cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rabīniskais jūdaisms
Rabīniskais jūdaisms (ivritā: "Yahadut Rabanit" - יהדות רבנית) ir jūdaisma veids, kas radās pēc Jeruzalemes tempļa pilnīgās iznīcināšanas 1. gadsimta 70. gados. Faktiski, visi mūsdienu reliģiskie ebreji, neskatoties uz atšķirībām, ir rabīniskā jūdaisma sekotāji. Vienīgi, savulaik spēcīgais, taču mūsdienās gandrīz izzudušais karaītisms, noliedz rabīnu uzsvaru uz orālo Toru, kā tā definēta Mišnā un Talmūdā, un seko tikai rakstītajai Torai.
Izcelsme
Ņemot vērā, ka upurēšana Jeruzalemes templī, un citi tradicionālie rituāli, pēc 70. gada vairs nebija iespējami, laika posmā starp otro un sesto gadsimtu rabīni romiešu Palestīnas provincē un sasanīdu Babilonijā radīja Mišnu un Talmūdu, kas izveidoja tādu jūdaisma formu, kas ebreju diasporā var pastāvēt arī bez Tempļa.
Rabīniskais jūdaisms uzsver mutvārdu Toras nozīmi. Paralēli rakstītajai Torai, ko Mozus saņēma no Dieva Sinajā, viņš esot saņēmis arī mutvārdu Toru, kas gadsimtiem ilgi tika nodota nākamajām paaudzēm, taču netika pierakstīta. Mutvārdu Tora ir saturējusi ikdienas uzvedības noteikumus, kā arī sīkāk izskaidrojusi rakstīto Toru. Mozus esot šīs zināšanas nodevis citiem ebreju cilšu vadoņiem. Atsauces uz šādu kārtību rodamas Otrās Mozus grāmatas 18. nodaļā un Ceturtās Mozus grāmatas 11. nodaļā.
Pēc tempļa nopostīšanas un represijām, kam tika pakļauti ebreji un viņu ticība, radās briesmas, ka šīs mutvārdu zinības varētu izzust, tāpēc mūsu ēras pirmajos gadsimtos tās tika pierakstītas, kodificētas un izskaidrotas. Tāpēc Talmūds ir tikpat svēts un obligāts, kā Tora.
Tamilu valoda
Tamilu valoda (தமிழ் ; IPA: ) ir dravīdu saimes valoda, kurā galvenokārt runā tamili Indijas subkontinentā. Tā ir oficiālā valoda Indijā, Šrilankā un Singapūrā. Tamilu valodā cilvēki runā arī minoritātēs Malaizijā, Maurīcijā un Reinjonā, kā arī diasporā visā pasaulē. Tā ir oficiāla valoda Tamilnādas štatā Indijā, kā arī viena no Indijas klasiskajām valodām. Ar vairāk nekā 77 miljoniem runātāju tamilu valoda ir viena no lielākajām pasaules valodām.
Tamilu literatūrai ir vairāk kā divu tūkstošu gadu gara vēsture. Visagrākie epigrāfiskie pieraksti datējami Čolas dinastijas valdīšanas sākumā apmēram 300. gadu p.m.ē. Visvecākais zināmais apcerējums tamilu valodā, Tolkāpijams (தொல்காப்பியம்), tiek datēts starp 2. gadsimtu p.m.ē. un 10. gadu m.ē.
Atsauces un piezīmes
aizmetnis
1961. gads
1961. gads bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās svētdienā.
Sojuz-U
Sojuz-U bija PSRS, vēlāk Krievijas nesējraķetes Sojuz modifikācija. Pirmais starts veikts 1973. gadā. Pēdējais lidojums notika 2017. gadā.
Sojuz-U, kas nomainīja nesējraķetes Voshod, kļuva par bāzes nesējraķeti dažādu funkciju kosmisko aparātu palaišanai (Zemes zondēšanas pavadoņi, kosmiskie kuģi Sojuz un Progress). Sojuz-U nesējraķešu pirmās un otrās pakāpes dzinējiem tika paaugstināta jauda, salīdzinot ar iepriekšējiem modeļiem.
Pirmais starts notika 1973. gada 18. maijā. Līdz 2017. gada 22. februārim, kad palaists pēdējais raķetes eksemplārs, veikti 786 starti, no tiem 765 veiksmīgi un 22 avārijas.
Mozambikas prezidents
Mozambikas prezidents ir Mozambikas valsts un valdības galva.
1975. gads
1975. bija parastais gads, kas pēc Gregora kalendāra sākās trešdienā.
Mozambikas prezidents
Pilnvaras
Balstoties uz konstitūciju prezidents:
Rostova pie Donas
Rostova pie Donas (ru) ir pilsēta Krievijas Federācijas Eiropas daļas dienvidos, netālu no Donas ietekas Azovas jūrā un Ukrainas robežas. Tā ir Dienvidu federālā apgabala un Rostovas apgabala administratīvais centrs.
Jau kopš 18. gadsimta tajā mīt prāva armēņu minoritāte.
Rostova pie Donas ir rūpniecības un ostas pilsēta. Šeit ir lauksaimniecības tehnikas ražotāja Rostselmaš rūpnīca.
Vēsture
Jau senajos laikos sengrieķi Donas grīvā nodibināja Tanaīsu (el) pašreizējās Azovas pilsētas vietā. Pēc Krievu—turku kara (1735—1739) šo apvidu pievienoja Krievijas impērijai. 1761. gadā nodibināja cietoksni, ko nosauca kanonizētā Rostovas metropolīta Dmitrija (1651—1709) vārdā (Крепость св. Дмитрия Ростовского). Vēlāk cietoksni sāka dēvēt par Rostovas cietoksni. Lai attīstītu tirdzniecību, 1778. gadā pēc Katrīnas II pavēles netālu cietošņa nometināja no Krimas hanistes pārvietotos armēņus, kas šeit nodibināja pilsētu ar nosaukumu Jaunā Nahičevāna (hy), ko vēlāk sāka dēvēt par Nahičevānu pie Donas. 1797. gadā tai piešķīra apriņķa pilsētas tiesības Jaunkrievijas guberņā, 1802. gadā iekļāva Jekaterinoslavas guberņā, kuras lielāka daļa atradās tagadējās Ukrainas teritorijā. 1835. gadā Rostovas cietoksni likvidēja un tā garnizonu pārcēla uz Anapu.
1887. gadā Rostovas pilsētu iekļāva Donas karaspēka apgabalā. 19. gadsimta beigās pilsēta izveidojas par lielu rūpniecības centru un otru lielāko (aiz Odesas) Krievijas ostu Melnās jūras baseinā.
Pilsoņu kara laikā Rostova bija Donas kazaku atamana Kaļedina pārvaldībā, 1918. gada februārī nodibināja Donas Padomju republiku. 1918. gada maijā ar vācu armijas palīdzību pilsētu ieguva Ukrainas hetmanis Skoropadskis. 1920. gada februārī pilsētu ieņēma Sarkanā armija un to iekļāva KPFSR sastāvā. 1928. gadā Rostovai pievienoja Nahičevānu pie Donas un nosauca par Rostovu pie Donas. 1937. gadā tā kļuva par Rostovas pie Donas apgabala centru.
Otrā pasaules kara laikā 1941. gada novembrī Vērmahts īslaicīgi ieņēma pilsētu, bet drīz vien Sarkanā armija to atguva. Otro reizi Vērmahts pielsētu ieņēma 1942. gada jūlijā, bet Sarkanā armija — 1943. gada februārī. Kaujās pilsētu gandrīz pilnīgi nopostīja.
Pēc kara pilsēta tika atjaunota un kļuva par lielu PSRS rūpniecības centru. No 1991. gada Krievijas Federācijas sastāvā, no 2000. gada Dienvidu Federālā apgabala centrs.
Cilvēki
Rostovā pie Donas dzimuši: <!-- ==Klimats== {| -->
Mākslīgā niere
Mākslīgā niere ir holandiešu zinātnieka Vilema J. Kolfa 1943. gadā pirmo reizi izmantota ierīce nieres aizvietošanai. Mākslīgo nieri sauc arī par hemodialīzes aparātu. Tā pamatojas uz ekstrarenālu (ārpus nieres funkcionējošu) vielu izdalīšanu no organisma, kas nieru nepietiekamas darbības rezultātā nevar vairs tikt izvadītas ar urīnu. Izšķir īslaicīgu dialīzi un ilgstošu dialīzi, ko lieto pacientiem ar hroniskiem nieru bojājumiem. Mākslīgā nierē asinis tiek attīrītas, tām plūstot gar puscaurlaidīgu membrānu, kuras otrā pusē atrodas speciāls hemodialīzes šķīdums. Difūzijas ceļā toksiskās vielas no asinīm caur membrānu nonāk dialīzes šķīdumā. Attīrītās asinis ievada atpakaļ organismā.
11. maijs
11. maijs ir gada 131. diena pēc Gregora kalendāra (132. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 234 dienas.
Vārda dienas
Karmena, Manfreds, Milda
2009. gada Rūjienas novada domes vēlēšanas
'''2009. gada Rūjienas novada domes vēlēšanas''' notika 2009. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Rūjienas novada domē tika ievēlēti 15 deputāti. Vēlēšanās piedalījās 3 kandidātu saraksti, kas veidoti no 54 kandidātiem. Rūjienas novads tika izveidots administratīvi teritoriālās reformas rezultātā, tādēļ šī novada domes vēlēšanas notika pirmoreiz. Rūjienas novadā vēlēšanas notika 5 iecirkņos.
Vēlēšanās visvairāk balsu ieguva Jaunais laiks (66,6%), bet novada domē iekļuva arī pārējie divi saraksti. Rūjienas novada domes vēlēšanās piedalījās 2 609 vēlētāji jeb 52,61% no balsstiesīgajiem. No vēlēšanu aploksnēm derīgas bija 2 608, bet savu balsi par kādu no sarakstiem atdeva 2 566 vēlētāji.
Latvijas futbola izlase 2004. gada Eiropas čempionātā
Latvijas futbola izlase piedalījās 2004. gada Eiropas čempionātā. Tiesības spēlēt finālturnīrā izlase ieguva kvalifikācijas turnīrā. Šī bija pirmā un pagaidām vienīgā reize, kad Latvijas izlase piedalījās Eiropas čempionāta finālturnīrā.
Finālturnīrā Latvijas izlase tika ielozēta D grupā kopā ar Čehijas, Vācijas un Nīderlandes izlasēm.
Čehija - Latvija
2004. gada 15. jūnijs, otrdiena
Estádio Municipal de Aveiro, Aveiru; skatītāji: 21 744; tiesnesis - Vesjērs (Francija)
Latvija: Koliņko - Isakovs, Zemļinskis, Stepanovs, Blagonadeždins - Bleidelis, Lobaņovs (Rimkus 90'), Astafjevs, Rubins - Verpakovskis (Pahars 81'), Prohorenkovs (Laizāns 71').
Latvijas izlases spēle pret Čehiju bija pirmā izlases spēle Eiropas čempionātos. Pašās pirmā puslaika beigās Māris Verpakovskis, pēc Andreja Prohorenkova centrējuma no kreisās malas, no vārtu priekšas guva vārtus, izvirzot Latviju vadībā ar 1-0. Spēles otrajā puslaikā Čehija palielināja spiedienu uz Latvijas izlases vārtiem un 73. minūtē visa čempionāta rezultatīvākais futbolists Milans Barošs izlīdzināja rezultātu. Vēl pēc 12 minūtēm Čehijas izlasei uzvaru panāca Mareka Hainca gūtie vārti. Par spīti zaudējumam, Latvijas izlase atzīstami cīnījās pret vienu no Eiropas spēcīgākajām futbola izlasēm.
Latvija - Vācija
2004. gada 19. jūnijs, sestdiena
Estádio do Bessa Século XXI, Portu; skatītāji: 22 334; tiesnesis - Reilijs (Anglija)
Latvija: Koliņko - Isakovs, Zemļinskis, Stepanovs, Blagonadeždins - Bleidelis, Lobaņovs (Laizāns 70'), Astafjevs, Rubins - Verpakovskis (Zirnis 89'), Prohorenkovs (Pahars 67').
Spēlē pret Vācijas izlasi Latvija izcīnīja savu pirmo punktu Eiropas čempionātos. Vācijas izlasei bija vairākas labas vārtu gūšanas iespējas, taču viņi tās nespēja realizēt. Divas reizes pretinieku soda laukumā tika nogāzts Māris Verpakovskis, un vismaz vienā reizē tiesnesis varēja arī piešķirt 11 m soda sitienu.
Nīderlande - Latvija
2004. gada 23. jūnijs, trešdiena
Estádio Municipal de Braga, Braga; skatītāji: 27 904; tiesnesis - Nīlsens (Dānija)
Latvija: Koliņko - Isakovs, Zemļinskis, Stepanovs, Blagonadeždins - Bleidelis (Štolcers 83'), Lobaņovs, Astafjevs, Rubins - Verpakovskis (Pahars 62'), Prohorenkovs (Laizāns 74').
Līgo vakarā Latvijas izlase pēdējā grupu turnīra spēlē tikās ar Nīderlandes izlasi. Uzvaras gadījumā Latvijai būtu iespējas iekļūt ceturtdaļfinālā. Taču Nīderlande izrādījās spēcīgāka un jau pirmajā puslaikā 2 vārtus guva Rūds van Nistelrojs. Spēles 84. minūtē Rojs Makājs panāca 3-0, un Nīderlande iekļuva ceturtdaļfinālā.
Meža pīles
Meža pīles, meža pīļu ģints, arī pīļu ģints (Anas) ir viena no peldpīļu (Anatinae) ģintīm, kas pieder pīļu dzimtai (Anatidae). Pīļu ģints apvieno meža pīles, baltvēderus, platknābjus, krīkļus, garkakļus, prīkšķes un citas pīļu sugas.
Meža pīles Latvijā
Latvijā ir sastopamas 8 meža pīļu ģints sugas: baltvaigu garkaklis (Anas bahamensis), baltvēderis (Anas penelope), pelēkā pīle (Anas strepera), krīklis (Anas crecca), meža pīle (Anas platyrhynchos), garkaklis (Anas acuta), prīkšķe (Anas querquedula) un platknābis (Anas clypeata).
Evolūcija
Ģenētiskie pētījumi liecina, ka pīļu ģints divas lielākās grupas - meža pīles un krīkļi ir nodalījušies viens no otra vēsturiski ļoti nesen (pleistocēnā) un atšķirības, kas radās, veidojās īsā laika posmā. Vēlākajā laikā liela loma pīļu ģints (Anas) attīstībā bija abu grupu savstarpējai hibridizācijai. Vienīgais veids, kā zinātniski pareizi sakārtot pīļu sistemātiku, ir DNS pētījumi, kas diemžēl notiek lēni un paiet ilgs laiks līdz rezultāti tiek apkopoti. Iespējams, ka dažas grupas ir jāizdala jaunās ģintīs, kā, piemēram, baltvēderi, platknābji, prīkšķes un citi.
Kādreiz pīļu ģintī tika sistematizēta arī bronzspārnu pīle (Speculanas specularis) un Dienvidamerikas cekulpīle (Lophonetta specularioides), kas mūsdienās ir izdalītas atbilstoši bronzspārnu pīļu ģintī (Speculanas) un Dienvidamerikas cekulpīļu ģintī (Lophonetta), kā arī Salvadora pīle (Salvadorina waigiuensis), kas šobrīd tiek sistematizēta dižpīļu apakšdzimtā (Tadorninae).
101. kilometrs
101. kilometrs bija neoficiāls nosaukums tiesību ierobežojumam, kas pastāvēja Padomju Savienībā pret atsevišķām iepriekš sodīto un no padomju viedokļa sabiedrībai nevēlamo personu kategorijām.
Ierobežojums paredzēja aizliegumu apmesties tuvāk par 100 kilometriem no divām lielākajām Padomju Savienības pilsētām — Maskavas un Ļeņingradas, padomju republiku galvaspilsētām, piemēram, Kijivas, Minskas, Rīgas u.c., kā arī "slēgtajām" pilsētām, kur atradās armijas garnizoni, stratēģiski svarīgi objekti, piemēram, Sevastopoles, Dņepropetrovskas.
Sākotnēji šis tiesību ierobežojums tika piemērots pret politisko represijās cietušo ģimenes locekļiem. Vēlāk to piemēroja arī pret nestrādājošajiem (t.s. liekēžiem), disidentiem, recidīvistiem un personām, kuras bija notiesātas par sevišķi smagiem noziedzīgajiem nodarījumiem.
Lielākoties dokumentos tika izdarīta īpaša atzīme par apmešanās ierobežojumu pēc soda izciešanas, kas neļāva iegūt pierakstu teritorijās, uz kurām attiecās šis ierobežojums.
Ierobežojuma mērķis bija izslēgt no sabiedrības padomju iekārtai nevēlamos elementus. Šī ierobežojuma rezultātā Padomju Savienībā radās apdzīvotās vietas 101 kilometra attālumā no attiecīgajām pilsētām, kur apmetās dzīvot cilvēki ar šo ierobežojumu.
Līdzenumu tapirs
Līdzenumu tapirs apdzīvo Amazones džungļu biomu. To var sastapt Venecuēlā, Kolumbijā, Brazīlijā, Argentīnā, Paragvajā, Bolīvijā, Peru un Ekvadorā. Līdzenumu tapira izdzīvošana ir ļoti apdraudēta.
Izskats un ieradumi
Līdzenumu tapirs ir tumši brūnā krāsā, ar baltiem ausu galiem, un tam ir īsas, vertikāli stāvošas krēpes. Un kā visiem tapiriem tam ir īsa, strupa aste un kustīgs snuķis, kas ir visīsākais starp dažādajām tapiru sugām. Tā ķermeņa garums ir 1,8 m - 2,5 m, aste 5-10 cm gara, svars 270 kg, augstums skaustā 77 - 108 cm. Mātītes ir nedaudz lielākas par tēviņiem. Priekškājām ir 4 pirksti, pakaļkājām 3 pirksti. Lai arī tapiri ir izteikti vientuļnieki, līdzenumu tapirus reizēm var sastapt pa pāriem.
Līdzenumu tapiri barojas ar koku un krūmu lapām, jaunajiem dzinumiem, augļiem un dažādiem augiem un zālēm, tie labprāt ēd maigos ūdensaugus. Līdzenumu tapiri pamatā uzturas upju tuvumā un ir lieliski peldētāji un nirēji, bet tie var diezgan ātri pārvietoties arī pa sauszemi, veikli pārvarot upju stāvos krastus, kā arī kāpelēt pa klintīm. Līdzenumu tapiri ir nakts dzīvnieki, un katru vakaru tie dodas ganībās pa iestaigātām takām, priekšroku dodot zaļajiem augiem.
Galvenie tapiru ienaidnieki ir aligatori, jaguāri un pumas. Kad tapiram uzbrūk plēsējs, tas slēpjas ūdenī.
Reprodukcija
Mātīte meklējas ik pēc 2-3 mēnešiem, grūsnība ilgst 400 dienas, un parasti piedzimst viens mazulis, kas sver apmēram 6,8 kg. Mazuļiem ir brūns apspalvojums ar baltām strīpiņām un baltiem lāsumiņiem, šāds apspalvojums sapludina mazuli ar meža gaismas un ēnas spēli. Septiņu mēnešu vecumā apspalvojums ir nomainījies un ieguvis pieauguša tapira krāsojumu. Mātes savus mazuļus baro ar pienu 6-8 mēnešus. Ap šo laiku tapiru mazuļi ir pieauguši. Jaunais tapirs paliek kopā ar māti apmēram līdz divu gadu vecumam. Tapiri dzīvo 25-30 gadus.
Uzņēmējdarbība
Uzņēmējdarbība ir saimnieciska darbība — ražošana vai pakalpojumu sniegšana, ko veic uzņēmējs ar noteiktu mērķi — parasti peļņas gūšanu. Latvijas likumdošanas aktos uzņēmējdarbības vietā oficiāli tiek lietots termins — komercdarbība, bet uzņēmēja vietā — komersants. Uzņēmējdarbības veikšanai uzņēmēji veido uzņēmumus kā organizatoriski saimnieciskas vienības.
Uzņēmējdarbība tiek regulēta ne tikai Latvijā un citās atsevišķās Eiropas Savienības valstīs, bet Eiropas Savienībā kopumā kā vienots process. To nosaka virkne likumu un citi nacionālie un starptautiskie normatīvie dokumenti, tai skaitā "Eiropas komercsabiedrību likums"
Uzņēmējdarbības vide
Uzņēmējdarbības vidi pamatā nosaka vairāki savstarpēji saistīti faktori:
Uzņēmējdarbības vides iedalījums
Uzņēmējdarbības vidi iedala ārējā un iekšējā vidē.
Iekšējā vidē rodas problēmas, kuras spēj izmainīt tās stāvokli. Savukārt ārējai organizācijas videi ir raksturīga augsta dinamika un nepārtrauktas, bieži maz paredzamas ekonomiskās un sociālās izmaiņas.
Organizācijas stāvokli ietekmē attiecības ar pasūtītājiem un klientiem, akciju vērtība fondu tirgū, tirgus cenu izmaiņas, procesi kreditēšanas jomā, produkcijas realizācijas apstākļu pasliktināšanās vai uzlabošanās. Vienā gadījumā tiek radīti labvēlīgi apstākļi, citos — papildu ierobežojumi un grūtības.
Uzņēmuma attīstība konkrētā periodā ir atkarīga no tā ārējās un iekšējas vides īpatnībām. Ja uzņēmumu uzskata par atvērtu sistēmu, kura saņem no ārējās vides resursus, enerģiju, personālu un patērētājus, tad, lai vērtētu savas nākotnes iespējas, ir jāņem vērā tās izmaiņas, kuras notiek un kuras var notikt nākotnē šajā ārējā vidē.
Dzelzceļa līnija Zasulauks—Bolderāja
Dzelzceļa līnija Zasulauks—Bolderāja ir 9 km gara (no Rīgas līdz Bolderājas stacijai — 16 km) platsliežu (1524 mm) dzelzceļa līnija, kas savieno Zasulauka staciju ar Bolderāju un Daugavgrīvu. Tai ir atzars no Lāčupes stacijas uz Iļģuciemu (mazizmantoto Iļģuciema Kravas staciju), kā arī no Bolderājas II uz Krievu salas staciju. Bolderājas līnijā ir viens sliežu ceļš, tā nav elektrificēta un tajā pastāv tikai kravas satiksme. Līnija turpinās no Bolderājas pāri Buļļupei uz Daugavgrīvu, taču šie sliežu ceļi skaitās privāti pievedceļi.
Plānoja, ka līdz 2022. gadam atjaunos pasažieru satiksmi šajā posmā, vēlāk termiņš pārcelts uz 2023. gada beigām. Šim nolūkam vajadzīga apmēram 1 miljonu eiro investīcija un to varētu paveikt divu līdz trīs gadu laikā. Vispirms plānots atklāt satiksmi posmā Rīga—Bolderāja, bet vēlāk izbūvēt pasažieru staciju arī Daugavgrīvā. 2020. gada 22. jūlijā VAS "Latvijas dzelzceļš" paziņoja par 48 staciju un pieturas punktu modernizācijas un izbūves projektu, kuru paredzēts īstenot līdz 2023. gada beigām. Projekta gaitā paredzēts izbūvēt arī jaunas pasažieru pieturas Bolderājā un pie Slokas ielas pārbrauktuves.
Vēsture
Dzelzceļa līnija no Rīgas uz Bolderāju būvēta, lai varētu ērtāk nogādāt uz Rīgu preces no Bolderājas ostas, kur piestāja lielie kuģi. Pirmie vilcieni līnijā sāka kursēt 1872. gadā pēc dzelzceļa tilta pār Daugavu uzbūvēšanas, bet oficiāli līnija līdz Bolderājai atklāta (11. decembrī — līdz Daugavgrīvai). 1873. gadā līniju vēl izmantoja gandrīz tikai pasažieru vilcieni, turklāt pāri jaunajam Daugavas tiltam kursēja arī Rīgas—Jelgavas līnijas vilcieni. 1877. gadā, kad no Zasulauka stacijas tika atklāta satiksme Tukuma virzienā (sākumā līdz Majoriem), Bolderājas dzelzceļa posmu Rīga—Zasulauks sāka izmantot arī Jūrmalas vilcieni un šajā posmā uzbūvēja otru sliežu ceļu.
Dzelzceļa līnija sākās atsevišķi pie Kārļa ielas izbūvētā stacijā, ko sauca par "Rīga II", bet Rīgas Jelgavas staciju pārdēvēja par "Rīga III". Ar toreizējo līnijas Rīga—Daugavpils sākumstaciju to savienoja īpašs dzelzceļa posms. Vēlāk, kad uzbūvēja līniju Rīga—Tukums, staciju sāka dēvēt par Rīgas Tukuma staciju. 1914. gadā pēc jaunā dzelzs tilta uzbūvēšanas stacija likvidēta.
Ar 1924. gada 24. februārī Saeimas pieņemto likumu par Rīgas pilsētas administratīvajām robežām, Rīgas pilsētas administratīvajā teritorijā līdz ar citām Pārdaugavas teritorijām tika iekļauta arī Bolderāja. No tā laika Rīgas—Bolderājas pasažieru dzelzceļa līnija pilnībā atrodas Rīgas robežās.
No līnijas 4. kilometra (mūsdienās — Lāčupes stacijas) 1926. gadā uzbūvēja apmēram 3 km garu atzarojumu līdz Cementa fabrikai un Iļģuciemā tika izveidota arī stacija. Padomju laikā no Iļģuciema izbūvēti daudzi atzarojumi uz dažādām rūpnīcām un noliktavām (Laku un krāsu rūpnīcu, "Latvijas stiklu", mēbeļu kombinātu, Lauksaimniecības mašīnbūves rūpnīcu).
Pasažieru satiksme līnijā pārtraukta 1959. gadā un mūsdienās tajā ir tikai kravas satiksme.
2015. gada 17. novembrī tika pabeigta līnijas modernizācija, aizstājot sen novecojušo elektrozižļu sistēmu ar mūsdienīgu mikroprocesoru centralizāciju.
2019. gada 29. jūlijā notika Satiksmes ministrijas darba grupas izbraukums uz Bolderāju un Daugavgrīvu ar dienesta pasažieru vilcienu DR1A-405. Satiksmes ministrs Tālis Linkaits secināja, ka pasažieru satiksme uz Bolderāju ir nepieciešama.
Stacijas un pieturas punkti
Pasažieru vilcienu satiksme pa šo līniju notika no Rīgas dzelzceļa stacijas, kas atradās tagadējās 13. janvāra ielas teritorijā, pirms 1914. gada to dēvēja par Jūrmalas vai Tukuma staciju, no šīs stacijas vilcieni brauca tajā virzienā, kad staciju nodeva Rīgas-Dinaburgas dzelzceļa biedrībai, tā ieguva nosaukumu Rīga-II. Kad uzbūvēja jauno Dzelzceļa tiltu, šo staciju likvidēja un satiksme notika no Rīgas Centrālās pasažieru stacijas.
Iepriekšējā stacija pirms Zasulauka bija Torņakalns, uz Rīgas—Mītavas dzelzceļa līnijas, tolaik saukta par Torensbergu.
Sojuz-FG
Sojuz-FG (ru) ir Krievijas nesējraķetes Sojuz modifikācija.
Sojuz-FG izstrādāta uz raķetes Sojuz-U bāzes, lai paaugstinātu nesēja kravnesību. Pirmajā un otrajā pakāpē izmantoti modernizēti dzinēji ar jaunām sprauslu galviņām (no tām arī veidots nosaukums FG: ru) un nedaudz modificēta vadības sistēma. Šie dzinēji sākotnēji tika izstrādāti jaunām nesējraķetēm Sojuz-2.
Ar Sojuz-FG tiek palaisti galvenokārt kosmosa kuģi Sojuz, kā arī komerckravas ar papildu dzinējbloku Fregat.
Zlinka
Zlinka — pilsēta Krievijā, Brjanskas apgabala dienvidrietumos, Zlinkas rajona administratīvais centrs. Tajā dzīvo 5,5 tūkstoši iedzīvotāju (vismazākā pilsēt Brjanskas apgabalā). Pilsēta atrodas Zlinkas upes krastos, 225 km uz dienvidrietumiem no Brjanskas, 6 km no Baltkrievijas robežas.
Zlinka bija dibināta ar vecticībniekiem, un arī šodien pilsētā dzīvo daudz vecticībnieku, kā bēgpopiešu, tā arī bezpopiešu.
Kopš 1887. gada 6 km uz ziemeļiem no Zlinkas pilsētas ir stacija Zlinka Brjanskas-Gomeļas dzelzceļa līnijā (Viškovas pilsētciematā).
Kopš Čornobiļas AES katastrofas (1986) radiācijas fons Zlinkā ir ievērojami palielināts.
Ādams Smits
Ādams Smits (kristīts, miris Edinburgā) bija skotu ekonomists un filozofs, ekonomiskā liberālisma pamatlicējs.
Ādams Smits uzskatīja, ka sabiedrība ir pašregulējoša sistēma, kuras atsevišķās daļas ar ekonomisko spēku palīdzību darbojas strādājot kopējam labumam. Ādams Smits uzsvēra, ka sabiedrības bagātības pirmavots ir individuāla tieksme pēc labklājības, kā arī personīgā tieksme ieņemt sabiedrībā augstāku stāvokli. Savukārt par valsts uzplaukuma galvenajiem nosacījumiem Smits uzskatīja privātīpašumu, valsts neiejaukšanos ekonomikā, šķēršļu likvidāciju personīgās iniciatīvas attīstībai.
Dzīvesgājums
Dzimis ne visai bagāta muitas ierēdņa ģimenē. Tēvs nomira dažus mēnešus pirms dēla dzimšanas, tāpēc viņu uzaudzināja māte, kas veltīja viņam visu savu dzīvi. Piecpadsmit gadu vecumā iestājās Glāzgovas Universitātē un kaut arī daudz slimoja, beidza to 1740. gadā kā viens no labākajiem un ieguva stipendiju mācību turpināšanai Oksfordas Universitātē.
1751. gadā viņu uzaicināja strādāt Glāzgovas Universitātē par loģikas un filozofijas profesoru. 1759. gadā viņš uzraksta darbu "Morālo jūtu teorija" (The Theory of Moral Sentiments). 1764. gadā viņš dodas ceļojumā uz Franciju un iepazīstas ar Fransuā Kenē, Helvēciju un citiem, un tas ietekmē viņu uzskatus, un tiek uzrakstīts 1776. gadā darbs "Pētījums par tautu bagātības dabu un cēloņiem" (An Inquiry into the Nature and Causes of the Wealth of Nations), kurā parādās viena no slavenākajām Smita idejām — "neredzamā roka" (invisible hand), kas pauž, ka, cenšoties apmierināt savā labā, katrs indivīds netieši dod labumu sabiedrībai.
1778. gadā viņš kļuva par muitas komisāru Edinburgā, bet 1787. gadā — par Glāzgovas Universitātes rektoru.
Bārts Simpsons
Bartolomejs Džodžo "Bārts" Simpsons (en) ir izdomāts tēls animētā televīzijas seriālā "Simpsoni".
10 gadus vecais Bārts ir vecākais bērns Simpsonu ģimenē, vienīgais Homēra un Mārdžas dēls un Līzas un Megijas brālis.
Bārta slavenākā lietotā frāze ir "Grauz manas bikšeles!" (en). Viens no ierastākajiem Bārta nedarbiem ir bārmeņa Mo apjokošana, zvanot uz Mo tavernu un lūdzot pasaukt kādu neesošu cilvēku, kura vārds izraisa smieklus Mo tavernā.
Mazkrievija
Mazkrievija, jeb Mazā Krievija (ru; kalks no viduslaiku el) ir dažādu Ukrainas zemju vēsturisks nosaukums. Mūsdienās šo terminu oficiāli nelieto, bet to mēģina atjaunot Ukrainas vienotības pretinieki.
Vēsture
Laikā no 15. līdz 16. gadsimtam Polijai un Lietuvai pakļautās austrumslāvu zemes dēvēja par Krievzemi, bet Maskavas lielkņaziem pakļautās zemes par Maskaviju.
Pēc Krievijas caristes izveidošanās 17. gadsimtā Mazkrievijas nosaukumu attiecināja uz senkrievu zemēm, kas atradās Žečpospolitas sastāvā. Pēc 1654. gada Perejaslavas radas lēmuma, ar "Mazkrieviju" ("Kreisā krasta Ukraina") apzīmēja tobrīd Krievijas okupētās Ukrainas ziemeļu un сentrālo daļu, kas kā Ukrainas hetmanāta daļa tika pakļauta Krievijas caristes protektorātam. Pēc Andrusova pamiera līguma Krievijas cars Aleksejs I Romanovs un viņa pēcnācējs Fjodors III Romanovs savam titulam pievienoja nosaukumu "visas Lielās un Mazās un Baltās Krievijas patvaldnieks" (ru).
Krievijas Impērijas ķeizars Aleksandrs I Romanovs 1802. gadā Dņepras kreisā krasta Ukrainā lika izveidot Mazkrievijas ģenerālgubernatūru ar pārvaldes centru Poltavā. 1835. gadā to pārdēvēja par Čerņigovas, Poltavas un Harkivas ģenerālgubernatūru ar centru Poltavā (1835—1837), vēlāk Harkivā (1837—1856).
Amer Sports
Amer Sports Oyj (agrāk Amer-yhtymä) ir Somijas sporta aprīkojuma ražotājs. Galvenais birojs atrodas Helsinkos. Dibināts 1950. gadā; sākotnēji bijis rūpniecisks konglomerāts, kas darbojās dažādās sfērās. Uzņēmumam pieder zīmoli Wilson, Atomic, Suunto, Precor, Salomon, Louisville Slugger.
Kopš 2019. gada 4. septembra Amer Sports īpašnieks ir konsorcijs Mascot Bidco Oy, kurā apvienojies Ķīnas sporta preču ražotājs Anta Sports un investīciju uzņēmums FountainVest Partners.
Vēsture
1950. gadā dibināts uzņēmums Amer-Tupakka Oy, kas sākotnēji nodarbojās ar Amerikas veida tabakas ražošanu un izplatīšanu.
1960. gadu vidū uzņēmuma vadība nolēma no tabakas izstrādājumiem iegūto peļņu ieguldīt citās nozarēs. Amer iegādājās trīs kuģus, izveidojot nelielu kuģniecību. 1970. gados, pieaugot gaisa kravu pārvadājumiem un samazinoties jūras pārvadājumiem, uzņēmums nolēma pārtraukt kuģniecības biznesu; pēdējais kuģis tika pārdots 1981. gadā.
1970. gadā Amer iegādājās Somijas enciklopēdiju un grāmatu izdevniecību Weilin+Göös, kas tika pārveidota par Amer Drukāšanas un izdošanas nodaļu. 1973. gadā uzņēmums pārdēvēts par Amer-yhtymä Oy. 1970. un 1980. gados Amer iegādājās vēl virkni uzņēmumu. 1979. gadā nopirkta papīra lieltirgošanas un konvertēšanas uzņēmums Hyppölä (vēlāk zināms kā Amerpap), uz kā pamata tika izveidota Papīra nodaļa.
1974. gadā Amer nopirka Somijas uzņēmumu Koho-Tuote Oy, kas ražoja hokeja nūjas un aizsargaprīkojumu. 1978. gadā Amer iegādājās Ņujorkā bāzēto Koho Sporting Goods Corporation, kas nodarbojās ar Koho produkcijas izplatīšanu ASV ziemeļaustrumos. 1979. gadā iegādāti divi Kvebekas uzņēmumi: Canadien hokeja nūju ražotājs Les Industries du HockeyCanadien Inc. un hokeja aizsargaprīkojuma ražotājs Sherbrooke Sports Division.
1977. gadā Amer akcijas sāka kotēt Helsinku biržā. 1984. gadā Amer kļuva par otro Somijas uzņēmumu, kas pārstāvēts Londonas biržā. 1984. gadā Amer ieguva vairākumu automašīnu importētājā Korpivaara. 1985. gadā iegūts vairākums Somijas dizaina un tekstila uzņēmumā Marimekko.
1986. gadā viss ar hokeju saistītais bizness tika pārdots, savukārt iegūti 80 % golfa piederumu ražotājā MacGregor Golf Company. Izveidota Sporta nodaļa.
1987. gadā Amer ieguva vairākumu Dānijas plastmasu rašošanas uzņēmumā Rias A/S. Tika izveidota Plastikas nodaļa, kurā iekļāva arī Terhi plastmasas laivu ražošanu. 1987. gadā iegādāts Čikāgā bāzēts papīra lieltirgotājs Hobart Mc/Intosh Paper Company. 1987. gadā nopirkts personālo plānošanas sistēmu ražotājs un izplatītājs Time/system International A/S.
1989. gadā Amer ieguva Čikāgā bāzētu uzņēmumu Wilson Sporting Goods Co., kas bija pasaules līderis bumbu sporta aprīkojuma ražošanā.
1990. gadu pirmajā pusē, kad bija ekonomikas recesija, pārdoti zaudējumus nesošie uzņēmumi: Papīra nodaļa, Plastikas nodaļa, Marimekko, Korpivaara. 1994. gadā tika iegādāts Austrijas Atomic, kas ražoja kalnu un distanču slepošanas aprīkojumu ar zīmoliem Atomic, Oxygen un Dynamic. Amer veica restrukturizāciju, izveidojot jaunas nodaļas: Golfa, Rakešu, Komandu sporta un Ziemas sporta. Uzņēmums turpmāk koncentrējās uz sporta precēm, no citām nozarēm atstājot vienīgi ļoti ienesīgo tabakas ražošanu. Weilin+Göös pārdots 1995. gadā. Time/system International pārdots 1997. gadā. 1997. gadā MacGregor Golf Company pārdots Apvienotās Karalistes Masters International Ltd. 1999. gadā iegādāts Somijas uzņēmums Suunto, kas ražoja instrumentus navigācijai un niršanai. 2000. gadā Amer iegādājās ASV uzņēmumu DeMarini, kas ražoja nūjas beisbolam un softbolam; tas tika iekļauts Wilson Team Sports nodaļā.
2001. gadā Amer grupai ieviests zīmols Amer Sports, kā arī izveidots jauns logotips. 2002. gadā iegādāts ASV uzņēmums Precor, kas ražoja trenažierus un citu fitnesa aprīkojumu. 2003. gadā nopirkts Athletic Training Equipment Company Inc. (ATEC), kas ražoja bumbiņu mešanas iekārtas beisbolam un softbolam; tas tika iekļauts Wilson Team Sports nodaļā. 2003. gadā Ziemas sportu nodaļas uzņēmums Atomic iegādājās Ziemeļamerikas zīmolu Volant ski.
2004. gadā uzņēmums oficiāli pārdēvēts par Amer Sports Oyj. 2004. gadā Philip Morris nolēma atpirkt no Amer Tobacco tiesības ražot un pārdot Philip Morris cigaretes Somijā, līdz ar to Amer nācās izstāties no tabakas biznesa. 2004. gadā Precor iegādājās firnesa produktu ražotāju Fitness Products International (FPI), kā arī televīzijas kabeļtīklu, klubu un fitnesa iestāžu operatoru ClubCom. 2005. gadā no Adidas tika nopirkts Francijas uzņēmums Salomon, kuram piederēja zīmoli Mavic, Bonfire, Arc'teryx un Cliché. 2005. gada 24. jūnijā Amer Sports izstājās no Londonas biržas.
2011. gadā iegādāts snovborda aprīkojuma ražotājs Nikita. 2012. gada februārī Amer Sports iekļuva biržas OMX Helsinki 25 indeksā, nomainot Talvivaara. 2015. gadā Amer Sports iegādājās ASV beisbola zīmolu Louisville Slugger, sporta programmatūru un tiešsaistes pakalpojumu Sports Tracker un funkcionālās treniņu sistēmas nodrošinātāju Queenax. 2015. gadā pārdoti zīmoli Nikita un Bonfire. 2016. gadā nopirkts velosipēdu komponentu ražotājs ENVE Composites un aizsargaprīkojuma ražotājs EvoShield. 2017. gada 29. martā iegādāts ASV slēpošanas zīmols Armada. 2018. gada 30. aprīlī paziņots, ka Amer Sports no Dānijas uzņēmuma IC Group par aptuveni 255 miljoniem EUR iegādāsies Zviedrijas modes sporta apģērbu ražotāju Peak Performance AB.
2018. gada oktobrī tika paziņots, ka Ķīnas sporta preču ražotājs Anta Sports Products Limited un investīciju uzņēmums FountainVest Partners iegadāsies Amer Sports. 2019. gada 11. jūlijā Francijas riteņbraukšanas aprīkojuma ražotājs Mavic tika pārdots investīciju uzņēmumam Regent. Amer Sports pārdošanas darījums tika pabeigts 2019. gada 4. septembrī, par jauno īpašnieku kļūstot konsorcijam Mascot Bidco Oy, kurā apvienojies Anta Sports un FountainVest Partners; tika pārtraukta Amer Sports Oyj akciju kotēšana biržā NASDAQ OMX Helsinki.
Uzņēmuma struktūra
Uzņēmuma bizness ir sadalīts trīs segmentos:
Ģeogrāfiski uzņēmums sadalīts trīs segmentos:
Pjērs Simons Laplass
Pjērs Simons Laplass (dzimis, miris ) bija franču astronoms, matemātiķis un fiziķis. No 1785. gada Parīzes Zinātņu akadēmijas biedrs, no 1816. gada Franču akadēmijas biedrs. Mēru un svaru palātas priekšsēdētājs no 1790. gada un viens no Parīzes Garumu biroja (tā tika dēvēts Francijas astronomijas institūts) vadītājiem (no 1795). 1806. gadā ieguva marķīza titulu.
Astronomijā izvirzīja hipotēzi, ka Saules sistēma izcēlusies no rotējoša gāzu miglāja (Laplasa hipotēze). Šī hipotēze valdīja vēl apmēram simts gadus pēc tās izteikšanas. Tāpat Laplass pētīja arī dažādu debesu ķermeņu kustību, līdzsvara figūras, perturbācijas. Matemātikā viņa spalvai pieder vairāki pētījumi parciālo diferenciālvienādojumu teorijā (Laplasa vienādojums) un par integrāltransformāciju (Laplasa transformācija). Viņš ieviesa arī varbūtības saskaitīšanas un reizināšanas teorēmas, veidotājfunkcijas, matemātiskās cerības jēdzienu. Elektrodinamikā viņam izdevās izveidot Bio—Savāra—Laplasa likuma matemātisko izteiksmi diferenciālā formā. Turklāt fizikā viņš precizēja barometrisko formulu, izrisināja formulu, ar kuras palīdzību varēja aprēķināt skaņas ātrumu gaisā. Ģeodēzijā viņš ir pazīstams ar tā sauktā Laplasa azimuta izveidi.
Sols Belovs
Solomons Belovss dzimis Kanādas pilsētiņā Lašinā (tagad Monreālas daļa) ebreju ģimenē, kura pirms dažiem gadiem bija emigrējusi no Sanktpēterburgas. Kad zēnam palika deviņi gadi, ģimene pārcēlās uz Čikāgu, ar kuru Belovam saistījās gandrīz viss atlikušais mūžs. Arī viņa romānu darbība lielākoties ir saistīta ar Čikāgu.
Mācījās Čikāgas Universitātē, vēlāk pārcēlās uz Ziemeļrietumu Universitāti, kur studēja antropoloģiju un socioloģiju. Universitātē sadraudzējās ar Alanu Blūmu, ar kuru izveidojās mūža draudzība. 1941. gadā Belovs kļuva par ASV pilsoni. Otrā pasaules kara laikā dienēja tirdzniecības flotē un kara gados sarakstīja savu pirmo romānu Dangling Man.
1948. gadā Belovam tika piešķirta Gugenheima stipendija, kas ļāva doties uz Parīzi un uzrakstīt pirmo plaši pazīstamo romānu The Adventures of Augie March.
1962. gadā Belovs atgriezās Čikāgā un sāka strādāt par pasniedzēju Čikāgas Universitātē. 1964. gadā tika sarakstīts romāns Herzog, kas kļuva par bestselleru. Rezultātā Belova ienākumi no rakstniecības būtu ļāvuši nenodarboties ar pasniedzēja darbu, tomēr viņš turpināja darbu Čikāgas Universitātē. Vēlāk pasniedza arī Minesotas, Ņujorkas, Prinstonas, Puertoriko un Bostonas Universitātēs. Lai strādātu Bostonas Universitātē, 1993. gadā pārcēlās uz Brūklinu, Masačūsetsā, kur 2005. gadā mira 89 gadu vecumā.
Pēc politiskās pārliecības Belovs mūža gaitā evolucionēja līdzīgi citiem neokonservatoriem, ar kuriem parasti asociē Belovu. Jaunības dienās Belovs bija kreisi noskaņots, interesējās par trockismu. Viņš pat devās uz Meksiku, lai satiktos ar Ļevu Trocki, tomēr ieradās dienu pēc Trocka nāves atentātā. Tomēr mūža otrajā pusē, līdzīgi domubiedriem Čikāgas Universitātē, kļuva par vienu no neokonservatoriem.
Mārtiņš Vilsons
Dzīvesgājums
Dzimis Transportnijas ciematā, Magadanas apgabalā (Krievijas PFSR), no Latvijas izsūtīto Rolanda Čehoviča un Zentas Vilsones ģimenē. Turpat dzimis arī jaunākais brālis, aktieris Ēriks Vilsons. Pēc ģimenes atgriešanās Latvijā 1971. gadā bija skatuves strādnieks LPSR Valsts Akadēmiskajā Drāmas teātrī, dienestu Padomju armijā pavadīja Baikāla-Amūras maģistrāles celtniecībā Sibīrijā.
Mācījās Latvijas Valsts Konservatorijas Teātra fakultātē, skatuves gaitas uzsāka 1976. gadā Liepājas teātrī pie režisora Oļģerta Krodera. Kļuva pazīstams pēc galvenās lomas Aloiza Brenča filmā "Mirāža". Pēc tam uz četriem gadiem pārtrauca darbu Liepājas teātrī, pārcēlās uz dzīvi Rīgā un filmējās Krievijā, pēc tam atkal atgriezās Liepājas teātrī.
Lidz 2004. gadam Liepājā vadīja savu teātri "Mūris", pēc tā bankrotēšanas pārcēlās uz Rīgu. Līdz 2011. gadam bija Dailes teātra aktieris.
Pašlaik darbojas gan Rīgas teātros kā ārštata aktieris, gan arī televīzijā, gan arī Krievijā.
Bijis trīsreiz precējies. 1. sieva - Maruta, no kuras dēls. 2. sieva - kostīmu māksliniece Larisa Brauna. 3. sieva - Zane Lūciņa. 3 laulībās pasaulē nākuši 8 bērni.
Piecas civilizētās ciltis
Piecas civilizētās ciltis ir jēdziens, kas tika attiecināts uz piecām indiāņu tautām: čirokiem, čikasiem, čoktaviem, krīkiem jeb muskogiem, un seminoliem, kuras kolonizētāji uzskatīja par civilizētām, jo tās pārņēma daudzas kolonistu paražas un bija labās attiecībās ar kaimiņiem. Sākotnēji tās apdzīvoja dienvidaustrumus, taču vēlāk tika pārvietoti uz citām valsts daļām, it īpaši tagadējo Oklahomas štatu.
Girls Gone Wild
Girls Gone Wild var būt:
2009. gada Salacgrīvas novada domes vēlēšanas
'''2009. gada Salacgrīvas novada domes vēlēšanas''' notika 2009. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās. Vēlēšanās Salacgrīvas novada domē tika ievēlēti 15 deputāti. Vēlēšanās piedalījās 5 kandidātu saraksti, kas veidoti no 78 kandidātiem. Salacgrīvas novads tika izveidots administratīvi teritoriālās reformas rezultātā, tādēļ šī novada domes vēlēšanas notika pirmoreiz. Salacgrīvas novadā vēlēšanas notika 4 iecirkņos.
Vēlēšanās visvairāk balsu ieguva LPP/LC (69,62%), bet novada domē iekļuva arī pārējie četri saraksti. Salacgrīvas novada domes vēlēšanās piedalījās 4 047 vēlētāji jeb 54,27% no balsstiesīgajiem. No vēlēšanu aploksnēm derīgas bija 4 019, bet savu balsi par kādu no sarakstiem atdeva 3 951 vēlētājs.
GOES 14
GOES 14 jeb GOES-O ir ASV meteoroloģiskais pavadonis, NOAA Geostationary Operational Environmental Satellite pavadoņu sistēmas sastāvdaļa. Tas orbītā tika palaists 2009. gada jūnijā.
Kosmisko aparātu izgatavoja ASV uzņēmums Boeing uz platformas BSS-601 bāzes. Tas ir otrais pavadonis no trešās paaudzes GOES sistēmas.
GOES-O tika palaists 22:51 UTC no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-37B ar nesējraķeti Delta IV Medium+(4,2). Pēc ģeostacionārās orbītas sasniegšanas 7. jūlijā GOES-O tika pārdēvēts par GOES 14. Sākotnēji tas tika izvietots pozīcijā 90 grādi rietumu garuma. Sešus mēnešus tam tika veiktas pārbaudes. Pēc tam tas tika pārvietots uz punktu 105° rietumu garuma un atradās rezervē.
2012. gada 24. augustā GOES 14 tika pārslēgts darba režīmā, lai novērotu viesuļvētru Aizeks. Tā kā septembrī GOES 13 piedzīvoja tehniskas problēmas, tika nolemts to aizvietot ar GOES 14. 1. oktobrī tika sākta GOES 14 pārvietošana uz pozīciju 75° rietumu garuma. Pēc tam, kad 18. oktobrī GOES 13 atsāka normālu darbību, GOES 14 tika atgriezts atpakaļ rezervē.
2013. gada februārī GOES 14 tika pārvietots uz punktu 105° rietumu garuma rezervē. Kad 2013. gada 22. maijā GOES 13 atkal sabojājās, 23. maijā GOES 14 tika aktivizēts, tam paliekot savā pozīcijā. Kad pēc 3 nedēļām GOES 13 tika atgriezts darbā, GOES 14 atgriezās rezerves režīmā.
2020. gada februārī GOES 14 aparatūra tika izslēgta, un tas novietots glabāšanas režīmā.
Heroīns
Heroīns (diacetilmorfīns vai diamorfīns; C21H23NO5) ir opiātu grupas narkotiska viela, kas tiek sintezēta no opija vai morfīna, ko savukārt iegūst no miega magonēm. Heroīns tīrā veidā ir balta, kviešu miltiem līdzīga viela bez smakas, bet ar rūgtu garšu. Medicīnā to dažkārt pielieto spēcīgu akūtu sāpju novēršanā, kas rodas pēc sirdstriekas vai fiziska ievainojuma.
Pēc ANO datiem pasaulē ir aptuveni 15,16—21,13 miljoni regulāru heroīna lietotāju vecumā no 15—64 gadiem. 2009. gadā 83% (380 tonnas) no kopējā heroīna daudzuma tika saražots Afganistānā, 9% Meksikā un 5% Mjanmā. Kopš 2007. gada ir vērojams straujš heroīna ražošanas pieaugums Meksikā, Meksikai ieņemot otro vietu pasaulē pēc saražotā un izplatītā heroīna apjoma.
Lietošana un iedarbība
Galvenā un vispopulārākā metode heroīna uzņemšanai organismā ir injekcija. Heroīnu var uzņemt arī savādāk: šņaucot, smēķējot, apēdot, ievadot vagināli vai anāli.
Lietotā deva ir atkarīga no tā, cik liela tolerance organismam pret heroīnu jau ir izveidojusies. Piemēram, heroīnu pirmoreiz lietojot, deva var svārstīties no 5 līdz 20 mg, kamēr ilglaicīgiem heroīna lietotājiem tā var pārsniegt vairākus simtus miligramu.
Heroīns, uzņemot to intravenozi, dažu sekunžu laikā tā lietotājam rada spēcīgu eiforiju. Tāpat ir raksturīga transcendentāla miera izjūta, lietotājam viss pārējais bez sniegtās eiforijas liekas nebūtisks.
Blakusparādības un negatīvā ietekme
Galvenās blakusparādības heroīna psihotropajai iedarbībai ir nieze, miegainība, nelabums, vemšana un aizcietējumi, elpošanas un sirdsdarbības palēnināšanās, prāta spēju samazināšanās.
Visbūtiskākais negatīvais faktors, kas heroīnu padara bīstamāku par citām narkotiskajām vielām, ir tas, ka tas rada ļoti spēcīgu fizisko atkarību. Tāpat rodas strauja tolerance. Dažādi individuālo devu lielumi un piejaukumi, pērkot heroīnu, būtiski palielina tā lietotāja pārdozēšanas iespēju. Heroīna pārdozēšana bieži beidzas ar komu vai nāvi.
Heroīna devas samazināšanas vai lietošanas pārtraukšanas gadījumā cilvēkam sākas ļoti smagas, aptuveni nedēļu ilgas paģiras ar bezmiegu, nelabumu, vemšanu, sistemātiskām muskuļu un kaulu sāpēm un neizturamu vēlmi pēc heroīna devas uzņemšanas.
Latvijas normatīvais regulējums
Heroīns ir iekļauts Latvijā kontrolējamo narkotisko vielu, psihotropo vielu un prekursoru I sarakstā (aizliegtās sevišķi bīstamās narkotiskās vielas, tām pielīdzinātās psihotropās vielas un augi). Saskaņā ar likuma "Par Krimināllikuma spēkā stāšanās un piemērošanas kārtību" 2. pielikumu, heroīna daudzums līdz 0,001 gramiem atzīstams par nelielu, bet virs 1 grama - par lielu. Tāpat sarakstā ir iekļaut magoņu salmi, to ekstrakts un jēlopijs, no kuriem iegūst heroīnu.
Par heroīna lietošanu vai uzglabāšanu nelielos apmēros izsaka brīdinājumu vai uzliek naudas sodu līdz 200 latiem. Par heroīna izgatavošanu, iegādāšanos, glabāšanu, pārvadāšanu un pārsūtīšanu var piespriest naudas sodu vai piespiedu darbu, vai īslaicīgu brīvības atņemšanu, vai brīvības atņemšanu līdz 10 gadiem un policijas kontroli uz 3 gadiem. Ja tas tiek darīts realizācijas nolūkā, tad paredzēts sods ar brīvības atņemšanu uz laiku no diviem līdz piecpadsmit gadiem, konfiscējot mantu vai bez konfiskācijas, un ar policijas kontroli uz laiku līdz trim gadiem.
Aizkraukles iela (Rīga)
Aizkraukles iela ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Teikas apkaimē. Aizkraukles iela sākas krustojumā ar Brīvības gatvi un beidzas krustojumā ar Dzērbenes ielu. Kopējais ielas garums ir 974 metri un tā sastāv no 2—4 braukšanas joslām.
Vēsture
Līdz 20. gadsimta 30. gadu beigām ielā bija apbūvēti tikai 20 gruntsgabali. Posmā starp Pudiķa ielu un Āraišu ielas, Tālivalža ielas krustojumu pārsvarā ir savrupmāju apbūve. Savukārt, posmā aiz Tālivalža ielas apbūve veikta, galvenokārt, pēc 2. pasaules kara. Attiecīgajā ielas posmā ir vairāki trīsstāvu dzīvojamie nami, zinātniski pētnieciskie institūti.
Ielas raksturojums
Aizkraukles iela ir 974 metrus gara asfaltēta iela Teikas apkaimes austrumdaļā. Tā sākas krustojumā ar Brīvības gatvi un iet dienvidu—dienvidaustrumu virzienā kā divu joslu iela. Virzoties dziļāk privātmāju rajonā tā krusto Pudiķa ielu un savienojas ar Pēkšēna ielu.
Pie krustojuma ar Āraišu un Tālivalža ielām, Aizkraukles iela pagriežas vairāk austrumu virzienā. Tālāk iela virzās gar Rīgas Teikas vidusskolu, tā vēl joprojām ir divu joslu iela. Virzoties tālāk pa privātmāju rajonu iela veido savienojumu ar Burtnieku ielu, kā arī krusto Laimdotas ielu.
Aiz krustojuma ar Lielvārdes ielu, Aizkraukles iela no divu joslu ielas pārtop par četru joslu ielu. Joslas sākotnēji tiek atdalītas ar zāli, bet jau pēc krustojuma ar Krīvu ielu ielas vidū ir autostāvvieta. Iela turpina virzīties austrumu—ziemeļaustrumu virzienā. Atlikušajā ielas daļā iela vēl krusto Krīvu ielu un veido savienojumu ar Leņķa ielu. Īsi pirms ielas beigām ir arī apgriešanās aplis, kuru izmanto 16. maršruta trolejbusi, lai varētu apgriesties braukšanai pretējā virizenā. Aizkraukles iela beidzas krustojumā ar Dzērbenes ielu. Sākot ar Lielvārdes ielas krustojumu ielas malā vairs nav tikai privātmājas, bet arī dažas padomju laikā celtas ēkas, kurās mājvietu ir raduši Latvijas Organiskās sintēzes institūts un Latvijas Universitātes Polimērmehānikas institūts.
Ielu savienojumi
Aizkraukles iela ir savienota ar šādām ielām:
Sabiedriskais transports
Aizkraukles ielas posmā no Tālivalža ielas līdz Dzērbenes ielai kursē 16. maršruta trolejbusi. Posmā no Lielvārdes ielas līdz Dzērbenes ielai trolejbusi kursē abos virzienos kā uz Šmerli, tā uz Pļavniekiem (katrā virzienā trolejbusi aizbrauc līdz apgriešanās aplim, apgriežas un tad brauc atpakaļ). Lai apgriestos braukšanai pretējā virizenā trolejbusi izmanto īsi pirms krustojuma ar Dzērbenes ielu esošo apgriešanās apli.
Girl Gone Wild
"Girl Gone Wild" būs ASV mūziķes Madonnas otrais singls no 2012. gadā izdotā divpadsmitā studijas albuma MDNA. Singls oficiāli tika izdots 2012. gada 2. martā. Deju mūzikas dziesmas autori ir Madonna un Džensons Vaughans, bet producēja Madonna, Benny Benassi un Alle Benassi. Dziesma saņēma dažādus mūzikas kritiķu vērtējumus, kuri uzslavēja tās kompozīciju, taču uzskatīja, ka tā ir pārāk līdzīg Britnijas Spīrsas, Lady Gaga un Usher dziesmām. Singla vāka noformējums, kura autors ir modes fotogrāfs Mert and Marcus, saņēma pozitīvu vērtējumu.
Seļca
Seļca — apgabala pakļautības pilsēta Krievijā, Brjanskas apgabala ziemeļos, Brjanskas rajona rietumos. Tajā dzīvo ap 18 tūkstoši iedzīvotāju. Pilsēta atrodas Desnas upes kreisajā krastā, 10 km uz rietumiem no Brjanskas pilsētas robežas.
Seļca ir jaunākā pilsēta Brjanskas apgabalā. Apdzīvotā vieta dibināta 1870. gados kā stacija pie Orlas-Vicebskas dzelzceļa. Nosaukums cēlies no kaimiņu ciema. Lielākais uzņēmums pilsētā ir Brjanskas ķīmiskā rūpnīca, pašlaik darbojas arī gaļas kombināts, meža kombināts u.c.
No 1938. līdz 1990. g. Seļca bija pilsētciemats.
Can't Be Tamed (dziesma)
Can't Be Tamed ir amerikāņu dziedātājas Mailijas Sairusas singls no viņas trešā studijas albuma Can't Be Tamed. Tas tika izdots sadarbībā ar ierakstu kompāniju Hollywood Records kā trešā albuma vadošais singls.
Dziesma galvenokārt ir saņēmusi pozitīvu kritiķu vērtējumu, kā arī sasniedza labus komerciālos panākumus. Billboard Hot 100 tā sasniedza 8. vietu.
Nomierinošie līdzekļi
Nomierinošie līdzekļi ir plaša medikamentu grupa, kurā ietilpst preparāti ar nomierinošu iedarbību. Pieskaitāmi pie psihotropajiem līdzekļiem. Iedalījums:
Trankvilizatori (benzodiazepīni) ir recepšu zāles. Svarīgi ir izsvērt lietošanas nepieciešamību, jo bieži tos bieži izmanto kā nomierinošu līdzekli, nevis nopietnu slimību ārstēšanai. Trankvilizatoru lietošana var radīt atkarību.
1890. gads
1890. bija parastais gads, kas sākās trešdienā.
Tallinas aplenkums (1223)
1223. gada Tallinas aplenkums bija jau trešais (pēc 1219. un 1221. gada kaujām) sāmsaliešu un citu Ziemeļigaunijas cilšu mēģinājums padzīt dāņu krustnešus no Tallinas. Uzbrukums notika 1223. gada sākumā un turpinājās ilgāku laiku. Vācu un dāņu krustneši beidzot iznāca no aplenktā cietokšņa un piespieda igauņus atkāpties no Tallinas pilskalna.
Janovskis
Janovskis (pl, no personvārda Jans (Jan); sieviešu dzimtē Janovska (Janowska)) ir poļu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu: