cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ASV Izlūkdienestu apvienība
Uzraudzība
Izlūkdienestu apvienības uzraudzību īsteno izpildvara un likumdevējvara. Izpildvaras uzraudzību pār izlūkdienestiem veic Prezidenta Izlūkošanas konsultatīvā padome (President's Intelligence Advisory Board), Izlūkdienestu apvienības vienotā padome (Joint Intelligence Community Council), ASV Galvenā inspektora pārvalde (Office of Inspector General), Vadības un budžeta pārvalde (Office of Management and Budget). ASV Kongresa uzraudzību pār izlūkdienestiem veic ASV Pārstāvju palātas Izlūkošanas pastāvīgā komiteja (United States House Permanent Select Committee on Intelligence) un ASV Senāta Izlūkošanas komiteja (United States Senate Select Committee on Intelligence). ASV Pārstāvju palātas Bruņoto spēku komiteja (United States House Committee on Armed Services) un ASV Senāta Bruņoto spēku komiteja izstrādā ikgadējus Aizsardzības departamenta izlūkdienestu budžeta likumprojektus. ASV Pārstāvju palātas Līdzekļu piešķiršanas komiteja (United States House Committee on Appropriations) un ASV Senāta Līdzekļu piešķiršanas komiteja (United States Senate Committee on Appropriations) izstrādā ikgadējus Izlūkdienestu apvienības budžeta likumprojektus.
Budžets
Dažādos gados Izlūkdienestu apvienības budžets ticis gan palielināts, gan samazināts; kopš 2015. gada Izlūkdiestu apvienības kopējais budžets ikgadu ticis palielināts. 2020. gadā Nacionālās izlūkošanas programmai tika piešķirti 62,7 miljardi ASV dolāru, Militārās izlūkošanas programmai tika piešķirti 23,1 miljardi ASV dolāru (kopā 85,8 miljardi).
Retro tramvaju maršruts (Rīga)
Retro tramvaju maršruts ir slēgtais Rīgas sabiedriskā transporta sezonālais tramvaju maršruts, kas kursēja no Ausekļa ielas līdz Mežaparkam. Retro tramvaju maršrutu apkalpoja viens tramvaju vagons.
Retro tramvaju maršrutu apkalpo "Rīgas satiksmes" 5. tramvaju depo.
Regulārie reisi slēgti Covid-19 pandēmijas dēļ, bet ir iespējama retro tramvaja noma.
Maršruts
Virzienā Ausekļa iela — Mežaparks tramvaji brauc pa šādām ielām: Ausekļa iela, Kronvalda bulvāris, Zigfrīda Annas Meierovica bulvāris, Aspazijas bulvāris, Radio iela, Kr. Barona iela, Matīsa iela, Miera iela, Brasas tilts, Gaujas iela, Ķīšezera iela, Kokneses prospekts un Meža prospekts.
Virzienā Mežaparks — Ausekļa iela tramvaji brauc pa šādām ielām: Meža prospekts, Kokneses prospekts, Ķīšezera iela, Gaujas iela, Brasas tilts, Miera iela, Matīsa iela, Kr. Barona iela, Radio iela, Aspazijas bulvāris, Zigfrīda Annas Meierovica bulvāris un Kronvalda bulvāris.
Pieturvietas
Retro tramvaju maršrutā pavisam kopā ir 47 pieturas. Virzienā Ausekļa iela — Mežaparks ir 24 pieturas, tāpat arī virzienā Mežaparks — Ausekļa iela ir 23 pieturas.
Grigorijs Oparins
Grigorijs Oparins (ru; dzimis Minhenē) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (2013).
Biogrāfija
Trenera Sergeja Šipova audzēknis. 2007. gadā izcīnījis sudraba medaļu Eiropas jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā. 2013. gadā Krievijas izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļu Pasaules jauniešu šaha olimpiādē U16 vecuma grupā. 2014. gadā uzvarējis Krievijas junioru šaha čempionātā. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts.
2021. gada novembrī Rīgā izcīnījis 3. vietu 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.
Par panākumiem turnīros FIDE 2011. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2013. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Arnolds Hasselblats
Arnolds Hasselblats (de; dzimis Kambjā, miris  Tartu) bijis vācbaltu izcelsmes Igaunijas vēsturnieks un žurnālists.
Rūkliškas
Rūkliškas ir ciems Naujenes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 241 km attālumā no Rīgas.
Arnolds Hasselblats
Biogrāfija
Viņš dzimis mācītāja ģimenē. No 1862. līdz 1869. gadam mācījies Tērbatas ģimnāzijā, bet no 1870. līdz 1872. gadam un no 1874. līdz 1875. gadam studējis vēstures zinātnes Tērbatas universitātē. 1975.-1976. gadā apmeklējis vācu vēsturnieka Georga Vaica lekcijas Getingenes universitātē. 1976. gadā atgriezies Tērbatā, viņš bijis vispirms līdzstrādnieks, bet no 1878. gada vadošais redaktors laikrakstā "Neue Dörptsche Zeitung". Šai darbā viņš nostrādājis līdz 1914. gadam, bet no 1915. gada bijis korespondents Rīgas laikrakstos "Rigaer Tageblatt" un "Rigaer Zeitung". No 1918. līdz 1920. gadam bijis redaktors laikrakstam "Dorpater Zeitung", bet 1920-1926 pilsētas arhivārs un korespondents vairākos Tartu laikrakstos. Bez tam no 1885. līdz 1897. gadam viņš bijis sekretārs, 1919.-1920. gadā prezidents, bet kopš 1923. gada goda loceklis Igaunijas Zinātnieku biedrībā. Hasselblats bijis arī Rīgas Vēstures un senatnes pētītāju biedrības goda loceklis. Turklāt viņš bijis Tartu vīru kora prezidents un no 1882. gada līdz 1921. gadam Tērbatas Šaha savienības prezidents un vēlāk goda prezidents.
Viļņu strauts
Viļņu strauts ir Vašlejas kreisā krasta pieteka Tukuma novadā.
Izteka - pie Nītavas kapiem. Tek ziemeļu-ziemeļaustrumu virzienā. Ietek Vašlejā. Viļņu strautu šķērso valsts autoceļš V1101 (Dobele–Lestene–Tukums), tā krastos neatrodas lielas apdzīvotās vietas.
1866 Sīsifs
Sīsifs, arī 1866 Sīsifs ir asteroīds ar diametru apmēram 8,5 km. Objekts ir Zemei tuvais asteroīds, pieder Apollona tipa asteroīdu grupai, ir šīs grupas lielākais pārstāvis.
Asteroīdu atklāja šveiciešu astronoms Pauls Vilds (Paul Wild) Cimmervaldes observatorijā. Objektu nodēvēja par Sīsifu — Sīzifs sengrieķu mitoloģijā ir Senās Korintas valdnieks, kas bija tik viltīgs, ka spēja apmānīt pat dievus. Par sodu viņam jāveļ kalnā akmens, kas sasniedzis virsotni, atkal noripo lejā un darbs jāsāk no gala.
Sīsifa orbīta pārklāj Zemes orbītu un asteroīds regulāri pietuvojas Zemei. 2071. gada 24. novembrī tas pietuvosies mums tikai 0,1158 AU attālumā. Sīsifs pieder S tipa asteroīdiem, sastāv no silikātu minerāliem.
Ārējās saites
Sīsifa orbīta
Dziedi! 2
"Dziedi! 2" (en) ir 2021. gada ASV datoranimācijas kinokomēdija, kuras režisors ir Gārts Dženings. Filma ir turpinājums 2016. gada filmai "Dziedi!". Galvenās lomas ieskaņojuši Metjū Makonahijs, Rīza Viterspūna, Skārleta Johansone, Tarons Edžertons, Torija Kellija, Niks Krolls, Bobijs Kanevāli, Holsija, Farels Viljamss, Niks Ofermans, Letiša Raita, Ēriks Andrē, Čelsija Pereti, Bono.
Filmas pirmizrāde notika AFI Fest laikā. Filmas pirmizrāde Latvijā notika, bet ASV kinoteātros to sāka demonstrēt. Filma saņēma dažādas kritiķu atsauksmes un tās pasaules kases ieņēmumi ir vairāk nekā ASV dolāru pie  liela veidošanas budžeta, tādējādi šī ir ienesīgākā 2021. gada animācijas filma un desmitā ienesīgākā 2021. gada filma.
Brestas cietokšņa aizstāvēšana
Brestas cietokšņa aizstāvēšana (ru, be) bija viena no pirmajām kaujām, kas notika Austrumu frontē Otrā pasaules kara laikā. Tā notika no 1941. gada 22. līdz 29. jūnijam.
Pēc 1939. gada iebrukuma Polijā Brestas cietoksni vispirms ieņēma vācu karaspēks, tomēr, pamatojoties uz Molotova—Ribentropa pakta slepenajiem pielikumiem, vācu karaspēks nodeva cietoksni PSRS karaspēka rīcībā.
1941. gada 22. jūnijā 3.15 naktī (4.15 pēc dekrēta laika) vācu karaspēks sāka cietokšņa bombardēšanu. Piecas minūtes pēc bombardēšanas sākuma vācu karaspēks sāka Bugas upes forsēšanu. Uzbrukums pārsteidza Sarkano armiju nesagatavotu, bija daudz kritušo, tostarp komandējošā sastāva vidū. Cietokšņa aizstāvjiem vairs neizdevās noorganizēt vienotu aizsardzību. Daļai no karaspēka izdevās pamest cietoksni, daļa padevās gūstā, tomēr vairākām armijas vienībām izdevās noorganizēt aizstāvību un nikni pretoties. Cietokšņa aizstāvēšana ilga 9 dienas, pēdējo pretestību salaužot bombardējot cietoksni ar aviāciju.
Pēc kara par Brestas cietokšņa aistāvēšanu plašāk nebija zināms, cita starpā arī tāpēc, ka padomju varas iestādes ar neuzticību skatījās uz karavīriem, kuri kara laikā bija nokļuvuši gūstā. Pēc Staļina nāves, 1957. gadā tika publicēta Sergeja Smirnova grāmata "Brestas cietoksnis" ("Брестская крепость"), kuras paplašināts izdevums 1965. gadā ieguva Ļeņina prēmiju. 1965. gadā Brestas cietoksnim piešķīra varoņcietokšņa nosaukumu. No 1971. gada cietoksnis ir memoriāls komplekss.
Fantastiskās būtnes — un kur tās meklēt
"Fantastiskās būtnes — un kur tās meklēt" (en) ir 2016. gada Lielbritānijas un ASV kopražojuma fantāzijas filma. Filmas režisors ir Deivids Jeitss. Šī filma ir atvasinājums Harija Potera filmu sērijai, to producēja un scenāriju sarakstīja Dž. K. Roulinga, šī ir viņas debija kā scenāristei. Filmas pamatā ir viņas pašas 2001. gada tāda paša nosaukuma grāmata (parakstīta nevis ar Roulingas, bet ar galvenā varoņa Ņūta Skamandera vārdu). Galvenās lomas filmā atveido Edijs Redmeins, Ketrīna Voterstone, Dens Foglers, Elisone Sudola, Ezra Millers, Samanta Mortone, Džons Voits, Karmena Edžogo, Rons Perlmans un Kolins Ferels. Šī ir pirmā daļa "Fantastisko būtņu" sērijā un kopumā devītā filma par Dž. K. Roulingas burvju pasauli.
Premnica
Premnica (de) ir pilsēta Vācijā, Brandenburgā, Hāfellandes apriņķī, uz rietumiem no Berlīnes pie Hāfeles upes.
Ivans Osipovs
Biogrāfija
Šahu sācis spēlēt vienpadsmit gadu vecumā. PSRS sporta meistarkandidāta normu šahā izpildījis 1962. gadā. No 1960. gadu beigām līdz 1970. gadu vidum bijis viens no vadošajiem Latvijas šahistiem. Vairākkārt piedalījies Latvijas šaha čempionāta finālos. 1976. gadā Rīgā sasniedzis lielāko panākumu savā šahista karjerā, kad kopā ar Vitāliju Ļevčenkovu dalījis 2.-3. vietu Latvijas šaha kluba atklātajā čempionātā (uzvarējis Jānis Klovāns) un izpildījis PSRS sporta meistara normu šahā. 1977. gada uzvarējis Baltijas kara apgabala individuālajā šaha čempionātā.
Daudzkārtējs Latvijas komandu šaha čempionātu laureāts "VEF" komandas sastāvā:
Pēc profesijas bijis atslēdznieks. 1990. gadu pirmajā pusē pārstājis piedalīties šaha turnīros.
Lorāns Blāns
Lorāns Blāns (fr, dzimis ) ir Francijas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlēja aizsarga pozīcijā. Kopš 2022. gada oktobra Francijas Ligue 1 kluba Lionas "Olympique" galvenais treneris.
Savas spēlētāja karjeras laikā Blāns spēlēja tādos klubos, kā Montpellier HSC, SSC Napoli, FC Barcelona, Marseļas "Olympique", Inter Milan un Manchester United. Francijas futbola izlases sastāvā Blāns debitēja pret Īriju. Piedalījies 1992., 1996. un 2000. gada Eiropas čempionātā, kā arī 1998. gada FIFA Pasaules kausā.
Trenera karjeru Blāns uzsāka Bordo "Girondins" komandā. Viņa vadībā Bordo komanda izcīnīja vienu Ligue 1 čempionu titulu. 2010. gadā Blāns kļuva par Francijas futbola izlases galveno treneri. Pēc nesekmīga 2012. gada Eiropas čempionāta Blāns atkāpās no galvenā trenera amata. Pēc gada Blāns kļuva par Parīzes "Saint-Germain" galveno treneri, nomainot Karlo Ančeloti. Parīzes komandā Blāns izcīnīja trīs līgas čempionu titulus trīs sezonās, taču 2016. gada vasarā tika atbrīvots no amata.
Spēlētāja karjera
Montpellier
Auxerre
Barcelona
Manchester United
Francijas U21
Francija
Individuālie apbalvojumi
Trenera karjera
Paris Saint-Germain
Individuālie apbalvojumi
Zvirgzdupīte
Zvirgzdupīte var būt:
Soledara
Soledara ir pilsēta Doneckas apgabalā Ukrainas austrumos. Izvietojusies apgabala ziemeļaustrumos, pakļauta Bahmutas pilsētas padomei.
Vēsture
Tagadējās pilsētas vietā kopš 17. gadsimta pastāvēja kazaku ciems Brjancivka, kura iedzīvotāji nodarbojušies ar sāls ieguvi. 1881. gadā līdzās ciemam izbūvēja sāls raktuves. Vēlāk netālu atklāja kvarcītu un īpaša veida māla iegulas, ko izmantoja 1887. gadā uzbūvētajās alebastra un šamota rūpnīcas. Pie rūpnīcām izaugušo ciematu 1926. gadā nodēvēja par godu vācu komunistam Kārlim Lībknehtam par Karlolibknehtivsku (Карло-Лібкнехтівськ). 1965. gadā ciematam piešķīra pilsētas tiesības, bet 1991. gadā to pārdēvēja tagadējā vārdā. Mūsdienās sāls ieguves centrs, karstumizolējošo materiālu rūpniecība.
2023. gadā, Krievijas iebrukuma Ukrainā rezultātā pilsēta tika pilnībā nopostīta.
Birītenes strauts
Birītenes strauts (arī Biritene, Biritenes strauts) ir Medņupes labā krasta pieteka Alūksnes novadā.
Iztece - uz dienvidrietumiem no Nēķenes. Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Medņupē uz dienvidiem no Kodolu mājām.
Nordkalk
Nordkalk Oy Ab ir Somijas uzņēmums, kas nodarbojas ar kaļķa materiālu ražošanu. Darbojas 8 valstīs Centrālajā un Ziemeļeiropā. Dibināts 1991. gadā kā Partek apakšuzņēmums.
Nordkalk ražo:
Partek sastāvā
1898. gada 26. novembrī Pargasas raktuvēs, kurās kaļķakmens tika iegūts vismaz kopš 17. gadsimta, kaļķa rūpnieciskai ieguvei tika izveidota akciju sabiedrība Pargas Kalkbergs Aktiebolag. Sākotnēji kaļķakmeni apdedzināja un pārdeva čuguna lietuvēm, papīra un celulozes fabrikām. Sasmalcināto kaļķakmeni izmantoja lauksaimniecībā. 1910. gadā darbību sāka ražotne Lapēnrantā, kur tika uzbūvēta šahtveida ceplis. Mūsdienās Lapēnrantā ir Nordkalk lielākā ražotne Somijā.
Kad 1970. gadu sakumā Somijā sāka attīstīties moderna tērauda ražošana, bija nepieciešamība pēc jauniem dedzinātā kaļķa veidiem. 1970. un 1980. gados uzņēmums veica ieguldījumus lauksaimniecības kaļķu ražošanā; tika atklāti karjeri Sīkainenā un Vampulā.
1978. gadā Pargas Kalk Ab tika pārdēvēts par Oy Partek Ab. 1980. gadu sākumā Partek izveidoja kopuzņēmumu ar Zviedrijas Euroc Mineral AB, iegūstot Ziemeļvalstīs lielākās kaļķakmens iegulas Gotlandē, Storugnā. Kopuzņēmums tika izveidots arī ar Sveices kompāniju Plüss-Staufer un Somijas Ruskealan Marmori. 1980. gadu vidū Partek kļuva par lielāko kaļķa produktu ražotāju Ziemeļvalstīs. 1988. gadā tika nopirkts Ruskealan Marmori, 1990. gadā nopirkts Euroc Mineral.
1991. gada augustā kaļķa bizness tika izdalīts atsevišķā uzņēmumā Nordkalk Oy Ab, palikot Partek sastāvā.
1992. gadā Partek un Somijas kompānija Metra (pirms diviem gadiem izveidota, apvienojoties mašīnbūves kompānijai Wärtsilä un celtniecības materiālu ražotājam Lohja) vienojās par to celtniecības materiālu biznesu apvienošanu. Nordkalk tika nodotas bijušās Lohja kaļķa ieguves operācijas.
1996. gadā Nordkalk ieguva Rautaruukki kaļķa dedzināšnas operācijas Rāhē; 1997. gadā iegādājās Zviedrijas SSAB Tunnplåt. 1990. gadu vidū Nordkalk sāka izplesties Baltijas jūras reģonā. Igaunijā tika iegūti kaļķa un dolomīta karjeri; 1998. gadā iegādājās Igaunijas kaļķa ražošanas uzņēmumu Rakke Lubjatehase AS. 1997. gadā Polijas pilsētā Gdaņskā tika izveidota Nordkalk pārstāvniecība ''Partek Nordkalk Polska Sp. z o.o'', pēc tam arī Varšavā. 1999. gadā Slavno tika iegādāta kaļķa ražotne un karjers.
1999. gadā Partek apakšuzņēmums tika pārveidots par publisku uzņēmumu Partek Nordkalk Oyj Abp un tā akcijas izlaistas Helsinku biržā.
2000. gadā Ščecinā, Polijā tika iegādāta kaļķa maltuve, kā arī kaļķakmens uzņēmums Miedzianka. 2005. gadā viss Nordkalk bizness Polijā tika apvienots uzņēmumā ''Nordkalk Sp. z o.o''.
Īpašnieku maiņa
2002. gadā kompāniju Partek, un līdz ar to arī Nordkalk, nopirka Somijas liftu ražotājkompānija Kone. 2003. gadā Somijas investoru grupai NK-Holding Oy Ab tika pārdots Nordkalk. NK-Holding Oy Ab veidoja: Ahlström Capital Oy, CapMan, Stiftelsen för Åbo Akademi, Veritas Group, Alandia-Group un Svenska litteratursällskapet i Finland. NK-Holding Oy Ab pilnībā pārņēma Nordkalk 2004. gada 29. februārī; tad arī uzņēmuma nosaukums tika mainīts uz Nordkalk Oyj Abp.
2005. gadā Nordkalk Krievijā iegādājās Aļeksejevkas kaļķa ražotni Sanktpēterburgas tuvumā. 2007. gadā Norvēģijas kompānija NorFraKalk AS, kuras puse pieder Nordkalk un puse Franzefoss Minerals AS, Verdalā uzbūvēja kaļķa cepli.
2009. gadā kompānija Rettig Group Oy Ab palielināja savu daļu uzņēmumā Nordkalk Oyj Abp līdz 49 % un kļuva par tā lielāko akcionāru. 2010. gada 19. maijā Rettig pilnībā ieguva Nordkalk. 2010. gadā kompānija no publiskas tika pārveidota uz privātu un 1. jūnijā nosaukums mainīts no Nordkalk Oyj Abp uz Nordkalk Oy Ab.
Jasmonāti
Jasmonāti (JA) ir augos esoši ķīmiski savienojumi ar hormonu īpašībām.
Jasmonāti augos regulē ļoti daudzas fizioloģiskās norises, piemēram augšanu, attīstību, fotosintēzi un vairošanās spējas. Tiem ir būtiska nozīme gan auga aizsardzības reakciju veidošanā augēdāju izraisītu bojājumu gadījumā, gan augam pārciešot nelabvēlīgus vides apstākļus, biotisku un abiotisku faktoru dēļ. Daudzos gadījumos augi izdala jasmonātus kā gaistošus organiskos savienojumus, lai brīdinātu apkārt augošos augus par draudošajām briesmām.
Jasmonātu atklāšanas vēsture
Pirmie atklātie jasmonāti bija jasmonskābe un tās metilesteris metiljasmonāts. 1962. gadā E. Demols, E. Lederers, D. Mersjē izolēja metiljasmonātu no lielziedu jasmīna (Jasminum grandiflorum) ziedu ēteriskās eļļas. Jaunatklāto savienojumu identificēja kā jasmīnu smaržas komponentu. Tālākie pētījumi parādīja, ka jasmonskābe un tās esteri (jasmonāti) ir dabiski augu savienojumi, kam piemīt hormonu īpašības, kā arī tie var iesaistīties gēnu ekspresijā un olbaltumvielu sintēzē.
Heincs fon cur Mīlens
Heinrihs Dīters von zur Mīlens jeb Heincs fon cur Mīlens (1914–2005) bija vācbaltiešu vēsturnieks.
Jasmonāti
Jasmonātu ķīmiskā uzbūve un sintēze
Pēc ķīmiskās uzbūves jasmonāti ir nepiesātināto taukskābju oksigenācijā veidojušies oksilipīni. Jasmonātu biosintēze sākas hloroplastu membrānās, kas notiek fosfolipāzes darbības rezultātā, kurus ierosina dažādi vides un endogēnie faktori vai signāli, kā piemēram, ievainojums. Auga hloroplastos biosintēzes ceļā notiek linolēnskābes pāreja uz 12-oksofitodienoskābi (OPDA). Tālākie jasmonātu biosintēzes posmi norit peroksisomās, kur jasmonāti var metabolizēties par aktīviem vai neaktīviem savienojumiem. Dažādās bioloģiskajās sistēmās vairāki biosintēzes starpsavienojumi var būt bioloģiski aktīvi un piedalīties ar jasmonātiem saistīto atbildes reakciju veidošanā. Jasmonātu biosintēzes vietas augā ir lapas, dīgļlapas, negatavi augļi. Jasmonātu transports notiek caur lūksni.
Heincs fon cur Mīlens
Dzīvesgājums
Dzimis 1914. gada 26. (13. pēc VS) decembrī Tallinā Konrāda fon cur Mīlena un viņa sievas Aleksandrīnes, dzimušas von Gernet, ģimenē.
Jasmonāti
Jasmonātu darbība
Jasmonātu signālu pārnese augu šūnā ir ļoti līdzīga auksīnam. Sākotnēji jasmonāts savienojas ar izoleicīnu, veidojot kompleksu COI1 savienojumu. COI1 proteīns pieder pie F — box proteīniem, veidojot SCF ubihitīna E3 ligāzes kompleksu. COI1 vēlāk mijiedarbojas ar JAZ proteīnu, piedaloties tā destrukcijā. JAZ proteīns strādā kā ieslēgšanas/izslēgšanas slēdzis jasmonātu signāla pārnesē. Samazinoties jasmonātu darbībai JAZ proteīns saistās ar pakārtototajiem transkripcijas faktoriem un ierobežo to darbību, bet palielinoties jasmonātiem vai to savienojumiem, JAZ samazinās un atbrīvo transkripcijas savienojumus, tādā veidā nodrošinot gēnu ekspresiju, kas nepieciešami konkrētai jasmonātu reakcijai. Šo savienojumu darbība ir vērsta uz proteosomu degradāciju. Tomēr, ne visas jasmonātu molekulas spēj piedalīties šajā signālu pārnesē, līdz ar to vēl joprojām nav zināms, kur piesaistās pārējie ar JAZ nesaistītie savienojumi. Lai gan pastāv uzskats, ka COI1 kalpo kā starpšūnu receptors jasmonātu signāliem un COI1 — JAZ ir savstarpējā sadarbība jasmonātu pārvadē, jasmonāta signālu pārvade augu šūnā ir ļoti sarežģīta un to ietekmē ļoti daudzi molekulārie aspekti.
Heincs fon cur Mīlens
Dzīvesgājums
1934. gadā viņš sāka studēt vēsturi, vācu valodu un mākslas vēsturi Tartu Universitātē. Pēc Otrā pasaules kara sākuma un vācbaltiešu izceļošanas līdz 1941. gadam studijas turpināja Breslavas universitātē. 1941.-1942. gadā dienēja Vācijas gaisa spēkos (Luftwaffe), līdz 1946. gadam bija karagūsteknis. Pēc atbrīvošanas 1947. gadā viņš Hamburgā ieguva doktora grādu ar disertāciju ''Die bevölkerungs- und wirtschaftsgeschichtlichen Verhältnisse in der Herrschaft Oberglogau bis ins 18. Jahrhundert'' ("Demogrāfiskie un ekonomiski vēsturiskie apstākļi Gloguvekas apvidū līdz 18. gadsimtam"). No 1951. līdz 1956. gadam viņš strādāja par vēsturnieku Vācu Sarkanā krusta meklēšanas dienestā Hamburgā, pēc tam Minhenē. Vēlāk Paula Johansena iespaidā pievērsās Baltijas valstu vēstures pētījumiem.
Jasmonāti
Jasmonātu funkcijas
Jasmonāti ietekmē vairākus augos notiekošos procesus. Viens no tiem ir veicināt auga atbildes reakcijas veidošanu mehānisko un augēdāju izraisīto bojājumu gadījumā vai nelabvēlīgu vides apstākļu gadījumā. Pēc šāda veida bojājumiem norit strauja jasmonātu biosintēze, kas izdala augam aizsargājošas vielas. Piemēram, tomātam bojātajās lapās izdalās vielas, kas kavē to sagremošanu kukaiņu gremošanas sistēmā. Paralēli šim procesam, augs caur bojātajām lapām var izdalīt metiljasmonātu kā gaistošu savienojumu, lai informētu apkārt augošos augus par briesmām. Jasmonāti veicina lapu novecošanu, šūnu bojāeju, jo jasmonāti mijiedarbojas ar vecumu regulējošiem transkripcijas faktoriem. Jasmonāti var sagraut mitohondriju membrānas un apdraudēt šūnas, liekot tām paātrinot novecošanu.
Heincs fon cur Mīlens
Dzīvesgājums
Miris 2005. gada 1. jūnijā Minhenē.
Rūņi (Lendžu pagasts)
Rūņi ir ciems Lendžu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 254 km attālumā no Rīgas.
Latvijas delegācija Parīzes Miera konferencē
Latvijas delegācija Parīzes Miera konferencē darbojās no 1919. gada janvāra līdz 1920. gada janvārim, kuru sākotnēji vadīja Tautas padomes priekšsēdis Jānis Čakste, vēlāk Zigfrīds Anna Meierovics un Jānis Seskis. Latvijas delegācijas galvenais uzdevums bija panākt Latvijas de iure atzīšanu, tā iesniedza notas, memorandus, paziņojumus Miera konferencei. Konferences ietvaros Baltijas valstis izveidoja speciālu Baltijas komisiju, kuras mērķis bija pievērst starptautisko uzmanību Baltijas valstu problēmām.
Latvijas delegācija sagatavoja un iesniedza 34 notas, kurās dominēja četri galvenie jautājumi: Latvijas neatkarības atzīšana, vācu karaspēka evakuēšana no Latvijas, sabiedroto aizdevums Latvijai, latviešu bēgļu un karavīru netraucēta repatriēšana.
Delegācijas sastāvs
Latvijas valdības oficiālie delegāti bija Jānis Čakste, Zigfrīds Anna Meierovics un Jānis Seskis, bet kā lietpratēji tika nozīmēti Marģers Skujenieks, Jānis Kreicbergs, Arvīds Brēmers un Viļums Skubiņš. Marģers Skujenieks bija padomnieks politiskajos, ar zinātni un kultūru saistītos jautājumos, Arvīds Brēmers bija padomnieks ekonomikas un lauksaimniecības jautājumos, delegācijas kases pārraugs un Viļums Skubiņš bija padomnieks ekonomikas un lauksaimniecības jautājumos. Vēlāk kā Latgales pārstāvis delegācijā ar padomnieka tiesībām bija Jānis Grišāns, kā padomnieks politiskos, ar zinātni un kultūru saistītos jautājumos darbojās arī Henrijs Simsons.
J. Čakstes vadībā
Tūlīt pēc Latvijas valsts pasludināšanas 1918. gada 23. novembrī Tautas padome pilnvaroja Jāni Čaksti ārzemēs organizēt Latvijas juridisko atzīšanu. 1919. gada janvārī Čakste ieradās Londonā, bet pēc tam devās uz Parīzes miera konferenci, kur 1919. gada 24. janvārī delegācijas locekļi viņu ievēlēja par delegācijas prezidentu, bet Z.A. Meierovicu par viņa vietnieku. Politiski zinātniskajā komisijā ievēlēja H. Simsonu un M. Skujenieku, ekonomisko, sevišķi lauksaimniecisko jautājumu izspriešanai izveidoja komisiju, kurā darbojās V. Skubiņš un A. Brēmers. Kases pārzināšanu uzdeva A. Brēmeram, sekretariāta pārzināšanu veica O. Grosvalds un informācijas nodaļu pārzināja J. Sesks. Darbodamies delegācijas vadībā, J. Čakste izstrādāja reparāciju pieprasījumu no Vācijas.
Latvijas, Lietuvas un Igaunijas pārstāvjus uzņēma Francijas parlamenta Ārlietu komisijas priekšsēdētājs Anrī Franklēns-Buijons. Latvijas, Lietuvas, Igaunijas, Ukrainas un Gruzijas pārstāvjus uzņēma Francijas premjerministrs Žoržs Klemanso, kas solīja Francijas atbalstu jaunajām valstīm un to, ka tās drīzumā apspriedīs konferencē. Miera konferencē tika dibināta Baltijas komisija, par tās priekšsēdētāju kļuva Apvienotās Karalistes pārstāvis Esmē Hauards.
Z. A. Meierovica vadībā
Pēc tam, kad Jānis Čakste atgriezās Latvijā, par jauno Latvijas delegācijas vadītāju ievēlēja Z. A. Meierovicu. Miera konferences Baltijas lietu komisija uzņēma Latvijas delegāciju (Z. A. Meierovics, Oļģerts Grosvalds un Jānis Seskis), kur viņi iesniedza memorandu par Latviju un pieprasīja tās de iure atzīšanu. Prasību atteica līdz brīdim, kad Krievija atzīs Latvijas neatkarību.
J. Seska vadībā
Pēc tam, kad Latvijas Pagaidu valdība no Liepājas atgriezās Rīgā, Kārlis Ulmanis aicināja Z. A. Meierovicu atgriezties Latvijā. Latvijas delegācijas pienākumus pārņēma Latvijas Pagaidu valdības pārstāvniecība Francijā.
Džerijs Lūiss
Džerijs Lūiss (en, dzimis, miris ) bija amerikāņu komiķis, aktieris, dziedātājs, producents, režisors un scenāriju rakstnieks. Viņš bija viens no 20. gadsimta piecdesmito un sešdesmito gadu populārākajiem izklaides biznesa pārstāvjiem. Vienas no ievērojamākajām lomām ir komēdijās The Bellboy (1960), Cinderfella (1960) un The Nutty Professor (1963). Par lomu filmā Boeing, Boeing (1965) Lūiss nominēts Zelta globusa balvai kā labākais aktieris komēdijā vai muzikālā filmā.
20. gadsimta piecdesmito gadu beigās trīs reizes vadīja Amerikas Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas ceremoniju. 1960. gadā Lūisam piešķīra divas zvaigznes Holivudas Slavas alejā par piedalīšanos kino un televīzijā.
1977. gadā Džeriju Lūisu izvirzīja Nobela miera prēmijas kandidatūrai par televīzijas pasākumu rīkošanu, no kuriem ieņemtos līdzekļus katru gadu ziedoja cīņai ar muskuļu distrofiju.
1999. gadā Venēcijas kinofestivālā Lūisu apbalvoja ar balvu "Zelta lauva - goda balva" par mūža ieguldījumu. 2009. gadā Lūiss saņēma Džīna Heršolta humanitāro balvu.
Sabiedrotie (filma)
"Sabiedrotie" (en) ir 2016. gada kara trillera filma, kura režisors un viens no producentiem ir Roberts Zemekis. Galvenās lomas filmā atveido Breds Pits, Mariona Kotilarda un Džareds Heriss. Filmas pirmizrāde notika Losandželosā.
Filma tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijā "Labākie kostīmi".
Filmas sižets notiek 1942. gadā, Otrā pasaules kara laikā. Makss Vatans ir Kanādas Karalisko Gaisa spēku pārstāvis, kurš Ziemeļāfrikā satiek franču pretošanās kustības dalībnieci Mariannu Bosežūru. Abi iemīlas misijas laikā Kasablankā, tomēr drīz vien Maksa un Mariannas attiecības kara ietekmē tiek pārbaudītas.
Glenns Hols
Glenns Hols (en; dzimis ) ir bijušais kanādiešu hokejists, vārtsargs, karjeras laikā aizvadīja 16 sezonas Nacionālās hokeja līgas klubos Detroitas "Red Wings", Čikāgas "Black Hawks" un Sentluisas "Blues". Trīs reizes kā līgas labākais vārtsargs viņš ieguva Vezinas balvu.
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Hols sāka 1951.—52. gada sezonā, kuru aizvadīja Amerikas hokeja līgas vienībā Indianapolisas "Capitals". Jau tobrīd Hols bija Detroitas "Red Wings" sistēmā, 1952.—53. gada sezonā aizvadot arī sešas spēles tās sastāvā. 1954.—55. gada sezonā "Red Wings" rindās Hols laukumā devās divās spēlēs, pārējo laiku šajās trīs sezonās aizvadot Rietumu hokeja līgas vienībā Edmontonas "Flyers".
1955.—56. gada sezonā, kad uz Bostonas "Bruins" bija pārcēlies Terijs Savčuks, Hols kļuva par komandas pamatvārtsargu, sezonas beigās kā līgas labākais debitants izcīnot arī Kaldera balvu. Pēc 1956.—57. gada sezonas Hols tika aizmainīts uz Čikāgas "Black Hawks" vienību.
1961. gadā Hols kopā ar "Black Hawks" izcīnīja Stenlija kausu. 1963. un 1967. gadā kā līgas labākais vārtsargs ieguva Vezinas balvu. "Black Hawks" rindās Hols astoņu sezonu garumā aizvadīja 502 pilnas spēles pēc kārtas, kas vēl joprojām ir NHL rekords starp vārtsargiem. Hala pēc kārtas aizvadīto spēļu sērija pārtrūka 1962. gada 8. novembrī.
1967. gada vasarā Hols pievienojās jaunizveidotās komandas Sentluisas "Blues" rindām. Nākamajās trīs sezonās Hals kopā ar "Blues" sasniedza Stenlija kausa finālu, visas trīs reizes gan ar 0—4 piekāpjoties Monreālas "Canadiens". 1968. gadā kā izslēgšanas kārtas vērtīgākais spēlētājs Hols ieguva Kona Smita balvu. Pēc 1968.—69. gada sezonas beigām Hols trešo reizi saņēma Vezinas balvu un paziņoja par profesionālās karjeras beigām, taču nākamajā sezonā tomēr aizvadīja 18 spēles "Blues" sastāvā. Karjeru Hols beidz pēc 1970.—71. gada sezonas.
Svens Andrigeto
Svens Andrigeto (Sven Andrighetto; dzimis ) ir šveiciešu hokejists, uzbrucējs. Pašlaik (2020) spēlē Nacionālās līgas komandā Cīrihes "Lions". Iepriekšējās sezonas spēlējis Nacionālās hokeja līgas komandās Monreālas "Canadiens" un Kolorādo "Avalanche".
Spēlētāja karjera
Profesionāļa karjeru Andrigeto uzsāka 2010.—11. gada sezonā, kuru aizvadīja NLB klubā GC Küsnacht Lions. Vasarā hokejists pārcēlās uz Ziemeļameriku, nākamās divas sezonas aizvadot QMJHL. 2013. gada NHL draftā uzbrucēju izvēlējās Monreālas "Canadiens", un Andrigeto pēc tam noslēdza līgumu ar klubu. 2013.—14. gada sezonu viņš aizvadīja AHL komandā Hamiltonas "Bulldogs", taču 2014.—15. gada sezonā 12 spēles aizvadīja arī NHL. 2015.—16. gada sezonā "Canadiens" rindās hokejists aizvadīja jau 44 spēles, tajās atzīmējoties ar 17 rezultativitātes punktiem.
2017. gada 1. martā tika aizmainīts uz Kolorādo "Avalanche", tās sastāvā aizvadot nākamās divas sezonas. 2019.—20. gada sezonā spēlēja KHL klubā Omskas "Avangard", taču tad noslēdza piecu gadu līgumu ar Cīrihes "Lions", kuras sistēmā hokejists vairākus gadus spēlēja juniora vecumā.
Pendžāba
Pendžāba (pa) ir ģeogrāfisks un kultūrvēsturisks reģions Indijas subkontinenta ziemeļos, mūsdienu Pakistānas un Indijas teritorijās.
Vēsture
Līdz 1947. gadam Pendžābas province bija daļa no Britu Indijas. Daloties Britu Indijai divās atsevišķās valstīs, šī province tika sadalīta.
Ģērķēni
Ģērķēni, agrāk Kosas muiža, ir ciems Cēsu novada Skujenes pagastā. Atrodas pagasta rietumu daļā 6 km no pagasta centra Skujenes, 26 km no «Ausmās» un 96 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa P3, Kosas ezera krastā, kur iekārtota atpūtas bāze «Ezerrozes».
Johans Štāmics
Johans Vencels Antons Štāmics jeb Jans Vāclavs Antonīns Stamics čehu tradīcijā (, dzimis, miris ) bija Čehijā dzimis komponists un vijolnieks, Manheimas muzikālās skolas pamatlicējs. Štāmica mūzika iezīmē pāreju no baroka uz klasicismu.
Darbojās Manheimas galmā no 1741. vai 1742. gada. Štāmica dēli Kārlis un Antons arī kļuva par pazīstamiem komponistiem. 1754. gadā apmeklēja Parīzi. Radījis 58 simfonijas un 10 orķestra trio. Miris 39 gadu vecumā.
Zvirgzdupīte (Slocenes pieteka)
Izteka - no Jumpravas ezera. Tek dienvidu virzienā. Tek pa Tukuma pilsētas teritoriju, caurtekot Čigānu ezeram. Ietek Slocenē Tukuma pilsētas teritorijā.
Ojārs Breģis
Ojārs Breģis (1942—2022) bija latviešu tēlnieks, strādāja portreta, ainavas, animālijas žanrā, veidojot dekoratīvas modernisma formveides kompozīcijas.
Dzīvesgājums
Dzimis 1942. gada 12. aprīlī. Mācījās Rīgas Lietišķās mākslas vidusskolas (RLMV) Dekoratīvās tēlniecības nodaļā (tagadējās PIKC Rīgas Dizaina un mākslas vidusskolas Formas dizaina izglītības programmā, 1958-1962). Studēja Latvijas Mākslas akadēmijas Tēlniecības nodaļā (1968—1974), strādāja par RLMV pedagogu (1973—1977).
Kopš 1971. gada piedalījās izstādēs, sākotnēji ar medaļām un plaketēm bronzā, vēlāk ar mazās formas darbiem granītā, 1. Medaļu izstādē un 1. Dekoratīvās tēlniecības izstādē "Tēlniecība un vide" (1973), 1. Mazo formu izstādē (1974). 1978. gadā viņš kļuva par Latvijas Mākslinieku savienības (LMS) biedru, strādāja LMS Mākslas fonda kombināta "Māksla" administrācijā.
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas Ojārs Breģis veicināja LMS Tēlnieku sekcijas un Tēlnieku apvienības pārveidi par tēlnieku kopu, piedalījās biedrības "Latvijas Tēlnieku centrs" darbībā.
Meierovica 1. Ministru kabinets
Zigfrīda Annas Meierovica vadībā Latvijas Republikas Ministru kabinets darbojās laika posmā no līdz.
Galaktikas sargi: 3. daļa
"Galaktikas sargi: 3. daļa" (en) ir 2023. gada ASV supervaroņu filma, kas balstīta uz Marvel Comics tāda paša nosaukuma supervaroņu komandu. To producējusi Marvel Studios un izplata Walt Disney Studios Motion Pictures. Šis ir turpinājums un noslēdzošā sērija filmām "Galaktikas sargi" (2014) un "Galaktikas sargi: 2. daļa" (2017), kā arī 32. filma Marvel Cinematic Universe (MCU) filmu sērijā. Filmas režisors un scenārija autors ir Džeimss Ganns, galvenās lomas atveido Kriss Prats, Zoja Saldana, Deivs Batista, Kārena Gilana, Poma Klementjeva, Vins Dīzels, Bredlijs Kūpers, Vills Poulters, Šons Ganns, Čukvudi Ivudži, Linda Kardelīni, Natans Filjons un Silvestrs Stallone. Filmā Galaktikas sargi uzsāk misiju, lai izglābtu Raķeti (Kūpers) no Augstākā Evolucionāra (Ivudži).
Filmas "Galaktikas sargi: 3. daļa" pirmizrāde notika Parīzes Disnejlendā, bet ASV kinoteātros to sāka demonstrēt no , kā daļu MCU Piektās fāzes. Latvijā filmas pirmizrāde notika. Tā saņēma pozitīvas atsauksmes no kritiķiem un visā pasaulē nopelnījusi vairāk nekā 845 miljonus ASV dolāru, kļūstot par trešo ienesīgāko 2023. gada filmu.
Nameja krastmala
Nameja krastmala ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, Dzirciema apkaimē. Iela sākas no Raņķa dambja, iet gar Zunda krastu pretējā pusē Ķīpsalai un beidzas apļveida krustojumā ar Durbes ielu. Kopējais ielas garums ir 470 metri, tā klāta ar asfalta segumu. Iela nav apbūvēta (apbūve iespējama tikai Zundam pretējā ielas pusē).
Vēsture
Nameja krastmala ir izveidota 2010. gadā ar Rīgas domes lēmumu vienlaikus ar citām šī rajona jaunajām ielām: Aisteres ielu un Durbes ielu. Ielas izbūve tika pabeigta 2013. gadā līdz ar Krišjāņa Valdemāra ielas un Daugavgrīvas ielas satiksmes mezgla izbūvi.
Iela nosaukta 13. gadsimta zemgaļu vadoņa Nameja vārdā.
Ielu savienojumi
Nameja krastmala ir savienota ar šādām ielām:
Ormaņi
Ormaņi ir ciems Cēsu novada Zosēnu pagastā. Atrodas pagasta centrālajā daļā.
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no valsts autoceļiem, Gaujas upes krastā.
Vietējās nozīmes aizsargājamie kultūras pieminekļi ciema apkārtnē: Ormaņu viduslaiku kapsēta.
Rūņi (Griškānu pagasts)
Rūņi ir ciems Griškānu pagastā, Rēzeknes novadā. Atrodas 253 km attālumā no Rīgas.
Ciema apkārtnē atrodas Bižu ezers.
Amvrosijivka
Amvrosijivka ir pilsēta Ukrainas austrumos Doneckas apgabalā. Izvietojusies apgabala dienvidaustrumos, Amvrosijivkas rajona centrs.
Apdzīvotā vieta dibināta 1869. gadā kā dzelzceļa būvnieku ciemats. 1869. gadā uzbūvēta pirmā cementa rūpnīca, kas kā izejmateriālu izmantoja vietējās merģeļa iegulas. 1938. gadā piešķirtas pilsētas tiesības. Mūsdienās Ukrainas mēroga cementa un būvmateriālu rūpniecības centrs.
Līči (Preiļu pagasts)
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļiem P62 (Krāslava—Preiļi—Madona) un P63 (Līvāni—Preiļi).
Pirms 2009. gadā noslēgtās administratīvi teritoriālās reformas atradās Preiļu rajonā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Grēnes
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.
Vīrs, vārdā Ūve (filma)
"Vīrs, vārdā Ūve" (sv) ir 2015. gada Zviedrijas drāma, kas balstīta uz Fredrika Bakmana tāda paša nosaukuma romānu. Filmas režisors un scenārija autors ir Hanness Holms. Galvenās lomas filmā atveido Rolfs Lasgārds, Filips Bergs, Īda Engvola un Bahara Parsa. Filmas pirmizrāde notika Zviedrijā.
Filma tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai nominācijās "Labākais grims un matu sakārtojums" un "Labākā starptautiskā spēlfilma".
Sižets
Galvenais varonis Ūve ir noslēgts pensionārs ar ne pārāk jauku raksturu, kurš savas dienas pavada, pildot apkārtējo māju izveidotās asociācijas noteikumus un apmeklējot sievas kapu. Ūve jau ir atsacījies no prieka dzīvē, tomēr drīz vien viņš sadraudzējas ar saviem jaunajiem kaimiņiem.
Marresaļa
Jūras hidrometeoroloģiskā krasta stacija «Marresaļa» (ru) ir Krievijas vissezonas hidrometeoroloģiskā polārstacija Arktikā. Izvietojusies Jamalas pussalas rietumu krastā pie Karas jūras Baidaratas līča 12 km uz ziemeļiem no Marresaļes zemesraga. Administratīvi ietilpst Jamalas Ņencu autonomā apvidus Jamalas rajonā. Līdz 2010. gadam tika uzskatīta par apdzīvotu vietu Morrasaļe (Моррасале; no ņencu valodas — ‘smilšu strēle’).
Vēsture
Stacija izvietojusies jūras navigācijai sarežģītā vietā, kādēļ laika periodā no 1918. līdz 1927. gadam bija problēmas ar tās apgādi un tā tika dēvēta par «Nāves staciju». Stacijai bieži tika piegādāti nepilnīgi pārtikas krājumi, kā arī apkalpe komplektēta nepārdomāti. 1924.—1925. gada ziemā no pieciem apkalpes locekļiem četri mira ar cingu, pie kam trīs no tiem ceļā uz Obdorsku, patvaļīgi pametot staciju. Nākamajai triju cilvēku apkalpei nācās mitināties izdemolētā mājā bez radiosakariem un daudziem nepieciešamajiem sadzīves priekšmetiem, ko iepriekšējā apkalpe bija atdevusi vietējiem briežkopjiem kā samaksu par to transportēšanu pajūgos uz Obdorsku.
Stacija nestrādāja no 1918. gada augusta līdz 1920. gada septembrim, no 1925. gada aprīļa līdz oktobrim un no 1926. gada septembra līdz 1927. gada oktobrim.
1952. gadā stacija krasta abrāzijas dēļ tika pārcelta tālāk iekšzemē par 250—300 m. 1958. gadā divas 1912. gadā celtās ēkas iegāzās jūrā. Pēc Otrā Pasaules kara līdz 1990. gadiem līdzās polārstacijai atradās karaspēka daļa, kas pēc sevis atstāja ievērojamu piesārņojumu.
Ižiuns
Ižiuns (arī Ižūna ezers, Ižūns, Ļudvikovas ezers, Ļudviku ezers; ltg) ir subglaciālas izcelsmes ezers Krāslavas novada Skaistas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumos uz robežas ar Dagdas novadu. Krasti zemi, lēzeni, slīpi, dibens — dūņains, dūņu slānis 3 m un vairāk. Ezerā viena 0,2 ha liela sala. Cauri tek Dzeguze uz Iļdžu, ietek arī vairāki strauti un grāvji. Mīt līnis, karūsa, līdaka, asaris, rauda, plaudis, sudrabkarūsa, rudulis. Dienvidu krastā peldvieta, atpūtas vieta.
Slieķi
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V299, Slieķu ezera krastā.
Vietējās nozīmes aizsargājamie kultūras pieminekļi ciema apkārtnē: Muciņu viduslaiku kapsēta.
Ipswich Town FC
Ipswich Town ir Anglijas futbola klubs, kas šobrīd spēlē League One, trešajā pēc līmeņa Anglijas līgā. 1962.—1963. gada sezonā klubs uzvarēja Anglijas futbola Pirmās divīzijas (tagad Premjerlīga) turnīrā. Tas arī ir izcīnījis FA kausu un UEFA kausu (tagad UEFA Eiropas līga). Pēdējo reizi Premjerlīgā spēlējis 2001.—2002. gada sezonā, kad izkrita uz Anglijas čempionātu. <!--
Komandas sastāvs
-->
Johaness Rau
Johaness Rau (de; dzimis, miris ) bija Vācijas politiķis no SPD, Vācijas prezidents no 1999. līdz 2004. gadam, kad par Vācijas kancleru bija Gerhards Šrēders. Otrais Vācijas prezidents pēc Vācijas atkalapvienošanas.
Luterāņu mācītāja dēls, pēc Otrā pasaules kara darbojās kā žurnālists un politiķis. 1957. gadā iestājās SPD. No 1978. līdz 1998. gadam - Ziemeļreina-Vestfālenes ministru prezidents. Būdams prezidenta amatā, atbalstīja ciešākas saites ar Izraēlu un atvērtību imigrantiem.
Too Cool to Kill
Too Cool to Kill (zh) ir 2022. gada Ķīnas spriedzes kinokomēdija, kas balstīta uz 2008. gada filmas The Magic Hour motīviem. Filmas režisors un scenārija autors ir Ksins Venksongs un šī ir viņa debija režijā. Galvenajā lomā ir Vei Ksans, kas atveido iesācēju aktieri, kuru uzaicina atveidot galveno lomu spēlfilmā un kas beidzās ar nokļūšanu bīstamā situācijā. Filmas pirmizrāde Ķīnā notika (Ķīniešu Jaunais gads), bet ASV filmas pirmizrāde notika.
Kailums
Kailums ir būšana bez apģērba, ietērpa vai apsega. Lielāko daļu aizvēstures anatomiski modernie cilvēki, kuri dzīvoja siltā klimatā, bija kaili. Laikam ritot, cilvēki sāka izmantot ķermeņa rotājumus, tostarp rotaslietas, tetovējumus, ķermeņa krāsas un rētošanu, kas daļēji kalpoja kā neverbālā komunikācija, norādot uz cilvēka sociālo statusu un individuālajām īpašībām. Siltajos klimatos dzīvojošie izmantoja apģērbu dekoratīviem, simboliskiem vai svinīgiem nolūkiem, bet bieži bija kaili, jo nebija nepieciešamības valkāt apģērbu, kā arī nepastāvēja kauns. Sievietes neaizsedza krūtis, jo tās netika seksualizētas, bet gan bija asociētas ar bērnu zīdīšanu.
Solis augšup
"Solis augšup" (en) ir 2006. gada ASV romantiska filma, kuras režisore ir Anne Flečera. Galvenās lomas atveido Čenings Teitums, Dženna Devana, Mario un Drū Sidora. Filmas pirmizrāde notika.
Pēc tam, kad Tailers Geidžs tiek pieķerts mākslas skolas vandālismā, viņš iegūst iespēju nopelnīt stipendiju skolā un dejot ar jauno dejotāju Noru.
Aizsardzības statuss
Starptautiskās dabas un dabas resursu aizsardzības savienības izveidotajā "Sarkanajā grāmatā" ir noteiktas deviņas kategorijas, pēc kurām nosaka aizsardzības statusu. Šīs kategorijas ir šādas:
Āzenes iela
Āzenes iela ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, Ķīpsalā. Tā sākas krustojumā ar Zunda krastmalu, iepretim Zundam, virzās Ķīpsalas austrumu virzienā un beidzas krustojumā ar Balasta dambi, iepretim Daugavai. Kopējais ielas garums ir 470 metri, tā visā garumā klāta ar asfalta segumu. Sastāv no divām līdz četrām braukšanas joslām. Gājēju ietve izbūvēta visā garumā abās ielas pusēs. Ielā atrodas pārsvarā sabiedriska rakstura ēkas. Iela nosaukta Āzenes — alternatīva nosaukuma, kā apzīmē Zundu — vārdā.
Ielas raksturojums
Āzenes iela ir 470 metrus gara vietējas nozīmes iela Ķīpsalas apkaimes dienvidu daļā. Tā sākas krustojumā ar Zunda krastmalu, iepretī Zundam, un virzās austrumu virzienā kā asfaltēts ceļš. Ielas sākumdaļā nepāra numuru pusē atrodas iepirkšanās centrs „Olimpia”, pāra numuru pusē — Rīgas Tehniskās universitātes Elektrotehnikas un vides inženierzinātņu fakultāte, RTU Studentu kopmītnes, kā arī viesnīca „Islande Hotel” (adrese — Ķīpsalas iela 2), aiz kuras iela krustojas ar Ķīpsalas ielu. Atlikušajā ielas daļā nepāra numuru puse neapbūvēta, pāra numuru pusē — pirmskara laikā celta mazstāvu dzīvojamā ēka. Āzenes iela beidzas krustojumā ar Balasta dambi, iepretī Daugavai.
Vēsture
1923. gadā Āzenes ielas nosaukumu piešķīra agrākajai Dagdenes ielai (Dagdener Strasse; 20. gadu sākumā minēta arī kā Dagdas iela), vācu okupācijas laikā nosaukums bija Dagdener Strasse. Iela likvidēta 1960.—1970. gadu mijā, izbūvējot jauno satiksmes maģistrāli — Krišjāņa Valdemāra ielas turpinājumu aiz Vanšu tilta. Āzenes ielas nosaukumu saglabāja 70. gados ierīkotajai ielai gar Rīgas Politehniskā institūta (tagad RTU) jaunceltajiem mācību un kopmītņu korpusiem. 80. gadu beigās bija ierosināts ielu nosaukt bijušā RPI rektora Aleksandra Veisa vārdā.
Ielu savienojumi
Āzenes iela ir savienota ar šādām ielām:
Juhans Šēls
Šaha kompozīcija
J. Šēls sastādījis apmēram 750 šaha kompozīcijas, galvenokārt trīsvilčus. Viņš bija čehu skolas piekritējs. Astoņdesmit viņa uzdevumi ieguvuši godalgas, tostarp 18 pirmās. Publicējis grāmatu ar savu uzdevumu izlasi.
Viņš bija starptautiskais tiesnesis šaha kompozīcijā kopš 1956. gada.
Piemērs
Uzdevuma risinājums:
Rūzinīki (Vectilžas pagasts)
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļa V465.
Rūzori
Rūzori ir ciems Mērdzenes pagastā, Kārsavas novadā. Atrodas 290 km attālumā no Rīgas.
1987. gada laikapstākļi Latvijā
Šajā lapā ir apkopoti '''1987. gada laikapstākļi Latvijā.''' Līdzās 1984/1985. gada ziemai, 1987. gada ziema bija visaukstākā 1980. gados un viena no aukstākajām 20. gadsimtā.
Janvāris
1987. gada janvārī aukstā Sibīrijas anticiklona atzars izplatījās līdz pat Baltijas jūrai, izraisot strauju gaisa temperatūras pazemināšanos. Mēneša pirmajā dekādē ļoti auksts gaiss pāri Krievijas līdzenumam sasniedza Latviju, un austrumu rajonos atsevišķās naktīs gaisa temperatūra noslīdēja līdz −37 grādiem, savukārt rietumu rajonos līdz −32 grādiem, arī Rīgā gaiss atdzisa līdz −32 grādiem. Mēneša vidējā gaisa temperatūra bija no −17 grādiem daudzviet Latvijas austrumu daļā līdz −9, −10 grādiem Ventspilī un Kolkā. Baltijas jūras piekrastē vēl par 1—2 grādiem aukstāks laiks ir bijis kopumā Latvijā otrajā aukstākajā — 1942. gada janvārī.
Gada pirmajā dekādē valdīja ļoti stiprs sals. No Islandes uz Ziemeļjūru pārvietojās ciklons, kura ieplaka bija vērsta uz Baltijas jūras dienvidiem. Pa šīs ieplakas ziemeļaustrumu perifēriju austrumu vēji uz Baltiju atnesa ļoti aukstas gaisa masas. Naktī uz 5. janvāri gaisa temperatūra pazeminājās līdz mīnus 15—20 grādiem Latvijas rietumos un līdz 28—34 grādiem republikas austrumos. Rīgā dzīvsudraba stabiņš noslīdēja līdz mīnus 25 grādiem. Diennakts vidējā gaisa temperatūra bija –21,2 grādi, kas ir par 16,6 grādiem zem vidējās ilgtermiņā novērotās temperatūras. Tādējādi tika pārsniegts šīs dienas absolūtais minimums par pieciem grādiem simt gadu novērojumu laikā. Nedēļas vidū sals joprojām pastiprinājās. Skaidrās nakts stundās gaisa temperatūra sasniedza mīnus 30—36 grādus austrumos, mīnus 22—28 grādus rietumos. Un vienīgi piekrastē bija mīnus 16—18 grādi. Dienas stundās termometri atzīmēja 20—25 grādu lielu salu. Minimālā gaisa temperatūra virs sniega segas 7. janvārī austrumos bija mīnus 33—37 grādi, bet rietumos līdz mīnus 26—30 grādiem. Naktī uz 7. janvāri temperatūra Rīgā sasniedza mīnus 29 grādus, bet apmēram līdz pulksten 10 no rīta pazeminājās līdz mīnus 32 grādiem. Absolūtais šīs dienas 1940. gadā novērotais minimums mīnus 24,9 grādi tika pārsniegts par 7 grādiem. Diennakts vidējā gaisa temperatūra šajā dienā Rīgā bija –25,7 grādi, kas ir par 21,1 grādu zemāka par vidējo ilgtermiņā novēroto. Šāda viszemākā vidējā diennakts temperatūra Rīgā tiek novērota tikai reizi desmit gados. 8. janvārī virs Somijas dienvidiem izveidojās sekls ciklons, kas, pārvietodamies virs Baltijas, noteica mākoņu daudzuma palielināšanos, sniegputeni un ievērojamu sala mazināšanos. Uz Skandināviju aizvirzījās Sibīrijas anticiklona atzars, kas, pārvietojoties aizejošā ciklona aizmugurē, Baltijā izraisīja tālāku gaisa temperatūras pazemināšanas.
Pēc bargā trīsdesmit grādu sala, kad vidējā temperatūra bija par 20—24 grādiem zem normas, otrās dekādes vidū kļuva mazliet siltāks. Pēdējās nedēļas dienās gaisa temperatūra naktī nepārsniedza 21 grādu zem nulles, dienā –11, –16 grādu. Mazkustīgais anticiklons virs Krievijas Eiropas daļas, kas atnesa spēcīgo salu, izira. Skandināvijas dienvidos izveidojās jauns anticiklons ar siltāku Atlantijas gaisu. Tā uz Baltiju vērstā atzara ietekmē Latvijā iestājās pārsvarā sauss mēreni auksts laiks.
Otrās dekādes beigās virs Skandināvijas vējš no austrumiem iegriezās rietumu virzienā un beidzot Atlantijas siltais gaiss ieplūda Baltijas piekrastē. Jau pirmajās nedēļas dienās sals samazinājās par 15—20 grādiem. Latvijā pārsvarā bija mēreni auksts laiks ar temperatūru naktī no mīnus 6 līdz mīnus 12 grādiem, dažviet līdz mīnus 18 grādiem, dienā no nulles līdz mīnus 6 grādiem. Ledus biezums upēs un ezeros sasniedzis 15—35 centimetrus. Laiks Baltijā janvāra otrajā dekādē veidojās dziļu Atlantijas ciklonu dienvidu perifērijas ietekmē. Tie virzījās uz ziemeļu arktiskajām jūrām. Ar cikloniem saistītās atmosfēras frontes, virzīdamās netālu no Latvijas, radīja nelielu sniegputeni.
Mēneša pēdējā nedēļā laiks bija nepastāvīgs. Sākumā gaisa temperatūra pacēlās līdz trim grādiem virs nulles, to noteica dziļš ciklons, kas no Norvēģu jūras pārvietojās uz Somiju. Stipri sniga, dienvidrietumu vējš pastiprinājās līdz 15—20 metriem sekundē. Diennakts vidējā gaisa temperatūra bija 5 grādi virs normas. Nedēļas vidū no Norvēģu jūras uz Latviju pārvietojās otrs ciklons. Tas bija mazāk aktīvs, nedaudz sniga, vietām pastiprinājās vējš. Ziemeļu un ziemeļaustrumu vēji ienesa salto arktisko gaisu. Naktī no 29 uz 30. janvāri gaisa temperatūra pazeminājās līdz mīnus 26—33 grādiem Rīgā bija mīnus 26—28 grādi (–28,3 °C), kas ir par 8 grādiem zem normas. Sniega segas biezums republikas austrumos sasniedza 40—49 centimetrus, Gaiziņkalna rajonā 42 centimetri, Ērgļos 48 centimetri.