cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gura
Gura (pl, vēsturiski arī Gūrava ) ir pilsēta Polijas dienvidrietumos, Lejassilēzijas vojevodistē uz austrumiem no Legņicas. Rakstos pirmoreiz minēta 1155. gadā.
Līdz 1945. gadam pilsēta ietilpa Vācijā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai, bet pilsētas vācu iedzīvotāji padzīti.
Makgila Universitāte
Makgila Universitāte ir universitāte, kura atrodas Monreālā, Kanādā. Tā tika dibināta 1821. gadā. Makgila universitātē ir veikti daudzi ievērojami pētījumi, kā arī tā ir dibinājusi pirmo muzeju Ziemeļamerikā (šo muzeju angliski sauc par Redpath Museum).
Daudzi cilvēki Makgila Universitāti uzskata par vienu no labākākajām universitātēm Ziemeļamerikā.
Makgila Universitātē ir strādājis latviešu profesors Alfrēds Tauriņš (1904–1986) un studējusi Latvijas Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga.
Universitāte uztur Makgila Arktikas pētniecības staciju Aksela Heiberga salā Kanādas Arktikā.
Bētleme
Bētleme, arī Beit Lehma (, Beit Lahm vai Bayt Laḥm;, Beit Lehem), ir pilsēta Palestīnas Valstī. Tā atrodas Rietumkrastā, aptuveni 10 km uz dienvidiem no Jeruzalemes. Bētlemē dzīvo aptuveni 25 tūkstoši cilvēku. Tā ir Bētlemes muhafāzas administratīvais centrs.
Bētleme ir svētceļojuma galamērķis, jo daudzi kristieši tic, ka šajā pilsētā ir dzimis Jēzus Kristus. 330. gados vietā, kur esot piedzimis Jēzus, Bizantijas imperators Konstantīns I uzbūvēja Jēzus dzimšanas baznīcu. Vēlāk tā tika nodedzināta. 6. gadsimtā pēc Bizantijas imperatora Justiniāna I pavēles Bētleme tika pārbūvēta un Kristus dzimšanas vietā vēlreiz uzcēla baznīcu. 2012. gada 29. jūnijā šī baznīca tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Mūsdienās joprojām pastāv strīds, vai Jēzus Kristus tik tiešām ir dzimis Bētlemē. Vēl tiek uzskatīts, ka tur ir dzimis arī Dāvids, kurš uzveica Goliātu.
Bētlemi ilgstošā laika periodā ir pakļāvušas dažādas nācijas: asīrieši, babilonieši, persieši, grieķi, romieši, bizantieši, arābi un osmaņi. 1917. gadā tā nonāca Apvienotās Karalistes kontrolē. 1967. gadā to okupēja Izraēla. Kopš 1995. gada Oslo līguma pilsēta atrodas palestīniešu pakļautībā.
Viena no nozīmīgākajām tautsaimniecības nozarēm ir tūrisms, īpaši Ziemassvētku laikā, kad tur ierodas daudzi kristiešu svētceļotāji. Tomēr dominējošā reliģija ir islāms.
Kauja par Vīni
Kauja par Vīni notika 1683. gada 11.-12. septembrī, pēc divus mēnešus Osmaņu impērijas karaspēka pilsētas aplenkšanas. Osmaņu impērijas karaspēks šajā kaujā tika sagrauts. Tas iezīmēja šīs impērijas ekspansijas beigu sākumu Eiropā, kā arī tās varenības norietu. Savukārt Eiropā tas ļāva nostiprināties Hābsburgu dinastijai.
Kaujā par Vīni pretī osmaņu karaspēkam stājās apvienotais poļu, austriešu, vācu karaspēks Polijas-Lietuvas karaļa Jana III Sobeska vadībā. Osmaņu armiju vadīja lielvezīrs Merzifonlu Kara-Mustafa pašā.
Karaļa Sobeska karaspēka uzbrukums sākās 12. septembra pēcpusdienā ar huzāru kavalērijas triecienu osmaņu armijas nometnes pašā centrā. Pievakarē ap pussešiem karalis pats jau zirga mugurā jāja pa osmaņu nometni, vērojot paniku, apjukumu un notiekošo osmaņu karotāju apkaušanu.
Plašākā nozīmē kaujas par Vīni iznākums nozīmēja Eiropas valstu uzvaru pār Osmaņu impēriju ap 300 gadu ilgajā cīņā. Tiesa, arī pēc uzvaras kaujā par Vīni Hābsburgu Austrijai bija nepieciešami vēl 16 gadi, lai atbrīvotu no Osmaņu impērijas spēkiem Ungāriju, Transilvāniju un citas teritorijas. Taču lielākā daļa Balkānu joprojām palika Osmaņu impērijas ietekmes sfērā.
Kaujas nozīme
Uzvara Vīnē radīja priekšnoteikumus Ungārijas un (īslaicīgi) dažu Balkānu zemju atkarošanai turpmākajos gados, ko veica Ludvigs Vilhelms no Bādenas, Maksimiliāns II Emanuels no Bavārijas un Savojas princis Eižens. Osmaņi cīnījās vēl 16 gadus, zaudējot kontroli pār Ungāriju un Transilvāniju. Svētā Romas impērija parakstīja Karlovicas līgumu ar Osmaņu impēriju 1699. gadā. Kauja iezīmēja Osmaņu impērijas ekspansijas vēstures beigas Eiropā.
Johans Hermanis Cigra
Johans Hermanis Cigra (de, dzimis, miris ) bija Lībekā dzimis dārznieks un botāniķis, dārzkopības pionieris Latvijā un Krievijas impērijā. No 1795. gada līdz mūža beigām (vairāk nekā 60 gadus) strādāja Rīgā.
Dzimis Lībekā tirgotāja ģimenē. Mācījies Karaliskajā botāniskajā dārzā "Berggarten" Hannoverē. Ceļojis pa Vāciju un Nīderlandi, līdz apmetās Rīgā.
Cigras nodibinātais dārzkopības uzņēmums kļuva par Krievijas impērijas atzītu centru, no kura ieviesās daudzi jaunievedumi un uz kuru mācīties devās dārzkopji no visas valsts. Cigra ir Vērmanes dārza aleju plānojuma autors. 1823. gadā izstrādāja Lielo kapu plānojumu, paredzot kapus pārvērst par skaistu dārzu ar zālieniem un puķu dobēm, kokiem un košumkrūmiem.
Johana Hermaņa Cigras vecākais brālis Johans Gothards Cigra savukārt bija aptiekārs Valkā, vēlāk Jelgavā.
Kandavas Lauksaimniecības tehnikums
Kandavas Lauksaimniecības tehnikums ir profesionālās vidējās izglītības mācību iestāde, kas atrodas Kandavā. Vidēji mācību gadā tehnikumā mācās ap 600 audzēkņu, kurus māca vairāk kā 50 pasniedzēji. Atkarībā no iepriekšējās izglītības atšķiras mācību ilgums. Tehnikuma vadītāja ir Dace Rozentāle.
Apgūstamās profesijas
Kandavas lauksaimniecības tehnikumā var apgūt sešas profesijas — lauksaimniecības mehanizācijas tehniķis, automehāniķis, elektriķis, ēdināšanas pakalpojumu speciālists, viesnīcu pakalpojumu speciālists, spēkratu mehāniķis. Mācības notiek latviešu valodā. Kandavas lauksaimniecības tehnikumā uzņem pamatskolu un vidusskolu absolventus.
Blakus tehnikumam ir iekārtots sporta komplekss ar stadionu, baseinu un citām sporta būvēm. Pie tehnikuma darbojas arī Kandavas tehnikuma auto poligons, kurā notiek dažādas sacensības.
Vēsture
Tehnikumu izveidoja 1945. gadā. 2015. gadā tam pievienoja Saulaines un Cīravas profesionālās vidusskolas. Saglabājot profesionālās izglītības kompetences statusu, iestāde ieguva nosaukumu “Kandavas Lauksaimniecības tehnikums” ar tam piederošajām teritoriālajām struktūrvienībām Saulainē (Rundāles novads) un Cīravā (Aizputes novads).
Boisisitija
Boisisitija vai Boise ir pilsēta ASV, Aidaho štata galvaspilsēta un lielākā pilsēta. 2020. gadā pilsētā dzīvoja 235 684 iedzīvotāju, bet, skaitot arī priekšpilsētas - 749 202. Boise ir Aidaho ekonomikas un kultūras centrs. Pilsēta dibināta 1863. gadā, un tika veidota kā štata galvaspilsēta.
Jānis Mendriks
Jānis Mendriks (1907—1953) bija priesteris katoļu draudzēs Latgalē un Sēlijā. Romas katoļu baznīcas svētais moceklis. Gājis bojā Vorkutas sacelšanās laikā.
Dzīvesgājums
Dzimis 1907. gada 21. janvārī Kalupes pagasta zemnieka Antona Mendrika un viņa sievas Annas ģimenē. Mācījās Aglonas ģimnāzijā, 1926. gadā iestājās Mariāņu kongregācijā un izgāja noviciātu Viļānos. Pēc svētsolījumu došanas 1927. gadā viņš turpināja mācības Aglonā, pēc tam studēja Rīgas Garīgajā seminārā (1933—1938), pēc kura beigšanas 1938. gada 3. aprīlī tika iesvētīts par priesteri Rīgas Sv. Jēkaba katedrālē un nozīmēts darbam Viļānu draudzē.
Otra pasaules kara laikā 1942. gadā J. Mendriks Ustroņos atteicās apbedīt kādu partizānu nošauto vācu policijas ierēdni, tādēļ viņš bija spiests līdz pat kara beigām slēpties dažādās vietās. Pēc kara 1948. gadā viņš kalpoja par priesteri Jaunbornes un Elernes draudzēs. 1950. gadā viņu Jaunbornē apcietināja un apsūdzēja "pretpadomju nacionālistisko bandu organizēšanā un pretpadomju aģitācijā". Padomju tiesa piesprieda viņam 10 gadu sodu cietumsodu "labošanas darbu nometnēs".
Ebota
Ebota (en; vīriešu dzimtē Ebots) ir uzvārds, kas nozīmē "abats" (klostera vadītājs).
Jānis Mendriks
Dzīvesgājums
Jānis Mendriks tika deportēts uz Vorkutlagu, kur strādāja ogļu raktuvēs. Arī soda nometnē viņš slepeni turpināja ticīgo pastorālo aprūpi — celebrēja mises, dalīja komūniju un uzklausīja grēksūdzes. Pēc Staļina nāves ieslodzītie cerēja uz atbrīvošanu un 1953. gada 25. jūlijā uzsāka streiku. 1. augustā Iekšlietu ministrijas karavīri aplenca nometni, taču ieslodzītie nepiekāpās un nepiekrita brīvprātīgi pārtraukt streiku un iziet darbā. Kad sākās šaušana, Jānis Mendriks uzskatīja, ka viņam kā priesterim pirms nāves jādod mirstošajiem grēku piedošanu. Viņš mira viens no pirmajiem, skaitot grēku piedošanas lūgšanu par visiem, kas mira kopā ar viņu.
Ebota
Cilvēki ar šādu uzvārdu:
Jānis Mendriks
Dzīvesgājums
Kopā ar citiem nošautajiem (oficiāli bijā gājušo skaits bija 53 cilvēki) viņu apbedīja Vorkutas šahtā nr. 29.
Pēc 2003. gada 31. maija Romas katoļu baznīca Padomju režīma mocekļu beatifikācijas procesa ietvaros pieskaitīja Jāni Mendriku svētajiem mocekļiem.
Oskars Grīgs
Oskars Grīgs (dzimis, miris ) bija latviešu politiķis, vairāku Saeimas sasaukumu deputāts.
Biogrāfija
Dzimis Kandavā. 1980. gadā pabeidzis Kandavas sovhoztehnikumu, iegūstot specialitāti automobiļu tehniskajā apkope un remontā. Četrus gadus kā inženieris tehniķis dienējis PSRS kara flotē. Grīgs bija viens no pirmajiem zemniekiem fermeriem Latvijā. Bijis Zemessardzē kopš tās pirmsākumiem.
1993. gadā no Latvijas Zemnieku savienības saraksta ievēlēts 5. Saeimā, bet vēlāk pievienojies Tēvzemei un Brīvībai frakcijai. 6. Saeimā 1995. gadā Grīgs tika ievēlēts no Tēvzemei un Brīvībai saraksta. 1998. gadā viņu ievēlēja 7. Saeimā no Tēvzemei un Brīvībai/LNNK saraksta, bet jau 1999. gada septembrī viņu izslēdza no šīs partijas. 2000. gada novembrī Grīgs pievienojās LSDSP partijai un frakcijai Saeimā. Visos Saeimas sasaukumos, kuros bija ievēlēts, viņš bija Nacionālās drošības komisijas un Aizsardzības un iekšlietu komisijas biedrs. 8. Saeimas vēlēšanās, kas norisinājās 2002. gadā, netika ievēlēts Saeimā. Arī kandidēšana 2004. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās bija neveiksmīga.
2005. gada aprīļa beigās Grīgu aizturēja "aizdomās par nelegālu pieslēgumu dīzeļdegvielas vadam Polocka-Ventspils, nelikumīgu ieroču glabāšanu un mēģinājumu piekukuļot Tukuma rajona Ceļu policijas priekšnieku Vilni Vecriņķi, kuram Grīgs esot solījis maksāt 4000 latu mēnesī, lai Tukuma rajonā noteiktā ceļa posmā neatrastos Ceļu policijas patruļas, kad tiks transportēta nelegālā dīzeļdegviela." Maijā Grīga zemnieku saimniecībā "Atmiņas" Irlavas pagastā un vairākos slēpņos tās apkārtnē atrada ievērojamu ieroču un munīcijas arsenālu. 2006. gada oktobrī par iepriekšminētajiem noziedzīgajiem nodarījumiem Grīgam tiesa piesprieda 2 gadus cietumsoda nosacīti.
2010. gada Saeimas vēlēšanās startēja no partijas Par prezidentālu republiku saraksta Vidzemes vēlēšanu apgabalā, partijas sarakstam nepārvarot 5% barjeru.
Grīgs ir apbalvots ar 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīmi. Bija precējies, dēls Gatis.
Flote
Flote var būt:
Antonovka
Antonovka var būt:
Oldernija
Oldernija (olderniešu: Aoeur'gny) ir Britu kroņa teritorija Lamanša šaurumā, daļa no Gērnsijas beilivikas. Trešā lielākā no Normandijas salām ir 5 km gara un 2,5 km plata.
Antonovka (ābols)
Antonovkas āboli ir zaļi un nogatavojoties kļūst dzelteni. Ābele izaug liela un zied ar rožaini baltiem ziediem.
Guras apriņķis
Guras apriņķis ir apriņķis Polijā, Lejassilēzijas vojevodistē. Robežojas ar Lubušas vojevodistes Vshovas apriņķi, Lielpolijas vojevodistes Lešno un Ravičas apriņķiem, kā arī Lejassilēzijas vojevodistes Tšebņicas, Volovas, Lubinas un Glogovas apriņķiem.
VAZ-2103
VAZ-2103 (ru) ir sedana tipa vieglais automobilis ar aizmugurējo piedziņu. Sērijveida ražojums Volgas Automobiļu rūpnīcā no 1972. līdz 1985. gadam. Attēlā pa labi redzamais automobilis VAZ-2103 ir aprīkots ar vairākiem atjauninājumiem (priekšējās rezerves pagrieziena lampas, hromēta dekoratīva sānu apmale (no VAZ-2106 modeļa) un spoguļi).
Vēsture
Volgas Automobiļu rūpnīcu VAZ sāka celt 1967. gadā Toljati pilsētā. Par topošās rūpnīcas ģenerāldirektoru PSRS Ministru Padome nozīmēja V. Poļakovu, bet par galveno konstruktoru kļuva V. Solovjovs.
Līguma parakstīšanas brīdī ar Volgas autorūpnīcas projektu tika norunāts, ka "FIAT" nodrošinās tehniskā projekta divu modeļu pilnīgu aprīkojuma dokumentāciju ("Norma" un "Lukss"). "FIAT" piedāvāja gatavus risinājumus: pirmajam automobilim ("Norma") — FIAT 124, bet otrajam automobilim ("Lukss") — FIAT 125. Taču vēlāk kā prototips abiem auto tika ņemts FIAT 124 — dažādās komplektācijās (bāzes — VAZ-2101, "speciālā" — VAZ-2103), tā kā PSRS regulas pieprasīja, lai abi modeļi neatšķirtos viens no otra vairāk par 80%.
Automobiļus parādīja padomju pusei, un tie uzreiz saņēma atzinību. Projektu izstrāde varēja ritēt pilnā gaitā.
1972. gadā VAZ ražošanā palaida auto versiju "Žigulis" — VAZ-2103, kas bija jaudīgāka par iepriekšējo VAZ-2101 (auto izgatavošana sākās 1973. gadā — pirmie 1500 automobiļi tika izlaisti 1972. gada novembrī-decembrī). Tiem bija līdzīgs salons ar VAZ-2101, bāzes — 72 zirgspēku (ZS) dzinējs spēja ieskrieties no 0 līdz 100 km/h 17 sekundēs. Salona apdare 2103 modelim būtiski atšķīrās no 2101 modeļa: jumta augstums palielinājās par 15 mm, attālums no griestiem līdz sēdeklim bija 860 mm. Vadības panelī tika iestrādāts tahometrs un pulkstenis.
12 gadu laikā tika izlaisti 1,304,889 VAZ-2103 spēkrati. Ilgu laiku tas pamatoti tika uzskatīts par ērtu, drošu un dinamisku automobili. Nākamais — VAZ-2106 — tika ražots līdz 2006. gadam un tika plaši ekspluatēts Krievijā un NVS valstīs.
Džefersons Peress
Džefersons Leonardo Peress Kesada (es; dzimis 1974. gada 1. jūlijā Suensā, Ekvadorā) ir bijušais Ekvadoras vieglatlēts — soļotājs, kurš parasti soļoja 20 kilometru distancē.
Maiami "Heat"
Maiami "Heat" (en) ir profesionāls ASV basketbola klubs, kas ir bāzēts Maiami, Floridas štatā, ASV. Klubs spēlē Nacionālās basketbola asociācijas Austrumu konferences Dienvidaustrumu divīzijā. Tas tika dibināts 1988. gadā un kopš dibināšanas brīža spēlē NBA.
Kluba pastāvēšanas vēsturē tas ir trīs reizes uzvarējis NBA (2006, 2012, 2013), septiņas reizes klubs kļuvis par konferences uzvarētāju un 16 reizes — divīzijas čempionu. Mājas spēles komanda aizvada American Airlines Arena arēnā.
Vēsture
"Heat" tika dibināta 1988. gadā, kad notika NBA paplašināšana. Lai gan komanda zaudēja savas pirmās 17 spēles, sezonu tā pabeidza ar 15 uzvarām. 1989. gada NBA draftā "Heat" ar kopējo 4. numuru izvēlējās Glenu Raisu. Viņš palīdzēja vienībai iekļūt izslēgšanas spēlēs 1992. un 1995. gadā, kur bija jāsacenšas ar Čikāgas "Bulls". Miami komanda sasniedza jaunas virsotnes 1990. gadu vidusdaļā, kad organizācijai pievienojās ģenerālmenedžeris un treneris Pets Railijs. Railijs panāca, ka Raiss tiek aizmainīts uz Šarlotas "Hornets" apmaiņā pret Alonzo Mourningu. Tajā pašā laikā "Heat" pievienojās arī Tims Hārdavejs. Ar šo basketbolistu palīdzību Maiami komanda iekļuva izslēgšanas mačos sešus gadus pēc kārtas.
Sākoties jaunajai tūkstošgadei, "Heat" kļuva par vienību, kas neizcīna vairāk par 40 uzvarām sezonā. Tas palīdzēja draftā iegūt nākamo NBA zvaigzni — Dveinu Veidu. Apmaiņas darījumā vienībai pievienojās arī Šakils O'Nīls. Šādā sastāvā "Heat" 2006. gadā triumfēja NBA čempionātā, finālā uzveicot Dalasas "Mavericks". Veids tika atzīts par finālu vērtīgāko spēlētāju. Pirms 2010.—2011. gada sezonas uz "Heat" pārgāja Lebrons Džeimss un Kriss Bošs, kuri kopā ar D. Veidu izveidoja vienu no spēcīgākajiem trio visā līgā. 2010.—2011. gada sezonā klubs kvalificējās finālsērijai, tomēr tajā zaudēja Dalasas "Mavericks", tomēr jau nākamajā sezonā tika izcīnīts čempiontituls. Arī 2013. gadā tika izcīnīta uzvara finālā, šoreiz ar 4—3 pret Sanantonio "Spurs".
Džefersons Peress
2008. gada rudenī Dž. Peress lēma par profesionālā sportista karjeras beigām.
Tebrīza
Tebrīza (, Tabrīz, ;, Təbriz) ir pilsēta Irānas ziemeļrietumos, Austrumazerbaidžānas ostāna administratīvais centrs. Pēc iedzīvotāju skaita tā ir piektā lielākā pilsēta Irānā. 2012. gadā tajā dzīvoja aptuveni 1,46 miljoni iedzīvotāju. Tebrīza atrodas vairāk nekā 1300 metrus virs jūras līmeņa. Pilsētā valda kontinentālais klimats — ir karstas un sausas vasaras, bet ziemas ir aukstas. Tebrīza atrodas ielejā, kuru no trim pusēm ieskauj kalni. Tā atrodas seismiski aktīvā zonā, tāpēc regulāri pilsētu skar zemestrīces.
Ostlande
Ostlandes reihskomisariāts (de) jeb vienkārši Ostlande (no de — 'Austrumzeme') bija nacistiskās Vācijas okupācijas iestāžu izveidota militārās un civilās pārvaldes struktūra Otrā pasaules kara laikā, kas aptvēra Baltijas valstis un daļu no Baltkrievijas.
1941. gada jūlijā Ādolfs Hitlers izdeva rīkojumu Lietuvas, Latvijas, Igaunijas, kā arī baltkrievu apdzīvotās teritorijas vietā izveidot jaunu reihskomisariātu ar nosaukumu Ostlande.
Ostlandes reihskomisariāts pastāvēja no 1941. gada 25. jūlija līdz 1944. gada 8. septembrim. Sākotnēji tā pārvaldes centrs bija Kauņa, bet no 1941. gada 1. septembra — Rīga.
Teritorija
Pirms Baltijas valstu okupācijas 1941. gada vasarā ieņemto Austrumu apgabalu reihsministrs Alfrēds Rozenbergs vēlējās viņam padoto teritoriju nosaukt par Baltenlandi, tomēr vēlāk piekāpās tai pievienot arī Baltkrieviju. Ostlandes teritorija bija sadalīta četros ģenerālapgabalos (Generalbezirke), kurus vadīja ģenerālkomisāri:
1942. gada 26. martā Vācijas reiha Ārlietu ministrijas izdotajā "Memorandā par Okupēto austrumu apgabalu reihskomisariātu" bija plānots četriem etnogrāfiskajiem ģenerālapgabaliem pievienot arī plašas teritorijas Krievijas rietumu apgabalos ar nolūku "paplašināt Viduseiropas priekštelpu".
Plānotā Ostlandes austrumu robeža sākās pie Pēterhofas Somu jūras līča krastā ziemeļos un gāja pa Volhovas upi līdz Ilmeņa ezeram, ietverot Novgorodas pilsētu, tad uz dienvidiem gar Lovates upi līdz Holmai, tālāk garām Belijas pilsētai līdz Dorogobužai pie Dņepras upes uz austrumiem no Smoļenskas, tālāk līdz Jeļņai un gar Desnas upi līdz Brjanskai, tālāk līdz Trubačevskai. Plānotā Ostlandes dienvidu robeža ar Ukrainu gāja no Trubačevskas garām Suražas, Gomeļas un Brestas pilsētām līdz Bjalistokai un Austrumprūsijas provinces robežām.
Igaunijas, Latvijas un Baltkrievijas, bet ne Lietuvas, ģenerālapgabalu robežas bija plānots paplašināt uz austrumiem aiz to etnogrāfiskajām robežām krievu apdzīvotajās teritorijās. Igaunijas ģenerālapgabala teritorija bija paredzēta 110 tūkstošus km2 liela ar 2,5 miljoniem iedzīvotāju, Latvijas ģenerālapgabala teritorija 112 tūkstošus km2 liela ar 3 miljoniem iedzīvotāju, Lietuvas ģenerālapgabala teritorija 65 tūkstošus km2 liela ar 3 miljoniem iedzīvotāju un Baltkrievijas ģenerālapgabala teritorija 225 tūkstošus km2 liela ar 8—9 miljoniem iedzīvotāju.
Reāli Ostlandes civilā pārvalde netika paplašināta uz austrumiem no četriem etnogrāfiskajiem ģenerālapgabaliem, krievu apdzīvotie apgabali bija pakļauti militārajai pārvaldei.
Vietvārdi
Tika ieviesti vāciskie vietvārdi, kas bija lietoti līdz Pirmajam pasaules karam. Baltkrievijā tika ieviests latīņu alfabēts.
Ostlandes apriņķu nosaukumi:
Vorkutlags
Vorkutlags jeb Vorkutas labošanas darbu nometne  bija viena no lielākajām Gulaga soda nometnēm (1938-1960) tagadējās Krievijas Federācijas Komi Republikas ziemeļos, kur ieslodzītajiem lika strādāt akmeņogļu raktuvēs un būvēt dzelzceļus. Maksimālais ieslodzīto skaits sasniedza 73 tūkstošus, ir ziņas par 76 dažādu tautību ieslodzītajiem no daudzām valstīm. Iespējams, ka šeit bijis ieslodzīts arī Ungārijā nolaupītais zviedru diplomāts Rauls Valenbergs.
Pēc Otrā pasaules kara par "nodevību un sadarbošanos ar vācu okupantiem" Rečlaga specnometnē tika ieslodzīti daudzi okupēto Baltijas valstu, Ukrainas un Baltkrievijas rietumdaļas iedzīvotāji. Zināms, ka 1951. gadā šajā īpaši stingrā režīma nometnē atradās 1966 latvieši.
Vēsture
Lielā terora laikā 1938. gada janvārī-martā Uhtas-Pečoras Gulaga nometnē (Ухто-Печорский лагерь) nošāva aptuveni 3000 ieslodzīto un 1938. gada 10. maijā uz tās bāzes izveidoja Vorkutas nometni.
Pēc kara sākuma 1941. gadā ieviesa 12 stundu darba dienu. 1943. gada pavasarī uz Vorkutlagu pārvietoja 3341 deportēto Volgas vācieti. Pēc 1943. gada 22. aprīļa PSRS Augstākās padomes prezidija lēmuma "Par dzimtenes nodevēju sodīšanu katorgas darbos" Vorkutlagā izveidoja īpaši stingrā režīma zonas akmeņogļu raktuvēs, kur ieslodzītie nēsāja vateņus ar piešūtiem numuriem uz muguras, ausaines un zem ceļiem.
No 1943. gada vasaras Vorkutlagā ieslodzīja arvien vairāk vācu, rumāņu, ungāru u.c. karagūstekņu. 1943. gada 26. novembrī Vorkutai piešķīra pilsētas tiesības, no pilsētas 50 tūkstošiem iedzīvotāju 27 tūkstoši bija ieslodzītie.
1944. gada decembrī izveidoja Vorkutlaga nometnes nodaļu Nr.10 akmeņogļu šahtas Nr. 29. izbūvei. 1948. gada 27. augustā izveidoja "Specnometni Nr. 6" jeb Rečlagu (Речлаг - Речной лагерь) politieslodzītajiem, kurā atradās no 15 līdz 37,7 tūkstošiem cilvēku. 1951. gada 7. maijā akmeņogļu šahtu Nr. 29. pakļāva Rečlaga administrācijai.
Pēc Staļina nāves 1953. gada jūlijā Rečlaga notika ieslodzīto sacelšanās, ko 1. augustā asiņaini apspieda NKVD karaspēks, starp nogalinātajiem bija arī latviešu katoļu priesteris Jānis Mendriks. 1954. gada 26. maijā Rečlaga specnometni atkal pievienoja Vorkutlagam.
1955. gada 17. septembrī PSRS Augstākās padomes prezidijs izdeva rīkojumu, pēc kura amnestēja lielāko daļu no "par nodevību un sadarbošanos ar vācu okupantiem" sodīto. 1960. gada 25. janvārī pēc PSRS Iekšlietu ministrijas rīkojuma № 020. Gulags tika likvidēts.
Rečlagā ieslodzīto sastāvs (1951)
Kopējais par "kontrrevolucionāriem noziegumiem" sodīto skaits bija 35 418, no viņiem par "nodevību un sadarbošanos ar vācu okupantiem" bija sodīti 7 892 (22,3%) cilvēki. 10 639 (vairāk kā 30%) cilvēkiem bija piespriests vairāk kā 20 gadus ilgs cietumsods.
Lielākās nacionālās grupas bija:
Matemātiskā analīze
Matemātiskā analīze, ko reizēm sauc vienkārši par analīzi, ir matemātikas apakšnozare, kuras pamatā ir bezgalīgi maza lieluma rēķini, un tā ir daļa no "tīrās matemātikas". Matemātiskā analīze satur tādus jēdzienus kā atvasināšana un diferencēšana, integrēšana un mēra teorija, rindas un analītiskas funkcijas. Šos jēdzienus parasti apskata reāliem skaitļiem, kompleksiem skaitļiem un reālām un kompleksām funkcijām. Tie var tikt definēti un pētīti arī jebkurā citā matemātisku objektu telpā, kurā ir definēts tuvums (topoloģiska telpa) vai, specifiskāk, attālums (metriska telpa).
Vēsture
Pirmie rezultāti analīzē bija tiešas sekas sengrieķu matemātikas pirmsākumiem. Piemēram, bezgalīgas ģeometriskas summas tieši seko no Zenona dalīšanas paradoksa. Vēlāk grieķu matemātiķi, kā, piemēram, Eidokss un Arhimēds, izveidoja daudz precīzāku, bet neformālu robežu un konverģences jēdzienu lietošanu, kad viņi izmantoja "izsmelšanas metodi", lai aprēķinātu laukumus un tilpumus apgabaliem un ķermeņiem. Indijā 12. gadsimta matemātiķis Bhāskara II deva piemērus atvasinājumam un lietoja to, kas tagad ir pazīstams kā Rolla teorēma.
14. gadsimtā Madhava izveidoja izvirzījumus bezgalīgās rindās, tāpat kā pakāpju rindas un Teilora rindu tādām funkcijām kā sinuss, kosinuss, tangenss un arktangenss. Līdzās viņa ieguldījumam trigonometrisku funkciju Teilora rindās, viņš arī novērtēja kārtu atlikuma locekļiem, ko iegūst, apraujot šīs rindas, un deva racionālu aproksimāciju bezgalīgām rindām. Viņa sekotāji no Kerala astronomijas un matemātikas skolas tālāk attīstīja viņa darbus līdz 16. gadsimtam.
Eiropā 17. gadsimta otrajā pusē Ņūtons un Leibnics neatkarīgi viens no otra izstrādāja bezgalīgi mazu lielumu rēķinus, kuri attīstījās ar praktisku darbu stimulu, kas turpinājās visā 18. gadsimtā, līdz tādiem analīzes jautājumiem kā, piemēram, variāciju rēķini, vienkārši un parciālie diferenciālvienādojumi, Furjē analīze un ģenerējošas funkcijas. Šajā laika periodā analīzes paņēmieni tika izmantoti, lai aproksimētu diskrētus uzdevumus ar nepārtrauktiem.
Susanne Vigene
Susanne Vigene (dzimusi 1978. gada 12. februārī) ir norvēģu vidējo un garo distanču skrējēja. 2006. gada Eiropas čempionātā vieglatlētikā viņa izcīnīja sudraba medaļu 10000 metru skrējienā, labojot savu personīgo rekordu uzreiz par vairāk kā 2 minūtēm. Viņa piedalās arī 1500, 3000, un 5000 metru skrējienos, kā arī 3000 metru šķēršļu skrējienā.
Adaptācija (grupa)
Adaptācija (ru) ir Kazahstānas pankgrupa, ko 1991. gadā dibināja Ermens Eržanovs.
Radoka ezers
Radoka ezers (en) ir kušanas saldūdens ezers Antarktīdā. Izvietojies Eimerija oāzē 6 km uz dienvidrietumiem no Bīvera ezera un 30 km uz dienvidaustrumiem no Aramisa grēdas Prinča Čārlza kalnos. No ezera agrāk bijusi notece pa Pagodromas aizu uz Bīvera ezeru, kas ir izsīkusi. Dešifrēts no aerofotogrāfijām 1956. gadā un nosaukts par godu Melburnas universitātes lektoram Ūvem Radokam (Uwe Radok). Radoka ezers ir dziļākais līdz šim zināmais Antarktīdas ezers un vienīgais zināmais saldūdens ezers ar peldošu ledāja mēli.
U2
U2 ir rokgrupa no Dublinas, Īrijā. Grupas dalībnieki jau kopš tās pirmsākumiem ir Bono (vadošais vokāls, ritma ģitāra), The Edge (vadošā ģitāra, taustiņinstrumenti un fona vokāls), Ādams Kleitons (basģitāra) un Lerijs Mullens (bungas, sitamie instrumenti). U2 ir bijuši vieni no populārākajiem mūzikas izpildītājiem pasaulē kopš 1980. gadu vidus; viņu albumi ir pārdoti vairāk nekā 170 miljonos kopiju pasaulē, grupa ir ieguvusi 22 Grammy balvas, kas ir vairāk nekā jebkurai citai rokgrupai.
21. gadsimta pirmajos gados ar saviem albumiem "All That You Can't Leave Behind" un "How to Dismantle an Atomic Bomb" U2 atkal atgriezās pie tradicionālākas skaņas, tomēr saglabājot ietekmi no saviem agrākajiem muzikālajiem eksperimentiem. Viņi joprojām saņem visaugstākā līmeņa komerciālo un kritiķu atzinību. 2005. gadā grupa tika iekļauta Rokenrola slavas zālē pirmajā gadā, kad pēc uzņemšanas noteikumiem U2 varēja tikt uzņemti. Grupas dalībnieki, gan kā grupa, gan individuāli, ir aktīvi cīņā par cilvēktiesībām, starptautisko attīstību un sociālo taisnīgumu. Viņi ir piedalījušies vairākās akcijās, kā piemēram "Amnesty International", "Make Poverty History", "ONE Campaign", "Live Aid", "Live 8", Bono "DATA" kampaņā un "Music Rising".
Izveidošana (1976 – 1979)
Grupa U2 tika izveidota Dublinā, Īrijā. Tobrīd 14 gadus vecais Lerijs Mullens savā vidusskolā pie ziņojuma dēļa pielika sludinājumu, meklējot mūziķus savai jaunajai grupai. Septiņi pusaugu zēni ieradās uz pirmo mēģinājumu Mullena virtuvē. Toreiz pazīstama kā "The Larry Mullen Band", grupa sastāvēja no Mullena pie bungām, Pola Hjūsona (Bono) kā vadošā vokālista, Deiva Evansa (The Edge) un viņa brāļa Dika Evansa pie ģitārām, Ādama Kleitona pie basģitāras, kā arī diviem citiem Mullena draugiem, Aivena Makkormika un Pītera Mārtina. Drīz pēc tam grupa pieņēma nosaukumu "Feedback", jo tas bija viens no tikai dažiem tehniskajiem terminiem, ko viņi zināja. Mārtins neatgriezās jau pēc pirmā mēģinājuma, bet Makkormiks atstāja grupu pēc pāris nedēļām. Lielākā daļa no viņu muzikālā materiāla sastāvēja no kaverversijām.
<blockquote class="toccolours" style="text-align:left; width:30%; float:left; padding: 10px 15px 10px 15px; display:table;">Mēs nespējām tam noticēt. Es biju pilnīgā šokā. Mēs bijām nepilngadīgi, lai dotos ballēties, taču es nedomāju, ka kāds tonakt gulēja... Tiešām, tas bija liels pagodinājums uzvarēt šajā konkursā, kaut gan man nav ne jausmas, cik labi mēs bijām vai kāds bija pats konkurss. Taču uzvarēt tobrīd bija ļoti svarīgi no morāles un katra ticības šim projektam viedokļa.<p style="text-align: right;"> — The Edge par uzvaru CBS konkursā
1977. gada martā grupa nomainīja savu nosaukumu uz "The Hype". Diks Evanss bija vecāks par pārējiem dalībniekiem un tobrīd jau mācījās koledžā, tādējādi viņš pamazām kļuva lieks, bet grupa jau pamazām skatījās uz iespēju kļūt par kvartetu; viņš no grupas izstājās 1978. gada martā. Atvadu koncerta laikā Hovtas prezbiterāņu baznīcas zālē, kurā "The Hype" spēlēja kaverversijas, Diks ceremoniāli tika aizvadīts prom no skatuves. Palikušie 4 grupas dalībnieki pabeidza koncertu jau spēlējot savu oriģinālo muzikālo materiālu un jau kā "U2". Nosaukuma "U2" izcelsme ir neskaidra; no sešiem iespējamiem nosaukumiem, kurus izdomāja Dublinas pankroka guru Stīvs Eiverils, "U2" tika izvēlēts tā neskaidrības un daudzo iespējamo interpretāciju par to dēļ, un arī tādēļ, ka tas bija nosaukums, kas grupas dalībnieku starpā izraisīja vismazāko pretestību.
1978. gada Sv. Patrika dienā U2 uzvarēja talantu konkursā Limerikā. Balva bija £500 un iespēja ierakstīt demo, kas bija nozīmīgs notikums un iespēja jaunajai grupai. Grupa savu pirmo demo kaseti ierakstīja "Keystone" studijā Dublinā 1978. gada aprīlī. Maijā Pols Makginess, kuru ar grupu jau agrāk bija iepazīstinājis "Hot Press" žurnālists Bils Greiems, piekrita kļūt par U2 menedžeri.
U2 pirmais izdevums, vienīgi Īrijā izdotais EP "Three" tika izdots 1979. gada septembrī un kļuva par grupas pirmo panākumu Īrijas topā. 1979. gada decembrī U2 uzstājās Londonā, pirmoreiz koncertējot ārpus Īrijas, taču neguva lielu publikas un kritiķu uzmanību. 1980. gada februārī viņu otro singlu "Another Day" izdeva CBS ierakstu kompānija, taču atkal vienīgi Īrijas tirgum.
"Boy", "October" un "War" (1980 – 1983)
1980. gada martā U2 noslēdza līgumu ar ierakstu kompāniju Island Records, un "11 O'Clock Tick Tock" kļuva par pirmo grupas starptautisko singlu tā gada maijā. Grupas debijas albums, Stīva Lilijvaita producētais "Boy" tika izdots oktobrī un tiek uzskatīts par vienu no visu laiku labākajām debijām rokmūzikas vēsturē. Kaut gan Bono dziesmu teksti bija nefokusēti un šķietami improvizēti, galvenās tēmas skāra jauna cilvēka cerības un bailes, kā, piemēram, bailes no seksa, indentitātes krīze, nāve un nekontrolējamas garastāvokļa maiņas. Albumā bija iekļauts grupas pirmais Apvienotās Karalistes hits singls "I Will Follow". Albumam "Boy" sekoja U2 pirmā koncertturneja pa kontinentālo Eiropu un ASV. Lai arī nenoslīpēti līdz galam, šie agrīnie koncerti parādīja U2 potenciālu, un kritiķi atzina, ka Bono ir "harizmātisks" un "kaislīgs" šovmenis.
Grupas otrais albums "October" tika izdots 1981. gadā un sastāvēja no pārsvarā garīgām tēmām; Bono, The Edge un Mullens bija iesaistījušies Dublinas kristiešu grupā, kas sevi sauca par "Šalom brālību", kas viņos radīja jautājumu par attiecībām starp kristīgo ticību un rokenrola dzīvesstilu. Albums saskārās ar dalītiem viedokļiem un netika spēlēts radio; tas arī neguva īpaši labus komerciālos panākumus ārpus Apvienotās Karalistes, liekot U2 saprast, ka nāksies kaut ko mainīt, ja viņi vēlas gūt panākumus.
Beidzoties šaubu pilnajam "October" periodam, U2 1983. gadā izdeva albumu "War". Šajā ierakstā grupa "pārvērta pacifismu par ticību". "War" patiesums un "skarbās" ģitāru skaņas bija kas pretējs tābrīža pasaules mūzikā valdošajam "vēsajām" sintpopam. Viena no albuma pazīstamākajām dziesmām ir "Sunday Bloody Sunday", kurā Bono tekstuāli ir centies salīdzināt 1972. gada Asiņainās svētdienas notikumus ar Lieldienu svētdienu. Žurnāls "Rolling Stone" rakstīja, ka šī dziesma ir parādījusi to, ka grupa ir spējīga uz dziļu un nozīmīgu dziesmu rakstīšanu. "War" bija pirmais U2 albums, kurā redzamas fotogrāfa Antona Korbijna, kurš joprojām ir U2 pamatfotogrāfs un ir pamatīgi ietekmējis U2 publisko tēlu, fotogrāfijas. "War", būdams grupas pirmais ievērojamais komerciālais panākums, debitēja 1. vietā Apvienotās Karalistes albumu topā, bet tā pirmais singls "New Year's Day" kļuva par U2 pirmo aizokeāna hitu.
Gaisa kuģis
Gaisa kuģis ir lidaparāts, kas atmosfērā noturas ar gaisa palīdzību. Gaisa kuģis planētas gravitācijai pretojas vai nu ar aerostatisko vai ar aerodinamisko cēlējspēku.
U2
"Boy", "October" un "War" (1980 – 1983)
Sekojošajā "War" koncertturnejā grupa uzstājās izpārdotos koncertos Eiropā un ASV. Par šo tūri raksturojošu momentu kļuva attēls ar Bono, kurš dziesmas "Sunday Bloody Sunday"" laikā pa skatuvi staigā vicinot baltu karogu. Šajā koncerttūrē U2 ierakstīja savu koncertalbumu "Under a Blood Red Sky", kurā tika iekļauti koncertu video, kas ieguva plašu raidlaiku gan radio, gan MTV, palīdzot paplašināt grupas auditoriju. Viņu diezgan neizdevīgais līgums ar ierakstu kompāniju Island Records tuvojās beigām, un 1984. gadā U2 parakstīja jaunu līgumu ar neierasti lielu summas paaugstinājumu. Saņemot lielāku sākotnējo samaksu, viņi sāka sarunas par savu autortiesību atgūšanu (piemēram, iegūt tiesības uz savām dziesmām), savas prioritātes reitinga celšanu kompānijā un vēl dažādiem uzlabojumiem līgumā.
"The Unforgettable Fire" un "Live Aid" (1984 – 1985)
<blockquote class="toccolours" style="text-align:left; width:30%; float:right; padding: 10px 15px 10px 15px; display:table;">Mēs zinājām, ka pasaule ir gatava uzņemt "The Who" mantiniekus. Viss, ko mums vajadzēja darīt bija turpināt tādā pašā garā, un mēs bez šaubām būtu kļuvuši par dižāko grupu kopš "Led Zeppelin". Taču kaut kā mēs nejutāmies labi. Mēs jutām, ka mums ir plašākas iespējas, nekā kļūt par nākamo lielo kaut ko, mums bija kas unikāls, ko piedāvāt. Ja mēs kļūtu par standarta rokgrupu, no tā ciestu inovācijas. Mēs meklējām citu sajūtu.<p style="text-align: right;">—Bono par "The Unforgettable Fire" jauno virzienu.
Gaisa kuģis
Ar gaisa kuģu (parasti — smagāku par gaisu) konstruēšanu, ražošanu, apkalpošanu un lietošanu saistīto jomu sauc par aviāciju. Cilvēkus, kas vada lidaparātus, sauc par lidotājiem. Ir arī bezpilota lidaparāti, kurus vada attālināti vai autonomi ar borta datorsistēmu. Gaisa kuģus var iedalīt pēc cēlējspēka, dzinējspēka tipa, izmantojuma vai citiem kritērijiem.
U2
"The Unforgettable Fire" un "Live Aid" (1984 – 1985)
Albums "The Unforgettable Fire" tika izdots 1984. gadā. Būdams ambients un abstrakts, tas iezīmēja uz to brīdi krasāko grupas mūzikas virziena maiņu. Grupa baidījās, ka pēc īstenas rokmūzikas pārpilnā "War" albuma un tā koncertturnejas, viņi varēja kļūt par kārtējo "skarbo", "lozungu vadīto stadionu rokgrupu". Tomēr, tā vietā lai kļūtu par kārtējo grupu, kas savu mūziku raksta pēc noteiktas formulas, sākās eksperimentēšana; kā atceras Ādams Kleitons: "Mēs meklējām kaut ko nopietnāku, mākslinieciskāku." The Edge bija sajūsmā par Braiena Īno ambientajiem un "dīvainajiem darbiem", kas kopā ar savu skaņu inženieri Danielu Lanuā galu galā piekrita producēt ierakstu.
FK Pārdaugava
Pārdaugava Rīga ir bijušais Latvijas futbola klubs no Rīgas.
U2
"The Unforgettable Fire" un "Live Aid" (1984 – 1985)
Albumam "The Unforgettable Fire" ir bagātīga skaņa. Sekojot Lanuā norādījumiem, Mullena bungošana kļuva brīvāka un liegāka, bet Kleitona basa spēlēšana kļuva noturīgāka, piemēram, ritms vairs nepārtrūka, bet plūda līdzi dziesmām. Albuma dziesmu teksti, kas var tikt interpretēti dažādi, kopā ar atmosfērisko skaņu nodrošina to, ko pati grupa sauc par "ļoti vizuālu sajūtu". Bono nesen pirms albuma ierakstīšanas bija aizrāvies ar daiļliteratūru, filozofiju un dzeju, un saprata, ka viņa dziesmu rakstīšanas misija, kas iepriekš tika veikta diezgan negribīgi, bija dzejiska. Ierakstīšanas grafiks bija ļoti piesātināts, tomēr Bono sajuta, ka dziesmas "Bad" un "Pride (In The Name of Love)" vēl nebija līdz galam pabeigtas. "Pride (In the Name of Love)", dziesma par Mārtinu Luteru Kingu, kļuva par albuma pirmo singlu un to brīdi lielāko grupas hitu, kļūstot par pirmo U2 dziesmu, kas sasniegusi ASV top 40.
Liela daļa no "The Unforgettable Fire" koncertturnejas pārvācās uz iekštelpu arēnām un U2 sāka ilgu cīņu par savas auditorijas iegūšanu. Grupai kļuva problemātiska jauno studijā ierakstīto dziesmu, kā, piemēram, "The Unforgettable Fire" un "Bad", atskaņošana dzīvajā. Kā risinājums tika izvēlēta mūzikas kārtības ieprogrammēšana, ko iepriekš grupa bija atteikusies lietot, bet tagad lieto lielākajā daļā savu koncertu. Dziesmas tika kritizētas kā "nepabeigtas", "haotiskas" un "nefokusētas", taču albums ieguva lielāku jēgu koncertos.
1985. gada jūlijā U2 piedalījās "Live Aid" koncertā Vemblijas stadionā, kas tika rīkots, lai atbalstītu bada cietējus Etiopijā. U2 priekšnesums tiek uzskatīts par vienu no visa koncerta atmiņā paliekošākajiem un bija pagrieziena punkts grupas karjerā. Dziesmas "Bad" laikā Bono nokāpa no skatuves, lai apskautu kādu fani un padejotu ar viņu, parādot miljonu auditorijai televīzijā personisko saikni, ko Bono var radīt ar skatītājiem. 1985. gadā žurnāls "Rolling Stone" nosauca U2 par "1980. gadu labāko grupu", sakot, ka "aizvien pieaugošajam rokenrola fanu pulkam, U2 ir kļuvusi par vissvarīgāko grupu, iespējams, pat par vienīgo svarīgo grupu."
"The Joshua Tree" un "Rattle and Hum" (1986 – 1989)
Draudzība ar Bobu Dilanu, Van Morisonu un Kītu Ričardsu iedrošināja grupu atgriezties pie rokmūzikas saknēm un palīdzēja Bono fokusēt savas spējas kā dziesmu un dziesmu tekstu autoram. Atklājot, "ka U2 nav tradīciju, mēs esam kā no cita visuma", grupa pētīja amerikāņu blūza, kantrī un gospeļu mūziku. Grupa vēlējās uzbūvēt "The Unforgettable Fire" atmosfēru, taču iepriekšējā albuma šķietami nefokusēto dziesmu vietā viņi meklēja "smagāk sitošu" skaņu, vispārpieņemtā dziesmas struktūras disciplīnā.
U2 pārtrauca savas 1986. gada ierakstu sesijas, lai kļūtu par galvenajiem māksliniekiem Starptautiskās amnestijas "A Conspirancy of Hope" koncerttūrē, taču tā vietā, lai tā kļūtu par traucēkli, tūre piedeva papildus intensitāti un spēku viņu jaunajai mūzikai. Savos 1986. gada ceļojumos uz Salvadoru un Nikaragvu, Bono ieraudzīja zemnieku nelaimes valstu iekšējo konfliktu dēļ; šī pieredze vēlāk kļuva par galveno albuma ietekmi. Albums sevī ietver antipātijas pret Ameriku, tostarp dusmas pret ASV politiku Centrālamerikā, pretēji grupas dziļajam fascinējumam pret šo valsti, tās plašajām ārēm, brīvību un to, uz ko tā pastāv. Grupa vēlējās mūziku ar piederības izjūtu kādai vietai, ar ārkārtīgu kvalitāti; albuma mūzikā un dziesmu tekstos ir redzams iespaids no amerikāņu rakstnieku grāmatām, kuras grupas dalībnieki ir lasījuši.
<blockquote class="toccolours" style="text-align:left; width:30%; float:left; padding: 10px 15px 10px 15px; display:table;">Amerikas mežonīgais skaistums, kulturālā bagātība, garīgais tukšums un nežēlīgā vardarbība ir izklāstīti, lai apvienotu katru "The Joshua Tree" veidojošo aspektu — tā nosaukumā un uz albuma vāka, blūza un kantrī mūzikas aizguvumos šajā mūzikā... Turklāt Bono saka, ka "Amerikas mitoloģijas dziļāka iepazīšana" ir ļoti būtiska daļa no "The Joshua Tree" mākslinieciskās būtības.<p style="text-align: right;">—Rolling Stone
Albumu "The Joshua Tree", kuru grupa nosauca par "veltījumu" Amerikai, kas drīzāk ir kā metafora, tika izdots 1987. gada martā. Tas kļuva par visātrāk pārdoto albumu Britu topa vēsturē, kā arī deviņas nedēļas atradās 1. vietā ASV pārdotāko albumu topā. Šis albums palīdzēja U2 iegūt savas pirmās divas Grammy balvas. Albuma pirmie divi singli, rokenrola bolero "With or Without You" un ritmiskais gospelis "I Still Haven't Found What I'm Looking For", abi sasniedza 1. vietu ASV. U2 kļuva par ceturto rokgrupu, kas nokļuvusi uz laikraksta "Time" vāka, kurā U2 tika nosaukta par "rokmūzikas aktuālāko grupu". Albums palīdzēja U2 sasniegt U2 jaunu augstākās slavas līmeni, žurnāls "Rolling Stone" to ir nosaucis par vienu no visu laiku labākajiem rokmūzikas albumiem. "The Joshua Tree" koncertturneja bija pirmā, kurā grupa pati pastāvīgi spēlēja stadionos, tā izpārdeva arēnas un stadionus visā pasaulē.
"The Joshua Tree" tūres laikā tika uzņemta dokumentālā filma "Rattle and Hum", kopā ar to tika izdots arī tāda paša nosaukuma dubultalbums ar 9 jaunām studijas dziesmām un sešiem U2 dzīvajiem priekšnesumiem. Tas 1988. gada oktobrī tika izdots ierakstu veikalos un kinoteātros, un bija iecerēts kā veltījums amerikāņu mūzikai. Filmā bija iekļautas dziesmas, kas ierakstītas Memfisas "Sun" studijā un dziesmas kopā ar Bobu Dilanu un B.B. Kingu. Kaut gan tas guva pozitīvas atsauksmes no fanu puses, tomēr "Rattle and Hum" saņēma diezgan negatīvas atsauksmes no filmu un mūzikas kritiķiem. Albuma atbalstam grupa nerīkoja plašu koncertturneju, tika veikta salīdzinoši īsā "Lovetown" tūre, kuras lielākā daļa koncertu norisinājās Austrālijā. Juzdams grupas muzikālo stagnāciju, Bono dekādi noslēdzošajā koncertā paziņoja, ka ir beigusies līdz šim dzirdētā U2 ēra, un ir "...vienkārši jādodas tālāk un jāizsapņo to visu vēlreiz".
"Achtung Baby", "Zoo TV" un "Zooropa" (1990 – 1993)
<blockquote class="toccolours" style="text-align:left; width:30%; float:right; padding: 10px 15px 10px 15px; display:table;">Šo ierakstu raksturojošie atslēgas vārdi bija "lēts, projām metams, tumšs, seksīgs", "industriāls" (ļoti labs), "nopietns, pieklājīgs, mīļš, pareizs, roķīgs" un "lineārs" (galīgi slikts). Bija labi, ja dziesma aiznesa tevi ceļojumā vai lika tev domāt, ka tavs mūzikas atskaņotājs ir salūzis, slikti, ja tas tev atgādināja par ierakstu studijām vai par U2... Berlīne kļuva par ieraksta konceptuālo pamatu. Trīsdesmito gadu Berlīne - pagrimusi, seksuāla un tumša; tai pretī deviņdesmito gadu Berlīne - atdzimusi, haotiska un optimistiska...<p style="text-align: right;"> — Braiens Īno par "Achtung Baby" ierakstīšanu
1991. gada novembrī U2 izdeva albumu "Achtung Baby". Sāpināti par "Rattle and Hum" kritiku, grupa veica krasu muzikālā un tematiskā virziena maiņu, vislielāko kopš "The Unforgettable Fire" laikiem. Skaņas ziņā "Acthung Baby" sevī ietvēra tā laika deju, industriālās un alternatīvās mūzikas ietekmes; pati grupa šā albuma skaņu raksturoja kā "četru vīru veikto Džošuas koka nociršanu". Tematiskā ziņā, tas bija dziļš un personisks ieraksts; tas bija tumšāks un neparastāks, salīdzinot ar grupas iepriekšējo veikumu. Komerciālā un kritiķu atzinumu ziņā tas ir bijis viens no grupas visveiksmīgākajiem albumiem, un būtiska grupas 1990. gadu sākuma atjaunināšanas sastāvdaļa. Tāpat kā "The Joshua Tree", žurnāls "Rolling Stone" to ir nosaucis par vienu no visu laiku labākajiem rokmūzikas albumiem.
Iesākumā grupa pie "Achtung Baby" strādāja Austrumberlīnē, meklējot iedvesmu un jaunas idejas no Vācijas atkalapvienošanās. Šo albumu ar Braiena Īno palīdzību producēja Daniels Lanuā. Berlīnes sesiju laikā grupas iekšienē radās nopietns konflikts par materiāla kvalitāti un muzikālo virzienu. Kamēr Kleitons un Mullens deva priekšroku skaņai, kas būtu līdzīga U2 iepriekšējiem darbiem, Bono un The Edge, kurus bija iedvesmojusi alternatīvā un Eiropas deju mūzika, vēlējās pārmaiņas. Ļoti lēns progress un strīdi izvērsās, kad grupa mēģināja apspēlēt The Edge radīto ģitāras ritmu, kas vēlāk izvērsās par vienu no grupas vispopulārākajām dziesmām "One".
"Zoo TV" koncerttūre, kas risinājās no 1992. līdz 1993. gadam, bija multimediju pasākums, kurā uz skatuves bija simtiem ekstravagntu video ekrānu, lidojošas Trabant automašīnas, augsti torņi, satelīttelevīzija savienojuma vadi, slīdošas teksta rindas un virs skatuves Bono izdomātie tēli, kā "Muša", "Spoguļbumbas vīrs" un "Misters Makfisto". Ekstravagantie šovi iesākumā bija iecerēti kā kontrastam ar parastajām skatuvēm iepriekšējās U2 koncerttūrēs, radot uz skatuves dažādas rokenrolam raksturīgas pārmērības. Šajos šovos U2 parādīja savu viedokli par kabeļtelevīzijas iejaukšanos visās jomās un tās ziņām, izklaidi un mājas iepirkšanos. Koncertu laikā grupa veica joku zvanus ASV prezidentam Bušam, ANO un citiem. Strīdus izraisīja arī dzīvais satelīta savienojums ar Sarajevas kara torni.
Ātri ierakstītais un "Zoo TV" tūres pārtraukumā 1993. gada vidū izdotais albums "Zooropa" turpināja vairākas tēmas, kas bija raksturīgas "Achtung Baby" un "Zoo TV" tūrei. Iesākumā tas bija paredzēts kā EP, taču grupa to pagarināja līdz pilnam studijas albumam. Tas bija vēl atšķirīgāks no agrākajiem U2 ierakstiem, iekļaujot sevī tehno un citus elektroniskos efektus. Lielākā daļa dziesmu vismaz vienreiz tika spēlētas 1993. gada tūres posmā, kas izvērtās pa Eiropu, Austrāliju, Jaunzēlandi un Japānu; puse no albuma dziesmām tika iekļautas tūres pastāvīgi atskaņojamo dziesmu sarakstā.
"Passengers", "Pop" un "PopMart" (1995 – 1998)
1995. gadā U2 izdeva eksperimentālo albumu ar nosaukumu "Original Soundtracks 1". Iepriekšējo 3 U2 albumu producents Braiens Īno piedalījās kā pilnvērtīgs grupas partneris, veicot gan dziesmu rakstīšanas procesu, gan arī uzstājoties. Šī iemesla dēļ, kā arī ieraksta krasi eksperimentālās dabas dēļ, grupa izlēma to izdot ar pseidonīmu "Passengers", lai atšķirtu šo albumu no citiem parastajiem U2 albumiem. Pēc U2 standartiem, albums bija komerciāli neveiksmīgs un saņēma galvenokārt sliktu kritiku. Tomēr dziesma "Miss Sarajevo", kurā piedalās arī Lučāno Pavaroti, un kuru Bono ir nosaucis par vienu no savām mīļākajām U2 dziesmām, guva diezgan labus panākumus.
<blockquote class="toccolours" style="text-align:left; width:30%; float:left; padding: 10px 15px 10px 15px; display:table;">Nepietiek ar vienkārši lielisku dziesmu tekstu uzrakstīšanu; nepietiek ar tikai lielisku ideju, šīm visām lietām jābūt vienkopus, lai varētu disciplinēt sevi darbam. Mēs šo albumu nodosim remiksētājam, dosimies atpakaļ, uz ko tas iesākumā bija iecerēts, tātad "Mofo" ir lipīga melodija ar īstu plastisku uzbrukumu, "Do You Feel Loved" ir šķidrs, āķīgs horizonts, kas paceļ izčukstēto intimitāti pašā augšā, bet "If God Will Send His Angels" jākļūst par pērlēm un dimantiem.<p style="text-align: right;"> — Bono par albumu "Pop"
Savā 1997. gada albumā "Pop" U2 turpināja eksperimentēt; stingri piesitieni, programmēšana, iztekts ritms un samplēšana albumam piešķīra smagus, fankmūzikai raksturīgus deju ritmus. Albums tika izdots martā, tas debitēja 1. vietās 35 pasaules valstīs un saņēma pārsvarā pozitīvas atsauksmes. Piemēram, žurnāls "Rolling Stone" paziņoja, ka U2 ir "uzdrīkstējušies un izveidojuši vienu no savām visu laiku labākajām mūzikām." Citi juta, ka albums ir liela vilšanās, tādējādi tā pārdošanas rezultāti bija vāji, salīdzinot ar iepriekšējiem U2 izdevumiem. Grupa steidzās pabeigt albumu savas koncerttūres laikā, un Bono ir atzinis, ka albums "nekomunicē ar klausītāju tā, kā tas bija iecerēts".
"Joprojām labākā grupa pasaulē" (2000 – 2006)
<blockquote class="toccolours" style="text-align:left; width:30%; float:right; padding: 10px 15px 10px 15px; display:table;">Ir viegli sevi saistīt ar "All That You Can't Leave Behind", jo tas ir pilns ar lieliskām dziesmām, kas ir svarīgas plašai auditorijai, ar tā skaidrajām norādēm uz ģimeni, draudzību, mīlestību, nāvi un atdzimšanu. Šajā albumā iesākumā ir vairāk jūtama Lanuā nevis Īno ietekme, taču šī albuma skaņa nāk no pašas grupas, kas šādu mūziku jau ir radījusi, gatavojot albumu "Rattle and Hum". Šoreiz viņi neimitē un nekam to nevelta. Šoreiz tā ir dvēseles mūzika, nevis mūzika par dvēseli.<p style="text-align: right;"> — Karolīna van Ūstena de Bēra
Sekojot salīdzinoši vēsajai albuma "Pop" uzņemšanai, U2 vairākos pasākumos uzsvēra, ka viņiem ir "atkal jāpierāda, ka joprojām esam labākā grupa pasaulē". Kopš 2000. gada grupa veido dziesmas ar daudz tradicionālāku skanējumu, tomēr saglabājot arī ietekmes no saviem iepriekšējiem muzikālajiem eksperimentiem.
Albums "All That You Can't Leave Behind" tika izdots 2000. gada oktobrī un atkalapvienoja grupu ar producentiem Braienu Īno un Danielu Lanuā. Daudzi, kas īsti nebija apmierināti ar grupas 1990. gadu eksperimentiem, šo albumu novērtēja kā atgriešanos pie izcilības; žurnāls "Rolling Stone" to nosauca par U2 trešo meistardarbu pēc "The Joshua Tree" un "Achtung Baby". Albums debitēja 1. vietā 22 valstīs un tā pasaules mēroga hits "Beautiful Day" ieguva trīs Grammy balvas. Arī pārējie albuma singli "Walk On", "Elevation" un "Stuck in a Moment You Can't Get Out Of" ieguva Grammy balvas.