cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vanilla Ninja
Grupas pirmsākumi, Eirovīzija un debijas albums
Mārja Kivi ar dziesmu "A Dream" startēja Eurolaul 2002, Igaunijas kvalifikācijā Eirovīzijai, taču palika tikai 7. vietā. Pēc piedalīšanās Eirovīzijas atlasē Mārja kļuva par galveno vokālisti grupā, kas uz brīdi vēl vairāk popularizēja grupu, jo nevienai citai grupas dalībniecei iepriekšēji panākumi Igaunijā nebija. Mārja un Lenna jau iepriekš pazina viena otru, savukārt Pireta un Katrina bija muzicējušas kopā. Neskatoties uz to, grupa šad tad tiek dēvēta par mākslīgu mediju projektu.
Grupa savas pirmās dziesmas ierakstīja 2002. gada septembrī. Abas dziesmas bija igauņu valodā: "Nagu Rockstaar" un "Purunematu". "Nagu Rockstaar" tika nosūtīta uz vietējām radiostacijām. Neskatoties uz piedzīvoto neveiksmi, grupa nepadevās un turpināja strādāt. Taču abas šīs dziesmas tika iekļautas daudzās dziesmu izlasēs Igaunijā.
2002. gada beigās grupa izlēma sūtīt uz Eurolaul 2003 savu pirmo dziesmu angļu valodā: "Club Kung Fu". Atlasē dziesma kļuva par populārāko dziesmu skatītāju telefona balsojumu aptaujā. Dziesma saņēma skatītāju simpātiju balvu. Taču atšķirībā no citām valstīm, Igaunijā Eirovīzijas pārstāvjus izvēlas žūrija skatītāju vietā. Žūrija, kuras sastāvā bija tādi slaveni cilvēki kā Maikls Bels, ierindoja grupu 9. vietā.
Piedalīšanās Eirovīzijas atlasē un dziesmas popularitāte palīdzēja grupai un veicināja debijas albuma Vanilla Ninja agrāku izdošanu. Iekļaudamas albumā oriģinālo un drum'n'bass dziesmas "Club Kung Fu" versiju un 13 citas dziesmas angļu un igauņu valodā, meitenes cerēja uz lieliem panākumiem, kuri neizpalika. Albums tika pārdots ap 300 000 kopiju, kaut arī Igaunijā 2003. gadā bija tikai 1,3 miljoni iedzīvotāju. Kaut arī pašas meitenes atzina, ka sākums katrai grupai ir grūts, komerciālie panākumi stimulēja grupu meklēt papildu sekmes arī ārpus Igaunijas robežām.
Parādīšanās Eiropā
Pēc veiksmīgās debijas Igaunijā grupa izmēģināja spēkus trijās Eiropas vācvalodīgajās valstīs — Vācijā, Austrijā un Šveicē. 2003. gada novembrī grupa noslēdza līgumu ar Vācijas ierakstu kompāniju "Bros Music", kura tolaik pilnībā piederēja vienai no ierakstu kompāniju lielā četrinieka "Sony BMG Music Entertainment". Grupas jaunais producents bija Vācijā pazīstamais Dāvids Brandess. Sākumā Dāvids nevēlējās uzņemt saistības ar šo grupu, taču vēlāk piekrita šādam piedāvājumam. Līdz ar to sākās darbs pie grupas jaunā albuma. Viņas neizdeva savu debijas albumu vai arī singlu "Club Kung Fu", bet izdeva jaunu singlu "Tough Enough". Singla izdošana kļuva par grupas panākumu sākumu Vācijā. Vācijā singls tika izdots, 2004. gada sākumā arī abās pārējās vācvalodīgajās valstīs: Austrijā un  Šveicē. Šis ir viens no grupas veiksmīgākajiem singliem, dziesmas video iekļuva mūzikas kanāla VIVA aktīvajā rotācijā un kļuva par Top 20 hitu gan Austrijā, gan Vācijā. Dziesma tika iekļauta arī dažādās datorspēlēs, piemēram, Dance Dance Revolution ULTRAMIX 2 un In The Groove.
Pēc panākumiem, kas bija ar dziesmu "Tough Enough", grupa izdeva debijas singlu "Club Kung Fu" Vācijā, pēc tam grupa izdeva savu trešo singlu "Don't Go Too Fast", kas Vācijā un Austrijā tika izdots aprīļa sākumā: un  (un Šveicē martā, lai gan tas pameta topu simtnieku). Kad singls vairs neiekļuva topu pirmajās vietās, grupa izdeva savu otro studijas albumu Traces of Sadness. Albumā tika iekļauti tādi hiti kā "Tough Enough", "Don't Go Too Fast", "When the Indians Cry" un "Liar". Albums tika izdots ne tikai Igaunijā un Centrāleiropā, bet arī Japānā.
Eirovīzija Šveicē
Krietni lielākas problēmas sākās brīdī, kad grupas dalībniece Mārja palika stāvoklī un kolektīvu pameta. Par Mārjas aiziešanas iemesliem tika daudz diskutēts, izskatot arī tādu variantu, ka Mārja drīz atgriezīsies. Taču laika gaitā tika noskaidrots patiesais aiziešanas iemesls — Mārja iemīlējās grupas menedžerī Renē Meristā. Vēlāk viņa apprecējās un dzemdēja bērnu, kuru nosauca par Doru-Lizu. Mārju aizvietoja Trīnu Kivilāna, kura tajā laikā bija 15 gadus veca. Grupas piedalīšanās bija apdraudēta, jo Eirovīzijas noteikumi paredz to, ka konkursā var piedalīties tikai tie, kuri ir sasnieguši 16 gadu vecumu. Šāds noteikums tika ieviests pēc tam, kad 1986. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā uzvarēja 13 gadus vecā Sandra Kima. Trīnu uzstāja, ka viņa ir 17 gadus veca, taču Šveices atlases organizatori nepiekrita tam, un galu galā viņi uzzināja Trīnu patieso dzimšanas dienu:.
Sāka izskatīties, ka grupa nepārstāvēs Šveici Eirovīzijā, taču tomēr netika izlemts atkārtot atlasi, pamatojoties uz to, ka Trīnu būs sasniegusi 16 gadu vecumu pirms konkursa. No Eiropas Raidorganizāciju apvienības (EBU) nesekoja nekādas sankcijas, jo šie noteikumi nebija tik ļoti stingri.
Nākamie panākumi topos
Pēc Eirovīzijas atlases grupa turpināja darbu un izdeva jaunu singlu "Liar". Singls iekļuva Vācijas un Austrijas topu pirmajā divdesmitniekā, taču Šveicē, neskatoties uz to, ka grupa pārstāvēja Šveici Eirovīzijā, piedzīvoja neveiksmi (tikai 43. vieta). Šis singls, tāpat kā visi iepriekšējie, bija grupas tobrīd lielākais singls Vācijā.
"When the Indians Cry", grupas piektais Centrāleiropā izdotais singls, bija grupas pirmā lēnā, liriskā dziesma. Dziesmas videoklipā pirmo reizi parādījās Trīnu, jo iepriekšējos video piedalījās Mārja. Kivilāna ļoti labi iejutās grupā, izskatoties vecāka par saviem 15 gadiem, tā apklusinot kritiķus, kuri paredzēja ātru aiziešanu no grupas, kur visas trīs pārējās dalībnieces bija par trim gadiem vecākas. Viens no iemesliem, kāpēc tieši Trīnu bija Mārjas aizstājēja, bija līdzīgais izskats. Taču pati dziesma sasniedza 8. vietu Vācijā, 7. vietu Austrijā un 27. vietu Šveicē.
Grupa kļuva par vienu no populārākajām Vācijas grupām, to apliecināja grupas augstās vietas topos un liels raidlaiks VIVA mūzikas kanālā.
Trešais albums
2005. gada maijā grupas dziesmas atgriezās topos, šoreiz tā bija "I Know", šī bija kārtēja grupas veiksmīgā dziesma, kura sasniedza 13. vietu Vācijā un 17. vietu Austrijā. Divas nedēļas vēlāk grupa izdeva savu trešo albumu Blue Tattoo, tas tika izdots vairākās Eiropas valstīs, tas nozīmēja to, ka albums vēlāk būs viens no veiksmīgākajiem albumiem, kā tas arī notika. Albumā iezīmējas gotiskā roka pazīmes. Albums sasniedza 4. vietu Vācijā, un augstu vietu Šveicē, kas nebija liels pārsteigums, jo albumā ir iekļauta Eirovīzijas dziesma "Cool Vibes".
2005. gada Eirovīzija
Tā kā Šveice 2004. gada konkursā palika pēdējā vietā, grupai vajadzēja startēt arī pusfinālā. Tikšana finālā bija apgrūtināta, jo konkurence bija ļoti spēcīga, taču grupa iekļuva to desmit skaitā, kuras nokļūst finālā. Grupas priekšnesums finālā tika daudz kritizēts, daži sacīja, ka tas nav grupas labākais sniegums.
Balsošanā grupai gāja diezgan labi. Lai arī viņas nepārstāvēja dzimto Igauniju, no Igaunijas meitenes saņēma maksimālos 12 punktus, arī no Latvijas Šveices pārstāves saņēma 12 punktus, taču Vācija iedeva tikai četrus. Balsotāji Austrijā bija vēl jo mazāk iedvesmoti balsot par grupu, un no Austrijas Šveice nedabūja nevienu punktu. 10 punktus grupa saņēma no Baltkrievijas un Somijas.
Lai arī grupa bija viena no līderēm balsojuma tabulā, Vanilla Ninja beigās noslīdēja nedaudz zemāk un, konkursam noslēdzoties, palika 8. vietā. Šī bija pati veiksmīgākā Šveices vieta Eirovīzijā pēdējo 10 gadu laikā, un 8. vieta ļāva kvalificēties 2006. gada Eirovīzijas finālam. Taču pašai grupai panākumi Eirovīzijā nozīmēja lielāku popularitāti visā Eiropā.
Laiks pēc Eirovīzijas, atšķelšanās no Brandesa un 4.—5. albumi
grupa izdeva singlu "Cool Vibes" Šveicē, kur tas nokļuva 17. vietā topos. Pateicoties tam, ka šī dziesma bija Šveices pārstāve Eirovīzijā, singls sasniedza savu labāko vietu Šveices topos. Pēc kāda laika singls tika izdots arī Vācijā un Austrijā, taču nesasniedza tik labus panākumus kā iepriekšējie singli — 42. vieta Vācijā un 70. vieta Austrijā. Taču Vācijā dziesma tika diskvalificēta no visām Vācijas topu tabulām pēc tam, kad atklājās, ka grupas producents Dāvids Brandess personīgi ir sapircies tūkstošiem singla kopiju, lai grupa ierindotos pēc iespējas augstākā vietā.
Pēc neveiksmīgā singla "Cool Vibes", meitenes vairāk neizdeva singlus no albuma Blue Tattoo un pievērsās koncertēšanai. Gada otrajā pusē grupas meitenēm radās pirmās nesaskaņas ar ierakstu kompāniju "Bros Music" un viņu producentu Dāvidu Brandesu. Pēc pāriešanas no "TopTen" meitenes pacieta daudz ko no Brandesa puses, arī Dāvida skandālu par grupas singlu pirkšanu, lai uzlabotu pozīciju topos, un daudz ko arī no ierakstu kompānijas puses, piemēram, to, ka "Bros Music" vairs nebija Sony BMG Music Entertainment grupas filiāle. Problēmu atrisināja 2005. gada septembrī, pārejot uz "EMI" piederošo "Capitol Records" ierakstu kompāniju. Vecais producents apgalvoja, ka grupas karjera ir beigusies un teica, ka jaunā ierakstu kompānija ir amatieri.
Pēc Bros Music pamešanas meitenes sāka darbu pie ceturtā albuma. Taču Bros Music 2005. gada nogalē izdeva singlu "Megamix" un labāko dziesmu izlasi Best Of. Kā stāstīja pašas meitenes, neviens ar viņām nebija konsultējies par singla vai albuma izdošanu, tāpēc Pireta lūdza fanus tos nepirkt, jo šādi tiek atbalstīti "Bros Music". Tomēr gan albums, gan singls iekļuva topu simtniekā.
Pēc šī starpgadījuma ar albumu un singlu, grupa paziņoja, ka to pamet grupas dalībniece Trīnu Kivilāna. Visas trīs palikušās meitenes izlēma turpināt grupas darbību trijatā. Par lēmumu aiziet no grupas netika īpaši diskutēts, vienīgi grupas dalībnieces minēja, ka Trīnu pamet grupu, jo vēlējās pabeigt studijas. Pēc šī notikuma sāka klīst runas, ka Mārja varētu atgriezties grupā, bet viņa šim lēmumam nepiekrita.
, Katrinas Siskas dzimšanas dienā, grupa sniedza koncertu Tallinā, kuru apmeklēja ~10 000 cilvēku un pārraidīja TV3 Eesti. Koncertā tika izpildītas arī vairākas dziesmas no toreiz vēl gaidāmā albuma Love Is War.
2006. gada aprīlī grupa izdeva savu pirmo oriģinālo singlu pēdējā gada laikā. Šis singls bija "Dangerzone", un tas iezīmēja atgriešanos pie poproka. Šveicē tas sasniedza 18. vietu, Vācijā tas sasniedza vienu pozīciju augstāk, taču Austrijā tika sasniegta tikai 23. vieta. Dziesmas "Rockstarz" videoklips bija pirmais Baltijas mākslinieku video, kas tika demonstrēts MTV Baltic TV kanālā. Grupa pretendēja uz pirmo MTV European Music Awards balvu Labākais izpildītājs no Baltijas (en) 2006. gadā, taču to saņēma Latvijas grupa Prāta Vētra.
klajā nāca grupas pašreiz jaunākais albums Love Is War, kuru izdeva EMI Music. Albuma lielāko daļu ir sarakstījušas pašas meitenes, kas albumu padara meitenēm personālāku. Piemēram, dziesmā "Kingdom Burning Down" ir stāsts par to, kā risinājušās savstarpējās attiecības ar grupas bijušo producentu. Kā meitenes pašas saka: "katra dziesma ir veltīta kādam cilvēkam un tām ir īpaša nozīme mums" (en). Albums topos ieņēma 1. vietu Igaunijā, 14. — Šveicē, 16. — Vācijā. Citu valstu topos tas neiekļuva labāko divdesmitniekā. Albums Igaunijā tika sertificēts ar platīna disku.
grupa sniedza koncertu Tallinā Õllesummer ietvaros.
Grupa ir slavena savā dzimtajā Igaunijā. Igaunijā grupas dalībnieces regulāri iekļūst skaistāko sieviešu topos. 2006. gadā igauņu žurnāls Kroonika veica aptauju, kurā Pireta Jervisa tika atzīta par visas valsts pievilcīgāko sievieti. Topa pirmajā pieciniekā iekļuva arī abas pārējās grupas dalībnieces — Katrina 2. vietā un Lenna 4. vietā. 2007. gadā šo titulu ieguva Lenna.
2006. gada beigās grupa kā iesildītājmākslinieces uzstājās Pink koncertos Rīgā un Tallinā.
1701. gads
1701. gads bija gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās trešdienā.
Vanilla Ninja
Laiks pēc Eirovīzijas, atšķelšanās no Brandesa un 4.—5. albumi
grupa paziņoja, ka meklē jaunu producentu un ierakstu kompāniju.
2006. gada beigās R2 gada hits 2006 (et) ietvaros grupas dalībniece Lenna Kūrmā bija Sapņu grupas (et) sastāvā, kurā piedalījās Elmars Lītmā, Kallervo Karu, Rauls Vaigls un DJ Critical. Visi šie Igaunijā pazīstamie mūziķi izpildīja Džastina Timberleika dziesmas "Sexyback" kaverversiju.
2007. gads — Eirovīzija Igaunijā un personīgie plāni
Vanilla Ninja startēja Eurolaul 2007 ar dziesmu "Birds of Peace", taču ierindojās tikai 4. vietā. Dziesmu sakomponēja Elmars Lītmā un tekstu sarakstīja Lenna un Pireta. Konkursā uzvarēja un Igauniju Eirovīzijā pārstāvēja Gerlija Padara, 2001. gada Eirovīzijas uzvarētāja Tanela Padara māsa.
Lenna pievērsās aktiermākslai. Viņa piedalījās filmas "Kurp dvēseles iet" filmēšanā, piedalījās igauņu seriālā "Māja pilsētas vidū", vēl spēlēja teātrī "Perikles". Lenna strādā populārā igauņu radiostacijā "Sky Plus" kā radio DJ.
Katrina pievērsās mācībām un TV šovu vadīšanai. Katrina turpināja mācības Audentes Universitātē, kopš 2008. gada maija vada TV šovu "Navigare".
Pireta sāka strādāt MTV Baltic kā video DJ. Pireta ir arī Igaunijas žurnāla "Naised" muzikālā redaktore.
Kaut arī 2007. gads bija grupai atpūtas brīdis, novembrī meitenes sniedza 2 koncertus karavīriem Irākā un Kuveitā.
Latīņamerika — jauns tirgus grupai
Hektors Fauns, Broken Records International dibinātājs, centās iegūt sakarus ar grupu, taču nesekmīgi, līdz 2 poļu fani (Tomeks un Jo-Tomeks) internetā iedeva Hektoram Lennas kontakttālruni, un šādi grupa tika uzaicināta piedalīties Viña del Mar Festival 2008, pārstāvot dzimto Igauniju.
Šis ir nozīmīgākais Latīņamerikas festivāls. Šeit meitenes izpildīja savu balādi "Birds of Peace", kura arī konkursa noslēguma ieguva sudraba kaiju, kas ir festivāla galvenā balva un 10 000 dolārus kā labākie mākslinieki.
Ceļojums uz Čīli bija panākumiem bagāts. Taču 2009. gada vasarā grupa devās uz Latīņameriku grupas koncerttūres "Rock Diva" ietvaros. Grupa viesojās Meksikas galvaspilsētā Mehiko, Brazīlijas vienā no slavenākajām pilsētām Sanpaulu, Peru galvaspilsētā Limā un Čīles pilsētā Santjago.
Periods pēc Latīņamerikas
2008. gada jūnijā grupa aizvadīja koncertūri "Restart Tour", kura noritēja dažādās Igaunijas pilsētās.
2008. gada novembrī grupa iekļuva mūzikas kanāla VIVA topa "TOP 100 visskaistākās zvaigznes" (et) 12. vietā.
grupa bija paredzējusi piedalīties pasākumā Maskavā "Tallinas dienas". Taču sakarā ar Krievijas pareizticīgo baznīcas patriarha Alekseja II nāvi piedalīšanās pasākumā tika atcelta.
Vanilla Ninja jaunākā singla "Crashing Through The Doors" melodiju sarakstīja zviedru dueta "Roxette" dalībnieks Pērs Gesle, un tekstu sarakstīja Lenna un Pireta. Dziesmas oriģinālversija ir Pēra Gesles dziesma "Spegelboll" no viņa 2003. gada albuma Mazarin.
grupa ierakstīja dziesmu ar vienu no Igaunijas slavenākajām smagā metāla grupām BDÖ. Grupa BDÖ jau vairāk nekā 15 gadus nebija izdevusi kādu dziesmu vai albumu, taču 2009. gada pavasarī grupa izlēma atgriezties un turpināt muzicēt. Vanilla Ninja ierakstīja ar BDÖ viņu slavenāko dziesmu "Operation B".
2009. gada vasaras beigās grupa jau otro reizi piedalījās Tele2 organizētajā pludmales pasākumā "Tele2 Baltic Beach Party".
2009. gada vidū un 2010. gada sākumā divas grupas dalībnieces pievērsās politiskajai dzīvei. 2009. gada augustā Katrina Siska pievienojās Igaunijas Centra partijai. Taču Pireta Jervisa tika iecelta par Ekonomikas ministrijas ministra padomnieci sabiedrisko attiecību jautājumos.
Grupas oficiālais fanu klubs
Oficiāla fanu kluba izveide bija vairākkārt atlikta, tādēļ vācu, igauņu un poļu fani izveidoja VL-LINN. Pašlaik tajā ir 300 locekļi no 43 valstīm.
Grupas apģērbu līnija
tas tika izlikts izsolē Igaunijā par daudz pieticīgāku summu: 3 000 EUR. Pēc 14 dienām summa pieauga līdz 4 400 EUR, kad to nopirka kāda anonīma fiziska persona.
Diskogrāfija
Grupa ir izdevusi 4 studijas albumus, 2 izlases, 15 singlus.
Studijas albumi
Albumiem Traces of Sadness un Blue Tattoo ir izdoti Limited Edition.
Dziesmu izlases
Albums Silent Emotions izdots tikai Japānā.
Videogrāfija
Grupa ir ierakstījusi 12 videoklipus un ir izdevusi 2 DVD.
Videoklipi
Grupa ir filmējusi videoklipus visiem saviem singliem, izņemot jaunāko singlu "Crashing Through The Doors". Pirmais videoklips, kurā Trīnu parādījās Mārjas vietā, bija videoklips dziesmai "When the Indians Cry". Dziesmu "When the Indians Cry", "Tough Enough", "Blue Tattoo" videoklipi ir grupas veiksmīgākie, ko apliecina lielais raidlaiks VIVA mūzikas kanālā. Dziesmas "Cool Vibes" videoklips ir visvairāk pārraidītais no visiem grupas videoklipiem, kas arī nepārsteidz, jo ar šo dziesmu grupa startēja 2005. gada Eirovīzijā.
Visi grupas videoklipi ir bijuši ļoti populāri Vācijas video kanālos, it īpaši VIVA. Šis fakts ir ļoti nozīmīgs, jo, laikā kad grupa bija parakstījusi līgumu ar Bros Music, VIVA kanālā vairāk varēja vērot to mākslinieku video, kuri bija parakstījuši līgumu ar Universal.
Ārējās saites
Oficiālās mājaslapas citās valstīs
Grupas oficiālās mājaslapas Latīņamerikas versija
Grupas oficiālās mājaslapas Vācijas versija
Grupas oficiālās mājaslapas Lietuvas versija
Grupas oficiālās mājaslapas Argentīnas versija
Grupas oficiālās mājaslapas Meksikas versija
Grupas oficiālās mājaslapas Čīles versija
Grupas oficiālās mājaslapas Polijas versija
Grupas oficiālās mājaslapas Nīderlandes versija
Grupas oficiālās mājaslapas Japānas versija
Grupas mājaslapa Krievijā Intervijas
Intervija esctoday.com sakarā ar 2005. gada Eirovīziju
Intervija Baltic Times (04.05.2005)
Intervija Igaunijas delfi.ee mājaslapā (13.12.2005)
Piretas Jervisas intervija vācu žurnālam Just4Fun (13.01.2006)
Intervija scoolz.de (17.05.2006)
Intervija postimees.ee (9.12.2006)
Zvezda (SKS)
Uzbūve
Zvezda modulis sastāv no trīs nodalījumiem. Lielākais ir darba nodalījums, kurā apkalpe dzīvo un strādā. Tam vienā galā ir pārejas nodalījums, kurā ir trīs saslēgšanās mezgli. Otrā galā ir nehermētisks iekārtu nodalījums ar dzinējiem un degvielas tvertnēm, kuram vidū ir eja uz ceturto saslēgšanās portu. Moduļa masa ir 18 051 kg, tā garums ir 13,1 m. Zvezda ir divi saules bateriju paneļi, kuru izpletums ir 29,7 m.
Pārejas nodalījums ir hermētiski noslēdzams, un to ārkārtas gadījumā var izmantot kā slūžu kameru, tomēr šādam mērķim tā vēl nav izmantota, jo tas ir riskanti — lūkas bojājuma gadījumā Zvezda modulis tiktu nošķirts no pārējās stacijas daļas. Iziešanai kosmosā no krievu segmenta tiek izmantota Pirs slūžu kamera, kas pievienota pie Zvezda apakšējā porta.
Zvezda modulī ir guļvietas diviem kosmonautiem atsevišķās kabīnēs, tualete un citas higiēnas ierīces, kā arī virtuve ar ledusskapi un saldētājkameru. Tajā ir galvenie krievu segmenta datori vadībai un navigācijai. Moduļa sienās ir 14 iluminatori. Skābekļa iegūšanai tiek izmantots Eļektron ģenerators, kurš no kondensētā un izlietotā ūdens iegūst skābekli un ūdeņradi. Ūdeņradis kā lieks tiek izvadīts ārā kosmosā, bet skābekli izmanto elpošanai. Modulim ir 16 mazi dzinēji un divi lieli dzinēji. Elektroenerģijas uzkrāšanai ir astoņas akumulatoru baterijas.
Starptautiskajā kosmiskajā stacijā
Zvezda automātiskā režīmā pievienojās Zarja moduļa galā. Jūlija beigās SKS vadības funkcijas pārņēma Zvezda datori (pirms tam to veica Zarja).
Space Shuttle misijas STS-106 laikā Edvards Lu un Jurijs Maļenčenko 6 stundu 14 minūšu iziešanā veica kabeļu savienošanas darbus abu moduļu ārpusē (4 elektroenerģijas kabeļi, 4 video un datu kabeļi, kā arī optiskais vads telemetrijai). Nākamajā dienā STS-106 apkalpe pirmo reizi atvēra lūkas un iegāja modulī.
Pirmo reizi Zvezda divi lielie dzinēji tika izmantoti, lai paaugstinātu stacijas orbītas augstumu.
Pasaules okeāns
Pasaules okeāns ir termins, ar ko apzīmē visu Zemes okeānu kopumu. Visi pasaules okeāni savā starpā ir savienoti un veido vienu vienotu, milzīgu ūdenstilpi. Rezultātā no jebkura Pasaules okeāna piekrastes punkta pa ūdens ceļu var sasniegt jebkuru citu piekrastes punktu. Pasaules okeāns ir mainīgs — Zemes vēstures gaitā kontinentu dreifa rezultātā Pasaules okeāna un kontinentu forma un izvietojums ir pastāvīgi mainījies un turpina mainīties.
Terminu 20. gadsimta sākumā ieviesa krievu okeanogrāfs Jūlijs Šokaļskis.
Raksturojošie lielumi
Pasaules okeāns aizņem 70,8% no Zemes virsmas platības, tā platība ir 361 miljons km². Tam pretstatā sauszemes platība ir 149 miljoni km².
Par spīti lielajai platībai Pasaules okeāns veido tikai 0,24% no Zemes masas.
Iedalījums
Pasaules okeāns iedalās piecos okeānos:
Katram no šiem okeāniem var atdalīt arī mazākas sastāvdaļas: jūras un līčus.
Maltas Trūpi
Maltas Trūpi ir apdzīvota vieta Preiļu novada Galēnu pagastā.
Iedzīvotāju skaita izmaiņas
Esošajās robežās, pēc CSB datiem.
Daugavpils karogs
Daugavpils karogs ir viens no Daugavpils pilsētas oficiāliem simboliem kopā ar Daugavpils pilsētas ģerboni.
Apraksts
Karogs izgatavojams šādos lielumos: 2 m x 1 m un 3 m x 1,5 m.
Vēsture
Daugavpils pilsētas karoga vēsture sākās 20. gadsimta 30. gados, kad četriem Latvijas apgabalu pilsētām - Rīgai, Daugavpilij, Jelgavai un Liepājai - tika piešķirti standarta izmēra un izskata karogi: divas vienāda garuma un platuma joslas dažādās krāsās ar attiecīgas pilsētas ģerboņa attēlu karoga vidū. Rīgas galvaspilsētas karogs tika apstiprināts 1936. gadā. Tiek uzskatīts (bet pagaidām vēl nav dokumentāli apstiprināts), ka Daugavpils pilsētas karogu Latvijas Valsts prezidents K.Ulmanis apstiprināja 1937. gadā
Pēc 1940. gada jūnija notikumiem pilsētas karogs netika lietots. Vācu okupācijas laikā pilsētas ielās tika lietots nacistu Vācijas karogi. Vēlāk arī Latvijas PSR karogs.
Pilsētas karogs tā 1937. gada versijā atjaunots kā pilsētas simbols 1990. gada 21. jūnijā Pilsētas padomes 4. sesijas 3. daļā kopā ar 1925. gadā apstiprināto pilsētas ģerboni.
1995. gada 31. oktobrī pilsētas karogs tika novietots mastā uz patstāvīgu lietošanu pie viesnīcas "Latvijas" ēkas pilsētas centrā. Karogu sašuva kāda privātpersona šūšanas ateljē. Pasākumā piedalījās pilsētas domes priekšsēdētāja vietniece R.Strode.
1996. gada 9. maijā pēc 184 dienām karoga audekls tiks nomainīts ar jaunāko, bet vēsturiskais pirmais karogs 1996. gada 16. maijā nodots Daugavpils novadpētniecības un mākslas muzejā mūža glabāšanai.
2000. gada 31. oktobrī vēsturiskais pirmais karogs tika eksponēts viesnīcas "Latvija" vitrīnā, atzīmējot pilsētas karoga pastāvīgu atrašanos pilsētas centrā 5. gadadienu.
2003. gada 23. jūnijā karogs pie viesnīcas "Latvijas" ēkas tika noņemts, sakarā ar viesnīcas ēkas un Vienības laukuma rekonstrukcijas darbu uzsākšanos.
Pēc laukuma rekonstrukcijas darbiem karoga pastāvīga atrašanas vieta noteikta Vienības laukumā, kaut vai faktiski masts atrodas aiz tramvaja sliedēm un Vienības ielas posma skvēra teritorijā netālu no Ugunsdzēsēju depo Rīgas ielā 1/3.
Karoga lietošanas noteikumi
5.1. Pilsētas karogam un tā attēlam neatkarīgi no izmēriem precīzi ir jāatbilst karoga aprakstam un pamatā jāsakrīt ar attēlu pielikumā Nr. 2.
5.2. Daugavpils pilsētas karogs pastāvīgi atrodas pie Daugavpils pilsētas domes ēkas fasādes un mastā Vienības laukumā.
5.3. Daugavpils pilsētas karogs tiek izmantots pilsētas pasākumos.
5.4. Privātpersonas un juridiskās personas var izmantot Daugavpils pilsētas karogu viņu rīkotajos pasākumos, garantējot pienācīgu cieņu pret pilsētas karogu.
5.7. Ja pilsētas karogu paceļ kopā ar Latvijas valsts karogu, to paceļ Ministru kabineta noteiktajā kārtībā.
5.8. Ja pilsētas karogu izkar pie ēkas, to visā platumā piestiprina pie karoga kātā, ko ievieto speciālā pie ēkas fasādes piestiprinātā karoga turētājā tā, lai karogs atrastos ne zemāk par 2,5 m no zemes.
5.9. Ja pilsētas karogu izvieto uz ielas, laukumā vai pret kādas ēkas fasādi, to nostiprina mastā ne zemāk par septiņiem metriem no zemes.
5.10. Ja pilsētas karogu paceļ sēru noformējumā, virs karoga pie kāta piestiprina melnu lenti, kuras platums ir 1/20 no karoga platuma. Mastā uzvilktos karogus nolaiž pusmastā bez sēru lentes.
5.11. Vietās, kur pilsētas karogs nav pacelts pastāvīgi, to paceļ, saulei austot, un nolaiž, saulei rietot, vai paceļ tad, kad sākušies svētki, svinības vai sēru ceremonija, un nolaiž, kad minētie pasākumi beigušies.
5.13. Karoga kāta garumu un diametru izvēlas proporcionāli karoga lielumam. Karoga kātu izgatavo atbilstoši šādām prasībām:
5.13.1. karoga kāts ir garāks par karoga garāko malu;
5.13.2. karoga kāts ir taisns un gluds, baltā krāsā;
5.13.3. karoga kāta augšējais gals ir plakans, noapaļots, par vairākiem centimetriem lielāks nekā kāta diametrs. Kāta augšējā galā var būt arī dekoratīvs konusveida, lodveida vai elipses veida uzgalis.
5.14. Aizliegts izmantot bojātu vai izbalējušu Daugavpils pilsētas karogu.
5.15. Aizliegts pacelt pilsētas karogu virs un pie ēkām, kurās tiek veikts kapitālais remonts, kuras ir avārijas stāvoklī vai kurām tiek remontēta fasāde, citās nepiemērotās vietās un apstākļos.
Einārs Cilinskis
Einārs Cilinskis (dzimis Rīgā) ir latviešu ķīmiķis, ekonomists un politiķis, Nacionālās apvienības biedrs. Viņš ir bijis Latvijas Republikas Augstākās Padomes deputāts, kā arī vairāku Saeimas sasaukumu deputāts. Neilgu laiku 2014. gadā bijis Latvijas vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs Laimdotas Straujumas ministru kabinetā.
Biogrāfija
Dzimis Rīgā, mācījās Rīgas 50. vidusskolā. 1986. gadā absolvēja Rīgas Politehniskā institūta Ķīmijas fakultāti, bet pēc tam Rīgas Tehniskajā universitātē ieguva bakalaura un maģistra grādu ekonomikas specialitātē. Strādājis Latvijas Zinātņu akadēmijas Organiskās sintēzes institūtā par laborantu, jaunāko zinātnisko līdzstrādnieku un asistentu, vairāku zinātnisku izdevumu autors.
Politiskā darbība
Trešās atmodas laikā E. Cilinskis iesaistījās Vides aizsardzības klubā, LNNK un Latvijas Tautas frontē kopš to pirmsākumiem. 1989. gadā ievēlēts Rīgas tautas deputātu padomē, bet 1990. gadā kā LTF kandidāts vienā no Rīgas vēlēšanu apgabaliem tika ievēlēts Augstākajā Padomē. balsojis par deklarāciju „Par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu”.
1993. gadā nesekmīgi kandidēja 5. Saeimas vēlēšanās no „Zaļā saraksta”, taču 5. Saeimā darbojās kā LNNK deputāta Eduarda Berklava palīgs. Vēlākajos Saeimas sasaukumos bijis arī deputātu Jura Dobeļa un Aleksandra Kiršteina palīgs. 1994. gadā ievēlēts Rīgas domē no LNNK un Latvijas Zaļās partijas saraksta un nākamajā gadā bija arī Rīgas domes priekšsēdētāja vietnieka vietas izpildītājs. Nākamajās pašvaldību vēlēšanās 1997. gadā nesekmīgi kandidēja uz deputāta vietu Rīgas domē no Reformu savienības un Latvijas Konservatīvās savienības saraksta.
1998. gadā kļuva par Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas valsts sekretāra vietnieku, tai pat gadā nesekmīgi piedalījās 7. Saeimas vēlēšanās no „Tēvzemei un Brīvībai/LNNK” saraksta. Tāpat E. Cilinskim neizdevās iekļūt vēlētās institūcijās virknē nākamo vēlēšanu: 2001. gada Rīgas domes vēlēšanās, 2002. gada 8. Saeimas vēlēšanās, 2004. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās. Šai laikā divreiz kļuva par Rīgas domes deputātu citur ievēlētu partijas biedru vietā, līdz 2005. gadā pats tika ievēlēts galvaspilsētas pašvaldībā. 2006. gadā atkal neveiksmīgi kandidēja 9. Saeimas vēlēšanās.
2007. gadā „Tēvzemei un Brīvībai/LNNK” pēc Jurija Stroda demisijas izvirzīja E. Cilinski kā ekonomikas ministra kandidātu Aigara Kalvīša valdībā, tomēr viņš atteicās no kandidēšanas dēļ zemās sabiedrības uzticības valdībai. 2009. gadā E. Cilinskis nesekmīgi kandidēja Eiropas Parlamenta vēlēšanās, šai pašā gadā izstājās no „Tēvzemei un Brīvībai/LNNK”, kurā bija darbojies vairāk par 20 gadiem, un pievienojās partijai „Visu Latvijai!”. 2010. gadā ievēlēts 10. Saeimā no Nacionālās apvienības saraksta un kļuva par tās Saeimas frakcijas priekšsēdētāju.
2011. gada rudenī Saeimas ārkārtas vēlēšanās ievēlēts arī 11. Saeimā. Tās darbības laikā darbojies kā Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas parlamentārais sekretārs un īslaicīgi 2014. gada sākumā arī kā Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs Laimdotas Straujumas ministru kabinetā, bet amatu zaudēja, pretēji Ministru kabineta lēmumam piedaloties Leģionāru piemiņas dienas pasākumos. Pēc Romāna Naudiņa apstiprināšanas par ministru E. Cilinskis atgriezās Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas parlamentārā sekretāra amatā.
2018. gada 26. jūnijā E. Cilinskis kopā ar Gaidi Bērziņu paziņoja, ka nekandidēs 13. Saeimas vēlēšanās, lai dotu iespēju jauniem cilvēkiem, vienlaikus norādot, ka politiku nepametīs un darbu partijā turpinās. 2019. gadā viņš kļuva par Ekonomikas ministrijas Ilgtspējīgas enerģētikas politikas departamenta vecāko ekspertu.
2020. gada 20. februārī Nacionālās apvienības Rīgas nodaļas kopsapulcē tika nolemts virzīt E. Cilinski kā Rīgas mēra kandidātu Rīgas domes ārkārtas vēlēšanas. Augustā notikušajās vēlēšanās ievēlēts Rīgas domē.
E. Cilinskis ir apbalvots ar III šķiras Triju Zvaigžņu ordeni un 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīmi.
Lūkass
Lūkass var būt:
Mihals Šlesingrs
Mihals Šlesingrs (cs; dzimis ) ir čehu biatlonists.
Biatlonā trenējas kopš 2000. gada, nacionālajā izlasē debitējis 2003. gadā. 2001.—2002. gada sezonā debitējis Pasaules kausa izcīņā. Izcīnījis vairākas medaļas Pasaules čempionātā junioriem: vienu zeltu, četrus sudrabus un divas bronzas. Pasaules čempionātos startē kopš 2003. gada. Piedalījies četrās Olimpiskajās spēlēs.
Kapeles kapi
Kapeles kapi ir viena no Jēkabpils vecākām kapsētām. Līdz Krustpils pilsētas apvienošanai ar Jēkabpili tā saucās Krustpils kapsēta. Tā ir daļēji slēgta kapsēta, kas atrodas pilsētas labās puses Krustpils ziemeļu daļas nomalē aiz Krustpils dzelzceļa stacijas pie Zvaigžņu ielas.
Kā kapu kalniņš jau bija izveidojies pirms 1787. gada, kad toreizējais Krustpils pils īpašnieks Korfs šeit uzcēla savas dzimtas aizgājušajiem tuviniekiem kapliču ar barokālu jumtu, kuru vainagoja metāla stienis ar lodi un krustu virs tās. Aptuveni pēc simts gadiem šajā kapsētā tika uzcelta otra kapliča kungiem, to veica Krustpils muižas pārvaldnieks Ļūļāks, jo pirmā kapliča bija pārpildīta ar Korfu dzimtas sarkofāgiem. Šajās kapličās augstdzimušo balzamētajām mūmijām nebija lemts miers, jo Pirmā pasaules kara un nākamajos juku gados kapličas tika izdemolētas un aplaupītas. Otrreiz senākā no Korfu dzimtas kapličām tika uzlauzta pēc Otrā pasaules kara un pa vaļējo logu varēja redzēt kaudzē samestās mūmijas. Tagad tās ir apbedītas, bet kapličas ir iekļautas vietējas nozīmes arhitektūras pieminekļos. Vairāki kapsētā redzami krusti, kas saglabājušies no 19. gadsimta, ir iekļauti mākslas pieminekļu sarakstā, taču daudzi no tiem tika nolaupīti 2010. gadā.
Ievērojamu cilvēku kapi
Mūsdienās par Krustpils pils dzimtkungu atdusas vietu liecina Nikolaja Korfa sievas baroneses Adelheides fon Korfas (*1800-†1837) kaps ar masīvu akmens krustu un kaltu metāla sētiņu, jo viņas mirstīgās atliekas tika uzreiz pēc nāves apbedītas parastā kapā. Kapsētā dus gleznotāja Emma Baltmane ar savu vīru, kas bijis Krustpils pilsētas galva, kā arī mācītājs Alberts Tīlings (*1802-†1877), kurš 50 gadus kalpojis Krustpils luterāņu baznīcā un viņa dzīvesbiedre Šarlote Tīlinga, dzimusi Amenda (*1809- †1873), viņu abu kapi tika nopostīti 2010. gadā. 1919. gada augustā šajā kapsētā apbedīti kaujās pret lieliniekiem kritušie 4.Valmieras kājnieku pulka karavīri. Kapsētā atdusas arī Latgales artilērijas pulka pulkvedis leitnants Voldemārs Pincers (*1894- †1941), kuru Litenes nometnē noslepkavoja boļševiki.
Brāļu kapi
Kapsētas teritorijā atrodas Pirmā pasaules kara 4.Valmieras kājinieku pulka kritušo karavīru Brāļu kapi. 1938. gadā Kapeles kapos tiek atklāts granīta piemineklis 4.Valmieras kājinieku pulka kritušajiem brīvības cīņās, pieminekļa autors- V.Vitlands.
Patagonijas cūkšņukura skunkss
Patagonijas cūkšņukura skunkss (Conepatus humboldtii) ir vidēja auguma skunksu dzimtas (Mephitidae) plēsējs, kas pieder cūkšņukura skunksu (Conepatus) ģintij.
Patagonijas cūkšņukura skunkss dzīvo Patagonijas teritorijā Dienvidamerikā, to var sastapt Čīles un Argentīnas krūmājos un atklātos zālājos, kā arī akmeņainos atsegumos.
Izskats
Patagonijas cūkšņukura skunkss ir neliela auguma, kompakts ar spēcīgu ķermeņa uzbūvi. Ķermeņa garums, asti ieskaitot, ir 50—60 cm, astes garums 15—18 cm, svars 1,1—4,5 kg. Tēviņi ir nedaudz lielāki par mātītēm. Kažoks ir melnā krāsā ar divām baltām svītrām, kas sākas uz galvas un gar sāniem stiepjas līdz astes pamatnei. Baltās svītras, salīdzinot ar Molīna cūkšņukura skunksu, ir platākas. Muguras virspuses matojums bieži ir tumši brūnā krāsā. Aste melna ar baltiem matu galiem. Sejas matojums tāpat kā pārējiem cūkšņukura skunksiem melns. Garie un spēcīgie priekšķepu nagi un platais, pagarinātais deguns piemēroti zemes rakšanai. Patagonijas cūkšņukura skunksa foto var apskatīt šeit
Uzvedība
Patagonijas cūkšņukura skunkss ir nakts dzīvnieks, tas ir vientuļnieks un nometnieks, lai gan viena skunksa teritorija var pārklāties ar citu skunksu teritorijām. Teritorijas lielums svārstās no 9,7—16,4 ha. Dienas laikā tas atpūšas kādā alā vai slēptuvē. Katru dienu atpūtas vieta tiek mainīta.
Briesmu gadījumā tāpat kā citi skunksi tas izmanto smaku, ko izdala ar anālo dziedzeru sekrētu.
Barība
Lai arī Patagonijas cūkšņukura skunkss ir visēdājs, tas pamatā barojas ar kukaiņiem. Izmantojot savu šņukuru un priekšķepas, tas pārrok zemi kukaiņu, to kāpuru un kūniņu meklējumos. Īpaši vasarā skunkss barojas ar kukaiņiem. Ziemas laikā, kad kukaiņu ir mazāk, tas barojas arī ar maziem grauzējiem, rāpuļiem, putniem, olām, saknēm, augļiem un neatsakās no maitas.
Zinātnieki ir atklājuši, ka Patagonijas cūkšņukura skunkss ir imūns pret klaburčūsku kodieniem. Tas tiek skaidrots divējādi, vai nu laika gaitā tie ir ieguvuši imunitāti, jo bieži ir tikuši sakosti, vai arī Patagonijas cūkšņukura skunksi medī klaburčūskas.
Vairošanās
Dabas pētniekiem trūkst informācijas par Patagonijas cūkšņukura skunksa vairošanos, tā tiek salīdzināta ar Amerikas cūkšņukura skunksa vairošanos. Grūsnība ilgst 9 nedēļas, parasti piedzimst 3—7 mazuļi. Māte mazuļus pārtrauc barot ar pienu nevis pakāpeniski, kā tas notiek lielākai daļai zīdītāju, bet krasi, līdzko tie spēj baroties ar kukaiņiem. Tas parasti notiek, kad mazuļiem ir apmēram 2 mēneši. Nav zināms, kad iestājas dzimumbriedums, bet citiem cūkšņukura skunksiem tas iestājas 10—12 mēnešu vecumā.
Bergamo
Bergamo (dažkārt kļūdaini Bergāmo;, ) ir pilsēta Lombardijā, Itālijas ziemeļos. Bergamo atrodas Alpu dienvidu piekājē starp Brembo un Sērio upēm, aptuveni 50 km uz ziemeļaustrumiem no Milānas. Bergamo nocietinātā vecpilsēta 2017. gadā tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā kā viena no sešām vietām objektā "Venēciešu 16. un 17. gadsimta aizsardzības būves : "Stato da Terra" – rietumu "Stato da Mar"".
Aizvēsturē mūsdienu pilsētas atrašanās vietā dzīvoja viena no ķeltu ciltīm — orobi. 196. gadā p.m.ē. šeit romieši dibināja Bergomum pilsētu. 5. gadsimtā pilsētu nopostīja huņņu valdnieka Atilas karaspēks, bet tā tika uzcelta no jauna. Vēlāk tā īslaicīgi kļuva par Lombardijas hercogistes galvaspilsētu, bet 12. gadsimtā kļuva par neatkarīgu komūnu. 1329. gadā pilsētā sāka valdīt Viskonti dzimta (Visconti) no Milānas, bet no 1428. līdz 1797. gadam Bergamo bija daļa no Venēcijas republikas. To 1797. gadā iekaroja franči un Napoleons Bonaparts iekļāva to Cizalpinas republikā (Repubblica Cisalpina). 1815. gadā Bergamo pakļāva Austrijas impērija, bet 1859. gadā — Itālijas Karaliste.
Sports
Bergamo ir futbola kluba "Atalanta" mājvieta. Pilsētā tradicionāli notiek šosejas riteņbraukšanas sacensību Giro di Lombardia finišs.
Kurzemes futbola čempionāts 2008
'''Kurzemes futbola čempionāta 2008. gada sezona''' sākās, bet noslēdzās. Tajā piedalījās 4 komandas, kuras aizvadīja četru riņķu turnīru. Bet par Kurzemes čempioniem kļuva SK ELVI.
Penka rags
Penka rags (en) ir ar ledu klāts zemesrags Deivisa jūras piekrastē rietumos no Filipi glečera. Atdala Vilhelma II krastu no Leopolda un Astridas krasta. Piekrasti raga apkaimē sedz Rietumu šelfa ledājs. Ragu atklāja Daglasa Mosona ekspedīcija (1911—1914) un nosauca vācu ģeogrāfa Albrehta Penka vārdā.
1964.—1965. gada NBA sezona
Par NBA čempioniem kļuva Bostonas "Celtics" spēlētāji, kas piecu spēļu finālsērijā pieveica Losandželosas "Lakers" ar 4—1. Finālsērija ilga no līdz. Par regulārās sezonas vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Bills Rasels ("Celtics"), savukārt Vilts Čemberlens ("Warriors"/"76ers") bija sezonas rezultatīvākais spēlētājs.
1964. gada NBA drafts notika, tajā Ņujorkas "Knicks" ar pirmo numuru izvēlējās Džimu Bārnsu. 15. NBA Visu zvaigžņu spēle notika Kiel Auditorium arēnā Sentluisā. Tajā Austrumu komanda uzvarēja Rietumus ar 124–123. Par spēles vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Sinsinati "Royals" spēlētājs Džerijs Lūkass.
Regulārā sezona
Piezīmes
Ernandess
Ernandess (es, no personvārda Ernando (Hernándo); sieviešu dzimtē Ernandesa) ir spāņu cilmes uzvārds, kam portugāļu valodā sastopams līdzīgs uzvārds ar tādu pašu cilmi — Ernandešs (pt). Cilvēki ar šo uzvārdu:
Džordžs Maikls
Jorgs Kiriakoss Panajotu (el; dzimis, miris ), plašāk pazīstams kā Džordžs Maikls (George Michael), bija grieķu izcelsmes angļu dziedātājs, komponists un ierakstu producents.
Luijs XVIII
Luijs XVIII (fr; dzimis, miris )) jeb Ludviķis XVIII bija Burbonu dinastijas Francijas un Navarras karalis laikā no 1814. līdz 1824. gadam, izņemot simts dienas 1815. gadā, kad Napoleons īslaicīgi atjaunoja savu varu Parīzē.
Trimdas laikā ar Krievijas Impērijas ķeizaru Pāvila I un Aleksandra I atbalstu divas reizes ilgstoši uzturējās Jelgavas pilī (1798-1801 un 1804-1807).
Dzīvesgājums
Cēlies no Burbonu dzimtas. Dzimis Versaļas pilī 1755. gadā kā Provansas grāfs Luijs Stanislavs Ksavjērs (Louis Stanislas Xavier, comte de Provence) Francijas troņmantnieka Luija (Louis Ferdinand de France, 1729–1765) un viņa sievas Marijas Jozefas (1731–1767) ģimenē. Pēc viņa vectēva Francijas karaļa Luija XV nāves 1774. gadā troni mantoja viņa vecākais brālis Luijs XVI. Kad Franču revolūcijas laikā 1791. gadā viņš aizbēga uz Austrijas Nīderlandes (tagadējās Beļģijas) teritoriju, vēlāk uz Koblencu. Pamatojoties uz karaļa rakstītu pilnvaru viņš iecēla sevi par Francijas reģentu. Revolucionāro karu sākumā Provansas grāfs Luijs Stanislass Ksavjērs vadīja karaspēka vienību, pēc sakāves patvērās Hammā, tad pārcēlās uz Turīnu. Kad 1793. gadā karali Luiju XVI sodīja ar nāvi, troni mantoja viņa nepilngadīgais dēls Luija XVII. Pēc zēna nāves cietumā 1795. gadā Luijs Stanislass Ksavjērs Veronā pasludināja sevi par Francijas karali.
1804. gada augustā viņš ieradās Blankenfeldes muižā un lūdza Krievijas ķeizaram Aleksandram I atļauju atkal apmesties Jelgavas pilī. Atbildi viņš Blankenfeldē esot gaidījis no 1804. gada novembra līdz 1805. gada janvārim. Jelgavas pilī Francijas troņa pretendents Luijs XVIII pieticīgākos apstākļos dzīvoja līdz 1807. gadam, kad pēc Ceturtās Koalīcijas sakāves un Tilzītes miera līguma noslēgšanas Aleksandrs I lika viņam atkal pamest Jelgavu. 1807. jūlijā Luijs XVIII kopā ar Angulēmas hercogu Luiju (vēlāko Luiju XIX) kāpa zviedru kara kuģī, kas viņus pārveda pāri Baltijas jūrai uz Stokholmu. No 1807. gada novembra viņš uzturējās Apvienotajā Karalistē.
Pēc Napoleona karu beigām Luijs XVIII atgriezās Parīzē, kur valdīja no 1814. gada aprīļa līdz 1815. gada martam, bet drīz troni pameta dēļ Napoleona I atgriešanās uz Simts dienām. Pēc Napoleona sakāves Luijs XVIII atguva troni un valdīja līdz pat savai nāvei 1824. gadā (vienīgais Francijas karalis 19. gadsimtā, kas valdījis līdz savai nāves dienai).
Luija XVIII galms Jelgavā
Jelgavas karaļa galmā bija pavisam ap 250 personu, te uzturējās viņa ministri, hercogi un vikonti, grāfi un marķīzi, kambarkungi, sekretāri un staļļmeistari.
1798.–1799. gada ziemā Luijs XVIII Jelgavā uzrakstīja Marijas Antuanetes biogrāfiju (Réflexions Historiques sur Marie Antoinette) un centās atjaunot karaļa galma ceremonijas. 1799. gada 9. jūnijā Jelgavas pilī tika nosvinētas viņa brāļa meitas Marijas-Terēzes (Marie-Thérèse de France, 1778-1851) laulības ar viņas brālēnu dofinu Luiju Antuānu (Louis de France, 1775-1844), uz kurām tika ielūgti visi dzīvi palikušie karaliskās ģimenes locekļi.
Bernhards no Lipes
Dzīvesgājums
Bernhards ir cēlies no dižciltīgas dzimtas Lipes novadā (tagad Lipštate) Vestfālē. 1177.—1181. gadā viņš piedalījās Saksijas karā hercoga Heinriha Lauvas (Heinrich der Löwe) pusē pret Ķelnes arhibīskapu. 1185. gadā Bernards nodibināja Lipes pilsētu un piedalījās Marienfeldes klostera dibināšanā.
1194. gadā viņš pēkšņas slimības dēļ bija daļēji paralizēts, atstāja savus Vācijas valdījumus savam dēlam Hermanim, iestājās cisterciešu ordenī un vairākus gadus studēja Svētos rakstus un šī ordeņa regulu Marienfeldes klosterī. 1211. gadā pēc brīnumainas atlabšanas no slimības Bernhards ieradās Līvzemē kopā ar lielu krustnešu karaspēku. Tūlīt pēc Teoderiha iesvētīšanas par Igaunijas bīskapu Alberts iecēla Bernhardu par Daugavgrīvas abatu.
Bernhards ar saviem krustnešiem 1211. gada vasarā piedalījās igauņu ielenkšanā Turaidā un uzcēla pār Gauju aizsprostojumu pret kuģiem. 1212. gadā Bernhards piedalījās Sateseles pils aplenkšanā un miera atjaunošanā ar līviem. 1217. gadā viņš piedalījās Svētā Matīsa dienas kaujā pie Vīlandes pret igauņu apvienoto karaspēku.
1220. gadā Bernhards piedalījās otrajā Igaunijas pārdalīšanā starp Rīgas bīskapu, ordeni un Igaunijas bīskapu, kas vēlreiz apstiprināja pirmās 1216.gada dalīšanas noteikumus. 1223. gada pavasarī viņš ar krustnešiem atgriezās no Vācijas Livonijā un rīkoja karagājienu uz Sakalu. 15.augustā Bernhards ieņēma Vīlandi, kā arī pili pie Navestes upes, līdz ar to pilnībā pakļaujot sakaliešus Livonijai.
Pūres pagasts
Pūres pagasts ir viena no Tukuma novada administratīvajām teritorijām. Atrodas 85 km attālumā no Rīgas un 19 km attālumā no novada centra Tukuma. Robežojas ar sava novada Jaunsātu, Tumes, Sēmes, Zentenes, Kandavas un Cēres pagastiem.
Bernhards no Lipes
Dzīvesgājums
1224. gada 30.aprīlī Bernhards mira Sēlpils vai Mežotnes pilī (pēc dažādiem avotiem). Daugavgrīvas cisterciešu klosteris vēlējās viņa mirstīgās atliekas apbedīt savā zemē un sūtīja abatu Robertu tām pakaļ. Atceļā laiva nogrima un krastā tika izskaloti gan Bernharda, gan Roberta līķi, kas apbedīti klostera baznīcā tagadējās Vecdaugavas teritorijā. Viņa izveidotā Sēlijas bīskapija tika pārdēvēta par Zemgales bīskapiju un visai drīz pēc tam likvidēta.
Pūres pagasts
Daba
Atrodas Ziemeļkursas augstienes Vanemas paugurainē un Abavas senlejā. Augstākā vieta - 89,2 m vjl. - atrodas pagasta ziemeļu daļā.
Ūdenstilpes
Uz Pūres upes uzpludināts Sudmaļu dzirnavezers (7,9 ha), bet uz Zvārītes upes - Gravu dīķis un Sermuļu dīķis.
Vēsture
Vēsturiski mūsdienu Pūres pagastā atradās Daigones muiža (Gut Deguhnen, Daigone), Lamiņu muiža (Gut Lievenhof, Lamiņi), Putnēnu muiža (Gut Puttnem, Putnēnmuiža), Pūres muiža (Gut Puhren, Pūre).
Pūres pagasts pašpārvaldi ieguva 1866. gadā, bet pagastmāja tika uzcelta 1889. gadā. 1935. gadā pagasta platība bija 39,1 km² un tajā dzīvoja 791 iedzīvotājs. 1945. gadā pagastā nodibināja Pūres un Rasas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1951. gadā Pūres ciemam pievienoja Daigones ciemu, 1954. gadā - Rasas ciemu, 1961. gadā - Cēres ciema kolhoza «Dzintars» teritoriju. 1975. gadā Pūres ciemam pievienoja daļu Zentenes ciema, bet daļu Pūres ciema pievienoja Kandavas lauku teritorijai. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Pūres pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Tukuma novadā.
Apdzīvotās vietas
Lielākās apdzīvotās vietas ir Pūre (pagasta centrs), Dzintars, Lamiņi, Daigone, Vildene, Pūres stacija, Meiniķi.
Jokelas skolas apšaude
Jokelas skolas apšaude notika 2007. gada 7. novembrī Jokelas vidusskolā Somijā.
Apšaudes organizators un izpildītājs bija 18 gadus vecais Peka Ēriks Auvinens (somu - Pekka Erik Auvinen), kurš bija šīs skolas skolnieks. Apšaudes rezultātā tika nogalināti 9 cilvēki - 6 skolēni, skolas medmāsa un skolas direktore Helena Kalmi, kā arī pats Auvinens izdarīja pašnāvību.
Somijas vēsturē tā bija otrā skolas apšaude. Pirmā notika 1989. gadā Raumanmeri skolā Raumā.
Norise
Aptuveni 11:44 pēc vietējā laika tika izšauts pirmais šāviens. Tūlīt pat skolas direktore Helena Kalmi pavēlēja visiem skolēniem un skolotājiem ieslēgties klasēs. Pēc tam direktore mēģināja piespiest šāvēju padoties. Vēlāk redzot kā skolas medmāsa palīdz ievainotajiem, Auvinens nošāva arī viņu. Tad slepkava turpināja staigāt pa skolas ēku, raustīdams durvju rokturus un šaujot caur durvīm. Viņš arī izkliedza aicinājumus skolēniem uz revolūciju un aicināja viņus iznīcināt skolas īpašumu. Auvinens tēmēja arī uz dažiem cilvēkiem, kurus viņš nenogalināja.