) ir dots nosaukums dotajai stratigrāfiskai vienībai (piem. Eifela stāvam jāatrodas Eifela kalnos, Gaujas svītai jāatrodas Gaujas baseinā).
Bez stratotipa, izdalot kādu stratigrāfisko vienību, autors var aprakstīt arī citus uz šo vienību attiecošos griezumus. Šādi griezumi tiek saukti par parastratotipiem. Taču tie nevar aizstāt primāro stratotipu, jo tie kalpo vienīgi kā papildus materiāls.
Psilobyrsa
Psilobyrsa ir tīklblakšu ģints, kurā ietilpst tikai divas sugas. Sastopamas Brazīlijā.
Edips
Edipa tēvs bija karalis Lājs un māte — karaliene Iokaste. Vienā no populārākajiem mīta variantiem Lājs uzzin pareģojumu, ka dēls viņu nogalinās un apprecēs viņa sievu. Edips tika atdots audzināšanā karalim Polibam. Vēlāk Edips, pašam nezinot, nogalināja savu tēvu un, kļūdams par karali, apprecēja savu māti Iokasti. Viņiem piedzima divi dēli un divas meitas.
Par viņu ir Sofokla traģēdija "Valdnieks Edips", kas kopā ar traģēdijām "Antigone" un "Edips Kolonā" veido Tēbu triloģiju.
Leģenda par Edipu ir devusi nosaukumu psiholoģijā pazīstamajam Edipa kompleksam.
Hugo Freund & Co
Uzņēmuma vēsture
Hugo Freund & Co bija filiāles Vīnē, Pforcheimā, Antverpenē un Šveicē, kas uzturēja pastāvīgus kontaktus ar PBX Prāgā un ne tikai iegādājās, bet arī eksportēja un informēja PBX par svarīgiem ārvalstu jauninājumiem un tirgus situāciju.
Kad pienāca laiks, kad apgrūtināja ārzemju preču importu un kad bija nepieciešams atrauties no ārvalstu piegādātājiem un viņa ārvalstu ražotnēm, Freunda kungs nolēma ietaupīt lielās muitas un ārvalstu valūtas maiņas nodevas.
Otrā pasaules kara beigās tika nacionalizēti visi privātie uzņēmumi, to skaitā uzņēmums Hugo Freund & Co.
Eduards Tomass
Eduards Tomass ( — ) bija latviešu skolotājs un politiķis. Bijis Tautas padomes loceklis un Latvijas Satversmes sapulces deputāts, pārstāvēja Latvijas Sociāldemokrātisko strādnieku partiju.
Biogrāfija
Eduards Tomass piedzima Galgauskas muižā, muižas kalpotāja ģimenē. Mācījies Galgauskas pareizticīgo draudzes un luterāņu pagastskolā, Stāmerienas un Litenes pagastskolās un privāti. 1905. gadā iestājies Valkas pilsētas skolā. Mācījies Baltijas skolotāju seminārā Kuldīgā, 19l0. gadā beidzis.
Pēc tam bijis par skolotāju Ļaudonas pagastskolā (1910—12) un pārzini Jaungulbenes pagasta Kalnaskolā (1912—1915). 1915. gada rudenī mobilizēts un dienējis Krievijas armijā līdz 1917. gada maijam. Pēc atbrīvošanas no kara dienesta bijis skolotājs savā agrākajā vietā Jaungulbenē (1917—19). No 1917. līdz 1918. gada darbojies vietējā bēgļu apgādāšanas organizācijā. 1919. gada vasarā strādājis Valkas apriņķa pagaidu zemes padomē. 1919. gada septembrī pārnācis uz Rīgu un iestājies Latvijas Universitātes filoloģijas—filozofijas fakultātes pedagoģijas nodaļā, bez tam klausījies ģeogrāfijas priekšmetus matemātikas un dabas zinātņu fakultātē. Īsu laiku strādājis izglītības kooperatīvā "Kultūras Balss“, bet pēc tam bijis skolotājs un pārziņa palīgs Rīgas pilsētas Avotu (36.) pamatskolā (1919—34). 1928. gadā darbojies Izglītības ministrijas pamatskolu ģeogrāfijas un dzimtenes mācības programmu izstrādāšanas komisijā. No 1934. līdz 1939. gadam saņēmis pensiju. Pēc tam atkal skolotājs Rīgas pilsētas J. Poruka (18.) pamatskolā.
Bijis Latvijas Tautas Padomes (līdzdarbojies izglītības komisijā pie pirmā izglītības likuma izstrādāšanas) un Latvijas Satversmes sapulces deputāts (pirms ievēlēšanas laika notecējuma izstājies slimības dēļ).
Pastāvīgs laikrakstu un pedagoģisko žurnālu līdzstrādnieks. Sastādījis (kopā ar sievu Aleksandru) Latvijas un Eiropas ģeogrāfijas hrestomātijas, bet kopā ar J. Novoselovu ģeogrāfijas, dzimtenes mācības un apkārtnes mācības grāmatas un darbu burtnīcas pamatskolai. Sarakstījis ģeogrāfisku monogrāfiju "Pededze, Lubāns, Aiviekste“ (sērijā "Jaunais Zinātnieks"). Apceļojis vairākas Rietumu un Austrumeiropas valstis.
Pēc Otrā pasaules kara beigām bēgļu gaitās Vācijā strādājis "Saules" ģimnāzijā un pamatskolā Gēstahtā, bet no 1950. gada dzīvoja ASV. Pēc ilgas slimības miris 1958. gada 21. septembrī Bostonā.
Aristobyrsa
Aristobyrsa ir tīklblakšu ģints, kurā ietilpst tikai divas sugas. Izplatītas Dienvidamerikā — Panamā, Peru un Brazīlijā. Aristobyrsa latipennis barojas ar Puteria lapām.
Smaillapu glīvene
Smaillapu glīvene (la) ir mainīga izskata glīveņu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eiropas rietumu, centrālajā un austrumu daļā. Latvijā suga sastopama reti, tikai valsts vidus un dienvidaustrumu daļā. Tā veido grupas stāvošos ūdeņos, parasti uz smilšaina pamata.
Sugu apdraud izbradāšana, piesārņojums un izbraukšana ar laivām. Tā ir ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 2. kategorijā.
Čīles Antarktika
Čīles Antarktikas province ir viena no Čīles Magaljanesas reģiona provincēm valsts dienvidos Ugunszemes arhipelāgā, kā arī Antarktikā. Provinces centrs un vienīgā pilsēta ir Puertoviljamsa Navarino salā. Administratīvi dalās divās komūnās — Kabodeornosa un Antartika. Robežojas pa sauszemi ziemeļos ar Čīles Tjerras del Fuego provinci, bet ziemeļaustrumos — ar Argentīnas Tjerras del Fuego provinci.
Administratīvais iedalījums
Province aizņem divus ģeogrāfiski nodalītus reģionus:
Matjē Marī de Lesepss
Matjē Marī de Lesepss (fr; dzimis, miris ) bija franču jātnieks, startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Lesepss 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja "ne-olimpiskajā" disciplīnā jāšanas medībās. Diemžēl viņa iegūtais rezultāts šajā disciplīnā nav zināms.
Muroma
Muroma (ru, varjagu: Móramar) ir sena pilsēta Krievijas Federācijas Vladimiras apgabala austrumu daļā pie Okas upes. Tā atrodas 290 km uz austrumiem no Maskavas un 137 km no apgabala galvaspilsētas Vladimiras. Viens no starptautiskā tūrisma centriem Krievijā.
Vēsture
Arheoloģiskie izrakumi liecina, ka jau pirms 9. gadsimta šeit atradies muromiešu pilskalns. Iespējams, ka muromiešu nosaukums cēlies no senāka baltu valodu vārda (lt, lv). Slāvu cilšu ienācēji šo zemi sauca par Zaļesji ("aizmežu zemi"). Muroma pirmo reizi pieminēta Nestora hronikā:
No 1010. gada tā bija Muromas dalienas kņazistes galvaspilsēta, kas pakļāvās Čerņigovas kņaziem, vēlāk Rjazaņas kņaziem. 1239. gadā Muromu pakļāva mongoļi un hans Batu iekļāva to Zelta ordas lielvalsts sastāvā. 1393. gadā hanu vietvaldis Maskavas lielkņazs Vasilijs I pakļāva Muromu Maskavijas varai. 1552. gadā no Muromas Krievijas caristes karaspēks uzbruka Kazaņas hanistei.
Padizes klosteris
Padizes klosteris (, et) ir bijušais cisterciešu klosteris Igaunijā, Harju apriņķī. Saglabājušās drupas, kurās mūsdienās iekārtots muzejs.
Vēsture
Klosteri 1310. gadā nodibināja cisterciešu mūki, kas ar Dānijas karaļa Erika VI atļauju pārcēlās uz šejieni no Daugavgrīvas klostera. Jaunais klosteris bija pakļauts Štolpes klosterim Pomerānijā. Savukārt rīdzenieku nodedzināto Daugavgrīvas klosteri cistercieši pārdeva Livonijas ordenim. 1343. gadā Padizes klosteri nopostīja Jurģu nakts sacelšanās laikā, nogalinot 28 mūkus. 1370. gadā sākās atjaunošanas darbi, kuri tika pabeigti līdz 15. gadsimta vidum. 15. gadsimtā klosterim piederēja ievērojami zemes īpašumi Igaunijā un Somijas dienvidos.
Sākoties Livonijas karam, 1558. gadā Gothards Ketlers ieņēma klosteri un 1559. gadā to likvidēja. Klostera celtnes tika izmantotas kā aizsardzības pils. 1561. gadā to ieņēma zviedri, 1576. gadā pēc aplenkuma - krievi, bet 1580. gadā - pēc aplenkuma zviedri to atguva. 1622. gadā Zviedrijas karalis Gustavs II Ādolfs Padizes klostera kompleksu piešķīra Rīgas birģermeistaram Tomasam fon Rammam un šīs dzimtas īpašumā klosteris atradās līdz 1919. gadam. 1766. gadā klosterī iespēra zibens un tas nodega, bet īpašnieks pārcēlās uz ēku, kas atrodas netālu no bijušās klostera ēkas.
7. šaha olimpiāde
7. šaha olimpiāde notika no 1937. gada 31. jūlija līdz 14. augustam Zviedrijas galvaspilsētā Stokholmā.
Vispārīgs apskats
Par sacensību vietu zviedri bija izvēlējušies viesnīcu "Grand Hotel Royal", kas bija slavena ar savu ziemas dārzu, strūklakām un skaisto interjeru. Viesnīcas pirmajā stāvā spēlēja olimpiādes dalībnieki, otrajā vienlaicīgi notika sieviešu pasaules šaha čempionāts, kurā sekmīgi startēja, izcīnot trešo vietu, jaunā latviešu šahiste Milda Lauberte. Olimpiādē uzvarēja amerikāņi, kas sev zelta medaļas nodrošināja jau pirms pēdējās kārtas, jo no saviem konkurentiem bija atrāvušies par 4,5 punktiem.
Olimpiādes rezultāti
Olimpiādē piedalījās 19 komandas, par vienu komandu mazāk nekā iepriekšējā olimpiādē. Šoreiz debitantu nebija. Visas komandas spēlēja vienā grupā pēc apļa sistēmas, tas ir, katra ar katru.
Turnīra rezultāti apkopoti nākamajā tabulā: !V||Komanda||1||2||3||4||5||6||7||8||9||10||11||12||13||14||15||16||17||18||19||P||KP||+||=||-
Apzīmējumi: V — vieta; P — komandas dalībnieku iegūto punktu summa; KP — komandas iegūto punktu summa (2 punkti — uzvarēts, 1 — neizšķirts, 0 — zaudēts mačs); + (uzvarēto), = (neizšķirto), - (zaudēto) maču skaits.
Uzvarētāju individuālie rezultāti
Godalgoto komandu dalībnieku individuālie rezultāti apkopoti nākamajās trīs tabulās:
Individuālās medaļas
!Galdiņs, Vieta||Vārds, Uzvārds||Valsts||Punkti||Partijas||Procenti
Latvijas šahistu sniegums
Latvijas komandas (11. vieta) dalībnieku rezultāti apkopoti nākamajā tabulā:
Dejo ar zvaigzni! 4
"Dejo ar Zvaigzni! 4" ir televīzijas šova "Dejo ar zvaigzni" ceturtā sezona. Šis šovs tika pārraidīts televīzijas kanālā TV3 no 2015. gada 23. februāra. Šo raidījumu vadīja aktieris Jānis Āmanis un televīzijas seja Maija Silova.
Dejoja: Divkārtējā Latvijas čempione 10 deju programmā – Liene Tarane un Dailes teātra aktieris Gints Grāvelis, profesionālais dejotājs, treneris, sporta deju tiesnesis Viktors Haritonovs un dziedātāja Liene Greifāne, Latvijas latīņamerikas deju čempions – Andris Antuzevičs un dziedātāja Lolita Novikova, Latvijas latīņamerikas deju čempione – Ilze Jankovska un Latvijas Lepnums Mārtiņš Oliņš, starptautiskas klases dejotāju, Latvijas vicečempions 10 deju programmā – Raimonds Andersons un aktrise Evija Skulte, prestižā United Kingdom Open Rising Star Championships uzvarētāja, Brodvejas šova Burn The Floor dalībniece Elza Pole un pavārs, uzņēmējs Elmārs Tannis, Latvijas Republikas Showdance čempionāta 2. vietas ieguvējs Jānis Strēlnieks un bijusī televīzijas raidījumu vadītāja Anna Lieckalniņa, Latvijas vicečempione latīņamerikas dejās, daudzkartēja starptautisko sacensību laureāte Lesia Bogačova un "Nekā personīga" žurnālists Ansis Pūpols, finālists Latvijas sporta deju čempionātos gan Latīņamerikas, gan 10 deju programmā – Kārlis Kemlers un modele Diāna Kubasova, divkārtēja Latvijas čempione, starptautisku sporta deju sacensību fināliste Marta Kalēja un fotogrāfs, šova "Sokolovs par seksu" vadītājs Aleksandrs Sokolovs, Latvijas Kausa izcīņas posmu sporta dejās finālists un laureāts jauniešu vecuma grupā un Salsa Baltic Show Cup 2011 uzvarētājs Mārtiņš Kagainis un uzņēmēja Svetlana Loeva.
Žūrija: baleta pedagogs Vladimirs Ponomarjovs, profesionālo Sporta deju sacensību tiesnese un trenere, deju studijas 7 vadītāja Agita Mironova un mūziklu un muzikālo izrāžu horeogrāfs Alberts Kivlenieks.
Stragulotingis
Stragulotingis ir tīklblakšu ģints, kurā ietilpst sešas sugas. Izplatītas Centrālamerikā un Dienvidamerikā — Kostarikā, Panamā, Venecuēlā, Peru un Brazīlijā.
Vorobjovs
Vorobjovs (ru, no воробей — 'zvirbulis'; sieviešu dzimtē Vorobjova (Воробьёва)) ir krievu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Aleksandrs Korelovs
Aleksandrs Korelovs (ru; - 2008) bija Krievijas šahists, ICCF starptautiskais lielmeistars (1994).
Biogrāfija
Ļeņingradas šaha skolas audzēknis. 1960. gadu sākumā viens no spēcīgākajiem Ļeņingradas šahistiem. 1961. gada Ļeņingradas šaha čempionātā izcīnījis 6. vietu un kļuvis par PSRS sporta meistaru šahā. 1962. gadā dalījis pirmo vietu sporta biedrības "Trud" šaha čempionāta finālā, kas vienlaicīgi bijis PSRS šaha čempionāta pusfināls. Tajā pašā gadā Erevānā piedalījies PSRS šaha čempionāta finālā, kur dalījis 17.-18. vietu. 1962. gadā kopā ar Borisu Spaski, Viktoru Korčnoju, Marku Taimanovu bijis Ļeņingradas izlases sastāvā, kas uzvarējusi PSRS komandu šaha čempionātā. Bijis arī Latvijas šaha turnīru dalībnieks. Latvijas šaha čempionātos piedalījies divas reizes: 1963. gadā dalījis 6.-9. vietu, bet 1964. gadā ieņēmis 6. vietu. 1964. gadā uzvarējis sporta biedrības "Daugava" atklātajā šaha čempionātā. Kopš 1967. gada strādājis par šaha treneri Ļeņingradas politehniskajā institūtā (tagad - Sanktpēterburgas politehniskā universitāte). Kā konsultants palīdzējis Allai Kušnirai viņas mačos par Pasaules sieviešu šaha čempiones nosaukumu ar Nonu Gaprindašvili. 1965. gadā ar piedalīšanos neklātienes mačā Ļeņingrada - Hamburga sākusies Korelova aizraušanās ar korespondencšahu. Sekmīgi piedalījies Eiropas korespondencšaha čempionātos: VII (1970–74) dalījis 2.-5. vietu, XVIII (1977-82) dalījis 2.-3. vietu, bet XXIII (1981-85) kļuvis par turnīra uzvarētāju. Pēc XIII Pasaules korespondencšaha čempionāta rezultātiem Korelovam tika piešķirts ICCF starptautiskā lielmeistara tituls. 1993. gadā piešķirts Krievijas nopelniem bagātā trenera goda nosaukums.
Emari gaisa spēku bāze
Vēsture
Pēc Igaunijas okupācijas PSRS bruņotie spēki 1945. gadā izveidoja Sūrkilas militāro lidlauku (et, ru), kurā dažādos laikos bāzējās padomju MIG-17, MIG-21, MIG-27 un Su-24 lidmašīnas. Pēc Krievijas armijas izvešanas no Igaunijas lidlauku pārņēma Igaunijas Gaisa spēki un to pārdēvēja par Emari militāro lidlauku.
Pēc Igaunijas iestāšanās NATO 2004. gadā Emari lidlauks kļuva par vienu no diviem Baltijas Gaisa patrulēšanas misijas lidlaukiem (otrs ir Šauļu pievārtē esošā Šauļu lidosta). Pēc Krimas krīzes Emari lidlauks kalpo arī kā viena no trijām aviācijas bāzēm operācijas Atlantic Resolve darbībā (citas ir Pāpas lidlauks Ungārijā un Trešā aviobāze Bulgārijā).
Krievijas 2022. gada iebrukuma laikā Ukrainā 2023. gada aprīlī Emari GSB stacionēja NASAMS pretgaisa aizsardzības sistēmas.
2023. gada 8. maijā Emari gaisa spēku bāzē stacionēja ASV piektās paaudzes iznīcinātājus F-22 Raptor.
85. Kinoakadēmijas balva
85. Kinoakadēmijas balvas tika pasniegtas Dolby teātrī, Holivudā, ASV. ASV ceremonija tika translēta ABC televīzijas kanālā. Balvu pasniegšanu vadīja Sets Makfārlins.
Amerikas Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas jubilejas ceremonija bija netieši saistīta ar izdomāto slepeno aģentu Džeimsu Bondu. Translācijas laikā organizatori sagatavoja speciālu uznācienu, kas bija veltīts šim tematam, bet dziedātāja Adele nodziedāja dziesmu Skyfall, kas ir tituldziesma Bonda filmai "Operācija "Skyfall"".
Balvu ieguvēji
Uzvarētāji atrodas saraksta augšgalā un ir izcelti treknrakstā.
Avksentijs Jurtovs
Avksentijs Jurtovs (myv, ru; dzimis, miris ) bija erzju pedagogs un etnogrāfs. Pirmās erzju valodas ābeces sastādītājs kirilicā.
ASV vidustermiņa vēlēšanas
ASV vidustermiņa vēlēšanas ir vēlēšanas Amerikas Savienotajās Valstīs, kuras notiek katra ASV prezidenta pilnvaru termiņa vidū. Vidustermiņa vēlēšanās pārvēl visas 435 vietas Pārstāvju palātā un 33 vai 34 no 100 vietām Senātā. Turklāt 34 štatos notiek gubernatoru vēlēšanas uz četriem gadiem, bet Vērmontas un Ņūhempšīras štatos uz diviem gadiem. Lielākajā daļā štatu notiek arī likumdevēju un valsts amatpersonu vēlēšanas.
Vidustermiņa vēlēšanas uzskata par referendumu par prezidenta darbību amatā, tādēļ prezidenta partija bieži zaudē vidustermiņa vēlēšanās.
Nauels Molina
Nauels Molina Lusero (es, dzimis ) ir Argentīnas futbolists, spēlē labās malas aizsarga pozīcijā, pārstāv Argentīnas futbola izlasi. Kopš 2022. gada Molina pārstāv Spānijas La Liga komandu Atlético Madrid.
Iepriekš spēlējis Argentīnas komandās Boca Juniors, Defensa y Justicia un Rosario Central, kā arī Itālijas komandā Udinese.
Argentīnas futbola izlases sastāvā debitējis 2021. gadā. Ar izlasi uzvarējis 2021. gada Copa América.
Sasniegumi
Argentīna
Riteņbraukšana 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — 12 stundas vīriešiem
12 stundu brauciens vīriešiem bija viena no sešām riteņbraukšanas disciplīnām un viena no piecām treka riteņbraukšanas disciplīnām, kas bija iekļauta olimpisko spēļu programmā.
Sacensības notika 11. aprīlī no rīta un noslēdzās vakarpusē. Tajās startēja 7 sportisti no 4 valstīm. Sacensības tika aizvadītas Neo Falirona velodromā. Šī bija vienīgā reize olimpisko spēļu vēsturē, kad 12 stundu brauciens bija iekļauts spēļu programmā. Lai gan sacensībās startēja 7 sportisti, visas 12 stundas sacensībās pavadīja tikai divi sportisti, savukārt pārējie izstājās.
Zelta medaļu izcīnīja Austrijas sportists Ādolfs Šmals, bet sudraba medaļu izcīnīja Lielbritānijas sportists Frederiks Kīpings. Ādolfam Šmalam šī bija viena no trim olimpiskajām medaļām šajās olimpiskajās spēlēs riteņbraukšanā.
Šīs medaļas piešķīra Starptautiskā Olimpiskā komiteja ar atpakaļejošu datumu. Spēļu laikā uzvarētājiem tika piešķirta sudraba medaļa, bet turpmākās vietas netika apbalvotas.
Valstis
Iekavās norādīts sportistu skaits no attiecīgās valsts.
Ālande (ciems)
Ālande ir apdzīvota vieta Dienvidkurzemes novada Grobiņas pagastā. Izvietojusies pagasta vidusdaļā pie dzelzceļa līnijas Jelgava—Liepāja 7 km no pagasta centra Dubeņiem, 3 km no novada centra Grobiņas un 205 km no Rīgas.
Maltas speciālā internātpamatskola
Maltas speciālā internātpamatskola ir Rēzeknes novada pašvaldības dibināta un pakļautībā esoša mācību iestāde, kuras darbības profils ir speciālā pamatizglītība bērniem ar garīgās attīstības traucējumiem, 1. kvalifikācijas līmeņa profesionālā izglītība un interešu izglītība.
Ālande (ciems)
Apdzīvotā vieta veidojusies pēckara gados kā Sudmaļa kolhoza iecirkņa ciemats.
Maltas speciālā internātpamatskola
Maltas speciālā internātpamatskola (toreizējais nosaukums - Maltas palīgskola-internāts) nodibināta 1960. gada 15. augustā. Skola atrodas Rēzeknes novada Maltā, Rozentovas ielā 9, iepretī Rozentovas Svētā Krusta pagodināšanas Romas katoļu baznīcai. Pirmā skolas ēka bija neliela, celta pirms Otrā pasaules kara un mūsdienās vairs nav saglabājusies. 1968. gadā tika uzcelta jauna kopmītņu ēka, kurā kopš 1975. gada ir iekārtotas arī mācību klases. Kopš 1999. gada skolai ir struktūrvienība Maltā, Kalnu ielā 4, kurā ir izvietotas mācību klases un internāts bērniem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem, kā arī rehabilitācijas procedūru telpas.
Sasniegumi
Maltas speciālās internātpamatskolas audzēkņi ar dažādiem panākumiem piedalās galvenokārt speciālo skolu sporta un kultūras aktivitātēs Latgales reģionā.
Absolventi
Kopš Maltas speciālās internātpamatskolas pirmā izlaiduma 1966. gadā līdz 2016. gadam skolā pamatizglītību apguvuši 894 audzēkņi.
Izglītības programmas
Maltas speciālā internātpamatskolā apgūstamās vispārējās un profesionālās izglītības programmas:
Ārpusklases nodarbības un interešu pulciņi
Maltas speciālās internātpamatskolas interešu izglītības pulciņu piedāvājums tiek atjaunināts un pilnveidots katru mācību gadu. Aktuālais saraksts ir šāds:
Tradīcijas
Visus svētkus Maltas speciālā internātpamatskolā ir pieņemts svinēt kā atvērtus pasākumus kopā ar audzēkņu vecākiem. Kā skolas tradīciju jāmin koncertus, ko bērni sniedz Rozentovas baznīcā un Veselības un sociālās aprūpes centrā "Malta". Reliģiskie svētki – Ziemassvētki un Lieldienas – katru gadu tiek svinēti divreiz, lai iepriecinātu katru skolā pārstāvēto konfesiju.
Dalība starptautiskos projektos
Ievērojamu starptautisko projektu pieredze Maltas speciālajai internātpamatskolai ir nākotnē. Līdz 2016. gadam skola ir nodibinājusi tuvas partnerattiecības ar Maltas speciālās internātpamatskola rīko pieredzes apmaiņu ar minēto speciālo skolu un centru pedagogiem, kā arī organizē kopīgus pasākumus un nometnes audzēkņiem.
Rīgas Mūzikas vidusskola
Rīgas Mūzikas vidusskola (agrāk internātvidusskola) bija profesionāli orientēta mūzikas vidusskola. Tā atradās Pleskodālē, Rīgā: Kalnciema ielā 160, kur bija skolas galvenā ēka un administrācija (mācījās 1.—4. klašu skolēni), un Šampētera ielā 98, kur izglītojās 5.—12. klašu skolēni.
2021. gada 18. februārī Rīgas domes Izglītības, kultūras un sporta departaments atbalstīja Rīgas Mūzikas vidusskolas pievienošanu Rīgas Valdorfskolai.
Vēsture
Pleskodāles muižā ar 208 pūrvietām zemes tika dibināta privātā "Pleskodāles Audzināšanas iestāde paklīdušiem bērniem" (de). Naudu deva desmit turīgi Rīgas pilsoņi, par audzināšanas iestādes vadītāju iecēla namamāti Johanni Baumgarneri. Audzināšanas iestādē bija muižas ēkas un palīgēkas, tika uzņemti apmēram 45 bērni. Par uzturēšanos iestādē bija jāmaksā. Mācības sākās oktobrī un beidzās aprīlī. Bērni strādāja 6—8 stundas, regulāri dziedāja baznīcas dziesmas, klausījās sprediķus. Luterāņu mācītājs bija viens no svarīgākajām iestādes personām.
uzcēla jaunu skolas mūra ēku. Ēkas augšstāvā bija zāle, klases, ēdamistaba, virtuve, arī namatēva un meiteņu guļamistabas. Sākotnēji mācības notika vācu valodā, Baltijas pārkrievošanas laikā pārgāja uz krievu valodu. Lielu finansiālu palīdzību iestāde guva pēc tās direktora Emīla Kleina nāves. Viņš skolai testamentā novēlēja 80 tūkstošus rubļu. Uz šo ienākumu pamata uzcēla jaunu ēku un veica ēku pārbūvi.
decembrī “Pleskodāle” tika pārveidota par grūti audzināmo zēnu patversmi — četrgadīgo skolu. Patversmē dzīvoja 43 bērni, skolas pārzinis bija Pētersons. Ulmaņa valdīšanas laikā ”Pleskodāle” tika pārveidota par paraugpatversmi. 1931./1932. mācību gadā četrgadīgo skolu pārveidoja par sešgadīgo. Skolā nodibināja mazpulku organizāciju. Audzēkņi spēlēja pūtēju orķestrī. Zemi sadalīja nelielos lauciņos. Katru lauciņu apstrādāja viens audzēknis, ik rudeni rīkoja skates, darbs tika novērtēts ar atzīmi. Šajā laikā iestādīja lielo ābeļu dārzu (aptuveni 200 kociņu), izveidoja grantētus celiņus un iestādīja košumkrūmus. Par labi veiktu darbu audzēkņus apbalvoja ar ekskursijām.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā iestādi pārdēvēja par '''Rīgas Valsts 1. bērnu namu “Pleskodāle”''', kas bija septiņgadīgā skola ar 75 audzēkņiem. Vācu okupācijas laikā bērnu nama vietā izvietoja Valsts zēnu audzināmo iestādi. atjaunoja '''Rīgas 1. bērnu namu'''.
Rīgas 3. internātskola
uz Rīgas 1. bērnu nama bāzes tika izveidota '''Rīgas 3. internātskola (astoņgadīgā skola)'''. skolas vajadzībām tika uzcelta internāta ēka. No 1. septembra skolā tika uzsāktas mācības ar padziļinātu mūzikas apguvi. No 20. jūlija Rīgas 3. internātskola tika paplašināta par vidusskolu. skolas vajadzībām vēl papildus nodeva ēku Kalnciema ielā 118.
Rīgas Mūzikas internātvidusskola
7. februārī ar rajona izpildkomitejas lēmumu skola tika pārdēvēta par Rīgas Mūzikas internātskolu, bet no 7. marta — par Rīgas Mūzikas internātvidusskolu. No 1. septembra skolā darbojās arī Ilgstoši slimojošo izglītojamo apmācības centrs, kas nodrošināja mājas apmācību ilgstoši slimojošajiem skolēniem. Skolēniem bija pieejama plaša, zaļa teritorija, kas nodrošina bērniem aktīvu atpūtu pēc mācībām.
Izglītības programmas
Skola realizēja šādas izglītības programmas:
Interešu izglītības iespējas
Audzēkņi muzikālās iemaņas un zināšanas apguva koros, individuālo instrumentu spēlēs, ansambļu un vokālajās nodarbībās.
Papildus mācībām un muzikālajai izglītībai skolēniem bija iespēja pilnveidot savu personību, iesaistoties kādā no interešu izglītības pulciņiem: aerobikas deju pulciņā, vizuālās mākslas un floristikas pulciņā, jauno ekonomistu klubā „Hermejs”, datorzinību pulciņā, „Vācu valoda ES kontekstā”, vides pētnieku pulciņā u.c.
Skolas tradīcijas un dalība projektos
Skolēni piedalījās dažādos konkursos, tai skaitā vokālajos un instrumentspēles, kā arī mācību olimpiādēs, iegūstot godalgotas vietas. Skolai bija šādas tradīcijas: Valsts svētku un Ziemassvētku koncerti, Ziemassvētku vakariņas, konkurss “Mis & Misters Stils”, Gada atskaites koncerts, Melnās kafijas vakars, Pēdējā zvana svētki, izlaidums u.c.
Rīgas Mūzikas vidusskola iesaistījās dažādos starptautiskajos projektos: „Baltische Junior Phonie”, „Young Ambassadors World Heritage UNESCO” u.c. Vidusskolēniem bija iespēja papildus apgūt komerczinību programmu LUMA projektā „Esi līderis!”. Skolotāju vadībā audzēkņi piedalījās dažādos konkursos un aktivitātēs (izteiksmīgās runas konkurss “Zvirbulis”, Karjeras nedēļas aktivitātes, aerobikas konkurss, intelektuālais maratons u.c.). Vides izglītības fonda projektā „Ekoskola” skolai ir piešķirts "Latvijas Ekoskolas" nosaukums un "Zaļais karogs".
Skolā mācījās skolēni no dažādiem Latvijas novadiem, ko nodrošināja labiekārtots internāts. Skolā aktīvi darbojās skolēnu pašpārvalde. Tajā iesaistās skolēni no 9. līdz 12.klasei. Skolēnu pašpārvaldes pārziņā bija pasākumu plānošana un organizēšana, arī iesaistīšanās dažādos konkursos un projektos.
Skolēnu balsis un instrumentspēle jau daudzkārt ir skandinājusi Latvijas vārdu ārpus tās robežām. Skola sadarbībā ar Polijas, Vācijas, Lietuvas, Somijas, Dānijas, Norvēģijas, Kaļiņingradas mūzikas skolām iesaistījās dažādās starptautiskajās aktivitātēs. Regulāri tiek organizēti skolēnu apmaiņas braucieni gan mūsu valsts robežās, gan ārpus tām.
Sūzena Kera
Sūzena Kera (en; dzimusi ) ir amerikāņu grafikas dizainere un māksliniece, kas radīja daudzus no saskarnes elementiem Apple Macintosh operētājsistēmā 1980. gados. Viņa bija arī viena no pirmajiem uzņēmuma NeXT darbiniekiem; to pēc aiziešanas no Apple 1985. gadā dibināja Stīvs Džobss), ieņemot radošās direktores amatu.
Izglītība
Kera piedzima Itakā, Ņujorkā. Viņas brālis ir aeroinženieris Džordins Kers. 1971. gadā viņa pabeidza Heritonu vidusskolu, pēc tam 1975. gadā Mount Holyoke koledžu saņemot bakalauru mākslā ar summa cum laude, bet 1978. gadā doktora grādu Ņujorkas Universitātē. Pēc tam viņa pārcēlās uz Sanfrancisko un strādāja mākslas muzejā.
Apple Computer Inc.
Kera pievienojās Apple Computer pēc vidusskolas drauga Endija Hercfelda zvana 1980. gados. Viņa bija sākotnējās Apple Macintosh dizaina komandas dalībniece, Apple Computer strādājot kopš 1982. gada (darbinieka numurs #3978). Kera sākotnēji tika pieņemta darbā Macintosh programmatūras grupā, lai izstrādātu grafisko saskarni un burtveidolus; uz viņas vizītkartēm bija rakstīts "HI Macintosh Artist". Vēlāk viņa kļuva par radošo direktori, strādājot direktora Toma Suitera pakļautībā.
Kera ir izstrādājusi daudzus burtveidolus, ikonas un reklāmas materiālus sākotnējai Macintosh operētājsistēmai. Viņas darbu atvasinājumus joprojām var redzēt daudzos datorgrafikas rīkos un piederumos, īpaši ikonās kā laso, sagrābšana un krāsas spainis. Viņa bija arī viena no pirmajām māksliniecēm pikseļu mākslā. Pazīstamākie viņas darbi no laika Apple ir Chicago burtveidols (biežāk izmantotais burtveidols klasiskajā Mac OS, kā arī pirmajās četrās Apple iPod paaudzes saskarnēs izmantotais Geneva burtveidols, vienplatuma burtveidols Monaco, Clarus Dogcow ikona, Happy Mac (smaidošais dators, kas parādījās pie tā ieslēgšanas) un Command taustiņa simbols uz Apple tastatūrām.
Pēc Apple
Pēc aiziešanas no Apple Kera pievienojās NeXT kā dizainere, strādājot ar tādiem klientiem kā Microsoft un IBM. Viņas projekti ar Microsoft iekļāva kāršu kavu Windows 3.0 Solitaire spēlei un daudzas ikonas un Windows 3.0 dizaina elementus. Daudzas no viņas ikonām, tādas kā Notepad un dažādas Control Panel ikonas palika nemainīgas līdz pat Windows XP. IBM vajadzībām viņa izstrādāja ikonas un dizaina elementus OS/2 operētājsistēmai, bet Eazel vajadzībām viņa radīja ikonas Nautilus failu pārvaldniekam.
2003. gadā viņa bija viena no Glam Media (tagad Mode Media) dibinātājām.
2012. gadā viņa tika pieaicināta liecināt tiesas prāvā kā eksperte patentu pārkāpumu lietā, pārstāvot Apple pret konkurentu Samsung.
Kerai pieder digitāla dizaina prakse Sanfrancisko un viņa pārdod parakstītas savu darbu izdrukas kareprints.com vietnē.
Ūlava V Zeme
Ūlava V Zeme (no) ir neapdzīvots dabas apgabals Špicbergenas austrumos, Svalbārā. Tās galveno daļu veido ap 60 km gara un līdz 73 km plata pussala, ko ziemeļos apskalo Hinlopena šaurums, bet dienvidos — Stūrfjorda atzars Džinevras līcis. Ziemeļrietumos Ūlava V Zeme robežojas ar Nīfrīzlandi, bet dienvidrietumos — ar Sebaina Zemi un Binsova Zemi. Nosaukta par godu Norvēģijas karalim Ūlavam V.
Krasta līnija izrobota, daudz nelielu līču un fjordu. Ziemeļu piekrastē daudz salu, no kurām lielākā ir Vilhelma sala. Reljefs kalnains, augstākā virsotne ir Černiševa kalns (1397m vjl) zemes ziemeļrietumos. Teritorijas lielāko daļu klāj ledāji, galvenokārt Kongsfonna (4150 km²), kas ir Norvēģijas otrs lielākais ledājs. Zemes ziemeļaustrumu piekrasti aizņem Ziemeļaustrumu Svalbāras dabas rezervāts.
Eriks Andersens
Eriks Andersens (da; Gentofte —  Kopenhāgena) bija Dānijas šahists.
Biogrāfija
No 1920. gadu sākuma līdz savai pāragrajai nāvei bijis viens no Dānijas spēcīgākājiem šahistiem. Divpadsmit reizes uzvarējis Dānijas šaha čempionātos (1923, 1925, 1926, 1927, 1929, 1930, 1931, 1932, 1933, 1934, 1935, 1936), kas joprojām ir nepārspēts šo turnīru sasniegums. 1930. gadā Stokholmā uzvarējis Ziemeļu valstu individuālajā šaha čempionātā. Tajā pašā gadā starptautiskajā šaha turnīrā Svinemindē dalījis 4.-5. vietu (uzvarēja Frīdrihs Zēmišs). 1934. gadā aizstāvējis savu Ziemeļu valstu šaha meistara titulu mačā pret Gideonu Štālbergu, nospēlējot neizšķirti 3:3. 1937. gadā zaudējis maču par Ziemeļu valstu šaha meistaru titulu pret citu Zviedrijas šahistu Ēriku Lundīnu ar 2½:3½.
Pārstāvējis Dānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Skolas ezers
Skolas ezers var būt:
Eleitērijs
Pāvests Eleitērijs bija Romas bīskaps un līdz ar to katolisma tradīcijā tiek uzskatīts par vienu no Romas pāvestiem. Šajā amatā viņš bija aptuveni no 174. līdz 189. gadam. Citos avotos minēts, ka šajā amatā bija no 171. līdz 185. gadam vai no 177. līdz 192. gadam. Viņš bija Romas diakons pāvesta Aniketa laikā, un visticamāk arī pāvesta Sotera laikā.
Jaunogres vidusskola
Jaunogres vidusskola ir vispārizglītojoša mācību iestāde Ogrē.
Vēsture
Kaut arī skola ir dibināta 1972. gadā, tās pirmsākumi meklējami 1946. gadā, kad Ogres pilsētas 7-gadīgajā skolā (tagad Ogres 1. vidusskola) tika atvērtas pirmās klases krievvalodīgo bērniem. 1947. gadā tika izveidota atsevišķa 7-gadīgā skola, taču līdz pat 1972. gadam abas skolas turpināja strādāt vienā ēkā — Zinību ielā 3. 1972. gadā krievvalodīgā skola pārgāja uz jauno skolu Mālkalnes prospektā 43 un tika pārdēvēta par Jaunogres vidusskolu.
Plānots, ka ar 2025. gadu Jaunogres vidusskola, tiks reorganizēta par pamatskolu.
Raimonds Krollis
Raimonds Krollis (dzimis ) ir Latvijas futbolists, spēlē uzbrucēja pozīcijā, Latvijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada Krollis pārstāv Itālijas futbola A sērijas komandu Spezia Calcio.
Karjera
Krollis ir futbola skolas "Metta" audzēknis. Virslīgā debitēja spēlē pret Riga FC. Pirmos vārtus Virslīgā guva pret Valmiera Glass ViA. Pēc veiksmīgas 2020. gada sezonas Krollis pievienojās Valmiera FC. 2022. gada Virslīgas sezonā Valmieras kluba sastāvā izcīnīja Latvijas čempiona titulu, guva 24 vārtus un kļuva par sezonas rezultatīvāko spēlētāju.
Latvijas izlase
Spēlējis Latvijas U-19 izlasē. Latvijas izlasē debitēja UEFA Nāciju līgas spēlē pret Maltas izlasi, dodoties laukumā sākumsastāvā. Savukārt, savus pirmos vārtus Krollis guva viesos pret Andoru.
Sasniegumi
Valmiera FC
Tramplīnlēkšana 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Tramplīnlēkšana 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs norisinājās Alphensijas tramplīnlēkšanas stadionā. Sacensības notika no 2018. gada 8. līdz 19. februārim. Tika sadalīti 4 medaļu komplekti. Latvijas sportisti šajā sporta veidā nestartēja.
Kalendārs
Visi laiki ir pēc Dienvidkorejas laika (UTC+9).
Mahariši Mahešs Jogi
Mahariši Mahešs Jogi (hi, en; 1918—2008) bija indiešu guru (garīgais skolotājs), Pārpasaulīgās meditācijas tehnikas popularizētājs Rietumu pasaulē.
Dzīvesgājums
Dzimis kā Mahešs Prasads Varma 1918. gadā Britu Indijas pilsētā Džabalapūrā (tagad Madhja Pradēšas štatā). Studēja fiziku Allahābādas Universitātē, tad kļuva par Brahmanandas Sarasvati mācekli un dzīvoja Himalajos.
1955. gadā sāka ceļot pa Indiju, kur sludināja savu mācību, ko sauca par "pārpasaulīgo meditāciju", vēlāk apmetās uz dzīvi Šveicē un 1974. gadā nodibināja Maharši Starptautisko universitāti Aiovas štatā ASV. 1990. gadā viņš pārcēlās uz Nīderlandes pilsētu Vlodropu, kur nodibināja savu apmācības centru. Miris 2008. gadā Vlodropā.
Hyophorbe amaricaulis
Hyophorbe amaricaulis ir palmu dzimtas palma, kas endēma Maurīcijai. Tiek dēvēta arī par vientuļo palmu. Tā ir viena no visapdraudētākajām augu sugām uz Zemes, kuras vienīgais izdzīvojušais eksemplārs atzīmēts Kjūrpaipas botāniskajā dārzā.
Nav zināms vai palma botāniskā dārza teritorijā tika pārstādīta, vai arī tā ir pēdējā šeit kādreiz pastāvējušas savvaļas populācijas pārstāve.
Apraksts
Palma sasniedz 18 m augstumu. Stumbrs salīdzinoši slaids. Lapas 5–6. Plūksnas 60–80. Ziedkopa sazarota, 70 cm gara. Ziedi 6–7, krēmaini balti. Augļi lodveida, tumši sarkani. Tomēr centieni panākt pašapputeksnēšanos un dīgtspējīgu atvašu rašanos pagaidām nav bijuši sekmīgi.
Izplatība
Pirmatnīgā Maurīcijā Hyophorbe ģints sugas bija sastopamas Maurīcijas lielākajā daļā. Īpaši kuplā skaitā tās auga t. s. 'palmu savannā' – sausā skrajā zemieņu mežā. Šis aizvēja reģions šaurā joslā stiepās gar rietumu piekrasti un iekļāva salas sausāko dzīvotni. Suga aprakstīta 1700. gadā no Pītera Bota kalna apkārtnē iegūtajiem eksemplāriem salas ziemeļrietumos. Domājams, ka tolaik palma vēl bija plaši izplatīta.
Maurīcija tika atklāta aptuveni 1500. gadā, un kolonizācijas laikā endēmie meži tika nesaudzīgi izcirsti vai aizvietoti ar svešzemju augiem. Tie bieži nomāca un izspieda vietējo veģetāciju. Rezultātā izmira liela daļa vietējo augu un dzīvnieku sugu. Mūsdienās pirmatnīgās veģetācijas pleķīši izmainītā veidā klāj mazāk nekā 1% salas teritorijas.