cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Apvienotā Baltijas hercogiste
Nauda
Pēc Lietuvas un Kurzemes vasaļvalstu izveides 1918. gada aprīlī Kauņā tika iespiestas ostmarkas ar tekstu vācu, lietuviešu un latviešu valodās. Divas ostmarkas bija līdzvērtīgas 1 ostrublim.
Nvidia
Nvidia ir ASV uzņēmums, viens no pasaules lielākajiem grafisko procesoru (GPU) ražotājām. Tā galvenā mītne ir Santaklērā, ASV. Uzņēmums ir dibināts 1993. gadā.
Nvidia ražo GPU, kā arī vienkristālshēmas citām elektroniskām ierīcēm. Nvidia galvenā GPU procesoru līnija ar nosaukumu Geforce ir galvenā video karšu līnija, kas sacenšas ar AMD Radeon. Uzņēmums ražo arī citas grafikas kartes, piemēram, Nvidia Tesla, Nvidia Quadro. Nvidia ir pašu izstrādātas tehnoloģijas: Advanced Rendering, CUDA Architecture, G-SYNC, Multi-GPU, NVLink, Optimus, OptiX, PhysX, SLI un citas. Galvenie Nvidia konkurenti ir AMD, Intel, Qualcomm.
2020. gada jūlijā tika ziņots, ka Nvidia veic sarunas ar SoftBank, lai iegādātos Apvienotajā Karalistē bāzēto mikroshēmu izstrādātāju Arm. 13. septembrī Nvidia paziņoja par Arm Holdings iegādi par 40 miljardiem ASV dolāru, Softbank paturot 10 % daļu.
Open Shortest Path First
Open Shortest Path First jeb OSPF ir maršrutēšanas protokols, kas paredzēts lietošanai autonomajās sistēmās. OSPF ir, iespējams, šobrīd visplašāk lietotais maršrutēšanas protokols Interior gateway protocol (IGP) grupā.
OSPF ietilpst TCP/IP protokolu komplektā. Tā analogs OSI modeļa protokolu saimē ir IS-IS.
OSPF ir dinamiskās maršrutēšanas protokols, kas bāzēts uz link-state tehnoloģijas un paredzēts atrast ātrāko ceļu līdz galējam maršrutētājam, darbojoties tikai iekš vienas autonomās sistēmas. OSPF ir Interior Gateway Protocol, jeb IGP saimes pārstāvis.
Dinamiskā maršrutēšana
Dinamiskās maršrutēšanas mērķis ir nodrošināt automātisku un autonomu trafika maršrutēšanu tīklā vai internetā, kuru nav nepieciešamas pārvaldīt centralizēti no administratora puses. Salīdzinājumā ar statisko maršrutēšanu, kur tīkla maršrutus konfigurē notiekta persona, norādot visus iespējamos maršrutus uz katra maršrutētāja atseviški, tad dinamiskajā maršrutēšanā šo maršrutu izpēti, izveidi un atjaunošanu nodrošina dinamiskās maršrutēšanas protokoli iekš pašiem maršrutētājiem, kas atrodami iekš tīkla. Dinamiskā maršrutēšana ir visātrākā metode laika ziņā, kā izveidot maršrutus tīklā. Dinamiskā maršrutēšana arī ir drošāka par statisko maršrutēšanu, gadījumā ja kāds no maršrutetājiem nav pieejams, tad dinamiskās maršrutēšanas protokols automātiski veiks tīkla izpēti un labojumus tīkla shēmā un izveidos jaunus maršrutus, tādā veidā izvairoties no cilvēka kļūdām, kas var rasties konfigurējot maršrutus statiski. Viens no popularākajiem dinamiskās maršrutēšanas protokoliem ir OSPF.
OSPF protokola darbības posmi
Tiek aprēķināta maršruta cena, jeb Price, kam mērķis ir aprēķināt izdevīgāko un labāko maršrutu, bāzējoties uz OSPF protokola darbības principu. Katram maršrutam tiek aprēķināta cena, jo cena ir zemāka, jo maršruts ir labāks. Cenu nosaka kanāla noslogojums un datu pārraides ātrums.
Tiek atjaunota tīkla konfigurācijas informācija, gadījumā ja tīklā notiek izmaiņas.
OSPF protokola versijas
OSPFv1 - 1989 gads, RFC 1131
OSPFv2 - 1998 gads, RFC 2328
OSPFv3 - 2008 gads, RFC 5340
Lapzeme (lēne)
Lapzeme (fi, sv) līdz viena no sešām Somijas lēnēm. Rietumos robežojas ar Zviedriju, ziemeļos ar Norvēģiju, austrumos ar Krieviju, dienvidos ar Oulu lēni. 2010. gada 1. janvārī lēnes kā administratīvas vienības tika likvidētas. Mūsdienās teritorijā atrodas Lapzemes reģions (maakunta) tajās pašās administratīvajās robežās.
Lapzemes pamatiedzīvotāji ir sāmi.
Divplaušzivjveidīgās
Divplaušzivjveidīgās (Lepidosirenoidei) ir ragzobzivjveidīgo kārtas (Ceratodontiformes) apakškārta. Šīs apakškārtas pārstāvjus raksturo pāra plaušas un grīstveida pāra spuras. Turklāt šo zivju kāpuriem aiz žaunu vāka katrā pusē ir četras ārējās plūksnainās žaunas.
Morfoloģija
Ķermenis ir garš, stipri izstiepts. Zvīņas ir sīkas, cikloīdas un atrodas dziļi ādā. Segkaulu ir maz. Smadzeņu kapsula sastāv no skrimšļa ar nelieliem pārkaulojumiem. Sekundāro žokļu nav. Zobu plātnītes ir ar asu griezējvirsmu. Žaunu vāku kauli ievērojami reducējušies. Pāra spuras ir garas, taustekļveidīgas; to skeletu veido tikai posmota centrālā ass.
Plaušas ir pāra un tās ir vāji šūnainas. Žaunas ir nepilnīgas. Arteriālā konusa vārstules ir līdzīgas kā abiniekiem. Olnīcas ir noslēgtas un olvadi ir izteikti atdalīti. Attīstība notiek ar metamorfozi. Pirms kloākas ir viens paritoneālais atvērums.
Ekoloģija
Divplaušveidīgas zivis dzīvo saldūdeņos, kuri vasarās izžūst. Šajā gadalaikā zivis ierokas dūņās, kas ap to ķermeni izveido īpatnēju kokonu, un iemieg. Zivju vājā elpošana notiek vienīgi ar plaušām, kurās gaiss nokļūst pa īpašu kokona atveri iepretim mutei. Iesākoties lietainam laikam, kokons izšķīst un no tā izpeld atmodusies zivs. Divplaušu zivis izplatītas dažādās pasaules daļās: protopteri dzīvo ekvatoriālās Āfrikas saldūdeņos, lepidosireni – Dienvidamerikas Amazones baseinā.
Benzofenons
Benzofenons (difenilketons, difenilmetanons, benzoilbenzols, С6H5–СО–С6H5) ir aromātiskais ketons ar diviem benzola gredzeniem molekulā. Benzofenons ir balta kristāliska viela (rombiski kristāli). Ir pazīstama otra benzofenona modifikācija - monoklīni kristāli ar kušanas temperatūru 27 °C (šī modifikācija ir ļoti nestabila).
Iegūšana
Benzofenonu iegūst benzola reakcijā ar tetrahloroglekli, hidrolizējot radušos difenildihlormetānu.
Var iegūt arī Frīdela—Kraftsa acilēšanas reakcijā no benzola un benzoilhlorīda.
Izmantošana
Aizvietotie benzofenoni ietilpst aizsarglīdzekļu pret UV starojumu sastāvā.
Benzofenona atvasinājumu p,p'-bis(N,N-dimetilamino)benzofenonu jeb Mihlera ketonu izmanto organiskajā sintēzē (sintētisko krāsvielu ražošanā).
Benzofenona un nātrija maisījumu lieto šķīdinātāju sausināšanai.
Skota kalni
Skota kalni (en) ir dienvidrietumu—ziemeļaustrumu virzienā ~90 km garumā izstiepta un līdz 50 km plata kalnu grēda Antarktīdā, Enderbiju Zemes ziemeļrietumos. Grēda izvietojusies dienvidos no Amundsena līča un austrumos no Keisija līča un Sakellari pussalas. Gar grēdas ziemeļu galu okeānā noplūst Bīvera glečers, dienvidrietumos paceļas Regeta kalni. Skota kalnu augstākā virsotne ir 1722 m augstais Simpsona kalns grēdas dienvidu galā.
Grēdu 1930. gada 13. janvārī atklāja BANZARE ekspedīcija Daglasa Mosona vadībā un nosauca par godu Robertam Skotam.
Need for Speed: ProStreet
Need For Speed: ProStreet (saīsinājumā NFS:PS) ir vienpadsmitā spēle Electronic Arts spēļu sērijā Need For Speed. Electronic Arts izdeva pirmo ProStreet video treileri un desmit dienas vēlāk oficiāli paziņoja par spēles iznākšanu. Tā tika izdota visā pasaulē 2007. gada novembrī. Spēles PC versija ieguva vērtējumu 6.5 spēļu mājaslapā GameSpot.
NFS:PS ir legālas sacensības slēgtās trasēs. Spēlē ir 60 dažādas mašīnas. Tās var ne tikai noskrambāt, kā tas bija iepriekšējās daļās, bet arī kārtīgi sasist.
Spēles demo versijā bija pieejamas divas sacensības — viena ir speed challenge un otra ir grip race. Demo versija parādijās Xbox Live veikalā, PlayStation Store un PC.
Ernans Krespo
Ernans Horhe Krespo (dzimis ) ir bijušais Argentīnas futbola uzbrucējs. Pašlaik (2021) Krespo ir Brazīlijas A sērijas komandu São Paulo.
Savas 17 gadus ilgās karjeras laikā Krespo ir guvis vairāk kā 300 vārtu. Karjeras laikā viņš ieguvis Olimpisko spēļu sudraba medaļu, uzvarējis Copa Libertadores turnīrā, Anglijas Premjerlīgā un trīsreiz Itālijas čempionātā. 2000./01. gada sezonā viņš bija Serie A rezultatīvākais spēlētājs ar 26 gūtiem vārtiem, spēlējot Lazio sastāvā. Krespo ir piederējis rekords par dārgāko pārejas maksu, kad 2000. gada jūlijā viņu Lazio iegādājās no Parma.
2004. gadā Pelē viņu iekļāva savā FIFA 100 sarakstā kā vienu no 125 labākajiem futbolistiem futbola vēsturē.
Sasniegumi
River Plate
Milan
Chelsea
Inter Milan
Individuālie sasniegumi
Kokorevka
Kokorevka ir zināma kopš 18. gadsimta kā ciems; 1904. gadā šeit tika izbūvēta dzelzceļa stacija starp Brjansku un Kijivu, un 1910. gadā — kokzāģētavas rūpnīca. 1918.-1920. gados Kokorevka bija pagasta centrs.
Artroskopija
Artroskopija jeb ķirurģiskā artroskopija ir locītavu ķirurģiska operācija.
Artroskopijas laikā locītavā pa sīku (apmēram 5 mm) griezienu ievada speciālu mikroskopu (artroskopu), ar kuru locītavu var apskatīt no iekšpuses. Pa otru tikpat sīku griezienu tiek ievadīti speciāli instrumenti, ar kuriem veic ķirurģiskas manipulācijas. Šādas operācijas ilgst apmēram no 10 līdz 40 minūtēm. Pacients pēc artroskopijas parasti mājās var doties jau nākamajā dienā, savukārt pēcoperācijas apskati un šuvju noņemšanu ārsts veic pēc 5 līdz 7 dienām.
Sjerraleones karogs
Sjerraleones Republikas karogs tika pieņemts 1961. gada 27. aprīlī. Karogs sastāv no trim vienādām, horizontālām līnijām. To krāsa ir zaļa, balta un zila. Zaļā krāsas karogā simbolizē zemkopību, kalnus un dabas resursus. Baltā krāsa simbolizē vienotību un likumību. Zilā krāsa izmantota kā cerību krāsa, ka iestāsies miers. Šīs krāsas izvēle skaidrojama ar nemierīgo gaisotni, kas valda reģionā.
Bebru rajons
Bebru ielas mikrorajons ir viens no jaunākajiem Jēkabpils mikrorajoniem, kas sāka veidoties 1980. gadu sākumā.
Mikrorajons atrodas vēsturiskajā Jēkabpils pusē, tā robeža pilsētā iet pa Mežrūpnieku ielu, Auseklīša ielu, Bebru ielu un Pļaviņu ielu. Mikrorajons atrodas pie Daugavas.
Mikrorajonā ir sekojošas ielas: Mežrūpnieku iela, Atmodas iela, Auseklīša iela, Dūmu iela, Kadiķu iela, Bebru iela un Pļaviņu iela.
Vēsture
Vietā, kur pagājušā gadsimta beigu posmā tika sākta mikrorajona celtniecība, atradās lielas zemes platības, kuras tika izmantotas un apstrādātas, kā arī reti atrodošas privātmājas. Šo vietu aptvēra Daugavas sengultne, kas sākās pie Ābeļu pagasta, gāja apkārt Beberu un Neretas ielas mikrorajoniem caur Kena parku un starp Brīvības un Filosofu ielu ietecēja Daugavā.
Bebru ielas mikrorajons tika projektēts 20. gadsimta 80. gadu sākumā, tā arhitekts ir Andrejs Ģelzis. 1983. gadā tika uzsākta mikrorajona celtniecība, kad 10 miljonu rubļu apmērā tika uzbūvētas pirmās mājas — divas 12 dzīvokļu un trīs 45 dzīvokļu ēkas.
Sudānas karogs
Sudānas republikas karogs (ar) tika pieņemts 1970. gada 20. maijā. Karogs sastāv no trim dažādas krāsas horizontālām līnijām (sarkanas, baltas, melnas). Karoga kreisajā pusē atrodas zaļš trijstūris. Šīs krāsas ir raksturīgas arābu valstīm. Šādas pašas krāsas karogā sastopamas, piemēram, Ēģiptes, Irākas, Sīrijas, Jemenas un citu arābu valstu karogos.
Simbolisms
Sarkanā krāsas simbolizē Sudānas cīņu par neatkarību. Baltās krāsas nozīme saistās ar mieru un gaismu. Šī krāsas simbolizē arī Baltā karoga līgu, kas bija sudāniešu separātistu organizācijas 20. gadsimta divdesmitajos gados. Melnā krāsas simbolizē pašu Sudānas valsti, jo arābu valodā valsts nosaukums ir tulkojams kā "melno valsts". Zaļā krāsa simbolizē islamu, kā arī bagātību un zemkopību.
Ihors Belanovs
Ihors Belanovs, (dzimis Odesā, Ukrainā, tobrīd PSRS) ir bijušais PSRS un Ukrainas futbola uzbrucējs, kurš 1986. gadā tika atzīts par Eiropas labāko futbolistu.
Klubi
Belanovs spēlēja SKA Odessa (1979—80), Odesas "Čornomorec" (1981—84) un Kijivas "Dinamo" (1985—89), ar ko 1986. gadā ieguva Kausu ieguvēju kausu. 1989. gada vidū viņam beidzot atļāva pārcelties uz kādu Rietumeiropas klubu. Viņš pārcēlās uz Vāciju, lai pievienotos Menhengladbahas "Borussia". Vācijas bundeslīgā viņš debitēja 1989. gada 4. novembrī, komandai viesos zaudējot ar 0-4 VfB Stuttgart. Piedaloties 24 Bundeslīgas spēlēs nesen UEFA kausu ieguvušajā komandā, Belanovs guva tikai četrus vārtus un pazemināšanā apdraudētās komandas spēlē lielu pienesumu nedeva. Viņa karjera klubā beidzās līdz ar viņa sievas veikalu apzagšanas afēru. Viņš pārcēlās uz 2. Bundeslīgas klubu Braunšveigas "Eintracht", kur debitēja 1991. gada 27. aprīlī. 38 spēles viņš guva 13 vārtus. 1995. gadā viņš atgriezās Ukrainā, atkal Čormnomorec komandā, kur aizvadīja vienu sezonu (1995-96), pirms pabeidza savu karjeru Mariupoles "Metalurh" sastāvā nākamajā sezonā.
Pēc karjeras beigām
Pēc Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā pievienojās Ukrainas bruņotajiem spēkiem.
Braga
Braga (pt) ir sena pilsēta Portugāles ziemeļrietumos, trešā lielākā Portugāles pilsēta. Sens arhibīskapijas centrs.
Vēsture
Pirms romiešu iebrukuma apmetne bija ķeltibēru brakaru (bracari) cilts centrs. Bragas apkārtni romieši ieņēma ap 136. gadu p. m. ē., bet ap 20. gadu p. m. ē. Oktaviāns nodibināja pilsētu, kuru nosauca par Brakaru Augustu (Bracara Augusta). 3. gadsimta beigās Diokletiāns to padarīja par jaundibinātās Romas provinces Galēkijas (Gallaecia) galvaspilsētu.
410. gadā Ibērijas pussalā iebrukušie svēvi Bragu izraudzījās par savas valsts galvaspilsētu. Ap 485. gadu pilsēta nokļuva vestgotu rokās. No IV gadsimta beigām līdz mūsdienām Braga ir bīskapa rezidences pilsēta un Portugāles baznīcas centrs.
8. gadsimta sākumā Bragu ieņēma mauri, 1040. gadā to atkaroja Kastīlijas karalis Fernando I. No 1093. līdz 1147. gadam Bragā atradās Portugāles galms. 1070. gadā tika atjaunota arhibīskapija. Viduslaiku Braga tomēr aizņēma tikai daļu no bijušās romiešu pilsētas.
Pilsēta maz attīstījās Lielo ģeogrāfisko atklājumu laikā. 18. gadsimtā pilsētā tika uzceltas daudzas baroka celtnes.
Cilvēki
Bragā dzimuši:
Sports
Pilsētu Portugāles futbola Premjerlīgā pārstāv klubs S.C. Braga, kurš divreiz uzvarējis Portugāles kausā un 2008. gadā pēdējā UEFA Intertoto kausa turnīrā.
Mercury-Redstone 3
Mercury-Redstone 3 bija ASV pilotējama misija, ar kuru pirmoreiz amerikānis devās kosmosā. Kosmosa kuģis Freedom 7 ar astronautu Alanu Šepardu tika palaists ar nesējraķeti Mercury-Redstone. Lidojums notika pa suborbitālu trajektoriju, sasniedzot 187 km augstumu un ilga mazāk nekā 16 minūtes.
Misijas sagatavošana
Freedom 7 palaišana sākotnēji bija paredzēta 1960. gada oktobrī, bet kosmodromā no rūpnīcas to nogādāja tikai decembrī. Lai arī bija vēlme palaist kosmosā uzreiz, bija nepieciešama 21 nedēļa, lai kapsulu sagatavotu lidojumam. Starts tika noteikts, bet reaktīvās kontroles sistēmas bojāto peroksīda cauruļvadu nomaiņai palaišana tika pārcelta par astoņām dienām. Pēc tam bija nepieciešami vēl papildu pārbaudes un testi. Pa to laiku par pirmo cilvēku kosmosā kļuva PSRS pārstāvis Jurijs Gagarins. Beidzot par kosmosa kuģis bija gatavs lidojumam.
1961. gada janvārī MR-3 misijai tika izvēlēti trīs astronauti: Alans Šepards, Virdžils Grisoms un Džons Glens. 22. februārī viņu vārdi tika publiskoti, bet netika nosaukts, kurš no trijiem lidos pirmais. tika paziņots, ka kosmosā dosies Šepards. tajā dienā palaišana tika atcelta 2 stundas 20 minūtes pirms starta laikapstākļu dēļ.
Lidojuma gaita
agrā rītā Šepardu ietērpa skafandrā un atveda uz starta laukumu. 10:21 UTC viņš iesēdās kosmosa kuģī un tika pieslēgts pie dzīvības nodrošināšanas un citam sistēmām. Nākamās četras stundas viņš pavadīja kapsulā, gaidot startu.
9:34 pēc vietējā laika (14:34 UTC) nesējraķete Mercury-Redstone startēja ar Freedom 7. Pēc 2 minūtēm 21,8 sekundēm tika izslēgti raķetes dzinējs. Glābšanas sistēmas raķete atdalījās 2 min 22,2 s pēc starta. tas notika vienu sekundi ātrāk kā paredzēts, un vairākas pazīmes liecina, ka tas tika izdarīts manuāli. Šepards gan teicis, ka neatceras, ka būtu to izdarījis.
2 min 32,3 s pēc starta uz vienu sekundi tika iedarbināti trīs raķešdzinēji, atdalot Freedom 7 no Redstone raķetes. 3. minūtē automātiskā stāvokļa kontroles sistēma pagrieza kosmosa kuģi par 180 grādiem ar karstumvairogu pa priekšu. Šādā stāvoklī kapsula palika visu lidojuma laiku.
Šepards pārņēma kosmosa kuģa stāvokļa kontroli no automātiskās sistēmas. Viņš izmēģināja kuģa kustināšanu pa trijām asīm un guva apstiprinājumu, ka kosmiskais aparāts reaģē tāpat kā simulators uz zemes. Pēc tam viņš veica novērojumus kuģa ārpusē, izmantojot divus logus un periskopu.
Trīs bremzēšanas dzinēji uz 10 sekundēm (ar 5 sekunžu nobīdi katram) tika iedarbināti 5 minūtes 15 sekundes pēc starta, īsi pēc tam, kad Freedom 7 sasniedza 187,5 km augstumu. Periskops tika ievilkts 5 min 45 s. Bremzēšanas dzinēju pakete no kapsulas tika atdalīta 5 min 13,6 s.
Lidojuma 7 min 48,2 s tika konstatēts paātrinājums 0,05 g (0,5 m/s²). Automātiskā stabilizācijas un kontroles sistēma iegrieza kapsulu ap vertikālo asi līdz 10 apgriezieniem sekundē, lai palielinātu kosmosa kuģa stabilitāti nolaišanās posmā atmosfērā.
6,4 km augstumā, 9 min 38,1 s pēc starta tika izvilkts bremzējošais izpletnis. 4,6 km augstumā atvērās vārsts, lai izlīdzinātu kabīnes spiedienu ar āra gaisu. 3,0 km augstumā 10 min 14,8 s no kapsulas augšpuses atvienojās antenas kārba, izvelkot galveno izpletni. Pēc 5 sekundēm par 1,2 m uz leju tika nomests berilija karstumvairogs, lai izvērstu nolaišanas spilvenu.
Nolaišanās notika 15 min 22,0 s pēc palaišanas Atlantijas okeānā 486 km attālumā no starta vietas. trieciens ūdenī bija samērojams ar reaktīvās lidmašīnas nolaišanos uz bāzes kuģa. Freedom 7 par 60° sasvērās uz kreiso sānu. Šepards pārbaudīja hermētiskumu, bet neatklāja nevienu sūci. lēnām, minūtes laikā kapsula atgriezās stāvus pozīcijā.
Glābšanas helikopters izcēla Šepardu no kapsulas un nogādāja uz kuģi USS Lake Champlain. Viņš uz kuģa bija 11 minūtes pēc nolaišanās. Tika izcelts un uz kuģi nogādāts arī Freedom 7.
Pacelšanās fāzē Šepards izjuta 6,3 g (62 m/s²) un nolaižoties 11,6 g (114 m/s²).
Svētkalns
Svētkalns jeb Zviedru kalns atrodas Dobeles novadā un ir daļa no senās Tērvetes zemes pilskalnu kompleksa. Domājams, ka pilskalnā senāk bijusi zemgaļu kulta vieta, bet 1285./1286.—1290. gadā šeit atradās Livonijas ordeņa Heiligenbergas pils (Heiligeberc — 'Svētkalns').
Raksturojums
Pilskalns atrodas 200 m uz ziemeļiem no galvenā Tērvetes pilskalna, Tērvetes upes labajā krastā. Tas sastāv no diviem pauguriem (10–12 m), kurus atdala grava. Pilskalns atrodas Tērvetes dabas parkā.
Vēsture
Pēc Rietumzemgales sadalīšanas līguma 1254. gada aprīlī Tērvetes zemi piešķīra Livonijas ordenim. Tērvetē atradās labi nocietināts zemgaļu pilskalns. Zemgaļu—krustnešu kara laikā nespējot to ieņemt, 1285.—1286. gada ziemā ordeņa mestrs zemgaļu Tērvetes pils tiešā tuvumā Svētkalnā uzcēla koka pili. Ap 20 m augstais kalns bijis norobežots ar vairākiem aizsarggrāvjiem un priekšpili. No pils tika veikti militāri reidi pret Tērvetes pili, kā arī citām zemgaļu pilīm un ciemiem. Zemgaļi un žemaiši uzbruka Heiligenbergas pilij. Kauja pie Svētkalna ilga 11 dienas, bet viņiem tā arī neizdevās to ieņemt. Tad zemgaļi nodedzināja savu pili un devās uz Raktes (Žagares) novadu Zemgales dienvidos, tagadējā Lietuvas teritorijā. 1290. gadā krustneši nojauca savu pili, jo tā vairs nebija vajadzīga.
17. gadsimtā Lielais Ziemeļu kara laikā zviedru karaspēks izmantoja Livonijas ordeņa stratēģiju un kalnā izveidoja nocietinājumus Kalnamuižas pils apšaudei, kurā atradās poļu un kurzemnieku karaspēka garnizons. No tā laika Svētkalns tiek dēvēts arī par Zviedru kalnu.
19. gadsimta vidū izdarītie arheoloģiskie izrakumi apstiprināja Heiligenbergas pils atrašanos šajā kalnā.
Mikolajivas apgabals
Mikolajivas apgabals (uk) ir viens no Ukrainas apgabaliem tās dienvidos, Melnās jūras krastā. Robežojas ar Hersonas apgabalu dienvidaustrumos, Dņipropetrovskas apgabalu austrumos, Kirovohradas apgabalu ziemeļos un Odesas apgabalu rietumos un dienvidrietumos.
Vēsture
Tagadējā Mikolajivas apgabala teritorija līdz 3. gadsimtam piederēja skitiem un sarmatiem. 257. gadā to ieņēma no Baltijas jūras piekrastes pārcēlušies goti. 375. gadā šo apgabalu iekaroja huņņi, bet 7. gadsimta beigās hazāri. Līdz 13. gadsimtam to apdzīvoja neatkarīgas stepju tautas (avāri, pečeņegi, bulgāri, maģāri, polovcieši). 1239. gadā to iekaroja Batuhans, vēlāk apgabala teritorija bija pakļauta Zelta Ordai. 13. gadsimtā Dženovas tirgotāji pie Dņepras ietekas Melnajā jūrā uzcēla Leričas cietoksni. 1415. gadā Lietuvas dižkunigaitis Vītauts Dižais iekaroja Dņepras grīvu un lika uzcelt Daševas cietoksni. Vēlāk apgabala iedzīvotāji nonāca Moldovas kņazu pakļautībā. 1492. gadā to ieņēma Krimas hanistes valdnieks Mengli Girejs, kas pie Dņepras ietekas Melnajā jūrā nodibināja Karakarmenas cietoksni. 1526. gadā to iekļāva Osmaņu impērijas Silistrijas provincē un pārdēvēja par Očakovas (açı kale) cietoksni. 1728. gadā uz šejieni no Kubaņas pārcēlās nogajiešu Jedisanas orda, kas 1774. gadā pakļāvās Krimas haniem. Krievu—turku kara (1735—1739) laikā krievi uz laiku ieņēma Očakovu, bet nākamā Krievu—turku kara (1787—1792) laikā, pēc ilga aplenkuma, krievu karaspēkam izdevās ieņemt šo cietoksni un nogalināt apmēram 20 000 tā aizstāvju.
1788. gadā iekarotās zemes iekļāva Jekaterinoslavas vietniecībā, kurā nodibināja Nikolajevas pilsētu. No 1796. gada apgabala teritoriju iekļāva Jaunkrievijas guberņā, ko 1802. gadā sadalīja Nikolajevas, Jekaterinoslavas un Taurijas guberņās. 1803. gadā Nikolajevas guberņu pārdēvēja par Hersonas guberņu. Lai kolonizētu iekarotās zemes, 1835. gadā Krievijas ķeizars Nikolajs I izdeva manifestu par ebreju lauksaimnieku koloniju dibināšanu pie Melnās jūras. Latvijā izplatījās baumas, ka ķeizars ir gatavs dot arī latviešu brīvlaistajiem zemniekiem "tukšo zemi" Jaunkrievijā, kas izraisīja tā saukto "Siltās zemes kustību" (1841). No 1918. gada apgabala teritorija atradās Ukrainas Tautas Republikas sastāvā. Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas 1918. gada martā Hersonas guberņu ieņēma Vācijas armija. No 1919. gada augusta līdz 1920. gada aprīlim tā bija Deņikina karaspēka kontrolē. Pēc Krievijas pilsoņu kara beigām 1920. gadā nodibināja Nikolajevas guberņu, ko 1922. gadā iekļāva Odesas apgabala sastāvā. 1937. gadā atjaunoja Mikolajivas apgabalu, no kura 1944. gadā atdalīja Hersonas apgabalu.
No 1991. gada Ukrainas Republikas sastāvā.
Administratīvais iedalījums
Kopš 2020. gada 17. jūlija apgabalā iepriekšējo 19 rajonu un 5 apgabala pakļautības pilsētu vietā ir izveidoti četri rajoni: Baštankas rajons, Mikolajivas rajons, Pervomajskas rajons un Voznesenskas rajons; bijušās apgabala nozīmes pilsētas iekļautas rajonu sastāvā.
Menisks (anatomija)
Menisks (no grieķu μηνίσκος — 'pusmēness') ir divi pusmēness formas skrimšļi starp lielo liela kaulu un augšstilba kaulu ceļa locītavā. Meniska funkcija ir ceļa locītavā izlīdzināt ķermeņa svaru. Ja nebūtu meniska, tad ķermeņa svars uz kāju kauliem gultos nevienmērīgi un veidotu pārlieku liela spēka ietekmi uz noteiktām kaulu vietām. Tas veicinātu agrīnu ceļa locītavas artrīta veidošanos.
Meniska plīsums, kas izpaužas kā asas sāpes celī, ceļa pietūkums, ierobežota ceļa locītavas kustība un klikšķoša skaņa celī, ir biežākais ceļa locītavas sāpju cēlonis. Visbiežāk meniska plīsuma iemesls ir dažādas traumas, tomēr meniska plīsumu var izraisīt arī slimības vai deģeneratīvie procesi, kas raksturīgi vecākiem cilvēkiem.
Meniska plīsumu ārstē ar operāciju, kuras laikā traucēklis no ceļa tiek izņemts. Reizēs, kad meniska plīsums ir neliels, var izlīdzēties ar ārstnieciskām procedūrām bez ķirurģiskas iejaukšanās. Tomēr, ja nākotnē fiziskās slodzes laikā sāpes un uztūkums rodas no jauna, traucēklis no ceļa jāizņem.
Altuhova
Altuhova ir pilsētciemats Krievijā, Brjanskas apgabala dienvidaustrumos, Navļas rajona sastāvā. Tajā dzīvo ap 2 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsētciemats atrodas apmēram 20 km uz dienvidrietumiem no Navļas un 70 km uz dienvidiem no Brjanskas, mežu dziļumā.
Altuhova ir zināma kopš 19. gadsimta sākuma, kad šeit tika izbūvēta vadmalu un tauvu fabrika. Kopš 1904. gada — dzelzceļa stacija starp Brjansku un Kijivu.
Kopš 1947. gada Altuhova ir pilsētciemats. 1966. gadā Altuhovai bija pievienots kaimiņu ciems Krapivna. Šodien šeit darbojās mēbeļu fabrika.
Altuhovā dzimusi slavenā estrādes un operetes dziedātāja Anastasija Vjaļceva (1871-1913).
Lielgabals
Lielgabals ir artilērijas ieroča tips, kas no citiem artilērijas ieročiem atšķiras ar lielu stobra garumu (30 līdz 80 kalibru garumā; ieročus ar īsākiem stobriem sauc par haubicēm), šāviņa sākumātrumu (virs 700 m/s) un maksimālo šaušanas tālumu (vidēji 13—15 km; tālšāvēja lielgabals virs 40 km), kā arī ierobežotu pacēluma leņķi. Galvenokārt to izmanto atklātu un gaisa mērķu iznīcināšanai.
Gaisa mērķu iznīcināšanai domātu lielgabalu sauc par zenītlielgabalu. Pēc pārvietošanās veida un konstrukcijas izšķir lielgabalus ar vilcēju, pašgājējlielgabalus, pārvadājamos lielgabalus (kalnu lielgabals), kā arī stacionāros lielgabalus (nocietinājumos un krasta baterijās, iebūvēti kaujas mašīnās, lidmašīnās, kuģos). Pēc kalibra izšķir mazkalibra, vidēja kalibra un lielkalibra lielgabalus. Lielkalibra lielgabali sasniedza pat vairāk kā 200 mm kalibru. Pirmie lielgabali tika radīti Ķīnā jau 10. gadsimtā.
Baltinava
Baltinava (arī Baļtinova ) ir ciems Balvu novadā, Baltinavas pagasta centrs, Supenkas abos krastos pie autoceļa P45. Kopš 2009. gada — novada (iepriekš — pagasta) centrs. Attālums līdz Balviem — 36 km, līdz Rīgai — 254 km.
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Baltinavas muižas (Baltinowskaja) centru. 1925. gadā piešķirts biezi apdzīvotas vietas statuss. Baltinavā ir vidusskola, vairāki veikali, aptieka, pagasta muzejs, katoļu baznīca un pareizticīgo baznīca. Baltinavas katoļu baznīca un tās ērģeles, Baltinavas pareizticīgo baznīca, Baltinavas muižas parks un Baltinavas pagasta tiesa ir valsts kultūras pieminekļi.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Cenzūra
Cenzūra (no la — 'stingrs spriedums, kritika') ir varas izmantošana, lai kontrolētu vai ierobežotu vārda brīvību. Šo varu parasti realizē valsts, kāda ietekmīga cilvēku grupa vai organizācija. Cenzūra ir ikviens mēģinājums aizliegt informācijas, viedokļu vai izpausmes veidu brīvību, piemēram, ierobežojot mākslu vai vulgārismu lietojumu valodā. Parasti to pielieto, lai kontrolētu publiskas darbības, bieži — pasludinot šīs darbības par krimināli sodāmām. Cenzūras objekts var būt jebkas, sākot no vārda līdz pat veselai idejai. Teorētiskais cenzūras mērķis ir stabilizēt vai uzlabot sabiedrību, pār kuru cenzoram ir vara.
Cenzūra var būt tieša — piemēram, ja likums aizliedz publicēt vai izplatīt noteiktu informāciju, kā Austrālijā, Saūda Arābijā vai Ķīnas Tautas Republikā, kur aizliegts aplūkot atsevišķas Interneta lappuses, — vai netieša (piemēram, ja cilvēkiem ir bail paust savu viedokli, jo, to darot, viņi riskētu ar dzīvību, darbavietu, vietu sabiedrībā, akadēmisko statusu utt.; skat., piemēram, Makartisms).
Cenzūra ir raksturīga diktatūrām un citām autoritārām politiskām sistēmām, kā arī atsevišķiem reliģiskiem grupējumiem. Latvijas Republikas Satversmes 100. pants nosaka, ka ikvienam ir tiesības uz vārda brīvību, kas ietver tiesības brīvi iegūt, paturēt un izplatīt informāciju, paust savus uzskatus. Cenzūra ir aizliegta, cenzori kā institūcija nepastāv, tāpēc ar cenzēšanu nodarbojas dažādas valsts un pašvaldību iestādes, piemēram, 2011. gadā Latvijas Republikas Izglītības un zinātnes ministrija kā "neētiskus" lika izņemt no mācību grāmatas bērnu dzejoļus u.tml.
Pastāv arī uzskats, ka cenzūrā ietilpst citi ideju vai viedokļu ierobežošanas veidi, piemēram, propaganda, plašsaziņas līdzekļu ietekmēšana, nepareizas vai nepilnīgas informācijas sniegšana, jo šīs metodes neļauj cilvēkiem saņemt pilnīgu un precīzu informāciju, kas savukārt ierobežo cilvēku atvērtību jaunām idejām un viedokļiem. Līdzīgā kārtā par cenzūras formu mēdz uzskatīt arī "vārda brīvības zonas" (free speech zones) — publiskās vietās speciāli nodalītas teritorijas, kurās politiskie aktīvisti drīkst paust savu viedokli.
Arī politkorektumu uzskata par cenzūras paveidu, jo tas nozīmē informācijas izmainīšanu, lai tā atbilstu noteiktiem oficiāliem vai neoficiāliem uzskatiem. Pastāvīgi lietots, politkorektums var kļūt arī par pašcenzūras formu. Sākotnēji šis jēdziens ar negatīvu nozīmi izplatījās ASV kreisās politikas piekritēju vidū, lai kritizētu savu pašcenzūru attiecībā uz politisko radikālismu. Jēdzienu "politkorektums" bieži vien izmanto arī labējās politikas piekritēji, lai attaisnotu savas naida runas kā, viņuprāt, pretsvaru politkorektumam.
Cenzūra ir bieži sastopama antiutopiskajos romānos aprakstīto valsts režīmu iezīme. Sevišķi plaši tās sekas aprakstītas Reja Bredberija romānā "451 grāds pēc Fārenheita".
Lākenas indikatori
Lākenes indikatori ir rādītāju sistēma kopēju Eiropas statistikas rādītāju aprēķinam par nabadzību un sociālo atstumtību.
2001. gada 15. decembrī Eiropas Padomes sanāksmē Lākenē, no kurienes indikatoru nosaukums, tika pieņemta "Deklarācija par Eiropas Savienības nākotni". Tajā tika noteikts, ka Eiropas Savienībai jākļūst demokrātiskākai, caurskatāmākai un efektīvākai. Lākenas deklarācija paredzēja sagatavot Konstitūciju Eiropas pilsoņiem un ES reformu sagatavošanai izveidot konventu. Konvents tika izveidots, un tā darbā piedalījās arī Latvijas pārstāvji.
Šie 18 indikatori ir:
Ludvikova
Ludvikova var būt:
Sāknēšanas programma
Sāknēšanas programma (angļu: Boot loader, krievu: программа самозагрузки) ir īsa programma, kas pastāvīgi glabājas datora energoneatkarīgajā atmiņā un kas vajadzības gadījumā no lasāmatmiņas operatīvajā atmiņā izsauc uzdevumu risināšanas vadības sistēmu (piemēram, operētājsistēmu) vai tās ielādes programmu.
Lai atrisināt šo problēmu, tiek rakstīta neliela programma, ko sauc par sāknēšanas programmu. Tās uzdevums nav nodrošināt plašu operacionālās sistēmas funkcionalitāti, bet tikai ielasīt operacionālās sistēmas kodu operatīvajā atmiņā un nodot vadību operacionālās sistēmas rīcībā. Dažkārt arī tiek lietotas vairāku pakāpju sāknēšanas programmas — viena līmeņa sāknēšanas programma ielādē nākamī līmeņa sāknēšanas programmu, līdz pēdējā no tām ielādē arī pašu operacionālo sistēmu.
OS ielādes process personālajos datoros
Sākumā pieejamajiem personālajiem datoriem bija ļoti maz atmiņas. Liela daļa programmatūras bieži vien jau no sākuma bija sistēmas lasāmatmiņā. Šīm sistēmām bieži vien nemaz nebija operētājsistēmas (vai arī to bieži nelietoja), jo tā aizņemtu pārāk daudz sistēmas resursu.
IBM PC savietojamajos datoros, pēc ieslēgšanas notiek šādi procesi:
UEFI
Tad, kad parādījās pirmie datori ar Itanium procesoru, tajiem nevarēja lietot parasto BIOS ielādes procesu, jo tie nespēja darboties 16 bitu režīmā (tie bija tīri 64 bitu procesori). Tas bija 20. gs 90. gadu otrajā pusē. Tiem tika izgudrots EFI. Vēlāk, ap 2009-2012 to pielāgoja x64 procesoriem un paplašināja citiem procesoriem, un nosauca par UEFI. Liela daļa pēc 2012 ražoto datoru atbalsta UEFI (un neliela daļa atbalsta tikai UEFI). UEFI (unified extensible firmware interface) atšķirībā no klasiskā bios OS ielādes procesa atpazīst failsistēmu un OS ielādes programmas ir failsistēmā esoši faili. Līdzīga funkcionalitāte ar bios bija tikai PXE ielādes gadījumā. Lielākoties UEFI ir x64 (procesors pārslēdzas x64 režīmā visai ātri, pie POST) un OS ielādes programma ir x64 programma. Vēl, dažiem datoriem (mazāk izplatīts 2017jun) ir 32 bitu variants. Klasiskais BIOS darbojās 16 bitu režīmā un OS ielādes programma arī bija 16 bitu programma. UEFI firmware ir sarežģītāka un var pārbaudīt ielādes programmas elektronisko parakstu (secure boot). UEFI nolasāmā failsistēma ir fat32 vai fat16. Fiksētos cietajos diskos lietotās EFI partīcijas failsistēma ir fat32.
UEFI OS ielādes process: POST process notiek līdzīgi, bet potenciāli var būt ātrāks, jo pārslēgšanās uz ātrāko x64 režīmu notiek ātrāk. OS ielādes ierīce var būt ne tikai nolasāms lokālais disks (cietais disks, diskete, usbflash, cdrom) vai PXE serveris, bet arī konkrēts fails EFI partīcijā. (tālākie piemēri pieņem ka ir x64 sistēma)
Tālākā OS ielāde atkarīga no OS. UEFI nevar ielādēt 16 bitu OS, kā DOS.
Nemuna
Nemuna (lt) ir visgarākā Lietuvas upe. Tās kopgarums ir 937 km, Lietuvas teritorijā — 359 km. Upes lejtece veido Lietuvas robežu ar Krievijas Kaļiņingradas apgabalu, augštece ir Baltkrievijā
Ļudvikova
Ļudvikova var būt:
Nemuna
Nemunas baseina platība ir 98 200 km², no tiem 46 600 km² ir Lietuvā (aizņem 72% Lietuvas teritorijas). Nemuna sākas Baltkrievijā 45 km uz dienvidiem no Minskas un ieplūst Kuršu jomā. Nemunas dziļums ir līdz 5 m, gultnes platums līdz 500 m. Straumes ātrums 1-2 m/s. Vislielākā vidējā caurtece ir pie Pagēģiem — 630 m3/s. Gada laikā Baltijas jūrā no Nemunas ietek vidēji 21,6 km3 ūdens.
Nemunai ir ap 180 pieteku, vislielākās pietekas ir Nere (510 km), Ščara (325 km), Šešupe (298 km).
Kauņā Nemunu šķērso Kauņas HES aizsprosts. Aiz aizsprosta izveidojusies ūdenstilpe, kas ir Lietuvas vislielākā mākslīgā ūdenskrātuve, ko sauc arī par Kauņas jūru.
Baltijas Kauss telpu futbolā 2010
2010. gada Baltijas Kausa izcīņa telpu futbolā bija 2. Baltijas Kausa izcīņas turnīrs starp Igaunijas, Latvijas un Lietuvas telpu futbola izlasēm, kurš norisinājās no līdz  Ogrē un Rīgā. Par Baltijas Kausa ieguvēju otro reizi pēc kārtas kļuva Latvijas izlase.
Keiptauna
Keiptauna (, af, ķhosu: iKapa) ir pilsēta Dienvidāfrikas dienvidrietumos, Atlantijas okeāna krastā pie Labās Cerības raga, Galda kalna piekājē. Dienvidāfrikas parlamenta mītnes vieta un Rietumkāpas provinces galvaspilsēta. Keiptauna ir otra lielākā Dienvidāfrikas pilsēta.
2011. gadā pilsētā dzīvoja 827 218 iedzīvotāju, bet pilsētas aglomerācijā 3,74 miljoni iedzīvotāju. Keiptaunas platība ir 2499 km2. Keiptauna 2014. gadā bija Pasaules Dizaina galvaspilsēta.
Vēsture
Pirmais eiropietis, kurš 1488. gadā atklāja apvidu, bija portugāļu jūrasbraucējs Bartolomeu Diašs. 1652. gadā Nīderlandiešu Austrumindijas kompānijas kuģotājs Jans van Rībēks (Jan van Riebeeck) nodibināja apmetni uz Austrumindiju ejošo kuģu apkalpošanai.
1795. gadā Keiptaunu sagrāba angļi. Kaut arī 1803. gadā noslēgtais miera līgums atdeva Keiptaunu atpakaļ Nīderlandei, 1806. gadā to atkal sagrāba angļi un 1814. gadā tā iekļāvās Britu impērijā un kļuva par Kapzemes kolonijas administratīvo centru.
1910. gadā, kad bija anektētas būru republikas, nodibinājās britu domīnija Dienvidāfrikas Savienība, un Keiptauna kļuva par teritorijas likumdošanas varas centru.
1990. gada 11. februārī Nelsons Mandela no Keiptaunas pašvaldības ēkas balkona teica savu pirmo publisko runu pēc atbrīvošanas no cietuma.
Cilvēki
Keiptaunā dzimuši:
Latvijas futbola izlase 2012. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijā
Laika posmā no 2010. gada septembra līdz 2011. gada oktobrim Latvijas futbola izlase piedalās 2012. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas turnīrā. Finālturnīrs norisināsies 2012. gada jūnijā un jūlijā Polijā un Ukrainā.
Latvijas izlase tika ielozēta kvalifikācijas turnīra F grupā kopā ar Grieķiju, Horvātiju, Izraēlu, Gruziju un Maltu.
Turnīru Latvijas izlase uzsāka ar spēli pret Horvātiju savā laukumā 2010. gada 3. septembrī, piedzīvojot zaudējumu ar 0—3, bet četras dienas vēlāk izbraukumā Latvija spēja pieveikt Maltu ar 2—0. Oktobrī Latvija Grieķijā zaudēja laukuma saimniekiem ar 0—1, bet Rīgā kompensācijas laikā, pateicoties Aleksandra Cauņas rezultatīvajam sitienam, spēja panākt neizšķirtu 1—1 pret gruzīniem. 2010. gadu Latvijas izlase noslēdza 5. vietā grupā.
2011. gadu Latvijas izlase sāka ar diviem zaudējumiem Izraēlai, gan izbraukumā, gan savā laukumā piekāpjoties ar rezultātu 1—2. 2. septembrī Latvija izcīnīja savu otro uzvaru kvalifikācijas turnīrā, ar 1—0 Tbilisi tika uzvarēta Gruzijas izlase, savukārt četras dienas vēlāk Rīgā Latvijas un Grieķijas izlašu spēlē tika fiksēts neizšķirts 1—1.
Latvijas izlases spēles
🇱🇻 latvia: 12. Andris Vaņins — 2. Oskars Kļava, 6. Deniss Ivanovs, 13. Kaspars Gorkšs (K), 7. Pāvels Mihadjuks — 8. Aleksandrs Cauņa, 15. Maksims Rafaļskis, 5. Juris Laizāns (3. Vitālijs Astafjevs 87'), 10. Andrejs Rubins (18. Jurijs Žigajevs 46') — 9. Māris Verpakovskis, 11. Ģirts Karlsons (17. Artjoms Rudņevs 63').
🇱🇻 latvia: 12. Andris Vaņins — 2. Oskars Kļava, 6. Deniss Ivanovs, 13. Kaspars Gorkšs (K), 15. Dzintars Zirnis — 8. Aleksandrs Cauņa, 3. Vitālijs Astafjevs, 5. Juris Laizāns (14. Andrejs Perepļotkins 83'), 10. Andrejs Rubins (18. Jurijs Žigajevs 66') — 9. Māris Verpakovskis, 17. Artjoms Rudņevs (11. Ģirts Karlsons 74').
🇱🇻 latvia: 12. Andris Vaņins — 2. Oskars Kļava, 6. Deniss Ivanovs, 13. Kaspars Gorkšs (K), 15. Dzintars Zirnis — 18. Jurijs Žigajevs (14. Andrejs Perepļotkins 86'), 3. Vitālijs Astafjevs, 8. Aleksandrs Cauņa, 5. Juris Laizāns (21. Kristaps Grebis 82'), 10. Andrejs Rubins — 17. Artjoms Rudņevs.
🇱🇻 latvia: 12. Andris Vaņins — 4. Ritus Krjauklis, 6. Deniss Ivanovs, 13. Kaspars Gorkšs (K), 3. Deniss Kačanovs — 11. Ivans Lukjanovs, 15. Maksims Rafaļskis (18. Jurijs Žigajevs 58'), 16. Artis Lazdiņš, 10. Andrejs Rubins (14. Andrejs Perepļotkins 57') — 9. Māris Verpakovskis (8. Daniils Turkovs 73'), 17. Artjoms Rudņevs.
🇱🇻 latvia: 12. Andris Vaņins — 3. Oskars Kļava, 6. Deniss Ivanovs, 13. Kaspars Gorkšs (K), 4. Ritus Krjauklis — 10. Aleksejs Višņakovs, 5. Aleksandrs Fertovs, 8. Aleksandrs Cauņa, 7. Artis Lazdiņš (15. Oļegs Laizāns 88'), 11. Ivans Lukjanovs — 9. Māris Verpakovskis (17. Edgars Gauračs 77').
🇱🇻 latvia: 12. Andris Vaņins — 3. Oskars Kļava, 6. Deniss Ivanovs (K), 2. Pāvels Mihadjuks, 4. Ritus Krjauklis — 10. Aleksejs Višņakovs (18. Jurijs Žigajevs 83'), 5. Aleksandrs Fertovs, 8. Aleksandrs Cauņa, 7. Oļegs Laizāns, 11. Ivans Lukjanovs — 9. Māris Verpakovskis (16. Artjoms Rudņevs 68').
Ludviki
Ludviki (arī Ludvikova, Ļudviki, Ļudvikova) ir ciems Krāslavas novada Skaistas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļos Ižiuna ezera krastā 11 km no pagasta centra Skaistas, 26 km no novada centra Krāslavas un 271 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Ludvikavas (Ludwikowo) muižas centru. Latvijas brīvvalsts laikā Ludvikos atradās 6 klašu pamatskola, tautas nams, bibliotēka, katoļu baznīca (nojaukta 1963. gadā). Bijušajā skolas ēkā tagad ierīkota Ludvikovas katoļu baznīca.
Minor Threat
Minor Threat ir no 1980. līdz 1983. gadam pastāvējusi amerikāņu smagā pankroka grupa. Neskatoties uz grupas īso mūžu, tā ietekmējusi gan smagā pankroka mūzikas, gan neatkarīgās mūzikas attīstību kopumā.
Grupas izveide un pirmie pastāvēšanas gadi
1978. gadā, pēc grupas Bad Brains koncerta apmeklējuma, padsmidgadnieki Džefs Nelsons un Aiens Makkejs sāk spēlēt pankroka grupā The Slinkees. 1979. gada augustā grupa nomaina nosaukumu uz The Teen Idles. Grupas dalībnieki nebija sasnieguši legālo alkohola iegādes vecumu (ASV tas ir 21), taču bieži spēlēja vietējos klubos. Lai grupas dalībniekiem (kā arī grupas faniem zem 21 gada vecuma) mūzikas klubā nepārdotu alkoholu, viņiem uz rokām tika uzvilkti melni krusti. Taču grupas dalībniekius (kā arī daudzi gruaps atbalstītājus) nesaistīja ne alkohola lietošana, ne citas atkarību izraisošas vielas, pretēji "tipiskā" rokmūziķa tēlam, kas ir narkotiku atkarībā.
The Teen Idles pajuka 1980. gada nogalē, taču bija ierakstītas vairākas dziesmas, kuras vajadzēja izdot. The Teen Idles basists Aiens Makkejs un bundzinieks Džefs Nelsons nodibina ierakstu izdevniecību Dischord Records un izdod EP Minor Disturbance, uz kura vāciņa redzamas grupu simbolizējošas "rokas ar krustiem".
1980. gadā Makkejs un Nelsons nodibina grupu Minor Threat, Makkejs grupā ir vokālists, tiek pieaicināti basists Braiens Beikers un ģitārists Lails Preslars.
Grupas pirmajā EP ir iekļauta dziesma Straight Edge, kas vēlāk kļūst par veselas kustības nosaukumu. Par vienu no straight edge simboliem kļūst uz rokām uzzīmēti krusti. Vairākās dziesmās Minor Threat uzsver, ka alkohola/narkotiku lietošana ir primāra un vajadzīga, ka ir arī svarīgākas lietas par tām. Dziesmā Out of Step ir vārdi: "Don't smoke/Don't drink/Don't fuck/At least I can fucking think/I can't keep up/I'm out of step with the world".
Tieši straight edge un DIY jeb "dari pats" uzskati bija tie, kas ietekmēja ļoti daudzas tā laika grupas. Minor Threat bija kas gluži pretējs nihilistiskajiem un atkarību varā kritušajiem Sex Pistols.
Edijs Šors
Edijs Viljams Šors (en; dzimis, miris ) bija kanādiešu hokejists, aizsargs, kurš visu savu karjeru aizvadīja NHL klubā Bostonas "Bruins" un kurš savas spēlētāja karjeras laikā četras reizes ieguva Harta balvu, kas tiek pasniegta NHL sezonas vērtīgākajam spēlētājam.
Minor Threat
Albums Out of Step
1982. gada rudenī grupai pievienojas basģitārists Stīvs Hansens, iepriekšējais basģitārists Braiens Beikers sāk grupā spēlēt ģitāru. Šādā piecu cilvēku sastāvā grupa ieraksta savu vienīgo 12" ierakstu Out of Step, kas iznāk 1983. gada aprīlī. Līdz ar diviem ģitāristiem, ir mazliet izmainījies skanējums. Albuma tituldziesma ir arī viņu 1981. gada EP In My Eyes. Pitchfork Media albumu ir iekļāvusi savā Top 100 Albums of the 1980s izlasē.
Edijs Šors
Spēlētāja karjera
Starp 1924. un 1926. gadu Šors spēlēja Rietumkanādas hokeja līgā, taču, tai pārstājot savu darbību 1926. gadā, Šora tiesības tika pārdotas NHL klubam Bostonas "Bruins", kura rindās 1926.—1927. sezonā Edijs aizvadīja 40 spēles.
Minor Threat
Grupas izjukšana
1983. gadā konfliktu dēļ par turpmāko muzikālo virzienu grupa izjuka.
Edijs Šors
Spēlētāja karjera
Spēlējot "Bruins" rindās, Šors 1929. un 1939. gadā izcīnīja Stenlija kausu. Savas karjeras gaitā uzreiz četras reizes (1933., 1935., 1936. un 1938. gadā) aizsargs izcīnīja arī Harta balvu, kā arī piedalījās septiņās NHL Visu Zvaigžņu spēlēs.
Minor Threat
Grupas izjukšana
1985. gadā, 2 gadus pēc Minor Threat izjukšanas, iznāk 7 collu plate Salad Days. EP ievērojami atšķiras no Minor Threat agrākajiem ierakstiem raksturīgā smagā pankroka skanējuma. Tituldziesmā Salad Days un dziesmā Good Guys Don't Wear White tiek izmantota akustiskā ģitāra, skanējums ir daudz lēnāks.
Edijs Šors
Spēlētāja karjera
Pēc 1939. gadā izcīnītā Stenlija kausa Šors lēma beigt savu spēlētāja karjeru, 1939.—40. sezonā iegādājoties Amerikas hokeja līgas klubu Springfildas "Indians", kura rindās turpināja spēlēt vēl nākamās trīs sezonas.
Minor Threat
Pēc Minor Threat izjukšanas
Minor Threat dalībnieki ir spēlējuši dažādās grupās un piedalījušies dažādos muzikālos projektos (gan kā mūziķi, gan kā producenti) pēc Minor Threat izjukšanas. Grupas līderis Aiens Makkejs neilgi pēc Minor Threat izjukšanas nodibināja grupu Embrace (kas ir uzskatāma par vienu no pirmajām emocionālā hardcore, jeb emo grupām), taču daudz lielāku popularitāti ieguva viņa grupa Fugazi (izveidota 1987. gadā). Braiens Beikers no 1994. gada spēlē vienā no ilgāk pastāvošajām politiskā hardcore/pankorka grupām - Bad Religion un ir piedalījies pēdējo 7 albumu ierakstīšanā.
Stīvs Hansens producēja grupas Tool pirmo EP - 1992. gadā iznākušo Opiate.
Grupas dalībnieki ir piedalījušies dokumentālajā filmā American Hardcore par hardcore mūziku 80tajos gados ASV.
Diskogrāfija
Izdotie albumi
Izlasēs iekļautās dziesmas
Minor Threat izlases
Ārējās saites
Video no Minor Threat koncerta
Vini Caldirola
Vini Caldirola bija profesionāla Itālijas šosejas riteņbraukšanas komanda, kura pastāvēja laika periodā no 1998. līdz 2004. gadam. Komandas galvenais sponsors bija Itālijas vīna ražotājkompānija Casa Vini Caldirola, izņemot 2002. gadu, kad par komandas galveno sponsoru kļuva Tacconi Sport. 2005. gadā komandu formāli likvidēja, bet daudzi no tās braucējiem pārgāja uz jaunizveidoto Liquigas-Bianchi UCI ProTour komandu.
Vairākus gadus komandu pārstāvēja Latvijas riteņbraucējs Romāns Vainšteins.
1537. gads
1537. gads bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās pirmdienā.
Dzimuši
Nezināms datums
Mobilo telefonu satura reklāma
Mobilo telefonu satura reklāma ir zvana melodiju, spēļu un cita mobilajiem telefoniem domātā satura iegādes veicināšana. Šis saturs parasti tiek iegādāts ar paaugstinātas maksas īsziņu palīdzību. Mobilajiem telefoniem domātā satura reklamēšana un tirdzniecība ir kļuvusi īpaši populāra pēdējā laikā, tā tiek reklamēta gan Internetā, gan televīzija, gan arī drukātajos plašsaziņas līdzekļos.
Vēsture
Vecākā lietotāja pielāgojama lieta mobilajos telefonos bija operatora logotips, kas noklusēti parasti attēloja mobilā tīkla operatora (piemēram, LMT) logotipu. Tie bieži tika aizstāti ar savu vārdu vai speciālu simbolu. Ar laiku parādījās servisi, kas piedāvāja iegādāties dažādus logotipus par nelielu samaksu, izmantojot paaugstinātas maksas īsziņas.
Vēlāk telefonu ražotāji ieviesa iespēju lietotājam papildināt noklusēto aparāta zvana melodiju klāstu. Melodiju tirdzniecība kļuva par ienesīgu biznesu, parādījās servisi, kas tirgoja tās izmantojot maksas īsziņas. Tie seko līdzi tendencēm mūzikas pasaulē, piedāvājot iegādāties populāru izpildītāju dziesmu zvana melodiju versijas.
Papildus tam mūsdienās tiek tirgotas arī mobilajiem telefoniem domātas spēles un citas programmas, fona attēli, animācijas un cits saturs.
Abhāzijas karogs
Abhāzijas Republikas karogs tika pieņemts 1992. gada 23. jūlijā. Tas sastāv no četrām zaļām un trim baltām, horizontālām līnijām. Karoga kreisās puses augšā atrodas sarkans taisnstūris, kurā atrodas, kurā attēlota baltas krāsas plauksta un virs tās septiņas zvaigznes, kas novietotas puslokā virs plaukstas. Plauksta simbolizē Abhāzijas valstiskumu, jo šis ir Abhāzijas reģiona simbols jau no senatnes. Septiņas zvaigznes simbolizē septiņus vēsturiskos Abhāzijas reģionus un arī šodienas Abhāzijas septiņus reģionus un pilsētas. Septiņas līnijas zaļā un baltā krāsā simbolizē iecietību, kas saistīta ar islama un kristietības mierīgu līdzās pastāvēšanu vienotā Abhāzijas valstī. Abhāziem skaitlis septiņi ir svēts.
Japānas mobilo telefonu kultūra
Japānā mobilie telefoni ir visur. Japāniski tos sauc par keitai denva (携帯電話) (kas tulkojumā nozīmē "portatīvie telefoni"), bet parasti — vienkārši par keitai.
Pazīmes un izplatītākais lietojums
Lielākā daļa pēdējos trīs gados Japānā pārdoto mobilo telefonu ir aprīkoti ar iebūvētām kamerām, jaunākajiem modeļiem pat ir augstas kvalitātes ciparu kameras. Ar lielāko daļu kameru var uzņemt gan nekustīgus attēlus, gan kustīgus videomateriālus. Uzņemtos attēlus parasti var pārsūtīt uz citiem telefoniem vai iekļaut ziņojumos.