cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bruņenes muiža
Bruņenes muižas, arī Bruņas muižas, kungu māja atrodas Bruņu ezera krastā Augšdaugavas novada Skrudalienas pagasta Bruņenē. Līdz 1920. gada agrārajai reformai muiža piederēja Līvenu dzimtai. Tagad ēkā atrodas privatizēti dzīvokļi un ēka atrodas nožēlojamā stāvoklī.
Vēsture
Bruņenes kungu māja celta klasicisma stilā 18. gadsimtā, tās centrālais apjoms ir augstāks un masīvāka nekā malējie. 19. gadsimta beigās ēka pārbūvēta un tās apdarē izmantoti neogotikai raksturīgi elementi - logailu arhivoltas, arkatūra. Pēc agrārās reformas ēkā bija iekārtota skola, pēc Otrā pasaules kara vietējā sovhoza dzīvokļi un patērētāju savienības veikals.
Muižas ansamblis
Līdz mūsdienām saglabājušies 19. gadsimtā celtie muižas staļļi un laukakmeņu mūra saimniecības ēkas.
Grieķija 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Grieķija (Grieķijas Karaliste) 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs bija šo olimpisko spēļu rīkotājvalsts. Grieķijas sportistu oficiālais skaits šajās olimpiskajās spēlēs atšķiras: vieni avoti min, ka to bijis 169, citi — ka 176. Grieķijas sportisti startēja visos deviņos olimpiskajos sporta veidos, kas bija iekļauti spēļu programmā. Apmēram 65% no visiem olimpisko spēļu dalībniekiem bija Grieķijas pārstāvji. No 43 disciplīnām Grieķija bija pārstāvēta 39 disciplīnās.
Grieķija bija veiksmīgākā 1896. gada vasaras olimpisko spēļu valsts, kopumā šajās spēlēs izcīnot 46 olimpiskās medaļas, 10 zelta, 17 sudraba un 19 bronzas medaļas, iegūstot medaļas pilnīgi visos sporta veidos, kas bija iekļautis olimpisko spēļu programmā. Grieķija ieguva par 26 olimpiskajām medaļām vairāk nekā otrā veiksmīgākā šo spēļu valsts ASV. ASV izcīnīja par vienu olimpisko zelta medaļu vairāk nekā Grieķija.
Deviņi no visiem Grieķijas sportistiem izcīnīja vismaz divas olimpiskās medaļas. Medaļām bagātākais sportists bija Joannis Frangudis, kurš šaušanā izcīnīja visa kaluma olimpiskās medaļas. Visvairāk olimpisko medaļu tika izcīnīts šaušanā un vieglatlētikā, katrā pa deviņām olimpiskajām medaļām.
Sportistu sadalījums starp sporta veidiem
• — Sportists(-i) startēja vairākos sporta veidos.
GALEX
GALEX instruments sastāvēja no 50 cm diametra Riči—Kretjēna teleskopa f/6 konfigurācijā. Tas varēja novērot viļņu garumus no 135 nanometriem līdz 280 nm ar skata laukumu 1,2 grādi.
Grieķija 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Paukošana 25px
Grieķija paukošanā bija pārstāvēta ar 9 sportistiem. Sportisti startēja visās trijās paukošanas disciplīnās. Kopā Grieķijas sporisti paukošanā izcīnīja 4 olimpiskās medaļas, 2 zelta, 1 sudraba un 1 bronzas medaļu. Zelta medaļas izcīnīja Leonids Pirgs florete meistariem un Joannis Georgjadis zobena disciplīnās. Bronzas medaļu izcīnīja Perikls Pjeraks-Mavromihalis floretē.
Peldēšana 25px
Grieķija peldēšanā varētu būt bijusi pārstāvēta ar vismaz 15 sportistiem, bet identificēti ir 9 sportisti, pārējo vārdi nav zināmi. Peldēšanā Grieķija izcīnīja 7 olimpiskās medaļas, 1 zelta, 3 sudraba un 3 bronzas medaļas. Grieķijas sportisti izcīnīja visas medaļas brīvā stila peldējumā jūrniekiem 100 metros. Tajā zelta medaļu ieguva Joannis Malokinis, sudraba medaļu Spiridons Hasapis un bronzas medaļu Dimitrijs Drivs. Brīvā stila 500 metru peldējumā sudraba medaļu izcīnīja grieķis Antonijs Pepans, bet bronzas medaļu Efstatijs Horafs. Savukārt brīvā stila 1200 metru peldējumā sudraba medaļu izcīnīja Joannis Andreu un bronzas medaļu Efstatijs Horafs.
GALEX
GALEX lielākie atklājumi:
Grieķija 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Sportisti
Daļai sportistu, kas startēja peldēšanā, vārdi nav zināmi.
Riteņbraukšana 25px 25px
Grieķija riteņbraukšanā startēja ar 9 sportistiem. Sportisti startēja visās 6 riteņbraukšanas disciplīnās. Riteņbraukšanā Grieķija kopā izcīnīja 4 olimpiskās medaļas, 1 zelta un 3 sudraba medaļas. Zelta medaļu izcīnīja Aristidis Konstantinidis grupas braucienā. Sudraba medaļas izcīnīja Stamatijs Nikolopuls individuālajā braucienā un sprinta distancē un Georgijs Koletis 100 kilometru distancē.
GALEX
GALEX palaists 11:59:54 UTC ar nesējraķeti Pegasus-XL no L-1011 lidmašīnas Stargazer virs Atlantijas okeāna aptuveni 60 km no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacija.
Sākotnēji misija tika plānota 29 mēnešiem, bet vēlāk pagarināta.
Grieķija 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Svarcelšana 25px
Grieķija svarcelšanā bija pārstāvēta ar trim sportistiem. Svarcelšanā Grieķija izcīnīja divas bronzas medaļas. Vienrocīgajā grūšanā bronzu izcīnīja Aleksandrs Nikolopuls, bet divrocīgajā grūšanā bronzu izcīnīja Sotirijs Versis.
Šaušana 25px
Grieķija šaušanā varētu būt bijusi pārstāvēta ar 50 sportistiem, taču tikai 28 sportistiem ir zināmi vārdi. Grieķija šaušanā izcīnīja 9 olimpiskās medaļas, 3 zelta, 3 sudraba un 3 bronzas medaļas. 200 metros ar militāro šauteni Grieķijas sportisti izcīnīja visas medaļas, zelta medaļu izcīnīja Pantelis Karasevds, sudraba medaļu izcīnīja Pavls Pavlidis un bronzas medaļu izcīnīja Nikolajs Trikupis. 300 metros ar militāro šauteni zelta medaļu izcīnīja Georgijs Orfanidis un sudraba medaļu Joannis Frangudis. 25 metros ar militāro pistoli bronzas medaļu izcīnīja Nikolajs Morakis. 25 metru ātršaušanā ar pistoli zelta medaļu izcīnīja Joannis Frangudis un sudraba medaļu izcīnīja Georgijs Orfanidis. 30 metru šaušanā ar pistoli bronzas medaļu izcīnīja Joannis Frangudis. Joannis Frangudis izcīnīja visu veidu olimpiskās medaļas.
GALEX
2011. gada februārī NASA pārtrauca GALEX operāciju finansēšanu. Kalifornijas Tehnoloģiju institūts (Caltech) lūdza tai nodot observatorijas kontroli, solot piesaistīt privātus līdzekļus. 2012. gada maijā GALEX operācijas nodotas Caltech.
Grieķija 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Sportisti
Daļai sportistu, kas startēja šaušanā, vārdi nav zināmi.
GALEX
Orbital Sciences Corporation operatori observatorijai nosūtīja komandu izslēgt visu aparatūru. Kosmiskais aparāts paliks orbītā vismaz 65 gadus, līdz ieies atmosfēras blīvajos slāņos un sadegs.
Grieķija 1896. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Vieglatlētika 25px
Grieķija vieglatlētikā bija pārstāvēta ar 29 sportistiem. Grieķijas sportisti startēja gandrīz visās vieglatlētikas disciplīnās, izņemot 400 metru skrējienā un augstlēkšanā. Vieglatlētikā kopā tika izcīnītas 9 olimpiskās medaļas, 1 zelta medaļa, 3 sudraba medaļas un 5 bronzas medaļas. Vienīgais, kurš izcīnīja zelta medaļu vieglatlētikā, bija Spiridons Luiss. Viņš zelta medaļu izcīnīja maratonā. Sudraba medaļas cīnīja Harilajs Vasilaks maratonā, Miltiadis Gusks lodes grūšanā un Panajotis Paraskevopuls diska mešanā. Bronzas medaļas izcīnīja Joannis Persakis trīssoļlēkšanā, Evangels Damasks un Joannis Teodoropuls kārtslēkšanā, Georgijs Papasideris lodes grūšanā un Sotirijs Versis diska mešanā.
Vingrošana 25px
Lielākā daļa Grieķijas sportistu, kas startēja vingrošanā, nav zināmi, pašlaik ir identificēti tikai 11 sportisti, bet kopumā vingrošanā varētu būt startējuši 52 sportisti. Grieķija bija pārstāvēta gandrīz visās vingrošanas disciplīnās, izņemot vingrošanas stieņa individuālajās un komandas disciplīnās un atbalsta lēcienā. Grieķija vingrošanā izcīnīja 6 olimpiskās medaļas, 2 zelta, 2 sudraba un 2 bronzas medaļu. Zelta medaļas izcīnīja Joannis Mitropuls vingrošanas riņķos un Nikolajs Andriakopuls virvē kāpšanā. Sudraba medaļas izcīnīja Toms Ksenakis virvē kāpšanā un grieķu vingrotāju komanda līdztekās komandām. Bronzas medaļas izcīnīja Petrs Persakis vingrošanas riņķos un grieķu vingrotāju komanda līdztekās komandām.
Sportisti
Lielākajai daļai sportistu, kas startēja vingrošanā, vārdi nav zināmi.
Autosports 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Autosports bija viens no sporta veidiem, kas tika aizvadīts 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīze. Sacensības norisinājās Vensānā, netālu no Parīzes. Tās notika 1900. gada oktobrī. Sacensībās tika aizvadītas 14 disciplīnas.
Starptautiskā Olimpiskā komiteja šobrīd neatzīst autosportu kā oficiālo sporta veidu olimpisko spēļu programmā.
Vadainis
Vadainis (arī Vadaiņa ezers) ir Aumeisteru ezeru grupā ietilpstošs caurteces ezers Valkas novada Zvārtavas pagasta dienvidrietumu daļā.
Dibens - dūņains. Krasti - slīpi, vietām - zemi. Ezerā ietek 3 grāvji, to skaitā grāvis no Vēdera, no ezera iztek Laužu kanāls. Ūdens krāsa - brūnūdens.
Makrofīti - niedres, meldri, glīvenes, daudzlapes, elodejas. Vadainī dzīvo plauži, līdakas, asari, raudas, ruduļi, pliči un līņi.
Ezera dienvidrietumu krastā atrodas dabas liegums "Vadaiņu purvs".
GSAT-7A
Kosmiskā aparāts izgatavots uz platformas I-2K bāzes ar starta masu 2250 kg. Tam resursi paredzēti 8 gadu darbībai. GSAT-7A uzstādīti 10 Ku joslas raidītāji.
GSAT-7A tika palaists 10:40 UTC ar nesējraķeti GSLV Mk.II (lidojums F11) no Satiša Dhavana kosmosa centra 2. palaišanas laukuma.
Pavadonis tika novietots ģeostacionārajā orbītā punktā 76° austrumu garuma.
Hanss Hilmārs Štaute
Hanss-Hilmārs Štaute (de; Netetāle —  Minstere) bija Vācijas jurists un šahists.
Biogrāfija
1940. gadā Hamburgas universitātē aizstāvējis tiesību zinātņu doktora grādu. Otrā pasaules kara laikā strādājis par tiesnesi Minhenē. Pēc kara bijis sabiedroto apcietinājumā. 1948. gadā kā liecinieks piedalījies Nirnbergas procesā. Vēlākajos gados līdz savai aiziešanai pensijā 65 gadu vecumā strādājis Bonnā Federālajā Finanšu ministrijā. Miris pēc ilgstošas slimības.
Šahists
1925. gadā kļuvis par Āhenes šaha kluba biedru. 1935. gadā dalījis otro vietu Lejasreinas šaha federācijas čempionātā. 1941. gadā uzvarējis vienā no Bavārijas šaha kongresa blakus turnīriem. 1950. gadā dalījis otro vietu Vācijas šaha čempionātā ar Jefimu Bogoļubovu (uzvarējis Volfgangs Uncikers). Pārstāvējis Vācijas komandu Pasaules šaha olimpiādē 1950. gadā un gan komandu, gan individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas medaļas. Sakarā ar aizņemtību pamatdarbā agri beidzis savu aktīvā šahista karjeru.
No 1951. līdz 1961. gadam bijis Vācijas šaha savienības sekretārs. Nopietni pievērsies šaha kompozīcijai. 1962. gadā kļuvis par FIDE starptautisko arbitru šaha kompozīcijā. Sarakstījis vairākas grāmatas par šaha galotnēm.
Lauza
Lauza ir Maltas upes labā krasta pieteka Rēzeknes novadā.
Iztek no Strupļu purva, tek uz ziemeļiem, pamazām pagriežoties ziemeļrietumu virzienā. Ietek Maltā iepretim Ornicāniem.
Upi šķērso autoceļi - V594 (Viļāni–Guriliški–Mortišķi), A12 (Jēkabpils–Rēzekne–Ludza–Krievijas robeža (Terehova)), V561 (Gaigalava–Viļāni) un V596 (Viļāni–Pilskalns–Nagļi), kā arī dzelzceļa līniju Krustpils—Rēzekne II. Apdzīvotās vietas upes krastos: Antoņiški, Taukuļi, Lauzinieki.
Dāvids Ritihs
Dāvids Ritihs (cz, dzimis Jihlavā, Čehijā) ir čehu hokejists, spēlē vārtsarga pozīcijā. Pašlaik (2021) pārstāv NHL klubu Našvilas "Predators".
Spēlētāja karjera
Karjeru sācis 2006.—07. gada sezonā dzimtās pilsētas kluba Jihlavas "Dukla" U-18 komandas rindās. Komandas rindās spēlēja līdz pat 2009.—10. gada sezonas otrajai pusei, kad sāka spēlēt kluba U-20 komandā. 2011.—12. gadā sezonā debitējis pieaugušo komandā Čehijas Pirmajā līgā. No 2014. līdz 2016. gadam pārstāvēja Čehijas Ekstralīgas vienību BK Mladá Boleslav. 2016.—17. gada sezonā pievienojās AHL Stoktonas "Heat" komandai, kurā aizvadīja 31 spēli. Tanī pašā sezonā Ritihs aizvadīja arī savu debijas spēli NHL kluba Kalgari "Flames" sastāvā. Nākamajā sezonā spēlējis gan AHL, gan NHL. 2018.—19. gada sezonā NHL aizvadījis 45 spēles. 2019. gada vasarā pagarināja līgumu ar "Flames" uz nākamajām divām sezonām.
Mežkokti
Mežkokti (arī Mežakokti) ir ciems Viļānu novada Sokolku pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļos 5,2 km no pagasta centra Strupļiem, 4,2 km no novada centra Viļāniem un 220,5 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa V594 (Viļāni–Guriliški–Mortišķi).
Gaviezes iela
Gaviezes iela ir iela Rīgā, Zemgales priekšpilsētā, Zolitūdes, Beberbeķu un Mūkupurva apkaimēs. Iela sākas no Čuguna ielas un beidzas mazdārziņu teritorijā. Kārļa Ulmaņa gatve Gaviezes ielu sadala divās daļās, kuras nav savienotas ne transportam, ne gājējiem (šķērsojums pāri Ulmaņa gatvei ir aizliegts). Kopējais ielas garums ir 1040 metri, tā ir klāta ar asfalta un grants segumu.
Iela ir nosaukta Gaviezes — Gaviezes pagasta centra Dienvidkurzemes novadā — vārdā.
Ielas raksturojums
Ielas daļas ir visai atšķirīgas — sākuma posms no Čuguna ielas līdz Kārļa Ulmaņa gatvei ir asfaltēta iela ar vienvirziena satiksmi (Ulmaņa gatves virzienā) un savrupmāju apbūvi, kā arī neapbūvētiem gruntsgabaliem. Šeit iela veido robežu starp Zolitūdes un Beberbeķu apkaimēm. Posms uz dienvidiem no Ulmaņa gatves Mūkupurva apkaimē pārsvarā iet pa esošo un bijušo mazdārziņu teritoriju, šeit ir arī atsevišķas savrupmājas, bet bijušo mazdārziņu vietā — arī mežs. Šajā posmā ielas segums pārsvarā grants, arī sliktas kvalitātes.
Ielu savienojumi
Gaviezes iela ir savienota ar:
Cista (mikrobioloģija)
Mikrobioloģijā cista ir mikroorganisma (vienšūņa, baktērijas) miera stadija vai anabiotiska forma, kas palīdz organismam izdzīvot nelabvēlīgos apstākļos. Cistas stadijā vienšūņiem izveidojas apvalks un tie noapaļojas. Šādā stāvoklī tie var atrasties ilgu periodu, jo šūnās nenotiek aktīva vielmaiņa, taču cista var palīdzēt protistiem izplatīties ar vēju un dzīvnieku palīdzību. Kad mikrooganisms nonāk tam labvēlīgā vidē, tas cistu pamet.
Glubčices apriņķis
Glubčices apriņķis ir apriņķis Polijā, Opoles vojevodistē. Robežojas ar Opoles vojevodistes Prudņikas un Keņdzežinas-Kozles apriņķiem, Silēzijas vojevodistes Racibožas apriņķi, kā arī Čehiju.
Psammolepis alata
Psammolepis alata ir psammolepju dzimtas bezžokļaiņu suga, kas dzīvoja devona periodā Baltijā. Sugu pirmo reizi aprakstīja Elga Mark-Kurika 1965. gadā. P. alata holotips ir labā branhiālā plātne, kas tika atrasta Gaujas upes krastā starp Siguldu un Inčukalnu, augšdevona gaujas svītas nogulumos. Nosaukums Psammolepis alata nozīmē spārnainais (alatus) psammolepis.
Morfoloģija
Neliela izmēra suga. Branhiālā plātne ir samērā plata, priekšējā daļā šaura. Plātnes iekšējā mala ieliekta. Ventrālā plātne ir ļoti šaura. Dorsālās plātnes priekšējā daļa ir pilnīgi klāta ar tesērām, un arī ir salīdzinoši šaura. Plātnes priekšējā mala ir taisna. Tesēras ir sīkas (3-7 mm diametrā), ar neskaidrām robežām. Ādas zobi vienā centimetrā ir 16 līdz 25. To forma ir dažāda, taču pārsvarā apaļa, gluda ar samērā īsiem zobiņiem.
Salīdzinājums
P. alata no P. paradoxa un P. venyukovi, kas arī ir sastopami Gaujas svītas nogulumos, atšķiras ar mazākiem izmēriem un plātņu formu. Tā branhiālā plātne pēc izmēriem ir līdzīga P. heteraster branhiālajai plātnei, taču tā ir biezāka, un leņķis starp laterālo un aizmugurējo malu ir lielāks, bet starp aizmugurējo malu un gludās daļas robežu - mazāks. Bez to plātnes priekšējā daļa ir šaurāka. Šī īpašība P. alata atšķir arī no P. paradoxa un P. venyukovi. Ventrālā plātne ir būtiski šaurāka, nekā P. paradoxa. Arī dorsālās plātnes priekšēja daļa ir daudz šaurāka, nekā P. paradoxa un P. venyukovi. Arī izgriezuma nav priekšējā malā. Pēc formas dorsālā plātne ir līdzīga P. paradoxa dorsālajai plātnei, taču tā ir būtiski mazāka un pilnībā klāta ar tesērām, kas, salīdzinājumā ar P. paradoxa un P. venyukovi tesērām, ir sīkākas un ar mazāk izteiktām robežām. Ādas zobi nedaudz atgādina P. undulata un P. paradoxa ādas zobus, taču tiem ir mazāki izmēri, gludāka augšpuse un īsāki zobiņi. Un tie nav tik plakani, kā P. undulata.
Izplatība
Suga ir izplatīta Latvijas un Igaunijas augšdevona gaujas svītas augšdaļā. Bez tipveida atradnes ir sastopami Gaujas krastos pie Inčukalna, Braslas krastos pie elektrostacijas, Lodes māla karjerā, Piuzas upes krastos pie Jiksi, kā arī urbumos Lietuvā pie Šiaušupja.
NG-12
NG-12, saukta arī par S.S. Alan Bean, bija ASV uzņēmuma Northrop Grumman kravas kosmosa kuģa Cygnus Starptautiskās kosmosa stacijas (SKS) apgādes misija NASA programmā Commercial Resupply Services 2 (CRS-2). Kravas kuģis orbītā tika palaists 2019. gada 2. novembrī, darbību beidza 2020. gada martā.
Kosmosa kuģis bija nosaukts par godu astronautam Elanam Bīnam, kurš mira 2018. gadā.
Derīgā krava
Kopējā kravas masa bija 3705 kg. Kosmosa kuģa hermētiskajā nodalījumā atradās 3586 kg kravas: lietas apkalpei (680 kg), rezerves daļas stacijas iekārtām (756 kg), krava zinātniskajiem pētījumiem (1983 kg), datoru iekārtas (17 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aprīkojums (104 kg), krava Krievijas segmentam (11 kg), Northrop Grumman aprīkojums (35 kg). Kravā bija arī Alpha Magnetic Spectrometer dzesēšanas sistēmas sūkņu sistēma un remonta komplekts.
Nehermetizētā krava (119 kg) bija NanoRacks palaišanas iekārta NRCSD-E ar 7 Cubesat pavadoņiem.
Lidojuma gaita
Cygnus tika palaists 13:59:47 UTC ar nesējraķeti Antares 230+ no Vidusatlantiskā reģionālā kosmoporta (MARS) starta laukuma LP-0A. Šis bija modificētās raķetes Antares 230+ pirmais starts.
4. novembrī Cygnus pietuvojās stacijai. 09:10 UTC kosmosa kuģi satvēra ar stacijas manipulatoru, ko vadīja Džesika Meira. 11:21 UTC Cygnus bija pievienots pie Unity moduļa apakšējās pieslēgvietas.
31. janvārī 13:10 UTC ar Canadarm2 manipulatoru Cygnus tika atvienots no Unity moduļa. 14:36 UTC tas tika palaists brīvā lidojumā. Pēc tam tas paaugstināja orbītu līdz 400 km. Tur no pavadoņu izmešanas ierīces Nanoracks NRCSD-E tika palaisti pavadoņi Aerocube-14A, Aerocube-14B, Aerocube-15A, Aerocube-15B, SwampSat-2, HuskySat-1, Orbital Factory 2. 1. februārī no uzņēmuma Hypergiant SEOPS pavadoņu izmešanas ierīces Slingshot tika palaisti pavadoņi CIRiS, ORCA-2, EdgeCube, MakerSat-1, MiniCarb, VPM, Lynk.
2020. gada 17. martā tika iedarbināts Cygnus galvenais dzinējs; kravas kuģis nogāja no orbītas un sadega virs Klusā okeāna dienvidu daļas. Pēdējais telemetrijas signāls tika saņemts 23:16:56 UTC.
Artūrs Lords
Viņš 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja golfa vīriešu turnīrā. Šajā turnīrā viņš ieguva 9. vietu.
KF Tirana
KF Tirana (sq) ir profesionāls Albānijas futbola klubs no valsts galvaspilsētas Tirānas, ietilpst sporta klubā SK Tirana (sq). Tas ir titulētākais Albānijas futbola klubs, 26 reizes uzvarējis Albānijas Superlīgā, 16 reizes ieguvis Albānijas kausu.
Vēsture
1911. gadā, pirmajā Albānijas futbola čempionātā uzvarēja komanda no Tirānas, ko uzskata par KF Tirana priekšteci. Šo turnīru Albānijas futbola Federācija nav atzinusi par oficiālu čempionātu.
Klubu oficiāli dibināja futbola entuziats Paloke Nika, kurš iepriekš jau bija dibinājis KF Vllaznia Shkoder. Sākotnējais tā nosaukums bija Shoqërinë Sportive Agimi. 1927. gada 16. augustā kluba nosaukums tika nomainīts uz Sportklub Tirana, ko saīsināti sauca SK Tirana.
1930. gadā Tirana bija viena no sešām komandām, kas piedalījās pirmajā oficiāli atzītajā futbola turnīrā Albānijā, kas kļuva par pirmo Albānijas čempionāta sezonu. Tirānas komanda ar 5 uzvarām, 4 neizšķirtiem un vienu zaudējumu kvalificējās finālam pret KF Skënderbeu Korçë, tomēr pretinieki uz abām fināla spēlēm neieradās, kas nozīmēja, ka Tirana kļuva par pirmo Albānijas čempioni futbolā. Līdz Otrajam pasaules karam Tirānas komanda ieguva vēl piecus Albānijas čempiona titulus.
Otrā pasaules kara laikā Albānija nonāca Itālijas fašistiskā režīma kontrolē. Šajā periodā norisinājās trīs Albānijas čempionāti, no kuriem Tirānas komanda uzvarēja divus, tomēr Albānijas futbola federācija tos neatzīst par oficiāliem Albānijas čempionātiem, jo tos organizēja federācija, bet gan fašistiskais režīms.
Pēc Otrā pasaules kara beigām Albānijā pastāvēja komunistiskais režīms, 1946. gada martā kluba nosaukums tika nomainīts uz 17 Nëntori (17. novembris) par godu Tirānas atbrīvošanai, kas norisinājās. Šis periods klubam bija smags, jo pastāvošais režīms to apspieda, radot privilēģijai komunistu izveidotajām komandām Partizani (Aizsardzības ministrijas komanda) un Dinamo (Iekšlietu ministrijas komanda). Daudziem kluba spēlētājiem piespieda spēlēt kādā no šīm komandām, tas noveda pat līdz arestiem. Tā rezultātā komandas rezultāti arī kritās. Tomēr spējot aizvietot spēlētājus, klubs atguvās, laika posmā no 1951. gada līdz 1961. gada 8 reizes iegūstot trešo vietu, kā arī vienu reizi izcīnot otro vietu. 1964.—1965. gada sezonā klubs pēc gandrīz 20 gadu pātraukuma Mislima Allas vadībā kļuva par Albānijas čempionu. To pašu sasniegumu klubs spēja atkārtot nākamajā sezonā. 1966.—1967. gada sezonā, kad 17 Nëntori trīs spēles līdz turnīra beigām gandrīz bija kļuvis par čempionu, tas tika diskvalificēts un titulu ieguva Dinamo. Nākamajās divās sezonās pēc šī gadījuma klubs turpināja sekmīgo posmu, uzvarot Albānijas čempionātu.
Septiņdesmitajos gados 17 Nëntori sportiskie rezultāti pasliktinājās, klubs Albānijas čempionātā ieņēma vietas starp otro un trīspadsmito, iegūstot Albānijas kausu divreiz. Astoņdesmitie gadi klubam bija veiksmīgs periods, tika iegūti četri Albānijas čempiona tituli, trīs Albānijas kausi, kā arī trīs reizes tika sasniegts Eiropas kausa astotdaļfināls.
1991. gada augustā krita komunistiskais režīms un klubs atguva savu iepriekšējo nosaukumu. Daudzi labākie albāņu spēlētāji atstāja valsti, lai spēlētu spēcīgākos un naudīgākos Eiropas klubos. Lai gan pirmie neatkarības gadi klubam bija smagi, pēc neliela pārtraukuma tas atkal kļuva par vienu no pašiem spēcīgākajiem Albānijas futbola klubiem, dominējot Albānijas futbolu 90. un 2000. gados. Laika posmā no 1994. gada līdz 2009. gadam tas 10 reizes kļuva par Albānijas čempionu, 5 reizes sasniedzot 2. vietu un tikai vienu reizi paliekot ārpus medaļām.
Tirānas dome pieņēma lēmumu nomainīt kluba statusu no pašvaldības īpašuma uz akcionāru pārvaldītu klubu, sākotnēji Tirānas pašvaldībai piederot 100% kluba akciju.
2013.—2014. gada sezonā komandai draudēja izkrišana uz pirmo divīziju, 2013. gada decembrī esot pēdējā vietā, 7 punktu attālumā no izkrišanas zonas. Tomēr pēc trenera maiņas klubs spēja atspēlēties un sasniedza 6. vietu Albānijas Superlīgā, nodrošinot palikšanu tik priekšpēdējā spēlē. Tirānas dome pieņēma lēmumu 66% no kluba akcijām nodot privātiem investoriem uz 18 gadu termiņu.
Nākamajā sezonā, pirmajā sezonā pirmajā divīzijā kluba vēsturē, klubs noturēja lielāko daļu savu spēlētāju, kas bija par pamatu veiksmīgai sezonai. Tirānas klubs ieguva savu 11. Albānijas superkausu, kļustot par pirmo pirmās divīzijas komandu, kas to ir spējusi izdarīt. Klubs dominēja līgu, trīs kārtas līdz beigām nodrošinot atgriešanos Superlīgā. 16. maijā klubs ieguva savu pirmo pirmās divīzijas čempiona titulu. 2019.—2020. gada sezonā uzvarēja Superlīgā, izcīnot 25. valsts čempiontitulu.
Iegūtie tituli
KF Tirana ir titulētākais futbola klubs Albānijā, kļuvis par Albānijas čempionu 24 reizes, kas ir valsts rekords. Klubam pieder arī rekordi par visvairāk iegūtajiem Albānijas kausiem (16) un Albānijas superkausiem (11).
Dalība eirokausos
Piezīmes:
Vēderis
Vēderis (arī Vēdera ezers, Vēderu ezers) ir Aumeisteru ezeru grupā ietilpstošs caurteces ezers Valkas novada Zvārtavas pagasta dienvidrietumu daļā.
Dibens - dūņains. Krasti - slīpi, vietām - zemi. Ezers ar grāvjiem savienots ar Salaini un Vadaini. Ūdens krāsa - brūnūdens.
Makrofīti - niedres, meldri, glīvenes, ūdensrozes, kalmes. Vēderī dzīvo līdakas, asari, plauži, ruduļi un līņi. Sastopami vēži.
1952. gada Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm
1952. gada Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm (EuroBasket 1952 Women) bija 3. kontinenta čempionāts, kas norisinājās PSRS laika posmā no līdz. Eiropas čempionātā piedalījās 12 Eiropas sieviešu basketbola valstsvienības. Uzvaru tajā izcīnīja PSRS izlase.
Sanāciet, sadziediet, sasadancojiet
Dziesma sacerēta 1977. gada XVII Vispārējo latviešu Dziesmu svētku ietekmē, to ansambļa „Modo” koncertos izpildīja Viktors Lapčenoks. Tautas deju ansambļa „Liesma” vadītājs Imants Magone izveidoja dziesmas horeogrāfiju, vēlāk melodija ir aranžēta ansambļiem un koriem, pūtēju orķestriem un citiem sastāviem.
2018. gadā "Sanāciet, sadziediet, sasadancojiet" ieguva 67. vietu Radio SWH rīkotajā LVtop100 aptaujā.
Pūķu lidināšana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Pūķu lidināšana bija viens no sporta veidiem, kas tika aizvadīts 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.
Starptautiskā Olimpiskā komiteja šobrīd neatzīst pūķu lidināšanu kā oficiālo sporta veidu olimpisko spēļu programmā.
Parapani
Parapani (arī Parapāni) ir ciems Viļānu novada Sokolku pagastā. Izvietojies pagasta centrālajā daļā 3,2 km no pagasta centra Strupļiem, 7,6 km no novada centra Viļāniem un 223,9 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta izvietojusies nomaļus no valsts autoceļiem.
Hanna Huskova
Hanna Huskova (be, ru; dzimusi Minskā) ir Baltkrievijas frīstailiste, kas specializējusies akrobātikas disciplīnā. Viņa šajā sporta veidā ir 2018. gada Phjončhanas olimpisko spēļu čempione un 2022. gada Pekinas olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvēja.
Starptautiskā līmenī startē kopš 2005. gada. Pasaules kausa izcīņā debitēja 2009. gadā. Savās pirmajās olimpiskajās spēlēs 2014. gadā viņa palika 21. vietā. Pirms olimpiskās zelta medaļas H. Huskovas ievērojamākais sasniegums bija 6. vieta 2015. gada Pasaules čempionātā.
2018. gadā atzīta par Baltkrievijas Gada sportisti.
Cēzars Andersons
Cēzars Andersons ir TV3 Latvija seriāla "UgunsGrēks" tēls. Viņu tēlo latviešu aktieris Normunds Bērzs.
Berta Pīpiņa
Berta Pīpiņa (dzimusi Ziemele; dzimusi, miršanas datums nav zināms) bija Latvijas žurnāliste, rakstniece un politiķe, Tautas padomes locekļa, politiķa Ermaņa Pīpiņa-Vizuļa sieva. Bijusi Rīgas domes un 4. Saeimas deputāte, "Demokrātiskā Centra" biedre. Vienīgā sieviete, kas starpkaru periodā bija Saeimas deputāte.
Apmeklējusi Misas pagasta skolu un Bauskas meiteņu proģimnāziju. Piedalījusies "Demokrātiskā Centra" dibināšanā un turpmākajā darbībā: ievēlēta partijas padomē un partijas centrālkomitejā. 1921. gadā kļuvusi par Rīgas domes deputāti. 1931. gadā ievēlēta 4. Saeimā, kur darbojusies līdz 1934. gadam.
Bijusi ilggadēja Latvijas Sieviešu nacionālās līgas priekšsēdētāja. Sarakstījusi romānu "Lejaskrodzinieka meita".
1941. gadā deportēta uz Sibīriju. Par tālāko likteni ziņu nav.
Cēzars Andersons
Biogrāfija
Lūcijas Andersones dēls un Elizabetes Andersones bijušais vīrs. Mēnessērdzīgs. Pašlaik atrodas slimnīcā. Bijušais riteņbraucējs un uzņēmējs Francijā.
Uli Hēness
Ulrihs "Uli" Hēness (de, dzimis ) ir bijušais Vācijas futbolists, spēlēja uzbrucēja pozīcijā, bijušais Rietumvācijas futbola izlases dalībnieks. Savu lielāko daļu karjeras spēlējis Vācijas komandā Minhenes "Bayern".
Rietumvācijas futbola izlases sastāvā Hēness uzvarēja 1974. gada FIFA Pasaules kausā un 1972. gada Eiropas čempionātā.
Pēc savas karjeras beigām 1979. gadā Hēness kļuva par Beyern ģenerālmenedžeri. , pēc 30 gadiem ģenerālmenedžera amatā, Hēness tika ievēlēts par Bayern prezidentu. Hēness pameta Bayern prezidenta amatu. Gan kā spēlētājs, gan kā menedžeris un prezidents, Hēness Bayern komandā pavadīja 49 gadus.
Sasniegumi
Bayern Munich
Rietumvācija
Makvorija sala
Makvorija sala (en) ir neapdzīvota sala Dienvidu okeānā dienvidrietumos no Jaunzēlandes. Pieder Austrālijai un ietilpst Tasmanijas štatā. Salu 1810. gada 11. jūlijā atklāja austrāliešu roņu mednieks Frederiks Haselboro un nosauca par godu tā laika Jaundienvidvelsas gubernatoram pulkvedim Lahlanam Makvorijam (Lachlan Macquarie). 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā sala tika izmantota par bāzi roņu un vaļu medniekiem. 1948. gadā salas ziemeļgalā tika ierīkota Austrālijas polārstacija Makvoriailenda. 1997. gadā sala un tās tuvumā esošās Džadža un Klārka salas un Bišopa un Klārka salas tika iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Stepupe
Stepupe ir Gaujas kreisā krasta pieteka Smiltenes un Valkas novados.
Silviuss Leopolds Veiss
Silviuss Leopolds Veiss (de, dzimis, miris ) bija Silēzijā dzimis vācu komponists un lautists. Darbojies Breslavas, Romas un Drēzdenes galmos. Sadraudzējās ar Baha vecāko dēlu Vilhelmu Frīdemani Bahu.
Pludmales slaists
"Pludmales slaists" (en) ir 2019. gada komēdija, kuras režisors un scenārija autors ir Harmonijs Korins. Galvenās lomas atveido Metjū Makonahijs, Snoop Dogg, Aila Fišere, Džimijs Bafets, Zaks Efrons, Mārtins Lorenss un Džona Hills. Filmas pirmizrāde notika South by Southwest filmu festivālā.
Filmas galvenais varonis ir dumpiniecisks stouneris ar iesauku Moondog, kurš dzīvo pēc saviem noteikumiem.
Baborova
Baborova, vēsturiski arī Bauervica , ir pilsēta Polijas dienvidos, Opoles vojevodistē.
18. gadsimtā Austrijas mantojuma kara rezultātā pilsēta iekļāvās Prūsijā. Līdz 1945. gadam tā ietilpa Vācijā, bet, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, tika piešķirta Polijai.
Verhņodņiprovska
Verhņodņiprovska (uk) ir pilsēta Ukrainas dienvidos, Dņipropetrovskas apgabala Kamjanskes rajonā. Izvietojusies apgabala ziemeļrietumos Kamjanskes ūdenskrātuves krastā 57 km no apgabala centra Dņipro. Ietilpst Dņipro pilsētas aglomerācijā.
Vēsture
Apdzīvotā vieta kā Grigorjevkas sloboda izveidojusies 1779. gadā bijušās Zaporožjes kazaku ziemas apmetnes vietā. Kopš 1806. gada apriņķa centrs ar tagadējo nosaukumu. 1959. gadā pilsētā uzbūvēts Ukrainā lielākais kukurūzas pārstrādes uzņēmums. Līdz 2020. gadam rajona centrs. Mūsdienās vairāki metālapstrādes un pārtikas uzņēmumi.
Dundagas monoklināle
Dundagas monoklināle ir Baltijas sineklīzes tektoniska struktūra Latvijas rietumos, Kurzemes pussalas ziemeļos, kas pieslienas Baltijas vairoga dienvidu nogāzei. Tās teritorijā kristāliskā pamatklintāja virsma veido lēzenu kritumu dienvidu virzienā no 900 m ziemeļos (Kolkas rags) līdz 1200 m Talsu un Ventspils pilsētu rajonā. Šīs monoklināles dienvidos atrodas pamatklintāja Talsu pacēlums 1000-1100 m un Piltenes hemiantiklināle.
Kaledonijas struktūrkompleksa nogulumos ir novērojams augšējā ordovika marķējošā horizonta virsmas kritums no 602 m ziemeļos (Kolkas rags) līdz 850-1000 m monoklināles dienvidos.
2022. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — UEFA zona
Kvalifikācija notika no līdz. Tajā tika noskaidrotas 13 izlases, kas kvalificējās finālturnīram.
Otrais posms
Otrajā posmā notiks izslēgšanas spēles (play-off), kurā kvalifikācijas grupu otro vietu ieguvēji un divas labākās komandas, kas uzvarēja 2020.—2021. gada UEFA Nāciju līgas grupās, bet neiekļuva divu lābāko vidū savā grupā kvalifikācijas pirmajā posmā, noskaidros atlikušās trīs ceļazīmes uz PK finālturnīru. Komandas tiks salozētas trīs kvalifikācijas "zaros" pa četrām komandām katrā, aizvadot pusfinālus un finālu, katra "zara" uzvarētāji kvalificēsies finālturnīram. Pirms izlozes komandas ir sadalītas izsētajās un neizsētajās. Par izsētajām kļuva sešas komandas, kas kvalifikācijas pirmajā posmā sasniedza labāko rezultātu, neskaitot spēles pret 6. vietas ieguvējiem. Pārējās četras komandas, kā arī abas izlases, kas iekļuva pēc Nāciju līgas rezultātiem, ir neizsēto statusā. Izsētās komandas pusfināla spēli aizvadīs savā laukumā, bet finālu mājiniekus noteiks izloze. Otrā posma izloze notika. Pusfināla spēles tiks aizvadītas, bet fināli notiks.
UEFA Nāciju līgas grupu uzvarētāji
Apzīmējumi
Daugu seņūnija
Daugu seņūnija ir seņūnija Lietuvā, Alītas apriņķa Alītas rajona pašvaldībā, tās dienvidaustrumos. Seņūnija sastāv no 5 seņūnaitijām, tajā ir 1 pilsēta (Daugi) un 41 ciems.
Austrumkurzemes kāple
Austrumkurzemes kāple ir Baltijas sineklīzes tektoniska struktūra Kurzemes ziemeļaustrumu daļā starp Dundagas monoklināli un Saldus-Slokas izcilni. Šajā apgabalā kristāliskajā pamatklintājā ir virkne lūzumu un tektonisku struktūru. Pamatklintāja virsma (1050-1300 m z.j.l.) šeit pakāpienveidīgi nolaižas dienvidrietumu virzienā no 1100 m līdz 1200-1300 m. Lūzumi šajā apgabalā parasti mainās ar nelielu amplitūdu, izņemot Dienvidkandavas lūzumu ar amplitūdu 250 m. Kāples ietvaros ziemeļaustrumu virzienā ir konstatēti nelieli lokāli pacēlumi (amplitūda 50-80 m), kurus bieži šķērso lūzumi, un kuri ir izsekojami nogulumos Kaledonijas struktūrkompleksā. Hercīnajā struktūrkompleksā austrumkurzemes kāple nav novērojama.
Liedes strauts
Liedes strauts (arī Liedīte, Paleja, Palejas strauts, Skuja, Skujas strauts) ir Briņģu ezerā ietekoša upe Cēsu un Madonas novados.
Iztece - uz austrumiem no Ļūdiņiem. Tek dienvidu virzienā. Lielā daļā no tecējuma veido Cēsu un Madonas novadu robežu. Caurtek Aklajiem ezeriņiem. Lielākā pieteka - Gravas strauts. Ietek Briņģu ezera ziemeļos.
Kolonja
Kolonja var būt:
Uguns dzēšana 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Uguns dzēšana bija viens no sporta veidiem, kas tika aizvadīts 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē. Sacensībās tika aizvadītas divas disciplīnas: viena brīvprātīgajiem ugunsdzēsējiem, otra profesionālajiem ugunsdzēsējiem.
Starptautiskā Olimpiskā komiteja šobrīd neatzīst uguns dzēšanu kā oficiālo sporta veidu olimpisko spēļu programmā.
Suldziri
Suldziri (Sphyrapicus) ir dzilnu dzimtas (Picidae) ģints, kas apvieno 4 mūsdienās dzīvojošas sugas. Tās visas mājo Ziemeļamerikā un ir gājputni.
Kopīgās īpašības
Šīs ģints dzeņi ir slaidi putni ar stīvu asti un relatīvi gariem spārniem. Lidojuma raksturs viļņveidīgs, mijoties mirkļiem, kad putns lido, ātri sitot spārnus, un mirkļiem, kad spārni tiek piekļauti cieši pie ķermeņa.
Kā jau putnu nosaukums norāda, suldziri barojas galvenokārt ar koku sulu, dažādās sezonās mainot kokus un krūmus, no kuriem tiek sūkta sula. Mazuļi tiek baroti ar kukaiņiem, kas ierodas, lai arī dzertu koku sulu no suldziru izurbtajiem caurumiņiem koku mizā. Viens no suldziru iecienītākajiem kokiem ligzdošanas sezonas laikā ir bērzs. Tā kā suldziri urbj caurumus veselos kokos, tie tiek uzskatīti par koku kaitēkļiem. Dažas koku sugas suldziri ietekmē vairāk, citas mazāk. Ir koki, kas suldziru savainoti, drīz pēc tam mirst, piemēram, Amerikas pelēkais bērzs (Betula populifolia), papīra bērzs (Betula papyrifera), sarkanā kļava (Acer rubrum), sarkanā egle (Picea rubens) un Kanādas hemlokegle (Tsuga canadensis).
Sistemātika
Suldziru ģints (Sphyrapicus)
Lodēni
Lodēni ir apdzīvota vieta Cēsu novada Inešu pagastā. Atrodas pagasta ziemeļuaustrumos 4,8 km no pagasta centra Inešiem, 6,9 km no Vecpiebalgas un 131,1 km no Rīgas.
Apdzīvotā vieta atrodas netālu no autoceļa V341 (Ineši–Liede).
1954. gada Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm
1954. gada Eiropas čempionāts basketbolā sievietēm (EuroBasket 1954 Women) bija 4. kontinenta čempionāts, kas norisinājās Dienvidslāvijā laika posmā no līdz. Eiropas čempionātā piedalījās 10 Eiropas sieviešu basketbola valstsvienības. Uzvaru tajā izcīnīja PSRS izlase.
Japa (pavalsts)
Japas Valsts (yap, en) ir viena no Mikronēzijas Federatīvo Valstu pavalstīm. Atrodas valsts rietumu daļā starp Palau rietumos, Marianas salām ziemeļos un Čūku austrumos. Pavalsts galvaspilsēta ir Kolonja. Attālums no Kolonjas līdz federālajai galvaspilsētai Palikirai ir ap 2200 kilometriem.
Ģeogrāfija
Japas pavalsts aizņem Karolīnu salu arhipelāga rietumu daļu un iekļauj 20 atolus un atsevišķas salas; kopā 145 saliņas, kuru kopējā sauszemes platība ir 124 km².
Vēsture
Japu ap 3. gadu tūkstoti p.m.ē. apdzīvoja ieceļotāji no Malajas arhipelāga, Jaungvinejas un Zālamana salām; japiešu valoda līdzīga malajiešu valodām, bet ar ievērojamu papuasu valodu ietekmi. Pārējos atolus austrumos no Japas apdzīvoja ieceļotāji no Polinēzijas.
Japas valsts kļuva pazīstama ar savu akmens naudu — milzīgiem akmens diskiem, kurus vēl pirms dažiem gadiem varēja izmantot kā maksāšanas līdzekli. Tā kā šī akmens nauda bija jāizgatavo no akmeņiem, kurus salā nevarēja iegūt, tās vērtība ir izskaidrojama ar riskiem, kas saistīti ar šādu ekspedīciju (parasti uz Palau).
Japa formāli bija Spānijas īpašumā jau no 16. gadsimta, bet reāla koloniālā administrācija tika izveidota vien 1885. gadā, kad uz salu tika nosūtīts pirmais gubernators. Trīs dienas pēc gubernatora un divu Spānijas karakuģu ierašanās Vācijas impērijas kara flotes lielgaballaiva Iltis sasniedza Japas ostu un pārņēma savā valdījumā visas salas Klusajā okeānā starp ekvatoru un 11° ziemeļu platuma un starp 133° un 164° austrumu garuma. Pāvesta Leona XIII arbitrāža 1885. gada 22. oktobrī piešķīra Karolīnu salas Spānijai. 1899. gada 30. jūnijā, pēc Spānijas un Amerikas kara, Spānija pārdeva Karolīnu salas, Palau salas un lielāko daļu Marianas salu Vācijas Impērijai. Pirmā pasaules kara laikā salu okupēja Japāna, kas pēc tam to pārvaldīja kā Nāciju līgas mandātu. Pēc Otrā pasaules kara Japa kļuva par ASV Klusā okeāna salu mandātteritoriju.
1979. gada 10. maijā Japa ratificēja Mikronēzijas Federatīvo Valstu konstitūciju un ar oficiālo neatkarības pasludināšanu 1986. gada 3. novembrī kļuva par šīs jaunās valsts neatņemamu sastāvdaļu.
Berts
Berts vai Bērts var būt:
Ģīmes upe
Ģīmes upe (arī Ģīme) ir Gaujas labā krasta pieteka Valmieras novadā un Valmieras pilsētas teritorijā.
Izteka atrodas pie Jeriem. Tek dienvidu-dienvidaustrumu virzienā. Šķerso valsts autoceļus A3 (Inčukalns—Valmiera—Igaunijas robeža (Valka)) un P16 (Valmiera—Matīši—Mazsalaca) un V213 (Valmiera–Mujāni) (abus Valmieras pilsētas teritorijā). Ietek Gaujā netālu no Valmieras Valsts ģimnāzijas, pirms tam caurtekot Ģīmes dzirnavu dīķim.
Podļizovka
Podļizovka ir ciems Viļānu novada Sokolku pagastā. Izvietojies pagasta rietumos 3,2 km no pagasta centra Strupļiem, 3,3 km no novada centra Viļāniem un 219,7 km no Rīgas.
Skutelis
Skutelis ir uzvārds. Cilvēki ar šādu uzvārdu:
Podļizovka
Apdzīvotā vieta izvietojusies pie autoceļa P59 (Viļāni–Ružina–Malta), Maltas upes krastā.
Pievilcīgs, ļauns un slikts
"Pievilcīgs, ļauns un slikts" (en) ir 2019. gada biogrāfisks krimināltrilleris, kas balstīts uz Elizabetes Kendalas memuāriem The Phantom Prince: My Life with Ted Bundy. Filmas režisors un viens no producentiem ir Džo Berlingers. Galvenās lomas atveido Zaks Efrons, Lilija Kolinsa, Kaja Skodelario un Džons Malkovičs. Filmas pirmizrāde notika Sandensas kinofestivālā.
Gobas
Gobas jeb vīksnas (Ulmus) ir gobu dzimtas ģints vasarzaļi koki. Ģintī ir aptuveni 35 sugas. No gobām iegūst koksni.
Latvijā savvaļā ir sastopamas četras sugas: parastā goba (Ulmus glabra), parastā vīksna (Ulmus laevis), stepes goba (Ulmus minor) un zemā goba (Ulmus pumila). Pirmās divas ir plaši izplatītas, bet otras divas ir invazīvas sugas, kas sastopamas pie dzelzceļiem.
Sistemātika
Gobas (Ulmus)
Kolonja (Japa)
Kolonja (Colonia) ir apdzīvota vieta Japā, Mikronēzijas Federatīvo Valstu Japas pavalsts administratīvais centrs. Kolonja neveido atsevišķu pašvaldību, bet dalās starp Rullas un Velojas municipalitātēm. Dibināta 1885. gadā kā katoļu misija un Spānijas koloniālo iestāžu centrs.
Kolonjā atrodas administratīvās un izglītības iestādes, osta. 5 km uz dienvidaustrumiem atrodas Japas starptautiskā lidosta.
Zalagasper
zalagasper (iepriekš Zala Kraļa un Gašpers Šantls) ir slovēņu duets, kas savu darbību aizsāka 2018. gadā. Duets pārstāvēja Slovēniju 2019. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Telavivā, Izraēlā ar dziesmu Sebi. Savā pusfinālā viņi ieguva 6. vietu, kas ļāva kvalificēties finālam. Finālā viņi ieguva 15. vietu.
Andrejs Veckalns
Andrejs Veckalns ( — ) bija latviešu sociāldemokrāts, Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.
Biogrāfija
Ārzemēs Veckalns turpināja izglītoties amatniecības skolā un Vintertūras būvtehnikumā. Paralēli strādājis par būvstrādnieku Cīrihē. 1914. gadā atgriezies Krievijā, kur strādājis par zīmētāju un būvniecības vadītāju dažādās vietās. 1917. gada revolūcijas laikā atkal aktīvi iesaistījies politiskajā darbībā. Veckalns apkaroja lielinieku uzskatus, par ko 1918. gadā kādā pretlielinieciskā konferencē tika arestēts.
Pēc atbrīvošanas atgriezies dzimtenē, kur sākumā nelegāli apmeties Rīgā, bet 1919. gada sākumā ieradies Liepājā. Aģitējis pret landesvēru, kā arī propagandējis sociāldemokrātiskās idejas. 1919. gada 10. oktobrī brīvprātīgi iestājies Latvijas Bruņotajos spēkos. Piedalījies Rīgas aizstāvībā un vēlākajā tās atbrīvošanā Bermontiādes laikā. Par izrādīto drosmi vēlāk apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeni.
No 1919. gada Tautas padomes loceklis no LSDSP. Satversmes sapulces deputāts no 1920. līdz 1922. gadam. No 1922. līdz 1934. gadam bijis 1., 2., 3. un 4. Saeimas deputāts. Latvijas arodbiedrību centrālā biroja priekšsēdētājs. Bijis arī Rīgas domes deputāts. Pēc Ulmaņa apvērsuma uz vairākiem mēnešiem ieslodzīts Liepājas koncentrācijas nometnē.
Šūnupe
Šūnupe (arī Sūnupe) ir Sedas kreisā krasta pieteka Valmieras novadā.
Hronisks fasciālās telpas sindroms
Hronisks fasciālās telpas sindroms (HFTS) jeb hronisks kompartmenta sindroms ir slimība, kurai raksturīgs spiediena palielināšanās fasciālajā telpā, kas visbiežāk izraisa sāpes attiecīgajos rajonos. Visbiežāk tiek skarta apakšstilba priekšējā fasciālā telpa, bet līdzīgi varianti iespējami arī citviet ķermenī. Parasti skar jaunus cilvēkus, tam biežāk ir pakļauti skrējēji, basketbolisti, futbolisti, slēpotāji, kā arī kareivji. Nav novērota atšķirība biežumā starp dzimumiem.
Šūnupe
Izteka - uz ziemeļiem no Ēveles. Plūst austrumu virzienā. Ietek Sedā uz ziemeļaustrumiem no Sedas tīreļa. Lielākās pietekas - Ančupīte, Veites strauts. Upi šķērso autoceļi V231 (Rencēni–Burtnieki–Daksti–Veckārķi) un V232 (Daksti–Jērcēni–Rami). Upes krastos atrodas Ķempēni.
Hronisks fasciālās telpas sindroms
Epidemioloģija
Precīza prevalence nav zināma, jo cilvēki ar HFTS reti meklē palīdzību, jo bieži vien maina dzīvesstilu un aktivitātes, kā arī, lai apstiprinātu diagnozi nepieciešami salīdzinoši sarežģīta un invazīva diagnostika. Retrospektīvā pētījumā ASV armijā — 2006-2011 periodā 4100 gadījumi un incidences biežums 0.49 gadījumi uz 1000 personu gadiem. Divreiz biežāk tas tika novērots kareivjiem virs 40 gadiem nekā tiem, kas jaunāki par 20.
Riska faktori
Konkrēti riska faktori nav zināmi, bet uzskata, ka pamatā tie ir tie, kas veicina fasciālās telpas tilpuma samazināšanos. Piemēram, anaboliskie steroīdi un kreatīns, kas veicina muskuļu un ūdens daudzuma palielināšanos fasciālajā telpā. Iespējams arī nepareizi biomehāniskas īpašības pēdā, piemēram, izteikta pēdas pronācija (izgriešana uz ārpusi).
Patofizioloģija
Fiziska slodze izraisa palielinātu asinspieplūdi un muskuļi palielinās. Tādējādi paaugstinās spiediens fasciālajā telpā un fascija nespēj izplesties. Tiek nospiesti asinsvadi, veidojas išēmija un sāpes, kad muskuļiem metaboliskās vajadzības netiek sniegtas un veidojas sāpes. Citas teorijas balstās uz to, ka mikrotraumu rezultātā noplūst no muskuļu šūnām vielas ar augstu osmolaritāti, piesaista ūdeni un paaugstina spiedienu telpā.
Kritēriji
Nav vienots viedoklis vai obligāti nepieciešams mērījums, lai uzstādītu diagnozi. Visbiežāk pielietotie kritēriji (pēc Pedowitz et al)
Simptomi
Sāpes, ko raksturo kā krampjainas, spiedošas un tās sākas slodzes laikā pēc vairākam minūtēm. Sāpes parasti pāriet 10-20 minūšu laikā pēc slodzes. HFTS bieži vien novērojams abpusēji. Retāk noverojami arī neiroloģiski simptomi — parestēzijas, nejūtīgums.
Andrejs Veckalns
Biogrāfija
Pēc Latvijas okupācijas 1941. gada 14. jūnijā kopā ar ģimeni Veckalnu deportēja uz PSRS. 1942. gada 18. aprīlī piespriests nāvessods, kas izpildīts 18. maijā Soļikamskas Usoļlagā.
Mišels Idalgo
Mišels Fransuā Idalgo (fr, dzimis, miris ) bija Francijas futbolists un futbola treneris, spēlēja pussarga pozīcijā.
Karjera
Savu spēlētāja karjeru uzsācis Francijas komandā Le Havre. Vēlāk spēlējis Reims komandā. 1956. gadā Reims sastāvā spēlējis pirmajā Eiropas kausa finālā. Tajā viņš guva vārtus, bet Reims komanda zaudēja Spānijas komandai Real Madrid ar rezultātu 4–3. 1957. gadā Idalgo pievienojās AS Monaco komandai, kurā viņš spēlēja līdz 1966. gadam, kad arī noslēdza savu karjeru.
Francijas futbola izlases sastāva piedalījies vienā spēlē.
Spēlētāja karjera
Reims
Monaco
Trenera karjera
Individuālie sasniegumi
Džo Džonsons
Džo Markuss Džonsons (en; dzimis Litlrokā, Ārkanzasas štatā, ASV) ir amerikāņu basketbolists, spēlē uzbrūkošā aizsarga un vieglā uzbrucēja pozīcijās. Pašlaik (2014) pārstāv NBA klubu Bruklinas "Nets".
Karjera
Universitātes laikā studējis Ārkanzasas universitātē. 2001. gada NBA draftā viņu Bostonas "Celtics" izraudzījās pirmajā kārtā ar kopējo 10. kārtas numuru. Debijas sezonā viņš tika iekļauts simboliskajā debitantu otrajā izlasē. Pēc debijas sezonas līgā viņš pārgāja uz Fīniksas "Suns" vienību, kurā spēlēja līdz 2004.—2005. gada sezonas beigām, kad viņš pārgāja uz Atlantas "Hawks". "Hawks" rindās nospēlēja līdz 2012. gadam, kad tika aizmainīts uz Bruklinas "Nets".
2006. gadā ASV izlases sastāvā izcīnīja bronzas medaļu 2006. gada Pasaules čempionātā.
Goba
Goba var būt:
Žoržs Volinskis
Dzīves sākums
Žoržs Davids Volinskis piedzima 1934. gada 28. jūnijā Tunisā, Francijas protektorātā Tunisijā,  ebreju ģimenē Lolai Bembaronai un Zigfrīdam Volinskim. Viņa tēvs bija no Polijas un 1936. gadā tika nogalināts, kad Žoržam bija tikai divi gadi. Viņa māte bija tunisiete no Itālijas. 1945. gadā, īsi pēc Otrā pasaules kara viņš pārvācās uz Franciju. Parīzē viņš sāka arhitektūras studijas, betpēc to pabeigšanas pievērsās karikatūru veidošanai.
Karjera
1958. gadā Volinskis sāka zīmēt karikatūras laikrakstam Rustica, bet 1960. gadā pievērsās politiskās karikatūras žanram. 1961. gadā viņš sāka veidot politiskas un erotiskas karikatūras un komiksu slejas satīriskajam ikmēneša izdevumam Hara-Kiri.
1968. gada maija studentu nemieru laikā Volinskis kopā ar Žanu Žaku Povēru un Sinē bija viens no satīriskā žurnāla L'Enragé dibinātājiem. No 1961. līdz 1970. gadam viņš bija arī Hara-Kiri galvenais redaktors. 1970. gadu sākumā Volinskis sadarbojās ar komiksu mākslinieku Žoržu Pišāru, radot Paulette tēlu, kas parādījās komiksu žurnālā Charlie Mensuel un publicēšanas laikā izprovocēja dažādas reakcijas. Volinska darbs parādījās ikdienas laikrakstā Libération, iknedēļas Paris-Match, L'Écho des savanes un Charlie Hebdo.
2005. gadā viņš saņēma Grand Prix de la ville d'Angoulême balvu Angulēmas festivālā. Tajā pašā gadā viņš saņēma Goda Leģiona ordeni.
Ej un skaties
"Ej un skaties" (be) ir 1985. gada Baltkrievijas PSR pretkara filma, kuras režisors ir Elems Kļimovs. Filmā galvenās lomas atveido Aleksejs Kravčenko un Olga Mironova. Vācu armijas majora lomu attēlo latviešu aktieris Viktors Lorencs. Filmas scenārija autori ir Kļimovs un Aless Adamovičs, uz kura 1971. gada romāna Khatyn un 1977. gada memuāriem Ya iz ognennoy derevni tā ir balstīta. Kļimovs astoņus gadus cīnījās ar padomju varas iestāžu cenzūru, pirms uzņēma filmu pilnībā.
Filma stāsta par nacistiskās Vācijas Baltkrievijas okupāciju Otrā pasaules kara laikā un par jaunu baltkrievu partizānu, kurš, pretēji savas mātes vēlmēm, pievienojas baltkrievu pretošanās kustībai, kur viņš piedzīvo nacistu zvērības un cilvēku ciešanas, kas tika nodarītas Austrumeiropas reģiona iedzīvotājiem. Filmā hiperreālisms tiek apvienots ar sirreālismu un filozofisku eksistenciālismu, aplūkojot poētiskas, psiholoģiskas, politiskas un apokaliptiskas tēmas.
"Ej un skaties" saņēma pozitīvu kritiķu vērtējumu izdošanas brīdī, saņemot FIPRESCI balvu 14. Maskavas Starptautiskais kinofestivālā. Mūsdienās to uzskata par vienu no visu laiku labākajām filmām. 2022. gada Žurnāla Sight & Sound 50 visu laiku labāko filmu režisoru sarakstā filma ierindojās 41. vietā. Žurnāla Empire 500 visu laiku labāko filmu sarakstā "Ej un skaties" ierindojās 60. vietā.
"Ej un skaties" tika izvēlēta kā PSRS kandidatūra par labāko filmu svešvalodā 58. Kinoakadēmijas balvai, tomēr to nenominēja.