cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kike Sančess Floress
Savas karjeras lielāko daļu pavadījis Valencia komandā. 12 sezonu laikā nospēlējis 304 mačus un guvis 16 vārtus La Liga turnīrā, vēlāk vēl spēlējos Real Madrid un Zaragoza.
Spānijas futbola izlases sastāvā piedalījies 1990. gada FIFA Pasaules kausā.
Savu trenera karjeru iesācis 2001. gadā, vadot Real Madrid jauniešu komandu. Pirmais profesionālais klubs Floresam bija Getafe 2004. gadā. 2005. gadā sācis vadīt Valencia komandu, vēlāk vadījis arī SL Benfica, Atlético Madrid, Watford un RCD Espanyol, kā arī komandas no AAE un Ķīnas.
Spēlētāja karjera
Valencia
Real Madrid
Trenera karjera
Benfica
Atlético Madrid
Al Ahli
Al Ain
Soho
Soho (en) ir Londonas rajons Vestminsteras Vestendā. Līdz 1854. gada holēras epidēmijai Soho bija aristokrātu rajons, bet kopš 19. gadsimta vidus tas kļuva par vienu no Londonas slavenākajiem izklaides, naktsdzīves un modes rajoniem.
Lielāko daļu no 20. gadsimta Soho rajons bija arī Londonas seksa industrijas centrs, kā arī britu kino rūpniecības centrs. Tomēr, sākot no 20. gadsimta astoņdesmitajiem gadiem, notika rajona ģentrifikācija un tagad tā lielā mērā ir dārgu restorānu un modes veikalu vieta. Soho Oldkomptonstrīta ir viena no Londonas zināmākajiem geju ciematiem. Uz dienvidiem no Soho atrodas Londonas Čainatauna. Uz rietumiem no Soho atrodas greznais Meifēras rajons.
Kalnbērzs
Kalnbērzs (sieviešu dzimtē Kalnbērza) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Ventspils novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Ventspils novada pašvaldības vadītāji. Ventspils novads tika izveidots 2009. gada 1. jūlijā, apvienojot Ances, Jūrkalnes, Piltenes, Popes, Puzes, Tārgales, Ugāles, Usmas, Užavas, Vārves, Ziru, Zlēku pagastu un Piltenes pilsētu.
Uzskaitījums
{{legend| #647A28| Zaļo un Zemnieku savienība |border=1px solid #AAAAAA}}
Gačevski
Gačevski ir ciems Saunas pagastā, Preiļu novadā. Atrodas 209 km attālumā no Rīgas.
Uzbeku haniste
Uzbeku haniste (uz, 1428—1468) bija Zelta Ordas sabrukuma laikā hana Abulhaira dibināta valsts, kas atradās Uzbekistānas, Kazahstānas un Krievijas Federācijas Sibīrijas daļā. Tās galvaspilsēta līdz 1446. gadam bija Čingitura (tagad Tjumeņa), pēc tam Siganaka tagadējā Kizilordas apgabalā.
Vēsture
Uzbeku hanisti nodibināja 1428. gadā un nosauca agrākā Zelta ordas hana Uzbeghana vārdā. Zelta Ordas hanu pēcnācēju cīņu rezultātā radās arī Kazaņas haniste (1438), Krimas haniste (1441), Nogaju Orda (pēc 1440. gada), Kazahu haniste (1465), Astrahaņas haniste (1466).
Pēc Abulhairhana (uz) nāves 1469. gadā lielāko viņa valsts daļu pakļāva Kazahu haniste, bet ziemeļos izveidojās Tjumeņas haniste, ko vēlāk pārdēvēja par Sibīrijas hanisti. Viņa mazdēls hans Muhameds Šeibani (uz) kļuva par Timura pēcteča Samarkandas sultāna Ahmedmirzas karavadoni, kas no 1501. līdz 1510. gadam atkaroja Timura pēctečiem visu tagadējās Uzbekistānas teritoriju, kurā izveidojās Buhāras un Hivas hanistes.
Tokijas Universitāte
Tokijas Universitāte (ja, Tōkyō daigaku) ir publiska izpētes universitāte, kas atrodas Japānas galvaspilsētā Tokijā. Universitātē ir desmit fakultātes: tieslietu, medicīnas, inženierzinātņu, zinātnes, rakstniecības, lauksaimniecības, ekonomikas, mākslas, izglītības un farmācijas fakultāte. Universitātē kopumā mācās ap 30 000 studentiem, no kuriem 2100 ir ārzemju studenti. Universitātē strādā 2604 lektori, no tiem 2429 uz pilnu slodzi. Universitātes ēkas izvietotas piecās studentu pilsētiņās.
Tokijas universitāte dibināta 1877. gadā. Pēc 2014. gada datiem Tokijas universitāte ir atzīta par labāko universitāti Āzijā un divdesmit pirmo labāko universitāti pasaulē.
Šordiča
Šordiča (en) ir Londonas rajons pilsētas austrumu daļā, Haknijā uz ziemeļiem no Tauerhamletsas.
16. gadsimtā rajons izveidojās par teātru centru. Šeit tika uzbūvēta pirmā pastāvīgā teātra ēka Lielbrītānijā (The Theatre) un šeit bija apmeties Viljams Šekspīrs. Vēlāk rajons bija pazīstams kā strādnieku dzīvesvieta, līdz apmēram no 1996. gada notika rajona džetrifikācija un tagad tas asociējas ar radošajām industrijām un daudzām kafejnīcām, bāriem un naktsklubiem.
Kērtiss Fosters
Kērtiss Fosters (dzimis 1981. gada 24. novembrī) ir bijušais kanādiešu hokejists, aizsargs. Karjeras laikā aizvadījis 405 spēles dažādās Nacionālās hokeja līgas komandās. Karjeras nogalē vairākas sezonas aizvadīja Eiropā, 2015. gadā kļūstot par Vācijas čempionu.
Spēlētāja karjera
Pēc četrām Ontārio hokeja līgā aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Fosters sāka 2001.—02. gada sezonā Amerikas hokeja līgas kluba Čikāgas "Wolves" sastāvā. 2002.—03. gada sezonā aizsargs debitēja arī NHL, aizvadot divas spēles Atlantas "Thrashers" rindās. NHL gan Fosteram nostiprināties izdevās vien 2005.—06. gada sezonā, kad hokejists spēlēja jau Minesotas "Wild" rindās. "Wild" sastāvā Fosters spēlēja līdz pat 2008.—09. gada sezonas noslēgumam, vasarā noslēdzot viena gada līgumu ar Tampabejas "Lightning". Gadu vēlāk aizsargs pievienojās jau Edmontonas "Oilers" rindām, 2011. gada vasarā gan tiekot aizmainīts uz Anahaimas "Ducks". 2011.—12. gada sezonas gaitā tika aizmainīts uz Ņūdžersijas "Devils", bet vēlāk arī uz Minesotas "Wild", tās sastāvā noslēdzot sezonu.
2013. gada vasarā pievienojās KHL klubam Zagrebas "Medveščak". 2013.—14. gada sezonu viņš noslēdzas kā visas komandas rezultatīvākais aizsargs. Vasarā noslēdza viena gada līgumu ar Bratislavas "Slovan", taču sezonas gaitā pārcēlās uz Vācijas hokeja līgas komandu Manheimas "Adler", tās sastāvā kļūstot par Vācijas čempionu. Pēc 2015.—16. gada sezonas Fosters noslēdza karjeru.
Havjers Bardems
Havjers Bardems (dzimis ) ir spāņu aktieris.
Bardems ir spēlējis lomas vairākās plaši pazīstamās filmās: "Dzīvā miesa" (Carne trémula, 1997), "Pirms iestājas nakts" (Before Night Falls, 2000), Mar adentro (2004), "Līdzzinātājs" (2004), "Kur sirmgalvjiem nav vietas" (2007), "Vikija, Kristīna, Barselona" (2008) un Biutiful (2010), "Karību jūras pirāti: Salazara atriebība" (2017), Loving Pablo (2017), "Kāpa" (2021). Tēlojis antagonista lomu vienā no filmām par Džeimsu Bondu — "Operācija "Skyfall" (2012).
Aktieris ir saņēmis vairākus starptautiskus apbalvojumus, tai skaitā Amerikas Kinoakadēmijas balvu, BAFTA kino balvu, Zelta globusu, balvas Kannu un Venēcijas kinofestivālā. Visvairāk balvu ieguvis par psihopātiska slepkavas lomu filmā "Kur sirmgalvjiem nav vietas", tai skaitā Amerikas Kinoakadēmijas balvu kā labākais aktieris otrā plāna lomā, Zelta globusa balvu un BAFTA kino balvu. Trīs reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris — par lomām filmās "Pirms iestājas nakts" (2000), Biutiful (2010) un Being the Ricardos (2021).
2018. gada janvārī Bardems kļuva par Greenpeace vēstnieku, iestājoties par Antarktīdas aizsardzību.
Skārdupīte
Skārdupīte ir Dienvidsusējas kreisā krasta pieteka Jēkabpils novadā.
Iztece - Rūku purvā. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Dienvidsusējā lejpus Navickiem. Upi šķērso valsts autoceļš P73 (Vecumnieki—Nereta—Subate), tās krastos nav lielu apdzīvoto vietu. Visā garumā upe veido robežu starp Aknīstes un Viesītes novadiem.
Vienvārda tonalitātes
Mažora un minora tonalitātes, kurām ir vienāda tonika, sauc par vienvārda tonalitātēm. Piemēram, sol mažors un sol minors ir balstīti uz atšķirīgām skaņkārtām, bet abām tonalitātēm ir viena un tā pati tonika – sol; tātad sol minors tiek uzskatīts par sol mažora vienvārda tonalitāti. Līdzīgi izšķir arī mažora un minora tonalitātes, kam ir vienādas atslēgas zīmes, taču atšķirīgas tonikas – šādas tonalitātes dēvē par paralēlām tonalitātēm.
Mažora tonalitāti var pārveidot par attiecīgo vienvārda minoru, pazeminot tonalitātes trešo, sesto un septīto pakāpi. Līdzīgi, minora tonalitāti var pārveidot tās vienvārda mažorā, paaugstinot iepriekš minētās pakāpes.
Šons Penns
Šons Džastins Penns (en; dzimis ) ir amerikāņu aktieris, scenārists, režisors, producents, kā arī politiskais un sabiedriskais aktīvists.
Aktieris piecas reizes nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais aktieris galvenajā lomā par lomām filmās "Mironis nāk" (1995), "Salds un nekrietns" (Sweet and Lowdown, 1999), "Es esmu Sems" (2001), "Noslēpumu upe" (2003) un "Milks" (2008). Par pēdējām divām filmām Penns šo balvu saņēma. Par lomu filmā "Noslēpumu upe" ir saņēmis arī Zelta globusa balvu, bet par filmu "Milks" — arī BAFTA kino balvu un Ekrāna aktieru ģildes balvu.
Biogrāfija
Šons Penns dzimis 1960. gadā Santamonikā, Losandželosas apgabalā. Viņa tēvs Leo Penns bija kinorežisors, bet māte Ailīna Raiena — aktrise.
Pusaudža vecumā Šons pirmo reizi tēloja epizodisku lomu 1974. gadā TV seriāla Little House on the Prairie divās sērijās, kuras režisēja viņa tēvs Leo Penns. Kā kinoaktieris Šons Penns debitēja 1981. gadā ar lomu filmā Taps. Kļuva atpazīstams ar lomu filmās Fast Times at Ridgemont High (1982) un Bad Boys (1983). Vēlāk guva plašu ievērību ar lomu drāmā "Mironis nāk" (1995), par kuru pirmo reizi saņēma nomināciju Amerikas Kinoakadēmijas balvai, kā arī ieguva labākā aktiera balvu "Sudraba lācis" Berlīnes starptautiskajā kinofestivālā. Par lomu filmā "Viņa ir tik jauka" (She's So Lovely, 1997) ieguva balvu Kannu kinofestivālā kā labākais aktieris.
Tēlojis lomas arī tādās filmās, kā "Karlito ceļš" (Carlito's Way, 1993), "Spēle" (1997), "Šaurā, sārtā līnija" (1998), "Salds un nekrietns" (Sweet and Lowdown, 1999), Up at the Villa (2000), "21 grams" (2003), "Ričarda Niksona slepkavība" (2004), "Tulks" (2005), "Visi karaļa vīri" (All the King's Men, 2006), "Spēle bez noteikumiem" (Fair Game, 2010), "Dzīvības koks" (2011), "Gangsteru mednieki" (2013), "Voltera Mitija slepenā dzīve" (The Secret Life of Walter Mitty, 2013), "Šāvējs" (The Gunman, 2015), "Prāta trauslā robeža" (2019).
Penns darbojies arī kā producents, scenārists un kinorežisors. Starp viņa režisētajām filmām ir tādas filmas kā The Indian Runner (1991), The Crossing Guard (1995), "Solījums" (The Pledge, 2001), "Savvaļā" (2007).
Gaels Garsija Bernals
Gaels Garsija Bernals (es; dzimis ) ir meksikāņu aktieris un režisors. Bernals ir spēlējis lomas vairākās plaši pazīstamās filmās: Amores perros (2000), "Un tavu māti arī" (2001), "Motociklista dienasgrāmata" (The Motorcycle Diaries, 2004), "Sliktā audzināšana" (2004), "Bābele" (2006), "Sapņu zinātne" (La Science des rêves, 2006), "Aklums" (Blindness, 2008), "Kontroles robežas" (The Limits of Control, 2009) un "Spiegu tīkls" (2019).
Jānis Kļaviņš (dabas pētnieks)
Jānis Kļaviņš (dzimis 1974. gada 10. janvārī Rīgā) ir TV un radio raidījumu veidotājs un dabas pētnieks. 1992.gadā pabeidzis Natālijas Draudziņas ģimnāziju, mācījies Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmijā.
No bērnības nodarbojies ar motokrosu. 20 gadus garajā sporta karjeras laikā bijis daudzkārtējs Latvijas, kā arī PSRS junioru čempions. 2006. gadā Jānis Kļaviņš kopā ar Andi Pikānu veica 5 mēnešus garu motociklu ekspedīciju no Latvijas uz Austrāliju.
Jānis Kļaviņš bija viens no kanoe laivu ekspedīcijas pa Jukonas upi dalībniekiem. Par 3200 km garo upes ekspedīciju izveidota dokumentālā filma un seriāls “Lejup pa Jukonas upi”, kas 2002. gadā ieguva LTV gada labākā seriāla balvu.
Jānis Kļaviņš ir TV raidījumu “Uz meža takas” un “Piedzīvojums dabā” vadītājs. Kopā ar Māri Olti Radio SWH viņš vada raidījumu “Zaļais stūris”. Latvijas Republikas Zemessardzē bijis 1990. gadu sākumā, tad atjaunojies, zvērestu dodot 2017. gadā.
1989. gada Rīgas pilsētas Tautas deputātu padomes vēlēšanas
Norise
Uz 120 deputātu vietām tika izvirzīti 309 kandidāti. Lai kļūtu par deputātu, vajadzēja savākt vairāk nekā pusi balsu, kas parasti nenotika, ja balsis dalījās starp trijiem un vairāk kandidātiem. Tad uz nākamo vēlēšanu kārtu tika laisti divi kandidāti ar lielāko balsu skaitu pirmajā kārtā, bet bija vēl arī prasības par balsotāju minimumu, lai vēlēšanas šajā apgabalā tiktu atzītas par notikušām un tās nevajadzētu atkārtot.
Vēlēšanās ievēlētā Rīgas pilsētas Tautas deputātu padome par izpildkomitejas priekšsēdētāju ievēlēja Andreju Inkuli.
Gadžiunes
Gadžiunes ir ciems Mežvidu pagastā, Kārsavas novadā. Atrodas 272 km attālumā no Rīgas.
Vokshola
Vokshola (en) ir Londonas rajons pilsētas dienvidu daļā, Lambetā.
Fjodors Kudrjašovs
Fjodors Kudrjašovs (dzimis ) ir Krievijas futbolists, aizsargs, Krievijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē Turcijas Superlīgas kluba Antalyaspor sastāvā.
Vokshola
No 17. gadsimta vidus līdz 19. gadsimta vidum rajonā atradās Voksholas dārzi (Vauxhall Gardens), kas bija viens no Londonas izklaides centriem. Vēlāk rajons bija ar jauktu rūpniecības un strādnieku dzīvojamo ēku apbūvi. 21. gadsimtā līdz ar blakus esošajiem Batersī un Nainelmsas rajoniem tika veikta ievērojama rajona pārbūve. Rajons devis nosaukumu uzņēmumam Vauxhall Motors.
Voksholas dārzu pastāvēšanas laikā vairākās valodās jēdziens "vokshola" kļuva par sugasvārdu jēdzienam "izklaides parks". Tā kā Krievijas impērijas pirmās dzelceļa līnijas galastacija Pavlovskā atradās pie šāda izlaides parka, krievu valodā ieviesās vārds вокзал, kas apzīmē lielu dzelceļa staciju.
Mestis
Mestis hokeja līga (vai vienkārši Mestis) ir otra augstākā Somijas hokeja līga aiz SM līgas. Mestis pašlaik spēlē 14 komandas. Līga tika izveidota 2000. gadā.
2022. gadā līgā tika uzņemta Latvijas komanda HK Zemgale/LLU.
Džeks Roslovics
Džeks Roslovics (en, dzimis ) ir ASV hokejists, spēlē centra uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2023) Roslovics pārstāv NHL komandu Kolumbusas "Blue Jackets".
Karjera
2015. gada NHL draftā Roslovicu ar kopējo 25. numuru izvēlējās Vinipegas "Jets". 2016. gadā sācis spēlēt AHL komandā Manitobas "Moose". NHL Roslovics debitēja. 2021. gada janvārī, Roslovics kopā ar Patriku Laini, tika aizmainīti uz Kolumbusas "Blue Jackets".
Roberts Klaivs
Augsti godājamais majors-ģenerālis Roberts Klaivs, Pirmais Barons Klaivs (en, 1725-1774), bija pirmais britu Bengālijas gubernators un galvenais Britu Indijas gubernators. Viņš bija militārais virsnieks Britu Austrumindijas kompānijā un izveidoja tās militāro un politisko pārākumu, iegūstot kontroli pār Bengāliju un galu galā visu Indijas subkontinentu un Mjanmu. Viņš guva kontroli pār lielu Dienvidāzijas (tagad Bangladeša, Butāna, Indija, Maldivu salas, Mjanma, Nepāla, Pakistāna un Šrilanka) un Dienvidaustrumāzijas daļu. Viņš bija arī viens no Britu Indijas izveidotājiem. Cenšoties nepieļaut gaidāmo Indijas franču iespējamo cenšanos britus izraidīt no kontinenta un pilnībā pārņemt varu Indijā, Roberts Klaivs improvizēja militāru ekspedīciju, kas galu galā ļāva Britu Austrumindijas kompānijai ar Francijas valdības starpniecību iegūt kontroli pār Indiju. Britu Austrumindijas kompānijas nolīgts Roberts Klaivs panāca uzņēmuma tirdzniecības interešu nodrošināšanu un gāza Indijas bagātākā štata Bengālijas valdnieku. Indijā iegūto bagātību Roberts Klaivs izmantoja, lai iegūtu sev vietu Lielbritānijas parlamentā.
Kontroversija
Mūsdienās Roberts Klaivs tiek pieminēts kā viens no visu laiku prasmīgākajiem britu militārajiem līderiem, taču tiek pieminēts arī tas, ka viņš izmantoja Indiju lai iegūtu personīgu labumu. Tāpat viņš tiek kritizēts par pastrādātajām zvērībām pret indiešiem, masu slepkavībām, augstu nodokļu ieviešanu Indijā un liela mēroga ražas kultivācijas uzspiešanu, kuras rezultātā izcēlās Lielais Bengālijas 1770. gada bads, kurā no slimībām, pārtikas un dzeramā ūdens trūkuma un necilvēcīgiem apstākļiem gāja bojā aptuveni 10 miljoni cilvēku.
Līdsas—Bredfordas lidosta
Līdsas—Bredfordas lidosta (en) ir starptautiska lidosta Apvienotajā Karalistē. Izvietojusies Anglijas ziemeļdaļā Līdsas pilsētas aglomerācijā pie Jīdonas pilsētas 11 km no Līdsas centra. Atvērta 1931. gadā kā Jīdonas lidlauks (Yeadon Aerodrome). Lidosta apkalpo Līdsas un Bredfordas pilsētas, kā arī plašāku Jorkšīras reģionu un ir šī reģiona lielākā lidosta. Bāzes lidosta aviokompānijām Jet2.com, Ryanair, TUI Airways.
Roberts Klaivs
Nāve
1774. gada 22. novembrī Roberts Klaivs nomira savās mājās Berklija laukumā, Londonā. Viņa nāve netika izmeklēta, taču tika domāts, ka Roberts Klaivs sadūris sevi līdz nāvei, pārgriezis sev kaklu ar kabatas nazīti vai pārdozējis opiju. Mūsdienās tiek uzskatīts, ka viņš miris no sirdstriekas kas saistīta ar pārmērīgu opija lietošanu. Opiju viņš lietojis jo cietis no žultsakmeņiem un tādējādi centies mazināt sāpes. Tāpat domājams, ka viņš cietis arī no bipolārā sindroma. Neilgi pirms nāves viņam tika piedāvāts vadīt Lielbritānijas spēkus Ziemeļamerikā, taču smago veselības problēmu dēļ viņš bija atteicis.
Līdsas—Bredfordas lidosta
Lidostai ir viens skrejceļš un viens terminālis; tā pēc pasažieru plūsmas ir piecpadsmitā noslogotākā lidosta Apvienotajā Karalistē.
Eidas apgabals
Eidas apgabals ir ASV Aidaho štata dienvidrietumu apgabals. 2010. gada tautas skaitīšana uzrādīja 392 365 iedzīvotājus - tas ir visapdzīvotākais apgabals, un tajā dzīvo aptuveni ceturtdaļa štata iedzīvotāju. Apgabala administratīvais centrs (un lielākā pilsēta) ir arī visa Aidaho štata administratīvais centrs Boisisitija. Apgabalā ir vēl četras pilsētas ar iedzīvotāju skaitu 10 000 un vairāk - Meridiāna, Īgla, Kuna un Gārdensitija.
Vēsture
Apgabals izveidots 1864. gada 22. decembrī, atdalot to no Boises apgabala. Apgabals nosaukts Eidas Rigsas — pirmā kolonistu bērna — vārdā.
Ģeogrāfija
Apgabala platība sastāda 2746 kvadrātkilometrus. Grāfiste atrodas Boises kalnu masīvu pakājē un tajā tek divas upses - Boise un Sneikrivera. Eidas apgabalā atrodas arī daļa no diviem dabas parkiem - Boises nacionālais mežs un Sneikriveras putnu aizsardzības zona.
Gaidupes
Gaidupes ir ciems Bebru pagastā, Aizkraukles novadā. Atrodas Gaidupes krastos 28 km no novada centra Aizkraukles, 2 km no pagasta centra Vecbebriem un 104 km attālumā no Rīgas.
Kerevere (stacija)
Kerevere (et) ir dzelzceļa pieturas punkts Igaunijā, Jervas apriņķa Tiri pagastā, dzelzceļa iecirknī Lelle—Vīlande. Kerevere atrodas 11 km attālumā no Tiri, 37 km attālumā no Lelles, 41 km attālumā no Vīlandes un 109 km attālumā no Tallinas Baltijas stacijas. Kereveres pieturas punktā apstāšanos veic Tallinas un Vīlandes virzienā kursējošie starppilsētu pasažieru dīzeļvilcieni.
Kereveres pieturas punkts tika izbūvēts 1900. gadā līdz ar šaursliežu dzelzceļa Vīlande—Tallina būvniecību un tika nodots ekpluatācijā 1901. gadā. Kereverē tika uzbūvēta vienkārša vienjoma vienstāva stacijas ēka, kas 1920. gados tika paplašināta esošajam apjomam piebūvējot vienstāva ķieģelu mūra apjomu ar augstu mansardtipa jumtu un pret sliežu ceļu vērstu mezonīna izbūvi. 2007. gadā stacijas ēkā izcēlās ugunsgrēks, kas izpostīja jumta konstrukcijas. 2012. gadā ēka atrodas avārijas stāvoklī un netiek izmantota.
Pieturas punktā izbūvēta viena pasažieru iekāpšanas platforma. Tās garums - 30 metru. Pasažieru iekāpšana un izkāpšana tiek veikta caur dīzeļvilciena pirmā vagona durvīm.
Skatīt arī
Igaunijas pasažieru dzelzceļa pārvadājumi (dienvidu virziens)
Mājas siers
Mājas siers ir biezpiena izstrādājums, ko iegūst ar mezofilo pienskābes baktēriju ieraugu un recināšanas fermentu preparātu sarecinot pasterizētu vājpienu, novadot recināšanā radušās sūkalas, iegūtos siera graudus skalojot ar aukstu ūdeni un tiem piemaisot klāt saldo krējumu, kam pievienots sāls. Izstrādājuma tauku saturs atkarīgs no ražotā mājas siera veida, bet rūpnieciski ražotajam mājas sieram tas parasti ir 4%, 6% vai 0,05%. Pēc siera graudu nosusināšanas mājas sieram var arī pievienot piedevas, piemēram, dilles, ķimenes vai ievārījumu.
Marķēšana
Saskaņā ar Ministru Kabineta „Noteikumiem par klasifikācijas, kvalitātes un marķējuma prasībām piena produktiem un saliktiem piena produktiem”, lai pārdoto produktu varētu saukt par mājas sieru, tajā ūdens saturs nedrīkst būt lielāks par 80%, bet tauku saturs mazāks par 4%, izņemot gadījumu, kad mājas sierā tauku saturs ir līdz 0,05% un tas marķēts kā „beztauku”.
Lobetelson
Lobetelson ir izmirušu augstāko vēžu belotelsonīdu kārtas ģints. Šo ģinti 2006. gadā aprakstīja amerikāņu paleontologs Frederiks Šrams. Monotipisko ģinti pārstāv vienīgā suga Lobetelson mclaughlinae. Lobetelson ģints pārstāvji dzīvoja karbona periodā Ziemeļamerikā, mūsdienu Ilinoisas štata teritorijā.
Kadetu partija
Kadetu partija jeb Konstitucionāli demokrātiskā partija (krievu: Кадеты, Конституционно-демократическая партия) bija nozīmīga centriski orientēta politiskā partija Krievijā 20. gadsimta sākumā.
Lobetelson
Apraksts
Maza līdz vidēja lieluma vēzīši, kuriem rostruma garums aptuveni līdzīgs pārējā karapaksa garumam, un pakāpeniski visā garumā izliecas uz augšu. Krūšu kājas (endopodīti) ir garas un tievas. Izteikti lāpstveida uropodi domājams bija ļoti plāni un vāji sklerotizēti.
Kadetu partija
Krievu liberāls politiķis Pāvels Miļukovs raksturoja Konstitucionāli demokrātisko kustību kā ideoloģisku, sociāli reformistisku kustību un noteica dibināmās partijas galveno uzdevumu — iekļūt Domē un cīnīties par politisko brīvību un pareizu pārstāvniecību.
Partija bija populāra inteliģences, tirgotāju, pilsētnieku un liberālās muižniecības, kā arī strādnieku vidū. Tās programma, kas paredzēja dziļas politiskās un sociālās reformas, un, no otras puses, vēlme šīs reformas īstenot tikai miermīlīgā ceļā, bez revolūcijām, vardarbības un asinsizliešanas, nodrošināja tai plašu sabiedrības atbalstu. Partijas pārstāvji kritizēja gan varas iestāžu represīvās darbības, gan revolucionāru vardarbīgās darbības.
Pēc Oktobra revolūcijas, kad Baltā kustība sāka zaudēt pilsoņu karā, gandrīz visi Kadetu partijas līderi pameta Krieviju.
Ēnava
Ēnava var būt:
Frīdrihs Parots
Johans Jakobs Frīdrihs Vilhelms Parots (,, 1791—1841) bija dabaszinātnieks un ārsts, kas 1829. gadā pirmais uzkāpa Araratā. Bērnību pavadījis Cēsīs un Rīgā.
Dzīvesgājums
Dzimis 1791. gada 14. oktobrī franču izcelsmes Karlsrūes skolotāja Georga Frīdriha Parota (fr) ģimenē. Kopā ar vecākiem 1795. gada jūnijā ieradās Cēsīs, kur viņa tēvs bija mājskolotājs Kārļa Zīversa ģimenē. No 1796. līdz 1801. gadam dzīvoja Rīgā, vēlāk Tērbatā, kur viņa tēvs bija Tērbatas Universitātes pirmais rektors (1802—1803, 1805—1806, 1812—1813).
Studēja medicīnu Tērbatas Universitātē (1807—1814), ieguva ''Dr. med. et chir.'' grādu. Studiju laikā apceļoja Krimu un Kaukāzu, kur izdarīja augstuma mērījumus ar barometru. Napoleona karu beigās 1815. gadā F. Parotu kā kara ārstu iesauca Krievijas impērijas armijā un viņš piedalījās karagājienā uz Franciju. Uzkāpis dažās Alpu un Pireneju virsotnēs. 1816. gadā viņu ievēlēja Pēterburgas Zinātņu akadēmijā. 1821. gadā viņš kļuva par Tērbatas Universitātes fizioloģijas, patoloģijas un semiotikas profesoru, 1826. gadā arī par fizikas profesoru. 1829. gadā Krievijas impērijas valdība viņu nosūtīja uz Persijai un Turcijai atņemto Armēnijas daļu, kur viņš 1829. gada 8. oktobrī uzkāpa Ararata virsotnē un izmērīja tā augstumu.
1830. gadā viņu iecēla par Tērbatas Universitātes prorektoru, tad par rektoru (1831—1834). 1837. gadā viņš devās ekspedīcijā uz Nordkapu. Miris 1841. gada 15. janvārī Tērbatā.
Piemiņa
Frīdriha Parota vārdā nosaukts Mēness krāteris (1935), kalnu virsotnes un augs Parrotia persica.
Roberts Pflūgs
Roberts Augusts Pflūgs (de; dzimis, miris ) bija vācu izcelsmes arhitekts. Pēterburgas Mākslas akadēmijas īstenais loceklis (1870).
Dzīvesgājums
Dzimis 1832. gadā Pēterburgā tirgotāja Jūlija Pflūga ģimenē. Studējis Pēterburgas Tehnoloģiskajā institūtā un Pēterburgas Mākslas akadēmijā. 1863. gadā sācis dzīvot Rīgā. No 1869. līdz 1875. gadam docējis Rīgas Politehnikumā. Kopā ar Jāni Frīdrihu Baumani projektējis Vidzemes bruņniecības namu Rīgā (pašreizējais Saeimas nams), vadījis tā būvdabus. Pēc Pflūga projekta ir tapušas vairākas pareizticīgo baznīcas visā Latvijā, tai skaitā Rīgas Kristus Piedzimšanas pareizticīgo katedrāle. Vēl ir projektējis vairākus dzīvojamos namus, Sarkano spīķeru noliktavas Rīgā.
Jakobs Lāšons
Jakobs Lāšons (sv, dzimis ) ir Zviedrijas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2021) Lāšonspārstāv NHL komandu Anahaimas "Ducks".
Karjera
2015. gada NHL draftā Lāšonu ar kopējo 27. numuru izvēlējās Anahaimas "Ducks". Pirmā profesionālā komanda Lāšonam bija Frölunda HC Zviedrijas hokeja līgā. 2016. gadā Lāšons izcīnīja Zviedrijas čempionu titulu. Vēl izcīnījis divus Čempionu hokeja līgas titulus. NHL debitējis.
Nikolajs Goļicins
Nikolajs Goļicins (ru, 1850—1925) bija Krievijas Impērijas valstsvīrs, pēdējais Krievijas Impērijas Ministru padomes priekšsēdētājs.
Pēc boļševiku varas sagrābšanas kņazs Goļicins palika Krievijā, pelnot iztiku kā kurpnieks un apsargājot publiskos dārzus. Lai gan nebija politiski aktīvs, 1920.— 1924. gadā viņu divreiz arestēja aizdomās par saistību ar kontrrevolucionāriem. Pēc trešā aresta Goļicins tika nošauts 1925. gada 2. jūlijā Ļeņingradā.
Gaileiši (Vectilžas pagasts)
Gaileiši ir ciems Vectilžas pagastā, Balvu novadā. Atrodas 237 km attālumā no Rīgas.
Ēnava (Baltijas jūras piekrastes upe)
Ēnava ir Baltijas jūrā ietekoša upe Dienvidkurzemes, Kuldīgas un Ventspils novados. Sākas kā novadgrāvis ziemeļaustrumos no Rīvas ciema uz Kuldīgas un Dienvidkurzemes novadu robežas. Tek pa mežainu apvidu Piemares līdzenumā, ietek jūrā pie Labraga 500 m no Rīvas upes ietekas. Atsevišķi upes posmi regulēti; lejtece gravā šķeļ jūras stāvkrastu. Upi šķērso autoceļš P111, krastos vairākas viesu mājas.
Jiri Ratass
Jiri Ratass (et; dzimis Tallinā) ir Igaunijas politiķis. Kopš 2016. gada viņš ir Igaunijas Centra partijas vadītājs. Ratass no 2016. līdz 2021. gadam bija Igaunijas premjerministrs. Viņs ir bijis Rīgikogu viceprezidents. Ratass no 2016. līdz 2021. gadam bija Tallinas mērs. Kā Tallinas mērs bija iniciators Eiropas Zaļās galvaspilsētas programmai.
2016. gada 5. novembrī Ratass tika izvēlēts par Edgara Savisāra pēcteci Centra partijas vadītāja amatam. Pēc Tāvi Reivasa otrās valdības sadalīšanās iekšējo nesaskaņu dēļ koalīcijā tika uzsāktas sarunas starp Centra partiju, Sociāldemokrātisko partiju un Par Tēvzemi un Res Publica apvienību. 19. novembrī partijas vienojās par koalīcijas nosacījumiem, kuru vadītu Ratass. Ratass premjerministra zvērestu nodeva 23. novembrī.
2021. gada janvārī prokuratūra krimināllietā par ziedojumiem apmaiņā pret aizdevuma piešķiršanu ar atvieglotiem nosacījumiem nekustamā īpašuma uzņēmumam Porto Franco Ratasa vadītajai Centra partijai noteica aizdomās turamā statusu. Pēc Centra partijas valdes sēdes 13. janvārī Jiri Ratass paziņoja par atkāpšanos no premjerministra amata. 2021. gada 26. janvārī Ratasu Igaunijas premjerministra amatā nomainīja Kaja Kallasa
J. Ratass ir precējies, un viņam ir meita un divi dēli.
ASV olimpisko medaļnieku uzskaitījums (A — Č)
Šajā uzskaitījumā apkopoti ASV olimpiskie medaļnieki.
Sportisti ir sagrupēti pēc uzvārda:
Tamara Todevska
Tamara Todevska (mk; dzimusi Skopjē) ir maķedoniešu dziedātāja.
Tamara piedalījās 2008. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Belgradā, Serbijā, pārstāvot Bijušo Dienvidslāvijas Republiku Maķedoniju ar dziesmu Let Me Love You kopā ar Vrčak un Adrianu. Savā pusfinālā viņa ieguva 10. vietu, kas neļāva kvalificēties finālam. Viņa atgriezās 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā, pārstāvot Ziemeļmaķedoniju ar dziesmu Proud. Savā pusfinālā viņa ieguva 2. vietu, kas ļāva kvalificēties finālam. Finālā viņa uzvarēja žūrijas balsojumā, koprezultātā iegūstot 7. vietu, kas pašlaik ir labākais valsts rezultāts konkursā.
Maksi Gomess
Maksi Gomess (es; dzimis ) ir Urugvajas futbolists, uzbrucējs, Urugvajas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada spēlē Turcijas Superlīgas kluba Trabzonspor sastāvā.
Raisa Deņisova
Dzīvesgājums
Dzimusi 1930. gada 30. augustā Abrenes apriņķa Tilžas pagasta Jaunkaktiņu mājās. Beigusi Kārsavas vidusskolu, 1954. gadā beigusi Maskavas Valsts universitātes Bioloģijas fakultāti ar specializāciju antropoloģijā. Pēc universitātes beigšanas iestājusies toreizējā PSRS ZA Etnogrāfijas institūta aspirantūrā un 1958. gadā aizstāvējusi vēstures zinātņu kandidāta disertāciju par austrumlatviešu un austrumlietuviešu antropoloģiskā sastāva izpēti (Антропологический состав восточных литовцев и восточных латышей. — Maskava, 1958). No 1957. līdz 1959. gadam Latvijas ZA Vēstures institūta zinātniskā līdzstrādniece. No 1959. gada līdz 1962. gadam PSRS ZA Etnogrāfijas institūta darbiniece. Aizstāvējusi vēstures doktora disertācija par tēmu „Seno un mūsdienu baltu antropoloģija” (Антропология древних и современных балтов. — Maskava, 1973). Vēlāk atgriezusies Latvijas ZA Vēstures institūtā. Pēc 1973. gada Latvijas ZA Vēstures institūta antropologu grupas vadītāja. Darba gaitas beigusi kā Latvijas Vēstures institūta Antropoloģisko pētījumu laboratorijas vadītāja. Pētījusi baltu un somu tautu etnoģenēzi, kā arī Ziemeļeiropas senāko iedzīvotāju ģenēzi. Publicējusi vairāk nekā 200 zinātnisko darbu, to skaitā piecas monogrāfijas un 23 publikācijas angļu valodā ārzemju izdevumos. R. Deņisova par saviem pētījumiem ir referējusi 17 starptautiskos kongresos un konferencēs Latvijā, Igaunijā, Krievijā, Dienvidslāvijā, Ungārijā, Zviedrijā, Komi, Šveicē, Indijā, Somijā, Polijā, ASV. Veicot Latvijas iedzīvotāju antropoloģisko izpēti, sadarbojusies ar Somijas Sarkanā Krusta asins pārliešanas staciju, Oksfordas Universitātes Arheoloģisko laboratoriju, Tartu Universitāti, dodot lielu ieguldījumu „baltu gēna” pētīšanā. R. Deņisova ir izveidojusi Latvijā antropoloģisko pētījumu skolu. Mirusi 2019. gada 31. janvārī Rīgā.
Koba Jass
Koba Jass (dzimis ) ir latviešu hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2021) pārstāv Latvijas čempionāta vienību Rīgas "Olimp".
Kobas brālis Māris Jass un brālēns Mareks Jass arī ir profesionāli hokejisti. Tēvs Ilgvars Jass ir bijis bokseris, bet māsa Vanesa Jasa — profesionāla basketboliste.
Karjera
Karjeru sācis 2007. gadā ASK Ogre komandā, kuras sastāvā spēlēja Latvijas čempionātā. 2009.—2010. gada sezonā pārstāvēja Rīgas "Dinamo Juniors" Baltkrievijas Ekstralīgā (bija viens no komandas kapteiņa palīgiem). 2010.—2011. gada sezonā viņš pārstāvēja Liepājas "Metalurga" komandu Baltkrievijas Ekstralīgā un kluba otro komandu Latvijas čempionātā.
2011.—2012. gada sezonā spēlēja Kazahstānas kluba Ustjkamenogorskas "Kazzinc-Torpedo" sastāvā Krievijas Augstākā līgā un Kazahstānas čempionātā. 2012. gada vasarā Jass uz pārbaudes laiku bija pievienojās KHL klubam Rīgas "Dinamo", vietu tās sastāvā gan neizcīnot. Vēlāk rudenī spēlētājs devās uz ECHL klubu Sinsinati "Cyclones", taču arī tā sastāvā Jass nevienu oficiālu spēli neaizvadīja. Sezonas turpinājumā Jass spēlēja Slovākijas Ekstralīgas klubā HK Žilina, kā arī Čehijas Ekstralīgas vienībā HC Kladno.
2013. gada 24. maijā noslēdza divu gadu līgumu ar Liberecas "Bili Tygri". 2013.—14. gada sezonā 33 aizvadītajās spēlēs atzīmējās vien ar sešiem (5+1) rezultativitātes punktiem. 2015.—16. gada sezonu aizvadīja Slovākijas Ekstralīgas klubos HK Skalica un MHC Martin. 2016.—17. gada sezonas ievadā ilgstoši nespēlēja, tad novembra nogalē aizvadīja divas spēles Rīgas "Prizma" sastāvā, uzreiz pēc tam pievienojoties HK Kurbads rindām.
Latvijas hokeja izlases rindās spēlējis, kā arī 2012., 2013. un 2014. gada Pasaules čempionātā.
Atkritumu pārstrāde
Atkritumu pārstrāde ir otrreizējā izejvielu pārstrāde, kurā atkritumus izmanto, lai ražotu jaunus produktus, iegūtu enerģiju, samazinātu piesārņojumu. Atkritumu pārstrādi veido vairāki posmi. Daudzās valstīs ir pieņemts atkritumus šķirot, lai tos efektīvāk un ātrāk varētu pārstrādāt. Vēl ir nepieciešams tos transportēt, uzglabāt un galu galā pārstrādāt vai iznīcināt. Dažādu atkritumu veidiem to pārstrādes process atšķiras. Ir daži ISO standarti, kas saistīti ar pārstrādi, piemēram, ISO 15270:2008 plastmasas atkritumiem un ISO 14001:2015 vides pārvaldības kontrolei pārstrādes praksē.
Parastie pārstrādājamie materiāli ir dažāda veida stikls, papīrs, kartons, metāls, plastmasa, riepas, tekstilizstrādājumi, akumulatori un elektronika. Bioloģiski noārdāmo atkritumu, piemēram, pārtikas un dārza atkritumu, kompostēšana un cita veida atkārtota izmantošana arī ir viens no pārstrādes veidiem. Materiāli otrreizējai pārstrādei tiek nogādāti pārstrādes centrā vai izņemti no atkritumu tvertnēm, pēc tam šķiroti, notīrīti un pārstrādāti.
Ideālā gadījumā, pārstrādājot materiālu, tiek iegūts jauns tāds pats materiāls, piemēram, lietots biroja papīrs tiktu pārveidots par jaunu biroja papīru, bet izlietots putupolistirols par jaunu putupolistirolu. Dažus materiālu veidus, piemēram, metāla kannas, var atkārtoti izgatavot, nezaudējot to tīrību. Izmantojot citus materiālus, tas bieži ir sarežģīti vai pārāk dārgi salīdzinājumā ar tā paša produkta ražošanu no izejvielām (vai citiem avotiem), tāpēc daudzu produktu un materiālu "otrreizēja pārstrāde" nozīmē to atkārtotu izmantošanu dažādu citu materiālu (piemēram, kartona) ražošanā. Cits otrreizējās pārstrādes veids ir sastāvdaļu materiālu izvilkšana no sarežģītiem izstrādājumiem to īpašās vērtības dēļ (piemēram, svina no automašīnu akumulatoriem un zelta no iespiedshēmu platēm), vai arī to bīstamības dēļ (piemēram, dzīvsudraba izņemšana un atkārtota izmantošana no termometriem un termostatiem).
Gaileiši (Rušonas pagasts)
Gaileiši ir ciems Rušonas pagastā, Riebiņu novadā. Atrodas 222 km attālumā no Rīgas.
Atkritumu pārstrāde
Izcelsme
Pārstrāde ir bijusi izplatīta prakse lielākajā daļā cilvēces vēstures. Periodos, kad resursi bija ierobežoti, seno atkritumu izgāztuvju arheoloģiskie pētījumi liecina, ka ir mazāk sadzīves atkritumu (piemēram, pelnu, salauztu instrumentu un keramikas), kas nozīmē, ka vairāk atkritumu tika pārstrādāts vai citādi izmantots jaunu materiālu vietā.
Gaileiši (Rušonas pagasts)
Ciema apkārtnē atrodas Feimaņu ezers.
Atkritumu pārstrāde
Izcelsme
Industrializācija veicināja pieprasījumu pēc pieejamiem materiāliem. Papildus lupatām kļuva populāri arī melnie metāllūžņi, jo tos bija lētāk iegādāties nekā neapstrādātu rūdu. Dzelzceļi iepirka un pārdeva metāllūžņus no 19. gadsimtā, un augošā tērauda un automobiļu rūpniecība tos pirka no 20. gadsimta sākuma. Daudzas lietotas preces savāca, apstrādāja un pārdeva tirgotāji, kas iztīrīja izgāztuves un pilsētas ielas, meklējot izmestas iekārtas, katlus, pannas un citus metāla priekšmetus. Līdz Pirmajam pasaules karam tūkstošiem šādu tirgotāju klaiņoja pa Amerikas pilsētu ielām.
Dzērienu pudeļu ražotāji, tostarp Schweppes, Lielbritānijā un Īrijā sāka piedāvāt atmaksājamus otrreizējās pārstrādes depozītus ap 1800. gadu. Oficiāla pārstrādes sistēma ar atmaksājamu depozītu pudelēm tika izveidota Zviedrijā 1884. gadā, bet alumīnija dzērienu skārdenēm 1982. gadā; tas noveda pie otrreizējās pārstrādes 84—99% atkarībā no veida. (Uzskata, ka stikla pudeles var uzpildīt apmēram 20 reizes.)
19. gadsimta beigās radušās jaunas ķīmiskās rūpniecības nozares gan izgudroja jaunus materiālus (piemēram, bakelītu 1907. gadā), gan sāka pārvērst nevērtīgus materiālus vērtīgos.
Karu laiki
Pasaules karu laikā otrreizēja pārstrāde kļuva par svarīgu valdībām, kur finanšu ierobežojumi un ievērojams materiālu trūkums radīja nepieciešamību pēc tās. Lielākajai daļai mājsaimniecību kļuva nepieciešams pārstrādāt savus atkritumus, ļaujot cilvēkiem maksimāli izmantot to, kas bija pieejams. Mājsaimniecības materiālu otrreizēja pārstrāde nozīmēja arī karam vajadzīgo resursu saglabāšanu. Plašas valdību kampaņas Otrajā pasaules karā, tādas kā “Nacionālā taupības kampaņa” Lielbritānijā un kampaņa “Taupība uzvarai” Amerikas Savienotajās Valstīs, notika ikvienā karojošā valstī, mudinot pilsoņus ziedot metālu, papīru, lupatas un gumiju kā patriotisku pienākumu.
Pēc Otrā pasaules kara
Lai gan plaša patēriņa elektronika ir bijusi populāra kopš 20. gadsimta 20. gadiem, to pārstrāde bija ļoti reta līdz 1990. gadiem. Pirmā elektronisko atkritumu pārstrādes shēma tika ieviesta Šveicē, sākot ar veco ledusskapju savākšanu, bet pēc tam pievienojot citas ierīces. Kad šīs programmas tika izveidotas, daudzas valstis nespēja tikt galā ar milzīgo e-atkritumu daudzumu un sāka eksportēt tos uz jaunattīstības valstīm, kur nebija tik stingras vides prasības. (Piemēram, datoru monitoru pārstrāde ASV maksā 10 reizes vairāk nekā Ķīnā.) Pieprasījums pēc elektroniskajiem atkritumiem Āzijā sāka augt, kad no tiem sāka iegūt tādas vērtīgas vielas kā varu, sudrabu, dzelzi, silīciju, niķeli un zeltu. 2000. gados bija vērojams uzplaukums gan elektronisko ierīču pārdošanā, gan to atkritumu pieaugumā: 2002. gadā e-atkritumu daudzums ES pieauga ātrāk nekā jebkura cita veida atkritumi. Tas veicināja ieguldījumus modernās automatizētās iekārtās, lai tiktu galā ar pieplūdumu, īpaši pēc stingru ekoloģisku likumu ieviešanas 2003. gadā.
2014. gadā Eiropas Savienībai piederēja aptuveni 50% no pasaules atkritumu un otrreizējās pārstrādes nozares, vairāk nekā 60 000 uzņēmumu, kas nodarbināja 500 000 cilvēku un apgrozīja 24 miljardus eiro. ES valstīm ir mērķis sasniegt otrreizējās pārstrādes līmeni vismaz 50% apmērā; vadošajās valstīs jau ir aptuveni 65%. Kopējais ES vidējais rādītājs 2013. gadā bija 39 %, un tas izauga līdz 45 % 2015. gadā.
2018. gadā izmaiņas pārstrādes nozarē ir izraisījušas globālu "krīzi". 2017. gada 31. decembrī Ķīna paziņoja par savu "Nacionālā zobena" politiku, nosakot jaunus standartus pārstrādājamu materiālu importam un aizliedzot ievest materiālus, kas tiek uzskatīti par pārāk "netīriem" vai "bīstamiem". Pārstrādājamo materiālu eksports no G7 valstīm uz Ķīnu rezultātā stipri samazinājās, pārvirzoties uz Dienvidaustrumāzijas valstīm. Tas radīja nopietnas bažas par pārstrādes nozares nākotni. Pēkšņās pārmaiņas lika valstīm pieņemt vairāk materiālu, nekā tās varēja apstrādāt, un radīja būtiskus jautājumus par atkritumu nosūtīšanu no attīstītajām valstīm uz valstīm, kurās ir maz vides aizsardzības noteikumu.
Mājsaimniecību atkritumu pārstrāde
Atkritumu savākšana pilsētās galvenokārt atšķiras pēc tā, kur pārstrādes procesā tiek šķiroti un iztīrīti. Galvenās kategorijas ir jauktu atkritumu savākšana, sajaukti pārstrādājamie materiāli un avotu iepriekšēja atdalīšana.
Jaukto atkritumu savākšanā otrreizējos atkritumus savāc sajaucot ar pārējiem atkritumiem, un vēlamos materiālus izšķir un iztīra centrālajā šķirošanas punktā. Tā rezultātā liels daudzums pārstrādājamo atkritumu (īpaši papīra) ir pārāk netīrs, lai tos pārstrādātu, taču tam ir arī priekšrocības: pilsētai nav jāmaksā par otrreizējās pārstrādes atkritumu dalītu savākšanu, nav nepieciešama sabiedrības izglītošana un jebkādas izmaiņas atkritumu pārstrādei.
Agrāk ieteicamā metode bija iepriekšēja atdalīšana, jo jaukto atkritumu šķirošanas izmaksas bija augstas. Tomēr šķirošanas tehnoloģiju attīstība ir ievērojami samazinājusi šīs pieskaitāmās izmaksas, un daudzas vietas ir pārgājušas uz kopjaukto vākšanu.
Uzpirkšanas centri
Uzpirkšanas centros tiek iepirktas atdalītas, iztīrītas otrreizējās izejvielas vai priekšmeti, kas veido stabilu piegādi. Uzpirkšanas centriem parasti ir vajadzīgas valdības subsīdijas, lai tie būtu dzīvotspējīgi. Saskaņā ar ASV Nacionālās atkritumu un otrreizējās pārstrādes asociācijas 1993. gada ziņojumu, vienas tonnas materiāla apstrāde, ko varēja tālāk pārdot par 30 USD, izmaksāja vidēji 50 USD. 2017. gadā stikls būtībā bija bezvērtīgs, jo smiltis, kas ir tā galvenā sastāvdaļa, bija zemā vērtē. Tāpat tālaika zemās naftas izmaksas kavēja plastmasas pārstrādi.
Šķirošana
Kad sajauktie otrreizējie materiāli ir savākti un nogādāti materiālu reģenerācijas rūpnīcā, materiāli ir jāšķiro. Tas tiek veikts vairākos posmos, no kuriem daudzi ir saistīti ar automatizētiem procesiem, ļaujot kravas automašīnas saturu pilnībā sašķirot mazāk nekā stundas laikā. Dažas rūpnīcas tagad var šķirot materiālus automātiski; to sauc par vienas plūsmas pārstrādi. Rūpnīcās tiek šķiroti dažādi materiāli, tostarp papīrs, dažāda veida plastmasa, stikls, metāli, pārtikas atliekas un lielākā daļa akumulatoru veidu. Reģionos ar šādām rūpnīcām ir novērots pārstrādes līmeņa pieaugums par 30%. ASV ir vairāk nekā 300 materiālu reģenerācijas iekārtu.
Sākotnēji sajauktie otrreizējie materiāli tiek izņemti no savākšanas transportlīdzekļa un novietoti uz konveijera lentes, kas izkliedēta vienā kārtā. Šajā posmā ar rokām tiek izņemti lieli priekšmeti un plastmasas maisiņi, jo tie vēlāk var izraisīt iekārtu iestrēgšanu.
Pēc tam automatizētas iekārtas, piemēram, disku ekrāni un gaisa klasifikatori, atdala pārstrādātos materiālus pēc svara, atdalot vieglāku papīru un plastmasu no smagāka stikla un metāla. Kartons tiek nodalīts no papīra, un tiek savākti visizplatītākie plastmasas veidi — PET un HDPE, lai šos materiālus varētu novirzīt pareizajos savākšanas kanālos. To parasti veic ar rokām, bet dažos šķirošanas centros izmanto spektroskopiskos skenerus, lai atšķirtu papīra un plastmasas veidus, pamatojoties uz to absorbētajiem viļņu garumiem. Plastmasas mēdz būt nesavietojamas viena ar otru ķīmiskā sastāva atšķirību dēļ; to polimēru molekulas atgrūž viena otru, līdzīgi kā eļļa un ūdens.
Spēcīgus magnētus izmanto, lai atdalītu melnos metālus, piemēram, dzelzi, tēraudu un skārda kārbas. Krāsainie metāli tiek izmesti ar magnētiskām virpuļstrāvām: rotējošais magnētiskais lauks inducē elektrisko strāvu ap alumīnija kārbām, radot kārbu iekšpusē virpuļstrāvu, ko atgrūž liels magnētiskais lauks, izstumjot tās no rindas.
Visbeidzot, stikls tiek šķirots pēc tā krāsas: brūns, dzeltens, zaļš vai caurspīdīgs. To var kārtot ar rokām vai ar mašīnu, kas krāsu noteikšanai izmanto krāsainus filtrus. Sīkās stikla šķembas tiek sajauktas kopā kā “stikla daļiņas”.
Sinusa tahikardija
Sinusa tahikardija ir paaugstināts sirds sinusa ritms, ko raksturo sinoatriālā mezgla izraisīto elektrisko impulsu ātruma palielināšanās. Pieaugušajiem sinusa tahikardija tiek definēta kā sirdsdarbības ātrums, kas lielāks par 100 sitieniem/min (bpm). Normāls sirdsdarbības ātrums miera stāvoklī ir vidēji 60—90 sitieni minūtē pieaugušam cilvēkam. Normāls sirdsdarbības ātrums mainās atkarībā no vecuma, sākot no zīdaiņiem ar ātrāku sirdsdarbību (110-150 sitieni minūtē) un vecākiem cilvēkiem ar lēnāku sirdsdarbības ātrumu. Sinusa tahikardija ir normāla reakcija uz fiziskiem vingrinājumiem, kad sirdsdarbības ātrums palielinās, lai apmierinātu lielāku ķermeņa pieprasījumu pēc enerģijas un skābekļa, bet sinusa tahikardija var liecināt arī par veselības problēmu. Tādējādi sinusa tahikardija ir medicīnisks atklājums, kas var būt vai nu fizioloģisks, vai patoloģisks.
Pazīmes un simptomi
Tahikardija bieži ir asimptomātiska. Bieži vien tas ir primārās slimības simptoms un var liecināt par slimības smagumu. Ja sirdsdarbības ātrums ir pārāk augsts, sirds minūtes tilpums var samazināties, jo ievērojami samazināts sirds kambaru piepildīšanas laiks. Straujie rādītāji, lai gan tie var kompensēt išēmiju citur, palielina miokarda skābekļa patēriņu un samazina koronāro asins plūsmu, tādējādi veicinot išēmisku sirds vai vārstuļu slimību. Sinusa tahikardija, kas pavada miokarda infarktu, var liecināt par kardiogēnu šoku.
Cēlonis
Sinusa tahikardija parasti ir reakcija uz fizioloģisko stresu, piemēram, fizisko slodzi, vai paaugstinātu simpātisku tonusu ar pastiprinātu kateholamīnu izdalīšanos, piemēram, stresu, bailes, bēgšanas izjūtām un dusmām. Citi cēloņi ietver:
Diagnoze
Jāieklausās arī sirds skaņās.
Neatbilstoša sinusa tahikardija (IST)
Neatbilstošas sinusa tahikardijas (zināma kā hroniska neparoksismāla sinusa tahikardija) gadījumā pacientiem ir paaugstināts sirdsdarbības ātrums miera stāvoklī un/vai pārspīlēts, reaģējot uz fizisko slodzi. Šiem pacientiem nav acīmredzamu sirds slimību vai citu sinusa tahikardijas cēloņu. Tiek uzskatīts, ka IST cēlonis ir patoloģiska autonomā kontrole.
Ārstēšana
Fizioloģiskās sinusa tahikardijas ārstēšana ietver tahikardijas reakcijas cēloņu ārstēšanu. Bēta blokatorus var lietot, lai samazinātu tahikardiju pacientiem ar noteiktiem stāvokļiem, piemēram, išēmisku sirds slimību un ar ātrumu saistītu stenokardiju. Pacientiem ar neatbilstošu sinusa tahikardiju rūpīga bēta blokatoru dozēšana, papildu sāls un ūdens uzņemšana parasti mazina simptomus. Pacientiem, kuri nereaģē uz šādu ārstēšanu, var veikt katetra ablāciju, lai potenciāli atjaunotu sinusa mezglu.
Uzvaras piemineklis Cēsīs
Uzvaras piemineklis Cēsīs ir Latvijas un Igaunijas karaspēka uzvarai Cēsu kaujās Latvijas brīvības cīņu laikā veltīts piemineklis, kas atrodas Vienības laukumā, Cēsīs. Saukts arī par Brīvības pieminekli un Kritušo varoņu pieminekli.
Vēsture
1922. gadā igauņu karavīru biedrība ierosināja celt kopīgu pieminekli brīvības kaujās kritušo latviešu un igauņu karavīru piemiņai. Pieminekli 1924. gadā atklāja Latvijas Valsts prezidents Jānis Čakste. Tā pamatos bija iemūrēta kapsula ar 504 igauņu un vairāk nekā 100 bojāgājušo latviešu karavīru vārdiem.
Latvijas PSR laikā 1951. gada 25. marta naktī to uzspridzināja un pilnīgi nojauca, lai vēlāk aptuveni 25 metrus uz ziemeļiem tā vietā uzceltu Ļeņina pieminekli. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1998. gada 22. jūnijā ielika atjaunojamā pieminekļa pamatakmenu un tā paša gada 15. novembrī to svinīgi atklāja, piedaloties Latvijas Republikas prezidentam Guntim Ulmanim un Igaunijas Republikas parlamenta vadītājam Tomasam Savi.
Raksturojums
Arhitekta Paula Kundziņa projektētā pieminekļa ideja ir "cīņu liesmās aust brīvības saule". Obeliska pamatu grezno bronzā veidots uzraksts: “No zobena saule lēca”, zemāk gadskaitļi 1919—1920, starp kuriem vairogs ar krustotu zobenu ar smaili uz augšu, zem tā vārdi: “Saviem kritušiem varoņiem”. Virs pamata, stilizētu liesmu motīvu ieskauta, paceļās regulāra četrstūra kolonna 13,6 metru augstumā, virs tās apzeltīta lode metra diametrā — brīvās Latvijas saules simbols. Sākotnējais piemineklis bija veidots no Allažu šūnakmens. Pieminekļa kopējais augstums ir 17 metri.
Atjaunotajam piemineklim uzejas ir no visām četrām pusēm un latviskos uzrakstus papildina igauņu teksts. Cēsu kauju 80. gadadienas svinībās 1999. gadā pieminekļa ziemeļu pusē atklāja piemiņas plāksni igauņu un latviešu kopīgajām brīvības cīņām.
Lietuvas ģenerālapgabals
Lietuvas ģenerālapgabals bija nacistiskās Vācijas izveidota militārās un civilās pārvaldes struktūra okupētās Lietuvas teritorijā. Tas ietilpa Ostlandes reihskomisariātā, kas pastāvēja no 1941. gada 17. jūlija līdz 1944. gada 13. jūlijam. Galvaspilsēta bija Kauņa, Lietuvas ģenerālkomisārs bija Teodors Adrians fon Rentelns (Theodor Adrian von Renteln).
Teritorija
Lietuvas ģenerālapgabals sastāvēja no sešiem apgabaliem (Kreisgebiet), kuros ietilpa 25 agrākie Lietuvas Republikas un Viļņas apgabala apriņķi (apskritis):
Mičels (futbolists)
Hosē Migels Gonsaless Martins del Kampo (es, dzimis ), pazīstams kā Mičels (Míchel), ir Spānijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja pussarga pozīcijā, bijis Spānijas futbola izlases dalībnieks.
Savas spēlētāja karjeras laikā pārstāvējis lielākoties Real Madrid komandu, gūstot gan individuālus, gan komandas sasniegumus. Sešas reizes kļuvis par La Liga uzvarētāju, divas reizes ieguvis Copa del Rey, četras reizes Supercopa de España un divas reizes UEFA kausu.
Spānijas futbola izlases sastāvā piedalījies 1986. un 1990. gada FIFA Pasaules kausā, kā arī 1988. gada Eiropas čempionātā.