cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Latvija 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Latvijas karognesējs atklāšanas ceremonijā bija hokejists Harijs Vītoliņš.
Sportisti
Ilonda Lūse
Rezultāti
1 — Par katru nesašauto mērķi tika piešķirta papildus minūte. 2 — Par katru nesašauto mērķi jānoslēpo sods 150 metru garumā.
1 — izejas laiks, balstās uz 10 kilometru klasiskā stila rezultātu.
Filips Noels-Beikers
Filips Džons Noels-Beikers (en; dzimis kā Filips Džons Beikers, miris ) bija britu politiķis, diplomāts, akadēmiķis, sportists, 1959. gada Nobela miera prēmijas laureāts.
Artemijs Ļebedevs
Artemijs Ļebedevs (ru, dzimis ) ir krievu dizaineris, uzņēmējs un blogeris. Artemija Ļebedeva studijas dibinātājs, līdzīpašnieks un izpilddirektors.
Botropa
Botropa (de, ) ir pilsēta Vācijā, Ziemeļreinas-Vestfālenes federālajā zemē. Tā atrodas Rūras industriālajā apgabalā. Tajā ir attīstīta dažādu nozaru rūpniecība. 2015. gadā pilsētā dzīvoja 117 tūkstoši iedzīvotāju. Rakstiskajās liecībās Botropa pirmo reizi pieminēta 1150. gadā. Pilsētas tiesības tā ieguva 1919. gada 21. jūlijā.
Artemijs Ļebedevs
Kā blogeris ir pazīstams ar provokatīviem izteicieniem un biežu nenormatīvās leksikas lietošanu.
Filips Noels-Beikers
Noels-Beikers bija Lielbritānijas karognesējs atklāšanas ceremonijā. Startēja vieglatlētikas 1500 m skrējienā, kur izcīnīja sudraba medaļu. Noels-Beikers ir vienīgais Nobela prēmiju saņēmušais cilvēks, kas ir izcīnījis medaļu olimpiskajās spēlēs.
Artemijs Ļebedevs
Biogrāfija
Dzimis filologa Andreja Ļebedeva un rakstnieces Tatjanas Tolstajas ģimenē. 1989. gadā kopā ar vecākiem pārcēlās uz Baltimoru, kur māte pasniedza krievu literatūru. Vienu gadu mācījās Pārkvilas vidusskolā, pēc tam atgriezās Maskavā, kur pabeidza 57. skolu. Pēc skolas iestājās MVU Žurnālistikas fakultātē, no kuras viņu izslēdza 2. mācību gadā. Turpmākos gadus strādāja vairākās dizaina studijās.
Filips Noels-Beikers
Pēc Pirmā pasaules kara Noels-Beikers iesaistījās Tautu Savienības veidošanā, bija šīs organizācijas vadošo darbinieku asistents. No 1924. līdz 1929. gadam bija profesors Londonas Universitātē starptautisko attiecību jomā, bet 1933. un 1934. gadā lasīja lekcijas Jeila Universitātē.
Artemijs Ļebedevs
Biogrāfija
1995. gadā nodibināja savu uzņēmumu WebDesign, kas vēlāk kļuva par A. Ļebedeva studiju. Studija izpildīja ap 5000 pasūtījumu, veidojot grāmatu, žurnālu, ceļa zīmju, piktogrammu, grafisko un fizisko saskarņu, tīmekļa vietņu, rūpnieciskās grafikas objektu un skatlogu dizainus. Pašlaik tā ir viena no lielākajām tīmekļa dizaina studijām Krievijā un pārējās pēcpadomju valstīs, tās klientu vidū ir Microsoft, Yandex, Samsung, Kyivstar, GSM, Nokia, PeopleNet, Alfa-Bank.
Filips Noels-Beikers
1924. gadā Noels-Beikers uzsāka politisko karjeru. Pārstāvēja leiboristu partiju, bija parlamenta loceklis no 1929. līdz 1931. gadam un no 1936. līdz 1970. gadam. Otrā pasaules kara laikā un pēc tam ieņēma dažādu ministru amatus kabinetā. Noels-Beikers bija daudzpusējas kodolatbruņošanās līguma atbalstītājs, bija viens no Pasaules atbruņošanās kampaņas dibinātājiem. 1959. gadā Noels-Beikers tika apbalvots ar Nobela miera prēmiju.
Artemijs Ļebedevs
Biogrāfija
2001. gadā izveidoja savu emuāru platformā LiveJournal. Kopš 2008. gada ir kompānijas SUP Media akcionāru pārstāvis.
Filips Noels-Beikers
Noels-Beikers kā atbildīgais ministrs piedalījās 1948. gada vasaras olimpiskās spēļu rīkošanā. No 1960. līdz 1976. gadam bija Starptautiskās sporta zinātnes un fiziskās izglītības padomes priekšsēdētājs.
Noels-Beikers mira 1982. gada 8. oktobrī 92 gadu vecumā.
Artemijs Ļebedevs
Biogrāfija
2016. gada aprīļa beigās bez Ukrainas robežsardzes atļaujas apmeklēja Krievijas kontrolētās Doneckas un Luhanskas apgabalu teritorijas, par ko iekļauts mājaslapas Mirotvorec datu bāzē kā persona, kura tiek turēta aizdomās par noziegumu veikšanu pret valsts drošību. Atbalsta Krimas okupāciju un neatzīst Ukrainas teritoriālo vērtību.
2017. gada 25. janvārī debatēja ar Alekseju Navaļniju televīzijas kanāla Doždj studijā. Konflikts sācies, tāpēc ka Ļebedevs Facebook publicēja ierakstus, kuros kritizēja Korupcijas apkarošanas fondu un tā pieprasījumus Federālajā pretmonopola dienestā. Navaļnija galvenie iebildumi bija saistīti ar to, ka Ļebedeva studija slēpa datus par valsts līgumiem. Rezultātā Ļebedevs atzina, ka ir zaudējis debatēs, atsaucoties uz mazu pieredzi šāda veida publiskās uzstāšanās.
Kopš 2019. gada beigām Ļebedevs savā YouTube kanālā pārskata ziņas un dizaina jaunumus, kā arī publicē ceļojumu blogus. 2020. gada Baltkrievijas protestu laikā atbalstīja Aļaksandru Lukašenku un asi kritizēja opozīcijas kanāla Nexta dibinātāju Scjapanu Pucilu, vainojot viņu sadarbībā ar ārzemju izlūkdienestiem.
1172. gads
1172. bija garais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās sestdienā.
Artemijs Ļebedevs
Biogrāfija
2022. gada 23. janvārī Ukrainas prezidents Volodimirs Zelenskis ieviesa sankcijas pret 52 Krievijas pilsoņiem, kuru vidū ir Artemijs Ļebedevs. 2023. gada 22. februārī Youtube nobloķēja Ļebedeva kanālu.
Džuniors Hoilets
Džuniors Veins Hoilets (en, dzimis ) ir Kanādas futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, pārstāv Kanādas futbola izlasi. Kopš 2021. gada Hoilets pārstāv Anglijas čempionāta komandu Reading.
Iepriekš spēlējis Anglijas komandās Blackburn Rovers, Queens Park Rangers un Cardiff City, kā arī Vācijas komandās SC Paderborn un FC St. Pauli.
Kanādas futbola izlases sastāvā debitējis 2015. gadā. Ticis iekļauts izlases sastāvam 2022. gada FIFA Pasaules kausam.
Kooperators (Ogresgala pagasts)
Kooperators ir vasarnīcu ciems Ogresgala pagastā, Ogres novadā. Atrodas 14 km no novada centra Ogres, 4 km no pagasta centra Ogresgala un 50 km attālumā no Rīgas.
2C-B
2C-B (2,5-dimetoksi-4-bromfenetilamīns) ir fenetilamīnu klases psihotropa viela ar psihodēliskām un empatogēnām īpašībām. To atklāja Aleksandrs Šulgins 1974. gadā.
Maigā, īsā efekta dēļ un salīdzinoši niecīgo blakusparādību dēļ sākotnēji 2C-B izmantoja kā palīglīdzekli psihoterapijā. Vēlāk vācu farmācijas kompānija Drittewelle to sāka komerciāli izplatīt kā seksuāli stimulējošu vielu (afrodiziaku). Pēc MDMA aizlieguma 1980. gadu vidū 2C-B kļuva populāra kā MDMA legāla alternatīva. 2C-B vairākus gadus bija pieejama Nīderlandes psihoaktīvo vielu veikaliņos ar vārdu Nexus. 2001. gadā viela tika iekļauta ANO Psihotropo substanču konvencijas II sarakstā, līdz ar to lielākā daļā pasaules valstu kļuva nelegāla.
2C-B efekti parasti tiek raksturoti kā vieglāk kontrolējami, salīdzinot ar citām psihodēliskajām vielām. Tā bieži tiek salīdzināta kā MDMA un psihodēlisko vielu efektu sajaukums, mazākās devās vairāk līdzinoties MDMA, kamēr lielākās ierosinot pilnvērtīgu psihodēlisko pieredzi.
Mana jūra
Mana jūra ir ikgadēja Baltijas jūras un Latvijas piekrastes aizsardzībai veltīta kampaņa un ekspedīcija. Kampaņas dalībnieki, vairāki desmiti cilvēku, kājām veic gājienu gar visu Latvijas piekrasti no Nidas dienvidos līdz Ainažiem ziemeļos, pa ceļam vācot atkritumus (jūras piesārņojošo atkritumu sabiedriskais monitorings), iepazīstot jūras piekrasti, tiekoties ar dažādu jomu speciālistiem un vietējiem iedzīvotājiem. Vairums pārgājiena dalībnieku iet tikai daļu no piekrastes posmiem, taču ir arī tādi, kas veic pilnu maršrutu no Lietuvas līdz Igaunijas robežai. Kampaņas svarīgākā tēma ir jūras piesārņojošie atkritumi kā proaktīvs indikators: "ja mēs nespējam tikt galā ar ko tik vienkāršu, kā mēs saglabāsim savu piekrasti un jūru nākamajām paaudzēm, sastopoties ar pārējiem cilvēku radītajiem izaicinājumiem – klimata pārmaiņām un eroziju, jūras piesārņojumu un eitrofikāciju?"
Kampaņas organizētājs ir Vides izglītības fonds, bet svarīgākais no atbalstītājiem ir Latvijas Vides aizsardzības fonds. Ekspedīcija "Mana jūra" notiek kopš 2011. gada.
Džordžisms
Džordžisms ir ekonomiska ideoloģija, kas balstīta uz amerikāņu ekonomista Henrija Džordža darbiem. Džordžisti apgalvo, ka indivīdiem vajadzētu būt tiesībām uz to vērtību, ko tie paši radījuši, bet zemes ekonomiskā vērtība (ieskaitot dabas resursus) būtu jādalās vienlīdzīgi visiem sabiedrības locekļiem.
Galvenā džordžisma politikas rekomendācija ir zemes vērtības nodoklis. Šā nodokļa ienākumi tiks izmantoti, lai samazinātu vai likvidētu esošos nodokļus (piemēram, uz ienākumiem, tirdzniecību vai pirkumiem), kas ir netaisnīgi un neefektīvi.
Henrijs Džordžs popularizēja ideju par valsts ieņēmumu iegūšanu no zemes un dabas resursu privilēģijām savā grāmatā Progress and Poverty (1879). Džordžisma filozofija ir ietekmējusi agrākos domātājus, piemēram, Džonu Loku, Baruhu Spinozu un Tomu Peinu. Vairāki ekonomisti, sākot no Adama Smita un Deivida Rikardo līdz Miltonam Fridmanam un Džozefam Stiglicam, ir norādījuši, ka zemes vērtības nodoklis ir ekonomiski efektīvāks salīdzinājumā ar citiem nodokļiem.
Zemes vērtības nodokļa atbalstītāji argumentē, ka tas samazinātu ekonomisko nevienlīdzību, palielinātu ekonomisko efektivitāti, ierobežotu zemes spekulācijas un veicinātu zemes optimālu izmantošanu. Džordžisms ieguva nozīmīgu popularitāti un ietekmi 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā, kas noveda pie politisku partiju, institūciju un kopienas izveidošanās, kas balstījās uz tā principiem.
1169. gads
1169. bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās ceturtdienā.
Mežmalas
Mežmalas ir vasarnīcu ciems Ogresgala pagastā, Ogres novadā. Atrodas 4,5 km no novada centra Ogres, 6 km no pagasta centra Ogresgala un 41 km attālumā no Rīgas.
Zvaigzne (filma)
"Zvaigzne" (en) ir 2017. gada ASV animācijas filma, kuras režisors ir Timotijs Rekarts. Galvenās lomas ierunājuši Stīvens Juns, Džīna Rodrigesa, Zakarijs Līvajs un Kellija Klarksone. Filmas pirmizrāde notika Regency Village Theatre, ASV.
Mūziķene
Raidījumā atraktīvi un interesanti skatītāji tiek iepazīstināti ar mūzikas instrumentiem, kuru spēli var apgūt mūzikas skolās.
Raidījuma "Mūziķene" vadītāji – Rebeka Pūce un Emīls Pohorželskis – studijā aicina divus viesus. Viens – kāds, kurš mūzikas skolā apgūst aplūkoto instrumentu, lai pastāstītu – kā no instrumenta izvilināt skaņu cik viegli vai grūti instrumenta spēli apgūt, kā to salikt bet otrs – spilgts Latvijas mūziķis, kurš izkopis instrumenta spēli līdz perfekcijai.
Pirmajā raidījuma epizodē 2020. gada 6. septembrī studijā viesojās Rainers, kurš saksofona spēli apgūst divus gadus, un viens no spilgtākajiem Latvijas saksofonistiem – Gints Pabērzs.
Peru 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Peru bija pārstāvēta 1900. vasaras olimpiskajās spēlēs kas norisinājās Francijas galvaspilsētā Parīzē no 1900. gada 14. maija līdz 28. oktobrim. Šīs bija pirmās vasaras olimpiskās spēles, kurās tā startēja.
Kroleveca
Kroleveca (uk) ir pilsēta Ukrainas ziemeļos, Sumu apgabala Konotopas rajonā. Izvietojusies apgabala ziemeļrietumos Retas upes krastā 149 km no apgabala centra Poltavas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.
Peru 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Olimpiskajās spēlēs Peru pārstāvēja viens sportists, kurš startēja paukošanā. Šajā reizē Peru neieguva olimpiskās medaļas.
Kroleveca
Vēsture
Pilsēta dibināta 1601. gadā un nodēvēta par godu Polijas karalim Sigismundam III. Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1638. gadā kā apriņķa pilsēta. 1644. gadā piešķirtas Magdeburgas tiesības. 1648. gadā Kroleveca kļuva par Ņižinas kazaku pulka sotņas pilsētu. 1781. gadā pilsēta kļūst par apriņķa centru Novhorodas-Siverskas vietvaldībā. 19. gadsimta beigās ievērojams tirdzniecības un amatniecības centrs. Mūsdienās pilsētā vairāki pārtikas un metālapstrādes uzņēmumi, elevators.
Korejas impērija
Korejas impērija (korejiešu: 대한 제국 Taehan cheguk) ir vēsturiska Korejas valsts, kas pastāvēja no 1897. gada līdz Korejas aneksijai, ko 1910. gadā veica Japāna. Valsts nosaukums tika dots valstij, kuru pirms tam 500 gadus pārvaldīja Čosonas dinastija. Tā bija pirmā reize daudzu gadsimtu laikā, kad Koreja pasludināja sevi par neatkarīgu un suverēnu valsti.
Pirmajos Korejas impērijas pastāvēšanas gados tika pieliktas lielas pūles, lai modernizētu valsti. Tika uzsāktas reformas dažādās nozarēs, tostarp militārajā, izglītības, tiesību sistēmas un infrastruktūras jomā. Mērķis bija stiprināt valsti un pretoties ārvalstu iejaukšanās ietekmei. Neraugoties uz centieniem veikt modernizāciju, Korejas impērija saskārās ar daudzām izaicinājumiem. Tai nācās orientēties reģiona ģeopolitiski sarežģītajā situācijā, kad kaimiņvalstis centās paplašināt savu ietekmi. Jo īpaši Japāna centās kontrolēt Koreju, kas izraisīja arvien lielāku iejaukšanos un spiedienu uz Korejas valdību. 1904. gadā sākās Krievijas—Japānas karš, un Koreja kļuva par abu imperiālo lielvaru kaujas lauku. Japāna šajā karā uzvarēja un vēl vairāk nostiprināja savu kontroli pār Koreju, faktiski samazinot Korejas impērijas autonomiju.
1910. gadā Japāna oficiāli anektēja Koreju, tādējādi izbeidzot Korejas impērijas pastāvēšanu un aizsākot Japānas koloniālās valdīšanas periodu, kas ilga līdz Otrā pasaules kara beigām 1945. gadā.
Vieglatlētika 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — lodes grūšana vīriešiem
Lodes grūšana vīriešiem bija viena no 23 disciplīnām, kas tika aizvadīta vieglatlētikas sacensības ietvaros 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē. Sacensības notika 1900. gada 14. jūlijā un 15. jūlijā Kruakatelānā, Buloņas meža teritorijā. Tajās startēja 11 sportisti no piecām valstīm.
Lodes grūšanas sacensības bija sadalītas divās kārtās. Pirmā kārta bija kvalifikācija, kas tika aizvadīta 14. jūlijā, startēja 15 sportisti. Fināla kārtai, kas tika aizvadīta 15. jūlijā, kvalificējās 5 labākie sportisti.
Lodes grūšana bija viena no 5 disciplīnām, kurā visas olimpiskās medaļas izcīnīja ASV sportisti. Zelta medaļu ar fināla rezultātu 14,10 metri (kvalifikācijā — 13,80 metri) izcīnīja Ričards Šeldons, sudraba medaļu ar rezultātu 12,85 metri ieguva Džosija Makrakens, bet bronzas medaļu ieguva iepriekšējo olimpisko spēļu lodes grūšanas čempions Roberts Garets.
Zelta medaļas ieguvējs ASV sportists Ričards Šeldons divas reizes laboja olimpisko rekordu šajā disciplīnā. Sākotnēji viņš kvalifikācijas kārtā uzstādīja rezultātu 13,80 metri, bet fināla kārtā to uzlaboja uz 14,10 metriem.
Rekordi
(*) — neoficiālais pasaules rekords
Pārstāvētās valstis un sportisti
Lodes grūšanā startēja 11 sportisti no 5 valstīm. Ungārija un Zviedrija pirmo reizi bija pārsrāvētas augstlēkšanas sacensībās.
Čoei Sato
Čoei Sato (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||1||0
Repatriācija
Repatriācija (no latīņu — repatriate) ir valsts iestāžu organizēta atgriešanās dzimtenē (izcelsmes vai pilsonības valstī).
Attiecībā uz bēgļiem, patvēruma meklētājiem un nelegālajiem migrantiem repatriācija var nozīmēt brīvprātīgu atgriešanos vai deportāciju. Brīvprātīga repatriācija bieži notiek, kad personas, kas ir aizbēgušas no savas mītnes valsts konflikta, vajāšanas vai citu iemeslu dēļ, izvēlas atgriezties, kad situācija ir uzlabojusies.
Silavas (Ogresgala pagasts)
Silavas ir ciems Ogresgala pagastā, Ogres novadā. Atrodas 8 km no novada centra Ogres, 18 km no pagasta centra Ogresgala un 44 km attālumā no Rīgas.
Barleria observatrix
Barleria observatrix ir dzelkņlapju dzimtas suga, kas endēma Maurīcijai. Aug tropiskajos sausajos mežos. Augs ir kritiski apdraudēts, un savvaļā atlikuši mazāk nekā 50 šīs sugas pārstāvju.
Krūmu augstums 90—180 cm. Augu klāj asi dzeloņi. Ziedus apputeksnē kukaiņi, iespējams, arī putni.
Barleria observatrix ir viena no sugām, kuru saskaņā ar Raundas salas floras 2008-2012 atjaunošanas plānu, paredzēts reintroducēt Raundā.
Nobuo Fudžišima
Nobuo Fudžišima (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||65||7
1. autobusu maršruts (Tallina)
1. autobusu maršruts ir Tallinas sabiedriskā transporta autobusu maršruts, kurā pasažieru pārvadājumi tiek nodrošināti no Viru keskus Tallinas centrā līdz Vīmsi Harju apriņķī. Maršruta kopējais garums sasniedz 23,6 km. Virziena Viru keskus—Viimsi keskus kopējais garums ir 12,3 km, bet virziena Viimsi keskus—Viru keskus kopējais garums ir 11,3 km.
Urdziņa
Urdziņa, arī Urdziņas ir vasarnīcu ciems Ogresgala pagastā, Ogres novadā. Atrodas 5 km no novada centra Ogres, 15 km no pagasta centra Ogresgala un 41 km attālumā no Rīgas.
Proba-2
Proba-2 (Project for On-Board Autonomy - 2) ir Eiropas Kosmosa aģentūras PROBA sērijas pavadonis. Paredzēts jaunu tehnoloģisku risinājumu pārbaudei, kā arī zinātniekiem pētījumiem. Tas orbītā tika palaists 2009. gada novembrī.
Kosmiskais aparāts izgatavots Beļģijas uzņēmuma Verhaert vadībā. Proba-2 izmēri ir 0,6 × 0,6 × 0,8 m ar diviem atveramiem saules bateriju paneļiem. Tā stabilizāciju telpā nodrošina četri Dynacon žiroskopi. Stāvokļa noteikšanai kalpo augstas precizitātes zvaigžņu sensori GPS ierīce un trīs ašu magnetometrs.
Tehnoloģiju demonstratori:
Divi Saules novērošanas eksperimenti:
Lidojuma gaita
Proba-2 tika palaists 01:20:00 UTC ar nesējraķeti Rokot / Briz-KM no Pļeseckas kosmodroma. Tas bija sekundārā krava Eiropas pavadonim SMOS.
2017. gada Latvijas Kauss futbolā
2017. gada Latvijas Kausa izcīņa futbolā sākās un noslēdzās  ar finālu Skonto stadionā. Par kausa ieguvējiem pirmo reizi kļuva FK Liepāja/MOGO futbolisti, kas finālā ar 2:0 uzvarēja Riga FC.
Otrā posma pirmā kārta
FK Smiltene/BJSS , JDFS Alberts , FK Auda , FK Tukums 2000 TSS ,unSK Upesciems izstājās no turnīra,dēļ tā  FK Staiceles Bebri , BFC Daugavpils ,Talsi/FK Laidze,JFC Dobele automātiski tiek uz nākamo kārtu.
Vulfi
Vēsture
Uzskata, ka dzimtas priekštecis bijis Polijas-Lietuvas kopvalsts armijas pulkvedis Georgs Frīdrihs Vilkovskis (1594—1642), kas pēc neveiksmīgas duelēšanās pārgājis Zviedrijas karaļa dienestā un vāciskojis savu uzvārdu, no Vilkovska kļūdams par Vulfu.
2017. gada Latvijas Kauss futbolā
Astotdaļfināli
SK Babīte/Dinamo  tika diskvalificēta, līdz ar to  FK Karosta  automātiski iekļuva ceturtdaļfinālā.
Vulfi
Vēsture
Viņa pēcnācējs Johans Vulfs (1663-1748) Zviedru Vidzemē 1698. gadā nomāja Aumeisteru jeb Cirgaļu muižu. Lielā Ziemeļu kara laikā Vulfu dzimta 1704. gadā tika ierakstīta Vidzemes bruņniecības matrikulā, bet 1725. gadā majors Johans fon Vulfs uz 12 gadiem nomāja arī kronim piederošo Gaujienas pilsmuižu. 1737. gadā viņš par 9000 dālderiem iegādājās Aumeisteru muižu savā īpašumā un kopš tā laika šī Vulfu dzimtas atzara pilmais tituls bija "fon Vulfi no Serbigales" (von Wulff a.d.H. Serbigall).
2017. gada Latvijas Kauss futbolā
Ceturtdaļfināli
!colspan="3" align="center"| 16. augusts
Vulfi
Vēsture
Viņa dēls Kārlis Frīdrihs fon Vulfs (1723–1798) bija Krievijas Impērijas armijas artilērijas brigādes komandieris, kas izcēlās ar varonību krievu-turku karā un kļuva par Krievijas armijas ģenerāli. Savukārt visus sava tēva īpašumus mantoja Berends Magnuss fon Vulfs (1732-1784). Viņa dēls Ādolfs Heinrihs fon Vulfs (1765-1843) mantojumā saņēma Aumeisteru muižu, kurā viņš 1793. gadā uzcēla jaunu mūra kungu māju. 1815. gadā viņš no ģenerālgubernatora Kristofa Ādama Rihtera mantiniekiem nopirka Cesvaines muižu, bet 1818. gadā no Reinholda fon Rautenfelda Gaujienas muižu, kurā uzsāka vērienīgu pārbūvi. Pēc 1818. gadā publicētām ziņām viņam piederēja 15 muižas – Gaujienas pilsmuiža, Cesvaines pilsmuiža, Bormaņu muiža, kā arī Aumeisteru, Alsviķu, Ādama, Aizkujas, Tūjas, Nēķenes, Bučauskas, Lodes, Madonas, Kraukļu u. c. muižas. Bez tam Ā. Vulfs nomāja no kroņa vēl 5 muižas – Plāņu, Līpskalnu, Kārzdabas, Mežmuižu un Trikātas pilsmuižu, kas viņu padarīja par vienu no bagātākajiem sava laika Vidzemes guberņas muižniekiem. Ādolfs fon Vulfs mira 1843. gada 9. novembrī Aumeisteros un apglabāts turpat jau agrāk uzceltajā baronu fon Vulfu dzimtas kapličā. Viņa ģimenē bija 8 bērni – trīs dēli un piecas meitas. Saviem mantiniekiem viņš atstājis 25 muižas 1 251 600 sudraba rubļu vērtībā.
2017. gada Latvijas Kauss futbolā
Ceturtdaļfināli
!colspan="3" align="center"| 17. augusts
Vulfi
Vēsture
Viņa vecākais dēls Aleksandrs fon Vulfs (1802-1832) agri mira un otrais dēls Jūliuss fon Vulfs (1809-1872) pabeidza Gaujienas muižas pils būvi vēlīnā klasicisma stilā (1850). 1871. gadā viņu apglabāja īpaši viņam celtajā Gaujienas muižas Vulfu kapličā. Cesvaines muižu mantoja viņa vecākais dēls Ādolfs Gerhards fon Vulfs (1857-1904), kas no 1890. līdz 1897. gadam uzcēla jauno Cesvaines pili. Gaujienas muižas īpašnieks bija viņa jaunākais dēls Voldemārs fon Vulfs (1866-1924), kas miris Vīsbādenē.
2017. gada Latvijas Kauss futbolā
Ceturtdaļfināli
!colspan="3" align="center"| 13. septembris
Vulfi
Vēsture
Trešais Ādolfa Heinriha fon Vulfa dēls Kārlis Emīls fon Vulfs (1812-1862) mantojumā saņēma Aumeistaru (Cirgaļu) muižu, viņa vecākais dēls Emīls fon Vulfs (Adolf Bogdan Emil Alfred von Wulf, 1860-1910) bija pēdējais Aumeistaru muižas īpašnieks.
2017. gada Latvijas Kauss futbolā
Pusfināli
!colspan="3" align="center"| 20. septembris
Vulfi
Vēsture
1920. gada zemes reformas laikā fon Vulfu dzimtai muižas atņēma un viņi izceļoja uz Vāciju.
21.gs sākumā (ap 2020. un 2021. gadu) fon Vulfi atgriežas Cesvainē.
Transseksualitāte
Transeksualitāte ir parādība, kad indivīds sevi atveido dzimtē, kas ir savādāka nekā kultūrā pieņemtais atveidojums viņa dzimumam. Šāda vēlme rodas, piemēram, ja indivīds izjūt psiholoģisku neapmierinātību ar viņam piešķirto dzimumu. Gadījumā, ja persona jūtas slikti tādēļ, ka nepieder pretējam dzimumam, vai šīs vēlmes dēļ nespēj funkcionēt, var tikt uzstādīta medicīniska diagnoze.
Transseksualitāte ir stigmatizēta lielākā daļā pasaules. Lai gan vairākās tradicionālajās sabiedrībās eksistējošs jau agrāk, Rietumu sabiedrībā tas ir kļuvis pazīstamāks 20. gadsimta vidū un beigās kopā ar seksuālo revolūciju un dzimuma maiņas operāciju attīstību. Popkultūrā transseksualitāte neprecīzi tiek jaukts ar vienkāršu vēlmi ģērbties pretējā dzimuma drēbēs (transvestītisms).
Transseksuālas personas ir viens no vairākiem transpersonu identitātes veidiem (t.sk. arī transvestīti, dzimtes kvīri, androgīnas un divdzimšu personas, dragkaraļi un dragkaralienes). Transseksuāļi sevi apzinās, alkst dzīvot un tikt pieņemti kā piederīgi pretējam dzimumam no tā, kurš tiem ticis piešķirts dzimšanas brīdī. Transseksuāļi var veikt dzimuma maiņu, lai viņu dzimtes izpausme saskanētu ar viņu paštēla dzimtes identitāti. Personas, kuras veikušas dzimuma maiņu, var arī sevi vairāk neuzskatīt par transdzimtes vai transseksuālām personām, bet vienkārši par vīrieti vai sievieti. Tie, kuri turpina sevi uzskatīt par transseksuāliem vīriešiem vai sievietēm, var izvēlēties nenoliegt savu dzīvi pirms dzimtes maiņas, saglabāt saikni ar citām transpersonām un vairot sabiedrības informētību. Daļa dzimuma maiņas var ietvert arī dzimuma maiņas terapiju, hormonu terapiju un/vai dzimuma maiņas operāciju.
Austrijas futbola Bundeslīga
Austrijas futbola Bundeslīga (de) ir augstākā profesionālā futbola līga Austrijā. Līgā piedalās 10 komandas, katra ar katru spēlējot 4 reizes — pa divām reizēm savā un pretinieku laukumā. Līdz ar to katra komanda sezonas laikā aizvada 36 spēles. Sezona parasti sākas jūlijā un noslēdzas nākamā gada maijā vai jūnijā. Sezonas beigās pirmā vieta izcīna Austrijas čempionu titulu, bet komanda, kas ierindojas pēdējā vietā, tiek pazemināta uz Austrijas 2. līgu.
Austrijas čempionāts futbolā notiek kopš 1911. gada, bet Bundeslīga izveidota 1974. gadā. Visvairāk čempionu titulu (32) ir izcīnījusi Vīnes "Rapid" komanda (ieskaitot Austrijas čempionātus pirms Bundeslīgas izveides). 2016. gada UEFA koeficientu rangā Austrijas līga bija 16. vietā.
2006. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā
2006. gada (58.) Eiropas čempionāts cīņas sportā notika no 2006. gada 25. līdz 30. aprīlim Krievijas galvaspilsētā Maskavā.
Brīvā cīņa, sievietes
* Sieviešu sacensību svara kategorijā līdz 48 kg zelta medaļu izcīnīja ukrainiete Marija Stadņika, bet vēlāk viņa tika diskvalificēta, jo viņa bija lietojusi furosemīdu.
Latvijas cīkstoņi
Eiropas čempionātā no Latvijas piedalījās astoņi cīkstoņi:
Kristīne Odriņa-Urbova izcīnīja sudraba medaļu. No vīriešiem vislabāk cīnījās Andrejs Afanasjevs, kas cīņā par bronzu zaudēta turkam Mahmutam Altajam un ieguva 5. vietu.
Miķelis Kalniņš
Miķelis Voldemārs Kalniņš (, miršanas datums nezināms) bija latviešu tehniķis un politiķis. Bijis Tautas padomes un Latvijas Satversmes sapulces deputāts, LSDSP, vēlāk — Mazinieku partijas biedrs.
Alojas iela (Rīga)
Alojas iela ir iela Rīgā, Vidzemes priekšpilsētā, Centrā, Brasā (kalpo kā robeža starp šīm apkaimēm) un Skanstē. Alojas iela sākas krustojumā ar Tomsona ielu un beidzas krustojumā ar Miera ielu, krustojot Krišjāņa Valdemāra ielu. Ielas garums ir 350 metri. Līdz K. Valdemāra ielai tā ir klāta ar asfalta segumu, aiz tās — to klāj bruģakmens. Alojas ielas posmā starp Tomsona un Valdemāra ielu ir daudzdzīvokļu namu apbūve, toties otrā daļā — pārsvarā sabiedriskas ēkas, tostarp biroju komplekss "Alojas kvartāls" (K. Valdemāra ielā 62) un Rīgas Dzemdību nams (Miera ielā 45).
Kalvis Zalcmanis
Kalvis Zalcmanis (dzimis, miris ) bija latviešu kinooperators. Strādājis Rīgas Kinostudijā, bijis operators spēlfilmai "Motociklu vasara", uzņēmis vairāk nekā 50 dokumentālo filmu un 400 kinohroniku.
Alojas iela (Rīga)
Iela ir nosaukta Alojas pilsētas vārdā.
Kalvis Zalcmanis
Dzimis Mazsalacā, mācījies Mazsalacas vidusskolā. 1971. gadā beidzis Valsts Kinematogrāfijas institūtu Maskavā. Rīgas konostudijā sadarbojies ar tādiem režisoriem, kā režisors Hercs Franks, Uldis Brauns, Ansis Epners, Juris Podnieks un citiem. Pazīstamākās no filmām, kurām bijis operators, ir filmas "Mūžs" (1972), "Esības prieks" (1974), "Motociklu vasara" (1974), "Ceļojums uz zemi" (1977), "Četri meklē miljonu" (1979), "Vai viegli būt jaunam?" (1986), "Es esmu latvietis" (1990).
Alojas iela (Rīga)
Ielu savienojumi
Alojas iela ir savienota ar šādām ielām:
Kalvis Zalcmanis
Zalcmanis strādājis Latvijas Kultūras akadēmijā (1994—2004), 1998. gadā ievēlēts par profesoru.
2000. gadā Kalvi Zalcmani apbalvoja ar IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni. 2020. gadā saņēmis Lielā Kristapa balvu par mūža ieguldījumu.
Miris 2023. gada 6. augustā 82 gadu vecumā.
Aivars Janelsītis
Aivars Janelsītis (dzimis Cēsīs, miris  Siguldā) bija latviešu sabiedriskais un kultūras darbinieks, novadpētnieks. Viņš visplašāk ir pazīstams kā Siguldas gaisa trošu ceļa (Siguldas vagoniņa) idejas autors un realizētājs.
Dzīves gājums
Aivars Janelsītis dzimis 1929. gada 22. novembrī Cēsīs izglītotu vecāku ģimenē. Tēvs Roberts Janelsītis bija žurnālists, dzejnieks, tulkotājs, laikrakstu "Cēsu Avīze" un "Cēsu Vēstis" redaktors, kā arī Cēsu pilsētas valdes loceklis. Savukārt māte Elfrīda Janelsīte bija grāmatvede, ekonomiste, strādājusi J. Rozes un E. Dubava grāmatnīcās.
1941. gada 14. jūnijā ģimene tika represēta uz Sibīriju. Aivara tēvs 1942. gadā nošauts, bet Aivaram izdevās atgriezties Latvijā ar izsūtīto bērnu grupu 1946. gadā. Mācījies Cēsu 2. pamatskolā, atrodoties Sibīrijā, mācības turpinājis Biriļusu pamatskolā (Krasnojarskas novadā). Pēc tam beidzis Priekuļu Lauksaimniecības tehnikuma Elektromehāniķu nodaļu. Mācības turpinājis Latvijas Valsts Universitātes Ekonomikas un juridiskajā fakultātē, kuru absolvējis 1968. gadā. Pēcāk iestājies aspirantūrā Maskavas Komunālās saimniecības akadēmijas Ekonomikas un pilsētu saimniecības vadības nodaļā. Zināšanas papildinājis Berlīnes Būvju saglabāšanas un modernizācijas institūtā (IEMB) un praktizējies Somijas Nekustamā īpašuma tālākmācības un izglītības institūtā.
Pirms obligātā kara dienesta neilgu brīdi strādājis par Siguldas rajona kultūras nama vadītāju, pēc atgriešanās 1954. gadā uzsācis darbu Siguldas rajona izpildu komitejas Komunālās saimniecības nodaļā. Pēc viņa ierosmes uzsākti Siguldas labiekārtošanas darbi — ielu, ietvju un skvēru izbūve. Ierosinājis arī Gūtmaņalas apkārtnes sakārtošanu un dīķu kaskādes izveidošanu. Siguldas un vēlāk apvienotā Rīgas rajona Komunālās saimniecības nodaļu Aivars vadīja līdz 1974. gadam, pēc tam 20 gadus strādāja par Dzīvokļu-komunālās saimniecības pārvaldes vadītāju LPSR Komunālās saimniecības ministrijā.
Turpinot vectēva un tēva gaitas, Aivars Janelsītis aktīvi iesaistījies Brīvprātīgo ugunsdzēsēju biedrības (BUB) darbībā, sagatavojis rakstus mēnešrakstam "Siguldas Avīze", kā arī dokumentējis Siguldas pilsētas attīstību vairāk nekā 50 gadu garumā, daļa savākto materiālu glabājas Siguldas novada bibliotēkas un Turaidas muzejrezervāta fondos. Darbojies arī Turaidas muzejrezervāta atbalsta biedrībā.
Miris 2018. gada 11. maijā, apglabāts Siguldas kapos.
Siguldas gaisa trošu ceļš
Uzbūvēt gaisa trošu ceļu Siguldā ierosināja Aivars Janelsītis, kuram ideja radās, sēžot Gaujas krastā, klausoties putnu dziesmās un raugoties, kā tie viegli pārlaižas no viena krasta uz otru. Jāpiemin, ka pretējā krastā esošajā Krimuldas sanatorijā strādāja Aivara mīļotā meitene Genoveva, un tolaik nebija transporta no Krimuldas uz Siguldu, bet ar kājām veicamais ceļš bija tāls, tāpēc Aivars fantazēja, kāpēc gan viņš nevarētu pārlaisties pāri Gaujai viegli kā putns. Kad 1956. gadā žurnāla "Ogoņok" 19. numurā Aivars nejauši ieraudzīja publikāciju par pasažieru trošu ceļiem Gruzijas kalnraču pilsētā Čiatūrā, viņš stingri sev nosolījās, ka Siguldā arī tāds būs. Pēc tam viņš rakstīja vēstuli uz Čiatūru, no kuras ātri vien tika saņemta atbildes vēstule ar solījumu palīdzēt uzbūvēt gaisa trošu ceļu Siguldā. Visā Padomju Savienībā pazīstamajam uzkarināmo trošu ceļu būves speciālistam inženierim Georgijam Panculajam iepatikās siguldiešu ideja, jo viņš nekad vēl nebija būvējis tik garu gaisa trošu ceļu bez starpbalstiem. Siguldas 750 gadu jubilejas svinībās 1957. gada decembrī, kur bija ieradušies arī pārstāvji no Čiatūras, tika paziņots, ka čiatūrieši Siguldai uzdāvinās būvniecības projekta tehnisko daļu un palīdzēs nestandarta iekārtu izgatavošanā. Un tad sākās dokumentu kārtošanas un būvniecības process, kas ar vairāku gadu pārtraukumu noslēdzās 1968. gadā. Pasažieri pirmo braucienu ar Siguldas vagoniņu varēja veikt aukstā 1969. gada 3. janvāra dienā.
Neilgā laikā vagoniņš kļuva par Siguldas simbolu, ikviens tūrists vēlējās paraudzīties uz skaisto Gaujas senieleju, savukārt vietējiem iedzīvotājiem tas bija nozīmīgs transporta līdzeklis. Mūsdienās papildus braucienam pār Gaujas senieleju interesentiem ir iespēja izlekt ar gumiju no vagoniņa, kā arī izmēģināt atrakciju "Zērglis".
Apbalvojumi
Par vērienīgo ieguldījumu savas pilsētas attīstībā Aivars Janelsītis saņēmis vairākus apbalvojumus. 1990. gadā Aivaram piešķirts Nopelniem bagātā dzīvokļu un komunālās saimniecības darbinieka goda nosaukums. 2009. gadā Latvijas Brīvprātīgo ugunsdzēsēju biedrību apvienības valdes loceklis Aivars Janelsītis apbalvots ar Atzinības krusta Zelta goda zīmi par uzticīgu sabiedrisko kalpošanu.
2014. gadā Siguldas sadraudzības pilsētas Čiatūras (Gruzija) 135 gadu jubilejā Aivars tika nominēts par Čiatūras Goda pilsoni. Čiatūrieši Aivaram pateicās par nozīmīgo ieguldījumu un iniciatīvu, uzsākot un nostiprinot abu pilsētu sadarbību, rūpīgo un vērtīgo darbu, lai apkopotu un glabātu vēstures liecības par pilsētām, kā arī aizrautību un patiesu sirsnību pret Čiatūras iedzīvotājiem.
Jordijs Klasijs
Jordijs Klasijs (nl, dzimis ) ir Nīderlandes futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2019. gada Klasijs pārstāv Eredivisie komandu AZ Alkmaar.
Savu karjeru sācis Eredivisie komandā Feyenoord, kur pavadījis kopumā četras sezonas. 2015. gadā viņš noslēdza piecu gadu līgumu ar Anglijas Premjerlīgas komandu Southampton. Ticis izīrēts gan uz Beļģijas komandu Club Brugge, gan atpakaļ uz Feyenoord komandu. 2019. gadā Klasijs kā brīvais aģents pievienojās AZ Alkmaar.
Nīderlandes futbola izlases sastāvā debitējis 2012. gadā. Piedalījies 2014. gada FIFA Pasaules kausā.
Sasniegumi
Feyenoord
Club Brugge
Pēteris Klūge
Biogrāfija
1919. gadā Vācbaltu progresīvās partijas Liepājas nodaļas vadītājs. No 1919. gada maija līdz 1920. gada maijam Tautas padomes loceklis no Vācbaltu progresīvās partijas. 1919. gada oktobrī līdz Bermonta uzbrukumam Rīgai īsu laiku strādājis ārlietu ministrijā. 1919. gada novembrī atgriezies darbā ārlietu ministrijā — bijis Politiski — diplomātikā departamenta Vācijas nodaļas 2. šķiras sekretārs. 1920. gadā kā eksperts piedalījies miera sarunās ar Padomju Krieviju. 1920. gada augustā ievēlēts Satversmes sapulcē no Vācbaltu progresīvās partijas un atbrīvots no darba. No 1922. gada laikraksta "Rigasche Nachrichten" redaktors. No 1927. gada maija Latvijas vicekonsuls Ķīlē, Vācijā, no 1930. gada oktobra — Ķelnē.
Miris 1937. gada 10. decembrī Ķelnē, Vācijā.
Bleivas
Apdzīvotā vieta atrodas nomaļus no autoceļa P45.
Jambolas apgabals
Jambolas apgabals (bg) ir apgabals Bulgārijas dienvidu daļā, nosaukts tā galvenās pilsētas — Jambolas — vārdā. Tas robežojas ar Haskovas apgabalu dienvidrietumos un Stara Zagoras apgabalu rietumos, Slivenas apgabalu ziemeļrietumos, Burgasas apgabalu austrumos un Turciju dienvidos.
Apgabala platība ir 3355,5 kvadrātkilometri, tas sadalīts piecās pašvaldībās, bet tā kopējais iedzīvotāju skaits ir 131 447 (2011. gada februāris).
Blaževičs
Blaževičs var būt:
Pērļvista
Pērļvista jeb pērļvistiņa (Numida meleagris) ir pērļvistu dzimtas (Numididae) vistveidīgo putnu suga, kas ir vienīgā suga pērļvistu ģintī (Numida). Savvaļas populācijas mājo Āfrikā, uz dienvidiem no Sahāras. Galvenokārt tā sastopama sausās, atklātās ainavās, tā mājo savannā, krūmājos un skrajos mežos. Pērļvista izvairās no bieziem un mitriem mežiem, kā arī tā nav sastopama tuksnešos. Attīstoties lauksaimniecībai un pieaugot apstrādāto zemju platībām, pērļvistu izplatība ir palielinājusies. Pērļvista ir tikusi introducēta savvaļā daudzviet pasaulē (Kaboverdē, Madagaskarā, Karību reģionā, Austrālijā, Jaunzēlandē, Portugālē, Spānijā, Francijas dienvidos u.c. ), kā arī pieradināto mājas pērļvistu audzē visā pasaulē, tostarp arī Latvijā.
Izskats
Pērļvista ir liels vistveidīgais putns, kuram ir liels, apaļš ķermenis, garš kakls un maza galva, spārni īsi un noapaļoti, kā arī aste ir īsa. Tās ķermeņa garums ir 53—58 cm, spārnu plētums 96 cm, svars apmēram 1,3 kg. Pērļvistas apspalvojums ir tumši pelēks ar daudziem nelieliem, baltiem raibumiņiem, kas atgādina pērlītes. Kā visiem pērļvistu dzimtas putniem pērļvistai galva un kakls ir bez apspalvojuma. Uz galvas tai ir pelēkdzeltens vai sārts, kaulains ragam līdzīgs izaugums, sejas āda gaiši zila ar sarkanu paseksti pie knābja pamatnes. Tumši pelēkās kājas spēcīgas un samērā masīvas. Jaunie putni atgādina pieaugušos, bet to pasekste un galvas izaugums ir mazāki un apspalvojums pelēcīgi brūns. Pērļvistas pasugas savstarpēji atšķiras ar lielumu, pasekstes un galvas izauguma formām un sejas ādas krāsu.
Uzvedība
Pērļvistas ir sabiedriski putni un ārpus vairošanās sezonas veido barus, kuros ir apmēram 25 īpatņi, bet reizēm bars ir ļoti liels līdz pat 100 īpatņiem. Bars kopīgi barojas un nakšņo. Pērļvistas ir labas skrējējas un, lai arī tās spēj lidot, briesmu gadījumā tās labprātāk bēg skrienot, nevis lidojot. Ja tās tomēr paceļas spārnos, lidojuma distance parasti ir samērā īsa. Katru dienu, meklējot barību, pērļvistas nostaigā apmēram 10 km vai vairāk. Iztraucētas tās saceļ lielu troksni, viena otru brīdinot par briesmām. Dienas laikā pērļvista pamatā uzturas uz zemes, bet nakšņo kokos.
Riesta laikā tēviņi ir samērā agresīvi, bieži sakaujas un viens otru ievaino, reizēm vājāks pretinieks tiek nogalināts. Pirms kaujas tie cenšas izskatīties lielāki un ar izskatu iebiedēt pretinieku, piepūšoties, uzbožot spalvas un saceļot spārnus vai, izliekoties uzbrūkot, skriet dažus soļus pretinieka virzienā ar atvērtu knābi.
Barība
Pērļvistas ir visēdājas un barojas gan ar kukaiņiem, gliemjiem, zirnekļiem un citiem bezmugurkaulniekiem, gan ar augu lapām un dzinumiem, sēklām, saknēm un augļiem. Tās medī arī ķirzakas, vardes un nelielus zīdītājus. Līdzīgi kā mājas vista pērļvista ar saviem spēcīgajiem nagiem kašā augsni, lai atrastu barību. Pērļvistas tiek augstu vērtētas tādēļ, ka barojas arī ar ērcēm, tādējādi samazinot Laimas slimības izplatību.
Sistemātika
Pērļvistai ir 9 pasugas:
Micuo Vatanabe
Nacionālā izlase
!Kopā||28||4
Marks Mārgoliss
Marks Mārgoliss (en; dzimis, miris ) bija amerikāņu aktieris, kurš vislabāk zināms pēc Hektora Salamankas lomas seriālos "Pārkāpt robežu" un "Labāk zvaniet Solam". 2012. gadā par tēlojumu seriālā "Pārkāpt robežu" nominēts Emmy balvai.
Mārgoliss regulāri piedalījās režisora Darena Aronovska filmās, atveidojot lomas viņa pirmajās sešās filmās sākot ar "Pī" (1998). Tāpat zināms pēc Alberto lomas filmā "Seja ar rētu" (1983) un Antonio Napas lomu seriālā Oz (1999—2003). Aktiera karjeru viņš uzsāka pusaudža vecumā.
Vēl filmējies tādās filmās kā "Klubs "Cotton"" (The Cotton Club, 1984), "Eiss Ventura: Zvēru detektīvs" (1994), "Zilacainais Mikijs" (1999), "Tomasa Krauna afēra" (1999), "Rekviēms sapnim" (2000), "Hanibāls" (2001), "Pārgalvis" (2003), "Strūklaka" (2006), "Ardievu, mazā, ardievu!" (2007), "Cīkstonis" (2008), "Melnais gulbis" (2010), "Nemirstīgie" (2011), "Reāli veči" (Stand Up Guys, 2012), "Noass" (2014).
Salna pavasarī
"Salna pavasarī" var būt:
Brunavas baznīca
Vēsture
Brunavas baznīca ir uzcelta 1773. gadā pulkveža Brunava sievas Margaritas vadībā. Vēlākos gados to Tukuma un Jelgavas baznīcu cēlāja prāvesta Kazimira Jasenas vadībā laika posmā no 1897. līdz 1900. gadam atjaunoja, pārbūvēja, piebūvējot divus aptuveni 15 metrus augstus torņus, kā arī paplašināja. Līdz inkorporācijai Rīgas bīskapijā 1920. gadā Brunava piederēja Poņevežu dekanātam un saucās Brunoviški.
Baznīca 1976. gadā no ārpuses apšūta ar dēļiem un nokrāsota dzeltenā krāsā. Tās priekšā ir neliels vējtveris ar ieejas durvīm uz visām trim pusēm.
Brunavas baznīcas fasāde un zvanu torņa fasāde atjaunota, saglabājot iepriekšējo tumši brūno krāsu, 2016. gada vasarā (no maija līdz augustam) priestera A.Vizbeļa laikā. Priesteris A.Vizbelis savas kalpošanas laikā daudz darījis baznīcas un teritorijas atjaunošanā - apzāģēti lielie koki, nokrāsoti baznīcas torņi un sēta ap baznīcu, sakārtota baznīcas teritorija.
Draudze
Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas Jelgavas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Agris Ruļuks. Svētā Mise tiek svinēta svētdienās pulksten 9.00, svētku dienās un dažkārt arī darba dienās.
Draudzes lielākie svētki
Draudzes lielākie svētki un atlaidu dienas ir Triju Ķēniņu svētki, Kristus ciešanu svētdiena, Baltā svētdiena, Dieva apredzības svētki un Svētā Jāņa Kristītāja svētki (40 stundas).
Tehniska informācija
Brunavas baznīca ir koka celtne ar cinkota skārda jumtu. Tā ir viennavas telpa ar cementa grīdu. Dievnama celtne sākotnēji bija 11 metrus gara un 7 metrus plata. Pēc pārbūves celtne kļuva 20 x 13 x 8 metrus liela. Divi baznīcas būvētie torņi atrodas baznīcas priekšpusē un izvirzīti uz āru. 1976. gadā baznīca tika apšūta ar dēļiem un nokrāsota. Dievnama priekšā ir uzbūvēts vējtveris ar ieejas durvīm uz visām trijām pusēm. Baznīca nav apkurināma. Ap baznīcu ir mūra žogs.
Interjers
Baznīcā aplūkojami 18. gadsimta altāri, kas ir valsts nozīmes mākslas pieminekļi. (Aizs. Nr. 3004), kā arī 18. gadsimta beigās darinātas lustras no metāla, stikla, satur 18 sveces.
Baznīcas priesteri
Aivars Taukuls
Romāns Grantovskis
Arnis Vizbelis
Agris Ruļuks, kalpo pašlaik.
Aleksandrs Gordons Leings
Aleksandrs Gordons Leings (en; dzimis Edinburgā, miris  Rietumāfrikā) bija skotu ceļotājs, pirmais eiropietis, kas sasniedzis leģendāro Timbuktu Rietumāfrikas iekšienē.
Staronova sinagoga
Staronova sinagoga (cs, de), arī Jaunā Vecā sinagoga, atrodas Prāgā, Čehijā. Šī ir vecākā sinagoga Eiropā, kas darbojas vēl joprojām.
Aleksandrs Gordons Leings
Studējis Edinburgas Universitātē. 1811. gadā pārcēlies uz Barbadosu, kur sākotnēji strādāja, pēc tam nokļuva dienestā. Dienēja sākotnēji Vestindijā, pēc tam Āfrikā. Dienesta laikā pētījis Rietumāfriku, mēģināja sasniegt Nigēras izteku. Piedalījies karadarbībā pret ašantiem 1823. un 1824. gadā. Pēc tam atgriezies Anglijā.
Staronova sinagoga
Sinagogas celtniecība tika pabeigta 1270. gadā, šī ir viena no pirmajam gotiskajām celtnēm pilsētā. Šis ir bijis (arī mūsdienās) Prāgas ebreju reliģiskais centrs. Šī sinagoga tika saukta par Jauno sinagogu līdz laikam, kad netālu no šīs tika uzcelta vēl viena ebreju sinagoga, kas vēlāk tikusi nojaukta.
Aleksandrs Gordons Leings
1825. gadā A. G. Leings tika nosūtīts ekspedīcijā ar mērķi sasniegt leģendāro Rietumāfrikas pilsētu Timbuktu. Tika izvēlēts maršruts no ziemeļiem cauri Sahāras tuksnesim, ar sākumu Tripolē pie Vidusjūras. 14. jūnijā viņš apprecēja britu konsula Tripolē meitu Emmu Voringtoni, bet divus mēnešus pēc kāzām devās uz dienvidiem kopā ar tirgotāju karavānu. Ilgajā ceļā pārvarējis dažādas grūtības (pārtikas un ūdens trūkumu, slimības, tuaregu un berberu uzbrukumus) 1826. gada 18. augustā viņš tomēr sasniedza Timbuktu kā pirmais no eiropiešiem. A. G. Leings pilsētā uzturējās 38 dienas, izpētīja to un konstatēja, ka savu seno spozmi Timbuktu ir zaudējusi. Atpakaļceļā viņu nogalināja musulmaņu fanātiķis, vēloties kavēt eiropiešu iespiešanos šajā teritorijā.
Staronova sinagoga
Par sinagogas svētāko vietu tiek uzskatīts šķirsts jeb Toras skapis. Vēl ievērojams ir ebreju karogs un rabīna Lēva krēsls. Netālu no sinagogas atrodas Vecā ebreju kapsēta, kas ilgu laiku bija vienīgā vieta pilsētā, kur varēja apglabāt ebrejus. Te ir apglabāts arī rabīns Lēvs.
Aleksandrs Gordons Leings
Vienīgās liecības par A. G. Leinga ceļojumu ir vēstules, ko viņš nosūtīja uz Tripoli, kamēr ceļojuma piezīmes nav saglabājušās.
Šigemi Išii
Šigemi Išii (ja; dzimis ) ir bijušais japāņu futbolists, bijis Japānas futbola izlases dalībnieks.
Nacionālā izlase
!Kopā||15||0
Hulio Iglesiass
Hulio Hosē Iglesiass de la Kueva (es; ; dzimis ) ir spāņu dziedātājs un dziesmu autors, kas visā pasaulē ir pārdevis vairāk kā 300 miljonus ierakstu 14 valodās, izdevis vairāk kā 80 albumus un vairāk kā 2600 apstiprinātu zelta un platīna ierakstu. Saskaņā ar Sony Music Entertainment datiem, viņš ir viens no visu laiku pasaulē komerciāli veiksmīgākajiem mūziķiem.
Dzīves sākums
Hulio Iglesiass piedzima 1943. gada 23. septembrī Madridē. Viņa tēvs Hulio Iglesiass bija medicīnas doktors no Orenses, kurš kļuva par vienu no jaunākajiem ginekologiem valstī, bet māte Marija del Rosario de la Kueva i Perignata (1919-2002). Iglesiasa tēva senči nāk no Galisijas, bet vecāmāte no mātes puses no Puertoriko. Dzīvojot Madridē, viņš studēja jurisprudenci CEU San Pablo universitātē un spēlēja futbolu profesionālā līmenī, pārstāvot Real Madrid Castilla kā vārtsargs. Profesionāla futbolista karjera beidzās, kad viņš piedzīvoja nopietnu autoavāriju, nespējot staigāt divus gadus. Vēlāk par šiem gadiem viņš ir teicis, "Man bija vairāk drosmes un attieksmes kā talanta." Avārijā cieta viņa muguras lejasdaļa, bija apgrūtināta kāju darbība, un vēl vairākus gadus pēc tam viņam bija nepieciešama terapija. Slimnīcā māsa viņam iedeva ģitāru, lai būtu ar ko nodarbināt rokas. Mācoties spēlēt, viņš atklāja savu muzikālo talantu. Pēc rehabilitācijas trīs mēnešus Iglesiass studēja Bell Educational Trust valodas skolā Kembridžā, bet pēc tam atgriezās Madridē, lai iegūtu grādu Madrides Universitātē.
Karjera izklaides industrijā
1968. gadā viņš uzvarēja Benidormas Starptautiskajā dziesmu festivālā, kas ir dziesmu autoru konkurss Spānijā ar dziesmu "La vida sigue igual", kas vēlāk tika izmantota filmā par viņa dzīvi La vida sigue igual. Pēc šī konkursa viņš parakstīja līgumu ar Discos Columbia, kas ir Columbia Records Spānijas nodaļa. Iglesiass pārstāvēja Spāniju 1970. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā, ieņemot ceturto vietu, aiz uzvarētājas no Īrijas Danas. Viņš startēja ar dziesmu "Gwendolyne". Drīz pēc tam viņš daudzās Eiropas valstīs iekļuva topos ar "Un Canto A Galicia" galisiešu valodā, godinot savu tēvu, kurš bija no šī reģiona. Šis singls tika pārdots miljons kopijās Vācijā. 1975. gadā viņš guva panākumus Itālijas tirgū ar dziesmu itāliski "Se mi lasci non vale". Šajā desmitgadē viņš radīja tādus ievērojamus albumus kā A Flor de Piel (1974, Eiropas hits "Manuela"), "El Amor" (1975) un "Soy" (1973). Viņš izpildīja arī dziesmas franču valodā, viena no populārākajām bija "Je n'ai pas changé".
Diskogrāfija
Albumi ar platīna vai dimanta statusu
Džermeins Lenss
Džermeins Marsiano Lenss (nl, dzimis ) ir Nīderlandes futbolists, spēlē pussarga pozīcijā, bijis Nīderlandes futbola izlases dalībnieks. Kopš 2022. gada Lenss pārstāv Francijas Championnat National komandu Versailles.
Savas karjeras laikā pārstāvējis komandas Nīderlandē, Ukrainā, Anglijā un Turcijā. Lielākos panākumus guvis ar Nīderlandes komandu AZ Alkmaar, kur viņš 2009. gadā kļuva par Eredivisie uzvarētāju, kā arī ar Ukrainas komandu Dynamo Kyiv, kuras rindās par Ukrainas Premjerlīgas čempionu viņš kļuva 2015. gadā.
Sasniegumi
AZ Alkmaar
Dynamo Kyiv
Andrupenes baznīca
Andrupenes Vissvētākās Jaunavas Marijas — Skapulāra karalienes Romas katoļu baznīca ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Rēzeknes-Aglonas diecēzes draudzes baznīca. Tā atrodas Krāslavas novada Andrupenes pagasta apdzīvotā vietā Andrupenē.
Vēsture
Draudzes veidošanās laikā 17. gadsimta beigās baznīca atradusies muižkungu Soltānu īpašumos, taču konkrēts tās vecums nav nosakāms. Pēc draudzes metriku grāmatas var izsecināt, ka draudze Andrupenē bijusi no 1718. gada, kas apliecina, ka 18. gadsimta sākumā bijusi kā draudze, tā arī baznīca. Dažādos laika periodos ir bijušas divas koka baznīcas, no kurām viena atradusies vecajā kapsētā, bet otra, kas nodegusi, pašreizējās baznīcas vietā.
Pašreizējā mūra baznīca ir uzcelta 1849. gadā par Ignācija Šadurska līdzekļiem, par ko liecina Vitebskas gubernatora 1854. gada kancelejas aktos atrastās piezīmes un tikusi konsekrēta 1850. gada 24. septembrī Jaunavas Marijas Skapulāru godam. Baznīcas dārzā apbedīts priesteris Boļeslavs Jurovs, kurš bijis Andrupenes draudzes prāvests no 1933.-1944. gadam.
Draudzes lielākie svētki
Draudzes lielākie svētki un atlaidu dienas ir Svētā Kazimira diena, baznīcas iesvētīšanas svētki, Svētā Pētera un Pāvila diena, Vissvētākās Jaunavas Marijas Skapulāra svētki, Vissvētākās Jaunavas Marijas debesīs uzņemšanas diena,Svētā Asīzes Franciska stigmatu diena, Svētā Rožukroņa svētki.
Tehniska informācija
Andrupenes baznīca ir četrstūra formas mūra celtne ar cinkota skārda jumtu. Uz jumta ir neliels tornītis ar krustu. Tā ir viennavas telpa ar flīžu grīdu, 28 metrus gara un 14 metrus plata. 1990. gadā baznīca nobalsināta. Ap baznīcu ir metāla žogs. Baznīcas dārzā atrodas nobalsināts mūra zvanu tornis ar zvaniem.
Interjers
Baznīcas griesti ir izliekti, rotāti ar skaistiem ozolkoka kvadrātiem, Tai ir trīs mūra altāri. Lielajā jeb centrālajā altārī ir Jaunavas Marijas debesīs uzņemšanas glezna. Baznīcā ir lietošanas kārtībā ērģeles
Tims Konvejs
Tims Konvejs (en; dzimis miris ) bija amerikāņu komiķis un aktieris.
Par piedalīšanos TV šovā The Carol Burnett Show (1967) 1976. gadā ieguvis Zelta globusa balvu kā labākais otrā plāna aktieris televīzijā, kā arī vēl vienu nomināciju šai balvai 1977. gadā. Ieguvis vairākas Emmy balvas — par piedalīšanos TV šovos The Carol Burnett Show (1967), Coach (1989), 30 Rock (2006).