cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Neiroonkoloģija
Metastāzes smadzenēs
Lielākajai daļai pacientu ar metastāzēm smadzenēs vidējā dzīvildze ir tikai četri līdz seši mēneši pēc panencefālas staru terapijas. Tomēr pacienti, kas jaunāki par 60 gadiem ar atsevišķiem bojājumiem un kontrolētu sistēmisku slimību, var sasniegt ilgāku dzīvildzi, jo viņi var panest agresīvāku ārstēšanas pieeju.
Meningeālās metastāzes
Ap pulksten 5 procentiem audzēja pacientu var diagnosticēt mīksto smadzeņu apvalku (leptomeninges encephali) metastāzes. Visbiežāk tie rodas melanomas, krūts un plaušu vēža gadījumā audzēja šūnu izplatīšanās rezultātā caur asinsriti. Ļaundabīgās šūnas pēc tam tiek izplatītas visā centrālajā nervu sistēmā (CNS), parasti caur cerebrospinālo šķidrumu, ko parasti sauc par smadzeņu šķidrumu.
Vienu vai vairākas no šīm pazīmēm un simptomiem, cita starpā, var izraisīt meningeālās metastāzes:
Diagnozi var noteikt, pārbaudot cerebrospinālo šķidrumu vai smadzeņu un muguras smadzeņu magnētiskās rezonanses attēlveidošanu. Ļaundabīgo šūnu klātbūtni var izmērīt pie 50 procentus pacientu var identificēt. Vismaz 10 procenti pacientu ar leptomeningeālu iesaistīšanos citoloģiskajā izmeklēšanā joprojām ir negatīvi. Palielinot jostas punkciju skaitu līdz sešām un izņemtā šķidruma daudzumu līdz 10 Mililitrs uz vienu punkciju var palielināt pozitīvas diagnozes iespējamību. Cerebrospinālajā šķidrumā olbaltumvielu koncentrācija parasti ir augsta, bet glikozes koncentrācija var būt zema pleocitozes klātbūtnē. Radiogrāfiskais pētījums var parādīt hidrocefāliju bez masīviem bojājumiem vai izkliedētas leptomeninges palielināšanās.
Bez terapijas vidējā dzīvildze ir 4 līdz 6 nedēļas, ar nāvi progresējošas neiroloģiskas pasliktināšanās dēļ. Leptomeningeālās metastāzes bieži ir galvenās slimības beigu stadijas izpausme, un simptomātiska terapija var būt vispiemērotākais risinājums. Kortikosteroīdi un pretsāpju līdzekļi nodrošina īslaicīgu atvieglojumu. Ārstēšanu var piedāvāt pacientiem ar minimālu sistēmisku slimību un pieņemamu vispārējo fizisko stāvokli, lai atvieglotu simptomus un pagarinātu dzīvildzi.
Galvenā uz metotreksātu balstītas intratekālas terapijas komplikācija ir nekrotizējoša leikoencefalopātija, kas var attīstīties pēc mēnešiem ilgas terapijas tiem dažiem pacientiem, kuri var baudīt ilgstošu dzīvildzi. Šis postošais toksiskais efekts ir īpaši izplatīts pacientiem, kuri iepriekš vai vienlaikus ir saņēmuši staru terapiju ar intratekālu metotreksāta terapiju.
Sāpes un galīgā aprūpe
Paliatīvā aprūpe ir īpašs aprūpes veids, kas paredzēts, lai uzlabotu to pacientu dzīves kvalitāti, kuri cieš no nopietnas vai dzīvībai bīstamas slimības, piemēram, vēža. Paliatīvās aprūpes mērķis nav izārstēt, bet gan pēc iespējas agrāk novērst vai ārstēt slimības un tās ārstēšanas simptomus un blakusparādības, kā arī ar to saistītās psiholoģiskās, sociālās un garīgās problēmas. Paliatīvā aprūpe ir pazīstama arī kā komforta aprūpe, atbalstoša aprūpe un simptomu pārvaldība.
Paliatīvā aprūpe tiek nodrošināta visā pacienta vēža pieredzē. Tas parasti sākas ar diagnozi un turpinās ar ārstēšanu, turpmāku aprūpi un dzīves beigām.
FK Kėdainiai
Ķēdaiņu rajona futbola klubs "Kėdainiai" (lt) ir 2006. gadā dibināts Lietuvas futbola klubs no Ķēdaiņiem, kas šobrīd spēlē Lietuvas 3. līgas čempionātā (Kauņas reģionā).
Bemberupīte
Bemberupīte ir Līgupes labā krasta pieteka Talsu novadā. Pēc citām ziņām Bemberupīte ir Līgupes labā satekupe (kreisā satekupe - Ilbatupīte).
Tek dienvidu virzienā. Ietek Līgupē netālu no valsts autoceļa A10 (Rīga—Ventspils). Bemberupīti nešķērso valsts autoceļi, tās krastos atrodas Annasciems un Saulīšciems.
Jason Derülo
Džeisons Džoels Derulo (Jason Joel Desrouleaux; dzimis ), plašāk pazīstams kā Jason Derülo, ir amerikāņu dziedātājs, dziesmu autors, aktieris un dejotājs.
2009. gada maijā izdevis savu debijas singlu Whatcha Say, kas guva ievērojamus panākumus ASV un tur tika sertificēts ar trīskāršo platīna disku. Tā paša gada decembrī mūziķis izdeva otro singlu In My Head, kas arī tika sertificēts ar dubulto platīna disku ASV un ierindojās Austrālijas, Polijas un ASV topu pirmajās vietās. 2010. gadā Jason Derülo izdeva debijas studijas albumu Jason Derülo. Tas Austrālijā, Kanādā, Īrijā un Apvienotajā Karalistē tika sertificēts ar zelta disku. Mākslinieks ir saņēmis Teen Choice balvu par debijas albumu kategorijā "labākais R&B albums". 2011. gada septembra beigās tika izdots viņa otrais albums Future History.
Pasaules Tūrisma organizācija
Pasaules Tūrisma organizācija (UNWTO) ir ANO aģentūra, kas nodrošina atbildīgu, ilgtspējīgu un visur pieejamu tūrismu. Tā ir pasaulē vadošā tūrisma organizācija, UNTWO tūrismu piedāvā kā paņēmienu ekonomiskai izaugsmei ar attīstošu un videi draudzīgu ilgspējīgumu. Viens no UNTWO mērķiem ir arī apkopot zināšanas par tūrisma sektoru un attīstīt sekmīgu tūrisma politiku pasaulē, esot vadošajai tūrisma organizācijai.
UNWTO sastāvā ietilpst vairāk kā 160 dalībvalstis.
Aldis Kusiņš
1972. gadā absolvējis Valsts konservatorijas teātra fakultāti. Ir bijis Jaunatnes teātra aktieris.
Filmējies "Rīgas sargi", "Baiga vasara" un "Izpostītā ligzda", kā arī seriālos "Likteņa līdumnieki", Ēnu spēles, Bitīt' matos un Sirdsmīļā Monika.
Jānis Miķelsons
Jānis Miķelsons (1888-1954) bija latviešu ārsts internists, Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes profesors.
Dzīves gājums
1921. gadā atgriezās Latvijā, strādāja par Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes profesora Vasilija Kļimenko asistentu. 1925. gadā aizstāvēja medicīnas doktora disertāciju "Par dažām tuberkulozes serodiagnostikas metodēm", tika ievēlēts par privātdocentu. 1928. gadā viņš kļuva par LU Hospitālās terapijas katedras un klīnikas vadītāju Rīgas pilsētas 2. slimnīcā, 1930. gadā par docentu, 1932. gadā par profesoru, bija Kārļa Ulmaņa personiskais ārsts. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā J. Miķelsonu iecēla par LU Medicīnas fakultātes prodekānu.
Pēc Otrā pasaules kara vadīja LVU Iekšķīgo slimību diagnostikas un propedeitikas katedru Rīgas pilsētas 1. slimnīcā, bija LPSR ZA Bioloģijas un eksperimentālās medicīnas institūta zinātniskais līdzstrādnieks, veica Baldones, Ķemeru, Valmieras un Siguldas minerālūdens dziedniecisko īpašību izpēti. LPSR Terapeitu zinātniskās biedrības priekšsēdētājs. Miris 1952. gada 22. novembrī, apglabāts Umurgas kapos.
Priežukrogs
Priežukrogs ir ciems Bebrenes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 176 km attālumā no Rīgas.
Stepiņš
Stepiņš ir latviešu personvārds, kas var būt gan vārds (no ), gan arī uzvārds:
Reiz bija Sibīrija
"Reiz bija Sibīrija" ir 2005. gadā izdota Latvijas dokumentālā filma. Filmas režisore ir Dzintra Geka-Vaska.
Sižets
No 1941. gadā uz Sibīriju izsūtītajiem 15420 cilvēkiem filmas veidošanas laikā bija izdzīvojuši un Latvijā dzīvoja aptuveni 400 cilvēki. Pieci no viņiem filmas veidotājiem pastāstīja, kā izsūtījums ietekmējis viņus un viņu dzīves.
Filadelfijas hromosoma
Filadelfijas hromosoma jeb Filadelfijas translokācija ir specifiska hromosomu anomālija, kura izraisa hronisko mieloleikozi (HML). Tā rodas no apmaiņas ar daļu no gēniem jeb translokācijas starp 9. hromosomu un 22. hromosomu, ko citoģenētiskajā analīzē apzīmē kā t(9;22)(q34;q11). Tā rezultātā izveidojas mutācija jeb hibrīdais gēns BCR-Abl, kurš sastāv no 9. hromosomas Abl gēna (q34 segments) un daļas no 22. hromosomas BCR gēna (q11 segments). Šādas translokācijas klātbūtne ir ļoti jutīgs diagnostisks tests uz HML, jo 95% no HML pacientiem ir Filadelfijas hromosoma (pārējiem ir vai nu slēpta translokācija, ko šis tests neuzrāda, vai arī cits translokācijas variants, kurš skar citu hromosomu vai hromosomas un 9. vai 22. hromosomas garos plecus). Tomēr Filadelfijas (Ph) hromosomas klātbūtne nav pietiekami specifisks tests, lai noteiktu HML diagnozi, jo tā ir atrodama arī akūtās limfoblastiskās leikozes (ALL, 25—30% no gadījumiem pieaugušajiem un 2—10% no bērniem) un reizēm arī akūtās mieloleikozes (AML) gadījumos.
Molekulārā bioloģija
Filadelfijas hromosomas defekts ir translokācija, kurā divas hromosomas (9 un 22) savā starpā apmainās ar gēnus saturošām daļām. Rezultātā apvienojas 9. hromosomas Abl gēns, kurš atrodas q34 segmentā un 22. hromosomas BCR gēns, kurš atrodas q11 segmentā. Šī savstarpējā translokācija dod anomālu pagarinātu 9. hromosomu (kuru sauc par atvasināto 9. hromosomu), un saīsinātu 22. hromosomu (Filadelfijas hromosomu). Saskaņā ar International System for Human Cytogenetic Nomenclature (ISCN), šī hromosomu translokācija tiek apzīmēta kā t(9;22)(q34;q11). Abl gēns ir nosaukts saistībā ar Abelson leikozes vīrusu, kura sastāvā ir līdzīga gēna kodēta olbaltumviela.
Šī translokācija rada BCR-Abl onkogēnu, kurš atrodas saīsinātajā 22. hromosomā un kodē BCR-Abl olbaltumvielu. Atkarībā no vietas, kurā tieši notikusi translokācija, šīs olbaltumvielas molmasa var būt no 185 līdz 210 kilodaltoniem. Attiecīgi BCR-Abl definē kā dažādas izoformas, no kurām klīniski svarīgākās ir p190, p210 un p230. Parasti p190 izraisa akūto limfoblastisko leikozi (ALL), kamēr p210 izraisa hronisko mieloleikozi, bet reizēm arī ALL, savukārt p230 biežāk izraisa hronisko neitrofilu leikozi. Piedevām, p190 izoforma var rasties p210 izoformas alternatīvajā splaisingā.
Tā kā Abl gēns kodē membrānas olbaltumvielu, kas ir tirozīnkināze, anomālais BCR-Abl gēns savukārt dod anomālu tirozīnkināzi. Tirozīnkināžu aktivitāti normālās šūnās kontrolē citas molekulas, bet BCR-Abl gēna kodētā tirozīnkināze ir nepārtraukti aktīva, un dod šūnai signālu nekontrolēti dalīties, respektīvi, pārvērš to par vēža šūnu. Lai gan BCR segments satur arī serīna/treonīna kināžu gēnus, tieši tirozīnkināzes funkcija ir ļoti nozīmīgs mērķis farmakoterapijai. Tirozīnkināžu inhibitori (tādi kā imatinibs un sunitinibs) ir iedarbīgas zāles pret noteiktiem audzēju veidiem, tajā skaitā hronisko mieloleikozi, nieru šūnu karcinomu un gastrointestinālajiem stromālajiem audzējiem.
Anomālā BCR-Abl olbaltumviela mijiedarbojas ar interleikīna-3 receptora beta(c) segmentu. BCR-Abl tirozīnkināzes aktivitāte ir pastiprināta, salīdzinot ar normālo Abl tirozīnkināzi. Tā kā Abl aktivē virkni olbaltumvielu un fermentu, kuri vada šūnas dalīšanos, BCR-Abl hibrīda rašanās paātrina šūnas dalīšanos. Piedevām, palēninās DNS remontmehānismi, kas noved pie šūnas genoma nestabilitātes un var izraisīt hroniskās mieloleikozes saasinājumu — blastu krīzi.
Nomenklatūra
Filadelfijas hromosomu saīsināti apzīmē kā Ph (vai Ph') hromosomu un attiecīgo translokāciju apzīmē kā t(9;22)(q34.1;q11.2). Tas nozīmē, ka translokācija ir starp 9. un 22. hromosomām, ar pārrāvumiem 9. hromosomas garā (q) pleca (3) segmentā, (4) joslā, (1) apakšjoslā un 22. hromosomas garā (q) pleca (1) segmentā, (1) joslā, (2) apakšjoslā. Tāpēc hromosomu pārrāvuma punktus atbilstoši ISCN nomenklatūrai raksta attiecīgi kā (9q34.1) and (22q11.2).
Tirozīnkināžu inhibitori
Farmaceitiskā kompānija Novartis (toreiz vēl Ciba Geigy) 20. gadsimta 90. gadu beigās augstas caurlaidības skrīningā kombinācijā ar struktūras optimizāciju identificēja tirozīnkināžu inhibitoru STI-571, kuru vēlāk nosauca par imatinibu. Sekoja klīniskie pētījumi, kurus vadīja Dr. Brian J. Druker (Oregon Health & Science University) sadarbībā ar Dr. Charles Sawyers un Dr. Moshe Talpaz, un kuros pierādīja ka imatinibs inhibē anomālās asinsrades šūnas, kurās ir ekspresēts BCR-Abl gēns. Lai arī pārbaudāmā viela pilnībā neiznīcināja HML šūnas, tā būtiski ierobežoja to vairošanos un samazināja blastu krīzes draudus. Vēlāk 2000. gadā Dr. John Kuriyan noteica molekulāro mehānismu, kā imatinibs inhibē Abl kināzes domēnu. Sākot ar 2001. gadu Novartis sāka pārdot imatiniba mezilātu (ASV ar nosaukumu Gleevec, Eiropā kā Glivec). Kopš tā laika ir izstrādāti citi savienojumi, kuri ir vēl spēcīgāki vai selektīvāki tirozīnkināžu inhibitori un palīdz gadījumos, ja vēža šūnas kļūst rezistentas pret imatinibu. Vairums no rezistentajiem šūnu kloniem rodas no punktveida mutācijām BCR-abl onkogēnā. Tādi otrās paaudzes tirozīnkināžu inhibitori ir dasatinibs un nilotinibs, kuri ir vairākkārt aktīvāki par imatinibu un var nomākt arī rezistentās šūnas.
Filadelfijas hromosomas pozitīvās akūtās limfoblastiskās leikozes (Ph+ ALL) ārstēšana ar standarta ķīmijterapiju kombinācijā ar tirozīnkināžu inhibitoriem var nodrošināt remisiju bērniem, tomēr pagaidām nav pierādīts, vai izārstēšana ir pilnīga.
Vēsture
Filadelfijas hromosomu 1960. gadā atklāja un aprakstīja Peter Nowell no University of Pennsylvania School of Medicine un David Hungerford no Fox Chase Cancer Center un tādēļ tā tika nosaukta par godu pilsētai, kurā atrodas šie pētniecības centri.
Filadelfijas hromosomas rašanās mehānismu translokācijas ceļā 1973. gadā atklāja Janet D. Rowley no Čikāgas universitātes.
Deriks Vaits
Karjera
Spēlējis NCAA čempionātā, kur nospēlējis visas četras sezonas, sākot ar turnīra otro divīziju, bet pēc tam pārceļoties uz Kolorādo Universitātes komandu pirmajā divīzijā.
2017. gada NBA draftā D. Vaitu Sanantonio "Spurs" izraudzījās pirmās kārtas beigās ar 29. kārtas numuru. Debijas sezonā daudz spēlēja G Līgas fārmklubā Ostinas "Spurs", kļūstot arī par šīs līgas čempionu. Ar otro sezonu nostiprinājies "Spurs" rotācijā, bieži spēlējot arī komandas starta pieciniekā. Šajā laikā Grega Popoviča trenētajā komandā viņa komandas biedrs bija arī latvietis Dāvis Bertāns.
D. Vaits pārstāvēja ASV basketbola izlasi 2019. gada Pasaules kausā, kur komanda ieņēma tikai 7. vietu.
Karls Geigers
Karls Geigers (dzimis Oberstdorfā) ir vācu tramplīnlēcējs, četrkārtējs pasaules čempions komandu sacensībās, 2020. gada pasaules čempions lidošanā ar slēpēm, kā arī vairākkārtējs olimpiskais medaļnieks.
Pasaules kausā Geigers debitēja 2012. gada novembrī. Pirmo individuālo pjedestālu viņš guva Lahti. Pirmo individuālo uzvaru izcīnīja Engelbergā. Kopā Geigers ir izcīnījis 13 uzvaras pasaules kausa posmos. Geigeram visveiksmīgākā bija 2019.—2020. gada sezona, kurā viņš izcīnīja 4 uzvaras, 12 pjedestālus, kā arī ieguva 2. vietu kopvērtējumā, piekāpjoties vien Stefanam Kraftam.
Geigers ir piedalījies divās olimpiskajās spēlēs (2018, 2022), izcīnot 3 medaļas — sudrabu komandu sacensībās 2018. gadā, kā arī bronzu sacensībās uz lielā tramplīna un komandu sacensībās 2022. gadā. Tāpat Geigers ir piedalījies trīs pasaules čempionātos (2019, 2021, 2023), izcīnot 4 zelta medaļas — gan 2019. gadā, gan 2021. gadā ar Vācijas komandu uzvarot gan komandu sacensībās, gan jaukto komandu sacensībās. Tāpat viņš pasaules čempionātos ir izcīnījis 4 medaļas individuālajās sacensībās. Viņš piedalījās arī 2020. gada pasaules čempionātā lidošanā ar slēpēm, uzvarot individuālajās sacensībās, kā arī izcīnot sudraba medaļu komandu sacensībās.
Mateo Pesina
Mateo Pesina (it; dzimis Moncā) ir itāļu futbolists, kas spēlē pussarga pozīcijā, Itālijas futbola izlases dalībnieks. Pašlaik pārstāv Itālijas A sērijas klubu Atalanta.
Karjera
Futbolista karjeru sāka savas dzimtās pilsētas klubā AC Monza. 2015. gadā pārgāja uz AC Milan, taču tika izīrēts citiem klubiem (Lecce, Catania, Como). 2017. gada jūlijā parskatīja līgumu ar Atalanta. 2017.—2018. gada sezonu pavadīja īrē klubā Spezia Calcio, bet 2019.—2020. gada sezonā arī uz īres līguma pamata pārstāvēja Hellas Verona.
Spēlējis dažādu vecumu Itālijas jauniešu izlasēs. 2017. gada FIFA U-20 Pasaules kausā izcīnīja bronzas godalgu. Itālijas izlasē debitēja draudzības spēlē pret Igauniju. Pirmos vārtus izlases labā guva pret Sanmarīno izlasi. Tika iekļauts izlases sastāvā dalībai 2020. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā. Guva vārtus grupu turnīra spēlē pret Velsu un astotdaļfinālā pret Austriju.
Analfabētisms
Analfabētisms (el (analphabetos) — 'nemācīts cilvēks; tāds, kas neprot alfabētu') ir lasīt un rakstīt neprasme. Pārnestā nozīmē par analfabētismu dēvē arī pamatzināšanu trūkumu vai arī zināšanu trūkumu kādā nozarē. Analfabētisma cēloņi var būt kā sociāli (ģimenes apstākļi, izglītības sistēmas trūkumi, kultūras pakalpojumu ierobežota pieejamība), tā arī ģenētiski noteikti. Analfabētisma pretstats ir rakstpratība.
Latvija pieder pie valstīm ar zemu analfabētisma līmeni (95—100% cilvēku prot lasīt un rakstīt), taču saskaņā ar pēdējiem pētījumiem analfabētu skaits Latvijā pieaug.
Ribovīrusi
Ribovīrusi (la) ir viena no vīrusu valstībām (en). Tā ietver gan RNS vīrusus (izņemot retrovīrusus), kas parasti izraisa dzīvnieku infekcijas, gan viroīdus, kas izraisa augu infekcijas slimības.
Atsevišķi nidovīrusu kārtas koronavīrusu dzimtai piederīgi vīrusi spēj inficēt arī cilvēkus, izraisot SARS (2002—2003), MERS (2012—2015) un COVID-19 (kopš 2019) epidēmijas.
Klasifikācija
Pēc 2018. gada taksonomijas ribovīrusu valstība ietver vienu vīrusu tipu Negarnaviricota un vairākas incertae sedis kārtas:
Atis Stepiņš
Atis Stepiņš (dzimis, miris ) bija latviešu komponists, ērģelnieks.
Viņa tēvs Pēteris Stepiņš bija arheologs, māsa — čelliste Agne Stepiņa.
1982. gadā absolvējis Latvijas konservatorijas Konstantīna Blūmentāla klavieru klasi, kā arī Pētera Sīpolnieka ērģeļu klasi, 1987. gadā — Ādolfa Skultes kompozīcijas klasi.
1989. gadā sāka pasniegt Latvijas Mūzikas akadēmijā, 1990. gadā sācis spēlēt ērģeles Rīgas Svētā Pāvila evaņģēliski luteriskajā baznīcā. Galvenokārt Stepiņš komponējis skaņdarbus ērģelēm.
1989. gadā kļuvis par Latvijas Komponistu savienības biedru.
Nostolepis gracilis
Nostolepis gracilis ir klimatiīdu akantodu suga. Tās pārstāvji bija izplatīti Baltijā, Kaļiņingradas apgabalā (Krievija) un Lielbritānijas dienvidos (rietumos no Birmingemas) no augšsilūra (Kaugatumas svīta, Pršidoli) līdz vidusdevonam (Rēzeknes svīta, Eifels). Sugu aprakstīja vācbaltiešu paleontologs Valters Gross 1947. gadā. Šīm zivīm ir zināmas tikai zvīņas. Veseli ķermeņi nav atrasti.
Apraksts
N. gracilis sugai ir maza izmēra zvīņas. To maksimālais platums ir 0,8 mm, bet maksimālais garums ir 0,64 mm. Bet parasti zvīņas ir būtiski mazākas. Zvīņas pamatnes platums parasti ir lielāks par garumu, bet tās forma atgādina šķērseniski izstieptu rombu. Pamatnes platums nekad nesasniedz vainaga platumu, tāpēc vainags nosedz pamatni skatā no augšas. Pamatnes izliekums var stipri variēt. Reizēm ir novērojami atsevišķi subcentrāli izvietoti asinsvadu kanāli, kas no apakšas caurauž pamatni.
Vainaga kakliņš parasti ir stipri sašaurināts un salīdzinoši augsts, taču ir arī izņēmumi ar zemu kakliņu. Kakliņa priekšpusē bieži var redzēt divas līdz četras lielākas atveres. Līdzīgi asinsvadu kanāli ieiet kakliņa aizmugurējā daļā, kur veido cilpas. Vainags ir samērā plakans, nosedz pamatni ar savu apmali un izstiepjas tālu uz aizmuguri plānas lapiņas veidā. Vainaga ornamentējumu veido ribas, kas izvietotas gareniski un daudzmaz paralēli. Šī īpatnība ļauj viegli atšķirt N. gracilis no Nostolepis striata. Bieži var sastapt vainagus, kuru ribas lielākā vai mazākā mērā satuvinās aizmugurējā galā. Lielām zvīņām ribas priešējā malā reti kad sazarojas. Ribu skaits parasti ir 6—8. Retāk var sastapt vairāk ribu (ap 12 gab.), no kurām sānos izvietotās var būt ļoti īsas. Vainaga priekšējā mala ir līdzena, daudzmaz atdalīta no ribu ornamentējuma. Malu dzelksnīši uz vainagiem neveidojas. Vainaga virsma ir gluda, un reizēm tik caurspīdīga, ka caur to ir skaidri saskatāmi kaļķainie asinsvadu kanāli.
Zvīņu vainagu priekšējā daļā starp ribām var atrasties sīkas gareniski ovālas formas poras, vai arī viena pora starp centrālajām ribām. Poras ir grūti pamanāmas un tās var ieraudzīt tikai apgaismojot vainagu dažādos leņķos. Reti ir sastopams līdz 5 porām, taču visbiežāk poru uz vainagiem nav, īpaši lielām zvīņām.
Dziedot dzimu (filma)
"Dziedot dzimu" ir 1990. gadā izdota Latvijas koncertfilma. Filmas režisore ir Dzintra Geka-Vaska.
Sižets
Filmā tiek pētīts, kāpēc latvieši, par spīti dzīvošanai dažādās pasaules malās, neaizmirst savas dziesmas.
Sabiles draudzes novads
Sabiles draudzes novads jeb Sabiles ķiršpēle (de) bija administratīva vienība Kurzemes un Zemgales hercogistes Tukuma virspilskunga iecirkņa Talsu pilskunga iecirkņa (Hauptmannschaft Talsen), vēlākā Kurzemes guberņas Talsu apriņķa (1819—1918) sastāvā. Pēc 1819. gada Kurzemes guberņas pārvaldes reformas Sabiles draudzes novadam pievienoja Vānes draudzes novadu.
Tagad bijušā Sabiles draudzes novada teritorija ietilpst Talsu, Tukuma, Kuldīgas un Ventspils novados.
Muižas Sabiles draudzes novadā (1841)
Atsauce: {| table width=99%
Kroņa muižas
{| table width=99%
Ziedonis Veits
Ziedonis Veits ir latviešu aktieris.
Filmējies latviešu filmā "Rūdolfa mantojums", kā arī seriālos "Inspektors Grauds". un "Ēnu spēles"
Personīgā dzīve
Ziedonim ir dvīņubrālis Dzintars Veits.
Primisļi
Primisļi ir ciems Ezernieku pagastā, Dagdas novadā. Atrodas 299 km attālumā no Rīgas.
Adems Ļajičs
Adems Ļajičs (sr; dzimis ) ir Serbijas futbolists, pussargs, Serbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2018. gada spēlē Turcijas Superlīgas kluba Stambulas "Beşiktaş" sastāvā.
Lugaži (nozīmju atdalīšana)
Lugaži var būt:
Adems Ļajičs
Sasniegumi
Partizan
Anna Veismane
Anna Veismane (dzimusi ) ir latviešu komponiste.
Jau bērnībā apmeklējusi Zvejniekciema bērnu mūzikas skolu, mācījusies klavierspēles klasē, kur pasniedzējs bijis Pēteris Vasks. 1994. gadā pabeigusi Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolu, kur kompozīciju mācījusies pie Imanta Zemzara.
2000. gadā ar maģistra grādu kompozīcijā pabeigusi Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmiju, kur studējusi pie Romualda Kalsona un Jura Karlsona. Papildinājusies starptautiskās kompozīcijas meistarklasēs.
Aktīvi sadarbojusies ar Latvijas Nacionālo simfonisko orķestri, Liepājas simfonisko orķestri, Latvijas Radio kori, ansambli Altera veritas, Tampere Raw, akordeonistu Timo Kinnunenu, mecosoprānu Ievu Paršu, džeza mūziķiem Intaru Busuli un Denisu Paškeviču.
Kopš 2010. gada ir Latvijas Komponistu savienības biedre.
No 1998. līdz 2008. gadam strādājusi par klavierspēles un kompozīcijas skolotāju Vidzemes jūrmalas Mūzikas un mākslas skolā, bet kopš 2008. gada Ādažu mākslas un mūzikas skolā. Veismane organizē starptautisku bērnu un jauniešu vizuālās mākslas un mūzikas jaunrades konkursu "Saules krasts".
Koncertē arī kā pianiste, kā arī kopā ar akordeonistu Timo Kinnunenu kameransamblī Oneplusone (klavieres, melodions, balss), izpildot laikmetīgo mūziku un improvizācijas.
Kornēlijs Veidnieks
Kornēlijs Veidnieks (līdz 1940. gadam — Veitmanis; — ) bija Latvijas jurists, politiķis un sabiedrisks darbinieks. Bijis Latvijas iekšlietu ministrs (1939—1940).
Dzīvesgājums
1924. gadā kļuva par Cēsu cietuma priekšnieka palīgu un 10. Cēsu aizsargu pulka rotas komandieri. 1934. gada jūlijā kļuva par Tieslietu ministrijas kriminālpolitiskā departamenta direktoru. 1939. gada janvārī kļuva par iekšlietu ministru, nomainot amatā Vili Gulbi. 1940. gadā nomainīja uzvārdu uz Veidnieks.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 19. jūnijā zaudēja amatu valdībā. Tā paša gada jūlijā izsūtīts uz Kirovas pilsētu PSRS, kur tika pratināts. Pēc Vācijas iebrukuma PSRS Veidnieku izsūtīja uz Vjatlagu. Miris.
Gorkijas Automobiļu rūpnīca
Gorkijas Automobiļu rūpnīca (ru, saīsināti GAZ ru) ir Krievijas autobūves uzņēmums, vieglo automobiļu, vieglo kravas automobiļu un mikroautobusu ražotājs. Ražo arī militāros transportlīdzekļus.
Rūpnīca dibināta 1932. gadā kā "V.M.Molotova Ņižegorodas automobiļu rūpnīca". Atrodas Ņižņijnovgorodā (no 1932. gada līdz 1990. gadam Gorkija). Ietilpa GAZ grupā, bet 2005. gadā pēc restrukturizācijas vieglo un kravas automobiļu ražotnes atdalītas atsevišķā meitas uzņēmumā - SIA Automobiļu rūpnīca "GAZ". Augustā, pēc 2009. gada masveida darba štatu samazināšanām, "Gorkijas Automobiļu rūpnīcā" un SIA Automobiļu rūpnīca "GAZ" strādāja 27 tūkstoši darbinieku.
Pustomiti
Pustomiti ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabala Pustomitu rajona centrs. Smiltenes sadraudzības pilsēta.
Vēsture
Rakstos pirmoreiz minēta 1410. gadā. Ietilpa Žečpospolitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.
Pēc Pirmā pasaules kara Pustomiti tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, Pustomitus ieņēma PSRS karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Pustomitus ieņēma vācu karaspēks.
Pēc Otrā pasaules kara lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika padzīti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Līdz 1991. gadam Pustomiti atradās Ukrainas PSR sastāvā.
Holgers Rūne
Holgers Vituss Nedskovs Rūne (da; dzimis ) ir profesionāls Dānijas tenisists.
Pirmo ATP titulu izcīnīja, uzvarot ATP 250 līmeņa turnīrā Minhehē. 2022. gada Francijas atklātajā čempionātā pirmo reizi sasniedza Grand Slam turnīra ceturtdaļfinālu, bet tajā piekāpās norvēģu tenisistam Kasperam Rūdam. Tā paša gada novembrī pirmo reizi uzvarēja Masters 1000 turnīrā Parīzē, finālā pieveicot Novaku Džokoviču. Pēc šī panākuma pirmo reizi iekļuva ATP vienspēļu ranga desmitniekā.
2023. gada sezonā vēl divas reizes iekļuva Masters turnīru finālos (Montekarlo Masters un Romas Masters jeb Italian Open), bet abas reizes zaudēja. sasniedza sesto vietu ATP rangā.
Degļi
Degļi var būt:
Lauva (ciems)
Lauva (arī Lauvas) ir ciems Limbažu novada Salacgrīvas pagastā. Atrodas pagasta rietumos 15,1 km no pagasta centra Salacgrīvas un 109,3 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas pie autoceļu V142 (Ķirbiži–Lauvas) un V143 (Akmeņkalni–Lauvas–Ķekari) krustojuma, pie Arupītes ietekas Svētupē.
Prinosini
Prinosini ir ciems Ūdrīšu pagastā, Krāslavas novadā. Atrodas 270 km attālumā no Rīgas.
Leons fon Buhholcs
Leons Gustavs Vilhelms fon Buhholcs (, dzimis, miris 1910. gadā) bija Aizputē dzimis vācbaltiešu muižnieks un politiķis.
Dzimis muižnieka ģimenē. No 1858. līdz 1861. gadam studēja tieslietas Maskavas universitātē, no 1861. līdz 1863. gadam - Cīrihes universitātē, vēlāk atgriezās dzimtenē. No 1864. līdz 1879. gadam Langsēžu muižas īpašnieks, no 1879. gada - Štakeldangas muižas īpašnieks. No 1894. līdz 1904. gadam - Kurzemes bruņniecības Aizputes apriņķa maršals. Pēc 1905. gada revolūcijas pārcēlās uz Vāciju, dzīvoja Freiburgā, vēlāk Berlīnē, kur miris.
Andrea Poli
Andrea Poli (it, dzimis ) ir Itāļu futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, aizvadījis piecas spēles Itālijas futbola izlasē un guvis vienus vārtus. Kopš 2017. gada Poli pārstāv Itālijas A sērijas komandu Bologna F.C. 1909 un ir komandas kapteinis.
Sasniegumi
Milan
Lugaži
Lugaži (agrāk arī Vārpa) ir ciems Valkas novada Valkas pagastā, pagasta centrs. Atrodas pie Valkas pilsētas rietumu robežas 4,5 km no novada domes Valkā un 154 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Lugažu pilsmuižas (Lude, Luhde) centra, kas vēstures avotos pirmoreiz minēta 1334. gadā. Apdzīvotā vieta izaugusi padomju gados kā kolhoza «Ļeņina ceļš» ciemats. Lugažos atrodas pagasta pārvalde, pagasta Saieta nams «Lugažu muiža», veikals.
Monika Kalseta Ruisa
Monika Kalseta Ruisa (es; dzimusi Ženēvā) ir Spānijas starptautiskā lielmeistare šahā (2003).
Biogrāfija
Daudzkārtējā Spānijas sieviešu šaha čempionātu dalībniece, kuros izcīnījusi septiņas zelta (1997, 2000, 2002, 2004, 2005, 2007, 2009) un trīs sudraba (1996, 1999, 2013) medaļas.
Pārstāvējusi Spānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:
Par panākumiem turnīros FIDE 1995. gadā Ruisai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2003. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Fahds Saūds
Fahds bin Abdulazīzs al Saūds (ar, Fahd ibn ‘Abd al-‘Azīz Āl Sa‘ūd, dzimis, miris ) bija Saūda Arābijas karalis no 1982. gada līdz savai nāvei 2005. gada augustā. Par karali viņš kļuva pēc sava pusbrāļa Hālida Saūda nāves. Fahda valdīšanas laikā, 1992. gadā, tika pieņemts Saūda Arābijas pamatlikums. 1995. gadā Fahds pārcieta insultu, pēc kura viņš nespēja vairs pilnīgi pildīt valdnieka funkcijas, tāpēc faktiski jau sāka valdīt viņa pēctecis un pusbrālis Abdulla Saūds.
Arābu—izraēliešu konflikts
Arābu—izraēliešu konflikts (, Al-Sira'a Al'Arabi A'Israili;, Ha'Sikhsukh Ha'Yisraeli-Aravi) tiek attiecināts uz politisku saspīlējumu un militārajiem konfliktiem starp Arābu valstīm un Izraēlu. Konflikta saknes ir meklējamas 19. gadsimta beigās, kad aizsākās cionistu kustība, kuras mērķis bija izveidot neatkarīgu ebreju valsti. Konflikts sākās 1948. gadā, kad tika izveidota Izraēla, un norisinājās Izraēlas neatkarības karš. 1973. gadā norisinājās Grēkatlaides Dienas karš. 1979. gadā Izraēla noslēdza miera līgumu ar Ēģipti, bet 1994. gadā — ar Jordāniju. Joprojām Izraēla regulāri konfliktē ar Sīriju, Libānu un Irāku, kā arī ar palestīniešiem Gazas joslā.
Gonec-M № 14
Gonec-M № 14 (Гонец-М № 14) ir Krievijas pavadonis no zemo orbītu sakaru pavadoņu sistēmas Gonec-M. Tas orbītā palaists 2013. gada septembrī.
Gonec-M №14 tika palaists 23:23:04 UTC ar nesējraķeti Rokot-KM no Pļeseckas kosmodroma. 12. septembrī 01:07 UTC tas atdalījās no pēdējās pakāpes Briz-KM un bija ievadīts orbītā. Kopā ar to palaisti analoģiski sakaru pavadoņi Gonec-M № 16 un Gonec-M № 17.
Fricis Manteifels
Fricis Manteifels (de; dzimis, miris ) bija vācu sporta vingrotājs, divu olimpisko zelta medaļu ieguvējs 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Olimpiskās spēles
1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās Manteifels startēja sešās sporta vingrošanas disciplīnās. Olimpiskās zelta medaļas viņš izcīnīja kā Vācijas vingrotāju komandas pārstāvis komandu sacensībās uz līdztekām un komandu vingrošanā uz stieņiem. Savukārt pārējās disciplīnās — atbalsta lēcienā, līdztekās, vingrošanā uz stieņa un vingrošanā uz zirga viņš neizcīnīja godalgotās vietas.
Manteifels startēja arī nākamajās, 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, Parīzē. Šajās olimpiskajās spēlēs viņš startēja vingrošanas daudzcīņā, kur viņš ieguva 223 punktus, izcīnot 72. vietu.
Karels Hromādka
Karels Hromādka (cs;, Lejasaustrija — , Prāga) bija Čehijas šahists.
Biogrāfija
20. gadsimta sākumā bijis viens no Čehijas labākajiem šahistiem. 1912. gadā uzvarējis Viskrievijas šaha čempionāta B turnīrā, apsteidzot vēlāko Pasaules šaha čempiona nosaukuma pretendentu Jefimu Bogoļubovu. Sekmīgi piedalījies arī šaha turnīros Ķelnē (1911. gads, dalīta 2.-5. vieta) un Vīnē (1913. gads 1. vieta). Čehijas un Čehoslovākijas šaha čempionātos izcīnījis 2 zelta (1913, 1921), sudraba (1911) un bronzas (1927) medaļas. Čehoslovākijas izlases sastāvā piedalījies Pasaules šaha olimpiādē 1927. gadā, kā arī divās neoficiālajās šaha olimpiādēs (1924, 1936), kurās izcīnījis zelta (1924) medaļu komandu vērtējumā un zelta (1936) medaļu individuālajā vērtējumā.
Bagātinājis šaha atklātņu teoriju ar jaunām idejām. Par godu Hromādkam viens no Benoni aizsardzības variantiem tiek saukts par čehu Benoni: 1. d4 Zf6 2. c4 c5 3. d5 e5.
Modern Times
Modern Times bija Luksemburgas mūzikas grupa, kurā ietilpa Simone Weis un Jimmy Martin. Grupa pārstāvēja Luksemburgu 1993. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Īrijas ciematā Milstrītā. Ar dziesmu "Donne-moi une chance" tā ierindojās 20. vietā, gūstot 11 punktus. Luksemburga kopš 1994. gada konkursā vairs nepiedalījās slikto rezultātu dēļ, un tie līdz šim ir pēdējie Luksemburgas pārstāvji Eirovīzijas dziesmu konkursā.
Žoara Šavisa
Žoara Šavisa (pt; dzimusi Sanpaulu) ir Brazīlijas starptautiskā meistare šahā (1985).
Biogrāfija
Brazīlijas šaha meistares Žusaras Šavisas jaunākā māsa. No 1980. gadu sākuma līdz 2000. gadu beigām bijusi viena no vadošajām Brazīlijas šahistēm. Četras reizes uzvarējusi Brazīlijas sieviešu šaha čempionātos (1991, 1998, 2002, 2008) un sešas reizes šajos turnīros bijusi otrā (1984, 1985, 1988, 1993, 1997, 1999). Piedalījusies 1987. gada Pasaules čempionāta šahā sievietēm starpzonu turnīrā Smederevskā Palankā, kurā ieņēmusi 15. vietu.
Pārstāvējusi Brazīliju Pasaules sieviešu šaha olimpiādēs:
Par panākumiem turnīros FIDE 1985. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. 1993. gadā kļuvusi par FIDE starptautisko arbitri.
Jānis Jankovskis
Jānis Jankovskis (1876-1925) bija latviešu ķirurgs, latviešu strēlnieku ārsts. Latvijas Sarkanā Krusta dibinātājs (1918) un pirmais tā priekšnieks. Sarkanā Krusta slimnīcas galvenais ārsts. Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes profesors.
Dzīvesgājums
Dzimis 1876. gada 7. februārī Panevēžas apriņķa Poislīces muižas zemnieka Jāņa Jankovska ģimenē. Mācījās Jelgavas ģimnāzijā un Rīgas ģimnāzijā (1897). Studēja medicīnu Kijevas (1897) un Berlīnes universitātēs (1899–1902). Pēc diploma iegūšanas bija ordinators Pēterburgas kara medicīnas akadēmijas Dzemdētāju un sieviešu slimību klīnikā (1902–1903), pēc tam Berlīnes universitātes Iekšējo slimību klīnikā. Krievijas-Japānas karā bija ķirurgs Sarkanā krusta Liepājas nodaļas virsnieku lazaretē Harbinā (1904–1905). Pēc atgriešanās dzimtenē bija Rīgas pilsētas 1. slimnīcas virsārsta Ādolfa fon Bergmaņa asistents (1906), vecākā ārsta palīgs (1912). Tērbatas Universitātē aizstāvēja dr. med. disertāciju "Par šautiem un durtiem vēdera orgānu ievainojumiem" (1910). Pirmā pasaules kara laikā Jānis Jankovskis izveidoja (1915) un vadīja Latviešu strēlnieku bataljonu apvienoto lazareti. Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas 1918. gadā strādāja par Rīgas pilsētas 1. pilsētas slimnīcas II. ķirurģiskās nodaļas vecāko ārstu. Latvijas brīvības cīņu laikā 1918. gada 20. novembrī J. Jankovskis nodibināja Latvijas Sarkanā Krusta organizāciju, bija Sarkanā Krusta slimnīcas galvenais ārsts. Latvijas-Vācijas miera sarunu delegācijas loceklis Berlīnē (1920). Pateicoties viņa iniciatīvai, 1921. gadā Rīgā tika nodibināta žēlsirdīgo māsu skola (vēlākā Sarkanā Krusta medicīnas koledža), 1922. gadā kaulu tuberkulozes sanatorija Krimuldas pilī.
Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes docents un Hospitālās ķirurģijas klīnikas vadītājs (1920), profesors (1924). Miris 1925. gada 6. decembrī Rīgā. Apbedīts Meža kapos, kur 1927. gadā uzstādīts viņa kapa piemineklis (tēlnieks Kārlis Jansons).
Mazā Trokšņu iela
Mazā Trokšņu iela ir iela Rīgā, Centra rajonā, Vecrīgā. Mazā Trokšņu iela savieno Aldaru ielu un Jēkaba ielu. Kopējais ielas garums ir 60 metri, tā ir klāta ar bruģa segumu. Tajā ir atļauta autotransporta satiksme, blīvi apbūvēta ar vecpilsētai raksturīgu apbūvi. Mazajai Trokšņu ielai pieguļ Saeimas komisiju ēka (Jēkaba ielā 10/12).
Iela nosaukumu guvusi no netālās (Lielās) Trokšņu ielas.
Ielu savienojumi
Mazā Trokšņu iela ir savienota ar šādām ielām:
Boriss Šahļins
Boriss Šahļins (uk, ru; dzimis, miris ) bija PSRS ukraiņu vingrotājs. Viņš ir viens no visu laiku veiksmīgākajiem Olimpisko spēļu dalībniekiem — divās Olimpiskajās spēlēs ir izcīnījis 13 medaļas (7 zelti, 4 sudrabi un 2 bronzas).
Piedalījies trijās Olimpiskajās spēlēs (1956, 1960, 1964). 1956. gadā Melburnā viņš izcīnīja divas zelta medaļas (komandu sacensības, vingrojums uz zirga). 1960. gadā Romā B. Šahļins izcīnīja četras zelta (individuālā daudzcīņa, vingrojums uz zirga, atbalsta lēciens, līdztekas), divas sudraba (komandu sacensības, vingrojums uz riņķiem) un bronzas medaļu vingrojumā uz stieņa. 1964. gadā Tokijā viņš kļuva par čempionu vingrojumā uz stieņa, izcīnīja divas sudraba medaļas (individuālā daudzcīņa, komandu sacensības) un bronzas medaļu vingrojumā uz riņķa. Ar panākumiem startējis arī Pasaules čempionātā, kur izcīnīja 14 medaļas. 2002. gadā tika uzņemts starptautiskajā vingrošanas slavas zālē.
Zilupes novada pašvaldības vadītāju uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti Zilupes novada pašvaldības vadītāji. Zilupes novads tika izveidots 2002. gadā, bet likvidēts — 2021. gada 1. jūlijā. Novads apvienoja Zilupes pilsētu un Zaļesjes pagastu, 2009. gadā tajā iekļāva arī Lauderu un Pasienes pagastus.
Uzskaitījums
{{legend| yellow | Latgales gaisma |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| red | Tautas saskaņas partija |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| #FF9074 | Saskaņas centrs |border=1px solid #AAAAAA}} {{legend| orange| Latgales partija |border=1px solid #AAAAAA}}
Atenboro krūkaugs
Atenboro krūkaugs (Nepenthes attenboroughii) ir krūkaugu dzimtas kukaiņēdāju augs.
Tā ir kritiski apdraudēta suga, kas sastopama nelielā platībā Viktorijas kalna apkārtnē, Filipīnu Palavanas salā. Šis retais krūkaugs ierindots Zemeslodes 100 visapdraudētāko sugu sarakstā. Tas ir nodēvēts par godu angļu dabaszinātniekam un televīzijas pārraižu veidotājam Deividam Atenboro.
Atklāšana
Pirmo reizi krūkaugu 2000. gadā ievēroja misionāri, kas devās uz Viktorijas kalna smaili. Pārbaudot misionāru liecības, biologu grupa 2007.gadā zinātnei atklāja iespaidīgo un krāsaino sugu. Kopš tā laika kalna augšējās nogāzēs ir atrastas trīs auga kolonijas.
Apraksts
Ložņājošs puskrūms. Stumbra caurmērs var pārsniegt 3,5 cm, garums — virs 1,5 m.
Gaļēdājauga lapojums veido tvertnes formu un izkārtots pamīšus. Šīs tvertnes veida lapas līdz pusei pildītas ar skābas pH reakcijas šķidrumu. Krūkas "lūpa" jeb peristoma ļoti koša; tās apakšdaļā ir atskabargaini zobiņi, bet krūkas iekšmalu klāj slidenas vaska plātnītes. Pārslīdot pāri šādai "lūpai", upurim nav ne mazāko izredžu izglābties. Lai gan Atenboro krūkaugi spēj notvert pat grauzējus, visbiežākais to "medījums" ir sīki kukaiņi, piemēram, skudras. 2012. gadā botāniķu grupa krūkā konstatēja beigtu cirsli.
Krūkas, kura producē Atenboro krūkaugi, ir vienas no lielākajām ģintī. To tilpums var pārsniegt 1,5 litrus. Krūkas ir trauslas, garums — virs 30 cm, platums — 16 cm. To krāsojums no zaļas vai dzeltenas līdz tumšai purpura.
Izplatība un veģetācija
Kalnu suga, kas sastopama sākot no 1450 m v.j.l. līdz Viktorijas kalna virsotnei 1726 m augstumā. Tās nelielais areāls aizņem vien nepilnus 10 km², populācijas blīvums — mazāk par vienu augu uz 20 m². Aug starp skrajiem krūmājiem un augsnē ar bagātu niķeļa un magnija saturu.
Atenboro krūkauga areāls nepārklājas ar citām ģints sugām un neveido starpsugu krustojumus.
Apdraudējums
Lielāko apdraudējumu rada augu kolekcionāri. Ārzemju tūristi Filipīnās izrāda ievērojamu interesi par retām augu sugām, un vietējie iedzīvotāji nereti savvaļā ievāc un ceļmalu kioskos tiem pārdod šīs sugas. Kalnu augsne ir bagāta ar smago metālu, un iespējamā derīgo izrakteņu atradņu atklāšana potenciāli apdraud sugas pastāvēšanu nākotnē.
Hoencollerna pils
Hoencollerna pils (de) ir 19. gadsimtā uzbūvēta pils, kas atrodas vietā, kur vismaz no 11. gadsimta atradās Hoencollernu dzimtas rezidence. Pils atrodas Vācijas dienvidrietumos, Bādenes-Virtembergas zemē.
Pašreizējā pils ir trešā šajā vietā. Pirmā tika uzcelta 11. gadsimta sākumā. Vēstures gaitā Hoencollernu dzimta sadalījās vairākos atzaros, tomēr pils palika dzimtas Švābijas atzara īpašumā. 1423. gadā pirmo pili pilnībā nopostīja pēc desmit mēnešu Švābijas impērijas pilsētu aplenkuma. Otrā pils tika uzcelta no 1454. līdz 1461. gadam, tā kalpoja kā katolisko Hoencollernu rezidence, arī Trīsdesmitgadu kara laikā. 18. gadsimta beigās tā zaudēja savu nozīmi, tika pamesta un sabruka. Trešo, pašreizējo pili, 19. gadsimta vidū sāka celt Prūsijas karalis Frīdrihs Vilhelms IV. Pils celta pēc arhitekta Frīdriha Augusta Štīlera projekta (citu celtņu starpā viņš ir arī Vecauces pils arhitekts). Kaut arī pils tiek uzskatīta par Hoencollernu dzimteni, neviens Vācijas imperators tajā nav ilgāku laiku dzīvojis. 1945. gadā kādu laiku šeit uzturējās Vilhelma II dēls kroņprincis Vilhelms. Pili atrodas vairāki artefakti, tostarp Vilhelma II kronis un dažas Frīdriha Lielā personiskās lietas.
LLA
LLA var būt:
Pristaņa (ciems)
Pristaņa ir ciems Pilskalnes pagastā, Augšdaugavas novadā. Atrodas 203 km attālumā no Rīgas.
Cīnītāju iela (Rīga)
Ielu savienojumi
Cīnītāju iela ir savienota ar šādām ielām:
Meža susuri
Latvijā
Latvijā sastopama viena meža susuru ģints suga — meža susuris (Dryomys nitedula). Latvija ir meža susura izplatības areāla ziemeļu robeža, tāpēc pie mums sastopams ļoti reti (visretāk sastopamais susuris). Vienīgā mūsu valsts ģeogrāfiskā vieta, par kuru droši zināms, ka šī suga tur mājo, ir Ilgu dabas liegums, kas robežojas ar Silenes dabas parku un atrodas Baltkrievijas pierobežā Skrudalienas pagastā.
Kopīgās īpašības
Meža susuri ir neliela auguma vāverveidīgie grauzēji ar pūkainu asti. Tie vizuāli atgādina gan vāveri, gan peli. Visas sugas ir apmēram vienādas. Ķermeņa garums (bez astes) 7—13 cm, astes garums 6—11 cm, svars 18—49 g. Kažoka matojums ļoti mīksts, pūkains un vidēji garš. Mugurpusē pelēks vai pelēkbrūns, pavēdere balta.
Rietumsumatra
Rietumsumatra (id) ir Indonēzijas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. Izvietojusies valsts rietumos, aizņem Sumatras salas centrālās daļas rietumkrastu. Iekļauj Mentavaju salas Indijas okeānā. Administratīvi iedalās septiņās pilsētās un divpadsmit apriņķos. Provinces galvaspilsēta un lielākā pilsēta ir Padana.
Vēsture
Līdz islāma ienākšanai minankabau apdzīvotajās teritorijās šeit pastāvēja vairākas nelielas karalistes. 17. gadsimtā liela daļa minankabau teritoriju konsolidējās Pagarujunas karalistē, kas bija vasaļattiecībās ar Ačehas sultanātu. Gadsimta beigās minankabau teritorija nonāca Nīderlandes Austrumindijas kompānijas ietekmē. No 1795. līdz 1819. gadam Sumatras rietumu krasts nonāca Lielbritānijas kontrolē, bet vēlāk atgriezās Nīderlandes ietekmē. Šajā laikā radās arī provinces tagadējais nosaukums, kura nīderlandiešu dokumentos tika dēvēta Hoofdcomptoir van Sumatra's Westkust — ‘Sumatras rietumkrasta virspārvalde’.
Meža susuri
Dzīves vide un uzvedība
Meža susuri ir ekoloģiski plastiskas sugas. Tās sastopamas gan krūmājos, gan biezos pamežos. To dzīvotnes ir ļoti atšķirīgas. Tie var būt lapkoku un skujkoku meži, mežmalas, lauces, augļudārzi un krūmāji līdzenumos, paugurainēs un piekalnēs. Meža susuri mājo arī tuksnešainos apvidos, stepē un augstu kalnos, kur aug daži krūmi vai to nav vispār. Eiropas daļā meža susuri galvenokārt dzīvo mežos.
Rietumsumatra
Vēsture
Pēc Indonēzijas neatkarības iegūšanas Rietumsumatra sākotnēji tika iekļauta Sumatras provincē, bet jau pēc četriem gadiem tika izdalīta Centrālās Sumatras provincē. Tagadējās robežās kopš 1957. gada.
Ekonomika
Provinces ekonomika lielākoties balstīta lauksaimniecībā, pārstrādes rūpniecībā un kalnrūpniecībā.
Iedzīvotāji
Lielākā daļa iedzīvotāju ir minankabau tautības, kā arī bataki un javieši. Pēc konfesionālās piederības province raksturīga ar lielu musulmaņu (97,4%) īpatsvaru. 2,2% iedzīvotāju ir kristieši, no kuriem 1,3% — protestanti, bet 0,9% — katoļi.
Semeja
Semeja (kk), iepriekš zināma kā Semipalatinska (ru, līdz 2007. gadam) un Alaškala (kk, 1917.—1920.), ir pilsēta Kazahstānā, Abaja apgabala centrs, netālu no Krievijas Federācijas robežas. Atrodas Irtišas upes krastā ap 1000 km uz ziemeļiem no Almati un 780 km uz austrumiem no galvaspilsētas Astanas.
Vēsture
Pilsētas attīstību veicināja 1915. gadā atklātais Altaja dzelzceļš, kas 1930. gadā tika pagarināts līdz Almati kā Turkestānas—Sibīrijas dzelzceļš. 1949. gadā 150 kilometru attālumā uz rietumiem tika izvēlēta vieta stepē, kurā tika veikti izmēģinājumi PSRS atombumbas projektam. Vairāku gadu desmitu garumā Kurčatovas pilsētā (slepena pilsēta izmēģinājumu poliogonā, nosaukta par godu Igoram Kurčatovam, PSRS atombumbas autoram) uzturējās spējīgākie PSRS atomieroču zinātnieki. PSRS Semipalatinskas kodolizmēģinājumu poligons darbojās no pirmās eksplozijas 1949. gadā līdz 1989. gadam. Tajā tika veiktas 456 izmēģinājumi (340 pazemes un 116 izmēģinājumi atmosfērā).
Meža susuri
Dzīves vide un uzvedība
Ziemas periodā meža susuri koku dobumos vai pazemes alās guļ ziemas miegu. Aktīvi nakts laikā. Galvenokārt uzturas kokos un krūmos. Meža susuri ir visēdāji un barojas ar augļiem, sēklām, riekstiem, bezmugurkaulniekiem, putnu olām un maziem mugurkaulniekiem (piemēram, putnu mazuļiem).
Sistemātika
Meža susuru ģints (Dryomys)
Nemaņa Gudeļs
Nemaņa Gudeļs (dzimis ) ir Serbijas futbolists, pussargs, Serbijas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada spēlē La Liga kluba Sevilla FC sastāvā.
Ticis iekļauts Serbijas izlases sastāvā 2022. gada FIFA Pasaules kausam.
Sasniegumi
Sporting CP
Sevilla
Kauja par Rīgas jūras līci (1915)
1915. gada kauja Rīgas jūras līcī notika Pirmā pasaules kara laikā 1915. gada augustā, Kurzemes ofensīvas laikā, kad pēc Kurzemes guberņas iekarošanas Vācijas Impērijas jūras kara flotes virspavēlnieks Heinrihs fon Hoencollerns (Hohenzollern) deva pavēli iegūt kontroli pār Rīgas jūras līci. Pēc jūras kaujas pie Pērnavas vācu kara flotes pavēlniecība bija spiesta atteikties no šiem plāniem līdz 1917. gadam, kad līdztekus Rīgas operācijai vācu flote veica operāciju "Albiona", kurā iekaroja Igaunijas salas.
Kaujas mērķi
Vācu flotei izvirzīja četrus uzdevumus: 1) iznīcināt krievu flotes daļas, kas apsargāja ziemeļu ieeju līcī pie Monas (Muhu) salas; 2) izveidot mīnu aizsprostu starp Muhu salu un kontinentu; 3) sabombardēt Daugavgrīvas cietokšņa nocietinājumus; 4) noslēgt Pērnavas ostu, kas kalpoja kā britu zemūdeņu osta.
Norise
Jūras kaujas pirmā daļa notika no 1915. gada 6. līdz 9. augustam, kad vācu karakuģi cauri mīnētajam Irbes šaurumam ielauzās Rīgas jūras līcī, bet pēc jūras kaujām bija spiestu atgriezties atpakaļ Baltijas jūrā. No 16. līdz 20. augustam notika kaujas Irbes šaurumā, uz ziemeļiem no Roņu salas un Rietumigaunijas (Monzunda) arhipelāgā, kas beidzās ar kauju pie Pērnavas ostas 1915. gada 20. augustā.
Pērnavas kauja sakās 20. augusta rītā, kad vācu tvaikoņi pietuvojās Pērnavas molam. Taču, baidoties no vācu desanta, krievi jau bija aizsprostojuši ieeju ostā — starp moliem bija nogremdēti trīs burinieki un fabrikas “Waldhof” prāmis. Atbildot uz krievu uzsākto apšaudi, vācu karakuģi savu uguni vērsa pret pilsētu un 40 minūšu laikā Pērnavas osta bija bloķēta. Vācieši atkāpās jūrā, pa ceļam nogremdējot sešus vietējo Kihnu salas iedzīvotāju burukuģus. Komandants Rodzjanko, nobijies no vāciešu desanta iespējamības, lika uzspridzināt fabriku “Waldhof”, elektrostaciju, pienotavu, petrolejas noliktavas, kā arī nogremdēt jūrā palikušos kuģus. Pārējos Rīgas līča ieņemšanas uzdevumus vācu flotei izpildīt neizdevās.
Vācijas Impērijas kara flotes kuģi
Baltijas jūras kara flote:
Atlantijas okeāna kara flote:
AIK Fotboll
AIK Fotboll ir profesionāls Zviedrijas futbola klubs no Stokholmas. Klubs tika dibināts 1891. gadā, futbola sekcija izveidota 1896. gadā. Pašlaik spēlē Allsvenskan, Zviedrijas futbola augstākajā līgā. Komanda ir 12 reizes izcīnījusi Zviedrijas čempionu titulu, pēdējo no tiem 2018. gadā, kā arī astoņas reizes kļuvusi par Zviedrijas kausa ieguvējiem. Mājas spēles aizvada Friends Arena stadionā Stokholmas priekšpilsētā Solnā.
Komanda ir atzīstami spēlējusi arī Eiropas klubu turnīros. 1996.—1997. gada sezonā tā sasniedza UEFA Kausu ieguvēju kausa ceturtdaļfinālu, savukārt 1999.—2000. gada sezonā iekļuva UEFA Čempionu līgas grupu turnīrā. 2012. gadā AIK spēlēja UEFA Eiropas līgas grupu turnīrā.
Edvīns Zāģeris
Edvīns Zāģeris (dzimis ) ir bijušais Latvijas vieglatlēts. Startējis 400 m barjerskrējienā.
Biogrāfija
1961. gadā pabeidzis mācības Kokneses vidusskolā, 1965. gada absolvējis LVFKI.