cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jūrniecības astronomija
Pirmā ekvatoriālā koordinātu sistēma
Pirmajā ekvatoriālajā koordinātu sistēmā tiek lietoti šādi lielie riņķi: debess ekvators un debess meridiāni. Debess ekvators ir lielais riņķis, kurš iet caur Zemes centru un kura plakne ir perpendikulāra Zemes vai debess sfēras asij. Debess meridiāni ir bezgalīgi daudz lielie riņķi, kuri iet caur debess ziemeļpolu un dienvidpolu. Mazos riņķus, kuru plakne paralēla debess ekvatoram sauc par debess paralēlēm. Meridiānu, uz kura atrodas arī novērotāja zenīts, sauc par novērotāja meridiānu. Novērotāja meridiāns vienlaikus ir arī vertikāls. Ja novērotājs atrodas uz Zemes Griničas meridiāna, tad tam atbilstošo novērotāja debess meridiānu arī sauc par Griničas meridiānu. Novērotāja meridiānu pasaules ass sadala divās vienādās daļās. To daļu, kurā ir zenīts, sauc par pusdienas daļu, bet to, kurā ir nadīrs, par pusnakts daļu.
Koordinātas šajā sistēmā ir stundu leņķis un deklinācija. Stundu leņķis ir ekvatora loks no novērotāja meridiāna pusdienas daļas uz W pusi līdz spīdekļa meridiānam. Šāds mērīšanas veids atbilst debess spīdekļu redzamajai diennakts kustībai. Stundu leņķis var būt no 0° līdz 360°. Bieži izmanto praktisko stundu leņķi, kuru mēra no novērotāja meridiāna pusdienas daļas austrumu vai rietumu virzienā no 0° līdz 180°. Ja lieto praktisko stundu leņķi, ir jānorāda virziens (E vai W) uz kuru pusi tas tiek skaitīts.
Griničas stundu leņķis un deklinācija Saulei, Mēnesim, planētām un Auna zīmei atkarībā no Griničas datuma un laika doti jūrniecības astronomiskajās gadagrāmatās, kuras no jauna izdod katru gadu. Griničas stundu leņķi ar vietējo stundu leņķi saista ģeogrāfiskais garums:
,
Vispār deklinācija izmainās maz, bet stundu leņķis visiem debess spīdekļiem mainās proporcionāli laikam. Uz kuģa nav instrumentu, lai izmērītu spīdekļu koordinātas kādā no ekvatoriālajām koordinātu sistēmām.
Otrā ekvatoriālā koordinātu sistēma
Šajā koordinātu sistēmā tiek lietoti tie paši lielie riņķi, kas pirmajā ekvatoriālajā koordinātu sistēmā. Viena no koordinātām paliek deklinācija, bet otra ir zvaigžņu papildinājums. Zvaigžņu papildinājums ir ekvatora loks no Auna zīmes līdz spīdekļa meridiānam stundu leņķa mērīšanas virzienā (uz W) no 0° līdz 360°. Auna zīme jeb pavasara punkts ir pieņemts punkts uz debess ekvatora, kur Saule katru gadu ir 21. martā. Auna zīmes (♈) meridiāns ir tāds pats sākuma meridiāns kā Griničas meridiāns uz Zemes.
Zvaigžņu papildinājums 57 navigācijas zvaigznēm dots jūrniecības astronomiskajās gadagrāmatās. Pieskaitot Griničas stundu leņķim auna zīmei zvaigžņu papildinājumu, iegūst konkrētās zvaigznes Griničas stundu leņķi:
,
kur GHA* - attiecīgās zvaigznes Griničas stundu leņķis. GHAAries - Griničas stundu leņķis Auna zīmei. SHA - zvaigžņu papildinājums attiecīgajai zvaigznei (Sidereal hour angle - angļu val.).
Vispārējā astronomijā zvaigžņu papildinājuma vietā izmanto rektascensiju (α). Rektascensija ir ekvatora loks no Auna zīmes līdz spīdekļa meridiānam pretēji stundu leņķa mērīšanas virzienam (uz E) no 0° līdz 360°. Zvaigžņu papildinājumu un rektascensiju saista sakarība:
Zvaigžņu papildinājuma izmantošana jūrniecības astronomijā ir ērtāka.
Ģeogrāfiskā platuma noteikšana
Ģeogrāfisko platumu vienu pašu var noteikt divos veidos: pēc Saules meridionālā augstuma un Polārzvaigznes augstuma. Pirms hronometra izgudrošanas šīs metodes bija vienīgās pielietojamās. Iegūto ģeogrāfisko platumu var atlikt uz kartes pozīciju līnijas veidā. Ja ir iegūta kāda cita pozīciju līnija, abu līniju krustpunkts būs kuģa observētā vieta.
Saules meridionālais augstums
Saule savā diennakts redzamajā kustībā, ja novērotājs atrodas ziemeļu platumā, aust horizonta austrumu pusē, pusdienas laikā sasniedz savu augstuma maksimumu (kulminē), atrodoties dienvidos un pēc tam noriet horizonta rietumu pusē. Pusdienas laikā, atrodoties dienvidos, Saule šķērso novērotāja meridiānu. Šajā laikā sakrīt visi trīs loki, pa kuriem mēra deklināciju, zenītdistanci un platumu. Novērotāja un Saules meridiāni, kā arī Saules vertikāls, sakrīt. Šādā gadījumā pastāv vienkārša attiecība starp deklināciju, zenītdistanci un platumu, kas ļauj noteikt nezināmo platumu.
Praktiski Saules augstumu kulminācijas brīdī iegūst, mērot tās augstumus ar sekstantu pirms un pēc kulminācijas. Pati lielākā nolasījuma vērtība atbildīs momentam, kad Saule bija uz novērotāja meridiāna. Saules deklināciju izraksta no jūrniecības astronomiskās gadagrāmatas.
,
kur φN - aprēķinātais ziemeļu platums. TZX - zenītdistance (True zenith distance - angļu val.). δS - dienvidu nosaukuma Saules deklinācija.
Polārzvaigznes augstums
Ģeogrāfisko platumu pēc Polārzvaigznes var noteikt divas reizes diennaktī - rīta un vakara navigācijas krēslas laikā. Navigācijas krēsla ir laika periods starp momentiem, kad Saules centra augstums ir no -6° līdz -12°.
Ģeogrāfiskā garuma noteikšana
Ģeogrāfiskā garuma meridiāni tiek skaitīti uz austrumiem un rietumiem no Griničas meridiāna. Zeme rotē ap Sauli, tādēļ Saule ir redzama pārvietojoties pa debess jumu ar vidējo ātrumu 15° stundā jeb 15 loka minūtes vienā laika minūtē. Uz Griničas meridiāna Saule kulminē (tai ir vislielākais augstums) 12:00 pēc Griničas laika. Uz rietumiem no Griničas meridiāna Saule kulminēs vēlāk, bet uz austrumiem no Griničas meridiāna ātrāk par 12:00 pēc Griničas laika. Ģeogrāfisko garumu var aprēķināt nosakot Saules kulminācijas uz novērotāja meridiāna Griničas laika starpību ar 12:00, kad tā kulminē uz paša Griničas meridiāna. Iegūto laika starpību sareizina ar Saules pārvietošanās ātrumu un iegūst ekvatora loku no Griničas līdz novērotāja meridiānam.
Saule gada laikā pārvietojas pa ekliptiku nevienmērīgi, tādēļ starpība starp īsāko un garāko īsto Saules diennakti var būt 51 s. Praksē ir nepieciešama nemainīga laika mērvienība, tādēļ tika ieviests vidējās Saules jēdziens. Par vidējo Sauli sauc pieņemtu punktu, kas pārvietojas savā gada kustībā nevis pa ekliptiku, bet pa debess ekvatoru vienmērīgi un ar tādu pašu periodu kā īstajai Saulei. Vidējā Saule šķērso pavasara punktu vienlaicīgi ar īsto Sauli. Starpību starp vidējo un īsto Saules laiku sauc par laika vienādojumu. Īsumā saules pulksteņi parāda īsto Saules laiku, bet mehāniskie pulksteņi vidējo Saules laiku. Starpība starp abu pulksteņu nolasījumiem ir laika vienādojums. Jūrniecības astronomiskajās gadagrāmatās katram datumam dots gan laika vienādojums, gan Saules kulminācijas vietējais laiks, kurš nedaudz atšķiras no 12:00 uz vienu vai otru pusi.
Fiksējot Griničas laiku brīdī, kad Saule kulminē uz novērotāja meridiāna, tiek izmantots hronometrs, kurš uzrāda vidējo laiku, tādēļ rodas kļūda un iegūtais garums ir jāizlabo ar laika vienādojumu. Ja Saules kulminācijas laiks jūrniecības astronomiskajā gadagrāmatā ir agrāks par 12:00, īstā Saule atrodas uz rietumiem no vidējās un korekcija būs ar W zīmi. Ja Saules kulminācijas laiks ir uzrādīts vēlāks par 12:00, īstā Saule ir uz austrumiem no vidējās un korekcija būs ar E zīmi. Tāpat kā iepriekš, laika vienādojumu pareizina ar Saules pārvietošanās ātrumu un iegūst korekciju, kas izteikta loka minūtēs.
Praksē precīza kulminācijas laika konstatēšana ir grūta. Viens no paņēmieniem, kā to noteikt, ir pierakstīt Saules augstumu un laiku pirms kulminācijas. Pēc kulminācijas sekstantu iestāda uz iepriekš noteikto augstumu un gaida, kamēr Saules augstums samazināsies līdz šim lielumam. Tajā brīdī pieraksta laiku. Kulminācijas laikam jābūt pa vidu starp abiem pierakstītajiem laikiem. Ar šo paņēmienu noteiktā ģeogrāfiskā garuma precizitāte reti ir mazāka par 10ˈ, tādēļ paņēmienu izmanto reti.
Paralaktiskais trijstūris
Trijstūri uz sfēras virsmas, kura malas veido sfēras lielie riņķi, sauc par sfērisko trijstūri. Sfērisko trijstūri, kura malas veido novērotāja meridiāns, spīdekļa meridiāns un spīdekļa vertikāls, sauc par paralaktisko trijstūri. Trijstūrim ir sekojošas virsotnes: Trijstūrim ir sekojošas malas: Trijstūrim ir sekojoši leņķi:
Paralaktiskā trijstūra analogu uz Zemes virsmas sauc par navigācijas trijstūri un to veido atstājamā un sasniedzamā punkta meridiāni un lielā riņķa loks starp šīm pozīcijām. Navigācijas trijstūri izmanto aprēķinot īsāko distanci un ortodromisko kursu starp divām pozīcijām uz Zemes. To dara šķērsojot okeānus. Lai atrastu jebkuru no trijstūra malām vai leņķiem, nepieciešams zināt vismaz trīs elementus - malas vai leņķus. Paralaktiskā trijstūra gadījumā zināma ir deklinācija (polārdistance). Aprēķiniem tiek izmantota lagrēķina vai pieņemtā pozīcija, kuras ģeogrāfiskais platums (platuma papildinājums līdz 90°) tiek izmantots tiešā veidā, bet garumu izmanto, lai iegūtu spīdekļa vietējo stundu leņķi no zināmā spīdekļa Griničas stundu leņķa.
Sfēriskā trigonometrija
Aprēķinos sfēriskajos trijstūros izmanto sfēriskās trigonometrijas formulas. Jūrniecības astronomijā īpaši tiek izmantota sfēriskā kosinusu formula:
Aizvietojot malas un leņķus ar paralaktiskā trijstūra malām un leņķiem iegūst:
Lai iegūtu izteiksmi pusriņķa azimuta aprēķināšanai, kosinusu formulu pārraksta tā, lai vienīgais leņķis tajā būtu Z:
No šejienes izsaka cos Z:
Tātad, izmantojot sfērisko kosinusu formulu, var veikt pāreju no ekvatoriālajām uz horizontālajām koordinātām. Citiem vārdiem, ir iespējams aprēķināt, kādā augstumā (zenītdistancē) un peilējumā teorētiski būtu jābūt novērojamam attiecīgajam spīdeklim, ja novērotājs atrastos lagrēķina vai pieņemtajā pozīcijā, kuru izmantoja formulās.
Sent-Ilera paņēmiens
Ar sfērisko kosinusu formulu iegūtais spīdekļa augstums un peilējums atbilst lagrēķina vai pieņemtajai pozīcijai, kuru izmantoja aprēķinos. Savienojot uz Zemes virsmas visus punktus, kuros spīdeklis novērojams tādā pašā augstumā, iegūst riņķa līniju. Uz šīs riņķa līnijas atrodas pieņemtā pozīcija, bet tās centrs ir punkts, kurā spīdeklis atrastos novērotāja zenītā. Riņķa rādiusa, kurš savieno pieņemto pozīciju ar spīdekli, virziens sakrīt ar aprēķināto spīdekļa peilējumu.
Faktiski ar sekstantu izmērītais spīdekļa augstums parasti nesakrīt ar aprēķināto. Ja izmērītais augstums ir lielāks par aprēķināto, kuģa vieta pa spīdekļa peilējuma līniju atrodas tuvāk riņķa centram no pieņemtās pozīcijas. Ja izmērītais augstums ir mazāks par aprēķināto, kuģa vieta pa spīdekļa peilējuma līniju atrodas tālāk no pieņemtās pozīcijas. Uz navigācijas kartes nevar uznest tik lielu riņķa līniju, tāpēc no pieņemtās pozīcijas atliek spīdekļa peilējuma līniju un pa to spīdekļa vai pretējā virzienā pārnesumu. Pārnesums ir izmērītā un aprēķinātā augstuma starpība vai izmērītās un aprēķinātās zenītdistances starpība. No iegūtā punkta velk līniju perpendikulāri peilējuma līnijai. Tā ir pozīciju līnija un kuģis atrodas kaut kur uz šīs līnijas. Vispārīgi ņemot, pozīciju līnijai būtu jābūt riņķim, kurš savienotu visus tos punktus uz Zemes virsmas no kuriem dotais spīdeklis dotajā laikā redzams tādā pašā augstumā kā novērotāja vietā. Bet navigācijas karte parāda tikai mazu daļu no Zemes virsmas, tāpēc tajā aizvietojot pozīciju riņķa līniju ar taisni, liela kļūda nerodas.
Tātad pozīciju līnijas atrašanās vietu neietekmē pieņemtā pozīcija, kuru izmantoja aprēķinos. Jo tālāk tā atradīsies no īstās kuģa vietas, jo lielāks būs pārnesums. Vienīgi ir jāsakrīt novērotajam un aprēķinātajam peilējumam (azimutam) uz spīdekli. Bet virzienu atlikšanas precizitāte uz kartes nav īpaši augsta, tādēļ kartes robežās atšķirības peilējumos lielu iespaidu uz precizitāti neatstāj. Ja aprēķināto augstumu un peilējumu iegūst ar spīdekļu augstumu un azimutu tabulām, nevis kalkulatoru, tad dažreiz ir izdevīgi izvēlēties tādu pieņemto pozīciju, lai tās garuma summa ar Griničas stundu leņķi dotu vietējo stundu leņķi pilnos grādos, kā arī pieņemtās pozīcijas platums būtu pilni grādi. Tad atkrīt laikietilpīga interpolācija.
Ģeogrāfisko koordinātu noteikšana
Ģeogrāfiskās koordinātas nosaka no kartes, kur krustojas divas pozīciju līnijas. Lai noteiktu kuģa observēto vietu, ir nepieciešami vismaz divu spīdekļu novērojumi. Jūrniecības astronomijā pozīciju līnijas ir riņķa līnijas, no kurām dotais spīdeklis redzams vienā un tajā pašā augstumā. Divas riņķa līnijas krustojas divos punktos, bet parasti šie punkti ir ļoti tālu viens no otra un ir viegli konstatējams, kurš ir īstais. Navigācijas kartes robežās pozīciju līnijas liekums nav konstatējams un to aizvieto ar taisnu līniju. Precīzāka pozīcija iegūstama, ja abas pozīciju līnijas krustojas 90° leņķī, tāpēc debess jumā iespēju robežās jāizvēlas zvaigznes, kuru peilējumi atšķiras par apmēram 90°. Ja pozīciju nosaka ar trim spīdekļiem, tad tos izvēlas ar peilējumu starpību apmēram 120°. Ja izmanto četrus spīdekļus, tad peilējumu starpībai jābūt apmēram 90°. Izmantojot trīs vai četrus spīdekļus, parasti veidojas kļūdu trijstūris vai četrstūris. Pēc šī trijstūra vai četrstūra izmēriem var spriest par noteiktās vietas precizitāti un atsevišķu pozīciju līniju precizitāti. Kļūdu trijstūra gadījumā observēto vietu pieņem bisektrišu krustpunktā.
Zvaigžņu novērojumus var veikt tikai navigācijas krēslas laikā vai dažreiz pilnmēness laikā. Vakara krēslas sākumā veic augstuma mērījumus no horizonta austrumu puses, kur jau sāk parādīties zvaigznes. Vēlāk turpina ar rietumu pusi, jo austrumos jau nebūs redzams horizonts. Rīta krēslas laikā mērījumus sāk ar horizonta austrumu pusi, kamēr tur vēl ir redzamas zvaigznes. Pēc tam turpina rietumu pusē, jo kļūst redzams horizonts.
Dienas laikā horizonts ir labi redzams, bet, parasti ir pieejams tikai viens spīdeklis - Saule. Dienas laikā plaši pielieto pozīciju līnijas pārnešanu. Rīta pusē iegūtu Saules pozīciju līniju pārnes īstā kursa virzienā par kuģa noieto attālumu līdz pusdienas laikam, kad var iegūt ģeogrāfisko platumu pēc Saules meridionālā augstuma.
Mūsdienas
Attīstoties pavadoņnavigācijai, jūrniecības astronomijas nozīme ir mazinājusies. Tā pilda rezerves funkcijas, ja pavadoņnavigāciju nav iespējams izmantot. Jūrniecības astronomija ir iekļauta tirdzniecības flotes jūrnieku mācību programmā. Tomēr tā ne vienmēr ir bijis militārajās mācību iestādēs. 1998. gadā ASV Jūras kara flotes akadēmija pārtrauca jūrniecības astronomijas apmācību. Tomēr jau 2005. gada oktobrī, baidoties no kiberuzbrukumiem un raizējoties par GPS sistēmas uzticamību, apmācības jūrniecības astronomijā tika atjaunotas. Jūrniecības astronomija nav atkarīga no piekrastē bāzētām navigācijas zīmēm, tā darbojas visā pasaulē, nevar tikt traucēta (izņemot mākoņus) un neizstaro signālus, kurus var'ētu uztvert ienaidnieks.
Pirms kalkulatoru parādīšanās jūrniecības astronomijā plaši tika izmantotas spīdekļu augstumu un azimutu tabulas, kā arī logaritmiskās tabulas, lai atvieglotu reizināšanu un dalīšanu. Mūsdienās ir pieejami kalkulatori, elektroniskās tabulas vai īpašas datorprogrammas sfēriskās trigonometrijas aprēķiniem.
Johans Zāmuels Hillners
Johans Zāmuels Hillners (, dzimis 1754. gada 17. janvārī, miris 1835. gada 2. decembrī) bija vācbaltiešu luterāņu mācītājs un teologs, vairāku teoloģisku rakstu autors, tajā skaitā arī latviešu valodā.
Berkava
Berkava ir ciems Ogres novada Tomes pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļrietumos netālu no Ogres novada un Ķekavas novada robežas pie autoceļa P85 9,5 km no pagasta centra Tomes, 26,5 km no novada centra Ogres un 40,5 km no Rīgas.
Jānis Konrads
Jānis Konrads (dzimis Rīgā, miris  Sidnejā) bija latviešu izcelsmes Austrālijas peldētājs (pazīstams kā John Konrads). 1960. gada Romas olimpisko spēļu čempions un divu bronzas medaļu ieguvējs. Arī viņa māsa Ilze Konrade ir bijusi peldētāja, olimpisko spēļu sudraba medaļas laureāte, labojusi 12 pasaules rekordus.
Dzīvesgājums
Dzimis Rīgā zobu tehniķa Jāņa Konrada un ārstes Elzas Konrades ģimenē, 1944. gada augustā kopā ar ģimeni devās bēgļu gaitās uz Eslingeni Vācijā, bet pēc tam uz Austrāliju, kur arī kļuva par pasaulē pazīstamu peldētāju.
Viens no svarīgiem Konrada karjeras attīstības punktiem bija nokļūšana Jurankvintija ģimeņu nometnē, kurā viņš iemācījās peldēt. Peldēšanas kursos viņš bija jaunākais dalībnieks un uzrādīja pārsteidzošu progresu pat starp tā laika jaunajiem Austrālijas peldētājiem. Kopā ar māsu Ilzi Konradi apmeklēja Rivsbijas priekšpilsētas pamatskolu. Pirmais ievērojamais panākumu bija uzvara 440 jardu peldējumā zēniem, kas jaunāki par 14 gadiem.
1956. gadā viņš kļuva par Jaundienvidvelsas pieaugušo čempionu 220, 440 jardu distancēs. Šajā pašā gadā kļuva arī par Austrālijas jauniešu meistaru 440 jardu distancē. 1956. gada olimpiskajās spēlēs Melburnā viņš bija pieteikts sacensībām, taču tajās nestartēja.
1958. gadā viņš piedalījās Britu impērijas un Nāciju Sadraudzības spēlēs, kur izcīnīja trīs zelta medaļas. Nākamajā gadā viņš uzstādīja pasaules rekordu 800 metru un 880 jardu distancēs. Viņš tika ierindots labāko tā gada Austrālijas sportistu desmitniekā (3. vieta).
viņš ieguva bronzu 400 m distancē, savukārt 1500 m distancē tika gūta uzvara. Cīņa fināla peldējumā bija lielākā šīs distances olimpisko spēļu vēsturē. Trešo medaļu sportists ieguva, startējot 4x200 m brīvā stila stafetē. Savukārt J. Konrads startēja vienīgi 4x200 m brīvā stila stafetē. Kopumā karjeras laikā labojis 26 pasaules rekordus.
Pēc karjeras beigām iestājās Dienvidkalifornijas Universitātē, ASV, strādāja Austrālijas radio, kā arī par peldēšanas treneri. Bija L'Oréal Austrālāzijas direktors.
1984. gadā viņam tika nozagta Romas olimpiskajās spēlēs izcīnītā zelta medaļa, kas tika atdota 25 gadus vēlāk. 2011. gadā viņš izlēma pārdot izsolē izcīnītās medaļas.
Latvijas poļi
Latvijas poļi ir viena no vēsturiskajām Latvijas mazākumtautībām. Vairums Latvijas poļu dzīvo gan Daugavpils (12 934, 13,9%), Rīgas (12 916, 1,8%) un Jelgavas (1058, 1,9%) pilsētās, gan arī Daugavpils novadā (3075, 12,6%), Krāslavas novadā (1326, 7,7%).
Vēsture
Poļu priekšteči Latvijā kopš 17. gadsimta ieceļoja no Polijas-Lietuvas kopvalsts un līdz pat 20. gadsimta sākumam pat grūti nosākama konkrētu personu etniskā piederība pie poļiem vai lietuviešiem. Pēc tautas skaitīšanas datiem 1897. gadā poļi (65 056 cilvēki) veidoja 3,4% no iedzīvotāju kopskaita, apmēram puse no viņiem dzīvoja agrākajā Poļu Livonijas administratīvajā centrā Daugavpilī un Latgales laukos un miestos, pārējie Ilūkstes apriņķī — 11 380, Rīgā — 13 415, Liepājā — 6015). Atbilstoši tā laika uzskaitei, Latvijas poļiem bija augsts muižnieku kārtas īpatsvars (Latgales šļahta), taču vairums no viņiem neieņēma augstu sociālo stāvokli un viņus vienoja piederība katoļu baznīcai. Industrializācijas dēļ līdz Pirmajam pasaules karam poļu īpatsvars Latvijas lielajās pilsētās vēl vairāk pieauga, taču pēc kara, neatkarīgajā Latvijā, atkal samazinājās. Poļi Latvijas Republikā veidoja apmēram 3% no iedzīvotāju kopskaita, taču viņu pārstāvji aktīvi piedalījās valsts politiskajā (Latvijas Poļu savienības deputāti bija visās pirmskara Saeimās) un sabiedriskajā dzīvē. Darbojās poļu skolas un biedrības. Pēc Otrā pasaules kara Latvijas poļi tika atstāti bez savām izglītības iestādēm un pakļauti straujai pārtautošanai. Poļu sabiedriski aktīvākā daļa noteikti atbalstīja latviešu tautas cīņu par neatkarības atjaunošanu un ir pilnībā aktīvi iekļāvušies valsts un sabiedrības dzīves jomās, turklāt aktīvi piedaloties savas nacionālās dzīves (skolu, biedrību) veidošanā.
2023. gadā Latvijas poļi bija ceturtā lielākā mazākumtautība:
Poļi latvju dainās
Krišjāņa Barona "Latvju dainās" apkopoti 173 tautasdziesmu varianti ar leksēmu "poļi", bet Latvijas Universitātes Literatūras, folkloras un mākslas institūta Latviešu folkloras fondu materiālos atrodamas 205 poļu (poļaku) tematikas tautasdziesmu varianti, pie kam visvairāk dziesmu nākušas no Latgales (43%) un Kurzemes (26%). Ne viemēr leksēma poļi nozīmē etnisko piederību, bet dažreiz apzīmē Latgales (t. s. poļu Inflantijas) latviešus.
Daļa latviešu tautasdziesmu par poļiem radušās kā atmiņas par poļu-krievu kariem vai kā apdziedāšanās dziesmas:
Dzeltenā latānija
Dzeltenā latānija, Rodrigesas latānija (Latania verschaffeltii) ir areku dzimtas palma. Endēma Rodrigesai, taču tiek audzēta arī citviet kā krāšņumaugs.
Apraksts
Stumbrs pelēks, viegli gredzenots, nedaudz "uztūcis" tā lejasdaļā. Stumbra garums līdz 12 metriem.
Augļi zaļi, nobriestot kļūst brūni, pēc formas līdzīgi plūmei, garumā līdz 5 cm un lielāki par citu latāniju augļiem. Katrs auglis satur no vienas līdz trim sēklām.
Sēklas viens gals apaļš, otrs smails. Tās no apakšējās daļas sadalītas trīs daļās un atgādina "trijžuburi".
Izplatība
Dzeltenās latānijas dzimtene ir Maurīcijai piederošā Rodrigesas sala. Dabiskajā vidē palma ir ļoti reta, un tā ir izzudusi no lielākās daļas sava sākotnējā areāla. Lielāko postu nodara cūkas, kuras izēd latāniju sēklas. Vietējo populāciju veido aptuveni 500 palmas, kas aug uz klintīm un piekrastes aizām. Sugu kultivē kā krāšņumaugu parkos un dārzos kā Maurīcijā, tā citviet tropu apgabalos, piemēram Havaju salās.
Aizkuņģa dziedzera sula
Aizkuņģa dziedzera sula (pankreātiskā sula) ir sekrēts, kuru izdala aizkuņģa dziedzeris divpadsmitpirkstu zarnā caur galveno aizkuņģa dziedzera vadu un caur divpadsmitpirkstu zarnas lielo papillu (papilla duodeni major). Sula satur bikarbonātus, enzīmus un elektrolītus, kuri veicina barības vielu šķelšanu (sagremošanu) un skābā hīma neitralizāciju.
Elektrolīti
Aizkuņģa dziedzera sula satur elektrolītus un sāļus. Galvenie anjoni ir Cl− un HCO3−, katjoni — Na+ un K+. Atšķirībā no siekalām aizkuņģa dziedzera sula ir izotoniska asinsplazmai neatkarīgi no stimulācijas pakāpes. Katjonu koncentrācija stimulācijas laikā paliek konstanta, bet Cl− un HCO3− koncentrācija mainās pretējos virzienos. Maksimālās sekrēcijas laikā HCO3− koncentrācija sastāda 130—140 mmol/l, un pH vienāds ar 8,2.
Fermenti
No visām aizkuņģa dziedzera sulā esošajām olbaltumvielām 90% sastāda gremošanas fermenti, galvenokārt tās ir hidrolāzes, kuras sašķeļ dažādus substrātus. Starp hidrolāzēm ir vairāk proteolītisku fermentu — peptidāzu. Peptidāzes un A fosfolipāze sekretējas zimogēnu jeb enzīmu prekursoru veidā, kurus ir jāaktivē, savukārt lipāze, amilāze un ribonukleāze ir aktīvās formās. Aktivēšanu katalizē enterokināze, kas ir endopeptidāze, kuru izdala divpadsmitpirkstu zarnas gļotāda.
Enterokināze katalizē tripsinogēna pārvēršanos tripsīnā, pēc kura veidošanās process turpinās autokatalīzes virzienā. Vēl tripsīns aktivē arī citas proteāzes. Aizkuņģa dziedzera sulā ir arī tripsīna inhibitori, kuri efektīvi bloķē tripsīna darbību, kamēr tas atrodas aizkuņģa dziedzerī, tādā veidā novēršot dziedzera pašsagremošanu.
Regulēšana
Aizkuņģa dziedzera sulas izdalīšanās regulējas humorāli un neirāli. Efektīvāki eksokrīnās aizkuņģa dziedzera daļas stimulatori ir hormoni sekretīns un holecistokinīns. Sekretīns stimulē šūnas, kuras klāj izvadus un kuras producē galvenokārt bikarbonātu un citus jonus, kā arī ūdeni. Holecistokinīns stimulē acinozās šūnas, kuras sekretē fermentus. Katrs no šiem hormoniem viegli ietekmē arī citas sistēmas: sekretīns ietekmē acinusus, bet holecistokinīns — izvadu epitēliju.
Neivardes grāvis
Neivardes grāvis (arī Neivārda grāvis) ir Ventas labā krasta pieteka Kuldīgas novadā.
Izteka — pie Pumpuriem. Tek ziemeļu — ziemeļrietumu virzienā. Ietek Ventā lejpus Skrundas. Neivardes grāvi šķērso valsts autoceļš A9 (Rīga (Skulte)—Liepāja).
Maša Kļinova
Biogrāfija
Dzimusi Padomju Savienībā, bet kopš 1992. gada pārcēlusies uz dzīvi Izraēlā. Divas reizes uzvarējusi Izraēlas sieviešu šaha čempionātos (1992, 2010). Divas reizes uzvarējusi Pasaules šaha čempiones nosaukuma izcīņas zonas turnīros: 1993. gadā Zagrebā un 1998. gadā Drēzdenē (kopā ar Ellu Pitamu). Piedalījusies 2000. gada Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas Ņūdelī, kurā 1. kārtā zaudējusi Cjiņai Kaņjinai.
Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte, tajā skaitā 1999. gadā dalījusi pirmo vietu kopā ar Ilzi Rubeni Stokholmas turnīrā Scandics Hotels, 2001. gadā dalījusi pirmo vietu Odesā, 2003. gadā uzvarējusi divos turnīros Simferopolē, 2005. gadā uzvarējusi turnīrā Sevastopolē, bet 2008. gadā dalījusi otro vietu turnīrā Hersonā.
Pārstāvējusi Izraēlu Pasaules šaha olimpiādēs:
Pārstāvējusi Izraēlu Eiropas komandu sieviešu šaha čempionātos:
Par panākumiem turnīros FIDE 1996. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2002. gadā saņēmusi arī vīriešu starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. 2014. gadā kļuvusi par FIDE starptautisko arbitru (IA).
Ābeļu iela (Jūrmala)
Ābeļu iela ir iela Jūrmalā, Valteru apkaimē. Ābeļu iela sākas krustojumā ar Aveņu ielu un beidzas krustojumā ar Piekrastes ielu. Kopējais ielas garums ir 330 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Ābeļu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju apbūve.
Ielu savienojumi
Ābeļu iela ir savienota ar šādām ielām:
Ābelīte (uzvārds)
Ābelīte ir latviešu cilmes uzvārds, kas radies no vārda „ābele” pamazināmās formas. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Momčilo Tapavica
Momčilo Tapavica (, ; dzimis, miris ) bija Ungārijas (pēc tautības — serbs) tenisists, cīkstonis un svarcēlājs, 1896. gada vasaras olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvējs tenisā. Pēc savas sportiskās karjeras Tapavica kļuva par pazīstamu arhitektu.
Sporta karjera
Momcilo Tapavica dzimis 1872. gadā. Viņš pabeidza vidusskolu Ūjvidēkā (mūsdienās Novisada), pēc tam Tehniskajā koledžā Budapeštā studēja arhitektūru. Studiju laikā parādījās viņa mīlestība uz sportu. Drīz viņš visā Austroungārijā kļuva pazīstams kā izcils students un labākais sportists, tāpēc viņš tika iekļauts nacionālajā komandā pirmajām olimpiskajām spēlēm Atēnās 1896. gadā.
1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Tapavica, būdams vienīgais Ungārijas Olimpiskās komandas tenisists, izcīnīja bronzas medaļu tenisa vienspēļu turnīrā. Pirmajā kārtā viņš pieveica Dimitriju Frangopulu no Grieķijas. Otrā kārta viņš bija brīvs, pēc tam pusfinālā zaudēja citam grieķim Dionisijam Kasdaglim un bez izslēgšanas spēles dalīja trešo vietu ar grieķi Konstantinu Paspati. Tapavica bija pirmais etniskais serbs, kurš ieguva olimpisko medaļu, kā arī pirmais un pagaidām vienīgais Ungārijas pārstāvis, kurš olimpiskajās spēlēs ieguva medaļu tenisā. Tenisa dubultspēļu turnīrā viņš nepiedalījās.
Svarcelšanā Tapavica guva pleca traumu un abrocīgajā grūšanā finišēja kā pēdējais no sešiem konkurentiem. Divas dienas vēlāk, vēl neizdziedēts, Tapavica startēja grieķu-romiešu cīņā. Pirmajā kārtā viņš zaudēja Stefanam Kristopulam.
Pēc olimpiskajām spēlēm Tapavica vairs nekad nepiedalījās sacensībās, tomēr turpināja nodarboties ar sportu, piemēram, vieglatlētiku, vingrošanu un airēšanu. Daudzus gadus viņš bija Ūjvidēkā bāzētā airēšanas kluba Danubius biedrs.
Sasniegumi arhitektūrā
Pēc Tehniskās koledžas absolvēšanas Tapavica uz īsu laiku palika Budapeštā, pēc tam viņš atgriezās Ūjvidēkā. 1908. gadā, pēc Melnkalnes monarha Nikola I Petroviča ielūguma, Tapavica devās uz Melnkalni, kur projektēja vairākas ēkas. Starp viņa ievērojamajiem šī perioda darbiem var minēt Vācijas vēstniecību un Valsts banku Cetiņē un Boka viesnīcas ēku Hercegnovi, kuru iznīcināja 1979. gada zemestrīce. Serbu Maticas ēka Novisadā, kas celta pēc Tapavicas zīmējumiem, tika pabeigta 1912. gadā.
Sākoties Pirmajam pasaules karam, Tapavica vispirms emigrēja uz Austroungāriju, vēlāk caur Romu un Lozannu nonāca Marokā. Atrodoties Marokā, viņš pievienojās Francijas Ārzemju leģionam un sadraudzējās ar nākamo Spānijas diktatoru Fransisko Franko.
Pēc kara viņš atgriezās Novisadā, kur vadīja savu arhitektūras projektēšanas firmu un aktīvi piedalījās diskusijās par pilsētas pilsētplānošanu. Pēc Otrā pasaules kara 1948. gadā viņš pārcēlās uz Poreču, kur deva ievērojamu ieguldījumu kara izpostītās pilsētas atjaunošanā. Viņš nomira 1949. gadā Pulā.
Hojņiki
Hojņiki (be, ru) ir pilsēta Baltkrievijā, Gomeļas apgabala dienvidos, Hojņiku rajona centrs. Pilsētā atrodas pēc Čornobiļas AES katastrofas radītā Poļesjes Valsts radiācijas ekoloģiskā rezervāta (Полесский государственный радиационно-экологический заповедник) administrācija.
Cilvēki
Hojņikos dzimis futbola treneris Viktors Gončarenko (Віктар Міхайлавіч Ганчарэнка, 1977).
Pie vecās ziņģes
Pie vecās ziņģes ir Raimonda Paula dziesmu albums, kas izdots 1986. gadā.
Albumā apkopotas dziesmas galvenokārt ar Jāņa Ziemeļnieka un Valda Artava tekstiem.
Dziesmu saraksts
Solisti: Rolands Zagorskis (1, 3, 8, 10), Žoržs Siksna (2, 4, 10), Rita Trence (5, 10), Viktors Lapčenoks (6, 7, 9, 10).
Vokāls ansamblis, instrumentāls ansamblis Raimonda Paula vadībā.
Butišku ezers
Butišku ezers (arī Osmu ezers) ir neliels beznoteces dzidrūdens ezeriņš Augšdaugavas novada Naujenes pagastā. Izvietojies pagasta dienviddaļā uz austrumiem no Butišku ciema Augšdaugavas aizsargājamo ainavu apvidū Daugavas loku dabas parkā. Krasti slīpi, pieejami, dibens — dūņains. Ezerā viena mākslīga sala. Mīt karūsa, rotans. Austrumu krastā atpūtas vieta.
Undra
Tek rietumu-dienvidrietumu virzienā. Ietek Sasmakas ezera austrumu krastā. Lielākā pieteka - Āpšvalks. Undru nešķērso valsts autoceļi, tās krastos nav lielu apdzīvoto vietu.
Valtaiķi
Valtaiķi ir ciems Kuldīgas novada Laidu pagastā. Izvietojies pagasta dienvidos Vaipas upes krastā pie autoceļa P117 12 km no pagasta centra Laidiem, 40 km no novada centra Kuldīgas un 165 km no Rīgas. Valtaiķos atrodas luterāņu baznīca.
Vēsture
Sena apdzīvotā vieta, rakstu avotos pirmoreiz minēta 1338. gadā, kad šeit uzcelta Livonijas ordeņa Valtaiķu pils (nopostīta 1583. gadā). Mūsdienu apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušās Valtaiķu muižas (Neuhausen) centru.
Arheoloģijas un mākslas pieminekļi
Valtaiķu viduslaiku pils paliekas ir valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis, Valtaiķu baznīcas altāris, kancele, baznīcēnu soli, durvju komplekts, ērģeļu prospekts, luktas, ērģeles un 15 vitrāžas ir valsts nozīmes mākslas pieminekļi.
Avens (uzvārds)
Avens (sieviešu dzimtē Avena) ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Krimuldas novada partija
Krimuldas novada partija ir izveidota reģionālā politiskā partija Latvijā. Partija orientējās sākotnēji uz Krimuldas novada attīstību, bet pēc 2021. gada administratīvi teritoriālās reformas, pārstāv Krimuldas pagasta intereses Siguldas novadā.
Romijas un Mišelas skolas salidojums
"Romijas un Mišelas skolas salidojums" (en) ir 1997. gada komēdija, kas balstīta uz izrādi Ladies Room. Filmas režisors ir Deivids Mirkins. Galvenās lomas atveido Mira Sorvino, Līza Kudrova un Žanīna Garofalo. Filmas pirmizrāde notika.
Romija un Mišela ir 28 gadus vecas labākās draudzenes, kuras līdz šim nav sasniegušas neko vērā ņemamu. Tuvojoties vidusskolas salidojumam, abas nolemj izdomāt sev viltus karjeras, lai atstātu iespaidu uz klasesbiedriem.
Wild Target
Wild Target ir 2010. gada melnā komēdija, kas balstīta uz 1993. gada Francijas filmu Cible émouvante. Filmas režisors ir Džonatans Linns. Galvenās lomas atveido Bills Naijs, Emilija Blanta, Rūperts Grints, Eilīna Atkinsa, Martins Frīmens un Rūperts Everets. Filmas pirmizrāde notika Bonas filmu festivālā.
Viktors Meinards ir profesionāls slepkava, kurš plāno doties pensijā, tomēr zagle Rouza maina Viktora plānus.
Longa šaurums
Longa šaurums (ru) ir jūras šaurums Ziemeļu Ledus okeānā Krievijā. Tas atdala Vrangeļa salu ziemeļos no Āzijas kontinenta piekrastes dienvidos un savieno Austrumsibīrijas jūru rietumos ar Čukču jūru austrumos. Šaurums ir ap 128 km garš un šaurākajā vietā 146 km plats, kuģojams, bet lielāko gada daļu klāts ar ledu.
Nosaukts par godu amerikāņu vaļu medniekam Tomasam Longam (Thomas Long), kurš 1867. gadā atkārtoti atklāja Vrangeļa salu, atzīmēja to kartē un nodēvēja to Ferdinanda Vrangeļa vārdā.
Rude (Laidu pagasts)
Rude ir ciems Kuldīgas novada Laidu pagastā. Izvietojies pagasta vidusdaļā pie autoceļa V1272 5,5 km no pagasta centra Laidiem, 35 km no novada centra Kuldīgas un 168 km no Rīgas. Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Rudes muižas (Rudden) centru; muižas apbūve ir vietējas nozīmes kultūrvēstures piemineklis. Muižas parkā aug viena no dižākajām Latvijas liepām.
Voldemārs Ozoliņš
Voldemārs Ozoliņš bija latviešu arhitekts. No 1920. līdz 1940. gadam Latvijā projektējis 21 dzelzceļa staciju un daudzus ūdenstorņus.
Dzimis 1899. gadā Mārupes novada Salas pagasta Varkaļos. 1937.gada 26. maijā beidzis Latvijas Universitātes Arhitektūras fakultāti. Līdz 1945. gadam Dzelzceļu pārvaldes uzdevumā projektējis Acones, Kangaru, Sidgundas, Lilastes, Ķeguma, Bulduru un citas stacijas. Pēc Otrā pasaules kara projektējis guļamkorpusus un sabiedriskos blokus sanatorijām Majoros, Dzintaros un Līčos.
Miris 1991. gadā, apglabāts Salas kapos.
Čakste (uzvārds)
Čakste ir latviešu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Vašingtonas "Nationals"
Vašingtonas "Nationals" (en) ir profesionāls beisbola klubs, kas ir bāzēts Vašingtonā, ASV. Tas ir dibināts 1969. gadā kā Monreālas "Expos". "Nationals" spēlē Augstākās beisbola līgas (MLB) Nacionālās līgas Austrumu divīzijā. Klubs savas pastāvēšanas vēsturē ir uzvarējis vienā Pasaules sērijā. Klubs savas mājas spēles aizvada Nationals Park stadionā.
Džovanni Paolo Kampana
Džovanni Paolo Kampana ( vai Campani, ; 1540—1592) bija itāļu izcelsmes jezuītu priesteris un diplomāts.
Dzīvesgājums
Dzimis 1540. gada 25. janvārī Redžo nell'Emīlijā, 1563. gadā iestājās Jēzus biedrībā, studēja dialektiku, fiziku un metafiziku ordeņa Romas kolēģijā (Collegio romano). 1570. gadā viņš sāka mācīt ordeņa Austrijas provinces Prāgas kolēģijā (collegio di Praga), trīs gadus vēlāk pārcēlās uz Brno, bet 1574. gadā viņu iecēla par Prāgas kolēģijas rektoru. 1577. gadā viņš sāka Svētā Pestītāja baznīcas celtniecību Prāgā un ieviesa katehisma mācīšanu čehu valodā.
Kampanas iecelšana par ordeņa provinciālu izskaidrojama ar karaļa labvēlīgo attieksmi pret jezuītiem un centieniem izplatīt izglītību un kultūru. 1579. gadā karalis bija piešķīris Viļņas jezuītu skolai akadēmijas tiesības, atļaujot mācīt teoloģiju un filozofiju un pielīdzinot tās piešķirtos grādus Krakovas Universitātes grādiem.
Viņa ierosmē pēc Drohičinas līguma noslēgšanas 1583. gadā jezuītu ordenis nodibināja Rīgas kolēģiju (collegio di Riga), tā paša gada 7. martā viņš vērsies Rīgas rātē ar lūgumu atļaut atvērt universitāti, taču Rīgas rātes sindiks Velings noraidījis universitātes nepieciešamību, jo "tirdznieciskai pilsētai nav nepieciešama universitāte". 9. martā viņš ar četriem priesteriem un diviem ordeņa brāļiem ieradās Tērbatā, kur nodibināja jezuītu rezidenci (residenza di Dorpat). Pēc tam jezuīti atvēra Ļubļinas un Kališas kolēģijas, bet 1583. gada decembrī Kampana devās dibināt kolēģijas Transilvānijā.
Pēc karaļa Batorija nāves 1586. gadā Polijā sākās pretdarbība jezuītiem un 1591. gada septembrī Kampanu atstādināja no provinciāla pienākumiem. Kampana cauri vācu zemēm devās uz Romu, kur mira 1592. gada 27. aprīlī.
Gerhards fon Mende
Gerhards Romāns fon Mende (de; dzimis, miris ), bija Rīgā dzimis vācbaltiešu izcelsmes vācu orientālists un turkologs. Nacistu valdīšanas laikā Okupēto Austrumu teritoriju reihministrijas Kaukāza nodaļas vadītājs. Pēc kara - sovetologs, vadīja austrumu tautu pētniecības centru. Sadarbojās ar Vācijas un ASV specdienestiem.
Dzimis Rīgā, Biržas bankas darbinieka ģimenē. 1905. gadā kristīts Doma baznīcā. Skolā gāja Jelgavā. 1919. gadā tēvu nogalināja boļševiki, bet ģimene pārcēlās uz Vāciju.
Valmieras Pārgaujas Valsts ģimnāzija
VPVĢ, sākot ar 10. klasi, ir iespējams mācīties 4 dažādos novirzienos: vispārizglītojošā virziena programmā (padziļināta angļu valoda); matemātikas, dabas zinību un tehnikas virziena programmā - Dabas zinības; matemātikas, dabas zinību un tehnikas virziena programmā — Matemātika un datorika; humanitārā un sociālā virziena programmā (padziļināta vēsture, politika, svešvalodas). Humanitārā un sociālā virziena programmā ir iespēja mācīties arī norvēģu valodu.
Valmieras 4. vidusskola (1971—1996)
1968. gadā tika uzsākta jaunas Valmieras vidusskolas būvniecība. 1971. gadā tajā mācības uzsāka apmēram 1000 audzēkņu. Skolas pirmais nosaukums bija Valmieras 4. vidusskola un par tās pirmo direktoru kļuva Vidulis Vīksne. 1974. gadā skolā uzsāka auto vadīšanas apmācību, 1975. gadā atklāja peldbaseinu. 1989. gadā tika atklāta Valmieras 2. vidusskola, uz kuru pārgāja mācīties krievu plūsmas skolēni. 1990. gadā par skolas direktoru kļuva Ivars Šteindāls, kurš pirms tam bija militārās apmācības un fizkultūras skolotājs. 1991. gada 5. maijā tika iesvētīts skolas jaunais karogs, 12. oktobrī tika atzīmēta skolas 20. dzimšanas diena, kam par godu atklāja piemiņas akmeni ar uzrakstu "Tas spēs, kas uzdrīkstēsies" (Plūdonis). 1993. gadā pabeidza celt darbmācības korpusu. 1995. gadā par skolas 3. direktoru kļuva Uldis Ābeltiņš, kurš iepriekš skolā pasniedzis fiziku. 25. oktobrī iznāca skolas avīzes "Pēda" pirmais numurs.
Valmieras Pārgaujas ģimnāzija (1996—2019), Valsts ģimnāzija kopš 2019
1996. gadā Valmieras 4. vidusskola tika sadalīta 2 daļās — Valmieras Pārgaujas ģimnāzijā un Valmieras Pārgaujas sākumskolā. 1997. gadā tika uzsākta draudzība ar Dālenas vidusskolu Norvēģijā. Pateicoties šai sadarbība skolā ir iespēja apgūt norvēģu valodu. 1998. gadā tiek uzsākta draudzība ar Solnas ģimnāziju Zviedrijā. 2000. gadā tika izveidota skolas mājaslapa un skolas informatīvais centrs. Tika veikta arī skolas siltināšana Pasaules Bankas projekta ietvaros. 2001. gadā, skolas 30 gadu jubilejā, tika atklāts skolas absolventu dāvana — skolas logo un uzraksts "Valmieras Pārgaujas ģimnāzija", kas apskatāms uz sienas pie skolas ieejas. 2002. gadā skola veiksmīgi uzsāka darbību kā veselību veicinoša skola. 2004. gadā skolā tika veikti uzlabojumi — bruģis pie skolas un 3. stāva gaitenī tika ieklāta jauna grīda. 2005./2006. mācību gadā skola kļūst par Vācu valodas 2. pakāpes diploma bāzes skolu. 2006. gadā skola ieguva tiesības izsniegt starptautisko izglītības sertifikātu. Skola izturēja akreditāciju un svinēja savu 35. dzimšanas dienu. Par jauno skolas direktori kļuva Agita Zariņa. 2007. gadā skolā tika veikti dažādi atjauninājumi - tiek atjaunota skolas aktu zāle un skolas stadions. 2008. gadā tika pabeigta futbola laukuma rekonstrukcija. Skolā sāka pielietot e-klasi. Arī 2008. gadā skolā tika izstādīta pirmā foto izstāde. 2007./2008. mācību gada 12. klašu izlaidums. Skolu pabeidza 152 jaunieši, otrs lielākais 12. klašu izlaidums valstī. 2009. gadā norisinās pirmais aerobikas un piramīdu festivāls Valmieras Pārgaujas ģimnāzijā. 2011. gadā skolā tika uzstādīts lifts, lai arī skolēni ar kustību traucējumiem varētu mācīties VaLmieras Pārgaujas ģimnāzijā. 2011. gada, 14. oktobrī tika atklāts skolas muzejs. 2012. gada novembrī skolā durvis vēra Metodiskais centrs angļu valodas skolotājiem. Tiek uzsākta mācību iestādes piebūves rekonstrukcija.
Einārs Gņedojs
Einārs Gņedojs (dzimis bija latviešu futbolists, kurš spēlēja aizsarga pozīcijā. Lielāko savas karjeras daļu spēlējis Latvijas klubos. Aizvadījis arī 16 mačus Latvijas izlasē, kuros vārtus nav guvis. Ar Skonto FC trīs reizes uzvarējis Virslīgā, bet vienu reizi Latvijas kausā.
Bjerns Sigurdarsons
Bjerns Sigurdarsons (is; dzimis ) ir Islandes futbolists, uzbrucējs, Islandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2023. gada spēlē Islandes Úrvalsdeild līgas kluba ÍA sastāvā.
Sasniegumi
Molde
2032. gada vasaras olimpiskās spēles
Šīs būs trešās vasaras olimpiskās spēles Austrālijā (iepriekš . gadā Melburnā un . gadā Sidnejā) un ceturtās vasaras olimpiskās spēles dienvidu puslodē (divas olimpiskās spēles notikušas Austrālijā un . gada olimpiskās spēles notika Riodežaneiro, Brazīlijā). Brisbena par 2032. gada olimpisko spēļu norises vietu tika paziņota (divas dienas pirms . gada olimpisko spēļu sākuma).
Latvijas Mūzikas ierakstu gada balva 2013
2013. gada Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvas tika pasniegtas 19 nominācijās 2014. gada 5. martā Nacionālajā teātrī.
Melnais kliedziens
Tapšana
Albums atkārtoti izdots 2004. gadā kompaktdiska formātā kopā ar iepriekš neizdoto 1983. gadā ierakstīto R. Paula dziesmu ciklu ar Leona Brieža vārdiem "Austrumu motīvi" ("Tirgus" — 5:19; "Vīna kauss" — 3:31; "Pār tuksnesi" — 6:10; "Mirušo pilsēta" — 3:59; "Karavāna" — 2:31).
Izpildītāji
Grupa "Credo":
Olga Stjažkina
Olga Stjažkina (ru; dzimusi kā Florova (ru) ) ir Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (1994).
Biogrāfija
Sanktpēterburgas šaha skolas audzēkne. Piecas reizes uzvarējusi Sanktpēterburgas pilsētas sieviešu šaha čempionātos. Divas reizes uzvarējusi Krievijas sieviešu komandu šaha čempionātā. Piedalījusies 2000. gada Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas Ņūdelī, kurā 1. kārtā zaudējusi Vanai Lei.
Beigusi Ļeņingradas aviācijas aparatūras institūtu. Strādājusi kā šaha trenere. Viņas meita Anna Stjažkina (dzimusi 1997. gadā) arī ir šahiste, kas uzvarējusi Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupā.
Valentīns Raļkevičs
Valentīns Raļkevičs (dzimis ) ir Latvijas futbolists, vārtsargs. Pašlaik spēlē FK Liepāja sastāvā.
Vēruma grāvis
Vēruma grāvis (arī Mazupīte, Ošciema grāvis, Vērums) ir Rojas labā krasta pieteka Talsu novadā.
Iztece - no Lubezera. Tek ziemeļu virzienā. Ietek Rojā augšpus Lubeskroga. Vēruma grāvi šķērso valsts autoceļš P126 (Valdgale—Roja), tās krastos atrodas Lube.
Svitavu apriņķis
Svitavu apriņķis ir Čehijas Pardubices apgabala administratīvā iedalījuma vienība. Robežojas ar Pardubices apgabala Hrudimas un Ūstu pie Orlices apriņķiem, Olomoucas apgabala Šumperkas, Olomoucas un Prostejovas apriņķiem, Dienvidmorāvijas apgabala Blansko apriņķi, kā arī Visočinas apgabala Ždjāras pie Sāzavas apriņķi.
Kims Kolinss
Kims Kolinss (en; dzimis ) ir Sentkitsas un Nevisas vieglatlēts, startē sprinta distancēs.
2003. gadā Parīzē viņš triumfēja Pasaules čempionātā 100 m distancē. Tāpat izcīnījis vēl trīs bronzas medaļas — 2001. gadā Edmontonā 200 m sprintā, 2005. gadā Helsinkos 100 m distancē un 2011. gadā Tegu 100 m sprintā.
Pārstāvējis savu valsti četrās Olimpiskajās spēlēs (1996, 2000, 2004, 2008). Viņš kļuva par pirmo savas valsts pārstāvi, kurš iekļuvis 100 m distances finalā Olimpiskajās spēlēs.
Izcīnījis divas sudraba medaļas 60 m distancē Pasaules čempionātā telpās — 2003. gadā Birmingemā un 2008. gadā Valensijā. K. Kolinss 2002. gadā Mančestrā kļuva par Nāciju Sadraudzības spēļu čempionu 100 m distancē.
Maltas kanāls
Maltas kanāls (it, en) ir jūras šaurums Vidusjūras centrālajā daļā, kas atdala Sicīliju ziemeļos no Maltas arhipelāga dienvidos. Tā maksimālais platums ir 102 km, bet šaurākā vieta ir 81 kilometru plata; lielākais dziļums ir 171 m.
Jūras šaurumā darbojas prāmju satiksme starp Maltu un Itāliju. Vēsturiski šaurumā notikušas jūras kaujas gan Pūniešu karu laikā, gan Maltas ordenim ar Osmaņu impēriju, gan Otrā pasaules kara laikā.
Psihoanalīze gangsteru gaumē
"Psihoanalīze gansgsteru gaumē" (en) ir 1999. gada Austrālijas un ASV kinokomēdija, kuras režisors un viens no scenārija autoriem ir Harolds Reimiss. Galvenās lomas atveido Roberts De Niro, Līza Kudrova, Billijs Kristels, Džo Viterelli un Čezs Palminteri. Filmas pirmizrāde notika. 2002. gadā filmai iznāca turpinājums "Mafijas blūzs".
Filmas galvenais varonis ir psihoterapeits Bens Sobels, kura klients ir mafijas līderis Pols Viti.
Dižauzas
Dižauzas (la) ir ģints graudzāļu dzimtā, kura ir sastopama Eirāzijā un Ziemeļāfrikā.
Apraksts
Savvaļas formas var atgādināt auzas (Avena) vai auzenes (Festuca). Dižauzas ir bieži sastopamas ziemcietes ar dzeltenīgām saknēm. Stublāji, kuri ziemā atmirst, var sasniegt 1,5 metru augstumu. Ziedkopa ir skara ar divziedu divdzimuma vārpām.
Sugas
Ģintī ir iekļautas šādas sugas :
Ģintī senāk tika iekļautas daudzas sugas, kuras tagad tiek klasificētas citās ģintīs : Avenula, Danthoniastrum, Duthiea, Helictochloa, Helictotrichon, Sphenopholis.
Sarusa metode
Sarusa metode lineārajā algebrā ir shēma, kura atvieglo 3×3 matricu determinanta un vektoriālo reizinājumu aprēķināšanu ar roku. Shēma palīdz pareizi sagrupēt reizināmos elementus un salikt pareizas aritmētiskas zīmes. Metode ir nosaukta franču matemātiķa Pjēra Frederika Sarusa vārdā. Lielākām matricām nekā 3×3 šī shēma nav izmantojama.
Pieņemsim, dota 3×3 matrica Tās determinants veidojas no 6 grupām pa 3 reizinātājiem katrā. Visus šos elementus var viegli noteikt, izmantojot sekojošu shēmu:
Šim nolūkam divas pirmās matricas kolonnas pieraksta blakus matricai no labās puses. Iegūtās 3×5 tabulas elementus savieno ar slīpām līnijām, kā tas ir parādīts shēmā. Uz melnajām līnijām uzvērto elementu reizinājumus ņem ar plusa zīmi, bet uz sarkanajām līnijām uzvērto - ar mīnusa zīmi. Šādi iegūst sekojošu determinanta formulu:
Izmantošana vektoriālajiem reizinājumiem
Tā kā vektoriālo reizinājumu var izteikt determinanta veidā, tā aprēķināšanai arī var izmantot Sarusa metodi.
Pieņemsim, ir jāsareizina sekojoši vektori \mathbf{a} un \mathbf{b}:
Vektoriālais reizinājums tiek izteikts determinanta veidā:
Izmantojot augšminēto "uzvēršanas" shēmu:
Albērs Barodē
Albērs Barodē (fr) bija franču vingrotājs, startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Jaunie labējie
Jaunie labējie (en, alt-lite, alt-light ) ir labēja politiskā kustība, kuras locekļi sevi uzskata par nodalītiem gan no pamatplūsmas konservatīvisma, gan no alternatīvi labējās (alt-right) kustības raksturīgajiem galēji labējiem un baltādaino nacionālisma uzskatiem. Koncepcija galvenokārt ir saistīta ar Amerikas Savienoto Valstu politiku, kur tā parādījās 2017. gadā.
Uzskati
Jauno labējo kustības pārstāvji ir norobežojušies no alternatīvi labējā etniskā nacionālisma. Tāpat kā alternatīvi labējie, jaunie labējie parasti izrāda plašu atbalstu Donaldam Trampam, kā arī neatbalsta politkorektumu, islāmu, feminismu, un nelegālo imigrāciju. Kustība tikusi apvainota par iesaistīšanos sazvērestības teorijās.