cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ruslans Salejs
Ruslans Salejs (dzimis Minskā, miris 2011. gada 7. septembrī) bija baltkrievu hokejists, aizsargs, Baltkrievijas hokeja izlases ilggadējs spēlētājs.
Spēlētāja karjera
Savu profesionālā spēlētāja karjeru Salejs uzsāka jau 1994. gadā, spēlējot Starptautiskajā hokeja līgā, kas tolaik kalpoja kā Krievijas čempionāts. 1995. gadā Ruslans devās uz Ziemeļameriku, un pēc sezonas beigām viņu 1996. gada NHL draftā ar augsto devīto numuru izvēlējās Anahaimas "Mighty Ducks". Kluba rindās Salejs debitēja 1997.—98. sezonā, vēlāk tajā spēlējot līdz pat 2005.—06. sezonas izskaņai. 2006. gadā Ruslans nonāca Floridas "Panthers" vienībā, taču 2007.—08. sezonas gaitā tika aizmainīts uz Kolorādo "Avalanche", Floridas klubam pretī saņemot Kārli Skrastiņu. 2010. gada vasarā Salejs parakstīja līgumu ar Detroitas "Red Wings" vienību.
Salejs bijis arī ilggadējs Baltkrievijas hokeja izlases spēlētājs, piedaloties deviņos Pasaules čempionātos, kā arī trīs olimpisko spēļu turnīros.
Kernave
Kernave (lt, de) jeb Ķērnava bija Lietuvas dižkunigaitijas galvaspilsēta no ķēniņa Traideņa (1269—1282) līdz ķēniņa Ģedimina valdīšanas laikam (1316—1341), kad par Lietuvas dižkunigaitijas jauno galvaspilsētu ap 1323. gadu kļuva Viļņa.
Atrodas Širvintu rajonā pie Neres upes, ap 35 km uz ziemeļrietumiem no Viļņas. 1989. gadā Kernavē tika nodibināts Lietuvas valsts kultūras rezervāts, 2004. gadā Kernaves arheoloģisko kompleksu iekļāva UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Vēsture
Neres krastos vienuviet atrodas četri pilskalni, kuriem pieeju sargājis vēl viens pilskalns. Ķēniņa pils bija Ziedokļa kalnā (2 ha), amatniecība un tirdzniecība koncentrējās Pils kalnā. Senpilsētā bija blīva apbūve un plēstiem kokiem klātas ielas. Netālu atrodas 6 ha liela senpilsēta un uzkalniņu kapulauks.
Kernaves pils pirmo reizi rakstos minēta Livonijas Atskaņu hronikā sakarā 1279. gada karagājienu uz Kernavi Lietuvas-Livonijas kara (1262—1282) laikā. Kernaves pilsētu un pili Livonijas ordeņa karavīri nopostīja 1390. gadā un pēc tam tā vairs netika atjaunota.
Vēl 1413. gada ziemā Žilbērs de Lanuā, kas no Daugavpils uz Viļņu cauri tagadējai Aukštaitijai divas dienas un divas naktis ceļoja pāri septiņiem vai astoņiem lieliem aizsalušiem ezeriem cauri milzīgam mežam, neatrodot nevienas cilvēku mītnes, līdz nonāca vienā no ķēniņa Vītauta pilīm, ko viņš nosaucis par Court de Roy (no franču valodas — Ķēniņpils'). No šīs pils līdz Viļņai bija daudz ciemu, lieli ezeri un meži.
Mūsdienās
Mūsdienās Kernavē ir izveidots muzejrezervāts.
Vilhelms Filhners
Vilhelms Filhners (de; dzimis Minhenē, miris  Cīrihē) - vācu dabaszinātnieks, ceļotājs, pētnieks, rakstnieks. Devis lielu ieguldījumu Vidusāzijas, Arktikas un Antarktikas izpētē.
Filhners 21 gada vecumā piedalījās savā pirmajā ekspedīcijā uz Krieviju. Divus gadus vēlāk viņš devās savā pirmajā pastāvīgā ekspedīcijā uz Pamiru. No 1903. līdz 1905. gadam Filhners vadīja ekspedīciju uz Tibetu.
Pēc atgriešanās no Tibetas viņš tika uzaicināts organizēt un vadīt ekspedīciju Antarktīdas kartēšanai. Pēc sagatavošanās ekspedīcijas Špicbergenā Filhnera komanda ar kuģi Deutschland 1911. gada 4. maijā devās uz Antarktiku. Ekspedīcija pētīja Vedela jūras piekrasti un atklāja Luitpolda krastu, kā arī plašu šelfa ledāju, ko Filhners nosauca tā laika Vācijas imperatora Vilhelma II vārdā, bet ko vēlāk pārdēvēja par Filhnera šelfa ledāju. Ekspedīcija pārziemoja uz kuģa pakledū pēc neveiksmīga mēģinājuma izveidot bāzes nometni uz šelfa ledāja. Pēc kuģa atbrīvošanās no pakledus 1912. gada septembrī ekspedīcija turpināja Vedela jūras izpēti un pārliecinājās par Morela 1823. gadā it kā atklātās Jaunās Dienvidu Grenlandes neesamību.
Vēlākajos gados Filhners vairākkārt apceļoja Nepālu un Tibetu. 2. pasaules kara laikā Filhners tika internēts Indijā. Miris Cīrihē 79. gadu vecumā.
Vilhelma Filhnera vārdā nosaukti:
Briežvaboļu dzimta
Ekoloģija
Šīs vaboles dzīvo mežos, galvenokārt ir aktīvas, naktij tuvojoties. Barojas ar sulu, kas iztek no bojāta koka stumbra vai zara. Kāpuri attīstās vecu koku koksnē.
Atēnu "Panathinaikos" (basketbola klubs)
Atēnu "Panathinaikos" (el) ir profesionāls basketbola klubs, kas ir bāzēts Atēnās, Grieķijā. Klubs spēlē A1 Ethniki līgā. Tas tika dibināts 1922. gadā.
Savas pastāvēšanas vēsturē klubs ir izcīnījis 39 Grieķijas un 6 Eirolīgas čempiontitulus. Mājas spēles komanda aizvada OAKA Indoor Hall arēnā. "Panathinaikos" ir aizvadījis 3 pārbaudes spēles ar NBA klubiem.
Batmanas ils
Batmanas ils (tr) ir Turcijas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība valsts dienvidaustrumos. Izvietojusies Armēnijas kalnienē, daļa no Turcijas Kurdistānas. Izveidota 1990. gadā, nodalot daļas no Siirtas un Mardinas iliem. Ila lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Batmana.
Toruņas apriņķis
Toruņas apriņķis ir apriņķis Polijā, Kujāvijas-Pomožes vojevodistes centrālajā daļā. Robežojas ar Kujāvijas-Pomožes vojevodistes Helmno, Vombžezno, Golubas-Dobžiņas, Lipno, Aleksandrovas, Inovroclavas un Bidgoščas apriņķiem, Bidgoščas pilsētu, bet Toruņas pilsēta ir anklāvs apriņķa teritorijā.
Fernando Martins
Fernando Martins Espina (es; dzimis Madridē, Spānijā, miris  Madridē, Spānijā) bija spāņu basketbolists, spēlēja spēka uzbrucēja un centra pozīcijās, bijis Spānijas basketbola izlases dalībnieks. F. Martins ir pirmais spāņu un viens no pirmajiem Eiropas basketbolistiem, kas spēlējis NBA līgā. 1986.—1987. gada NBA sezonā viņš pārstāvēja Portlendas "Trail Blazers". 1985. gada NBA draftā viņu ar kopējo 38. kārtas numuru 2. kārtā izvēlējās Ņūdžersijas "Nets". Vēl ir spēlējis Spānijas klubu Madrides "Estudiantes" (1979—1981) un Madrides "Real" (1981—1986; 1987—1989) sastāvā. "Trail Blazers" sastāva viņš nospēlēja 24 spēles, bet divus mēnešus nespēlēja savainojuma dēļ. Sezonas beigās viņš atgriezās Eiropā, lai otro reizi savā karjerā spēlētu "Real" sastāvā.
F. Martins bija viens no labākajiem un vadošajiem Spānijas basketbola izlases spēlētājiem un kopā ar valstsvienību izcīnīja sudraba medaļu 1984. gada Vasaras Olimpiskajās spēlēs. Tāpat viņš startēja trijos Eiropas čempionātos (1981, 1983, 1985) un 1983. gadā izcīnīja sudraba medaļu.
Viņš gāja bojā autoavārijā. 2007. gadā tika uzņemts FIBA Slavas zālē. F. Martina nēsātais 10. krekla numurs tika iemūžināts "Real" sastāvā.
F. Martina piemiņai 2009. gada Slam dunk konkursā Portlendas "Trail Blazers" spēlētājs Rūdijs Fernandess izpildot pirmo triecienu grozā no augšas bija uzvilcis F. Martina nēsāto "Trail Blazers" kluba kreklu ar 10. numuru.
Dveins Veids
Dveins Tairons Veids (en; dzimis Čikāgā, Ilinoisas štatā, ASV) ir bijušais amerikāņu basketbolists, spēlēja saspēles vadītāja un uzbrūkošā aizsarga pozīcijās, ASV basketbola izlases dalībnieks. Lielāko daļu savas profesionālās karjeras aizvadījis Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) komandā Maiami "Heat". "Heat" sastāvā izcīnījis trīs NBA čempiontitulus, 2005. gadā saņemot arī NBA finālsērijas vērtīgākā spēlētāja balvu. Kļuvis par 2008. gada vasaras olimpisko spēļu zelta medaļas ieguvēju ASV izlases sastāvā.
Pēc karjeras beigām D. Veids ir kļuvis par NBA komandas Jūtas "Jazz" līdzīpašnieku.
Bērnība
D. Veids mācījās Harold L. Richards vidusskolā Oaklaunā, spēlējot skolas basketbola komandā. Kamēr viņš savā otrajā vidusskolas gadā komandas sastāvā spēlēja maz, tikmēr viņa pusbrālis bija viens no komandas līderiem. Otrajā gadā vidusskolā viņš uzlaboja savu sniegumu, vidēji spēlē guva 20,7 punktus un savāca 7,6 atlēkušās bumbas. Pēdējā sezonā viņš vidēji spēlē guva 27 punktus un savāca 11 atlēkušās bumbas, kā arī palīdzēja savai komandai iegūt pozitīvu uzvarēto—zaudēto spēļu bilanci (24—5). Šīs sezonas laikā D. Veids uzstādīja skolas rekordus vienā sezonā gūtajos punktos (676) un pārtvertajās piespēlēs (106).
Karjera universitātē
D. Veids izvēlējās spēlēt basketbolu un studēt Mārketas Universitātē Milvoki, Viskonsinas štatā. Savā pirmajā gadā viņš nevarēja pārstāvēt universitātes basketbola komandu NCAA čempionātā. Nākamajā sezonā (2001—2002) viņš jau bija savas komandas līderis vidēji spēlē gūtajos punktos (17,8), konferences līderis pārtvertajās bumbās (2,47 vidēji spēlē), tāpat viņš savāca 6,6 atlēkušās bumbas un atdeva 3,4 rezultatīvas piespēles vidēji spēlē. Mārketas "Golden Eagles" komanda sasniedza labāko uzvarēto—zaudēto spēļu bilanci kopš 1993.—1994. gada sezonas (26—7). Nākamajā sezonā viņš atkal bija komandas rezultatīvākais spēlētājs ar vidēji spēlē gūtiem 21,5 punktiem, kas palīdzēja Mārketai iegūt pirmo un vienīgo ASV čempionātu konferences uzvarētājas titulu ar 26—7 uzvarēto—zaudēto spēļu bilnaci. D. Veids palīdzēja "Golden Eagles" aizkļūt līdz Final Four, kas bija tās pirmā kvalificēšanās šai čempionāta kārtai kopš uzvaras 1977. gada nacionālajā čempionātā. Pēc šīs sezonas viņš Associated Press vērtējumā tika iekļauts All-America simboliskajā pirmajā izlasē. D. Veids bija pirmais Mārketas Universitātē studējušais basketbolists kopš 1978. gada, kurš tiek iekļauts šajā izlasē.
Debijas sezona
2003. gada NBA draftā viņu izraudzījās Maiami "Heat" ar kopējo 5. kārtas numuru. Jau savā pirmajā sezonā viņš kļuva par vienu no komandas rezultatīvākajiem spēlētājiem, vidēji spēlē viņš guva 16,2 punktus (46,5 % metienu precizitāte), kā arī savā 4 atlēkušās bumbas un atdeva 4,5 rezultatīvas piespēles. D. Veids ir tikai viens no četriem Marquette Universitāti absolvējušajiem basketbolistiem, kas tikuši izraudzīti NBA draftā, viņš ir ar augstāko numuru izvēlētais iestādes absolvents.
"Heat" sezonas sākumā bija negatīva uzvarēto spēļu bilance (5—15), taču sezonas beigās tā jau bija pozitīva (42—40), tādējādi klubs kvalificējās izslēgšanas spēlēm. Pirmajā kārtā tika pārspēta Ņūorleānas "Hornets" vienība (4—3), taču konferences pusfinālā D. Veida pārstāvētais klubs piekāpās Indiānas "Pacers" (2—4). Izslēgšanas spēlēs NBA debitants uzrādīja labu sniegumu, viņš kļuva par ceturto debitantu kopš uzbrukuma laika ieviešanas NBA, kurš ir komandas rezultatīvākais un visvairāk vidēji spēlē rezultatīvas piespēles atdevušais spēlētājs izslēgšanas spēlēs. 2003.—2004. gada sezonas jaunpienācēji bija arī Lebrons Džeimss un Karmelo Entonijs, tādēļ D. Veida panākumiem tika pievērsta ne tik liela uzmanība. Viņš ierindojās vairākās statistikas kategorijās starp debitantiem pirmajā pieciniekā, tāpat "Heat" spēlētājs tika iekļauts līgas simboliskajā debitantu pirmajā izlasē un ierindojās trešajā vietā balsojumā par sezonas labāko debitantu aiz L. Džeimsa un K. Entonija.
2005.—2006. gada sezona
2005.—2006. gada sezonā D. Veids piedalījās savā otrajā Visu zvaigžņu spēlē. Tajā viņš guva 20 punktus 30 spēlētajās minūtēs. Sezonu viņš pabeidza ar vidēji spēlē gūtiem 27,2 punktiem, atdotām 6,7 rezultatīvām piespēlēm, 5,7 atlēkušajām bumbām un 1,95 pārtvertu piespēli. Izslēgšanas spēļu pirmajā kārtā "Heat" spēlēja pret Čikāgas "Bulls". Pirmajā kārtā D. Veidu mocīja dažādi mikrosavainojumi, taču viņš bija komandas līderis visās izslēgšanas spēlēs līdz NBA finālsērijai. "Heat" kļuva par NBA 2006. gada čempioniem, bet D. Veids par finālsērijas, kurā "Heat" pārspēja Dalasas "Mavericks", vērtīgāko spēlētāju. Finālsēriju viņš aizvadīja ļoti rezultatīvi, atsevišķās spēlēs gūstot pat 43 un 42 punktus, bet sērijā vidēji — 34,7 punktus.
2006.—2007. gada sezona
2006.—2007. gada sezonā D. Veids kopumā izlaida 31 spēli savainojumu dēļ. Viņš tika iekļauts startam savā trešajā Visu zvaigžņu spēlē pēc kārtas un iekļauts simboliskajā izlasē. Viņš kļuva par pirmo aizsargu pēc Pīta Maraviča (1977.—1978. gada sezona), kad spēlētājs tiek iekļauts simboliskajā izlasē neskatoties uz izlaisto vismaz 31 spēli. Komandā vairāki spēlētāji cīnījās ar savainojumiem un tā bija sasniegusi 20—25 uzvarēto—zaudēto spēļu attiecību. Kad D. Veida un Šakila O'Nīla veselības stāvoklis uzlabojās un Pets Reilijs atgriezās pie komandas stūres, "Heat" otrajā sezonas pusē uzlaboja sniegumu. spēlē pret Hjūstonas "Rockets" spēlētājs izmežģīja kreiso plecu un spēli pameta ratiņkrēslā. Pēc tam viņam bija izvēle starp operācijas veikšanu un rehabilitācijas procesu. D. Veids paziņoja par rehabilitāciju un pievienošanos komandai uz izslēgšanas spēlēm, kā arī plāniem operāciju veikt pēc sezonas beigām. Savainojuma dēļ basketbolists izlaida 23 spēles, viņš atgriezās spēlē pret Šarlotas "Bobcats", kurā D. Veids spēlēja ar īpašu uzmavu, lai aizsargātu savainoto plecu. Pret "Bobcats" aizvadītajās 27 minūtēs viņš guva 12 punktus un atdeva astoņas rezultatīvas piespēles. Sezonā viņš vidēji spēlē guva 27,4 punktus, atdeva 7,5 rezultatīvas piespēles, savāca 4,7 atlēkušās bumbas un pārtvēra 2,1 pretinieku piespēli, viņam bija labākais spēlētāju lietderības koeficients visā līgā.
Izslēgšanas spēlēs basketbolists vidēji spēlē guva 23,5 punktus, atdeva 6,3 rezultatīvas piespēles un savāca 4,8 atlēkušās bumbas. "Heat" izstājās no cīņas par NBA čempionu titulu pirmajā kārtā, zaudējot Čikāgas "Bulls". Pēc sezonas D. veidam tika veiktas vairākas pleca un ceļa operācijas.
2007.—2008. gada sezona
Pēc izlaistā Amerikas čempionāta, "Heat" pirmssezonas pārbaudes spēlēm un pirmajām septiņām regulārās sezonas spēlēm pēc savainojumu saārstēšanas D. Veids pirmo spēli šajā sezonā aizvadīja 2007. gada 14. novembrī. Sezonas laikā viņš cīnījās ar kreisā pleca radītajām sāpēm, tomēr D. Veids tika iekļauts startam ceturtajā Visu zvaigžņu spēlē pēc kārtas.
2008.—2009. gada sezona
Pirms 2008.—2009. gada sezonas vasarā viņš izgāja rehabilitācijas procesu, kā arī palīdzēja ASV izlasei izcīnīt zelta medaļas 2008. gada Pekinas Olimpiskajās spēlēs. Sezonas sākumā viņš atgriezās komandas starta sastāvā. D. Veids kļuva par otro spēlētāju visā līgas vēsturē, kurš spēlē guvis vismaz 40 punktus, atdevis 10 rezultatīvas piespēles un bloķējis piecus pretinieku metienus. Pirmais to paveica Elvans Adamss 1976.—1977. gada sezonā. Tāpat viņš tika iekļauts sastāvam piektajā Visu zvaigžņu spēlē pēc kārtas, viņš bija savas komandas līderis, kā arī līgas rezultatīvākais spēlētājs, kas palīdzēja komandai pietuvoties startam izslēgšanas spēlēs.
Pēc Visu zvaigžņu spēles basketbolists spēlē pret Orlando "Magic" guva 50 punktus, taču "Heat" zaudēja ar 23 punktu starpību. D. Veids kļuva par ceturto spēlētāju līgas vēsturē, kurš spēlē guvis vismaz 50 punktus, taču viņa pārstāvētā komanda zaudē ar vismaz 20 punktu starpību. Nākamajā spēlē viņš sasniedza karjeras rekordu rezultatīvajās piespēlēs (16), kā arī guva 31 punktus un savāca 7 atlēkušās bumbas, "Heat" svinēja uzvaru pār Detroitas "Pistons" ar 103—91. Šis bija otrs gadījums NBA vēsturē, kad spēlētājs atdod vismaz 15 rezultatīvas piespēles pēc tam, kad iepriekšējā guvis vismaz 50 punktus. Pirmais to sasniedza Vilts Čemberlens 1968. gadā. Divas spēles vēlāk aizsargs atkārtoja kluba rekordu ceturtajā ceturtdaļā gūtajos punktos (24), deviņas minūtes pirms spēles beigām "Heat" bija 15 punktu deficīts, taču beigās tika svinēta uzvara ar 120—115 pār Ņujorkas "Knicks". Visā spēlē D. Veids meta ar 55% precizitāti no spēles, guva 46 punktus, atdeva 10 rezultatīvas piespēles, savāca astoņas atlēkušās bumbas, pārtvēra četras pretinieku piespēles un bloķēja trīs pretinieku metienus. Spēlē pret Austrumu konferences sīviem sāncenšiem un D. Veida drauga Lebrona Džeimsa pārstāvēto Klīvlendas "Cavaliers" spēlētājs otro spēli pēc kārtas guva vismaz 40 punktus. Spēlē viņš guva 41 punktu (53% precizitāte), atdeva 9 rezultatīvas piespēles, pārtvēra septiņas pretinieku piespēles, savāca septiņas atlēkušās bumbas un bloķēja vienu pretinieku metienu, taču "Heat" zaudēja spēlē ar 100—107. Nākamajā spēlē "Heat" tikās pret bijušā šī kluba spēlētāja Šakila O'Nīla pārstāvēto Fīniksas "Suns". Basketbolists atkārtoja savu karjeras rekordu rezultatīvajās piespēlēs (16), kā arī guva 35 punktus (62% precizitāte), savāca sešas atlēkušās bumbas, pārtvēra vienu pretinieku piespēli un bloķēja vienu metienu, "Heat" guva uzvaru ar 135—129. D. Veids kļuva par pirmo kluba spēlētāju, kurš vairākās spēlēs pēc kārtas gūst vismaz 30 punktus. Mazāk kā nedēļas laikā atkārtoja kluba rekordu pēc kārtas gūtajos double-double. Šo rekordu viņš atkārtoja divu pagarinājumu trillera uzvarā pār Čikāgas "Bulls" ar 130—127, spēlē viņš guva uzvaru nesošo trīspunktnieku. D. Veids kopumā uz laukuma pavadīja 50 minūtes, tajās guva 48 punktus (71,4% metienu precizitāte), atdeva 12 piespēles, savāca sešas atlēkušās bumbas, pārtvēra četras pretinieku piespēles un bloķēja trīs metienus. Basketbolists pievienojās V. Čemberlenam, kurš spēles laikā gūst tik daudz punktus un atdod tik daudz piespēles. Divas spēles vēlāk D. Veids apsteidza Alonso Murningu "Heat" rezultatīvāko spēlētāju sarakstā. D. Veids spēlē guva 50 punktus, savāca 10 atlēkušās bumbas, atdeva 9 piespēles, pārtvēra 4 piespēles un bloķēja 2 metienus, "Heat" triju papildlaiku spēlē guva uzvaru pār Jūtas "Jazz" ar 140—129.
Tālākā karjera
Nākamajās sezonās komandas panākumi vairs nebija tik izcili, tomēr D. Veida individuālā statistika joprojām bija izcila: 2009. gadā viņš bija rezultatīvākais spēlētājs NBA, bet laikā no 2005. līdz 2011. gadam nemainīgi piedalījās Visu zvaigžņu spēlēs, pie tam 2010. gadā kļuva par zvaigžņu spēles MVP. Pirms 2010.—2011. gada sezonas komanda piesaistīja divas no lielākajām NBA zvaigznēm: L. Džeimsu un Krisu Bošu, tādējādi veidojot sastāvu ap trīs izciliem spēlētājiem un kļūstot par vieniem no galvenajiem pretendentiem uz čempionu titulu. 2011. gadā "Heat" kvalificējās finālsērijai, tomēr zaudēja tajā Dalasas "Mavericks".
2011.—2012. gada NBA sezonā zvaigžņotā Maiami "Heat" komanda sasniedza paly-off finālsēriju, kurā D. Veids kopā ar komandas biedriem izcīnīja NBA čempiontitulu, pārspējot Oklahomasitijas "Thunder". Arī 2013. gadā tika izcīnīts NBA čempiontituls, šoreiz finālā tika uzvarēta Sanantonio "Spurs" vienība.
2016. gada vasarā D. Veids kā brīvais aģents pievienojās Čikāgas "Bulls", noslēdzot divu gadu līgumu 47,5 miljonu dolāru vērtībā. Pēc vienas nospēlētas sezonas 2017. gada septembrī D. Veida līgums tika izpirkts un viņš pievienojās Klīvlendas "Cavaliers", atkal nonākot vienā komandā ar Lebronu Džeimsu. 2018. gada februārī "Cavaliers" aizmainīja D. Veidu uz viņa karjeras svarīgāko komandu Maiami "Heat" vairāku spēlētāju maiņas darījumā.
2018.—2019. gada NBA sezona kļuva par pēdējo D. Veida ilgajā karjerā. Tajā viņš un Dirks Novickis tika īpaši godināti un uzaicināti piedalīties Visu zvaigžņu spēlē, kas kļuva par 13. D. Veida karjerā. Pēc šīs sezonas 2019. gada pavasarī viņš beidza profesionālā basketbola gaitas, bet 2020. gada 7. janvārī "Heat" iemūžināja D. Veida 3. numuru.
Karjera ASV izlasē
D. Veids bija iekļauts ASV izlases sastāvā startam 2006. gada Pasaules čempionātā Japānā, kur pēc zaudējuma pusfinālā Grieķijas basketbola izlasei atkal nācās samierināties ar bronzas medaļu. Japānā viņš vidēji spēlē guva 19,3 punktus. Kopā ar L. Džeimsu un K. Entoniju viņš bija viens no komandas kapteiņiem. D. Veids tika iekļauts ASV izlases paplašinātajā sastāvā laika posmam no 2006. līdz 2008. gadam. 2007. gadā savainojuma dēļ viņš nevarēja palīdzēt ASV izlasei Amerikas čempionātā, kas bija kvalifikācijas turnīrs 2008. gada olimpiskajām spēlēm. ASV izlase Amerikas čempionātā triumfēja ar ideālu spēļu bilanci (10—0) un kvalificējās 2008. gada Pekinas olimpiskajām spēlēm.
2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Pekinā ASV izlase spēlēja bez zaudējumiem un pārleicinoši triumfēja turnīrā. Finālā viņi uzvarēja Spānijas izlasi ar rezultātu 118—107. ASV izlase ieguva pirmās zelta medaļas kopš uzvaras 2000. gada Sidnejas Olimpiskajās spēlēs. D. Veids bija šīs komandas līderis, kļuva par turnīra rezultatīvāko spēlētāju ASV komandas sastāvā, kā arī ar 27 gūtajiem punktiem bija rezultatīvākais finālspēlē pret Spāniju. Tāpat finālā viņš 27 minūšu laikā meta ar 75% precizitāti no spēles, pārtvēra 4 pretinieku piespēles, 2 reizes rezultatīvi piespēlēja. Visā turnīrā D. Veid vidēji 18 laikumā pavadītajās minūtēs guva vidēji 16 punktus, no spēles meta ar 67% precizitāti, savāca 4 atlēkušās bumbas, atdeva 2 rezultatīvas piespēles un 2,3 reizes pārtvēra pretineika piespēles.
Morāva
Morāva ir upe Morāvijā, Čehijas Republikā. Netālu no iztekas tā veido īsu Bohēmijas un Morāvijas vēsturiskās robežas posmu. Lejtecē tā veido valsts robežu starp Čehiju un Slovākiju un starp Slovākiju un Austriju. Šī nozīmīgākā Morāvijas upe, kas plūst caur tās teritoriju no ziemeļiem uz dienvidiem, ir Donavas kreisā pieteka. Tā ir 353 km gara (no tiem 284 km Čehijas teritorijā). Upes baseins ir 26 580 km² plašs (no tiem 22 247 km² Čehijas teritorijā).
Upes vārds, ar sākotnēju nozīmi ūdens, purvs, pieder pie vissenākajiem Eiropas hidronīmiem. Upi nosauca jau priekšķeltiskie iedzīvotāji, kas dzīvoja tās lejtecē. Pēc upes tika nosaukta arī Morāvijas zeme, kuras hidroloģisko asi upe veido.
Bajburtas ils
Bajburtas ils  (tr) ir ils Turcijas ziemeļaustrumos. Lielākā ila pilsēta un tās administratīvais centrs ir Bajburta.
Vēsture
Ils izveidots 1989. gadā no Gimišhanes ila austrumu daļas.
Ģeogrāfija
Teritorija atrodas Čorohas upes baseinā.
Administratīvais iedalījums
Bajburtas ils iedalās 3 ilčēs.
Savojas Adele
Savojas Adele, arī Adele, Aliksa jeb Morjēnas Adelheida (, dzimusi, mirusi ) bija Savojas Umberto II un Burgundijas Žizeles meita. Pāvests Kaliksts II bija viņas brālēns, taču viesojies Francijas karaļa galmā bija tikai vienreiz. Adeles tēvs nomira 1103. gadā un māte apprecējās ar Monferatas Renjē I.
Pēc Luija VI nāves Adele pretēji tā laika karalisko atraitņu paražām neiestājās klosterī, tā vietā viņa aprecēdamās ar Monmorensī Metjū I, kuram dzemdēja meitu, un joprojām aktīvi piedalīdamās Francijas galma dzīvē un reliģiskajās aktivitātēs.
Adele ir viena no divām karalienēm, kuras ir pieminētas Viljama Dagdeila leģendās. Saskaņā ar leģendu, Francijas karaliene Adele bruņinieku turnīra laikā iemīlējusies jaunā bruņiniekā Viljamā d'Albinī, taču viņš jau bijis saderinājies ar Anglijas karalieni Adelīzu un atteicies ielaisties mīlas dēkā. Greizsirdīgā Adele ievilinājusi bruņinieku izsalkuša lauvas ķetnās, taču viņš ar kailām rokām izrāvis zvēram mēli un to nogalinājis.
Ceklis
Ceklis (arī Keklys) ir senās Kursas zeme starp piejūras kuršu zemēm (Pilsāts, Megava, Duvzare) un Bandavu. Ceklis pletās no Ventas upes augšteces līdz pat kuršu piejūras zemēm un bija viena no lielākajām kuršu zemēm. Tagad tā ir Lietuvas Republikas sastāvdaļa, aizņemot daļu no Klaipēdas apriņķa (Skodas un Kretingas rajoni) un Telšu apriņķa (Telšu un Pluņģes rajoni). Ceklī dzīvojosie kurši saplūda ar žemaišiem, vēlāk veidodami daļu no lietuviešu etnosa.
Savojas Adele
1153. gadā viņa iestājās Monmatras klosterī, kuru nodibināja Luijs VII. Adele nomira 1154. gada 18. novembrī klosterī un tika apglabāta Monmatras Senpjēras kapsētā.
Ceklis
Cekļa robežas
Ziemeļos Ceklis robežojās ar Duvzari un Bandavas zemi, kas mūsdienās atbilst Latvijas-Lietuvas robežai starp Skodas pilsētu un Griezi. Austrumu robeža ar žemaišu zemēm gāja no Griezes dienvidrietumu virzienā uz Veivirzēniem (Veiviržėnai). Rietumu robežu ar Pilsātu un Megavu veidoja līnija Minijas upe - Kretinga - Impilte (lietuviski: Įpiltis).
Maiks Modano
Maiks Modano (dzimis Livonijā) ir bijušais ASV hokejists, spēlējis centra uzbrucēja pozīcijā, bijis ASV hokeja izlases ilggadējs spēlētājs. Viņš ir visu laiku rezultatīvākais amerikāņu NHL spēlētājs. Praktiski visu savu 22 sezonas ilgo Nacionālās hokeja līgas karjeru aizvadīja Dalasas "Stars" rindās, kopā ar kuru 1999. gadā izcīnīja Stenlija kausu. 2014. gadā tika uzņemts Hokeja slavas zālē.
Spēlētāja karjera
2011. gada septembrī paziņoja par karjeras beigšanu.
Modano ir bijis arī salīdzinoši aktīvs ASV hokeja izlases spēlētājs, piedaloties trijos Pasaules čempionātos, divās Pasaules kausa izcīņās, kā arī trijos Olimpisko spēļu turnīros, 2002. gadā izcīnot arī olimpisko sudraba medaļu.
Maskavas CSKA (vīriešu basketbola klubs)
Maskavas CSKA (ru) ir profesionāls basketbola klubs, kas ir bāzēts Maskavā, Krievijā. Klubs ir dibināts 1924. gadā. Tas ir izcīnījis 27 Krievijas, 24 Padomju Savienības un 8 Eirolīgas čempiontitulus, viens no titulētākajiem klubiem Eirolīgā. Savas mājas spēles klubs aizvada Megasport Arena arēnā.
Biledžikas ils
Biledžikas ils (tr) ir Turcijas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība valsts ziemeļrietumos. Lielākā pilsēta un administratīvais centrs ir Biledžika. Ila dienvidaustrumos Segitas pilsētiņā 1299. gadā tika dibināta Osmaņu Impērija.
Īsspārņu dzimta
Īsspārņu dzimta (la) — ļoti daudzveidīga visēdāju vaboļu dzimta, kurā ir vairāk nekā 46 000 sugu un tas nav galīgais skaits. Latvijā sastopamas 612 sugas.
Ekoloģija
Šīs vaboles var atrast gandrīz visur: mēslos, kūdrā, sēnēs, koku mizā, uz maitām, zīditāju alās, putnu ligzdās, sociālu kukaiņu (skudru, lapseņu, bišu, termītu) ligzdās, alās, uz augiem, puķēm utt.
Soleca Kujavska
Soleca Kujavska - pilsēta Polijā, Kujāvijas-Pomožes vojevodistē Vislas kreisajā krastā starp Toruņu un Bidgošču. Uz ziemeļiem no pilsētas atrodas Polijas radio raidītāja galvenās antenas, kuras tika izbūvētas pēc Varšavas radiotorņa pie Gombinas nogāšanās 1991. gadā. Pilsētā dzimis poļu arhitekts Zigmunds Gorgolevskis (Zygmunt Gorgolewski, 1845 - 1903) - Ļvivas Lielā teātra projekta autors.
Feniķija
Feniķiešu izcelšanās
Arheoloģiskie pētījumi rāda, ka feniķieši savas pirmās apmetnes izveidojuši ap 2500.g. p.m.ē. Feniķiešu, tāpat kā Babilonijas kultūras attīstībā, vērojama stipra šumeru un akadiešu civilizācijas ietekme, lai gan sākotnējā pašu feniķiešu izcelsme tiek saistīta ar kanaāniešiem. Sākot ar 1800.g. p.m.ē. feniķiešu zemes, tāpat kā Kanaānu, iekaroja Ēģipte un tā tās paturēja savā kontrolē apmēram 400 gadu, tādējādi no savas puses būtiski iespaidojot feniķiešu kultūras veidošanos.
Feniķiešu civilizācijas uzplaukums
Feniķieši ieguvuši slavu kā labākie antīkās pasaules tirgotāji un jūras braucēji. Viņi konstruktīvi pārveidoja līdz tam Vidusjūrā dominējošos kuģus — gallejas, pilnveidojot un padarot efektīvāku to takelāžu un buras. Tā bija būtiska inovācija, jeb, pareizāk sakot, vesela inovāciju „pakete”, jo pateicoties tai viņi ieguva iespēju atteikties no airiem un airētājiem, kā līdz tam galvenā kuģu dzinējspēka. Līdz ar to tika panākts ievērojams kuģu tilpuma un kravnesības pieaugums. Šādi feniķiešu buru kuģi vagoja Vidusjūru līdz pat Atlantijas okeānam. Daudzās Vidusjūras piekrastes pilsētās bija izveidotas pastāvīgas feniķiešu tirdzniecības faktorijas. Feniķiešu gallejas kļuva arī par galveno Vidusjūras tā laikmeta loģistikas elementu, kas būtiski paātrināja visa šī reģiona ekonomisko integrāciju un kultūru mijiedarbību.
Feniķiešu „zelta laiki” sakrita ar citu valstu un tautu dažādām nelaimēm. Pēc Egejas civilizācijas (Mikēnu), hetu norieta, Ēģiptes novājināšanās, sākās feniķiešu „pļaujas laiks”. Viņi pakāpeniski sāka atjaunot laupītāju postījumu dēļ panīkušo tirdzniecību Vidusjūras austrumu daļā. Būdami teicami jūras braucēji, viņi spēja organizēt tobrīd riskantos jūras pārvadājumus. Sākumā viņi atjaunoja vairāk vai mazāk regulāru tirdzniecību starp Kipru un Egeju, bet vēlāk arī ar Ēģipti. Neskatoties uz to, ka arī feniķiešus nepārtraukti tiranizēja „jūras ļaužu” sirojumi pa Vidusjūru un tās piekrastes valstīm, viņiem soli pa soliem Levantā izdevās izveidot labi nocietinātas tirdzniecības pilsētas — Biblosu, Sidonu, Tīru un citas. Tas ļāva nodrošināt pat tik tālus jūras pārvadājumus kā vara un alvas piegādes no attālajām Spānijas raktuvēm. Līdz ar to tika nodrošināta progresīva darbarīku un ieroču uzlabošana, tādējādi kāpinot darba ražīgumu visās saimnieciskajās jomās. Šis ir viens no piemēriem, kā revolucionāras inovācijas kādā jomā, šinī gadījumā kuģošanā, rada garu citu izgudrojumu ķēdes reakciju, kura radikāli pārveido visu civilizāciju, tās dzīves apstākļus un kultūru kopumā.
Noriets
Asīrija bija viena no pirmajām senajām tautām, kas augstā līmenī bija apguvusi dzelzs tehnoloģiju. Tehnoloģiski feniķiešus no asīriešiem atšķīra divas būtiskas īpatnības. Pirmkārt, feniķieši turpināja pielietot pārsvarā bronzas tehnoloģiju un, iespējams, šeit tos pievīla viņu priekšrocība — viņu pašu izveidotā Vidusjūras tirdzniecības loģistika kur vara un alvas „bizness” nodrošināja labāku peļņu. Otrkārt, asīrieši galveno uzmanību jaunās dzelzs tehnoloģijas pielietošanā galveno uzmanību veltīja ieroču izgatavošanai, kas militārās sadursmēs deva tiem pārsvaru pār daudziem, bieži vien daudzskaitlīgākiem pretiniekiem. Šis ir visai tipisks piemērs, kā turēšanās pie kādreiz efektīvas tehnoloģijas, kas ilgstoši nodrošināja kādas civilizācijas dominanci pār citām, zināmā brīdī kļūst par tās lamatām un nereti arī par bojāejas cēloni.
Tā, pēc svarīgāko pilsētu zaudēšanas feniķiešu stāvoklis Tuvajos Austrumos kļuva bezcerīgs. Tādēļ liela feniķiešu tirgotāju un jūrasbraucēju daļa pakāpeniski pārcēlās uz vienu no savām agrāk nodibinātajām kolonijām Ziemeļāfrikas piekrastē — Kartāgu, kā arī kolonijām citās Vidusjūras piekrastes vietās. Kartāga feniķiešu valodā nozīmējusi „Jaunā pilsēta”. Šinī gadījumā feniķiešu izvēle tos paglāba no katastrofas, tā pat izrādījās tik veiksmīga, ka Kartāga drīz vien apsteidza Tīru tirdzniecības apgrozījuma un ietekmes ziņā Vidusjūrā. Kartāga arī ieguva galveno lomu tirdzniecībā Vidusjūras centrālajā un rietumu daļā ar zeltu, vergiem, ziloņkaulu, alvu, varu, svinu, tekstilu utt. Kartāgas kuģi arvien biežāk un drošāk sāka iziet cauri Gibraltāram Atlantijas okeāna bezgalīgajos plašumos. Ne asīrieši, nedz arī kāda cita valsts nespēja kavēt Kartāgu tās ekonomiskajā ekspansijā, jo tā bija ne vien saglabājusi, bet arī tālāk turpināja attīstīt un pilnveidot savu seno kuģubūves un kuģošanas prasmi. Tā feniķieši sākotnēji bija zaudējuši, kavējoties ar vienas tehnoloģijas izmantošanu (pāreju no bronzas uz dzelzi), bet izrādījās ieguvēji, veiksmīgi izmantojot citu tehnoloģiju, nemitīgi attīstot un pilnveidojot to.
Pēc Maķedonijas Aleksandra veiktās feniķiešu zemju iekarošanas 332.g. p.m.ē., Vidusjūras austrumu piekrastē, savā vēsturiskajā dzimtenē palikušie feniķieši arvien vairāk zaudēja savu identitāti, līdz vēl pirms mūsu ēras sākuma tie jau bija helenizējušies un kā patstāvīga kultūra pilnībā izzuduši. Arī tie feniķieši, kas aizceļoja uz dažādām kolonijām pakāpeniski asimilējās ar vietējiem iedzīvotājiem. Tikmēr kā viens no lielākajiem antīkās pasaules politiskajiem un militārajiem spēkiem arvien vairāk nostiprinājās Kartāga, tomēr tā šai laikā tiek uzskatīta par atsevišķu civilizāciju.
Feniķiešu vēsturiskais devums
Neskatoties uz savu seno izzušanu, feniķieši atstājuši ievērojamu artavu Eiropas civilizācijas attīstībā. Viens no galvenajiem viņu (arī viņu etnisko „radinieku” — kanaāniešu) ieguldījumiem pasaules civilizācijas attīstībā ir alfabēts.
Daudzi vēsturnieki uzskata, ka arī stikla izgudrošana ir feniķiešu nopelns, lai gan senākie stikla priekšmeti atrasti Ēģiptē. Tie tikuši izgatavoti ap 1500. g. p.m.ē. Feniķieši bija slaveni antīkajā pasaulē arī ar saviem amatniecības izstrādājumiem — tekstilu, krāsvielām, metālizstrādājumiem un no stikla izgatavotiem priekšmetiem.
Ne mazāk svarīgi ir feniķiešu ģeogrāfiskie atklājumi. Nozīmīgākā feniķiešu jūras ekspedīcija, kas tika veikta lielā mērā ar Ēģiptes atbalstu, bija Āfrikas kontinenta apbraukšana. Šī bija grūta ekspedīcija, kas ilga trīs gadus un beidzās 595.g. p.m.ē. Feniķiešu kuģi devās ceļā no Nīlas deltas, izbraukuši cauri Sarkanajai jūrai tie zēģelēja gar Āfrikas austrumu piekrasti, līdz nonāca līdz tās galējam dienvidu punktam (Agulhas un Labās cerības ragam). Apliekuši tos, viņi gar Āfrikas kontinenta Atlantijas okeāna piekrasti, caur Gibraltāra šaurumu atgriezās Ēģiptē. Paši feniķieši gan uzskatīja, ka viņi apbraukuši apkārt Lībijai, kā tolaik sauca Āfriku. Tā feniķieši, kuru tehnoloģiskā atpalicība bija viņiem likusi zaudēt savu vēsturisko teritoriju, vēlāk virzīja civilizāciju uz jaunām zemēm un atklājumiem.
Knesets
Knesets (he) ir Izraēlas likumdevējs (parlaments).
Likumdošanas jomā Knesets pieņem likumus, ievēl prezidentu un ministru prezidentu (viņu ceremoniāli apstiprina arī valsts prezidents). Tāpat Knesets uzrauga valdības darbu. Tam pieder tiesības atlaist valsts prezidentu un valsts kontrolieri. Knesets var pats sevi atlaist, lai izsludinātu jaunas vēlēšanas. Knesetam pieder augstākā likumdošanas vara, kas nozīmē to, ka parlaments var pieņemt jebkuru likumu ar vienkāršu vairākumu, kaut arī pieņemamais likums būtu pretrunā ar Izraēlas konstitucionālajiem tiesību aktiem. Situācijās, kad pieņemtais normatīvais akts ir pretrunā ar konstitucionālajiem tiesību aktiem, Konstitucionālajai tiesai pieder tiesības atcelt tos.
Pirmo reizi jaunais Izraēlas parlaments sanāca kopā 1949. gada 14. februārī. Pirmā sasaukuma deputāti tika ievēlēti vēlēšanās 20. janvārī. Kneseta funkcijas pirms tam izpildīja Pārstāvju asambleja, kas darbojas Lielbritānijas mandāta laikā. Vēlēšanas notiek ik pēc četriem gadiem, ja vien parlaments sevi neatlaiž pats pirms savu pilnvaru beigām. Vēlēšanās var piedalīties Izraēlas pilsoņi, kuri ir sasnieguši 18 gadu vecumu. Kopumā tiek ievēlēti 120 deputāti. Valdība var uzsākt darbu tikai tad, kad parlaments to apstiprina ar vairākumu balsojumā. Iekļūšanai parlamentā ir noteikts zems balsu skaita slieksnis, kas rada zināmu nestabilitāti parlamenta darbā. Kneseta ēka atrodas Jeruzalemes rietumu daļā. Ēku apsargā īpaša Kneseta apsardze.
Dragon C1
Dragon C1 jeb COTS Demo Flight 1 bija ASV uzņēmuma SpaceX bezpilota kosmosa kuģa Dragon pirmais izmēģinājumu lidojums, kas notika 2010. gada decembrī. Šis bija NASA Komerciālo orbitālo transportēšanas pakalpojumu COTS programmas, kurā piedalās SpaceX, pirmais demonstrācijas lidojums.
Dragon C tika palaists 15:43 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas. Kā sekundārā krava tam bija 8 nanopavadoņi SMDC-ONE, QbX-2, Perseus 003, Perseus 001, QbX-1, Perseus 002, Perseus 000, Mayflower. Aptuveni 45 minūtes pēc starta nanopavadoņi tika izlaisti no Falcon 9 otrās pakāpes nanopavadoņu palaišanas iekārtas.
Pēc diviem Zemes apriņķojumiem Dragon C1 nolaižamais aparāts nolaidās Klusajā okeānā.
Galvenais lidojuma uzdevums bija kosmosa kuģa orbitālo manevru veikšana un nolaižamā aparāta izmēģinājumi. Tāpat arī tika veiktas Falcon 9 uzlabojumu pārbaudes pēc tam, kad 1. lidojumā raķetes pirmā pakāpe bija neparedzēti sākusi griezties. Sakari ar kosmisko aparātu tika uzturēti ar NASA TDRS pavadoņu sistēmas starpniecību.
Pēc kosmosa kuģa palaišanas zemajā orbītā Falcon 9 otrā pakāpe orbītā tika iedarbināta atkārtoti, kas ļāva tai sasniegt 11 000 km augstumu.
Lūiss Kerols
Lūiss Kerols (en), īstajā vārdā Čārlzs Latvidžs Dodžsons (en; — ) bija angļu rakstnieks, matemātiķis, filozofs, garīdznieks, loģiķis un fotogrāfs.
Viņa visslavenākie darbi ir bērnu grāmatas "Alises piedzīvojumi Brīnumzemē" un "Alise Aizspogulijā". Viņa vārdu spēles, loģika un fantāzija arvien vēl piesaista plašu lasītāju loku, tās ir kļuvušas par modernās kultūras daļu, tieši ietekmējot daudzus māksliniekus.
Biogrāfija
Dzimis mācītāja ģimenē Dārsberijas ciematā, Češīras grāfistē. Ģimenē bija 7 meitas un 4 dēli — Čārlzs bija vecākais dēls, bet jau trešais bērns. Kad Čārlzam bija 11 gadi, viņa tēvu pārcēla uz Ziemeļjorkšīru, Kroftu pie Tīsas. Tur viņi palika nākamos 25 gadus.
Agrā bērnībā Čārlzu mācīja mājās un bija apdāvināts bērns. 12 gadu vecumā viņš sāka apmeklēt nelielu privātskolu Ričmondas tuvumā un 1846. gadā pārcēlās uz Ragbijas skolu, kur, neskatoties uz nepatikšanām attiecībās ar citiem skolēniem un praktiskām dzīves grūtībām, akadēmiskajā ziņā bija izcils skolnieks.
Pieaugušais Čārlzs Dodžsons bija apmēram 180 cm garš, slaids, viņam bija brūni lokaini mati un zilas acis. Bērnībā pārciestās slimības dēļ viņš slikti dzirdēja ar kreiso ausi. Tomēr būtiski viņa dzīvi apgrūtināja stostīšanās, ko viņš sauca par savu "nedrošību". Stostīšanās nepameta viņu visu viņa dzīvi un tā parādās arī daudzos mītos, kas tika stāstīti par Lūisu Kerolu. Tā piemēram, cilvēki apgalvoja, ka viņš stostījās tikai pieaugušo sabiedrībā, savukārt bērnu klātbūtnē viņš runāja brīvi un tekoši. Tomēr šim apgalvojumam nav pamata, jo daudzi bērni no viņa paziņu loka atceras viņa stostīšanos, kamēr daudzi pieaugušie to nebija pamanījuši.
1851. gadā viņš sāka studēt Oksfordas Kristus baznīcas koledžā. Čārlzs Dodžsons bija apdāvināts students, lai arī reizēm lielu cerību un ambīciju periodi mijās ar koncentrācijas trūkuma periodiem. Šajā laikā viņš sāka publicēt dažus dzejoļus vietējā avīzē. Slinkuma dēļ viņš palaida garām svarīgu stipendiju, taču, pateicoties savām matemātiķa spējām, tika pieņemts par matemātikas pasniedzēju Kristus baznīcas koledžā. Šajā darbā viņš palika nākamos 26 gadus. Darbs nodrošināja labus ienākumus, taču šķita viņam garlaicīgs.
Viņa rakstnieka pseidonīms, Lūiss Kerols, pirmo reizi parādās 1856. gada dzejas publikācijā. Šis pseidonīms ir atvasināts no viņa īstā vārda: Lewis ir Lutwidge angliskotā forma no latīņu Ludovicus, un Caroll ir Charles angliskotā forma no latīņu Carolus.
Alise
1856. gadā Kristus baznīcas koledžā ieradās jaunais dekāns Hendrijs Lidels ar savu ģimeni, kura spēlēja būtisku lomu Dodžsona dzīvē un turpmākajos gados būtiski ietekmēja viņa rakstnieka karjeru. Čārlzs Dodžsons kļuva par tuvu dekāna sievas, Lorīnas, un viņu bērnu, īpaši trīs māsu, Lorīnas, Edītes un Alises draugu. Šī draudzība iedvesmoja viņu uzrakstīt bērnu grāmatu "Alises piedzīvojumi Brīnumzemē". Pirmā grāmata tika publicēta 1865. gadā. Grāmatas turpinājums, "Alise Aizspogulijā", sarakstīts vairāku nākamo gadu laikā un pirmoreiz publicēts 1871. gadā.
Vēlākā dzīve
Čārlzs Dodžsons savas dzīves otrajā pusē bija bagāts un slavens, lai arī tas būtiski neizmainīja viņa paradumus. Viņš bija ne tikai slavens daiļliteratūras autors, bet arī matemātisku rakstu autors un veiksmīgs fotogrāfs. Fotografēšanu viņš negaidīti pārtrauca 1880. gadā. Tas tiek saistīts ar viņa interesi par mazu meiteņu kailfoto un izplatīto viedokli, kas pieļauj, ka viņam bija pedofiliskas noslieces. Tie pētnieki, kas noraida pedofilijas hipotēzi, uzskata, ka Dodžsons interesējās par bērniem, jo viņu nepiesaistīja pieaugušo pasaule. Vienīgais viņa zināmais ārzemju ceļojums ir ceļojums uz Krieviju 1867. gadā, par kuru viņš raksta savā "Krievijas Žurnālā", kas pirmoreiz publicēts 1935.gadā. Viņš miris savas māsas mājā Gilfordā no plaušu karsoņa. Apglabāts Gilfordā Mauntas kapos.
Stepaņenko
Stepaņenko (uk, no personvārda Stepans (Степа́н)) ir ukraiņu cilmes uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Ivars Kalniņš
Ivars Kalniņš (dzimis Rīgā) ir latviešu kino un teātra aktieris. Bijis politiķis, 6. Saeimas deputāts.
Biogrāfija
Ivars Kalniņš dzimis, Rīgā, daudzbērnu ģimenē. Beidzis Rīgas Raiņa 8. vakara (maiņu) vidusskolu (1968), Rīgas Kinostudijas tautas kinoaktiera studiju (1971), Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijas teātra fakultāti (1974). Kopš 1972. gada ir Dailes teātra aktieris. Ivars Kalniņš ir piedalījies daudzās latviešu un krievu kino un televīzijas filmās. Pēc PSRS sabrukuma bieži tiek aicināts filmēties krievu televīzijas seriālos.
1971. gadā Ivars Kalniņš apprecējās. Ar savu pirmo sievu Ilgu viņš kopā nodzīvoja 20 gadus, viņu laulībā piedzima divas meitas. Ar savu otro sievu Aurēliju Anužīti, Ivars iepazinās 1992. gadā filmas "De Granšānu ģimenes noslēpumi" filmēšanas laukumā. Pēc filmas iznākšanas viņi apprecējās. 1994. gadā viņiem piedzima dēls Mikus. 90. gadu beigās viņu laulība tika izšķirta. Pašlaik Ivars Kalniņš ir precējies ar Lauru Magaznieci (tagad Kalniņu) un kopā audzina meitas Luīzi Dārtu un Vivjenu Annu. Dzīvo Ādažu novadā.
Ivars Kalniņš ir bijis arī 6. Saeimas deputāts. Piedalās anterprīzes izrādēs Krievijā, Ukrainā. Par piedalīšanos 2015. gadā viesizrādēs Krievijas okupētajā Krimā iekļauts Ukrainas aktīvistu "melnajā sarakstā".
Karpati
Karpati ir kalnu sistēma Viduseiropas austrumos, Čehijas, Slovākijas, Polijas, Ungārijas, Ukrainas, Rumānijas un Serbijas teritorijās. Veido līdz 1500 km garu un 120 - 430 km platu izliektu loku no Morāvas ietekas Donavā līdz Dzelzs Vārtiem pie Donavas. Vidējais augstums ap 1000 m, augstākā virsotne Gerlaha smaile Tatros - 2655 m. Karpatu kalnu sistēmā ietilpst: Mazie Karpati, Fatra, Tatri, Zemie Tatri, Mātra, Beskidi, Beščadi, Černogora, Rodnas kalni, Hargita, Fegeraša masīvs, Paringa masīvs, Apuseni un Serbijas Karpati. Karpati ir alpīnā krokojuma kalni. Valda mērens pārejas klimats. Sastopami minerālūdeņi un termālie avoti, kalni bagāti ar derīgajiem izrakteņiem, daudz rezervātu un dabas parku, tūrisms, alpīnisms.
Krāšņvaboļu dzimta
Apraksts
Tās ir dažāda izmēra vaboles (garumā no 3 līdz simts mm). Ūsiņas īsas, zāģveidīgas.
Ekoloģija
Tām krāšņvaboļu sugām, kas sastopamas stepēs vai pustuksnešos, kāpuri attīstās starp zāles un krūmāju saknēm vai augsnē (ģints Julodis).
Bingelas ils
Bingelas ils (tr) ir Turcijas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. Atrodas valsts austrumdaļā Armēnijas kalnienē. Ils tika izveidots 1946. gadā, nodalot daļas no Elazīgas un Erzindžanas ila. Līdz 1950. gadam tā nosaukums bija Čapakčuras ils.
Patiesā Jēzus baznīca
Patiesā Jēzus baznīca ir Vasarsvētku konfesijas kustības "Vienīgi Jēzus" (Jesus Only) atzarojums. Tās aizsākumi ir meklējami 1917. gadā Pekinā, Ķīnā, kad šīs kustības piekritēji atteicās no trinitārās kristietības formulas. Patiesā Jēzus baznīca ir pasaules mēroga kristīgo baznīcu savienība. 20. gadsimtā radās arī vairākas teoloģiskas un praktiskas atšķirības no Vasarsvētku konfesijas, kā rezultātā daļa pētnieku uzskata harizmātismu par protestantisma paveidu. Šobrīd[kad?] ar nepilniem 1,6 miljoniem biedru tā darbojas 45 pasaules valstīs sešos kontinentos. Ziemassvētki un Lieldienas netiek svinēti.
2008. gada Pasaules čempionāta hokejā izlašu sastāvi
Šeit ir visu 2008. gada Pasaules čempionāta hokejā augstākās divīzijas izlašu sastāvi.
Madrides "Real" (basketbols)
Madrides "Real" (es) ir profesionāls Spānijas basketbola klubs, kas ir bāzēts Madridē, Spānijā. Klubs spēlē Liga ACB un Eirolīgā. Tas tika dibināts 1932. gadā. "Joventut" ir viens no trim Spānijas klubiem, kas visu laiku spēlē Spānijas augstākajā līgā.
Pastāvēšanas vēsturē "Real" ir izcīnījis 36 Spānijas un 11 Eirolīgas čempiontitulus. Mājas spēles komanda aizvada WiZink Center arēnā. Komandas kapteinis ir Serhio Luļs.
Adams Mališs
Adams Henriks Mališs (pl; dzimis Vislā, Polijā) ir bijušais poļu tramplīnlēcējs. A. Mališs ir viens no visu laiku veiksmīgākajiem tramplīnlēcējiem ar izcīnītām 39 uzvarām Pasaules kausa posmos, vairāk uzvaru ir tikai somam Mati Nikanenam (46). Tāpat viņš kopā ar M. Nikanenu dala pirmo vietu starp visvairāk Pasaules kausus ieguvušajiem tramplīnlēcējiem (4 Pasaules kausi), turklāt A. Mališs ir vienīgais, kam izdevies uzvarēt kopvērtējumā trīs sezonas pēc kārtas. Pasaules čempionātos izcīnījis četras zelta medaļas. Četrkārtējs Polijas gada labākais sportists (2001—2003, 2007).
Piedalījies četrās Olimpiskajās spēlēs (1998, 2002, 2006, 2010). Kopumā izcīnījis 4 medaļas (visas izcīnītas individuālajās sacensībās): trīs sudraba un vienu bronzu. 2002. gadā Soltleiksitijā viņš bija otrais lēcienos no lielā tramplīna un trešais no normālā tramplīna, 2010. gadā Vankūverā viņš abās šajās sacensībās izcīnīja sudraba medaļu.
2011. gada martā A. Mališs paziņoja par karjeras beigām. 26. martā Polijas ziemas sporta centā Zakopanē notika īpaši viņam veltītas atvadu sacensības. Pēdējā Pasaules kausa posmā 2011. gada 20. martā viņš izcīnīja trešo vietu.
Bitlisas ils
Bitlisas ils (tr) ir Turcijas pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. Atrodas valsts austrumdaļā Armēnijas kalnienē Vana ezera rietumu krastā. Ila teritorija ir daļa no vēsturiskās armēņu apdzīvotās teritorijas, mūsdienās — daļa no Turcijas Kurdistānas.
Bidgoščas apriņķis
Bidgoščas apriņķis ir apriņķis Polijā, Kujāvijas-Pomožes vojevodistes rietumdaļā. Robežojas ar Kujāvijas-Pomožes vojevodistes Tuholas, Sveces, Helmno, Toruņas, Inovroclavas, Žņinas, Naklo un Sempulno apriņķiem, kā arī ar Bidgošču.
Sauszemes spēki
Sauszemes spēki var būt:
Lielie kapi
Rīgas Lielie kapi, oficiāli '''Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis Nr. 6636 — Dārzu un parku ansamblis "Lielie kapi" ar memoriālām celtnēm''' ir Rīgas domes īpašumā esošs kapu parks, bijusī kapsēta, kas atrodas Rīgas Vidzemes priekšpilsētā, starp Brīvības, Mēness, Miera un Klijānu ielām. Vēsturiski Lielo kapu daļa ir arī Jēkaba un Pokrova kapi. Lielos kapus šķērso Senču iela. Parka teritorija ir 22 hektāri (no kuriem 12 ha ir I kategorija, 10 ha — II kategorija).
Te apglabāti vairāki desmiti tūkstošu, galvenokārt vācbaltu, rīdzinieku, to skaitā daudzi jaunlatvieši. Precīzu apbedīto skaitu nav iespējams noteikt, jo Lielo kapu grāmatas nav saglabājušās pilnībā. Par spīti postījumiem un aprūpes trūkumam, šeit līdz mūsdienām saglabājušies daudzi mākslinieciski augstvērtīgi kapu pieminekļi, kuri atspoguļo sava laika raksturīgos mākslas stilus, te pārstāvēti gandrīz visi kapu pieminekļu veidi, sākot no 18. gadsimta otrās puses.
Kompleksa teritorija ietver arī Jēkaba kapus un līdz 2012. gadam Mazās Klijānu ielas stūrī izvietotos padomju gūstā mirušo vērmahta karavīru piemiņas vieta. 2012. gada vasarā militārie apbedījumi likvidēti, un nelaiķi pārapbedīti Beberbeķu kapsētā (Piņķos), piemiņas vieta saglabāta.
Dendroloģiskais materiāls
Memoriālajā parkā šobrīd aug aptuveni 60 koku un krūmu sugu, tostarp 39 introducētās sugas — Japānas lapegle, parastā kļava, zemā mandele, atvasainais grimonis, melnā apse, Prževaļska apse, baltā roze, Bijāra spireja, Krimas liepa, zemā goba, Holandes liepa, Rietumu tūja u.c.
Aizsargājamā pieminekļa statuss
20. gadsimta 70. gados Lielo kapu dārza arhitektūras ansamblis kopā ar celtnēm tika iekļauts Latvijas PSR Valsts aizsargājamo pieminekļu sarakstā. 12 kapu pieminekļi tika iekļauti Latvijas PSR mākslas un 15 objekti — vēstures pieminekļu sarakstā. Mūsdienās pieminekļu atlases pamatā ir Latvijas Republikas Kultūras ministrijas 1998. gada 29. oktobra rīkojums Nr. 128, ar kuru par valsts nozīmes vēstures pieminekļiem Lielajos kapos atzīti 16 vēstures, 24 mākslas pieminekļi un dārzu un parku ansamblis "Lielie kapi" ar memoriālajām celtnēm, kuru skaitā ar vienu aizsardzības numuru iekļauti 28 arhitektūras pieminekļi.
20. gadsimta 90. gadu beigās Lielajos kapos bija saglabājušās 19 kapličas, 242 pieminekļi, 58 kapu plāksnes, 66 dekoratīvie iežogojumi, 16 memoriālās kapu vietas.
Daudzi tūkstoši kapu pieminekļu atrodas Labiekārtošanas pārvaldes teritorijā Varoņu ielā. Pēc ilgām diskusijām 2000. gadā Rīgas domes Finanšu komiteja nolēma piešķirt no pilsētas rezerves fonda līdzekļiem 13 262 Ls Varoņu ielas kapu pieminekļu krautuves sakārtošanai — uzskaitei, apsekošanai un novērtēšanai, kā arī pārvietošanai un transportēšanas darbu samaksai, jo krautuvē atradās apmēram 14 000 kapakmeņu, tai skaitā arī tādi, kuriem ir vēsturiska un mākslinieciska vērtība.
Izveidošana
Laikā no 1770. gada līdz 1772. gadam Krievijas Impērijas Baltijas guberņās plosījās buboņu mēris — epidēmijas apkarošanas kampaņā ietilpa arī ukazs, kas aizliedza apbedīt mirušos baznīcās pilsētu teritorijā (Rīgā šī pavēle tika saņemta 1773. gada 23. februārī). Tika noteikts, ka turpmāk mirušos drīkst apbedīt tikai kapsētās, kas atrodas vismaz 300 asu (aptuveni 2 km) attālumā no pilsētas. Saskaņā ar šo rīkojumu Rīgas pilsēta aiz pilsētas toreizējām robežām 1773. gadā iekārtoja pilsētas kapsētu — Smilšu kalnos aiz pilsētas Raunas vārtiem tika ierādīta teritorija Pilsētas kapu izveidei, — mūsdienās tos zina kā Lielos kapus.